Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det berättades om vår drottning, att hon, då tyske kejsaren förlidet år gästade konungafamiljen, ej fann med sin höga värdighet oförenligt att öfvervaka dukningen af familjetaffeln vid den middag, som till kejsarens ära gafs på Dottningholms slott, och att hennes majestät själf noga beräknade, att hvarje bordsgäst erhöll det för trefnaden erforderliga utrymmet. Hvad angår en del konvenansfrågor, som vi emellanåt komma att beröra, inläres så- dant, som hvar man vet, bäst på den praktiska vägen. Förhållanden låta emellertid tänka sig, då det kan vara godt att äga ett skrifvet ord att rådfråga. En ung flicka t. ex.,- uppfostrad i ett hem på landet — godt och bildadt, men utan hvad man egentligen betecknar med umgänge — befinner sig genom sitt giftermål försatt i en ny och främmande värld, där hon, till följd af sin mans samhällsställning eller förmögenhetsvillkor, ser sig tvungen att » se folk », som det på hvardagsspråk heter. Måhända är ej heller hennes man så noga hemma i sällskapslifvets lagbok, och hon äger ingen äldre intim väninna att rådfråga. Vår önskan är, att hon och hennes gelikar i dessa rader må finna några stödjepunkter och dymedels om möjligt förskonas från de förödmjukelser ett ovisst famlande efter det korrekta så ofta orsakar. Och må det vara oss medgifvet att en passant till henne öfverbringa ett af » Försiktighet, den kloka - gumman » suffleraclt råd, det att ej alltför brådstörtadt kasta sig in i societetslifvct, utan blott småningom, steg för steg, allt under det hon med vaken blick lär och iakttager och förvärfvar säkerhet, inträda på denna mark. I motsatt fall skulle ej ens de mest detaljerade teoretiska förhållningsregler kunna rädda henne från att » göra bockar » — något som aldrig glöms och sällan förlätes. Tänka hvad man vill om stora världen, mild och öfverseende är hon ej. För dem, som äro väl bevandrade i alla hithörande stycken, skrifva vi ej. Och efter ofvanstående lilla inledning öfvergå vi nu att tala om I. Matsalen. För att gifva en middag, fordras i första rummet en prydlig matsal.
Man kunde visserltgen invända, att det icke skulle vara skäl att i berörda afseende vidtaga någon åtgärd i början af en Riksdag, vid hvilken man väntar sig en möjlig förändring af hela vårt representativa system, utan att man borde härmed uppskjuta till framtiden. Motionären trodde likväl, att ju vigtigare frågor vid Riksdagen förekomma, desto angelägnare vore det äfven, att hvad som hos Ridd. o. Adeln förhandlas skyndsamt och rätt öfverbringas till allmänheten; och förmentes isynnerhet de herrar, som vilja vidblifva det nuvarande representationssättet, böra låta sig angeläget vara, att deras motiver återgifvas så noggrannt som möjligt. På dessa grunder har Herr Friherre Raab föreslagit: l:o Att Ridd. o. Adeln behagade besluta den förändring i sättet att föra dess discussions-protokoll, att desamma varda uppsatta dels under pågående plenum, dels omedelbart derefter; 2:o. Att den sålunda uppsatta discussionen genast varder tillgänglig för en särskild tidning, som man skulle kunna kalla t. ex. Riddarhusets tidning under 1865—66 årens Riksdag och hvars utgifvande öfverlätes till den, som, jemte erbjudande af moraiisk garanti för uppfyllandet af sina förbindelser, ikläder sig de för Ridd. o. Adeln fördelaktigaste vilkor; 3:o. Att bland dessa vilkor skulle inflyta åliggandet att, sedan de i tidningen tryckta discussionerna blifvit vederbörligen justerade och derefter rättade, låta af dem trycka och till Riddarhus-kansliet aflemna så stort antal exemplar, Riddarhus-Utskottet behagar föreskrifva, mot ett för hvarje ark betingadt pris, hvilket icke bör få öfverskrida det, som vid näst föregående Riksdag erlagts för tryckningen af Ridd. o. Adelns discussions-protokoll. Hvad sålunda blifvit anfördt har Utskottet tagit i öfvervägande; och hvad först angår ifrågasatt förändring i protokollsföringen vid Ridd. o. Adelns plena, finnér Utskottet, lika med motionären, det vara särdeles önskligt om Höglofl.
Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets den 18 sistledne Martii afgifne samt den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, så väl angående de Anmärkningar, hvilka blifvit gjorde emot Utskottets den 30 sistledne Januarii meddeldte Betänkande, om förlupen Ma - Den 4 April. kas rättighet, att i nytt giftermål ingå, som ock öfver den i sammanhang dermed väckte Motion, huru förhållas bör i afseende å 'berörde rättighet, enär skillnad i Ägtenskap skedt på grund af 16 Cap. 7 §. Kyrko-Lagen och 13 Cap-7§. Giftermåls-Baiken; fann Ridderskapet och Adeln,-sorn redan den 17 sistledne Februarii bifallit Utskottets förra Betänkande, för godt, att vid Utskottets nu afgifne yttrande låta bero. Föredrogs å nyo Lag-Utskotrets den 18 sistledne Martil afgifne samt den r dennes eftermiddagen pä bordet lagde Betänkande, öfver vackt fråga om bestämd förklaring, angå» ende hvad till Politie-Mäl bör hänföras. Grefve Gyllenborg , Johan Henning, hade inlemna: ett så lydande anförande: Om det icke varit oväntadt, att Höglofl. Lag-Utskottet skulle undandraga sig att ingå i någon hufvudsaklig pröfning af min Motion, kan likväl derföre icke medgiftfås, att Lagutskottet, utan att åsidosätta Grundlagens föreskrift, kunnat, meddela ett sä beskaffat Utlåtande, som dess Betänkande innehåller, hellst Motionen tydligen åsyftar ej mindre Lagförklaring, än Förslag till ett nytt Stadgande, i hvilka båda afseenden Lagutskottet, i grund af den af Utskottet åberopade 33 §• Riksdags-Ordningen samt y; §. RegeringsFormen ärotvifvelaktigt förpligtadt, att ett yttrande meddela, och jag hade trodt att om ock dessa Den 4 April. åsyftanden icke nog tydeligen värit uttryckte, att Utskottet skulle med tillfredsställelse hafva ansett sig uppfylla dess bestämmelse, då, det lemnade tillstyrkande af tydlighet i föreskrifter, som nu bero af godtycket.
Vissa kunna väl vara lika goda, eller obetydligt sämre, mevn någre äro ofantligt sämre och än. då mycket dyrare. Att nyttja ett pär Svenska fina bomulls-strumpor som ej hålla en dag eller ett par stöflar af svenskt läder, som ej hålla en månad , är ett större och skadligare öfverflöd, än att nyttja dessa persedlar af Engelsk tillverkning, då de äro mycket varaktigare. Hvad som är en betydlig förlust för enskilte medborgare, kan ej vara en vinst för det allmänna. Millioners beskatrning inom ett århundrade till väre Fabriker, har ej en gång bidragit till att betydligen förbättra dem. Den har skaffat oss mer florerande Fabrikanter än Fabriker. De förres bemödanden att tillverka goda varor skulle befordras genom mera concurrence med Utlänningen. Det är en alldeles ofantlig skatt, ehuru indirecte, som Nationen erlägger till 20 a 5o Fabrikanter, hvilka med sina i allmänhet mindre anläggningar, äro iståndsatte, att, öm de vilja, lefva i mer öfverflöd och maklighet än deras likar utomlands. Denna beskattning är för många drygare, än sjelfva den egentliga bevillningen. De fleste arbetare i Fabrikerne lefva deremot i armod och uselhet. Större delen af dem kunde användas till arbeten som voro mindre skadliga för hälsan, och äfven mer befordrande deras moralitet. Enligt min tanka, ehuru den kan synas paradox, vore det nu bättre, att Nationen betalte lill en pensions-anstalt för en del Fabrikanter, än ' att införsel-förbuden Den 2g Junit e. m. och den höga Tullen skulle fortfara, hvilka ej blott som många tro, betydligen fördyra utländska, utan afven inländska Fabriksoch Manufactur-varor.
