Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hedervärda BondeStåndet har till delta Utskotts handläggning remitterat ett, af Riksdagsmannen från Ölands Södra Mot Jon Göransson ingifvet Memorial, deruti han yrkar: att Utmarken Alvaret måtte fä förblifva odeld, på den grund att delningen af Ölands Norra Mots andel i berörde utmark skall förorsakat vissa hemmans undergång, dels derigenom , att de blifvit utstängde frän vattentillgång och bete, dels ock, att hägnadskostnaden uppgått till flere hundra Riksdaler på hemmanet. Derjemte tillägger han, hvad Södjra Mötet beträffar, att, om delning af Utmarken derstädes skulle för sig gå, skall vatlutili gången forén delaf hemm ansie re a turen blifva alldeles slängd, hvilket icke skall kunna ersättas genom brunnars gräfvande, då Alfvaret ar beläget på en Stenhäll, der en sådan utväg är omöjlig. Utskottet, som tagit detta i behörigt öfvervägande, har väl funnit, att vissa olägenheter och ömmande omständigheter möjligen kunna förete sig för en del åboer genom ifrågavarande Utmarkers fördelning; men, då KonglMaj:t tydeligen behagat stadga uti 15 §. af den för Comitterade till Utmarkernas fördelning på Öland i' nåder utfärda - Bcsv. och Ekon, Utsh. Betänkanden, 649 de Instruction: Akt hemmans innehafvare ■på Oland, med de flere, hvilkas rätt vid denna förrättning kan komma i fråga, äga hos Committerade begära och emot lika lösen till Secreterarne, som för Lands Canzlierne bestås, genom Protocol sutdrag erhålla del af Comitéens beslut i förefallande mål. Den som dermed Jinner sig missnöjd, må deremot författa till Kongl.
Maj:ts uppmärksamhet på det förhållandet, alt då lärotimmarnes antal vid de högre real-skolorna, under förutsättning af gemensam undervisning i gemensamma läroämnen för båda linierna, utgöra, för veckan räknadt, 257, men lärarnes undervisningsskvldighet utgör högst 18 timmar för Rektor, och för 7 Kolleger, ä 32 timmar, 224, eller tillsammans 242 limmar, uppkomme en brist af 15 timmar i veckan, hvilken ökades till 43 timmar, om Kollegernes tjenstgöring inskränktes till det i lag be - 160 ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:n 197• stämda minimum af ‘28 timmar. Samma anmärkning kunde gälla i afseende på de treoch lem-klassiga läroverken, men dä en rättelse häri skulle medföra högst betul c? 7 > _ o lig kostnad, och det företrädesvis måste anses af vigt, alt de fullständiga läroverken, från hvilka ynglingarne afgå till Universiteten, ej lida brist på tillräckliga lärarekrafter, hade Departemenls-Chefen inskränkt sin underdåniga hemställan till frågan om anslag för ytterligare en Kollega vid hvarldera al dessa sistnämnda läroverk; — i sammanhang hvarmed Departements chefen erinrat, hurusom, sedan vid sistlidna riksdag Rikets Ständer icke anslagit bestämda löner lör lärare i gymnastik, musik, sång och teckning vid de lägre skolorna, till hvilka de endast på real-linien fullständiga läroverken då räknades, men till E. K. Maj:ts disposition ställt en summa af 9,000 R:dr att användas lill arfvoden åt lärare i gymnastik samt 10,000 R:dr alt användas till arfvoden åt lärare i musik och sång samt teckning vid de lägre skolorna, E. K. Majit, med afseende på den sålunda befintliga tillgången, genom nådigt Cirkulär den 1 Oktober 1858, bestämdt dessa arfvoden vid de på real-linien (ullständiga läroverken för lärare i gymnastik och teckning till 250 R:dr och för musiklärare till 150 R:dr.
