Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För alla utlåningar, vare sig nya lån eller omsättningar, som i BancöDiscontVerket fran och med 1824 års början beviljas, skall räntan, endast efter fern för hundrade om året för hela låningstiden, som ej får öfverstiga 6 månader, beräknas och innehållas; och samma ränte-beräkning gäller efter förfallodagen, för lån som inom fjorton dagar derefter liqvideras. g) Straffräntan för lån, som efter 1824 ars ingång förfalla, och ej inom fjorton dagar från förfallodagen blifva liqviderade. skall godtgöras DiscontVerket med -jtdels procent i allo för hvarje månad, och beräknas då ifrån förfallodagen intilldess lånet varder till fullo betaldt eller indrifvet. På lån, som förfallit före Ultimo Dec. 1823, skall i följe häraf, straffränta till nyssnämnde dag räknas å u procent, men derefter å 8 procent för året. Hvilket till Rikets Ständers stadfästelse vördsamt anmäles. Stockholm den 11 December 1823. Baneo-Utskottett Betänkanden. 489 N:o 102. Ankom den 12 Dec. 1823* Memorial till Rikets Högloft. Ständer, angående de föreskrifter som må meddelas BancoStyresen i fråga om controllerande åtgärder m. m. för anordnandet af de till Götha Canal~ byggnad anslagne allmänna medel. -På grund af Rikets Ständers allmänna beslut örn fortfarande årliga Byggnads-dånebiträden till Gotha CanalVerk, hvilka, under bifogadt förbehåll af controllerande uppsigt genom Rikets Ständers Fullmägtige, medelst ett Ombuds deltagande i CanalDirectionen, saint vid de årliga Revisionerne från och med i824* skola från RiksgäldsContoiret utgå, har fråga hos Statsoch BancoUtskotten uppstått, huru. vida dessa controllerande åtgärder nu antingen borde af Fullmägtige i RiksgäldsContoiret ensamme öfvertagas, eller ock utöfvas gemensamt af Fullmägtige öfver bägge Verken.
Ted och Kol för Kongl. Hofven. Kongl. Slotten. Drottningholms & Svartsjö Slott. Gripsholms Slott. Ulrsksduhls dito. Slats-Utskottcts Utlåtande, N'.o 428. 7 Haga Lustslott och Park. Strömsholms Slott. Riks-Statens Andra Hufvud-Titel. Justitia; Departementet. De par le men ts-Chefen. De pa rtements-Expedilionen. Högsta Domstolen. J lisli lise-Canzlei s-Expeditionen. Justitias-Revisions-Expedilionen. Svea IJof-Rält med derunder lydande Justiliae-slat. Gillia dilo med dito d:o. Skåne och Blekinge dito med d:o. Krigs-Hof-Rälten. Fångars vård och underhåll (jraed tillägg af från Öfver-Stålhåilare-Embetets slat och Linds-staterne öfverförde anslag för Fångvårds-tjenstemännen). Medico-legala besiglningar (Tran närvarande anslag för SandhelsCoilegiu m.) Skrifmaterialier och expenser, ved och ljus, m. m. Reseoch tractamenls-penningar. Oförutsedde utgifter. Riks-Statens Tredje Hufvud-Titel. Utrikes Departementet. De par lera en ts-Chefen. Departementets Expedition. Aflöning och expenser för elt nylt Embetsverk i stället för ConvoyCommissai ia tet. Fredsverket med Barbaresk staterne och Consuler å Barbaresk-kustern*. Consuler utom Barbaresk-kusten samt Svenska kyrkan i London. Skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus, m. m. 8 Slcits-Utslollets Utlåtande, JV:o 428, Extra Utgifter. Sjö-Expeditioner för handelns befrämjande. Riks-Staiens Fjerde Hufvud'Titel. Landtför svars-Departementet. Departements-Chefen. Departementets Canzli-Expedition. Krigs-Collegium. General itets-staten. Ingenieur-Corpsen. Topografiska Corpsen.
