Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tvifvelsutan skulle det för riksdagsmännen sjelfva utgöra ett angenämt oell kärt minne samt för deras familjer ett nöje och en fägnad, om ett exemplar af de blifvande kröningspenningarne ät hvarje riksdagsman kunde blifva utdelade. Då emedlertid R. St. såsom närvarande vid kröningsceremonien äro förhindrade att afven närvara vid kröningspenningarnes utkastande, — om än sådant vore passande, hvilket ställes derhän—; så får jag härmed föreslå, att genom StatsUlsk:s eller annan vederbts försorg, ett exemplar af de blifvande kröningspenuingarne, emot qvitto ä upprättande listor, måtte hållas hvarje i hufvudsladen närvar, riksdagsman äfvensom hvarje af de vid riksdagscancellierne tjenstgörande personer, tillhanda. Efter af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd, men af Rådd. o. Ad:n med nej besvarad propos. på remiss af denna motion till StatsUtsk., hemställde H. Ex om Ridd. o. Adra behagade remittera densamma lill Statssamt allm. Besv.- och Ekon.Ulskm., och sedan denna propos. blifvit besvarad med ja och nej, förklarade II. Ex. att han trott sig finna, att Ridd. o Ad. dertill lemnat sitt bifall. Den 24 Augusti e. m. 42! Ilr Nordenanckar, Fredr. Wilh., uppläste 3 motioner, så lydande: 1. Ett tiotal af år har förflutit sedan jag, nästan ensam på detta rum, vågade uttala misstroende till realisationens gäng och de välgörande följder man deraf väntade. Min på dä nyssförflulne arens cursförhållanden, och de då, mera än nu, gängse fria handelstheorier, grundade fruktan för undervigt i handel, ansågs såsom en stalsekonomisk förvillelse, emedan sådane förhållanden alltid borde jemna sig sjelfva; och då jag, såsom en följd af silfverutvexlingen yttrade farhåga för sedelstockens indragning, bemöttes sådant med förespeglingar tvertom om rörclsecapitalels förökning.
Maj:t den 26:ie April 1810, bland annat, sorn anses ledande till ändamålet af en bättre hushållning, uti 3 nije punkten anlAHit, au Eder Kongl. Maj:t, efter nödig» upplysningars infordrande, täcktes i Nåder bestämma hvilka oell huru stora Kronans Parker och Skogar borde för allmänt behof qvarblifva samt, med afseende på locala omständigheter och Rikets lörman, låta försälja de öfrige för allmän räkning genom Auktion till den mestbjudande, som derå skulle njuta full egande rätt emot vilkor af antingen vanlig skatt efter orternas olika method, eiler ock bestämd grundränta för hvarje tunneland med ellen utan frihets år, efter omständigheterne ; sä hafva äfven vid innevarande Riksdag åts kil lige frågor i detta ämne hos Riksens Ständer förekommit, hvilka gifvit Riksens Ständer anledning att stadga följande allmänna grunder, dem Riksens Ständer ansett kunna befrämja det åsyftade ändamålet, nemligen: 1. Au alia Kronans disponible Skogar och allmänningar, med undantag af de for Flottornes eller andra Kronans behof nödige samt sådane, hvartill antingen menigheter eller enskilde kunna ega .någon, laglig rätt, och hyilket genom be - Underdåniga Skrifvelser. 40g horig undersökning bör utredas, måga uppå öppen Auktion till dea mestbjudande under Skatteinanna rätt försäljas: 2. Att årliga räntan bestämmes till minst 6 skillingär Banko för hvarje tunneland skog eller jord, hvarunder det icke må försäljas; Och att någon annan Skattläggning härå till räntans bestämmande icke må ega rum, ej heller några frihetsår : 3. Att Skatteköpskillingen bör erläggas mert §ex gånger den ränta, hvarå högsta anbud göres vid Auktionen för hvarje tunneland skog eller jord ; och att ej mindre den årliga räntan än Skatteköpskillingen skall beräknas i Spanmål efter ett medeltal af Länets Markegångspris under de vid köpet näst förflutna xo åren ; Börande äfven nöjaktig säkerhet ställas för årliga räntans utgörande och för Skatteköpskillingens riktiga erläggande: 4.
