Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hus ingalunda ansågs för en dödlig synd, att föreslå sådana inskränkningar. Det kan icke annat än fägna mig, att se royalislernes antal så betydligt hafva tillvuxit. Men jag tror icke, ali de behöfva i delta fall hysa några farhågor; ty, på sätt Hr Cederschjöld utredt, och på grund af den §, som jag uppläst, äger Konungen sedan 1815, då 2 mom. af 56 § antogs, ingalunda den rätt Han ägde före antagandet deraf; utan Hans proposrr äro underkastade samma behandling, som enskildes motioner. Jag har deremot i mitt förslag bestämdt upptagit, att K. proposrr skola framgå lill Ständerne, antingen Const.Utsk. dem tilleller afstyrker, hvilket är samma förhållande, som hittills, enligt 81 § iakttagits med K. proposrr. Om de värde ledamöterne nu blott vilja med ena ögat läsa hvad som står i den 81 § och tillsluta det andra, som skulle se på den 56 §, så är det omöjligt för mig alt med dem ingå i någon bevisning. Men vilja de äfven läsa den 56 §, och erkänna, ali han stiftades sednare, än den 81, samt att den 56 är en förklaring af den 81 §, så nödgas de väl erkänna, att Konungens proposrr icke hafva bättre rätt, än enskildes grundlagsförslag. Man får icke ändra en K. propos. säga de värde talarne. Jag åberopar åter den 56 § och de exempel, som Hr Cederschjöld denna f. m. anfört, hvilka visa, huru Ständerne tillförene gjort och huruledes Konungen sjelf, vid afslag af Dess proposrr, gjort om dem, för att ernå det ändamål, Han åsyftat. Gr. Frölich har ansett 56 och 81 §§ vara alternativa, och alt det icke/ vore väl gjordt alt laga hort dem; snarare borde man öka dessa 2me förut befintlige alternativer med ett 3:dje. Mig synes det vilja säga detsamma, som alt öka oredan. Frih.
— Icke ett dugg, tänkte Erik, men gick likväl bort och öppnade och tillslöt på en slump alla de besynnerliga små luckorna med den påföljd, att kaminen brann ännu starkare. — Den går nog snart ut, och då få vi så kallt som i Grönland, tröstade han, och så gingo de ned till kvällsvarden. — Är inte fru Törnkvist frisk? — Fru Hjelm såg sig förvånad omkring vid bordet, där de båda flickorna sutto vid ena ändan orörliga och fientligt stumma, och professorn hostade stilla förläget, sedan han läst en lång bordsbön. — M—n — joo — mamma kommer nog ned i morgon — var så god och förse sig Förmiddagen därpå, sedan frukosten ätits under värdinnans fortsatta frånvaro, hade Matilda öppnat dörren ut till gången, medan hon försökte ställa till litet hemtrefligt därinne. Då hon efter ett längre neddykande i kofferten reste upp hufvudet, stodo de båda flickorna i dörren och stirrade på henne. — Kom — kom in — jag skall visa er något vackert. Den ena såg på den andra, så öppnade en af dem plötsligen sin mun och sade med en djupt ogillande blick på Matilda: — Min mamma reser till Kansas. — Till Kansas? Gör hon det? — Ja, mamma sa till pappa, att om herrn och frun ska vara här, så reser hon till Kansas. — Åh — kära — det var ju bra ledsamt — var allt hvad Matilda kunde få fram i sin stora förvåning. — Mamma tål inte herrskap. — Det kom mycket afgörande — som förklaring. En liten stund härefter, då fru Hjelm skulle hämta upp dricksvatten, råkade hon midt i köksdörren på sin osynliga värdinna. Ingen möjlighet fans till räddning, de nästan stötte ihop med sina ansikten. Med en min, som väntade hon en hel del öfvertalningar, hvilka hon på förhand ville visa icke tjänade till någonting, steg fru professorskan bakom dörren. Hon såg rätt framför sig, som vore det en alldeles främmande och likgiltig sak, att hennes gäst passerade igenom. Men fru Hjelm satte lika skyndsamt bort karaffinen och tog den lilla kvinnan i axlarna trots hennes vändningar och slingringar och häpna: — Nä—nä—ej — var så god och — jag visste inte alls att ...
