Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den till 50 procent ökade tull, utöfver den, som tyget bär, skänker i många fall ej det minsta skydd åt våra egna arbetare, hvilka, till många tusende med tal rika familjer, komma att bringas till elände och tunga för den redan nog förut belastade fattigförsörjningen. Gifvet synes mig, att dessa följder komma att framstå i ändå vidsträcktare mån, när man betänker den mängd af qvinnor, ofta vid annat arbete ovana eller dertill oförmögna, hvilka genom införseln af utländska linne-, bomullsoch andra klädesplagg komma att beröfvas en nu möjlig ehuru knapp Bnillnings-Ulskottcts Betänkande, JU S. 83 arbetsförtjenst, för att derefter, ofta moraliskt förstörda, befolka arbetsoch fattighusen. Med Utskottets fattade beslut kati jag så mycket mindre förlika mig, som, ifall kläder här skola i större mängd kunna sys och uthärda konkurrens med utländska, denna förändring innebär eli konsoliderande af arbetet i större fabriker och med större kapitaler — i full strid emot andan i den nyligen utfärdade näringsförfattningen, som frigifver arbetet och skyddar dess bedrifvande med små förlag.» I ofvanstående reservation instämde Friherre Adelsvärd, E. S. 3:o af Herr Friherre Leijonhufvud, A■ G.: »Jemte det jag instämmer i den allmänna åsigt, Grefve Wirsén i sin reservation framställt öfver den riktning, i hvilken Bevillnings—utskottet vid denna riksdag uppställt sitt. förslag till tulltaxa, biträder jag äfven hans reservation, hvad beträffar artiklarna: blår, brännvin och sprit samt jern.
Det behöfs icke mera, än att man vintertiden, utan att flytta få- geln till ett annat rum, öppnar att fönster, då t. ex. rummet skall luftas, för att grundlägga en sjukdom, från hvilken fågeln aldrig tillfrisknar. Däremot behöfver temperaturen icke vara så särdeles hög. I ett ljust, soligt rum trifs fågeln bäst, dock bör han icke blottställas för allt för svår solhetta; skiner solen på själfva buren, bör denna dock stå så, att där finns någon skuggig plats för fågeln att sitta på. Ofta plågas kanariefåglarne af ohyra. Denna fågelohyra hör till spindelsläktet och hemsöker djuren endast om nättorna, hvaremot den om dagarne sitter dold i springor och hål i buren och pinnarne. Om man riktigt noggrannt tvättar buren och pinnarne med fotogen och för säkerhets skull om några dagar upprepar denna tvätt, kan man vara viss på att fullständigt hafva förstört ohyran. Buren kan efteråt sköljas i vatten, för att befrias från en del fotogen. Fotogenlukten skadar ej fågeln. Häckburar finnas i många fasoner. Fåglarne äro icke så nogräknade; dock är det ett misstag då man tror, att boet bör sitta i mörker; ljuset, icke solsken, må gärna få tillträde till boet. Att fullständigt redogöra för afveln skulle blifva för vidlyftigt för denna uppsats. Det må emellertid påpekas, att, om det är rullsångare man vill uppföda, böra båda föräldrarne vara af utmärkt stam inom rasen samt individuelt oklanderliga. Hanen bör sålunda vara en mycket god sångare samt frisk och stark. Det är af lika stor vikt, att bö- nan är icke blott frisk och stark, utan äfven att hon härstammar från utmärkta föräldrar, ty ungarne ärfva sina anlag likaväl efter modern som efter fadern. Under hela tiden, från det ungarne äro kläckta, böra de så mycket som möjligt skyddas för att höra fula ljud, isynnerhet från andra fåglar. Har man simpla kanariefåglar eller fångna skogsfåglar, måste de förvisas till ett rum, hvarifrän de ej höras af kanarieungarne, ty dessa äro mycket läraktiga, och fula ljud äro lättast att åstadkomma.
