Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Datum ut supra. CAEL. J. M. Björnstjerna. 32 Kongl. Maj.ls Nåd. Skrifvelse N:o 41 Utdrag af Protokollet öfver Landiförsvars-Ärenden, hållet inför Hans Maj.t Konungen uti Slals-Rädel d Stockholms Slott den 27 Oktober 1859. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Slatsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Friherre Manderström, Stats-råden: Wallensteen. Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark. Herr (liefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna och Malmsten. Departements-chefcn Stals-rådet Björnstjerna uppläste till justering följande, på grund af förut fattade beslut, uppsatta förslag till Kongl. Majlis nådiga propositioner lili Rikets Ständer, nemligen angående: 7:o afsöndring af jord från Regements-pastors-bostället Westerhus, till utvidgande af Jemtlands Hästjägareoch Fälljägare-korpsers mötesplats å Frösön. Kongl. Majit, täcktes, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan i nåder gilla ofvanberörda förslag, sådana de finnas detta protokoll hilagda, samt förordna, att, i öfverensstämmelse dermed, nådiga propositioner skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo J. A. Jadrén. Stockholm, tryckt hos N. Marcus, 1859. Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 42. i\’:o 42. Ank. till Exp.-Utsk. d. 21 Nov. 1859, kl. 11 f. m. Kongl. MajUs Nådiga Proposition lill Rikets Stunder, angående ändringar i gällande förordning om vilkoren för bränvinstillverkning; Gifven Stockholms Slott d. 27 Oktober 1859. Den nya lagstiftning angående vilkoren tor bränvins-tiilverkning, som år 1855 trädde i verksamhet och sedermera utan väsendtlig förändring varit gällande, har under tiden hunnit pröfvas och visa sina verkningar.
Maj:t, med hänseende till förestående förändringar i krigslärtygsmaterielen, funnit lämpligt att inställa; b) del till samma ändamål å 5:te Hufvudlitelns anslag till flottans nybyggnad för åren 186L och 1862 af Kongl. Maj:t anvisade belopp af R:dr 104,000: — samt hela det nämnda anslaget för innevarande år „ 162,000: - „ c) fartyg, afsedda att under ifrågavarande tid slopas „ d) frän flottans materialförråd i effekter eller deras värde vid försäljning „ e) från flottans virkesförråd „ I) från anslaget till flottans underhåll, ärligen 100.000 R:dr, på sätt förut är nämndt, för 3:ne år „ eller tillhopa R:ml R:dr 1,286,000: — Och enär i den af Sjöförsvars-komitéen föreslagna summan, 3,980,000 R:dr, brister ett belopp af 2,694,000, har E. K. Maj:l, som ansett de medel bemälda komité sålunda föreslagit, böra för sagda ändamål anvisas, begärt, att Rikets Ständer till fyllande af denna brist, dels mätte ä Hufvudlileln låta till oförändradi belopp upptaga ordinarie anslaget till flottans ttybyggnad med 162,000 R:dr årligen, utgörande för statsregleringsperioden 486,000 R:dr; dels ock, såsom extra anslag, för åren 1864, 1865 och 1866, bevilja en summa af 2,208,000 R:dr, att med en tredjedel, eller 736,000 R:dr, under hvartdera äret utgå och, tillika med öfriga för ändamålet beräknade tillgångar, på anslaget till flottans nybyggnad öfverloras, för att samfäldt med detta redovisas på sätt i Departemenls-chefens betänkande närmare omförmäles. Reträffande åter den af Knmiléen föreslagna nybyggnadsplan i öfrigt, eller sättet att använda de deri för ändamålet påräknade tillgångar, bar E. K.
