Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mig synes likväl att innan någon förändring vidtogs, hade man bordt göra sig den frågan, om det är billigt, att det ena omyndiga barnet skall underhålla det andra, och om icke allaredan det gamla stadgandet innesluter en grundsats, mot hvilken ingen motsvarighet lärer kunna uppvisas i något civiliseradt lands lagstiftning. Den välgörenhet, som kränker rättvisans enklaste fordringar, förlorar derigenom icke litet af sitt oförgängliga värde. En sådan skymf må icke fortfara att vidhäfta en så storartad och christelig välgörenhets-stiftelse, som Barnhuset. Eller hvad hafva de omyndiga barnen för skuld i de nära 500, till största delen oäkta, barn, som årligen intagas på Barnhuset? Denna skuld måste väl drabba den myndiga befolk ningen, och något undantag derifrån borde minst från Regeringens sida komma i fråga, då den äfven föreslagit den ogifta qvinnans myndighet. Af Barnhusets räkenskaper synes, att det hade tillgångar vid slutet af år 1852 Häraf synes att tillgångarne under dessa få år ökats med 111,773: 13. 1. Deremot visar sig visserligen att Barnhusets skulder vid 1855 års slut utgjorde B:ko R:dr 157,991: 16. 3. men deremot vid 1852 års slut endast 82,904: 17. 10. hvadan Barnhusets skuld ökats med(?) ~ 75,086: 46. 5. o »a Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 9 6. 17 så att den verkligen behållna tillgången ökats med endast 36,686 R:dr 14 sk. 8 r:st. Skulle således öfverskotten från Förmyndare-Kammaren under dessa år uteblifvit, så hade visserligen en lika stor, om ej större, brist uppstått, hvilket jag till Barnhus-direktionens rättfärdigande velat anföra.
Man inser numera att brukspatronens jernstänger äro till och med de, i visst fall, endast en råvara, på hvilken man lagt en alltför obetingad vigt och under det man åt denna lemnat uteslutande skydd och tvunget under brukspatronernas ok vår taekjernstiilverkande allmoge, och gjort grufbrytningen beroende helt och hållet af hans förmåga att kunna till tackjern bereda en knappt märkbar del af våra jernmalmer, eftersökta i hela verlden, eller, med andra ord, gjort vår jernhandtering och tackjernstillverkning till ett enskilt brukspatrons-intresse, man icke endast förbisett hela rikedomen i våra berg, stor nog att förse verlden med tackjern och landet med guld, utan äfven och vidare att vi igenom denna prohibitiva lagstiftning, med förbud eller höga tullafgifter på exporten af malmer och tackjern, lärt handelsverlden att kunna undvara våra förträffliga jernmalmer *), hvarförutan vi genom tull på importen af jern lagt hinder i vägen för vår industri att tillgodogöra sig mindre dyrt jern och äfven utestängt inhemska verkstäderna från råvarans, jernet, bearbetande i de otaliga rigtningar det ingår i menniskans och industriens behof. Vi hafva för sent tänkt härpå hos oss. De millioner vi lemna utlänningen, i jern, manufakturer, maskiner, skeppsmaterialier, knifvar, gafflar m. m., rigta utlandet och utarmar, icke allenast jerntillverkaren, utan äfven landet i allmänhet. Likasom vi exportera af jordbrukets råvaror och lemna förädlingen, som gifver största behållningen, åt utlänningen, lika så göra vi med jernet, ehuru äfven utlänningen ledsnat på vår prohibitism och sk ffat sig andra utvägar för behofvet, hvarigenom denna modernäring nedtynges till den lilla del vår export af jern innefattar, ytterligare med dryga och onödiga transportkostnader, i stället för att vi, genom maskinverkstäder, åt vår industri skulle väl kunna bearbeta det sjelfva med vinst. Så får det likväl icke fortgå. Vår ruin skulle snart blifva en följd deraf. Men hvad skall hjelpa oss? *)
I Norra och Södra Asbo samt Bjäre häraders fögderi u* 1 * 1190 136 I Ostra och Vestra Göinge häraders fögderi 197 360 I Gerds, Willands och Albo häraders fögderi 66 303 I Ingelstads och Jerrestads häraders fögderi 2 2 Summa 455 801 Christianstads län. Skjuts. Kronobrefbäring. Kusthamnar. Ångbåtar. 15 ökats, hafva klagomål ofta försports. Ett märkbart förhållande företer sig dock i afseende på bedömande af det mer eller mindre tryckande i gästgifverioch reservskjutsskyldigheten. Under periodens början klagades mycket öfver skjutsbördan, och då under hvartdera af åren 1856 och 1857 utgingo mellan 61 å 64,000 hästar, syntes också något skäl för denna klagan, men sedan under följande tre åren hästantalet nedgått till nära hälften, utan tvifvel en följd af den förhöjda skjutslegan, hafva icke sällan från skjutsskyldiges sida försports anmärkning, det de gått i mistning af tillfälle till skjutsningsinkomst. Det borde således kunna antagas, att åtminstone en del af de skjutsskyldige icke numera betrakta skjutsningen såsom något särdeles tryckande onus. Sedan under periodens senaste år Södra stambanan blifvit öppnad till Sösdala, utgingo vid närmaste gästgifvaregård betydligt högre antal skjutshästar än tillförene, men detta förhållande har åter förändrats, sedan Hessleholms jernbanstation öppnades, och då skjutsåtgången vid der närmast belägna gästgifvaregård i stället ökats. Jernvägen har i öfrigt verkat derhän, att skjutsåtgängen märkbart minskats vid de gästgifvaregårdar, som äro belägne vid allmänna landsvägen åt Malmö.