Den goda frun, redan mycket välmående, hade ännu en gammal rest af koketten och klädde sig verkligen alldeles förträffligt för att vara en liten vinhandlerska; vid första påseendet skulle man snarare kunnat taga henne för rentière. Och som hon mycket tyckte om att springa omkring, förlitande sig på dotterns ooh mågens omsorger om affären, säg man henne hvaije dag pä väg till bangården öfvervakande ankomsten af sina tunnor och fastager, vid tullarne, till sitt hus vid faubourg des Sarceaux eller till sin trädgård vid vägen till Paris. I staden mötte man henne öfverallt; ständigt pratande och skvallrande med nägon. Då des Plâtreux nyss anländt och ännu icke var det minsta inne i förhållandena vid sin nya garnison, mötte han henne en dag, då han promenerade i sällskap med sin vän Leopold. » Vänta ett ögonblick », sade den senare, » der kommer Madame Merlin, jag ska presentera dig. » » Hvad för något, på öppen gata? » svarade löjtnanten lite förbluffad. &gt;Åh! Man märker att du ankom bit i går: den goda fruu går aldrig förbi någon af sina bekanta utan att stanna får att fl sig ett litet skvaller. Hon är en smula efterhängsen; jag kan slå vad att det blir hon som kommer emot oss. » Och verkligen, vid åsynen af de unga männen styrde vin-handlerskan, i sin vanliga toilette, rakt på dem. Ofiicerarne hade föregående dag afhållit sig från att ta sin torino hos mamma Merlin, för att icke utsätta den nyankomne att träffa henne der. » God dag, min fru. » » God dag, mine herrar; nå herr Leopold, ni har flytt med alla de andra också; man ser or icke mera hos mig. » » Min fru, vi tänka komma alla på en gång och då medtaga herr des Platreux, som jag har äran presentera för er, som min vän och kamrat, sedan några dagar tillhörande regimentet. » » Jaså, min herre, ni har nyligen ankommit till Moulins: hvad tycker ni om vår stad? Jag hoppas ni ska komma och smaka min torino med ... »
D<ck får, om än denna bevillnings-summa sedermera skulle visa sig öfverstiga dess af PrÖfnings-kommiltéen beräknade belopp, In arken någon ytterligare kostnadsersättning och vedergällning, än den då beviljade, lör samma år utdelas, eller ett sådant öfverskott tagas i beräkning vid bestämmande af enahanda ersättning och vedergällning under ett följande år. 2:o Angående det för ofvan uppgifna föremål af Pröfnings-koramittéeo anvisade belopp och dess fördelning bör till Konungens Befallningshafvande aflåtas särskildt utdrag af Kommittéens protokoll; hvarefter det beviljade beloppet må i vanlig ordning utbetalas utaf de i länets Landtränteri för Riksgälds-kontorets räkning influtna medel och, med bifogande af sagda protokolls-utdrag, i krono-räkenskapernu redovisas. 3:o Till de i 1 mom. af denna § uppräknade kostnaders bestridande samt till der omförmäld vedergällning för meddelade officiel.) uppgifter och vid taxeringsförrättningarne lemnadt biträde må af Stockholms stads Pröfnings-kommitté användas och disponeras ett belopp, som svarar mot högst sex procent af nämnda stads hela bevillnings-summa lör det första och högst tre procent af samma stads bevillningssumma lör hvart och ett af de påföljande år, derunder denna bevillnings—stadga kommer alt tillämpas; gällande jemväl för bemälda Prööiings-kommilté det i åberopade moment gjorda förbehåll för det fall, att bevillnings-summan skulle komma ott öfverstiga Pröfnings-koramiltéens beräkning. Sorn det lill taxerings-koslnader tued flera utgifter för bevillnings-afgifternas bestämmande inom Stockholms stad afsedda belopp kommer att omedelbart utgå från Riksgäids-kontoret, så bör detta Verks styrelse, genom utdrag af Pröfnings-koramiltéens protokoll, underrättas om det beviljade kostnadsersättningsoch vedergällnings-beloppel samt dess verkställda fördelning. 4:o
