Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad beträffar folkets bildning, så står den ännu ungefärligen på samma punkt, som då sednaste underdåniga Femårs-berättelse afgafs. Laglydnad och ordentlighet i allmänna lifvet fortfara att utgöra hufvuddragen hos folket; känslan af samhällspligter och rättigheter är lefvande hos detsamma. Sederna äro temligen oförändrade, med öfvervägande rigtning åt materiella och förklemande njutningar, ehuru fyllerilasten icke kan anses tilltaga. Oäkta barnens antal synes deremot ökas, äfvensom socknarnes betungande med deras omvårdnad. Klädedrägterne blifva småningom mera och mera förfinade; karlarnes äro väl ännu merendels af vadmal för vintern, och skinnpelsen begagnas olorändradt af arbetaren: men paraplyer och galoscher äro mycket brukade af de unga drängarne. Linnet är mångenstädes utbytt mot bomullslärft, och sommarkläderne här och deraf bomullsväfnad. Qvinnornas vinterklädnad består oftast af ylle och bomull sammanväfdt; i öfrigt af bomull mera än linne. Hufvudet betäckes nu som förr af sidenduken eller bomullsklädet, och den rutiga vllesjalen omsluter qvinnan ständigt, när hon är ute på någon längre väg. Lefnadssättet inomhus är hos de rikare bland allmogen förfmadt till mat och dryck, likasom hos medelklassens ståndpersoner; möbleringen ofta dyrbarare, men den lyx, hvarpå största värdet sättes, är vackra hästar. Husen byggas nu med större anspråk än förr, ofta 2 våningar och ett större antal rum, hvaraf ett eller liera stå uppstädade att begagnas blott då främmande göra besök. Likväl byggas husen för kreaturen jemväl bättre än förr, rymligare och ändamålsenligare. Halmtaken förbytas mera och mera mot tegeltak, och allmänna välmågan hos denna den talrikaste klassen af länets invånare är uti tillväxt. Huru det förhåller sig med välmågan hos de öfriga klasserna, är mera ovisst. Tilltagit har den i allmänhet ej.
De skola icke bygga, att en annar bor deruti, och icke plantera, att en annar äter; ty mins folks dagar skola vara såsom ett träs dagar, och deras händers verk skall föråldras när mina utkorade. De skola icke arbeta fåfängt, eller föda otidiga födslo; ty de äro Herrans välsignadas säd, och deras efterkommande med dem. Och skall ske, att förr än de ropa, vill jag svara; medan de ännu tala, vill jag höra. Ulfven och lambet skola gå i bet tillsamman; lejonet skall äta strå, såsom ett nöt, och ormen skall äta jord; de skola ingen skada eller förderf göra på hela mitt helga berg, säger Herren. Så säger Herren: Himmelen är min stol, och jorden är min fotapall; hvad är det då för ett hus, som I mig bygga viljen? Eller hvar är det rummet, der jag hvila skall? Min hand hafver gjort allt det som är, säger Herren; men jag ser till den elända, och till den som en förkrossad anda hafver, och till den som fruktar för mitt ord. Ty den en oxa slagtar, är lika som han en man sloge; den ett får offrar, är såsom den der halsen sönderbröte af en hund; den spisoffer frambär, är såsom den der svinablod offrar; den som uppå rökelse tänker, han är såsom den det orätt är prisar; sådant utvälja de uti deras vägar, och deras själ hafver lust i deras styggelse. Derföre vill jag ock utvälja det de tänka förvara sig före; det de frukta, vill jag låta kom öfver dem; derföre, att jag kallade, och ingen svarade; att jag talade, och de hörde intet, och gjorde det mig misshagade, och utvalde det mig icke täckt var. Hörer Herrans ord, I som frukten för hans ord: Edre bröder, som eder hata, och afskilja eder för mitt Namns skull, säga: Låter se, huru härlig Herren är; låter se honom till edra glädje; de skola till skam varda. Ty man skall få höra en rumors röst i stadenom, en röst af templet; en Herrans röst, som sinom fiendom vedergäller. Hon föder förr än hon får någon värk; förr än hennes nöd kommer, föder hon en pilt.
