Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I sammanhang härmed har Utskottet till behandling förehaft en inom Borgare-Ståndet af Herr A. G. Rudling väckt motion, deri han föreslagit, att Rikets Ständer måtte förnya sin vid sistlidne Riksdag lill Kongl. Maj:t aflåtna underdåniga skrifvelse, innefattande anhållan, alt Kongl. Maj:t täcktes i mån af de särskilda stapelstädernas rörelse och behof samt så långt sådant, utan fara för missbruk, låter sig göra, förunna dessa städer transito-, nederlagsoch kreditupplagsrätt. I anledning af hvad sålunda förekommit och då onekligen både handeln och de stora förädlings-näringar, hvilka anväuda tullbeskattade råämnen, skulle beredas väsentliga lättnader genom en sådan nederlagsrätt, som kommitterade föreslagit, har Utskottet ansett sig desto hellre böra taga kommitterades förslag under behandling, som vissa af deri upptagna stadganden, och företrädesvis det om sjelfva nederlags-afgiflens bestämmande, torde vara af beskaffenhet att bero af Rikets Sländers beslut. De grunder kommitterade föreslagit i afseende å nederlagets ordnande, nederlags-afgiftens bestämmande, anstånd med erläggandet af tull-umgälderne för vissa artiklar samt vilkoren för tillgodonjutande af ett sådant anstånd, har Utskottet funnit sig böra i allmänhet understödja. Endast den afvikelse härifrån torde, enligt Utskottets tanke, lämpligen böra ega rum, att bränvin icke upptages ibland de artiklar, hvilkas införsel underlättas genom anstånd med tull-afgiftens erläggande. Skälen till denna afvikelse behöfva visserligen icke här närmare utvecklas. Godkännas dessa grunder i öfrigt, så innefattas deri hufvudsakligt bifall till hvad Herr Rudling uti sin ofvannämnde motion åsyftat; och något särskildt yttrande öfver samma motion torde, vid sådant förhållande, icke erfordras. 64 Bevillnings-Ulskotlels Betänkande JYi 10.
Enligt Rikets Ständers vid denna Riksdag fattade beslut äro afskrifne i8,q46: 3r. 6 2 ■_ 31,092: 09. 7. Total-beloppet af osäkra, inom linien förda capilal-forUrin gar utgjorde således vid 1840 års slut 3o4,364: 4?- 6. deraf 3o4,081 R:dr6sk.3r. af Allmänna Discont-fonden och 283 R:dr4tsk. 3 r. af Publica Pappersfonden. Under tagen kännedom af Disconl-Verkets lagsöknings-ärenden , har Utskottet för öfrigt inhemtat, att 20 stycken al de, för indrifning oell bevakning, till Ombudsmännens handläggning öfverlemnade lån, förfallna till inbetalning efter band från och med 1833 till och med »838, hvilka primitivt utgått med i4.490 R;dr, men hvarå ännu återstå obetalde 11,860 R:dr 4 sk. 7 r., äro af den högst osäkra beskaffenhet, att desamma icke kunna anses innefatta någon egentlig tillgång för Discont-Verket och följagtligen ej eller böra i dess capital-snmma inberäknas, med anledning hvaraf Utskottet, enligt Banco-Discont-Directionens derom giorde hemställan, anser sig böta tillstyrka, att desse 20 stycken lån må från Banco-Discont-Verkets Capitalräkning få afföras och uti Balance-extractet för inom linien förde lån, upptagas med tillhopa 1 1,866 R:dr \ sk. 7 r.; dock under samma uttryckliga förbehåll, som förut egt rum vid låns förande inom linien, att Ombudsmännen åt dessa lån lemna en fortsatt, noggrann uppmärksamhet, samt att hvad å dem möjligen kan indrifvas, kommer att för hvarje år tilläggas Discont-Verkets till Banken ingående vinstsumma.
