Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Domstolen framställda meuingar. Stats-Rådet Grefve Mörner afgaf särskildt yttrande så lydande: «Då det sistlidne sommar under Hans Excellens Justitie-Stats-Ministern Herr Grefve Sparres frånvaro blef mitt åliggande, såsom då tillförordnad Chef för Justitie-Departementet, alt för remiss till Högsta Domstolen i underdånighet anmäla ett inom Departementet uppsatt förslag till förändrade stadganden i afseende på qvinnas myndighet, ansåg jag det jemväl vara min pligt, att, innan ärendets föredragning, tillse huruvida det upprättade förslaget var uppstäldt med den tydlighet och bestämdhet att det skulle blifva lättfattligt för allmänheten och om detsamma jemväl innefattade en konseqvent tillämpning af den grundsats, hvaruppå det, enligt min underdåniga tanke, borde vara bygdt, eller att, med undantag för det åldersmått, vid hvars uppnående rättigheten att öfver sig och sitt gods råda skulle inträda, och hvilket för qvinnan bestämdes något högre än för mannen, samt hvad i afseende pä gifto - Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. JVI 106. 67 mannarätten för ogift qvinna finnes stadgadt, i öfrigt större friheter eller förmåner icke borde inrymmas medlemmar af det ena könet, än af det andra. Ett förslag i denna syftning kan otvifvelaktigt på flera sätt uppställas, och vid uppgörandet af det af Hans Excellens Herr Justitie—Stats-Ministern nu framlagda har den åsigt blifvit följd, att omskrifning hör undvikas af de lagrum, hvilka det är fråga om att förändra, men då det på ett .motsatt antagande grundade och med hufvudsaklig ledning af de stadganden, som igenfinnas i Lag-kommittéens år 1826 afgifna lagförslag, uppgjorda förslags hvilket på min underdåniga föredragning blifvit till Högste Domstolen rcmitteradt, i de delar, deruti detsamma afviker från föreskrifterna i nu gällande lag, vid den sedermera derstädes verkställda granskning deraf vunnit understöd och godkännande af Högste
Dlegcringö* formen, lentnat nåDigt bifall od) unDer De Dagar, font ncDatt fägaö, låtit utfårDa å Detta förflag grunDaDe ^örorDningar, nemligen: 1845 Den 13 Juni: a) <3itgåcnDe tillägg till görorbningen Den 9 9?o* vember 1844, ont intccfning af npttjanDe rätt till faft egen» Dom å (anDet; od> b) angåenDe werkjlälligbet af UnDer»räftö Dom i en Del fkulD» forbringemål; „ Dcu 19 2lutjuftt: a) ont uppfjäfroanbe af f>wab färffilDt flabgabt är, angåenDe voaD från DvåDfhifmurättcit i §af)lun; „ b) angåenDe änDrittg af 4 §. i Sagen för Dvifctö ©tänberé Q3attk Den 1 SDlarö 1830; „ c) 5lnfwarigl)eté(ag för Sviketö ©tänberö fullmäktige i banken; od) „ D) ottt attfroar å Den, font fkaDar annan nteD liféfarligt wa» pen; famt „ Den 20 november: a) angåenDe gemetifantma ranfakningä» fjäkten od; tittgsflällen för färjkilDa l)äraDer; b) angåenDe erfättning till witnen i brottmål; c) ont uppl)öranDe af jkplbigljetett att l)o$ hofrätt betala löfen od) flätnplaDt papper för banölingar i reviftonefaker; D) ont joröé eller lägenhets? afflåenDe för allmänt bct>of; od> e) i affeenDe på f>anDel om lösören, forn köparen låter i fal» jarené wårD qwarblifwa. £)fu>er
