Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sådant kan dock icke ske, enär 56 § RegF. säger, att Utsk. skall sammanjemka samtliga RiksSt:ns tankar, och det icke kan nekas, att BorgareSt. är ett bland dem. Befinnas åter oförenliga skiljaktigheter, så skola de, enligt samma §, öfver lemnas till samtliga RiksSt:ns behandling i förstärkt Const.Utsk. Detta är just händelsen här; hvadan det visar sig, att Utsk. äfven deruti förfarit oriktigt, att det hänvisat frågan ensamt till BorgareSt. På grund af hvad jag sålunda anfört, anhåller jag om återremiss, i ändamål att Utsk. må uppgöra voler.propos. och lemna BorgareSt. tillfälle att få söka göra sin mening gällande. I annat fall skulle, om det t. ex. folie Const.Utsk. in att föreslå upphäfvande af BorgareSt:s hela representationsrätt, de öfriga trenne RiksShns godkännande deraf vara tillräckligt för att få det hvilande, utan att BorgareSt. ens ägt tillfälle att sådant i förstärkt Const.Utsk. motverka. En dylik behandling lärer R. o. Ad. icke vilja godkänna, och jag hoppas fördenskull, att Ståndet bifaller den begärda återremissen.” I samma plenum, då detta passerade, yttrade sig Hr Lefrén: ”Jag har ej begärt ordet för att yttra mig om annat än formen. Hvad materien beträffar, hör den ej för tillfället hit; men formfrågan anser jag så vigtig, att jag tror få frågor sedan det nya statsskickets införande hafva förekommit af större betydenhet. Jag delar deras åsigt, som tro, att grundlagen ej ger Const.Utsk. anledn. att förfara på sätt som skett, helst ett sådant förfarande Den 26 Mars f. m. 469 lätteligen skulle kunna leda till bildande af ett välfärdsutskott. Jag utber mig alt .till stöd för denna min åsigt få göra en kort framställning af 81 § Reg.F., dervid jag utgår från den premiss, att Const.Utsk. icke i afseende på grundlagsförändringar fått större makt än Konungen.
En sådan företrädesrätt, lemnad åt Innehafvarne af Götha CanalDisconts Assignationer , är så .mycket billigare, som dessi, en lång tid antagna i Kronoöppb irden, vunnit en stämpel af gångbart mynt, sorn mig vetterligen Malmö Disconts Assignationer aldrig ägt. 3:0 Att det af Utskottet föreslagne sätt till Jiqvider;<nde af fordringar för Disconterms utgifne Obligationer och på afskrifnings räkningen i Götha CanalDiscont, icke lärer rätt kunna Ben 17 Martil, e. m. 233 bedömmas, utnn i sammanhang m^d den stora Financeplanen, hvars ännu outvecklade grunder Högloft. U skonet ensamt har sig förbe ållén. Om man. 1. het en at de beräkningar Litsoifet meddelar öfver Dis,ci nternes tillgångar, skulle antaga att alla andra financiella åsigter borde försvinna för den, att i det s-rängaste bevara B nquens rätt, så synas mig d biliighefsgrunder, so u Högloflige Utskottet i afseende på Assignat i ongrnes inlösen hafva följt , här vara nog mycket åsidosatta. Det är ganska möjeligt och jag vill ingalunda bestrida att Bmquen lör öfvertagandel af Disconternes skulder brhöfver fördelen af Räntans indragning på . de samina under den tid af fern år, som är föreslagen, att m< d en femtedels årlig afbetalning infösa dem. Jag medgifver äfven, att ett*basrigare realiserande af de Discontina papper , som förut till hela deras belopp ej ingått i det allmänna RörelseCapitalet, skulle i siri mån kunna verka på Myntvärdet. Men jag kan genom.ingen slags ca:ctil komma derhän , att de Summor, som för Banquen besparas, genom allmänna Lagens ändring i det, som rörer ■■å väl Räntans godtgörande' till den dag Disconterne upphörde att betala, som Gälds qvittande mot Gäld, äro af den vigt för Myntvärdi t och det Allmänna , att en Lag för tillfället behöfver stiftas.
