Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid sådant förhållande anse Rikets Ständer billigheten fordra, att, efter nuvarande arrendets utgång, Nyköpings stad förunnas rättighet att på lindriga vilkor ånyo blifva i besittning af berörde arrende; men då, i anseende till ovissheten om den ifrågavarande luonofordrans belopp, icke kan bestämmas, hvad vederlag elier ersättning som derför bör staden tillgodokorn ma, och således ej eller de vilkor, hvarunder upplåtelse af omförmälda arrende raå ega rum, samt en dylik upplåtelse, utan föregången arrende auction, dessutom skulle stå i strid med de rörande förvaltningen af kronans fasta egendomar gällande föreskrifter, hafva Rikets Ständer, med bifall i så måtto till den i ämnet framställda anhållan, pröfvat skäligt för sin del medgifva, att Lilla eller Tyska Kungsladugården, med undantag af den dithörande såkallade Stadshagen och den åt Nyköpings stad nu upplåtna del af Hemängen, hvilka tvenne sistnämnda lägenheter borde, på sätt för närvarande eger rum, utan afgift tills vidare få af staden begagnas, må, vid den tid och i den ordning, som, enligt de rörande Kungsoch Kungsladugårdars utarrendering i allmänhet gällande Författningar, finnas stadgade, lill arrende utbjudas å offentlig auction, hvarvid Kammar-Collegium, Erptdilions-Vlskoliets Förslag till und. Skrifvelsej N.o t'43* 347 — jemte det vanliga minsta beloppet, —• jemväl bör bestämma en maximi-summa såsom det högsta, hvartill arrendet får uppgå; och att Nyköpings stad då må ega optionsrätt att arrendet af ifrågavarande Kungsladugård öfvertaga, emot förbindelse att erlägga det vid auctionen erbjudna högsta årliga arrendebelopp, äfvensom att i öfrigt fullgöra de vilkor, som i afseende på samma arrende kunna af vederbörande embetsmyndigheter författningsenligt bestämmas; — med anmälan om hvilket beslut, Rikets Ständer få i underdånig anhållan, att, derest E. K. M. skulle läckas till detsamma lemna Nådigt bifall, sådant måtte varda, till behörig kännedom och efterrättelse, vederbörande i Nåder meddeladt.
Uti Memorial, som från Vällofl. Borgare-Ståndet blifvit till Stats-Utskottet remitteradt, har Riksdags-Fullmägtigen för Carlstads Stad, Herr Christ. Beckmanj, anmält, huruledes Wermlands Läns Innevånare år 1788, sammanskjutit en fond under benämning af Laiidtvärns-Cassan, till beklädnad för dåvarande Landtvärn, men att, tgde Sami. 21 322 Stats-Utskottels Betankanden. sedan detta Landtvärn organiserats till en Jägare-Corps, på Värfvad fot, hade sammanskottet icke blifvit till sin bestämmelse användt, utan bibehålies ännu under en af Länets Innevånare vald Direction, fastän räntan å det i orten utlånte Capitalet till Kongl. Stats-Contoiret levereras; och som desse medel, efter Herr Beckmans tanka, ovillkorligen skola tillhöra Länet, såsom ett frivilligt sammanskott, har han hegardt den förändring för framtiden, att berörde ränta kunde af Läns-Directionen få uppbäras och redovisas, samt således icke vidare till Statsverket ingå. I anledning häraf har Stats-Utskottet inhemtat, att ifrågavarande Cassa, under åren 1788, 1789 och 1790, tillkommit genom frivilliga gåfvor till Wermländske gränsens försvar; i hvilket afseende Kongl. Maj:t deremot, enligt Nådigt bref till Kongl. StatsContoiret, af den 3o Junii 1792, förklarat sig ifrån 1793 års början ständigt villja underhålla en Jägare-Corps, som dock till en början endast komme att bestå af 3oo man.