Den, som, på sätt Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet beslulit, vill, att räntan för lån i Upplånings-Disconten bestämmes till 6 procent, samt afdrages vid Förstärkta Banco-Ulsk. Memorial N.-o 1/J.g. 3y lånets meddelande, under förhehållförBancoStyrelsen att, på förekommande anledningar, framdeles kunna nedsätta densamma till 5 procent, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, så är beslutadt, att räntan för lån i Upplånings-Disconten bestämmes till 6, minst 5 procent, samt afdrages vid lånets meddelande. Voteringen härom bar så utfallit, att Sedlarne, hvaraf 2:ne blifvit casserade, innehållit, utom den aflagda Sedeln: Ja, 6g. Och emedan följaktligen Ja vunnit, så är beslutadt, att räntan för lån i Upplånings-Disconten bestämmes till 6 procent, samt afdrages vid lånets meddelande, under förbehåll för Banco-Styrelsen att, på förekommande anledningar, framdeles kunna nedsätta densamma till 5 procent. Och har förstärkta Banco-TJtskottet bär-* igenom skolat dessa båda resultat för Rikets Ständer vördsamt anmäla. Stockholm den io Mars i83o. 38 Banco - Utskoltets Utlåtande IV.-o i5o. Ankom till Exp.-Utsk, den 17 Mars i83o. Utlåtande, med anledning af erhållet uppdrag från Högl. Ridderskapet och Adeln att, i afseende på grunderna och 'vilkoren för Spannmåls belåning, jemte de för sådant än-, damål nödiga reglementariska föreskrifter, med förslag till Rikets Ständer inkomma,. Från Högloft.
Låtom oss icke glömma, att Regeringens sammansättning är en för Statens bestånd och Nationens väl nära lika vigtig del af samhällsinrättningen, som förhållanderna mellan Regeringen och folket. Del är också dessutom den väsendtliga skillnad emellan de högre Einbetsverkens organisation, enligt iG34 års Regeringsform, och den nu föreslagne Ministerialförvaltningen, att Collegierne då voro, som Utskottet sagt, afdelningar af Rådet, hvilka beredde samma ärender som in pleno afgjordes, att Collegierne hade flere Ledamöter gemensamme med Rådet och de Bisittare deri, som ej hörde till Rådet, ändå i förekommande mål hade rösträttighet, och intet blott voro Rådets föredragande och expedierande Betjening. Det var således icke blott en man i Rådet, som om hvarje Styrelsegren ägde fullkomlig kännedom, utan flere med lika rättigheter inom Rådet; då deremot de nu föreslagne DepartementsCheferne skulle i sin Styrelsegren sakna all Controll af kunnige likar, och af ingen, som jemte dem Den 27 Maji. 325 lade hand vid saken, kunna vänta motsägelse. Man finner allt förekommit genom Nationens rätt att genom sina representanter kalia dessa Chefer för de administrativa myndigheterne till ansvar för åtgärder dem de hetas vidtagit, men omöjligen kunnat alla vidtaga på sätt att de derföre kunna ställas till verk* ligt ansvar, emedan sådant aldrig bör kunna utkräfvas af dem, hvilka genom felaktiga inrättningar blifvit nödsakade att befatta sig med en mängd saker, om hvilka de omöjligen kunna äga full kännedom, och hvilka således ej felat i annat än deri, att de åtagit sig en orimlig befattning, under det att de, som verkligen genom oskicklighet eller elak vilja vållat skadan, eller tillstält oredan, njuta skygd af sin apparenta obetydlighet. För allmänheten kommer den subordinerade Embetsmannens lycka att synas beroende af Ministern, men i sjelfva verket blir det Ministerns väl eller ve, som blir beroende af den subordinerade Embetsmannen, och härigenom skall ett förhållande dem emellan alstras, tvärtemot hvad det borde vara, af det starkaste misstroende å den subordinerades, och det blindaste förtroende å Ministerns sida.
