Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För de till gator och öppna platser utlaggde tomter, utgörande 69^, har i sammanhang härmed annan jord blifvit inköpt och fördelad till nya tomter samt lemnad i ersättning; Varande af dessa nya Tomter i Södra ny-anlaggde Stadsdelen flere redan bebyggde. — Det svåra lidande 1827 års olycka förorsakat, — och hvars följder ännu länge skola kännas, har sålunda, genom Stadens återuppbyggande efter förbättrad plan, med ovanligt breda afskäringsgator emellan Qvarteren, föranledt till Stadens förskönande och medfört den fördel, att betydligare eldskador synas böra kunna i framtiden förekommas. d). Ulricehamn. Har vackert läge vid sjön Asunden, ej långt från stället hvarest den gamla Staden Bogesund varit belägen. I anseende lill donationens uråldrighet, saknas all upplysning om hemmantalet på den jord, Staden nu innehar; Varande den dock i sednare tider ansedd svara emot 5 Mantal; Och utgöres den af 64 Tunneland 14 Kappeland öppen åkerjord, 410 Tunneland 8 Kappeland Ängsmark och 1,115 Tunneland 8 Kappeland Skogsoch Betesmark. Lika med Borås, idkar Ulricaehamn en vidsträckt Reseoch Gårdfarihandel, som äfven utgör egenteliga grunden för Stadens bestånd, i öfrigt beroende af vanlig Stadsmanna-handel samt Fabriker och handtverkerier, jemte något jordbruk. Inom Staden tillverkas med utmärkt färdighet en mängd husväfnader, hvilka, jemte dervarande Bomullsoch Ylle-fabrikers tillverkningar samt på Landet serskilt uppköpte betydliga partier inhemska varor af dylik beskaffenhet, vinna afsättning genom Reseoch Gårdfari-handeln. Stadens Öfrige handel är mindre betydlig och handtverks-rörelsen ringa, samt jordbruket, som annars med omsorg skötes, ej eller af serdeles mycken betydenhet.
Det prasslar lätt p&amp; marken, solens sneda strålar falla p&amp; nkgonting ljust midt i det dunkla gröna, det mossigt ' bruna. Det är ingenting annat an en enkel blå klädning och en bvit halmhatt, men hvad hundra smA fhgelhalsar strackas fram nyfikna och förvhnade. Hon kom glad och ung som våren, en smula fiiimtande efter den hastiga gången, hvilken han, som gick bredvid henne, haft svart att följa, han som icke var halften sh vacker eller hälften s&amp; lëtt och som dessutom haft det bestyret a t t. böja undan grenar har och der, meii som såg s&amp; lycklig ut att de små fAgelungarne nästan voro frestade att nicka &amp; .t hvarandra af förtjusning. " Nå1 ', - sa,de hon och x-aiide sig hastigt om emot hoiiom munter, rodnande, skalkaktig och uppfordrande. D&amp; han icke svarade, sade hon ytterligare:? h r det 1-5- .got särskildt vigtigt .. Att begära af mig, att jag skall springa bort ifrån dem allesammans, det är nästan. : ' " Ett enda ögonblick - just derföre att de alltid äro der allesammans - och så han den der rike - som jag afskyr. n " Ah, - sa styggt - det kunde jag aldrig tro ", sade hon, när det för att saga mig det -? " " Jag har ju inte mycket -! " nVerkligenx, sade hon med ett svagt försök till trots, men j hennes violbl&amp; ögon och i det halfva leende, som hastigt delade hennes röde lappar, lastes så tydligt som ord någonsin kunna uttrycka. det. : nLiksom det skulle göra det allra minsta - jag ar visst inte van vid mxcket. " " Då ar det mycket värre med mig7: sade hon. ?ag har så många fel, jag. : ' Så hon slirymt.a.de. Det sade hon, medan hoii inom sig beslöt att bli fullkomlig, att lagga bort livarenda liten odygdsunge, hellre an att göra honom ledsen.