Då genom räntas utbetalning till RiksgäldsContoret af StatsYerket för denna fordran, endast den Statsbrist ökes, som af RiksgäldsContoret skall ersättas StatsVerket, tyckes ordning och enkelhet påkalla fordrans afskrifning, hälst den ursprungligen tillhört en Statsverket underordnad Kassa, för hvars behållning till 1818 erlagts serskildt ersättning till StatsContoret. 3:o RiksgäldsContorets egna insättningar i 3-procents-lånet. Då denna fordran är en Contorets fordran hos sig sjelf, så tyckes den böra afskrifvas, utan afseende på om Rikets Ständer skulle vilja fortfara med en sådan upplåning, en åtgärd, hvartill för öfrigt jag aldrig kommer att lemna mia tillstyrkan. I afseende på fordran hos Finska StrömrensiyngsDirectionen, så lärer dess afskrifning ifrågakomma på samma gång med granskningen af den med Ryska Regeringen uppgjorda liqvid öfver Statens flerfaldiga dylika fordringar. På nu anförda skäl får jag anhålla om återremiss. Friherre Anckar swärd: Herr Tham täckes ursäkta mig om jag icke förstår, huru han kunnat förklara min anmärkning såsom åsyf - Den 7 Maji f. ni. 129 åsyftande att upprifva elt redan fattadt beslut. Om något fel härvid är begånget, kommer det på StatsUtskottets räkning, sorn afgifvit 2:ne Betänkanden öfver ämnet. Här är fråga om att afskrifva 133,333 R:dr 16 sk., och som jag ej kan finna, att ConvoyCommissariatet haft rätt att lyfta mer än 66,666 R:dr 3a sk., måste det vara min rättighet att söka göra denna åsigt gällande, så långt jag förmår. I allt fall finner jag blott, att ConvoyCommissariatet genom Creditivet fått ett betydligt lån, för hvilket Rikets Ständer såsom långifvande hafva en obestridlig rätt att fordra återbetalning.
Dessutom får jag upplysa, alt sedan en biskop är utnämnd, deltager han såsom ephorus, ehuru frånvarande, i skollärarnes tillsättning inom stiftet. Man har sagt, att ordföranden i consistorium lika väl kan vara lekman som prest. Jag upprepar, att oberoende af den skicklighet, man för öfrigt kan äga, bör man nödvändigt äga sakkännedom i de ämnen, man skall handlägga, särdeles såsom domare. Det är klart, att uti ett consistorium måste flera omständigheter förekomma, derom en lector, som ej är prest, icke kan äga erforderlig kunskap; och då votum decisivum ligger hos ordföranden, är det nödigt, att denne har erfarenhet i de ämnen, som ofta på hans röst bero. Jag har, emedan 4 §• «*f Presterskapets privilegier ingår i så många specialiteter, att äfven klockares löner der omförmälas, ej vågat förut bestämdt yttra, huruvida denna §. jemväl omtalar domprostar. Men nu, då jag har dessa privilegier till hands, vill jag derutur uppläsa fade §:s begynnelse, som lyder sålunda: "Alle Biskopar, Superintendenter, Theologias Doctores, Professores, Prsepositi, Pastores i städer och på landet, Lectores i gymnasierne, Rectores och. Conrectores i skolorne och alle Prester i gemen, skola oförändradt behålla, efter gammal häfd, sina Biskopsstift, Prasbendesocknar och hemman, Prestegårdar i städer och på landet” &c. &c. Enär nu pastorer i städerna uti denna fa stå intagua, lära väl domprostarna derunder innefattas. Jag förnyar min anhållan om bifall till betänkandet. Hr von Scheele: Jag beklagar, om jag uttryckt mig så otydligt, som Gr. Cronhjelms uppfattning af mitt yttrande synes utmärka. Visserligen kan man vara ensidig, men till den grad måste man väl icke kunna vara det, att man blott skulle vilja inskränka adjuncternas antal. Jag har blott velat närma mig lill Hr Dalmans förslag i afseende å domprostembetenas indragning.
