Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det lärer väl icke blifva möjligt att förklara ordalydelsen derhän, att om ett afskedadt statsråd, en afskedad general eller president sitter på sin egendom och af sådan anledning anses tillhöra BoudeStåndet och dit inväljes, allmogen gjort detta val »inom sig.» Jag kail för min del således icke finna annat, än att, om ock sjelfva hufvudsaken, eller den, att denna talrika och uplysta samhällsklass inrymmes i något Riksstånd; är önskvärd, blir det likväl omöjligt att verkställa den i öfverståmmelse med Grundlagens lydelse, såsom den nu blifvit föreslagen, hvarföre jag på alla anförda skäl anhåller om afslag. Gr. Taube, Henning Adolf: Den siste värde talaren har sagt, att det skulle vara svårt att bestämma, enl. denna grundlagsförändring, hvilka, som höra till allmogen. Jag får fästa upmarksamheten på, att här står uttryckligen, att »till Riksdagsman af BondeSt:t väljes en inom häradet boende och besuten hemmans - Den 14 December e. m. 343 ögare, hvilken icke hörer till annat RiksSt. eller någon ordinarie beställning i Rikets tjenst innehafver)/. Således är det icke svårt att säga hvem, sorn tillhör BondeSt., ty hvarje hemmansegare, han må hafva varit aldrig så högt i Statens tjenst, men sedermera lemnat densamma, måste räknas till denna klass. Jag anser äfven att, om bildningsgraden skulle bestämma valet, blefve det kanske svårare än nu att afgöra hvem som skulle blifva representerad. Man må hafva stått huru högt sorn helst, bör man doek aldrig vara generad af att genom allmogens förtroende kallas till Riksdagsman. Jag röstar för bifall till förslaget. Hr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz: Jag instämmer tili en del i de skäl, Gr. Liljencrants anfört för afslag å denna grundlagsförändring, och får jag för afslag dessutom åberopa, hvad jag nyss anmärkt i fråga om inympningen på PresteSt:t. Jag kan dervid icke undgå att yttra en slags förundran deröfver, att man väl söker att förstärka de andra Stånden, men att ingen yttrat sig om en förstärkning af R. o. Ad.
Outtröttlig i detta sträfvande hade han isynnerhet all möda och kostnad ospard för att vinna kännedom om livad i andra länder blifvit uttänkt och vidtaget lill förbättring af de mindre bemedlade och arbetande samhällsklassernas ställning. Alt lian egde en lycklig förmåga att lill allmänt gagn använda sina vidsträckta insigter i dessa ämnen, derom vittnar hans verksamma deltagande i ordnandet af hufvudstadens anstalter för folkundervis ning, fattigvård, besparings-kassor och flere andra kommunal-angelägenheter. Men företrädesvis bör ihågkommas att han var den förste, som genom en år 1842 utgifven afhandling fästade allmänhetens npmärksamhet på de då nyligen flerstädes i Tyskland inrättade Ränleförsäkrings-anstalter. Efter noggrann pröfning hade han vunnit den öfvertygelse, att Ränteförsäkring-anslalter, såsom egande ett obestridligt företräde framför Sparbanker, ehuru icke uteslutande behofvet af de sistnämnde, erbjödo det ändamålsenligaste medel att, isynnerhet åt den egentliga arbetsklassen, bereda nödigt 2 H. 13 m Den 28 December f. m. ålderdoms-understöd, dels genom egna insatser, dels genom husbönders frivilliga gåfvor eller på annat sätt möjligen tillkommande bidrag. Af dessa utsigter underhölls och lifvades allt framgent hans nitälskan för dessa inrättningar. Redan samma år hans afhandling härom blifvit genom trycket allmängjord, företog han på egen bekostnad en resa genom Tysklands flesta Stater och förvärfvade der en noggrann kännedom om den inre organisationen af sådana anstalter. Inom fäderneslandet vann saken snart det liflga deltagande, att ett allmänt möte för öfverläggning om denna angelägenhet tillvägabragtes i Wexiö år 1843 der Exp-sekret. Arrhenius var närvande och i anseende till sin vidsträcktare sakkännedom lemnade nyttiga uplysningar. Sedan derefter saken blifvit uptagen vid 1844 års riksdag, täcktes K. M., med anledn. af R. St:s derom gjorde und. begäran, år 1845 för ämnets utredning förordna en serskild komité, i hvilken Exped. Sekret.