* ' Enligt uppgift af professor Lagus finnes ännu » Fiskargubbens bok » kvar i Jokkis herregård. 325 ket icke finnes intaget i Franzéns samlade arbeten: Af smaken besökt, den förgätna naturen Såg gubben på Jokkis romantiska strand, såg glädjen, från hofvet af gracerna buren i mosshyddan le öfver strömfallets rand; men intet, men intet mer rörde hans sinne. En vind ur hans bok hade skingrat de blad, där vänskapen tecknat ett dröjande minne af ungdomens känsla, så flyktig som glad. Hans koja var öde, han gömdes i skogen från själfva sin ädla beskydderskas tröst. Där fann jag hans vålnad, sin saknad blott trogen, och hörde i öknen hans klagande röst. Han satt på en klippa och suckande sade: Två vänner från Aura min enslighet hade; den ena en ros af de stoltares flock, förädlad af konsten, hon längtade dock hit ner från det präktiga fönster hon prydde; den andra en fågel, som, gömd i sin lund, de lyssnande nymfer förtjuste och brydde; men ack! innan sommarens mognande stund föll rosen i stormen och sångaren flydde. — * Huslig ekonomi. Doktor Astrid Cleves föreläsningar på Stockholms högskola. I. on är en gladlynt, hurtig och duktig svensk flicka med hufvudet på skaft och hjärtat på rätta stället, med en järnvilja, som fört henne fram, visserligen hastigt, men ändock steg för steg, och med en ljus, smittsam förhoppning på världens och människornas skridande mot ljuset. » Med dessa ord presenterades vid midsommarstiden filosofie doktor Astrid Cleve för Iduns läsekrets, och äfven vid den flyktigaste beröring med henne känner man sig lifligt öfvertygad om riktigheten af detta biografens på personlig bekantskap grundade omdöme. Att hon, den unga lärda nutidskvinnan, hvilken som amanuens vid Stockholms högskola där föreläser i oorganisk kemi — en, efter hennes egen utsago, förträfflig sysselsättning —, samtidigt med sina föreläsningar i huslig ekonomi ställer sitt vetande i hushållets tjänst, kan naturligtvis icke annat än stegra våra sympatier för henne. Också är det, som redan blifvit nämndt, vår afsikt att med uppmärksamhet följa den sistnämnda, för doktor Cleve så hedrande föreläsningsserien.
Debet år 1852. år 1853- Balans från föregående år: Uppbörd: Balans till påföljande år: Balans från föregående år: Balans till påföljande år: — Vid räkenskaperna har någon erinran från Revisorernes sida icke förekommit; och befunnos, vid anställd inventering, säkerhetshandlingarne för utlånta medel i behörig ordning. Stockholms Allmänna Barnhus. Dess räkenskaper äro för båda revisions-åren' granskade i Kongl. Kammar-rätten med anmärkningar. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: Debet: år 1852. år 1853- Balans från föregående år: Uppbörd: Frälseoell landtbo-räntor Lösen för inköpta barn . Transport: Tolags-medel I)anaarfs-medel Justitie-kollegii öfverskotts-medel Kollekt-medel Af Stockholms stads Diverse inkomster. Balans till påföljande år: Utgifter: Kostnader för utom — Afskrifning af prisskilnad 12: 10. 8. Balans till påföljande år: Summa 839,510: — 1. 882,393.- 11. 209 — k ■„ ?"!igt ,de" af Rarnhus-direktionen afgifna berättelse, liar antalet af de vid inrättningen till vard och underhåll emottagna barn utgjort: Barn under 1 års ålder, vårdade från förra året: ambarn inlånta harn intagna under året: ambarn Summa vårdade barn: utlemnade barn: döda : inlånta barn barnhusbarn ambarn Angående nedannämnde, ännu vid 1853 års slut i Barnhusets räkenskaper upptagna och uti 1849 års revisions-berättelse till en del omförmälda, äldre fordringar, uppgående' till ett sammanlagdt belopp af 2,356 R:dr 5 rst., hafva Revisorerne inhemtat, att, sedan t, f. Kamreraren vid Allmänna Barnhuset begärt att ur Barnhusets räkenskaper få afföra dels följande, under benämning af osäkra fordringar derstädes balanserade, poster, nemligen: oliqviderade landtboräntor, debiterade Under-ståthållaren Skylten och Grefve Löwens arfvingar, de förre med 1,654
Då Rikets Ständer skiljde detta mål från de öf - Don i5 Ja niia lii f. m. riga Grundlagsförslagen, skedde det för alt innan afgörandet inhemta StatsUtskottets Utlåtande angående innehållet af Revisorernas instruction. StatsUlskottet har likväl icke yttrat sin mening, antingen Revisorerne böra hvart, eller hvartannat år sammanträda. På sådan grund, och då instructionens innehåll i denna del beror på det alternativ Ridderskapet och Adeln antager, hemställer jag, om det icke vore bäst afgöra saken i elen ordning Herr Grefven och LandtMarskalken densamma föredragit. Hans Excellence Herr Gref ven och LandtMarskalken frågade ånyo, om Ridderskapet och Adeln önskade, att denna fråga ytterligare skulle hvila. Ropades starka Nej, jemte några Ja. I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, det Hans Excellence, utaf de på den sista propositionen afgifne svar, tyckt sig finna, att Ridderskapet och Adeln ej önskade, alt denna fråga skulle vidare uppskjutas. Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt, Gustaf: Jag skall visserligen icke sätta mig emot, alt detta mål må uppskjutas, till dess frågan om instruetionen blifvit afgjord; men jag kan icke instämma med Herr Cederschjöld i fråga om bifall till Revisionernes hållande årligen, och hemställer, då tvänne Stånd afslagit den nya redactio - Den i5 Januarii f. ni. 143 lien, huruvida icke Ridderskapet och Adelil skulle vilja lägga delta Memorial lill handlingarna , efter sorn ingen åtgärd deröfver kan komma i fråga, men uppskof likväl kan verka på det alternativa förslaget. Herr Cederschjöld: I sjelfva saken kunde det vara tillräckligt, alt lägga frågan till handlingarna, men för framtiden kan det likväl vara nyttigt, att uttala en bestämd öfvertygelse. Derföre ber jag få erinra Ståndet om orsaken till detta förslags tillkomst.