talesatt blir anda ineima oskönt i tryck, och i samma upplaga niimnes den välkanda österlandska sagosainlingeii ~ T ~ i s e och n en iiatt, med deii direkt fran engelskan öfverflgttade titeln:, Arabiska niitter » som klingar framinande för våra ölmoii: P&amp; det hela torde allts5 Selipmanris wTorn Sawyer p å ströft8gw \; am att föredraga. Illustratioiieriicz kiiiide dock galana vara borta, ty de &amp; ro af deii beskaffenhet, att de icke ntgör~a någon prydnad för boken ocli öka icke dess viii.de. Den ryktbara författarens och den bekanta Toms namn pB titelbladet torde helt visst tillföibsäkra boken niånga afnäinare och cle flesta slrola antagligeii däri finna den nöjsanma och lattsiniilta lektyr., soin företriidesvis iiniler julferierna koininer till. pass ocli blifver ratt iippskattad. E1+mk NO~T~S iifventyr blanil iiidiimer och guldgriifvihre. Beriiitelse af G. A. Hentu. Öfvers. från engelskan af doktor P Hallströin. Med l 1 illiistrationer. Pris 3 kr. : Frank Norris Br en skolyngling i Westmiiister, hurtig och adelsinnad, iilskacl af kamrater och lärare samt allra mest af sin morbror, Iios Iivilken Iiari bor. Morbroclerii liar ocl&amp;i i sitt fiiis en annan släkting, vid namn Frecl. Denne, som liar en afundsjiili, lag karakter, hatar Frank och stiiller sliitligen sk till, att Frank blir oskyldigt anklagad för att hafira stulit en sumina penningar. Ur stand att rentvå sig, ryininer. Elrank till Kalifornien, blir där med stor fraingang guldgriifvme och utmarker sig afveii som s&amp;- dan genom sina förträffliga egenskaper. Morbrodern, soin efter några kr får veta, livar Frank finnes och p i goda skäl blir öfvertygad om
Lön pä Stat kan dem tillfalla, allt i enlighet med dtill Kongl. Mapt öfwer desie Werk och Stater i underdänighet ingifna förtekningar; men i afseende pä tiden när denna Löne-tillökning borde taga sin början, hade Riksens Ständer till Eber Maj:t i underdänigbet öfwerlemnat, att i Räder anbefalla »verkställigheten deraf sä snart en emot behofwet fwarande tillgäng inträffade, genom Pommerska Regementernes öfwer flyttande pä Ponnnerff Stat, samt bwad ä de uti StatsRegleringen anstagne huswudkittlar i öfrigt kan besparas. Derjemte hade Riksens Ständer ät Eder Mast i underdänighet uppdragit, att, i mon af tillgängarne och efter omständigheterne Utsträcka denna Löne-förhöjning till öfrige Tjenste - Den 11 October. 75 Uppl!» ock xoäkLnä kor -II, 5lZn-j»» ii ffemän, med underdänig anhållan, det täcktes Eder Mast wid förefallande ledigheter hugna de under sista kriget antagne Enra Officerare Med en efter hwars och ens' förtjenst lämpelig befordran. De af Riksens Ständer äbercpade förtekningar ölwer de Werk och Starer som af den beslutna Löne förhöjningen skulle komma i ätgjutande, utsätta Summan deraf till 61568 >R:dr. 59. sk4. rst. Dä Rikens
Staten derpå ingenting förlorat eller derföre fått vidkännas några upoffringar, d v. s. den ena delen af nationen hade icke behöft äfventyra att få sina skatter förökade för alt betala hvad den andra delen fått tillgodonjuta. Vi hafva vidare vid våra landtbruksmöte!! bort eanska enträgna framställningar om behofvet af Statens mellankomst för att skaffa jordbrukaren låneunderstöd till grunddikningar, hvilket man anser vara en så stor förde! för jorden, att en af våra utmärktaste landtbrukare, Hr Nonnen, vid samma landtbruksmöte upgaf, att kostnaden för grunddikning återbetalar sig med 20 proc. om året. Staten hade således tryggt kunnat för sådana lån fordra full ränta och det lider icke något tvifvel, att ju icke det hade funnits många landtbrukare, som kunnat både ställa säkerhet för lånen och betala dera, hvarjemte kapitalet öfverhufvud kunnat reproducera sig hvart femte år, om den nyssnämnde upgiften är riktig. Allt detta oaktadt har man ansett det vara äfventyrligt för Staten att inlåta sig i någon transaktion i och för det ändamålet. Jag hemställer, vid sådant förhållande, huruvida det med afseende på det nu förevartde ämnet, är skäl att öfvergifva den af Regeringen redan tvenne gånger uttryckta grundsatsen, att bijernbanor hufvudsakligen böra anläggas på enskildtes bekostnad. Det finnes iifven en annan omständighet, sorn erinrar oss om nödvändigheten att iakttaga den aldra största varsamhet uti ifrågavtde hänseende, nemi. att så många jernviigsanläggningar liksom falla öfver oss på en gång, att det är nästan omöjligt att sätta tro dertill, att fullkomligt noggranna och tillförlitliga undersökningar kunnat ega rum på alla de föreslagna sträckningarne under innevartde period, då hetsigheten för jernvägsanläggningar är så stor. oaktadt den troligen är långt ifrån alt ännu hafva nått sin kulminationspunkt.
