Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
(Stats-Utsk:s Utlåtande N:o 157.) S. A. K. 1 anledning af hvad Rikets Ständers sistlidna år församlade Revisorer, rörande då verkställd granskning af Statsverket saint andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1857, i afgifven berättelse anmält, samt vederbörande förvaltande Verk och Myndigheter, såsom förklaringar deröfver, hos E. K. Majit underdånigst andragit, få Rikets Ständer i nedannämnda ämnen, hvilka blifvit upptagna särskildt för hvarje dermed befattning egande embetsverk och myndighet, följande i underdånighet anföra: Stats-Konloret. Enligt hvad redan 1858 års Slats-revisorer omförmälde, hade, på grund af Kongl. Rrefven den 20 Oktober 1832 och den 25 Januari 1842, ett belopp af 300 R:dr Banko under revisions-året, likasom föregående år, af 6:te Hufvudtitelns anslag till extra utgifter utbetalts såsom arfvode åt polisens ombud vid Pantlåne-inrättningen i Stockholm, Bih. till B. St. Skrifvelse N:o 136. hvilken utgift syntes Revisorerne rätteligen hafva bordt påföras anslaget till hufvudstadens polis; inen då detta anslag redan länge varit för ändamålet otillräckligt, så att stadens bidrag till polisens underhäll måst tid efter annan i väsendtlig män ökas, hade Revisorerne väl, hvad anginge den förflutna tiden, ansett berörde utbetalning icke böra blifva föremål för någon anmärkning, men uttryck t den förmodan, att då nämnda anslag blifvit vid sislförflutna riksmöte betydligen tillökt, någon anvisning af berörde beskaffenhet på extra utgiftsmedlen ej vidare skulle finnas vara af beholvet påkallad; och hade Stals-kontoret, sorn delade Revisorernes åsigt, uti sitt i anledning häraf afgifna underdåniga utlåtande, till E. K.
Jag kan icke gå så långt i konservatism, att jag vill bibehålla äfven det obestämda, hvarföre ock jag tillstyrker, all man i delta afseende stadgar den tidpunkt, hvilken af dem, som torde bäst förslå saken, icke blifvit ansedd skadlig. Ur Ribbing: Skolstadgan, såsom bekant är, bjuder, att hvarje skoldirektion liar, alt uppgöra förslag lill reglering af läselerminerne inom hvarje skoldistrikt, och alt skoluuderstyrelseu 5 h. n 178 Dea 29 Maj. lyder under konsistorii vård och inseende, och då det år att förmoda, att inom hvarje skoldistrikt olika reglementen uppgöras i afseende på lästei minerne, skulle jag tro, ali tiden för iärarnes afflyttning icke kan utsättas lill slutet af hvarje termin. Jag tror, att den ena liden på ett ställe är mera lämplig i och för skolan än en annan pä ett annat ställe, så vida man ej vill bestämma sig för slutet af december oell jultiden, dä gemenligen undervisningen upphör; men härvid är likväl att ihågkomma, att de flesta skolorne inora riket äro ambulatoriska och fortgå nästan hela äret, så alt ganska fä mcllanlermiuer finnas, åtminstone sommartiden. Pä grund häraf, tror jag, att Ekon.Utsk. icke kunnat bestämma någon annan årstid som blir mera lämplig för hela riket, än den föreslagna, och jag anhåller alltså all K. o. Ad. ville bifalla förevar, betänk. Hr von Hartmansdorff: Hr von Hohenhausens anmärkn. att en viss för hela riket gemensam flyttningstid för skollärare bör antagas, är ganska riklig; ty då en skollärare söker, att frän ett stift för Hyttas till ett annat, skulle eljest betydliga olägenheter uppstå. Gr. Gyldenstolpe har äfven rätt derutinnan, alt jag underlåtit uppgifva den tid, jag dertill ansåge lämplig, men jag skulle hafva godtgjorl denna förgätenhet, äfven om jag dertill icke blifvit uppmanad i några spetsiga ord.