Jag får deremot anmärka, att det förslag som Ulsk. framställt, är af läkare här på stället godkändt, såsom verkligen oskyldigt i främsta rummet och nyttigt i det andra. Vidare har den siste värde talaren velat vägra återremiss af betänk, och tillstyrkt R. o. Ad., att här genast, i st. f. Utsk:s förslag, antaga ett annat; grundlagen skulle icke strida deremot o. s. v. Jag hemställer till honom och till Ståndet, huru det skulle gå, om R. o. Ad. på delta rum sladnar i el.l beslut, PresteSt. i ett annat, Borgareoch BondeSt:n hvardera uti sitt, så att slutligen 4 olika, sins emellan möjligen stridande heslut blefve en följd af en så beskaffad tillämpning af grundlagen. Det är klart, att grundlagen åsyftar genom ålerremisser bereda enhet i de ärenders behandling, som hos RiksSt:n till afgörande förekomma. Om Ståndet icke finner för godt, att nu genast antaga Utsk:s betänk, utan, snarare fäster sig vid det förslag, som af chefen för Sundhels-colhm här blifvit framsläldt, och Ståndet önskar framgång åt delta förslag, så lärer det äfven vara R. o. Ad:s önskan att få detsamma bifallet af de öfriga Stånden och då måste be tänk. nödvändigt återremitteras. Jag har för min. del serskild anledn. att begära en återremiss. Då nemi. frågan förevar i Utsk., var jag i så måtto af olika tankar med pluraliteten, alt jag åslundade bestämmandet af ännu en detalj i Utsk:s förslag, och som jag nu funnit att chefen för Sundhets-colhm förbigått denna omständighet, sä tager jag mig friheten att för det II. Ståndet framställa densamma.
Stisom afven titeln angifver, ar här fråga om pojkar i skola d e ~ m, om deras enkla hem och den priilrtige gamle slcollararen, pappa Wachter. Historien om en gosse, som blifvit eftei. i skolan och i sitt eget tycke blifvit för hårdt behandlad i hemmet samt därföre kommer på den tanken att rymma, gr icke en ny historia. Genom pajnzzon vid ett kringresande a1wobatsällslrap frestas han att begigna sig af tillfä.llet och gifver sig .af från hemorten. Hur han efterspanas, l-lur bittert han saknas och hur han slutligen återfinnes, samt hur allt dotts återverkar på hans kamrater i skolan, besluifves i växlande .scener, ofta p R ett frislit ock naturligt siitt, men stundom med för mycket resonperande. Boken påminner något om Amicis ' » Kamrater », ehilru den icke har samma rika, varma och stämningsfulla kolorit som denna. I motsats till vanliga nutida barnböcker innehåller Girardins bok för mycket moraliska reflektioner och känsloanalyser, för litet hiindelser, men d l t är framställdt sB enkelt och okonstladt, att det lätt bör kunna uppfattas af barn. - Beriittels ' en är delad i öfver 100 lrorta kapitel p l några ' få. sidor, hvilket icke slculle undgå att verka tröttsamt p l sinå tioB tolf-åriga läsare, om de öfverhufvud lade märke till sådant och icke blott .. vore ifriga att f å se hur det g l r med den försvunne skolpojken. Ofversattningen är god, och det enda som i det annars vårdade sprllret förefaller egendomligt är uttrycket ntriroligt)), hvilket ord nog aldrig vunnit burskap inom vart sprBk. De trgsnitt, hvillca förekoinma flerstiides inuti testen, iiro för små och för petigt utförda för att ölra nöjet vid läsningen. Resan till viirlcleizs iiiida. Berättelse för gossar och flickor af Hallvard Berg7i. Aulrtoriserad öfversiittning af Amanda Kerfstedt. Illustr. i pappband.