Allm. Försäljning: S Strandvägen S. Riketelefon 22 8 ». Allm. Lindh-Hygrell, O C H Allm. fel. Sparkassa 5 % p r o c. Allm. AKTIEBOLAGET STOCKHOLMS TandläkarelSLW.Widfond Drottnlngg. — Rikstel. I Garanti för hållbarhet. Tandläkaren D:r Erik G. Åkerlund har efter fleråriga studier och praktik i Nord-Amerikas Förenta Stater öfvertagit och fortsätter T a n d l. Carl Rosanders praktik i n:r 36 Malmskilnadsgatan. Allm. Professor G. Cederschiöld har flyttat till Engelbrektsgatan 5. Tel. Österm. (S. T. A. Vinterkurerna (lokt. — l maj) mycket verksamma. Fru Sofia Larsson, Jönköping. " Örtmixtup " MAGSJUKDOM. Har rönt exempellös framgång. Flera tusen människor välsigna den. Rekommenderas af läkare och barnmorskor. på f n sats kosta 4: 40 pr sats. Sändes på järnväg mot efterkraf, på båtar endast då den är förut betald. Uppgif den sort, som önskas af de tre sorterna. Endast hel sats sändes. Hellösande för kronisk förstoppning, magkatarr m. m. Halflösande för magsyra, kolik, gallsten m. m. Bindande för tarmkatarr, diarré ra. m. — Jönköping i januari 1899. Rikstelefon. Zarssen, Östra Jönköping. Storgatan 63, mm endast 1 5, SINGERS FILIAL. Duktyger, Handdukar, Näsdukar, Lakanso c h Örngåttslärfter. Hollands Madapolam, Longcloth, Piqué. Vadstenaspetsar o c h Broderier. Låga, bestämda priser. Peterson &amp; C:o. Kegeringsgatan I Carolina Östemans Handarbetsskola, Lästmakaregatan 1 4 &amp; 1 6, — Stockholms Intecknlngs-Garantl-Aktlebolag. — Hufvudkontor: Malmtorgsgatan n:r 1, öppet 10 — 3. Afdelningskontor: Biblioteksgatan n:r 1 3, öppet kl. ValO — 3.
1 sitt hvita Mr, sina oräkneliga egendomliga kostymer, utmarkta för farger, lika bjärta som ovanliga i sammansättningen, sitt glada, friska mod, sina nerver af stAl, sin häpnadsväckande energi och outtröttlighet, rar hon med ett ord typen för den inför offentligheten framträdande amerikanska kvinnan. H r s Auery, kongressens favorit, var en behaglig, framstliende kvinna, hvars talang gjorde sig mycket gällande. Dessa båda damer hade uppgjort gkngen af alla dessa sessioner som höllos i f. d. A r t Palace vid Lake Shore i Chicago. Den storartade byggnaden hade nyreparerats för ändamhlet och innehaller en mängd kolossals hörsalar, hvilka dock voro s % öfverfyllda, att vid en aftonsammankomst flere tusen personer maste vände om af brist p&amp; utrymme. &amp; uttiosex sessioner höllos i tolf olika salar under denna betydelsefulla ~ e c k a och antalet talarinnor uppgick till flera hundra. Xkgot bestämdt antal kan ej nppgifvas, d % programmet sällan följdes fullt exakt. Bredvid ofvannämnda damer stab, bland de amerikanska h i n - norna, den gamla vördade h c y Stone med det milda kvinliga nttrycket, som troget kampat rid Susan Anthonys sida, D: r Entz ' ly Hozclmd Stozce, President of the Woman ' s Enfranchisement Association of Canada, iidis Jewie de la LozZer, President af Soi-osis, U r s Elizabeth Butler, och Mrs Hackett-Stevenson från Chicago samt den berömda predikanten Rev. A m a Shaw. Bland de ntliindska representanterna står främst Comtess of Aberdeen f r h Skotland, hvilken genom sin fllantropiska verksamhet bland de fattiga i England gjort sig allmänt känd. Hennes, förmåga som talare var icke framstkende, men man kände att hon genomlefvat hvad hon talade om. JIadanze Rogelot, den nitiska arbeterskan bland de eländigaste kvinnorna i Paris och president vid den andra krinnokongressen i Paris, var mycket uppburen.
