Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enskifta interessen och förvillande opinioner, kunna visserligen häruti föranleda undantag för någon korrt period eller hos någon viss klass; men genom dem alstras under tiden andra åsigter, nästan lika farliga som de radicala principerne, nemligen att Staten eller det allmänna, har förbindelsen skydda och till och med föda alla som genom Statsmagternes åtgärder blifvit vanlottade. Man kan såsom fördomsfri, icke alldeles frånkänna dessa fordringar en viss billighet; ty der majorater blifvit stiftade eller kunna stiftas, ej barnen af samma föräldrar ärfva lika, och jorden icke får klyfvas mellan arftagarne eller besittas med äganderätt utan vilkor; der kastas egentligen tillbaka på samhället att försörja uti ena fallet de rikares vanlottade barn, såsom tjenstsökande embetsman och uti det andra, den mindre bemedlades, genom Socknens fattigvård, hvilka förhållanden ytterligare försvåras om allmänna verksamheten inskränkes genom privilegier och skråförfaltningar. Här tror jag mig vara orsakerna till en öfverbefolkning uti mer än en klass på spåren, och då Frankrike med trettio millioner menniskor, icke egentligen visar en öfverbefolkning, undanlagande uti Lyon och några andra trakter, hvarest konstlade populationer tillkommit, beroende af ccnjunetur-förhållanden, samt också till någon del uti allmänna Statsmannaoell Författare-klasserne, näringar hvilka under vacklande conjuncturer dock någon gång med framgång bedrifvits; så tror jag mig finna, alt Sverige för det närvarande såsom Stat betraktad, blott relativ, kan anses hotad af en öfverbefolkning. I sammanhang härmed anser jng mig höra anföra följande: Örn hemman sklfjn ingen och den deraf uppkommande folkökning. En tilltagande folkmängd förmåddes tidigt att uppsöka och begagna de i skogarne befintlige odlingslägenheter. Landets indelning i hemman tillkom sednare, men innan man hunnit särdeles långt med odiingarne, i synnerhet uti de från första bosättningarne aflagsne skogar, der ocJl 19 — annat begagnadt svedjefall, gaf anledning till hemmansgränsornes bestämmande. Deraf följde alt Wermlands hemman bletvo 1 allmänhet stora och ytterst olika till vidd och förmoner.
Hamiltons anföranden; men jag har velat inlägga några lugnande ord i della afseende. Man har talat om vår utländska skuld och uppgifvit den till 200 millioner. Jag antager denna summa; men, Mine Hrr! vi ega en fast egendom af 2,200 millioner, och jag hemställer till en och hvar, om med en sådan kapitalförmögenhet man kan säga, att vi stå på branten af en afgrund. Frih. Raab har varnat för fortsättande af jernvägsbvggnaderne, emedan landets arbetskrafter alltför mycket skulle tagas i anspråk. Enligt K. M:s Nåd. Propos. an slogos - Den 9 Maj f. m. 16! slogos vid förra riksdagen 25 millioner, och enligt min öfvertygelse hafva dessa arheten blifvit utförda utan att någon allmän klagan försports deröfver, att arbetskrafterna blifvit borttagna för den enskilde. Vid denna riksdag bar K, M. löreslagit 26,135,000, och jag hemställer till hvar och en, om det kan vara nä gon fara för alt Sverige nu efter tre år icke skill.e kunna utföra detta arbete utan för mycken ansträngning. Vidare har man velat antyda alt våra stambanor icke bära sig. Jag anhåller att i delta afseende få nämna några siffror. Om inkomsten af den vestra stambanan fortfarande blir lika hög, som den varit under de månader, som den varit öppen så upp går den på ett år till 2,100,000 rdr, och när delta tal uppgår till 300,000,000, så lemnar det icke blott nog till driftoch underhållskostnader, utan äfven 5 proc. på kapi alet. Då man således redan under de första månaderna, som denna bana varit öppnad, kan påräkna en sådan inkomst, så hemställer jag om detta företag kan kallas för ett vådligt företag. I)å här icke något bestämdt yrkande blifvit gjordt, utan jag förmodar att de åsigter. sorn de uttrycka, komma att söka göra sig gällande vid pröfningen af hvarje punkt särskildt, så anhåller jag att till dess tå uppskjuta vederläggningen.
