Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Brefvet af den 23 Maji 1828, att en summa af 800 R:dr borde af Fondens medel förskottsvis utgå, till bestridande af öfversättningsoch tryckningskostnaden för tvenne i Frankrike utkomne brochure!’ angående fårafveln och ull-productionen. Kongl. Brefvet af den 5 Junii 1828, att 1000 R:dr skulle utbetalas af Fonden för inköp från Herr Presidenten Grefve Wirsens Sterbhus af 18 stycken från utrikes ort införde får af förädlade racer; Kongl. Brefvet af den 10 December 1828, att ytterligare 3,5oo R:dr Preusisk Courant och 3oo R:dr Svenskt Banco skulle af Fonden utgå för att användas till inköp från Tyskland af ännu 100 stycken Electoral-får af finaste slag, till bestridande af kostnaden för såväl dessa fårs ( 10 ) transport sora för transporten af de får, som enskilde voro hugade att i sammanhang härmed införa, samt till Kongl. Secreteraren Nathliorsts resa till Preussen och Sachsen för att uppköpet verkställa, samt Kongl. Brefvet af den 7 November 1829, att de 2:ne från UllDiscont-Fonden utgångne stående lån, hvaraf Majoren A. W. Bergi undfått det ena, stort 10,000 R:dr, samt Fabriksidkaren G. F. André det andra stort 5ooo R:dr, hägge i och för anläggning af Klädesfabriker, skulle, i enlighet med Rikets Höglofl. Ständers vid sistförflutne Riksdag gjorde hemställan, öfverflyttas på det å Manufactur-DiscontFonden till Förlagslån afsatta Anslag, så snart dess disponibla tillgångar sådant medgifva. Till upplysning rörande de af Nionde IIufvudTitelns tillgångar anviste Medel till Manufacturernes befrämjande, lå Revisorerne åberopa det Utdrag af Räkenskaperne öfver nämnde medel, som finnes härvid under Litt.
St:r erkände, att förändringen skulle leda till redighet och enkelhet; men att den borde omfatta markegångsprisens bestämmande efter medium af de föreg:de fem åren, och detta icke för hvarje år, utan för ett visst tidskifte, t. ex. 5 år i sender; samt att derjemte erfordrades, att de till Militäroch Civil-Staterne uplåtne indelningar till Staten indroges och löne-anslagen ulginge i kontant från Statens kassa. R. St:r begärde, att K. M. ville härom afgifva Nådig Propos. vid nästa Riksdag. Emellertid var redan 1828 på Riddarhuset väckt en motion om förändring uti sättet för grundräntornes och kronotiondens utgörande, hvilken föranledde en annan R. Stms underdåniga skrifvelse af d. 11 Mars 1830 med förslag: l:o att grunden för indelta räntornes utgörande skulle blifva medeltalet af de sednaste 5 årens markegångspris; 2:o att upsägning till lefvereringen in natura icke skulle Den 11 Augusti. kunna ega rara, då löpande årets markegång uppginge till lika belopp eller öfverstege de 5 årens medeltal; 3:o att då löpande årets markegång understege de 5 årens medeltal, skulle npsägning få ega rum, men endast från räntegifvarens sida, hvarvid han derjemte skulle kontant till rån tetagaren betala skillnaden; 4:o att räntegifvaren i alla händelser skulle till räntelagaren betala 16 sk. b:ko för tunnan råg och korn, samt 12 sk. b:ko för tunnan bafra. Af dessa båda förslag blef likväl intet af K. M. bifallet. Vid Riksdagen 1834 afgaf K. M. Nådig Propos., hvaruti föreslogs, att räntepersedlarne skulle sammanslås lill elt mindre antal och förenklas i öfverensstämmelse med ett af KammarKolhm upgjordt förslag; hvilken förenkling skulle handhafvas af kommiterade inom hvarje län, under ordf:de af K:s Beflude och efter hörande af socknarnes ombud, samt hringas till verkställighet år 1837. R.