Enligt de för åren 1852 och 1833 uppgjorda, på Riks-hufvudboken grun» dadé liqvider, angående öfverskotten å Statsverkets inkomster, har, sedan de å dessa öfverskott anvisade utgifter blifvit bestridda samt bristerna i förslags-anslagen för samma år godtgjorda, det återstående beloppet, såsom Rikets Ständers Revisorer uppgifvit i sin berättelse angående Riksgälds-kontoret, sid. 65, utgjort 1,056,923 R:dr 41 sk., nemligen: för år 1852 R:dr 433,728: 10. 5. och för år 1853 '. » 623,195:30. 7. utaf hvilka öfverskottsmedel Kongl. Stats-kontoret till Riksgälds-kontoret aflemnat: i Juli 1854 R;dr 300,000: i September samma år » 133,728: 10. 5. i Juli 1855 . » 200,000: och i Augusti sistnämnde år » 423,195: 30. — Angående 1854 års öfverskott, bar ännu icke någon liqvid blifvit Riksgäldskontoret tillställd, hvadan Fullmäktige ej äro i tillfälle att för Rikets Ständer uppgifva den behållna öfverskotts-summa, som Riksgälds-kontoret, enligt nyssberördo års Riks-hufvudbok tillkommer. Emellertid har dock
Af den 24 sistlidne Januarii: N:o 43. I anledning af väckte motioner om förändring af stadgandet uti Kongl. Placatet den 27 Augusti 1723, angående vilkoren för Bergsbruks anläggande. N:o 44* Rörande ifrågaställd förändring i tiden för lefvereringen af Kronoarrenden. N:o 45* Angående understöd af allmänna medel för Arvika Köping. Den 3 Februarii e. m. N:o 46. I fråga om uppresande af en minnesvård vid Lutzen, der Konung Gustaf II Adolph stupade. N:o 47- I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss uppå underdåniga ansökningar om nedsättning i arrendet för hemmanen Rörby och Barkarby. Af den 28 sistlidne Januarii: N:o 49> Angående uppförande af ett KronoMagazin vid Mörby Långa Köping på Öland. Rörande inrättandet af ett Rikets Ständers Archiv. Angående uppförande af ett Lazarettshus på Gottland. Om anslag af allmänna medel till åtskillige Vägars förbättrande, anläggning och underhåll: N:o 53. Rörande låneänslag till en brobyggnad öfver Tranarps Å. Ifrån Lagutskottet: Af den 14 sistlidne Januarii: N:o 12. Öfver väckt motion, att UnderRätts Utslag i mål, der någon blifvit tilltalad eller dömd för brott, hvarå fästningsstraff med eller utan arbete bör följa, hädanefter må HofRätts pröfning underställas. N:o Den 3 Februarii e. m. 177 N:o i3. I anledning af gjord motion om närmare bestämmande af HofRätts pröfningsrätt i underställde brottmål. Af den 16 sistlidne Januarii: N:o 17. Öfver väckt fråga om afskaffande af den i och 49 Capitlen MissgerningsBalken föreskrifne urtjufva-ed. Ifrån Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet: Af den 17 sistlidne Januarii, N:o 27. Rörande åtgärders vidtagande tili spridda rote-andelars sammandragande i möjligaste mon. I anledning af väckt hemställan om lindring för Allmogen i den så kallade Byggnadshjelpens utgörande.
