Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Betänkande, rörande väckt fråga om registrering af åtskilliga otryckta Riksdagshandlingar* H ögvörlige PresteStåndet har till detta Utskott remitterat Prosten Forslinds Memorial, med hemställan , att, då uti RiksStåndens och Utskottens Archiver finnas Handlingar, som i flere afseenden kunde vara upplysande och gagneliga, i fall de, i brist af deröfver upprättad Registratur, icke vore föga tillgängliga , nödig åtgärd skulle vidtagas till alla otryckta Riksdagshandlingars antecknande med korrta rubriker och under serskild nummerföljd för hvarje Riksdag ifrån och med 180g, uti ett Sak-Register; hvaraf ett exemplar borde vara att tillgå uti hvarje Stånds Capcellie, om det 26 Besv. ocl,i Oecon. Uisk. Bet:de N:o 35. icke kunde, med vederbörlig korrthet redigeradt, ibland Bihanget till trycket befordras. Efter öfvervägande af hvad sålunda framstäldt blifvit, och då de afMolionairen omförmälda otryckta handlingar lära hufvudsakligen utgöras af de inom RiksStånden väckta, serskilda motioner, hvilka, ehuru icke alla in extenso intagna uti Bihanget till RiksStåndens Protocoll, likväl till deras väsendtligaste innehåll finnas upptagne uti reciterne till vederbörande Utskotts Betänkanden , och således med begagnande af denna ledning kunna igenfinnas, i fall , som mera sällan torde inträffa, nödigt skulle pröfvas att tillhandafå sjelfva det primitiva document, sorn uti Betänkandet blifvit åberopadt ;> alltså , oell enär härtill kommer, att ändamålet med det föreslagna arbetet icke motsvarade den dermed åtföljande betydliga kostnad, har Utskottet trott sig icke böra den i omfÖrtnälde måtto gjorda framställningen understödja; hvilken dock till Rikets Höglollige Ständers egen pröfning vörd* samt öfverlemnas. Stockholm den ig Januarii 132g, Besv. och Oecon.
Emellertid är staden nästan helt och hållet åter bebyggd med vackra och väl underhållna hus, för det mesta af träd, äfvensom planeringen af torg, gator och allmänna plaiser, i öfverensstämmelse med nya regleringen, fortgått med oafbruten drill, så att staden nu företer eli ganska prydligt yttre, med rymliga torg och öppna platser samt reguliera och till en del ovanligt breda gator. d) Ulricehamn. Ilar vackert läge vid sjön Asunden, ej långt från stället, hvarest den gamla staden Bogesund varit belägen. I anseende till donationens uråldrighet saknas all upplysning om hemmantalet på den jord, staden 1111 innehar; varande den dock i sednare tider ansedd svara emot 5 mantal, och utgöres den af 64 tunnland 14 kappland öppen åkerjord, 410 tunnland 8 kappland ängsmark och 1,115 tunnland 8 kappland skogsoch betesmark. Lika med Borås idkar Ulricehamn en vidsträckt reseoch gårdfarihandel , som äfven utgör egentliga grunden för stadens bestånd, i öfrigt beroende af vanlig stadsmanna-handel samt fabriker oell handtverkerier, jemte något jordbruk. Inom staden tillverkas med utmärkt färdighet en mängd husväfnader, hvilka, jemte dervarande bomullsoch ylle-fabrikers tillverkningar samt på landet särskildt uppköpta betydliga partier inhemska varor af dylik beskaffenhet, 49 lenhet, vinna afsättning genom reseoch gårdfari-handcln. Stadens öfriga handel är mindre betydlig och handlverksrörelsen ringa samt jordbruket, sorn annais nied omsorg skötes, ej heller af särdeles mycken betydenhet. Tillförseln af spanneinål, egentligen från Skaraborgs Län, och af victualier från den staden kringliggande landsort är mer än tillräckligt svarande emot behofvet för staden; dock tryter det oaktadt icke afnämare, emedan stor del af invånarne inom de tillgränsande häraderne, sorn hafva rättighet lill gårdfarihandel oell den utöfva, årligen köpa spannemål. Staden är således icke utan fördelaktigt inflytande på kultur och näringar uti de landsorter, som derstädes söka och finna afsättning för öfverskotls-produkterne af deras jordbruk och industri.
