Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kungörelsen den a 3:de Juni 1810, der det föreskrifves; ”att Stånds”personer med flere å Landet som icke ega elller besitta jord, utgöra jemte Panne-afgiftén ”Rränvins-bevillning på det för Städernes invånare stadgade sätt, så att 12 personer räknas ”mot ett helt Hemman;” utan fast hellre instämmer den äfven med hvad Kungörelsen för öfrigt innehåller, utmärkande tydligt, att alla å Xandet boende personer, borde tillika med Parinerymds-afgiften, der den eger rum, erlägga bevillnings-afgift, hvilken sistnämnde alltså varit ett af den förre alldeles oberoende och derifrån hel och hållen skiljd börda. Vid sådant sakens sammanhang, och då Riksens Ständer jemväl tagit i betragtande, att, om den för närvarande endast af en del skattskyldige ifrågaställde befrielse från personelle Rränyin^bevillningens utgörande under de 3:ne of - Underdåniga Skrifvelserl vanberörda arén skulle medgifva?, enahanda befrielse äfven borde utsträckas till alla personer i lika förhållande, hvarigenom Statens påräknade och till större delen redan influtne och använde inkomst under denne Titel i betydlig man minskades finna Riksens Ständer sig icke kunna till befrielse från den omförmäldte Bränvins-Bevillnings-afgiften för åren j8io, i Si*1 och 1812 lemna bifall; Men, för att bereda all skälig lindring för de Skattskyldige, som, efter det af Eders Kongl. Majtts med afgifters indrifVande beviljade anstånd, nu skola den afbörda, och hvilka utgöra den minst bemedlade delen af Nationen, få Riksens Ständer till Eder Kongl» Maj:t i underdånighet framföra den önskan, att dervid yttersta varsamhet måtte iakttagas samt Eörfattningarne om Afkortningar med noggrannhet handhafves. Riksens Ständer framhärda SCc. N:r 17 g.'
Landsförsamlingen hade åter, efter en år 1842 inträffad mordbrand, nyligen måst återuppbygga de å Kyrkoherdebostället vid detta tillfälle förstörda uthusen, hvilket för densamma medfört en kostnad af omkring 3,000 R:dr. Dessutom hade sednare årens ännu fortfarande ofördelaktiga conjunctur för jernhandteringen högst menligt inverkat ej allenast på nämnde Stads borgerliga rörelse och näringstillfällen, utan äfven på kringliggande landsbygds häraf nästan helt och hållet beroende arbetsförtjenst och penningetillgång. Den för ifrågavarande kyrkobyggnad, hvilken skall företagas år 1848, erforderliga kostnad uppginge till något mer än 55,000 R:dr. Kyrko-Cassornas behållna tillgång utgjorde deremot endast R:dr 7,470: och församlingarnes contanta bidrag] C),53o: • hvarjemte deras tillskott medelst arbets-biträden och materiaher, tillika med hvad som genom gammalt virkes försäljning komme att inflyta, kunde beräknas till 18,000: Hvad utöfver dessa tillgångars och bidrags sammanräknade belopp eller 35,000: erfordrades, måste följaktligen af Församlingarne upplånas; och då lån för enahanda föremål vid förflutna Riksdagar meddelats andra menigheter, hoppades församlingarne, som förut icke anlitat Rikets Ständer om något understöd, att nu deraf komma i åtnjutande. Hvad de Utskottet, i afseende på meranämnde låneunderstöds erhållande, tillställda handlingar sålunda innehålla, har Utskottet tagit i öfvervägande, men har dervid likväl icke funnit några sådana serskilda omständigheter förekomma, som, enligt Utskottets åsigt, skäligen kunna föranleda beviljandet af' lån utaf allmänna medel för ett byggnadsföretag, hvartill erforderliga tillgångar, jemlikt gällande författningar, skola dels af vederbörande menigheter utgöras, dels i stadgad ordning, meddelst enskilda tillskott, anskaffas.
