Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I följd af livad jag nu baft äran yttra, får jag vördsammast anhålla, att Utsk:s betänk, måtte blifva återremitterad!, på det Utsk. icke allenast må komma i tillfälle, af de skäl jag under den 17 Juni anfört, ändra det fattade beslutet om upphörandet af controlleurs-arfvodet, utan afven af den orsak att Utsk. genom en oriktig tydning af framställningen rörtde vexel-con trolleurens affärer, troligen skadat honom iner än förlusten af arfvode!, efter man nogsamt torde känna hvad opinionen om en persons större eller mindre förmögenhetstillslånd verkar på dess credit särdeles i en handelsstad. Det är i anleda, häraf angeläget, att Utsk. rättar della misstag, äfvensom upplyser att min framställning icke varit sådan den i Utsk:s betänk. N:o 261 blifvit anförd. lir Rosenblad, Bernh : Då man möjligen af Utsk:s betänk, skulle kunna fatta den tanke, att med vexel-conlrolleurs-befattniagen i Slockholm vore förenadt något arfvode eller inkomst; så anser jag mig, som för närvar, innebar denna befattning, böra nämna, alt densamma såsom ett onus är vidfogadt den befattning jag innehar i K. Commerce-coll:m, så att för mig sä mycket mindre kunde uppstå fråga om ersättning för arfvode. Vidkommande vexelcontrolleurs-befattningen i Götheborg, så, ehuru jag vet att det, endast är arfvode, som inoehafvaren af befattningen der åtnjuter, och arfvode icke är detsamma som lön, anser jag det likväl icke vara obilligt, om tjenstemannen efter 24 års tjenstgöring varder vid arfvodet bibehållen. Frih. Sprengtporten, J a c, W i I h.: Då jag icke handlagt detta ärende inom Utsk., så kan jag icke upplysa hvarifrån det af Hr Edenhjelm anmärkta misstaget härleder sig. och hvarigenom bans motion blifvit framställd uti en oriktig syftning..
Att åter från erhållande af låne-försträckningar i Banken afstänga dem, som ej redan der häfta för förbindelser, hvilket blefve den gifna följden af ett betalnings-anstånd, synes ej heller leda till det med motionen åsyftade ändamål, utan skulle fastbellre underlätta tillfället för mången mindre vederhäftig gäldenär att ytterligare någon tid uppehålla sig på den redbare näringsidkarens bekostnad. Och på samma gång förslaget således innebär uppenbar orättvisa mot den lånsökande delen af allmänheten, skulle detsamma i utförandet äfven komma att på ett eftertänkligt sätt förnärma deras rätt, som i egenskap af löftesmän tecknat ansvars-förbindelse för de gäldenärer, hvilka af den ifrågasatta förmånen skulle blifva delaktiga, helst personers vederhäftighet, särdeles under sådana tider, som den närvarande, undergår den hastiga förändring, att hvarje löftesman måste ega skäliga anspråk derpå, att förfallet lån, hvarför han är ansvarig, genast varder indrifvet På dessa skäl föranlåtes Utskottet att, i enlighet med Banko-fullmäktiges framställning, vördsamt afstyrka bifall å motionen, så vidt den afser beviljandet i vissa fall af betalnings-anstånd för Bankens gäldenärer.
Motionären vore derföre lifligen öfverlygad att vi ej i närvarande tidpunkt kunde för oss till besvarande uppställa någon mera vigtig samhällsfråga än den. örn vi egde inom oss kraft nog att försvara vår sjelfständighet och, om vi egde denna kraft, densamma vore sä ordnad, att den i behofvets stund i sin fidla styrka kunde användas. På den lörsta delen af denna fråga mäste hvarje Svensk, utan undersökning och utan betänkande, lemna ett jakande svar, ty den lästa tron på vårt fosterlands fortbestånd, såsom ett fritt och sjelfständigt land, måste finnas hos oss idla, och vi kunde ej hysa någon annan tanke än den, alt samma skyddande försyn, som gifvit våra fäder kraft att med framgång kämpa för vårt lands Irihet, älven skall skänka oss förmåga att under stundande framlida pröfningar ät våra efterkommande bevara det dyrbara a rf, som vi lill vårdande emotlagit. Men blinda lör läran af vår närvarande ställning skulle vi dock vara om vi icke på samma gång mäste obetingad! erkänna, att vi, för alt kunna Samnnns. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande N-.o 53. 5 hälla oss uppe bland de fria och oberoende folkens antal, måste, mera än hittills, anstränga oss efter vår yttersta förmåga för att hopsamla och ordna all den försvarskrafl, som vårt land inneslöte. Det vöre alltför väl bekant, hvarest vi bade den farligaste fienden lill vårt oberoende, och vid en jemförelse af bans krafter med vära egna, skulle vi nödgas förtvifla om vår räddning undan hans öfvermagt, om vi icke kände vårt mod lifvas af medvetandet, alt det lands läge och beskaffenhet, som vi hade att försvara, lyckligtvis vore sådant att detsamma erbjöde en ganska fast ställning, derinom en stridbar befolkning, väl använd, borde kunna med framgång försvara sig emot en mycket öfverlägsen angripare. Men stridbar och stridsfärdig mäste hela befolkningen vara, annars vore det fara värdi, att försvaret blefve alltför svagt all motstå det väldiga anfall, sorn vi sannolikt en dag hade att förvänta.