Emedlertid torde Konungens Nådiga Skrifvelse komma att remitteras till det Utskott, hvilket under denna Riksda g så oaflåtligen sysslosatts med financeoch låne-förslag; men då all ensidighet är farlig äfven vid Rikets Ständers Utskotts kraftansträngning, vågar jag hoppas, att Högloflige Ekonomiutskottet icke längre skall underlåta, att, medan StatsUtskottet i financielt hänseende handlägger den Kongl. Skrifvelsen, begagna tiden, att taga landets allmänna Ekonomiska ställning i ett närmare betraktande och efter Grundlagens bok - Den 15 December f. m. 45 bokstaf, ”i anledning af i Stånden väckte ”frågor, anmärka brister i de Allmänna llus”hållnings-anstalterne och förändringar der”uti föreslå.” Jag vet alt Ekonomiutskottet, efter den rådande meningen inom Utskottet, sökt att genom lån främja landets bästa, då det t. ex. med ett obegränsadt tillstyrkande, att använda Bankens medel till Spannemålsbelåning, kanske trädt BancoUtskottets rättigheter nog nära; jag vet, att Ekonomiutskottet, som i samråd med BevillningsUtskottet något vändt på bränneri-inrättningarne, så att äfven de smärre må åtkomma den näring, som dervid är att vinna; att vidare EkonomiUlskotlets function att föreslå hvad som kunde leda till näringarnes uppkomst i så måtto blifvit fullgjord af Bevillningsutskottet, som tullen t. ex. å salt blifvit höjd, förmodligen för att befrämja saltkokningen vid de inom landet befintlige saltkällor, emedan jag icke kan antaga, att ändamålet varit hvad som vunnits, att öka bevillningen , hvilket strider emot hvad Kongl. Maj:t, i dess Nådiga Proposition om StalsVerket, önskat, under det alt detta samma Utskott ansett
Under nästpåföljande 2:ne riksdagar blef detta förhöjda belopp bibehållet, men vid riksdagen åren 1828, 1829 och 1830 nedsattes kreditivet till 1,000,000 R:dr Banko, hvarjemte hälften af denna summa bestämdes för utomordentliga åtgärder till Rikets försvar, och hälften för andra högst vigtiga och angelägna föremål. Yid 1834 och 1835 års riksdag bibehölls samma kreditiv vid sistnämnde belopp, men vid riksdagen åren 1840 och 1841 nedsattes det ytterligare till 500,000 R:dr, dock med uteslutande af den förut meddelade bestämmelsen i afseende på kreditivets användande. Under 1844 och 184-5 års riksdag undergingo dittills gällande stadganden, angående ifrågavarande kreditiv, ingen förändring. Vid nksdagarne åren 1847 och 1848 samt 1850 och 1851 bestämdes meranämnde kreditivs belopp till 1,000,000 R:dr, hvaraf 500,000 R:dr anvisades för rikets försvar och 500,000 R:dr, allt Banko, för andra ändamål. Under sednast förflutna riksdag blef, med afseende å då för handen varande politiska omständigheter, ifrågavarande kreditiv förhöjdt till det af Kongl. Majit för detsamma föreslagna belopp, 2,500,000 R:dr Banko, hvarvid en summa af 2,000,000 R.dr afsågs för rikets försvar och 500,000 R:dr för andra angelägna ändamål. Utaf det sålunda, i anseende till erforderliga försvars-anstalter, då förhöjda kreditiv-beloppet hafva sedermera följande summor i stadgad ordning lyftats och efter skedda reqvisitioner från Riksgälds-kontoret utbetalts, nemligen: under år 1855 R:dr B:ko 800,000: » år 1856 » » 500,000: och » år 1857 » » 200,000: eller tillsammans R:dr B:ko 1,500,000:
