Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då detta alltid måste blifva med stora olägenheter förenadt och då häri äfven alltid måste ligga en stor orättvisa; då skyldigheten att bestrida kronofjerdingsmannabefattningen för närvararande åligger endast krono-, kronoskatteoch frälsehemman utom i det fall att viss person med lön anställes, då skyldigheten till alla andra hemman (utom boställen), lägenheter, verk och inrättningar samt handlande utsträckes — och då kapellförsamlingar, som i öfrigt äro egna kommuner, nu äro från detta onus alldeles befriade; och då det tillkommer Pikets Ständer att gemensamt med Kongl. Maj:t besluta om grunderna för skyldigheten att fjerdingsmannabefattningen utgöra, — får jag vördsammast föreslå: det Rikets Ständer för sin del behagade besluta, att kapellförsamlingar, som utgöra egna kommuner, på sätt dem för godt synes och efter pröf - Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:o 100. 151 ning af Konungens Befallningshafvande, hädanefter inom sig sjelfva lcronofjerdingsmannabefattningen böra bestrida. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 11 November 1865. Joh. Henriksson, från Göteborgs och Bobus län. m.o 100. Af Anders Andersson från Göteborgs ocb Bohus län, om anställande af en extra provincialläkare för Inlands Södre och Nordre härader. Göteborgs och Bohus län är indeladt i sex provincialläkare-distrikt. Bland dessa torde intet vara mera vidsträckt än Uddevalla distrikt, som, med bortåt 10 mils utsträckning, för fem år sedan — vid sista folkräkningen den 31 December 1860 — bade en folkmängd af 45,857 personer. Detta distrikt omfattar bland andra härader äfven Inlands Södre ocb Nordre. Innevånarne i dessa, i antal uppgående vid sista folkräkningen till 22,238, hafva i allmänhet 5 å 8 mils väg till sin i Uddevalla boende provincialläkare.
Vid ej mindre utbetalningen af de, enligt nästföregående tvänne §§, i Riksgälds-kontoret ännu innestående hineoch anslagssummor, än bevakandet samt tillgodogörandet af Riksgälds-kontorets fordringsanspråk för dessa summor, sedan desamma lill större eller mindre del utgått, böra följande af Rikets sednast församlade Ständer fastställde allmänna föreskrifter iakttagas; 1:0 Innan medel få hos Riksgälds-kontoret lyftas, bör bos fullmäktige företes, af Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader eller annan af Kongl. Maj:t dertill autoriserad embetsmyndighet, med vederbörande afslutadt, och af Kongl. Majit i nåder godkändt, kontrakt om arbetets utförande efter deruti åberopad, och af Kongl. Majit likaledes godkänd, arbetsplan. 2:0 Före lyftningen af beviljade statsbidrag skola derjemte till Riksgälds-kontoret ingifvas: a) af Kongl. Majit pröfvad och godkänd säkerhet för kontraktets fullgörande; samt b) derest bidraget utgår såsom lån, ej mindre en till Riksgälds-kontoret eller ordres ställd, af Kongl. Majit godkänd, skuldförbindelse, än äfven af Kongl. Majit också godkänd säkerhet för denna förbindelses uppfyllande. 3:o Så snart här ofvan omförmälde handlingar blifvit behörigen företedda och aflemnade, utbetalas medlen till vederbörande, å de tider, som finnas bestämda uti upprättade kontrakter, eller af Kongl. Majit serskildt tillkännagifva, antingen omedelbart från Riksgälds-kontoret, eller genom den embets-myndighet, hvilken Kongl. Majit kan hafva derom lemnut nådigt uppdrag. 4:o Sedan låne-bidragen blifvit från Riksgälds-kontoret utgifna, åligger Bih. till fl. St, Fröt. i847 oth ISS8. Kontorets styrelse att vaka ofver deras återbetalning i stadgad ordning.