Bänkmännen blifva sålunda i sjelfva verket hufvudsakligen utsedda före sjelfva valet. Hvad tjenar då omgången med Bänkmansvalet till? Låtom oss afskaffa detsamma och numera anse oss mogna att direkte utse Elektorer, på sätt redan sker vid val af nämnder, Bankooch Riksgälds-Fullmäk tige, Revisorer m. fl. — Jag föreslår vördsamt: att Adeln in pleno måtte välja på 30 män, af hvilka 25, som erhållit högsta antalet röster, skola blifva utsedda Elektorer och de öfrige fem Suppleanter. Jag anhåller om remiss af denna motion till det blifvande Riddarh.-Utsk:t. Frih. Cederström, Rudolf, begärde denna motion på hordet. Sedermera uppläste Frih. Stjernstedt en motion M 2, ang:de särskild tryckning af de inom Riks-Stånden väckta motioner. Afven denna motion blef, på Frih. Cederströms begäran, bordlagd. Gr. Lewenhaupt, Claes Magnus, uppläste en motion, M 3, ang. Skogs-Institutets förflyttning till Leckö kungsgård m. m. Remitterades till det blifvande Stats-Utsk:t. Den 29 Oktober f. m. 29 Gr. Lewenhaupt afgaf sedermera en motion JM 4 ang. nedsättande af en komité för undersökning af arealen och beskaffenheten af Statens skogar samt om anslag till ifrågavar:de ändamål. Denna motion bordlädes. Sedan Hr Gr. o. Landtm, hemställt, huruvida R. o. Ad. behagade i nästa plenum företaga val af de två ledamöter, hvilka, jemlikt 47:de §:n R. O., skulle deltaga i Talmansöfverläggningarne, samt St:t härtill lemnat bifall, åtskiljdes R. o. Ad. kl. \ 12 f. m. In fidem, O. Brakel. Onsdagen den 29 Oktober 1862. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 3 prot.utdr. för d. 25:te dennes.
Revisorernes granskning underkastade räkenskaper öfver Vesterbottens Fältjägare-Corps’s aflöning för åren 1844 och 1845, bemälte General-Direktör, i egenskap tillika af Major vid nämnde Corps, åtnjutit och qvittera! för hvartdera året Majorsindelningen, utgörande efter stat 1,200 R:dr, deraf inkomst för boställe, enligt uppskattning, 70 R:dr, hemmansräntor 482 R:dr 40 sk. 8 rst. samt kontant 647 R:dr 7 sk. 4 rst. Revisorerne anse Herr General-Direktören von Troil, i följd af stadgandet i ofvan åberopade Kongl. Bref, icke hafva varit berättigad att uppbära Majorslönen vid.
Majit äskade summa, 17,470 R:dr, för stora vestibulens samt trapparmarnas i National-museum beläggning med stucco bistro, icke hör af Rikets Ständer anvisas, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej. är, i enlighet med Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndets beslut, den för sagda ändamål af Kongl. Majit äskade summa, 17,470 Ridr, af Rikets Ständer beviljad”. 4 Stats-Utskottets Memorial N:o 218. Kommande, för den händelse vid blifvande omröstning i denna fråga Nejpropositionen vinner, den vid innevarande riksdag för Nationalmusei-byggnaden beviljade summa att utgöra 540,8 78 R:dr 35 öre. Stockholm den 5 November 1863. ADk. till Kxp.-Utsk. den 5 Nov. 1863, kl. 2 e. m. Memorial, afgående en gratifikation ät Herr Statskommissarien O. F. af Sillén. (U. A.)