Östgötha Cavallerie * Regemente nästa år äf nu vatande Innehafvare tömmer att afträdas, har Kongl. Majit af Riksens Ständerä Stats - Utskott velat äska , att densamma med åtföljande Boställen och tilldelning, varder flyttad från Allmänna Indragnings-Staten, der den nti är uppförd, 0CI1 till Kongl. Majus Nådiga disposition öfverlemnåd för att användas till Lön åt någon förtjent i tjenst varande Bält-Marskalk eller General. Kongl. Majit förVäntar, det någre svårigheter härvid så mycket mindre kunna möta, som afkastningen af beförde Inrättning icke ännu tili Stats-Verket ingått, och således ej bör vara bland Statens inkomster påräknad, mert den deremot efter Arméens nya Organisation för Generalitetets aflöning ortmgängeligen behöfves. Riksens Ständer lära med tillfredsställelse iakttaga ett tillfälle, att bereda förbättrade Vilkor för de Värdige Anförare, under hvilkas befäl Svenska Krigshären alltid med trohet och tapperhet uppfyllt Fäderneslandets fordringar, då Kongl. Majit redan å Dess sida till denné Armées förmån och bästa användt 1,963,133 Ridr 16 sk. af sådana medel, sorn icke tillhört StatS-Vtsiottets Betänk andén. 13*7 Svenska Stats-Verket, hvaraf 860,000 tödr utgått af rle Fonder som tillkommit i följd af Tractaten i Kiel, mert de öfrige 1,103,133 S dr 16 sk. blifvit gifne af Kongl. Majus enskildte tillgångar. Kongl. Maj:t förblifver Riksens 8tän* ders Stats-Utskott etc. Datum ut supra.
N:o 71, ang:de ifrågaställd eftergift af beskattningen i tackjerns-tillverkningen och stångjernssmidet; och Deri 9 Maj. 553 N:o 72, ang:de grundell för utgörandet af de till Båtsmansindelningen i Blekinge län anslagne s. k. öfverskottaoch reservräntor. Äfvenledes uplästes till justering samt godkändes Exp.Utsk:s under N:o 73 afgifna förslag till R. Strrs förordnanden för utsedde ledamöter i Komitéen för tryckfrihetens vård. Företog H. R. o. Ad. val till ersättande af ledigheter bland Hrr Bänkmän, nemi. inom ^sta BänkmansAfdelningen: efter N:o 60, Gr. Mörner, Carl; 6:te Bänkmans Afdelningen : efter N:o 278, Frih. Beckfriis, Corfitz Augustin; 7:de BänlcmansAfdelningen: efter N:o 354, Frih. Fock, Frans Wilhelm Reinhold; iOide BänkmansAfdelningen : efter N:o 254, Hr Liljecrona, Fullm. Gr. Posse, Arvid; 1 3:dc BänkmansAfdelningen: efter N:o 815, Hr Gripensköld, Fullm. Gr. Lewenhaupt, Claes Magnus; ^1:sla BänkmansAfdelningen: efter N:o 1984, Hr Schtitzercranlz, Fullm. Frih. Bennet, Carl Stephan ; Och befunnos efter valförrättningens slut, till Bänkmän hafva blifvit utsedde, inom i-.sta BänkmansAfdelningen: N:o 25, Gr. Wachtmeister, Rutger August: 6:te BänkmansAfdelningen: N:o 276, Frih. Löwen, Otto Wilhelm Fabian; i-.de BänkmansAfdelningen: N:o 362, Frih. Hay, Fullm. Frih. von Knorring, Wolrath, efter anställd lottning med N:o 366, Frih. Ehrenborg, Fullm.