I Norrbotten och Västerbotten har vidtagits åtskilliga stadgande för nybyggens anläggande. Kongl Maj: t har uppmärksammat den fördel, som skulle uppkomma, om de i Lappmarken befintliga rika malmtillgångarna genom älvarna kunde nedföras till skogrikare trakter och där smältas till tackjärn. Undersöks möjligheten att genom inköp av Rengis Verken inrätta en Bergslag. Kongl Maj: t har ägnat stor uppmärksamhet åt bergshanteringen. Han har anslagit medel till att sammanfatta alla författningar som rör bergshantering och upprättat en Bergverks stadga. De hemmansbrukare och personer, som har 4 minderåriga barn, skall befrias från mantalspengar. Sedan riksdagens sista sammankomst har det varit ett viktigt föremål för Kongl Maj: t att bibehålla krigsmakten i tjänstbart stånd. Då nu fred råder är det viktigt att befälet och ledningen får öva sig. Man skall också ha möjlighet att befordras och få löneökning. Beskrivs hur omorganisationen gått till. I allmänna beväringsmanskapet har en klass varje år blivit mönstrad och övad i vapen, under den tiden har de med sorgfällig ömhet blivit vårdade och underhållna. Konungen har med tillfredsställelse sett med vilken nit och bredvillighet denna ungdom ådagalagt för att bli skickliga att försvara landet och den färdighet de förvärvat under den korta exercistiden. Kongl Maj: t igenkänner svenska folkets levande känsla för fosterbygdens självständighet och krigssinne. Då svenska artilleriet under sista kriget utmärkt sig på ett ärofullt sätt, har det varit Kongl Maj: ts yttersta önskan att bringa detta vapen till fullkomlighet. Han har anbefallt en omorganisation och låtit inköpa Mariebergs egendom till undervisningsanstalt, där artilleriofficerare skall kunna vinna högre vetenskaplig bildning Rikets Ständer hade 1815 önskat att befälet vid värvade armén skulle ha samma lönesättning som civila ämbetsoch tjänstemän. Till det räckte inte de anslagna medlen på långt när De anslag till militärläkarvårdens förbättring har visat sig under sista kriget haft de lyckligaste följder för manskapets hälsa. Kongl Maj: t har låtit inköpa en egendom på Kungsholmen dit Medico Kirurgiska institutet blivit flyttat. Närheten till Serafimerlasarettet och Garnisons sjukhuset har gjort att man fått tillräckligt utrymme för bibliotek, laboratorier, och lärosalar samt bostäder för läkare och elever.
RiksdagsBeslutet, §. 21. KronPrinsen, att H. K. H., i vissa fall måtte utnämnas att föra ordet i Regeringen. Konungens Nådiga Proposition, I 1. s 338 — 34i, remitt. till Constit. Utskottets Betänkande, lil s 6 — 8, bif. af PresteStåndet, IX s 62, af BondeSlån - 163 det, IX s 65, af Adeln, ix s 72, af BorgareStåndet, IX s 84. Underd. Skrifvelse, X. r. s 4fb 5o. Kongl. Majits Nådiga Svar, å underd. Skrifveisen örn Ständernas Beslut, remitt. till ExpeditionsUtskotlet, af Adeln, IX s 180, af PresteStåndet, IX s 186, afBorgareStåndet', IX s 192, af BondeStåndet, IX s 195. Kronprinsessan, om uppvaktning hos II. K. JJ.; PresteSlåndets beslut, ix s 290, Adelns, IX s 293, BorgareStåndets, IX s 293, Borgai’eStåndets, IX s 195. om fastställande af en årlig Under hållsSumma för H. K. H. StatsUtskottets Betänkande, IV 3. s 4^ — 55, bif. af PresteStåndet, IX s 539, Adeln, IX s 572, af BorgareStåndet, IX s 583, af BondeStåndet, IX s 594. Underd. Riksdagsbeslutet, §. 8. Kruse, Grosshandlaren, angående Lån af Bränvin till. Se Sterky & Comp. Krut, utrikes försåldt, till förstärkande af anslagen för 3:dje Hufvud T i teln; Revisorernes anmärkning, II s 19, 21, 29, 3o. StatsContoirets Förklaring, II s 32—35. Anmärkningar i Constit.
