Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till en vid Röda Hafvets inlopp belägen och åt Månan helgad ö, der man är i begrepp att fira en fest till Gudinnans dyrkan, ankommer just i detta ögonblick, genom skeppsbrott, en äfventyrare från Paris, ”Hr A la Bonheur”, en gladlynt, sjelfbelåten, förhoppningsrik sammansättning af bonvivant, sprätt och poltron, som nu hotas af det öde, att brännas på bål såsom det af sjelfva Gudinnan utkorade högtidsoffret; men räddas, dels genom den kärlek han genast förstår uppväcka gemensamt hos Öfverste Prestens maka och dotter, dels genom den lyckträff, att både Öfverste Presten och öns tvenne anseddaste krigshöfdingar, af hvilka den ene har löfte om Prest-dottrens hand, äro lika harhjertade som ankomlingen; i följd hvaraf denne, som fintligt begagnar sig af fruntimrens gunst och modighet, omsider sjelf blir Öfverste Prestens måg och den högste af öns höfdingar. Tanken häraf, och i någon mån äfven behandlingen eller utförandet, innefattar så mycket både komiskt och romantiskt stoff, att ett mera konstnärligt skaldesnille, – ett sådant t. ex. som Heibergs, – lätteligen hade kunnat utbilda det till ett romantiskt lustspel af första ordningen. En samtids-aning derom framblickar ock i den omständighet, att (såsom det berättas i företalet) ”nio de förnämste och för musikaliska talenter allmänt erkände kompositörer” hade ”täflat med hvarandra vid Musikens författande”. På versens beskaffenhet må några bitar, ur de tre första scenerna, anföras såsom prof. Chor af Fiskare och Invånare. Kärlek! Dyra himlalåga, Som vårt första upphof var! Du försötmar lifvets plåga, Skingrar våra mulna dar. Kan väl något nöje svara Mot den vällust du ses ge? Gif oss, att så sälla vara, Som vi ifrigt dig tillbe! En Fiskare. Re’n ser man solens klara bloss Ur österns purpurskyar skrida, Att gläda och förnöja oss, Som längtande dess ankomst bida.
IX Utskottets förslag, enligt Betänkandet N:o 29. 16 §. 17 §• iS §. »9 §• 20 §. beslut Ridderskapels och 2 1 §. uti i morn. utbytas orden: ”från hvarje af dem’’ emot orden: af de röst-egande inom hvarje af dem. 1 moni. början deraf skall erhålla följande lydelse: Ordförande och vice Ordf drande väljas för 2:ne är ä So c k nes t ännu a , der hvarje valberättigad bör vid upprop efter val listan mundtligen afgif va sin röst Pä i 16 JJ. föreskrifne sätt väljas Ledamöter och Suppleanter, o. s. v., enligt Utskottens föi slag. uti 2 mom. böra orden: i Maj eller Juni månader utbytas emot or len i Maj månad. uti f moni. böra orden: efter 2:ne års tjenstgöring utbytas emot orden: efter 2:ne sistförflutne är ens tjenstgöring. godkänd» godkänd. början af 2 morn. förändrad lydelse: För uttagande af oguldet tillskott, hvarom i föreskrifva» ordning är å Socknestämma besluta it, samt restlängd i Sockneslämma uppläst och erkänd skall genast antagen. Preste-Ståndets beslut. förändrad lydelse: Sockneslämma väljer Ordförande och Ledamöter i Sockne-nämnden lill antal, som pröfvas. 2 moni. bör utgå. nödigt Borgare-Ståndets beslut. godkänd. 1 och 2 mom. böra utgå. 3 mom. förändras till denna lydelse:
Häraf följer således, att ärfd fastighet å landet aldrig kan blifva föremål för testamente, men väl dylik fastighet i stad; alt, då en oinskränkt dispositionsrätt är lemnad öfver affinge-jord å landet, såvida icke jorden är förvärfvad i äktenskap af personer, hvilka höra till Preste-Ståndet, kan deremot den, som förvärfva!- fastighet i stad, blott till en ringa del genom testamente afhända sina barn och bröst-arfvingar samma fastighet, derest lian ej är frälseman; att, då de lyda under landsrätt, som å landet bo, samt under stadsrätt de, sorn i stad bosatte äro, ega de förre, med undantag af sådane, som höra till Preste Ståndet, obegränsad frihet att förfoga 0111 sin lösa egendom, ehvar den nu finnes, hvaremot för de sednare friheten i detta hänseende är betydligen inskränkt, så framt de ej äro frälsemän, hvilka i detta läll lyda under landsrätt; så att teslaments-rätten är beroende dels af egendomens belägenhet, dels af egarens åtkomst och dels af det ständ, hvartill egaren hörer. Af hvad sålunda blifvit anfördt rörande den lagstiftning, som uti ifrågavarande hänseende är gällande, visar sig nogsamt dess invecklade beskaffenhet och huru svårfattlig den är, särdeles efter den förändring, sorn år 1844 skedde uti giftorättsoch arfs-lagarne, hvarvid det skäl förföll, som förut till en del legat till grund för olikheten i testameuts-rätlen. Lagen företer således numera ingen giltig anledning till denna olikhet, såsom häntydande på en lagstiftning, hvars grundsatser ej äro förenliga med en nyare tids rälts-åsigter och hvilken alltså svnes böra till öfverensstämmelse med dessa förändras. Härvid förekommer, att de flesta bildade folks lagar förbehålla åt barn och bröstarfvingar en viss lott af föräldrars egendom, och denna åsigt har äfven hos oss gjort sig gällande i stadsrätten, ehuru i mera utsträckt grad.