Akerrcmisi till Lag-Urstoktet af desi förslag till författning emot starka dryckers.olsfliga bruk och ut, Minutering. God - 566 Den 8 Augustt Godkännande af Allmänna Besvärsoch Oe conomiä.Utstottets yttrande, angående medlen lil! folkets och landels förbättring. Af den 2» Julik. Beslut i anledning af Smls Mstotlets betan, kande om Riksgälds - Conloireks enstilte famk desi och Stals-werkets samfäldte penningebchvf, till grund för bewillningens bestämmande, m. m. att, i afseende pä dec ifrån Banque» östade förökade discontbiträde, anmoda Banco-Utstotter, art styndsammeligen med dest utlåtande häröfwer inkomma, ofwenfom, ak i anseende kill angelägenheten, att pä fiere upbörds-terminer fördela ulffylderne, berörde beran ande till Brrvillnings-Ukstotlet öfwerkemna. Vesiut om underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t, om Riksdagens förlängande pä 14 dagar frän den 25 Julli, eller högst till den rz Au, gusti.. Ättrremist af Lagsamt Allmänna Besvärs, och Oeconomiä-Urstotkens gemensamma betänkande, angäende borttagande af waltenwerk, som göra stada ä andras ägor, samt ärerremist till sistnämnde Utstött af dest betänkande om falrpeter-tillwerknin» gen i Ri^et. Gillande af Lagsamt Allmänna Besrvärsoch Oeconomiä-Urstottens gemensamma betänkandeangäende straffets stärpande för tullförsnillning.
Remisi till Bcwillnings-Utffottet af Borgmästaren janstion»!; Memorial, rörande ändring af wisia i Bewillnings - Förordningen förcffrifne Terminer; samt till Lag-Utffottet af Handelsmannen rVov»8 Memorial, om rättighet för Fabriks-idkare och Handtwerkare, att sina fordringar med förda räkenskaper styrka. samt för Längisware i allmänhet att efter bok utsöka kontant gifne län. Godkännande af Consiitutions - Utskottets förslag till Eds - Formulairer, samt bifall till Utskottets hemställan, rörande upprättandet af Kron-Prinsens titulatur. Bifall till Lag - bUffottets utlåtande öfwer Iustitiss-Ombudsmannens Riksdags-Berättelse. Äterförwisning af Bewillnings - Utskottets utlåtande om Skpddsafgiftens och Brännwinsafgiftens bestämmande för wisia mindre hemmansdelar i Carlstads Län. Upplästes Protocolls-Utdrag frän det Högwördige Preste - Ständet af den Z September, innefattande: Bifall till Banco-Utskottets hemställan om dispence för Utskottet frän Inventering af Banquen och desi Pappersbruk. Bifall till Banco-Utffottets Memorial, rörande B anco-Werkets tillständ och styrelse, samt förbättrade förmåner för Arbetarne wid Banquens Pappers-Bruk. Wida - LSS Den 11 September. Widare, Protocolls-Utdrag af den 7 September, innefattande: Instämmande med Riddcrskapet och Adeln r afseende pä de, den !2 September och följande dagar, till anställande wal. Bifall till Lag-Utskottets yttrande öfwer Justitia - Ombudsmannens Embets-Berättelse. Gillande af de af Constitutisns-Utffottet föreflagne Eds-Formulairer, och bifall till Utskottets hemställan, rörande Kron-Prinsens titulatur.
