Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Secret. af Forsselles)». Expeditionen, som är fogad som bilaga till protokollet, är trvckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 632. 6 I marginalen är antecknat: »(svar till Reger. Rådet Hallenst jerna)». — Expeditionen, som är fogad som bilaga till protokollet, är tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 641. —• I plenum den 7 aug. (se ovan sid. 376) hade Hadenstjerna i ett skriftligt anförande »återfört» utskottets uppmärksamhet på frågan »angående upphävande av skillnaden mellan den gamla och nya adeln». Och enl. protokollet för den 7 hänvisades detta anförande till andra fördelningens granskning. Emellertid har andra fördelningen ej haft något sammanträde efter 7 aug. Ej heller har Hus anförande efter den 7 aug. omnämnts i plenarprotokollet förrän då ovanstående »utdrag ur protokollet m. m. den 17 aug. 1812» antecknas. Det beslut, som ligger till grund för detta »utdrag» återfinnes icke i någon protokollstext. Den 17 Augusti 1812 417 Uplästes Protocolls Utdrag: från Högloft. Ridderskapet och Adeln. Af den 14 dennes; om Dess beslut att först, vid nästkommande Riksdag till afgörande uptaga Constitutions Utskottets Memorial, angående ett tillägg i Justitia Ombudsmannens Instruction, för att ej bidraga till ett möjligt upskof af innevarande Riksmöte. Af den 15 dennes; med till kännagifvande af Ridderskapet och Adelns beslut, att enligt 81 §. Reg. Formen, och Kongl. Maj :ts yttrade afsigt, låta de förändringar i Grundlagen, hvilka i Kongl. Maj :ts n[å]d. Proposition af den 7 dennes och Coust. Utskottets Betänkande af den 14, finnas föreslagne, hvila till afgörande vid nästa Riksdag. Uplästes Protocolls-Utdrag från Högvördige Preste Ståndet:
Då erfarenheten visat, att personer, som till Lazarettet borde inbetala medel, ej sällan dröja att till Direktionens tjenstemän aflemna attesterna öfver verkställda insättningar å Direktionens räkning i Rikets Ständers Bank, har, till förekommande deraf, att räntebärande medel må för bestridande af löpande utgifter indrifvas då tillgång å banko-räkningen vore att tillgå, ehuru, enär en del attester öfver verkställda inbetalningar ej blifvit aflemnade, kassa-räkenskaperna icke kunnat sådant utvisa, — Direktionen låtit anmoda vederbörande Kamererare i Banken att underhand meddela upplysning om verkställda insättningar af medel på Direktionens räkning; och som ett sådant biträde ej ansetts åligga honom i och för tjensten, har Direktionen trott, att af ofvanberörde Kongl, bref hinder icke mött att derför utbetala ofvan omförmälda arfvode, som vida öfvervägdes af den Inrättningen genom berörde åtgärd tillskyndade fördel. Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäk tigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste undersåter och tjenare, CARL OK GEER. G. A. SPARRE. Stockholm den 2 Januari 1858. G. Fr. Almquist. — 304 Direktionens öfver Stockholms Allmänna Barnhus underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om Barnhusets förvaltning och räkenskaper åren 1854 och 1855. Stormäktigste, Allernådigste Konung! I anledning af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse, så vidt den angår Allmänna Barnhuset härstädes, får Direktionen underdånigst afgifva följande utlåtande:
N:o 90, i ani. af motion om upphäfvande af lagens stadganden om ställande af borgen för kostnad och skada i och för fullföljd af talan i tvistemål, om nedsättande af revisionsskilling och om fullgörande af dom. Utsk:ts första hemställan. Gr. Sparre: Då R. o. Ad. afslagit Utsk:ts hemställan i Betänk:t N:o 89, torde deraf vara en oundviklig följd att denna nu föredragna punkt afslås, och får jag derföre derom anhålla. Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. på bifall till Utsk:ts ifrågav:de hemställan, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på afslag derå, som med ja besvarades. Utsk:ts två sednare hemställanden. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Stats-Utsk:ts den 30 sisth November bordlagde Utlåt. N:o 241, i ani. af väckta motioner ang:de särskilda anslag för ordnande af rikets landtoch sjöförsvar. Föredrogs och lades till handlingarne Stats-Utsk:ts den 30 sisth November bordlagde Mern. N:o 244, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande Mem:t N:o 240. Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Lag-Utsk:ts den 30 sisth November bordlagde Betänkm: N:o 91, i ani. af motion om förändring i 35:te och 125:te §§:ne af konkurslagen den 18 September 1862; och den det ej vill, röstar Biföllos. 300 Den 2 December. N:o 92, i ani. af motion om förklarings meddelande öfver K. Förordnm den 8 Oktober 1861, ang:de ändring i vissa delar af 17:de kap. Handels-balken och andra författningar rörande borgenärers rätt och företräde för hvarannan till gäldenärs egendom. v Anmäldes och bordlädes Stats-Utsk:ts Mern. N:o 243, angående den nya riksstaten. K. o.
