Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Drachmann som valdes till skylten, han var stor och präktig, tog sig godt ut och var en populär författare. Men han var ingen talare. G.B. måste läsa för honom hvad han hade att säga. Hans dramatiska framställning af Drachmans uppträdande på den stora församlingsdagen var på en gång spännande och af en oemotståndlig, saftig komik. Han gick, han stod och han talade efter honom. Hans ögon lyste af qvickhet. Klockan var ungefär tolf innan han och Lundegård togo god natt, och midt för Lundegård kysste han Ernst Ahlgrens beniga hand. Hvad det var härligt med denna stilla, lugna tillfredsställelse. Den natten sof jag som det oskyldigaste barn och vaknade icke förr än klockan öfver åtta. Jag var glad och lugn hela dagen. Jag var så säker på att han skulle komma på qvällen. Vid 8-tiden satt jag vid mitt bord och skref med lampan bredvid mig. Det knackade. Åh, det var han! Jag gick honom till mötes på en gång glad och skygg. ”Jag kan endast stanna några ögonblick; jag är bortbjuden.” ”Ja, det vet jag.” ”Hur vet ni det?” ”Ni talade sjelf om det i går.” ”Lägger ni märke till sådana småsaker!” Men jag såg att han tyckte om det. Han hade tagit med sig ”Kritiker og Portraiter” åt mig.119 Vi gingo fram till skrifbordet för att se om det var samma upplaga jag hade förut. Jag satt på min skrifstol och han stod bredvid. Han var klädd i frack, det hvita skjortbröstet lyste och han hade kammat håret tillbaka. Han stod och strök mig kring kind och haka med sin mjuka, varma hand medan han talade, och så böjde han sig ned och kysste mig, en gång, två gånger; alldeles icke som ”salig Ferdinand”, utan lugnt, snällt, så att jag kom att hålla af honom som af min käraste, bäste vän. Jag kände mig på en gång blyg och ödmjuk, jag såg icke på honom, men jag lade mitt hufvud mot hans bröst, dit det jemnt kunde nå. Och hans skjortknapp högg tag i mitt hår så att jag var alldeles bunden. Jag brast i skratt och bad honom hjelpa mig.
Maj nästlidet år, hos Kongl. iVIaj.t anhållit, — 209 — att, för så vidt sådant ej redan skett, fullständig undersökning måtte anställas till utredande af Kongl, och Hvitfeldtska stipendie-inrättningens samt åboernes ömsesidiga förhållanden och att, i händelse dervid befunnes, att åboerne icke finge tillgodonjuta de rättigheter, hvilka genom Hvitfeldtska testamentet och gällande stadgar blifvit dem tillförsäkrade, Kongl. Majit matte täckas i nader vidtaga sådana åtgärder, att åboerne skyndsamligen blefve försatta i den belägenhet, som med rättvisa och billighet öfverensstämde, samt att Kongl. Majit jemväl täcktes i nåder tillse, huruvida och i hvad utsträckning försäljning till skatte af Hvitfeldtska stipendie-hemman lämpligen skulle kunna åstadkommas. Denna Rikets Ständers skrifvelse har, enligt Revisorerne meddelad upplysning, under den 27 påföljande Oktober blifvit inför Kongl. Majit i underdånighet anmäld, hvarvid Kongl. Majit i nåder förklarat, att ärendet skulle tills vidare hvila i afvaktan af det från Kammar-kollegium förut infordrade utlåtande och förslag i samma ämne. § 2. Revisorerne hafva icke funnit något att erinra vid denna räkenskap. Anslaget för Natioiial-musci-byggnadcn. ^Räkenskapen, som utan anmärkning blifvit granskad i Kongl. Kammar-rätten och från Revisorernes sida ej heller föranledt till någon erinran, utvisar såväl förhållandet med inkomster och utgifter under år 1856, som ock summariskt anslagets användande från byggnads-arbetenas början till nämnda års slut, på sätt inliemtas af följande 2:ne tabeller: l:o Redovisning för inkomster och utgifter under år 1856: Debet. Uppbörd: Balans från år 1855: Upphandling af inventarier och förråd 29,282: 17. 6. Balans till år 1857: Summa 95,190: 2. — 2:o Summarisk redovisning öfver anslaget till National-musei-byggnaden från byggnads-arbetenas början intill 1856 års slut: Debet.
