Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kongl, Dm 7 Augusti Majit i vanlig ordning ingått, dels en af Kamreraren vid nämnde Boksluts-Contoir meddelt attest, sorn upplyste, att Rentan å de i Götha Canal-Discont insatta medel blifvit i Räkenskaperna vederbörligen upptagen och redovist, ■hvarjemte Stats-Utskottet tillika den underrättelse skulle lemnäs, att ej mindre denna Renta, än ofvannämnda ännu i Canal Disconten innestående Capital, blifva uttagne och levererade i den mån Medlen af Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-Contoir äskås. Stockholm Ut Supra. Pa Befallning Sam. Barkmani B. Carl &c. &c. &c. Wår synnnerliga ynnest &c. &c. Wi vele Eder härmed till underdånig efterrättelse i iNäder förständiga, det J, när tillgångarne det medgifva och inga Reqvisitioner från Wårt StätsContoir ankomma, mågen äga tillstånd att Tullmedlen uti Götha Canal-Discont på en derstädes öppnad afskrifnings-räkning, emot erhållande af tre procents renta, insätta, och hvarvid J håfven att lämpa förhållandet efter de i hvarje fall sig företeende omständigheter. Wi hefalle Eder &c. Stockholm d. 12 Januari 1814- CARL. A. .G. Mörner. Den 7 Augusti 397 a För de Tullmedel,. som, till följe af Kongl. Maj:ts Nådiga tillstånd, enligt skrifvelse den il Januari ifiii, blifvit insatta uti Gotha CaX 0 nal-Bolags Discont, liar hemrike Discont levererat belöpande Henta till samma års slut med R:d 24,787. 24 sk. B:co, hvilken summa är uti Räkenskaperna behörigen redovist, intygar. Stockholm' och General - Sjö-Tulls-Bok« sluts-Contoiret dea 3 Augusti 1815. J. Winroth. Kamererare.
Men finnes det då väl någon skymt till rättvisa deri, att docent-anslagen vid båda universiteten äro lika stora! Då en docent i Upsala alltid får gå och vänta i flera år, innan han kan hoppas komma i åtnjutande af ett docentstipendium, lärer det understundom i Lund hafva saknats ett tillräckligt antal docenter att gifva stipendierna åt. Detta missförhållande är så uppenbart orättvist, att jag ej kan föreställa mig, det R. St:r icke skulle begagna det närvarande tillfället att i någon mån söka rätta detsamma, genom att anvisa liela det af Utsk:t till ökning i docent-stipendierna föreslagna belopp af 3,000 rdr rmt årligen åt Upsala universitet ensamt. Upsala skulle likväl komma att fortfarande blifva sämre lottadt, än Lund, i detta afseende. Ty då docenternas antal i Lund är endast ungefärligen 3:djedelen af Upsala-docenternas antal, men Lunds docenter komme att halva hälften så stort, statsanslag, som Upsala, så ligger det ju för öppen dag, att Lunds universitet äfven hädanefter proportionsvis finge en god brorslott. Och den tror jag ej Upsala docenter missunna sina bröder i Lund. Lämpligast synes mig vara. att stipendierna bibehållas vid sitt närvarande belopp, men Upsala erhålla 12 och Lund 6 å 500 rdr hvardera, och jagfår derföre vördsamt anhålla, det Ridd. o. Ad. måtte återremittera denna punkt, för att erhålla en förändring i ofvan angifna rigtning. Gr. Posse: Den sista värda talaren har förmenat, att om Ridd. o. Ad. bilölle hvad K. M:t här hemställt, så skulle dermed föröfvas en himmelskriande orättvisa mot Upsala; deremot skulle det vara rättvist, om hela det ifrågavarande anslaget lemnades till Upsala. Jag får fästa uppmärksamheten derpå, att det icke är fråga om att inrätta nya docentstipendier, utan att höja beloppet af de redan befintliga, och då kan det val icke anses orättvist, om docenterna i Lund aflönas lika med dem i Upsala. Vidare vill jag anmärka, att K. M:t begärt anslag af visst belopp till hvartdera universitetet, hvadan det icke torde vara R.
