Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ståndet förklarade sig ej kunna antaga omförmaldta Val-Lagförslag att hvila till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, äfvensom Ståndet efter nämnde beslut, ansåg förslaget pag. 66 af Memorialet, JNT;o 38, om upphäfvande af Riksdags-Ordningens ii, 12, 3i, 14, *5, 17, 18, 1 g och 22 §§., ej till annan åtgärd, än läggande till handlingarne föranleda^ och de, pag. i4—*3l af Memorialet, N:o 85, föreslagna ändringar och tillägg uti Regerings-formen samt Tryckfrihets-Förordningen, fann Ståndet sig nu ej kunna, i följd af beslutet öfver Vaf-Lag-förslaget, antaga att hvila till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag; och N:o 68, med fortsatt förslag, i afseende på National-Representationens ombildning och de i sammanhang dermed nödige Grundlags-ändringar. Ståndet förklarade, att de förslag, sorn i Memorialet, N;o 68, innefattas, i deras helhet till Constitutiojis-Utskottet återremitteras, med uttryck af Ståndets gemensamma tanka, att berörde förslag för det närvarande icke kunna, i följd af det denna dag förut fattade beslutet öfver Memorialet, N:o 85, godkännas att hvila till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. Från Hedervärda Bonde-StXhdet. S. D. Föredrogs ånyo Constitutions-Utskottets Memorial, N:o 85, med förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens, i anledning af Constitutions-Utskottets Memorial, N:o 38, angående Nalional-Representationens Prot. TJidr. den IQ Jpril 1841» 365 ombildning, såsom gemensamma tantar till Utskottet hänvisade anmärkningar.
Den 18 September. wid Banco-Utskottets denna Riksdag afgifne gynsamma omdcmr om Fullmägtiges fkrwaltning. Efter den frägan, hnru stor Banco-Fullrnagtige, före denna Riksdag, borde anse Banquens ersättnings-rättighet? följer denna andra, i afseende pä hwilken jag ej stall länge uppehålla Riddexstapcts och Adelns tälamod, den: "huru stor denna ersättnings-rättighet nu "bör af Riksens Ständer sjelfwe anses?" Utredningen häraf hwilar främst pä den frägan: "Är den förra Riksdagens Ständers be"flut i detta mäl ett owilkorligt rättesnöre för "närwarande Ständer, eller skär det de nnwaran"de fritt att efter hilligbets-grunder afgöra saken?" — Försatsen här kan icke annat än nekas, eftersatsen icke annat än beiakas: grunden till dessa swar ligger i wära Grundlagar förwarad. Dä altja Riksens Ständer tillkommer denna rättighet, hwilken Banco-Fullmägtige icke tillkom, att efter billigbets-grundcr pröfwa, antingen rättesnöret för Banqnens Ull erhällande inbetalningar bör sökas i de förra Ständernas Riksdagsbeslut, eller i det förra Banco-Utskottets Reglemente för Fullmägtige; äterstar endast att afgöra för hwilketdera billial-etcn mest talar; och dä anser jag mig böra förklara det de as nuwarande Banco-och Stats-Utstott uppgifne och tillräckligt utförde stät för afbetalningarnes utgörande efter de i förra Banco? Reglementet anförde grunder, synas mig i läglighet och billighet wida öfwerwäga de stal som dcremol kunna framställas; i anledning hwaraf jag således i ödmjukhet fär tillstyrka bifall ä desta begge Utstötts sammanstämmande yttranden. Jag känner att, emot detta måls afgörande ännu ett inkast kan göras: det, att ett deröfwcr af Högloft, Midderffapet och Adeln inf. rpradt utlåtande af Baneo-Fullmägtigc icke inkommit.