Vid lu å 12 års ålder börja barnen, med föräldrarnes tillåtelse, att besöka dessa Lekstugor, och när der de äldre på allt sätt söka förmå de yngre, ja sjelfva barnen, att tappert träda i deras fotspår, och prisa sådant som raskt och hurtigt, så uppkommer äfven emellan de yngtta en täflan i detta yrke, och när så årligen Oen 19 Martil, sker, blir det frugtlöst att predika och varna emot Brännvinsmissbruk och emot sedeförderf. ’* ”På andra orter bafva Lekstugor aldeles måst förbjudas, såsom utartande till ohyggliga sup gillen och samlingsställen för öfver• dåd och slagsmål. Flera, mer och mindre allmänna och skadliga oseder skulle kunna uppgifvas, och med lika obestridliga facta bestyrkas, hvartill Ungdomens i vår tid eljest så oskyldiga och naturliga lekar och nöjen lätt kunna urarta, om de lemnades utan uppsigt och nödiga inskränkningar ; men jag för min del anser detta ämne icke egentligen höra till Riksens Ständers granskning och handläggning, emedan det egentligen är ett polisämne, gom fordrar olika behandling på olika orter. Skulle åter det Höglofl. Utskott, hvartill denna motion blifvit remitterad, finna densamma böra komma under ompröfning till af. görande, anser jag det så myeket mer böra lemnäs öppet för hvarje ort och hvarje Socken att i detta afseende vidtaga och handhafva nödiga åtgärder, som eljest en oinskränkt och obevakad tillåtelse af sådana nöjen skulle blifva ganska vådlig för både Religiositet, sedlighet och halsa-, åtminstone till dess en förbättrad uppfostran hunnit allmänt spridas och göra blotta förmaningar och råd tillräckliga. Den ig Martil, N:o 3. Grefve Frölich, David: Sedan Ridderskapets och Adelns pluralitet, ehuru mot min önskan afslagit RiddarhusUtskottets
St:r någon orättvisa, då man säger att de, i följd af sin sammansättning, i allmänhet synas vara mindre egnade att taga initiativet i de större, mera invecklade frågorna; ty för att med framgång taga initiativet i en sak, fordras naturligtvis i främsta rummet att, ang:de det ifrågavaride ämnet, äga fullständig sakkännedom, och detta torde emedlertid icke gerna — åtminstone ej allmänt — kunna förutsättas vara fallet med våra fasta Utsk., sammansatta af ledamöter från alla fyra RiksSt.n. Jag anser derföre riktigt, att i alla vigtigare frågor Regeringen framlägger förslag för R. St:r, och att dessa, samt deras Utsk., sedermera fungera egentligen såsom en granskande, bedömande och jemkande myndighet. Redan häraf torde vara klart, att jag hyllar de åsigter, som de båda Frihrne i sina förslag uttalat, och i valet mellan dessa skulle jag vilja gifva företräde åt Frih. Sköldebrands. Dessa förslag äro sinsemellan nära öfverensstämmande, men Frih. Sprengtporten har upgifvit några grunder, hvarpå K. M. skulle bygga den nya Bevilln:sFörordn:n. Visserligen tror jag att dessa grunder äro ganska riktiga, och att de också torde blifva de, som komma att tillämpas vid förslagets upgörande, men jag tror äfven att det är svårt att på förhand, innan ännu en föregående utredning skett, bestämma sig för den ena eller andra af dessa grunder, och att detta lämpligast bör ske sedan frågan blifvit underkastad behörig granskning, hvarvid någon annan inskränkning icke torde vara nyttig, än den som ligger i det mål, som sökes, nemi. en rättvis fördelning af bevillnm. Ur denna synpunkt anser jag att Frih. Sköldebrands förslag är lämpligare än Frih. Sprengtportens.