Ecclesiastike och (Hvite Tjenstemän sami fromma, Stiftelser anslagne, jemte annan privilegierad jord, sorn är af natur och egenskap, att icke böra draga'ordinarie utan blott extra rotering, å hvilken jord jemte derföre, enligt Taxerings-längderne, påförda Bevillnings-afgifter, serskilda förteckningar för hvarje stad borde, genom KongT Majlis Befallningshäfvandes försorg, upprättas, samt till Förvaltningen, och, Collegierne insändas. Sedan derefter sig visat, lill hvad värde den återstående oprivilegierade jorden inom hvarje stad, sorn ännu är oroterad, blifvit: till Bevillnings-taxering uppskattad,, jemte'derföre belöpande bevillning, och bevillningssumman, sålunda blifvit gifven, sorn i medeltal under nyssnämnde fern år utgått1 af ali den: oroterade oprivilegierade: stadsjorden, så skulle först den för bela Riket fastställde Båtsmansstyfkan,. 886 man, fördelas på all Rikets stadsjord, hus och stadstomter samt borgerlig rörelse och näring, i det förhållande, sorn-dessa,.livar för sig sammanräknadt, utgöra bevillning, och derefter, hvad, af nämnde Båtsmansstyrka, efter den allmänna fördelningen, belöpte på stadsjorden, fördelas på hvarje stad i det förhållande, som dess bevillning af stadsjorden förliölle sig till alla städérnes gemensamma bevillning af deras oprivilegierade och oroterade jord, på hvilket sätt’ andelarne i Båtsmanshållet för hus och tomter samt borgerlig rörelse äfven borde uträknas och hvarje stad påföras; dock med iakttagande, der brutna tal förekommo, att de jemkades till rediga bråk, samt ovilkorligen för: städerne i ett och samma Län till helt rotetal; och fiuge det på städerne. ankomma, alt vid: hvarje Riksdag hos Rikets Stan - Statssamt Oeconomie-XJtskottens Betänkande N:o 7.8.' S tler göra anmälan om den förändring, hvarlill städernes stigande eliev sjunkande välstånd, eller andra omständigheter kunde föranleda.
I händelse denna åsigt skulle gillas, hemställde Herr Justitie-Statsministern i underdånighet, att, i stället för det af lagberedningen i 18 § 1 mom. föreslagna undantag, ett mera omfattande måtte, på ett annat ställe, införas, hvilket syntes lämpligen kunna ske genom tillägg i 13 §, af orden: »eller ock i Krigslag finnes utsatt för brott af dem, som till krigsmakten höra». I öfrigt hade Herr Justitie-Statsministern ej anledning att, i afseende på detta förslag, påminna annat, än att 19 § 26 och 28 mom. syntes höra erhålla ökad fullständighet och närmare öfverensstämmelse med Kongl, reglementet för nya länsfängelserne den 27 November 1846, 8 och 14 morn., derigenom ett Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 18. 5 tillägg göres i ofvannämnde 26 morn., med hänseende till den händelse, att domaren finnér skäl förbjuda den häktades förseende med arbete, samt i 28 mom. för det fall, att giltigt skäl förekommer att ej tillåta främmande personers besök i häktet, änskönt säkerheten i den häktades vård ej kan sägas häraf äfventyra. Härtill kommo några få uppgifne redaktionsförändringar, hvilka ej behöfde serskildt motiveras. I afseende på frågan om författning rörande nya strafflagens införande, anmälte Justitierådet Bredberg i underdånighet, att Justitierådet, som icke uti Högsta Domstolen öfvervarit ärendet, efter nu tagen kännedom af lagberedningens förslag, jemte Högsta Domstolens, vid granskningen deraf, förda protokoll af den 27 Mars 1845, i underdånighet sig förenade uti det af Högsta Domstolen deröfver afgifne utlåtande, hvilket Justitierådet Nybleaus, som detsamma biträdt, nu jemväl i underdånighet åberopade.