Nådiga fram - S/ats-lJ(skottets Utlåtande, A':o 71. 37 ställning äfvensom hvad Kongl. Majit här ofvan i Dess Nådiga proposition oro? Statsverkets tillstånd och behof föreslagit i afseende å anslaget till jordförluster genom kanaloch väg-anläggningar, på detta anslag komma att qvarstå: Kontant förslags-anslag R:dr 1,800: indelda räntor, kronovärdi 220 r:dr 4 sk. 11 rist , » 1,760: 39. — indeld spanmål, 40 tunnor, med förslagsvärde ... » 240: S:a R:dr 3,800: 39. — Jemte det Utskottet, i afseende å ofvannämnde Skaraborgs regemente tillkommande ersättningar, tillsammans 194 tunnor 10 y kappar spanmål, åberopar sitt utlåtande N:o 69, punkten 7, hvaruti öfverflyttningen häraf till 4:d« Hufvudtiteln redan blifvit tillstyrkt, har • Utskottet, beträffande Kongl. Majrts i öfrigt så väl i högstberörde Nådiga proposition som i Dess till Utskottet särskildt aflåtne Nådiga skrifvelse gjorda framställningar, funnit sig, enär de ifrågaställda förändringarne leda till enkelhet i Kronans räkenskaper och dessutom grunda sig på Rikets Ständers egen underdåniga hemställan i ämnet, böra jemväl tillstyrka, Rikets Ständers bifall till hvad Kongl. Majit härutinnan föreslagit; i följd hvaraf ofvanomförmälda, från sjette Hufvudtiteln hittills utgående, ersättningsbelopp blifvit, enligt bilagda tabell, från samma Hufvudtitel uteslutne samt de ifrågasatta öfverflyttningare till 8:de Hufvudtiteln komma att vid denna Hufvudtitels reglering iakttagas. Skrifmaterialier oeh expenser samt ved och ljus. 33:o. På sätt Kongl. Majit i Dess
Riksdaler zz stilling, ffulle, oaktadt den blifwande bewiltningen icke torde kunna sattas under 2z millioner Riksdaler, likwal utgöra deraf närmast /o, hwarwid man bör anmärka, att henna tiondedel ffutle utgä icke af dem som innehasrva de sina tjenster ätföljandc löner, utaf af dem som antingen äga mindre än, eller ock intet af det de bort aga; och när härtill afwen kommer den under namnet bewillning blifwande afgift, hwilken, oaktadt det af Hvgl. Bewillnings-Utffottet gifne förslag, hvarigenom bewillningen blir bätfre fördelad än hittills, ffulle antagas, dock ej torde kunna till ett medeltal beräknas under z procent af lönen; sa följer, att omkring H af hela bewillningssumman ffulle komma akt utgöras af Starens löntagare. Förgäfwes ma man inwanda, att den föreslagna indragningen icke är en beskattning, utan en besparing. Jag strider icke om ord och rubriker, utan söker förklara sakers förhållande; och derwid ar det klart, att till ett lik» stort 17- Den 4 November. stort belopp som den föreflagne indragningen af Skakens vwillkorligen skyldiga utgifter kan nedsalta den blifwande bewillningen, stola alla andra Medborgare undgå att fylla desi summa. Denna andel af bc»villningsfuMman ar säledes flyttad frän deras till en annan Clasi, pä Rikets löntagare, under namn af besparing. Det som blir en lindring för den förrai hwad den bort utgöra, blir en last för den andra; och manne namnet as besparing, förändrar sakens ris, rur af en indirekt beskattning? Men om nu denna indragning eller besparing eller hwad namn man mä sätta berpä: om, med ett vpd, förslaget anses rättwist, billigt och aruvändbart samt nödigt för Staten, bör ej vä, såsom ett ivardigt efterdöme, såsom en följd och en iämnlikhet, deL »swen tillämpas pä de werk, som Rikets Högloft.
Slutligen får jag lika vördsamt anhålla att detta Memorial måtte till StatsUtskottet remitteras, och särskildt få de Respective MedStånden communiceras. Remitterades till StatsTTtskottet, och blef communication med de öfriga RiksStånden författaren tillåten. Herr Bergenstråle, Gustaf Adolph, hade inlemnat till Protocollet följande, sorn upplästes, så lydande: Vördsamt Memorial? Flera' Embetsmanna Corpser hafva inkommit med ansökning om förbättring i si« Den 16 Maj. 6»5 na Lönvilkor, en förbättring, hvars nödvändighet ligger för öppen dag. Af otilräck. ligt eller illa lönade Embetsoch Tjenstemän kan Staten väl fordra men icke hoppas redlighet och drift. Nöden tvingar att afvika från den förra, och frestelsen att för sin bergning söka annan sysselsättning undergräfver den sednare. Vanan att dagtinga med sig sjelf om helgden eller vidden af sina pligter, att ställa dessas utöfning un» der inflytelsen af verkliga eller inbillade behof, och att i omöjligheten af de sidstnämndes uppfyllande finna en ursägt för sina snedsprång, skulle snart göra försumlighet, egennytta, våld och orättvisa till Tjenstemannens vanliga Caracter. Det är således af yttersta vigt att ett sådant tillstånd förekommes, och Konungens vishet har till Ständernas pröfning öfverlemnat att om en efter tidens skick ökad aflöning för Embetsoch Tjenstemän besluta. Vid sidan af den rättmätiga klagan, som föranledt denna Konungens nådiga Proposition, höjer sig en annan, lika allmän och, jag fruktar det, lika välgrundad, den att, genom fel i sjelfva de administrativa formerna och andra mindre hufvudsakligt verkande orsaker, Fäderneslandet blifvit tid eifter annan belastadt med ett antal af Tjenstemän, som står utom allt förhållande till verkliga behofvet, till Landets folkmängd, till andra och folkrikare Länders Embetsmannacorps, och framför allt till vår förmåga att dem al» 6o6 Den i6 Maj. la behörigen aflöna.