Ehuru, enligt hvad Landtbruks-akademien upplyst, försäljningssumman för de Kronan tillhöriga får, som icke ansetts vara till förädling tjenlige, endast uppgått till 1,782 R:dr 40 öre, men för detta ringa belopp någonting väsendtligt till den inhemska fårafvelns upplijelpande icke kunde verkställas, hvadan kraftigare åtgärder i sådant afseende syntes erfordras, likväl och då i anledning af Kongl. Maj:ts vid sednaste riksdag härom aflåtna framställning, Rikets Ständer förklarat sig anse ifrågavarande åtgärder lämpligast böra utgöra föremål för de enskildas omtanka, ansåg Stats-rådet Landtbruks-akademiens förslag i denna del icke böra till någon Kongl. Maj:ts åtgärd nu föranleda. Under åberopande af de utaf Stamholländeri-styrclsen anförda skäl, och då. underhållandet af Kronans holländerier vore för landtbruket af särdeles angelägenhet, men i anseende till den betydliga kostnad, som med inrättande af nya stamholländerier vore förenad, åtgärderna syntes böra under närvarande förhållanden hufvudsakligen afse att genom inköp af utländska racedjur förädla de vid Kronans holländerier redan befintliga stammarne, tillstyrkte Stats-rådet i underdånighet, att Kongl. Majit måtte för nästa statsregleringsperiod i nåder äska ett årligt belopp af 10,000 Riksdaler till underhållande och förädling af Kronans redan inrättade stamholländerier samt till inrättande af nya i den mån sådant kunde verkställas. —- _ O) Hästafvelns Bil. N:o 4 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1859.
Hemlexorna lemna ynglingen aldrig ett enda ögonblick rigtig inre frihet och ro; de förfölja honom natt och dag, i hans tankar och företag, värre än ett ondt samvete, de förjaga all sann glädje ur hans själ och inviga honom allt för tidigt ät bekymmer, de ingifva honom ohåga för boken och leda vid skolan. Ofverlemnad till sin egen osäkra uppfattning af lexans verkliga betydelse oell innehåll, skall den till och med visa sig för honom mångdubbelt svårare än den i sjelfva verket är. Hemlexan sprider äfven den största otrefnad i hemmet. Föräldrar och anhöriga, sorn omgifva och älska gossen, försättas i en ständig oro öfver honom. Man mäste på en och samma gäng frukta för, att han ej skall hinna med att lära sig, hvad han bör, och att det ständiga lexläseriet skall skada hans helsa och bryta hans krafter. Fordom, då de bokliga klåfven voro mindre, sade man, att barnen voro husets — familjens — välsignelse; men sådan skolan nu är, äro Motioner i Borgare-Ståndet 1862. j\d 243. 473 äro de föräldrahemmets första och största bekymmer. Men hemlexan gör lärarne äfven främmande för gossen. När denne skal! kunna allt, då han framträder för sina mentorer, blifva dessa aldrig i tillfälle att sätta sig in i lärjungarnes mottaglighet. i haus hjerta och själ. Förhållandet dem emellan skall blifva kallt, i stället för kärleksfullt. Kunskapen blir äfven derefter. Utan att som plantan uppvexaoch utveckla sig i naturlig ordning, blifver den en ympqvist, hvarvid visserligen ympningen stundom lyckas, men ännu oftare misslyckas, ehuruväl något credit och debet deröfver ej lärer kunna uppgöras. Den inpluggade hemlexan blifver dock alltid en mer eller mindre o smältbar kost. men på denna okostliga grund baserar man icke dess mindre undervisningen nu. Men ämnet är allt för omfångsrikt att här kunna uttömmas. Bland alla de vigtiga angelägenheter, som vid detta riksmöte skola förekomma, kan reformen af vårf skolväsende numera icke gerna undgå att blifva ett ibland de förnämligaste uppgifterna.