Skulle nu detta allt uppskattas, och grundräntorna derefter förökas, och sedermera pä alla mantalen fördelas efter samma grunder, så skulle ej allenast detta möta oerhörda svårigheter, ulan det vore äfven orättvist och stridande emot den försäkran som våra lagar gifva, att skattebördorna ej få ökas pä något hemman. De få ej ökas med ett enda runstycke. Hvad beträffar den ändring som R. St. beslulat med mötespassevolansen, så vill jag erinra derom, att den alldeles ej hörde till Statens ordinarie inkomster, utan den berodde på ett kontrakt ingånget på 15 är mellan kronan och de rustoch rolehållande hemmansegarne; hvarigenom det naturligtvis berodde på hvilkendera parten som helst, kronan eller rustoch rotehåHaren, att efter de 15 årens förlopp upphäfva kontraktet. Hr Sandströmer har visserligen äfven rätt deruti, att eftergift i verkliga grundskatter någon gång af R. St. blifvit medgifven, såsom t. ex. då mantalsafgiften blef förminskad o. s. v.; men deruti ligger intet skäl att ytterligare tillstyrka dylika brott emot våra lagar. Hr von Hartmansdorff: Det ifrågavar:de ämnet är så vidlyftigt, så genomgripande och så grannlaga, att raan ej kan utan tvekan, eller farhåga att misstaga sig, behandla det. Nödigt hade det följaktligen varit, att dithörande frågor blifvit framför andra af vederbörande utredda, hvartill äter fordrades att de fått tillfälle att sig deröfver yttra. Jag erkänner villigt den förtjenst, som komiterade förvärfvat genom sitt stora arbete; men det är blott den ena eller rättare ingendera parten som yttrar sig. De, hvilkas rätt är i fråga, räntegifvare och räntetagare hade naturligtvis bordt höras först, och dernäst de embetsverk, som äro tillsatta för att göra rättvist afseende både på den enes och andres anspråk. Ingendera delen har likväl skett; hvilket är så mycket mera oväntadt, för alt icke säga förvånande, som R. St., i deras und. skrifvelse ang:de detta ämne vid förliden riksdag 1)en 31 Juli. 395 bestämdt begärde, att ränlegifvarne måtte deröfver blifva hörde.
Ståndet, genom antagande af Herr Brakels motion, att, »för tillsättning af Utskotten Ridd. o. Adeln samfäldt in pleno Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 12 \:o 12. Med hemställan om anslående af en lifstidsränta åt Friherre Garl Stephan Bennet. Hörsamt Memorial. Sedan Höglofl. liidd. o. Adeln, vid föredragning den 22 sisth Februari, bifallit Riddarhus-Utskottets i Memorial N:o 7 gjorda hemställan att llidd. o. Adeln täcktes förklara Riddarhus-Direktionen och i främsta rummet Herr Friherre Bennet sin tillfredsställelse och erkänsla för det sätt, hvarpå det, beträffande reparationerna inom Riddarhuset, Direktionen anförtrodda uppdrag blifvit fullgjordt, samt för den oaflåtliga uppmärksamhet och omsorg, hvarmed Herr Friherre Bennet öfvervakat samma arbeten i alla deras detaljer, så har Herr Montgomery, Gustaf, i sammanhang härmed, väckt motion, att Ridd. o. Adeln behagade lemna Herr Friherre Bennet något särskildt vedermäle af Ståndets tacksamhet; hvilken motion är vorden till Riddarhus-Utskottet hånvist. I anledning häraf har Utskottet, under åberopande af det yttrande Utskottet i förberörde ämne redan afgifvit och fullkomligt instämmande i motionärens åsigt, nu ansett sig böra vördsamt hemställa att, såsom ett bevis af Ridd. o. Adelns tillfredsställelse och en gärd af dess tacksamhet för det uppoffrande nit, den omvårdnad och lyckliga framgång, hvarmed Herr Friherre Bennet, såsom ledamot af Riddarhus-Direktionen ordnat och öfvervakat verkställigheten af de enligt Ridd. o. Adelns beslut sedan förra Riksdagen utförda arbeten och inredningar, ej mindre af Riddarhus-Salen än Ridd. o. Adelns samtalsoch klubb-rum m. m, Höglofl.