R:dr utöfver kostnaden för de 220 båtsmän, som samma provins, på sätt nämndt är, rätteligen bordt hålla; och hafva på 16 Stats-Utskottcts Utlåtande N:o 85. grand häraf jemte andra uppgifna omständigheter, säsom provinsens i allmänhet låga ståndpunkt, fattigvårdens betydliga utsträckning m. m., ofvannämnde ledamöter föreslagit, att Rikets Ständer måtte tillerkänna rotehållarne inom Blekinge befrielse från allt beklädnadsbidrag, och i sammanhang dermed, såsom vederlag, beräknadt efter 9 R:dr på roten, för 1,300 sådane bevilja en tillökning af 13,300 R:dr uti det för båtsmäns beklädnad afsedda förslags-anslaget. Vidare är af Riksdags-fullmägtigen Nils Pettersson från Calmar län yrkadt, att, då de af Stånds-ledamöterne från Blekinge län åberopade skäl jemväl inträffade på Södra Möre härad, båtsmans-beklädnaden derstädes äfven måtte varda till alla delar ölvertagen af Staten, eller ock, om en sådan förmån icke kunde häradets rotehållare beviljas, minskningen i årliga beklädnads-bidraget åtminstone bestämmas Tre Riksdaler högre, än Kongl. Majit i sådant hänseende föreslagit, eller lill 8 R:dr Runt för hvarje rote. Uti särskild, inom samma Riks-Stånd väckt, motion hafva derjemte Anders Gudmundsson tillika med öfrige Riksdags-fullmägtige från Hallands län, anfört, hurusom denna provins vore af båtsmans-roteringen lika betungad som Blekinge; ty om äfven Blekinge hade flere båtsmän att underhålla, än som efter indelningsverkets grunder bort på samma provins belöpa, vore deremot de rustande derstädes befriade frän grundräntan, hvars utgifvande åter rotehållarne inom Halland finge, jemte roteringsbesväret, oafkortad vidkännas; och syntes derföre den lindring i båtsmans-beklädnadens utgörande, som kunde varda för någon ort beviljad, jemväl böra tillgodokomma de rustande inom Halland; hvarom således desse motionärer anhållit.
De allmännaste och mest lönande binäringar äro kolning och körslor för bergslagen och bruken, hvilka körslor bestå förnämligast i forslande af spannemål och andra förnödenheter från landsbygden och städerna till bergslagen och bruken, af tackjern från bergslagen till bruken samt af jern och trädvaror från bruken och sågverken till lastageplatsen Man har väl anmärkt att jordbruket eftersattes och lider genom dessa körslor i det att bonden af dem ej sällan hindras från arbete vid jorden i rätter tid, och använder på hästen, under bortovaro med densamma från hemmet, sin bästa fodertillgång; men häremot förekommer dels att körslorne Verkställas till större delen vintertiden, dels alt mångå om icke mängden af de bönder, som dermed sysselsättas, besitta så små och svaga hemmansdelar att de svårligen af jordbruket ensamt skulle kunna för sig och sina hushåll hemta en nödtorftig bergning, utan hafva ett ovilkorligt behof af biförtjenster, dels ock alt om äfven jordbruket skulle i någon mån iida af det omnämnde forslrngsarbétet, hvilket likväl icke kan med visshet antagas, tillfaller åter deraf en säkerligen mera afsevärd nytta andre provinsens vigtiga näringar, nemligen jernhandteringen och sågrörelsen, hvilka, berölvade ett sådant biträde, ej skulle kunna med framgång idkas. 22 En annan ganska inkomstgifvande binäring äger allmogen i Fryksdabls härads nedre tingslag och öfra delen af Kihls härad uti arbetsförtjensten genom timring, snickring och nyplöjning, hvarmed denna allmoge tillhandagå!’ icke blott i provinsen der byggnader och odlingar företagas ulan ock i flere andra delar af riket, dit arbetare från nämnde orter till stort antal årligen utvandra. Äfven angående desse utvandringar är det sagdt, alt de ske på bekostnad af Wermlands jordbruk, men Länet har god tillgång på arbetare och de utvandrande, qvarhållne i sin hemort året om, skulle åter med sin förvärfvade arbetsfärdighet der allt för litet gagna sig och andra.