Och som Utskottet finner den af Herr Zetterberg omförmälte inrättning för Fin-smidets fortkomst och utvidgande, vara en så beskaffad Manufactur, att deri, i anseende tili dess förädlande af endast inhemsk rudimaterie och nästan den enda näring, som med visshet kan anses vara af sådan egenskap, bör erhålla den utmärkta uppmuntran, omvårdnad och understöd, en så vigtig näringsgren för Sverige, sorn jern och metall-förädlingen, framför andre Fabriker förtjenar och påkallar; men JJtskottet insett att för bestämmande af de reglementariske föreskrifter i afseende härpå och bedömandet af de förändrade grunder för sådaue understöd, sorn kunde medföra största nytta och fördel för inrättningen , fordrades en närmare och fullständigare kännedom, om samma vidlyftiga verks beskaffenhet, rörelse och behofver samt hvad verkan de dertill redan anslagne Låiiebiträden» efter nu gällande grunder, medfört, än Utskottet för det närvarande kunde vara i tillfälle och medhinna att sig förskaffa; Altså och då, enligt Stats-XJlskottels Betiinkandeni hvad till Utskottets kunskap kommit, Kongl» Majit anbefallt vederbörande att med förlag till förnyadt Reglemente för Eskilstuna Fristad inkomma, och således Regleringen för Fristadens Rån understöd, efter denne Inrättnings nuvarande organisation skulle, i händelse [någon ändring deri genom det blifvande nya Reglementet komme att äga rum, möjligen alldeles förfela dess ändamål, anser Utskottet med Fristadens bästa öfverensstämmande' och föreslår följakteligen, det Riksens* Höglofl.
Förmyndaren vore nemligen deraf icke 20 Lag-Utskottets Betänkande M 32. urståndsätta att såsom hypotek för sina egna lån utsätta myndlingens inteckningar och obligationer; hvarjemte en uttrycklig tillåtelse af lagen att mot 4} procent utlåna omyndigs medel otvifvelaktigt skulle leda dertill, att mången förmyndare icke skulle, anse sig förbunden att bereda myndlingen högre ränta, äfven då sådan, mot lika stor säkerhet, vore lätt att erhålla. Stadgandena i 22 Kap. 1 § Arfda-Balken, alt för myndaren skall mårda barnagodset som sitt eget eller gälda skadan», samt i 4 § af samma Kap. att omyndigs »reda penningar skall förmyndaren så förränta och förkofra sorn bäst och säkra t pröfvas», lära derföre, jern förda med de föreskrifter angående kontrollen öfver förmyndareförvaltningen, om hvilka ofvan är förmäldt, vara de enda, som i ifrågavarande hänseende lämpligen kunna meddelas; i anseende hvartill Utskottet får hemställa, att Herr Lallersledts ifrågavarande motion icke måtte bifallas. Till enahanda resultat har Utskottet kommit vid pröfning af Riksdagsfullmägtigen Johan Johanssons förslag, att förmyndaren skulle i allmänhet vara skyldig att hvart tredje år lägga den behållna räntan till kapitalet. En sådan tidsbestämning, hvartill någon rationel grund icke kan uppgifvas, komme säkerligen i de flesta fall att förnärma, om icke förmyndarens, så åtminstone myndlingens rätt. Någon annan regel än den i Ärfda-Balkens nyss åberopade 22 Kap. \ § uppställda, att förmyndaren skall »vårda barnagodset som sitt egel», synes den positiva rätten icke heller i detta fall lämpligen kunna meddela; minst synes en så lång tid, som motionären föreslagit, böra i lag sanktioneras. Förmyndarens åtgärder i detta fall måste alltid blifva beroende af mångfaldigt skiftande omständigheter, — af de influtna räntemedlens belopp, af de väntade utgifterna för myndlingen, af tillgången på lånesökande och den säkerhet, som erbjudes, m. m.
