Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
» Men tillåt mig fråga: hvarför söker ni ej anställning vid en mekanisk verkstad, utan förnöter edra dagar så där nere vid hamnen? » » Jag har sökt arbete, ingen behöfver något. » » Ah, min onkel, ingeniör Finestone, beklagade sig i går, att han behöfde, folk och att han i brist på arbetare måste afsäga sig en beställning. Min 64 onkel har en stor verkstad. Vill ni gå till honom? » » Mycket gärna; men jag har inga rekommendationer. Jag är främling i Filadelfia, främling i Ammka. » » Ah, det kan hjälpas. » Han skref nsgra rader på sitt visitkort och lemnade det till Gunnar. » Låt mig nu betala min skuld till er. » Han log fram en gulddollar. » Om jag får anställning hos er onkel, så är jag er gäldenär i stället, » sade Gunnar, sköt ifrån sig guldstycket och gick. » Stackars gosse! » sade amerikanaren; han har uppenbarligen lidit skeppsbrott där hemma, rätt så ung han ser ut, och nu kommer han hit för att reparera. » Tror du? Men han ser så riktigt hygglig ut, » sade miss Annie. Och så tänkte de ej vidare på Gunnar. Denne å sin sida skyndade att uppsöka den ingeniör, hvars adress han fått. Skulle det verkligen lyckas honom att ändtligen erhålla arbete? Hans hjärta slog våldsamt af hopp och fruktan. Skulle han möjligen nu kunna förverkliga sina drömmar om att förtjäna så mycket, som vore nog, icke endast för honom själf, utan äfven för mor cch syskon där hemma. Då han kom till ingeniör Finestone, var denne bortrest. Gunnar framlemnade det kort, han erhållit, och frågade, om han kunde få komma och hemta svar, när ingeniören återvändt. En betjänt svarade ganska snäsigt, att det ej lönade mödan. Det vore så många, som sökte honom, » och jag förstår mycket väl, att det är för att tigga, » tilllade han. » Nej, visst inte, » genmälde Gunnar; » jag söker anställning vid en mekanisk verkstad, och jag har rekommendation från mr Archibald Finestone. » » Åh, » sade betjänten ironiskt, » från hvilken tid började mr Archibald att rekommendera mekaniska arbetare, och hvad vet han om deras duglighet?
Prima Campinos 0: 95 » » Extra l:ma COSTA RICA - 1: 00 » • Verkligt god Liberia 1: 02 » » Finaste PLANTAGE-KAFFE, kraftigt och välsmakande - 1: 05 pr kg. UtBÖkt god PORTORICOAKT 1:10 &gt; &gt; Finfin ljus Java, mycket godt 1:15 » &gt; Extra l:ma GUATEMALA, särdeles omtyckt _ - 1: 20 pr kg. Finare kaffesorter till högre priser finnas äfven &amp; lager. r Utan att söndersprättas kemiskt tvättas eller färgas alla slags Herroch Damkläder, Gardiner, Broderier m. m. och bli som nya För att få sitt Kaffe riktigt godt och skyddar man sig äfven därigenom mot kaffeförgiftning, som uppstår vid bruk af kaffe enbart. Detta Intubikaffe säljes i hvarje välordnad specerioch diversehandel i paketer å 25 och å 10 öre, men bör man akta sig för alla värdelösa efterapningar, som gå under namn af äkta, prima eller andra benämningar, hvarför man bör efterse att å hvarje paket är tryckt firmans namn, Stockholms Kaffe-Aktiebolag, samt dess fabriksmärke med ordet » Patent », ty endast dessa äro verkligt äkta och garanterade att innehålla den hälsosammaste och bästa kaffetillsättning. igen. Fort, väl och till billigaste pris Norrköpings Ullspinneris Kemiska Tvättanstalt Enda åkta engelska 7 Slöjdgatan 7 14 H o l l ä n d a r e g a t a n 14 A. T. Örebro K e x Bäst I • Billigast! Säljes hos herrar Speceri-, Dellkatessoch Kaffehandlande. Barnkläder för alla åldrar till billigaste pris. Nancy Cederberg. sundh.etsh:ollegiuia .. Denna balsam är: 1) Ett oupphunnet verksamt botemedel mot alla sjukdomar i lungor och bröst, lindrar katarrh, stillar slem-afsöndring, lindrar den smärtsammaste hosta och botar till och med gamla lidanden. 2) Verkar förträffligt vid alla halssjukdomar m. m. 3) Fördrifver grundligt hvarje feber.
Att Riksens Ständer fatta Beslut tvärtemot Lag, medgifva sjelfva detsamma, men förebära, att omständigheterna sådant kräfva, kan föranleda till de mäst vådeöga påföljder} de förvandla sig derigenom ifrån Folkets Ombud, som böra styrka Lag och rätt i Landet, till en despotisk Magt, som förstör Friheten, då den handlar efter godtycko och gör Lagar ia Cssu med retroactiv verkan; jag vet knappt någon olycka så stor, för hvilkens afvändan-: de ett sådant steg vore ursäkteligt. Men hvilken är nu den stora olycka, som skall förekommas genom detta Lagens kränkande och detta våld emot Medborgares äganderätt? Det lärer svaras: Så framt Disconternes Gäldenärer skulle frälsas fian undergång, sorn hade blifvit en följd af hastig inbetalning, i fall det kommit till Concours, samt att rädda Banquens Creditiver, serdeles i Götha CanalBolag, så var detta enda möjligheten. Hvad den första omständigheten beträffar, tror jag den kunnat på ett bättre sätt förekommas, men Den t 7 Martil, e. m. 139 då hade man bordt skilja Disconterna åt och icke amalgamerat Malmös med Götha CanalsFörhållandet med alla tre är olika: Malmös är Banqueroutte; ett visst deficit är uppgifvit, det k.n likväl ännu blifva större: — iå de.ssa Discont papper skall bhiva förlust, men den bade Borgenärerna sjelfva ägt att utreda. För att understödja da säkra Gätdenärerne , hade en Lånefond botdt dem i Banquen lilihandahåD las. Med biträde af BancoDisconten , nmd an, vändande af den Fond , som blifvit anslagen till FastighetsLånen , som nu befinnes varit ett stort misstag , då det endast tjent dertill , att förmögne Possessionaier fått af Staten en procent af en tredjedel al LåneSumman, hade ett sådant biträde af Banquen kunnat limnäs, utan att ändå allt för mycket öka Numerairen af Sedelstocken ; i alla *ail hade det varit bättre en liten iörlust, än en stor orättvisa.
Votering begärdes; hvarefter upplästes och godkändes följ. förslag till votens-propos.: »Den Den 10 December e. m. 449 »Den, som antager det uti 26:te punkten af Konst.-Utsk:ts Mern. N:o 3 framställda förslag till ändring i 76:te §:n R. 0., ang:de Stats-Rådets décharge för dess åtgärder, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, lörkastar R. o. Ad. ifrågavarande förslag». Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 58. Nej — 31. 27:de punkten, om ändring i lista §:n, 11 mom. och 4:de §:n 2 mom. Tryckfrihets-förordningen, ang:de ailemnande af exemplar utaf tryckta arbeten. Gr. Oxenstjerna, Axel: Då ifrågav:de förslag till ändring i Tryckfrih.-Förordn. rörer detalj-förhållanden, om hvilka man torde kunna förutsätta att största delen af detta hus icke eger någon närmare kännedom, anhåller jag, som i 15 år varit tjensteman i Riksarkivet, att få meddela något af den erfarenhet, jag der inhemtat. Jag anser visserligen en förändring i lista §:n ll:te mom. Tryckfrih.-Förordn. vara af högsta behofvet påkallad, men tror dock, att Konst.-Utsk:t vid förra riksdagen härutinnan icke kommit till något lyckligt resultat.
Jag gillar ej utflygler utom ämnet, men ber, i anledn. af 2:ne talares yttranden till mig såsom ledamot i Oecon.Utsk., att få förklara, att Oecon.Utsk. aldrig, såsom BancoUtsk. nu, förfarit och aldrig lemnat någon aterremiss obesvarad. Om två Stånd stadnat emot två, har sådant alltid blifvit anmäldt, och Hr Stuart har således alldeles orätt tillämpat på Oecon.Utsk., hvad jag i afseende på BancoUtsk. yttrat i anledn. of detta Utsk:s försök att usurpera en magt, sorn ej tillhör detsamma. Jag har sagt, att slutligen återstode ingen annan utväg än cassering, och jag förblifver fortfarande dervid, att R. St. böra cassera sådana Utsk. Jag medgifver, alt Utsk., om det är consequent, kan vägra att inkomma med betänk., om ej anmodan derom sker af tre Stånd; men detta vore att sätta kronan på verket, och jag hoppas dessutom, att de öfriga Stånden äfven skola finna det obehöriga af Utsk:s handlingssätt. Hr Cederschjöld: Den värma, discussionen synes hafva antagit, ger föga hopp att genom argumentation kunna göra sin mening gällande. Jag skall dock försöka, och her att få erinra, att frågan angår en motion till ändring i bicoreglementef. Detina hafva 2:tie Stånd afslagit, och den Den ao Maj f. m. mäste sålunda anses förfallen, samt i ämnet förblifva vid hvad förut varit stadgadt. Vid 1823 års riksdag gjordes motion om den ändring i discontreglementet, att omsättning af lån skulle ske med t'q hvarje gång. Två Stånd stadnade mot två, och fråga uppstod i anleda, deraf, om motionen skulle anses förfallen eller underkastas votering i förstärkt Utsk. Frågan härom hänskjöts till Constit.Utsk., som beslöt, att motionen skulle förfalla, sedan 2 Stånd stadnat mot hvarandra. Hr
Och för öfrigt, om det endast är för oärliga menniskor, som det läses, då hade väl hela den stora tjenstepersonalen på forntidens borggårdar bestått af idel dåligt folk, efter som borgfrun sjelf delade ut allting cch gick med den stora, tunga nyckelknippan vid sin sida. Detta mode finnes ännu t. ex. i Tyskland, der hvarje hustru är en dylik borgfru, det må nu vara uti ett stort eller litet hem, fastän det i vårt lilla fattiga Sverige har blifvit ett mode att nästan anse som ett fel hos husfrun, om hon ser till sitt hus och tager vara på dess förråd. Här är dygden hos husfrun att öfverlåta husets skötande åt legda händer. Det skulle vara mycket intressant att af en hofmästare eller hushållerska, som hafva ett stort hushålls ansvar på sig, få höra deras omdöme om fru Kamkes yttrande att hafva förråden inlästa. Likaså stort ansvar sådana tjenare hafva inför sitt husbondefolk, likaså stort ansvar har en hustru inför sin man, det är hans inkomster hon förvaltar och såsom jag en gång förr yttrat, det är af aktning för mannens arbete, som hustrun med omsorg och sparsamhet skall sköta sitt hus. Fru Kamke yttrar ju dessutom förståndigt nog, att när tjenarne få allt, hvad de behöfva, så är öfverflödigt att gifva dem tillfälle slösa med mat, såsom t. ex. jag hört många fruar klaga öfver, att öfverblifven mat från smörgåsbordet, stekt fläsk, potatis m. m. dylikt kan få slå i skåpet orördt, tills det är skämdt och förstördt; men stek, sylter, salader och dylikt, som smakar tjenarne, det går åt fortare, än det bör. Derför kan jag ej annat än gilla fru Kamkes råd att dela af åt tjenarne och sedan läsa undan uti skafferiet det man önskar behålla till en annan middag. Detta kan hvarken kallas » girighet eller afskyvärd grymhet », ty icke ens på de stora restauranterna, der sådant öfverflöd på mat finnes, få tjenarne välja sjelfva och taga af den mat, som bäst smakar dem, utan der lagas särskild mat åt betjenningen; så äfven på de större godsen och hos » rikt folk ».
Ständer få hos Eder Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla sitt Beslut att, genom Stats-Utskdttets försorg, på Stats Verkets bekostnad lata serskildt tili trycket befordra ej mindre deras till granskning af StatsBankooch Siksgälds-Verkens räkenskaper ocli förvaltning förordnad^ ReVisorers vid denne Riksdag af O lerntiade Berättelser än ock deras Justitie-Ombudsmans Embets-Kerättelse for förlidet år; och anhålla alltså Riksens Ständer, att Éder Kongl. Maj:t i Nåder täckes anbefalla Vederbörande, som besörjer Riksdags-Utgifterne, att af de medel, som därtill anslås, bestrida kostnaden till den tryckning, Riksens ständer sålunda baslutit Riksens Ständer framhärda &e* N:r 6. Uppläst och godkänd hos Samtliga Riks-Stånden d. 5 Jan. 1818- Riksens Ständers underd. Skrifvelse ang. kostnaden för tryckning af Riks-Ständens Protokoll med dertill hörande Bihang, S. A. K, Underd. Sirifveiner. '1 S. A. K. I afseende pä den uti 5g §. af Riksdagsordningen päbudne tryckning af Riks-Ståndens Protokoll med dertill hörande Bihang, hafva Riksens Ständer beslutit, att den för innevarande Riksdag i sådant ändamål erforderliga kostnad må af Stats-Verket förskjutas, samt uppdragit åt sitt Expeditions-Ufskott att besörja tryckningen af Hillänget; hvarvid likväl Preste-Ståndet serskildt tillkännagifva sig genom sitt Kansli låta verkställa tryckning af sina Protokoll utan Stats-Verkets betungande. Hos Eder Kongl. Majit få Riksens Ständer, i följd häraf, i underdånighet anhålla, att Eder Kongl.
DD. Vid föredragning af så viii Stats-Utskottets Utlåtande, As 139, angående regleringen af utgifterna under Riks Statens Åttonde Hufvudtitel, som ock i sammanhang dermed, jemlikt Ridderskapet och Adelns den 10 sistlidne Juni fattade beslut, 20:de punkten jemte litt. i) och 26 punkten af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, As 118, i anledning af väckta motioner rörande undervisningen i elementar-läroverken och dermed sammanhängande ämnen, fattade Ridderskapet och Adeln de beslut, som här nedan omförmälas. l.sta—7:de punkterna. Utskottets hemställande!) biföllos. 8:de punkten. Med afslag å Utskottets hemställan antog Ridderskapet och Adeln det förslag, som Prosten Sondén i en vid punkten algifven reservation framställt. 9:de punkten. Utskottets hemställan bifölls. 10:de punkten. Återremitterades. Utskottets hemställande!) biföllos. 19:de punkten. Återremitterades. Utskottets hemslällanden biföllos. 22:dra punkten. Mom. a och b. Utskottets hemställanden biföllos. Mom. c. Ridderskapet och Adelil biföll Utskottets hemställan, utom hvad beträffade arfvodena för Bibliothekarie!!, Sekreteraren och Kamereraren vid Carolinska medicochirurgiska Institutet, hvilka arfvoden bestämdes till de af Kongl. Majit föreslagna belopp, i följd hvaraf den af Utskottet tillstyrkta anslagssumman, 19,900 R:dr, förhöjdes till 20,900 R:dr. Utskottets hemställanden bifödos. 23:dje—38:de punkterna. Utskottets hemställanden biföllos. 39:de punkten. Återremitterades. Utskottets hemställanden biföllos.
Och hon, den första prestinnan i denna tempeltjenst, var högt värderad och älskad! Men Hvardagslifvets älskliga författarinna var temligen bortglömd. 1864, då min man utgaf Illustrerad tidning, började den – jag nämnde detta i skizzen öfver August Blanche – med en teckning som jag skrifvit till Fredrika Bremers porträtt. Jag var icke riktigt nöjd med mitt arbete, ty det hade visst varit ännu mera vackert att säga om henne. Men jag sade det bästa jag kunde och framdrog de utsökt tillfredsställande omdömen, som en fransk kritiker uttalat öfver hennes på franska språket, i förkortning, utgifna skildringar af »Hemmen i Nya verlden». Detta gladde henne så mycket (ty hennes hjerta var fullt af erkänsla för det ringaste bevis på verkligt deltagande), att hon visade mig den äran att sjelf komma och tacka mig, och på samma gång inbjuda mig till en liten supé. Detta var naturligtvis ett gunstbevis, och härflytande från en mycket olika källa med den som föranledde min bjudning till Skålltorp. Med Fredrika Bremers höga idéer om användandet och missbruket af denna jordens goda, var det icke tänkbart att jag här skulle få se en skymt af friherrinnan Knorrings lysande supé; jag hade långt förut hört beskrifvas att mamsell Bremers aftonmåltid oföränderligen bestod af sill och oskalad potatis jemte en asiett med smör och thé dertill. Detta program ändrades aldrig, äfven om hon hade någon främmande. Och en sådan person kunde naturligtvis göra hvad hon ville; helst då hon var exempelgifvande, åt dem förstås, som hade det vackra modet att följa exemplet. Vi voro bjudna till klockan 7. Min man var emellertid icke der. Han blef likväl sedan en flitig förmiddagsuppvaktare. Sällskapet var litet, men der fans, utom värdinnan, en person som jag fann mig mycket lycklig af att få personligen lära känna, nemligen professor Nilsson. Men innan jag inträdde i förmaket varseblef jag i yttre rummet tre små färdigdukade bord, garnerade med thékoppar. Värdinnan kom emot mig lik en lätt vindflägt.
R:dr årligen till Styrelsen utbetalas, samt att, i följd deraf, det icke — 301 — kunnat utrönas, huruvida behållningar å detta sednare anslag uppkommit, eller om, i händelse åter brist deruti uppstått, densamma blifvit betäckt af derå möjligen befintliga reservationer från föregående år eller af förslags-anslaget till fångars vård och underhåll, hafva Ifevisorerne i 8 § anmärkt detta förhållande, samt, enär genom ett sådant bokförings-sätt anslaget å 7:de hufvudtiteln, emot Rikets åren 1850 och 1851 församlade Ständers beslut, fått naturen af förslags-anslag, yrkat, att nämnde anslag till länsoch kronohäktenas underhåll hädanefter må i räkenskaperna särskilt redovisas. Styrelsen får i afseende härå underdånigst upplysa, att, ehuru byggnadsoch reparations-kostnaderna för sistberörde fängelsebyggnader redovisas å samma konto i Styrelsens hufvudböcker, som upptaga enahanda kostnader för de öfriga fängelserna i riket, äro dock Särskilda summor för hvardera af dessa slags fängelser utförda, hvadan kostnaden för länsoch krono-fängelsernas i landsorten underhåll i det närmaste lika lätt inhemtas, som om ett särskildt konto härför upptagits. Sedan Styrelsen, från och med 1843, disponerat detta anslag, har detsamma icke något år befunnits för ändamålet tillräckligt, hvadan ej heller några reservationer derå kunnat uppkomma. Ehuru Styrelsen, vid afgifvande af underdåniga förslags-stater för fångvården, sökt inskränka de genom årliga besigtningar utrönta nödiga reparationskostnader inom anslagets belopp, har likväl, då derförutan mindre oförutsedda reparations-arbeten under årets lopp, såsom å dörrar, fönster, tak och eldstäder, hvilkas verkställande icke kunnat uppskjutas, förekommit, och hvilka, oftast utan föregången hemställan hos Styrelsen, blifvit genom Eders Kongl.
Följden häraf är att Banken för närvarande icke eger någon tillgång på koppar-skiljemynt af nyare valörer. De betydliga reqvisitioner af myntadt silfver, som Banko-fullmäktige under denna tid gjort samt de föråldrade och mindre ändamålsenliga maskiner, hvarmed Myntet hitintills nödgats arbeta, förklara visserligen till någon del ofvannämnde uraktlåtenhet, men Revisorerne, hvilka, vid deras besök å Kongl. Myntet, icke lyckats i detta afseende erhålla någon upplysning, anse dock att en så stor olägenhet, som brist på skiljemynt, både bort och kunnat förekommas, om deråt egnats tillbörlig uppmärksamhet. — 37 — Kongl. Kontroll-verket. Räkenskaperna, sorn för båda revisions-åren äro i Kongl. Kammar-rätten granskade utan anmärkning och ej heller hos Revisorerne till någon erinran föranleda utvisa följande förhållanden: Debet. Balans från föregående år: Uppbörd. Kontroll-stämpel-medel: Enkel afgift Dubbel d:o För utländska arbetens kontrollering ... Balans till påföljande år: Balans från föregående år: Utgift: Leverering: Till Kongl. Balans till påföljande år: Kongl. Skogs-Institufet. Räkenskaperna, som för begge revisions-åren blifvit i Kongl. Kammar-rätten granskade utan anmärkning, hafva ej heller hos Revisorerne föranledt någon erinran och utvisa följande förhållande: Debet. Balans till påföljande år: Uppbörd: Credit. Utgifter: Styrelsen olver JEfee-pIantesingarne. Räkenskaperna, som blifvit i Kongl. Kammar-rätten granskade för år 1854 med och för år 1855 utan anmärkning, hafva hos Revisorerne ej föranledt till någon erinran och utvisa följande förhållande: Debet. Uppbörd: Dito af Östra Malmskogen 90: 30. Utgifter:
Jag förklarade tydeligeq den 2 Mars, och itererade att min protest, icke förr ägde rum, än om Ridderskapet och Adeln, emot min förmodan, skulle gilla den förklaring om antecknings» tiden, som Hanö Excellent:» Grefwe »uultr lämnade. Grefwe 192 Den 6 Äprik. Grefwe körner, r^.äolpli Oeiran, upläste StatZs Utsiotters Memorial af den 27 Januari!, lilläggandcs att det more detta Utskottets yttrande, som af Riksens Stander blifwit bifallit. Friherre Dilsencrant^: Den upläste strophen om talar Engelska Läne-methoden. Derefter heter det slike A.än. Jag frågar, kan detta ha rapport pä annat än Permanente Annuiteriw? Eller kan wäl ö procentS Län som i mängfalldiga ar blifwit nptagne, anses wara en nyhet, en imitation af Englands Länesätt 2 Grefwe >Inrrier, /rcknlpli Ooran: uti Stats^Utstotkets första Betänkande angäcnde detta ämne, som är i form >rs Protocolls-Utdrag meddeldt Riksens Stander den 14 Augusti sistledne, heter det utkryckeligenr ''Dessa 2:ne söreflagne sätt, till penningars anskaffande, anser Stats, Utffottet icke böra begagnas widare "eller längre än under numarande Riksdag, och en ''uttimat-Tennin af en Mänad efter Kungörelsens ut''färdande härom, bör utsättas, inom hwitken Länet "bör wara tccknadt sch hwarefter »ägor widare Län "pä dessa wilkor ,cke emoicagasSamma intcresseLelalningar och samma method för Länens emottagande, är uti de 2lne följande StatS »UtskottetS Betänkan» den i detta ämne bibehällen som i detta blifwit förestagen. Uti Betänkandet as det 9 päföljande September , är endast ytterligare fbrklaradt, att den tecknade Summan skulle inom ManadenS stut wara lefwererad.
Haller att taga afsked, hvarefter jag fortsätter resan til Tyskland, utan att förut se Värnby. Inneslutet i föregående. Älskade Fredrik! Längesedan borde ni ledsnat att skrifva till en vän som tyckes hafva glömt er, eller glömt de förbindelser hvilka, från längre tider tillbaka, fästa honom vid er familj, Jag är icke så brottslig som det synes; Om ni kunnat se hvad det smärtat mig att vara ur stånd att underhålla en brefväxling som vanan gjordt så kär, skulle ni icke blott förlåta, ni skulle vara tröstlös öfver de hemliga ordsaker som vållat min långsamhet. Utan att vänta någon ursägt, har ni likväl fortfarit att muntra mig med edra bref. Under egna bekymmer har jag tagit del i er lycka det betydeliga arf, hvaraf ni nyss blifvit ägare, har upfylt en del af mina önskningar: altid har jag bedt Försynen belöna ert hjerta, altid hoppats att en dag få höra er vara i den belägenhet som är så ljuf för de dygdige, den att efter sin vilja kunna bistå sine likar. Hvad jag har beklagat att icke få vara vittne till det värdiga bruk ni gör af edra rikedomar! Huru många tacksamhetstårar skall ni icke veta att utprässa af ögon, som då de se Er icke känna sin välgörare! huru många tysta välsignelser skall ni icke nedkalla genom frälsta uslingars suckar! Kanske torde jag afundas denna lott om jag trodde mig bättre kunna upfylla den, men jag skulle förgäfves smickra mig dermed. Dessa böjelser som ni påstår att mina undervisningar lifvat i ert bröst, dessa böjelser hafva af Naturen fått den starkaste rigtning till det ädla; de skulle utvicklat sig sjelfve om icke läraren förekommit dem; efterdömet skulle väckt dem ur sin dvala och ett heligt medvetande öfvertygat dem om sitt värde.
Bland de anmärknrr, som vid Utsk:s första betänk, blefvo gjorda, fanns en af vigt, den nemi. att Utsk. måtte yttra sig em hvad som bör förstås med lättade utvägar för truppers transporterande, på det att, i händelse meningen vore att ångbåtslägenheter måtte begagnas, R. St. mätte derom uttala sin öfvertygelse, och Krigs-styrelsen erhålla visshet, att Ständerne ikläda sig ansvaret för de förluster, som genom olyckshändelser möjligen kunde för statsverket samt för rusteller rotehållare inträffa, jemte den drygare kostnad, sorn stundom åtföljer detta transporteringssätt emot hvad som äger rum vid vanligt tåg. A denna framställning har ej följt öfvertygande svar, hvarföre jag, vidhållande hvad jag under discussionen öfver betänk. N:o 44 yttrade, nu yrkar afslag å Utsk:s förslag, och anhåller om propos., att de båda ifråga v ar. anslagen må uppföras till samma belopp som i gamla staten. Frih. Sprengtporten: Då, mig veterligen, under sednare tider icke något lättare communicationsinedel uppfunnits, som kan vara lämpligt för truppers transporterande, än medelst ångfartyg, föreställer jag mig och tror mig kunna yttra, i anledn. af de discussioner jag öfvervarit inom StatsUtsk., att någon annan mening tued StatsUtsk:s förslag icke kan vara, än att Utsk. afsett truppers transporterande genom ångfartyg. Denna upplysning har jag ansett mig böra meddela, enär, till följe af anmärkn:r, Utsk. icke ansetts hafva yttrat sig nog tydligt. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg, att, på sätt StatsUtsk. föreslagit, anslaget för durchmarschkostnader borde nedsättas till 20,000 r:dr, och för oförutsedda utgifter till 45,ono r:dr. Ropades nej. Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad., att anslagen ander nyssnämnda tvänne rubriker borde uppföras till samma summa som hittills.