Hvad sedermera det vidkommer, att Ässi^ stanceinrättningen icke borde vara ett Statens Verk, så har Utskottet jemväl delat denna öfvertygelse, och i följe deraf tillstyrkt, att AssistanceContoiret framdeles må öfvertagas af Stockholms Stad, eller ett privat bolag, och Utskottet har till och med föreslagit, att denna öfverflyttning skulle underlättas, derigenom att AssistansContoirets hus finge hyresfritt begagnas af den nya administrationen, hvilken tillika skulle förses med ett creditif. Herr Montgommerie har nämnt, att Herr Hjertås serskildte förslag vöre det, hvarvid han egenteligen sig fästar, och sorn han önskade måtte gå i verkställighet. Men det* ta förslag motsägas icke af StatsUtskottets. Det skiljer sig icke annorlunda från Utskottets, än att Herr Hjerta ansett vissa lombardinrättningar för hvarje trakt, böra, på sätt i Berlin nu skall ega rum, organiseras, i hvilket fall han uppgifvit en fullständig plan till reglementariska föreskrifter} hvaremot Den 5 October f. nt. 33 hvaremot Utskottet icke kunnat annat än i generela termer tillstyrka den åsyftade förändringen med Stockholms AssistanceContoir, Jag har emedlertid för min del ingenting, deremot» om Herr Montgommerie anmärkningar föranleda till iterremiss af Betänkandet ; men jag får dock gifva) tillkänna, att i PresteStåndef, der Herr Prosten Öst herg ytterligare sökt göra tin sats gällande, Betänkandet redan blifvit bifallet. Herr Montgommerie: Flere värde Ledamöter hafva sökt uppfinna alla möjliga skäl, såsom talande för Assistance-Contoiret* nytta. Jag tror mig hafva redan i förhand vederlagt dem alla uti mitt första anförande. Blott ett bör jag nu tillägga, nemligen hvad Herr Prosten Östberg ådagalagt, att vid denna inrättning consumeras tjufgods bevisligen för icke mindre än 800 Ridt Blco om året; men om man beräknar härtill det tom icke kommit i dagsljuset, är lätt att förstå, hurusom denna summa skulle kunna kanske mångdubblas.
Till arfvode// för Lärare vid Mariebergs Läroverk i de kunskapsämnen, sorn tillhöra Civil-Ingeniö/'er, för e - slår Kongl. Majit jemväl beviljandet af ett förhöjdt anslag med 3,000 Ridr årligen, eller för nyssnämnda tre år 9,000 8:o. Till Stipendier för elever, som genomgå den för Civil-Ingeniörer bestämda kurs, likaledes 3,000 Ridr årligen, eller för samma tre år 9,000 9:o. För Skeppsbyggeriet i Carlskrona föreslår Kongl. Majit enahanda årliga anslag för nästa statsregleringsperiod, sorn hittills, eller 5,000 Ridr Rimt årligen och således för 3 år 15,000 10:o. Till utdelning vid Landtbrukare-möten af premier för kreatur af utmärktare slag torde, såsom hittills, för nästa statsregleringsperiod få utgå, oberäknadt hvad här ofvan blifvit under anslaget till v Befrämjande af jordbruk och landtmanna näringar» föreslaget, tillsammans 4,500 llio. Till slöjdexpositioners befrämjande föreslår Kongl. Majit anvisandet af enahanda anslag för nästa statsregleringsperiod. som för den innevarande, nemligen tillsammans 4,500 Transport 3,369.550 Kongl. Majus Nåd. Prop. N:0 I, om Statsverket !Sofi.
