Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till stöd härföre har hufvudsakligen blifvit anfördt, af Herr Prosten Ödman: att den i nämnde lagrum Kronan tillerkände lösningsrätt, i afseende på Kronoskattejord, blifvit upphäfven genom Kongl. Förordningen dea 31 Februarii 1789; att bibehållande af lösningsrätten för egare af fräise-vänta medförde olägenheter vid köpealhandlingars uppgörande, osäkerhet lör köpare samt obehag äfven för säljare; att egendomen kunde vara formerad af flere Kronoskattehemman, i förening med ett enda obetydligt Frälseskatte, på hvars område likväl den förnämsta åbyggnaden eller andra kostbara anläggningar blifvit uppförda, och, i detta lall, egaren af den obetydliga frälseräntan möjligen komma att begagna sin rättighet till lösen på det sätt, att antingen frälseskattejorden afsöndrades från den öfriga egendomen, till mehn för köparen, som derföre nödsakades alt med uppoffring köpa sig fri från lösningsanspråket, eller ock, derest till sådane händelser skulle lämpas den i 5 Cap. 3 §. nämnde Balk uttryckta princip, ”att bördeman icke häfver våld börda en del af den jord, som i ett köp såld är, den orimliga förmon härifrån uppstode, att frälseräntans innehafvare egde inlösa både Kronoskatteoch Frälseskattejord, ja äfven rent säteri och frälse; och att, då frälse-ränta ginge i köp såsom fastighet, syntes deraf, att något enskildt contract emellan räntans innehafvare och jordegaren om återlösen, i händelse af försäljning, hvarken kunnat ega ruin, eller ens kommit i fråga; — samt af Gustaf Gustafsson: att det icke sällan inträffade, att den, som, utom börd, köpt frälseskattejord, måste, för att afböja räntetagarens lösningsanspråk, underkasta sig att medgifva en stundom betydlig förhöjning af den årliga afgälden; och att ränte-egarens förfarande i sådant fall utgjorde ett obilligt prejeri, hvarigenom äfven en säljare måste blifva lidande, emedan köparen vöre föranlåten att taga i beräkning omförnaälde äfventyr.
e r ^ ' ^ öda damastgardinerna £ s s ^ voro tätt igendragna för fönstren, en liten brasa sprakade i kakelugnen, lampskenet strömmade mildt oeh behagligt genom den med en brokig iöja behängda kupan, teköket kokade oeh puttrade oeh vid bordet satt en ung vacker qvinna med sin raska lilla gosse, sin förstfödde, i sitt knä. Den unga modren hade brådt om med att servera te åt sin man, som satt midt emot henne och just lade bort sin halfrökta cigarr och sin bok, men hon hade ändå mera besvär med att hålla styr på den lille. Dörren till ett angränsande rum stod öppen och man såg att der också brann en brasa, hvars röda sken belyste gröna gardiner ocb en prydlig liten korgvagn bredvid hvilken stod en pall, hvarpå låg en tröja och några andra persedlar, som antydde att det var » sängdags » för pilten. Det var också åtskilligt annat, som antydde det, ty den lille var » tråkig », det vill säga sömnig, och det fordrades åtskilliga » konster » för att hålla honom vid godt lynne tills jungfrun, som gått ut i egna ärenden, behagade komma hem. Laura började med att trumma på brickan och detta fängslade för en stund den lilles uppmärksamhet; derpå skramlade hon med teskeden i koppen och när intet slags skrammel längre gjorde afsedd nytta, visade hon gossen den under teköket flammande spritlägan. Allt detta roade honom i ungefär fem minuter och så var det lika ledsamt igen. Slutligen fick hon det lyckliga infallet att i all tysthet ge honom en liten, liten sockerbit. Och se! Det hjelpte. Han satt alldeles stilla och såg på sockerbiten och smackade med läpparna, så länge han hade den söta smaken i munnen. s Men så ville han hafva mera. Modren för sökte väl att afleda hans tankar derifrån genom att visa honom andra saker, men allt hvad han fick kastade han i golfvet med förakt.