Säledes enär uti en Concours förekommer, att ej läugt förut Jntekningar blifwit bewjljade; witze effecter blifwit upplätne pä en eller siere Borgenärer i afräkning pä deras fordringar; lösörepanter aflemnade; wiste säkre fordringar transporterade, och sädant allt under det andre lemna! nya penninge. eller waru-försträckningar, kan nog slutas, att, fastän Gälvenärs tillständ icke warit allmänneligen kändt, det icke undgätt en del fordringsägares bekantskap. Närmare stulle sädane understes befrämjas, om blott en Jnteknings. Ansökning medförde nägon werkan. Pä deste och de flere stöl, hwilka utaf mig, samt de Högste Domstolens Ledamöter, som med mia warit af enahanda tankar, blifwit i uuderdänighet anförde, wägar jag för min del ej i underdänignet tillstyrka nägon ändring uti 7'-de Cap. Rättegångs'Balken, men, om dest tydlighet ej skulle leda till en allmännare fattning och begrepp, en sädan förklaring deröfwer mätte göras, att den, hwars sökte Jntekmng ej är lagli. gen afgj rd innan Concours inträffar, nägon förmonsratt deraf ej borde hämta, äfwensom att den Intcknings Ansökning, svin ej inom den af Domstolen rörelagde tid med Gäldenären communiceras, »nätte anses förfallen och han äga att genoin ny Ansökning st: pästäende fullfölja om han sig dertill befogad simier.
Riksda gsfullmägtigen Peter Pehrsson från Calmar Län har, uti Memorial, som Hedervärda Bonde-Ståndet under den 17 nästlidne Februarii till LagUtskottet remitterat, gjort det förslag, att den genom 2 Cap. 6 §, 3 Cap. 5 ,§j 5 Cap. 2 ,§' och 6 Cap. 6 § Rättegångs-Ba/ken, stadgade skyldighet för HäradsLagmansKämnersoch Rådstufvu-Rätter, att till Hof-Rätt *) Enligt Rikets Ständers Justitiae-Ombudsmans Embets-berättelse utgör deras antal, som för mord, mordbrand, röfveri, rån, stöld och andre gröfre brott äro fängslade, 2000 personer. 11 insända renoverade domboksexemplar, måtte sä vida inskränkas, att desse domböcker endast komme att innefatta Domstolarnes protocoll och beslut uti alla förekommande, af hvad beskaffenhet som helst varande ärenden och mål, hvilka röra testamenten och arf samt eganderätt till jord. Fj mindre fördelen af att på mer än ett ställe hafva sådana handlingar förvarade, hvarpå mångas rätt vore beroende, och hvilken skulle kunna gå förlorad, om dessa handlingar förkommo, utan ock den omständigheten, att Hof-Rätterne borde i allmänhet granska Under-Rätlernes domböcker, för att tillse, huru rättvisan vid dessa Domstolar handhafdes, hade förmodligen grundlagt nuvarande stadganden, hemtade från författningar, vida äldre än vår nu gällande lag. Men i äldre tider, då rätt-egångarne voro få, och utfördes på ett högst enkelt sätt, kunde ock domböckernes granskning utan svårighet verkställas, hvaremot, sedan numera målens antal vid alla Domstolar mångdubbelt förökats, samt rältegångssättets utbildning åstadkommit en större vidlyftighet i protocollsföringen, domböckerne vuxit till den storlek och vidd, alt deras granskning måst, sedan många år tillbaka, alldeles åsidosättas, destohellre, som Hof-Rätternes öfrige göromål så betydligen tilltagit, att de ej lemnat tid öfrig för en dylik åtgärd.