Föredrogos ånyo Statssamt Banco-Ltskottens utlåtanden: N:0 133, i anledning af väckt motion, i fråga om disposition af Bankens behållna vinst för åren 1845, 1846 och 1847: bifölls; N:o 134, med förslag till Taxa å Expeditionslösen i så väl Rikets Ständers Bank, med dertill hörande Discontverk. och Länecontor, som ock Rikets Ständers Riksgälds-Contor: bifölls; N:o 136, angående omskrifning af Riksgälds-Contorets obligationer till Banken bifölls. S. 13. Föredrogs ånyo Siats-Utskottets memorial N:o 313, med förslag till ytterligare stadganden i det nya reglementet för Riksgälds-Contoret samt derjemte hifogadt förslag till reglemente för Rikets Ständers Riksgälds-Contor: bifölls. S. I). Föredrogos och Indes till handlingarne Stats-Utskottets me morial: N:o 321, angående skedd omröstning i frågan om ett lån för uppbvggandet. af ny kyrka i, Christinehamn; N:o 322, angående verkställd omröstning i frågan om grätification ut, Adjuncten Rumström; ?ST:o 323, rörande skedd ofnröstning öfver 2;ne i Stats-Utskottets memorial N:o 316 omnämnda frågor. S. I). Föredrogs ånyo Lag-Utskoltets betänkande N:o 125, i anledning af väckt motion om sättet för behandlingen af de allmänna lagforslag af större omfattning, som Kongl. Maj:t vid en kommande Riksdag kan vara sinnad att lill Rikets Ständer framställa: bifölls. Från Väliofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Constitutions-Ut skottets memorial N:o 48, med förslag till yoterigspropositioner, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut, i afseende på memorialet JY:o 43. Yoteringspropositionerna godkändes. S. D.
»En så stor genealog som Hr Anrep har dödat den», kommer det kanske en 50 år härefter att heta. Då Hr Anrep ytterligare antydt, att anmärkningarne mot honom i förev:de hänseende blifvit framkallade af hämnd, tillåter jag mig att uppläsa de första orden uti den s. k. Lilliehöökska brochyren. De äro af lölj:de lydelse: »Som sanningen hittills blifvit förnekad», etc. Denna tillvitelse gäller såväl nuvarande Riddarh.-Direktion som dess företrädare i embetét; mén Hr Anrep allena är det, som representerar sanningen. Min öfvertygelse är, att icke allenast icke någon hämndkänsla varit 52 Den 2 Maj c. m. vållande till dessa anmärkningar, utan att aldrig någon tanke på förberörde förhållande bos någon i någon mån inverkat. Det synes väl vara temligen billigt, ■— den önskan bos K. o. Ad., — att få se arbetet färdigt förr än penningarne utbetalas; och färdigt kan arbetet icke kallas förr, än rättelserna blifvit vidtagna. Hr Anrep har mycket ordat derom att hans Attartaflor skulle vara ett enskildt arbete. Huruvida man dock med skäl kan påstå detta, då Hr Anrep begärt att få ett anslag för att till Ståndets nytta utgifva detta arbete, detta underställer jag eder pröfning, Mina Hrrl Vid sådant förhållande måste välsamma arbete anses vara utgifvet under R. o. Ad:s auspicier. Vidare har Hr Anrep sagt att anmärkningarnes befogenhet borde underställas en jury, samt att för hans arbete icke fanns något annat rättesnöre än Trvckfr.-förordm. Vid detta Hr Anreps påstående vill jag icke uppehålla mig; ty bär är endast fråga om att Hr Anrep skall iå sina 400 rdr och att dessa medel skola utfalla, så snart Hr Anrep rättat sina faktiskt origtiga uppgifter. Då Hr Anrep sagt sig vilja göra detta, är det ju icke annat än hvad som är rätt och billigt! Jag yrkar på bifall till Utsk:ts hemställan. Hr Anrep: Frih. Rudolph Gederström gör allt hvad i hans förmåga står, för att inom