Jag får således anhålla om propos. på instämmande i PresteSt:s beslut i denna punkt. Hr von Hohenhausen, Michael Silvius: Jag bar redan under discussionen en föregående plenidag kommit att omnämna, att det vore ett stort behof att låta Bancofulim. få meddela förskotter till inköp af silfver, emedan, på sätt jag då nämnde, blott 2 små poster straxt vid början afse realisationen och till obetydligt belopp utan förskott erhållits. Det har endast varit genom förskotters meddelande, som allt det silfver Banken fått kunnat inbringas; men den som varit ledamot af BancoUtsk. och läst protocollerna om de tvister, som ägt rum emellan Fullmäktige, samt känner de omdömen, som drabbat Banken för dessa förskotters meddelande, kan icke önska fortfarandet af denna rättighet. Ett ibland de skäl, som användas emot förskotters meddelande, är det, att lånen kunna begagnas räntefritt så länge de behöfvas, och när liden kommer för att inskaffa penningar, så kan låntagaren uttaga silfver ur Banken, skicka ut det på en resa och låta det återkomma igen, samt derefter inlemna det till Banken, jemte det föreskrifna beviset, alt silfret kommer från utländsk ort. Nu har väl PresteSt., på sätt det upplästa prot.ntdr. innehåller, medgifvit rättighet till förskotters lemnande under 3 månader; men jag anser det vara vigtigt, att det lemnäs under en lid, då sjöfarten icke är öppen, hvarigenom man har det förebygdt, att silfver utföres och införes åter tillbaka, samt att förskottet endast bibehålies såsom ett räntefritt lån. Det är angeläget att förekomma delta, och med mindre man det gör, betvitlar jag att man kan få de öfriga Ståndens bifall till, alt vid vissa tillfällen förskott må kunna lemnäs. Afven BancoUtsk:s betänk., som nu är under öfverläggning, omnämner, att det under vissa förhållanden icke är med Bankens fördel förenligt att meddela räntefria förskott; men att för dessa enskilda fall alldeles borttaga det enda sätt, hvarpå man hittills kunnat skaffa sig silfvervaluta, vore icke rätt försvarligt.
SVENSONS Fröhandel Lilla Nygatan 17, Pröfva Svea klädningstyget är tillverkadt af allra finaste kamgarn, mycket segt och starkt (glider ej), tillverkas i modernaste mönster och äkta färger, priset endast 63 öre metern En vara jämngod med » Svea-tyget » gäller eljes i handeln 84 öre metern. A. Williamson, Stockholm. Obs. Den, som ej är belåten med sända varor, får retournera dem. Profver sändas endast, då 20 öre bifogas. Tandläkaren R O L A N D MARTINS T GRANNS AMYKOS FÖR TOALETTEN rekommenderas som ett förträffligt munoch tandkonserveringsmedel och ett kraftigt läkemedel i halsoch hudsjukdomar. Säljes i välförsedda detaljaffärer. Efterse noga att hvarje flaska ofvanpå korken Nordisk Konstoch Slöjdutställning 9 Kungsgatan 9. [1504] FR. E N G B L O M. D u f v a, Drottninggatan 41, i de större parfymbodarna, med flere ställen. [1332] Bettina Le-^usohns Bokbinderi 26 Malmskilnadsgatan 26 utföres fort, väl och till billiga priser allt, som till yrket kan hänföras. [1494] Guld-, SilfVer, NusilfVero. G r a - nat-arbeten Förlofningsoch Vigselringar. Ständigt lager, till billiga priser. JBestälb ing och reparationer utföras med omsorg. [1503] A ugust J ulius Kongl. Hof-Leverantör. Speceri-, Viii-ocl DelMessiapsin i parti och minut, 38 Drottninggatan 38. Allm. Bell. [1480] bär vidstående Cremefärgade gardintyger, vackra och varaktiga, tillverkas och försäljas af Fru Emelie Kjellén i Nässjö. Profver på begäran mot porto. [1513] Begagnade frimärken af de till 10-öres valör omstämplade f. d. 12 &amp; 24-öres, uppköpas: blåa it 1, gula och tjänstefrimärken å 5 öre st. Likvid omgående. Efterkraf på begäran. Ivar Hegardt, Brännkyrkogatan 6, Stockholm. (G.