Derpå svara männen: ni ha inte fått så grundligt dålig uppfostran som vi. Låtom oss derför göra om uppfostran, och, mina goda damer, böijen I, som ha våra barn under Ert nästan allsmägtiga våld. Böijen I, att låta de stackame slippa ligga i papiljotter om nättema, att slippa klinka piano, och anse icke det vara under döttrar-nes värdighet att kunna laga mat, ty detta är lika ärofullt som att skrifva rent onyttigheter, sälja jemvägsbiljetter, eller afsända telegram. I ha ’ n ju sjelfva den vigtigaste delen af uppfostran om hand, varen så goda och uppfostra då på det rätta sättet Det ären I, goda damer, som bjuden ut Era döttrar på badorter och baler, ty pappa är oftast i staden i affärer och får sällan » lägga sig i » de der affärerna! Nu är det svårt att börja, och utsigten att reformera något ordentligt med enstaka exempel är liten: viljen I då vara med om att reformera samhällets grundvalar? Nej! Ty I tron, att samhället, sådant det nu är, är det bästa. Jag tror, I hellre viljen vara med om att reformera underklassen, så att den blefve lättare att be-herska, när I kommen till styret Det är derför I viljenmuta dem med välgörenhet i stället för att understödja deras anhållan om högre arbetslöner, det är derför I pre-diken nykterhet i stället för att predika för Era män, att de gifva arbetame bröd och kött, det är derför I viljen frambringa återhållsamhet i stället för att skaffa barnen föda. Federationen vill göra äfven mannen brottslig, ehuru-väl vägen väl vore att göra qvinnan också obrottslig. I viljen likställighet! Det vilja vi också! När jag går klockan 6 till en konsert, som böijas klockan 7, för att få sittplats, så kommer en dam klockan half 8 och ber mig stiga upp, ty hon vill sitta. Detta har händt mig. Hade jag icke stigit upp, skulle jag både förlorat mitt » sociala anseende » och blifvit uppkörd från min plats. Är det likställighet? Jemför dagliga uppträden i spårvagname, teatrame o. s. v.
Till följd af de sålunda från sire Piks-Stånd meddelade återremEsser, liar Utskottet tagit dtn rörande ifrågavarande änne väckta motion medhvad dervid förekommit i förnyadt öfvervägande; men då Rikets Ständer, på sätt Utskottet i sitt förra Utlåtande erinrat, serskildt bestämt den lid, hvarunder aflöningen för den hos Riks-Stånden anställda Canzlipersomd får efter Riksdagens slut foitfara, anser Utskottet det nu serskildt väckta förslaget cm förlängning af denea lid icke förenligt nied Rikets Staders i dilta hänseende redan fattade beslut, oih då 2;ne Riksstånd mmbgen Eoigaieoch Ponde-Stånden, hvilka bilallit deL åttrtemi terade Utlåtande', följaktligen godkänt denna Utskottets åsigt, hem lar 4 Stats-Utskottets Utlåtande, N.o 5()". Uiskc-llet häraf en okad anledning att vidblifva samma åsigt och det derpå grundade afslyrkandet af de för Riks-Ståndens Notarier föreslagna serskilda gratificulioner. På enahanda skäl och enär sådant skulle innebära en af motio nären icke ens ifrågastäld utsträckning af han9 förslag, finner Utskottet sig äfven, böra afstyrka Rikets Ständers' bifall till den för Riks-Ståndens och egentligen för Preste-Ståndets Secreterare yrkade förlängning i den bestämda liden för deras aflöning. Slockholm den i4 Juni 184r• STOCKHOLM, E,lmcks och Granbergs Tryckeri, i84it Register till Slats-TJtskottets Betänka/iden under 1840 och 1841 årens Jliksdag. A. Belänkandels numer. Academien , Fria Konslernes 5^, 2 1 3. — d:o byggnadsanslag för densamma 354, litt. E. 435, litt. E. — Krigs44’ 20 2- — Landtbruks-, byggnadsanslag för densamma 354, litt. F. — Musikaliska 54- 213.