Dä, enligt min bfwerkpgelse, det redan är fullkomligt up» lyst, att i fräga warandc i Banqucn deponerade Kistor med diverse saker, icke tillhöra nägon annan än Hertigen af Braunschweig Oels, dä hwad Herr Grefwe I)e la Laräie sist anförde (sanningen deraf kan icke sättaS i fräga) ytterligare bestyrker, att de äro Högst» bemäldte Herre tillhörige, och dä ingen sannolikhet eller anledning är, att förra Konungen, vm han emot förmodan för beha saker gifwit valuta, eller i mer och mindre män till dem erhållit ägande rätt, han dä deponerat dem i Danguen, emedan sädant hade warit utan alt ändamäl, dä han i sickt fall efter wälbedag hade kunnat anwända'dem; sä tror Zag art intet hinder förekommer med mindre dessa Kistor, uppä nu skckd rcclamation af Kongl. Engelska LiiarZL ci'^st»in8, genast kunna till honom utlemna-. Ett motsatt förfarande skulle i Politiskt afseende kunna hafwa obc, hagcliga följder, och medföra större olägenheter än wi nu förmoda. Friherre skjorta, ^xei: Oä man packar in stna saker och flyr undan en stende, sä följerr bäde bättre och sämre ofta med, och bet spncS mig wara ett bewiS pä denna uppgift, att ibland sakerna wcrkeligcn äfwcn fanns en Köksknif af allsintet wärde, när nu detta en flygtings gods här wunnit en fristad , underställer jag om det icke skulle kasta nägon skugga pä Nationen, om det ej ät sin ägare genast ut, lemnadeS. Herr Grefwen och Landt-Mar skalkcn:
Byggninga-Balken; hvarföre Utskotten funnit något vidare utlåtande derom icke vara nödigt; Och hvad åter beträffar det af Herr Grefven framstäldte förslag, att, vid fråga om hägnads upprättande uti rågången Byar emellan i utmark, skyldigheten till deltagande deruti borde vara lika, utan afsende på större eller mindre Hemmantal, samt att, om tvist uppstår om större eller mindre rätt till delaktighet uti utmarken, hägnaden borde verkställas af närmast boende, sä att den tillgränsande Byen icke komme att sakna motstängsel under en långvarigare Rättegång, under hvilken lid de tvistande borde sig emellan öfverenskomma 254 Lagoch Besvär s-Utskottens Betänk and ert, oin hägnads-skyldighetens uppfyllande emot angränsande Byar ; sä emedan, hvad rörer deri förstnämnde af berörde frågor, deri samma icke är förenlig med den pä billighet och rättvisa grundade priricipe, att Hemmantalet skall bestämma vidden af åliggandet att deltaga uti hägnadsbe. svaret; Och hvad åter angår den senare frågan, det synes vara utan allt tvifvelsmål, att den eller de, hvilka innehafva den mark, om ägande rätt hvartill stridighet eller tvist uppstått, äro pligtigeatt, så länge de samma mark begagna, äfven vidkännas den tunga, som dermed åtföljer, och således äfven att för hägnaden kring denna mark i lagligt förhållande ansvara; Ty finna Utskotten sig icke kunna tillstyrka att besagde förslag må antagas. Vidare är ock af Herr Grefve Gyllenborg anmärkt, att föreskrift skall saknas, huru förhållas bör med hägdnads upprätande vid allmänna vägar, när desse genomlöpa åkergärden eller ängar samt om verksälligheten deraf bör på allmänt deltagande bero, hvarförutan de, som fått sine ägolotter invid berörde vägar sig tilldelte, skulle blifva lidande.