N:o 175. inom de sex nordligaste länen, om sådan förhöjning i det af Kongl. Majit äskade anslag för understödjande deraf, att 20,000 R:dr varda särskildt anvisade för Kopparbergs län. Motion N:o 105. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 141. B. St. underdån. Skrifv. N:o 175, i Jemtlands län, om ett årligt anslag dertill af 50,000 R:dr utöfver hvad Kongl. Majit för samma ändamål äskat. Motion N:o 254. StatsUtsk. Utlåt. N:o 141. R. St. underdån. Skrifv. N:o 175. inom Norrbottens län, om anslag af 50,000 R:dr årligen dertill. Motion N:o 315. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 141. B. St. underdån. Skrifv. N:o 175. inom Westerbottens län, om särskildt anslag dertill utöfver det af Kongl. Majit äskade. Motion Niis 136 och 299. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. Nathhorst, om pensioner åt tre döttrar efter f. d. Sekreteraren vid Kongl. Landtbruksakademien J. Th. Nathhorst. Motion N:o 251. Stats-Utsk. Utlåt. Nio 153. B. St. underdån. Skrifv. Neder-Kalix distrikt, om förhöjning i lönell för Provincial-läkaren derstädes. Motion Nio 253. Stats-Utsk. Utlät. Nio 139. B. St. underdån. Skrifv. Nettelbladt, Carl Casper, från Stockholms län, Motion N:o 116, om upphäfvande af hittills gällande reglemente för vården af sockncmagasinerna samt öfverlemnande åt komrounalst) rclserna ali öfver desamma förfoga. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Nio 55 samt Mern. R.
Men blir en statsförfattning bara renskrifven i ett enda rätt vackert exemplar, och några män, som icke konciperat en enda mening i densamma, rita sina namn derunder, så blir också hela folket i samma ögonblick genomträngdt af all den visdom ett sådant opus innehåller, och hela nationens lycka är gjord i blinken. Det måtte just fröjda en Parisare att nu se en Pariser-trashank. Han sitter i Oktober, der han satt i Juni, han har ännu magen lika tom som då, under samma tecken till byxor, och under samma blus som då letar den arma satan efter de enda varelser, som följt honom i motgången, och äfven nu i medgången – ty hvilken skillnad nu emot då? Nu har ju den lyckliges karta blifvit en sanning! Visserligen hafva sedan Juni några lappar åter lossnat på hans benbetäckning, blusen har öppnat ett par luckor, genom hvilka de magra men fasta armarne kunna värma sig i solen då hon behagar skina – och Oktobervinden är blifven litet svalare än Juni-fläkten; men hvad gör det? – Hans karta har blifvit en sanning, Carl X drifver honom icke mera i messan, och Polignac hindrar honom ej att trycka hvad han tänker. — Hvad tänker du, du trasiga, bleka broder? Tänker du, att den som sådant förmår bort säga, att dessa stenar varda bröd? Tänker du, att det kostat allmakten litet att låta solens strålar i Oktober falla lika lodrätt som i Juni? Tänker du, att en varelse, sådan som din, säkert icke skulle saknats, om du aldrig funnits till, att en permission för dig från lifvets tjenst icke skulle hindrat den jemna gången i försynens regeringsärenden? – O du Argusiska majestät! Hade äfven alla dina planer för min och Sveriges lycka redan gått i fullbordan, och blefve äfven dess karta en sanning – sannerligen det der tinget, som klappar här i min venstra sida, i denna stund varit lugnare. Men du, du bleka i trasorna, du drifver blygselns rodnad fram på min panna. Ty du sitter der utan en klagan, fastän du nittienie gånger bland de hundrade, du utsträcker din hand, drager den tom tillbaka.