Disconters tillgångar upphöra, nya måtte etableras, för att underhålla den i ett Land alltid, och nu i synnerhet i vårf, o* umbärliga Penning-circulation; organisation af Disconterna må blifva lika eller annorlunda än den förr varit. Och anhåller jag att denna min motion med de öfriga Stånden - III. Den 16 Maj. 641 den communiceras, och till Bancosamt Stats-Utskotten remitteras. Remitterades till Statssamt BancoUtskotten. Vidare uppläste Herr König ett så lydande Ödmjukt Memorial: Bland de Tjensteman, som tid efter annan gjort förluster å sina löningsvilkor, bör med skäl räknas LandtRentmästarne, Desse — som, genom I78I års RemissJage-reglering, i stället för en procent endast berättigades uppbära en half procent å de Statens medel, som tillhörde deras emottagande, ansvar och öfversändande, hvartill hörde Bevillningen, som då och till år 178g var ibland Statsverkets inkomster, men vid sistnämnde års Riksdag skildes derifrån och ingick i RiksgäldsContoiret — hafva väl intill 18OO års Riksdag derå fått beräkna sig till godo denna halfva Remiss-lageprocent; men då har Riksens Högloft. Stän-1 ders Hemliga Utskott funnit, att desse Tjenstemän borde åtnöjas med endast x\ procent af alla RiksgäldsContoirets Medel, oaktadt de, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Bref till Högloft. KammarCollegium och StatsContoiret Ridd. och Ad. Prot. Riksens Höglofl. Ständer vid 18O9 års Riksdag hafva väl i så måtto velat gifva ett vedermäle af sin uppmärksamhet på dessa Tjenstemäns oskyldigt iråkade lidande, sorn af de förlorade Tyg dem uti Remiss-lage återställdes, likväl utan beräkning för de passerade 10 åren; så att de nu å Bevillnings-medlen njutna /g:s, eller en fjerdedels procent Remiss-lage.
Denna åsigt hade Advocat-Fiscals-Embete grundat på följande skäl: t:o att Inkommande Tullkammarens veckouppgifler öfver 1837 års tulluppbörd voro fullkomligt rigtige, 'med undantag af en missräkning på 2 R:dr 14 sk.; 2:o att Uppbörds-Conlorets vecko-förslag öfver samma uppbörd äfven i alla hänseenden egde sin riktighet; 3:o att den contanta behållning å 1837 års uppbördsmedel, som vecko-förslagen för den 17 och 20 Mars påförde Uppbörds-cassan, derstädes, vid sistnämnde dag, eller Finérs dödsdag, anställd inventering, verkligen voro till finnandes med ett öfverskott af nära 2,000 R:dr; samt 4:o att det af Kammar-Contoret författade Utdrag af Inkommande SjöLullskammarens uppbördsbok och veckoförslag samt banco-boken ådagalade, att hela den vid Finers död yppade brist i tulluppbörden redan i Maj månad 1836 existerade, och att den således icke till någon del härrörde från det påföljde årets uppbörd. Om nu, i öfverenstämmelse härmed, Uppbörds-cassan fått odeladt behålla de contanta me - Stats-TJtskottels Utlåtande , IV.'o 88. y del, som uti den samma vid inventeringen d. 20 Mars 1837 befunnos, och denna behållning sedermera, för den del deraf, som, enligt Uppbörds-Contorels vecko-förslag d. 17 Mars 1837, tillhörde det årets uppbörd, blifvit vid denna sin egenskap bibehållen, så bade det förhållande inträdt, att ingen brist i Uppbörds-Cassan för år 1837 kommit att ega rum, utan bela balance-beloppet qvarstadnat å uppbörden för den tid, då de åsidosatte controllerne just hade beredt uppbftrdsmannen tillfälle till försnillning och tillgrepp, hvaraf åter blifvit en följd, att den af Advocat-fiscals-embetet emot Canzli-Rådet Valerius förde talan, på grund hvaraf han af llögste