Jag torde, i anledning deraf, nu få äran nämna, hvad jag då förglömde anmäla, att aktningsvärda personer i Halland uppgifvit, att spannmål vanligen ankommer dit ifrån Skåne, och att derifrån utföras bräder till Dannemark , hvilket också af TullJournalerne bestyrkes. Hvad som emellertid ytterligare kan lända lill upplysning i ämnet, skall jag noga låta efterforska, och om jag skulle finna, alt ifrå3g II. 1* 4 Den 19 Augusti. gavarande brädpartier verkeligen afgått från Halmstad, utan alt tull blifvit erlagd, skall Tullkammaren derföre ej undgå det ansvar, som förfatlningarne för dylika förbrytelser stadga. Skulle åter dessa partier finnas behörigen journaliserade, samt tull derföre erlagd, torde Ridderskapet och Adelli finna, att allt riktigt tillgått, och att utförseln deraf tillskyndat nytta åt det allmänna. Ånyo föredrogs Herr Rosenqvists, Fredrik Leonhard, den 17 dennes f. m. på bofdet lagde Motion, att Rikets Ständer måtte genom en stor Deputation till Haus Majit Konungen och Hennes Majit Drottningen framföra den underdåniga önskan, att Hennes Majit Drottningen täcktes antaga elen Evangelisk Lutherska Läran. Friherre Cederström, Jacob: Jag förmodar, att det icke finnes någon enda upplyst Svensk man, hvilken icke anser, såsom vilkor för Svenska Folkets lugn, att den religionsfrihet, som är anbefald i 16 §. RegeringsFormen , strängt handhafves. Jag finner på sådan grund den af Herr Rosenqvist väckte motion vara stridande emot berörde 16 §. Orden lyda der sålunda: Konungen bör ingens samvete tvinga elier tvinga täta , utan skydda hvar och en vid en fri utöfning af sin Religion. I RegeringsFormens 2, 4 och §§• finnas bestämmelser, Den 19 Augusti. 5 hvilka personer skola vara af elen Lutherska läran.
Riksgälds-kontorets hus samt de förskottsvis godtgjorda kostnaderna för kolonien S:t Barthelemys förvaltning jemte Allmänna Hypotheksbankens skuld för dess erhållna grundfondsobligationer; uppgående de på sådant sätt för närvarande bokförda tillgångarnes sammanräknade belopp till R:dr 8,508,558: 81. och understiger med » 5,903,479: 8. summan af de inom linien i Riksgälds-kontorets räkenskaper upptagna skulder, utgörande tillsammans » 14,412,037: 89. och bestående af “Rikets Ständers Låne-banks“ fordran i anledning af Riksgäldskontoret för längre tid sedan lemnade förskott äfvensom af Hypoteksbankens grund - Stats-Utskottets Memorial N:o 3. 11 fonds-obligationer och några, enligt Rikets Ständers beslut, till Riksgälds-kontoret aflenanade eller der afsätta och på sagda sätt bokförda fonder. Bland de i andra afdelningen af Riksgälds-kontorets nu gällande reglemente uppgifna lånefor äring ar hafva under tiden efter sednaste riksdag följande lån blifvit återbetalda med hela deras återstående kapital-belopp äfvensom derå upplupna räntor, nemligen: l:o. det staden Söderhamn vid 1840 och 1841 års riksdag beviljade lån å 18,000 R:dr för ny reglering af denna stad samt allmänna byggnaders uppförande derstädes, enligt reglementets 42 §; 2:o. det åt staden Gustavias innevånare efter den år 1852 staden öfvergångna eldsvåda anvisade låneunderstöd af 4,529 R:dr, enligt reglementets 51 §; och 3:o. det år 1846 från Riksgälds-kontoret utbetalda lån å 12,500 R:dr för iståndsättande af staden Landskronas hamn.