Stangenberg, angående ersättning för husröta 1,815 r:dr 26 sk. 9 rst., jemte 5 procents ränta från den i Augusti 1841 tiH och med den 28 September 1843, 190 r:dr 42 sk. 6 rst., eller tillsammans 2,006 r:dr 21 sk. 3 rst., enligt Kongl, brefvet den 14 September 1843. Som, enligt hvad Rikets Ständer inhemtat, Svea Hofrätts ofvannämnda dom under den 22 September 1846 blifvit af E. K. M. i Dess Högsta domstol i nåder fastställd och kronans skyldighet att omförmälda belopp utgifva, således är slutligen bestämd, hafva Rikets Ständer funnit, det ifrågavarande 2,006 r:dr 21 sk. 3 rst. höra, på enahanda sätt som det uti föregående punkt omnämnda förskott, afföras. 3:o Kronan ådömd kostnadsersättning, 13 r:dr 16 sk., uti en rättegång emot bruksegaren B Beskows sterbhusdelegare angående egande-rätten tili åtskilliga laxfisken i Ljusna eif, hvilken summa, för fullföljd af kronans talan, blifvit, jemlikt Kongl, brefvet af den 29 September 1843, å depositionsräkning i Öfverståthå liare-embetets kansli nedsatt. Efter vunnen upplysning, att jemväl denna statsverket ålagda ersättningsskyldighet blifvit genom E. K. Ms nådiga dom af den 20 Januari 1846, fastställd, hafva Rikets Ständer beslutat, det berörda 13 ralr 16 sk. likaledes höra uti liqviden emellan Stats-kontoret och Riksgälds-kontoret å öfverskotten på statsverkets inkomster afföras. 4:o Ersättning åt protokolls-sekreteraren Heurlin, i egenskap af sekreterare hos kyrkolags-kommitteen, för förlorade löneinkomster, enligt Kongl, brefvet den 29 September 1843, 400 ralr.
För öfrigt kan Utskotlet icke medgifva sig obehörigt hafva handlagt denna faå» 72 Bevillnings-Utskoltets Utlåtande N:o 44* ga ; då Utskottet för sina förslag icke är bundet vid Propositioner eller enskildes Motioner; då Tolagen, jemte Tullbevillningen, utgår efter viss procent af varuvärdet, och vilkoren för meranämnde afgifts beräkning alltid varit i Tull-Taxan bestämda; då den egentligen är en af allmänheten utgående beskattning, samt fritagande från Tolag för vissa varor, hvilka borde med möjligen minsta ineller utförsels-afgifter belastas vid Tull-Taxornas upprättande, varit en med sjelfva stadgandet om Tolagen lika uråldrig praxis. Hvad slutligen angår Herr Poppii förslag om Tolagens upphörande emot ersättning till Städerna af Tullmedlen; så linner Utskottet deremot förekomma : att, då Tolagen för alla Rikets Städer torde uppgå till 4 & 5oo,ooq R:dr om året, Tullbevillningen, för att kunna bära denna summa, skulle fordra en betydlig tillökning i procenten, hvilken en annan tid kunde anses lör hög, och utan afseende på dess tillkomst blifva nedsatt; hvarigenom, då ersättnings-suraman alltid qvarstode, det allmänna komme att lida förlust; att, då Tolagen står i förhållande till en Stads rörelse och handel, men dessa, Städer emellan, äro föränderliga, hända kunde, genom det fixa bestämmandet, att en Stad, hvars rörelse aftoge, finge bibehålla en hög och mindre behöflig Tolags-ersättnings-summa, Bil. till Bevillnings-Utskottets Uti. N-o 44* 73 men deremot en annan, med stigande rörelse och allmänna behof, endast åtnjuta denna inkomst efter beräkningen för andra ej mera existerande handels-förhållanden.