Domare, jäf emot dem 7 1 27 — b. 28 Juni b. 28 Juni b. 2 Juli b. 28 Juni 99 42 Domfört, antal ledamöter, se HofRätt, Nämnd. 4 Juni b. 51 Maj å. 28 Mars b. 28 Maj Svar på återremiss — 7 i 51 — b. 19 Aug. b. 18 Aug. b. 18 Aug. b. 16 Aug. 209 » serskilda för behandling af brottmål rörande häktade personer — 7 1 26 — b. 12 Juni b. 4 Juni b. 28 Maj a. 4 Juni 92 41 Dramatiska arbeten, om föreskrifter i afseende å rättigheten att uppföra dem på scenen . — 8 — 54 — b. 15 Febr. b. 12 Febr. b. 12 Febr. b. 12 Febr. 23 Drottningholms Slott, kontant anslag till, i stället för indelningar 1 4 1 82 5 b. 25 April b. 25 April b. 24 April b. 26 April 117 Drängespann i Färentuna härad, se Skatte -förenkling, pag. 26. Dunckers enka, understöd för 76 4 1 264 — b. 50 Juli b. 2 Aug. b. 2 Aug. b. 50 Juli 174 Durchmarsclikostnader, disposition af reservationer å 1 4 1 85 21 b. 25 April b. 25 April b. 26 April b. 50 April 169 D. 2. W ?§ CTQ g “S cn • sr 12. (/j Q? 3 2 CD åtam änkai eller ;mori Riks-Ståndens Beslut. 3 2. o. » CD “• • aq Ridd. o. PresteRorgareStåndet. BondeN:o N:o | Sid. Adeln. Ståndet. ståndet. Döfstumma och blinda, om Stipendier för Folkskolelärare, som undergå en kurs i raethoden att undervisa, se Folkskole-lärare. E. Ecklesiastik-departementet, om inrättande af en serskild
Jordbruksinteresset gör sig gällande i andra länder: vi hafva icke något sådant interesse, ehuru nio tiondedelar af oss skola vara sysselsatta med åkerbruk; men just denna proportion, som icke lärer finnas i något annat land, visar den magt vi äga att frambringa öfverskott till andras förbrukning, blott vägen öppnades för en jemnare afsättning. Hvad inflytande spannmålsafsättning på utrikes ort skulle äga på realisationens jemna utveckling inses lätteligen; men jag har icke trott mig böra förtiga en åsigt, som jag ägt, beträffande de föreslagna associationernas inflytande i denna del i egenskap af creditivtagare. Såsom egentligen riktande sin uppmärksamhet på spannmålsuppköp, försäljning och belåning, samt för någon del af sitt rörelseeapita! uti Banken skuldsatta utan omsättningar, blifva dessa associationer nödsakade att anskaffa utländskt mynt eller draga vexlar för sina skeppningar, ej införskrifva handelsvaror, som icke gå och gälla i deras liqvider med statsbanken och landtmännen, hvilkas säd de köpa eller belåna. Här är en direct omsättning af metallisk valuta för Svensk product, sorn visserligen till någon del kan genom importören förvandlas lika som vårt jern och våra trävaror; men, nästan ny product, bör den, åtminstone i början och synnerligen genom associationens ändamål, hafva ett sådant inflytande, som jag förutsatt. Den 3o Juli c. m. Frih, Ehrenborgh: Jag anhåller att mot ingressen i denna punkt få göra åtskilliga anmärkningar. Lika med Hr af Wingård inser jag visserligen ett stort ändamål i spannmålsbelåningen och tror, att om den kan åstadkommas på sätt han åsyftat och BancoUtsk. gifvit anvisning uppå, vore det ganska nyttigt för Sveriges hufvudnäring; men huruvida denna creditivrätt för associationer, som belåna spannmål, bör sättas i första rummet, ville jag betvifla. Jagskall likväl ej vara envis, och i fall Ståndet vill dela denna mening, skall jag ej söka göra en motsatt gällande.