Del beslut 11. o. Ad. i dag fattat, måste antingen innefatta ett upphäfvande af det förra beslutet — och om R. o. Ad. kan upphäfva det ena, mätte Ståndet oek kunna upphäfva det andra beslutet -reller också en förklaring deröfver, och då följer otvunget, att orri R. o. Ad. kan förklara det ena beslutet, så kan R. o. Ad. också meddela en förklaring öfver det andra. Jag får säga, att jag ej vet hvad R. o. Ad. beslutat och att en förklaring deröfver är nödvändig. Är det Hr Rosenblads mening alt uppskjuta passevolance-frågans afgörande, intilldess att den sista punkten i statsreglerm blifvit af R. o. Ad. afgjord, så är det detsamma, som att uppskjuta den till den aldrasista vid riksdagen, och beslutet är då adaeqvat med afslag å frågan, och den har då blifvit afslagen utan någon slags pröfning. Det är om Hr Roseublads mening, samt hvad han lagt till grund för R. o. Ad:s beslut, som jag önskar äga kännedom, emedan det är nödvändigt att veta hvad man beslutar. Jag väntar en förklaring af Hr Rosenblad, önskande att han måtte ställa den så, att det s. k. fattade beslutet, hvarigenom ett föregrde beslut blifvit upphäft, icke måtte leda oss till hvad som är orimligt och overkställbar!. Frih, Boye: Under åberopande af den ganska riktiga erinran, som Frih. Cederström gjort ang:de min framställning i förra plenum, H. Ex. Hr Gr. Posses mig gjorda förfrågan och mitt derpå afgilna svar, får jag äfven anhålla att få i prof. anteckna min reservation mot det beslut, som i dag blifvit fattadt. Frih. Oxenstjerna, Carl: Jemte det jag förenar mig i Frih. Cederslröms reservation i afseende å formen af detta ärendes behandling, får jag ytterligare tillägga såsom motiv lill min reservation i afseende å sjelfva saken, att då, enligt StatsUtsk:s utlåt.
Justerades 2:ne prot.utdr. för den 20 dennes. Gr. von Platen, Baltzar: Skyldig aktning för an* dras öfvertygelse har afhållit mig ifrån att söka strida emot beviljandet af det anslag, som numera lemnats till dockbyggnaden i Carlskrona, så mycket mera som denna öfvertygelse varit allmän, så väl inom StatsUtsk., som inom de särskildta RiksStånden. Denna grannlagenhet torde likväl nu kunna gifva vika och mig tillåtas att i prot. nedlägga min reservation i afseende å nämnda beslut, af det skäl att jag anser de flestes öfvertygelse i denna fråga snarare grunda sig på en önskan att bevara denna del af vårt försvarsvapen, hvarpå landet användt så stora penningesummor, än på en noggrann kännedom om härmed i sammanhang stående förhållanden. Jag reserverar mig på den grund, att det varit rättare att först bestämma beskaffenheten och mängden af de fartyg, som skola förvaras i dockorna, innan man gör något anslag för dessas byggande. Jag vet ganska väl, att man härtill svarar, att dockor behöfvas så väl för den ena som för den andra sortens fartyg; men jag tror likväl att hvarje sjöman skall erkänna, att dockorna böra vara af olika art för olika fartyg. Jag anser likaledes den plan, som är uppgjord, alt, till besparande af medel, kunna lägga flera fartyg i en enda bassin, vara oriktig, då den afviker ifrån grundläggarens till de nu i Carlskrona befintliga dockor plan, och då den medför den olägenhet, att om en eldsvåda skulle utbryta, så skulle alla de fartyg, som voro i en och samma bassin förlagda, sannolikt gå förlorade. Ilr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att Gr. Hamilton, Jacob, ledamot i BancoUtsk., anmält sig af andra göromål vara hindrad att längre såsom ledamot i nämnda Utsk. fortfara , men anhållit att det oaktadt blifva vid sin riksdagsmannarätt bibehållen, och hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade bifalla denna hans begäran. Ropades ja. Hr Landtm, anmodade Hrr Electoror att innan nästa plenum utse en ledamot i BancoUtsk, efter Gr. Hamilton.