Livijns eflerlemnade enka. VI. 4. — N:o 59. angående befrämjandet af smärre handaslöjder. VI. 4. — N:o 60. angående skärpta controller i afseende pä kyrkoböckers förande m. m. VI. 4. — N:o 6 1. angående ansvar för förfalskning af privatbankssedlar. VI. 4. — N:o 62. angående tillägg till 1 § 7 Cap. af Kongl, Maj:ts nådiga stadga om skiftesverket i Riket d. 4 Maj 1827. VI. 4. — N:o 63. angående inköp till kyrkorna i Riket af en ny upplaga af Psalmboken med choralnielodierna och messan. VI. 4. — N:o 64. angående godtgörande af 2:ne från Banken till Myntverket utgifne förskott. VI. 4. ( 51 ) Expeditioner tili Kongl. Majit, Rikets Sländers: — N:o 65. angående förbättring af Lotsslalens lönevillkor. VI. 4. — N:o 66. angående tillgång lill inköp af instruraenlalier m. m. för 3:ne navigationsskolor. VI. 234. — N:o 67. angående ytterligare anslag lill fullbordande af reparation å de vid Wreta klosters kyrka varande grafchor. VI. 234. — N:o 68. angående aflöningsmedel, hvilka i lifstiden icke ut bekommits af numera aflidne Provincial-läkaren D. F. Rudolphi. VI. 234. — N:o 69. angående afskrifning af f. d. Statstidningens skuld till Statsverket. VI. 234. — N:o 70. angående öfverflyllning till RiksgäldsContoret af befattningen med det lill staden Vexiös återuppbyggande, efter den år 1843 staden öfvergängna eldsvåda, af allmänna medel beviljade låneunderstöd. VI. 234. — N:o 71. angående sökt lindring i betalningsvillkoren för erhållna lån till återuppbyggande af staden Wexiö. VI. 234.
Af sådan orsak hade så väl Socknarnes inbyggare, som allmogen»; Riksdagsfullmägtige och Landshöfdingarne föreslagit Pastoratens sammanslående såsom lämpligaste utvägen att bereda hemmansegarne lindring i deras utgifter, utan att betaga Presterskapet tillständig utkomst; en åtgärd* hvilken Collegium tillstyrkte, oaktadt de af Consistorium och Presterskapet anförde motskäl, alt den vore stridande mot Preslerskapets rätt, skulle betaga Stiftets yngre Prester utsigt till befordran, menligt verka på Gudstjensten, religionsvården och undervisningen, samt leda till upplösning af den nu bestående Stiftsinrättningen på Gottland. Ty lika som dessa farhågor voro. främmande för Biskop och Consistorium, då dc, år 5 8v 2, utan erinran, instämde i Landshöldingens förslag att förminska Pa-i storstens antal, lika så funne Collegium dem icke heller nu vara på antaglige skäl grundade. Enligt stadgadt Kyrkobruk hölles hvarje Söndag gudstjenst i alla de 92 Kyrkor, sorn finnas på’ Gottland, hvadan och enär ejer blott äro få Kyrkoherdar, hvaraf flera boende i Visby, samt 8 Capellaner och 3 vice Pastorer, eller tillsammans 54 ordinarie Lärare, och minsta antalet Kyrkoherdar hålla Adjuncter; så måste Prestmännen ofta; förrätta gudstjenst i 2:ne Kyrkor samma dag, och följakteligen, på sätt allmogen öfverklagat, å annan tid än Kyrkolagen utsätter. Antoges deremot Landshöldingens förslag, enligt hvilket 24 Kyrkoherdar, 34 Capellaner och 3 vice Pastorer, eller tillsammans 5i tjenstförrättande Prester skulle finnas och tourvis hålla gudstjenst endast i vissa af Kyrkorna, så jange Församlingaine önskade bibehålla dem alla; så Liefve Presterliga vården lättare, och åhörarne kunde hafva bättre råd att skaffa sig klockare, skicklige till barna-undervisningén, gjordgummor och vaccinateurer samt underhålla Kyrka, Prestgård och sockenmagasin m. m. Då Kongl.
