Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I de katholska länderna har denna dag öfvergått till en förlustelsedag, då äfven verldsligt arbete förrättas såsom under andra dagar. Till en del är förhållandet enahanda i Tyskland. 1 England har man gått till en aiinau ytterlighet. Der har man genom lagbud förvandlat söndagen till en verklig botdag. Alla konstanstalter äro då stängda, ja, sjelfva kristallpalatset, och till och med eu sä oskyldig sak som militärmusik framkallade invändningar från presterskapet. Man bör undvika båda dessa ytterligheter, d. v. s. Staten bör icke tvinga någon att gå i kyrkan, och den bör ej heller hindra någon, som vill det, att göra det. Vi äro visserligen lyckliggjorda med författningar angående sabbatens helgd, men, jag medgifver det. nästan ingen efterlefves, och under sådana förhållanden förefaller det besynnerligt, att Staten skall genom lagbud lägga straff på den, som icke går i kyrkan, samt på samma gång anbefalla sina tjenare att just under kyrkotiden fara af med 1 000:tals resande. Staten belägger arbete under söndagen med sträft', och samtidigt anbefaller den personer att arbeta. Utsk:t säger att det i detta fall icke be höfves några stadgande!!. Det skulle förefalla ganska besynnerligt, om en länsman stämde K. M:t och Kronan derföre, att jernvägståg afgått på söndagen. Något nytt förbud för dylika tågs afgång under gudstjenst,en torde således vara af hebofvet p«kalladt. Jagvill icke sträcka min begäran längre; ty att helt och hållet för - Den 14 Mars e. m. 159 bjuda all trafik under söndagarne, tror jag icke iir möjligt i den tid, hvari vi lefva. Om, nar våra jernvägar blifva färdiga och, som jag lörmodar, vägen emellan Stockholm och Malmö kommer att tillrvggaliiggas på Iva dagar, ett tåg t. ex. afgår från Malmö på lördagen och stannar i Falköping, skall man då tillbringa hela söndagen i denna angenäma stad? Det torde icke låta sig göra. Att således förbjuda bantågens afgång under gudstjenst, det är allt hvad jag önskar matie ske; längre höra Statens straffbestämmelser icke sträcka sig, och af ett sådant förbud kunna inga olägenheter följa.
Nåder bifalla det nu gjorde-förslag om ny rotering i Jemtland, och under vilkor, att, intill dess densamma hinner verkställas, voteringen och rustningen prsesteras på sätt nu eger rum, •— måtte bevilja, ett årligt anslag af zjooo Rdr, att under högst tvenne år, från och med 18^6, af Stats-Verkets medel utgå, till lindring för Roteoch Rusthållarne i nämnde province. Åtskilliga Ledamöters reservationer bifogas.. Stockholm den r. Oclober 1834- SS Stalf samt Oec,onortiie-Utskotiér<* Betänkande N:o ig. Heservationer: Vid Utskottets bes ut uti i :sta och 2tära punkterne, Af Merr von Törne: ”dag reserverar mig emot de sa mm ansa ti a Utskottens beslut. Uti Betänkandet har blifvit föreslaget, att Jemtlands Regemente skall nedsättas, emedan all rotering bör grundas på jordens värde, men icke till vägabringas genom penningebidrag från Rikets öfriga invånare. Denna anmäl klling vore grundad, om en ny rotering skulle verkställas, men är icke lämplig till närvarande fall, emedan bär icke är fråga om annat än en interims-ålgiii d under kort tid, intill dess nya hemman, hvilkas frihetsår till en del redan tilländalupit, hinna att roteras, då bidraget upphör. Utskotten hafva slutligen föreslagit ett bidrag till Jemtlands Rostoch Rotehållare under 3 års tid, i fall Regementet nedsättes. Det torde icke kunna bestridas, atR om Regementet icke nedsättes, är behöiVet af biträde större, och att i delta senare fall högsta nödvändigheten fordfar ett lämpligt bidrag. Utom den motsägelse, sorn således finnes i de sammansatte Utskottens förslag, har blifvit förbisedd den hufvudsakligaste omständigheten, nemligen att Kongl. Maj:t genom Sin Nådiga Proposition bestämdt afslagit nedsättning af Jemtlands Regemente.