Den af DräktreTiden gick, och vid midsommar skulle det blifva formföreningen antagna modellen till turistdräkt biskopsvisitation i Akelösa. Redan ett par månaär nu färdig och exponeras hos fröken Ohlsson, der i förväg utgjorde denna väntade tilldragelse Blasieholmstorg 14 härstädes. Den smakfulla och allmänna samtalsämnet inom församlingen. Stiftsi alla afseenden praktiska dräkten rekommenderas chefen var nyutnämnd och skulle för första gängen till damernas benägna påseende. besöka pastoratet. Prosten förmanade bäde lärare och lärarinna att göra allt hvad de förmådde, för att skolförhören måtte gå så bra som möjligt, ty biskopen var en sträng man, som med särskildt intresse omfattade folkskolan. Kerstin gjorde sitt bästa och tyckte själf, att hon borde få heder af sina flickor, både de små och de stora. Ty hennes skola var förenad folkoch småskola. Kungl. Operan, som på grund af mellankomna De märkliga dagarna nalkades. Prostgården sjukdomsfall måst något uppskjuta sin tillämnade fäjades både utan och innan, och prostinnan ängsnyhet Ad. Adams » Giraida », har ett antal gånger för siades, så hon nästan blef sjuk, för den stora goda hus uppfört Meyerbeers » Profeten ». Fröken visitationsmiddagen, som skulle äga rum själfva Wolf har därvid alternerat med fröken Almatl i midsommardagen. De båda skolhusen pryddes Fidés ' parti. Om än hon icke kan anses lika med äreportar utvändigt och kläddes inne med lyckligt lösa sin uppgift som den sistnämnda, hvilstora knippor af de fagraste blomster. Allt var kens förtjänstfulla prestation vi senast omnämnde, slutligen redo till det stora besöket. gaf hon dock en i det hela god bild och lyckades i den stora kyrkscenen i fjärde akten höja sig till Tidigt på morgonen midsommaraftonen anlände verkningsfull kraft. biskopen med sin notarie. Han var en ståtlig, något grånad man, sirlig till sätt och åtbörder, K. Dramatiska teaterns nyhet för veckan tillhör och det låg något chevalereskt öfver hela hans en konstgren, som man nutilldags blifvit van att person.
Domkyrkohemman inom Lunds stift, skattelösen af Dybeck, B., pension åt Dylta svafvelbruk, inlösande af frisocknarnes tjenstbarhet vid . Döfstumma, understöd åt mindre anstalter för ... » ambulatoriska lärare för E. Ecklesiastik-deparlementels Expedition, anslag till 66: 1. 2. Eftergift af Kronans rätt till åtskilliga danaarf .31. » af ett Länsman Bengtzon ådömdt ersättningsbelopp 33. » af arrende för kungsladugården Åhs Kloster 47. Ekmans, A. J., Protokollssekreterare, enka, pension åt . .74: 65. Ekonomi-byggnader vid Alnarp .. 60: 23. Elementarläroverken, anslag till .. 66 : 29. Elementarläroverks-anslagens uppförande såsom reservationsanslag . 66: 63. Elementarläroverkens utvidgning i Helsingborg, Westervik, Carlshamn och Ystad 66: 30. c. Elfsborgs kungsladugård, upplåtelse af .73. Enköpings läroverks utvidgning .. 66: 36. Eriksson, A. C., vaktqvinna, pension åt 74: 5. h. Ersättning för jords expropriation från bostället Lindhof 26: 1, 2. » för lidna förluster vid uppförande af residenset i Luleå, ang:de HL Eskilstuna läroverks utvidgning .. 66: 42. Evangeliibokens öfversättning på Finska 66: 145. - Exekulionskommissarie, arfvode åt 60: 12. Export af ladugårdsprodukter, underlättande af ... 60: 49. Extra slalsregleringens bestämmande för irenne år ... 7. F. Fahlu bergsskolas förflyttning Farmaceuliska institutet - Fellingsbro hemmansräntorna, angående användning af Ferlins, P. B., Kammarrättsråd, döttrar, pension åt Flottans lönasiaters användning vid omorganisation af densamm Flottans reservstat konstruktionskorps, ombildning af underhåll nybyggnad Flygsandsfält, plantering å .