Cederströms me - Den i April f. ra. 3i ning orätt, sa begär han en propos., som leder in i saken. Jag inskränker mig blott till formfrågan, och i anledn. deraf bar jag nu haft äran till Hr Fril), och Landtm, öfverlemna min anhållan om tillfrågan till Slåndet, huruvida Ståndet begär propos. på, att frågan skall till hufvudsaklig pröfning företagas, och vi komma ej till den hufvudsakliga pj-öfningen förr än formfrågan först är afgjord. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det Frih. Boye begärt votering och dervid yrkat till contra-propos., huruvida R. o. Ad. ville företaga förevarande ämnen lill hufvudsaklig pröfning. Frih. Cederström: För min del kan jag icke annat än bestrida den af Frih. Boye begärda contra-propos. Dess antagande vore ett erkännande af att Ståndet icke är pligtigt att ingå i pröfning af frågan, hvilket jag för min del ingalunda kan medgifva, emedan jag anser det vara en grundlagsenlig skyldighet för Ståndet att densanma lill pröfning upplaga. Jag anhåller således, att Frih. Boye ville afstå ifrån den propos. lian begärt, emedan jag i annat fall nöd gas begära votering öfver contra-propostn emellan den af honom och den af mig föreslagna. Hr von Hartmansdorff: Den öfverläggning, som hos Högh Ståndet ägt rum, har endast angått sjelfva formfrågan. Således synes det mig gifvet, att den af Frih. Boye begärda propos. är den enda, som vid delta tillfälle kan komma i fråga, nemi. den om Ståndet yrkar propos. på fråga ns företagande. Först när denna fråga är afgjord, lärer man komma att öfverlägga om sjelfva saken. Jag skulle anse såsom en misshushållning med B. o. Ad:s tid, om Frih. Cederström nödgade oss att votera om contra-propos., och jag hoppas, att Hr Frih. o. Landtm, icke gifver oss någon annan propos., än den om formen. Frih. Boye:
På gifven anledning af ett från Banko-Fullmäktige i ämnet inkommet förslag, har Utskottet öfvervägt frågan, huruvida i Reglementet må införas något stadgande, som berättigar till belåning af oarbetadt guld och silfver; dock som Banken inköper både guld och silfver samt det icke bör kunna antagas, att egare af dessa, under alla förhållanden, lätt säljbara metaller skola hnna med sin fördel öfverensstämmande att derå upptaga lån samt belasta sig med ränte-utgift, 11 :o afstyrker Utskottet omförmälda förslag. 14 Banko-Vtslcoltets Betänkande, N:o 3i. Angående belåningen af jern, koppar och andra vågjforda effekter, uppräknade i 160 §. af reglementet. Då benämningen »bultjern» äfven omfattar »sänksmide eller rundt bultjern;» då bandjern skiljer sig uti »smidt» och »valsadt,» olika i värde; då »gallerjern» numera icke särskildt förekommer; då jernplåtar öro antingen smidda eller valsade, med olika pris; då s. k. smältstycken eller ämnen för valsjern vågittras oell sålunda torde böra tilläggas belåningsrätt; då namnet »bomeras» icke begagnas ; då valsad koppar äfven bör få belånas; samt då »extra kopparbleck» och »blindmynt» ej vågföras; har Utskottet skolat tillstyrka, att föreskriften i oinförmälda 160 §. må erhålla följande lydelse: Jemf. §. 160.