St:r bifalla hvad som nu blifvit föreslaget, icke komma att gälla för andra personer, än de, som nu äro upförda på definitiv stat. I en föregrde punkt har Utsk:t föreslagit och R. o. Ad. bifallit, att R. St:r måtte i underd. anhålla, det K. M:t ville till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta förnyadt förslag till förändrad organisation af flottans konstruktionskorps. Om nu förslaget i afseende å pensioneringen vinner R. St:rs bifall och under tiden till nästa riksdag någon af konstruktionskorpsen tager afsked med rätt till pension, så kan han icke komma i åtnjutande af fyllnadspension, så vida R. St:r icke särskildt derom besluta. Då det är af vigt, att äldre personer, när de' för tjenstgöring icke äro användbara, derifrån må kunna utan allt för stor ekonomisk förlust afgå, synes det vara både billigt och för tjensteu förmånligt, att deras afskedstagande icke fördröjes derigenom, att de äro uteslutna från den högre pensionsrätt, som kan tillkomma vederlikar af flottan. Jag får på grund häraf anhålla, att till denna punkt mätte göras ett tillägg af följande lydelse: Den 14 A pril e. m. 227 Då rättvisa och billighet fordra, att officerare vid konslruktionskorpsen, för hvilken definitif lönestat ej blifvit föreslagen, ej försättas i mindre fördelaktig ställning än de vid flottans öfrig korpser, hemställes att för officerare vid konstruktions-korpsen pensionen vid afskedstagande! må beräknas efter n. v, lön på iutéfrmsstat. Om propos. på det sålunda af mig föreslagna tillägget vågar jag vördsamt anhålla. Efter härmed slutad öfverläggning, biföll Tt. o. Ad., uppå derom framställda särskilda propos:r, så väl Utskits hemställan som ock det föreslagna tillägget dertill, att för officerare vid flottans konstruktionskorps pensionerne vid afskedstagaudet skulle beräknas efter nuv:de löner på interiinsstat. 22:dra punkten, angide ett kreditiv till förbättring i pensions vilkoren för flottans gemenskap. Hr Skogman:
JVs 4 angående rikdagskostnadernas bestridande af Riksgiilds-kontoret; JVs 8 angående godtgörande af Herr Landtmarskalkens och Herrar Talmäns riksdagskostnader; J\s 6 angående förskott å aflöningen för den hos Riks-Stånden och Utskotten anställda betjening; samt M 7 i anledning af väckt motion om den s. k. extra statsregleringens bestämmande för Irenne år, m. m. S. D. Uppå Friherre Klinckowströms, Rudolf, förslag beslöt Ridderskapet och Adeln, för sin del, att Rikets Ständer skulle nedsätta ett särskildt Utskott, bestående af fyra ledamöter af hvarje Riks-Stånd, för att handlägga Kongl. Mnj:ts nådiga Propositioner, dels angående förändring i grunderna för beväringsinrättningen samt bildande af en landtstorm, dels ock angående grunderna för infanteriets och kavalleriets organisation; om rättighet för den indelta soldaten eller ryttaren till tidigare afsked samt om arméens vapenöfningar och underofficersbildningen; och skulle de öfriga Riks-Stånden vänligen inbjudas att i detta beslut med Ridder skapet och Adeln sig förena. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj:ts nedannämnda nådiga Propositioner till Rikets Ständer, nemligen: i:o Prot.-Otdrag den 27 November 1865. 81 i:o angående grunderna för infanteriets och kavalleriets organisation, om rättighet för den indelta soldaten eller ryttaren till tidigare afsked, samt om arméens vapenöfningar och underoflicersbildningen; tillika med åtskilliga i anledning deraf nu afgifna yttranden; dervid dock det förbehåll gjordes, att om Rikets Ständer, såsom det föreslagits, komme att nedsätta ett särskildt
Ridder skåpet och Adeln. S. D. Föredrogos ånyo och återremitterades, på grund af gjorde anmärkningar, Lag-Utskottets den 8 och 12 dennes på bordet lagda betänkande N:o 6, i anledning af väckt motion ,om rätt till jord och lägenhet för anläggande af elektriska telegrafer. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utskottets, den S och 12 dennes på bordet lagda, betänkande N:o 7, i anledning af väckt motion om verkställighet af Under-rätts beslut i hyresoch utflyttningsmål. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, Allmänna Besvärs-och Ekonomi-Utskottets den 8 och 12 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 28, i anledning af väckt motion angående förändring i föreskrifterne om fartygs uppmätning. S. I). Föredrogs ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnde, den 8 och 12 dennes på bordet lagde, betänkande och utlåtanden: N:o 29, i anledning af föreslagen förändring i användandet af den s. k. helgonskylden lili Halland; N:o 31, i anledning af väckt motion, om den s. k. uppfostrings-hjelpens utdelande genom fattigvårds styrelserne; N:o 34, i anledning af väckt motion, om föreskrifters meddelande i afseende å rät tigheten att på scenen uppföra dramatisk författares arbete; samt N:o 55, i anledning af väckt motion om bestämmande-af vilkor för kringvandrande väfskeds-försäljares förpassning. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-JJtskottets den 8 och 12 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 30 i anledning af väckt, motion om upphörande af vågafgiften å tackjern, som föres förbi Stockholms våg, blef Utskottets utlåtande på det sätt bifallet, att Ridderskapet och Adeln antiåg Rikets Ständer böra hos Kongl.