Ridderakapet och Adeln samt Hedervärda BondeStåndet är giiladt, har ifrån HögVördiga PrestStåndet och Vällofl. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Banco-UIskol tets Ullätande, N:o 53. 3 N:o 53. Ank. till Exp.-Utsk. d. 7 April, kl. 2 e. m. i Utlåtande, i anledning af f. d. Bruks-idkaren W. L. A hl b oms ansökning om eftergift af öfoerränta ä Discontlån. Hos Utskottet har f. d. Bruks-idkaren W. L. Ahlbom anhållit att, emot inbetalning af capital-återstoden å ett af honom den i Maj 1834 ^os Banco-Discont-Verket upptaget Lån å 2,000 R:dr nämnde mynt, för hvilket Fahnjunkaren J. Welin och f. d. egendomsegaren C. C. Lampa ingått borgen, undfå eftergift af den å samma lån upplupne ränta; till stöd för hvilken anhållan sökanden förmält och med bifogadt preslbevis styrkt, att han med en sjuklig hustru och många oförsörjda barn., befinner sig i utblottadt tillstånd samt genom flere inträffade olyckor, utan eget förvållande, iråkat sin nuvarande belägenhet. Uti häröfver afgifvet utlåtande har Banco-Discont-Directionen upplyst: att, sedan lagsökning för omförmäldte lån blifvit anställd och Konungens Befallningshafvande i Wermlands
Endast mål i Banco Utskottet, som böra hemliga hållas, och där Utskottet med Riksens Ständers rätt besluter, undantages. Föreskriften i denna § är för alla Utskott, af hvad namn och beskaffenhet de måge vara, allmän, och finnes af ingen § i de öfrige grundlagarna denna på något sätt inskränkd. Den måste således lydas, så vida det är en ovilkorlig pligt at bokstafveligen hörsama en grundlag. Om någon analogie däraf skulle dragas at denna § föreskrifver et bestämt sätt för omröstningar i Banco Utskottet, då det med Riks. Ständers rätt någon fråga afgör, torde mig tillåtas fråga, huarest denna rätt är tillagd Constitutions-Utskottet utom i de 1 Protokollet är på detta ställe formulerat på följande sätt: »Herr Biskoppen Doctor Faxe yttrade: Sedan detta Högloft Utskott etc. (Införes)». Där bredvid har i marginalen genom ett signum gjorts en hänvisning till ett skriftligt yttrande, som inhäftats efter protokollet. Yttrandet ifråga är icke undertecknat, överst på dess första sida står: Faxe — Hörer till Protocollet för d. 4 Aug. 340 Den 4 Augusti 1812 fall då vid yppade tvister til hvad Utskott mål böra remitteras. I grundlagarne står den icke: ännu mindre är där i någon § stadgat huru voteringar i detta Utskott i sådant fall skulle värkställas. Kanske mig svaras: at Constitutions Utskottet äger at med Riks. Ständers rätt besluta, då det tilkommer, at uptaga, afslå eller til Riks. Ständers pröfning öfverlämna förslag til ändring eller förklaring af Grundlagarne. Men hvar säges det, at sådant sker med Riks. Ständers rätt, enär Utskottet skall öfverlämna förslaget till Högl. Ständernes bestämmande? Om jag skulle medgifva, at det enda fall Utskottet utöfvar en Riksens Ständers rätt, enär Utskottet afslår en väkt Motion, så förutsätter det nödvändigheten af et värkligt afslag. Detta inträffar först när afslag genom pluralitet är bestämd.