H. R. o. Ad. åtskildes kl. £ till 11 pä aftonen. In fiJem protocolli, Albert Munck. Lördagen den 7 September 1844. Plenum kl. 9 f. m. Upplästes till justering och godkändes Exp.-Ulsk:s förslag lill R. Sl:s und. skrifvelse till K. M., ang:de riksdagskostnadernes bestridande genom Riksg.-cont. Öppnades Hrr Eleclorers listor till val af suppleanter för permitterade Utsk:s-ledamöter, och befans att dertill blifvit utsedde i C o n s t i t u t i o n s - U t s k o 11 e t: dels efter N:o 184 Hr Silfversvärd, Fullm. Hr Stjerngranat, Georg Gustaf Henrik, under den honom beviljade 14 dagars ledighet, frän d. 6 Sept. räknad: N:o 2093. A. Hr af Wetterstedt, Niclas; och dels efter N-.o 494 Hr Croneborg, Fullm. Hr Tersmeden, Nils, under den honom medgifna 3:ne veckors ledighet,‘"räknad frän d. 4 Sept., och sedan N:o 1979 Hr Brakel, Gustaf Anton, lill suppleant invald, detta förtroende sig afsagt: N:o 357. Frih. Nordensköld, Carl Reinhold; Stats-U tskotteU all under den ledamoten i nämnde Utsk. N:o 338 Frih. Tersmeden, Wilhelm Fredr., beviljade 3:ne veckors ledighet, frän d. 6 Sept. räknad, i hans ställe i Utsk. inträda: N:o 139. Gr. Wirsen, Axel; Den 7 September. 23«J Allni. Besvärsoell Ekonomi-Utskottet: alt, under den ledamoten i nämnda Utsk. N:o 161 Frih. von Höpken, Fullm. Hr von Troil, Samuel Gustaf, beviljade 14 dagars ledighet, räknad från d. 10 Sept., i hans ställe i Utsk. inträda: N:o 2227.
Blomberg Jiönson i San(d)bäcken Snaketorp Pehr Jansson År 1797 d.(en) 8. Oct.(ober) hölls, efter ordentel(ig) pålysning, allmän Michelsmässo Sochnstämma med St. Malms resp. församl(ing) i Sochnstugan: $ 1. Uplästes och erkändes sisthollne protocollet. § 2. Af Sochnehandtverkare war ingen tillstädes, som hade något att andraga. § 3. Enkan Jngrid Ersd(otte)r i Toltorp och husmannen Anders Jonsson i Kamhof blefvo intagne i 2dra fattigclassen, samt gl.(amle) Renmans son Eric i Skuggebol i 3dje classen. § 4. Åter uplästes förre sochnstämmo besluten, pag. 349 och 623, angående owårdigt ringande med klockorna, samt pag. 486 och 623, rörande sexmäns skyldighet, att bestyra om sammanringningarna, hwarefter vederbörande alfwarl.(igen) förmantes, att desse beslut efterlefwa. § 5. Framkallades Brofogden Carl i Kårtorp och föreställtes honom, at han icke riktigt förestår sin syssla, samt uplästes såwäl förre sochn-stemmo besluten pag. 263, 285 och 296, som ock 11 Cap.(itlet) 4 §. om böter både för Brofogden, om han försummar hafwa noga akt derå, och för dem, som ega oringade swinkreatur. Både han och sådane kreaturs egare undfingo nu eftertryckel.(iga) förestellningar, att lagen i detta mål noga åtlyda. Brofogden inwände wäl, att om han skulle uptaga oringade swin, så eger han intet stelle, att hafva dem på; men wälb.(orne) Herr Patronus, sjelf närwarande, sade honom, att han då kan föra dem till Ericsberg, der den, som dem vidkännes, kan dem igenlösa. § 6.