Åtminstone skall jag dä söka att bifalla det sednare alternativet, som Utsk. föreslagit i 28 § R.F., så vida man icke vill godkänna den åsigten, ronde trosbekännelsen, som i första mom. blifvit framställd. Jag anser nemi. tillräckligt att börja med, hvad Utsk. i sednare alternativet föreslagit, sä att man väl i Sverige kan lemna tillåtelse för Utländingar att inkomma och varda nyttiga, men att de må användas, vare sig till lärare-beställningar vid Universiteterne eller i skön konst, så böra de likväl vara af den Evangeliska läran. Sedan må tiden afgöra huruvida man anser sig böra framgå längre på den banan och äfven medgifva andra trosförvandler den förmån, men för min del anser jag, att liden dertill icke är inne. Frih. Palmstjerna: Under den synpunkt som Gr. Gyldenstolpe framställer saken kan jag för min del afstå frän det förslag, jag gjort och öfverlemna åt nästkommande Ständer att med afslag bemöta Ulsk:s förslag. Hr Printzensköld: Då Fril). Palmstjerna afslått från de an märkn:r, hvilka han önskat att R. o. Ad. skulle förklara utgöra dess gemensamma tanke, för att återgå till Const.Utsk. och då jag vill hoppas att på sätt Gr. Gyldenstolpe yttrat, det skall inträffa att vid nästa riksdag dessa af Const.Utsk. upgjorda förslag skola blifva afslagna, kan det också vara likgiltigt att nu såsom sin gemensamma tanke uptaga en anmärkn. i den riktning att rena Evangeliska läran må varda antagen såsom vilkor för utländske mäns inflyttning och anställning i rikets tjenst, hvarföre jag äfven för min del afslår från yrkandet att denna tanke må af R. o. Ad. uttryckas, samt anser att Utsk:s förslag må få hvila till nästa riksdag då jag, om jag lefver, skall söka att i hvad på mig ankommer utverka dess förkastande. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att sedan de talare, hvilka framställt anmärkn:r emot Utsk:s förslag, afstått från sina yrkanden, R. o.
Afsandt stampladr Papper är 1828 K Södermanlands Län. Dito hos Försäljningsmän 649:16. j lp,o87'i7 Afsändt stämplavt Papper är 1828 » 1,479, 8 Elfsborgs Län. Vehällning fran 1827 i Ränterier 12,791: 4Z. Dito hos antagne Försäljningsmän 8268: 8» 19,060! Z Zlfsändr stämpladr Papper 18^8 IVOQ — Cal Den 17 Mars. 849 Calmars Län. Bchällning fran 1827 . i Nämerier 18,882: 27. __ Arerlemnade Charror fran Häradshöfd, för 215: 15. Hos antagne Försäljningsman 1,446: 18. — Afsändt ftämpladt Papper ar 1328 - » - 22,542 7527 12 14 Götheborgs och Bohus LänBchällning fran är 1827 i Rammer 18,414: 23. Diro hos Försäljningsman - » - 4,908: 14 — 2Z,Z22 42 Afsändt stämpladt Papper är 1828 * Z,ZI2 24 Stockholms Län. Bchällning frän är 1827 i Nänterier 2,112: 47. Dito hos Försäljningsniän 1,242: azAfsändt stämpladt Papper 1828 « - Z,'5Z 1,897 8 Skaraborgs Län. Behållning frän 1807 i Römmel 4409: 22. — ! Sjette Bandet. N:o 54» dito 8;o Den i? Mars. Dito hos Försäljningsmän 1272: 8. Afsandt stämpladt Papper ar 1308. Kopparbergs Län. Behällning fran ar 1807 i Ranreriet 8/752: io. Dito hos Försäljningsman 2,4^: ZA. Afsandt stampladt Papper 1808 « Merikes Län.