Cederslröms förslag, liv a renligt Utsk:s utlåt, skulle afslås, ropades starka ja, blandade med ganska många nej, hvarefter II. Ex. tillkännagaf, del lian trott sig finna, alt härvid ja varit öfvervägande. Hr Lagerhjelm begärde votering om contra-propos., hvarefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, till Hr Cederschjöld, Pehr Gustaf, samt Frih. Raab och Hr Westerstrand hemställde, huruvida de yrkade alt få sina förslag antagne till contrapropos. Hr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Om jag bar rikligt hört och uppfattat Hr Gr. o. Landtnäs propos., så skulle japropos. komma all innehålla bifall till Utsk:s förslag, och nejpropos. afslag. Jag vet icke, om mitt förslag kan innefattas uti ja-propos. såsom ett tillägg till densamma. I sadant fall är jag belåten dermed, hvarigenom kanske en votering kunde undvikas, men i annat fall mäste jag förbehålla mig ali efteråt lä särskild propos. pä detta tillägg. 66S »en 22 Kaj. U. Ex. liiGr. o. Landtm, yttrade i anleda, häraf, att han hemställt, om Hr Cederschjöld yrkade att få sitt förslag antaget till conlra-propos., och alt det var pä denna hemställan, H. Ex. önskade erhålla eli bestämdt svar. Hr Cederschjöld yttrade nu, att han ej kunde finna, alt det vore uti contra propos:n, som hans förslag hurde förekomma; i anleda, hvaraf H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, fästade Hr Cederschjöld» uppmärksamhet derpå, att så väl Hr Lagerhjelm» som Frih. liaahs och Hr Westerstrand» förslag, lika med Ilr Cederschjöld», innefattade, att en comité skulle tillsättas, men all de skilde sig' i frågan om hvad denna comité borde uträtta, och att vid sådant förhållande alla dessa förslag borde pä enahanda säll behandlas, hvarföre nu förekomme att afgöra, hvilket af dessa förslag borde till contrapropos. antagas.
Då elt betydande antal af de sålunda skallskyldige skulle komma alt utgöras af personer, hvilka, ulan kapital, allenast af sin besparade arbetsförtjenst lemnade ifrågavarande skattebidrag; då ersättningen för lernnadt arbete är betydligt större för ilén manliga än för den qvinliga arbetaren eller tjenaren, samt dessutom flera förmåner lill beredande af utkomst, genom lättare tillfälle tili undervisning, genom rättigheten alt erhålla Ijenslebelätlningar och utöfva yrken tillagts mannen framför qvinnan, har del synts Rikets Sländer billigt alt skilnad göres emellan afgiflen för man och qvinna, i likhet med hvad iakttagits i afseende å flera andra personela skaller. Af sådan anledning hafva Rikets Ständer, med bestämmande af mantalspenningarne, på sätt E. K. Majit behagat föreslå, till 40 öre för man, — ett belopp hvarmed de i rikets flesta provinser för närvarande utgöras, — ansell afgiflen för qvinna böra nedsättas lill hälften eller 20 öre Runt. Ehuru, enligt hvad ofvan blifvit anfördl, endast den fattige borde från mantalspenningarne, såsom utgörande en koppskatt, njuta befrielse, samt således allenast denna kategori uppföras såsom undantagen från nämnda skattebörda, visar dock erfarenheten behofvet af närmare bestämmelser i della hänseende. Fördenskull och då, enligt hvad kändt är, den värlvade gemenskapen vid arméen och Hollan, ehuru ingalunda i saknad af tillfällig arbetsförtjenst, i vanligaste läll deraf icke besparade något, utan tvärtom oflast icke sjelfva ega de oumbärligaste lifsförnödenheler, loide någon skatt af detta manskap icke kunna påräknas, liksom, lill följd af det egendomliga beskattningssället i den egentliga Lappmarken, hvarest mantalsskrifning icke eger rum, dylik skatt ej eller lärer kunna derstädes utgå.