Till undanrödjande af dessa hinder för Landtculturen och för att bereda Indelningshafvarne större fördelar, förordnade Kongl. Majrt, att alla Subaltern-Ollicers Boställen vid Indelta Infanteriet, äfvensom det ena af de 2:ne Boställen Regeraents-Ollicerarne, så vid Infanteriet som Cavalleriet, vanligen innehafva, skulle vid ombyte af Indelningshafvare, eiler genast, om då varande Indelningshafvare sådant önskade, bortarrenderas på 3o års tid för Indelningshafvarens räkning, under lika vilkor, som Kongl. Majrt för Arrenden af Kungsgårdar den 17 December 1799 i Nåder föreskrifvit; men då detta ovedersägligen betydligen ökat Indelningshafvarens inkomster, har det ock stundom handt, att Arrendatorer, lockade af den långa besittningstiden, utfäst ett Arrende, som vid en mindre gynnande conjunctur för Landtmanna-producters afsättning, icke kunnat från Bostället utgöras, utan bragt Arrendatorn på obestånd, då Bostället måst på Auction till nytt Arrende utbjudas och blifvit bortslutadt för vida min Maj:t inkommit med nnderdåniga ansökningar, att af Kongl. Maj:t och Kronan undfå ersättning för de förluster de, vid bristande tillgångar, hos Arrendatorerne af deras Boställen kommit att vidkännas, uti Bref till Kongl. Collegierne af den 17 December 1816 i Nåder funnit nödigt uttryckligen förklara: att, då Indelningshafvare i Löftesmäns Borgen ega säkerhet för Arrende-vilkorens uppfyllande, och med den anbefallde utarrenderingen af vissa Militie-Boställen åsyftas Indelningshafvarens största möjliga fördel, likväl utan att om ett visst Arrende-belopp ovilkorligen försäkra, Kongl.
Trädgården till exempel: med sitt fina utmärkt väl arbetade jernstakett, äger väl det mäst pittoreska läge man kan tänka sig; den är väl mycket förfallen, öfverallt bevuxen med alns högt gräs, men besitter de skönaste planteringar, af prägtige kastanier, ekar, lönnar och bokträd; vid dess ända resa sig kringliggande sträckor af klippor och höjder, bakom hvilka en täck träd omvuxen insjö vänligt erbjuder sin spegelklara yta. Ett Götiskt tempel med sitt prydliga torn och sina hväflda fönsterbågar, stående på en flat klippbrant, hvarifrån man äger en fri utsigt, bidrar att göra detta ställe af nejden ganska skönt. För resten ligger sjelfva byggnaden mycket dystert och skogomringad; i synnerhet tyckes på ena sidan om densamma, solens strålar aldrig kunna genomtränga. Alla flyglar, uthus, stall, ladugårdsbyggnader etc., äro af sten och se högst ovänliga ut; borggården deremot är obeskrifligt vacker, cirkelrund, samt omringad af skyhöga lummiga ekar. Midt uppå densamma ses en ofantlig rotunda med ett enda träd, så tätt lummadt, och stort, att under dess vidt omfattande grenar minst trettio personer kunna beskyggas; kring dess kolossala stam löpa tvenne rader grönmålade karmbänkar, med ryggstöden från hvarandra, så en allmän sällskaplig conversation der behagligt kunde försiggå. Vidare hannt jag icke taga i skärskådande, ty nu tillsades om aftonvarden, och i följd deraf uppsöktes åter våra rum. Följande morgonen, jag vaknade ovanligt tidigt hade jag under tysthet smugit mig ur rummet, för att med klara ögon, och i full dager kunna uppfatta hvad under den föregående aftonens dunkel till en del blifvit mig förborgadt, och vandrade således, icke utan något stoiskt mod, genom de aftonen förut passerade rummen, till den stora salonen, der jag nu fick skåda hela Riddarskaran i sina forntida drägter, dels beväpnade i pantsar, hjelmar och sköldar, dels fredligt sittande till häst uppå prägtiga vältecknade gångare. Denna sal måtte varit ypperlig i sin ägares välmaktstid, ty teckningarne voro hänförande, lefvande och naturliga.