Ut supra. Lx krotocollo, I.. 6. ^.x. ^vll. ^Im^uisL, Den 12 Augusti. 2649 Utdrag af protocollet, hällit hos HZgwörd. sprej?-Ständer wid Urtima Riksdagen r Orebro den 14 Aug. 1^:2. SD> ^ill Stats-Utskottets nastledne gårdag pa bordet lagde Memorial, angående atskillige förestagne ändringar uti 181» ars Reglemente för Riksgälds-Contoiret, lämnade Prest, Stander efter erhallen del af Utskottets förklaring, öfwer en inom Prest-Standel anmärkt mistskrifning, sitt bifall. Ut supra. Lx krotocollo, P U. ^ lm ^ uist. Utdrag af wällöf!. Borgare - Stän-ets protocoll, hället wid Urtima Riksdagen r Orebro den 14 Aug. iZr». S. D. westör Borgare-Ståndet, att uppdraga at Herr Lagmannen Landberg och Herr Commerce-Rådet Santesson, att pa Ståndets wägnar deltaga i Redactionen och Justeringen af Riksens Ständers utfärdande Författning om Allmänna Bewiilningen. Ut supra. klx krotocollo, P P Lerjström. Utdrag af wälloflige Borgare - Gtändets protocoll, häller wid Urtima Riksdagen i Orebro den 14 2lug. iZiL. SD. Oörehades ytterligare och gillades StatsUtskotlets Betankanden, angående: -6so Den 14 Augusti. i:o. Det arfwode, som mö bestäs Cmbetsveb Tjcnstemännen wid Rikens Ständers RiksgäldsContoir, för extra arbete med smärre Credit'Sedlars skrifning och numerering. 2:0. Lone-tillökning för Sccreterarcn i Riksgälds-Cvntoiret. z:o.
Sed lar och Fordringsägare på AfskrifningsRäkningarne deras Fordringars utbekommande, på det sätt, att en femtedel betalas om året i 5 års tid med derå upplupen och till Inlösningsdagen löpande tre procents Ränta. 3:0 Att DiscontPapper, nemligen Assignationerne, TreprocentsSedlar och Afskrifningsbevis emottagas i afbetalning på DiscontSkulder till deras fulla belopp , hvilket dessutom icke ar mer än rätt, och ej utan allmänna Lagens upphäfvande och en ny Lags stiftande för tillfället, kan nekas. 4:0 Att Disconten tillätes med samma Direction fortfara i Götheborg, likväl under till-' syn af en eller flere Banquens Ombud, såsom Ledamöter i Directionen. s 14 Den il Martti, e m. Jag tror att om detta Utredningssäit antagen, skall denna Disconts atläirer småningom un 'er en klok Styrelse reda sig sj■ • 1F, och ingen Fo:dting‘äRare; b varken Barqueu eller PriV; ia, iörlora mer än den viss.rjigtn obetydliga skillnad, som kan blifva at att få ut sin ford>n genast iller på 5 kr-, o,h hvaröfver £; dito: ine säkerligen icke skola be vära sig, 1 synnerhet om TreproceuisSedlär o-.h Afskrifna sb. v-is antigas såsom Hypothequer till beläning i BancoDiscontéti , hvilket torde var» pödvändigt, lör att förebomma ali agiotering nied dessa papper. Det måtte ej heller vara så svårt, att för (denna Dtscon.s framtida förvaltning lemna en Jnstruetion , förenad med det ansvar för dess nfyerträdande, att något sådant icke ens blir på* tänkt, mycket mindre skur.
Banken icke får helraklas såsom en barmhertighets-anstalt åt särskildta lånebehöfvande, utan såsom en enskild penningeägare, hvilken efter det allmänna ränteförhållandet i Riket, gör sina capitaler fi ugtbärande, med fördel både för si er sjelf, för låntagnrne och förStaten, åt hvilken han, såsom Rikets Ständers tillhörighet, delar med sig af behållningen. Behandlades Bankens utlåning på detta sätt; så skulle icke hvarje särskildt interesse, som nu framträder, vilja öka sitt anslag, eftersom en hvar tycker sig vara den vigtigaste näringsidkaren i riket; utan Banken vore att anse likasom hvarje annan långifvare, på det nar, att han hade mera penningar alt lenina, och alt han meddelade dem efter allmänna föreskrifter, och icke efter enskildt godtycke eller nycker. Friherre Cederström: I händelse BancoUlskottet icke i detta Betänkande jemväl upptagit några särskildta punkter, som äfven i andra Betänkanden förekomma, skulle jag icke deröfver yttrat mig i sammanhang med det första Betänkandet, hvilket jag likväl nu måste göra. Det har blifvit anförd!* 35 IL 3 34 Den 27 Julii f. m. att fastighetslånens successiva indragning skulle undanrycka jordbruket de tillfällen till undsättning, som nu beredas genom fastighetslån, Det är väl sannt, att dessa lån icke mer kunna komma från samma håll; men i samma mohn lånen öfvergingo i den, om jag så får uttrycka mig, rörliga rörelsen, så skulle äfven capitalen hos enskilde nödgas fästa sig vid fasta egendomar mot inteckning. Det har blifvit yttradt af några Ledamöter, Herrarne von Qvanten och Lefrén, att belåningen på exportabla effekter icke borde vara obegränsad, emedan jer* net kunde komma att ligga osåldt på vågen i flere års tid, hvarigenom Banken skulle komma att förlora Millioner.