Hr Westfelt, Nils: Jag har icke inom Utsk. deltagit i handläggningen af detta mål, och anhåller nu att tillika med Frih. Hamilton få nedlägga min reservation emot det tillstyrkande af Utsk., som nu af 3:ne Stånd blifvit bifallet. StatsUtsk:s utlåt. N:o 35i blef af R. o. Ad. afslaget. Ånyo föredrogs och lades till handlingarna StatsUtsk:s den 14 sisth Oct. på bordet lagda mern. N:o 352, i anledn, af återremiss å utlåt. Företogs till pröfning StatsUtskis den 14 sisth Oct, på bordet lagda utlåt. N:o 353, i anledn. af väckta motioner, att dels åtskilliga cassors behållningar, dels statsverkets s. k. reservfond måtte tili Riksg.cont. öfverflyttas. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag har ingen anmärkn. att göra i afseende på StatsUtsk:s förslag ang:de de reserverade statsmedlen. Men så vidt jag af betänk, kan finna, har StalsUtsk. icke gjort någon utredning af reservfonden i Riksg contoret. Rikshufvudboken visar likväl, att ej mindre af riksg.medel än af statsmedel finnas behållningar. StatsUtsk:s utlåt. N:o 353 bifölls. Föredrogs ånyo Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:s den 14 sisth Oct. på bordet lagda betänk. N:o 10g, angrde stångjernssmidet och den gröfre jernförädlingen samt kolhandeln i Riket. Hr Lagerhjelm, Pehr: Om jag icke bedrager mig, så är detta betänk, för första gången före. Jag är färdig alt yttra mig deröfver, men för den händelse, alt någon af R. o. Ad:s ledamöter skulle vilja bordlägga detsamma, torde det vara öfverflödigt att öppna discussion innan sådant blir bestämdt.
Stats-inkomsler och utgifter med enahanda inkomsters och utgifters belopp år 1809; N:o 235, angrde restitution lill Reg:ts-skrifvaren J. C. Kant af oriktigt debiterad lönebevillning vid Uplands reg:te; N:o 236, ang:de restitution till Reg:ts-skrifvaren P. G. Hanngren af oriktigt debiterad och derefter erlagd lönebevillning vid Dalreg:tet; N:o 237, i fråga om verkställande af beviljade reslitulioner utaf Riksg:s-kont:s medel; och N:o 238, ang:de arfvode för utdelningen och redovisningen af de för RiksSt:ns och Utskms räkning upköpte skrifmaterialier m. fl. effecter. Föredrogs och lades till handlingarne StatsUlsk:s d. 19 dennes f. m. på bordet lagda utlåt. N:o 239, i anledn. af K. M:s nåd. remiss å Kammar-colhii berättelse, ang:de Kungsgårdars och öfriga kronolägenheters i riket förvaltning. Föredrogos och biföllos StalsUtsk:s nedannämnde d. 19 dennes f. m. på bordet lagde ullåt:n: N:o 240, i anledn. af K.