Friherre Falkenbergs, Carl Axelj den 23 dennes f. m. på bordet lagda motion, om anslag till arméens pensions-kassa, alt användas för kaptens-pensionernes tillökning, hvilken motion äfven communicerades de öfriga Riks-stånden; Herr BruceSj Robert Edvard, den 23 dennes e. m. på bordet lagda motion, angående anvisande af nödiga medel till beredande af ersätt - Prot.-utdrag den 29 December 4847. 103 ning åt de Norrska undersåter, som under 1814 års krig lidit skada af Svenska trupper, jemte de i anledning deraf nu afgifne yttranden; Herr Munck af Rosenschölcls, Nils Rudolf', den 23 dennes e. m. på bordet lagda motion, angående öfverlemnande af arméens pensionskassas räkenskaper till granskning af Rikets Sländer och deras revisorer, m. m. Grefve Posses, Fredrik Salomon, den 23 dennes anmälda och sedermera skrifteligen allemnade motion, om beviljande af ett årligt stats-anslag lill varnvårdade barns inlösande på för dem inrättade räddnings-anstalter. Banko-utskottet: Herr Hjertås, Lars, den 23 dennes e. m. på bordet lagda motion, angående utsträckning af handelsoch närings-diskontens utlånings-rätt och belåning af handelsvaror. Lag-utskottet'.
Beträffande åter Gratificationen till den Tjensteman, som fått sig uppdraget, att emottaga och till Prenumeranter utlemna samt redovisa för RiksStåndens Protocoll vid denna Riksdag jemte Bihanget der - 586 Stats-Utskottcts till, så är härvid af Hrr Fullmäktige anfördt, att detta uppdrag redan medfört så mycket besvär och ansvar för den, sorn detsamma emottagit, att Hrr Fullmäktige, i betraktande häraf, samt enär det åligger denna person, att äfven efter Riksdagens slut, icke allenast ombesörja allt hvad till förenämnde tryckta Handlingars emottagande och utdelning hörer, utan ock för de samma behörigen redovisa, trott sig, såsom vedergällning härföre, icke kunna föreslå mindre belopp, än Sexhundra (600) R:dr B:co, deraf ena hälften utbetalas, på samma gång, som de föreslagne Gratificationerne, samt det återstående beloppet, enär han för sitt uppdrag slutligen och nöjaktigt redovisat. Vid öfvervägande häraf, har Utskottet, på de af Hrr Fullmäktige anförda skäl ansett sig höra tillstyrka: alt en Summa af Sexhundra (600) R:dr B:co anslås åt den person, som fått uppdrag, att emottaga och till Prenumeranter utlemna samt redovisa för RiksStåndens Protocoll vid innevarande Riksdag, jemte Bibanget dertill, under de, i afseende på tiderne för utbetalningen, af Hrr Fullmäktige föreslagne villkor. Kommandes de af Utskottet tillstyrkte Summor, i fall de af R. H. St:r varda beviljade, att utgå utaf Riksdagskostnad smed len. Uti ofvanberörde Utlåtande är jemväl af Hrr Fullmäktige anmäldt, huru det, oaktadt all möjlig noggrannhet vid de tryckta Handlingarnes emottagande och uppräknande, likväl af mångahanda orsaker, un - Betänkan den, N:it 4a4, 4a^. 587 der Handlingarnes inbindning, alltid måste uppkomma några defecta exemplar, och i anseende hvartill, Hrr Fullmäktige hemställt, om icke den för ifrågavarande