Hon införde glädje i det trumpna och, må uttrycket ursäktas, bondaktiga landet, där man för politiskt käbbel och ett gränslöst ruminerande fram och tillbaka öfver ekonomi försatte all trefnad. I synnerhet Drottningholm blef skådeplatsen för lekar och nöjen med mera lyftning, mera förfining och behag, mera stil, än man varit van vid i landet. » Nöjen utan tal! Fagra Ulriksdal! Malmvik, Drottningholm! Hvad sälla stunder 1892 Det att Det och som med var nu som vanligt den signade tid, allting ur led syntes ryckt. gick likt en farsot af dårlig id, galenskapen stod tryckt julannonser, rad uppå rad, j ' etstil i annars förnuftiga blad. Man for som vandaler med granskogen fram, mig harm uti sinnet sved; där stod den på torget stam invid stam i doftande fagra led att säljas till prål för en kort minut och vissna bland sopor, då ljusen brunni ut. Ett gladde mig dock, att mitt fredliga hem ej dragits i yrseln med, där kunde jag höja på axeln åt dem, som allt vände upp och ned; de skulle ha skådat vårt hägnade bo, så ordnadt och prydligt i hoardaglig ro. Och all denna mäktiga högticlsdier, som gör en dåsig och tung, ej vållade mig den minsta förtret för mage och penningpung. Vårt te vi drucko, och hjärtligt jag njöt att ej blifva trugad med skinka och gröt. Snillets drottning njöt, Räddad i ert sköt, Med sitt hof i edra fria Iunder; Ofta hit ur borgen Kom hon, tyngd af sorgen, Blixt i ögat, moln på Junopannan: Då steg skalden fram, Söfde med sitt glam Kvalets orm, och blixten blef en annan. Fest sig knöt vid fest; Helst till fot, till häst, Drog man ut att söka bygdens håfvor.
En skilling Banco „ i bevillning,men om denna tillverkningsheviliiiiugicke uppgår till lika eller högre belopp, än det Sorn, enligt härefter i i3 §. intagne Tariffer och bestämmanden för Brånnvinsredskapen, belöper å den tillåtne’pannerymden nn m , skall Bevilltiingen dereiter såsom minirni-afgift utgöras. i3 §. Minimiafgiften för de vanliga nu brukliga enkla pannorna, så väl å Landet, sorn i Städerne> bestämmes och beräknas på följande sätt efter Tariff N:o 1. Bihang t. R. S:s Fröt. wide Samt. a Band. 1 Hä karine ta I. kan neta!. Jeanne tal. kanne ta]. i3o Bil. t. Expetl.-Utsloltels Memorial, N:o 374» Denna afgift för enkla Pannor förhöjes: 1:0 för begagnad Mäsk värmare, med a5 procent; 2:0 för enkel Reetincalor, med 33§ procent; och 3:o för dubbel Reclificalionsapparat, t. ex. den Elglundska, med 5o procent. Men för så kallade Pistoriska Brännvinslillverkningsredskap, efter för närvarande bruklig construction och sammansättning, skola minimiafgifterne, beräknade efter Pannornas sammanslagna pannerjmd, jemlikt 1 Art. l\ §, blifva de, som upptagas i efterföljande Tariff N:o 1. Bil. t. Exped.-Utsliottets Memorial, N:o 374- i3i För enkla Pistoriska Pannor, hvilka icke få begagnas till störrepannerymd än 65 kannor,kokrummet oberäknadt, erlägges afgift i lika förhållande, som ofvanstående Tariff utsätter, så att för en /j5 kannors panna betalas poRdr o. s. v. till 65 kannors panna, hvarföre afgiften blifver 150 Rdr.
Utskottets heraställanden biföllos. 73 punkten. Mom. a Utskottets hemställan bifölls. Mom. b och i sammanhang dermed såväl Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets å sidan 7 af Betänkandet JVi 38 gjorda hemställan, som ock ett från Hedervärda Bonde-Ståndet ankommet protokollsutdrag, J\l 235. innehållande inbjudning till de öfriga Riks-Stånden alt biträda det af Bonde-Ståndet i afseende å ifrågavarande mom. fattade beslut. Med afslag å Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets hemställan samt Bonde-Ståndets inbjudning, utom i hvad densamma rörde anslagsbeloppet, biföll Ridderskapet och Adeln Stats-Utskottets i detta mom. gjorda hemställan med den förändring, att summan, IS*1,000 R dr, höjdes till 150,000 R:dr. 74 och 75 punkterna. Utskottets hemställanden biföllos. 76 punkten. Ridderskapet och Adeln afslog Utskottets tillstyrkande. 77 punkten. Utskottets hemställan bifölls. Ridderskapet och Adeln biföll hvad Utskottet i denna punkt hemställt, dock med den i mom. a vidtagna förändring, att för anställning af sex nya provincialläkare ett årligt anslag af 9,000 R:dr beviljades. 79—82 punkterna. Utskottets hemställanden biföllos. 83 punkten. Lades litt handling arne. 84 och 85 punkterna. Utskottets hemställanden biföllos. 86 punkten och i sammanhang dermed ett från Hedervärda Bonde-Ståndet ankommet protokollsutdrag, JV2 236, innehållande inbjudning till de öfriga RiksStånden att biträda Bonde-Ståndets rörande denna punkt fattade beslut. Med afslag å Utskottets hemställan, antog Ridderskapet och Adeln BondeStåndets inbjudning. 87—91 punkterna.