Fartyg förekommer vid slutet af Införsels-tariffen, sedan alla öfriga artiklar, hvilka på tullbestämmelsen deraf ega inflytande, blifvit afgjorde. In/örsels-tarijen. 1 afseende på artikeln Aska hade Utskottet föreslagit, att så väl »rå, af träd eller andra vegetabilier,» som »pott-, välla d eller o raffinerad», derå införsels-tullen nu utgör 1 sk. lispundet, måtte förklaras vid införsel tullfri, samt tullen å »pott-, raffinerad och kalcinerad» nedsättas från 16 till 8 sk. lispundet, och har detta förslag blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet i alio godkändt, hvaremot Preste - Bevillnings-Utskotlets Utlåtande, N:o 46. 3 Ståndet bibehållit gällande införsels-tull å rå aska och vällad eller oraffinerad pottaska, men bifallit den föreslagna nedsättningen för raffinerad pottaska, och Bonde-Ståndet, med bifall till Utskottets förslag om tullfrihet för rå aska och oraffinerad pottaska, ogillat förslaget om nedsättning af tullen å raffinerad pottaska och bibehållit den nu gällande tull derå. Utskottet inbjuder Presteoch Bonde-Stunden att frånträda sina omförmälda skiljaktiga beslut, och föreslår, för annad händelse, följande omröstningar: N:o 1. Den, som hi faller Utskottets af tre Stånd godkända förslag, att »aska: rå, af träd eller andra vegetabilier», samt »aska: pott-, vällad eller oraffinerad», skola vid införsel vara tullfria, röstar * Ja 3 Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bibehålies nu gällande införsels-tull af 1 sk. lispundet för dessa artiklar.
Utdrag den 7 October 1829, 35 N:o 224, i anledning af föreslagen förlindring i Författningarne , angående leverering a£ Kronans Tionde-Tackjern i Bergslalagen ; N:o 225, i anledning af väckt fråga örn rättighet för invånarne i vissa orter, att med spannmål afbörda sig Kronoutskylder; N:o 227, i anledning af begärd upplysning om hvad som blifvit afgjordt, i afseende på den af Kongl. Maj:t anbefallda undersökning i Rikets äldre handlingar, angående upprinnelsen af den så kallade Reste-Taxan} N:o 2a8j angående utgörandet in natura äf de vissa räntetagare anslagne kohlräntor inom Stockholms Län af hemman under Ortala Bruk och Norr-Telje Gevars-Factori, eller samma räntekohls godtgörande till lö-, pingstagare efter markegångspris; N:o 229 , 1 anledning af Arrendatorer Utaf en fjerdedel af Kungsörs Kungs-Ladugårds södra del, C. U. Ahlboms underdåniga anhållan om nedsättning af arrende-afgiften för samma Kronolägenhet ; och N.o 230, i anledning af Anders Ericssons motion om Curhus-afgiFtens använda^-» de till understöd för Helsobrunnar, Sfi Prof. Utdrag den 7 Oetober 1829. S. D. Vid förnyad föredragning af LagUtskotteis Betänkande, N:o 98, olver Herr F. L. Rosenqvists motion om stadgande, att förskrifningar skola , för att vara gällande, ställas till viss man m. rn. beslöt Ståndet att detta Betänkande afslå. S. D. Å. nyo föredrogs och, på grund af dervid gjorda anmärkningar, återremitterades Staissamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Utlåtande, N:o 71, i anledning af Herr Friherre JF~redes , Carl, motion om upphörande af Krigs - Collega befattning med Militias-Boställens utarrenderad de samt Militix-Boställs-Cassans framgena förvaltning.