Hvad särskilt beträffar utgifterna för verkställda resor, hafva Revisorerne uti ofvan anförda äfvensom uti några andra derför afgifna verifikationer saknat de uppgifter, sorn i dylika räkningar alltid böra meddelas om resans längd och grunden för den fordrade ersättningens beräknande. Likaledes synes, att räkenskapen borde, emot hvad förhållandet nu är, innehålla någon antydan om behofvet af sådana utgifter, som verificeras af följande räkning: »Begagnat ekipage från Riddaregatan till Alviken och åter med 2 timmars väntning, 6 R:dr; droska till Tranebergsbro och åter, 1 R:dr 28 sk., eki page till Barkarby och åter 9 R:dr, summa 16 R:dr 28 sk.» Xa viyatiom-skolorna. Deras räkenskaper, som, med undantag af Götheborgs Navigations-skolas redogörelse för år 1853, undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten för båda revisions-åren, hafva der icke föranledt till någon anmärkning, och utvisa följande förhållanden: (Se'Bilagan Litt. 1.1 Af Kongl. Kommerse-kollegii till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga berättelser om undervisningen vid Navigations-skolorna inhemtas följande uppgifter angående antalet af elever, som under revisisions-åren derstädes åtnjutit undervisning, äfvensom af dem, hvilka blifvit såsom styrmän och kaptener utexaminerade: Utexaminerade. Utexaminerade. Vid NavigationsInskrifne Elever. | »—Ä C:* P P •- Styrmän af 2: dra klassen. to e a B P [nskrifne Elever. Sjökaptener af Usta klassen. Sjökaptener af 2:dra eller Styrmän af Usta klassen. Styrmän af 2:dra klassen. ISilttga JLitt. I. till 18S3 års Revisionsberättelse angående Slatseerket, sid. 1-4-1. Hettet. Balans från föregående år: Tillgångar Uppbörd: Anslaget till aflöning . Dito till underhåll Stockholm. Götheborg. Gefle. Kalmar. Malmö. Carlshamn. Summa Credit. Balans från föregående är: Utgifter:
Utsk. har likväl, oafsedt dess af mig klandrade, alltför handtverksmässiga sätt att upfatta Kansligöromålens natur och innehåll, derjemte glömt att det icke gör alldeles detsamma, om göromålen fullgöras af embetsman, hvilka äro helt och hållet beroende af chefernes välbehag (man kunde med ett bjertare namn gerna kalla det: godtycke), eller om de fullgöras af sådana, som till sin ekonomiska ställning äro åtminstone till en viss grad deraf oberoende. Det förekommer inom protokolls-förandet grannlaga förhållanden, der det är af stor vigt för det allmänna att den tjensteman, som dertill användes, icke är i den djupt beroende ställning att han, om lian i något hänseende råkar misshaga sin Chef, vid nästa qvartal kan befinna sig utan någon ersättning för sitt arbete. För det närv:de lära sådana konflikter visserligen icke upstå, en borgen deremot förefinnes i DepartisChefernes kända rättrådighet; men då det är fråga om att stadga en föreskrift för kommande tider, så anser jag att man, så vidt möjligt är, bör söka förekomma sådana för det allmänna, ej mindre än för den enskilde skadliga kollisioner. Jag anhåller således om bifall till punkten a, men om återremiss af de bägge sednare punkterna. Hr Bildt, Didrik Gillis: I öfverensstämmelse med den siste värde talaren anhåller jag om bifall till litt. a och om återremiss af litt c, men rör:de litt. b anhåller jag att få understödja Frih. Tersmedens yrkande. StatsUtsk. har verkligen behandlat ltegistralorn med styfmoderlighet, ehuru likväl den löneförhöjning, som blifvit föreslagen, upgår till circa 5 0 proc.; ty registratorns närv.-de lön är 1,311 Itdr och StatsUtsk. har föreslagit den till 2,000. Förhållandet med denna tjensteman är att sedan 1840 då denna tjenst först upkom, så har det varit fråga om löneförhöjnjng för honom, men man har ständigt upskjutit dermed, emedan man väntade på en allmän löne-förhöjning för Just.StatsExpeditionen. Detta är orsaken hvarföre denna lön i K.