I öfrigt har Öland ingenting annat att sälja, för att kunna utgöra sina skatter och äga sin utkomst, än sin spanmål och sina kreatur, sora de med egen försakelse måste sälja, för att kunna skaffa sig penningar. I afseende på Öländningarnes klädsel tager jag mig friheten påminna Hr von Hartmansdorff derom, att ingen provins’s innevånare äro så tarfligt klädde som Öländningarne, hvilka vanligen äro klädde i hemväfda kläder. Hr von Hartmansdorff har bi träd t Frih. Cederström uti hans yrkande, att skatten skulle fortfara att utgå, afven om i öfrigt förslaget antoges, och detta under den förmodan, att Öländningarne ej skulle vara intresserade att påskynda fullbordandet af en sådan förrättning. För min del föreställer jag mig, att det icke beror på Öländningarna att uppskjuta denna förrättning, utan det beror naturligtvis på de personer, som förordnas att verkställa densamma. Då det således icke kommer att stå i Öländningarnes skön alt fördröja eller påskynda verkställigheten, så synes mig delta vara ett ytterligare skäl, vigtigt nog för att bestämma herrarna till bifall för den utväg, som Utsk. föreslagit. Hr von Hartmantdorff har vidare sagt, att om man icke gör den förändring, som Frih. Cederström föreslagit, så skulle följden deraf blifva, att Öländningarne på några år ådroge sig så stora utgifter, att de sedan icke hade råd att betala dem. Jag får likväl fästa uppmärksamheten derpå, att om Öländningarne, oaktadt skattens årliga utgörande, hittills kunnat berga sig, så skola de äfven på en gång kunn H. ao Den 8 Augusti f. m. na utbetala densamma; men om i delta fall Frih. Cederströms och Hr von Hartmansdorffs mening skulle segra, så ber jag likväl herrarna erinra sig, att den förändring, jag åsyftat i sjelfva mellanmeningen, ganska väl dermed låter sammanpara sig, och anhåller således om propos. derpå. Hr Ribbing, Arvid:
Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Konstitutions-Utskottets Memorial, M 5, med anmälan om Riks-Ståndens beslut i anledning af åtskilliga sedan sistlidne riksdag hvilande Grundlagsändringsförslag. S. D. Föredrogos och biföllos Stats-Utskottets Utlåtanden: JVt 16, i anledning af Kongl. Majtrs nådiga Proposition, angående en af Blekinge läns landsting gjord ansökning om inköp af en Kronan tillhörig tomt i Carlskrona; och JVs 17, i anledning af f^ongl Maj:ts nådiga Proposition, angående befrielse från rotering för hemmanet Fångåmon JV2 1 i Jemtlands län. S. D. Föredrogos och biföllos Lag-Utskottets Betänkanden: M 6, Prot.-Utdrag den 22 December 1865. 105 JV2 6, i anledning af väckt motion om upphäfvande af lagens stadgande angående morgongåfva; M 7, i anledning af väckt motion om förändrad lagstiftning angående äktenskapsförord samt mannens målsmansrätt för hustrun; J\s 8, i anledning af väckt motion om förändring i lagens stadgande angående giftorätt i bo; M 9, i anledning af väckt motion om ändring af Kongl. Förordningen den 24 September 1861, angående vård af död mans bo; M 10, i anledning af väckt motion om ändring af 12 Kap. 10 § ÄrfdaBalken; samt M 12, i anledning af väckt motion om ändring af lagens stadgande i 15 Kap. 1 § Ärfda-Balken, angående dana-arf. S. D. Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: JV2 17, i anledning af väckt motion om tillsättande af en komité för utredning af frågan om införandet af en jury-institution; JU 18, i anledning af väckt motion, att nämndemän måtte tilldelas viss andel i expeditionslösen såsom ersättning för inställelse vid ting; och M 19, i anledning af väckt motion om ändring i föreskrifterna rörande barnmorskas rättighet att utöfva instrumental förlossningskonst. S. D.