Uppgift till Mantals* och ©FattfFrifningen i 91. 91. ©ocfen för Sr 18.. 4. gormulaire. Sölantalö* och ®FattfF.rifningö*Sängb uti 91. 91. ©otfen (Stab) för Sr 18.. 5. gormulaire. ©antmanbrag öfwer 91. 31, gögberiö 9Jlantalö* o c f) ©fatt* fFrifningé>*Sängber för Sr 18.. 6. gormulaire. Uppgift till 9)?antalS* oel) ©Fattffrifningen uti ©tabén 91. 91. för Sr 18 .. 7. gormulaire. Uppgift till SiateringSsSommitteen i 91. 91. ©ocfen för Sr 18.. 8. gorm ulaire. Sän för Sr 18.. 9. gormulaire. Uppgift till £a;reringö*©ommitteen i 91. 91. ©tab för Sr 18.. 10. gormulaire till 2)ebet*©ebel. gol. för Sr 18.. 11. 91:o 1. £aperingö*Sängb, hwaruti ttppfecfnaé innehafware af Reinman, Sägenheter, SBerF och inrättningar, af OwilFa eganberätté*afgift crläggeé i 91. 91. ©ocfen för Sr 18.. 12. 23 i l a g a till 91:o 1. $Pröfningé> Säng b öfwer afgiftcn för be 23ränwinöpannor, bwitfa titt bcgagnatrbe Mifwit anmälbe wib 9)?antalé Srö 23e* wittningé Sän för Sr 18.. 33. ©ammanbrag öfwer £arcringS Sän för Sr 18.. 38. ©ummarifft Gytract öfwer bela 23ewiltningen efter 18..
Den andra artens världsförklaring är den vetenskapliga resignationens, och dess grundval en psykologisk principium identitatis. Den hvilar på den obevekliga vissheten om, att allt tänkbart innerst måste vara af samma art, och att världen är en fortlöpande process, i hvilken människan blott kan konstatera den företeelsernas aflösning af hvarandra, hvilkens konstanta återkomst hon med en bild från det område, hon vant sig att anse såsom mest oomkullrunkligt och obevekligt, kallar lag. Det är detta betraktelsesätt, Demokritos första gången gaf en formel af vetenskapligt bindande konsekvens. Vi som lefvat under den sista period af triumf, som en dylik vetenskaplig åskådning firat, men äfven i den reaktion däremot, som fyller det senaste decenniet, vi veta bäst, hvar skon klämmer i en dylik lifsuppfattning och hvarför den religiösa proselytrörelsen med krucifix, vigvatten och andeskådning väckt sådan anklang. Det är hjärtat, som icke tål att underordna sig under tanken men själf vill härska, fantasien, som känt sig instängd som stormen i Ulysses’ säck, och som nu brusar ut med komprimerad luftshäftighet. »Hvad hjälper oss», ropa i chorus de nyomvända, »er prosa, gömde den också all världens sanning, när det är poesiens äfventyrsresa bland skyarna, som ej vår själ kan undvara, hvad hjälper oss resignerad förklaring, när det är efter upprättande helgelse vi längta». Vetenskapen själf, som ej har med sina resultats praktiska värden att skaffa – för det sörja bolag – svarar ej härpå, helst som den blifvit skygg inför den mängd af falska växlar, som i dessa svindeltider dragits på den, och som den aldrig lofvat infria. Men för den spekulativa empirien blir frågan annan. En filosofisk lära utan all tillämpning är blott ett tankeexperiment, och skulle ej den vetenskapliga världsåskådningen hafva något att svara på dessa passionerade tillrop, vore den praktiskt värdelös (hvilket vill säga detsamma som amputerad och själfdöd), ty verkligheten kan kanske undvara religion, men säkert ej religiositet. Lyckligtvis är den vetenskapliga spekulationens resurser vida större än motparten vill erkänna.