Del skulle vara utan ändamål att pi Riddarhusets bord framlägga afskrifter afaiiaräkningar o< h Bref ifrån min Comm ssionaire vid ifrågavarande upphandling, för att sätta Ridderskapet och Adeln i tillfälle att jemföra priserne och omkostnaderne för de serskildta Spannemålsposterna med det pr i s öfverhufvud hvarföre det lefvererade totalbeloppet omkostnadsfritt blifvit Directionen debiteradt. För att i allmänhet bedöma spanoemålspnset i Finland år 1817 örn våren och de inköpspriser hvartill Råg och Korn af inig vid detta tillfälle upphandlades, tror jag det vara t il Iräckeligt kunna förete nar det påkallas L“fveransContracter, upprättade emellan Åbo Academies styrelse och min Commissionaire å mine vägnar; hvaraf upplyses att jag för riiorra Rågen, som blifvit MagazinsDirectionen omkostnadsfritt i Upsala lefvererad för 13 R:dr 16 sk tunnan, nödgades sjelf betsla 11 R:dr tö sk. på stället ochstt ritorra Kornet, debiteradt Directionen till 10 R:dr 40 sk per tunna betaltes till Åbo Academie med 10: 10, 8 per tunna, eller att Råg och Korn öfver hufvud, utaf detta parti, lelvererades Directionen otnkostnadsfritt i Opsala för 12: 4, per tunna och uppköptes till to: 37, då differencen 1: 14, 8- utgör utoch inkommande Tullfrsgt ifrån Christinestad , Wasa och Åbo till Stockholm , från Stockholm till Upsala samt Mätareoch Bärarepenningar mm. enligt deröfver upprättad vidräkning. För Den ig September e, m.
Memorial, med förslag till votering i Förstärkt Stats-Utskott_, i anledning af Riks-Ståndens skil jagtiga beslut öfver Utlåtandet N:o i35. Utskottens nämnde Utlåtande, innefattande bland annat, en hemställan, ntt Rikets Ständer måtte uppföra å Nionde Hufvudtiteln ett anslag af 3,000 R:dr, att ställas till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, för att derigenom befordra fiskeri-näringen inom Riket, har i denna punkt blifvit bifallet af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, hvaremot BorgareStåndet heslutat, att detta anslag skulle bestämmas till 5,ooo R:dr. Vid skedd inbjudning från Borgare-Ståndet till de öfriga Stånden att deltaga i detta dess beslut, har Preste-Ståndet densamma antagit, men Ridderskapet och Adelil samt Bonde-Ståndet, med vidblifvande af sina beslut i ämnet, densamma afslagit. Då sålunda genom Borgare-Ståndets inbjudning försök redan blifvit gjordt alt sammanjemka Riks-Ståndens olika meningar, anse Utskotten sig förhindrade att afgifva något förslag i detta afseende, och hemställa således, att denna fråga må genom votering i Förstärkt Stats-Utskott afgöras, enligt följande proposition: Den, som bifaller, alt å f>:de Hufvudtiteln uppföres ett anslag af3,ooo R:dr, att ställas till Kongl. Majrts Nådiga disposition , för att derigenom befordra fisket i-näringen inom Riket, voterar Ja; Den, det ej vill, Nej. Vinner Nej, bestämmes, enligt Presteoch Borgare-Ståndens ofvanberörde beslut, ifrågavarande anslag till 5,ooo R:dr, att under de i Jåproposilionen ornförmälda vilkoren användas. Stockholm den ii Maj 184 r - Bih. lill B. St.