Hemförarebåtgilfet i Götheborg; N:o 11g, i anledn. af väckt fråga om stapelstadsrält för köpingen Döderhultsvik samt Läns-styrelsens förflyttande dit ifrån Calmar stad; Nio 120, i anledn. af väckta motioner om Iandsfiscalstjenslernas afskaffande; N:o I2i, i anledn. af väckt fråga, att Utskrs förslag i dess betänk. N:o 5r röride afgiften, sorn sjöfarande erlägga vid Ny Elfsborgs fästning, måtte utsträckas äfven i afseende å Waxholm; N:ö 122, i anledn. af gjorda anmärkntr vid Utsk:s betänk. N:o 3a, rörtde väckta motioner om ändring i författningarna ang:de allmänna vägars underhållande vintertiden; N:o 123, ang:de bibeltryckstunnans användande till sitt ursprungliga ändamål. Lades till handlingarna. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 2 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Tisdagen den 8 December 184o. Plenum kl. to f. iri. justerades 11 prot.utdr. för den 5 dennes. Öppnades Hrr BänkmänS lista till val af en elector efter N:o 255. Frih. Falkenberg, Conrad; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1703. Hr Blomcreutz, fullm. Frih. Leijonhufvud, Gust. Alexander. Upplåstes till justering och godkändes Exped.Utsk:s den 5 dennes på bordet lagda förslag N:o i58 till R. St:s und. skrifvelse till K. M., i anledn. af K. M:s nåd. propos. angtde löneregleringen för de under Stalsdepartementen lydande expeditioner. Likaledes upplästes till justering och godkändes Exped.- Utsk:s nedannämnda förslag till R. St:s linderd. skrifvelse!' till K.
Man fruktar röstöfvervigt af en eller få personer, så väl som att de, som hafva litel antal röster, skola förlora intresse för kommunens angelägenheter, om en eller få personers röster uppväga mångas, men man synes mig dervid förbise, dels att hvar och en får betala utsky Idor i förhållande till sitt röstetal, dels att de många med mindre röstetal, borde vara så mycket mera uppmärksamma och intresserade för sammanhållighet för att kunna verka på kommunal stämmans beslut. Röstöfvervigt af ett fåtal visar att kommunerna äro för små, hvilket utan orättvisa på annat sätt torde kunna afhjelpas. Om man nödvändigt vill hafva ett maximum för röstetalet, kunde man heldre öfverlåta till öfrige röstegande inom kommunen alt bestämma huruvida inskränkning af högre röstetal må ega rum, men med rättighet för den, som på sådan grund Allmänna Besvärsoch Ekonomi-lUskottels Betänkande JVi 116. 15 fått sitt röstetal nedsatt, att betala utskylder till kommunen endast i förhållande till sin rösträtt. På grund af hvad jag ofvan anfört, får jag vördsamt yrka att Rikets Ständer ville afsiå den af Utskottet föreslagna förändringen af § 12 i Kongl. Maj:ts nådiga Förordning af den 12 Mars 1862 om kommunalstyrelse på landet. Instämmande med Utskottet deruti, att bevillning efter 2:dra artikeln, och icke hemmantalet, bör läggas till grund vid fyrksätlning för jordbruksfastighet, måste jag dock reservera mig emot det förhållande af 6 till 10, hvaruti Utskottet vid fyrksättningen låtit bevillning för jordbruksfastighet ingå vid jemförelse med bevillning för andra beskattningsföremål. Jag anser nemligen, att egare af jordbruksfastigheter i allmänhet dels hafva större och för framtiden mera fortfarande intressen, att inom kommunen bevaka, dels ock i högre grad hafva nytta af de flesta utgifLer, som af kommunalstämma kunna beviljas, än de som rösta för andra beskattningsföremål.
