Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 23). S. A. K. Sedan Rikets Ständer lill pröfning förehaft hvad deras åren 1841 och 1843 församlade Revisorer, vid granskning af de under Commerce-Collegium ställda fonder och medel, i åtskilliga omständigheter anmärkt och hemställt, hafva Rikets Ständer deröfver fattat följande beslut, som de hos E. K. M. nu härmed få i underdånighet anmäla: l:o Vid sisllidne Riksdag beslöto Rikets då församlade Ständer, att manufactur-låne-fondens hela behållning af årliga vinstmedel, efter afdrag af omkostnader och förluster, borde till Riksgälds-Contoret inlevereras; men då det synes mest lämpligt, att den tillökning i manufactur-discontens capital-fond, som kan beredas genom uppkommande räntevinster utöfver den för Discontens creditiv bestämda ränta samt bidraget till Technologiska Institutet, får, åtminstone tillsvidare, fortfarande begagnas till förstärkande af de låne-tillgångar, hvarpå anspråken, till följd af oafbrutet utvidgade fabrikstillverkningar, årligen öka sig, hafva Rikets Ständer bifallit den af Revisorerne gjorda hemställan, alt den årliga inlevereringen till Riksgälds-Contoret af Manufactur-Discontens behållna öfverskottsmedel för året må, i öfverensstämmelse med hvad {kongl. Majit Nådigst förordnat, inskränkas till 14,000 R:dr, samt återstoden af dessa medel användas till besparingsfondens förstärkning och lånetillgångarnes förökande. 2:o Sedan Rikets sist församlade Ständer, i fråga om begagnandet af det, till inhemska fårskötselns och ullproductionens befrämjande anvisade, creditiv, beslutat, att hvad, som af detta creditiv lyftades, finge jemväl användas till låneunderstöd för ”handlande, som befatta sig med uppköp och Bih, lill R. St.
Den hjibtegode Koralersky, den tlnglige, liirde vetenskaps~nann.en hade, gifrnnde vikn fijr en obegriplig svaghct, ej blott fijrt sin egen familj till ekono~niskt oLestAn (1 utan, livatl viirre n r, nfven dsn~nkat nndra familjers ruin, ncll tlessa ~niir~r~cns olytkliga spelsulationer hude gjort det piitlviindigt. fiir Sonjn ntt vnrn pi ' i siu vakt .nnder vistelsen i Yetersbnrg. M11en trogen sin vnna: infiirtroclde hon ingen sinn bekymmer ocli liit ingen bliclra in i sin sjiil. Kort darpH fijljde Koralevskys tragiska slut, Sonjas fiirtviflnu och * alla de handelser, som fiircle den pB dl personlig lycka skeppsl~rutnu att i retenskapens armw siilra en ersiittning far hvnd hon f8rlorat. Vi ha hEir, samretsgrannt fijljancle en kiirleksfnll hauds anrisning, sbkt teckna n&amp;grn drag a£ barnet ocli den m g a flicknn. Det sennre skedet a£ Sonjii. skijnlitteriirn skriftstiillarinnnns, iir sd niira fijrbnndet med rAr tid och vdrt land att diirom d e m a hennes biograf intet nytt haft att saga utofrer det r i rednn kiinua.
