Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skärgården består, med undantag af några större öar, af nakna klippor, der således ingenting finnes til! näring hvarken för meuniskor eller djur, utan måste dessa klippinnevånare, ofta 4o mil ifrån sitt hemvist, i vilda hafvet genom fiske söka hvad sorn fordras, icke allenast för egna och talrika familjers tarfliga föda, utan äfven för penningebehofver till bestridande af utlagor af olika beskaffenhet. I följd af den svåra belägenhet, hvaruti denna talrika Den 7 Mars f. ra. befolkning sig befinner, hafva förbättringar, hvilka i längre tid utgjort föremål för omtankan, varit, dels anskaffandet af pålitlig fiskredskap, och dels en ändamålsenlig behandling af fångsten, genom ansning och saltning ombord, före hemkomsten från de långa sjöresorna, dervid man anser Engelsmännens exempel i dessa delar vara de tillförlitligaste till efterföljd. Föreskrifter å Statens sida för uppnåendet af dessa förbättringar hafva i sednare tider blifvit lemnade, äfvensom understöd åt den, som åtagit sig att småningom införa dem; men jag anser någon allmännare nytta icke vinnas, utan genom anslående af vidare medel, hvarvid dock icke förhoppning bör hysas om återbetalning. En och annan låntagare skulle väl möjligen kunna förete eller anskaffa pant, om någon lånesumma blefve för fiskarena att tillgå; men massan af skärgårdsboerne äro till största delen utfattige och dessutom mindre fallne för ändring i antagna vanor och bruk. Likväl tror jag mig dock böra föreslå anslag af statsmedel för bestämmandet af proemier för användandet af däckade skutor till fiskets bedrifvande, genom hvilka skutors utrustande fördelen vinnes af fiskens ansning och saltning under sjöresorna, samt minskning af de olyckor, hvilka ofta under stormarna förorsakas genom förlust af nuvar. öppna skutor oell manskap.
Rav8 Ilxeellen8, 8dsd8-^lini8dern sör Ildrilres Xrendena Herr llHilrerre äV/e/vrc/r/ / 8dad8-lläden: Herr IHilierre ^er/r/e/m. Herr Orilierre /-ager-^/eZ/e, l^rilrerre norr ^e/rrrZ^err/rer/ir, dnllkorordnsde llos-Osn/deien, Lalaiiiedd8-8eerederaren //rns, ddlllorordnade 8dad8-8eered6raren, Lan^li-Iläded //Z/^nrre. Aong/. /VädrAa >5^/'r/ve/L^ ^:o 62.
Af Herr Ditzinger har jemväl blifvit föreslaget att i § 80 måtte bestämdt uttryckas hvilken af der uppräknade personer skall ega att uppträda såsom åklagare i fråga om tillämpning af bötesansvar för uraktlåtet fullgörande af de i Bevillnings-stadgan meddelade föreskrifter; men Utskottet, som finner nuvarande stadgande icke erfordra någon förändring, hemställer att motionärens framställning må lemnäs utan afseende. Uti motionen N:o 82 har Herr Friherre af Schmidt. Carl Johan Georg, föreslagit, att i Bevillnings-stadgan under rubriken 4:o allmänna föreskrifter ett tillägg måtte införas derom, att Häradsskrifvaren skall, vid ansvar som i § 59 sägs, inom 14 dagar sedan han fått emottaga de af Pröfningskomitéen granskade och fastställda taxeringslängderna, dem antingen i original eller bestyrkt afskrift till vederbörande ordförande i kommunalnämnderna öfverlemna, för att tjena till grund vid fyrktalslängds upprättande; men då en dylik föreskrift icke tillhör Bevillnings-stadgan, finner Utskottet sig icke kunna å motionen tillstyrka bifall. Uppbörd, afkortning och redovisning. § 83. Vid denna § har Utskottet haft att taga i begrundande en af Riksdagsfullmägtigen P. F. Mengel från Upsala län väckt motion (N o 270), deruti blifvit anfördt, att den här förekommande föreskrift, att hvarje skattskyldig bör erhålla särskild debetsedel, med undantag dock, bland annat, af personer, som, hörande till skattskyldigs hushåll eller hos honom skattskrifna eller på hans debetsedel upptagna, icke skola utgöra bevillning efter 2:dra artikeln, skulle, om den strängt tolkades efter orden, hafva till följd, att da skattskyldig hos sig mantalsskrifvit andra personer, som skola erlägga bevillning efter nyssnämnda artikel, desse sednare, jemte det att deras utskylder upptoges å den förstnämndes debetsedel, äfven hvar för sig skulle erhålla särskilda debetsedlar.