Då nu å nyo föredrogs Allmänna Besvärsoch EkonomieUtskottets den 22 sistlidne Maji aflåtne, samt den 3o i samma månad på bordet lagde, Memorial, i anledning uf de hos Ridderskapet och Adeln gjorde Anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, rörande väckt motion om frihet för Landtmannen, att mot låg eller ingen tull få exportera sina producter, fann Ridderskapet och Adelil för godt, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af de öfrige trenne Respective RiksStånden bifallit, dervid nu mera låta bero. Företogs till pröfning StatsUtskottets den 28 sistlidne Maji afgifne, samt den 5o i samma månad på bordet lagde, Utlåtande angående RiksStåndens Protocoll, samt Bihanget dertill vid sista Riksdag. Herr Silfverstolpe, Gustaf Abraham: Ssj 5a Den 2 Junii, dan genom detta StatsUtskottets nu upplåste Betänkande all misstanka om oordentligheten af min befattning, i egenskap af Secreterare vid ExpeditionsUtskottet år 1815, med tryckningen af Bihanget till RiksStåndens Protocoll, blifvit undanröjd, har jag icke något emot, att ifrågavarande Betänkande vinner Högloflige Ridderskapets och Adelns bifall. Jag önskar tvertora, att RiksgäldsContoiret snart måtte komma i tillstånd, att emottaga och granska min redogörelse för att vederlägga de anmärkningar, som i ett af de Respective RiksSsånden om riktigheten deraf blifvit framkastade. Hvad åter beträffar utdelningen af Exemplaren, så får jag för min del tillstyrka bifall till hvad sorn derom är föreslagit, endast med det tillägg, att äfven hvarje publikt EmbetsVerk i Riket må undfå ett.
SCI uppenbart. Den tolkning af förslaget, sora Hr Gira gjort i anleda. af de deremot framställda anraärknir, borde såsom en lämplig lagförklaring medfölja detsamma i händelse det skulle aDlagas, emedan denna förklaring icke finnes uttryckt i sjelfva redaklra af stadgandet. Hr Gi ra sade t. ex. att om jernvägen skulle återgå till Staten, skulle bolaget erhålla ersättning för jorden efter de i expropriationslagen faslsällde grunder. Ilr Grin som eljest under denna frågas behandling varit så angelägen att påyrka noggranna bestämmelser, borde väl med ett ord hafva anlydt något sådant, som han nu omnämnt, men så har icke skett, utan fast mera finnes uttryckligen föreskrifvet att bolaget icke skulle äga rättighet att hindra jernvägs eller annan allmän anstalts anläggande af annat bolag eller af Staten öfver den mark, hvartill bolaget kunnat förvärfva ägande rätt, utan att något ord nämnes om expropriationslagen eller att ersättning härvid skulle komma t fråga. Mig vill det således icke synas öfverflödigt alt för denna lagförKlarings skuld förslaget återremitteras lill Hr Gira för att omarbetas, på det att icke samma anmärkntr mätte kunna göras root hans förslag, sorn han i rikligt mått bestått SialsUlskts nu under öfverläggning varande betänk. Jag anhåller om afslag på Hr Grras nu gjorda förslag och all vi måtte få återgå till pröfningen af StalsUlskts betänk., hvars slutliga afgörande vi eljest icke kunna på länge emotse. Hr Hjärne, Harald: Den stora samling af R. o. Ad:s ledamöter, som under de tvenne föreg:de plenidagama har infunnit sig säkerligen af intresse för sjelfva hufvudfrågan, har icke kunnat undgå all fästa betydlig upmärksamhet vid de för t jensi fu I la anföranden Gr. Lagerbjelke första dagen, då hufvudfrågan här diskuterades, afgaf, för sakens framgång.