Majis Nådiga Skrifvelse lill Rikets Ständers Slats-Ulskott, angående ytterligare anslag för fullbordande af nya lärohus-byggnaderna i Wexiö och Wisby samt anslag till utvidgande af lärooch gymnastik-husen i Nyköping; Gifven Stockholms Slolt den 30 Januari 1857. Sedan Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag, uppå Kongl. Maj:ts derom framställda Nådiga proposition, till uppförande af nya lärohus i städerna Wexiö och Wisby beviljat anslag, för byggnadsföretaget i den förra, af 40,000 R:dr och, för nybyggnaden i den sedna re, af 50,000 U:dr, hafva Wexiö och Wisby Stifts konsistorier, uti särskilda underdåniga skrivelser af den 17 sistlidne September och 19 påföljde November, anhållit, att som förenämnde beviljade belopp, i anseende till de under de 2:ne sednare åren högt uppstegrade prisen å byggnads-materialier och arbetslöner, utom andra inträffade oförmodade omständigheter, befunnits otillräckliga att betäcka kostnaderna för omförmälda byggnaders fullbordande, Kongl. Maj:t måtte genom Nådig proposition till Rikets Ständer bereda ett ytterligare anslag af 20,000 R:dr för lärohuset i Wexiö och af 10,000 It:dr till enahanda byggnad i Wisby, hvarjemte Biskopen Doktor Th. Annerstedt, i egenskap af Ephorus för läroverken i Strengnäs stift, uti underdånig skrifvelse den 4 nästlidne månad anhållit, att Nådig proposition måtte till Rikets Ständer aflåtas om beviljande af ett anslag, stort 14,082 R:dr 16 sk., allt banko, till utvidgande af lärooch gymnastik-husen i Nyköping, hvilket byggnadsföretag vore af behofvet högt påkalladt. Enär till Kongl.
Ta b lea u leder till det resultat, alt taxerad och olaxerad Bevillning, jemte Tidningsstämpel-afgift, Skatterätts-medel och Observations-medel, efter afdrag af afkortningar, afskrifningar, provisioner m. m., gifvit följande behållning nemligen : fitvillnihgs-Utskottets Betänkande IV.o S-j, 3 För år 1824 R:dr 2,182,257: 37. 1 t* “ “ 1825 “ 2,229,965: 34• 7. “ “ 1826 — « 2,244.135: 19. 4- “ “ 1827 * - « 2,267,816: 27. 9. samt “ “ 1828 circa" 2,280,566: 12. 2. Då de tm antagna Sevill nirtgs-grun* derna, i allt hvad som har väsendtlig inflytelse på Bevillningens belopp, öfverens* stämma med de vid 1823 års Riksdag fast* ställda, har Utskottet för sina beräkningar öfver fördelningen lagt till grund ofvan* nämnda redan existerande förhållanden, hvarvid Utskottet likväl afsett, icke mindre den nedsättning å vissa titlar, än den höjning å andra, som skola blifva följder af åtskilliga förändrade stadganden , hvilka dels redan äro till sina grunder bestämda, och dels nu af Utskottet vördsamt föreslås» För att undvika vidlyftighet, torde Utskottet få åberopa den häröfver upprättade bilagda Calcul, Litt. B., som utvisar, att den taxerade och otaxerade Bevillningen blifvit beräknad att debiteras årligen i medeltal med circa R:dr 2,351,000: Äfvensom alt Ut* skottettrottsig böra hitföra de till Transport p>,35i,oootr,* I - 4 BevillningsUtskottet s Betänkande N.-o 5-J.