Majit, ntebelft privilegium af bett 13 November 1852, i nåber oftrojerat bet af fattima perfoner reprefenterabe botag, att företaga od) fudborba antäggningett af ett jernbana medan föping ocb cgmlt jamt rörelfett bcrå bebrifma imber en tib af 40 år från banand öppttattbe för admätt trafd, bmarjemte reglor för botaget blifmit i nåber faftftädbe. 3 öf* merendftämntetfe meb Oiifetd ©tänberd beflitt, t)ar före 1852 ård utgång jernmägöarbetet blifmit af bolaget påbörjabt, bmarefter foutraft otti ar Gmt^jerne otti få mål ett anflag af 75,000 9i:ör, font ett lått å 150,000 9i:br, för anläggning af en jernbana af minöre fpårmiöö medan Örebro od) Slöra, ide funna! bottinia tid ftånb, ocb mib fåbant förrådande fiflttämn Sätt, från lämplig punft å beit oftrojerabe köping — .£>ult i betraftanbe af ©trömöl)olmd fanal Ber, fntärre ftmater, )iiubbti«g8ar Or ocb 2öarpett, af fegelleben till 9torrföbing, af föbra inloppet till ^etnöfanb, af fjött ^rulett, af Slorfbuöfttnbct wib SSejlevwif, af 28 or na Sif, famt af ittloppctt till Sllbrccftbfunbö fattat; till bortfprängnittg af bet fåfallabe Uiöba berget i ©ötl)a Sif; till fattal genom futtbet draget i 0torfbolmö
Vid förnyad föredragning och uppå gjord proposition af Herr LandtMarskalken, blef RiddarhusUtskottets i sista Plenum på bordet lagda Memorial, af den 22 Mars, angående contant erläggande af afgifterna till inskrifnings vinnande uti Adeliga JungfruStiftet, äftmnsom af Familjegåfvan, samt om OrdensKorsens återlemnande vid Adeliga Jungfrurs afgång genom ägtenskap eller genom döden, blef detsamma af Höglofl. Ridderskapet och Adeln bifallet, Remitterades till StatsUtskottet Herr Munck af Rosenschölds, Eberhard, i sista Plenum uppläste Dictamen , rörande vilkorens förbättring för penningelöntagare. Den 31 Mars. 335 Likaledes remitterades till StatsUtskottet Herr Hagströmers, Andersjohan, i sista Plenum upplästa Dictamen, angående Lazaretternes utvidgande och förbättrande; hvarvid Grefve Lilljencrantz, johan Wilhelm, tillkännagaf sig ej ännu hafva hunnit.författa sinatankar, till understödjande af Herr Hagströmers Dictamen, förbehållande sig alltså att till ett annat Plenum dermed få inkomma. Vid föredragning af det utaf Friherra Rudbeck, Pehr Alexander, den 29 denr.es upplåste Dictamen, rörande en i Allmänna journalen införd artikel, anmälte sig Friherre af Wetterstedt, Gustaf, och yttrade: Jag skulle ej hafva upptagit Höglofl. Ridderskapets och Adelns dyrbara tid med ett ämne, som kanske redan varit för mycket vidrördt , om jag icke, påkallad af den anmärkning en värd Ledamot i sista Plenum gjorde, emot en i Allmänna Journalen införd artikel, ansett mig böra å ena sidan rättfärdiga min befattning, såsom Embetsman, och, å den andra, Tidningsutgifvarens tänkesätt, såsom Medborgare.