Då man framhåller, att flera bergslager och ett stort antal jordägare hafva fördel af en kanal emellan Hjelmaren och Wettern, bör man äfven antaga att de äro villige att till företaget något bidraga, och en klok regering bör då icke heller försmå att begagna sig deraf. Detta synes mig vara ett bland de många skälen, som tala för ett upskof. Man invänder troligen häremot, att det dröjer 3 år längre innan banan blir färdig. Härmed är icke så farligt, ty man kan då på denna korta väg använda en större arbetskraft än vanligt. Banan emellan Orebro och Askersund är 5 mil lång, och Ofverste Ericson har beräknat, att 800 man behöfvas för anläggande af eh mil, och med antagande häraf skulle således erfordras 4,000 man på 5 mil eller 90.000 alnar. Det vore i sanning besynnerligt, om man skulle åstadkomma trängsel genom användande af 4,000 man på dessa 90,000 alnar. Sannt är det, att man förlorar i tid, men man bör väl under tiden kunna anskaffa erforderliga materialier, och på 3 år bör banan kunna medhinnas, då det Belgiska jernvägssysteraet, innehållande 50 mil, fullbordades på 4 år. Det torde äfven vara skäl att icke förbise en factor, som ännu icke blifvit vidrörd, nemi. att man icke kan vara alldeles säker, att de politiska förhållanderna i Europa komma att under 15 å 20 år undergå en väsendtlig förändring, destoheldre som erfarenheten visat, att under innev:de århundrade har en tidslängd af 20 år aldrig fortgått utan större politiska omhvälfningar. Skulle något sådant inträffa, så upstår för banan ett ogynnsamt förhållande, och då kan det vara nyttigt att hafva iakttagit den största möjliga försigtighet. Hr Gripenstedt har under de gemensamma öfverläggningarna med siffror bevisat tilltagandet af vårt lands kapital-förmögenhet, och vi måste lyckönska oss att vara i en fördelaktigare ställning än för en mansålder sedan, men man måste härvid tänka på orsaken härtill, hvil - Den 12 Juni f. m. 191 ken icke är någon annan än den fred hvarunder vi lefvat.