Jag tror, att Societeterne skola bidraga till att liksom sammanhålla alla handtverk inom orten, hvarigenom den ensidighet, som förut ägt rum, skall komma att upphöra, En Talare har yttrat, att nya tidehvarf fordra nya anstalter och jag instämmer deruti, hvad Skräna beträffar. Hvad angår det Herr von Hartmansdorff anfört om Frankrike, och att handtverkarne der endast blifva machiner, så har Utskottet bestämdt förekommit detta genom en punkt, som förbjuder sådana förläggare, som Herr von Hartmansdorff omtalat. Hvad Preussen angår, så var, om mitt minne ej mycket bedrager mig, rättigheten af frimästare förenad med befrielse från Landtvärnsskyldigheten, och det var på denna grund» som ett så stort antal personer åtogo sig de stora utskylder till Staten, hvilka åtföljde dessa mästerskap. Deri måste man söka skälet, och icke endast i friheten att blifva mästare, emedan Skråförfattningarne i Preussen aldrig varit upphäfna. Äfven här i Sve - 438 Den 12 November /. rn. rige har ett försök blifvit gjordt med Frimästerskap , hvilket icke så alldeles misslyckades. Jag vågar föreslå bifall till denna §., och ber Ridderskapet och Adeln icke tro den vara så ställd, att man ju icke vid de följandes pröfning i alla fall kan lemna Skräna allt möjligt skydd. Här är blott Utskottens Förslag generaliseradt. lag anhåller om proposition till bifall. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: Herr von Hartmansdorff tyckes taga för afgjordt. att när en tid framsteg skett, hvilka sedan gått tillbaka, detta är ett bevis att man haft orätt att gå framåt. På samma sätt skulle man äfven kunna bevisa, att man gjorde illa i Spanien, då Inqvisitionen afskaffades, eller i Frankrike och andra länder, då man fördref Jesuiterne; ty det ser ut som skulle snart Inqvisitionen åter i Spanien hålla nya auto-da-feer; och Jesuiterna i Frankrike åter upprätta sina Lärostolar.
In« rikes brefvexlingen att oförändrad fortfara och den af densarnmas förhöjning påräknade inkomst för Stats-Verket i stället att sökas genom en förhöjd afgift för Consumtionen af Bränvin och Tobak, men Utskottets Betänkande, för öfrigt godkännas. Efter det Voterings-Sedlarne blifvit öppnade, funnos Sextiofyra Ja, och Femtiofem Nej; Och, sorn Ja således vunnit, så är följakteligen det af Bevillnings-Utskottet afgifne Betänkande, rörande Post-Inrättningen m. m. i hela dess vidd godkändt och kommer en förhöjning af Tjugufem Procent i Post-Taxan för inre brefvejtlingen, i följd deraf, att äga rum. Stockholm den 25 Junii i§i8- Bihang till Riks-St. Fröt. igij igig. 1954 Stats-Utskottets Betänkanden. Riksens Högloft. Ständers Förstärkta Stats. Utskotts Memorial, angående den till Förstärkta Stats-Utskottet öfverlemnade fråga om en stadgad afgift till Veneriska smittans hämmande. Genom Protncolls-Utdrag af flen 13, den 15 och den 18 i denna månad hafva Respective Riks - Stånden till Förstärkta Stats-Utskottet* handläggning öfverlemnat frågan om den af Kongl. Maj:t i Nåder föreslagne afgift utaf 3 skilling af hvarje Mantalsskrifven person i stället för den förut varande frivillige afgift inom länen, till bestridande af kostnaderne vid nödige Curhus anstalter för Veneriska Smittans hämmande: Och har, i anledning häraf, Förstärkta Stats-Utskottet vid sammanträde denne dag, likmätigt Grund-lagarnes föreskrift, vote-' xat öfver följande af Statsoch Bevillnings-Utskotten föreslagne samt utaf Riks-Stånden, dels godkände, dels utan anmärkning lemnade proposition:
Tillökningen uti Bevillningen efter i Art. och Mantalspenningar!^ utgörande den förra 902 R:dr i4 Skill, och de senare 624 R:dr 40 Skill., är en påtagelig följd af Folkmängdens tilltagande, enär Författningarne, örn dessa afgifters utgörande, icke blifvit ändrade. Biänvinsbrännings-afgiften, hvilken uti förra Tabellen är upptagen med 9,829 R:dr 5 Skill, y rst., utgör nu icke mer, än y,652 R:dr 43 Skill., hvadan en minskning uppkommit af,2,iy6 R:dr 10 Skill, y rst., hvilken ingalunda härleder sig från ett mindre begagnande i allmänhet af rättigheten till bränning, utan endast och allenast derifrån, att en sådan rättighet, under det tidskifte, som innefattas från 1828 års början till i832 års slut, varit 3me gånger inställd, nemligen under anie månader enligt Eder Kongl. Majlis Nådiga Kungörelse den 18 Junii 1829, under fyra månader, enligt Nådig Kungörelse elen 3o April 1831 , och under Åtta månader enligt Nådige Kungörelser af den i3 September 1831 och 10 Mars i83a. Att Jordeboks och Hennnantals-Räntorne blifvit minskade med i,53o B:dr 38 Skill., Kronp-Tionden med 2,009 R*dr i3 Skill. 9 rst. och Afraden med 1,184 R;dr 4y .Skill. 9 rst., äger desto heldre sin grund uti de olika Markegångsprisen, sorn någre så beskaffade Räntor icke frångått Kongl. Majit och Kronan, utan tvärtom blifvit ökade genom tillkomsten af 6 stycken Tull-Mjölq varnar. Då Lagmans och Häradshöfdinge-Räntan utgår efter Rök eller Matlag, är det naturligt, att, i den mohn Landet mera bebygga, denna Ränta skall öka sig.
Tal. slutade med förklaringen, att om an en hel » polis-allmakts sattes i rörelse emot dem, skulle de för hela viirlden utropa: » Ihr hemmt uns wohl, doch Ihr bezwingt uns nicht!)) Sedan den första talarinnan bokstafligen vas uttalad, hon måste af ren utmattning till slut sätta sig ner, uppträdde ytterligare tre sociddemolrratiska talarinnor. Ehuru dessas uppträdande ej var s % passioneradt och hätskt som den förstas, var innebörden af deras anförande detsainma: ett förnekande af all samhörighet mellan deras och den borgerliga lrvinnorörelsens intressen, hvars hela mål den proletariska kvinnan föraktade. Den socialistiska kvinnoföreningen hade därför nfslagit inbjudningen att deltaga i den borgerliga Irvinnokongressen, I, då intet samarbete, intet samförståud iilellan s % heterogena element vore tankbart. Att arbeterskorna det oaktadt ej hållit sig för goda att under falsk föreviiudning skaffa en af sina ledarinnor tilltriide till den af dem så föraktade borgerliga Irongressen, ochY att denna, de socialistiskn idkernas förfiikterska, uttalat skymfande ord mot dem, som så gastv&amp;nligt och fördomsfritt stillt sin talarstol till hennes f ijrfognnde, diironl niimndes naturligtvis intet. Ganska in&amp;k.ligt var att iakttaga pblikens hillning vid detta socialist-möte. Af deu våldsanihet hvai~ued stridsropen fran talarstolen utsluugades, hade ~i väntat att de skulle verka som den tändande gnistan pii en tunna h u t. 3Ien icke alls. Xed ett &gt;gam r i c h t i g ~, » das ist recht », &gt;so ist es », hörde man de omlu.ingsittande helt lungt bekrôfta niigon iner anmiirliningsriird sanning i föredraget.