Sorn jag emedlertid vet, att två Stånd redan afslagit Utlåtandet, är jag lugn, och skall ej lägga mig emot återremiss, på det att om Ridderskapet och Adeln beslutar den, Utskottet må kunna intyga att de summor jag uppgifvit, äro hämtade utur StatsContoirets redogörelser och enlige med förhållandet. Grefve von Schwerin: Jag vill blott upplysa en omständighet. Skjutsfärdspenningarne, kungshästarne, m. m., som Herr Hjerta talar om, äro så högst obetydliga skatter, jemförelsevis med persedel-räntan, att det ej lönar mödan att reclamera dem för Folket. Men i dessa provinser är det egna förhållandet att, utom småräntorna, hvilka öfverallt utgöras i penningar, och för närvarande i ett försämradt mynt, jemväl sjelfva persedelräntan, som i andra landskap utgöres in natura, eller med penningar efter förvandling, utgår i penningar till ett bestämdt pris. De hafva således, mera än andra räntegifvare, fördel af myntförsämring. Den i April e, m. Herr Ribbing: Sedan Grefve voja Schwerin så utförligt utredt naturen af de skatter, som äroifråga, och Herr Hjerta upplyst, att saken är afgjord uti tvenne Stånd, har jag ej vidare att anföra än att, i anledning af den sistnämnde ledamotens yttrande om orsaken, hvarföre den så mycket intresserade PresteStåndet, anmäla, att just detta Stånd lärer vara ett hland dero, som afslagit Utlåtandet, Herr Hjerta: Jag får endast upplysa, att jag i mitt första anförande uppgaf, huru mycket det gör, som hvart hemman öfver hela Sverige då skulle förvandla. Det är ej så obetydligt, ty det är 6 daler och 17 öre silfvermynt efter gammal myntfot. Denna summa, förvandlad, är ej obetydlig, Utan skulle utgöra en ganska känbar ökning i skatterne. Ja! den skulle, samfällt med de i Skåne m, fl, orter höjde grundräntor, göra all Bevillning öfverflödig. På denna grund tror jag, att saken ej är af mindre vigt för andra orter och hemman.
Att, om så lyckligt skulla hända, hafva lemnat något bidrag härtill, är likväl en förtjenst, som icke blott samtiden skall veta erkänna, men äfven efterverlden uppskatta. Italien och Frankrike bevara ännu i tacksamt minne de män, som egnat sin möda åt de språkverk, hvilka utgöra en del af dessa länders vetenskapliga ära. Sverige skall sannolikt ej heller glömma dem, som här verka i enahanda syftning. Uppriktigt och med all oegennytta tal ad t, vet jag ingen sysselsättning, som i Herr Adjunktens närvarande ställning, med sådana anlag och förberedande studier, vore mera gagnande och ärofull, än den som egnas de fosterländska språkkällorna, funnes också hvarken Svenska Akademien eller Sv. Ordboken. Hvad som åter deraf kan följa, skall framtiden gifva. Statsrådet Renterdahl, med hvilken jag talat i det ofvan framställda ämne, instämmer till alla delar i de här yttrade åsigter. » Huru svaret på denna, akademiskt smickrande men till det egentliga syftet högeligen obestämda anmaning utföll, synes i viss mån af följande den 6 Februari 1856 från Beskow i samma ämne aflåtna skrifvelse: » Jag har äran att tacka för sednaste skrifvelsen. Hemställan om Herr Adjunktens deltagande i Ordboks-Arbetet åsyftade hvarken samlandet af Språkprof, eller uppgörandet af definitioner, eller något biträde vid den esthetiska delen, utan endast * att * Kursiveringen af redaktionen.dä Herr Adjunkten ander sina språkforskningar ledes att studera de äldre inhemska källorna, något bidrag skulle af Herr Adjunkten kunna lemnas till upplysning af ordens härledning. Att denna ingår i Akademiens ordboksplan syns af punkterna 19 och 20 vid behandlingen af vokalen A, samt af flera ställen i det tryckta förslaget, (t. ex. orden Aborre, Adel m. fl.). Jag har i förslaget sökt angifva de ord, som jag trott ega Isländsk rot (t. ex. Af barka, Afbasa *, Af bida, o. s. v.) men det är klart att dylika upplysningar kunna lättast och säkrast lemnas af någon, som gjort källorna till föremål för särskildt studium.