3 Dikten » Veronica » behandlar den legend, soni förrniiler, a t t en kvinna med detta iiainii vid: Friilsarens vag till Golgatlia framtradde och räckte lioiioin en diik (eller slöja) Iivarmed deii helige aftorkade svetten fråii sitt anlete. Legenden Berattar ock, att da Beronica Bterfick duken, var Frals+rens bild i deiisainina oiitplhligt fastad. Förf. liar tiinkt .sig Veronica såsom en inatviiiid, drömmande sjll, livilkeii d Fralsarens persoiiligliet först emottog ett djiipt intryck och sederniera f r h beiiiidraii och vördiind öf vergick till Iliingif venliet och tro. Redalrtioiien liar valt dessa stycken till~inf~iïaiicle s5som varaiide, eliiirii 13nka.r i kedjaii, inera fristhende iiii de öt ' riga. Drömmen. saiicles stilla biid. ; Att milda, ä~iglar svafva iiecler I ilattens frid till sjal, soni beder Och aktar pil e t t svar a f G i d. J. 1 iiatt en syn mig gaf ' s att skada I drömmens land, som tyckes bada A t t nggot sällsamt föi.estAr. - Kanliiiiida dagas det oinsider, Kanlia~ida efter liiiigtaiis tider För Israel ett ljus iippgWr. Fijrst s@ jag, ~ I I den I ~ infirka natten Drog täcket öfier land ocdi ratten Och ijfver rymdens Iiöga hralf; Jaff s&amp; hur fAgelii sökte skyle De späda smH. för fiwstenn kyla, S&amp;g h11r11 b l e l m d blomma skalf. dde.
Rörande våckte motioner, i afseende på ArbetsCommenderingar af Indeldte Arméen. Justerades följande: Utdrag afgProtocoIIet hållet hos Högl. Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, förmiddagen den 12 Maj i8a4. S. D. Remitterades till ExpeditionsUtskottet: Grefve Hårds, Carl Gustaf, Memorial, in - 1 264 Dén 12 Maji e. >n. nefattande svar å Herr Hjertås, Gustaf, anmärkning vid Utskottets, under N:o 43 afgifne samt den 5 dennes eftermiddagen återremitterade förslag till Riksens Ständers underderdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj;t angående prestanda till Bruken af åboerne å de Hemman, som Bruks-idkare till Skatte inlöst. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevill'’ ningsUtskottets den 28 sistledne April afgifne samt den 5 dennes förmiddagen på bordet lagde Betänkande N:o 6, angående grunderne för den blifvande Bevillningen; blef samma Betänkande, i anledning af de utaf åtskilige Ledamöter dervid gjorde anmärkningar, till Bevillningsutskottet återremitterad t. Ut Supra. Utdrag af Protocollet hållet hos Högloft. Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, eftermid* dagen den 12 Maji 1823. S. D. Remitterades till Lagutskottet-. 1:0 Kongl. Maj:ts den 21 sistledne Mars aflåtne samt den 7 dennes eftermiddagen på bordet lagde Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående föreslagen förändring af 1 Cap. i och 10 §§.