Jag förmodar att Frihm icke är så sträng i bedömmande af StatsUtskis förslag, i händelse Utsk., på grund af en sådan motion som rörde ett eller annat statsanslag, funnit sig föranlåtet att dervid fästa villkor; men oberoende af dessa skiljaktiga sidor af frågan, så är det ett bestämdt factum, som ej kan 3o4 Deu ii November f. m. vederläggas, alt Sländerne många gånger tillförene, äfven med föranledande af K. proposrr, gifvit statsanslag villkorligt. Frih. Sprengtporten har nyligen påmint 11. o. Ad. derom, att i afseende på Jemtlands rotering ett sådant villkor gafs, hvilket jag just som ett bevis ernade framdraga, och hvarom en hvar kan öfvertyga sig af Ständernes nild. skrifvelse N:o 267 frun förra riksdagen, deri det heter: ”i och under del villkor, att intilldess densamma hinner verkställas för rustningsoch roterings-prestationen, på sätt nu äger rum, bevilja 4,000 r:dr." Detta var således ett villkor, uttryckt i skrifvefsen, som antogs utan någon Talmans eller någon annans protest, sådan som Frih. Boye nu afgifvit. Visserligen medgifver jag, alt en anledn. vid denna riksdag, som icke förut funnits, kan framdragas af dem, hvilka hafva samma syfte som Friherren, den händelsen nemi., alt Const.Ulsk. förklarat det Talman icke äger att vägra propos. på ett TJtsk:s förslag. Jag anser denna förklaring högst olycklig, och, 0111 jag så får säga, grundlagsvidrig. Den är likväl en grund, åtminstone för denna riksdag, och i anledn. deraf medgifver jag, att det kan finnas en skenbar anledn. att komma till det yrkande, som Frih. Boye framställt; men detta vikande kan icke hafva afseende på annat än de beslut, hvaruti Ständerne skola stanna ronde sjelfva frågans afgörande.
Föredrogos ånyo Eanco-Utskottels Betänkande» : N:o 6, med förslag till liufvudgrunder för Bankens förvaltning och rörelse, N:o 7, med förslag om ett nytt myntsystem, och N:o 8, i anledning af Kongl. Majus till Rikets Ständer aflålne och af samtlige RiksStånden till Banco-Ulskotlet öfverlemnade Kådiga Skrifvelse af den 8 Februarii i834, angående Bankens öppnande till utvexling af silfver. Hvilka Betänkande», på grund af dervid gjorde anmärkningar, återremitterades. F r a n Hedervärd a Bonde-Standet. S. D. Föredrogos ånyo följande Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Betänkanden: N:o 35, i anledning af väckta motioner, om indragning af Biskops ocli Domprost-Embetena; återremitterades; N:o 37, i anledning af väckta motioner, ej mindre om bestämda föreskrifter för befordringar inom Postverket, än ock om behofvet af ny Postordning och instruction för Post-Inspectorer och Postförvaltare samt af nytt löningssätt för dessa tjenstemän; återremitterades; N:o 38, i anledning af väckt motion om upphörande af Kronofiske! vid Elfkarleby; Bifölls; N:o ?)(), i anledning af väckt fråga om Jemtlands återförläggande under WeslerNorrlands Län; Återremitterades; J\T:o 1 anledning af väckt motion om S ädernes befrielse från inqvartering vid Recrutoch Remontmöten; Bifölls; N:o 4r , i anledning af väckt motion, om åtskilliga förändringar i JudeReglementet; Bifölls; K:o 42, i anledning af väckt fråga om Arlillerie-bästars begagnande i stal - Prat.
Och att denna betydliga kostnad för tryckningen af Tabeller icke kan hänföras blott till någon viss Tabell, visar sig deraf, att bland de prisuppgifter Utskottet vid denna Riksdag infordrat från flere Boktryckare, någre afsagt sig Tabell-tryckning, såsom förenad med för mycket besvär och tids förlust, samt en Boktryckare fordrat för dylikt tryck från och med 24 ända till 40 R:dr arket, alt efter stilarnes större eller mindre beskaffenhet, och dervid Tabellerne dock endast skulle tryckas på ena sidan. Det så kallade Allmänna Registret öfver Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll komme, enligt Entrepreneurens åtagande, att tryckas med petilstilar, på sätt vid nästlidne Riksdag egt rum, och för hvilket slag af Tabell-tryckning Boktryckare äskat 4.0 R:dr B:co för arket. 4 Expedit ipns-TJt ihnt et s Utlåt mide N:o 4- Dessa äro således dé närmare beräkningar, som i förevarande afseende kunna af Utskottet meddelas. Då UtskoUet nu anmäler, att de ingalunda varit förbisedda vid uppgörandet af det anmärkta Förslaget för ifrågavarande tryckningsbestyrs öfvertagande på entreprenad, kan Utskottet icke underlåta att erinra, hurusom det torde vara mindre r ig t ig t att, för bedömandet af ifrågavarande entreprenad-förslag, taga till grund och dermed jemföra tryckningskostnaden för Ridderskapets och Adelns Protocoll, hvilka uppläggas till endast 5oo exemplar, då Bihanget deremot utgöres af 1,200, och dessutom en mängd för det förra tryckningsarbetet främmande omsorger och åtgärder måste i calcul för det senare ingå; och om äfven endast tryckningskostnaden för ifrågavarande Protocoll och Bihang sinsemel. lan jemföres, torde det pris Utskottet beräknat, med afseende å formatet och upplagans storlek, finnas icke obetydligt lägre än hvad för Prolocollen blifvit betingadt.
