Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Collegium för vården af deras rättigheter och privilegier, hvilka egarne sjelfve bäst äro i tillfälle att bevaka; men emedan Statens fördel beror på sättet huru bergverken drifvas, särdeles i afseende på Grufbry tningen , och Staten således kan anses ega förbindelse, att underhålla vetenskapligt bildade Tjenstemän, som med upplysningars meddelande biträda enskilde; hafva Committerade tillstyrkt, att, i stället för Bergscollegium , ett Bergs-Contoir inrättas , organiseradt på det sätt här ofvan är föreslagit. Detta Contoir har befattning med de admi. uistrativa Ärender, som förut tillhört Bergscollegium, utom allt hvad som angår Skattlägg. ning å Bergverken, hvilka sednare mål tillfalla Kammar-Collegium. Då Styrelsens förmynderskap öfver bergverken troligen allt mer och mer kommer att inskränkas, skola Contoirets göromål äfven i samma förhållande minskas; men emedlertid vi - Betänkande om Rikets Styrelse-Verk. 579 sar den från Bergs-Collegium för år 1819 aflerm nade arbetsförteckning, att det under året endast 420 ansöknings-och oeconomi-mål dit inkommo; och som målens antal hädanefter nödvändigt måste blifva mindre, om, efter hvad redan är nämndt, Kammar-Collegium skall öfvertaga en del deraf; lärer ingen fråga kunna uppstå, att icke detta Contoir , som bör erhålla inskränkt antal Betjening , skall medhinna att skyndsamt handlägga alla dit hörande ärender. Efter hvad Committerade förut yttrat, anse de likaledes någon Collegial behandling hvar-’ iken nödig eller nyttig i de Ärender, som höra till inre ordningen och hushållningen i landet. Mål af denna beskaffenhet bero hufvudsakligen på kännedom af locala förhållanden; hvarföre de ofta först vid Härads-Rätterne måste utredas och undergå pröfning, såsom frågor om vägar, skjuts. Gästgifveriet med flere; hvarefter de afgöras af Konungens Befallningshafvande.
Hillet mätte förklaras fullkomligt fri oell oheroende; oell 2:o att, utom Bergslag, fri tillverkningsrätt mätte medgifvas vid alla de hruk, hvarest liela det tillätne smidet uj,pginge till minst 450 8kT, pä hvarje härd räknadt, äfvensom vid alla andia hruk, der, genom Behörig undersökning, kunde Ldagaläggas, att skogstillgängen, utan öfrige Bergverks förnärmande, för nyssnämnde smidesBelopp pä hvar och en derstädes Befintlig Härd vore tillräcklig; att, inom Bergslag, samma fria tillverkningsrätt mätte tillerkännas de hruk, som antingen redan egde 450 8kT:s smide eller derutöfver pä hvarje härd, eller oek med vederBörlig undersökning visade sig egs skogslangst, tillräcklig ej mindre för det äldre och tillökade smidet, än äfven för en oförminskad taekjernshläsiiing till afsalu, der sädant förut egde rum; samt F//l. ti// /i. öt, /'rot. 1 ötr/ir/, F ^/r/, FA //ii/t, 2 40 Mr/.^ ^;o ^2, att, inom oell utom bergslag, oinskränkt smidesrätt mätte beviljas säväl bruksegare, 80M bergsmän, bvilka antingen medgäfvo bärd-antalets inskränkning, i den mon, att gamla smides, ätten pä bärdarna motsvarade minst 400 8kT pä livarje qvarvarande liärcl, eliel' oell kunde, genom sammanfattning uf sädane smiden inom samma ort, tor bvilka kollangsten till större eller millri ro del vore gemensam, tillvägabringa sist angikna proportion emellan 8>niclet oell bärd-antalet.
S. D. Efter skedd föredragning remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet följande motioner, nemligen: l:o Anders Perssons från Malmöhus län, angående underdånig hemställan om allmänna posternes fortskaflande på jernvägar, i den mån dessa hinna fulländas; och 2:o Jöns Perssons från Blekinge, angående underdånig hemställan om nedsättande af en Kommitté för uppgörande af förslag till allmän aflöningsstat för Presterskapet, äfvensom de, i anledning af sistnämnde motion, afgifna yttranden. Pr ot.-Utdrag dm 5 November i856. 15 S. I). Föredrogos och remitterades till Lag-Utskottet: Nils Hanssons från Malmöhus län motion, om ändring af Lagens stadgande i 4 kap. 2 § Byggninga-balken, angående afloppsdike; Nils Anderssons från Christianstads län motion, angående ändring af Lagens stadgande i 26 kap. 4 § Byggninga-balken, i fråga om tingsbyggnad m. m. samt de, i anledning af berörde motion, afgifne yttranden; Mäns Perssons från Malmöhus och Per Benjaminssons från Elfsborgs län motioner om ändring uti Kongl. Förordningen den 20 November 1845, angående köp af sådan lösegendom, sorn köparen later i säljarens vård qvarblifva; Olof Larssons från Gefleborgs län motion, angående skärpta straffbestämmelser emot lönnkrögeri samt i anledning deraf afgifna yttranden; och Johan Lekbergs från Nerikes län motion om upphäfvande af Kongl. Förordningarne den 19 December 1827 och den 15 Juli 1853, angående hemmansklyfning och jord-afsöndring samt i anledning af berörde motion afgifne yttranden.
Tusen g %nger säger jag mig huru orätt jag har, huru egoistiskt mitt stackars hjärta iir. Är han en stjärna, så borde jag ju vara nöjd att, ett af strandens millioner sandkorn, blott med glädje se upp på hans ljusa bana. Men hvarför ar jag sliten i d n sjal? Jag ville känna mig bo i sainma sfär som han; och det skulle jag ju göra, om han vore L. eller E. eller B. ja, hvein jag nu minnes af vira grannar. Och dock, Gud bevare mig från att vilja byta bort honom ' mot L. eller E. eller B. Men ändå synes det mig, soin om jag skulle vara lionom en mån närmare nu, ty jag kan ju vara i något honom nyttig, och. dLrför känner jag ocksh inhiigen g h g ett verkligt och innerligt godt o solsken i inin sjal, nar jag marker att jag verkligen kan vara i något, honom till trefnad i hans skralhet. Grubbla icke, Einelie, skulle jag saga, om jag ej visste af egen .erfarenhet, hvilken envis fiende, .huru svåröfvervunnet .grubblet ar. Fiirlåt mig a t t jag skrifvit ett underligt och fantastiskt bref, men koin iliåg, 1iur.u jag måste stänga inom mig alla mina tankar, huru jag aldrig en stund talas med någon människa fritt, aldrig uttalar min inre människa, och undra icke. att. det blåser en underlig vind .nar man någon gång gläntar litet på dörren till den kvafva lij artkaminaren. Och dock borde man vid 60 år icke mera kanna blodet svalla så häftigt inom sig. Den gamla bör val redan lia hunnit få lika mycket is i hjärtat som i håret. Och ändå. är det mig helt svårt att för Runeberg synas alltid jämn, alltid lugn, såsom jag bör synas för den sjuke. Ett &amp; darefter, d&amp; 14 mars 1966, skrifver hon. : &gt;) Ändtligen, för några dagar sedan, kom jag till läkaren. %Kramp, nervsjukdom, sade lian. Just så hade jag sjalf gissat. Hvad ar jag visare diirför. Han gaf medicin, men icke mycket Bopp, att den skulle verka nbgot.
Under loppet af denna diskussion har man mycket skarpt framhållit den våda, som skulle upstå för vederbönde penningeverk, derigenom att deras upbördsmän skulle i kontant emottaga alla penningebelopp, som icke upgå till 100 R:dr. Jag vill likväl erinra, att denna våda i allmänhet blifver ganska ringa. Sedan den nya organisationen i Banken vidtagits, blifver det tillfälle att göra insättningar i Banken längre fram på dagen än det för närvar:de är medgifvet. Jag tager då för afgjordt, att det kommer att föreskrifvas, att hvarje verks upbördsman skall vid middagstiden insätta de penningar, som under loppet af f. m. till honom influtit och hvilkas belopp i de aldra flesta fall icke kan blifva annat än ganska obetydligt. Styrelserna öfver dessa verk hafva således endast att tillse, det insättningarne om middagen blifva verkställda. Jag medgifver, att den förändrade ordningen erfordrar en något strängare kontroll, än den, som för närvar:de eger rum, men deruti ligger icke, enligt mitt begrepp, något ondt. Kontrollen kan på ett eller annat ställe vara något slapp, ty man förlitar sig på den trygghet, man anser föreskriften om insättningarne i Banken medföra; men stora balanser kunna dock, på sätt Gr. Gyldenstolpe anfort, ganska väl inträffa. Låtom oss se till huru det tillgår på landel! Hvilka stora summor ligga icke der, under ganska lång tid, i upbördsmännens händer! Äro balanserna flera och större å landet än i Stockholm? Jag tror det icke. Hår har äfven blifvit yttradt, att åtskilliga nu gällande författningar skola lägga hinder i vägen för den åtgärd, som BankoUtsk. föreslagit. Jag anser icke förhållandet vara sådant. 1668 års Banko-ordning säger icke, att hvar och en, som är skyldig att betala penningar till någon allmän kassa, skall insätta dem i Banken. Det står endast, att de skola dit insättas. Detta är något, som lika väl kan ske, om det föreskrifves, att de mindre inbetalningarne skola ske direkte til! verken.
på billiga vilkor, af ett statslån å 230,000 R:dr, med förbehåll att hamnens vård och förvaltning skulle fortfarande såsom hittills handhafvas af en direktion under Styrelsens kontroll, samt att således, när de nu löpande tio åren gått till ända, eller vid 1862 års utgång, hamnen icke till staden öfverlätes. Med afseende ä angelägenheten deraf ej mindre att de betydliga hinder och olägenheter för allmänna trafiken, hvilka vid Helsingborgs hamn, enligt hvad erfarenheten ådagalagt, esomoftast uppkomma derigenom att hamninloppet vid starkare sjögång uppfylles af indrifvande hafstång, blifva så vidt möjligt undanröjda, ån ock att hamnen varder enligt den uppgjorda planen utvidgad och jemväl i öfriga hänseenden försatt i så ändamålsenligt skick, som stadens läge, dess ökade rörelse Konyl. Maj-.ls Nåd.
Af deras räkenskaper, som i Kongl. Kammar-Rätten granskats för Ar 1844 utan och för år 1845 med anmärkningar, inhemtas: Debet. år 1§4I. år 1845- Balans frän föregående året : Behållning 15: 41. 8. 268: 27. Uppbörd: — Balans till påföljande året: Credit. Balans till påföljande året: Uti redogörelsen för år 1844 finnes sammandrag öfver materiaiier vid stallets reparation för hela året, utvisande behållning tili år 1845 al luruhräder, furuoch ek-spik till utsatta belopp; men 1845 års redogörelse upptager icke några sådana sammandrag och följaktligen ej det från föregående året balanserade öfverskott af materiaiier, hvilken ofullständighet uti sistnämnde redogörelse anmärkes. — 233 — Anslaget till Iliand väsendet oell yttre fjysliåliningcis å Moiigi. Slottet I Stockholm Hvad sorn utgått till brandväsendets underhållande och yttre lyshållningen å Stockholms Slott, har för år 1844 och de föregående åren varit inbegripet uti det å Första bufvudtitelns Irsla afdelning uppförda anslag för Slottets polis-, lysoch renhållning; men detta blef likväl, i följd af Rikets Ständers beslut, skiljdt från sistnämnde anslag och öfverflyttad! på berörde hufvudtitels 2;clra afdelning, under särskild anslagstitel, i Riks-stalen för år 1845 och följande åren; i anledning hvaraf Revisorerne till granskning fått emottaga: Redogörelsen för anslaget till brandväsendet och yttre lyshdllningen å Stockkolms Kongl. Slott för år 184b > som visar följande förhållande: år 3<$-1.3. Debet. Uppbörd: Statsanslag 5,800: Summa 5,800: Credit. UtgifterAflöning : .. 1,632: 30. 8. — Balans till är 1846: Kontant behållning 42. — Summa 5,800. 30 — 234 — Drottningholms och Svartsjö Kongl. Lustslott.
Krigsmagten till häst och fot sa wäl som Bätsmanshället af rotering och indelning förblifwcr wid de med Landet och Städerne upprättade Contracter och Jndelningswerk, hwilka till deras hufwudgrunder skola orubbade wara, intill detz Konungen och Riksens Ständer finna nödigt någon ändring deruti samfält att göra; kunnande ingen ny eller tillökad Notering, utan genom Konungs och Ständers sammanstämmande Beslut, tillkomma. 8 81. Denna Ncgcrings-Form samt Rikets öfrige Grundlagar kunna icke ändras eller upphäfwas, utan genom Konungens och alla Niks-Ständens sammanstämmande Beslut. Ej mä frågor derom uti Ständens Plena wäckas, utan anmäles de hos Riksens Ständers wid hwarje Riksdag walda Constitutions-Utskott. Detta Utskott, bwars pligt det wara skall att Grnndlagarne granska, äger rätt att hos Riksens Ständer söreslä de ändringar deruti, som det anser högst nödige eller nyttige och möj - 46 Expeditioner till Niks-StLndm. lige att wcrkställa. Riksens Stälidcr mä icke ä den Riksdag, da Utskottet någon sädan ändring förestår, utan först ä den nästföljande derom besluta. Bliswa dä alla Niks-Ständen om ändringen ense, öswerlemne de Förslaget derom till Konungen, genom deras Talemän, med begäran, att Konungen wille sitt bifall dertill gifwa. Konungen inhemte hela Stats-Nädets tankar dcröfwcr, tage sedan sitt Beslut och meddele Riksens Ständer ä Rikssalen sitt samtycke, eller ock de orsaker, för hwilka
St:s åtgärd i detta af - 73 Den i J n 11 f. m. seende omföl mäles, då funnits icke förtjent af någon uppmärksamhet. Anmärk:n liar icke heller, vid de påföljande riksdagarna, blifvit förnyad. Konungens rådgifvare hafva således icke kunnat af förstbemälda Coust.Utskrs betänk, hemta anledn. till något deras bemödande alt söka hindra tjensters bestridande genom tillförordnade embetsman ; och för min del får jag erkänna, att, äfven 0111 icke det anmärkta systemet under 27 år, som, efter grundlagens antagande, redan förflutit vid mitt inträde i Statsrådet, skulle hunnit så utbildas, att jag borde anse mitt enskildta bemödande att förändra detsamma fåfängt, jag i allt fall icke skulle funnit någon betänklighet vid, att, der tjenster blifvit lediga, eller innehafvarne begärt tjenstledighet, låta desamma bestridas af tillförordnade personer, enär desse funnits dertill behörigen qvalificerade ; och i detta afseende har hvarken anmärkn. blifvit af Utsk. framställd eller af de tillförordnade tjenstemänr.ens förhållande kunnat hemtas. Den sednare anmärkntn lärer icke tillförene blifvit af något Coust. Utsk. framställd; men det anmärkta förfarandet har säkerligen ägt rum lika länge, som det förra. Grundlagen förbjuder icke K. M. att medgifva tull-lindring äfven i speciella fall, icke heller att tillåta undantag från de författningars föreskrifter, som det beror af Konungen ensam att stifta, förklara eller upphäfva. Då således ansökningar i sådana ämnen förekommit, och K. M. ägt makt att dem bifalla, har jag icke bort anse mig förhindrad att tillstyrka bifall , der jag ansett omständigheterna dertill föranleda.
N:o 29, i ani. af vackt motion om en lagförklaring af innehåll, att löreskrifne upbud af fast egendom å landet ovilkorligen skola meddelas å ting, som å rad följa hvarandra ; Samma Utsk:s Mern. N:o 30, i ani. af återremiss af Betänk:t N:o 21 öfver ej mindre K. M:s Nåd. Propos. med förslag till förordningar ang:de dels ändringar i gällande bestämmelser om ansvar för den, som träder till eller utsprider villfarande lära, del* ock främmande trosbekännare och deras religionsöfning, än ock enskilda motioner i samma ämnen; Konst.Utsk:ts Mern. N:o 38, med förslag till ändring i Riksd.- Ordms föreskrifter ora PresteSt:ts representationsrätt; 302 l)«n 83 Juni. Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- oell Ekon.Utsk:ts Betänk. N:o 14, i ani. af väckta motioner om ändringar i nu gällande Skiftesstadga. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, lät upläsa följande skrifvelse: »Strömsholms nya Kanalbolags direktion får, å bolagets vägnar, härmed vördsamt framställa den önskan och anhållan, det behagade Högh R. o. Ad. utse någon af sina ledamöter, att Thorsdagen den 5:te nästinstide Juli, då öppnandet af det ombyggda kanaloch slussverket kommer att. i H. M. Konungens höga öfvervaro, ega rum, hedra bolaget med sin närvaro, samt att derefter under nämnda och påföljande tvänne dagar färdas upför kanalen till Smedjebacken och derifrån åter till Ramnäs bruk och Westerås. Afresan till Strömsholm sker med ångfartyg från Riddarbolmshamnen den 5 Juli kl. ’/2 7 f. m. Stockholm den 19 Juni 1860. W. F. TERSMEDEN. Carl RydqvUt. Ollo II. Fontell.
Ut» gifter, ssm icke kill Riddarhusets nödtorft äro oumgängelige, och i sädant afseende icke eller ingär i de kostnader som wid allmänna sröjdebetygelsers i Hufwudstadcn firande och deltagande dernki, för Riddarhuset möjelige» kunna upkomma; helst detta Palais ar ifrån dctz inrättning ansedt såsom en Isacus kublicus och pä sadan grund, bör ifrän Utgift ser af denna egenskap undantagas. §. 9» Dä emellan Riksdagarne ledigheter bland Rid« derffapek och Adelns Fullmägtige antingen i Riksens Högloft. Ständers Bank eller Riksgälds Contoir sig yppa, skola Riddarhus Direcleurcrne malja Le» damörer till dctza ledige blefne rum pä salt Z mom, i ^ om wal till Riddarhus Directeurer föreskrifwer men wid Revisorers utseende öfwer dcsia ofwannämnde Riksens Ständers Werk skrider Riddarhus Direktionen till wal med lyckta sedlar, och gemensamt med de afgående Revisorerne, pä sätt som stadgas usi Kongl, Förordningen af d, 12 Februarii 1779 samt Rikssens Sländers Best»! wid Riksdae stärne 1789 och 179?, §. ro. Den 24 November, §. 10.
Under sådane förhållanden tror jag skäl icke saknas att inskränka anskaffningen af dessa persedlar så mycket som möjligt, till dess man kommit till det resultat som är förmånligast; och på denna grund anhåller jag anslaget må nedsättas till 20,000 r:dr. Frih. Palmstjerna: StatsUtsk. har endast tillstyrkt 22,000 r:dr under det Konungen ansett 48,000 r:dr erforderlige och Utsk. har således inskränkt sig till det belopp som kunde vara lämpligt för anskaffande af den del utaf ifrågaställda materiel hvars inläggande i rättan tid kunde vara nödigt och ej blefve genom några års liggande i förråden, hvarken förstörd eller mindre gagnelig. 176 Den 26 Juni f. m. Hvad angår den omtalade oenigheten om hvad bäst vore, så blir man, i fråga om dessa slags persedlar, aldrig ense om hvad som bäst kan vara, nian må nu begagna sig af erfarenheten hos Ryssar, Fransoser eller Österrikare, som hafva sina arméer ständigt på rörlig fot. En hvar tror sig kunna hitta på något bättre, och det ena försöket anslälles efter det andra, lill dess man slutligen återkommer till det gamla. Skulle man vänta med anskaffningen af sina behof till dess man blifvit ense örn hvarjehanda detaljer, så blefvo aldrig några förråder samlade för att i nödens stund tillgå. Utsk. har varit af den öfvertygelse all man måste göra anskaffningar som äro oundgänglige, efter modeller, som för tiden äro antagne såsom varande de bästa och på grund deraf har detta belopp blifvit föreslaget. Uppå härefter framställd propos. blef förevar, punkt af Utsk:s utlåt, bifallen. 2:dra punkten, ang:de anslag lill bestyckning utaf strandverken vid Carlstens fästning. Hr Stiernsvärd: Tvertemot den åsigt, som inom Utsk. gjort sig gällande, har jag yrkat bifall till det begärdta anslaget af 50,000 r:dr, utgående från den åsigt att icke säga nej då fråga vore om medel sorn skulle användas til! landets försvar och uprätthållandet af vår sjelfständighet.
Jag har svårt föreställa mig,' att arbeten behöft ske om r.ättefne; Contröllert är då svårade. Det vöre väl om Utskottet hade upplyst, hvaruti sådane arbeten bestått, 8o Den x Augustii e. m, och om sådant af Fullmäktige varit tillåtit uti Kjellins instruction. Jag skulle ock önska, att om Ridderskapet och Adeln återremitterar Betänkandet, Utskottet måtte lemna mera specifique uppgift på de anmärkningspunkter, vid hvilka det fästat sig, och att Utskottet dervid måtte utlåta sig öfver de föreskrifter, Fullmäktige erhållit af föregående Ständer, om instructionen för BancoCommissarien Kjellin, i hvilket afseende han gått utom denna instruction eller uragtlåtit tillkännagifva att kostnaden öfverskred förslaget; om han lemnat en sådan uppgift, hvad åtgärd Fullmägtige vidtagit; och om han icke afgifvit den, hvad anstalter Fullmäktige gjort för att komma till kunskap om ett sådant förhållande, då requisitionerne på penningar, utvisade kostnadsförslagets öfverskridande. Jag underställer om ej Betänkandet med desse anmärkningar bör återremitteras, och i sådant fall tror jag ej eller att frågan om decharge nu Kan afgöras. Friherre Rolamb: Till besvarande af Fri herre Cederströms anmärkningar, får jag ärari1 anföra: att orsaken, hvarföre Utskottet, som vid revision af räkenskaperne för Bancobyggnaden, funnit dem ordentelige och till ziffran väl förde, det oagtadt, gifvit anledning till anmärkning varit, att sedan den nya ByggnadsDirection blef organiserad, lät Utskottet genom Herrar Fullmäktige föranstalta; det en besigtning genom ÖfverlntendentsEmbetet skulle företagas å den verkställde delen af byggnaden jemte gransk-' Den I dugusiii e. m - 81 ning af förslaget på den återstående delen.' Som denna åtgärd var af en sednare dag än Betänkandet och resultatet således ej kändt, ansåg Utskottet denna mening böra inflyta, i händelse frågan om någon ersättning kunde uppstå. Hvad instructionen för BancoCommissarien
Räkningar öfver medel, dels beroende af Banko-styrelsens eller densamma underlydandes disposition samt dels insatta för utgifna och inlösta postvexlar 676,658 84 Säger 1,035 13,793,532 05 Depositions rörelsen. — 24 — Dill; ater. Riksmynt Transport Insättningarne å dylika räkningar under år 1864 uppgingo till 1,035 2,890 13,793,532 196,868,699 05 80 Summa hvaremot under samma tid uttogos så att räkningshafvarne vid 1864 års slut egde hos Banken innestående . Dukater. Inom de serskilda klasserna hafva, under ifrågavarande tid, insättningar och assigneringar uppgått till följande belopp: 3 W co pr B 2. Insättningar. Assigneringar. Riksmynt. i j Dukater. Dukater. Dukater. Dukater Riksmynt. Första halfåret 13,365. Senare d:o 9,654. samt under förra hälften af innevarande år 53,069. § 25- Bankens kassa-rörelse.flåneoch depositions-rörelserna deri inbegripna, har under år 1864 uppgått till följande belopp: I Expeditions-kassorna » Yexlings-kassorna ... Influtne: Dukater. Influtne: I Expeditions-kassorna » Yexlings-kassorna 16,921 I 293,362,114 31,217,432 Summa j 16,921 ' .324,579,547 Dttagne: Från Expeditions-kassorna , 16,419 » Yexlings-kassorna i Summa 16,419 96 67 Revisorernes Berätt. ang. Folii-afgift för enskildes assigneringsr åkning ar. Postvexel rörelsen. — 26 — § 26. Bankens fordringar i Ryttmästaren C. W. Hammarskölds och Brukspatronen C. G.
Efter o.tdra punkten, när entreprenör erbjuder sig att för den bestämda skjutslegan öfvertaga skjutsen, så äger icke skjutslaget, om det så önskar, rättighet att fortfara med skjutsningen; i en tid, då så mycket ordas emot näringstvång, så tillskansa sig likväl R. St. sjelfve ett förmynderskap öfver landets jordbrukande classer; — välmeningen är åtminstone icke conseqvent. Då man jern för 4-‘de punkten med de i premisserna uttryckta grunder, uppkomma 2:ne slags entreprenader, nemligen: der hållskjuts finnes skola entreprenörerne tillförbindas att vid stationen tillhandahålla minst ett lika antal hästar med hvad hållet utgjort, hvilket blir en verklig entreprenad; då deremot det andra slaget endast bör få namn, heder och värdighet af entreprenad, emedan den i sjelfva verket ej blir annat än en orubbad fortsättning af nuvar. skjulsningsbestyr, med legan förhöjd till 24 sk. Det sednare slaget blir det allmännaste; ty öfverallt, der det icke (innes håll, utan endast reserv, skall naturligtvis de skjutsande finna sin uträkning vid att uppgöra entreprenad sålunda, att gästgifvaren ikläder sig entreprenaden, skjutsar som vanligt med sina hästar, och reserven förbinder sig att äfven sorn vanligt skjutsa efter tur och budning; allt detta uppgöres i form af entreprenad, och blifva de derigenom berättigade till den förhöjda legan; och som de i lagstiftningen gifna föreskrifter äro iakttagna, kan Konungens Bef.- litde icke vägra att stadfästa ett sådant missbruk; ■— och huru har då det åsyftade ändamålet att tvinga jordbrukande classen ifrån skjutsningsbestyret vunnits? Uti 6:te punkten föreskrifves, att entreprenad skall ske äfven om ej mer än halfva och t. o. m. endast | af skjutslaget sig derom förenar; och att i det fallet skall den vägfarande väl erlägga den förhöjda legan, men entreprenören ensam uppbära förhöjningen.