13 att efter sig företeende förhållande bestämma tull-satserna å ifrågavarande artiklar, synes mig dock ej vinnandet af detta mål ovilkorligen kräfva att äfven landväga transporten skall beläggas med de förhöjda afgifterna. De större omkostnader, hvarmed ibrslingen landvägen är förenad, och hvilka årligen synas tilltaga, utgöra, enligt min underdåniga tanke, ett tillräckligt hinder för en sådan utveckling af denna rörelse, att derutaf några menliga följder för det ena eller andra riket kunna blifva att befara, hvaremot de förhöjda afgifterna kunna hos gränsboerna framkalla bemödanden att kringgå lagen och sålunda endast blifva ett premium till uppmuntrande af ett lurendrejeri, som äfven med en ganska talrik tullbevaknings-personal knappast skulle på den vidsträckta gränsen kunna föreko mm as.” ”Örn inskränkande föreskrifter emot hvad hittills varit gällande blifvit föreslagne i de af mig härförut anmärkta hänseenden, så har deremot så mycket större frihet blifvit tillstyrkt i fråga om den hittills alldeles icke medgifna rättigheten att från det ena lill det andra Riket transito försända oförtullade utländska varor. Då denna fråga tillförene 1854 utgjorde föremål för Svenska Slats-rådels ölverläggningar, biträdde jag den af Slats-rådels öfrige ledamöter då omfattade mening, att sådant gods skulle undergå tullbehandling vid lörsta tullstation på gränsen af det rike, dit godset var förpassadt, och denna mening får jag ännu underdånigst vidhålla.
Majit, under den 23 Fe* Jyrparii 18 Jf" , lårit utfärda Dess-Nådiga Pri vi* logium och Stadgar, och hafva ej allenast, ide fleste Stiften, särskildta Bibel-Sällskap blifvit jnrättade, utan äfven mindre Sällskap i särskildfe Städer och Orter stiftade. Den framgång , hvarmed dessa Stiftelser bidragit till den Heli* ga Skrifts spridande bland de mindre bemedlade af Kongl. Majrts undersåtare, har Kongl, Maj:! med synnerlig tillfredsställelse inhémtat, och till Stiftelsernas understöd i Kader anbefallt en Collect öfver hela Riket på Jubeldagen. Sedan, uppå Preste-Ståndets begäran vid Riksdagen 1810, Kongl. Majit låtit, genom fjominitierade, utåt beta ett förslag till en författning om Sockenstämmor och Kyrko Råd, och iKongl. Majit öfver det författade förslaget in-hemtat Dass Högsta Domstols Yttrande, har Kongl. Majit, under den 26 Februarii 1817» låtit utgå Dess nådiga förordning angående Socknes'ämmor och Kyrko-Råd. Vid sist öfverståndne Riksdag har BondeStåndet anhållit, det täcktes Kongl. Majit vidtaga nådig åtgärd till bestämmande och reglerande af Preste-rättigheterne, och har Preste-Stån* det i samma afseende anmält sina underdåniga .begifvanden, samt anhållit örn Kongl. Majtts nådiga pröfning vid sädane förefallande frågor , och till befrämjande af föreningar emellan Läxare och Åhörare rörande inbördes skyldigheter och rättigheter. jfuftitia 0 tv. budsm. Em bets B c rått ds ef. 351 Kongl. Majit bafj i adledhJhg deraf, ii fider den 3 April 1816 $ utfärdade Dess nådig» Lökordning örn öfvferensk örn inelser rörartde Presträttigheter 5 och har Kongl. Majit å Adre trallade föreningar meddelt Dess nådiga bekräftelse.