December förl. år afgifna Utlåtande visar, att Stats-Verket på trycknin - ExpeditionsUtskottets Memorial. 47 gen utaf sistnämnda Bihang fatt vidkännas en icke mindre förlust än 6,701 B:dr 10 sk, 2 r. B anko. Skälet till den ringa afsättningen tror Utskottet betydligen ligga uti det dryga priset, som för hvarje Exemplar af Bihanget uppgått till 30 B:dr Banko, en summa, den säkerligen ganska få äro i tillfälle eller hnna sin uträkning att uppoffra på ett Verk af denna beskaffenhet; och, om än genom den skyndsammare tryckning och bättre ordning i Bihangets redaktion, som vid denna Riksdag iakttages, afsättningefi till någon del skulle underlättas, fruktar likväl Utskottet, att den svårligen med det nuvarande pris kan uppbringas till 260 Exemplar, den minsta, som fordrades till tryckningskostnadens och försäljnings provisionens godtgörandeDeremot förmodar Utskottet ett lindrigarepris, i förening med skyndsamheten och ordningen,' kunna leda till vinnande af de dubbla ändamålen: Bihangets spridande bland Riksens Ständers Ledamöter och Allmänheten, samt ersättning till Stats-Verket för den betydliga Tryckningskostnaden; och, i Utskottets tanka, hvarken bör el-j ler kan någon inkomst derutöfver vara att påräkna. Efter uppgjorde öfverslag skulle denna kostnad betalas genom försäljning af 950 Exemplar till E11 skilling Arket. Om ett nu förtiden så aldeles ovänligen lågt pris kungöres, fö-' reställer sig Utskottet, att ett större tillopp af köpare vore att förvänta; — Åtminstone företer det sig mera sannolikt, att 950 Ex. för En skilling, än 260 för Tre skillingar Arket skola afsältas, eller, hvilket är detsamma, att Bihan. get 48 Expeditlons-Utsiottets Memorial. get finnér 950 köpare, om det säljes för Tio Riksdaler, än 260, om det kostar Trettio; äfvensom följaktligen för Stats-Verket i samma förfallande en mindre förlust är att befara i förra fallet än i det sednare.
— Sto' 56. till Rikets Ständer, angående grunderna för Märkegångs-prisens bestämmande, råntepersedlarnes omsättning och förenkling, indelte räntors och tionde-anslags återingäende till Kronan, samt andra med grundskatternas utgörande gemenskap ägande ämnen. Å. 38a. XVI. ioj. XVIII. Propositioner och Skrifvelse!', Konungens Nådiga: N:o 5y. till Rikets Ständer, angående Städernes Inqvarteringsbesvar. IX. 361. R. 366. XVII. E. 87. XX. U. 42. A. 82. — N:o 58. till Rikets Ständen, angående upphörande af de i Rikets Norra Län utgående så kallade RäfsteTingspenningarne. — N:o 5g. till StatsUlskottet, angående Presträttigheternas utgörande på Gottland och dermed sammanhängande frågor, om en förändrad indelning af dervarande Pastorat, m. m. XVI. B. i4o, 210. A. 242. XVII. E. 3. — N:o 60. till Rikets Ständer, om beviljandet af ett creditiv för bestridandet af de kostnader, sorn genom farsoten Cholera föranledas. XIII. R. 5j, 65. B. 274- XIV. Å. 5. XV. U. 38 r. A. 416. XVI. E. 108. N:o 61. till StatsUtskottet, i fråga otn län af allmänna medel, till segelfartens skyndsamma förbättrande å Götha Elf och en hamnanläggning vid Götheborg. XVI. B. i4o. A. 208. XVII.
Chef i vård anförtrodd, icke allenast införa de af Kongl. Maj:t anbefallda tillägg och förändringar, utan ock af eget bevåg, dels å flera ställen tillägga, förändra eller utesluta vissa uttryck och meningar, dels å ett ställe helt och hållet ändra hvad der stadgadt varit och å ett annat tillägga ett nytt stadgande; derefter Grefven, utan att förut eller sedermera omtala eller annorledes uppenbara detta sitt företag för någon annan, än AmiralitelsKainmarrådet Widin, som skall ägt kännedom derom, låtit det, på omförmälda sätt, i flera delar obehörigen förändrade Reglementet afskrifvas, till trycket befordras och, för dess anbefallda efterlefnad, till samtlige vederbörande utdelas; hvarjemte, då tryckningen för sig gått, berörde originalhandling redan den 19 Januari 1837 blifvit till Kongl. Majrts Krigsexpedition återsänd, dervid ej heller något tillkännagifvande af Grefven om hans lagstridiga åtgärder ägt rum. Sådan framställde sig Grefve Grönstedts åtalade gerning, betraktad vid det tillfälle, då densamma, i allt hvad på honom berott, gått i fullbordan.