Uti här ofvan uppgifna expenssummor innefattas endast de till s. k. kontorsexpenser hänförda utgifter, sorn blifvit bestridda före utbekommandet af det till sådana utgifter, under hvartdera året, sednast beviljade förskott, emedan derefter verkställda utbetalningar af expensmedlen först i påföljande årets hufvudbok upptagas och redovisas. Således förekomma i hufvudboken för år 1852 icke några dylika, efter den 22 September sagde år skedda, utbetalningar, utan lära dessa först blifva synliga i 1853 års hufvudbok, der redovisningen för det, vid början af Oktober månad 1852, till expenser beviljade och utanordnade förskott af 1,500 R:dr förmodligen kommer att ingå. Då Revisorerne anse ifrågavarande utgifter, likasom andra vid Riksgälds-kontoret förefallande förvaltnings-kostnader, så vidt sig göra låter, böra igenfinnas och redovisas i räkenskaperna för det år, derunder de äro bestridda; så och på det att utanordnade och af verkets egna tjenstemän uppburna förskott icke må behöfva utbalanseras med större belopp, än deraf återstår vid slutet af det år, som räkenskaperna omfatta, hemställa Revisorerne, att föreskrifvas måtte, det redogörelse vid hvarje års utgång bör afgifvas för de till expenser vid Riksgälds-kontoret förskottsvis utanordnade och dessförinnan icke redovisade medel. Då enahanda förhållande, som nu blifvit anmäldt i fråga om kontors-expenserna, jemväl äger rum i afseende på bokföringen och redovisningen af beviljade förskott till utgifter för Rikets Ständers bus samt kostnader för kortoch tidningsstämplingen, anse sig Revisorerne likaledes böra hemställa, att det nu föreslagna stadgandet jemväl måtte varda tillämpadt för afgifvandet af redogörelserna för dessa förskott.
Curmans råd har följts vid ett par andra af Stockholms folkskolor. Hvilken af dessa metoder vi anse bäst, ämna vi ej här diskutera; hufvudsaken blir, att skolbarnen få sig ett välbehöfligt vinterbad. Det är af stor betydelse att redan här i folkskolan vänja barnen vid bad, så att de tidigt må erfara vikten af hudens skötsel och vård, och från dem sprider sig kunskapen härom till föräldrarne, liksom det för alla dessa barn blir, vi hoppas så, en nödvändighet att under sitt kommande lif vidhålla denna vana. Må det för ett ögonblick tillåtas oss att gå något utom ramen för vårt ämne, då vi våga uppmana de kvinnor, som intressera sig för framtidens sanitära och hygieniska spörsmål att göra ett besök i Nikolai folkskolas badlokal eller någon måndag eller tisdag på Sturebadet kl. 10 — 11 f. ni., då vid pass J00 folkskolebarn från Jakobs församlings skolor där få sitt vinterbad. Ett sådant besök skall hafva större betydelse för eder själfva, än I kunnen fatta, och mycket Jsättre än vår penna skall den belåtenhet och glädje, som strålar ut från baraens anleten, visa eder vinterbadens betydelse och nytta. (Forts.) Hvad " gubben vinter " lämnat kvar. (Slut från föreg. n:r.) ligen kvar af den växt, hvartill fröet för två år sedan sattes? Ingenting, förstås! Nytt alltsammans! Men ändå, när » gloxen » blommar i sommar, som den säkerligen gör, om den får lefva, kommer jag att tala om den som » den ' glox ', som sattes för två år sedan. » — Här ser ni en liten gloxinia, som har en liknande historia, och den där under glaset är den tredje af min » glox-skara », som aldrig blommat, men så får jag också tre nya sorters gloxinier att glädja mig åt i sommar — det synes på bladen, att de tre exemplaren äro af olika slag. Den här plantan sattes som skott i höstas. Som ni ser, har hon tagit sig — det är en gredelin och hvit sort. Den där är äfven gredelin, ehuru af annat slag. För resten är det bara dupletter.