Lag, men -förbrytelser emot den lindrigare TryckfrjhetsLagen icke ens få af Domstol upptagas till afgörande, förr än efter pröfning af en, till betydlig del af den tilltalade sjelf vald Jury, der minst tvåtredjedelar af rösterne skola förklara ho - Lagutskottets Betätikanden, 189 »om skyldig, under iakttagande af den föreskrift att, ^hellre fria än fälla, alltid me”ra fästa sin uppmärksamhet på åmnets ”och tackans, än på uttryckets Lagstridig» ”het, på skriftens åsyftning än på framställningssättet;” så visar sigen uppenbar orättvisa och missförhållande i vår Lagstiftning, desto märkeligare, som det måtte vara ett större brott, att låta trycka, ån att tala och skrifva , hvad som otillbörligt anses* Men sorn en ytterligare utveckling af hvad jag nu i förbigående anmärkt, ehuru i närmaste sammanhang med åmnet, likväl skulle sträcka sig längre , än som med LsgUtskottets befattning vore förenligt, så måste jag, för det närvarande inskränka mig, att, i afseende på det fVsmstäidte förslaget, till en särskild Lagföråndring yttra: Att då det i 5 Cap. 1 §, MissgärningsBalken utsatte dödsstraff för ”hvar som lasteliga ”talar eller skrifver något emot Konungen, ”Drottningen, eller den, som till efterträdare i Regementet förklarad är,” icke kan bortgå , utan att derigenom uppkommer ett missförhållande i Lagstiftningen, som Förnärmar Konungavärdigheten, då för ringare brott qvarstå straff, vida hårdare än de, som följa för Majestätets förolämpande, och det af Herr Cederschjöld föreslagne uttryck: Konungens Person i stallet för Konungen , hvarigenom Regeringsoch Styre!» 6e*åtgärderne Konungen, såsom enskild frånskiljas, vore vådeligt att antaga, förr ån man 190 Lagutskottets Betänkande^. tillika närmare bestämt betydelsen af och Straffet försmådeliga och skändeliga yttranden öfver desse Konungens handlingar, så anser jag 1 §, i 7 Cap. MissgärningsBalken böra oförändrad förblifva.
Departements-chefen 7,000: » Departementets Kansli-expedition 8,038: 16. — » Dito Kommandodito 1,520: » Förvaltningen af Sjöärendena samt Flottans Stationer och Depot 499,776: 44. 2. — Materielen: Båtsmäns förseende med kojer och täcken 8,457: 2. 6. Diverse anslag: Spanmåls-upphandlingsoch bageri-kostnader 7,424: 16. Skrifmaterialier och expenser m. m. för Förvaltningen af sjöärendena och Departementets Kommando-expedition 4,486: 46. 10. För handeln: Balans till år 1858: Enligt från Kongl. Förvaltningen af sjöärendena meddelade uppgifter, finnas för närvarande vid Flottans Stationer i Carlskrona och Stockholm samt Depöten i Göteborg: 10 linieskepp, hvaraf dock tvenne obrukbara och ej ansedda förtjente af någon reparation, 3:ne som fordra ej obetydlig reparation, ett sorn är inkomplett och inredt till sjukskepp; 5 fregatter; 5 korvetter; 5 briggar, hvaraf en ännu ej färdig och en oduglig; 8 bevarade ångfartyg, hvaraf ett under byggnad; 4 skonertar; samt af smärre fartyg följande antal i brukbart stånd: 28 kanonskonertar och kanonslupar, 46 niorsare-fartyg, bombkanon-skonertar och bombkanon-slupar, 89 kanonjollar, utom åtskilliga chefs-fartyg, obevärade, och lastdragare-fartyg. Vidare finnas i förråden upplagde: Gevär med slagkruts-antändning, omkring 13,000 stycken, hvaraf 6,800 refflade; Munderingar för sjöbeväringen 6,700 » samt derutöfver 2,000 par ullstrumpor, » 400 par skor, » 1,000 stycken yllemössor, » 1,000 » sticktröjor, » 500 » linneskjortor med blå kragar, Filtar '•