Hr af Forssell, Carl, anförde skriftligen: Det finnes i menniskornas enskilda lefnad, likasom i Staternas, vissa högtidliga och vigtiga ögonblick, då beslut måste tagas, hvilkas verkan först i framtiden blifva uppdagade. Ett sådant anser jag det närvar, ögonblicket vara. Många af de män, som här äro samlade i dag, för att rådslå om fäderneslandets öden, minnas väl huru rikets ställning var år 1809. En lång tid är sedan dess förfluten; fern och trettio år utgöra nära en menniskoålder, och 2 H. 15 lil Den 28 Augusti. likväl kunna vi glädja oss ät alt liafva handlat, verkat oell lefvat uti en epok, som med ingen föreg:de i Sveriges historia kan jemföras uti de stora framsteg sä väl i förståndsodling som i materiell hänseende, som under loppet af de sista 30 åren blifvit gjorda. Vid 1809 års riksdag, i rikets då varande betryckta ställning, föregick R. o. Ad. nationen med ädla föredömen, med stora och verkliga uppoffringar; och jag smickrar mig med det hoppet, att är 1844 skall samma R. o. Ad. icke finna det offret på fäderneslandets altare för tungt, nemi., att afsäga sig sjelf skr ifvenheten. Jag medgifver gerna, alt det nya representationsförslaget, som nu är föremål för antagande eller förkastande, har sina brister, men jag tror, att dessa brister utan så stora brytningar och söndringar, som nu synas vara färdige att göra sitt inträde, kunna aflijelpas, och jag anser i alla fall upphörandet af slåndsfördelningen vara af en så väsendtlig fördel, att jag blott för vinnandet deraf gerna biträder det nya förslaget. De hårda och ofördragsamma yttranden, jag i dag mot all förmodan fått höra af åtskilliga talare riktas mot alla dem, som hysa en annan öfvertygelse än de, i den vigtiga öfverläggning som nu föregår, liar bedröfva! mig; men de hafva icke förmått rubha den känslan, att jag handlar i enlighet med Svenska folkets önskan och fäderneslandets nytta, när jag afstår min sjelfskrifvenhet.
Uaj:ts Lekallningsbakvande ökver Lbristianstads, lVlalmöbus, 8karaborgs oeb Lalmar Län vunnit8, att nägra kostnader kör 8kikten vid 8tatens egendomar ieke blikvit päkörda detta anslag, bvilket, likasoin det kör utllvttningsbjelp i öfriga orter sk riket, utgätt endast säsom bidrag till kostnaderna kör utflyttningar i köljd ak verkstälda Laga skikten, jemte det att nägon mindre del deraf älven lemnats -7 8ä80M uppmuntran oell er8sttninA kör snlsAcle lis^nscler sk 8ten oell inkörclt körbsttrsclt l»rulininA88stt sk jorclen, 8eclsn 8kikte 8liett, Lon^l. Nsj:t mä 8äclsnt kör lillie^ 8tsncler tilllisnnsAikvs; clel8 stt, vicl lierärcle körllälisncle oell clä »n8l»Aet I sk866oäe llsrä snmälcle Depsrtement^-Llieken, stt, 86clsn lliliets 8tsncler, i krsAs om 8tst8l,iclrsA till unclerllället sk vi88» ctelsr sk cleo 8eclsn är 1812 pä silman llell08toscl snlsAcls väA Zenom Oslsrne, llel8in^lsn<1 oell 3emtlan<l, oti 8lirikvel8e sk 8en 3o 8ept. 18/jo, mell erlcsnnsncle sk clen Arunll8stt8, stt 8tsten kör nsrvsrsncle liör l>iclrsAS till unclerllället sk nsmncle vs^, Im8 Lionel.