Urskottet så enstam” roigt synes hafva förklarat sig för den hufvud™ grund för Béviilnings utgörande efter synbar förmögenhet, hvars fastställande, såsom i prin» cipen orättvist, jag vid irenne föregående Biksdagar bestridf, har jag ansett det vara en fruktlös möda, att fortsätta en strid, hvars utgång icke kunde vara tvifvelaktig. Sorn jag likväl nu icke, mer än förr, kunnat öfver, tygas om olätapligheten af den af mig föreslagna Bevillningsgrund efter behållen inkomst, i förening med nu gällande Capitationcafgift, hvilken grund Utskottet öppet erkänt vara i sig sjelf rättvis, får jag, under åberopande af hvad jag vid 18*5» 181.8 och 18213 årens Biksdagar i ämnet anfört, reservera mig emot Utskottets förslag i denna del och anhålla, att denna min mening må åtfölja Utskottets Betänkande tili Rikets Höglofl. Ständer,” Herr Ho/Predikanten Dillner : ”Mot Höglofl. Bevillnings-Utskottets nu antagna Betänkande, rörande Grunderne för Bevillning, får jag i följande afseende mig reservera: Personela Beviliningen borde, i min tanka, lindras för den arbetande folkclassen, eich ersättning för den-r Bilt. Bevilhi^Utskoticts Betänkande• Niö yr 4’^ na mistning i Intraderne sökas hos en och hvar,! som är i lyckligare njutning af Sifvet, det vill säj ga hos den,. som af handel, näring, rörelse och’ lön, har en betydlig inkomst. öeo som kan hälla hästar och granna eqvipager, hafva förgylla da och siden-möblerade rum, gifva Ahasveri måltider, låta läckra och dyrbara viner flöda m. m, den synes mig åtminstone bättre orka, äf, ven för sitt personliga skydd, kontribuera till Staten, än daglönaren, torparen, inhysesmaönen och den terftige jordbrukaren, som med svett och möda näppeligen kunna lifnära sig.’J Härmed instämde Herr Kyrkoherden Lylli} Anders Andersson frän Skaraborgs Län?
Då likväl i Utsk:ns plenum en emot min rakt stridande åsigt i hufvudsaken sökte göra sig gällande, måste jag derstädes mindre afse framställningens forn) än sjelfva saken; och då 3 Stånd nu gillat betänk., tror jag, att R. o. Ad. kan stadna i det beslut, att någon vidare åtgärd i anledn, af detsamma icke erfordras. Hr Lefre'n, J o h. Pehr: Sedan upplyst blifvit, attén återremiss icke tjenar till något, vill jag ej yrka en sådan åtgärd; men jag delar deremot åsigt med Gr. Posse deruti, att R. o. Ad. må ogilla de grunder, hvarpå betänk, är bygdt. Uti premisserna finnas nemi. en mängd misstag, och conctusionerna stämma icke öfverens med de förra. Betänk, bär i allmänhet stämpel af hastverk; ty man vet, att i BancoUtsk. icke saknas kännedom i ämnet, hvilket varit så förbered t, att man lätt kunnat komma till mera sunda raisonnemenler, i fall man varit benägen för stadga och ordning. Bancosecret. Helsingö förslag hade med fullkomlig tillit kunnat följas. Bland andra anmärkntr förekommer jemväl den, att bankordning tydligen afser grundförfattningen af 1668. Om man gjort sig möda efterse, huru densamma uppkommit, skulle man funnit, att den genom »Ständernas beslut är förklarad vara lika med civillag, hvadan den altså icke kan uppkomma genom något ensidigt beslut af den ena statsmagten. Det kan val hända, att riksdagens framskridande mot ett förmodad! snart slut föranJedt Utsk:n att icke taga målet i närmare öfvervägande; men att kunskap deruti icke saknats, derom är jag Öfvertygad, och reservationerna utvisa det nogsamt. Det har varit mig en fägnad att af Hr Helsingö reservation erfara en sträng - Den n December é. m. het i bedömande af statsmagternas rättigheter, utom iakttagande hvaraf man gör sig saker tilI orättvisa och ensidig-*- het. Jag anhåller, att R. o. Ad. må instämma till förkastande af Utsk:ns betänk., enär någon annan utväg numera icke finnes.