Maj.ts Nådiga Skrifvelse N.-o 36. 5 §• i4- Banken vare pligtig att till en hvar, som kostnadsfritt för Banken der inlevererar silfver, utgifva motsvarande summa i Bancosediar, beräknad efter 128 sk. för skålpund victualiefint silfver, utgörande, enligt Kongl. Förordningen om Myntfoten af den 25 Junii i83o, En Riksdaler Specie» §• i5» Bankens sedlar skola lyda på bestämda summor; börande sedlarnes högsta och lägsta belopp, samt deras mellanafdelningar serskildt fastställas, på sätt i 10 stadgadt är.. I sedelns text insättes Bankens förbindelse att densamma, vid anfordran, inlösa, i öfverensstämmelse med 1 och 2 §§. uti Myntbestämningslagen af den 1 Mars i83o, hvarjemte åberopas den Lag, som stadgar straff för efterapning eller förfalskning af Bancosediar, samt för utprånglande af falska eller efterapade sedlar, äfvensom belöningen för upptäckten af dylika brott» Sinifrån den dag då Myntbestämnings-lage» af den 1 Mars i83o träder i. verkställighet, enligt hvad serskildt derom förordnas, åligge det Banken att, enär så påfordras, sina sedlar med Svenskt Silfvermynt inlösa, elter 128 sk. i Bancosediar för hvarje Riksdaler Specie, af den vigt och halt, sorn Kongl. Förordningen om Myntfoten af den. 25, Junii r83o be stämmer. 5- «7- Banken må ock, efter serskild öfverenskommelse, i utbyte mot Svenskt silfvermynt, lemna guld och silfver i plansar, utländskt guldeller silfvermynt, eller vexlar på utländsk metallisk valuta, härrörandefrån det credi ti v å utrikes ort, som vid hvarje Riksdag för Bänken öppnas bör, genom ett af Konungen och Rikets Stander fattadt beslut. §• ' 8.
» När jag jämför min barndom med deras, tycker jag de äro vanlottade, hur bra de Boken sjönk ned i Magdas knä. Stora tårar än kunna ha det för öfrigt. Ty ingenting, ingenföllo sakta utför hennes kinder, framlockade af ting kan ändå jämföras med gamla, kära Eingemedlidandets milda genius by och det friska lifvet därute! » • Tåget stannade ånyo. Dörren flög upp, en » Du lilla toka på tretti år, » genmälde han då herre steg skyndsamt in, och så slogs dörren och afslutade så argumentationen på sätt som åter igen. I nästa ögonblick hade han vändt sig om: hans och Magdas ögon möttes. han för " bäst fann. Var det hallucination eller var det verklighet? Inne vid kupéfönstret satt nu Magda och stuHade hennes tankar frambesvurit hans bild, eller derade, denna gång dock ej någon medeltidsvar det verkligen han, Einar Skotte, som stod eller skolflicksroman, utan i dess ställe en lefframför henne, manligare än förr, men sig änvande nutidsbild, med så mycket större intresse dock lik, med ögon så vemodiga, djupa, talande — för henne som hon känt författaren under sin » Förlåt, » bröt han slutligen tystnaden, som första ungdom och då till och med — det måste började kännas pinsam för dem bägge, » förlåt hon erkänna — haft en viss förkärlek för hoatt jag steg in här, men jag valde verkligen en nom, utmålat honom med alla fullkomlighetens » Eökning förbjuden », ty när jag försökte mig färger och ibland i vakna drömmar tyckt sig in i rökkupén, stod där luften hvit och tjock som vandra vid hans sida lifvet framåt. Det hade moln.
Att den vid detta tillfälle skulle låta något tala om sig låg emellertid nära till hands, då ej blott från alla orter i vårt land, där dotterloger af Stora Landslogen finnas, utan ock från utlandet maldes, att deputationer skulle infinna sig för att å talrika bröders vägnar hylla den IX:de provinsens högste styrande mästare. Men liksom Frimurareordens vanliga sammankomster äro strängt slutna, så äga ej heller på dess högtidsdagar andra än ordensmedlemmar tillträde. Så ock nu vid konungens jubileum. A f utrymmesskäl kunde emellertid ej ens för ordensbröder tillträde lämnas för mer än inemot nio hundra, representerande alla grader och alla loger i landet. De, som fått tillfälle deltaga i den ovanliga högtidligheten, medförde dock helt säkert därifrån ett minne för lifvet, ett minne, lyst af strålarne från det » Heliga ljus, Som adlar glädjen och helgar sorgen » — Och mången torde genom det till innehållet som alltid tankedigra och till formen fulländade anförande, som konungen vid detta tillfälle höll, hafva fått en djupare inblick i frimureriet och dess sinnebildligande af det mänskliga lifvet, än han erhållit under hela sin frimurarebana. — Att ingå på någon utförligare skildring af Frimurareordens historia eller förklaring af dess ändamål är här ej platsen. Så mycket torde dock kunna sägas, att man måste gå många, många århundraden tillbaka för att finna spåren af dess upprinnelse. Sannolikt var Frimurareorden känd och införd i Sverige redan under medeltiden, ehuru dess verksamhet här såväl som i flere andra länder, dels på grund af förföljelser, dels af andra orsaker, sedan låg nere i flere århundraden, tills den i förra hälften af 1700-talet återupplifvades och därefter ägt bestånd. DET NYASTE PORTRÄTTET AF H. MIT KONUNG OSCAR II. Angående Frimurareordens syfte hafva under tidernas lopp förekommit mångahanda gissningar och misstydningar, de senare framkallade dels af illvilja, dels af vidskepelse. I vår upplysta tid kvarstår intet däraf. För en hvar är det nu kändt, att ett af Frimurareordeus hufvudsyften är att öfva barmhärtighet.