Revisorernes anmärkning vid emeritikassan, så utgjorde dess kontanta behållning vid 1863 års slut visserligen 26,555 R:dr 57 öre. I denna summa ingå likväl de under året inbetalda lån, utgörande tillsammans ett belopp af 20,750 R:dr, af hvilka lån tre inbetalades i September, nemligen ett den 7 å 1,500 R:dr, ett den 15 å 1,500 K:dr och ett den 30 å 1,500 R:dr; två i Oktober, nemligen ett den 25 å 300 R:dr och ett den 31 å 1,500 R:dr; två i November, nemligen ett den 18 å 3,000 R:dr och ett den 21 å 700 R:dr, samt fyra i December, alla den 31, å tillhopa 10,750„R:dr, således alla lånen i slutet af året och deraf halfva beloppet å årets sista dag. Äfvenledes ingår i dessa 26,555 R:dr 57 öre årsräntan med 5,954 R:dr 30 öre, som af kassaförvaltaren blifvit upptagen såsom hel och hållen ingången den 31 December, men hvaraf likväl 1,162 R:dr 50 öre då voro oliqviderade och som först under år 1864 inbetalades. Häraf torde nogsamt synas, ej mindre beloppet af de under året ofruktbart inneliggande medlen, som är betydligt mindre än sorn vid första påseende synes, än ock huru länge de varit ofruktbara, som endast utgör en ganska kort del af året. Utbetalningen för den nya gymnastikbyggnaden började den 19 Februari 1864. J. IV. Sjöqvist. Göteborgs stifts Ronsistorii underdåniga utlåtande, i anledning af de anmärkningar, Rikets Ständers Revisorer framställt vid granskning af detta stifts räkenskaper för år 1863. Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Det skulle enl. min åsigt vara högst olyckligt, om detta förslag anloges, ty hvad skulle väl följden blifva? Det är ju ganska naturligt, att de 15 medlemmar, sora skola inrymmas inora R. o. Ad., finna sig satte under de 15, hvilka komma att fördelas eller inympas på hvardera af de öfriga Stånden. De få mindre vigt derigenom. Uti Riksnämnden gälla deras röster lika med de öfriges, men då de skola inträda i Ståndet blifva de underlägsne, emedan R. o. Ad. stundom representeras af 5 å 600 ledamöter, och det måste ofelbart vara svårare alt besegra detta antal än 60. Det är äfven gifvet, att desse af R. o. Ad. valde Den 27 Maj f. m. G0 ledamöter skulle genom Hr Brakels förslag nedsättas af de öfriga Ständens ombud, enär de inom Ståndet hafva mindre all säga. Jag kan således icke biträda delta förslag, och hade önskat, att det aldrig blifvit framställdt. Frih. Raab har anmärkt, att R. o. Ad. innan den kan afsäga sig sin sjelfskrifvenhet, måste känna den valordning, efter hvilken den skall representeras, och deruti kan Frib:n hafva ganska rätt, men det hindrar likväl icke, att det nu afgifna förslaget får hvila till nästa riksdag, då det hufvudsakliga beslutet skall fattas. Jag befarar dock, att ingen af R. o. Ad:s ledamöter godkänner detta förslag med mindre, än man upgjort förslag till den lag, efter hvilken valen sedermera skola förrättas, och derföre tror jag icke, att man med ett sådant förslag bör låta anstå till en kommande riksdag. Af hvad jag nu anfört, följer, att, ehuru jag hufvudsakligen gillar Utsk:s förslag, önskar jag likväl alt, i fråga om 14 och 15 §§:ne hvarest talas om Borgareoch BondeSt:n, R. o. Ad. ville uttala den gemensamma tanke, att hvar och en, som erlägger skattebidrag till Staten, skall ega valrätt.