Ständers Revisorers Berättelse om den år 1849 verkställda granskning af Statsverkets, samt andra af allmänna medel bestående Fonders, tillstånd, styrelse och förvaltning, jemte de i anledning af denna berättelse infordrade, och till Kongl. Majrt afgifna, underdåniga utlåtanden; 2:o Samma Revisorers Berättelse, angående den sagde år förrättade granskning af de under Kongl. Maj:ts och Rikets Kommers-Kollegium ställde fonder och medel, jemte bemälde Kollegii deröfver till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga utlåtande; och 3:o Samma Revisorers Berättelse om den sagde år verkställda granskning af Riksgälds-Kontorets tillstånd och förvaltning, tillika med Fullmäktiges i Riksgälds-Kontoret i anledning deraf afgifne utlåtande till Rikets Ständer. Ståndet beslöt, att dessa handlingar, som till Vällofl. Borgare-Ståndet komma att öfverlemnas, skulle till Statsutskottet remitteras. Ut supra. In fidem S. H. Almqvist. Prof.-Utdrag den 29 November 1850. 7 Utdrag af Protokollet, hållet hos Vällofl. Borgare-Ståndet vid lagtima Riksdagen i Stockholm den 29 November 1850. S, D. Enligt denna dag uppläst, hos Ståndets Herrar Elektorer hållet valprotokoll, voro utsedde till Ledamöter uti C onstitntions-Utsholtet'. Herr Brink, „ Ekholm, „ Cassel, „ Billström, „ Berger, „ Sundler. Stats-Utslcottet: Herr Gråå, „ Werrn, 55 Grape, „ Petré, , Lindström, „ Hörnstein, „ Nordvall, „ Norin, „ Wellberg. Bevillnings-utskottet. Vice-Talmannen Herr Halling, , Brodin, „ Schwan, „ Elielund, y, Murén, „ Mcechel, 55 Berg, „ Petterson, „ Bosceus, 55 Bjort, Prot.-Utdrag den 29 November 1850. Herr Rönblad, „ Bjuhr. Banco-Utskottet.
Dom således haft på omlörmälda förhållanden, undanröjdes, helst syftemålet med stämplade pappersafgiftens förökande thy förutan komme alt förlelas; och l<ar alltså motionären med hemtad anledning af Bevillnings-Utskotlels förenämnde hemställning, föreslagit, det måtte genom en serskild författmng olvariberörde lagrum ålergifvas sin lulla kraft och verkan, samt följaktligen uttryckligen förklaras och påbjudas: att när dödsfall tiiuar, all i bett befintlig fast och lös, lagligen tillkommen egendom, äfven den, som efterlefvande makan före eller under äktenskapet med den ajlidne ärft eller serskildt förvärf t, skall, sa väl som all gä/den, upptecknas samt till sitt tätta värde i kolumnen utföras Och beräknas. Efter öfvervägande af denna, efter motionstidens slut väckta, fråga anser sig Utskottet ej kunna understödja motionärens framställning. Om man nemligen granskar 1 §. af 9 Kap. Ärfda-Balken, så finner man, hurusom densamma afscr och bestämdt serskiljer två förhållanden, det ena, sjelfva boets uppteckning vid in träffad t dödsfall, och det andra, egendomens väidering. 1 förra hänseendet föreskrifves väl, att när dödsfall timar, da skall man eller hustru, som lefver efter, riktigt uppgifva och låta noga uppteckna alltsammans i boel, så löst som fast, sådant, som det vid dödstimman varmed fordringar och gäld; men i det sednare deremot stadgas, alt blott sådan egendom skall värderas, som i följd af dödsfallet gar i åt f eller till delning, hvilket lagstiftaren klart uttryckt genom följande stadgande: ”är egendomen å landet, eller sådan, som ärfnes efter landsrätt, kalle då gode män, som efter bästa förstånd den värdera.”