Trädvaror: öfver i5 alnars längd . öfver tolf tums fyrkant midtpå, till och med i5 alnars länsd r öfver i5 alnars längd . Breider och Plankor sågade af Gran eller Furu, enkla, under ii tums tjocklek, till och med 8| alnars längd öfver 8Jalnars längd. Bräder och Plankor Half botten och Schamplun af 1T till och med 2 tums tjocklek, till och med 84 alnars längd 8 | alnars längd „ öfver 3 | alnars „ Battins eller Plankor af tums tjocklek och högst 7 tums bredd, till och med 81 alnars längd „ öfver 8| alnars längd „ Helbotten eller Plankor öfver 2 till och med 3 tums tjocklek och öfver 7 tums bredd, till oell med 8T alnars längd . „ öfver 8j alnars längd . „ Enträd och Enstafrar . Spiror från och med iG och under bio t:s omkrets 8 fot från Storändan . „ af mindre tjocklek „ Stäfver, Laggoch Botten-, af till och med 42 verktums längd å de förre och högst 27 verktums längd å de senare: af Ek eller Bok af Furu eller Gran . „ öfver ofvannämnde di mensioner, till och med 70 verktums längd å Laggsamt till och med 42 tums längd å Botten stäfvofne „ Tunnband „ Årträd A a nille Väfnader: Halsduksoch Jacoriette„ Musslin eller Nettelduk och Moll „ Bombasin eller Bombasette , Camelotte, Caffa, Chalons etc „ Felb eller Peluche . „ Morenos, Merinos etc. Varans minsta qvantitet. varde. — I st. Utdrag af 1827 års Hall-Rätts Berättelser öfver de Fabrikers Tillverknings-Värden, hvilka uppgå till 3o,ooo R:dr och derutöfver. Arbetare. Tillverka ngs - varde. Utdrag af Hall-RätJernes Berättelser öfver Klädes-Fabrikernes Tillverkningar, äfvensom af General - Persedel - Extracterne öfver Importen af Ull nedannämde Ar. Klädes-F a b riker nes Tillverkningar. Stolar. Arbetare.
Han skördar ock ibland välsignelsernas lön. Väl honom! då en gång hans stilla afton skymmer, Han vända kan i ro, från mödor och bekymmer, Tillbaka till det folk, hvars vän och bror han var, Och samma kärlek få, som deras vän och far! Men hvilka öden helst, som bäras, till hans möte, I det tillkommandes än oupplåtna sköte: Om med en stormig tid hans dagar störta fram, Likt böljor af en flod, som hvälfver bullersam; Om, utan sorl och namn igenom ängen burna, De fridsamt gjuta sig ur tidens sänkta urna (Det ser ej menskoblick; det ser och vet den Makt, Som hvar och en sin väg med vishet förelagt): I alla vexlingar han dock en stjerna finner, Som ej i molnen göms, i stormen ej försvinner, Som, vänligt strålande och oförgängligt skön, Ledsagar dygdens fjät och visar på dess lön. Du är det, Religion! Du är det, Himlens dotter! Som helgar menskors bröst och jemnar deras lotter, Och frid och kraft och ljus ifrån ditt eget land På jorden skiftar ut med aldrig sluten hand. Ack! innan sig min sång om lifvets vårdag lyktar Och lifvets vårdag bort ur fostrarns händer flyktar, Ett ömt, ett vigtigt ord, till hvarje moder sagdt, Mitt hjerta önskar än på hennes hjerta lagdt. Jag ville lägga fram, i trogen undervisning, Hur hon, förutan hjelp af klyfvande bevisning, Må lyfta barnets själ, på känslans vingar helst, Till Den som verlden styr — till Den som verlden frälst; Med helga lärors kraft, som, öfver qval och öden, Ge värde åt vårt lif, hugsvalelse åt döden. Men nej! du ömhetens och Religionens vän! Min röst ej manar dig: du ej behöfver den. Matt, liflöst är det språk, Permessens tärna äger, Mot hvad din enfald vet, din milda vishet säger; Behagens Urani, och dygdens Aphrodit! Ditt hjerta talar mer än alla lärors nit. Lik den Osynlige, i gränslös mildhet buren Kring varelsernas rymd, — som sökte i naturen