Utan gör dig redo, och far in i Mesopotamien till Bethuel, dins moderfaders hus, och tag dig der hustru af Labans dins moderbroders döttrar. Men allsmägtig Gud välsigne dig, och göre dig fruktsam, och föröke dig, så att du varder en skare med folk; Och gifve dig Abrahams välsignelse, dig och dine säd med dig; att du må besitta det land, der du en främling uti äst, det Gud Abraham gifvit hafver. Så skilde Isaac Jacob ifrå sig, att han for in i Mesopotamien till Laban Bethuels son af Syrien, Rebeckas broder, som hans och Esaus moder var. När nu Esau såg, att Isaac hade välsignat Jacob, och sändt honom in i Mesopotamien, att han skulle der taga sig hustru; och att sedan han honom välsignat hade, böd han honom, och sade: Du skall ingen hustru taga af Canaans döttrar: Och att Jacob var sinom fader och moder lydig, och for in i Mesopotamien: Såg ock, att Isaac hans fader såg icke gerna Canaans döttrar: Gick han bort till Ismael, och tog, utöfver de hustrur han tillförene hade, Mahalath, Ismaels Abrahams sons dotter, Nebajoths syster, till hustru. Men Jacob for ut ifrå BerSaba, och reste till Haran. Och kom på ett rum, der blef han öfver nattena, förty solen var bärgad; och han tog en sten der på rummena, och lade honom under sitt hufvud, och lade sig i samma rum till att sofva. Och honom drömde, och si, en stege stod på jordene, och änden på honom tog upp i himmelen: Och si, Guds Änglar stego derpå upp och neder. Och Herren stod der öfverst uppå, och sade: Jag är Herren, Abrahams och dins faders Gud, och Isaacs Gud: Det landet, som du ligger uppå, skall jag gifva dig och dine säd.
Den 9 Augusti. 169 Sedan H. St. nyligen beslutat att nuvar:de Hr Landtnäs porträtt skall målas af vår skickligaste målare, och det således är att emotse att besagde porträtt blifver så ulfördt att det utom andra förtjenster och värden för R. o. Ad., äfven kommer att äga den af ett varaktigt konststycke; hemställer jag att detsamma måtte blifva försedt med passande ram, samt får i sammanhang härmed föreslå, att alla de i Riddarh.direktionens sessionsrum befintlige Landtmarskalks-porträtter äfvenledes måtte blifva försedda med ramar, dels emedan de i sitt nuvar:de oberamade skick, fara illa, och dels emedan det rum hvaruti de befinnas, är det som mest af utlänningar och resande besökes. Efter uppläsningen häraf tilläde Hr Lind af Hageby: Enl. den uppgift jag erhållit af en ledamot i Ridd.direkt:n, skulle kostnaden för hvar och en af dylika ramar komma att uppgå till omkring 14 ä 15 r:dr b:co. Jag hade visserligen äfven önskat, att de i Secreta-Utsk:s-rummen befintlige porträtter, blifva med nya ramar försedde, men på det alt Riddarh.kassan icke måtte belastas med för dryga kostnader, inskränker jag mig till att endast önska, att de i Riddarh.direktms sessionsrum befintliga porträtter måtte blifva med ramar försedde. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag anhåller att få utsträcka motionen äfven till de landtm:s-porträtter, som linnas i Secreta-Utsk:s-rummen. Remitterades till Riddarh.Utsk. Företogs val af en Bänkman inom öde Bånkm:s-afd:n efter Frih. Cederström, Claes Rud.; men vid uppropet inställde sig icke någon af de lill denna Bänkm:s-afd. hörande ledamöter. Vidare företogs val af en Bänkman inom 8:de Bänkm:safd:n efter N:o 359. Frih. af Klinteberg, fullm.
Får son viss och ständig allmän eller enskylt lön af etthundrade daler silfvermynt eiler theröfver, eller varder lian gesäll i något handtverk, eller dotter gift, upphöre då pen*- sionen för them, fast the icke fyllt tjuguett år. Ej bestås pension längre än then månad, i hvilken enka dött, elier blifvit åter gift, och barn antingen fyllt sine tjuguett år, eller förut blifvit så försedt, som nu sagt är. 4:0 År enka efter then döde, och antingen inga barn, eller sådana , som efter nästföreg:de § ej böra njuta pension, tage enkan then allena; äro omyndige barn efterlemnade, men icke enka, njute barnen pensionen allena. Äro både minderårige barn oeh sådane som fyllt 21 år, njute the förre pensionen allena. Efterlemnas både enka och minderårige Larn, njute the pensionen tilhopa, enkan en hälft och barnen then andra hälften, ehvad the äro (leia eller färre, afen eller flera kullar, och varde (heras del them emellan deldt efter hufvudtalet.