Folket inom kustlandet, som, hvad upplysning och bildning beträffar, fortfarande tål jemförelse med alla andra provinser i riket, är i allmänhet och med högst få undantag sedligt, anständigt och härdadt samt äger särdeles fallenhet för hvarjehanda slöjder och handtverk, deruti mångå förvärfvat sig utmärkt skicklighet, utan någon särskild handledning. Förhållandet med fjelltraktens och den egentliga jordbrukande Lappmarksallmogen, härstammande från nedre landet, är nära enahanda, ehuru den i åtskilliga fall kan äga mindre upplysning. Bildningen hos Lapparna, hvilka nästan utan undantag förstå och tala Svenska språket, är i betydligt tilltagande, hvartill Svenska Missions-Sällskapets åtgärder onekligen bidragit. Oaktadt nykterheten tilltagit, har välmågan i all män hel icke gjort framsteg, dels i anseende dertill att betydligt qvantum spaumål måst införas från andra orter, dels emedan lyxen, åtminstone i en del socknar, samt konsumtion af hvarjehanda utländska varor, synnerligast kaffe, snarare tillän aftagit, hvilket förorsakat penningeförlägenhet. Enligt 1850 års undsättnings-redogörelse för Länet utéstodo 41,121 R:dr 20 sk. 5 rsl. Banko. § 3. Jordbruket. Den förut beskrifna åkerbruksredskapen oförändrad, äfvensom sältet för odling af åker och dess skötsel, ehuru förbättring deruti vore högst nödvändig och önskvärd, men som icke snart torde kunna motses förr än en landtbruksskola anlägges inom Länet, der allmogens söner och andra personer ägde tillfälle att bland annat inhemta nödiga insigter att rätteligen dika och behandla hvarje särskildt slag af jorden, derigenom frosta k tigheten skulle minskas och bättre sädesskördar med mera förhoppning motses, hvilket synes så mycket angelägnare, som odlingen icke tilltagit i förhållande lill folkmängden, hvadan spanmålsafkastningen, äfven efter goda skördar, är otillräcklig för landets behof.
Jag anser det hafva varit Utskottets skyldighet att uppgifva dessa flere Författningars föreskrifter, och visa deras tillräckeliga bestämdhet samt öfverensstämmelse med rättvisans fordringar. Herr Munck af Rosenschöld: För min del anser jag Grefve Gyllenborgs Motion vara en af de vigfigaste, sorn vid denna Riksdag blifvit gjorde, och förenar mig i allt hvad Grefve Spens nu anfört. I vår Constitution är en större controll nedlagd öfver de högre Embetsmännen än andra. Kongl. Maj:ts Kungörelser granskas i afseende pä de rådslag, sorn blifvit till dem afgifne eller utehlifvit, af Constitunor.s-Utskottetl Men Lag-Utskottet vill ej medgifva nyttan af» att Kongl. Maj;ts Belallningshafvandes 128 Ven at April. Kungörelser varda granskade. I min tanka skulle Grefve Gyllenborgs Förslag medföra en väsentlig nytta och tjena till förekommande af många olagligheter samt således äfven af deras beifrande. Om det antogs, skulle kanske många Kungörelser aldrig komma i dagsljuset. Man skulle dä ej fä se Kongl. Maj:ts Befallningshafvande sjelfmyndigt tillsätta gode Män vid Enskiften: Man skulle då ej få se Kungörelser om inställande af Spannmåls upphandling för Kronans räkning, tvertemot Mag3zins Directions beslut, just då alla Jordbrukande Classerne mäst behöfde denna utväg till afsättning: Man skulle då ej få se ett i allmänna Lagen stadgadt straff egenteligen skärpas; ej se sådana åtgärder vidtagas, som äro oförenliga med allmänna Lagen och Kongl. Författningar. Jag yrkar att Betänkandet ma med dessa mina Anmärkningar återremitteras. Friherre Cederström, Jacob: Då Landshöfdingarnes Kungörelser i allmänhet tryckas, anser jag visserligen icke något hinder vara för deras insändande till Justiti$-Ombudsntannen och Justitiae-CanceJleren.