Dock bör det i sin jämna gång fortsättas, om det är till nytta för Våra och Kronans fartyg och rikets handel. Anmälan görs till lotsdirektören som ger hemmanet till någon skicklig lots. § 41 Finns behov av nytt lotsställe och det gäller kronoskatteoch frälsehemman är ägaren skyldig i likhet med vad som är stadgat för gästgivaregård. Vill han inte avstå hemmanet är han skyldig att på något ställe åt sjösidan upplåta mark där stuga och uthus för lotsen kan byggas. Överenskommer med Oss och Kronan om de förmåner lotsen skall ha. Skulle lotsarna betala tomtören för sina boplatser kommer sådan avgift att utgå från lotsmedlen. Kommer man inte överens meddelar landshövdingen utslag i saken och den missnöjda kan klaga hos Kammar Kollegium. § 43 De hemman, som således redan är eller framledes kommer att bli lotshemman kan inte rubbas. Skulle genom indragning av lotstjänsten något hemman bli överflödigt, kommer det att utgöra alla skyldigheter som dess natur tillhör. § 44 Alla tvister som kan uppstå och angå lotshemman avgörs av Vår befallningshavande och om hans utslag inte gillas av Kammar Kollegium. § 45 Alla frågor rörande lotsarnas rätt till hemman, ägor, hus och boningsplatser, må vara över officerarna bekanta. § 46 Alla lotsar äger rätt att idka fiske med krok, nät och garn i öppna havet utan någon skatt eller avgift av vad slag det vara må, så vida inte enskilda ägare genom urminnes hävd, skattläggning, dombrev eller andra ostridiga skäl är i besittning. § 47 Vi vill härmed ha förnyat det hägn och beskydd, som lotsar alltid av Oss rönt, så att de kan njuta sina förunnade privilegier och friheter, även gratial enligt vad nu föreskrivet är. Artikel III Om erläggandet så väl av allmänna Lotsoch Båtinrättningsavgiften, som lotsens särskilda betalning. § 48 Alla fartyg, som nyttja svenska farvatten och inte är undantagna denna författning skall avlägga tvenne avgifter. 1: o En allmän Lotsoch Båtavgift till Kronan för fyrars, båtars m m nybyggande och underhåll. 2: o Lotsens betalning för verkställd lotsning. De betalas efter Lotstaxa Nr 1, som är den lindrigaste och används vid mindre svåra inomskärs farleder.
Enär man troligen icke kan påräkna, att Riksdagen skall läcka så länge, alt ett nytt förslag hinner afgifvas, granskas och pröfvas, mäste man tillse, att något resultat följer på den nu väckta motionen, så att den ej helt och hållet må förfalla. Herr Cederschjöld: När man besinnar, att ingen lär kunna vilja bibehålla lagen i del skick den är, så hemställer jag, om icke Herr Stråles förslag kunde antagas till Contra-proposition, samt Utskottets Utlåtande blifva föremål för Ja-propositionen. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att Contrapropositionen måtte innefatta afslag å Utskottets Utlåtande. Ropades Ja och Nej. Friherre Cederström: Jag förnyar mili förut gjorde anhållan, att Herr RiddarhusSecreteraren måtte upplysa, huru förevarande ämne blifvit af de öfrige RiksStånden afgjordt. Må hända skall Ståndet derefter finna, att någon votering icke behöfves. Underteckn ad Riddarhus Secreterare: PresteStandet, som återremitterat Utskottets första Betänkande, har bifallit senare Utlåtandet, likväl med antagande af det tillägg Friherre Stael von Holstein, uti dess Utlåtandet bifogade reservation, föreslagit efter 18 §. sista Momentet. BorgareStåndet, som gillat Utskottets första Betänkande, har äfven Den 6 November e. rn. antagit de uti senare Utlåtandet föres!agne jemkningar och tillägg, med det ytterligare förklarande, att, derest vid tillämpning af 18 §. inleckningshafvaren eller fastighetsägaren ej nöjes dermed, alt taxeringsvärdet tages till grund för beräkningen af den andel i gälden, som å hvardera fastighen bör belöpa, inleckningshafvaren eller fastighetsägaren då skall föreläggas, att inom viss tid anmäla sig hos vederbörande domare, för att, uppå egen bekostnad, i behörig ordning erhålla värdering af hvardera af de gemensamt intecknade fastigheterne; börande dervid det värde bestämmas, som fastigheterne äga den tid, då fördelningen af göhlen sker. BondeStåindet, som bifallit Utskottets första Betänkande, har lagt sednare Utlåtandet till handlingarne.