Enligt de yttranden och förslag, sorn i detta ämne af Herr Eandtmarskalken och Talmannen samt Ordföranden i Utskotten blifvit afgifna, har Stats-Utskottet trott följande grunder härvid böra antagas, nemligen : Att, då Riksdagen nu hålles på d,en egentliga Riksörten, hvarest behof ej kan hafva inträffat att från aflägsne orter inkalla någon Tjensteman till Stånds-Cantzliernas eiler Utskottens biträdande, bör ej, såsom vid< de a:ne sista Urtima Riksdagarna skett, fråga kunna vara, hvarken om Resepenningar eller inqvartering, helst då , hvad särskildt beträffar Bonde-Ståndets Secreterare, hvars tillsättande ensamt af Kongl. Maj:t beror, Kongl. Maj;t i Nåder, såsom för godt finnes, lärer täckas tilldela honom ersättning för dessa kostnader: att de 2:ne Rubriker: Arfvodm ©ch Tractamenten, hvarigenom ifrågavarande Tjenste - i7o Den 8 Maj. stemäns och BetjeningS aflöning förut ufgatt, nu äfven bibehållas, dock så, a 11 hvarje Tjensteman eiler Betjent, efter göromålens beskaffenhet, må uppbära sin aflöning allenast under endera, i likhet fried hvad som skedde vid 1809 och igro urens Riksdag här i Stockholm:
Utstottet har derwid med djupaste underdånig wördnad och tacksamhet igenkänt oen adla omsorg för ZolkelS rväl, som ullnarkt hwart enda steg af KonglMaj:ts Ztäoiga Regering, och Utstottet hoppas, att kunna gä Kongs. Majns milda afsigter till mötes, genom förklarande af Utstotrets oryggelig» öfwertygelse om nödwändigheten as allmänna Magazinernes fortfarande; hwarjämte Utstottet tror sig pr det högsta böra uiwerstödja Högloflig» MagazuisDirectionens unverdäniga Förslag, a t sa fordt möj» ligt ar werkställa upphandlingar efter den goda och wigtiga Plan, som af Directionen blifwit uppgifven, och dek särdeles ä sädane ställen, dit Sjötransporter äro möjlig. Utstottet är derjänlle af den tankan, att intill detta ärs fluk och sä länge hittills waran, de principe för Bränwins Bränningen i allmänhet, enligt Riksens Högloflig» Ständers gemensamma wid detta Riksmöte tagne beflut, följes, kunna de allmänna Brännerierna, likafä litet som hittills inflränkas eller ens derom blifwa ett öfwerläggningsämne, i synnerhet svin Städerne Slockholm och Götheborg, jamte Götheborgs och Bohus Läns Skärgärdar, ej hafwa annan päräknad utwäg, att blifwa försedde med Bränwin än af Kronan. Likwäl anser Utstottet bäst wara, att det betydliga Lager af Bränwin, ineller utländskt, som kronan förmodeligen under desi flere werkö disposition nu äger elier in. 202 Dm 4 November» införmantar, först anwändes till desie orters och Ska? ders behofmer, Sluteligen och i sammanhang härmed, fär Utskottet lilliännagisma sin önffan, att allmänna Maga^ins-Fonden mätle, sä fort möjligt btiswer, äter?
Oe unber föregåettbe SRifäbagar å 3tifSgälb8».ftoutoret an* toifabe, inett före bet nu utfärbabe reglementetö uppgörattbe ännu ide från 3ftifögälb8*$ontoret utbefomna anflagöfuntntor 2,271,263: 92. odt lån . 666: 67. 32 8tif8ba0«.»eflut 1 863. 4:o -fpmab från 9iifSgälbö*ilontorct I)itttllö iife utbetalts utaf bc unbcr febttaft förflutne Uiilö* bag anflagna mebel för folfunbermiSniitgen 563,482: 77. jemte ben affatta foitbett för folfffolelärareS pett* ftoneranbe 101,940: — 2,937,353: 36. 5:o Äa|.ntal Sill betäifanbe af benna utgiftSfumma tjafme 28i beräfnat od) anmifat: l:o SRifögätbS Dl* tober utgjorbe 279,620: 11. 2:o Slitlö mibare förrätttabe, för Statens jerttmägébt;ggnaber ide affebba, mebel 4,497,997: 50. 3:o Uttber tiben intill 1866 årö flut, t följb af blglif för* rätttning, inflt)tanbe intrefjentebel 350,000: — 4:o Huber famina tib förfallattbe räntor od) fapital Äort* odj ttbningS