Befallningshafvande i Calmar län blifvit Kongl. MajUs Nåd. Skrifvelse, J\i 31. 33 blifvit hörd, med underdånigt utlåtande oeh förslag i afseende på verkställigheten af hvad med denna Rikets Ständers skrifvelse afsågs lill Kongl. Maj:t inkomma; och hafva, med öfverlemnande af Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes infordrade yttrande, deruti Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, dels, beträffande utredning i afseende på sättet att afhjelpa de anmärkta olägenheterna, lörmält sig anse det åsyftade ändamålet icke kunna vinnas på annat sätt, än det redan föreslagna, eller länets delning i tvänne, dels ock, vidkommande beräkning af de med denna förändring förenade kostnader, åberopat 1840 års nådiga proposition i ämnet, med tillägg endast att de i sagde proposition upptagna kostnader tills vidare torde komma att ökas med de ersättnings-summor, beräknade till ett belopp af 1,394 R:dr 24 sk. 1 rist. B:ko årligen, som, i händelse af länets delning, kunde komma att till erkännas i Calmar län nuvarande Lands-sekreterare, Lands-kamererare och Landt-räntmästare för minskade inkomster.
Ett annat ämne, hvaruti jag förut åtskilliga gånger arbetat, och hvarpå jag egentligen trott mig böra fästa Bevilln.- Utsk:s uppmärksamhet, är bestämmandet af en fix tull å spanmål. Om tullen på råg är bestämd till oföränderligt belopp af 1 r:dr b:co, kan man påräkna, att den, jemte öfriga afgifter vid införskrifning och sammanlagd med köpmannens ökade kostnader genom förskotter för clarerandet af tullen samt afgifter innan försäljningen af varan, uppgår till minst 1 r:dr 16 sk. b:co tunnan. Under missvextår ökas härigenom priset på hvarje tunna utländsk råg således minst med denna summa, hvartill den annars kunde säljas. Detta högre pris betalas då nästan uteslutande af den fattigare classen, ty de förmögnare hafva dels spanmål till salu, dels hafva de tillgångar att förse sig med deras årsbehof, innan priserna stigit till deras maximum. Men det är Statens fördel, att den fattigare classen erhåller spanmål till lägsta möjliga pris, och således motverkar denna högre tull vid missvextår Statens sanna fördelar derigenom, att den ut - Den 5 Augusti e. m. gör en beskattning på den folkclass, som minst af alla tål beskattning, oell hvilken beskattning pålägges just den tid, då samma folkclass har svårast att utgöra den. Det synes som nu anmärkta olägenhet af en oföränderlig eller fix tull å spaomål, hvars fördelar jag nu icke vill bestrida, emedan allmänna åsigterna i denna del synas äfven blifvit fixa, skulle kunna föiekommas, derigenom att tullen å de tvänne för fattigare classerna mest nödvändiga sädesslagen, hvilka troligtvis Utifrån kunna fås till lägre priser än inom landet, nedsättes, vid de tillfällen, då priserna Uppstigit till ett visst på förhand bestämdt högre belopp. Ett sådant undantag från regeln hör ej kunna medföra någon ovisshet för handeln eller förminska fördelarna af fixa tullsystemets införande, enär äfvenväl den eventuella undsättnigen kan och bör på förhand bestämmas och fixeras till visst belopp, som ej får förändras efter omständigheterna, utan beror af sådaua förhållanden, som tidigt nog ligga öppna för allmänhetens ögon.
För fortsatt utgifvande af sådana i Riksarkivet samt andra allmänna och enskilda samlingar befintliga skrifter och handlingar, hvilka för fäderneslandets historia och till belysning af dess offentliga förhållanden äro af vigt, blef utaf Rikets Ständer vid sistlidne riksdag det anslag af 9,000 R:dr Riksmynt, som vid näst före - Bil. M 7 d) till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. NI 1, om Statsverket 1862. 85 gående riksmöte för ändamålet beviljats, ytterligare anvisadt att under nu löpande statsregleringsperiod utgå med en tredjedel årligen. Det med anledning häraf i Riksarkivet företagna arbete har, såsom Riksarkivarien uti skrifvelse den 11 nästlidne Augusti anmält, i öfverensstämmelse med den af Eders Kongl. Maj:t nådigst gillade plan, sålunda foitgått, att af den till Konung Gustaf I:s tid hörande registratur en del, omfattande åren 1521—1524, från trycket utkommit; att manuskript till ytterligare två delar är beredt för tryckning och endast väntar på ledig press hos boktryckaren; samt alt en särskild serie, som skall upptaga lagförslagen från Konung Carl IX:s tid, likaledes är under bearbetning och äfven efter icke lång tid färdig till tryckning; anhållande Riksarkivarien, det Rikets Ständers bifall måtte utverkas dertill, att allt hvad af de för omförmälda ändamål beviljade anslag icke blifvit under innevarande statsregleringsperiod lyftadt, må äfven framdeles stå til! disposition i samma afseende.