Uppå derefter framställd propos., biföll R. o. Ad., att StatsUtskrs utlåt., angrde regleringen af utgifterna under riks-slatens första hufvudtitel, får hvila tills StatsUtskrs förslag angrde regleringen af de öfriga hufvud titlarna inkommit. 64 Den 4 April. Vid förnyad föredragning af Bevilln.Ulskrs den 28 sisi 1. Mars e. m. på bordet lagda mern. N:o 1 , om antagande af 3:ne cancellister, utöfver den i Riksd.OrdnTs 24 §■ bestämda personal, blef samma mein. af R. o. Ad. bifallet. Ånyo föredrogs och gillades Beviiln.TJtsk:s den 28 Mars e. m. på bordet lagda betänk. N:o 3, angtde Gustaf Bernliard Apelqvist? motion om debelslösens afskaffnnde, samt skattskrifvarens åläggande atla debetsedeln jemväl uppföra communala afgifter. Remitterades till Ridd.Utsk. nedannämnda den i4 dennes på bordet lagda motioner, nemi.: Hr Bråkenhjelms, Pehr Reinhold, om sättet för lifgifvande af en tidning, innefattande den del af R. o. Ad:s protocoll, som innehåller de hos Ståndet afgifna yttranden; Frih. Raahs, Adam Christian, om sättet lör införandet i tidningarna af de hos R. o. Ad. afgifna yttranden. Föredrogs ånyo K. M:s den 1 dennes på bordel lagda nåd. propos., angrde särskildt pensions-anslag för frand. En af Rikets Herrar, Statsrådet Hr Gr. Adlersparres efterlemnade Enka. Hr Rosenqvist, F red r. Le o n h., uppläste följande: R. St. äro nu för sjette gången under en 3o-årig fred församlade och finna Staten ingalunda i bättre tillstånd, än då delta, om man så behagar kalla det, lyckliga tidsskilte inträffade.
Äungörelfe beront, att få mät beit förut till tio procent å tuttbeloppet för alta infomiitanbe maror be* stfffaffabe af* ftäutba afgift till öpaubeld* od) ©jöfartöfonbeit, font beit, efter olifa gifter. grttnber, jtäberna ttllagba tolagdafgtft mtb marord in* eller utförfel, ffutte mib 1858 ård början upphöra fåfom ferfftlba beffattningdtitlar, mot gobtgörelfe af tuttmebten enligt berför ferffilbt flabgabe grtutber. Sotaggerfatt* SOleb beit rätt, font Rifetd Stauber åt .ftoitql. 9Raj:t öfmertemnat, att tung; t at rebait befintliga, men ttll tolagd ttppbäranbe ide berättigabe, äfmen* font åt frambeled blifmaime lipa ftapelfläber, bemilja, i fjället för tolag, ett anffag af titllmeblen, motfmaranbe fem procent af pmarje fåban ftprelfe fig titlbragit fcbatt fifta (JJiföbag. 95 flabé årliga tuduppbörb, I)ar bi;tif totagéerfättning numera blifmit ait Sudtaratt pr unber ftn tillämpning epådit tmå tidägg, nemligen SiMgg tmb genom $ongt. Äungörelfer ben 15 £)ftober 1839 angåenbe tndreftitution tuHtai'an' mib utförfel af mäfttaber od) fädar, tidmerfabe af införtudabt linnea garn eder af få faltabt ’'jute”