Ej heller med undantag af Grundlagsfrågor, nya ämmå, med undantag af Grundlagsfrågor, nen af Riksdagsmän väckas, sedan En nya ämnen af Riksdagsman väckas, sedan månad från Riksdagens början, enligt 27 § Jjorton dagar tilländalupit från den dag, tilländalupit, så vida icke sådana frågor Konungen, enligt 27 §., afgifvit Sin af redan fattade beslut, eller redan uppProposition angående Statsverkets tilltaga». ärenden, eller under Riksdagen inträfstånd och behof, så vida icke sådane fande händelser, omedelbarligen föranledas, frågor af redan fattade beslut, eller redan upptagne ärenden, eller under Riksdagen inträffade händelser, omedelbarligen föranledas. Bidderskapet ock Adelns protokoll den 28 Juni och 14 Juli 1848. Presle-ståndets protokoll den 28 Juni och 13 Juli 1848. Borgare-ståndets protokoll den 26 Juni och 13 Juli 1848. Bonde-slåndets protokoll den 28 Juni och 14 Juli 1848. Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 4. 23 §. Förslag till 'ändringar och tillägg uti 56 och 81 §§ Regerings-Formen, samt 1 mom. 29 §, 3 mom. 49 § och 73 § Riksdags-Ordningen, rörande behandlingen af frågor om ändring i Grundlagarne. Regerings-Formen. Allmänna frågor, som uti Riksens Ständers Plena väckas, må ej till ett omedelbart afgörande der upptagas, utan skola öfverlemnas till behörigt Utskott, som äge, att dem utreda och deröfver sig yttra, på sätt i Riksdags-Ordningen föreskrifves. Frågor om förändringar af Stadganden i Grundlagarne varda på följande sätt behandlade: Tillstyrker Konstitutions-Utskottet hvad en Riksdagsman hos detsamma i sådant afseende föreslagit, eller Utlåter sig Utskottet med tilleller afstyrkande å en af Konungen i lika ändamål gjord Proposition; varde Utskottets yttrande vid samma Riksdag öfverlemnadt till Riksens Ständer, hvilka vid densamma må derom kunna öfverlägga; men icke vid densamma besluta.
Huru skulle du kunna begära, att jag ensam skall älska en alltid. Äfven kärleken är en blomma, begär ej att blomman skall vara oförgänglig som stenen, hon vore ej skön då. Men äfven Alhejdi är kär för Salik“. Salik gick bort. I Alhejdis hjerta bodde natt. Åter några dagar förflöto, och nu kallade ett bud Alhejdi till Salik Sardar Khan. Hon gick. Alhejdi, min älsklingshund blef sårad farligt af ett spjut under jagten. Intet annat än den balsam, hvars källa du känner, kan rädda den. Gå, att du må hinna dit innan middagens timme och vara hemma vid den tid, då jag med mina män återkommer från jagten“. „O Salik, jag hörde rytandet af en tiger, då jag hemtade balsam för din häst“. Salik svarade intet. Ännu stod hon ett ögonblick dröjande. „Salik Sardar Khan gifver icke en befallning två gånger“, sade Salik långsamt. Alhejdi gick. Hon hade ännu ej gått långt, då stod framför henne den gamla visa, som bar i sin hand en liten, knappt ett finger lång dolk. „Min själs dotter, den gamle kan ej ledsaga dig på färden. Salik Sardar Khan har bjudit mig komma för att pryda hans nya, ljusa brud. Här vill jag gifva äfven dig något att skänka henne. Alhejdi, tre dödar ligga på denna udd. Se dess tre kanter äro hvassa, vidrör dem icke, minsta vidrörande sårar, och minsta sår ger död på ögonblicket!“ Sakta som hon kommit, smög sig den gamla bort. Alhejdis öga lågade, hon betraktade stålet. „Tre dödar! ha! Alhejdi, ville du väl döda henne, den fromma, som gråter öfver Saliks makt, den hon ej kan emotstå? Ljusa fremmande flicka, icke hatar Alhejdi dig“. Men redan gick hennes vandring i öknen. Het sken solen på sanden, glödande brände den Alhejdis fötter.