§. 39. 3 f)da 3vifct ffola SSJiantalé» od) 0fattjfrifningar börjas i medlet af 9?o: pember månat), Då alla, forn inom Den 31 ^December [amma år, fplla 17 år, i mantal jfattffrifroaé od) De, forn void lifa tiD fpllt 18 år, antecfnaö till per* fonlig jfi)ddé*afgiftö erläggande, Mantals» od) 0fattfl?rifningen förrätta^ inom broar je 0tad, ^aftorat eller @ocfen, i närroaro af antingen konungens? $3e* fallningöbafroande eller ett fåDant Deg ombud, font med nödiga funjfaper för* enar anfeende i orten. SBland ^refterjfapet må, till dplift ombud, enda)! funna förordnad ordinarie eller tjenftförrättande ^afforer, l)wilfa derutom alltid fjelfroe böra derroid mara tiQftädeé, eller ocf i fitt idalie f)afma titfett någon af gör* famlingené ^refter; men är haftor enfam -Jkeft i görfamlingen, od) laga för* fall f)indrac genom från tnffällelie, må gan foga den anffalt, att annan perfon tiUjtädeöfommer, forn, med ^afforé anfmar, ur den medförde guéförgörébofen meddelar all den upplåning, forn lagligen fan äjfaé. §. 49. 9Ked Mantals* od) ©fattjfrifningen i 0tocfgoltn ocf) ©ötgeborg forgåHeö efter graad färjfildt derom fladgaé.
De uppfostrades med ett ord alla till att bli tre fullkomliga unga damer, oklanderliga både till själ och kropp, för att en gång, helst så snart som möjligt, anses värdiga att segla in i äktenskapets säkra hamn där, enligt friherrinnans åsikt, den enda saliggörande lyckan fanns. Oaktadt dessa tre flickor uppfostrades på alldeles samma sätt, hade det dock behagat naturen att från början göra dem helt olika, att hos hvar och en nedlägga sä alldeles skilda frön, att ingen trädgårdsmästare någonsin skulle kunnat lyckas att få samma slags plantor upp af dem, om han än vattnade och gräfde aldrig så mycket omkring dem. Det roar naturen att skapa underliga, oberäkneliga variationer och sammansättningar. Hvad som hos friherrinnan Elisabeth var korrekt och pliktuppfyllande, hade hos den äldsta dottern Cordelia fått en djupare klang. Det hade blifvit strängt allvar. Hon icke blott älskade plik IDUN 272 ten, hon svärmade för smärtan och lidandena. Hon uppsökte ända från sin barndom helst olyckan och sorgen för att kämpa mot dem och försvara de svaga mot dem. De lyckliga intresserade henne icke, och all kärlek ansåg hon som ett slags galenskap — naturligtvis med undantag af hennes föräldrars föhållande till hvarandra. Det kunde ju icke vara fråga om att jämföra föräldrarne med andra dödliga. Hennes mörka ögon och tjocka, nästan sammanvuxna ögonbryn bade ett snart sagdt hotande uttryck, men de fattiga och olyckliga sågo i dessa ögon endast fasthet och deltagande, och i hemmet var hon den, som näst efier husets fru satte alla i den största respekt. Men om Cordelia hade gått en ton djupare än modern i allvar och stränghet, så hade systern Anne-Sophie i stället gått en ton högre än fadern i ljus och munterhet Det var den glada baronens gladaste natur, som dök upp i hans ljusa dolter. Hon var som en återklang af hans ungloms alla glada historier. Från morgon till kväll var hon full af skratt och skämt. Hon älskade vackra kläder och ju flere tillbedjare dess bättre. Hennes mun smålog alltid litet Hennes kinder voro alltid röda, som om hon nyligen hade dansat, och hon kunde icke hälla sina tankar samlade, så länge som hon höll på att krusa siit här.