Man insäg, atk, uti etk af naturen sä litet gynnade elimar som Swerigcs och der jordbrukaren sä ofta, genom luftstreckets hardbel, ar biottstäld för miflwäxt pä spannemäl, stnlle, en, blott efter godtycke utöfwad bränwinsbränning ofta göra tillgängen pä bröd wanstelig och bereda bekymmec för regeringen, att anstaffa delta första födoämne, hwars brist för allmänheten är sä känbar: man insäg äfwen snart, hwad inflytande denna hetsiga och starka drycks cordentelrga och öfwerflödiga nyttjande stulle fä, pä seder och upförande i allmannks leswernet. Härifrån härleder sig således den särskilta upwärksamhet, som regeringen ansett nödwändig sa ofta fraga warit om sättet till bränwinsbrännin, gens utöfwande och har ifrån de band, som derwid blifwit häftade, men hwilka wid andra lika enkla hushällsanstalrer, som dricksoch öhl-brygd samt brödbakning, ehuru till deras natur icke stiljagtige ifrän sädens förwandlande till bränwin, ej blifwit lika nödwändige. Erfarenheten, denne säkre ledare för de fleste wära handlingar har, ju längre ju mer rättwisal regeringens ofwan omförmälte omsorg och ädagalagt, att detta ärende icke med nog granlagenhct, bäve uti oeconomiskt och moraliskt afseende ka» handteras.
Memorial, angående verkställd omröstning, i följd af Riks-Ståndens olika beslut, rörande det s. k. mindre Creditivet. Enligt aflåtne Protocolls-utdrag, hafva samtlige Riks Slåntlen, utan antagande af gjorde inbjudningar, godkänt den uti Siats-Utskottets Memorial, N:o 559 föreslagne voterings-proposition, i anledning af Riks-Slåndens skiljagtiga beslut, i afseende å det s. k. mindre Creditivet och har, till följd häraf, Förstärkta Stats Utskottet, i den ordning, 69 §. Regerings-Formen föreskrifver, denna dag anställt omröstning öfver ifrågavarande, så lydande proposition: Den, som, lika med Borgareoch Bonde-Stånden , anser den Creditivsurama, hvilken, enligt 63 §. Regerings-Formen, skall vid denna Riksdag anslås, för att, på sätt samma §. innehåller, under tiden emellan innevarande och nästkommande Riksdag vara tillgänglig, då Kongl. Majit till Rikets försvar eller andra högst vigtiga och angelägna ändamål finner den oundgängligen nödig, böra utgöra Fem Flundra Tusen Riksdaler, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, är, i öfverensstämmelse med 3:dje punkten i Stals-Ulskottets, af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet bifallne , Memorial N:o 454, den Crediliv-summa, som, enligt åberopade Grundlags-^., bör för ofvanberörde ändamål anslås, af Rikets nu församlade Ständer fastställd till 1,000,000 R:dr, deraf den ena hälften, eller 500,000 R:dr, bör, under tiden emellan denna och nästkommande Riksdag, vara alt tillgå för Rikets försvar, samt den andra hälften för andra högst vigtiga och angelägna föremål. Som denna votering utfallit med 66 Ja och 53 Nej, samt Ja följagtligen vunnit, har ifrågavarande Creditiv-summa blifvit till 500,000 R:dr bestämd» Stockholm den 2 Juni 1841. Förstärkta.