Utom denna äro endast att hiträkna Lochers ”Spectaculum” (1502) och Hegendorfs ”Comoedia Nova” (1520), båda uppförda under fastlagen och den sednare efterbildad Terentii ”Hecyra.” Med reformationen antog skoldramat en allvarligare karakter; det gällde numera icke blott öfningar i latin, hvilket ändamål dessutom bortföll, sedan dramerna skrefvos på tyska: det sedliga ändamålet trädde nu i förgrunden. Man ville bibringa de unga religiösa och sedliga lärdomar och i synnerhet befästa dem i den nya läran för att så bevara dem för de papistiska irrlärorna, hvilket icke hindrade att stundom rätt bastanta grofheter kunde förekomma och om könsförhållandet sådana saker yttras, att man i våra dagar måste undra öfver, att dylikt kunde läggas i ungdomens mun. Då många funnos, hvilka hyste betänkligheter mot bruket att låta den evangeliska skolungdomen uppföra hedniska stycken, så valde man helst sina ämnen ur den heliga skrift. Flertalet af skoldramerna äro också bibeldramer. Men när de älsta mysterierna höllo sig till nya testamentet och afsågo att upplifva minnet om Jesu lefnad, lidande och försoningsdöd, så hemtade skoldramerna sina ämnen helst ur gamla testamentet, ty det var sedolärande exempel man sökte, och dessa stodo der lättast att finna. Så dramatiserades nu historien om Susanna, ett särdeles omtyckt och ofta behandladt ämne, historierna om Tobias, Josef, Saul, Belsazar, Simson, Daniel, Eli, Rebecca, Hiob m. fl.; ur nya testamentet utvaldes endast parablerna och bland dem helst parablen om den förlorade sonen. På detta område kände sig skolrektorerna och de andliga rätt hemma, och man valde för dessa komedier helst tyska språket.
Utskottet, vid häraf den 20 Juni 1851 företagen pröfning, skäl icke vara för handen att lemna bifall hvarken till nybyggnad af qvarnen eller till Nedra Verkhusels ombyggnad med den af Fullmäktige tillstyrkta högre kostnad, helst som, genom kyparnas ökande till ett antal af 6 st., det med betydlig kostnad anlagda Öfra Verk huset komme att blifva i det närmaste öfverflödigt; hvaremot Höglofl. Utskoltet, vid det förhållande att Nedra Verkhuset för det då närvarande vore obrukbart, pröfvade skäligt medgifva att detsamma finge repareras och förses med nytt machineri, i enlighet med det till Högloflige Utskottet öfverlemnade Sammandrag af kostnadsförslaget Litt. A, hvilket var af följande lydelse: »Sammandrag af förslag öfver kostnad för reparation af och insättning af nytt machineri i Nedra Verkhuset vid Tumba Pappersbruk, då vattenfallet begagnas lill dess nuvarande böjd, d. v. s. att allenast hälften af tillgängliga fallet tillgodogöres, och verkstäderna bibenållas vid enahanda inrättning, som de haft tillförene.» 68 Ränna, 15 alnar läng, 5 alnar bred och 1 aln hög, af träd med slup och pådragsverk 799 •40 Ändring af afväringsmuren omkring huset och planering 356 32 — Ulrifning af gamla machineriet, inläggning af bjelklag, golf, undertak, afbalkningar, m. m 6,524 17 Vattenhjul med tillbehör samt utvexlingar för Verkets drifvande 3,960 32 Machineriets uppsättning och målning 1,100 2 st.halfvalsar och 2 st. finvalsar, med allt tillbehör 7,200 Kypar, Materiebänkar, Bykoch Bleknings-inrättningar, Tvättbaljor, Rörledningar, Imtrummor m. m. till verkstaden hörande 7,122 18 Nytt Vattenhjul och utvexlingar lill qvarn med uppsättning 2,000 Diverse 1,500 Tillsyn vid arbetet 600 Byggmästare-arfvode och ritningar 1,500 — Fyllnads-summa 336 5 Summa B:ko R:dr 33,000 — Tumba dea 26 Mars 1851.