I anledn. hvaraf Gr. Posse, Arvid, såsom äldste närvar. Grefven, emottog klubban och öppnade plenum. Justerades i5 prot.utdr. för denna dag f. m. Ånyo föredrogs och bifölls StatsUtsk:s d. i G sisth Nov. e. m. på bordet lagda berättelse N:o 344» ang:de verkställd granskning af Förvaltningens af Sjöärenderna, K. M:s Flottas med flera Departements räkenskaper för år i8ji. Lades till handlingarna StatsUtsk:s d. 26 sisth Nov. e. m. på bordet lagda berättelse N:o 345, ang:de verkställd granskning af K. QuarantainesCornmissionens i Stockholm räkenskaper för år 183 1. Vid förnyad föredragning biföll R. o. Ad. StatsUtskts d. 26 sistl. Nov. e. m. på bordet lagda memor. N:o 346 i fråga 0111 revision af lazarettsoch curhus-fondernas räkenskaper. Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtsk:s d. 26 sisth Nov. e. m. på bordet lagda betänk. N:o 34.7, ang:de hos R.. St. till afskrifning eller ersättning anmälda utgifter å öfverskotten af statsverkets inkomster under åren 1827—i83i. Ånyo föredrogs och bifölls Bevilln.Utskts d. 26 sisth Nov. e. m. uå bordet lagda memor. N:o 37, anatde stad - Den 4 December e. m. gande i bevilln.forordn. i afseende å centonalens öfverflyttning på ailm. bevillningen. Då nu ånyo föredrogs Bevilln.Utsk:s d. 26 sisll. Nov. e. m. på bordet Ingda betänk. N:o 38 med förslag till förändringar i 3:dje oell 4-de ari. af bevilln.forordn., blef detsamma ånyo hegardt på bordet af Hr Stuart, Fredr. Christopher, samt Gr. v. Fersen, Hans.
Bank utfärdade, ännu icke inlösta, obligationer för Bankens försträckningar under x 808 och 1809 års krig R:dr 3,520,000: 2:0 innestående byggnadsoch reparationsfonder för Götha, Södertelje och Strömsholms kanaler 595,868: Transport: 4>n 5,868: Transport; 4»115,868: T:o utelöpande, för närvarande o uppsägbara, obligationer . • 6,750: — —4122618- hvarför räntan utgick efter 5 procent å ett kapitalbelopp af 13a,618 R:dr och efter 4 procent å ett kapital af 3,990,000 R:dr. Utom de å dessa skuldsummor upplupna, outtagna räntor, bestod den räntefria skulden vid sam ma tid af 1:0 influten lösen för å skattejor den växande ekskog . R:dr 179,561: 34- — 2:0 återstoden af den, vid Kongl. Nummer-Lotteri-Inrättningens upplösning, till RiksgäldsKontoret Öfverlemnade så kallade .Brudgåfvo-fond samt några insatser till en inställd Lotteridragning 23,962: 6. 7. 3:o Hjelmare-kanaloch sluss verks-reparationsfond „ 19»144: Riksgälds-Kontorets räntebärande fordringar och tillgångar uppgingo, vid slutet af förenämnde halfår, till De Transport: 4,189,552: De räntefria fordringarne och tillgångarne^ med undantag af upplupna, men icke förfallna räntor, uppgång0 t'1) , „ 2,439,042: och utgjordes af fordringar för meddelade lån R:dr 196,943: 45.