Ständer numera fastställt grunderna för samtlige ofvannämnda bevillningars utgörande, får Utskottet, i enlighet med föreskrifterna i § 70 Regerings-formen och § 31 Riksdags-ordningen, härmed afgifva förslag till beräkning af de itikomstbelopp, hvilka af omförinälda bevillningar må kunna årligen förväntas. 1:0. Tull-medlen. Enligt erhållna officiela uppgifter har Tull-verkets brutto-inkomst för år 1859 uppgått till R:mt R:dr 13,007,343: 21. samt, efter afdrag af de utaf tullmedlen utgående ersättningar dels till Handelsoch Sjöfarts-fonden 750,000: — dels till Städerna, för mistad Tolag 964,458: 72. j 714 45g. Transport 11,292,884: 49. tiih. lill R. St. Om härifrån afdragas afkortningar samt Tull-verkets Stat och omkostnader tillhopa 1,917,819: 60. visar sig, att den Stats-verket tillfallna nettobehållningen af tullmedlen utgjort 9,375,064: 83. Under de nio första månaderna af innevarande år har bruttoinkomsten af tullmedlen uppgått till omkring 10,146,000: — samt, efter afdrag af ersättningarne till Handelsoch Sjöfartsfonden 562,500: — och för städernas tolag, förskottsvis utbetalde . 615,500: — ^ 178 000' lemnat en inkomst af R:mt R:dr 8,968,000: — Afdrages härifrån afkortningar och omkostnader, efter beräkning af 1,920,000 R:dr för helt år, med 1,440,000: — skulle den Stats-verket tillkommande netto-behållningen af tullmedlen för de nio första månaderne af innevarande år, hafva uppgått till 7,528,000:
Dessa inflytelser äro Ursjälens, eller taga genom henne sin väg; innerst, från en ordning af tankar, som äro deraf de renast andliga, att de äro rena ändamåls-tankar, d. v. s. sådana, som äga ändamålen sjelfva, och enkannerligen de allrahögsta (eller allrainnersta) ändamålen, till sigte och innehåll. I menniskans själ äro alltså dessa tankar de, som tillhöra det i vår varelse rent ursprungliga; de äro vår ursjäls egna – och, såsom sådana, ideer i fullkomligaste mening. Blott förmedelst de alltgenomgripande praktiska sjelfbekräftelser, hvilka sådana tankar gifva sig i mån af sin utvecklings verklighet, kunna vissheter upphöjas till visheter. Den förstfödde mannens erfarenhet omslöt ännu ingen samling af dylika sjelfbekräftelser; men jemväl utan den var möjligt, att inse det allmänna af deras innehåll. Ty genom fortfarande inre samtal med dessa tankar af högsta ordningen, och under fostrande himlamakters bistånd, kan äfven en oskyldig själ förvärfva sig insigter, som på förhand taga frukten af framtida erfarenheter i besittning, utan att störa oskuldens frid, eller uppgrumla dess klara lifskänsla. Härvid blef först och främst att skönja, huru vi egentligen alltid, så till handling, som önskan, bevekas och rigtas af utom oss liggande ändamål, hvilka till sig, såsom till något eftersträfvansvärdt eller godt, upptända våra böjelser; och huru sedermera dessa böjelsers framträdanden i handling, såsom orsaker och verkningar, synas oss, med sina uppkommande nyttor eller skador, vara yttringar och följder af vårt eget godtycke. Vi anse oss handla af oss sjelfva; men handla egentligen af någon åtrå till ett ändamål, som drager oss – det vill säga, af någon vår kärlek: ty det formala af allt slags kärlekar, att han är medvetenhet (eller åtminstone känsla) af något åsyftadt ändamål, förenad med en obegränsad vilja att uppnå hvad han eftertraktar.
Utur såväl statsekonomisk som politisk synpunkt visar sig äfven det ifrågavarande utlåtandet lika litet berättigadt, ty af de i betänkandets motiver anförda fakta synes, att de afslutade traktaterna redan under den första korta tiden 20 Bevillning sUtskottets Utlåtande N:o 2. af endast 8^ månader, som de varit i tillämpning, förskaffat vår handel och sjöfart med Frankrike ganska väsendtliga fördelar. Betänkandet innehåller nemligen, att vår sjöfart på Frankrike under sistlidne år, jemförd med det nästföregående årets, ökats i helhet med 28,7 procent och för Svenska fartyg med 36,8 procent samt för Norska med 29,90 procent och att exporten till Frankrike stigit af jern och stål med 11,8 procent samt af bräder och plank med 37,6 procent och härtill kommer, hvad i Utskottet blifvit med faktiska bevis från Stockholms och Göteborgs börsers vexelnoteringsböcker styrkt, att det försålda vexelbeloppet å. dessa börser under sistförflutna året uppgått till 27,755,756 Francs emot endast 18,420,339 Francs, hvartill samma vexelslut enligt Kongl. Kommers-kollegii berättelse år 1864 uppgått, och hvilket således utvisar en tillökning i vexelrörelsen på Frankrike under sistlidne året af något mera än 50 procent.