— Sådant har likväl skett genom det sätt, hvarpå reformen i flera fall blifvit utförd. - Det befinnes jemväl att, ehuru hela den af Rikets Ständer beviljade anslagssumman, 70,000 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 295. 447 R:dr årligen, förblifvit oanvänd, en slör del posthemman falt fortfarande draga tyugden af den postskjutsbörda, sorn före sednaste riksdag varit hemmanen ålagd. Det transsumt af Kongl. Maj-.ts nådiga Skrifvelse lill General-poststyrelsen i förberörda ämne, som afgifvils den 21 Juni 1861 och hvilken skrifvelse synes grunda sig på General-poststyrelsens afgilha utlåtande och förslag, innehåller, ”att Postverket hädanefter skall ega anlita gästgifveri-, hålloch reservskjuls;” dels för sådana postdiligenser, som äro förenade med resandes befordran, dels för förenade brefoch paket-poster äfvensom för snällposler; såframt icke särskilda beting, lill stipulerade priser, kunna uppgöras; dels ock för ordinarie brefposler, såvida icke dessa kunna betinga lika billig lega, som för vanlig gästgilveriskjuls. Härförutan innehåller den nådiga skrifvelse!): att gästgifveri-, hålleller reservskjuts äfven finge påkallas för alla extra poster eller expresser, likasom vid de tillfällen, då ordinarie post icke kunnat afvakta ankomsten af annan post, som dermed bordt förenas; hvarefter Kongl. Majit slutligen förklarar, att med denna anordning icke är gjord någon ändring i de beslut, som blifvit fattade om vissa, i sednare tider inrättade, posters bibehållande. — Hela den af Kongl. Maj.t vidtagna åtgärden synes sålunda hafva gått derpå ut: alt, under en lid då Bonde-Ståndet, såsom den jordbrukande klassen, höjt de mest högljudda klagorop öfver den svåra skjutstungan, ytterligare vältra en ny börda på dessa skjulslag, som redan förut ansett sig så hårdt och orättvist tryckta under denna svåra börda.
Men ehuru jag således gerna erkänner, ej mindre de fördelar denna stad tillskyndat en icke obetydlig del af Riket, än ock den vigt densamma äger för den landsort, deruti den är belägen, anser jag mig likväl böra på det högsta bestrida, att någon eftergift eller afskrifning och räntenedsättning för stadens utaf Riksg.Cont. erhållna lån må, pä sätt StatsUtsk. tillstyrkt, varda beviljad. Jag anser nemi. sådana afskrifningar som dea nu föreslagna, derest de icke af omständigheternas kraf oundgängligen påkallas, vara håde orättvisa och skadliga samt dessutom, såsom prejudicat, högst vådliga: orättvisa, emedan de innebära särskilda förmåner för ett mindre antal medborgare på hela det öfriga skattdragande folkets bekostnad: skadliga, emedan de minska helgden af ingångna förbindelser samt menligt inverka på allmänna omdömet om beskaffenheten af de, till godtgörande af statens skulder, anslagna tillgångar; och såsom prejudicat vådliga, emedan de hos statens öfriga gäldenärer väcka mångfaldiga anspråk på enahanda fördel samt, i händelse af anspråkens underkännande, icke sällan grundade anledningar till missnöje. Hvad den föreslagna räntenedsättningen åter beträffar, förekommer det mig föga rimligt, att vid en tid, då Riksg.- Cont. är nödsakadt betala 5 proc:s ränta för den summa af iner än million r:dr, som till lånebiträden och statsanslag blifvit sedan sista riksdag upplånade, till 3 proc. förminska räntan å de medel, Cont. häraf i låneväg åter utgifvit. Skulle deremot, utom den befrielse från bevillning, som jag, med afseende å de för staden Borås förekommande bevekande omständigheter, anser staden böra fortfarande intill nästa riksdag åtnjuta, något understöd, såsom enda vilkoret för stadens framtida bestånd, nödvändigt erfordras, torde jemväl staden kunna befrias från öfriga kronoutskylder och, i händelse äfven sådant skulle befinnas för ändamålet otillräckligt, derjemte någon jemnkning och förlängning af terminerna för de erhållna lånens återbetalning kunna densamma medgifvas.