Vid 18: de <$*. att det kan vara tillräckligt, om den :i denna §. föreskrifna anmälan hos Konuugens Befallningshafvande sker tvänne gånger om året, i stället för hvarje månad, Bea.-, Lagsamt Allm. Besa.- och Oecon.- Utsk:s Utlåtande N:o 8. 7 Vid ir.sta ,5*. a} att denna §i, sora ålägger böter för den, sorn tillverkar redskap, synbarligen beräknadt på missbruk emot Författningen, är i strid med 1 g §., sora omtalar, bura förhållas skall med redskap, sora ej finnes serskildt uppräknad bland de tillåtne slagen; i följd hvaraf denna §. bör utgå; b) att orden ”med afsigt’* böra i §:n uteslutas. Vid z3\dje $. att i denna §. tydligen bör utsättas, hvaruti denkostnad består, som af Kronans, medel ersättes.. -de att, då någon bränner kortare tid än 6 månader, och försegling skall ske, bör något möte utlysas, på det vederbörande ej må allt för mycket betungas.. Vid %5:te §. a) att forsedel kan undvikas, då redskapen är ny och obrukad, och således icke heller missbrukad;, men viss tid bör föreläggas, att låta verkställa förseglingen;, b) att i 2 mom böra orden: ”sorn han rätteligen innehar/’ utbytas mot orden: ”sorn han är berättigad att innehafva, och bruka.” Vid sS:te $. a) att det kan vara tillräckligt, då panna, hatt och bröst förseglas; b) att pannor med fast bröst böra förseglas så, att de kunna användas till andra hushållsbehof, men ej till bran vinsbränning; c) att, med afseende på föreskriften i denna §., i Författningen hör antydas, att, då nya pannor-förfärdigas, må för förseglingen nödige hål å redskapen anbringas.. Vid 2j'.de <$*.. alt i denna §. bör utsättas: af hvem ersättning för kostnad och besvär vid den omförmälde: contrallerande åtgärden skall godtgöras.
Men om så är; då synes det mig lika afgjordt, att de kostnader, sorn derpå användas och sorn måste blifva betydliga, äro förspillda. Dessa kostnader bestå ej blott i de redan omtalta, som uppkomma från nödvändigheten för de Hesta parter att uppsöka vältaliga sakförare, af hvilkas skicklighet deras framgång, om icke verkligen beror, likväl måste af dem förmodas bero, utan ock i den stora förlust af tid, som ej kan undvikas, och hvaraf domstolen blir så uppehållen, att göromålen ej kunna medhinnas med den domstolsorganisation, som eljest vore tillräcklig, och att öfverrätternes förstärkande således blir särskildt derigenom oundvikligt — så framt icke alltsammans stannar dervid, att hvarje mindre bemedlad sättes ur stånd att fullfölja sin sak, och således ett helt annorlunda förderfligt hinder uppstår för öfverrätters anlitande, än de hittills befintliga, hvilkas afskaffande lagförslaget tillstyrker. Den nästföljande bland de vigtigare frågor, i hvilka jag funnit nödigt att yttra mig, är efter ordningen i lagförslaget*) frågan om röstberäkning i domstolar. Nu gällande lag i detta ämne hvilar, efler min tanka, på'giltig grund; men i utförandet synes den mig icke fullständig eller nog klar; och ämnets åtskilliga svårigheter hafva fordrat en utredning, som jag förmodat hittills vara ogjord och med hvilken jag ej kunnat blifva färdig utan nog mycken utförlighet. Min ursäkt kan endast sökas i det interesse, som ämnet måste väcka, när det med någon kännedom betraktas. Den afhandling deröfver, som bär meddelas, är redigerad vid granskning af 1 kapitlet i senare delen af lagförslagets rättegångsbalk och redan förut tryckt**). Jag införer den här oförändrad: Det gäller först att veta, hvad röstpluralitel i en domstol må i allmänhet betyda, och sedan, huruvida förhållandet är enahanda eller skiljaktigt i tvist och brottmål. *) Rb. 1 del. kap. 8 §. 8 samt 2 del. I kap. **) Betr. och Bandi, hörande till Ref. i Nät. repr. och Allm. Lagen 2 haft. s. 135 o. följ. 76 Pluralitetens beräknande beror af omröstningens beskaffenhet, och denna af det ändamål, som dermed sökes.