Julii P. 3o4, 343. — angående, för VarfsStatevne vid Örlogsflottan i Carlskrona samt Escadrerne i Stockholm och Götheborg. Febr. P. 633. B. 579. P. 760, 802. Junii P. 729. Julii P. 3i2 , 343. Inqvarteringsskyldigheten, om Städernes befrielse från. Aug. Institutet för Blinda och Döfstumma, angående. Instruction för RiddarhusDirection och Riddarhusets Tjenstemän, angående. Julii P. 1040. B. 355. Nov. P. 620. Nov. 2 A. P. 22. Instrumenter, Astronomiske; se Astronomiske. Intecknade Capitaler, 0111 inskränkning af förmånsrätt till ränta å. InteckningsFörordningen, angående. Sept. 2. A. P. 5i8, Siq. Nov. 2 A. P. jaS, 700. Dec. P. 33o, 356, 36i, 862. 190 Introduction, å Riddarhuset, angående föreskrift att den ej emellan Riksdagarne får Beviljas. Julii P. ic>4o. B. 351. Invalidinrättningens fonds räkenskaper, om granskning deraf; se Revisorer. In visningar; se Assignationer. Jord, på landet, angående ändring i Kongl. Förordningen den i3 Junii 1800 om städsel och lego af. No v. 2 A. P. 635. — om lika beskattning af all. Junii P. 567,611. Oct. —■ om ett sätt till skattläggning och värdering af. Julii P. 1041. — om användande af den till Städerne donerade; se Städer. Jordbrukare, angående fond till understöd för, som genom frost eller hagelskada förlora växande gröda. Oct. 2 A. P. 171. JordbruksDiscont, angående. Jordägare, angående förmånsrätt för, vid utmätning å Landtbondes tillhörigheter. Febr. P. 759. B, 876.
Slrindlunds ifrågavar. motion. 48 Den 4 Januari e. m. 2:dra punkten, ang:de förändrad lydelse af 2 § och 1 mom. 3 § i nu gällande författning samt om utbyte af orden ”skrifvas på” emot orden ’förses med’’’ i flere följande §§. Gr. Mörner, C.ari Göran Detloff: Genom den före slagna förändringen skulle alla expeditioner, som med chartor förses, och som utgå ifrån vederbör, hofrätter, endast beläggas med biläggningschartor, och icke såsom hitttilis skett skrifvas pä stämpladt papper. Derigenom skulle jag tro, att åtskillig oreda skulle uppkomma. Det är icke möjligt att begära, det hofrättens president skall vid underskriften se efter, huruvida chartan är rätt beräknad. Och ännu mindre huruvida den är rätt vidfästad. Om den äfven skulle vara påskrifven och rätt vidfästad, kan den dock sedermera komma hort, och jag tror derföre, att genom antagande af Utsk:s förslag skulle man gifva ett tillfälle till underslef, som icke nu existerar. Jag tror det vara vida bättre, såsom hittills skett, att expeditionerne skrifvas på charta, ty då kunna chartorna på dessa expeditioner icke förkomma. Jag vet visserligen, att i Högsta Domstolen expeditioner hilägges med stämpladt papper; men de expeditioner, som derifrån utgå, äro vida färre till antalet, än de, som ifrån hofrälterne expedieras. Om detta förslag antoges, så bör controllen öfver charteringen åligga en enda tjensteman, som dermed uteslutande har befattning, och derför står i ansvar; men en sådan förändring kan icke utan mycken svårighet i hofrälterne tillvägabringas. Jag vågar derföre hemställa, att det nuvar. bruket, att hofrättens expeditioner skrifvas på 12 skillings charta, måtte få fortfara, och till följd deraf skrifchartor till denna valeur förfärdigas. Frih. Cederström, Jacob: Hvad Gr.