Preste-Stsindets beflut att ät Kongl. Majck Lsswerlrmna Allmänna Beswärsoch LeconomieUtskottets Betänkande om Rikets förswar, med underdänig anhälkan att Kongl. Masit wid werkställigheten täcktes haftva ett nädigt afseende pä de, af Ständen önskade modifieativner, 96g. — angäende hänfkjutande till det först,krita Stats-Utflottet af frägan, huruwida dem ätagne Bewillningen bör, pa satt Finance Betänkandet innehäller, till tre femtedelar kallas Bewillningoch till twä femtedelar Krigsgärd, 994. med bfwerlemnande ät förstärkta Stats - lltAottet att afgörafrägan om tiden, hwarifrän För - 144 Register. fattningen rörande Bränwins - bränningen börjag» fin början, 995- med instämmande i Borgareoch Bonde-Standens anmärkning ivid expeditionen» angående Bränwins - bränningen i Riket» att ä det ställe der införsel till städerne och fri försäljning af bränwin omförmäles, borde inflyta orden: Stockholm och Götheborg deribland äfwcn inbegripne, 1021. rörande Preste-StändetS förflag, det mätte hwarje Srvenst man intill nästa Riksdag ärligen till Wadstena Krigsmanshus - Casia erlägga twä procent af den pä honom belöpande Bewillning, 1021. angäcnde Lag - Utskottets anhällan om godtgörande af -desi utgifter för skrifmaterialier m. m-, 1021. angående Stats-Utflottets Memorial om tilldelande af understöd ät afledne Notarien i Riksgälds - Contoiret 1. I?. S-rgnians omyndige barn, 1022.
Aga oskiljaktigt sammanhang, ^>erk VVirkön, Lustaf kreftric, hade försåtkat följande yttrande som vplästes: Riksens Högloft. Ständers Bewillnings-lltffott har, oaktat den betydliga tillökning i stats-ur gif - Den 3 Augusti gifterna, som ansettnödig och af Riksens Stan, per bliswit bewiljad, sann äfwen, oansedt den brist i förra arens bewillningssumma, som nn ar företagen att, under topper af de följande till nästa Riksdag, ersättas, likwäl icke funnit anledning, hwarken att ater införa landttulls afgiften etter akt föreflä någre andre indirekta bestattnjngs grunder. Utom en mindre betydlig tillökning genom förhöjd afgift ä stämpladt papper och en större tillökning pä bränwinet, har återstoden af det erforderliga beloppet blifvit beräknad att ulgä likmätigt den pry« secterade bewistnings stadgan. Afgiften af söner, egendom och rörelse har ock, i följd häraf, blifwit gansta tryckande. Den bewillnings utskyld a» synbar förmögenhet, Utan att stuld fär aftäknas, som Utstyttet i 2.'dra grtikeln föresiagit, har förmänen af den säkraste beräkning och cvntroll; men dä beloppet, som efter henna grund stall ukgä, erfordras »»öfwer yn lag proportion till capital-förmbgonheten, förlorar det. ra bestattnings sätt stn mästa auwändbarhet. Det lärer wara för att gifwa någon rättelstz häråt, som Utstotter projekterat, qtt läntagare mi erhälla rättighet af längifware godtgöra sig ben andel i bewillningcn som, ä den ärliga räntan, för läntagit capital belöper, men af läntagare för. stjutes.
— -— med förslag af nytt 6 Mom, i 14 §- af; Const. Utskottets Memorial, III s 200, 301, gill. af PresteStåndet, IX *578, af 3 46 BondeStåndet, IX s 5p2, af BorgareStåndet, IX s 609. Riksdagsordningen, med förslag till nytt 7 Mom. i 14 §. af; Constil. Utskottets Memorial, III s 202—'206, gill. af PresteStåndet, IX s 578, af BondeStåndet, IX s 592, af Adeln, ix s 646, återrem. af BorgareStåndet, IX. s 656, Ytterligare Utlåtande, III s 209—2i3, gill. af BorgareStåndet, IX s 827, af PresteStåndet, IX s 854» af Adeln, ix S 854. —• —• med föreslaget tillägg i i5 §. af; Constit, Utskottets Memorial, lil s 182 —-187, gill. af PresteStåndet, IX s 474> af Adeln, ix s 481 j af BorgareStåndet, IX s 498. *— —1 om föreslagna ändringar af 19 och 20 §§. i; Constit. Utskottets Memorial, III s 241, 242, gill. af BondeStåndet, IX s 1060, af Adeln, IX s 1067, af Preste-» Ståndet, IX s 1071, —i med föreslagen ändrad redaction af 21 §• i; Constit.