Viglen af de nu för tiden vid nästan alla Europas jernvägar brukliga lokomotiver utgör från 15 å 20 till 30, högst 36 Engelska tons, eller kan i allmänhet antagas ligga emellan 20 och 30 lons. Med dessa lokomotiver kan en träng uppnå en hastighet af 8 till och med 10 Svenska mil i timman. Skulle deremot det påslående ega grund, som i Rikets Ständers skrifvelse blifvit upplaget, eller alt det motstånd dragkraften bade att öfvervinna tilltoge ungefär som 3vadraten af hastigheten och att till följd häraf en hastighet af 3 mil i timman erforrade omkring dubbelt så tunga lokomotiver, som en hastighet af 2 mil i timman o. s. v., skulle resultaterna blifva följande: 14 Stats-Utskottets Memorial N:o 14. Under förutsättning att ett lokomotiv af 10 lons vigt (hvilket är vida läitare än hvad som vanligen brukas) erfordrades för alt framdraga en träng af vanlig tyngd med en hastighet af 2 mil i timman, behöfdes: för 3 mils hastighet, ett lokomotiv af 22.] tons vigt. n 4 „ „ „ , , 40 , „ n ^ n n w n n 62] , „ n 6 , „ „ „ „ 90 „ „ n 7 n n n n n 4~ 2] » » >• 8 , r n rt r> 160 , 9 90^4. » ^ n » n n n ~ ^ n n 10 OKI) » h n n « » ii n
Det skäl, som vidare andrages, alt, om Bolagets uppgift att ”omkring hälften af den för hela ”järnvägsbyggnaden beräknade kostnaden redan skulle hafva åtgått” vore sannfärdig, så vittnade ett sådant förhållande ”om så ringa omtanka och så myckel behof al ytterligare tillskott, att det understöd, som nu begärdes, måste vara af foga (!) inverkan "på företagets framgång och till ingen (!!!) på dess fullbordande,” detta skäl, säger jag, är af tå uteslutande subjectiv art, att det högeligen förundrar mig, att det ens kunnat inför Konungen framdragas, helst det onekligen innebär ett för Bolaget synnerligen sårande tillmäle, hvilket, för att förtjena afseende, åtminstone hade bordt fordra en utförlig, på sakförhållanden grundad, bevisning. Det slutligen af Herr Friherre Palmstjerna åberopade skälet, all ett bifall lill någon del af Bolagets ansökan ”skulle ”innefatta en ändring af Kongl. Majlis en gång fastställda vilkor” innehåller visserligen en alldeles obestridlig sanning, men lärer för hvarje opartisk granskare vara lika litet bindande och lika litet bevisande, som om Herr Stats-Rådet bade sagt, att ett ytterligare skäl för afslag å den gjorda underdåniga ansökningen läge slutligen äfven deruti, alt den någon gång blifvit till Kongl. Majit inlemnad. Till dessa af Herr Friherre Palmstjerna framställda skäl, hvilka Utskottet gjort till sina, tillägger Utskottet slutligen äfven detta, utur egen falabur, ”att hvarje utsträckning af de Bolaget tillförsäkrade förmåner synes innebära en afvikelse från de vilkor, ”under hvilka Rikets Ständer lill Kongl. Majits ofvanomförmälda proposition lemnat ”bifall.” Låtom oss nu tillse huru med denna vid första påseendet vida svårare anmärkningsanledning sig verkligen förhåller. Vid 1854 års riksdag medgåfvo Rikets Ständer den i en Kongl. Majits Nådiga proposition föreslagna förlängningen af tiden för det ifrågavarande jernvägsarbelels fullbordande, utan alla nya vilkor, förbehållandes blott, alt denna förlängning skulle bifallas, efter sorn orden i Ständernas underdåniga skrifvelse lyda, ”utan rubbning af de ”förmåner, sorn genom oclrojen blifvit