Län, upphö- rande af produktions-bevis b. 1 Mars vid aflastning deraf — 8 — 40 — b. 12 Mars b. 1 Mars b. 1 Mars 38 Legohjon, se Tjenstehjon. Legokontrakter emellan rotehållare och rekryter, om upphö- rande af befälets vid indelta regementerna inverkan vid a. 29 Jan. b. 29 Jan. b. 29 Jan. b. 25 Jan. uppgörande deraf; — 8 — 19 — 12 — S2 g f § 1/3 * -1 ^ Cf3 03 g >■ 2 5L 3 S O CD es« CD OJ: q^o g Riks-Ståndens Beslut. pr 3 — c. n* ^ < s. pr a. a OQ VI L. ^ O £. o t/2 22. BondeN:o N:o | Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. N:o 1 Legopass-afgifter, upphörande af, Se Stats-anslag, pag. 46.
Ibär yttersta förmåga, och Wäre äterstaende dagars lugn, emottage Wi härmed den Konungsliga styrelsen öfwer Sweriges Rike och Länder, försäkrande högtidligen och pä Mär Konungsliga tro och ära, samt med alfwarligt upsät til befrämjande af Wäre undersätarcs sällhet. at Wi Riket enligt denna Grundlags uttryckliga innebäll och ordalydelser stole regera. Hwilket alt, säsom af fri wilja och ^välbetänkt räd bestutit, Wi nu, inför den böqste Guden och Wärt trogna Folk, bekräfte at hälla, efterlefwa och fullborda, medelst Wär egenhändiga underffrift och listiga Ed: Sä sant mig Gud hjelpe til Lif och <L>jäl l Uplästes Den 22 Junk?. 849 Uplästes och gillades följande! Riksens Ständers Hpllnings-SV. Jag N. N. lofwar och swär wid Gud dell alldra högste, at jag städse will och stall hälla för min rätte och laglige Konung den stormägtigste Furste och Herre XIII, Sweriges Gothes och Wendes Konung rc. re. rc., sä at jag Kongl. Maj:t uti allo mätto tro och huldhet bewisar. Jag stall ock med lif och blod förswara Konungamagtens och Riksens Ständers rättigheter, i öfverensstämmelse med den af Riksens Ständer den 6 Junii faststälda samt af Kongl. Majit och Riksens Ständer til efterleflefnad antagna Regeringsform. Jämwäl stall jag oförskräckt och tidigt uptäcka, om jag förnimmer något stämplas til störande af allmänt lugn eller til lagstridig förändring af denna Grundlag, hwilken jag til alla dest delar will och stall efterkomma och lyda; Sä sant mig Gud hjelpe til Lif och Själ! Och skulle Ridderstapets och Adelns gillande af desta handlingar de andra respective Ständen wänligen tilkännagifwas.