Rikets trygghet endast på en allmän folkbeväpning, och ännu mindre att stödja densamma på ett anlitande af de outbildade nationalkraftcrne, vid hvarje tillfälligt missförstånd, som kunde uppstå med Rikets grannar, eller vid hvarje fara, sorn hotade, utan att tilläfventyrs sedermera utbryta; Att derföre en armee, inrättad efter landets tillgångar, måste finnas, ibland hvars hufvudegenskaper hör vara, att den är disponibel, det vili säga, att den, utan vidlyftiga, förberedande, kostsamma anstalter, må kunna hastigt sammandragas, i tillräcklig styrka, på sådana punkter af Rikets kuster eller gränser, som kunna blifva hotade med anfall eller landstigning, samt att samma annee bör ega en fredsfot, hvarifrån den, genom förut beräknade utvägar, må, under kriget, successivt kunna utbilda sig till behöflig styrka; Att delta ändamål icke kan uppnås annorlunda, än genom en utsträckning af Beväringens vapenöfningar, hvilket, efter Utskottets tanka, kan åstadkommas, utan Ökade utgifter på det hela, dels genom besparingar i åtskilliga delar af krigsförvaltningen, på sätt Utskottet föreslagit, dels genom indragningar i den stående hären; antagande Utskottet, att, om beväringens vapen - Slats-Uts/iotlels Utlåtandej N.o 44' 5 öfningar kunna komma att utsträckas till 21 dygn, på sätt Kongl. Majit föreslagit, Infanteriets styrka, det värfvade derunder inbegripet, då må kunna minskas till 20,000 man effective, och med afräkning af alla vacancer, samt alt Cavalleriet, inberäknadt det värfvade, icke bör öfverstiga ett antal af 4000 man, synnerligast om Exercis-Sqvadronerne kunde erhålla den utbildning, att de vid ett inträffande krig voro att anse som depöts för exercering och iuöfning af det manskap och hästar, som erfordrades för att bibehålla Cavalleriet vid behöflig styrka. Öfver Artilleriets numerär hafva Rikets Ständer redan förklarat sig, då de bifallit Kongl. Majlis Proposition vid 1828 års Riksdag, att Artilleriet borde bringas till 3000 man.
När jag vidare minnes de anfall, som en Konung af denna dynasti gjort mot vår tryckfrihet, då Han nemi. begärde indragnings-makten och fick den för tillfället på god tro, men efteråt ville behålla densamma för alltid, är det vådligt för Hans närmaste efterträdare att stöta den känsla, hvarom Hr Gripenstedt så vältaligt yttrat sig. Jag påstår att detta är vådligt, och jag påstår, att qm K. o. Ad. finnér, att saken är af sådan beskaffenhet, att all fråga derom nu kan genom ett gemensamt Den 13 December f. m. 623 votum för en längre tid begrafvas, så hafva vi i och med detsamma borttagit all känsla af animositet mot hvarandra derföre att vi haft motsatta åsigter. Gr. Lagerbjelke: Då dels personliga anfall mot mig och dels anmärknrr blifvit riktade mot det Utsk., för hvilket jag vid förra Riksdagen hade äran vara Ordf:de, nödgas jag anhålla att blott med några få ord få uptaga tiden för att framföra ett kort försvar. Hvad först det mot mig riktade anfallet beträffar, så har en talare sagt, att jag i mitt anförande yttrat, det Tryckfrihetsförordn:n borde öfverföras till allmän lag för att sålunda lättare kunna lämpa sig efter tidens vexlingar. Något sådant har jag alldrig yttrat. De ledamöter af detta Stånd, som voro närvar:de när jag yttrade mig, skola med mig kunna intyga, att mina ord folie sig så: att bland de fel, som emot våra grundlagar kunna anföras, är ett att uti dessa grundlagar finnas en mängd detaljbestämmelser, obetydliga och af den natur, att de böra genom oftare skeende förändringar kunna lämpas efter tidens omständigheter, och, mine Hrr, kan man neka, att icke i våra grundlagar finnas sådana detalj-bestämmelser, som skada dem? långt ifrån att jag yttrat, att hela Tryckfrihets-förordn:n borde räknas till dessa detalj-bestämmelser, har jag tvertom sagt, att den grundsats, som borde bifallas, vore att tryckfriheten till sin definition och till sina grundsatser intogos i grundlagen, men att dess detaljbestämmelser inflöte i en civil-lag.