Jag bestrider således denna anstalt, såsom bögst skadlig, och begär votering i första rummet derom, att räntan blott skall bestämmas till 2 procent. Herr Cederschjöld: Då nu fråga är, att Obligationerna skola ställas både å vista och på en månads uppsägning, får jag tillstyrka, alt å vista må gälla blott på Afskrifnings-räkningen, och att alla Obliga® Den a December e. m. 63 tioner blifva på en månads uppsägning, på det myntrepresentativen ej må onödigt förökas; ty ställde å vista skola Obligationer blott vara ett löpande mynt, och i delta afseende hafva samma verkan på myntvärdet, som en utsläppning af vanliga Bancosedlar. Jag anhåller derföre om den proposition, att Afskrifnings-räkningen må blifva å vista, och Obligationerne på en månads uppsägning. Friherre af Nordin ^ Carl Johan: Jag förenar mig i Herr Cederschjölds åsigt, att göra skillnad i räntan emellan Obligationerne och Afskrifnings-räkningen. Jag tror, att Afskrifnings-räkning ej bör äga rum utan å vista och med låg ränta; men Obligationerna deremot bära något högre ränta, men hafva någon bestämd uppsägningstid, och i sådant afseende föreslår jag minst 2 månaders uppsägningstid och högst 3 procents ränta. Afskrifnings-räkningen deremot bör vara, som sagt är, å vista. Jag anhåller alt detta måtte blifva contra-propositionen. Herr Rosenblad: För att mera afse utgången än tillfråga egna åsigter, skall jag förena mig med Herr Cederschjöld och Friherre af Nordin, uti den jemkning af Japropositionen, att Obligationerna må ställas på minst 2 månaders uppsägning, men Afskrifnings-räkningen blifva å vista. Jag skall dessutom ärligt på förband gifva till - 64 Den i December e. in. känna, atl jag tänker föreslå, att på Afskrifnings-räkningen ej må insättas några Statens medel, tj dessa skulle då upptaga liela summan, och Bankens rörelse i detta' afseende ställas på nya sedlar, hvilket är högst vådligt. Jag förenar inig med Herr Cederschjöld i anhållan om framställning af hans proposition. Herr Hjerta:
Prot. 1865 dt 1866. 5 Sami. 1 Afd. 16 Haft. 2 Bevillnings-Utskoltets Betänkande N:o 20. räknas, uppgå till 242,267 R:dr, synas de af Rikets Ständer vid denna riksdag, oberoende af Franska traktaten, vidtagna förändringar i afseende å tullsatserna icke kunna utöfva någon inverkan på tulluppbördens belopp; och ehuru de nedsättningar i införselsafgilter, hvilka, till följd af nämnda traktat, skola med år 1867 träda i kraft, beräknats kunna medföra en minskning af 1,670,213 R:dr, anser Utskottet likväl, vid det förhållande att tullinkomsterna, under den tid Franska traktaten redan varit tillämpad och oaktadt de icke obetydliga nedsättningar i tullafgifter, som redan inträdt, långt ifrån att undergå någon förminskning, tvärtom visat sig vara i stigande, samma inkomster, i likhet med hvad Kongl, Majit i sin nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof föreslagit, kunna beräknas till 15,500,000 R:dr, till hvilket belopp Utskottet derföre hemställer, att de må upptagas. 2:o. Postmedlen. I likhet med hvad Kongl. Majit i nåder föreslagit, och oaktadt Rikets Ständer beslutat att rekommendations-afgiften vid sluten rekommendation må nedsättas från 35 till 24 öre, hemställer Utskottet, att postmedlen, hvilka år 1864 uppgått till 2,200,000 Ridr och äro afsedda alt uteslutande användas för Postverkets stat och omkostnader, må så väl bland inkomster som utgifter uppföras till Ridr 2,000,000: — 3:o. Stämpelpapper saf giften. Denna afgift har under nedannämnda år lemnat följande inkomst, nemligen: år 1861 R:dr 1,544,382: — » 1862 » 1,790,138: — » 1863 » 1,764,619: — eller i medeltal R:dr 1,699,713:
Pä det aldra högsta måste det förundra mig och en hvar, att då förre Chefen lör Statens jernvägsbyggnader och hans tekniska biträde i sitt underdåniga yttrande af den 14 November förlidet år, inuefattadt uti Stats-Utskottets Memorial N:o 14, så öfverbevisande detaljerat alla de olägenheter, som uppstå af bredspåriga banor med lätt öfverbyggnad, samt deraf följande jemförelsevis hög anläggnings kostnad och ringa uthållighet, Herr Kapiten Nordenfelt icke dess mindre ännu vill tillstyrka banor med denna konstruktion, den sämsta af alla, och derigenom äfven den dyraste. Jag kan deri icke se annat, än ett sträfvande att slutligen komma till bredspåriga banor öfver allt, med stark öfverbyggnad, ty ombyggnaden blefve snart en oundviklig följd af den svaga konstruktionen. Den så mycket omordade olägenheten af omlastningen, ifall smalspåriga jernbanor äfven infördes, är i sanning ett hjernspöke, frammanadt i behaglig tid, för alt dermed förskräcka dem, som icke vilja eller kunna taga reda på rätta lörhåilandet. Sedan man fått sig faktiskt bevisadt, all omlastningen icke kostar mera än ett öre per centner, och att knappt 5 °/0 af rörelsen på jernbanorna gå mellan ändpunkterna, må man väl kalla fruktan för omlastningen ett hjernspöke. Dessa mina anmärkningar vore, likt Ehrensvärds bekanta resebeskiifning, alltför korta, om icke andras utlåtanden varit för långa.» Stats-Utskottefs Memorial M 77. 67 Afdelningen heslöf, ott, sedan dessa anföranden blifvi ttill Protocollet aflemnade, frågan skulle till en annan dag hvila på bordet. Som ofvan. Ex Protocollo Oscar Arehn. Utdrag ur Protokollet, hållet hos Stats-Utskottets Afdelning för Riksgälds-verket rörande ärenden den 19 Mars 1863.
Besv.a. Otc. Utskltl,No6x. församlingarna hvar för sig, till understöd för fattigvårdens bestridande, mot sitt ali* manna ändamål, hittills fått, inom Carlstads f. d. Superintendentia, eller nuvarande Biskopsstift, af Läns Hospitalet disponeras, som följd hvaraf ock de församlingar inom be» rörde Stift, hvilka ej redan, genom serskildta Kongl. Resolutioner, denna inkomst återfått, länge befunnit sig i saknad af ett bidrag för sina fattigas underhåll, som varit ämpadt att göra denna skyldighet mindre betungande; och då en återgång härutinnan, långt före detta, synes hafva bordt ega rum, ej mindre i stöd af Kongl. Majus ofvanåberopade Nådiga Resolution, den 39 November 1750, som till hela Carlstads Stift utsträcker den för Phjlipstads och Nyeds Bergslager då i underdånighet sökta och beviljade befrielse från fattigprocentens aflemnande till Carlstads Hospital, än sorn följd af 7 §- 3 Morn. af Kongl. Majlis Nådiga Resolution uppå Presterskapets Besvär den so November 1786, derigenom förklaras: ”alt, då hvarje församling pvägerligen är förpligtad att underhålla och försörja sina egna så kallade husfattige Och allmosehjon," (ett åliggande, som, genom Kongl Majus Nådiga Kungörelse, den 5 December 1788, än ytterligare blifvit stadfästadt,) ”samt |:dels procenten af arfskiften alltid utgjort en af fattig Cassans lagliga och ordentliga inkomster, hvilka, vid de årliga utdelningarne, slika fattiga tillfalla, Stats samt Allm. Besv.o. Oec..Utsk Uti. N:o 6 x> 7 Kongl. Majit funnit berörde fattigprocent af Summa Inventarie hädanefter böra till för. samlingarne öfverlemnas, att, på förut vanligt sätt, aavändas öfver hela Riket,” tillstyrka Utskotten vördsamt, det behagade Rikets Höglofl.