J25 let lämpligast finner; dock under vilkor, att Magazinet oell Torkhuset icke föryttras, utan förbehälles Kongl. Majit och Kronan, att, efter trenne rnänaders förut skedd uppsägning, fa, emot enahanda hyra, som Veterinaire-Inrättniugen af andre personer derföre erhållit, begagnas, enär ornständigheterne kunna så påfordra; hvaremot Utlåtandet afslogs, i fråga om det af Utskottet tillstyrkta anslag af 5000 Rdr Banco till dessa Byggnaders iståndsättande. S. D. Stats^Utskottets, den 13 i denna månad, på bordet lagda Utlåtande, N:o 320, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående liqvid emellan Förvaltningen af SjöArendena och Allmänna Magazins-Irnättningen, för det till Flottans behof i Carlskrona befintliga Proviantlager, föredrogs nu å nyo och bifölls. S. D. Då nu å nyo föredrogs Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, sedan den 18 i denna månad, på bordet hvilande ytterligare Utlåtande, N:o 96, i fråga örn Städernas Inqvarterings-besvär, beslöt BondeStåndet, som vidblef dess i detta ämne förut fattade beslut, att lägga ifrågavarande Utlåtande till Handlingarne. S. D. Bevillnings-Utskottets, sedan den ig i denna månad, på bordet hvilande Memorial, N:o 52, med Voterings-proposition, angående Bevillning af Krono-Uotsar, föredrogs åter och gillades ; och blef samma Utskotts, likaledes den 1 8 i i2§ Vrot.
Läder arbeten, ej specificerade, förtullas med 50 procents förhöjning å tullen för det läder, hvaraf arbetet hufvudsakligen består. * Läster till Skoarbeten Fria. Lök, alla slag, ej specificerade \ skålp. — 2 * Magnetsten, oinfattad Fri. Mais . Fri. Limoner, friska; hänföras under Citroner. Litzari; hänföres till Färger, andra slag, ej specificesalta; hänföras under Frugter, inlagda. rade. Limonsaft; hänföres under Citronsaft. Läder; se Hudar och Skinn, beredda. Linser; se Spanm&l. Machinerier, ej specificerade; se Redskap, Lithografier; se Kopparstirk. Magnesia; hänföres under Apotheksvaror. Magnetsten, infattad; )G Instrumenter, lyslska. Förslag till Tull-taxa. n Qvantitet för TullberäkInförsels-tull. ningen. Riksmynt. R-.dr öre. * Mahn, alla slag. ej specificerad Fri. * Malmstuffer ... Fria. I 2 * Marienglas ... Fritt. * Marmor, oarbetad eller i block Fri. arbetad, tullbehandlas såsom Bildhuggeri-arbeten, eller såsom Sten, arbetad. Masker 1 stycke — 15 Mattor af Strå eller Rötter . 1 skålp. — 3 * Medallien, alla slag .. Fria. Metaller, sammansatta: Marin-metall eller annan composition i form af bleck och spik, till förhydning af fartyg Fri. andra slag: oarbetade, Latun och Trådband derunder inbegripna .. Fria. arbetade, alla slag, gjutna, smidda eller pressade, oakta Lahn och Metallduk derunder inbegripna: förgyllda, försilfrade eller pläterade . 1 skålp. 75 andra slag . 1 skålp. — 40 Skrot samt gammal och brukad metall, sammansatt, endast tjenlig till omsmältning Fritt Metwurst . 1 skålp. 10 Mineralier för Naturaliesamlingar Fria. Manna; hänföres under Apotlieksvaror. Marinmetall; se Metaller, sammansätta.
Det ansågs att, då det ännu ej var afgjordt hvem medlen borde tillhöra, kunde de under tiden görs* fruktbara för att af räntan -^gifva några behöfvande understöd, häldre än att lemna dem utan användande; och förmodeligen bär denna omsorg billigen häldre gillas än klandras. Med erfarenhet af alle de ålitanden om biträde, hvarmed Konungen besväras, och huru många som måste afvisas utan hjelp, känner man liflig tillfredsställelse af hvarje tillfälle, då om än i obetydlig mån som här, en utväg kan beredas, för att tillstyrka ett understöd. Enkor och Barn efter förtjente personer, mäst så dane som af en eller annan orsak icke kunnat inkomma på ordinarie Pensionsstaten — hafva deraf erhållit smärre utdelningar. När Den ~ April f. m. 5* man betnktar anslaget på 7lde HufvudTiteln, i jpmföring till behofvet och liderne, så häpnar man vid hvarje företagande pensions reglering: otillräckligt är hvad som tilldelas hvar o< h en och äfven på detta otillräcke liga måste de behöfvande vänta, en del i flere år. Jag vill nu emedlertid visst icke göra någon speciel erinran dervid, att Statsutskottet ansett en sådan obetydlig fonds förräntande mindre nödig; men efter den upplysning jag haft äran lemna om anledningen dertill, och om rätta förhållandet med tillkomsten af désse medel, torde det böra tagas under en närmare pröfning, huruvida icke en serskild anmälan bör härom hos Kongl. Majit göras och Kongl Majlts beslut afv»ktas, innan Riksens Ständer deröfver omedelbarligen disponera.