Utdrag af Protocollet hallit L Högloft» Ridderffapet och Adelns Plenum den i r November 1809. S. E. Föredrogs ä nyo det af Constitutions Utftottet uppgifna den 12 Ottober upplästa och pä Bordet lagda förslag till Swea KonungaFörfäkran, och sedan derwid den anmärkning blifwit gjord, det »nätte i dess slutmening samma ordalag införas, som i den för Swea KronPrins faststälda försäkran arv intagne nemligen: Gä kärt det ost wara mä, att Swea )>ikes Ständer och Inbyggare stola wara pligtige att deras Tro och Huldhetsed emot ost efterkomma och fullgöra/ beftöcs, det skulle detta förftag, ätfölgdt af derörde anmärkning till ConstitutionsUrffottet äter remitteras; hwarom de öfrige Resp. Ständen genom Utdrag af Protocollet wänligen ffulle underrättas. Ut supra. S. D. Gillades och bifölls till alla delar ConstitutionsU ffotlets den 12 October uppläste och pä bordet lagde Förftag till Hans Kongl. Höghets Prins (christian ö.uAust af Schleswig, Hollstein, Gondenburg, Augustenburg försäkran till Swea Rikes Ständer säsom KronPrins: Och ffulle de öfrige Resp. Ständen, genom Utdrag af Protocollet härom manligen underrättas. Ut supra. S. D. I Den n November. 647 S. D. I anledning af Hanö Majlis Konungens i dag till Riksens Högloft. Stander aflätna Nädiga strinvelse rörande Riksdagens förlängande, beftöt Ridve-skapet och Adckn ät Herr Grefwen och LandtMrrstalfen uppdraga, hardfwer i underdänighet förklara Ridderffapet och Adelns tacksamma tänkesätt: Och skulle de öfrige Resp. Gränden genom Udrag af Prorocollet härom wänligen underrättas-, Ut supra.
En del anse denna tid taga sin början med den dag, dä förskrifning eller annat fordringsbevis finnes vara utgifvet, hvaremot andre räkna prescriptionstiden från förfallodagen, så alt om A förbundit sig att till B utgifva en summa penningar efter ätta års förlopp; skulle först tio år derefter prescriptionstiden löpa tillända, och A således, i slutet af 18:de året från skuldsedlens dag, kunna med gällande verkan lagsökas. Lika med lagcomitéen torde man dock kunna antaga, att genom sistberörde beräkningsgrund skulle ändamålet med prescription komma alt förfelas. Hända kan nemi., att den, som förbundit sig betala om 8 år, godtgör sin skuld inom 2 är, och, derest sedermera genom någon tillfällighet den inlösta förskrifningen kom i annor mans hand, vore det i sanning hårdt, om ulgifvarcn, lö år efter uppgjord liqvid, skulle, oaktadt stad - 360 Den 24 Augusti f. m. gandet i 1800 års förordning, kunna blottställas fiir skuldens betalning än en gång. Man inser lätteligen, att en bestämd föreskrift i detta ämne är af högsta vigt, till beredande af enhet i lagskipningen, äfvensom till nödig upplysning för den, hvilken hos annan har fordran, som ej förr än efter flere års förlopp till betalning förfaller. I 17 cap. 1 §.
Den nedsättning i afgiften från 100 R:dr B;co för första månaden, som Utskottet i Betänkandet N:o 12 föreslagit lill 5o R.‘dr B:co för de första tre månaderne, kan jag ej gilla, utan anser, att desse så kallade Probenreuter böra betala 5o R:dr B:co för hvarje månad, de i landet vistas. Att vid ankomsten nedsätta afgiften för sex månader, tror jag skall medföra så många olägenheter, då dessa kringvandrande handlande oftast lemna landet på annan väg, än de hitkorama, att delta stadgande bör utgå. Afgiften, som å resepasset bör antecknas, då den erlägges, kan, för den tid, densamma ej blifvit erlagd, dem afFordras, hvar helst de sig i landet uppehålla. Mot innehållet af 35 §., angående bevillning af capital &c., får jag åberopa min vid Betänkandet N:o 12 afgifne reservation. Om icke hvad nu gällande och förra Bevillnings-Förordningar i detta hänseende stadga, i sin helhet skulle komma att fortfara, anser jag, alt åtminstone för den utdelning från Privat-Banker, som öfverstiger sex för hundrade, bör i bevillning 10 procent af denna högre utdelning erläggas.” Af Herr Billberg: ”Emot följande punkter i förestående Betänkande får jag vördsamt anmäla min reservation, §. 2. Utskottet har här tillstyrkt cenlonalens fortfarande utgående efter samma grunder, sorn hittills. En sådan åtgärd måste jag ogilla och skälen 12 Bilaga till Bevillnings-Ut skottets Utlåtande, N:o 27, lör milt ogillande finnas i början af Utskottets eget räisonnement, i ocb för dess Atei inflyttande i Bevillnings-Stadgan, der det beter, alt ”det icke lärer kunna bestridas, att denna utgift utgår efter en bögst orättvis grund.”