Denna produktions-skatt skulle nemi. efter följande grunder utgå: ”På det sätt sammansatta, som bevillnings-förordningen af år 1851 föreskrifver, skola serskilda Taxerings-Komitéer, hvar i sitt distrikt, sammanträda under första hälften af instundande December månad, för att med ledning ej mindre af de upgifter, som det skall åligga en livar, hvilken under den ifrågavar:de tiden bränvin tillverkat, att (ill Komitéen aflemna, än ock af de nplysningar Komiléens leda - Den 1 Maj. 11 kunna sig förvärfva om de begagnade redskapens afverkningsförmåga oell beloppet af det i hvarje bränneri tillverkade bränvin, efter bästa förstånd pä aflagd ed, bestämma det kannetal af sexgradigt bränvin, som skäligen kan anses blifva i hvarje serskildt bränneri, under bränningstiden tillverkadt, hvilket likväl icke i något fall får antagas lägre än följande tabell utvisar: För redskap, som drifves omedelbart med eld l:sta Klassens redskap $ kanna i dygnet för hvarje kanna i pannerymden 2: dra » ^ » » » 3: eije » » » » 4:de » 2 » » » 5:te n 4 » » » samt för ali redskap, som drifves med änga 10 kannor för hvarje kanna af pannerymden i dygnet. Innan Komitéen åtskiljes, skall den, på hittills öfligt sätt, välja ledamöter till en blifvande serskild Pröfnings-Komité. Inom 8 dagar efter ofvannämnde Taxerings-Komités sammanträde, skall hvarje bränvinslillverkare, som blifvit taxerad för högre afverkningsbelopp, än minimi-tabellen utvisar, eller han sjelf upgifvit, blifva genom Krono-betjeningen bevisligen delgifven Taxerings-Komitéens beslut. O A någon under första hälften af Januari månad 1S55 utsatt dag skall i hvarje län en serskild Pröfnings-Komité, kallad på sätt nu gällande! Bevillnings-förordning föreskrifver, sammanträda för att granska Taxerings-Komitéernas förrättade upskallningar af bränvins-tillverkningen i länet.
Den omtänksamme jordbrukaren finnér i sin ladugård det fält, der han kan och bör hemta ersättning för bränvinsbränningens tvätydiga vinst. I denna riktning ligger för honom otvifvelaktigt en vacker och lockande framtid, för hvilken det är väl värdt att arbeta. Ladugårdens alster äro mindre än jordbrukets underkastade de prisförändringar, som konjunkturen framkallar. På tre å fyra månader mognar säden och denna korta tid är således tillräcklig att från en föregående brist skapa ett allmänt öfverflöd och, i följd deraf, bringa varan i vanpris; men lika många år erfordrar boskapen, för att mogna till förmåga att lemna påräknad afkastning. Kreaturs-stammarne kunna icke i hast förökas. Deras småningom skeende förkofran motsvaras af en stigande konsumtion och väl har man många exempel på stora förråder af säd, som, osäljbara i följd af saknad efterfrågan, måste gömmas från det ena året till det andra, men aldrig hör man talas om svårigheten att afyttra ladugårdsprodukter till sådana pris, som gifva producenten en skälig behållning. 24 Förhållandet med bränvinsbränningen under åren 1831—54 inhemtas af följande tabell: Rrännerier d eld rifne med ånga Sammanräknad skatt. Banko Produktion, beräknad efter grunderne i 28 § af 1845 års Kongl. Förordn. antal pannor sammanräk nåd rymd, kannor antal pannor rymd, kannor R:dr sk. r. Utan fara för öfverdrift kan Länets årliga bränvinstillverkning under de tre åren 1851—53 skattas till två millioner kannor i medeltal, hvaraf, då skatten för samma år utgjort per medium 18,000 R:dr, skulle följa, att hvarje kanna bränvin icke kostat i tillverkningsskatt mera än omkring 5 r:st. Banko, eller ungefär j5:del af hvad den nu utgör. År 1855 idkades bränvinsbränning inom detta Län uti 13 ångbrännerier med en sammanräknad tillverkning af 255,823^ kannor, uti 222 mindre brännerier d:o d:o d:o 130,197f d:o.