Jag har svårt att förstå ändamålet af det Memorial Baron Anckarsvärd uppläste, dä frågan var om den underdåniga Tacksagelse-Adressen till Konungen5 ty det har med samma Adresse ingen gemenskap. Innehållet af detta Memorial går icke ut på mindre, än öfverändakastandet af hela Sveriges Regerings-Form. Vill Baron Anckarsvärd göra framställningar om dylika ändringar, så bör han vända sig till Constitutions-Utskottet. Sådane ärender höra icke till Ridderskapets och Adelns immediata afgörande. Jag protesterar således emot dess upptagande bär å stället. Om deremot Baron Anckarsvärd har velat lemna Allmänheten en af honom författad Politisk Afhandling; så hade han gjort bäst att lå - Den 8 December. 201 ta den tryckas serskildt3 ty uti Ridderskapets och Adelns Piotocoller kan den icke undgå grundeliga vederläggningar. Baron Anckarsvärd säger: ’’0m de kände StatsMinisterns tankar om Sveriges förhållande till andra Stater , om de kände den Grund-Idée, han för Statens tillvaro uppgjort, om de blefvo i tillstånd att bedomina utslagen af den noga vägning utaf skäl och motskäl, som grundat dess förslag till bestämmandet af Statens verkningskrets”. Under åtta och fyratio fylda år har jag haft äran tjena mitt Fädernesland på den Politiska banan. Jag har icke kunnat undgå, att under en så lång tid vinna någon erfarenhet. Det har förundrat mig att höra begäras den aldra vidsträcktaste publicitet för ärender , hvilka fordra den mäst ogenomträngliga hemlighet. Baron Anckarsvärd går längre än 1720 års Regeringsform} den skapade likväl de för Sverige skamliga tider, då främmande Magter agde den största inflytelsen på alla våra Politiska steg. Det är bekant, att tvänne främmande Magter , förenade genom interesset att försvaga Sverige, hade slutit en öfverenskommelse om de bidrag, hvar och en af dem skulle lemna till Cassan, som var ämnad att vinna Rikets Ständer för deras afsigter.
Icke längesedan funnos här välborna Bönder Roos kanske af samma Stam, sorn den högättade Roos, hvilken måste afstå Brud till Gustaf Wasa. Gyllenfors Bruk, det enda i Häradet var länge i lägervall och utan nytta för orten; men är nu i ståndsatt och vårdas med omsorg. De bättre Landtägendomarne äro Dannäs, Stora Gåjie, Segerstad; slägten Hårdhs fordna Stamgods, Håkantorp ^ Anneberg, Schedingsnäs, Källeryd och det i Bönders liand na Patrongodset Svaneholm, Mo Härad är likt det nyssnämnde Wassbo. Jordmånen består af mager örjord' och sandmylla? också är åkerbruket i Mo Härad blott att anse sorn en binäring. Skogsbruk och varu-transporten ärohär att anse för hufvudnäringar. För Jönköping utgör detta fordom skogrika , ännu icke skoglösa Härad, både vedbod celi material-magazin , ty stadens mesta bränsle och byggnadsämnen hämtas härifrån. Genom Häradet löper stöda landsvägen mellan Jönköping och Götheborg. Foror dessa begge Städer emellan tryta aldrig och utgöra för ortens allmoge en inkomstkälla, hvaraf ännu blott en ringa del flutit till Götha Canal, Så länge Jönköping saknar egna farkoster och Wettern Ångfartyg, får väl Mo Härad behålla sin frakt-förljenst. Den lifvas ock af det här belägna Nissafors, det andra i ordningen af Länets Jernbruk och Löfvensköldska Famillens Fideieommiss, hvars liflig» rörelse fordrar biträde ieke blott af dess betydliga gods, utan ock af den kringboende allmogen. Häradets största Herresäte Gundläberg med underlydande hemman, possederas nu mera af Bönder. Qvarsebo Postcontor är här inrättad t för Nissafors Bruks samt detta och Wassbo Härads beqvämlighet. Utom de» sto - ra Nissan, sora drifver Nissafors och flera grenar från nämnde å, genomskäres Häradet af en mängd mindre strömdrag, der qvarnverk, i synnerhet mångfaldiga Sågar, finnas öfverallt inrättade, ) 3:0 Invånarne.
Utdrag den 16 Mars 1829. 89 N:o 15, i anledning af Revisions-Berättelserne 1825 och 2827, om formulairet för den Ed, som Revisorerne , enligt Instructionen den 20 Januarii i8i4, hafva att vid deras första sammanträde i Ranken aflagga* N:o 26, i anledning af RevisionsBerättelserne 1825 och 1827, rörande den fråga, huruvida irecteurs-befattning vid ProvinceEåne-Contoiren rna anses hinderlig för deltagandet i Revisioner öfver StatsBancooch Riksgälds-Yerken j N:o 17, rörande några i Bankens räkenskaper vid 1827 års slut balancerade summor , hvilka, oberoende af hvad som i sammanhang ined allmänna Finance-regleringen vidare kan ifrågakomma, Utskottet ansett böra till fulla beloppet eller till någon del afskrifvas; N:o 22, angående autorisation för BancoStyrelseri att kunna föryttra och till silfver omsätta det , efter 100 R:dr per Skep-' pund utpräglade, Banken tillhörige gamla 6lantmynt, på sätt redan är medgifvet i afseende på gamla Kopparplåtar; N:o a5, angående nödvändigheten att Banken måtte från Avesta förses med belröfligt Kopparskiljemynt, för vexlirtgens oafbrulna underhållande; <jo Pro t. Utdrag (leri 16 och ig Mars 182g.