Hon gaf omsider vika för hans tjusande tal och föll. Detta var tro till djefvulen och otro till Gud. Härmed voro likväl de herrliga medskapade gåfvorna icke utplånade, men de voro förderfvade och förvända. Förnuftet, i stället för det enfaldiga behofvet att, under Guds Andas ledning, dyrka Gud; hade fått det omättliga, mångfaldiga behofvet, att, under satans ledning, dyrka sig sjelf. Viljan, som lät detta förnuftets behof få välde öfver henne, således öfver hennes sjelfbestämmelse, rigtade den till begärelse förvandlade, med henne innerligen förenade kärleken, åt det nya föremålet för menniskans dyrkan. Här hade djefvulen nått sitt mål. Guds herrliga Skapelse var förstörd. Egenkärleken och alla dess otillfredställbara lustar hade blifvit menniskans gudar och den himmelska friden hade bon bortbytt emot begärelsernas eld och afgrundens ofrid. Menniskan föll, och sådan passade hon ej mera för Eden. Hon blef ock såsom andligen död, utdrifven derifrån för att nära sig på den för hennes skull förbannade jorden. Men Gud: Den Eviga kärleken, bade redan vid förbannelsen fästat löftet om Qvinnoncs Säd, som skulle söndertrampa ormens hufvud. Och i tidens fullbordan nedlades Isai telning i Bethlehems krubba. Under hela Sitt lif, men i synnerhet på Thabor, omstrålad af Den Eviga Sanningens Majestätiska glans, häfdade menniskones Son Sin Gudom. Och Lifsens Träd planterades på Golgatbas förbannade jord. Det Gudomliga Ordet: »Del är fullkomnadl», utgick i verlden, förlåten remnade och nu flöt lifssaften af Trädets mognade frukt, ned öfver jorden. ■—• Försoningens och Nådens Välsignelse öfverflödade, med Det Heliga Blodet, syndens och den skuldbelastade jordens förbannelse. Ty Offerlammet var slagtadt — Gud var försonad — och Han bad nu menniskorna, genom Sina sändebud: »låter försona eder med Gud».
Tillkommer hwad Utöswer Stats-Werkets ständige samt det hitintills päräknade belopvct af dest t egenskap af Bewillning inflytande inkomster tarfwaS, och enligt Ståls-Ut,fottets Betan Tkansp. — 4Z9,nsc rr, - »,vso,soo: — —. r,4bs,ri9: rr, »o Den 21 Julik. rysz Transp. 1,489,119: rr, ro kande af ben 8'de i denne mänad bestär uti Gtatsbristen efter-8io Lrs Riks-Stat 569,rr6: rr, 7 famt den Summa, bwarmed Etats-Wcrkcts utgifter wid denne Riksdag blifwik okade nemi. syllnaden i Defenstons-Summan, Löner kör frän Finland öfwerflyttade samt sär,kildt tillökade Regementen och Miljraiee Corpscr, sä wäl som olillräckclige Statsanstag pä Åttonde Huswudtituln m. m. allesammans till omkring tre fjcrdedelar, härrörande frän ividta,me bestut wid 1809 och 1810 äis Riksdag samt tillhopa utgörande 785,77;: 4r, 7 eller tillsammans r,554 900:' 7, 2 Hworefter totala behofwet uppstiger till 2,844 019: ;o, — Hwilka Twa Millioner Ätta Hundrade F», ratio Fyra Tusende Nitton Riksdaler tz. Specie utgöra det svin erfordras i ärlig Bewillning ifrån och med i8iz till nästkommande Riksdag. Särskildt, och kör innewarande ar allena, för hwilkel nästnämnde Bewillning icke kommer att erläggas, men hwarunder likwäl icke allenast berörde l,Z54,9oo R:dlr lill det aldra mästa, utan ock en summa derutöfwer af Z8c,yo?