Barn garderoben Byrå: år: kr. 5: — Klara Södra Kyrkog. telef. » 5: — » 3: — Prenumeration sker ä alla post&gt; 3: — anstalter 1 riket Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — S. Kedaktionssekr. NordUng. Ut ifnlngstld: hvarje helgfri fredag. Losnummerprls 15 öre (] ösn:r endast for kompletteringar.) AnBOnspris: 35 öre pr nonpareillerad. For » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafr. Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. Matilda Wrede. tidningarna omtalades för icke länge sedan en kvinna af hög börd, som lämnade ungdomens nöjen och hoflifvets glans, som uppoffrade sin förmögenhet, sitt arbete, sin tid, för att med hela sin själ hängifva sig i människokärlekens tjänst och hjälpa de fattiga på ön Eugen bosatta fiskarena. Här hemma i Finland — så skrifver en af Iduns många finska vänner — hafva vi en kvinna, hvars lifsarbete mycket påminner om den nyssnämndas. Såsom yngsta dotter till guvernören i Wasa län, skulle för Matilda Wrede säkert stått till buds nöjen, glädje, ett sorglöst lif samt alla de förfinade njutningar, hvilka konsten och literaturen erbjuda en begåfvad ande. Ung, intagande och älskad, skulle hon, såsom en g o d genius, kunnat lefva ett sorglöst lif, skyddad och omhuldad i skö- tet af ett varmt hem. Men allt detta utbytte hon. Hon öfvergaf de tidsfördrif och nöjen, de sträfvanden och intressen, hvilka draga vår tids bildade kvinnor till sig; hon öfverlämnade åt andra dessa nöjen och dessa arbeten och valde sitt eget kall. Hennes djupa ande var ej tillfredsställd af att utdela blott skärfvar, kände sig icke hugnad af att utströ smulor ifrån den offentliga barmhärtighetens rikliga bord åt de i hunger f örsmäktande; den ville gifva allt, som fanns att gifva.
Rid-’ derskapet och Adeln hafva lapt Stats-Utskottets den 23 dennes afgifne Utlåtande, öfver Kongl. Maj:ts (ill Utskottet aflemnade Nådiga Skrifvelse omliqviden af Rikets Utländska gäld, tillhand, lingarne , och derjemte ansett lämpligt, att Rik sens Ständer , genom en underdånig Skiifvr ■; till Kongl. Majit, betyga deras underdånig ! v nåd och tacksamhet för de af Kongl. Majnåder vidtagne åtgärder, i afseende å berörd qvid, samt inbjudit sine Med-Ständer att uti detta Beslut deltaga, Efter uppläsandet häraf, fann Bonde-Stån« det för godt att denna inbjudning antaga och. Pti enahanda Beslut med Höglofl. Ridderskapet och Adeln instämma. S. D. Efter uppläsandet af Allmänna Be svärsoch Ekonorni-Utskottets, under den 27:de dénnes afgifne, Memorial, i anledning af Borgare-Ståndets återremiss af Utskottets Betänkande 0111 Götha-Canal arbetets inskränkning inom ' Linien emellan Venern och Vettern, fann Bonde. Ståndet, sorn redan bifallit sistnämde Betänkande, att nu förevarande Memorial endast borde läggas till handlingarne. S. D. Sedan Bonde-Ståndet af Allmänna Besvära-och Ekonomi-Utskottets ankomne och nu upplästa Memorial af den 27 dennes, inhämtat 728 Pral. Utdr. <1. 2g Jnnii i8i8i att Utskottets, af Ronde-Ståndet återremitterade Betänkande i anledning af väckte frågor så väl om. upphörande af frikallelsen för Höglofl.
Hen arbetande Klassen, ehuru stor och i ständigt tilltagande, saknar sådant oansedt icke sysselsättning, då den vill använda sin arbetsförmåga; 6 roen genom lättheten alt emot låga pris åtkomma födoämnen, utan att dagspenningen i förhållande dertill minskas, alstrar, i stället för arbetsdrift och håg till förtjenst, samt deraf följande välstånd, snarare lättja, utsväfningar och ökad fattigdom. Det visserligen i sednare åren icke ökade, men dock ännu öfverallt, i större och mindre män på olika orter, fortfarande tiggeriet, utgör härpå ett säkert bevis, och denna last hos en del af folket, hvarpå förbättrade Fatt.ig-Inrättningar icke förmärkts verka till förändring utan snarare föranledt, att sysslolöse personer utifrån sökt att på sådane ställen intränga sig, för att utan egen medverkan blifva försörjde, synes genom inga Polisåtgärder kunna fullkomligen hämmas, så länge allmänheten fortfar uti deli, till sin grund ostridigt vackra, men omnämnde ändamål motverkande vanan, att lill alla kringstrykande, utan urskiljning, utdela allmosor, samt någon allmän Arbetsinrättning för Länet icke kail åstadkommas af den vidd och omfång, att sysselsättning derigenom blefve att tillgå för sådant löst folk, sorn nu, i anseende lill sedeslöshet och oordentelighet, icke kunna af den enskilte begagnas, ulan måste oupphörligt kringvandra eller i Corrections-Inrättningar ligga Staten till last.