Men då denna angelägenhet redan utgjort och ännu utgör föremål för en noggrann och allsidig undersökning, hvaraf resultaten äro att förvänta, så anse sig Utskotten endast böra tili t tt korrt besvarande upptaga de frågor, Motionairen framkastat, rörande,lämpligheten deraf, att med den allmänna folkundervisningen förena bildningen till militairisk tjenstbarhet, genom införandet i Scholan af vapenöfningar för ungdomen, frän 12 till och med 16 års ålder. Åtskilliga farhågor hafva inom Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit yttrade för följderna ai ett sådant förslag, i fall det skulle antagas, och 3o Statssamt Oec. Utsh. Uti, N:o 84- ehuru Utskotten icke i allo dela dessa farhågor, anse de dock de föreslagna ätgärderne, dels i verkställigheten vara med åtskilliga svårigheter behäftade, <lels åter till det åsyftade målet icke ledande. Inrättandet af Folkscholor inom hvarje Socken eller mindre District, om ock allestädes möjligt i ett glest befolkadt land, möter redan stora hinder, hvilka än mer skulle förökas genom det stadgandet, att Exercicemästare vid hvar och en Schola skulle anställas. Folkscholans syftning är, att, efter ett ringare fastställdt kunskapsmätt, bereda en allmän medborgerlig bildning; tillämpningen deraf till serskilda yrken och serskilda pligter hör till en annan dass af bildning, till en annan ålder, än barnets. Försvarsskyldigheten åligger mannen; det är han, som bör utbilda sin förmåga att den uppfylla. Vapenöfningarne fordra krafter, ihärdighet och öfvertygelse om deras nödvändighet.. Såsom tvångsmedel, införda i Scholan, blifva de uttröttande och tnodfällande; till barnlek böra de icke förringas. Oin folkscholan utbildar begreppet om fädernesland, medborgerliga pligter och deraf följande medborgerliga rättigheter; om hon, jemte själsodlingen, befordrar den physiska utbildningen till kroppens stärkande och krafternas förökande; så har hon hunnit sitt mål och beredt de förmögenheter, dem behof och omständigheter sedermera både böra och kunna, till serskilda ändamål, fullkomna.
Utskottet utgåLt från de nuvarande Ståndens bibehållande, så hade det Femtes upptagande, jemte dem, allena erfordrat något utredande försvar. Ville raan likväl ingå i någon bevisning af de gamla Ståndens behörighet att qvarstå, så bade den, i min tanka, lika väl behöfts för dé tvänne sista, som för de tvänne första Stånden, och beskaffenheten af dessa då bordt betraktas något djupare, än sora nu skedt. Slutligen anser jag Utskottet hafva medgifvit reservationsrättens begagnande längre, än vederbordt. 57 § 1 morn., Riksdags-Ordningen, som tillåter reservationer vid Utskotts utlåtanden till Riks-Slånd, begränsar ej delta tillstånd, men det kan rimligtvis ej sträcka sig så långt, att andra grundlags-stadganden derigenom öfverträdas. Enligt 56, 8l och 84 §§ Regermgs-Formen, må intet annat af Riksdagsman väckt grundlagsändrings-lörslag till Riks-Stånden ingifvas, än det, sorn Constitulions-Utskoltet tillstyiker. Något undantag från denna regel, till förmon för Utskottets egna ledamöter, har grundlagen icke gjort. De hafva följaktligen ingen annan, eller bättre, rätt, än öfriga Riksdagsmän. Utskottet gifver dera likväl en sådan, när det tillåter dem att under form af reservationer bifoga grundlags-ändrings-förslag, sorn Utskottet icke tillstyrker. Tvänne sådana medfölja nu, ett af Herr Cederschjöld. och ett af Herr Ekholm. Det förra utgår väl ifrån den af Ulskot Bill. till R. St. 3 Sami. t i5 flii/t, 5 54 Hör till Constilutions-Utskottels Memorial, N.o 36. tet gillade Sfåndsgrundsaltsen, men det andra strider äfven deremot, emedan det är byggdt på allmänna val, oell begge hafva varit Utskottet underställda, utan att antagas.