Det är icke fasligen tydligt förfaltadt; men såsom jag förstår det, har PresteSt. anslagit 60,000 r;dr till det ena och 5o,ooo r:dr till det andra företaget, eller tillsammans 110,000 r:dr. Deruti kan jag icke instämma. Jag nödgas förklara, att då jag verkligen är af den lanke, som från andra sidan är framställd, att Uddeholms bolag och öfrige ortens bruksägare, som draga största fördelen af D c n 27 Mars f. m. 4 >5 förelaget, alltför väl kunna bidraga dertill, sa vill jag icke gå längre än Utsk. gjort. Jag begär derföre propos. lill bifall å Utsk:s tillstyrkan i denna punkt, med det villkor, alt undersökning kommer all föregå verkställigheten af slussanläggningen. Hr von Hartmansdorff; Jag beklagar, att Frih. Boye misstagit sig om innehållet af PresteSt:s beslut, och anhåller att prot.uldr. måtte ånyo blifva uppläst, på det R. o. Ad. må kunna öfvertyga sig derom, att det af PresteSt. beviljade anslaget verkligen är alternativt. PresteSlrs beslut blef ånyo för R. o. Ad. uppläst. Gr. Frölich: Hr von Hartmansdorff har ovillkorligen rätt deruti, att enligt PresteShs åsigt, är det icke mer än 64,000 r.dr, som skulle komma ifråga; meri det är lika uppenbart, att ganska snart derefter, och aldrasist vid nästa riksdag, det andra företaget skulle få åtminstone det belopp, sorn StatsUtsk. tillstyrkt. Så fattade jag äfven Gr. Anckarsvärds mening, ehuru han måhända icke framställde sin åsigt så, att densamma på det sättet uppfattades af de vårda ledamöterna. Det är på grund af denna uppfattning, som jag icke kan ingå på PresteSt:s beslut, emedan det i sjelfva verket ovillkorligen leder lill större anslag för i fråga var. företag, än StatsUtsk. ansett sig böra tillstyrka.
Upphörande af alla privilegier för privatbanker eller assosiationer, som röra sig med andra sedlar än Rikets mynt. b) Successiv indragning af creditiver från Banken, i denman en tionde hufvudtitel blir i tillfälle att förlägga den större rörelsen och af stor credit i behof varande näringar inom landet, deribland det för Riksg.cont. sist indrages. c) Att vid begagnandet af depositionsrätt i, och såsom följd, assignationsrätt på Banken, assignationsbeloppen må inskränkas till valeurer af minst 100 r:dr b:co. d) Att Bankens cassör i ränterierne hållas ständigt tillräcklige. e) Att Riksg.cont. till Banken lemnar statsobligationer till motsvarande belopp af de nuvarande fastighetsoch odlingslånefonderne, löpande med 3 proc. ränta och 2 proc. capitalafbetalning. 3:o Medel: a) Af Banken öppnad ömsesidig vexelcredit på utländska större handelsplatser, såsom Hamburg, Amsterdam, London, Paris, Genua, Berlin och möjligen Petersburg och Köpenhamn, lill belopp af 2 ä 3,000,000 rulf specie på hvartdera stället, under contract, att vexel ömsesidigt drages på 30 dagar efter sigt och ålerdrages directe inom 30 dagar ifrån acceptens datum, men eljest, inom samma tid, öfver annan af förevarande orter, dit vexeln kan säljas, under avis, att draga motsvarande belopp på den, som första vexeln dragit eller, der sådant inom tiden ej kan ske, öfver annan af förenämnde orter o. s. v. b) Att Banken vid hvarje länsresidens, utom det district, der dess lånerörelse i Banken directe kan lämpligen besörjas, såsom Stockholms stad och län jemte provinserne Upland och Södermanland, häfver ett ombud, som, jemte Konungens Befdude, besörjer Bankens lånerörelse inom provinsen uti discontväg, expedierar på Banken ställde vexlar för i räuteriet för Bankens räkning nedsatte medel till motsvarande belopp motvexlarne; altför de vid uppbörden ingående så väl statssom riksgäldsmedel, deröfver uppbördsförslager till K. Statsoch R.