Fredagen den 14 september 1888. inberäknadt. Ingen} ösnummerförsäljning! Redaktör o c h utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas ä b y r å n k l. Allm. Telef. I Stockholm: hos redaktionen, å Stadspostens hufvudkontor, i de större b o k - lådorna samt å tidningskontoren. fullständig modeo. mönstertidning. Olof Hvarmed skall man roa sina gäster? Af P. E. Ii. J. j a vi kommit öfver ens om att ett hem, J^9 / som aldrig mottager påhelsningar af ^ vänner o c h bekanta, i längden blir en ledsnadens och tråkighetens boning, i stället för att det borde vara glädjens och trefnadens — äro vi således eniga o m, att gästfrihet bör öfvas af hvar o c h en, som vill hålla lyckan qvar i hemmet, då återstår oss endast att finna svaret på den frågan: Hvarmed skola vi roa våra gäster? Egentligen är det naturligtvis ett fattigdomsbevis, att man skall behöfva särskilda anordningar för att gästerna vid afskedet ej skola tycka sig hafva haft en tråkig afton. Vore vi alla rikligt älskvärda o c h glada o c h intressanta menniskor, skulle gifvetvis blotta samvaron vara tillräcklig för att bereda värdfolk o c h gäster det nöje, som nu oftast sökes i spel o c h dans och andra förströ- elser. Gamla, förtroliga vänner emellan tarfvas ej vidlyftiga anstalter för att man skall ha roligt och angenämt tillsammans. Men äfven de bästa vänner — det säger oss erfarenheten dagligdags — kunna hafva sina stunder af misstämning, af trötthet, af tillfällig osällskaplighet, då samtalet har svårt att komma riktigt i gång — det kan härflyta af många orsaker, hvaribland en af de vanligaste är, att man på en tid varit för ofta tillsammans o c h derför tycker sig ha ingenting mera att tala o m; vid alla sådana tillfällen äro sällskapsnöjena väl på sin plats, men framför allt gäller det att förek o m m a allt sådant, som kan inverka tryckande eller rent af störande på sällskapsglädjen. Redan från början vill jag undanrödja det missförståndet, att här skulle vara tal om de stora tillställningar, efter hvilka både l:sta årg.
Utskotten, som till vederläggning af Herr Huhlts anmärkning, att Utskotten skola förbigått att meddela yttrande öfver den del af dess Motion, som angår förekommande af uppgifne missbruk med Svenska SjöDocumenter, anse sig endast böra åberopa Betänkandet, hvilket innehåller bestämdt Utlåtande öfver det till dylika missbruks afhjelpande af Herr Huldt uppgifne förslag, att en CommerceCollegium underordnad ständig Committé måtte förordnas för beredande af sådane Mål, som angå Rikets Tillverkningar, Handel och Sjöfart, innan de tilt afgörande hos Commerce-, Collegiura förekomma, få, i anledning af hvad Herr Ullberg yttrat, angående nöd-, vändigheten att ett sammandrag uppgöres pf Sjöhagen och alla dit hörande eller der-. 13 toied gemenskap egande Författningar till Skeppares efterrättelse, förklara, att enär detta ämne utgör en nu väckt Motion, som icke förut varit ifrågaställd eller i behörig ordning blifvit till Utskotten remitterad, Uu skotten anse sig icke böra i pröfning deraf ingå; och då Utskotten i öfrigt af anmärkningarne icke funnit skäl att förändra deras förra Utlåtande, hvilket jemväl af de trenne öfrige RiksStånden, enligt ankomne ProtocollsUtdrag* blifvit bifallet; så få Utskotten å nyo vördsammeligen hemställa detsamma till Välloll. BorgareStåndets pröfning. Stockholm den i5 November 1823. Änkom d. 19 Nov. 1823. Riksens Högloft. Ständers Lagsamt Allmänna Besvärs och Ekonomi Ut• skotts Betänkande med förslag till jemkning af Riksens Ständers skiljagtiga Beslut i jr ägan om upp häfvande af Kongl. Förordningen den 7 December 1787, angående lifsstraff jör obehörige omaömeri öfver 14 LagUtskottets Betdnkandtn. y - de af Kongl. Majit vidtagne Förjattningar. De hos hvarje af RiksStånden fattade heslut i denna fråga äro följande: Hos Högloft. Ridder skåpet och Adeln: Att då ifrågavarande Kongl.