Bankens åtgärder vid detta mål blifvit fullkomligen godkända genom det att Högsta Domstolen i allo stadfästat dessa åtgärder. Delta ogrundade påstående förekommer något oväntadt. Ifrån det Herr Gripenstedls motion till Utskottet ankom, och till den dag den nu finnes sista gången besvarad, hafva nära 11 månader förflutit, och på denna tid hade jag trott Utskottet kunnat äga tillfälle inhämta den hufvudsakliga omständighet j att Högsta Domstolen, som väl förkastade mitt anspråk om den sista Auctioinens återgående, likväl befriade mig från de af BancoStyrelsen mig ådömde 3 procents böter af Köpeskillingen, på den grund: att ingen sådan uraktlåtenhet af mig vore begången, att böter ägde rum, och dessa böter NB, voro en ovilkorlig följd af författningen, i händelse jag bestämdt uraktlåtit dess föreskrift, Till obilligheten, på Utskottets sida, räknar jag först det hårda uttrycket, att jag sjelf störtat mig, sorn icke åtljdt en gifven och gällande Lag. — Efter allt hvad i denna ryktbara sak passerat, och till och med efter tagen kännedom af Högsta Domstolens Utslag, torde något hvar förundra Den 28 December e. m. 57 sig öfver att Rikets Ständers BancoUtskott argumenterar på sådant sätt. Den största obilligheten ligger dock, klart som dagen, deruti, att då Utskottet, lika mycket af hvad motif, icke kunnat afstyrka all upprättelse, Utskottet tillstyrkt den till ett belopp, som ungefärligen svarar emot ^:del af min i denna stund hafde penningeförlust på olyckshändelserne. Jag har uppgifvit denna förlust lill nära 3o,5oo R:dr, och i sanning skulle det blifva mera lätt att uppgöra den ännu större, än att visa, det jag öfverdrifvit densamma.
OBS.! Utmärkta Teer m. m. (G. Första upplagan slutsåldes under loppet af en månad. [26] 1 bokhandeln har utkommit: Skizzer och Berättelser af Tor Hedberg Hästarne antyda likaledes genom 1: 75. slickandet på krubbor och väggar, att Ett äktenskap i våra dagar. Boman af de hafva behof af salt och syra för Helen Mathers 2: 75. magen. Man bör då beströ fodret med Det menskliga lifvets pligter och mål lika delar koksalt och krita, hvilket v i - häft. 2: 50. sat sig vara af god nytta. En moders ord till fosterlandets döttrar häft. Om konsten att lefva 50 öre. B r e f l å d a. Friswell, Den stilla timman häft. Till de många tidningsredaktioner Inom skilda delar af landet, som visat välvilja mot Idun och Friswell, Genom andras fönster, häft. vänligt omnämnt den samma, hembär Red, 2: 25, inb. 3: 25. härmed sitt vördsamma tack. Friswell, Här och der i verlden, häft. 2 kr., inb. Majorskan M. K. I det vi härmed till E d e Friswell, r Människans sanna värde, häft. uttala värt tack för edert varma intresse för 3: 75, inb. Idun samt för de sända bidragen, koppas vi att i E d e r iinna en flitig medar beterska. S o m Otto, Husets genius, häft. 2 kr., inb. Ni ser, hafva vi redan gjort bruk af edra Smiles, Menniskans egen kraft, häft. bidrag. Ingeborg. E r förträffliga uppsafs kom ty värr 3: 25, inb. 4: 25. for sent till det första profnuniret. V i m e d - Smiles, Karakterensvärde, h. men å t e r! Malla m. fl. Edra bidrag m o t t a g n a; de 75 öre, inb. 1: 25. skola efter hand införas. M y c k e n tack och Pressenzé, En ung flickas dagbok, k. Pressenzé, Barnens verld, 75 öre. Flere meddelare.