Föreningen bättre lyckades å högre ort tydliggöra att det åsyftade ändamålet verkligen kunde befrämjas genom Statsanslag, StatsUtsk:s förevar:de utlåtande, af R. St. godkändt, icke innebär något skäl för K. M. att afslå en sådan hemställan. Ur denna synpunkt är det som jag vill låta vid StatsUtsk:s utlåt, bero, ehuru jag är fullt öfverlygad alt det rättaste hade varit att R. St. redan nu, medelst Statsanslag,upmuntrade ifrågavar:de förtjenslfullaassociation. R. o. Ad. biföll StatsUtsk:s utlåt. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gustaf och Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr., StatsUlsk:s d. 13 dennes första gången bordlagda utlåt. N:o 298, ifråga om sältet, ordningen och vilkoren för utbetalning af anslag och lönebidrag till befrämjande af allmänna arbeten. Föredrogs och bifölls StalsUtsk:s d. 13 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 299, ang:de dispositionen af den å ackordsförskotter och ersättningar reserverade behållning. Föredrogos och lades till handlingarne StatsUtskis d. 13 dennes på bordet lagde mern.: N:o 300, i anledn. af erhållen ålerremis å utlåt. N:o 254; och N:o 301, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
Jag hyser den åsigt att då en omreglering af Kansliet förr eller sednare förestår, vore det icke lämpligt att med detta för ögonen bestämma högre löner för embetsmän, hvilka troligen, just emedan de innehafva en högre lön, skulle vägra att ingå på den tjenstgöring, som genom den nya regleringen skulle komma att tilldelas dem; utan vid sådana förhållanden anser jag det ändamålsenligare att ett arfvode för dem bestämmes. Jag har deraf erfarenhet från HofR:n, der vid en företagen omreglering vissa tjenstemän förklarade att de icke ville underkasta sig densamma, hvilket hade till följd att de blefvo pensionärer. Jag tror således att Utsk:s förslag är det lämpligaste, och jag kan icke, ehuru jag derutinnan äfven äger någon erfarenhet, lika med Hr Printzensköld påstå att behofvet af dessa platser är så trängande att de icke skulle kunna undvaras; åtminstone bör den saken vid en ifrågakommande reglering tagas i betraktande. Jag får tillika uplysa att 3:ne Stånd redan beslutat bifall till StatsUtsk:s förslag i fråga om Kanslistoch Kopist-lönerna, som höra till 2:dra HufvudTiteln, och det är således icke sannolikt att R. o. Ad:s sig derifrån skiljande beslut kan hafva något särdeles inflytande; men för konseqvensens skull vill jag visserligen icke motsätta mig en återremiss. Hr Printzensköld: Det kan visserligen hända att Gr. Sparre har erfarenhet om huru tjenstgöringen är beskaffad inom Kanslistoch Kopist-graderne. Då förefaller mig likväl Gnns omdöme desto mera besynnerligt, som det förråder en fullkomlig obekantskap med de till Kanslistoch Kopistgraderne hörande göromål. Också lärer Hr Gr:n, efter hvad jag tror mig känna, aldrig hafva tjenstgjort inom dessa grader, innan Hr Gr:n blef ledamot i IIofR:n, och Hr Gnns erfarenhet om beskaffenheten af de till dem hörande göromål torde således få antagas vara hvad den rätteligen är, nemi. alldeles ingen.