Balans till år 1861: Skulder: Wexiö elementarläroverk: Premieoch fattig-kassan • ••■• 42: 8 " Credit: Balans från år 1859: Skulder: Wexiö elementarläroverk: Premieoch fattig-kassan 11: 63. Transport: 92: 94. — 233- — Utgifter Konsistorium Wexiö elementarläroverk. Tillgångar Konsistorium: Balans till år 1861: Kontant Utlånta behållning. medel. Fordringar. Summa. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 I' Bihang Till samtelige Riks-Ständcns Protocoll Wid Urtima Riksdagen i Arebro 1812. Znnehällande Bilagor. Örebro, -* j Trpckt hos r?. m» Lindh, 13LI. " ! I ) o ( Räkning öfwer uppgäugne kostnader wid igro ärs Urtima och Deg Höga r8ro Rov. ! 22 Debet. Till bestridande af emotstäevde kostnader hafwa Riksens Stän der wid sista Urtima Riksdag avslagit och Riksens Ständers Riksgälds-Contoir till Kongl. Stats-Eontoirct lefwcrerat Specie. Nior st. rst Transports 150,002 ) 0 ( Riksdag, samt wid Hans Kongl. Höghet Kronprinsens Familles emottagande. Anordnadt och Förffjuiet Riksdags kostnader, i Orebro. Ester Kongl. Brefwet den 26 Juli! 1812 till Herr Landshöfdingen Friherre Dito Dito Dito Dito Dito Dito Dito Dito Dito vito Dito t Dito Löfwenstjtzlds disposition dito dito dito dito dito dito
Ex. Hr Frih. o. Landtm, anmodad, att nu fortsätta sitt yttrande, samt anförde derefter i Om jag icke misstager mig har, inom ett annat Stånd, vid riksdagens början yttrats af en talare.- att afgörandet af representationsfrågan, som utgör denna riksdags stora och svårlösta problem, vore förenadt med stora betänkligheter, antingen man tänkte sig ett bifall till det K. förslaget, eller om detsamma skulle komma att mötas af ett afslag. Men Mine Hrr! om häri skulle ligga en sanning, 1 II. 8 114 Den 11 December. eller om mati endast härifrån vill draga den slutsats, hvilken jag redan funnit bekräftad af de öfverläggningar som i detta ögonblick fortgå pä detta rum: alt meningarne i fråga om grunderne för vår representations ombildning ännu äro ganska skiljaktige [inom landet och inom våra fyra kamrar; om det derjemte icke kan bestridas, alt af den nya lid, som så oförmodadt öfverraskat oss, vi hitintills icke lärt känna något annat, än dess vådor och äfventyrliga läror, men att den deremot föga lenina! oss någon insigt i de bättre, ädlare och lugnare sträfvanden, som den tvifvelsutan till mensklighetens väl äfven förvarar i sitt sköte och hvilka likväl i någon mån hade behöft rådfrågas vid grundläggandet af ett verk, som skall ega bestånd i framtiden, om, med ett ord, en mängd af de satser, hvilka vi på historisk grund antagit såsom orubbliga, numera befinnas vacklande och olillförlilliga, hvilket allt mäste i en så vigtig fråga behäfta våra egna omdömen och beslut med samma brister; månne icke, säger jag, under sådane förhållanden, anledning kunde förefinnas att vid representationsfrågans pröfning begagna den utväg, som tillförne, i långt mindre vigtiga och magt påliggande ärenden, gjort sig gällande: alt upskjuta dess afgörande till en kommande riksdag, och sålunda icke äfventyra att i denna tid, som är så rik på brytningar, bortkasta ett förslag, sorn möjligen kan blifva ett ankare i stormen.
Konstitutions-Utskottet, som haft att granska de i Stats-Rådet sedan sistförflutna Riksdags början intill närvarande Riksmöte förda Protokoll, har dervid varit i närmaste tillfälle, att öfverskåda vidden och mångfalden af de göromål, som tillhöra ledamöterna af Konungens Stats-RSd, och att uppfatta, till hvilken grad vår samhällsförfattning, i olikhet mot förhållandet i andra konstitutionel samhällen, ökat tyngden af Konungens höga kall genom anspråket på Hans egna pröfning af en stor mängd olikartade tvistefrågor, ofta af den mörka och invecklade beskaffenhet, att deras utredning fordrar trägen möda hos embetsmannen, sorn har deras behandling sig uppdragen, och följaktligen äfven måste vid föredragningen inför Kongl. Majit för bibringande af den noggranna kännedom af ärendet, som dess pröfning nödvändigt förutsätter, i betydlig mån taga i anspråk den för de egentliga riksvårdande ärenderna erforderliga tid. De härutinnan väckta betraktelser fästa sig i synnerhet vid det betänkliga deruti, att Departements-Cheferna måste under störande afbrott genom omsorgerna för dessa besvärsmals beredning och föredragning, egna sin uppmärksamhet åt de stora vigtigare statsangelägenheterna, hvilka vanligen genom sin omfattning och betydenhet fordra långvarigare odelad omtanka, och i afseende å hvilka ärender anspråket på Departements-Chefernas verksamhet uttalar sig i allmänhet lika starkt, fastän tyngden af de särskilda göromålens mängd och mångfald måste för dem, som kommit i tillfälle, att å förhållandet fästa närmare uppmärksamhet, tydligen visa sig såsom hinder, att detta anspråk varder i allo tillfredsställdt. Det ligger nemligen i sakens natur, att behandlingen af de stora, på hela samhällets utveckling direkte inverkande angelägenheterna, såsom lagstiftningen, förbättring af läroverken och öfriga samhällsinrättningar, med mera, måste anses ega högre vigt, än sysselsättningen med lösning af de hos Kongl. Majit fullföljda enstaka rättstvister; men det är ock uppenbart, att behandlingen af dessa rättsfrågor icke kan eller bör 4 Konstitutions-Utskottets Memorial, Jtf 41. för någon längre tid afstadna.
Bland de förra vill jag fästa upmärksamheten på Hr Henchens reservation, som bland annat innehåller: o) Alldenstund Utsk. till Ständerna redan yttrat, att mantalspenningarne (en skatt jemväl på den fattige arbetaren) äro oumbärlige, oell att ”Statsverkets tillgångar blifvit för så inånga oell olikartade behof lagné i anspråk, att svårighet torde niola för anskaffandet af erforderliga medel lill bestridande endast af de er kändt vigtig as le utaf dessa Statsutgifterfördenskull finner jag Utsk. skyldigt söka bidraga till den strängaste sparsamhet vid den statsreglering, som med denna hufvudtitel börjat. e) Emedan för särskildt anslagna 150,000 Rdr, hvilka äfven jag ansett böra beviljas, det Arffurstliga palatset skall repareras, ”samt för öfrigt derstädes” skall skaffas ”möbler, husgeråd och alla andra för bosättning erforderliga inventarier;” så förmodar jag, att en förhöjning från 10,000 till 70,000 Rdr är tillräcklig åtminstone intilldess familjen ökats, eller erfarenheten ådagalagt dels att mer erfordras och dels att Norska Stortinget ernar icke fylla den möjliga bristen. Den 21 Mars e. m. 257 »') Eu lysande hofhållning är både i national ekonomiskt och moraliskt hänseende skadlig; och derföre tillåter mitt samvete mig ej att med min röst dertill bidraga.” Till dessa nu anförda skäl kommer ännu ett, som jag vill framdraga, emedan det mig veterligt hittills icke blifvit vidrödt. Då Prins Oscar nu först förmäler sig och kostnaderna således till en början icke kunna blifva så stora, som i framtiden är att för vänta genom familjens förökande, så är det naturligt att, om ett så stort anslag, som det nu ifrågavarande beviljas, så måste ju också anspråk väckas att detta anslag skall nu genast förtäras, ty meningen kan icke vara att något deraf skall läggas på kistbottnen. Om nu det Furstliga hofvet inrättas med afseende å detta anslag, så är att befara att i framtiden en brist skall uppstå, som då antingen måste af R.