Penningefursten, för hvilken alla de njutningar stii till buds, som ' kunna köpas .för guld, andar sitt lif med. ett. resolverskott; - snillet, som mottager h ' yllning af beundrande ' och tacksamma landsrniin, ' kan ej uthärda en tillvaro utan odödlighetshopp; ung domen, o&amp;rilad d lifsv~rens solljus och med framtidsperspektivet for ögonen, vander sig hopplös och lifstrött bort och slutar sitt knappt började lefnadslopp under j&amp;rn~vilgslokom ' otivet. och d&amp; sorgens, sjukdomens och nödens tider komma, finnes ingen kraft att fördraga, att ut.hiirda pröfningarne, ty de röster .som: " hviska att stridens, och smiirtans myst&amp; Är fullkomningens yilkor och sjalarncs ratt ", höres ej af den vid sinnesv&amp;rld&amp; bundna. anden. Lifsledan griper ej blott, honom, som i njutningar och nöjen p i varlderis marknadstorg spelat bort helsa, viilst8nd 0c.h likars aktning, och som för att slippa tömma lifsbagarens dragg, gl) r slut p&amp; ~lifvet - ' ~jalft; utan ock högre naturer, som missuppiritta ocb desför afsv&amp;@ kristendomens v&amp;rldsbigt, men ej kunna undvara dess etiska boghet och religiösa khnslolif. Tidsandans offer, v8rda ett biittre öde! Symptomerna af denna sjukdom till döds visa sig tydligast p&amp; konstens omride, hos pennans, penselns och mejselns man. Fantasiens söndagsbarn gro kansligast för tidsströmningarna och dragas lattast till botten af deras förradiska hvirflar. Smittan har friimst gripit litteraturen, som 6fverfli) dar af skiftande bilder från den stora gruppen " Haablöse Slaegter. '
STOCKHOLM, 1851. J. A. WALLDÉN. Konstitutions-Utskottets Memorial, iV.o 7. 1 N:o 7. Ant. till Exp.-Utsk. den 24 April 1851, kl. 11 f. m. Memorial till Rikets Ständer, med förslag till åtskilliga ändringar i Grundlagarne. Sedan det förslag till representationens ombildning, som från sednaste riksdag hvilade på Riks-stnndens bord, vid dess Under den innevarande förelagna slutliga pröfning fallit, hafva nya förslag uti samma ämne af åtskiilige riksdagsmän blifvit till Konstitutions-utskottet öfverlemnade för den åtgärd, som enligt Grundlag Utskottet tillkommer. Sådane förslag hafva blifvit ingifne af: l:o. Herr StjernsvärdG. M., åsyftande ändringar uti de delar af Riksdagsordningen, som innefatta riksförsamlingens bildande; 2:o. Johan Johansson från örebro län, A. M. Uhr, Pehr Pehrsson från Örebro län och Tobias Lind från Röhus län, hvilka inlemnat ett i Örebro i Juni 1850 uppgjordt förslag till ny Regeringsform och ny Vallag; 3:o Herr Liljenstolpe, A. F, om inrymmande af de orepresenterade i de nuvarande Stånden; 4:o D:r J. H. Thomander, innefattande ändringar uti Riksdags-Ordningen och Regeringsformen; 5:o. Herr ton Hartmansdorff, Äng., ett förslag till Svenska Folkrepresentationens ombildning; 6:o. Herr ton Ekensteén, Fredr., innefattande ändringar och tillägg i Regeringsformen ech Riksdags-Ordningen; och af 7:o. Herr Grefve Lagerbjelke, Gustaf, om åtskilliga ändringar i Riksdagsordningen och Regeringsformen. Bland dessa förslag, hvilka alla serskildt varit föremål för Utskottets Bih. lill R. St. Prot. IS50 $ I85i. 3 Samt. 6 Höft. 1 2 Konslitutiom-Utskottets Memorial, N:o 7. granskning, har Utskottet efter omröstning beslutat, att till Rikets häglof!.