Talaren har ytterligare sagt, det man ej vore berättigad att taga lönerna från deras nuvar. innehafvare. Det tror jag icke heller vara ifrågastäldt, åtminstone finnes ej något sådant i den reservation, hvari jag instämt. Äfvenså har han trott, att man skulle få hastigare slut på målen, derigenom att betalningen genast följde lill häradshöfdingen eller laridsseeretm. Nu klagas deremot, att mål blifva uppskjutua, Dcu 4 December f. m. pä det att domaren skall få mera lösen än om de genast afgjordes. Hvilket är då mera menligt för de rättsökande, antingen att målens afgörande eller att beslutens expedierande uppskjötes? Att afgörande! uppskjutes är händelsen nu, alt expeditionen uppskötes vöre det enda som kunde befaras såsom en följd af förändringen. Jag tror att det förra är menligare. Jag har hört talas oin en domare, jag tror det Var i Upland, sorn viii afkupnade utslag i målen, men dröjde att meddela expeditionerna. Bönderne hittade då på att å begge sidor taga vittnen på domarens muntliga utsago och alt rätta sig derefter, emedan mannen var en rättskaffens domare, med hvilkens utslag de vanligen läto sig nöja. Sålunda finnes en utväg att komma till slut, blott man får veta hvad utslaget innehåller. Men der intet sådant meddelas, äro parterne redlösa. Jag tror således att de anförda skälen icke böra hindra ålerrenpss. Statsoch Bevilln.Utskms betänk. N:o 80 återremitterades. Ånyo föredrogs LagTJtskts den 21 sisth No v. på bordet lagria mern. N:o i5i, med förslag lill sarnmanjemk ning af de inom RiksSt:n fattade skiljaktiga beslut, vid förehafvande af Utsk:s genom betänk. N:o 66 och utlåt. N:o 126 framställda förslag, i anledn. af väckt fråga örn förtydligande af 1 cap. 2 §:n Straff-bm och K. brefvet den 25 Sept. 1777. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o.
Dä uti Kongl. Förordningen den 6 April om Lurendrägeri och Tullförsnillning, flere stadgande» förekomma, hwarigenom wid tillämpningen olägenheter, lidande och kostnader de godsägande oundwikeligen tilstyndas i synnerhet i det afseende, at waror, hwilka afsändas med Skeppare, men af dem wid Tullen förtigas, aro Oonkscation underkastade, ehurp Egaren safom franwarande icke uti sädan underlätenhet tagit del; hafwa Riksens Ständer ansett Högst nödwändigt, at denna Förordning mätte i flere delar rättas , och an hälla derföre i underdänigher, det täcktes Eder Kongl. Magt til ändamälets winnande i Räder förordna en Lommilöe gf skicklige Embetsmän, samt twänne Grosshandlare och en k^bngueur, för at under Ordförande af Stats-SeareteiLren wid Handelsvch Onance-Arenderne noggrant öfwerse, ej allenast ifragawarande Kongl. Förordning jemte deröfwer utkomne Förklaringar, ändringar och tillägg, utan ock LeglÄtious-Ordningen och Tull-Författningarne, angäende de emellan särstilte Orter inrikes seglande Fartyg, uti de delar deraf, som med den förstnämnde äga något sammanhang, samt nödige förbättringar och rättelser deruti sedermera i underdänigher föreflä; och förmoda Riksens Ständer, at denna Lommittöe lärer Pg angeläget wara, at undanrödja alla sädane stadgande», hwarigenom Utländningar hindras at til handels idkande besöka Swensta Hamnar. Riksens Stander framhärda rc. Stor? r;L Den 8 Mars. Stormägtigste Allernädigste Konung! Uti Nädig proposiriou af den 21 sists. December, har Ever Kongl. Maj:t i näver erbjudit Riksens Stander, at genom en eller twänne Ledamöter af hwarje Riks Stand deltaga un den Revision, som Eder Kongl. Maj:t i Nader arnar förordna öfwer redogörelserne för de medel, som warit til Krigs-behofwen anordnade.