Gäldenären och Borgenärerna som dessa sistnämnda inbördes, utförde, samt således tiden är gifven, då målet finnes i det skick, att der af Domstolen kari till pröfning företagas, anser Utskottet någon svårighet icke mota för utstakande af det anstånd v sorn sedermera för tvistens afgörande och Domslutetsförfattande äfven i Cort* 3;d/e Tid, N:0 57, ^8. cour* 4ä© Den 29 Maj. courser af större vidlyftighet högst kan blifva behöfligt. I afseend* å de Concourstvister , som vid Härads-Rätterna göras anhängiga, är sådant förordnande redan uti Concours-stadgan gifvet, så att, med en ringa förändring deruti, all möjlig skyndsamhet i dessa måls afgörande derstädes blifver befordrad; men som, hvad rörer Rådstufvu Rätterna, något bestämdt icke är i detta ämne föreskrifvet, har Utskottet trott sig finna, att en tid af trenne månader efter det tredje uppropet skett, alltid skall blifva tillräcklig och mestadels öfverflödig, både för de förhör med Parterna, sorn Domstolen för dess upplysning i en eller annan omständighet kan finna nödiga, och äfven för de åtgärder, som sedan återstå , inan Concours-Domen kan' vara färdig att Parterna meddelas. Af sådan anledning föreslår Utskottet, att 9 §. 3 Mom. af Concours Stadgan må erhålla följande tillägg : ”Och utfärde Dom sist inom trenne må”nader efter det tredje uppropet skett, utan att ”sådant af rnundtliga förhör, som med Parterna ”kunna anses nödiga, må hindras. Pördröjer ”Rätten härmed, svare dertill sorn för annat ”tjenstefel; fylle ock all den skada, som genom ”uppehållet bevisligen uppkommit.” Äfvensom att 12 §.
Denna antogs under en helt annan Minister, eller straxt vid tillträdet af den, uti hvilken Herr Martignac, såsom Inrikes Minister, deltagit. Såsom slutligt skäl emot våra Domstolar andrager Reservanten ”Rättegångens skriftli”ga utförande vid lyckta dörrar.” ConstitutionsUtskottet har uttryckligen föreslagit offentlighet. Herr Cederschjölil har väl, i hänseende till formen, reserverat sig emot denna Utskottets åtgärd; men som här frågan är att bedöma hvad föreslagit blifvit, lärer man ej såsom motskäl kunna antaga det sakernas skick, som, i händelse af förslagets gillande, komme att upphöra. Reservanten gillar icke den organisation af Nämnd, som jag uti mitt alternativa förslag omnämnt. Detta är val numera ingalunda under öfverläggning; jag bör dock, om jag kan, icke låta ett missförstånd Den i5 Ja n u a r i i f. m. 223 om mina Ssigter förblifva gällande. Herr Cederschjöld anförer emot dem, hvad man redan mångfalldiga gångor hört eller läst, nemligen, alt ”upplysning och skicklighet icke ”alltid stå i förhållande till personens Kron”skatter. Detta thema kan visserligen uti allmänna tidningar under olika, fast alltid populära, former varieras; men i en samling af Lagstiftare inses lätt, att utsättandet af ett visst beskattningsbelopp, för vissa functioner af medborgerligt förtroende, endast är en polilico-legal åtgärd, som i de flesta fall tros lemna den behöfliga garantien, men visst icke utan undantag i alla. Det är ganska möjligt, att en rik man är fattig på insigter, likasom att en yngling, som i den förborgade framtiden kan komma att göra sitt fäderneslands ära, kör plogen i någon aflägse landsort. Men då i allmänhet ett visst beskattningsbelopp förutsätter en motsvarande förmögenhet, och denna åter, så väl möjligheten af en mera vårdad uppfostran, som ett högre personligt intresse i samhällsordningens bibehållande, så har man uti dylika fall, som detta, varit föranlåten att, i brist på det absolut säkra, fästa sig vid det sannolikaste.