Förräntandet af Riksgäldskontorets kontanta behållning. Jemte det Revisorerne ange sig böra erinra, hurusom den af Fullmäktige ända sedan medlet af sistlidne Januari månad bedrifna vexelförsäljning utöfvat ett serdeles välgörande inflytande på våra utländska affärsförhållanden, enär densamma beredt tillfälle till erhållande af fullkomligt säkra liqvidationsmedel under en tid, då nästan allt förtroende till den enskildes soliditet såväl inom som utom landet saknades, hafva Revisorerne äfven den tillfredsställelsen kunna vitsorda, att Fullmäktige , genom en hastig utlåning af de genom vexelförsäljningen influtna medel, beredt den betryckta rörelsen en ganska väsendtlig lättnad, på samma gång denna utlåning förskaffat Kontoret icke obetydliga ränteinkomster. Då Reviäsorerne nu öfvergå till en framställning af Fullmäktiges beslut och åtgöranden i fråga om förräntning af de dertill disponibla medel, torde Revisorerne först böra i minnet återkalla, hurusom Fullmäktige, på sätt Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse (pag. 67) innehåller, jemlikt Kongl, brefvet den 21 Juli sistlidet år, i slutet af samma månad fått från Kongl. Stats-kontoret emottaga det då återstående beloppet 981,380 R:dr utaf det i riks-staten för år 1857 upptagna bidrag till Riksgälds-kontorets utgifter, på det dessa medel måtte, till lättnad för allmänna rörelsen, göras räntebärande. Dels af desse, dels af andre disponibla tillgångar blefvo kort derefter åtskilliga lån, mot hypothek af obligationer utlemnade, hvilka, vid den tid revisions-berättelsen i medlet af Oktober månad sistlidet år afgaTs, uppgingo till ett sammanräknadt belopp af 1,330,333 R:dr 16 sk. b:ko. Genom nådiga skrifvelser af den 30 Oktober, den 24 November och den 11 December sistlidet år har Kongl. Maj:t vidare anbefallt Kongl.
Ank. till Exp.-Uuk, den 16 Aug. 1860, kl. 1 e. ju. Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelse lill Rikets Ständers Stals-Utskolt, angående ytterligare anmälda förskotler lill utgifter, för hvilka stats-anslag icke äro beviljade; Gifven Stockholms Slott den 30 April 1860. / Till sådana, af Rikets Ständer icke förutsedda behof, för hvilka stats-anslag följaktligen ej beviljats, hafva erforderliga medel, enligt Rikets Ständers anhållan i underdånig skrifvelse den 22 April 1857, sedermera blifvit, på sätt Kongl. Maj:t redan, i nådig Proposition den 27 Oktober nästlidet år angående Statsverkets tillstånd och behof, gifvit Rikets Ständers Stats-Utskott tillkänna, under förskottstitel anordnade för att hos Rikets Ständer till ersättande anmälas; och, likasom Kongl, Maj:t i nämnde Proposition meddelat uppgift å de förskotter, hvilka i berörda hänseende utgått intill början af Juli månad samma år, vill Kongl. Maj:t härigenom till Stats-Utskottet öfverlemna en från Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-kontor numera inkommen förteckning öfver dylika förskotter, utgifna under sednare hälften af år 1859, till sammanlagdt belopp af 63,812 R:dr 51 öre R:mt. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständers Stats-Utskott med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Ar och dag som ofvan CARL. J. A. Gripenstedt. Bih. till It. St. I Sami. 1 Afd. 2 Band. 20 Raft. 1 Kongl. MajUs Nåd. Skrifvelse M 113. Uppgift på de af Kongl. Stats-kontoret från och med den t Juli intill påföljde December månads slut sistlidet år utgifne förskotter, hvilka böra hos Rikets Ständer till ersättande anmälas.