Till fullgörande af KonstitutionsUtskottets mig gifna uppdrag, att talan angående behandlingen af alla dessa ärenden emot vederbörande i laga ordning utföra, och sedan jag, uppå derom gjord begäran, utbekommit de inför H. M. Konungen och uti Kongl. Regeringen hållna protokoll, hvari samma ärenden igenfinnas, får jag, å embetes vägnar, likmätigt 102 och 106 §§. Regeringsformen samt 5 §. af Rikets Ständers för Deras Justitieombudsman fastställda Instruktion, hos Herr Presidenten, såsom RiksRättens Ordförande, äska laglig kallelse å de StatsRådsLedamöter och Föredragande, hvilka, på ofvanbeskrifna sätt, vid ett eller flera tillfällen, med tillstyrkandeeller med beslutanderätt i handläggningen af ifrågavarande ärenden deltagit, nemligen: H. E., f. d. JustitieStatsMinister 11, R. 0. K. af K. M. O., OrdensKansleren, m. m., Herr Gi’efve Mathias Rosenblad, angående de ärenden, som äro antecknade under punkterna N:ris 1 till och med 11 samt 13, 14 och 16; H. E., II. E., StatsMinistern för Utrikes ärendena, R. o. K. äf K. M. O. m.m., Herr Friherre Gustaf Niis Algernon Adolf Stjerneld, -angående punkterna N:ris 1, 2, 14 och 15; II. E., f. d. StatsRådet, R. o. Iv. af K. M. O. ra. m., Herr Grefve Carl Axel Löwenhielm, angående punkterna N:ris 1, 2, 4 lill och med 10, 13, 14 och 15; f. d. StatsRådet, R. o. K. af K. M. O. m. m., Herr Friherre Gustaf Fredric Åkerhjelm, angående punkterna N:ris 1, 2, 4 till och med 10, samt 12 till och med 15 ; f. d.
Dina kära landsmän äro ock ett envist folk, som ej vill rätta sig efter påbud, gjorda för deras eget bästa, och det endast emedan det är vi, som utfärda dem, och icke några Svenska adelsmän, som ej bry sig om dem så mycket ens som om sina kalfvar.“ „Ers Durchlaucht,“ svarade Johan, „sår, sådana som de, hvaraf Finland nu blöder, läkas ej så lätt.“ „Nåväl, min kära misantrop, hvad har du uträttat? Efter vi nu ha vår vördige Superintendent här, så låt oss först veta något huru det vill börja gå med undervisningsväsendet, som han med så mycket intresse omfattar. Hur går det med skolan i Tavastehus?“ „Ännu har den ej kunnat komma i stånd. Enlig med sanna förhållandet är kyrkoherdens uppgift, att det ej låter sig göra. Att det allraminsta bidraga förmår ej folket, och till och med om allt bestås fritt, finns ingen, som kan begagna sig deraf. Barnen måste hjelpa qvinnorna att sköta åkerbruket, om ej alla skola svälta. Presterskapet bjuder till att göra hvad de kunna; se här en ABCbok skuren i träd och sålunda tryckt! Ack, det är så ringa som kunnat göras för att hindra Finlands folk att falla i ett tillstånd af barbari. Här äro anteckningar i denna väg.“ „Och soldateskens uppförande? „Sådant ers Durchlaucht fruktade: ytterst svårt för det arma landet. Jag har haft äran framföra ers Durchlauchts ordres i detta afseende till de i dessa trakter förlagde officerare. Här äro de anteckningar, jag gjort i denna väg. Men innan jag i detail redogör för min beskickning, täcktes ers Durchlaucht tillåta mig att framställa en sak af ledsam beskaffenhet. Jag har nemligen att anmäla ett föregifvet myteriförsök, för hvilket tvenne ädla damer jemte några deras underhafvande äro fängslade.“ „Nå, pest och död, äro icke edra finnar ett besynnerligt folk, som ej kunna tåla lugn, om de än skola störa det på bekostnad af egna halsar. Har ni ej nog af att edra prester äro upproriska, skola nu ock qvinnorna blanda sig i spelet?