Derjemte och ehuru Utstottet ej anser fig tillhörande, att Projectera någon Statsreglering för de i Justitia-Ombudsmannens Expedition biträdande personer, tror Utstottet, för fin del i enlighet med hwad anmärkt blifwir, att en Waktmästare med lön afwen bör pä Betjeningsstaten uppföras. Dä Riksens Högloft. Ständer sannolikt ej lara fordra, att Utstottet, sedan de i desi omdöme wcrkställbara rättelser blifwit förestagna, ingar i någon utförlig förklaring, i afseende pä öfrige anmärkningar, utbeder sig Utstottet, att ibland besia i korrthet fä beswara endast de mest hufwudsakeliga eller inom Resp. RiksStänden allmännast förekomne. Man har dels ansett Justilia-Ombudsmannen, som öswerflödig, dels och yrkat, att hans Åtgärder mätte sträckas längre tillbaka än ifrån den tid, dä han genom grundlagen ar nämnd den förra pämin, nelsen torde såsom egenteligen stäld emot Regerings - Den r8 November. 747 formen, ej behöfwa här upptagas, hwad den sednare beträffar har Utskottet wäl redan medgifwit, att riden af Regeringsformens antagande bör blifwa Epoken för JustitiäOmbudsmannens börjande »verksamhet, men fär tillika förklara sin öfwertygelse, att om a ena sidan JustitiäOmbudsmannen ämnades, att wara den borgeliga friherens stöd, och förmärs, wa ät den Constitution, i kraft af hwilken han blifwit killsatt, ett tillbörligt anseende, mäste man likwäl ej sträcka werkan af denna Constitu iöns wärdande och helgd tillbaka till den tid, da en annan grundlag hade stadgat ert annar Regeringssätt.
Vill man således genomföra hvad man åsyftar, så mäste en ändring göras i §:n, och denna kan endast vinnas genom en återremiss, hvarom jag alltså anhåller. R. o. Ad., som med Nej besvarade de först till bifall å förevaride delar af Utskis Utlåt, framstälde proposir, ansåg de deremot gjorde anmärknir föranleda till återremiss. Justerades 2:ne prol.-utdr., innehållande R. o. Adis denne dag fattade beslut, i fråga om förslaget till förordn. om vilkoren för bränvins försäljning. Föredrogs och bifölls BankoUtskis den 13 och 14 dennes på bordet lagda Utlåt. JVs 76, i ani. af väckt förslag om förändring å Bankens sedelmynt. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf att anslag blifvit utfärdadt lill fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Föredrogs ånyo BankoUtskis den 13 och 14 dennes på bordet lagda Slem. JV° 77, med förslag till föreskrifter motsvarande lista artikeln i nu gällande BankoReglemenle. Hr Gr. o. Landtm, yttrade att R. o. Ad. torde finna nödigt att delta Slem. punktvis föreloges till pröfning. Ropades Ja. s Hr von Hartmansdorff, Aug.i Som de flesta eller måhända alla §§:r i denna afdelning äro oförändrade, hemställer jag, om det icke vore tillräckligt, att nummern på dem blott omnämndes, då en hvar bade tillfälle göra de anmärknir, hvartill fog kunde förefinnas. x Efter härtill af R. o. Ad. Iemnadt bifall, yttrade Hr von Hartmansdorff! Jag tager för gifvet, att Utskis mening är, det rubriken på denna afdelning skall bibehållas oförändrad. Det är icke sagdt likväl, att så skall ske. I nu gällande Bankolieglemente lyder öfverskriften sålunda i Bankens Öfverstyrelse och några serskildta ut densamma gifna updrag. Afdelning t. Bankens Öfverstyrelse och allmänna föreskrifter rör:de Bankens förvaltning. 78 Den 15 November f. m.
I betraktande deraf, alt innehafvare af boställe, ehuru dem åligger att med omsorg häfda den dertill lydande åkerjord samt genom ändamålsenlig behandling och skötsel deraf söka bereda densamma till högsta fruktbarhet och afkastning, — för vinnande af hvilket ändamål så kallad grund-dikning eller åkerjordens afskärande på lämpliga afstånd med täckta diken numera erkännes utgöra ett nästan oundgängligt vilkor, likväl afhållas från införande af ett dylikt dikningssätl, genom osäkerheten att under sin besinningstid få tillgodonjuta full ersättning för den i och för dikningen nedlagda kostnad, vanligen uppgående till det betydliga beloppet af 50 till 75 r:dr rgs tunnlandet, — bar herr Ribbing Arvid, uti ett till Högloft. Ridderskapet och Adeln ingifvet, till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitteradt memorial, för att åvägabringa ett förbättradt åkerbruk och en ökad afkastning jemväl å boställena, föreslagit, att Rikets Ständer skulle till Kongl. Maj:t ingå med underdånig anhållan, att Kongl. Maj: t täcktes, i öfverensstämmelse med 3 § af Kongl, kungörelsen den 4 Maj 1827, i nåder stadga: att, sedan innehafvare af M i I i tias-, Civileller Ecklesiastik-boställe förklarat' sig vilja å derstädes befintlig åkerjord anlägga täckta tegelrörseller stendiken, samt sådant pröfvats vara för bostället gagneligt, skall, efter det grund-dikningen i enlighet med af behörig agronom uppgjord plan blifvit verkställd, den verkliga kostnaden derför till godtgörande fördelas på tjugo år, med en tjugondedel om året, räknadt frän och med det år, hvarunder hvarje gärde eller omloppsskifte Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 11.