Dsn 11 Juli /• m> 623 Godkändes StatsUtskottets, den 7 dennes på Bordet lagda och nu å nyo föredragna, Berättelse om General-AssistanceContoiret. Efter förnyad föredragning bifölls StatsUtskottets, sedan den 7 dennes på Bordet hvilande, Betänkande i anledning af gjorda motioner om fortfarande bidrag af Statens medel till Södertelge Canalinrättning. Å nyo föredrogs StatsUtskottets, den 7 dennes pl Bordet lagda Betänkande angående Kronohemmanet Lindö, belägeti Härads socken, Akers härad och Södermanlands län. Herr Danckwardt, Carl Gustaf: Det är blott i afseende på den af StatsUtskottet tillstyrkta optionsrättighet för nu varande innehafvaren, som jag finner mig böra vördsamt göra en anmärkning vid Utskottet nu upplästa Betänkan^: Ehuru jag är öfvertygad, att Kongl.Maj:t, i likhet med hvad I sådana fall förut blifvit i Nåder beslutadt, icke skall bifalla att Kronans lägenheter må kunna under sådana vilkor på Arrendeauction utbjudas, tror jag likväl, att Riksens Ständer sjelfve ick* böra gifva an - 624 Den 11 Juli f. m, ledning till ett suclionssätt» med hvilket, i grund af sakens natur och den ringa täflan som dervid mäste aga rum, sa mycket missbruk kan vara förenadt; och jag anser derföre, att denna del af StatsUtskottets tillstyrkande bör ur Betänkandet utgå. Uppå gjord proposition blef Betänkandet af Ridderskapet och Adeln bifallet. Följ inde, den 7 Juli på Bordet lagda Belänkanden, frän StatsUtskottet, föredrogos å nyo och biföllos. 1:0 Angående Fjerdingsmans aflöning och deras boställens indragning. c:o I anledning af återremissen af Utskottets Betänkande rörande yrkad postfrihet för sådana Tidningar,' sorn anses landa till allmän upplysning, och hvarigenom Utskottets första Betänkande godkännes. 3:0
Den, som godkänner Utskottets af 3:ne Riks-Stånd antagne förslag, att Fidei-Commiss-bref och andra dylika Förordnanden skola, en gång för alla, Förstärkta Slats-Vtskottets Memorial, N.o 2j4’ 43 förses med det stämplade papper, nu gällande Författning bestämmer, voterar Ja; Den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, antages Bonde-Ståndets beslut, att Fidei-Commiss-bref och andra dylika Förordnanden skola förses med stämpladt papper till det i nu gällande Författning bestämda belopp, hvarje gång en ny Fidei-Coinmissarie kommer i åtnjutande af de i Fidei-Commiss-Brefvet eller Förordnandet stadgade för möner. Voteringen har utfallit med 61 Ja och 58 Nej ; i följd hvaraf och då Ja vunnit, Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionens lydelse. 3;dje Voteringen (5:o). Den, som gillar Utskottets, af 3:ne Stånd antagna, förslag, alt afgifterne för nedannämnde Öppna Bref må, enligt 5 §, med följande förhöjda belopp, Canzligebiihrs-chartan, enligt 10 § i nu gällande Författning, deri inbegri - pen, hädanefter utgå, nemligen för : Adelsbref 133: 16. — Friberre-Bref . 275: Grefve-Bref . 550: Öppna Bref, hvarigenom någon i Nåder tillägges de förmoner, hederslitlar och företrädesrättigheter, framför andra undersåter, som Herrar Riksens Råd af ålder tillerkände blifvit 625: — -— Riddarebref af Kongl. Maj:ts Seraphimer-Orden 100: Commendeurs-Bref af Kongl. Maj:ts Svärds-Ordens St. Kors ) „ „ af Kongl. Maj:ts Nordstjerne-Ordens St. KorsS 66: 32. — „ „ af Kongl. Maj;ts Wasa-Ordens St.