Allt förenade sig att öka Julianus' hänförelse: lärarens personlighet, lärans skaplynne, som ur dialektikens klarhet förde genom mystikens hänförande halvdager in i teurgiens aningsfulla mörker, ja även det sätt, varpå hon framställdes, då hon endast med sin kraft ville övertyga. Deras hemliga sammankomster fortgingo flitigt i tre månader. Därefter återvände Krysanteus till Aten, kvarlämnande hos sin lärjunge outplånliga känslor av vördnad och kärlek. Två år därefter timade, att Gallus, som av Konstantius fått värdigheten av Cesar, föll offer för sin gynnares vilda misstänksamhet, ökande hekatomben av fränder, som denne slaktat. Gallus hade ockrat med sin korta styrelsetid för att hinna förvärva ett rykte värdigt Kaligulas och Neros. Hans bror, den för statssaker alldeles främmande Julianus, vart endast på Konstantius' gemåls förbön räddad och skickad från hovet till Aten. Han hörde sin förvisningsdom med hemlig glädje. Under sin vistelse i Aten var han Krysanteus' gäst och för andra gången hans lärjunge. Sex månader, de lyckligaste i Julianus' liv, hade han tillbragt i vishetsgudinnans stad och Akademias lund, då en kejserlig befallning nödgade honom återvända till hovet, som då vistades i Milano. Från den tiden hade Krysanteus icke återsett sin älskade lärjunge, men världen uppfylldes snart med dånet av hans bragder. Julianus i spetsen för Galliens legioner hade slagit de allemanniska barbarerna i flera blodiga drabbningar. Hans ära hade väckt Konstantius' avund. Hovet gycklade förgäves över »den skäggiga apan, som lärt krigskonsten av Krysanteus i Atens trädgårdar». Hånet förstummades av nya stordåd. På slagfältet vid Strassburg knäböjde sju germaniska konungar och tio furstar för sin besegrare, den skäggige filosofen. Några dagar därefter slog samme filosof frankernas konungar och räddade Gallien för denna gång från översvämningen av deras vilda skaror. Under de två följande åren förtalde ryktet tid efter annan om nya segrar, som Julianus tillkämpat sig i hjärtat av barbarernas eget land.
Endast dessa Trenne Ständ hafoa ock sedermera ensamme, uti bananens bads beswärliga och oftast bekymmersamma Förwattning, med ätsöljande oafbruten anftyarighet, under snart fulla iza ar fsrtfarit. Enar dernäst banco-Werket, under namn af rt Riksens Ständers Werk, ställe inrättas; kunde xt för samma Werk bade inom och utom Riket, nödwandigt förtroende, ej annorlunda winnås och hibehällas, än igenom et Riksdags-Beflut, deruti Werkets grund? örfattningar blefwo införde och ttl obrottslig efterlefnad stadftstade. OriZmai' af detta, bananen angäende Riksdags-Bejiut, befinnes af de Trenne Ständens Ledamöter underftrif. ven, hwarefter äfwen någre fä Härads biZMer Vera finnas påtryckte. Et Riksdags - Beslut bör 4 alla fall af samtelige bespeÄive Ständen, med deras undcrstrifier, bekräftas; som utan twifwel i äldre tider, för det Hederwärda Bonde-Ständet lärer stett med blott Hrrads-LiZillernas päkryckande; men at de ä Riksdags - Befiutet om Lännies tryckte fä Härads - LiAneien , icke adragit det Hederwärda Bonde-Standet någon förut afsagd bäde answarighet och sörwaltningsstyldighet för Lanc;rien, synes nog klarligen äfwen deraf, at samma Ständ »vid det, nagra är derefter nödwandiga sammanstött tit Wcrkets uprätthällande, hwarken deruti deltagit, eller ens bliswit anmandt, at med de irenne öfriga Ständen deltaga.