Se Skogshushållningen. — mot uppror och olofliga folksamlingar, angående stiftande af. VI. B. 198, 227, 312. A. 360. Se vidare Lag-Utskottets Be tänkande N:o 59. — om utrikes vexlar. Se Vexlar. — om Notarii Publici. Se Notarius Publicus. — om straffarbete och fängelsestraff. Se Strafflag. Lagar och Författningar, angående revision af äldre dylika. Se Revision. Lagberedningen angående förnyadt anslag till. I. R. 43. Lagerberg, Grefve Carl Sven Axel, yttrande. V. 53. Lagerborg, Samuel Willielm, yttranden. I. 464. Lagercrantz, Carl Gustaf, yttranden. III. Lagförändringar, i anledning af åtskillige utaf Rikets Ständer vid sistförflulna Riksmöte föreslagna. I. 136. A. 142. Lagmans-embetena, angående uppförande å indragniugs-stat af löne-inkomslerna vid. VIII. B. 230. A. 235. E. 284. Lagmansoch Kämners-rätterna, angående angelägenheten deraf att dessa icke indragas ulan att derjemte Hof-rätterne fördelas eller förstärkas med nya ständiga ledamöter. I. 462. R. 463. VI. B. 198, 227. A. 315. VII. E. 174. — Kämnerssamt Riddaresyne-rätterna, angående deras indragning. Se Kämners-rätt. Lagsökningsmäl, inom hvilken tid sådane, när de blifvit af Konungens befallningshafvande tvistiga förklarade, böra till domstol instämmas. Se Utsöknings-Balken. Lag-Utskottets Ledamöter. Se Lista. Lag-Utskottets Memorialer, Belänkanden och Utlåtanden: — N:o t, i anledning af verkställd granskning öfver Rikets Stan - ( 79 ) ders Justitise-ombudsmans embetsförvaltning under den sedan sista riksmöte förflutna tiden. II. B. 205. A. 219.
Betänkanden. 655 Onekligen är väl städernes efter beräkning aF personalen nu förunnade brännvinsbrännings rätt inskränkt efter måttstocken af det knappaste husbehof, och taxeringslängderna visa bäst, huru få debrännvinspannor äro, sorn efter denna grund begagnas. •— Helt annat förhållande skulle säkert visa sig, om, efter hvad Utskottet föreslagit, samma grund för brännvinstillverkningsrätten, eller taxerings värdet af hvars och ens innehafvande jord, skulle antagas för städerna, som för landet. Det vissa är, att i många städer, der, i anseende till den ringa personalen, nu ytterst få brännvinspannor begagnas, man snart skulle få se ett mångdubbelt antal deraf, ja hundradetals 1 verksamhet; ty onekligen är jorden i de fleste af Rikets städer delad pä så mångå händer» att en stor, om icke största delen af de mantalsskrifne personerna innehafva ett eller annat kappland deraf. •— Att åter villja skilja de städer, hvilkas jord är verkligt donerad af staten, frän ali brännvinsbränningsrätt för den samma, vore en uppenbar orättvisa, ty först bör dervid märkas, att ingen jord är till stad donerad, utan att staden fått sig deremot svarande skyldigheter ålaggde till uppfyllande; underhållandet af publique byggnader jemte ailöningen af den tjenstemanna corps, som fordras för ordningens bibehållande, författningarnes bibehållande, samt kronoutskylder debitering och uppbörd, äro, jemte myc* Besv. och Ekon. XJtsk. Betankanden. ket annat, af sådan natur. Och sedan skulls det väl vara något mera än orimligt, att beröfva en innehafvare af donerad stadsjord brännvinsbränningsrätt För densamma, då ingen än kunnat sätta i fråga, att för donationsjord å landet, Akademi-Hemman, boställen m. m. får begagnas bränn vins-bränningsrätt efter deras taxations-värde. På alla dessa grunder yrkar jag, att ingen ändring måtte ske uti städernes nuvarande billiga brännvinsbrännings rätt, anhällandes, att detta, såsom innefattande mina särskilda tankar i ämnet, måtte få åtfölja Höglofl.