15 de medel, som till arfvoden åt adjungerade ledamöter, åt amanuenser och biträden för åtskilliga tjenstemän inom Hofrätterne samt till gratifikationer åt e. o. tjenstemän ansett behöfliga, finnas angifna. De förändringar i organisationen af Hofrätternes tjenstemannapersonal, hvilka vid sednast förflutna riksdag föreslogos, hafva, såsom jag redan haft nåden i underdånighet anmäla, blifvit i de särskilda Hofrätterne införda, och ändamålsenligheten deraf har af den erfarenhet, som under den derefter förflutna tiden kunnat förvärfvas, vunnit bekräftelse. Jag hemställer derföre att denna organisation, på hvilken den nya arbetsordningen inom Hofrätlerna torde böra grundas, då frågan derom framdeles kommer under pröfning, jemväl måtte tagas tili grund för den lönereglering, som nu bör hos Rikets Ständer föreslås, dervid dock förekommer, att enär samtliga Fiskalerna torde böra genom uttryckligt stadgande i arbetsordningen, på sätt Komiterade jemväl föreslagit, åläggas att vid förfall för Advokat-Fiskalen och när så af vederbörande förordnas, föra sådan talan, som skall af Ad vokat-Fiskalen bevakas, särskildt anslag för någon af Fiskalerne i Svea och Götha Hofrätter, såsom ersättning för lemnande af ett sådant biträde, icke synes erforderligt. I händelse af nådigt bifall tili hvad sålunda blifvit hemstäldt, skulle registratorsbefattningarne och Kanslisttjensterne, hvilka hufvudsakligen varit afsedde för renskrifning af Hofrätternes expeditioner, äfvensom Proto-Notarieoch vice Advokat-Fiskals-svsslorna komma att indragas, tillika med det särskildta på Götha Hofrätts stat uppförda arfvode af75R:drR:mt åt en läkare för biträde vid förekommande medicolegala frågor.
Löneregleringen för nu varande Allmänna Magazins-Directions Embets* och Tjer>*(eniän saint Betjente, hvilka utaf Inrättningens fond hafva sig anslagne simma löräng1—lörmåner, som Riket* Collegier, anse Riksens Ständer böra efter olika förhållanden lärn. pas, och underställa i anledning häraf E. K. M:t* Kådiga pröfning! 1:0 Att någon Löne-ersattning icke katr bestås Directionen* Ordförande, som tillika drager Löne-inkomsterne utaf JLandshöfdinge-Em betet i Upsala Län. 2:0 att ike tvänne a förteckningen (under Litt. B.) upptagne Ledamöter af Directionen, hvilka vid andra publih» Verk uppbära Löner till mindre belopp, é'n sorn åtfölja deras befattningar i Directionen, må på Expectance-Stat tillgodonjuta den befintliga Löneskillnaden, likväl utan att någon förhöjning får beräknas för dea å Lönerne anslagne Spannemål. 3:0 Att alla öfrige Dirrctionens Ledamöter, Tjenstemän och Betjente, må på Expectance-Stat uppföras till de Lönebelopp, som efter deras olika tjenstegrader inom Directionen för närvarande af Allmänna Magazins lnrättningen* Fond utgå, dock utan någon förhöjning för Liine-rpannernåien, i likhet med hvad förteckningen (under Litt. C.) irinehålltr. Upplyst är väl att samtlige uti Directionen biträdande Embet*- och 366 Underdånig» Sårtfeelstt. Tjenstemän endast med Constiivitoria! Hro förgedde, saint att Stskillige dessutom ega tjenstår uti andre publike verk; roen då i betraktande tages, att desse Tjenstemän hemtat uti Riksens Ständers, vid Iliksdagarne åren 1815 och 1818» rörande Allmänna Magstzins-Inrältningen, tagne beslut skälig anledning, att anse Inrättningen såsom ett permanent