Med afseende å vigten deraf, att devid Flottar» ännu tjenande personer, som förut tillhört Arneans Flotta, icke må qvarstå i sina befattningar, då ålder, helsa och krafter neka dem att uppfylla de åligganden, dessa befattningar medföra, samt på det skiljaktigheten i förmouerne vid afskedslagandet för Tjenstemän af samma grad inom samma vapen må kunna afbjelpas, hafva Rikets Ständer, som likväl förmoda, att en mindre summa än 4,000 R:dr torde blifva för ändamålet någorlunda tillräcklig, i berörde afseende beviljat ett belopp af 3,000 R:dr årligen, dock med vilkor, att hvad af detta anslaget icke under året utgår, blifver Stats-Yerket besparadt. h) Lika med hvad E. K, M., i afliten Nådig Proposition, föreslagit, hafva Rikels Stander medgifvit, alt Protocolls-S ereteraren J. Hegardt må, vid afskedstagandeL från Archivarie-tjensten vid Justitire Stals-Expeditionen, till hvilken tjenst han, vid f d, Hof-Canziers-Expeditionens upphörande, blifvit från sin vid denna Expedition innelvafvande Pi otocol Is-Srcreterare-befatlning förflyttad, å Allmänna Indragnings Staten undfå ett årligt belopp af 20 sk., i ställe' för de-derå fö rut iinnförde 400 R:dr. dorrit mprt ig-» Expeditions-Utskottets Forslag till lind, Skrifvelse, N.o 8g. att denna löne-ersättning minskas eller upphör, i elen mon Hegardt af allmänna medel undfår löneförmoner, öfverstigande dem, han nu åtnjuter. i) Uti Nådig Proposition har E. K. M. föreslagit, att för f. d. StatsRådet
Antingen sitter hon inne och arbetar för mycket och förstör sin helsa, eller ... eller ... — Hvad menar du? — sade Astley deltagande och satte sig bredvid sin nye vän, hvilken stödde hufvudet i handen och syntes mycket tankfull. — Ja, det är detsamma, jag skall tala med dig en annan gång om min oro, den är kanhända alldeles ogrundad. Nu vill jag egentligen säga dig, att som du anförtrott mig, att du måste hushålla för att kunna uppehålla dig här så länge som behöfves, så bör du genast flytta ifrån det här dyra hotellet. — Hm, ja deri har du verkligen rätt, — sade Astley, icke utan ett slags hemlig motvilja, vid tanken på den fransyska damen, som bodde här och hade den godheten att interessera sig för honom. — Vet du, jag har redan utsett en präktig och billig bostad för dig. Jag känner en gammal fru, som egentligen har en korffabrik, hvaraf hon lefver, men som äfven tar emot hyggliga hyresgäster; jag har sjelf bott hos henne en tid, hon bor bort åt Islington, det är temligen aflägset, men priset är billigt. — Att det är aflägset, gör ingenting, jag har god tid, och om du vill följa mig dit i morgon, så är jag mycket tacksam. — I morgon, hvarför icke så gerna genast? Astley hade just intet egentligt skäl för sitt dröjsmål, men imellertid så beslöts det, att flyttningen skulle uppskjutas till dagen derpå, ehuru han ville genast begagna sig af Gordons ledighet på qvällen, för att blifva presenterad för sin blifvande värdinna. De båda unge männen begåfvo sig alltså i väg, under det att den ena djupa sucken efter den andra, ur den hederlige fransmannens betryckta bröst, förmådde Astley att af verkligt deltagande söka få reda på hans hastigt påkomna bekymmer. — Åh, jag kan gerna säga dig rent ut, att detta bekymmer icke är så nytt, — sade Gordon sorgset, till svar på Astleys upprepade frågor.
Ut-» skott ett ärende bör remitteras, eller ock då flera Utskott skola sättas, samt andtligen då LandtMarskalk eller Taleman vägrar Proposition , i hvilka fall ConstitutionsUtskottet äf domare, men i andra händelser känner jag icke, att det äger någon beslutande rätt. 55, * 176 Den 8 Maji, /. m. §. RegeringsFormen bjuder, att då skiljagtighet i Grundlagsfrågor uppstå Standen emellan, skall saken genom Nämnd afgöras, och ConstitutionsUtskottet har således i det fallet icke ensamt beslutande rätt, 81- §• RegenngsForitien innehåller, att dä Konungen föreslagit förändring i Grundlagen , skall frågan hvila till någon Riksdag, då beslut först skall tagas, i händelse Ucskottet tillstyrkt förändringen; i motsatt fall , om det afstyrkt , kunna Riksens Ständer antingen genast alsia, eller ock afgöra att de vilja nästa Riksdag deröfver besluta. Häraf synes, att i dessa fall Riksens Ständer äfven hafva deras beslutande rätt sig förbehållen , och att Utskottet tillhör blott en consultativ rätt. Enligt 106. §. äger Utskott tet , att under RiksRätt ställa StatsRådets Ledamöter, om de handlat uppenbarligen emot Lagarne. Men att frikalla från ansvar, derest Utskottet skulle finna någon hafva uppenbarligen handla! emot dem, kan jag icke förmoda tillkomma ConsfitutionsUtskortet, ty denna rätt vore större än Ständernes egen. Riksens Ständer äro under, icke öfver Lagar, och Utskottet kan således icke vara tillsatt för alt handla efter godtycko och utöfver Jura Majestatica, utan för att befordra rättvisa.
E v a r och en af de.ssa spillror » a r iitarbetad till ett gediget helt, och det livilar en varm kolorit öfver dein alla, # fven oin fargerna ej alltid g&amp; i en ton af rosenrödt eller Iiim inels blktt. S&amp; får man i den första berättelsen ett mycket lefvande, om &amp; ii sorgmodigt intryck af den förfallna prestghrden därborta på den sandiga slr&amp;nska slätten, dar den stackars pastorskan frainlefver sin gladjetomnia tillvaro p&amp; spillrorna af itet förfllitnas minnen. I w ~ a s s - opp, utspelas en liten hundtragedi för våra &amp; on, s&amp; gripande s&amp; trots någon, och ssmedjaii i skogen * ger en bild fr %n som g å r &gt;, en liten nordisk landskapstafla i vemodig aftonbelysning. E n gladare ton liar förf. anslagit i » En biöllopsi.esaw, liistorien om ett gaininalt par, soin bibelihllit sinnet ungt och friskt midt upp i det dagliga lifvets slit och släp, och öfver skissen * Efter femton år », Iivilar en hoppfullare morgonstäinning. DEn fiiJetsmanr däremot ' är en nutidstafla af det tnindre angenäina slaget, trots dess iiatartroliet, ocli detsainina Iran sagas om berlittelsen i bl ii ii les god^, en lifsbild a f. en osökt, gripande effekt. Ocli SH följer ' w 8jälliög~ nied sin matta, dampade färgton, historien on1 kullen, den forna afrättsplatsen, den inörlsa punkten på den solbelysta slätten nied den glimmande hafs-. randen i söder, den kulle vid livars l fot ej höres sång och glains, på ~ l i v a r s topp dock sallsynta bloiiiinor frodas, blomnior af en egendomligt blodröd färg » Det är landskapsmålarinna fru Holinberg a r framför allt.
Lag icke bestämdt omnämnda brott, att bortföra och undanhålla annans barn, nu mera understundom, det vare sig af vanart eller egennyttiga beräkningar, blifvit utöfvadt, och Kongl, Majit, af nödig omtanka för bevarande af helgden af det emellan föräldrar och barn befintliga ömmare förhållande , ansett nödigt att , till förekommande af de olyckliga följder, ej mindre för det bortförda barnet , än för dess föräldrar och vårdare, som dylika brott oftast medföra, desamma böra i StraffLagarne serskildt upptagas oeh i moa af omständigheterna med ansvar beläggas; så, och efter det förslag till StrafFLag blifvit, på grund af Kgl, Maj.ts Nådiga befallning, utarbetadt, och derefter af Kongl. Majit öfvervägadt, har Kongl. Maj:t, sedan Högste Domstolen och StatsRå - LagUiskottets Betänkande N:o 116. ig tiel blifvit i ämnet hörde, till Rikets Ständers antagande framställt följande nFör slag ”till Kongl. Majlts Nådiga Förordning, angående ansvar för den , som borlförer och ”undanhåller annans minderåriga barn. §. ». *’Hvar, som bemägtigar sig annan mans "minderåriga barn, på sådant sätt och under ''sådana omständigheter, att deraf skönjas kan, ’’det uppsåtet varit, att barnet från dess föräldrar "eller andra vårdare hemligen bortföra eller "undanhålla, straffes sålunda, att, om barnet, "som bortföres, är under 7 års ålder, umgäl, ’les brottet med 6 till 12 års arbete å fästning; men är barnet öfver denna ålder, dock "under 12 år, piikte den brottslige med allenast 3 till 6 års fästningsarbete. Varder "barnet af den det bortfört, återlemnadt inom "24 timmar derefter, utan att detsamma nå”got ondt eller våld blifvit tillfogadt, umgälJ, les förbrytelsen med fängelse från En till "Tre månader.
O! huru grymt kände jag icke nu, det hans kärlek för alltid var mig beröfvad; huru tung var icke den suck jag ifrån mitt sömnlösa läger sände honom, som varit mig allt, och hvars ömhet jag nu helt och hållet nödgades försaka. Med hvilken fasa emotsåg jag icke dageligen den tid, hvilken inför verlden skulle förkunna min vanära, då till fullkomnandet af min smärta jag för tvenne dagar sedan emottog bekräftelsen af rygtet om hans förening med er, och hvars sanning jag beslöt, att af edra egna läppar afhöra. Ni! ni! skall bestämma mitt ve, eller väl! ni skall beröfva, eller återgifva mig, icke mitt hjertas sällhet, ty den är för mig för evigt försvunnen, men min heder, mitt arma, oskyldiga barn, sin far. O! talar icke min olycka, min förtviflan till ert hjerta, då! då! är jag förlorad; då skall vanärans frätande tistel i ymnighet sprida sig öfver den kulle hvaröfver eljest en vänlig blomma kunnat vagga, och hvarunder ett lidande hjerta, i frid kunnat upphöra att slå." Du finner såleds här min älskade Emilia! den hårda anledningen till Rosas lidande; o! huru förespående talade icke hos mig hvarje sammanvaro med R., om den olycka hans umgänge här i huset skulle medföra. Huru smärtande blir icke nödvändigheten att om allt detta underrätta de sörjande föräldrarne, men det blir ju likväl ett fall, hvilket länge icke kan undvikas. Arma Rosa! arma Rosa! så var då ditt unga oskyldiga hjerta utsedt att erfara smärtan i dess fasligaste vidd! Kan det väl vid påminnelsen om den så sannt älskades nesliga förhållande, någonsin lugnas. Arma Rosa. Klockan är redan öfver fyra; hon ligger ännu i samma dvala, hvarur hon endast af mig störts, för att njuta den anordnade medicinen. Hvilken dödsstillhet råder ej häromkring; den störes knapt af urets matta slag, hvilka långsamt beräkna de skridande timmarne.
Då vid LärtsLazaretten både rum och medel try-, ta att emottaga alla de sjuka, som sig anmäla; och då på de ställen, hvarest sådana Lazarett tryta, provisnonella eller ainbulatoriska sjukhus skola inrättas, så sker sådant dels ofullkomligt, dels bestås åt de utfattiga endast IV. Den 3 Juni. e. m. 113 fria Medicamenter och Läkarevård; men antingen mäste de sjuke sjelfve eller Församlinf gar genom Sockenstämmo-beslut anskaffa fö* da och sängkläder. Då ock Höglofl. StatsUtskottet, uppå min underställning, ej trott sig kunna föreslå ett bestämdt årligt sammanskott tjll denna leda sjukdomens utrotande, så lärer åtmindstone bifall blifva angeläget till det af välbemälte Utskott föreslagna, mert frivilliga, personliga biträdet. Friherre Hierta, Lar.t: Sällan torde ett ämne ät större vigt, i afseende på Menighetens välfärd, komma under Ridderskapets och Adelns ötverläggning. Jag för min del tror, att, om det sökta ändamålet skall vinnas, att förekomma den Veneriska smittan, genom anstalter till de sjukas afskiljande Och behöriga skötsel, lärer föga något annat medel finnas, ärt att, genom sammanträde med Länens invånare, söka förmå dem att härtill göra frivilliga tillskott. Det vare långt ifrån mig att någonsin vilja understödja något, som Skulle medföra kränkning uti Nationens rätt att beskatta sig; men jag kan, efter min öfvertygelse, ej annat än förklara högtidligt, att, om detta medel icke skulle vidtagas, så inser jag icke möjligheten att vinna det åsyftade ändamålet; och jag finner mig alltså föranlåten att tillstyrka bifall till StatsUtskottets Betänkande Härefter, uppå af Herr (drefven och Landt. Marskalken gjord proposition , blef StatsUtskqtRidd. o' Ad. Prat. N:o i$. itj. 114 Den 3 Juni. e. ml tets Betänkande af Höglofl. Ridderskapet ock Adeln bifallet. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet i Höglofl.
Remitterades till Stats-Utskottet. 6:o angående ändringar i gällande förordning om vilkoren för bränvinstillverkning. Remitterades till Bevillnings-Utskoltel. och 7:o angående grunderna för cn förändring i sältet för utgörande af presterskapets aflöning. Remitterades, jemte afgifna yttranden, till Stats-Utskottet. Äfvensom följande Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelser: Pr ot.-UIdrag den 23 November i859. 07 8:0 med öfverlemnande af förslag till redaktions-förändringar och tillägg uti nu gällande tulltaxa. Remitterades, jemte afgifna yttranden, till Bevillnings-Utskottei. 9:o med förslag till ordnande af den civila helsovården i riket. Remitterades lill Stats-Ulskottet. 10:o angående gjord framställning om ytterligare lån-understöd för kyrkobyggnaden i Christinehamn. Remitterades till Stats-Ulskottet. ll:o om ytterligare stats—bidrag till fullbordande af hamnoch kanal-byggnaden vid Carlstad. Remitterades till Stats-Ulskottet. 12:o om lindring i båtsmanshållet, med afseende på derifrån utgående beklädnads-bidrag. Remitterades till Stats-U(sköttel. 13:o angående förnyad indelning af nyroterad jord i Blekinge län. Remitterades till Stats-Ulskottet. och 14:o angående ifrågasatt upphörande af de så kallade frisocknarnes tjenstbarheter till Dylta svafvelbruk och socknarnes rotering. Remitterades till Stats-Ulskottet. S. D. Till Stats-U(skottet remitterades, jemte afgifna yttranden, Herr Bäcklins motion N:o 28, angående inrättande af tre nya Lektors-platser vid alla på reallinien fullständiga läroverk i riket.
Så hafva ock förra Ständer städse ansett och In handlat dylika försträckningar, hvarom, bland annat, villna de Don 3 Juni e. m. de högst betydliga eftergifter och afskrifi)ingar, vissa Ian och orter lid efter annan fått tillgodonjuta å undsättningsskulder efter rnissvextår, eller annorledes; oell jemväl .Rikets nu församlade Ständer hafva hyllat samma grundsats, då afskrifning nyligen blifvit bifallen för ett till Carl Johans församling af eholera-creditivet år t834 med aterbetalningsskvidighet lemnadt lån. -— Borås stad innehar ännu stor del af ett utaf It. St. för detta beviljadt byggnadslån mot 3 proc. ränta, och Wexiö stad, helt och hållet, ett sedan förra riksdagen den tilldeladt byggnadslån med 4 proc. ränta och 2 proc. arnot tissemerit, hvarförutan 11. St. nu bifallit lifgifvande t lill Söderhamns stad af ett byggnadslån mot 4 proc. ränta och 2 proc. atnorlissement. Sveriges innevånare i allmänhet innehafva äfven fastighetslån från R. St:s Bank mot lika ränta och amörlissement årligen. -— Och, alldenstund jag bör antaga och tro, att sådana skäl, i förening med ofvan andragna omständigheter, liro mer än tillräckliga för att upphäfva verkan af de utaf StatsUtsk. i förevar, frår ga uppstallda motiver för afslag å R. I\i:s nåd. propos oell inom BiksSttn gjorda motioner, föranlåtes jag fördenskull att vördsammast påyrka bifall till allt hvad, genom dessa sednare, blifvit hos It.
Det war ej ett Pommerskt kr'g, ty denna tilla Provmce och desi krafter kunde omöjligen hafwq den ringaste inflytelse pä jemwigten i Europa; ocksä syftade alla underhandlingar, ware sigo« krig eller alliander, pä Swerige. Det synes äfwen af sjelfwa de Hamburgste Handelshusens underdäniga ansökning, att Credit hos dem söktes till Krigsrustningar, och att de derivid förnämligast gjorde afseende pä Swerige. Endast genom den fordna förbindelsen med Lysta Riket kunde Pommern komma i försattning, att för egen räkning twingas till deltagande i krig; och kostnaden af sädane Rikskrig, när frägan warit om Pommerska Contingenten och Swensta Kronan ei äfwen för sin del 0. medel. Den <24 Julli. medelbarligen deruti deltagit, bestriddes Eib af Pommern allena. Blott nägra fa är före sista krigets utbrott mäste Pommern betala sin Contingent med mer än 200,000 9Ldr., hwilket i förhällaude med Swerige är lika mycket som skulle det senare dertill mäst bidraga med mera än 4 Millioner Nbr. En icke obttydlig del af -esia Rikskrigens kostnader är denna Prov ns ännu skyldig, äfwen som den ännu har vbctal. ta ffulder efter Sjuära kriget. Atea de krig, som blifwit förda i Pommern i egenskap af Swensk Provins, kunna ej anses säsom blott af dcnkamma förda, utan af bela Riket. Det är i sanning redan en stor olycka för ett Land att till sin belägenhet wara stiljdt ifrän Hufmud andet och öfwer allt tillgängligt, och att desi enda Fästning ej kan hindra elier fördröja hela det öfriga Landets occupation.
Transport försvars-ärenden för den 14 dennes blifvit af Departements-Chefen anförde i afseende å regleringen af denna Expeditions aflöningsvillkor, och i enlighet med det deröfver uppgjorda förslag, äskar Kongl. Majit, att Expeditionens anslag, hvilket nu i 1»iks-Staten upptages med 4,850 R:dr Banko eller 7,275 llulr Riksmynt, ina varda bestämdt till 13,540 R:dr Riksmynt, och således en tillökning beviljas med hvarförutan ersättning för de i förslaget beräknade 6 Hästrationerne föreslås att, efter de grunder, som i Departements-Chefens anförande blifvit framställde, utgå från anslaget till Furagering af Artilleriets och värfvade Kavalleriets hästar, på sätt här nedan, der detta anslag förekommer, vidare omförmäles. För öfrigt erinras härvid, att, för den händelse Generalstabens af Kongl. Majit bifaline reorganisation antages, Kommando-Expeditionens hela ofvanberörde anslag 13,540 Ridr kommer att ingå i samfällda anslaget för General-Staben. Krigs-Kollegium (med Utrednings-förråden). Nuvarande Riks-Stats-anslaget 28,076 Ridr Biko är sålunda fördeladt, att 25,176 Ridr Biko tillkomma Krigs-Kollegium och 2,900 Ridr Utrednings-förråden. Men Krigs-Kollegium åtnjuter dessutom aflöning med 27,324 Ridr Biko från åtskilliga kassor och andra medel, så att dess nuvarande Interiuis-Stat uppgår till 52,500 Ridr Biko. Utrednings-förråds-personalen åtnjuter jemväl af särskilde medel 2,366 Ridr 32 sk., hvarigenom dess nuvarande aflöningsbelopp utgör 5,266 Ridr 32 sk. Biko. Sammanlagda aflöningen för Krigs-Kollegium och Utrednings-förråden, såsom den för närvarande utgår, är alltså 57,766 Ridr 32 sk. Biko eller 85,600 Ridr Riksmynt.