Upplästes Statsoch Banco-IJtskottens den 3 dennes afgifne Betänkande, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition den io December 18II, angående Allmänna Penninge-rörelsen och Mynt-värdets upprätthållande. Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om icke detta Betänkande kunde hvila på bordet, intill dess detsamma genom Stats-och Banco-Utskottens föranstaltande blefve tryckt, samt Exemplar deraf bland Riks-Ståndens Ledamöter utdeldte. Bifölls. Friherre Stael von Holstein, Corfitz Ludvig, anhöll, att få i ett sammanhang till trycket befordra allt hvad rörande Skånska Roteringen blifvit vid denna Riksdag innom Ridderska. pet och Adeln yttradtj hvilken anhållan, uppå gjord Proposition, af Ridderskapet och Adela, bifölls. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 2 eftermiddagen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim. Den ii April. Lördagen den II April. Plenum kl. io förmiddagen. Upplästes följande från de öfrige Respeetive Riks-Stånden ankomne Protocolls-Utdragr Från Högvcrdiga. Preste-Ständet: Af den 24. sistledne Martil, om bifall till Stats-Utskottets Utlåtande, angående Redovisning för Stats-Verkets förskott till tryckningen af Riks-Ståndens Protocoil med Bihang vid 18U års Riksdag, jemte Ståndets beslut i afseende på Dispositionen af de öfverblifne Exemplaren af Bihanget m. m. Af den 1 dennes med underrättelse att Preste-Ståndet: 1:0 Bifallit nedannämnde Utskotts Betan, kanden och Memorial, nemligen: StatsZJtskotiets : Angående Flyinge och Dahlby Kungsgårdars och Stuteri-Inrättnings-Stat j samt upphörande af de Flyinge och Dahlby Kungsgårdar anslagne Dagsverks-skyldigheter. Allmänna Besvärsoch OeconOmia-Utskotfets r Angående Spannmåls, och Victualte-Haa - 3io
Jag har derföre föreställt mig, att folkets allm. valrätt vore hvad som i första rummet borde erkännas, och att första steget vo - Den ja October c. m. 407 re att medgifva de orepresenterade rättighet att deltaga i val till riksdagsmän. Att åter inskränka valbarheten vore icke mera principvidrigt, än hvad sorn är antaget i andra länder, der allm. val existera. Der är valbarheten inskränkt inom en viss census; enligt min mening skulle den inskränkas inom vissa yrken och samliällsclasser. Jag har just begagnat orden: yrken och sa m h ä 11 s c l ass e r, för att utmärka, att den ej skulle vara inskränkt inom de 4 Stånden. Genom mitt förslag skulle man således på én gång låta folket få utöfva sin valrätt och bibehålla det s. k. conservativa elementet inom Representationen, hvilket man velat igenfinna i st å n dsförd eIni ngen. Folket skulle få välja, men endast inom de i grundlagen bestamda samhällsclasser och corporationer. Då vore det på samma gång folket, som representerades, derigenom att det valde, och de conservativa elementen, som representerades derigenom, att valen derinom inskränktes. Den stora skillnaden emellan att vina vald af en Corporation eller vald af folket är ganska lätt funnen. Då man är vald af lolket, anser man sig representera folket; väljes man åter al en Corporation, anser man sig 1 första rummet böra representera den. I förra fallet är hela Svenska folket representantens committenter, d. v. s. alla samhallsclasser; i sednare fallet endast en viss dass. Det är denna princip jag ville hafva erkand, utan att derföre på en gång öfvergå till det, såsom mig synes, mera radlcala förslag, som Frih. Rantzou och Hr Hjerta framställt, att utan inskränkning hvar och en skulle kunna väljas.