Prop. om Statsverket 1853. 17 Bland behofven för arméens Materiel, hvilka jag i underdånighet utber mig att i det följande få hemställa, hade äfven rätteligen bort förekomma anslags-behofvet för en ännu felande Fältbry g ge-utredning; men som denna fråga, med afseende på dess nära gemenskap med den om uppsättning af särskild Ingeniörtrupp, redan blifvit alhandlad i sammanhang med denna sednare, får jag här endast i underdånighet åberopa hvad i ämnet förut blifvit anfordf. Öfriga under denna afdelning hörande frågor afse bristerna i materielen för arméens sjukvård, dess beklädande och bevarande samt slutligen fäslningarne. Beträffande den, i händelse af ett fredsbrott, behöfliga utredning för de många och stora fältsjukhus, som då måste iordningställas, så är det obestridligen af högsta vigt att, jemte tillräcklig läkare-personal, hafva i beredskap den betydliga sjukvårds-materiel, hvilken för arméen, då den försättes på krigsfot, kommer att erfordras; och önskligt hade således varit, om beloppet af det för detta behof nödiga anslag nu kunnat af mig tillförlitligen uppgifvas. Då det likväl icke varit mig möjligt, att nu tillvägabringa de för sådant ändamål oundgängliga, vidlyftiga utredningar, och för öfrigt ifrågavarande materiel bör inom en, jemförelsevis mot den öfriga materielen, kortare tidrymd kunna anskaffas, finner jag mig häraf föranlåten underdänigst hemställa, att med framläggandet af detta behof för Rikets Ständer må för denna gång få anstå; hvarvid jag dock anser mig böra upplysningsvis anföra, att, enligt erfarenheten inom andra, väl ordnade och utrustade arméer, sjukvårdsutredningen vanligast beräknas efter 10 å 12 procent af den i fält agerande styrkan, och att således för Svenska arméen på krigsfot sådan utredning borde i förråden finnas upplagd till åtminstone det omfång, hvarpå nyss uppgifna procent-förhållande häntyder, helst sjukligheten under ett fälttåg i det nordiska luftstrecket måste antagas, hvad för öfrigt erfarenheten äfven bekräftat, blifva större än uti sydligare belägna länder.
I de år som följde efter segern vid Wohringen – en liten stad i grannskapet – den 5 Juni 1288 – räknade Cöln 80,000 väfstolar i gång. Den befästade sin republikanska författning; men denna genomgick, uti blodig oenighet mellan Patricier och Plebejer, Rådet och Handtverkarne, sina vanliga skifter; tills Reformations-seklets stora brytning äfven träffade detta försvagade samhälle, som utkastade det nya utan att kunna behålla det gamla och sedan har lefvat en ruins lif. Väfverierna gingo till Flandern och Brabant, – handeln till Holland; och fördrifvandet af alla Protestanter ur staden, år 1618, befolkade Düsseldorf, Elberfeld, Crefeld, Solingen med idoga invånare, under att i Cöln 1400 hus på en gång blefvo öde. Nyss före Fransyska occupationen 1794 funnos här 12,000 tiggare, hvilka för sitt bettlande hade bestämda platser, som ärfdes från föräldrar till barn. – Den verksamma Preussiska regeringen gör hvad den kan för Cöln; och Rhenhandeln, som under Fransyska väldet fullkomligen upphörde, begynner återfå något lif. Men intrycket af denna gamla stad är i det hela otrefligt, ödsligt. Ett sjunkande samhälle visar sin obehagligaste bild i en fordom ända till smuts och trängsel öfverbefolkad stad, som begynner bli öde. Emellertid har man här en verldshistoria i sammandrag. Lemningar af Romerska murar, vägar och vattenledningar ses än. – Cöln har haft sitt Capitolium (kyrkan Maria in Capitol bär deraf ännu namnet) – sin Campus Martius, – sina Patricier, (af hvilka 15 familjer vilja räkna Romerska anor – ibland dem en vom Geyer – hvad tycks? – såsom ännu en här varande dryckeslustig Senator heter) – sina Consuler med toga och Lictorer, som likväl ej ingåfvo Fransoserne någon respect o. s. v»