Oagtadt Magazins - Inrättningens åtgärd i afseende på Spannmåls prisens upprätthållande, således efter Stats-Utskottets tanka, hvarken kart eller bör sä anses såsom ett Statens åliggande att i obestämd omfattning utföra, synas dock de Inrättningens företag, sorn stå i förhållande till dess förnämligaste skyldighet nemligen att hafva tillräckelige Spannmåls - förråd, så til! undsättningar som andre behof, böra, enär de af Verkets Öfverstyrelse med klokhet och sakkännedom verkställas, i väsentelig mohn bidtaga till afböjande af Sädens vanvärde, om sådant i en eller flere Provincer, efter en inträffande särdeles god skörd, kunde blifva att befara, Fcrslag huru Spannemåls-uppköpen böra verkställas. Emedan Magazins - Inrättningens Spannemåls-upphandling af de skäl och orsaker sorn blifvit anförde, alltså ej kan annorlunda bedrifVas, än så vidt denna anstalt, låter sig göra med afseende på tillgång af medel och möj iga utvägar att Säden magazinera och den utan förlust till föreskrifne behof afyttra, synes det blifva särdeles magtpåliggande, att denna Inrättningens medverkande åtgärd icke förr i en Eandsort vidtages, än då verkliga anledningar äro för handen, att Spannemålen härförutan, skulle nedfalla till ett så ringa pris att Eandtmannen dermed ingalunda vöre belåten, äfven - 1544 Förslag till Allmänna Magazins sorn att när uppköp således mäste verkställas,’ sådane dispositioner vidtagas, hvarigenom en lika rättighet lemnäs åt aila Jordbrukare, som äf den skeende upphandlingen vilja eller behöfva sig begagna. Ehuru någon föreskrift öm Sättet ätt med dylika Upphandlingar tillvägaga, icke är hiöjelig att bestämma, och dessutom, om sådant lité sig göra, tillhör den reglementariske delen af ämnet, syhes likväl ej olämpligt vara att såsom en Allmän grund iagtagés, att, örn exempelvis omständigheterne medgifva Och fordrade det Magazins-Inrättningert i en Province kunde
Då denna mångfald af röstgrunder saknar allt giltigt skäl, då total-summan af hvarje röstegandes stads—skatter sannolikt blifver en af grundlagen påbjuden röstgrund i ett af de fall, då rösträtt begagnas, så att särskild röstlängd för detta ändamål i allt fall måste upprättas, och då kommunal-bidragens belopp otvifvelaktigt är en ganska lämplig måttstock för individens talan i kommunen, så synes denna omröstningsgrund böra i allmänhet antagas för de inom kommunen förekommande omröstningar och val. Utskottet har nu i korthet angifvit de grunder, som, enligt Utskottets tanke, böra följas vid reorganisation af städernas och socknarnes kommunal-väsende, och öfvergår vidare till den del af motionerne, som innefattar förslag till inrättande af en helt ny sa mhälls-inst i tution, eller en länen omfattande kommunal-representation. De frågor, som härvid framställa sig till besvarande, äro hufvudsakligen följande: är en sådan stiftelse nyttig? Eger den några rötter i landets gamla författning, och Allm. Desv.- och Ekon -Ulsk. Del. M 127. 47 finnas uli denna författning några brukbara grundämnen till lagstiftning för ifrågavarande ändamål? Låter institutionen förena sig med våra nuvarande samballs-inrättningar ? Hafva några tecken visat sig, att folket uppfattat behofvet deraf? Utskottet vill försöka, att i största möjliga korthet besvara dessa frågor. Un kommunal-representation för länet komme visserligen att förete en nyhet i afseende på formen, men dess väsende är dock djupt rotad t i Sveriges urgamla samhällsförfattning. Ofvanom kommunen i trängre mening, eller staden och socknen, finnes verkligen en gemensamhet i intressen, hvilken söker en form för alt kunna göra sig gällande i gemensamma åtgärder och beslut; och en sådan form egde det svenska folket fordomdags uti laudskaps-föifattningen. Landskapets menighet samlades på tinget, för att rådslå om gemensamma angelägenheter; och den mening, som uppfattades såsom menighetens, gjordes af lagmannen lill lag. När allmogen bade alt hos konungen andraga en önskan eller ett klagomål, skedde del genom lagmannen, hvars framstående samhälls-ställning gaf en personlig vigt deråt.