När nu R. o. Ad. insatt dylika medlemmar i Utsk., så uppkom jemvigt eller den oväld i ärendenas behandling, som mina motståndare säga sig eftersträfva. 472 Den 12 Februari e. m. Slumpen rädde icke vid 1844, meli väl vid 1840 års riksdag, då bänkm:s-valet föll ut emot Ståndets pluralitet, och således mot all förmodan. Jag tror ock att man icke kan uppgifva en riksdag, der Utskrns sammansättning varit så ensidig, som den gängen. Ja ensidigheten gick sä långt, att dä tjenliga Utsk:s-ledamöter icke funnos af den bland Bänkman och Electorer rådande meningen, sä uppdrog man åt vissa personer alt vara ledamöter i 2 Utsk.; jag känner en person, som samtidigt salt i 3 de förnämsta. Detta visar åtminstone icke att oväld åstadkommes genom bänkmännens tillvaro. Det bevisar snarare, att slumpen, fastän blind och tanklös, icke öfverförer dessa egenskaper pä de bänkmän han tillsätter. Hvem är det dessutom, som vanligen bemäktigar sig slumpen? Jo! det är den, som har maklen, Konungens rådgifvare, på sätt här redan blifvit anmärkt. Den, som har i sina händer ali göra personer nöje eller obehag, än mer att belöna eller straffa, den begagnar sig företrädesvis af slumpen, af utvägen, alt concentrera sill inflytande på de punkter, der svaghet finnes, för att sålunda vinna sitt mål. Det är så mycket säkrare, som Konungens rådgifvare, derest någon af dem yttrade sig i detta ämne, skulle försvara Bänkmännens tillvaro. Jag befarar ock derföre, att om B. o. Ad. beslutar Bänkmännens afskaffande, och und. anhållan om stadfästelse ii beslutet skall till Konungen ingå, så torde Hans rådgifvare afstyrka förslaget. Icke desto mindre tror jag likväl, att Ståndet bör vidtaga detta steg, för att visa att del älskar sin sjelfständighet. Gr. Ehrensvärd har uti sin reservation yttrat något som är ett misstag om tilldragelser.
Fortrfications-Afdelningen. § 180. (Te v. Ber. 1887 Pag. 70. Revisorerne hafva förmält, att, sedan Kongl. Majit, genom Nådigt Bref den 3o Juli 1831, förordnat, attén, å Ladugårdslandet belägen Repslagarne S/östedts Concursmassor tillhörig egendom finge emot io,5oo R:dr för kronans räkning inköpas och åt Lif-Gardet till Häst till begagnande upplåtas, äfvensom att köpeskillingen skulle af Krigs-Collegium förskottsvis utbetalas af under händer hafvande medel emot successiv ersättning på det sätt, att i i832 års Stats-Reqvisitions-förslag borde dertill uppföras i,5oo Rldr, och de påföljande åren 1,000 Rldr eller mera, om tillgångarne sådant medgåfve; så och efter det befattningen med denna liqvid blifvit åt Krigs-Collegii Forlifications-Afdelning uppdragen samt Afdelningen för dess bestridande upptagit ett räntefritt lån af Tross-Passevolance-Cassan, hade berörde köpeskillingsskuld blifvit bokförd i Fortications-Afdelningens räkenskaper, hvilka utvisa, att, sedan ålskillige summor, under titel fäslningsbyggnadsmedel, blifvit i Afdelningens Årsstat till afräkning å skulden uppförde, nämnde skulds återstående belopp vid 1837 ‘lIS utgjorde 4>00° Rldr; och hafva Revisorerne härvid yttrat den öfvertygelse, att utgifter i och för inköpet af ifrågavarande egendom icke vore af beskaffenhet att kunna hänföras lill dem, som utgöra föremål för Forlifications-Afdelningens Ståls-Utskottets XJ ilai ande^ N.-o 7 6. 71 eller någon annan Afdelnings inom Krigs-Collegium befattning, hvarföre det för Collegii Departementer uppförde Stats-Anslag ej bordt belastas med betalningen af omförmälde egendom. Kongl.