Dä Stäts-Ridets Ledamöter iiro, i och för Bädslagen, underkastade ej allenast ett sådant omedelbart och lagligt ansvar, som i 106 Regeringsformen bestämmes, utan ock det mer indirecta, hvartill en behandling efter nästföljande J07 §. möjligen föranleder, har Constitulions-Utskottet ansett sig böra, med bifall till derom gjord motion, föreslå att i 9 g. af nämnde Grundlag må tilläggas citationen af 107 §. Regeringsformen, och, i enlighet härmed, en så lydande redaction af sista puneten antagas: »För Rådslagen skola Stats-Rådets Ledamöter vara ansvarige, såsom i 106 eller 107 . derom vidare stadgas.c< Hvilket förslag Utskottet härigenom får till Riksens Högloft Ständer Öfverlemna, för att jemlikt 56 §. Regeringsformen öfvervägas och framdeles afgöras. Constitutions - Utskottets Memorial med föreslående af ett tillägg i 10^ ,g. Regerings-Formen. Ilmar Grundlagen anvisar emellan Civile och bihang till Rihs-St. CJtsk. Betänkanden. Militaire Föredragandes Embets-åligganden en tydlig analogie, stödjande sig förnämligast på begges skyldighet till ansvar och begges rätt till reservation, har Constitutions-Utskottet, med gillande af en dess Ledamots ingifha, härpå grundade förslag, funnit sig äga anledning att tillstyrka en sådan förklaring och rättelse i Regerings-Formens 107 §., likasom i 29 §. Riksdags-Ordningen, att efter orden: »eller att någon Stats-Secreterarecc må tilläggas : eller Föredragande af Comrnando-mål; Och får således Utskottet detta sitt yttrande till Riksens Höglofl. Ständer, i afseende på den i 56 g. Regerings-Formen stadgade behandling, härmedelst öfverlemna. Stockholm den 26 Mars 1818. CoTistitubions - Utskottets Memorial med föreslående af ett tillägg i 67 Riksdags-Ordningen. t1 ör en med 56 §.
Hvad åter angår till caffesurogut användbara brända växter, dertill cichorieCaffcsurrorot förnämligast är att hänföra, synas skäl icke förefinnas att, såsom Kongl. gat,cicho Maj:ts förslag jemväl innehåller, belägga desamma med lika tull, som åsättes det r>erot brända caffet. Bruket af detta njutningsämne har numera blifvit behof hos äfven de fattigare samhällsklasserna och ingår, till icke obetydlig del, uti deras dagliga lifsmedel; och att genom en till SO procent af värdet bestämd tull fördyra det eljest billiga caffe-surrogatet, innebär icke blott orättvisa emot nämnde samhällsklasser, utan ock, efter hvad erfarenheten visat, en under sednare tider serdeles verksam retelse till smuggling af nämnde vara. Någon skälig anledning att helara införsel af brändt caffe under namn af caffe-surrogat förefinnes icke eller, då dessa ämnen, både till lukt och utseende lätt kunna skiljas och någon synnerlig afsättning af det dyrare caffet i bränd och malen form svårligen kan vara att påräkna. På dessa grunder och då den å cichorierot af Kongl. Majit föreslagna tullnedsättning synes lämplig, tillstyrker utskottet, att till caffesurrogat användbara brända växter må upptagas under ciehorierot och denna artikel erhålla följande redaktionsoch tullbestämmelser nemligen: »cichorierot» 3 sk. värde och 8 r:st införseltull, bränd, malen eller beredd och andra till caffesuorroyat användbara brända växtdelar, 8 sk. värde och 2 sk. införseltull per skålpund; samt att, såsom följd häraf, caffe-surrogaten må i noten upptagas med hänvisning till cichorierot. Såsom Kongl. Maj:t föreslagit, tillstyrker utskottet, Campher. 24 lie v ilin ings-Utskottels Utlåtande, N:o 15. Canel. Canliller. Capris. Caslanier. Chlorsyradl kali. Chinabark. Chocolad. Cirklar, passare, och cirkelbestick, compasser. Cobeber. Cocffiirer.