Ridderflapet och Adeln »vördsammeligen hemställa, om icke ifrägawarande Memorial kunde til Riksens Ständers Stats-Csnstitutions och Lag-Utflott förtvisas, för at undergä den beredning som derwid kan komma at anses nödig; hwarom Utdrag af Protokollet altsä skulle expedieras. Ut supra. Lx krotocollo, k. dletxel. Utftottetr Secreterare. Sades vä bordel. Rik - S4L Den 11 Augusts. Riksens Högloft. Ständers Allmänna Beswärs - och Oeconomie-Utffotts Betänkande, angäende Oeconomiffa Författningar. Som Utskottet för Allmänna Hushällningens upkomst och nytta, ansett det wara nödwändigt, at alla Oeconomiffa Lagar och Författningar, sä wida de stola hafwa en bestämd och äspftad werkan, mäste lämpas efter särskilde orters behof, local och beskaffenhet, har Utskottet, med fästad upmärksamhet pä denna princip, trott sig böra, i anledning af 87 §. i Regeringsformen, hos Riksens Högloft. Ständer hemställa, om icke alla sädana Stadganden i Allmänna Oeconomiffa ämnen, dem Kongl. Maj.t, pä denna grund, efter sig företeende omständigheter endast lärer kunna föreffrifwa och päbjuda, böra hädanefter ifrän Allmänna Lagen skiljas och utgä, i hwilket afseende Riksens Högloft. Ständers Lag - Utskott torde anmodas at, under nu pästäende Riksdag, om »verkställigheten deraf besörja. I anledning aff et, utaf Hans Epellence f. d. Riks-Rädet, m. m. Friherre Läheocrants til Den il Augusti. 949 til Högloft. Ridderffapet och Adeln ingifwit, samt derifrän til Utffottet, den 21 sistl. Iulii, remitteradt Memorial, har Utffottet sätt et efterlängtadt tilfälle at i sammanhang med föregäende hemställan, för Riksens Högloft.
S. D. Hwad Riksens Högloft. StänderS Banco-Utstött uti Memorial af den 15 dennes yttrat och hemstalt r anledning af Kongl. Maj:ts Nädiga Proposition, angående medel till JernhandteringenS uprätthällande blcf af Preste-Ständet till alla delar bifallit. Et supr», S. D. Gillade Preste-Ständet hwad Riksens Högloft. Ständers Stats - Utstött, rörande tryckningen af den sa kallade Allmänna Zndragnings-State» och betalningen derföre m. m>, tillstyrkt. Et S. D. Till Riksens Högloft. Ständers StatS-UtstottS utlätande i anledning af sökt prolongation ä äterbetalningstiden af det till de olycklige Innewänarne i Westerbotten af Riksens Ständer bewiljadc Län, kemnade Prc!ie-Stän« det dest bifall. Ee ikiL prntocollo V. Mi ZLidS. och AS. prok. vans. Utdrag af Protokollet, hältet hos Högwördrge Prest Siändci den 2Z — rart8io. S. D. Föredrogs ä nyv och bifölls Riksens Högloft. Stand re BemillningS - Utstötte nästlidne gärdag uppläste Memorial, innehållande Förslag till lämpelig Sjd-Lull § nägre artiklar, ,om förut icke sätt i Riket införas, vt S. D. Dstd ytterligare föredragning af Riksens Högloft. Standert Bewillnings-Utstoits nastlidn gårdag uppläste förnyade utlåtande, rörande Utstotters Project till en ny Charta. Sn illata Förordning stlef samma Förordning, med de af Utsiottet uti desi sednare Betänkande förcflagnc rättelser och gjorda hemställ anden af Prcste-Ständct till alla delar gilla, vt 8upia. S. D. Efter öfwerläggning om Riksens Högloft.