II r Rå fe It, Anton: Jag är förekommen af Frih, Raab och får till alla delar förena mig med honom. Jag vill blott tillägga, att Carlskrona skola fick sig 1722 tillagda 200 l:r kronospanmål, som man sedermera efter några års förlopp log ifrån benne. Gr. Sparre, Erik: Såsom ledamot af Ekon.Utsk. anser jag mig pligtig att till besvarande upptaga den af Frih. Raab Utsk:n gjorde tillvitelse, att den olika utgången afUtskms beslut i fråga om de båda skolorna, skulle hafva härrört deraf, alt den ena förordades af en biskop och den andra af en lekman. Del torde emedlertid kanske vara något skäl att göra afseende derpå, om ett anslag för ett läroverk är hegardt af verkets Ephorus. Detta har icke skett för Carlskrona skola, och K. 51. har icke eller omtalat denna skola i sin nåd. propos. om anslag till läroverken; Utsk:n hafva derföre icke funnit lämpligt alt föreslå en sådan särskild åtgärd. Den 2<J Januari e nr. Frih. Raab: Jag har icke, såsom Gr. Sparre uppfattat mill yttrande, sagt, ali del enda skål, som Ekon.Ulsk. haft för olikheten i sina tillstyrkanden, varit alt en biskop förordat den ena skolan och en lekman den andra, utan jag uttryckte mig, alt jag för min del icke såg någon annan skillnad emellan de håda frågorna, och detta har Gr. Sparre icke motsagt. Vidare får jag fasta uppmärksamheten derpå, att Skolrevisionen, hvars utlåt, är af Ekon.Ulsk. åberopad), har i ailo tillstyrkt anslag åt Carlskrona lärdomsskola. Orsaken, hvarför icke Ephorus i Lund gjort detsamma, torde måhända vara, alt han med förkärlek omfattat den stad, der han sjelf vistas, och icke vågat begära för två skolor på en gång. Jag vidblifver derföre min anhållan, och tror den vara så mycket billigare, som Carlskrona skola har, med ett litet anslag af 1300 r:dr, haft icke mindre än 89 lärjungar och admittera! till Luud kanske de skickligaste studenterna. Gr. Sparre:
Med afseende härå och under åberopande deraf att, sedan bestämdt blifvit det skogsoch utmarks-delningen i länet skulle verkställas på grund af oförmedlade mantalet, och att dermed skulle förstås det uti 1671 års jordebok upptagna, ett hemmans oförmedlade mantal, hvad nämnde län angick, således vöre det, som vid omförmälde delnings-förrättningar blifvit såsom sådant erkändt eller, der dylik delning ej egt rum, det i 1671 års jordebok upptagna, har motionären, med uppgift derjemte att fullständig afskrift af samma jordebok i länets arkiv ej funnes att tillgå, föreslagit att Rikets Ständer skulle hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det en sådan afskrift måtto på allmän bekostnad meddelas Landskontoret, med en tom kolumn, hvari oförmedlade mantalet skulle, genom Provins-Landtmäteri-kontorets försorg, på grund af skedda utmarksdelningar införas, och att, sedan en sådan liggare blifvit anskaffad, afskriften likaledes på allmän bekostnad, skulle för hvarje härad besörjas och hållas tillgänglige hos häradsskrifvar ne, hvilka det skulle åligga att i hvarje afskrift, som till socknarne utlemnas, i olörmedlings-kolumnen upptaga utmarks-delningsgrunden eller, der skifte ej skett, 1671 års hemmantal. Sedan numera genom Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-kollegii kungörelse den 27 Oktober nästlidne år, Kongl. Maj:ts Nådiga beslut om nya jordeböckers upprättande för samtlige Rikets län blifvit till efterrättelse meddeladt; samt medelst samma Nådiga beslut blifvit föreskrifvet att oförmedlade hemmantalet skall i de nya jordeböckerna upptagas, är således det med motionen åsyftade ändamål redan vunnet; hvadan Utskottet hemställer att samma motion må lemnäs Utan åtgärd. Stockholm den 23 Januari 1857. Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsk. Auk. till Exp.-Utsk. d. 24 Januari 1857, kl. 1 c. m.