Vidare tror jag mig icke sakna anledning att anmärka, det Utskottet icke lemnat något afseende å hvad dess Ledamot Riksdagsmannen Jon Månsson i särskildt yttrande anfört; då likväl, ehuru det m dgifves att Rusthållare, i anseende till b klädnadsskyldigheten, hafva vidsträcktare iörbind ’ser ao Rothållare, det icke bort honom och fle* 456 'Den t g Juni. e. w. ta andra, med honom instämmande, af Utskott et vägras ett förord till underdånigt tillstyr kande, att nemligen beklädnads skyldigheterna lör Rusthållare så måtte blifva bestämda, att, i anseende till beklädnadens beskaffenhet och täta förändringar i dess prestejande, Rusthållare, i jemförelse med äldre tider, icke blifva i alltlör kännbart lidande tör$atte, äfvensom att den ersättning, som Rusthållare alfordras för anmärkta kostnader i krig , möten och comtnenderingar, måtte icke, som nu sker, summariskt fordras, utan genom spe. cificerade räkningar bestämmas, för att af de Rustande behörigen granskas kunna; varandes det med rättvisa och billighet öfverensstämmande, att äfven Rusthållare i bestämda före» skrifter måga betryggas lör obestämda och med dess förmåga möjligen oförenliga fordringar; hvaremot de i annat fall förgäfves skulle söka ett försvar. Jag anhåller att Utskottets Betänkande, med dessa anmärkningar, må återremitteras. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marsvalken gjorde proposition till återremiss af Utskottets Betänkande. Herr Danckwardt, Carl Gustaf: Till svar å Hr Öfverlntendenten Thame anmärkningar , får jag den äran upplysa, att Utskottet ej ovilkorligt föreslagit, att Knektens hemkall skulle honom med spannmål och andra varor ersättas, och Torpen på detta sätt upphöra.
Åmåls stad. 33 Hinder för sjöfarten har hittills mött i den omständighet att staden saknat en god hamn, hvilket hinder dock kommer att upphöra, sedan genom Rikets Ständers beslut anslag beviljats för hamnbygnad, hvartill kostnaden är beräknad till 24,616 R:dr Runt. Staden har en Borgmästare och två Rådmän, samt räknas till femte klassen. Rörande stadens inkomster och utgifter åberopas följande af Magistraten insända tabell Litt. H. Tab. Litt. it. Tab. Litt. II. Åmåls stads icke uttaxerade inkomster och utgifter år 1860. Inkomster. R:dr R:mt öre. Utgifter. R:dr R:mt öre. Inkomst af hyra för råd huslokalen till tingshus 50 — Embetsoch Tjenstemäns löner 2,309 73 60:de penningen af egendomsköp 1,413 06 Utgift till stadens qvarnbyggnad 424 41 Arrenden på viss tid .. 136: 14 Dito » brooch gatubyggnad 156 23 Arrenden på obestämd tid .. 179: 46 Diverse utgifter med afdrag af diverse inkomster för staden 289 — Burskapspenningar 31 — Saldo, öfverskott som reserveras till aflöning åt stadens EmbetsArrende för en staden tillhörig qvarn 301 och Tjenstemän m. m 392 14 Summa R:dr R:mt 4,318 21 Summa R:dr R:mt 4,318 21 . Wenersborg i Landskansliet den 31 Juli 1862. ERIC SPARRE. C. O. Almqvist. J. M. Ryding. Landsh.-Emb. uti Elfsborgs län undt. ber. för åren 1856—1860. 5 34 Tab. Elfsborgs län. Tab. ]V:o I. Den 31 December enligt Enligt de mantalslängden, som upprättats vid slutet af motstående är. Utskrifhusförhörs] angler ne. Hela folkmängden af Deraf frie från mantalspengar. ningsmanskap. Å landsbygden. Mankön. Qvinkön. Summa. Mankön. Qvinkön. Summa.