Torparen eller dagakarlen, som nödgas använda hela sin arbetskraft, för att skaffa sig och de sina ett torftigt uppehälle, och för hvilken ett dagsverke utan betalning kanske är liktydigt med en dag utan bröd, är dock förpligtad att vid kyrkobyggnad utgöra lika många dagsverken, som possessionaten, näringsidkaren eller löntagaren, i huru många tusental af riksdaler dennes inkomster än må räknas. Icke eller detta kan sägas vara med rättvisa och billighet förenligt. Enklaste sättet att jemna så väl nu påpekade som flera andra missförhållanden vore utan tvifvel att stadga, det ifrågavarande byggnadsskyldighet borde blifva ett kommunalbesvär och sålunda drabba hvarje till deltagande i kommunalutskylder förpligtad person efter de grunder, kommunalförfattningarne bestämma; men om detta sätt tillika vore det mest tillfredsställande, torde vara tvif - Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-CJtskottets Betänkande N:o 1. 5 vel underkastadt. Kommunalförfattningarne, ännu helt nya och i behof af åtskilliga jemkningar, skulle, i fråga om besvär af denna art, hvilka, en gång fullgjorda, först efter ganska rymlig tids förlopp återkomma och då blifva så mycket mera tryckande, icke kunna vinna full tillämpning, utan att för mången förorsaka ö fverdrifna kostnader. Betraktar man blott förhållandet med embetsoch tjenstemän, hvilka för tjenslens skull icke kunna med full frihet välja boningsort och ofta endast en jemförelsevis kort tid bo inom samma församling, finner man lätt, huru obilligt det vore, om de, vid förefallande kyrkobyggnad, skulle deri deltaga för sin lön i samma förhållande, som fastighetsegaren för sin fastighet. Bäst torde derföre så väl rättvisans som billighetens fordringar tillfredsställas, om, med bibehållande af den i lagen gifna begränsning emellan sådan kostnad, som utgöres efter hemmantalet, och den, för hvilken matlaget ligger till grund, förändringen inskränkte sig till stadgande derom, att förstnämnda kostnad skall utgöras af alla slags fastigheter inom socknen och den sednare åter af samtlige socknemännen, allt efter fyrk.
Stael von Holstein, F. W., angående förändrad riktning för södra stambanan mellan sjön Salem och Jönköping (N:o 230 i Bihanget): I. 252, R. 252; B. II. 173, 197, 201, A. 201, E. 256. — d:o att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i under dånighet anhålla, att Dess regering må, i samverkan med andra stater, som garanterat 1815 års Wienertraktat, i diplomatisk väg påyrka konungariket Polens återupprättande (N:o 268 i Bihanget): III. 88, 178, R. 188; B. 635, 637; IV. 5, A. 37. — Frih. 166 — M — Motioner, väckta hos Ridderskapet och Adeln: af Frih. Stjernstedt, J. W., angående särskild tryckning af de inom Riks-Stånden väckta motioner (N:o 2 i Bihanget): I. 28, 31, R. 31, B. 90, 92, A. 94. — d:o angående understöd från statens sida till befräm jande af skarpskytte-föreningarnes verksamhet (Nio 15 i Bihanget): I. 54, it. 54; B. III. 133, 178, 239, A. 248; E. Vlf. 15. — d:o angående förökning i det af Kongl. Majit för flottans nybyggnad äskade anslag Majit af de utaf motionären vid 1847 och 1850 årens riksdagar afgifna tvenne förslag till förändrad organisation af landtförsvaret, m. m.