Att besparade vakans-afgifter för till tjenstbare volontärer anslagna rustoch rothållsnummer, af hvilka afgifter fonden bildats, skolat ingå till Krigs-Kollegium och ej, såsom andra tillfälliga rote vakans-afgifter, till Stats-verket, härleder sig tvifvelsutan derifrån, att de förra, i afseende så väl på vilkoren för deras utgörande som sättet för deras användande, väsendtligen skilja sig från de sednare. Dessa, som, i anseende till den indelte soldatens långa tjenstetid, äro af mera tillfällig natur? kunna endast ifrågakomma, då rusteller rotehållare försumma att, inom den tid knekte-kontrakterna stadga, ersätta afgånget manskap, och skola då ingå till Stats-verket, bland hvars ordinarie inkomster dylika afgifter finnas i Riks-staten upptagna. Med volontär-vakansafgifterna är åter förhållandet annorlunda. Yolontär-inrättningen vid Arméen har nemligen till föremål beredande af dugligt underbefäl; och för sådant ändamål, samt enär svårighet uppstått för vederbörande Chefer att anskaffa skicklige underofficerare, har Kongl. Maj:t, i nådigt Bref den 14 September 1833, föreskrifvit, att 2:ne nummerlöner finge vid hvarje sqvadron eller kompani af samtliga indelta Regementer och Corpser hållas vakanta, för att tilldelas tjenstbare volontären hvilka dädanefter kunde lill underofficerare antagas. Ehuru från vederbörande rustoch rotehållares sida, utan hvilkas medgifvande lediga nummerlöner icke kunna till volontär anslås, hinder i allmänhet icke \ — 361 — icke mott emot lönernas disponerande för detta ändamål, har likväl antalet af de till volontärer afsedda nummer, i anseende till brist på tjenliga volontärämnen, endast efter hand kunnat fyllas; och denna brist, i förening med den omständighet, att en volontär, antingen han befordras till underofficer eller på annat sätt från volontär-tjensten afgår, vanligen efter en kortare tjenstetid af några lä år frånträder nummerlönen, bar föranledt, att besparingar å dessa löner kunnat uppkomma.
Den ena af de enskildt praktiserande Läkarne praktiserar endast för egna underhafvande. Dessutom utsträcka Bruks-Läkarne vid Söderfors i Upsala län och Gysinge i Gefleborgs län äfven till en del sin verksamhet till Westmanland, egentligen till brukens der befintliga underhafvande. Provinsial-Läkaren i Enköping anlitas af en del utaf innevånarne i länets sydöstra del. Behof af flera Läkare är uppenbart, men försöken att bereda sådanas anställande stranda vanligen på orternas obenägenhet att anskaffa och underhålla ordentliga bostäder för Läkare, som af Staten aflönas. I Westerås finnas 2:ne Fältskärer eller så kallade Badaremästare, och i Arboga en Badareämnessven. Barnmorskornas antal var år 1860 53, hvaraf 7 i städerna och 42 på landet äro af kommunerna aflönade; 4 äro, utan särskild aflöning, enskildt praktiserande. Tre socknar, nemligen Björskogs, Himmeta och Sala landsförsamling, sakna egen examinerad Barnmorska, men ligga nära städerna, så att de kunna begagna städernas. Alla öfriga socknar hafva särskildt antagna Barnmorskor, somliga likväl gemensamt med någon angränsande socken. Vaccinatörer funnos år 1860, utom Läkarne, 68, hvaraf likväl några för 2:ne socknar, så att ingen socken eller stad saknade egen vaccinatör att anlita. Djurläkare finnas bosatte i alla fyra städerna, vid Strömsholms stuteri och i Norbergs socken. Deras antal var vid 1860 års slut 7, af hvilka likväl en är oexaminerad, men likväl icke oskicklig praktikus. Af de öfriga 6 är en Läns-Djurläkare och en Sqvadrons-Hästläkare vid Lif-Regementets Husar-Korps. Apot!leken äro 8, hvaraf likväl 2 äro filialapothek under något af de öfriga. Det ena af filialapotheken anlades år 1860 i Ramnäs och lyder under apotheket Bäfvern i Westerås. Angående sundhetsnämndernas verksamhet är icke mycket att säga.