Smultronen lysa lockande röda i backarne, Nu blir det stormlöpning mot madrassoch att blåbären ej lidit missväxt i år, därom vittna tydliga inskriptioner kring röda läppar, barrikaden i salshörnet, och hvar och en drar ut sin till platsen i raden, skakande den, så förkläden och blusar. Och att » leka kungarike » på ängen — att den gula halmen rasslar. Flickorna en vore blott striden om herravälden alltid så trappa upp, gossarne här nere. Beskäftiga händer stryka ut de hvita lakanen, kuddarne nöjsam som i dessa lekar! Rundt om står den höga susande skogen; puffas upp, filtarne bredas. De stackars skoden är främmande land, och dit in går ingen. donen, som slitit värst af dagens tunga, Men ute på ängen ligga två stridande rimarschera upp i led till » på stället hvila » i ken, och gränsen går fram där emellan öfver förstugan. Snart äro alla de unga i sina bäddar. D e tufvor och blom. Elfva soldater i hvardera armén, och nu gäller det konungen och fosterbåda föreståndarinnorna gå en sista rond gelandet. Hvita och brokiga näsdukar på käpnom rummen, önskande sina små protegéer en god sömn och riktigt vackra drömmar. par och spön bli till flygande fanor. V e den, som går öfver fiendegräns och låter Och det få de, det veta vi nog. Ty John sig fångas. Där längst borta i rikets oåtkomBlund lär ha lånat ett af sina allra roligaste ligaste hörn ligger statsfängelset. En bred paraplyn till Iduns skollofskoloni. Nu bytas ej många ord, och förmaningar klack har ristat mur omkring det, och de olyckliga krigsfångarne bevakas därinne. » Fräls tarfvas föga. Ögonen falla så lätt igen, mig — fräls mig », ropa de i bevekande tonsen de sett den klara solen och den gröna arter, när någon djärf vän lyckats oantastad jorden hela dagen. Om en stund är allt så spränga öfver gränsen, och en hel rad af iftyst, så tyst. Kolonien sofver. riga händer sträckas befriaren - ill mötes. Jag betraktar min klocka. Hon är nio.
N:o 88 blifvit anfördt, trott böra på det sätt förändras, att tiden för desse Berättelsers ingifvande till Fullmägtige i Reglementet bestämdt utsattes. Tiil följd häraf och då det lärer kunna med visshet antagas, att åtminstone i4 dagar, om ej derutöfver, efter Riksdags början, åtgår, innan Rikets Ständers Utskott hunnit organiseras, samt en tid af i4 dagar jemväl, efter all sannolikhet, blifver för Fullmägtige tillräcklig att af omförmälde Berättelser taga nödig kännedom, innan de till BancoUtskott eller Revisorer öfverlemnas, hemställer Utskottet, att i nu upprättande Banco-Reglemente må stadgas: att samma Berättelser skola till Banco-Fullmägtige ingifvas, vid Riksdag senast dagen före Rikets Ständers sammankomst, och vid Revisioner åtminstone i4 dagar före Revisorernes sammanträdande. Stockholm den 27 Januarii 1835. Ankom till Exp.-Utsk. den 27 Januari! 1835. Memorial, till svar ä de inom Högv. P reste-Ståndet framställde anmärkningar vid Utskottets under N:o 4° afgtfne Pe~ tänkande. Efter det Utskottet nu mera emottagit samtlige Riks-Ståndens beslut, i afseende på Utskottets under N:o 4° aflåtne Betänkande, angående förändrade grunder för befordringar till Commissarie-beställningar inom Banken, får Utskottet, till svar å de vid detta Betänkande inom Högv. Preste-Ståndet gjorde anmärkningar, vördsamt meddela, att samma Betänkande blifvit af öfrige 3:ne Riks-Stånd bifallet, vid hvilket förhållande de framställde anmärkningarne ej kunna till något ytterligare Utlåtande från Utskottets sida föranleda. Stockholm den 27 Januarii i835. Bih. till R. Si. Fröt. l834- 6 Sami. 1 Afd. 2 Bandet. a3:d/e Häftet. 3 STOCKHOLM, tryckt i Ecksteinska Boktryckeriet i835. Banco-Uislotiets Memorial N:o gr'. i N:o gi.