Riksgälds-kontoret i sednare tider fått sig ålagda, samt den oafbrutet tilltagande mängden af de lån, hvilka af Rikets Ständer, emot mycket skiljaktiga ränteoch betalningsvilkor, blifvit beviljade och till utgående från detta Verk anvisade, dervarande bokföringsoch revisions-göromål blifvit betydligt ökade; och sedan numera äfven tillkommit den synnerligen besvärliga och tidsödande räkenskapsföringen i anledning af de tväune under sednast förflutna och innevarande riksdag beslutade jernvägsbyggnadslånen, för hvilka närmare 300,000 st. obligationer dels redan vore utfärdade och dels, så snart medhinnas kunde, komme att utfärdas, vöre det icke vidare möjligt att för den inom Bokslutsoch Revisions-kontoren anställda personal, bestående tillsammans af 2 Kamererare och endast en Bokhållare samt en Kammarskrifvare och en Kontorsskrifvare, hinna vederbörligen verkställa alla de bokföringsoch granskningsjemte andra göromål, som ålåge nämnde Kontor. Fullmägtige hade derföre ansett sig icke kunna underlåta att vid detta tillfälle äfven fästa uppmärksamheten på nödvändigheten af denna tjenstemanna-personals tillökning, såvida de halfårsvis, men vid särskilda tider förefallande liqviderna för jernvägsbyggnad slånen skulle kunna med erforderlig noggrannhet och tillförlitlighet granskas och bokföras samt de förfallna och infriade obligationerna och kuponerna behörigen ordnas samt afföras uti de afräkningsböcker, som för hvar och en af de särskilda serierna eller afdelningarne af samma lån redan vore eller komme att blifva upplagda.
När nu denna omständighet in - Den 8 Mars f. m. träffat, i anledning af ett BevillningsUtskottets Betänkande, hvilket visserligen var en ovanlig form, men som likväl haft den följd, att StatsUtskottet ansett, det Statsbristsumjnan kunde nedsättas med 124,000 R:dr B:co mot hvad den var förut beräknad och redan fastställd till, hemställer jag, om man då ej borde bereda möjlighet för desse utgifter j)å det sätt, att RiksgäldsContoirels Fullmäglige må berättigas upptaga lån tili en motsvarande summa. Få utgifter äro mera på sparsamhet beräknade för framtiden, än de som utgå till materielen, ty underhålles den ej, så medför det vida större utgifter för framtiden. Jag instämmer derföre i Herr Crusenstolpes förslag, och anhåller, att Ridderskapet och Adeln, till förekommande af « några tidsödande jemnkningsförslag, måtte inbjuda de öfrige Stånden att med Ridder skapet och Adeln sig förena. Det blir dock nödvändigt att i beslutet intaga, det Pre sleStåndets beslut icke kunnat antagas, utan att Ridderskapet och Adeln ansett det vida bättre och enklare att den ifrågavarande summan bestämdt skall fyllas. Herr Hjerta, Gustaf: De värde talare, som hittills yttrat sig, tyckas hafva förglömt, .att Rikets Ständer, i likhet med hvad hitintills varit vanligt, anslagit en summa af 600,000 R:dr till KrigsCollegii behof för materielen. Sedermera uppstod fråga om ett ytterligare ökande af denne summa, och 23 Den 8 Mars f. ra. Rikets Ständer fattade då ett beslut, hvarigenom, om tillgång dertill gåfves, å öfverskotten en - summa af 70,000 R:dr ytterligare beviljades. Jag anser derföre, lika med BorgareStåndet, att StatsUtskoltet varit högst tjenstfärdigt, då det framkommit med den nu förevarande olämpliga förfrågan. Anslaget är gifvet på öfverskotten, såsom Herr Rosenqvist ganska rigtigt yttrat, så vidt dessa dertill lemna tillgång. All förändring häruti skulle vara ett upprifvande af ett redan fattat beslut.