» Var ej John Ericsson en af dessa olyckliga, förstockade gamla ungkarlar, som aldrig fått smaka det äktenskapliga hemlifvets sällhet? Så ha åtminstone vi alltid tänkt oss det. » Ja väl, I och de flesta ha härvidlag bedragit sig. Eller rättare — hela världen hade totalt hunnit förgäta denna gamla historia, detta korta romantikens kapitel ur den store praktikerns lif. Det är en amerikansk tidskrift, Scribners Magazine, som helt nyligen väckt i minne den förening, som den 15 oktober 1836 i St. Johns kyrka, Paddington, London, genom äktenskapets band ingicks mellan dåvarande kapten Ericsson och miss Amalia Byam, dotter till sir John Byam, f. d. engelsk kommissionär å Antigua. Brudgummen var då 33 år, bruden endast 19. Fru Ericsson beskrifves såsom en mycket vacker kvinna, intelligent och af ett älskvärdt sinnelag. Sedan mannen öfverflyttat till Amerika, begaf sig också hon dit, och de bodde då dels i Astor House och dels vid Franklingatan. Efter några år återvände hon dock till England, där hon sedermera kvarstannade; en vänlig skilsmässa gjorde nämligen slut på John Ericssons korta dröm om huslig sällhet. Han bidrog frikostigt till sin f. d. frus underhåll, och de fortforo att korrespondera till hennes död, som inträffade 1868. Hennes bref till honom andas aktning och tillgifvenhet. Hans svar ha icke blifvit besvarade, men smeknamnet » Duck », som han alltid antecknade å hennes bref, hvilka enligt hans metodiska vanor noga förvarades, visar tydligen hans känslor mot henne, som han brukade tala om såsom den mest förtjusande kvinna, han någonsin träffat. V i hafva ur den ofvan nämnda amerikanska tidskriften hemtat bilden af vår store landsmans hustru, en bild som vi förmoda med intresse skall mottagas af svenska kvinnor. 4 » Teater och musik. Kungl. operan GAF i SÖNDAGS FÖR 200:DE GÅNGEN » BOBERT AF NORMANDIE ».
Nordsljerne-Orden, | af Kongl. Wasa-Orden, Utskottets i Utlåtandet N:o png. 7 uttalade åsigt, att CliartfBSigillatae-afgiften för caraclers-fullraagter bör bestämmas efter enahanda grunder, sorn samma afgift för fullmagter å motsvarande verklig tjenst, och på grund af denna åsigt gjorde hemställan, att stadgandet i nu gällande Kongl. Forordning, 5 §. pag. 21, som börjas med orden: ”Enär någon sorn etc” måtte oförändradt bibehållas, hafva trenne Riks-Slånd gillat; hvaremot Ridderskapet och Adeln besluta!, att samma stadgande skall erhålla följande lydelse: ”Enär någon, som förut varit eller är i Kronans ”eller annan offentlig tjenst, tillägges högre namn, heder och värdighet af '"'Embete eller tjenst, charteras de derom utfärdade öppna Bref eller Full”magter till dubbla beloppet, emot hvad föreskrifvet är för fullmagt å ”verklig tjenst. Härvid iagttages dock, alt öppna Bref eller Fullmagter å ”civila caraclers-värdigheter charteras lika med i värdighet motsvarande "militaira,” Skulle Ridderskapet och Adeln ej vilja frånträda detta sitt beslut och instämma i hvad de öfriga Stånden härutinnan stadgat, måste^ dådet ifrågavarande stadgandet bestämmer den grund, hvarefter afgiften för earacters-fullmagter skall beräknas, frågan genom omröstning afgöras; i hvilket afseende Utskottet föreslår följande voterings-proposition : 4:0
Commissarierne intagit Ridderskapets och Adelns anhållande, angående utskrifningen och alt ingen sådan må blifva dem, ritan deras vetskap, ålagd. Nu, som Kongl. Gumm isa rieme intet äro annorledes informerade, än att Hans Kongl. Nådigst vill lemna Ridderskapet och Adeln det vilkor, som de tili presterande af sina knektar, jemte rusltjensten, bafva varit vane, alltså låta Kongl. Commissarierne dervid bevända” m. m. Sedermera åtog sig Adeln i Halland, enligt 3 §. i Riksdags-beslutet den 27 Augusti 1664, att, likasom den i Skåne, ”hålla 2 knektar af en bäst, dock så att donerade, köpte och förplanlade gods dersammastädes blifva vid det kontraktet, som, i Drottning Christinas tid med dem upprätladt är”, ock, enligt 4 §., att lika deltaga i båtsmanshållet af dem ”tillhörige eller förundte bönder, dock förbehållna sätesgårdar och vekedagsbönderne”, men i öfrigt skulle inga gods, "de vare sig under lån eller allodialrätt, ehvarest de ock äro belägna, eller ock af hvem de helst besittas, frälse eller ofrälse, så väl som enkors eller omyndiga barns, icke eller Adelns betjenles förlänta gods och gårdar, vara härifrån frika linde”. Vid 1668 års Riksdag förnyade Halländska Adela åtagandet om kncklehållet, och Adela i allmänhet Kongl. Maj:Is Nåd. Proposition, N:o 29. i allmänhet det om båtsmansliållet, enligt 6 och 7 §. §. i riksdagsbeslutet den 22 September samma år; och vid 1672 års riksdag belefvades, enligt 3 §. i riksdagsbeslutet den 18 December sistnämnde år, att Ridderskapet och Adeln i Halland skulle hafva samma ulskrifningsförfattning, som gällde i de öfriga provinserna, ”så vidt deras skattlagda bönder angår.”