Intet af de väsendtligaste stadganderna uti den af Ridderskapet och Adeln Konungens sanetion underställde nya Riddarhus-Ordning, såsom till exempel om Suppleanter i Utskott, Bänkmäns och Electorers val med mera, eller just de föremål, hvarföre ändring i nu gällande Riddarhus-Ordning påkallades, hafva af Kongl. Majit blifvit pröfvade. Endast det, livar.uti förändringarne äro likgiltiga eller mindre vigtiga, har af Kongl. Majit blifvit godkändt. Jag tror således, att det, för sakeus rigtiga behandlings skuld, vöre nödigt i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:ts täcktes innan nästa Riksdag, då den nya RiddarhusOrdningen egenleligen först kommer att beliöfvas, pröfva den del af det inlemnade förslaget, sorn ännu icke hunnit undergå nådig J 230 Den 21 December f. m. granskning, samt derefter låta utfärda den nva Riddarhus-Ordningen i sin fullständighet. Skulle den icke helt och hållit antagas: så synes mig bättre att den helt och hållet ogillas, än att det ena eller andra sker blott styckevis. Tv om Kongl. Majit granskade hela förslaget, och uppgåfve skälen för dess ogillande, så kunde Ridderskapet och Adelil vid nästa Riksdag hafva en ledning, till att rätta sina beslut, så att de vunne sanction; men likväl få en v Riddarhus-Ordriing med systehn, hvilket saknas i den nu gällande. Sedan vi haft så många öfverläggningar i detta ämne, och äfven enskildta i närvaro af Konungens Rådgifvare, så synes Ståndet hafva kunnat hoppas en annan slutföljd af sitt arbete, än; antagandet af några mindre betydliga §. §. och omflyttningen af andra; ty som de alla voro uppställda i en sj?stematisk ordning, så skall äfven rubbningen deraf verka menligt på det helas sammanhang. Här har blifvit sagdt, att Kongl. Majit, i följd af 5a §.
Då Utskottet sålunda för samlingarne föreslagit beviljandet af bela det belopp, sorn Academien sjelf begärt, oell dervid jemväl fästat afseende å hvad Herr Prosten Stenhammar, uti dess förutnämnde motion i denna del framställt, men icke anser sig lämpligen böra afgifva förslag till medlens. fördelning emellan de olfka vetenskapsgrenarne, linner Utskottet sig icke kunna tillstyrka afseende å den af bemälde motionär gjorda begäran» att Rikets Ständer malte serskildt bestämma, lrvad för Botaniska samlrngarne bör användas. 7:0 Hvad vidkommer Kongl. Maj:Is, uti Dess Nådiga Proposition, gjorda framställning af en årlig stat, 10,000 Rrdr, till Resestipendier samt läroböckers och lärda verks utgifvande, i följd hvaraf Herr Prosten Stenhammar, uti dess i föregående punct omförmälde motion, föreslagit, att ^:del af det anslag, som kan varda beviljadt, må ställas till Kongl. Vetenskaps-Acadedemiens disposition; sä anser Utskottet frågan om dylikt anslags beviljande lämpligast böra handläggas, i sammanhang med Extra Stats-regleringen 8:0
Eger någon okynnes eller otamdt kreatur, det gild gärdesgård bryter eller flöger öfver, tage ock om det kreatur, ändå att det å stängda egor utsläppes, sådan vård, att det ej å annans egor ofred gör. § 24. Den, sorn af annans kreatur skada lidit, late den af två ojäfvige män synas och värderas Bih. till R. St. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande M 38. § 25. Finnér någon å sina egor annans kreatur, som dit olofligen inkommit; då må han det intaga. Vet han hvilken det kreatur eger; låte honom eller i hans frånvaro den, som i hans ställe satt är, derom straxt tillsägas. Vet den, som intog, ej kreaturets egare; lyse det genast upp för sina grannar: veta ej heller de egaren; lyse då upp för socknemän vid kyrkan å nästa helgedag. Den, som kreatur intagit, vare skyldig att det underhålla och vårda, och nyttje det ej innan så tillsagdt eller lyst är, som ofvan sägs. Sedan håfve han våld kreaturet bruka och nyttja, men ej illa medfara. § 26. Egare af kreatur, sorn efter 25 § intaget är, håfve ej, utom i de fall, som i 21 och 28 §§ sägas, rätt att det återfå, innan han antingen i lösen derför utgifver det värde, hvartill skadan mäten är efter 24 §, så ock det belopp, hvartill kostnaden för kreaturets underhåll och vård af ojäfvige män uppskattas, med afdrag af den nytta, han, som intog, under tiden haft af kreaturet, om han det brukat; eller ock för sådan lösen full pant eller borgen ställer. Nöjes kreaturets egare ej åt värdering af skada eller uppskattning af kostnads-belopp, eller vill han af annat skäl vinna åter hvad han i lösen gifvit; instämme saken till Rätten, inom tre månader sedan kreaturet utlöstes. § 27.