Junker Thomas 191. Jönsdotter, Agnes, trollpacka 68. Kalls socken, syn 25. Kalmar blodbad 30. Kalm, doktor, trollsagor 91. Kapten Elin, trollpacka 70. Kempe, Anders, alkemist 140. – Johan, d:o 141. Kihlgren, Gabr., förutsagd död 167. Kloka gubben i Enekulla, i Brag Ko, lefvande nedgräfd 155. Kolning, skrock vid 155. Kommissarialrätten mot trollet 71. Kompass upptäcker en tjuf 80. Kraak, Iv., språkmästare 147. Krutzén, mördad prost 119. Kyrkfolket, troll 86. Kyrktagning, skrock 153. Käflinge kyrkobok 72. Käglan, skog 95. Kägleholm i Nerike, syn 28. Köppen, alkemist 142. Bibelns lära om Kristus UNDERSÖKNINGENS GRUNDVILKOR. Frihet från dogmatiska förutsättningar, såsom ock från rationalisti ska; kunskap om messiasidéens utveckling och innehåll. – Re formationens grundsatser. – Är reformationen fulländad? Lutherska ortodoxiens sjelfmotsägelser. Framtidens kyrka. Ändamålet med denna afhandling är att utröna huruvida kyrkans lära om Kristus öfverensstämmer med nya testamentets. När man företager sig att granska en kyrklig lärosats (en dogm), ropa vanligen dess försvarare, att granskaren betviflar eller vill mästra bibeln. De som ropa så begå det felet att förvexla bibeln med kyrkobekännelsen. Det gifves många kyrkobekännelser: en evangelisk-luthersk, en evangelisk-reformert, en romersk-katolsk, en grekisk-katolsk m. fl., hvilka alla mer eller mindre afvika från hvarandra, på samma gång som alla åberopa, den ena mot den andra, bibelns vittnesbörd för sin sanning. Hvilken af dem alla har rätt? Eller har någon af dem fullkomligt rätt? De frågorna kunna naturligtvis icke afgöras, utan att man rådfrågar bibeln och med den som lagbok dömer öfver bekännelserna. Och att den platsen tillkommer bibeln torde väl ingen protestant bestrida.
Låtom oss först fästa uppmärksamheten på några småsaker, som rätt många kasta bort, utan alt tänka på den nytta, dessa obetydligheter dock kunna medföra: Äppleoch päronskal kunna förvandlas till en ganska bra ättika, användbar till matlagning. Apclsinskal förvarar .man torkade eller, ännu bättre, befriade från den hvita pelsen och nedsockrade; förvälda och syltade eller kanderade blifva de en delikatess. Skalen af spritärter torkar jag om sommaren och lägger deraf alltid några i buljongsgrytan under kokningen; sammaledes sparrisskal, som gifva köttsoppan en fin arom. Lökoch mandelskal samlar jag och kokar deraf en gul färgsats till gula påskägg. Urkokta théblad, som dock ej böra hafva hunnit mögla, äro utmärkta till att aflägsna dammet ur brusselmattor. Med kajjesump sopar man målade golf med fördel, d. v. s. allt dam upptages af sumpen och flyger ej upp i luften. Den hinna, som sitter kring svinets istersida, lossar jag alltid mycket försigtigt, ty den är ett ypperligt skinn till medwurst; eller syr jag den kring större köttroulader, som då förblifva särdeles saftiga och välsmakande. Hartset, som under årets lopp borttages från de saftbuteljer man efterhand hemtar upp ur källaren, samlar jag i en särskild liten bleckpanna med skaft, som alltid tjenar till hartsning; jag behöfver då ej så snart köpa ny harts. Alla snörstumpar komma i en särskild låda i köksskänken — till och med sådana, som begagnats kring rullstekar och små roulader kokar jag sedan ur, och de få tjenstgöra flere gånger till samma ändamål. Korkar låter jag så försigtigt som möjligt draga ut, så att de kunna användas ånyo. Jag förvarar dem i en luftig (virkad eller knuten) påse och rengör dem, när det lönar mödan, i en lösning af öf-. vermangansyrad kali och sedan genom kokning. Den af många föraktade oxnjuren lemnar en mycket god buljong — äfven pikanta smörbordsrätter kunna lagas deraf. '