J Den af Revisorerne såsom ändamålsenlig ansedda åtgärd, att låta posterna, åtminstone da böcker och paketer befordrades, med ångfartygslägenheter tansporteras, nar tillfälle dertill gilves, hvaraf, enligt Revisorernes tanke, den vinst skulle uppsta, att, jemte det posterna såmedelst understundom tidigare framkomme, transportkostnaden minskades och lindring i de skjutsskyldiges besvär bereddes, har icke l XI.1 åsidosatt, och berörde befordringssätt icke heller lemnadt obegagnadt, enär brenörsändelsen med ångfartyg allt mer och mer tilltagit; men beträffande användandet af sadana lägenheter för posternas fortskaffning i vidsträcktare mån än hittills, torde det dock fä erinras: att då ångfartygens turer understundom äro mindre regulier, och hinder för fartygens beräknade och säkra framkomst till destinationsorterna lätt kan uppstå, försändning af bref med ångfartyg ofta kan för dem brefven rora, medföra mycket mehn; att dä blott fä af landsposterna kunna under sommartiden indragas, utan de flesta af dem i alla fäll måste fortgå mellan de orter ånglartygen anlöpa, enär posterna skola aflemna och uppheinta bref och tidningar till oell fran a aiulet boende korrespondenter, någon besparing genom posters allmännare försändning med ångfartyg icke vinnes, utan tvertom postkassan derigenom < — 247 — får vidkännas särskild utgift, emedan ångfartygsrederierna icke i allmänhet befordra postväskor eller bref utan ersättning, saint att det egentligen är under den tid af året, ångbåtsfarten är inställd, som posterna äro mera tunga och postföringsbesväret i följd deraf större, än under seglationstiden, då ångbåtarne mycket begagnas till bokoch paketbefordran.
Då således det för Rikets öfrige provinser stadgade förbud emot svedjande grundar sig på markens beskaffenhet och dess orenlighet till svedjande, hvaremot bokskogens skyddande finnes utgöra grunden för de inskränkningar, sorn svedjerättens utöfning inom Blekinge Län är underkastad, men egare af frälsejord, genom högstberörde Kongl. Förordning af år 1805, blifvit bibebållne vid deras rättighet att efter eget godtfinnande använda devas enskilda skog, och Krono-skatte-hemmans egare, enligt samma Kongl. Förordning, blifvit lillaggde en fri egandeoch dispositions-rätt öfver så väl bok som andre bärande träd med undantag af ek; alltså och enar grunden för den inom Blekinge Län i förevarande hänsende gällande special-lag således upphört, efter det vården om bok-skogen, som dermed afsetts, blifvit till hemmansegarne sjelfve öfverlemnad, samt markens beskaffenhet och icke det derpå växande trädslag synes, så väl inom Blekinge Län som Rikets Öfrige Provinser, böra utgöra den enda naturliga grunden för förbud emot svedjande, få, till vinnande af enbet uti lagstiftningen, hos E. K. M. Rikets Ständer underdånigst anhålla, att Kongl. Brefven den 9 April 1805 och den 6 November 1822, angående rättigheten till och vilkoren för svedjande inom Blekinge Län, måtte till all kraft och verkan varda uppliäfne och de för svedjande i allmänhet inom Riket bestämde föreskrifter förklaras gällande äfven för nämnde Län. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 1 Mars 1845. Expeditions-Utskoltets Förslag till und. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 26 Febr. 1845. Preste-Ståndet den 26 Borgare-Ståndet den 1 Mars — Bonde-Stuudet den i Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förtydligande af Kongl. Brefvet den 10 Maj 1815.