Kollegium har derföre icke heller ansett sitt förslag, derest detsamma vunne Kongl. Maj:ts nådiga bifall och Rikets Ständer dertill anvisade crforderlige medel, kunna blifva tillfredsställande längre, än för den närmaste framtiden, och alltså böra betraktas endast såsom en väsendtlig och efter närvarande tidsförhållanden lämpad förbättring i den offentliga helsö- och sjukvården, — icke såsom en definitif, för alltid bestående reglering af denna vigtiga angelägenhet. Kongl. Maj:t, som ock i allmänhet ansett önskvärdt, att Ivollegii förslag inom en ej allt för aflägsen framtid må kunna bringas till verkställighet, har emellertid, med afseende på Statens tillgångar och den sannolikt uppstående svårigheten att erhålla fullt skicklige personer till alla de af Kollegium föreslagna nya provincialläkare-befattningarne, helst om Arméens och Flottans behof" af läkare samtidigt skulle fyllas samt enär, enligt hvad Ivollegii underdåniga utlåtande närmare upplyser, lunder äfven i öfrigt möta att för närvarande genomföra förslaget i dess helhet, i den nådiga propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof endast föreslagit Rikets Ständer att bevilja anslag till nya löner för 12 och tjenstgöringspenningar för 3 provincial-läkare-befattningar, samt arfvoden åt 24 förste Provincial-läkare med ett, hvad desse sistnämnde angår, nedsatt belopp af 500 Riksdaler Riksmynt för hvardera. Till beredande af åtminstone någorlunda hjelpliga löneinkomster för så väl Bataljonssom extra Provincial-läkare, har förening af dessa befattningar hittills vilkorligt varit medgifven, hvilket onekligen medför tvenne olägenheter, nemligen Kongl. Majlis Nåd.
Härigenom ökades arbetstiden, hvilken åter ökade omkostnaderna genom en längre fortfarande daglön åt de personer, som egde att efterse arbetet och leverera arbetarne, och Styrelsen tvingades af detta förhållande alt äfven under höstoch vinter-månaderna åren 1827 och 1828 fortsätta en del af arbetena, hvaraf naturligen en mindre arbets-produet af Bil. till K. M. Nåd. Propos. N:o aj. hvarje dagsverkare erhölls, utan att arbetslönen i allmänhet derefter kunde nedsättas. För att emedlertid närmare visa beskaffenheten af de hufvudsakligare och mest synbara arbeten, som öfverskrida hvad i förslaget var beräknadt, bifogas i underd. ett utdrag, Litt. A., af Arbets-Journalerna vid. ifrågavarande byggnader, jemte arne serskilda uppgifter, under Litt. B. och C., uppå de arbeten och deraf följande kostnader, som återstå för alt fullborda byggnads-arbetet vid bägge Inrättningarne, och bilägges dessutom i underd. en summarisk hufvudräkning, LittD., öfver tillgångar, utgifter och behof, i och för förenämnde Corrections-Inrättningar, i afseende på byggnaderne af nya och inredningarne af gamla hus. Af denna senare redovisning, hvars innehåll, tillika med de uppnämnde serskiIde uppgifternes, specielt ingår i Styrelsens räkenskaper och af vederbörande Autoriteter granskas, samt vid skeende slutlig besigtning å byggnaderna till verklighet kommer att utrönas, erfares,att 41 »^47 R:dr 23 sk. g r;st. B:co erfordras för byggnadskostnadernas betäckande, hvilken summa Styrelsen oundgängligen har af nöden alt lyfta under loppet af innevarande år, så väl för att godtgöra uppköpte och lill större del använde materialier, såsom äfven för att kunna fortsätta och till ofvan uppgifne So Bil. till K. M. Nåd. Propos. N:o 23. terminer fullborda de vid oftanämnde Inrättningar återstående arbeten. Ehuru den nu snart fullbordade byggnads - planens verkställande uppgår till 204.471 Rtdr 10 sk.