Uti Memorial, som blifvit af Hedervärda Bonde-Ståndet till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet remitteradt, har Riksdagsfullmägtigen för åtskilige Härader af Christianstads och Malmöhus Län Pehr Johnsson omförmält de svåra olägenheter, som skola tillskyndas de Rustnings-skyldige vid Indelta Cavalleri-Regementena, i anseende dertill, alt Ruslhållarnes egne med dryg kostnad uppfödde eller inköpte Hästar ganska sällan skola blifva godkända Lill Remontering af de vid Cassations-Mönstringarne ledigblifna numror, utan merendels under någon förevändning förklaras oduglige, hvarigenom Rusthåilarne slutligen jiödgas cå in på att till uppgifvet pris betala de Hästar, som af Officerafne sjelfve blifvit utsedde; hvilket förfarande vore så mycket mera tryckande, som de af Ollicerarne föreslagne och approberade Hästar vanligen äro införde från Danmark och följaktligen hvarken af Rusthåilarne till de - 42 Besv. och Oecon. Utsk. TJtl.cle N-o 1o3. ras seder kände, eller vana vid ortens utfordring och hele, hvarföre ock ofta skall inträffa, att dessa Hästar innan korrt förstöras, till förnyad kostnad för de Rustande.
Dervid beslöts att, sedan från den för Statens jern vägsbyggnader anslagna summan af 27,896,000 Riksdaler afdragits dels hvad som för fortskyndande af arbetena å södra stambanan under år 1863 skulle utgå eller 3,815,000 Riksdaler, dels förskottsanslaget 750,000 Riksdaler till förberedande arbeten under 1863 å de nya bandelarne, återstoden, 23,331,000 Riksdaler, borde utgå med en tredjedel eller 7,777,000 Riksdaler under hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866, med rättighet för Kongl. Maj:t att för hvart och ett af åren 1864 och 1865 använda, utöfver det för hvartdera af dessa år sålunda bestämda anslag, högst en million Riksdaler, som då skulle å 1866 års anslag afräknas. Med dessa bestämmelser hafva Rikets Ständer äfven påtagligen angifvit den skyndsamhet, hvarmed de ansågo att de sålunda beslutade jernvägsarbetena skulle i allmänhet utföras och fullbordas. Rikets Ständer hafva sålunda ock ovedersägligen bestämt, attalia dessajernvägsarbeten skulle vara afslutade före 1866 års utgång, med likväl för byggnadsstyrelsen öppen lenmad rätt att, der terrängoch öfriga förhållanden gjorde sådant möjligt utan arbetenas fördyrande, äfven före denna sluttermin för trafiken upplåta de delar af dessa stambanor, hvilka hunnit tidigare fullbordas. Också har Kongl. Maj:t utöfver de bestämda årsanslagen till utbetalning i förskott å 1866 års anslag anordnat en million 1864 och en million under innevarande år, så att den 1 nästkommande Januari endast återstår att lyfta 5,777,000 Riksdaler af de inalles 17,746,000 Riksdaler, utom vinsten å statslånefonden, beräknad till 400,000 Riksdaler, hvilka vid sednaste riksdag beviljades för östra, norra och nordvestra stambanorna samt sammanbindningsbanan genom hufvudstaden.