D e n daterar sig från i går, från i söndags, från en af mina sedvanliga spatserturer bland det besjungna Fiskartorpels intagande omgifningar, hvilka j u hafva det företrädet bland alla Östermalms angränsande parker att i mångt o c h m y c k e t — • särskildt en sådan dag med dess folklif — erinra o m Djurgården och dess för stockholmaren så lockande sköna nejder. Men vid Sturevägen står det ej — lyckligtvis för m i g! — föreskrifvet såsom, med rätta, t. e x. vid Skansen o c h så många andra ställen: » Hundar få ej m e d t a g a s ». J a g var ute förnämligast för att skaffa litet välbehöflig förströelse åt — icke blott s o m vanligt en i sender, utan för ovanlighetens skull — båda två mina små lurfviga följeslagare, bägge ly dande det för mig från långt tillbaka så kära namnet Jane — J a n e blondin, J a n e brunett. V i d sådana undantagstillfällen pläga de små vackra djuren alltid tillvinna sig bland såväl yngre som äldre lustvan drarc i det gröna den lifligastc uppmärksamhet. Så skedde äfven nu. E n städad m e d l e m af en arbetarefamilj, som lägrat sig under ett träd därute, närmade sig nu ängssluttningen, där jag stannat ett ögonblick bland björk o c h ek för att betrakta en utsikt; han hälsade höfligt, o c h böjande sig därpå ned, klappade han mina små älsklingar, sägande som för sig själf: » S m å snälla barn, det där. » » J a, » tänkte jag, rörd, i mitt sinne och räckte fram min hand till tack åt den främmande mannen — » ja, riktigt små snälla barn. » —: Någon gång torde jag väl också kanhända med Ouidas P u c k eller Pierre Lotis genialiska D e u x chattcs för ögonen k o m m a att teckna deras » lifs h i s t o r i a », hvartill åtskilliga de näpnaste smådrag af framträdande olikhet i lynne o c h karaktär hos dessa » s m å barn » särskildt inbjuda m i g. Lotten von Krmmer.
Utan att i förväg yttra sig om den oeeonomiska fördelen öfverVäger den moraliska olägenheten eller ej, har Herr Ehrenborg yttrat den öfvertygelse , att den oeeonomiska fördelen skall vara mycket stor och den moraliska olägenheten mycket liten, om den förre bör förmå till öfverseende med den sednare. och derjemte hemställt, dels om icke, så vida Lagen skall antagas, stadgandet bör vara blott temporairt till afhjelpande lif en tillfällig förlägenhet, men icke såsom ständig L/igVtikotttts Rttånlandin. 1321 Ständig Lag anses, dels ock om icke de£ b lifver nödigt i de fall, då Konungens Befallningshafvande slutligen skola besörja örn fördelningen af Lotteri-medlen, att en föreskrift lemnäs om utfärdande af tidig Kungörelse, hvarigenom alla vederbörande till en viss tid kallas, så att de få tillfälle att bevaka sin rätt; hvilket vore så mycket angelägnare, sora. Lagförslaget ej hindrar, att sedan en Egendom blifvit anmäld till bollspelning, den genom köp eller på annat sätt kan öfvergå i annan mans ego; och som erfarenheten visat, att sådane enskilde liqvidationer betydligen Öka göromålen vid LandsCancellierne så har Herr Ehrenborg ti'Ott det vara lämpligt, att LandsSecreterarne för sådane göromål erhålla lika procent som för Fastigheters Executiva försäljning. Från Hederv. BondeStåndet liar jemväl blifvit remitterad en Motion af RiksdagsFullmägtigen Lars Lidman från Östergöthland, deruti, med hämtad anledning Från den allmänna förlägenheten, att vinna köpare till fasta Egendomar, den Fråga framställes, om icke en Inrättning, att å Lotteri bortspela Egendomar, såsom i andra Länder med fördel begagnad, och äfven bär af en och annan efterföljd, skulle kunna här i Landet tillvägabringas; genom hvilket försäljningssätt, tillfälle skulle beredas för den bemedlade* att räcka den LagUtåottits Betänkande* 84 X322 LagUtskotttts