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 27 sisth Junii aflåtne, och den 29 i samma månad på bordet lagde Memorial, innefattande Utlåtande öfver de hos BondeStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottets den 18 sisth Februari meddelte Betänkande, i anledning af väckte frågor Den '2 Juliu 7 •m upphörande af frikallelse för Ridderskapet och Adeln från deltagande med Borgerskapet uti kostnaderne för deras hus och tomter i Städerna till Kyrko-, Präst-, Scholae-och Rectors» Boställsbyggnader m. m. fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln gilladt, Utskottets ofvannämnde Memorial endast borde läggas till Handlingarne. Danu å nyo föredrogs Allmänna Besvärsoch OrConomieUtskottets den 27 sisth junii aflåtne och d Företogs till pröfning Statsutskottets dea 28 sistlidne Junii afgifne samt den 29 i samma månad på bordet lagde Utlåtande och Förslag, angående RiksStåndens särskilta Beslut, rörande recognitions-skogarnes upplåtande och försäljs. ng till Skatte. s JDen z Jnlii. Hans Exeellcnce, Herr Grefven och LärdtMarskalken hemställde om icke, med antagande af U'skottets jemknings-förslag i livad det samma rörde Ridderskapet och Adeln , Ståndet behagade frågan om recognitions-sko. garnes försäljning på sätt Utskottet hemställt till förstärkta Statsutskottets afgörande olver, lemna. Bifölls. Föredrogs å nyo Statsoch BancoUtskot; tens den 26 sisth Junii aflåtne, samt den 29 1 samma månad på bordet lagd? Memorial, med förslag till reglemente för Riksens Ständers Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, i afseende på utredningen af Götha Canal Bolags, Malmö och Götheborgs Discontverk. Grefve von Platen3 Baltzar Bogislans, lipp* läste följande:
Det förekommer anmärkningsvärd!, att Beredningens protocoll icke upptager motionens innehåll, och vederlägger hvad den icke godkänner; och hade jag förmodat, att den åtminstone skulle besvara påståendet, att passevolancen icke vore ett allmänt ärende, utan enskilt contract‘emellan en del medborgare och Kronan, som skulle otvifvelaktigt få juridice bedömmas, om det icke vore egennyttan, som på rättvisans bekostnad dömde om andras rättigheter och andras betungande med utgifter, hvaruti man sjelf icke deltager. Man erkänner nu, att knektehållet icke är jordens eller hemmanens förbindelse, såsom grundskatt; och man känner af knektecontracten, att det tillkommit genom vilkorlige con - Den 26 Oelober f. m. 1 5 tracter med Kronan, såsom utbyte emot skyldigheten lill conscription eller utskrifning. Under förra regeringssätten hafva vilkoren å ömse sidor blifvit uppfylda , men, sedan conscriptionen åter blifvit införd, oell villkoret å statens sida icke uppfylles, borde naturligtvis villkoret å hemmansägares sida falla, och knektehållet upphöra att vara en hemmansskyldighet, och det så mycket häldre* som hemmansägaren nu på tvenne olika sätt deltager i nationalförsvaret* nemligen i conscription lika med andre medborgare, och, för sin förmögenhet, i underhållande af knektehållet, hvaruti motsvarighet saknas af den öfriga nationalförmögenheten, hvilken, på samma billighetsgrund som hemmansägaren medgifver bibehållande af förbindelsen till knektehåll, borde i nationalförsvaret forsin förmögenhet deltaga. Vid detta förhållande, då hemmansägaren medgifver ett större deltagande i nationalförsvaret, än öfrige medborgare, hade man icke bordt förmoda, att under det så kallade constilutionella regeringssättet påståenden, på bekostnad af sanning och rätt, skulle emot hemmansägarne framställas af Utskottens Beredning, som man under envåldsregeringen, då man önskade undanrödja anledningar till oro och missnöjen, icke ens vågade ställa i fråga. Utskottens Berednings protocoll vittnar likväl om* alt man ansett den noggranna pröfniugen af hvarje om - i6
Februarii, afgifne Memorial, som innefattar förslug, att, der fastighet uppgifves till gäldande af Domfäst skuld, eller densamma på grund af inteckning skall utmätas, någon värdering icke erfordras, utan utmätningen må verkställas efter uppskattningsvärdet och Auction förrättas tre månader efter kungörandet, samt försäljning vid första Auctiolien ovilkorligen ske, så vida icke fordringsegaren och närvarande öfrige inteckningshafvare medgifva anställandet af ny Auction, hvilken, 0111 den blifver af nöden, skall hållas en Månad efter kungörandet; äfvensom Lagutskottets Betänkande»* 1003 äfvensom då lös egendom är utmätt» densamma må vid första Äuctionen försäljas, derest icke fordringsegaren sjelf äskar By tt »utrop* hvarjemte Motionäiren vill, att i hegge fallen minst en Månads anstånd med betalningen skall lemnäs köpare. Af Högv. PresteStåndeb. Herr Biskopen Doctor af Winguedlis Mefnorial, deruti anmärkes-, att den snäbIra farten vid iitbekömmande af *én pi skuldsedel grundad fordran, Och shäökgångén vid utsökandet af i 11 tecknad fordran äro hUfvudorsäker livärföré Capital er blifvit ryckte ifrån produetive NäringaVne j till afhjeipande hvaraf Herr Biskopen af anförde skäl föreslår’, att med ändring af Kongl.