Fullständiga undersökningar uti den föreslagna rigtningen äro på båda provinsernas gemensamma bekostnad utförda under loppet af detta år af Chefen för mellersta vägoch vattenbyggnadsdistrikten, Majoren C. Adelsköld, 180 Motioner i Borgare-Ståndet 1865. År 1856 yttrade sedermera Chefen för Statens jeruvägsbyggnader uti sitt då afgifna underdåniga betänkande rörande dessa byggnader, den åsigt, att provinserna norr om Stockholm med den industri och utveckling som dessa gå till mötes, icke kunna vara belåtna med mindre, än att en jernbana genomskär deras inre delar.
Landtm, hemstälde om R. o. Ad. ansåge de emot berörde anmälan gjorde anmärkn:r föranleda till återremiss. Härvid ropades Nej, hvarefter ifrågavande anmälan lades lill handlingarne. 49, SO, Si, 32, 33 och S4:de punklerne. Biföllos. SS:te punkten. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Sjelfva den grundsats som Ulsk. i detta förslag uttryckt, anser jag visserligen vara ganska riktig, men jag befarar, att den ordställning som är begagnad, kan föranleda till något misstag om meningen. Punkten litt. c. innehåller: ”att kassakreditiv beviljas jemväl vid hvartdera Diskontverket till högst 20 proc. utöfver beloppet af de lill dylika kreditiv anvisade 2,000,000 R:dr b:ko.” Ehuru väl della tyckes häntyda endast på de 2 milUr, som voro afsedda för kassa-kreditiverna', så ber jag Den 19 Juni. 305 jag likväl få säga, att jag befarar, att detta kail missförstås derhän, alt de kreditiver som beviljas, kunna öfverstiga fondens hela belopp. Det skulle nemi. kunna så förstås, att utöfver 2 mili:r R:dr b:ko, må icke mer än 20 proc. beviljas, äfven med beräkning af den del utaf fonderna, som, när de icke erfordras för diskontering och utlåning, kunna för kassa-kreditiverna användas. Ar jag ensam ali befara något missförstånd, så afstår jag ifrån allt yrkande om förändring häruti. Eljest skulle jag anse det vara riktigast, om R. o. Ad. biföll Utsk:s förslag, men lät redaktionen af Utsk. upgöras, så att allt missförstånd här blefve omöjligt. Frih. Tersmeden: Jag medgifver, att Frih. Palmstjerna har rätt deri, att möjligen ett missförstånd af meningen i litt. c. kan inträffa.
Uti denna reservation hafva Herr Grefve Frölichr, Herr Friherre Stiernstedtj, Herrar Nordenankar_, Lagerheim och af Rolen, samt Herrar Proslarue Afzelius och Astrand sig förenat. Bihang litt R■ St. STOCKHOLM, Kokge. Ordens-Boktryckeriet, i835. Banco-Ulskotlels Memorial N:o 111. i N:o in. Ankom till Exp.-Utsk. den 12 Mars. Memorial, vied öfverlemnande af Förslag till reglementariska Stadganden, motsvarande 5 Art., 1 Afd. i i83o års BancoReglemente. I sammanhang med den af Utskottet verkställda granskning af 5 Art, I Afd. af i83o års Banco-Reglemente, för uppgörande af de stadganden, hvilka i nu blifvande Banco-Reglemente böra intagas, har Utskottet under pröfning förehaft ett af Banco-Fullmägtige, enligt den i berörde Art. intagne allmänna bestämmelse, aflemnadt Memorial, angående förhållandet med de för närvarande bestämda dels årliga, dels tillfälliga anordningar, som å Bankens omkostnadsräkning tid efter annan blifvit beviljade. Uti detta Memorial äro samtliga ifrågavarande anslag uppförda under följande liufvud-rubriker: 1:0 Bestämda årliga anslag till åt sid lii ge äf Bankens Tjenstemän och betjening, hvilka dessutom innehafva löner å Verkets Stat; 2:0 Bestämda årliga arfvoden, i stället för eljest erforderlige fenster med lön på Stat; 3:o Bestämda årliga gratificationer, tillagde personer utom Banco Verket, för meddelandet af erforderliga upplysningar, m. m.; 4:o Bestämda årliga välgörenhetsbidrag; 5:o Bestämda anslag, som hittills vid slutet af hvarje år blifvit till Fullmägtiges disposition från Bankens omkostnadsräkning öfverförde ; och 6:0 Tillfälliga föränderliga anslag, hvilkas årliga belopp icke kan förut bestämmas.