D e t mnas. Kon r g urg. e g i l e Fredriks Hospital, ÖfEmil Krokstedi. verki å ki s r io urgi. 4 e. m. OBS.! Bestämda priser. af et W. t K. af Möl a h m l on e l o r ä m nn h a ar up Garni ns lö sj s sni u k ka n (G gs-. af90876) När, Gotland. Sparkassa 5 % proc. Stockhol ms &amp; Pri H vat-Assi s or tans. til förordnad sjukhus läkare. s å s o m s ä rdel e s l ä mpl i g, s m m en ärtfri för och ens os syssel kadli s g ättn sa in m gar t ka a n nvä u n ta d n as rin Fru gaste Sofia Larsson, Jönköping Inteckningsbolaget. Et a bl e rad 1706. Hof l e verant ö rer ti l K. Drot t n i n gen af Engl a nd. 10 V2I bort t a å f l e re t gadt iente. Deposi t i o nsränt a im erl eck a n sa a ret d, tet. som af herr A. W. Möl e l r för magsjukdom. Flera Pä göres kapi B la a lr n äkni ng högst å a 6 deposi mån ti. kort tid bort m tages n lä s i k kare or väl oc s h igna barn den. n m s af än kos m ors. T A. and, 51875). doktor. v är äg förut mot bet ef a te ld rkraf, p p p å g f i båt de a n r e sort nda, st som. U as. af de tre sorterna. J. nggatan Johansson, Drottni 6. r oöf s m 1. m sa r nde fö n r. N: r 2 s a n d e f ö agsyra, ko gal N: lst r en 3. m. B n i m. nde för r ta m Kas afack ti Största l 15, 20, la 25 ger kronor.
De till 3:dje classen hörande bestämda årliga gratificationer, tillagde personer utom Banco-Verket, för meddelande af erforderlige upplysningar och biträden, äro till alla delar lika med specificationen N:o 2 vid i83o års Banco-Reglemente, med tillökning allenast af arfvoden till 2tne Conti olleurer vid Post-Verket, af 10 R:Jr för hvardera, eller tillsammans 20 R:dr, hvilka arfvoden blifvit af Fullm. under den 27 December i833 beviljade. Men då det måste anses vara ett tjernsten åtföljande åliggande för Post-Verkets Tjenstemän, att tillse oclj controlera, det Banken, likasom 6 Banco-Ulskotlets Memorial N.o itl. aila andre Verk, hvilka icke åtnjuta porlofrihet, behörigen påföres och erlägger de för densamma belöpande postpenningar, har Utskottet icke kunnat tillstyrka någon serskild ersättning till desse Tjenstemän för fullgörandet af berörde åliggande, utan har Utskottet, på dessa skäl, ansett ©mförmälde, af Fullmägtige beviljade arfvoden icke vidare böra utbe talas. Hvad beträffar de till denna Afdelning hörande gratificationer till Actuarien vid Öfver-Stäthållare-Embetets Cancellie och Registratorn vid Police-Kammaren här i Stockholm. 16 R:dr 3a sk. till hvardera, för uppgifters meddelande åt Fiscals-Embetet, om Bancobetjeningens förhållande utom Banken, så, emedan det synes olämpligt, att serskildt anslag på Bankens omkostnadsräkning anvisas, till erhållande af upplysningar om Banco-Staten tillhörande personers förhållanden och conduite utom Verket, har Utskottet, som icke kunnat föreställa sig, att någon serskild utgift för ifrågavarande ändamål är mer behöflig i afseende på Bankens betjening än för den vid andre Embets-Verk anställda personal, funnit samma gratificationer böra hädanefter upphöra.