Holländarne nedrefvo slutligen också en del af sjelfva vinterhyddan för att användas vid båtarnes färdigbygnad. I första hälften af Juni fortsattes förberedelserna för återfärden med fördubblad ifver. Af de meteorologiska uppgifterna framgår, att nu också den arktiska sommaren tog sin början. Den 6 Juni omnämnes det första regnet, som kom med sydvestlig vind, marken begynte tina upp, och de under vintern använda filtstöflarne måste utbytas mot läderstöflar. Arbetena för afresan voro af trefaldig art, först båtarnas sluttimring, vidare deras och lifsmedlens transport till öppet vatten öfver en betydlig landsträcka och öfver hopskrufvad is, slutligen äfven transporten af två sjuka, styrmannen Barents och en af matroserna, till platsen för afresan. Den 3 Juni, efter sex dagars arbete, blef den mindre båten segelklar, och sex dagar derefter, den 9 Juni, den större. Medan en del af manskapet förrättade detta arbete, förde de andra till hafvet de saker, som skulle följa med hem. Dertill kunde ännu slädarne användas. Från den 4 Juni fördes många slädladdningar till afgångsplatsen. Alla sakerna inpackades i små, lätt handterliga balar, det ännu återstående vinet fyldes på små fat, för att man i nödfall med lätthet skulle kunna lossa och lasta dessa ting. Der funnos så många saker, att det syntes tvifvelaktigt, huruvida allt kunde rymmas i båtarne. Det svåraste arbetet var transporten af de båda båtarne till hafvet. Holländarne måste för det ändamålet först med stor ansträngning och möda genom isflaken utarbeta en jämn väg med yxor, hackor, skyfflar o. d. Men äfven detta hårda arbete utfördes med gladt mod, när de ännu till sist hade att afvärja angreppet af en stor, mager isbjörn. Detta arbete fullbordades den 12 Juni. Den 14 Juni var allt i ordning för afresan. De båda sjuka, Barents och matrosen, fördes först från vinterhyddan på slädar till afgångsstället.
Vid förnyad föredragning af Bevillnings-Utskollets den 28 dennes på bordet lagde utlåtande, N:o 18, i anledning af anmärkningar emot betänkandet, N:o 11, angående grunderne för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterne för tillämpningen deraf, biföll Ridderskapet och Adeln den af Utskottet föreslagne förändrade redaction af skattbestämning för kringresande inoch utländska personer, hvilka med serskildt tillstånd gifva representationer af mekaniska konster, lindansning, konstridning, m. m. eller sådane, som kringföra och visa fremmande djur, m, m, äfvensom Utskottets hemställan alt den vili tariffen för reparation af salu-accis-ersättningen af släderne, för Landskrona stad utförda summa må ifrån tariffen uteslutas; och biel ifrågavarande utlåtande i öfrigt, såsom icke erfordrande någon Ridderskapet och Adelns pröfning, lagdt till haacl/inga me. S. D. Föredrogos ånyo och bi föllos Stats-Utskotiets nedannämnde den 28 dennes på bordet lagda utlåtanden:
Ständer, ifver gjorde anmärkningar vid Utskottets, jemte dess Betänkande N:o a , afgifrie utlåtande, Bilagan Litt. H. angående Banqttens Lane• biträde till Skara Stads Consistorium. TJti de anmärkninger, som hos Vällofl. Rorgare-Ståndet blifvit gjorde, och föranledt åter Remiss af Råneo Utskottets nyssberörde Utlå. tande, yrkas egenteligen inskränkning uti den Pracscripiionstid af 2:ne år, inom hvars förlopp, jemnlikt Utskottets Förslag, Consistorium borde hos Råneo Styrelsen styrka cjt nya lärohusbyggnaden i Skara är under arbete; •— och föreslås i sådant hänseende af en Ledamot: att denna tid borde få sträcka sig blott till nästa års slut, och Consistorium föreläggas, att dessförinnan hafva på byggnaden användt minst 5000 R;dr samt undersökning utom dess anställas, hvartill de redan uppburne 10,000 R:dr eller \ af Lånet, blifvit begagnade; och af en annan Ledamot, att Consistorium borde Bihang till Riks, St. Bancc~TJlskotUts Bsiär.handen, vara förpligtadt inom arne ars förlopp redovisa för hela den lyftade Summans användande till det behof för hvilken den blifvit anslagen.