Consistorium icke egde annan fördel af det erhållne understödet, än att se en för undervisningsverket oundgänglig, publik byggnad; till hvars uppförande medel förut saknats, genom omtanka och besparingar ; kunna vinna fullbordan, om det af Rikets Ständer lemnade understödet fnige bibehållas» Jemte det vi ansett oss böra lemna Rikets Ständer kännedom af det förhållande Consistorium sålunda nu medgifvit, att de af Rikets Ständer beviljade och till större delen af Consistorium redan åf 1818 uppburne medel ännu icke blifvit för det uppgifna beböfvet använde, få vi för öfrigt tillstyrka; att en viss praescriptionstid måtte blifva Consistorium i Skara förelagd; inom hvilken Consistorium åligger besörja, att den tillämnade byggnaden sättes i verket och att, derest Consistorium sådant oaktadt; underlåter att gå i författning om fullgörandet, de från Banken utgifna medel då böra åter inbetalas. i 3. Beträffande Hjelmare Canal och Slussverk, håfve vi af Herrar Fullmägtiges Berättelse och de deruti åberopade handlingar inhemtat: i:mo Att det verkställda arbetet år 1821 ganska betydligt understigit arbetsplanen, hvil - heirisprers Berättelse. kel blifvit anmäldt ej härröra frän någon elerlili befintlig missCalciil» utan egentligen från blust och bristande drift hos de trupper» som under nämnde år der varit begagnade* 2:0 Att Ditectionen under loppet af åren 1819 och 1820 användt till utlåningar på särskilda händer en Summa af omkring 5o,ooo R:dr i ett för allt, deraf vid 1820 års slut ulestod vid pass l\Z,000 R:dr» hvilket belopp vid sista Revisionen innevarande år funnits nära oförändrad t* 3:o
ATGGMMGLM. 7'kivcx'r no5 x. >vxi. nn-ki, 18 4 0. /(o/rg/. /'ro^oLrtron^ 7^.c> ^6. 1 ^:o 46. ^Iili. till Lx^>> lltst. äsil ^ ^xril, lil. 6 e. in. ^Vdc/^tr //// ^VttVrc/e/', om dt ä'/«t/o?r Ko?tge//' o/' dt^/c////g6 .;mö/mo tomten itd/ Fo/rr^^ /'Ot/e ^rvt/rrng-/ 6r^ue?r ^oo/c/ro/m^ L/ott de/r 2 d/o,'v 7<?//o. Hos Hollei. Nej:t It.ii' Kongel5s 8teds Negistret, uti en ef Kongl. Nej:ts Desellningsdgfvende i Oötdedorgs oell Dodus Den i underdenigdet insend oeii tillst^rdt snsödningssdrist ef är i836, i underdenigdet endällit, ett, dä 8tedens invänere i ellmendet dednne sig i mindre demedledt tillständ, oell sälunde, under svärigdet ett utgöre redin eliggende utsd^lder, sednede sll utväg till ensliellende ek erkorderlige n^e ocd kördättrede eldsläedningsenstelter sör steden, Kongl. Nejlt, med ekseende därä oell till eldjeljiende dukvudsedligen ek omkörmälde dedok, mätte ilVäder tilläte, ett den ekgikt, 8o D.dr 32 sd.