Dessa obegagnade andelar af låneoch kreditiv-förlag böra naturligtvis med lika skäl sorn de öfriga ingå i beräkningarne af sedelstock, serdeles då de kunna när som helst till utelöpande sedlar förvandlas; men beträffande en och annan af berörda obegagnade låneoch kreditiv-andelar, torde det tillåtas Utskottet, att få utreda åtskilliga dervid förekommande omständigheter. Uppå de i depositions-afdelningen varande föilags-räkningar, för utlåning och diskontering genom Banko-diskonten, Låne-kontoren i Götheborg och Malmö, samt Handelsoch Närings-diskonterna, innestå vanligen vid de tider, då halfårs-uppgifterna skola upprättas, räntevinsten för ett qvartal och derutöfver, hvilket föranleder dertill att saldo å dessa räkningar icke utvisar skillnaden emellan det bestämda förlags-kapitalet och utlånade beloppet, hvarigenom ock Bankens sedel-ansvarighet visar sig s'törre, än den i sjelfva verket är. Detta missförhållande skulle kunna afhjelpas antingen på det sätt, att från sedelstocken Banko-Utskottets Memorial, N:o 47. H afdrag skedde för ett belopp ungefärligen motsvarande den influtna, men till Banken icke lefvererade räntevinsten, eller ock, att obegagnade andelarne af förlagen till allmänna samt Handelsoch Närings-diskonternas lånerörelse upptagas, i enlighet med de rapporter, hvilka för hvarje utlånings-vecka ingå till Bankofullmäktiges expedition från såväl Bankodiskonten i Stockholm, som Lånekontoren i orterna. Dock enär, för det enligt förra sättet förutsatta afdrag någon annan grund ej kan läggas, än de serskilda upplysningar, hvilka ifrån Diskontkontoren införskaffas; och i fråga angående det sednare sättet, det synes vara olämpligt, att i halfårs-uppgifterna upptaga andra zifferförhållanden än som kunna i Bankens räkenskaper återfinnas och af dem kontrolleras; så anser Utskottet sig icke kunna förorda hvarken den eria eller andra utvägen, för att i berörde afseende komma det rätta resultatet närmast; hvaremot Utskottet håller före, att om vederbörande Diskontkontor, som i slutet af Juni och
Mm härom gjorde hemställan, sorn då jemte Herr Grönhagens Memorial till Lag-Utskottet remitterades, blef af Utskottet behandlad i sammanhang med en af Herr Grefve Johan Henning Gyllenborg i enahanda afseende gjord Motion, deröfver Utskottet uti ett Betänkande, som redan en föregången Pleni-dag blifvit återremitteradt, sig yttradt, att då något visst bestämdt ämne, deruti stiftande af ny Lag föreslogs, eller ändring, förklaring eller upphäfvande af redan gifna Stadganden ansågs nödig, icke blifvit framställd, kunde Utskottet något vidare Utlåtande deröfver icke meddela. Hvad som sålunda funnits ofullständigt så väl af Herr Grefve Gyllenborg sorn mig iramställt; har deremot Herr Borgmästaren Holm ganska väl och fullständigt utredt, och jag kan ej neka det jag hade väntat, det Lag-Utskottet skulle å ett ämne, som åtminstone förefaller mig så vig - Den ii April. 365 ligt, fästat mera uppmärksamhet. Då efter min tanka ingen orättvisa i Samhället är farligare än den som finnes i Lagarne och grundar sig på dem , anser jag åtminstone det vare mycket angelägnare att tillvägabringa rättelse i sjelfva de f örfattningar, hvilkas föreskrifter icke kunna sammanstå med rättvisans strängaste fordringar, än att söka förekomma enskildta misstag i tillämpningen af dessa Författningar, hvilka just då de efter Bokstafven tillämpas äro farligast. Sådana verkeligen obilligastadganden tror jag i synnerhet finnas i de nu gällande Författningarne, angående ansvaret och bestraffningen för tjensteller såkallad försvarslöshet.