För min del finner jag deruti ett ytterligare skäl att anhålla om afslag å Serskilda Utsk:s ifrågavande Betänk. Gr. von Platen, Baltzar: Att upträda till försvar för ett Betänk., hvilket jag inom Utsk. sökt motarbeta, kan icke vara min mening. Men då jag för tillfället hade äran vara Utsk:s Ordfrde, anser jag mig likväl pligtig, att redogöra för de skäl, hvilka legat till grund för nu ifrågavande beslut. Ämnet har dock redan hlifvit å ömse sidor så grundligt utveckladt, att mycket icke torde vara att tillägga. Det kan icke nekas att, om Utsk:s förslag skulle af R. St:r och K. M. bifallas, kommer sådant att i hög grad medföra svårigheter för de jordbrukare, som befatta sig med bränvinsbränning. Å en annan sida måste deremot äfven medgifvas, att, då f. n. bränvin tillverkas efter en skatt af 1 sk. pr kanna, men denna skatt efter den 1 Jan. 1855 kommer att höjas till 24 sk., har man ovillkorligen beviljat ett stort praemium åt den, som får tillverka sitt bränvin efter den lägre skatten. Jag tror således icke att det saknar allt skäl, att man söker i någon mån hejda inträdandet på denna bana; men då jag delar de talares åsigter, som anse att man bör undvika både den ena och andra ytterligheten, så är jag också öfvertygad att det enda sättet att förekomma de mötande olägenheterna, vore, om man kunde finna ett lämpligt medelvägs-förslag, och jag tror icke att detta bör vara omöjligt. Den 1 M aj. 19 Här är visserligen sagdt, att det icke skulle betyda serdeles mycket, om bränvinsbränningen finge fortgå i höst enl. den hittills gällande forfattningen. Jag tror dock icke att pluraliteten är fullt af samma tanka, och jag tror att de flesta, som säga att sådant vore bättre, än om tillverkningen förbjödes, likväl inom sig erkänna att det vore ett oegentligt förhållande.
Författningar, som aila stadga, att borlslädjandet skulle ske för kjrkans räkning. Men förklaringen öfver della factum finnér Kongl. Kammav-Collegiuni deruti, att prester kapel efter Hallands afträdande till Sverige, * den 4o Stals-Utskottets Utlåtande, N:o 182. nion hemmanen genom reduction eller eljest till jöllö staten , obel tori gen tillegnat sig städsel-rätten. Beskyllningen, i hvilken Konungens Befallningshaf\ande dan, att Konung Carl XI hade vid reductionen låtit ett så stort ingrepp i kronans rättigheter opåtaldt förelöpa, är väl i sig sjelf så otrolig, att behofvet af en sådan gissning bordt tjena till varning mot tillvitelsen. Men jag bör icke tvifla, att Konungens Befallningshafvande och Kongl. Kammar-Collegium åtminstone skulle ansett otillständigt att frambära densamma till Konungathronen, så vida de ej saknat kännedom 0111 de offentliga handlingar, sorn intyga på en gång obehörigheten af beskyllningen mot prästerskapet och kyrkornas af ålder befästade rätt. För att ordna och afhjelpa allmänna och serskildta institutioners behof i det nya General-gouvernementet Skåne, Halland och Blekinge, blefvo dess angelägenheter föremål för regeringens omsorg på Rikssdagen 1668. Men förnämligast sysselsatte sig en af den Kongl. Regeringen tillförordnad (Litt. E.) och med dess instruction (Litt. F.) försedd Commission, under åren 1669 och 1670, alt inom hvarje ort afhöra invånarnes besvär af alla Stånd och således fullända hvad, sorn 1662 endast i allmänhet hade kunnat pröfvas. Kyrkornas och presterskapets angelägenheter blefvo dervid, serskildt för de serskildta häraderna i Halland, föremål för pröfning; och Kongl. Commissionens domar afåren 166g och 1670, bland hvilka några redan i det föregående äro åberopade, utgöra slutligen i frågan om Halländska kyrkohemmanet!, de vigtigaste och alldeles afgörande handlingar från denna period.