Den vid sista tulltaxereglering i följd af Rikets Ständers förslag från 1 till 3 sk. skålpundet höjda införselstull å ej specificerade krukmakarearbeten lärer, enär värdet icke kan anses högre än det i 1841 års taxa utsatta, nemligen 4 sk. skålpundet, böra återföras till förstnämnda belopp, hvilket likväl med mer än 100 procent öfverstiger den i Norrige gällande tullafgiften. Å krut, som fortfarande torde tullfritt böra få utföras, föreslås, vid införselsförbudets upphörande, 8 r:dr tull per centner såsom utgörande 25 procent å värdet. Den till 32 sk. skålpundet, eller 33‘/3 procent å det antagna tullvärdet, mot hvars riktighet någon anmärkning icke förekommit, å käppar bestämda tull lärer böra jemkas till 25 procent, nemligen 24 sk. skålpundet, På enahanda grunder, som vid artiklarne fläsk och kreatur blifvit åberopade, synas införselafgifterna å kött, hvaraf import äger rum hufvudsakligen endast till hufvudstaden, och som, särdeles det saltade, utgör en för den mindre bemedlade delen af dess befolkning oumbärlig förnödenhetsvara, böra nedsättas, för färskt 46 Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 40. kött från 32 till 20 sk. lispundet, för saltadt från 6 r:dr 52 sk. till 4 r:dr tunnan, och för torkadt eller rökt frän 1 r:dr 16 sk. till 32 sk. lispundet. ... Då större delen af de till lackerade arbeten hänförlisa varuslag äro i noten Lackerade . . .. .. ö .. arbeten, ej hanvisade till de ämnen, hvaraf de aro förfärdigade, och de ej sålunda specince specificerade. rade, slagen lämpligen torde kunna underkastas enahanda tullbehandling, som ej specificerade slöjdevaror, synas jemväl berörda slag böra i noten dit hänvisas, och den förevarande rubriken alltså ur kontexten uteslutas. Leksaker. Ljus.
Den blef ofullbordad och några tidigare små skizzer – I väntrummet, Stackare (tryckt i Julerosor 1889) – var allt hon kom att meddela från denna rika tid af inre utveckling. Hennes lifsverk, hennes »stora roman» skulle bli Lady Macbeth, där hennes ämne var en så djup tragedi ur en konstnärligt begåfvad kvinnas lif, att hon icke ville göra detta arbete förr än hon nått en sådan literär ställning och en så konstnärlig mognad, att hon kunde skrifva den just så, som hon ville. Under vistelsen i Stockholm utkom det, på motivet i novellen Koketten (se Från Skåne) bygda dramat Final, där medarbetarskapet mellan Ernst Ahlgren och Axel Lundegård varit så gemensamt, att bådas namn stodo på titelbladet. Till ett sådant gemensamt arbete hade deras inbördes kritik af hvarandras arbeten och deras jämlöpande utveckling oaflåtligen tenderat. Äfven om Ernst Ahlgren lefvat, hade sannolikt flera arbeten kommit att bära dessa båda författarnamn. Från själfva Stockholmsvistelsen är det – utom några bref till danska Morgenbladet – endast ett intryck, som omedelbart stannat inom Ernst Ahlgrens diktning, men det är ett, som blifvit bland vår literaturs mästerverk, Herr Tobiasson, där hon skildrat sin egen Stockholmsjul och en sida af sin personlighet på ett så individuelt sätt, att hon skämtsamt hänvisade till sitt »andra jag», herr Tobiason, när hon ville förklara yttranden eller beteenden af Ernst Ahlgren. Om Ernst Ahlgren hade lefvat, skulle hon antagligen blifvit stadsbo på allvar, och hvilka intryck, som då kommit att företrädesvis återgifvas i hennes diktning, är icke nu möjligt att veta. Att framdeles skrifva mer och mer för teatern – som hon lidelsefullt älskade – var en af de uppgifter hon talade om att utbilda sig för. Men att hon, på det utvecklingsskede hon befann sig, kände sig väsentligen vara skildrare af landsorten, det är visst. Hon ansåg denna som sitt egentliga område, emedan hon därifrån fått sina starkaste intryck af människolifvet under de år, barndomens och ungdomens, då intrycken också skarpast fixera sig.
Ställes det sedan andfallet på bordet, så grinen J nog, och viljen hafva nytt; men se, sådan soppa man kokar, må man supa, och den som grinar åt ölet, han må dricka vatten. Se till, Göran du, att detta präktiga ölet der, icke får förstöras, utan ordentligt slås i muggarne, som ställas på svennebordet." Han tycktes erna tillägga ännu mera, men varsnade i detsamma Sigrid, och fäste med någon förvåning en skarp frågande blick på henne. Ett ögonblick bäfvade hon tillbaka, men sansade sig snart, och innan hertigen hade hunnit yttra den fråga, som syntes sväfva på hans läppar, fattade hon mod och trädde ett par steg fram. Derpå böjde hon knä och sade: "Nådige herre, värdigas förlåta och bönhöra!" Temmeligen vänligt såg hertigen på den unga flickan, öfver hvars anlete hvilade ett drag af så djup smärta, men tillika så mycken sjelfbeherskning, att det syntes nästan oförenligt med ansigtets milda, barnsliga drag. "Nå, hvad begär du, unga flicka", frågade hertigen uppmuntrande. "Att Eders Furstliga nåde täcktes nådigst vilja tillåta mig att låta ur slottet bortföra min trolofvade fästman, Enevald Fincke, som ligger sårad och döende, på det jag må få vårda honom." Hertigens ögonbryn sammandrogos lätt och kring munnen tecknades några skarpa drag, då han svarade: "En af upprorshopen alltså. Ni hade, jungfru, gjort bättre, om ni förut rådt honom att icke sätta sig opp mot sin lagliga öfverhet. Nu må han stå sitt kast. Skall jag rädda honom från den nöd han, genom sitt eget onda uppförande, kastat sig i? Som man bäddar åt sig, så får man ligga. Huru månge af de fattige bönder i Österbotten hafva icke fått ligga i vanvård och dö, för finnarnes förräderi. Han må nu sjelf få försöka hur godt det gör." "Nådige herre, vågar jag anmärka, att Enevald Fincke nästan icke varit i strid emot bönderne. Han har först nyligen ingått i krigstjenst." "Men har dock redan hunnit visa sitt arga uppsåt emot konungen, riket och mig.
Den l8 November - ökning uti Smidet, inhämtas, att 1826 ärs exporr af Stångjern war 56,632 ff:pd 8 listp. n m:kr mindre, och af Manufactur 12,542 ff:pd 18 listp. 6 m:kr äfwen mindre an ;8oz ars, utgörande detta tillsammans en minffning af 67,175 ff.-pd 7 listp. 7 m:kr, hwaraf en brist af circa 650,202 R:daler Banco uti wexel - tillgängen nödwandigt borde upkomma. Dä n>! 1805 ärs Werelupköp bestego sig till 1,412,434 Rd. 6 A. 6 r°, och 1826 ärs endast lill Nd. 636,32-2: Z4 st. 7 r., sa igenfmnes en naturlig orsak sä wal kill denna stilnav, som kil det senare årets högre Cours, och alt Contoiret hwarken til! Le gängbara, eller ytterligare förhöjde Courser är r8o6 kunnat erhälla ett större belopp i Wexlar. Att för Trastcnterne göra Wexel-lefwereringen. lättare, hafwa Fullmägtige äfwen ären 1825 och 1826 emottagit betydeliga summor uti L. Sterling, Hwilka genom Contoirets försorg, uti Hamburg blifrvit försålde, dels för Wexelsaljarens, dels för Contoirets egen rakning, enar sädant efter Coursens förhällande, utan akt äfwentyra betydelige förluster, kunnat ffe .— Och är i sädant afseende, innewarande är redan en summa af L. 55,212: 7 4 d. Sterling uphandlade, , Rättelizen transumrradtbttygar kröäelrus. Den i3 November. 98 r afskrift Lik. D Utdrag af Protokollet, hållet uti Riksens Högiofl. Ständers Stats-Utstkott d. 28 Augusti 1809.