Då svårligen kan antagas, att något för röi’elsen och näringarna umbärlig! öfverskott af representativt mynt hos oss finnes, anser jag vådligt, att såsom medel för bibehållandet af den bestämda proportionen emellan metalliska cassan och sedelstocken göra indragning af den senare, så vida ej nya Privat-Banker eller Ilypoteks-Föreningar uppstå och sätta sedlar i omlopp, i hvilket fall jag vilie medgifva, att ett deremot svarande belopp af Bancosedlar indrogs, så att emellan dessa Privat-Associationers sedelutgifning och Bankens sedelindragning något visst förhållande egde rum, till förekommande af en utöfver rörelsens behof ökad, och sålunda alltid skadlig massa af myntrepresentativ . T. ex. då en Privat-Bank eller en Hypotheks-Förening i någon Province uppstått, skulle Stats-Bankens utlåning till samma Province kunna indragas i proportion till den lånetillgång, som genom en sådan inrättning blifvit beredd. Mot ii:te punkten. I denna punkt har blifvit föreskrifvet, att Banco-Styrelsen, om än metalliska cassan visade sig fortfarande öfverstiga en tredjedel af sedelstocken , ej må ega tillåtelse att öka rörelsecapitalet förr än ett år efter silfverutvexlingens början. Jag anser, att detta band på en otidig sedel-emission är allt för svagt, och att det bort stärkas genom det stadgande, att rörelse-capitalet, eller sedelstocken, ej får ökas förr, än nämnde, eller hellre ett än bättre förhållande oafbrutet fortfarit minst ett år. Mot 2o:de punkten. Då det vill synas mig origtigt, att innan nästa Riksdag och efter det erfarenheten hunnit visa hvad verkan realisationen kan komma att medföra på de industriel företag, som med lånade capital bedrifvas, medgifva någon indragning af Banco-Discontens lånefond, eller af enskildas lånerätt derstädes, 28 Hor till Banco-Utskottets Utlåtande N:o 16. så får jag ock en sådan åtgärd nu bestrida under andra vilkor, än min reservation vid 7:de punkten innehåller. Mot 22:dra punkten.
Samojedisk qvinnodrägt, rit. af hr R. Samojediska hårprydnader, rit. af hr O. Sörling 84 Samojediskt bälte med knif, rit. af dens. Offerhög på Waigatsch-ön, rit. af hr R. Haglund, xylogr. af hr J. Sid. Gudar från offerhögen, rit. af hr O. Offerhåla på Waigatsch, rit. af hr V. Samojedgraf på Waigatsch, rit. af hr R. Haglund, xylogr. af hr O. Dahlbäck 94 Samojediska bågskyttar 95 Samojeder från Schleissing, Neu-entdecktes Sieweria 97 Häckningsplats för alke-kungar, rit. af hr R. Alke-kung (Mergulus alle L.), rit. af hr M. Alka (Uria Brünnichii Sabine), rit. af dens. Lunnefogel (Mormon arcticus L.), rit. af dens. Tejst (Uria grylle L.), rit. af dens. 107 Häckningsplats för stormåsar, rit. af hr R. Kryckja (Larus tridactylus L.) och Ismås (L. eburneus Gmel.), rit. af hr M. Sällsynta nordiska måsarter (Larus Sabinii Sabine och L. Rossii Richards), rit. af dens. Labbar (Lestris parasitica L., L. Buffonii Boie och L. pomarina Tem.), rit. af dens. Hufvuden af ejder, praktejder, prutgås och hvitkindad gås, rit. af. dens. 118 Mindre sångsvanen (Cygnus Bewickii Yarr.), rit. af dens. Bröstben af Cygnus Bewickii, rit. af dens. Ripfjell, rit. af hr R. Fjelluggla (Strix nyctea L.), rit. af hr M. Renbetesmark, rit. af hr R. Isbjörnar, rit. af hr G. Mützel i Berlin, xylogr. af K.