Han hade rätt: men borde derföre icke glömma, att just detta, just Villfarelsen är mensklighetens nödvändiga ordning och lag; är Skaparens afsigt, och den enda vägen för ändliga varelser till Sanningen och den lycksaliga känslan af dess ljus. Han borde icke glömma, att väsendet af all mensklig förträfflighet ligger i – friheten att väl nyttja eller illa nyttja allt. Snillets liflighet är vårt tidehvarfs skönhet och ära. Likväl har det lånat åt smickret finhet och en förtrollande sötma – åt bedrägeriet sken af ädelhet och oskuld – åt alla laster en högre och mera skimrande färg. Snillet, ropar man, har förstört våra fäders okonstlade redlighet och tro. Det är sannt: men ock deras mörker och vidskepelse; men ock deras björneart och råhet. Samma vårdag, som hotat med ljungeld och storm, utbreder dock öfver Naturen lugn och en mild, en leende fägring. Så skola de samma vetenskaper, som förbittrat någon del af vårt lif eller bortfört oss från enfaldighetens stilla och oskyldiga behag, tjena att försköna hela vidden af vår varelse, vår odödlighet; skola engång för oss upptäcka, hvad som i Naturens Allt är ordning, skönhet och sanning. Rousseau felade vida och mycket. Stora snillen kunna dock icke göra andra än stora misstag. Men, Mine Herrar! var han för hög och för stor, så gifves desto flere, som äro för låga och för små – för små; emedan första steget till storhet är, att inse ofullkomligheten af allt Menskligt. Desse förguda sina vetenskaper, dem de förvara i mörka och tillslutna helgedomar. Hvarje lärobyggnad, hvar skiljeregel, hvart konstord, som de antagit på fördom och häfd, är en stum afgud, som de tillbedja under tusende namn Namn och begrepp, som, i sig sjelfva nyttiga och goda, blifva hos dessa små och trälaktiga vetenskaps-dyrkare lika så många falska gudomligheter och orakel. Sådana herrska i Naturläran, i Läkarekonsten, i sjelfva den uppenbarade Religionen (så långt, som denna anses hvila på behjertade lärares myndighet och den engång antagna trons enstämmighet).
Jag åberopar för öfrigt hvad jag i förra Plenum anförde mot hvad Utskotten föreslagit rörande Konungens heslutande rätt i afseende på Silfvervexlingens början. Då yttrade jag, hvad jag nu upprepar, att i bredd med hemställan om Konungens sanction till principen för realisationen, borde såsom corollarium uppställas en förändring i Utskottens berörde förslag. Detta synes mig så mycket nödvändigare, som, utom det mindre granlaga i uttrycken af detta förslag, vi icke kunna beräkna den verkan yttre och inre omständigheter kunna hafva på verkställigheten af Rikets Ständers beslut om silfvervexlingens början vid en bestämd tid. Jag instämmer derföre i reserva tionerne emot Utskottens förenämnde förslag, och hufvudsakligen i Grefve von Schwerins. Men till förekommande af missförstånd emellan Regeringen och Rikets Ständers Fullmägtige i Banken, föreslår jag en liten ändring i redactionen af ifrågavarande punkt, hvarvid jag hufvudsakligen vill följa Grefve von Schwerins förslag, blott med afvikelse i de två sista raderne. Enligt min åsigt borde redactionen sålunda blifva följande: ”Då bestämmandet på för”hand af sjelfva dagen för utvexlingens början, genom vid den tiden möjligen inträf - 9<5 Den 9 Julii f. ra. ■* ”fande förhållanden, skulle kunna blifva för "realisationen hinder ligt, hafva Utskotten trott ”tidpunkten ej höra af Rikets Ständer när”mare bestämmas, än genom meddelad fö"reskrift åt BancoFullmägtige, att, efter fullbordandet af alla föreskrifne förberedande "åtgärder, sednast vid i83i års slut, hos ”Kongl. Maj:t göra underdånig hemställan ”om utsättande af tiden, då utvexlingen kan ”hörja.” Jag anhåller om proposition till återremiss af detta Utlåtande, samt att mitt nu afgifne yttrande dervid må åtfölja. Herr Rosenqvist, Fredrik Leonhard: Jag skall ej eller vara mångordig.