Jag anser derföre det föreslagna stadgandet nu kunna och böra bifallas, så att, om en person förlorat äran, men genom förändrade omständigheter uti större förmögenhet och deraf följande inflytande möjligen kan komma i åtanka vid de ifrågaställda valen, lagen likväl må hindra hans väljande. Jag yrkar antagande af betänkandet. Frih. Ehrenborgh: Jag nödgas än en gång begära ordet för att närmare utveckla anledningen, hvarföre jag icke bifaller TJtsk:s förslag. Jag anser nemligen, att allt, hvad som rörer fråga om bevisning genom vittnen, så ingriper i vår lagstiftning, att stadganden angående falskt vittnesbörd och ansvaret derför icke böra framstå isolerade, utan i system; äfvensom jag anser åtskilliga andra förhållanden, i afseende hvarå sådant nu icke finnes stadgadt, böra föranleda till uteslutande från medborgerligt förtroende. Det är för vidlyftigt att här ingå i någon utförlig deduction af dessa omständigheter; men jag kan icke underlåta att förklara, det jag är örn för att, synnerligen i afseende på brottmålslagstiftningen, se partiella åtgärder vidtagas, hvilka stå i sammanhang med ett förväntadt systematiskt helt. Sålunda tror jag, att detta förslag icke hör isoleradt antagas. Hr Cederschjöld: En värd talare har påmint om sitt förfarande vid sista Riksdag att afstyrka alla partiella förbättringar i vår lag; och den siste värde talaren har derutinnan instämt i den förres åsigt. Jag får i anledning häraf upprepa, hvad jag vid sista Riksdag yttrade, nemligen, att önskligt vore, det de väsendtligaste och i sjelfva verket nyttiga stadganden och förändringar, sorn innehållas i LagCommittéens förslag till allmän civiloch criminal-iag, kunde partiel! afgöras, emedan det eljest är fara värdt, att ingenting blir utaf hela nya lagförslaget. Af sådant skäl förenar jag mig med Hr von Hartmansdorff deruti, att alla sådana partiella förbättringar må vidtagas, som stå i öfverensstämmelse med det nya lagförslaget, på det dettas slutliga antagande sedermera må blifva så mycket lättare. Frih. Boye:
Jag skall icke uppehålla R. och Adis dyrbara tid, för att genom flera exempel visa otjenligheten och skadan af Hr von Harlmansdorffs motion, hvaraf, om den antoges, enda nyttan blefve, att statsverket betungades med dryga utgifter, då icke allenast antalet af de ordin, notarierne i Hofsamt rådhusoch kämnersrätterna, måste tre å fyrdubblas, utan äfven göromålen för Statscontorets tjenstemän , dit stämplade pappersafgiften hädanefter skulle ingå, så betydligt komme att ökas, att den af K. M. i Dess aflåtna nåd. propos. om statsverkets tillstånd för Statscontoret begärda tillökning i personal afen ledamot, en notarie, en canccllist och två 8 o Den ii Mart e. m. kammarskrifvare efter all anledn. komme att fördubblas, samt alt de extra ordin, tjenstemännens lott, hvilken förut är nog tryckande, blefve så svår, att knappt någon, utom den rike, kunde hädanefter, — ägde han ock de mest löfva nde anlag, — egna sig åt Statens tjenst. Jag anhåller, att dessa anmärkningar må till Utsk. få åtfölja remissen af Ur von Hartnaansdorffs motion. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Det är ganska sä kert, att detina förändring, likasom hvar och en annan, skall möta svårigheter; det gläder mig, alt den ledamot, sorn nyss yttrade sig, anfört några, på det StatsUlsk. må komma i tillfälle att jemföra fördelarna, å ena sidan, med svårigheterna å den andra. Jag kunde icke höra alla de anmärkningar, som gjordes, och är således ur stånd att försöka en vederläggning för ögonblicket; men jag utbeder mig att få göra det framdeles, om det skulle behöfvas. Hvad jag kunnat uppfatta, vill jag genast besvara. Ibland de handlingar, som Frih. Cederström trodde mig hafva nämnt i min motion, vore äfven lagfarter; men de finnas icke otnförmälda. Der står: expeditionslösen för stämningar, kallelser, domar och utslag.