Lades till handlingarne. 14:o Angående den Fullmägtige serskildt uppdragna undersökning om beskaffenheten af f. d. Discont-Verkens återstående fordringar. Lades till handlingarne. 15:o Angående den Secreterare!! hos Fullmägtige tid efter annan beviljade tjenstledighet. Utlåtandet godkändes. Utdr. d. 29 April 1840. 16:o Angående sökt och föreslaget årligt understöd för Commissarien D. Eks efterlemnade enka. Utlåtandet bifölls. och 17:o Angående understöd för t. f. Öfver-Commissarien vid f. d. Geueral-Assistance-Contoiret P. J. Åhman. Utlåtandet bifölls. I öfrigt fann Ståndet, hvad Utskottet vid slutet af Utlåtandet anmält, icke för närvarande, å Ståndets sida, påkalla någon åtgärd. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Yid förnyad föredragning af följande Utskotts-Belänkanden , blefvo desamma, på grund af dervid gjorde anmärkningar, återremitterade, nemligen : l:o Stats-Utskottets Utlåtande N:o 45, i anledning af Rikets Ständers åren 1835, 1837 och 1839 församlade Revisorers berättelse om granskningen af Riksgälds-Verket och den åt Riksgälds-Contoirels styrelse uppdragne utredning af Götha Canal och Malmö f. d. Discont-iniättning; 2:o Bevillnings-Utskotlets Betänkande N:o 9, i anledning af åtskillige motioner, dels om stämmo-böters upphörande eller förminskning , dels om samma böters bestämmande i anseende tili skatte-beloppet; 3:o Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 13, i anledning af väckt motion om minskning i soldat-målet.
Efter uppläsningen hvaraf Hr Biskopen tilläde t Sedan PresteSt. fattat detta beslut, har Ståndet haft äran från R. o. Ad. mottaga en deputation med underrättelse, att enahanda beslut blifvit af R. o. Ad. vidtaget, äfvensom att R. o. Ad. för sin del ansett deras ifrågavarande beslut och und. önskan böra H. M. Konungen genom en stor deputatation meddelas; och PresteSt. har särskildt uppdragit åt oss att tillkännagifva det PresteSt. äfven häruti instämmer. Ex. Hr Gr. o. Landtm, anhöll, att Hr Biskopen ville betyga det Högv. PresteSt. R. o. Ad:s aktning och tacksamhet, hvarefter depulationen afträdde och på vanligt sätt ulbeledsagades. Hr von Bahr, Robert; hade inlemnat följande: I anseende lill vigtiga enskilda angelägenheter, nödgas jag, efter förrättade Utskottsval, afsäga mig det förtroende, hvarmed II. R. o. Ad. behagat hedra mig såsom Elector. II. R. o. Ad. åtskildes kl. | till 1 e. m . In fidem protocolli, Albert Munck. Tliorsdagcn ilen 25 Juli 1844. Plenum kl. $ till 10 f. m. Upplästes och lades till handlingarne ankomna prot.-utdr. från PresteSt. af d. 24, samt från Borgareoch BondeSt:n af d. 22 och 24 dennes. 30 Den 2 4 Juli. Till efterkommande af K. M:s under gårdagen utfärdade nåd. kallelse till plenum plenorum i dag kl. 10 f. m., afgingo H. Ex. Hr Gr. och Landtm, samt H. R. o. Ad., då nu kl. var nära 10, och de Härolder, som hurde gå framför R. o. Ad. sig inställt, till Rikssalen, hvarest II. Ex. Hr Statsministern för utrikes ärendena, å K. M:s höga vägnar, till R.