Utskottet tror sig sålunda hafva rigtigt förfarit derutinnan, att Utskottet, för att i fråga om proportionen emellan reela Fonden och Sedelstocken, komma till ett resultat, som af ingen kan jäfvas, emedan det klart grundas på räkenskaperne, antagit en sådan beräkning af Sedelstocken , alt det närvarande förhållandet icke förblandas med hvad som är verklig tillgång, men då följande poster, nemligen: dels de förskott, hvilka blifvit af Banken utlemnade till invexling af förslitne smärre sedlar, i Landsorterne, dels de otydliga transportsedlar, hvilka under sina numror icke kunnat afföras, utan i stället blifvit af Låne-Banken infriade och sedermera till deras belopp serskildt balancerade, dels äfven metalliska värdet af de så kallade kopparskiljemyntspoletterne, som finnes inberäknadt uti den Riksgälds-sedeistock, till hvars inlösen fond år i8a3 är af Banken anvisad, icke kunna anses gravera den utelöpande Sedelstocken, utan desse posters inbegripande deruti skulle leda till en dubbel påföring, Saner Utskottet, med fästadt afse» Banco-Utskottcts Utlåtande N.o 16. 3 7 emie å hvad en Ledamot härom anmärkt, förenämnde 3:ne poster, utan rubbning af den beräkningsgrund Utskottet antagit, vara det enda, som kan och bör från Sedelstocken afdragas. Vidkommande åter slutligen de annyirkningar, hvilka blifvit gjorde emot bibehållandet af en så hög proportion emellan metalliska Fonden och Sedelstocken , som 2 till 5, så, ehuru
Tabellen är ''origtig, ty jag känner ej, om icke der’med' tilläfventyrs kan förstås exporten af "förtullade varor, ehuru detta ej öfverens”stämmer med de uppgifter, jag varit i tillfälle att erhålla, må man åtmir.dstone våga "säga, att den är otydlig. s« Dtn 2 Juli. l8l0 Expoi ten fran Götheborg aron 18 ’’och 1814 har verkligen utgjort: ''Caffe icke 22,5512 sklp. utan 9.668,660 sklp. ’ 'Rätt Socker icke 115,858 sklp. utan 8,614,159 sklp. Tobaksblad icke £0,225 sklp. ulan 5>5'| i> | t1 sklp. T’Rumm icke 50: 52 åm, utan 8,090,21 ani. ”Vin icke 55 Sm. nian 8,885 åm. ’’o. s. v. i alla artiklar af Nederlagsgods”. Hvad rubriken pä ifrågavarande Tabell angar, får jag äran anmärka, att densamma till alla delar instämmer med hvad rubriken å de från General-Sjötulls-RevisionsContoiret, under den 51 sisth Maj, i detta ämne meddelte uppgifter innehålla, der orden för hvarje särskild artikel lyda: Uppgift, som visar, huru mycket (Caffe ro. ro.) från Utrikes Orter inkommit, samt h rad deraf blifvit exporteradt, äfvensom hvad Tullinkomsten derföre utgjort åren. 1815 och i8i4' Men, att denna Tabell icke åsyftar Nederlagsrörelsen, utan blott förtullade Varor, utvisar följande mening i sjelfva Betänkandet p. 22, der orden lyda. Hura Förhållandet i denna del (nemi.