Fröknarna d. Roos, d. Pabricius, T. C; ei,jer och Elsa Gyliliiii Iiafva under det förflutna året med iippofiande nit och mycken slrirkligliet skött kassans registrering och ekononiiska expedition. Stockhol.m den l februari 1894. C a r l IidysPröm. Knssnförvaltnre. O Ofvanstte~ide redo~~isiiing ar af oss granskad och riktig liefunnen. Stoc.khoh den Z mars 1804. E. E: !f ' ui~g. H i Ida C ' asse77i. Poiiclernas stallning inses af följande af kassans ordförande iitarbetade redogörelse: Enligt en af undertecknad 1-erkstald beralining af fonderna till Fredrika-Bremer-Förbundets sjukkassa voro dessa vid böqj an afhr. 1891 fil j ande: Försäl~ri~~gsfonde~i . kronor 5,435: - Reservfonden .. ... . D 932: - livilfet tillsammans inotsvarar kassans förniö- genhet i belopp af ' liela Iiroiior nämligen 6,367: - S tock11 olin den 1 % febriiar; 1 894. - h P. G. Rosén. Kassaris styrelse har under hret haft följande sammansattning: Ordinarie styrelsemedlemmar:. - Professor P .. G. Ro&amp;, ordförande. Doktor Carl N i ~ s t r ö q vice ordförande och 1~assafö~ra.l.tai: e. Fröken Theresa G e i j q sekreterare och tjfiiistgisrande vid expec1: itionen. Fröken Awm .Koos. Medicinalr&amp;d et D. Pontin. Suppleanter: F r u F. Lybeck. Fröken G. v092 I' %oï~~p.eu. Professor O. Smzcla7r7. Revisorer: Fröken H. CaseZiri. fverst,elöj t n alit C. Revisorssuppleanter: Prölrei-i. P1: ökeii A.
Skrifvelse, N:o t So. 363 hemställan, dels om lämplig förlängning af den till den 27 April 1876 bestämda tid, inom hvilken amorteringen af armeens ackorder bör vara fullbordad, med skyldighet likväl för ackords-fonden att inlösa sina nu utelöpande obligationer vid deras förfallotid, derest innehafvarne äska sådant heldre än att i utbyte taga fondens obligationer med utsträckt betalningstid; dels ock, i händelse af nådigt bifall härtill, om aflåtande till Rikets Ständer af nådig framställning derom, att i Rikets Ständers Bank och Riksgäldskontor må beredas tillfälle till utbyte af ackords-fondens nuvarande obligationer mot nya sådana på förlängd inlösningstid, har E. K. M., uti aflåten proposition af den 17 sistlidne Mars, täckts i nåder föreslå Rikets Ständer, att Banken och Riksgäldskontoret må tillåtas, i utbyte mot nu innehafvande obligationer af ackords-fonden, mottaga nya sådana med enahanda eller 4 procents ränta, men ställde på en förlängd inlösningstid af tio år. Rikets Ständer hafva detta ärende i öfvervägande tagit, men få i underd. anmäla, att högstberörde nådiga framställning icke blifvit af Rikets Ständer bifallen; framhärdande &c. Stockholm den 19 Augusti 1848. Uppläst och godkändt hos Bädd. och Adeln den i5 Aug. I848. Preste-ståndet den 16 Borgare-ståndet den 16 Bonde-ståndet den 19 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse om understöd från statens sida till anläggning af en jernväg emellan Örebro och Hults lastege-plats vid FTenern. (Stats-utsk. Uti., N:o 262). S. A. K. Sedan hos E. K. M. öfverste-löjtnanten vid flottans mekaniska korps» grefve A. E. von Rosenj uti ingifven skrift, i underdånighet anhållit, det täcktes E. Ii.