Få städer i verlden hafva ett sä bendigt läge som Slockholm; men i denna Sveriges hufvudstad forskar främlingen förgäfves efter den punkt, der nationen valt stället att bevara sina dyrbaraste skatter af forntidsminnen och sina vackraste samlingar af konstens mästerstycken, odlingen vill ät honom gerna besvara frågan, hvar de finnas gömda, för att undvika blygas mera och visa hvar de äro undanvräkta, emedan nationen aldrig förr tänkt på, eller orkat med och anstränga sig derhän att utse och begagna en local, värdig ett folk, från hvilket månget ljus gäll ut i verlden, och till hvars hem mången idog samlat skatter, värde ett ädlare öde än vanvårdens förstörelse. 100 D en 12 O c lolier f. m. Jag vill önska och hoppas, att Rikets nn församlade Ständer, sorn mottagit sin Konungs i nåder framlagda förslag till local för Nationalmuseum, med lika värme omfatta saken, som 1841 års Ständer, hvilka haft omtankan att önska denna framställning. Måtte vi derföre, en och hvar arbeta på att åstadkomma ett storverk, värdigt vår nation, vår frihet, vår fosterlandskänsla, och värdigt att välsignas af efterkommande, som derigenom under sin tid kunna, inom Sveriges gränsor, finna de källor, efter hvilka vi törstat, men som varit oss svåra att finna eller blifvit oss för alltid förborgade. Jag anhåller vördsamt, alt detta yttrande malte åtfölja den K. skrifvelsen till Utsk. Frih. Boye, Fredrik: Enär jag i förra plenum begärde den nu föredragna K. skrifvelsen pä bordet, skedde del af nit och liflig känsla för saken. Jag hade då ännu icke haft tillfälle alt laga kännedom af Ofverintendentsembetets yttrande i ämnet; men sedan jag numera läst detsamma och funnit det detaljeradt och väl uppsatt, samt nyttan och nödvändigheten af ett nationalmuseum klart framställd, kan jag cj annat än deruti instämma, under önskan, att vi en gång målto fä våra dyrbara samlingar af skön konst och stora minnen på ett ställe förvarade.
Jag anhåller följaktligen alt vi måtte lå propos. först på enkelt bifall, dernäst på Frih. Palmstjernas förslag, så Ilr Cederschiölds och Hr Hjertås och hvilkas allt det må vara. Hr Fåhraeus: Den omtvistade formfrågan synes klar af den åberopade § i Riksd.Ordn., som stadgar alt ett Ftsk:s förslag skall först framställas till antagande eller förkastande, utan förändring. Det är uppenbart, att de ledamöter, som instämma med Frih. Palmstjerna, icke bifalla Ftsk:s förslag i sin helhet. Afslås det, möter derefter intet hinder alt göra proposm å förslag till förändringar, det ena efter det andra. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade att han, då ingen af R. o. Ad. ledamöter begärt ett obetingadt bifall lill Ftsk:s mern., icke ansåge någon propos. derom vara behöflig, men nu jemlikt stadgandet i 49 § Riksd.Ordn. i öfverensstämmelse med Hr Cederschiölds yrkande finge hemställa om R. o. Ad. behagade afslå ifrågavar. mern. Denna propos. besvarades med starka nej, blandade med några ja, hvarpå II. Ex. förklarade del han funnit nej öfvervägande. Ilr Hjerta: Mot den af Hr Frih. o. Landtm, gjorda grundlagstolkning, att nemi. den omständigheten att ingen yrkat propos. på bifall skulle befria Hr Frih. o. Landtm, från skyldigheten att en sådan propos. framställa, får jag vördsamt reservera mig. Hr Cederschiöld begärde votering. 480 Den 15 Mars f. m. Hr von Hartmansdorff: Efter den ordning som sist följdes lärer det vara nödigt för dem, som hysa andra meningar att äfven begära votering. Således anhåller jag att Frih. Palmstjernas framställning må komma under omröstning såsom motförslag. Hr Hjerta: