Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Desse Directionens ledamöter hafva derföre icke ansett Brandförsäkrings-Verket böra öka de lånsökandes antal, enär, i fall Staten hade eller finge några medel att utlåna, närirtgarne i Landet med förmånsrätt kunde påkalla dess biträde; och, om Verket, med de tillgångar, hvilka efter all.sannolikhet utgöra full säkerhet för lån, ej kunde annorstädes erhålla dylika, genast då Brandskade - ersättning borde ut gifvas, den utväg återstode, att än vidare begag, »a, sorn efter sista stora brandskadan i Norrku 94 Stats-Utskottets Betänkanden, ping vidtogs: att nämligen meddejr de till skade-ersättning berättigade bevis ofver det dem tillkommande skadestånd) med deri utsatt dig för inlösen, lämpad efter tiden då Brandförsäkringsverket hunnit, efter uppsägning hos dess gäldeniirer, inbekomma de dertill nödige medel; rörande hvilka bevis erfarenheten visat, att de egt fujlt förtroende och kunnat utan något lidande gller någop förlust af intiehafvarne begagnas. Utskotten som sålunda funnit skälen, så för tillsom afstyrkande af den ifrågayarande Creditiv Båne-rätten, för Allmänna Brandförsäkringsverket uti Rikets Ständers Bank, fullkomligen utredde uti de till Utskotten öfverlg.nnade Handlingar, genom de inom sjelfva Brandförsäkrings-. Verkets Direction yppade skiljagtige meningar, hafva ansett sin skyldighet fordra, att desse handlingar för och emot bifallandet af den sökte förmånen inför Riksens Höglofl. Ständer fullständigt framlägga; Och få dervid vördsamligen för deras egen del tillägga, att Utskotten, fullkomligen instämmande i de åsigter af ämnet, sorn framställas uti den Directionens underdåniga hemställan bifogade särskilda mening, icke anse någon Creditiv jLånerätt för Allmänna Brandförsäkringsverket uti Rikets Ständers
Herr Rådmannen Lundgren förenade sig äfven till hufvudsaklig del med Herr Borgmästaren Monthan och tilläde, att i fråga om rättighet för CanalBolaget, att till Pensioner för Verkets tjenstemän cch arbetare samt deras Enkor och barn få använda influtne medel för försålde dödade Actier samt straffräntor för försummade insättningar på Actierne , Herr Rådmannen Uti anmärkningarne icke funnit någre sådane nya skäl anförde, sorn kunde föranleda ändring uti Utskottets första tillstyrkande, och då hvarken Reglementet för Götha CanalBolag eller Rikets Ständer sjelfvei beviljat Bolaget någon bestämd rättighet, att till fremmande ändamål använda de omför* mäldte Bärskildte medlen, Staten således egde förmånsrätt att begagna dera till Canalarbetets fullbordande, enär alla vid Canalen inflytande inkomster voro under det allmännas disposition, sedan Adie egarne fått tillgodonjuta ränta på sina insatta medel , så vida icke Aetieegarne för fri dispositionsrätt öfver den sum. ma, som nu vore i fråga, ville underkasta sig Baneo*Utskotttt$ Baänkanden38J att först afräkna densamma , innan de för tän* tan på Actiebeloppet godtgjorde sig. Herr Borgmästaren Hambraeus ansåg äfvenledes att Utskottets, i dess förra Betänkande, yttrade mening, rörande Bensionsinrättningen» icke blifvit genom de gjorde Anmärkningarne vederlagd, och. att Utskottet således icke bordt i någon mån frångå densamma. Ut supra In fidem BrotoColIi, G> Htlsingius• Transsumt af det under den 8 Augusti 18*5 för Herrar BancoFullmägtige Utfärdade Reglemente. ’’För berörde årliga biträden komtner ej någon ränta under de utstakade byggnadsåren att beräknas; och derefter ej förr, än Actleegarne af Discontens och Canalens inkomst åtnjutit och framgeht för hvarje år få åtnjuta 5 procents oafkortad ränta för deras å Actierne fullgjorde inbetalningar.
S. D. Remitterades Till Stats-Utskottef. j:o Ett Memorial af Grefve Gyldenstolpe, Ulric, angående inrättande af ExcercitieEsquadroner vid LifRegementets Dragonoch HusarCorpser. a:o Ett Memorial af Herr Mannerhjerta, Ulric Emanuel, anglende ökadt anslag för de fria koristerne, samt att deraf en särskild summa jnå bestämmas for Eithographien eller Stentrycket. 3'.o Ett Memorial af Herr Lorichs, Cetti Fredric, angående medel till uppbyggande af Cassern för Kongl. Andra GardesRegementet. 4:0 Ett Memorial af Herr Adlerbeth, Jacob, angående anslag af Allmänna medel till utgifvande af Isländska handskrifter jemte yttranden i »amma ämne af Hetrar Hammarschöld, Lorenzo, och Rothlieb, Carl Fredrik, samt Grefve Spens, Carl Gustaf, tillika med Herr Adlerbtths svar å berörde yttranden. 5:0 Ett Memorial af Herr Adlerbrant, Thure, angående utbekommande af en gammal Kronofordran. 6:0 Ett Memorial af Herr Stjernschants, lohan Abraham, om tillökning i slitningspennin» gar för vissa Compagnier af Nerikes Regemente, samt Friherre Björnstjernas, Mognus, yttrande om en lika beskaffad tillökning för 5 andra Regementen, jemte Herr fieandts, Dan. Vilh., anmärkningar i samma ämne, 7:0 Ett Memorial af Friherre Foch, Berndt Wilhelm, angående tillsättande af ett .ökadt an* Protokolls Utdrag d. IO Jan. 1818. 513 »al betjening vid LandsCanzlierne och LandsContoiren.
Det af Utskottet i samma punkt, för fullbordande af bangården jemte verkstäderna i Göteborg, tillstyrkta anslag af död,000 R:dr R:mt, är af samtliga Riksstånden beviljadt. Deremot hafva alla fyra Riks-stånden afslagil hvad Utskottet tillstyrkt i afseende på anvisandet af följande summor, nemligen: för norra stambanans påbörjande samt dess fullbordande och öppnande för allmänna trafiken mellan Slockholm och 5 psala, enligt 7:de punkten . R:dr Unni 4,800,000: — för samma banas fortsättning från Upsala i sin sträckning mot Sala, enligt sistnämnde punkt » » 200,000: — och för påbörjande af arbetena å nordvestra stambanan mellan Arvika och Norska gränsen, enligt 8:de punkten » » 1,000,000: — Enligt Riks—ståndens sålunda, i fråga om anslagen lill försl omförmälda jernvägsbyggnads-arbeten, fattade beslut, hafva 2:ne Stånd beviljat, men 2:ne Stånd vägrat den anslags-summa af 3,679,000 R:dr R:mi, som Utskottet, i öfverensstämmelse med den af Kongl. Majit godkända och genom Dess Nådiga Proposition Rikets Ständer underställda arbetsplan, tillstyrkt för att, under tiden intill dess nästa lagtima Riksdags Statsreglering vidtager, utgå och användas för påbörjande och fortsättning af arbetena å vestra stambanan från .Stockholm öfver Södertelje mot Katrineholm. Då vid pröfningeu af denna anslagsfråga två Stånd alltså stannat emot två, mäste densamma, lill följd" af Regéririgsformens 69 §, hänskjutas till afgörande genom omröstning i förstärkt Stats-Utskolt, såvida icke Ridderskapel och Adeln och Preste-ståndet, eller ettdera af dessa Stånd, skulle finna för godt alt förena sig med Borgareoch Bonde-stånden i bifallandet af hvad Utskottet angående ifrågavarande anslag tillstyrkt.
Banco-wevkets tillstånd och förwaltning, utlåtande deröfwcr, 123. 133. 141. Beklagande af sorgen dfwcr Hanö Kongl. Höghet KronPrinsen fränfälle, 32. 38. 42. — 44. 5a. Benädningar i Balanceoch Ersättningsmäl; se Balauce. Lere nings-Lommitteer, tilläggande af orden, bäde Berednings och i E.rpedition om Bewillningen, 507. Ler-Fc,stråle, Kammarherre, sänd frän Kongl. Maj:t med Seraphimer-Lrdens-tecknen, 8 Landt-Marstalkcn, 403. ' Lrrc. yttranden, 128. 12g. »aclottei se ponte.Torvo. Berättelse Riddarhus-Directionens; se Riddarhus-Direcs tion. Zustitiä-Lmbudsmannens; se Zustitiä-Lmbudsman. — Konungens om Rikets Styrelse sedan sistlidne Riksdag. 23. Beslut, fattade wid förra Riksdagen att äga kraft ,intill den nästa, faststalde, 318. 328. 397. 408. 497- — Justering af redactionen deraf» 496; 507. — om trycks ning deraf jemte tilläggningarne» 50a. 509. Bewillnings-Utstottet, ledamöter deraf; se Lista. — dest Betänkande» och Memorialer; se Memorial. BondeSkändets deputationer; se Deputation, — dest Protocolls-Utdrag; se Protocolls-Utdrag Lorgare-Ständets deputationer; se Deputation. — dest Protocolls-Utdrag; se Protocolls-Utdrag. Bänkman» afsägelse dcrisrän; se Afsägelse. wal dertill; se wal. C. Lcmtstier, Standens och Utskottens, arfwodcn och träckamentén för dem; se Arfwode.
Denna förändring hör visserligen till de conjunctur-förhållanden, hvaraf näringarne i allmänhet äro och alltid måste vara beroende, och man torde anse att den, såsom endast tillfällig, föga kan tagas i beräkning vid en sådan lagstiftning, som bär är i fråga; men verkan deraf, till ökad svårighet för Svenska jernbruks-rörelsen, är för mycket ingripande att kunna lemnäs utan uppmärksamhet, och den utgör dessutom ett af da vigtigare exemplen på de oinvexlingar, som denna näring är underkastad, och hvaraf ytterligare visar sig angelägenheten att åt näringen bereda all möjlig sjelfständighet, genom öfverlemnande! åt den enskilda omtankan alt fritt ordna bruks-driften på ett sätt, som, för olika tider och local-förhållanden, kan finnas mest förmonligt. Utskottet hyser fortfarande den öfvertygelsen, alt något giltigt skäl för inskränkning af denna frihet icke kan hemtas från omsorgen att hindra skogarnes anlitande utöfver hvad deras bestånd för framtiden medgifver, och Utskottet åberopar i detta afseende hvad dess förut afgifne utlåtande innehåller om få fängligheten - Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, IV.o 140. 17 fängligheten af de undersökningar och beräkningar , på grund hvaraf man hittills velat utmäta smides-rätlen efter måttet af skogs-tillgångarne. Också visar sig, när man betragtar förhållandet med skogshushållningen, att, så vidt man med inskränkningen af smidesfriheten åsyftat att förekomma skogarnes förstöring, detta ändamål ingalunda vunnits. Den allmännare omsorgen för förbättrade kolnings-methoder och kolens sparsammare användande vid smidet, äfvensom för skyddandet af skogens återväxt, hörer nära nog uteslutande till de senast förflutne åren och är just samtidig med den under dessa år provisionel medgifna vidsträcktare smidesfriheten, derföre man icke lärer misstaga sig, då man anser denna omsorg såsom en verkan af den väckelse, som af friheten i näringen blifvit gifven åt det enskilda interesset.
Att ett särskildt RiksgdldsContoirs Utskott, utan dess sammanslående med Stats Utskottet, hinde, tillsälfäs. Som StatsUtskottet under trenne Riksdagar granskat RiksgäldsContoirets förvaltning , utan att man funnit nödvändigheten af ett särskildt RiksgäldsContoirs Utskott, ansågs något afseende å denna anmärkning icke behöfva göras, 69:de och 7i:sta §§:ne. Att i dessa §§, Ståndens Deputerade blifvit uppdragen en rättighet, sorn icke tillkommer Stånden sjelfva, och om olärnplighelen ojch vådan deraf, att, enligt sistnämnde §., tre Stånd beskatta det fjerde. Ridderskapet och Adeln fann denna anmärkning icke förtjena något afseende, 86.7<2 §:n. Att RiksgäldsContoirets Protocoll uti intet fall böra hemliga hållas, Afslogs, g6.7<? /:«. Att allenast en JustitieCanzter eller en Justitieombudsman måtte förord 428 Den 19 Juni. nas ■ att inrättningen af en Justitieombudsman synes alldeles öfverflödig. Ofver denna §:s innehåll hade Rodderska* pet och Adeln redan beslutat. I02.'dra §:n. Härvid hade Utskottet fö* reslagit det tillägg, som redan den 12 Juni blifvit till afgörande upptaget och af Ridder* skåpet och Adeln icke godkändt. io5:te §:n. Att vid granskningen af StatsRådets Protokoll Constilutions Utskottet må förstärkas till 5o Ledamöter af hvart Ständ. Afslogs. a) Att Representationen, med dervid nödiga förbättringar, bort i RegeringsFormen bestämmas. Denna anmärkning hänvisades till ConstitutionsUtskottet, att behandlas i sammanhang med frågan om en förändrad Representation. b) Att möjliga indragningar blifvit uraktlåtna och nya för Statsverket betungande Embeten inrättade; att sä väl Statssom JustitieRåden kunde umbäras, m. m.
Ehuru ifrågavarande behandling af Utsöknings-ärender, på sätt här ofvan är anmärkt, synes medföra väsendtliga fördelar, skulle det likväl, efter Utskottets tanka, icke vara välbetänkt, att genom lag godkänna densamma för andra fordringar, än sådane, som äro ringa och till hvilkas bestyrkande handlingar företes, som äro af mera offentlig beskaffenhet och således ega anspråk på trovärdighet, emedan, då fråga är om fordringar, som uppgå till större belopp eller grunda sig på mera enskilda, ofta invecklade förhållanden, ej mindre gäldenärens än fordringsegarens säkerhet, kräfver iagttagandet af de i lagen föreskrifne försigtighetsmått emot förhastade åtgärder, hvartill den lägre kronobetjeningen, som vanligen begagnas vid utmätningar, skulle kunna göra sig skyldig$ och då till fordringar af förra slaget förnämligast kunna hänföras sådane, som härleda sig från auctions-inrop, hvilka ske offentligen, upptecknas uti dervid förda protocoll och, serdeles å landet, ofta äro så obetydliga, att värdet deraf ej ens motsvarar beloppet af de med en lagsökning förenade kostnader 5 samt uppmärksamhet jemväl bör fästas derpå, att villkorliga utmätnings-resolutioner hitintills vanligen endast varit i afseende på så beskaffade fordringar bruklige; anser Utskottet ett godkännande, å lagens sida, af berörde resolutioner böra till desse fordringar inskränkas 5 äfvensom ett stadgande af dylikt inskränkt omfång ej synes fordra ändring af ofvannämnde lagrum, utan kunna, såsom ett undantag från hvad i dem föreskrifves, erhålla rum i en serskildt Författning. Utskottet finnér sig alltså böra på det sätt biträda Herr Hjertås framställning, att Utskottet vördsamt hemställer, det Rikets Ständer malte för deras del besluta utfärdandet af en Författning, hvarigenom, såsom ett undantag från Lagens föreskrifter i 2 Cap. 1 och 2 §§ Utsöknings-Balken, stadgas som föijer:
N:o 88, ang:de regleringen af utgifterna under Riksslatens tionde hufvudtilel. Gr. Cronhjelm, Otto Au g.: Då för några månader sedan betänk, om djeknepenningarna hos R. o. Ad. förevar, yrkade jag, att de borde upphöra, emedan jag ansåg det va-» ra ett både oriktigt samt till kostnad och besvär ledande uppbördssätt att upptaga en summa af omkring 400° r:cb' b:co, hvilken utginge med en å en half skilling af hvarje betalande person öfver hela riket. Hr v. Hartmansdorff be-» stridde djeknepenningarnas afskaffande, emedan det kunde hända, att man vid statsregleringen glömde att för dem gifva någon ersättning. Jag förklarade då det vara min pligt att derom påminna; jag betalar således nu Hr v. Hartmansdorff en skuld, då jag anhåller, att StatsUtskts nu föredragna betänk, måtte återremitteras på grund deraf, att jag förmodar, det StatsUtsk. frångått sitt förra beslut om djek-, nepenningarna, och att anslag, motsvarande desamma, måtte uppföras ti l(»förmån för det med djeknepenningarna afsedda ändamål. Hr af Sillem, Lars Gabr., uppläste följande:
Af Riksens Ständers Revisorers berättelser oin Magazins-Directionens styrelse och förvaltning inhämtas, att, på Kong!. Maj:ts Nådiga befallning, Magazins-Directi'onen, till Stockholms Stads Bagare, mot fastställde priser, under de sist förflutne 3:ne åren, aflemna!, dels Mjöl, dels Spannemål, och dervid mast vidkännas en förlust af 33,610 R:dr 33 sk. 4 r:sf. Btco, saint för lefvereradt Rågmjöl till Maria Fattighus år 1814, 371 R:dr 26 sk., utom de 200 famnar ved, som, tvenne gånger, utan ersättning till Stadens fattige blifvit lefvererade. Det hörer väl ej till ämnet att undersöka, huruvida det är enligt med Allmänna MagazinsDirections ändamål, att till förmån för en enda Stads fattiga till underpris aflåta en så stor qvantitet, i hel annan afsigt uppköpt Spanneniål; men det är påtageligr, att, genom sådane betydelige förluster, den Fond Riksens Sländer, till Magasins - Inrättningen anslagit, skall förminskas, och sluteligen så försvinna, att ett dylikt biträde af sig sjelf mäste upphöra; Men jag har b ott gjort denna framställning för att visa, det sådane ytierligare anstalter icke kunna vara för en framtid att påräkna. Rätta förhållandet af saken ar denna, att under loppet af förledit år, och Januarii månad innevarande, har Bagare-Embetet från Kronans Magaziner fått uttaga hvarje månad 2000 Tunnor Råg, eller deremot svarande Rågmjöl, mot .8 R:dr Banco i betalning för Tunnan. Deremot skulle det åligga Bagare Embetet, att hålla -Hnfvudstadens fattigare Invånare bröd tillhanda, enligt upprättad taxa för 1. sk. Riksgäld för Stutsoch Best ars-Utskottens Betänkanden. 1097 16 lod, eller 40 sk. samma mynt E:pd.
Min egen erfarenhet liar i detta fall lärt och öfvertygat mig, huru mycket en ändamålsenlig friare uppfödnings-method verkat hästens sedighet och läraktighet, då den beständigt från fölåldren kan handteras utan att plågas, samt till och med 6:te året undvika att strapseras, och härigenom blott uppstår möjligheten för vårt Cavallerie att göra sig öfverlägset allt annat, då dessa sorts väl uppfödde hästar kunna dödas, men aldrig fatigueras, eller genom ombyten af beten och fourage försvagas, hvilket dock gäller för alla länders inom och utom fullblod croisserade hästracer. Det är af desse anförde orsaker, jag ifrigt önskar hästkunskapens befordringsmedel för saken, kraftigt understödda af det allmänna. Om ett Centralinstitut bildades, der icke allenast DjurLäkare-vetenskapen fullständigt kunde föredragas och practice befrämjas, än äfven en i sammanhang dermed högst vigtig inrättning, den jag föreställer mig i enskildt väg må kunna och böra inträda, hvarest all nödig vård och skötsel, tämning och dressering af hästar må vinnas, och öppet lemnäs åt hvar och en att emot lindrige afgifter få kunnige kuskar och beridare inöfvade. Om denna institution vid alla varande och blifvande Stuterier icke i enskild väg stöde att erhålla, må det vara nödigt att begära Konungens Nådiga bekräftelse på tillstånd för Den 10 September e. m. 165 cle ynglingar, hvilka såsom CavallerieRecruter ville anmäla sig inom conscriptionsåren, att under en viss öfningstid årligen varda lill hästskötseln incommenderade vid. dessa Stuterier, för att der kunna erhålla, utom någon Elementnr-kännedom uti den enskildla Tidningen, äfven bestämde begrepp om hästens rätta vård och skötsel.
Befrämjande i allmänhet af Slöjderna. 41 :o) Enär de så kallade Manufaktursamt Tulloch Beslags-medlen numera lemna endast en obetydlig tillgång för att af Kongl. Maj:t användas till rese-understöd åt sådane arbetare i de särskilda närings-yrkena, hvilka önska att genom resor till främmande länder, der industrien uppnått en högre ståndpunkt, samt någon tids arbete på dervarande verkstäder öka sina insigter och sin konstfärdighet, hade Kongl. Maj:t äskat, att Rikets Ständer för nämnda ändamål måtte till Kongl. Maj:ts disposition ställa ett årligt anslag af 3,000 R:dr under nästa statsreglerings-period, eller tillsammans 9,000 R:dr; hvarjemte Kongl. Maj:t föreslagit att till befrämjande af Slöjd-expositioner måtte för instundande statsregleringsperiod beviljas ett lika belopp, som till enahanda ändamål blifvit för nuvarande statsreglerings-period å Riksgälds-kontoret anvisadt, eller 4,500 R:dr; ochfår Utskottet, med hänvisande till de upplysningar Stats-Råds-protokollet beträffande förstnämnda fråga innehåller (pag. 26), tillstyrka, att dessa anslag måtte af Rikets Ständer beviljas. 42;o) Under anförande, hurusom från främmande länder årligen införskrifvas färgstofter för betydliga summor, såsom t. ex. år 1856 för mer än 1,300,000 R:dr, hvilken kostnad skulle kunna till stor del besparas, om allmänheten förvärfvade närmare kännedom om sättet att bereda och förädla de färgstofter, som i vårt land finnas, har uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion Grefve C. M. Lervenhaupt, såsom den lämpligaste utvägen att sprida en sådan kännedom, framställt det förslag att Rikets
För att du icke framdeles måtte råka i sådana illusioner, vill jag resa bort. Och det sist i öfvermorgon. Hvad jag sade om din principale kan du emellertid anse som mitt enskilda tycke. Jag är icke hitsatt att stifta ofrid. Hufvudändamålet med min Åbo-vistelse är vunnet. Celia kommer nu att ha det bättre. Jag sökte öfvertala honom att bli qvar, att icke låta mina dumma ord vara en anledning till bortresa. Det halp icke. Clinton var obeveklig. Dock sade han än en gång: Emellertid Celia, har jag vunnit mitt mål. Du skall ha det bättre. Tro mig det, Celia. Det var icke utan att Clintons ögon voro fuktiga då, fast han är en karl. d. 15 Okt. Clinton for enligt sitt löfte. Hvad skall jag tänka? Vill han undvika till och med skenet af att vara lycksökare? Eller ville han för mig, för sig, bemantla den möjliga, uppkommande ..? Nej det är omöjligt, såvida jag måste tro på hans egen förklaring, hans egna ord. Men han höll sitt ord, hans beräkning slog ej fel, den raske Clinton! Nu är jag såsom barn i huset. Nu hålla alla af mig. Gamla fröken klappar mig då och då och kallar mig »mein erster Traum«. Hofrättsrådinnan klappar mig äfven och säger på engelska (lycka att jag känner något af detta språk) »jou handsome girl«. Jag är icke riktigt säker på, om det der e skall vara i slutet af adjektivet eller icke, men saken är densamma. Ja, ja, ja, jag var felet till att Clinton for bort. Så mycket ondt ett enda ogrannlaga ord kan verka! d. 1 Nov. Nu är jag här åter med mina disciplar. Lina och Bina blifva allt mera läraktiga; det fröjdar en guvernants själ! Redan visste de på chartan utpeka, hvar hafvet är och hvar landet. Till och med visste de säga, hvar den största ö i Europa ligger ... England! Skulle någon tro, att jag, min usla stackare, kunde åstadkomma så lysande resultater. En osed, som mina små flickor ha, hoppas jag nu hafva vant dem ifrån, men det är icke utan att jag har likasom litet samvetsqval.
Såsom mest tillfredsställande både konsumenternes och fabriksidkarnes billiga anspråk, har utskottet alltså funnit sig böra föreslå, B e v ilin inf] s -Utskottets Utlåtande, N:o 13. Span inåt. Speldosor. Spetsar, uddar och blonder. Spillning, affall och spän att, med upphäfvande af införselförbudet å topp-, kandioch kaksocker, de i Kongl. Maj:ts förslag åtskiljda rubrikerna »krossadt lump-, havanna-, terressamt andra till sockerhalten lika slag» med 4 sk. 6 r:st och »topp-, kandioch kak»- med 6 sk. införseltull, per skålpund, må sammanföras i en rubrik: topp-, kandi-, kak-, krossadt lump-, havannaterres, samt andra till sockerhalten lika slag» och åsättas 5 sk. införseltull per skålpund. För spanmål har Kongl. Majit, under åberopande af Sin nådiga proposition (JV° 22) angående åtgärder för beböfvandes undsättning i missväxtår och dermed gemenskap egande frågor, ansett nu gällande införselafgifter böra med en fjerdedel nedsättas.
Ett förslag lill nationalrepresentationens ombildning uppgjordes och antogs genom votering i förstärkt Const.lltsk., att hvila till grundlagsenlig behandling vid denna riksdag. Dess beskaffenhet var sådant, alt till och med dess egna upphofsman icke vågade drömma om dess framtida antagande, och jag hemställer till eder sjelfva, mine Hrr, om vid denna tid en enda röst höjde sig för dess gillande. Mången gladde sig, det är sant, åt den impuls, som härigenom var gifven åt reformen, men äfven de mest utsväfvande föreställningar ryggade tillbaka för tankan på möjligheten alt Sveriges nationalrepresentation skulle komma att efter dessa grunder sammansättas. Emedlertid nalkades liden till innevarande riksdag, tänkesätten hade nu börjat förändra sig. Pressen begagnade alla, äfven de minst lofvärda medel, att åt delta mål rikta det allmänna intresset; och från alla håll samlades nationens representanter, icke för att i fredlig samverkan arbeta för fäderneslandets väl, utan för att vid representationsfrågans afgörande med agg och bitterhet kämpa i 2:ne licndtliga hopar. De tilldragelser, som vid frågans afgörande ägde rum, äro ännu i allt för färsk hågkomst, att jag behöfver i edert minne, mine Hrr, återkalla dem. Emedlertid hade, då man icke vågade hoppas på förslagets antagande, Consl.Ulsk:s tillsättning blifvit den första vigtiga riksdagsfrågan. R. o. Ad:s Electorer tillvägagingo i detta afseende med en sans och en moderation, som man rättvist mäste erkänna, då de i Utsk. insatte män, som, ehuru erkänt conservativa, likväl vid mer än ett tillfälle visat sig som sansade reformvänner. Borgare-och BondeSt:ns val ntföllo deremot enhälligt på personer, hyllande samma åsigter med 1840 års Const.Utsk. och instämmande i det förslag, sorn då blifvit uppgjordt.