V i kunna näppeligen samla ett så stort kapital, att det skulle försäkra dem mot alla framtida eventualiteter; men vi skulle nog under ett lämpligt aftonsamkväm kunna intressera några människovänner att sammanskjuta så pass, att det räcker till ett års premier för de båda uti en sjukkassa och en lifassurans å exempelvis 1,000 kronor. F å de vara friska oeh krya ett helt år, torde de nog hafva afsatt till det följande årets p r e m i e r. » I jul står Alfred * o c h Annas bröllop. v N u vill j a g bara fråsa Er, herr Redaktör, tror Ni inte, att här i hufvudstaden årligen skulle kunna åvägabringas månget för de enskilde o c h samhället välsignelsebringande äktenskap, o m man med urskiljning o c h omtanke följde det här ofvan gifna e x e m p l e t? X / x. Hustomten. S^ör mycket länge sedan, d. v. s. i farfars ungdoms{£) tid, voro tomtar mycket vanliga företeelser. Det fanns kvarntomtar, som väckte mjölnaren, d l en ny säck behöfde slås på kvarnen, byggnadstomtar, som packade stenfot och hopfogade springor, och hvilkas hamrande och knackande man kunde höra i nattens stillhet, samt hustomtar, som uträttade allehanda små sysslor och särskildt vårdade sig om att hålla trefnad och godt lynne vid makt inom familjen. Hustomten var en liten treflig hundraårig gubbe med godt bjärta, stor erfarenhet, grått skägg och röd toppmössa. Han verkade i tysthet, visade sig blott vid utomordentliga tillfällen och förnams mest genom sina goda gerningar. Mången tror, att tomtarne alldeles tagit till flykten för den stigande upplysningen, men det torde likvisst ej vara förhållandet. Min tro är, att de blott icke mera visa sig. Endera därför att människorna nu ha så nog af sig själfva, att de ej mer vårda sig om en liten god husande, eller ock kanske därför, att den röda toppmössan ej längre är på modet.
Horns. Constitufi011 s-Utskottets Utlåtande deröfver, III s 122 — 148, bif, af PresteStåndet, IX s 462, af Adeln, IX. s’ 463. • mot föredraganden af Krigsärender, Hr Treffenbergs. Constit. Utskottets Utlåtande deröfver, lil s 122—i48, bif. af PresteStåndet, IX s 462, lagdt till Handlingarne af BondeStåndet, IX s 462, af Adeln, IX s 563. mot Konungens Rådgifvare i Com mandomål för LandtArmeen, remit. till ConstitutionsUtskottet, II s i363. 11 Utskottets Utlåtande, III s 248 — 232, lagdt till Handlingarne af BorgareStåndet, IX. s 1128, af BondeStåndet, IX s 1135, af PresteStåndet, IX s ii42> af Adeln, IX s 1142. Anslag från Banken eventuelt utgående, II s 747 — 74P —. angående till kostnaders bestridande vid Taxeringar i Norrbottens Län. StatsUtSkottets Betänkande, IV 2 s 95g, 96o, bif. af Presteoch BorgareStånden, IX s. 74» af Adeln, IX s 77 af BondeStåndet, IX s 86, Underd, Skrifvelse, X 1 s 104—106. Ansvar, om Stadgande af lika , för utprång]ing af falska sedlar, ställde antingen på Banken eller Riksgälds-Contoiret. LagUtskottets Betänkande, YII 1 s 62 — 64, bif. af Adeln, IX s 181, af PresteStåndet, IX s r86, af BorgareStåndet, IX s 190, af BondeStåndet, IX s 209, Underd.