Utan att hålla mig vid detaiilerne, får jag fästa Ridu derskapets och Adelns uppmärksamhet på den sista anmärkningen uti den sednast uppläste reservationen, angående rättelse i Coacurs-eden, emedan ett eds-formulaire som är tillräckligt för alla händelser svårligen kan finnas, och d^t närvarande ingalunda är till fyllestgörandé. Antingen måste man svärja på för mycket eller för litet. Således synes bäst vara att förhållandet först uppgifves, och att detta sedan med ed bekräftas. Denna anmärkning synes mig vara af den natur, att den bör föranled» till återremiss, hvarom jag anhåller. Herr Montgommem, Gu/loj, anhöll, att Lagutskottets förevarande Utlåtande måtte hvila på bordet till nästa Plenum. Herr Stråle, Nils Wilhelm: Vid sistledne Riksdag öfverlemnade Kongl. Maj;t till Riksens Stätt ' der ett af iLagCoinmiftéen utarbetadt förslag tili en förnyad ConcursLag. Detta förslag blef af Lagutskottet granskadt och derefter af Riksens Ständer med någre förändringar antaget. Det synes således, som något stort behof att nu å nyo omarbeta denna Lag, ej borde äg» Ridå. 0, Ad. Prot, VIII. Band. 8 fl£ Ben $ September f, runi) och om ej dess vigtigare omständigheter påkalla en sidan förändring, tyckes mig det vara bättre, att nu låta Lsgen förblifva orubbad, än att företaga förändringar, som kanske nästa Riksdag åter finnas felaktige, och fordra nya rättelser. Jag tror mig äfven finna att ds af Utskottet nu föreslagne förändringar icke åro af någon serdeles vigt, och att det således icke vore någon olägenhet vid att genast afslä dem. Den enda omständighet, sorn kanske torde förtjena uppmärksamhet är Edsformulaixet, som till äfventyrs torde fordra omarbetning. För närvarande finnes det blott en strophe uti Edsformulairet, sorn gör, att detsamma kan begagnas , utan att otta Borgenären uppenbart skulle svära falskt, det är den meningen, att Borgenären betygar sin fordrans rigtighet pä fätt de ingi/ne Hand/ingarne utvifa.
Derefter böra han och Gode Männen undersöka, om icke nödigt aflopp utan mehn för Vattenverket göras ian, eller om ändring, flyttning eller utriftning eller ock vattenledning, hvaraf Verket lider, nödig vara må; Och när sådant skett, skola de till värde uppskatta å ena sidan jorden och dess förbättring och å den andra Vattenverket eller dess försämring, samt gifva sitt utlåtande, om va 11 ne t aftappas må, så ock om sättet och vilkoren derföre, allt efter som för hvarje fall ofvan stadgadt finnes. Landtmätare och Gode Män undersöke äfven härvid, om jord eller Verk, som nedan ligger, vid vattnets aftappning kunna genom öfversvämning lida jkada, och meddele i sådant fall, till upplysning Betänkande om Vattenverk'. 229 för vederbörande, sitt utlåtande, huru sådant må kunna förekommas. Uteblifver lagligen kallad Vattenverksegare från denna förrättning, och icke eller för sig ställer Ombud; tnå sådant icke vålla uppskof i förrättningen, komma ej eller någre af honom utsedde Gode Män, då kalle Landtmätare tvänne ojäfvige Män af Nämnden, att, såsom Gode Män, å den frånvarandes vägnar förrättningen öfvervara. §. 8. o Atnöjas Jordegare och Vattenverksegare med Landtmätarens och Gode Männens utlåtande, kommer dervid att bero, då fråga ej är om Boställe eller Kronan eljest tillhörigt Vattenverk, i hvilken händelse Landtmätarens och Gode Mannens utlåtandejbör genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, åtföljdt af dess yttrande, Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning underställas, kunna jordegare och Vattenverksegare ej åsämjas, har jordegaren att saken till Domstolen instämma.