Betänkande o. Hos Hedervärda Bonde-Ståndet. i ii För Talmannens Representationskostnad, i månaden, R:dr B:co 600: — - beräknadt från den 4 s'stINovember intill Riksdagens slut. Till Hushyra för Talmannen, Secretera ren och Canzliet, i månaden 25o: beräknadt från den 1 sisth November intill Riksdagens slut. Till Hushyra för BondeStåndets Klubb, i rnånaden i83: 16. - beräknadt från Riksdagens början intill dess slut. För Tobak, Svagdricka och Ljus å sistnämnde Klubb, enligt deröfver afgifvande räkningar. Kostnaden för inredningen af BondeStåndets SecsionsR.um, enligt räkning. Ersättning till Magistraten i Stockholm för begagnandet af Bonde-Ståndets Sessionsrum och det större CanzliRummet. Och böra för öfrigt kostnaderne för Eclaireringen i samtlige RiksStåndens Sessionsrum och Ganzlier äfvensom för Skrifmaterialer och andre dylike nödvändigc utgifter ersättas efter deröfver afgifvande räkningar. Alla räkningar böra vara af LandtMarskalken eller Talmännen, medelst påskrift, till riktigheten godkände. na Stats-Ul Slutligen förbehålla vi så nödigt skulle anses, uppe förskott, emot framdeles i händelse oförutsedde nödigi derom serskildt göra vederi den 9 December i8aS. Carl De Geer. h. t. Landtmarskalk. Jon. Ullberg. Borg. St. Talman. skottets oss, icke allenast, att, om : vår requisition , bekomma edovisnihg, än ock att, i : utgifter skulle yppas, få jörl ig anmälan. Stockholm C. v. Rosenstein. PrestStåndets Talman. Joh. Os. Longberg. BondeStåndets Talman. Efter verkställd granskning, har Utskottet ansett sig böra ofvanintagna Förslag till alla delar tillstyrka, med den tillagda erinran, i afseende på ersättningen till Magistraten i Stockholm för begagnandet af Hederv.
Af d. 14 Oct. igls , uppå BorgareStåndets underdåniga ansökning i afseende på Fahlu Bergslags sökte rättighet till deltagande i ds årliga Markegångs-sättningarne. 36:0. Af den 31 Oct. 1812, uppå IiiksdagsFullmägtiges från Jemtland Anders Nilssons och. Olof Hedenbergs underdåniga ansökning om befrielse för Allmogen derstädes från Tullafgifters erläggande för den Sill och Sejfisk, *oin från Norrige införes. 37to, Af den 19 November 1813 , uppå RiksdagsFullmägtigens från Wimmerby Stad , Borgmästaren-Egges underdåniga ansökning om beviljandet af en ytterligare Marknad vid Willserum. 38:0. Af den Ig November 1812 , uppå BiksdagsFullmägtigens för Skenninge Stad Borgmästaren G. Kjellanders underdåniga anhållan om återställande af en derstädes förr hållen Marknad, samt om beviljande af tvenne nya Landtmark» nader i Malexanders Socken. 59:0. Af den 13 Jan. 1813, uppå Riks dagsFulImägtiges från Gottland Olof Tales och Carl Burges underdåniga ansökning om tillstånd för Allmogen på Gottland att å egna ägor obehindradt tillverka Kalk. 40:0. Af deri 2.6 Maji 1813, uppå FulL mägtiges för Borgerskapet i Städerne Söderhamn, Hudiksvall Och Sundsvall, Borgmästarne J, D. Sjödins och J. lillbergs underdåniga ansökning 019 Justities Ombudsm. Embets Beråtteéser. 337 om förklaring öfver 8 §. af i Cap. uti 1766 års Kongl. Af den 7 Julii 1813, uppå Riks* dagsFullmägtiges från Hallands Län underdåni* ga ansökning om återställande af Torups och Knäreds indragna LandtMarknader. 42:0