Stats-Utskottets bör betraktas, såsom motsvarande de månadtliga Summor, hvilka bestås de öfriga Talemännen, enär båda dessa slags utgifter, i anseende till sjelfva principen, äro af enahanda beskaffenhet, och emellan dera icke är någon annan skillnad, än att utgifterne för den ifrågavarande mathållningen redovisas, enligt specifika räkningar; så har, i betraktande häraf, Utskottet funnit sig sakna anledning att motionen understödja. Vidkommande åter Rutbergs motion, så har Utskottet icke funnit anledning att den samma understödja, i synnerhet, som Rutberg, på sätt ofvan anfördt är, återkallat sin först gjorda framställning, åtminstone, i hvad den angår indragning af Tobak och Svagdricka vid Hederv. BondeStåndets Klubb. — För öfrigt och då Rutberg oriktigt uppgifvit Klubbomkostnaderne vid sista riksdag, har Utskottet trott sig böra anmäla, att, enligt förut åberopade räkenskaper öfver i8a3 års Riksdagskostnader, hafva följande Summor för Klubbinrättningarne blifvit utbetalde, nemi.: För Herr LandtMarskalkens så kallade Soireer B:co R:dr 25,571: 3. 2. — Ridd. o. Adelns Klubb 2,182: 4°« - — Preste-Ståndets dito 2,760: 11. 4- — Borgare-Ståndets dito i,836: — - — Bonde-Ståndets dito g,6o3: 29. 4- således tillhopa Klubbkostnaden B:o R:dr 4tj953 : 35. 10. i stället för den af Rutberg uppgifne summa af R:dr 72,149: 16. 6. Banco. Betänkande n. N:o 43. Utlåtande i anledning af väckta motioner, om förändring af stadgandet uti Kgl. Placatet d. 27 Augusti 1723, ang. vilkoren för Bergsbruks anläggande. (I.-A.) H os H. B. och A. har Herr Grefve Posse, Eric, samt, inom Vällofl.
I allt öfrigt åberopande hvad Sundhets-kollegium i ämnet anfört, tillstyrker jag underdånigst, att Eders Kongl. Majit behagade föreslå Rikets Ständer att för Veterinär-inrättningen i Stockholm bevilja följande dels förhöjningar i redan befintliga, dels nya anslag, nemligen: 5 Professorer, förhöjning från 2,400 till 5,200 Ridr eller 800 Ridr för hvardera 2,400: — 1 Adjunkt, förhöjning från 1,200 till 1,500 R:dr 500: — Räkenskapsföraren d:o från 200 till 500 R:dr 500: — Protokollslöraren, nytt anslag 150: — Instruktions-smeden, förhöjning från 900 till 1,200 R.dr R:dr för hvardera 300: — För byggnadernas underhåll, nytt anslag 1,000: — Till diverse utgifter, såsom böcker, instrumenter m. m. förhöjning från 2,170 till 4,000 R:dr 1,850: — då tillökningen i Inrättningens stat blir R.dr R:mt 6,580: — I en den 31 sistlidne Augusti till Eders Kongl. Maj:l ingifven skrift har Direktionen för Veterinär-inrättningen i Stockholm i underdånighet anmält behofvet 60 Bil. N:o 6 lill Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1859. af åtskiliga anslag, dels för iståndsättande af vid Inrättningen befintliga äldre hus, dels för nybyggnader, och dervid anfört hufvudsakligen följande:
Ett capital af 800,000 R:dr Banco med 5 procents årlig ränta, som hvarje halfår erlägges, till Bankens förmån, infört bland Riks-' gäldsContoirets, å fordringsägarnes sida ouppsägbara skulder, och med rättighet för Banken att öfverlåta större eller mindre del af den - Den 6 Martil. na fordran på åhdra, och för RikägäldsConföi^ ret atf, efter 3 månaders uppsägelse, derå göra afbetalningar, för så vidt Banken fortfar att vara ägare deraf; kunnande de enskiltas andelar endast genom frivillig ömsesidig öfverenskommelse (uppköp eftet cours)* eller ef' ter ett års uppsägelse af hela capitalet, af RikagäldsContoiret inlösas. Om RiksgäldsCöntoifet tilläts om-1 sätta återstoden af sina 5 pröcéntslån, antingen •&6om förut på 10 år, eller till permanenta, och i händelse nya anslag för fullbordandet af Götha Canal och Hjelmare Slussverk behofvas, äfven under samma villkor fick upptaga de dertill erforderliga summor, så erhölls utväg för dessa begge utgifter, utan ökade anslag, och RiksgäldsCöntoiret kom i ingen täflan itféd näringarnes allmänna lånerörelse, då eleisa lån, bärande lägre ränta än den vanliga, endast kunde sokas af sådane capitalister, som vilja uppoffra en dél af den ränta, de kunde erhålla, för att med mera beqvämlighet kunna uppbära den återstående, och då i alla fall RiksgäldsContoirets sammanräknade skuld till inhemske enskildté, äfven inberäknade de nya I&nen, ej kom att öfverstiga, hvad dén utgjorde 1818- Om tillåtelse lemnades att göra annuiteter (eller räntorne å de permanenta lånen) till fideikomiss, så erhöllo de en ny credit, och ett tillfälle vanns att skörda nyttan af fideiVommisser, utan att medföra det skadliga af listigheters oföränderliga satmuanhopmda i en anda hand.