Att vilja genom lag bestämma att ett sådant frivilligt, i behörig form gjordt aftal skulle vara ogiltigt, derföre att det slutits mellan tvenne makar, vore i min tanka att vända upp och ned på all rätts-princip. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels afslag å förev:de Betänk., framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till detsamma, hvartill svarades många nej, blandade med ja, och sedermera propos. Den 14 Februari f. m. 397 på afslag derå, då svaren utföllo med starka ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu haft öfvervigten. Frih. Armfelt hegärde votering. Upplästes och godkändes följtde förslag till voter.-propos.: »Den som bifaller Lag-Utsk:ts Betänk. N:o 20, i ani. af väckt motion om ett tillägg rörande inbördes testamente till 16:de kap. 3:dje §:n Arfda-Balken, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner nej, afslår R. o. Ad. ifrågav:de Betänk.» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Föredrogs ånyo Lag-Utsk:ts d. 7 och 11 dennes på bordet lagde Betänk. N:o 21, i ani. af vackt motion om ett tillägg till lagstiftningen ang:de äktenskapsskillnad. Gr. Hamilton, Gustaf: Förevarande motion handlades inom Lag-ötsk:t första gången den 22 December 1862, dervid efter diskussion om åtskilliga formella betänkligheter, till hvilka jag straxt skall återkomma, genom votering beslöts, att motionen skulle till »hufvudsaklig» pröfning upptagas. Nästa gång förekom motionen den 23 Januari 1863, då Utsk:ts sammansättning något förändrats. Vid detta tillfälle fattades det beslut, som ligger till grund för det här föreliggande Betänk:t, i hvilket Utsk:t på samma formella skäl afstyrker afseende å motionen.
“Jag är fullt öfvertygad, min lilla Mea, att din mor och jag alltjemt skola kunna se dig och vaka öfver dig, bekymras öfver dina fel och glädjas vid hvarje seger du vinner öfver dig sjelf.“ Med hjertat fullt och varmt, med allvarliga föresatser återvände slutligen Mea till sitt rum och somnade lugnt, under det lyckliga drömmar omsväfvade hennes läger. Följande morgon framförde hon sina ursäkter för mamsell Ros; men tonen och sättet voro långt ifrån ödmjuka, och förhållandet mellan lärarinnan och lärjungen blef vida sämre än förut efter denna tilldragelse. – Meas förtrytelse försvann visserligen så småningom; men hon kunde ej glömma den skymf hon lidit, och hennes sätt emot lärarinnan blef efter detta aldrig rigtigt vördnadsfullt. Mamsell Ros återigen hade, då den häftigaste vreden försvunnit, insett att hon förgått sig, men för högmodig att erkänna detta emottog hon kallt och sträft Meas ursäkter, och hela den förtrytelse, hon borde kännt öfver sin egen häftighet, rigtades nu mot Mea, som framkallat den. Lektionerna började blifva allt mer och mer plågsamma för Mea; hennes håglöshet tilltog, ehuru hon bjöd till att bekämpa den. Dagar, veckor, månader gingo emellertid, utan att någon förändring i sjuklingens tillstånd, hvarken till det bättre eller sämre, visade sig. Tanken på hans bortgång såsom nära förestående blef allt längre aflägsnad från Mea. Hon var nu van vid att se honom svag och sjuk, och då han ej blef sämre lifvades hon af det hoppet, att han snart skulle börja tillfriskna. Men en dag i början af Maj, då Märtha och Mea kommo hem från Berghult, möttes de af en syn, som kom Märtha att uppgifva ett bestört rop, under det Mea tvärstannade och blef dödligt blek, vände sig derefter långsamt bort och var snart försvunnen bland träden. Ett hvitt lakan var uppsatt för doktorns fönster. Mea fortsatte länge sin rastlösa vandring; hon kunde ej förmå sig att återvända till detta hem, der hon nu tyckte sig stå alldeles ensam.
— Nto 61. angående väckt fråga om löne-förhöjning för de uti Justitiae-Oinbudsnians-expeditionen anställde tjenstemän. V. B. 184, 248. A. 253. E. 497. — Nto 62. angående ifrågasatt förhöjning af det årliga anslaget för Rikets Ständers Jnstitiae-Ombudsmans resekostnader eller tillåtelse till derå uppkomna besparingars användande för godtgörande! af enahanda kostnader under ett annat år. — Nto 63. i anledning af Kongl. Majtts Nådiga Proposition angående eftergift för Notarien E. Lundblad, såsom arrendator af Strömsholms Kungs-ladugård af halfva spanmåls-arrende-beloppet för år 1852. — Nto 64. angående beräkningen af Stats-verkets inkomster. — Nto 64. Litt. A., i anledning af Kongl. Majtts Nådiga Proposition, angående anslag lill erforderliga ersättningar för beredande af rättelse uti salpeterhjelpens beräkning inom Calmar, Krono - ( 175 ) bergs oell Jönköpings Län. V. B. 257, 325, 341. A. 362. VI. E. n. Slals-Utskollets Memorialer, Belånkanden och Utlåtanden. — N:o 64. Litt. B., i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition (N:o 9.) till Rikets Ständer, angående nedsättning i kop parräntan å lillverkningarne vid Stora Kopparberget, samt i anledning af ånyo väckta frågor, dels om uphörande af allmogens inom vissa Irakier af Kopparbergs Län skyldighet att lill Stora Kopparbergs Bergslag in natura leverera Hemmansränteoch Mantalseller Qvarntulls-kolen, dels oek om uphäfvande af öfriga, åt Stora Kopparbergs Bergslag och Hvtleägare, tillerkände privilegier och särskilda förmåner. E. 11. •—i N:o 64.