Om, såsom Kongl. Maj:t föreslagit, undantag göres för jagt å björn, varg, lo och jerf, så har detta sina egna skäl och betyder för annan jagt mindre, då dessa djur mera sällan förekomma, men då räfven finnes öfverallt både i norr och söder samt å slättbygd och i skog, kan den s. k. räfjägaren, om han ej behöfver respektera några egogränser, blifva å en hvars område en daglig gäst, utan att någon kontroll finnes att han är i rätter ärende stadd. Det förekommer mig derför ganska naturligt alt den, som vill något vårda sig om sitt andra vildt, framför en sådan jägare föredrager sjelfva räfven. Man har såsom enda motiv för denna rätt att å annans egor jaga räf anfört, att eljest hinder skulle vara att till sådan jagt begagna drifvande hundar; men då i allmänhet detta jagtsätt ganska sii Ilan lyckas samt så många ändamålsenligare finnas såsom med »ringning», sax, grop m. m. samt slutligen förgiftning, som, om den är klokt tillställd, ensamt för sig kan, utan fara för andra varelser, åstadkomma inom hela vida trakter förstörelse af det hatade djuret, torde det anförda motivet finnas vara allt för svagt, för att åstadkomma ett nytt lagstadgande, som uppenbarligen skulle blifva en täckmantel för tjufskytteriet samt för öfrigt endast alser tjenst åt den sorls rafjagl, som bedrifves egentligen ej så mycket för nyttan, som än mera såsom liebhaberei, hvilket kan, såsom hittills, på öfverenskommelsens väg bereda sig terräng heldre än att derför kränka andras rätt. Jag vågar således vördsamt hemställa om ej ordet »räf» må från ifrågavarande § utgå.» Af Herr Blomstedt, C. R. Af flerr Nordenfalk, C., som instämmer i Friherre Wredes ofvanintagna re servation. Af Herr Roos, A. E.: »Emot Utskottets beslut uti åtskilliga delar af dess för slag till Jagt-stadga får jag anmäla min reservation.
Utsk. säger sig hafva tagit i behörigt öfvervägande, hvad som blifvit anfördt, ”och då den hvarje Svensk man tillagda försörjningsrätt, hvilken såsom en grundsats genomgår de nyare Näringsförfaltningarne bär i landet, egentligen mera afser handtverk eller andra prohibitiva yrken än handel detta är något hvarmed jag icke kommit under fund och tror icke heller motivet vara rikligt, ulan endast framställdt för att komma lill ett oriktigt beslut. Som jag likväl ej vill uptaga R. o. Ad:s tid med ordande i sjelfva saken, skall jag åtnöja mig att reservera mig vid detta utlåt. Hr Fåhraeus, Olof Immanuel: Hvad Ekon.Utsk. med förevar. förslag afser, eger i verkligheten redan rum. Vid sisth riksdag ingingo Sländerne till Konungen med enahanda framställning och skrifvelsen derom innehåller följande: ”Då genom föreskriften i den 21 § blifvit åt E. K. M:s Bef:h:de öfverlemnadt att besluta om handelsrättighets meddelande å landet, utan att den församling, som 37 * 580 Den ?3 Juli. härvid komme i fråga, egde i ämnet sig utlåta, men R. St. ansett billigt att kommunerna höras i frågor om nya handelsbodars anläggande å landet, så att tillstånd dertill, icke må af E. K. M:s Bef:h:de meddelas förr än kommunen haft tillfälle att yttra sig, såväl öfver gagneligheten af handelsrättighetens medgifvande, som öfver sökandens frejd, få R. St. alltså hos E. K. M. i underdiet anhålla, alt uti 25 § Hand. Ordn. stadgas malte, det E. K. M:s Befihide icke må ega att meddela tillstånd lill handelsbods anläggande å landet, innan den församling, inom hvilken handelsboden är ämnad alt anläggas, öfver ansökningen derom blifvit hörd”.