Det är ej hvem som helst, som kan hoppas få några sidor af Jules Simons hand såsom inledning till ett literärt arbete, men Claude Vignon var icke heller, såsom man af det föregående kan förstå, » hvem som helst ». Och huru framstående hon än var som författarinna och artist, så skulle dock ' kanske hennes egen lefnads roman ha kunnat erbjuda ej mindre spännande episoder än någon af dem, som hennes fantasi eller världserfarenhet skapat. Det var under » Salonen » 1851, som man första gången inom literära och konstnärskretsar i Paris fäste uppmärksamheten vid en följd af artiklar öfver denna utställning i en af de stora tidningarna. — Låtom oss i förbigående säga, att om det — af naturliga orsaker — är stor skillnad på en konstutställning i Paris och i Stockholm, så är det nä- stan ännu större skillnad på sättet att redogöra för och kritisera densamma. Man läser sig ej till att bli konstkritiker i Frankrike; den som egnar sig däråt har i stället så mycket mera utprägladt sinne, medfödt eller genom åskådning förvärfvadt, för formens och färgens skönhet och harmoni samt för detta sanna i det sköna, som är kärnan i all estetik. Och sina idéer härom bör kritikern förstå att framlägga på ett sådant sätt, att han intresserar de bägge motsatta polerna i sin läsevärld: artisterna och publiken. Vanligen lyckas han häruti; och han lyckas sä mycket bättre, ju mera han inlägger sin egen personlighet i sina omdömen och hela sin framställning. Man lefde då ännu under romantismens aftonrodnad, och blott några få egde mera en aning eller obestämd förkänning än en medveten idé om den nya konst, som snart skulle slå ut i så härliga blommor. I Noemie Constans ' artiklar spåras likväl drag af denna förkänning om en annalkande ny konstperiod. Följande året, 1852, hördes åter samma namn, men nu på dubbelt sätt, såsom både utställare och konstkritiker. Hon utställde inom skulpturafdelningen en staty, » Bacchi barndom ». Hvem var Noémi Constans? Ingen annan än vår Claude Vignon, en tjuguårig ung dam, i konsten elev af den store Pradier. Hon var vacker som en dag, spirituel som få, och hennes ungdom var därtill omgifven af ett visst romaneskt skimmer.
Götheborgs Handcls-Discont, sista raden, star: observerad läs: olcfvercrad - r-j—■— • ..V v 31 t":. j *t . .\b '->si ~ 2c ."»“.T '■ /■ 1 ' ' al t ■ 'c - • ' : — a) — il •— . — . »: tt"-. Irnit.x; Jiata 5^ä:f - CD — .' a':; IC >' S •.»' ' v I >. i! r — r i ■ -«- -7 /i — ; ; )'l' -r_ r.aa;.,'’! - il ~* / -• i ' — : • — : . ■ - • ' i) i a : Aili " M ■ Rikets Höglo fl. Ständers3 är 1832, församlade Revisorers af StatsBancooch RiksgäldsVer ken Berättelse om förrättad granskning af RtksgäldsContoir et ^ det derunder lydande General vissistance Contoir samt Götha Canal Bolags och O Malmö f. d. Discont Inrättningar. u O Revisorerne hafva, vid sitt första sammanträde i Riksgälds-Contoiret, fått af Herrar Fullmäglige emottaga de om ofvanberörde Verk och Inrättningar till Revisorerne författade Berättelser. Och få Revisorerne nu, efter fullbordad gransknings-förrättning i Riksgälds-Contoiret, denna Berättelse härom afgifva. Efter det Revisorerne utaf de, år i83o, församlade Rikets Ständers Herrar Revisorers afgifne Berättelse, inhämtat, alt alla, [så väl hos Herrar Granskning Fullmäktige, som hos Comrnissarierne vid Riksgälds-Contoiret och Öfveraf Protocoll Comn-issariatet vid General Assistance-Contoiret till och med för 3:clje h°s Fullm.