hon lika så gärna ville gå med mask som med flor... smak. Nej... Det är icke länge sedan hon sade, att Men på de allra sista dagarna tycks hon ha ändrat HANS (tager häftigt floret från henne). bära denna tingest Och mer än en gång. EMILIE Är det verkligen sant? Har du sett Leonora (i samma tvunget lugna ton). nyss, då hon kom in. Där ligger hennes hatt. HANS Ja, naturligtvis. Hvarför inte Hon hade det (behärskar sig, lägger åter floret på bordet). Ja hon har, som du säger, tydligen ändrat smak. (Paus!) EMILIE (lågt, eftertryckligt). tala vid dig. Jag ber dig... Hans var inte så otillgänglig. HANS (barskt). Låt mig få Om hvad? Hvad har du att säga mig? EMILIE (som förut). jag borde göra... Men är det icke alltid bäst att se en sak som den är med öppna ögon Jag har varit så olycklig, så tveksam, om hvad HANS (ännu barskare, afvärjande). Att Leonora har börjat att gå med flor (Bittert.) Hvart vill du hän? Hvad vill du jag skall se? 89 Som om inte ni kvinnor förändrade smak med hvar nymåne Jag tror, det är modernt nu att gå med EMILIE (allvarligt). flor. Alla damer göra det, du också förmodligen? par timmar hvar dag, utan att någon vet, hvar hon är? På vägar, som hon inte borde gå. HANS (emot henne). Med ett sådant Tror du det verkligen? Ett du kommer med häntydningar, som jag hvarken kan eller vill höra på. (Hårdt.) Jag förbjuder dig, hör med mig om min hustru. du jag förbjuder dig, att oftare på detta sätt tala EMILIE (förtviflad). Emilie! (Behärskar sig.) Det är icke första gången frid i min själ... Om du blott en gång ville höra mina grunder... HANS (bestämdt). Hans, å Hans! Jag måste tala jag har ingen dörren.) Jag vill intet höra intet som helst. (Går mot EMILIE (tager fast i hans arm). utan att vilja förklara något. Jag ber dig tala med henne.
Komitéen föreslår för öfrigt: hvilka ärenden böra vara pleni-mål eller afdelnings-mål, äfvensom huru bör förhållas vid förfall för afdelnings-chef och ledamot. Komitéen har vid tagen närmare kännedom af de diariioch expeditionsformer samt bokföringsoch kontroll-anstalter, som, enligt gällande arbetsordning, äro i K rigs-kollegium inrättade, väl funnit dem vittna om synnerlig månhet att åstadkomma ordning och säkerhet; men bemödandet att göra dem fullstän - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 188. 5 diga syntes hafva led t till en öfverdrifven omständlighet, som vid tillämpningen i flera fall måste medföra vidlyftighet, omgångar och arbetets försenande. Komitier. föreslår derföre en annan arbetsfördelning och annat expeditionssätt, hvarigenom Sekreteraren för pleni-ärenden, registratorsoch aktuarie-beställningen samt kamererarebeställning ar ne i Artillerioch Fortifikations-kammarkontoren, Intendentskammarkonloret och Aflönings-kontoret skulle kunna indragas och Krigsråden blifva Kontorsföreståndare, med biträde af en i hvartdera Afdelnings-kontoret. anställd 7 O Kammarförvandt; att, vid nuvarande innehafvarens afgång, förenade ombudsmansoch kamerer ar e-b ef att ning en vid Invalidhusfonden må indragas; att all bokföring och revision, jemte medelsoch persedels-anordningarnes utskrifvande, må öfverflyttas till Bokslutsoch Kontroll-kontoret, att derinom förrättas; bör nde, så vidt ske kan, alla årsredogörelser för 4:de Hufvudtitelns anslag i detta kontor förberedande granskas, innan desamma till Kammar-rätten insändas med Arméförvaltningens hufvudbok; att Bokslutsoch Kontroll-kontoret, äfvensom Allmänna kassan, ehuru för Arméförvaltningen gemensamma, ställas under Chefens för 4:de Afdelningen tillsyn och kontroll.