Uistottet redan i lommars bifallit anförande af en dest driftigaste och werksämmaste Ledamot Orden ly^a sä: "den Skatlssyldiges uppgift rödjer blott hwad han det äret förtjent, och hwilket "om det antingen är mycket eller litet, ej kan blif"iva någon säker grund, för att deraf stuta till jamima Persons Fattigdom eller Rikedom, emedan "hwarje tänkande wet att den, fom sitter i HanHö eller Fabriks - eller ock i annan rörelse, "kan det ena äret förtjena mängfalldigg gänger mer "an ett anaatz äfwensä att en med litet Capital kan "pä ett gansta lofligt sätt förtjena en större Sum"ma än mangen annan med en ansenstg förmögen"het, dea antingen conjunclur eller andre omständigheter gjordt olyckjam för äret.' Alt hittils den warda Ledamotens egne ord. Hwad angär alt någons swaga offairer pä detta fäkt, ester ket of mig yrkade mer drtaillerade Forwulairet tili Tax-rmgen, stulle blifwa blottade, och att detz Credit allsä sttstle gä förlorad, är att märka, atk bwarken det as Herr Bokhållaren EZk ingisne och ej eller det af mig yrkade prvjectet till FomulM är Ipecificerande, i anseende till rän ta - Z52 Den 5 Annani. ta pä skulder. Det kun nu sä mycket mindre wars min me ir a, som det hörde tilt Högloft, Utskottets sörlia Beftut att rj specificera skulder, ehuru det ester min lunka wore nyttigt i anseende ull Controllen sä ival af Gäldenars som Borgenärs gjorde uppgifter.
Kvinnlig simkonst. Simuppvisningen i damernas badinrättning vid Skeppsholmen hade i måndags e. m. lockat åskådare i mängd till det, dagen till ära, med flaggor och grönt rikligt och smakfullt prydda badhuset. Under musikens toner förde fröken Anna Laurent fram sina elever, hvilka först i lilla och sedan i stora bassängen ådagalade många om synnerligen god ledning och aktningsvärd färdighet vittnande prof. Lifliga och ihållande applåder framkallade flytningen i stjärna och ankare samt hoppen från tornet, där graciösa och smidiga rörelser parades med styrka och säkerhet. Efter slutad uppvisning höll revisor L. F. af Klintberg ett väl framsagdt tal om simsporten och dess betydelse, hvarefter han hjärtligt tackade fröken Laurent och öfriga lärarinnor för deras arbete. Tvänne dugande kvinnor ha under de se naste dagarne här i hufvudstaden skördats af liemannen. Den i sitt yrke särdeles skickliga hofoch slottsfältskären fru Charlotte Berggren, känd och värderad i vida kretsar, afled i månMEROTH &amp; Co. T » l&lt;niska Fabriken " GÖTA LEJON " * * * aöTJKBOFta. dags. Hon sörjes närmast af bröder och andra anhöriga. Sistlidne fredag afled fröken Johanna Sojia Fogelqvisi, i en ålder af 53 ' /., år. Hon var vid sitt frånfälle första biträde hos sin nära frände, fru S. Avén, i dennas bekanta charkuterihandel vid Eegeringsgatan, hade där haft anställning under 30 års tid och belönades i sistlidne november månad med Patriotiska sällskapets stora guldmedalj. Länge hade han haft tålamod och fördragsamhet — kanske allt för länge. Det hade varit för barnets skull Hur förfärligt hade det icke varit nu under den sista tiden — detta gräl och oväsen t. o. m. då barnet var närvarande — denna ursinniga svartsjuka — o! Gud! Ingen visste hvad han lidit under dessa år Men bort med alla dessa tankar nu — det är • förbi — förbi — hvarför då se tillbaka Hon sitter framför honom så skön — hon den enda! Han ser på den unga kvinnan, som fortfarande håller ögonen slutKungl.