På desse grunder, få hos E. K. M. Riksens Ständer i underdånighet hemställa, att högstberörde förbud, så vida detsamma skulle kunna anses innefatta hinder emot bildandet af ifrågavarande Talare-sällskap, matte i Nåder upphäfvas. Vid. fiågan åter om Tull-Rätternes afskaffande» har hos Riksens Ständer i öfvervägande kommit, hurusom desse Rätter utgöras af personer, hvilka, efter hvad understundom inträffar, ega föga eller ingen Lagkunskap och hvarken kunna bedöma förekommande mål, som ofta äro af ganska invecklad beskaffenhet, eller hafva urskiljning, att dervid rättvist tillämpa de flerfaldiga Författningar, som röra Tullväsendet, de många tillfällen att förtiga, då, vid närvarande förhållande, Ledamöternes redlighet, genom egen fördel, sättes på prof; oell emedan Tull-Rätternes närvarande organisation icke synes svara emot de fordringar, som skäligen böra kunna göras af en Domstol, der medborgares egendom och välfärd uti så betydlig mån sättas i fråga, hafva Riksens Ständer alltså velat hos E. K. M. underdånigst anhålla, det, Tull-Rätterne måtte upphäfvas, samt de mål, som hittills blifvit af dem handl agde, hädanefter, så vida Gränse Tullarne komma att fortfara, varda till pröfning och afgörande upptagne, antingen af Rådstufvu-Rätt i Städerne, eller af närmaste Härads-Rätt på Landet, allt efter som E. K. Mtorde finna för 6o Underdåniga Skrifvelseri godt att härom, efter sig företeende localä omständigheter, förordna. Hvad vidare angår det yrlcande, att Kärn-! mar-Rättens Revisorer borde ega rättighet, att fullfölja anmärkningar, så väl emot högre, som lägre redogörare af allmänna medel; så hafva Riksens Ständer inhemtat, att, enligt stadgad ordning i afseende på sådane anmärkningar, sorn angå något E. K. M:ts och Rikets Collegiam, eller annat publikt Verk, med lika värdighetj eller någon deras Ledamot, eller ock sådan högre Embetsman, som för sin befattning är endast K.
Presterskapet, angående föreslagna bestämmelser till minskande af transport-sökandet bland —: B. II. 412, 448; lil. 4 A. 5, 12; U. IV. 472, A. 493. — p —' J 91 Presterskapets aflöning, angående grunderne för en förändring i siittet för utgörande deraf: I. 233 316 R326; B. V. 58. 238, 242, A. 258, 259. 264, 266. 273, 275, 276; U. IX. 148, 178, 364, A. 365, 366; E. X. 247. — —, rörande sättet för dess utgörande, samt de för presterskapet gällande befordrings-lagar; motion af Grefve Carl Ludvig af Ugglas: se Motioner. — löne-reglering, angående åtgärder till fortskyndande och fullföljande deraf, samt om graderadt minimum dervid för Komministrars jemte vederlikars aflöning; motion af Friherre Rudolf Cederström: se Motioner. Preste-Ståndets representations-rätt, angående förslag till ändring i Riksdags-Ordningens föreskrifter derom: B. VII. 226, 301, 344, A. 349; U. Presthåporna på Oland, angående deras ställande till byarnes disposition: B. III. 663; A. IV. 13. Prest-val, angående förändring af stadganderne rörande—; motion af Friherre Johan August Posse: se Motioner. Printzencreutz, Bernhard Wilhelm von, dess yttranden: VI. 502, 505; VIII. 245, 307. Priskouranters upprättande å de i markegångs-taxorna upptagne persedel-slag, angående ändring i Kongl. Brefvet den 10