KammarCollegium, angående förre FortificationsCasseuren Greiffe, icke blifvit afsänd, och att LandsSecreteraren, då svar från Kongl. KammarCollegium ej ankommit, ej eller föranstaltat derom, att förfrågan i ämnet blifvit hos bemälda Kongl. Collegium gjord; funne Kongl. HofRätten skäligt att, för hvad LandsSecreteraren sålunda till last låge, med anledning af 9 Kap. 5 § UtsökningsBalken och 1 Kap. 12 § RättegångsBalken, fälla LandsSecreteraren att böta 100 Daler silfvermynt, med 33 R:dr 16 sk. B:co; men då Kongl. Maj:t och Kronan blifvit för Greiffes och Stina Cajsa Gustafsdotters underhåll godtgjord, och desse jemväl voro för deras lidande förnöjde; ansåge Kongl. HofRätten något yttrande i dessa delar icke erfordras. Bråbo HäradsRätt hade, genom Utslag den 5 Oct. i835, dömt Hemmansbrukaren Anders Kullander, för åverkan å fridlyst allmänning, att, likmätigt Kongl. Förordningen om Skogarne i Riket den 1 Augusti i8o5, jemförd med Kongl. Förordningen den 18 December 1813, böta 80 Riksdaler eller, i brist af tillgång, undergå högsta kroppsplickt af tjuguålta dagars fängelse vid vatten och bröd, samt att derjemte, enligt Konungens Befallningshafvandes i länet kungjorda förbud den 3 Maj 1819, utgifva ett vite af 25 R:dr, eller hållas tre veckor i fängelse; hvilka serskilda bestraffningar, när Kullander icke ägt tillgång alt böter och vite gälda, kommit till verkställighet; i anseende hvartill af mig blifvit anmärkt, att, då, i stället för åverkans-böterna, högsta kroppsplickt rätteligen är vorden den sakfällde ålagd, HäradsRätten, som förvandlat vites-boten till serskildt fängelsestraff, dervid förfarit i uppenbar strid emot hvad 11 punkten i Kongl.
Om vän, om ovän, — fråga icke här, O män ' ska, hvem ban är, den man du möter, Men fråga blott, om han ett hjärta bär För allt det ädlaste, som lifvet lär, Och allt det eviga, som tid ej nöter. » Skulle du eller jag dömas att stanna ännu en månad, eller två, ja, t. o. m. hela sommaren i staden — från morgon till middag bundna vid värt arbete på en bank eller ett kontor — längtande efter hvila och vederkvickelse under eftermiddagens lopp, då vet jag, att vi kunna finna det på sätt jag gjorde det i afton — och vår sommar skall blifva rik på glädje som omväxling. » Men själf är jag fattig, » hör jag dig svara, » oj minst på mynt. » Sådana där små utflykter behöfva ej bli dyrbara, fastän min nu den här gängen ej blef bland de allra billigaste. Skogen finns ju så nära för oss Östermalmsbor, och dit kommer man helt lätt med apostlahästarna. Men det är företagsamhet, som fattas så många af våra fattiga. De behöfva någon utifrån verkande kraft för att sättas i rörelse, också när det gäller något så enkelt som att för några timmar förflytta sig från det lilla tilltäppta rummet ut i naturen. Känner du ej till någon enda fattig familj? Du har då blott att per telefon vända dig till Föreningen för välgörenhetens ordnande, som med glädje och tacksamhet skall lämna dig adresser så många du önskar på familjer, hvilka väl behöfva ett riktigt ljust och gladt minne att gå i vinterkvarter med. Själfva bygga vi ju blott allt för gärna våra luftslott för sommaren: att få gå i staden, tyckes oss en hård lott. Don bör ej bli hård, blott vi fått syn på, huru många glädjeämnen äfven här stå oss till buds, då vi lärt oss inse att: andras glädje är dubbel glädje. E. U. P. Den gamle kanonen. Xalkenhehns borg, tronande däruppe på sin TJL grönskande klippa, afteckuade med slående skärpa konturerna af sina torn och tinnar emot den blanka morgonhimlen, då den unge vandraren svängde om det sista utsprånget af örenstoch och styrde sina steg ned emot Ur, hvars klara vatten snabbt ilade fram mellan branta stränder.