RegeringsFormen, och det är just denna mening, lagd uti de gamla orden, som jag bestrider såsom grundlagsvidrig. Herr von Hartmansdorff: På det ingen må vara i tvifvelsmål om min mening, skall jag nu framställa det tillägg jag önskar måtte göras vid det nästföljande 2 momentet. Jag har trott mig böra omtala det bär, vid frågan om första momentet, emedan uti Utskottets nya redactions-förslag t momentet 2 §. säges motsvara 5o §. af nu gällande Riddarhusordning. Det tillägg jag önskar innefattar föröfrigt samma ord, som finnas i den gamla §. Min enskildta mening om detta tilläggs betydelse är såvida likgiltig, som det icke är den enskildta Le - 92 Den 3 Augusti f. m. damotens mening, som blifver gällande vid §:s tillämpning, utan ordalydelsen; och då denna, under så lång tid, kunnat stå tillsammans med 37 §. RegeringsFormen, kan den ock göra det hädanefter. Tillägget skulle lyda som följer: Under Riksdagarna må likväl Introduktion ej beviljas förr^ än RiddarhusDirectionen hos RiddarhusUtskottet tillkännagifvitj och RiddarhusUtskottet hos Ridderskapet och Adeln anmält det vederbörliga prestanda blifvit fullgjorde j samt Ridderskapet och Adeln derefter till Introductionen in Pleno tillstånd gifvit. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalke?i förklarade, att sedan Herr von Hartmansdorff afstått från sin begäran om votering öfver 1 momentet i 2 §. af Utskottets Förslag, och någon annan Ledamot icke begärt votering, vore, på sätt Hans Excellence redan yttrat sig hafva fattat Ridderskapets och Adelns svar å den af Hans Excellence nyss gjorde proposition, berörde moment af Ridderskapet och Adeln antaget. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde derefter proposition till bifall å 2 momentet i 2 §. af Utskottets Förslag. Ropades starka Ja, blandade med Nej. Herr von Hartmansdorff:
För min del, och enär 3o § Ridd.Ordn. bjuder, att ett Utsk. skall pröfva saken, för att tilltal inför laga domstol skall kunna äga rum enligt 110 § Reg.F., yrkar jag, att ett Utsk. må tillsättas för att afgifva betänk., hvarefter jag anser R. o. Ad. böra besluta, att Hr Crusenstolpe skall ställas under tilltal inför laga domstol. Frih. Boye, Fredr.: Jag hvarken vill eller kan försvara Hr Crusenstolpes uttryck och inlåter mig således icke deruti; men jag vill göra de Hrr, som tyckas vilja begära ett uppskof, för det att de anse Hr Crusenstolpes yttrande ej vara justeradt, uppmärksamma derpå, alt han af Hr Gr. och Landtm., innan denna discussion börjades, blef underrättad, att hans yttrande skulle vara föremålet för densamma När han, efter det Frih. af Nordin hade yttrat sig, fick ordet och han icke var bortgången, då redan några rader af hans yttrande blifvit upplästa, mäste det vara hans eget fel, om yttrandet, sådant det till prot. är uppfattadt, antages såsom godkändt af honom, som aflägsnat sig, utan att hafva bestridt uppfattningens riktighet. Jag kan således ej linna annat, än att prot. måste anses justeradt. Frih. Åkerhjelm: Jag skall endast med ett par ord begagna den tillåtelse jag fått att nu yttra mig. Frih. Boye har förekommit mig i afseende på justeringen, och jag får endast tillägga, att då en talare är underrättad om, att hans yttrande skall förekomma till justering, måtte det ej bero på honom att genom sin bortgång hindra justeringen, som måste vara lika laglig i hans frånvaro, då han blifvit underrättad, att den skall försiggå. Hvad för öfrigt beträlfar Hr Crusenstolpes d 27 dennes fällda uttryck, så har ingen af de talare, som derom yttrat sig, velat försvara detsamma, utan tvärtom förklarat, att de ej uppstigit i sådan afsigt. Deraf ville jag draga den slutsats, att det icke föi tjenar försvar, utan ar oförsvarligt.