Rör så stor Summa, sorn dessa af Rikets Ständer till utbetalning från RiksgäldsContoiret faställande anslag, kunna komma att öfverstiga den tillgång, hvilken öfverskottet af Banquens inkomster lemnar , äfvensom för hvad, som uti betalnings-tillgångar hos Riks* gäldsConfoiret kan brista, då Kongl. Majit äskar att lyfta medel af det så kallade mindre Cheditivet , må Riksgälds-Contoiret ega , att upptaga lån. mot Obligationer tili Sedelhafva' ren, uppå valeurer af 500, 250 och 125 R:dr B:co, stälde.att af Riksgälds - Contoiret inlösas vid anfordran , jemte ränta efter 3 proc. om, året; med förbehållen rättighet för RiksgäldsContoiret, att, genom allmän Kungörelse, uppsäga Obligationeme till betalning å viss dag 3 månader derefter, ifrån hvilken tids förlopp ränte beräkningen upphörer, 12:0 I öfverstämmelse med de föreskrifter för Sedel-utgifning från Ranquen , hvilka Rikets Ständer vid denna Riksdag meddela, kommer det representativa myntet, att (i likhet med hvad det, enligt 1821 års Räkenskap BaneorUtskattets Betänkanderi. 857 per, funnits vara, då Banquens och RiksgäldsC. ontoirets sedlar, dessa sednare valverade till Banco mynt, sammanräknas) till sitt jemnast •Utevarande belopp utgöra Trettio (30) Millioner R:dr Banco. 13:0 Utöfver detta belopp må dock Sedelstocken okas emot inlemnad valuta i guld och silfver, äfvensom genom lån på Tane fianeaGapitaler, samt å exportabla effecter, utöfver hvad hittills, per medium ifrån och med 1817 till och med 1822, vanligt varit. 14:0
ska kvartetten sin andra kammarmusiksoaré för Chexbres yttrade sig detta g e n o m täta besök hos säsongen, hvarvid utföras L. Normans stråkkvarNu började en långvarig process, af hvilken fattiga o c h sjuka, hvilka d3 ' rkade den unga prästtett, e-dur, L. Glass ' pianotrio, e-moll, o c h Beetjag skulle kunna lämna en tillförlitlig skildring dottern, men emellanåt missbrukade hennes godhovens stråkkvartett o p. m e d stöd af fullkomligt autentiska dokument, het. Hennes gåfvor i matvaror, vin o c h pengar s o m godhetsfullt lämnats mig af en af mad. Fru Dina Edling gifver instundande tisdag stodo icke alltid i rimligt förhållande till hennes Thoumaians systrar, mad. Ransson, numera bokonsert i Musikaliska akademiens stora sal m e d egna o c h husets tillgångar, o c h det var icke utan, satt här i Sverige, i Lund. Då emellertid ut' benäget biträde af grefvinnan Math. Taube, frö- att hennes godhjärtenhet o c h frikostighet ibland r y m m e t e j medgifver ett närmare ingående på ken Alfhild Larsson, konsertmästaren T o r Aulin ansågos öfverskrida alla gränser. denna märkliga process, s o m kastar ett bjärt o c h dir. H j. Håkansson samt en större kör. A t t ljus på den turkiska rättskipningen, vill jag enD o c k icke blott timliga gåfvor slösade h o n öfdenna konsert k o m m e r att samla fullt hus, kan dast nämna, att Garabet Thoumaian efter fem ver de vanlottade i samhället, utan sitt unga man taga för gifvet. månaders outsägliga lidanden i juni 1893 blef hjärtas bästa, rikaste känslor; hennes medkänsla d ö m d till döden, oaktadt själfva guvernören i var i sannaste måtto ett med-lidande.
M. fastställas, med hänseende till så väl den för bevakarnes aflöning erforderliga utgift samt godtgörande af skogsplanterings-kassans förskotter dertill, som äfven andra i och för återvextens befordrande genom skogsplantering och stängsel samt en i öfrigt ändamålsenlig hushållning, oundgängliga kostnader; så hafva, med afseende å angelägenheten af en mera vårdad och noggrann hushållning med de i riket befintliga allmänningar, än som hittills varit följd, samt enär de åt gär - Expeditions-Utskottels Förslag till und. Skrifvelse, N.o 171. 353 gärder, E. K. M. ansett böra för sådant ändamål vidtagas, synas vara för vinnande deraf lämpliga, Rikets Ständer bifallit hvad E. K. M. sålunda i nåder föreslagit. Hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla; franhärdande &c. Stockholm den 14 Augusti 1848. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 9 Aug. 1848. Preste-ståndet den 10 Borgare-ståndet den 12 Bonde-ståndet den Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, rörande de vid innevarande riksdag för tillfälliga statsbehof anvisade statsgansla. (Stats-utsk. Mern., N:o 284.) S. A. K.