Danielsson har väl trott sig finna, att skyndsamhet uti berörde måls behandlande varit föremålet af detta Rättegångssätts antagande; men då detsarnma vore förenadt med försvårade eller bristande utvägar till nödig granskning , samt detta förhållande ofta föranledde till vidare upplysningars infordrande samt återförvisning till ny förrättning, skulle berörde ändamål vara förfeladt, och ej sällan hända, att slutlige afgörandet utaf tvister i desse ämnen icke kunnat förr åstadkommas, än på längre tid mot den, som kunnat vara erforderlig, om saken genomvandrat alla Domstols-instancer, Sedan Anders Danielsson derefter sökt visa så väl nyttan deraf, att Allmänheten i Rättegångsmål finge bero af sina laglige Domstolar, som ock omöjligheten för Konungens Befallningshafvande att, på det för densamma tillgängliga sätt, erhålla tillförlitlig kännedom uti de flerfalidige frågor, sorn vid tvister uti Enskiftes-inål förekomma, samt att, utaf de handlingar han äger att tillgå, bedöma rigtigheten af verkställda graderiu* gar, jordmånen? beskaffenhet till möjlig äring samt lägligheten af vid Enskiftet tilldelad utmarks odling med flera omständigheter, har Anders Danielsson, i följd af allt detta, slutligen atannat i de påståenden, att Enskiftes • förlattningarne ej mer må blifva gällande för Rikets Skogs-och Bergsbygder, hvilkas närmare bestämmande borde bero på infordrade upplysningar från hvarje ort, samt att Konungens Befallningshafvandes Domsrätt i Enskiftes - mål ina Lagoch BesvärstUtskottens Betankanden. 233 upphöra, och desse mai, lika med tvister a landet i allmänhet, öfverlemnas till allmänna DomBtolarnes handläggning.
Frågan om desse är likväl Den 6 Junii e, m. 127 hvad som endast egentligen tillhörer Riksens Ständers pröfning, emedan det Reglementariska torde böra vara i likhet med hvad som redan är föreskrifva i afseende på Beklädnads Directioneroe vid Infanteriet. I ii:te punkten föreslår Utskottet, att medel till ändamålet måtte anskaffas genom sammanskott af Rusthållarne, antingen till ett visst årligt belopp efter allmänna öfverenskommelse^ eller beräknade efter anskaffnings-värdet Och slitningstiden för lika persedlar sorn vid värfvade Cavalleriet nyttjas. I fall slitningstiden beräknas i likhet med de värfvade Regementerne, skulle kostnaden blifva dubbelt så stor som för de värfvade, till exempel Kfon-Prinsens Husar-Regemente, och jemväl dubbelt större, än på det sätt Friherre Mannerheim föreslagit. Äfven uti åtskilige detaille-frågor är Utskotskottets Betänkande felaktigt. Utskottet har föreslagit att Directionen skulle bestå af Landshöfdingen , Regements Chefen , 2 Ryttmästare och fyra Rusthållare. De fyra Rusthållarne och Landshöfdingen utgöra fem, då af Regementet blott finnas tre personer. Derigenom skulle vid omröstningar förhållandet blifva olika, mot hvad som är antagit vid Infanteriernes BeklädnadsDirectioner , der Rotehållarnes ombud äro till samma antal som Regementets. Man har äfven föreslagit, att en edsvuren Hofslagare vid Hästarg antagande skall vara närvarande. Om det är för att lemna upplysningar, är det ganska bra, men icke lärer en Hofslagare i annan egenskap vid sådane tillfällen kunna användas, då det i alla fall 123 T>en 6 Juni i e. m. måsta vara Mönsterherren, sorn skall decidera om hästarne. Man har tillstyrkt, att Mönstringar endast skulle hållas hvarje 3’dje år, i stället för hvart år. Detta har förr skett blott hvart s:dje år, men jag hemställer, huru detta med Kronans tjenst och Rusthållarnes bästa kan förenas.