Den grunPig•het i framställningen och den sanna åsigt af 5«3 Ben 15 April. ämnet, som utmärka Grefve von Schwerine Anförande, hafva förmått mig begära det Ridderskapet och Adeln täcktes anmoda Grefve von Schwerin att till trycket befordra berörde Anförande. Herr Grefven och Landt Mar skalk en hemställ* de, om Ridderskapet och Adeln behagade förena sig med Grefve de la Gardie, att anmoda Grefve von Schwrin till trycket befordra sitt ifrågavarande Anförande. i Bifölls. Herr von Wahrendorff, Anders, anhöll äf* ven att Ridderskapet och Adeln behagade an-: moda Grefve Gyllenborg , Johan Henning , att af trycket utgifva sitt för en stund sedan upplasta' Memorial, hvilken anhållan, uppå gjord Proposition, af Ridderskapet och Adeln bifölls. I Herr Grefven och Landt Marskalken tillkännagaf, a^t Plenum komme klockan * till 5 i eftermiddag att fortsättas. Herr Heykenskjöld, Ludvig, uppläste följande : Det är vid sednare delen af Utskottens Betänkande , sorn angar median tili beredande af -.tadgr i Myntets Värde, sorn jag vördsamn. ei.gei aohalier ati fa gora några anmärkningai, Utskogen antaga etter CalcJen, att, unde? loppet ii i fetu ar, fr <in och med tili och Ben 15 April. med 1823 , omkring en half Million i Banco* Sedlar årligen kunna användas för det vigtiga ändamålet, att gifva stadga åt Banquens Sedlar och påskynda den tidpunct, då en stadig Myntreglering kan i verket sättas. Till beredande af denna framtida reglering i Myntväsendet anse Utskotten nämnde halfva Million böra begagnas till inköp af Silfver för att förstärka Banquens reela fond.
I trappan mötte jag flere ledamöter, hvilka, efter erhållen u-plysning härom, beklagade att de kommit för sent, och en ledamot, som känner förhållandet ganska nära, var ledsen att icke kunna få framställa det klander, hvartill han fann sig befogad, och derföre afgaf han det vid första lämpliga tillfälle, hvilket jag anser rätt. Hans anmärkn:r synas mig ganska grundade. De 2,500,000 Rdr Riksg:sKont. emottagit från StatsKont. lemnades i akt och mening att utgå såsom hjelp för rörelsen, på det att den då tryckande penningebristen icke skulle alltför menligt inverka. Dessa medel gåfvos endast i detta syfte, och donna åtgärd väckte då allmän belåtenhet. Sedermera hade det varit rätt alt dessa medel åter ingått till StatsKont,., på det att de ånyo, såsom K. St:rs egendom, kunde af R. Sl:r disponeras. Medlen hafva emellertid icke sedan kommit StatsKont. till handa, utan Fullmäktige hafva användt dem för att hjelpa sig ur den förlägenhet, hvari de kommit genom försummad uplåning af penningar. Detta är ett obestridligt faktum och bevisar, att medlen dragits till annat ändamål, än hvartill de voro afsedda. Det är klart, att om dessa medel varit afsedda för ett ändamål, äga R. St:r icke att använda dem till andra, innan de åter ingått till StatsKont. Då nu frågan kommit under allmän discussion får jag tillägga, att då jag någon gång hör en Konungens Rådgifvare öppet yttra sig, gläder det mig. Det sätt, hvarpå Hr Gripenstedt i sista ple - Den 25 April. 403 num yttrade sig, var ett bevis pä politiskt mod, värdigt den plats han innehar. De, som afhörde honom, ansågo säkerligen att han hade rätt i sitt påstående. Ett sådant mod hos Konungens Rådgifvare måste ovilkorligen framkalla en stark regeringsmakt, hvilken jag älskar derföre, att jag håller starkt på folkets rätt; och just derföre att jag önskar skydda den till det yttersta, önskar jag också att Regeringen måtte hafva kraft i sina förhandlingar.