Anmärkningsvärdt förekommer dock , att då Utskotten förklarat sig hysa ömhet för deras belägenhet, hafva likväl Utskotten icke gif. vit dem anvisning till Lans erhållande, icke en gång till någon del ait liqvidera de flera Millioner, som innom få år skola betalas, pcb hvartill utvägar saknas, då FilialDisconterne upphört, och BancoDiscontens UtläningsSumma icke blifvit ökad; och detta förhållande kunde gifva ny anledning till den tanka man kanske förut hyser, att det är mera i afseende på Creditorerne än Debrtorerne man så omsorgsfullt fordrar Statens uppoffringar i enär 28 Den 17 Martii, f. m. olyckor för Debitorerne snarare beredas än fö2 rekomnias genom de anstalter, sora äro föreslagna i Utskottens förevarande Betänkande.
Riddersk. och Adelns På Högvördige Preste-Ståndets Ledamöters vägnar Ledamöters vägnar O. W, Stael v. Holstein, L. G. Mittag, På Väilofl. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar G. Holm, På Heder v. Bonde-Ståndets - Ledamöters vägnar Jons Persson, jtag. samt Allm, Besv. och Oecon. Utskottens Betänkande iV.o 2 3 Å Allmänna Besvärsoch Oeconomle-Utskottets vägnar: På Höglofl. Riddersk. och Adelns Ledamöters vägnar Arv. Arvtson Posse, På Valloll. Rorgare-Ståndets Ledamöters vägnar P, Vinbladh, På Högvörd. Preste-Ståndets Ledamöters vägnar F. M, Franzén; På Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar Nils Månsson. Ad, Alexanderson, N:o 2. Ankom till Exped.-Utsk. d. i4 April kl. 2 eft. m. Betänkande, i anledning af väckt fråga om rättigheten till hemtning af sä kallad Hafstång, Hedervärda Bonde-Ståndet hav till Lagsamt Allmänna Besvärsocli Oeconomie-Ulskotten remitterat ett memorial af Anders Svensson från Hallands Län, innehållande: alt uppå hans vid sistförflutne
Jag skulle ingalunda hafva något emot att vidtaga ett beslut, hvarigenom en sedeltillökning vid ett eller annat tillfälle kunde äga rum, om nemi. det icke berodde på en Statsmakt ensam eller ett förstärkt Utsk. att åstadkomma ett dylikt, möjligtvis på godtycke grundadt, beslut. Den lag, som gäller för Engelska banken, kan icke rubbas utan båda Statsmakternas gemensamma bifall; men det stadgande, som jag åberopat, är af den natur, att det vid hvilken Riksdag som helst kan af Ständerna förändras, och detta stadgande utgör, mer än allt annat, den grund, hvarpå Bankens realisationsförmåga hvilar. Om ett godtyckligt frånträdande af den princip, som detta stadgande innehåller, i framtiden kommer att af R. St:r äga rum, så är det derigenom som Banken blifver förstörd, hvilket eljest aldrig kan komma att inträffa, så länge man håller på den grundsatsen, att Banken aldrig får öka sin sedelutgifning, utan att motsvarande metallisk valuta insättes. Det finnes härvid äfven en annan omständighet, som bör tagas i betraktande, nemi. att Konungamakten på lika godtyckligt sätt kan besluta om en tillökning i privatbankernas sedelstock, hvilket kan utöfva den inverkan, att Riksbankens realisationsförmåga sättes i fara; och då äfven icke i detta fall finnes någon af båda Statsmakterna beroende lag, som förhindrar en dylik tillökad sedelutgifning, anser jag det icke oskadligt, eller orätt, att åtminstone någon uttalar en varning, att icke alltför lättsinnigt begagna en sådan utväg. Skulle emedlertid R. och Åd., samt de öfriga Stånden, anse sig böra vidtaga den föreslagna åtgärden, kan jag naturligtvis, för min del, icke hafva någonting att deremot påminna, i synnerhet som ett beslut i enahanda riktning icke kan af mig förhindras. Efter nu först till bifall och sedermera till afslag å förevarrde punkt framställde proposir, som besvarades med blandade Ja och Nej, blef förnyad proposm till bifall derå framställd och besvarad med starka Ja jemte åtskilliga Nej; hvarpå Hr Gr. och Landtm, förklarade, att han härvid funnit Ja öfvervägande.