Lagoch EcofiomiUtskotten besvarat, varit föranledd af de anmärkningar jag framställt emot Utskottens första Betänkande i detta ämne, torde det be. näget ursäktas om jag äfven vid detta tillfälle upptager några ögonblick af Ridderskapets oell Adelns dyrbara tid för att något närmare utveckla de åsigter som ledt mig vid frågans bedömande och såmedelst visa, det begreppet om sanning och rätt varit grunden för min yttrade öfvertygelse 3 och att det misstag som jag trott mig finna af Utskotten vara begånget irnea är vederlagdt, hvarken af någre i sftdant af - Den 20 Septemberf. m, seende förebragte gällande skäl, ej eller af dea utaf Utskotten hufvudsakligast åberopade omständighet, att Betänkandet redan blifvit af de gine öfrige RiksStånden bifallit. Härvid anser jag mig dock först böra vördsamt fästa Höglofl. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på de mindre lämpeliga ordalag, Utskotten begagnat uti dess nu uppläste Betänkande. Jag vet icke om orsaken härtill skall ensamt sökas hos Expeditionens Författare, eller om uppställningen, sådan den nu är, skett på Utskottens befallning. Emedtertid kan utlåtandet snarare anses för en emot mig enskildt rigtad skrift, än ett Rikets Ständers Utskott värdigt svar på den återremiss Höglofl. Ridderskapet och Adeln beslutat; och det synes mig, som skulle Utskotten högeligen moquerat sig deröfver , att jag varit nog förmäten att våga göra erinringar vid de förslag, Utskotten uti deras vishet till Riksens Ständer framställt. Utan att med Utskotten vilja dela detta anspråk på ofelbarhet, vågar jag likväl fortsätta den förmätenheten att tro, det Utskotten på ett mindretillfredsställande sätt behandlat denna fråga, och öfverlemnar med full tillförsigt åt den opartiske och mer upplyste granskaren att bedöma, hvilkendera, antingen Utskotten eller jag, som har rätt. Hvarje uppmärksam läsare af 2 §. i Kongl.
Sä snart Ständerna härom äro ense, lärer Kongl. Maj:t ej underläta at underrätta Hans Kongl. Höghet om detta wal, wid hwilkct tilfälle jag önffar, det Hans Kongl. Höghet mä fcrestäs, och Desi Nädiga löfte winnås, at ofördröjeligen inflytta uti Riket, pä det Hans Kongl, Höghet genom sin närwaro mä winna en närmare kännedom af det folk han en gäng stall regera, de Lagar han sjelf stall ntöfwa och hwars helgd han stall med Konungslig Magt förswara. Det blifwer ock härigenom en lättnad för Hans Kongl. Maj:t, at wid sina af Lagrar och Mödor aftagande dagar, finna wid sin sida den Furste som stall fullborda de werk, Desi höga älder torde hindra se sitt stut, och som Desi kärlek til Fosterbygden nödgadt Konungen sig pätaga wid de är, dä menstliga lifwet endast söker lugnet och stillheten. Stockholm den 18 Julii 1809. krellric ldiclclerbjerta. Friherre Ickl^encrant?: soban Wilhelm, upläste til Protocollet ett Dictamen sä lydande: I et ämne af den wigt som Thronföljden, och under den Opinion om tänkesättens riktning i denna fräga, som mänga förmodat, eller - Den 18 Iulir. 516 ler lätsat förmoda, är det kanske för hwar och en nödigt at särskilt och bestämdt yttra sig. -Om wid öswerläggrlingar af sadan bestaffenhet, ren större Folksamling, meningarne alldrig warit och alldrig kunna blifwa fullkomligen eniga, följer deraf icke, at ju ett lita sannt nit skulle kunna finnas hos hwarje Medlem. Det fanns en allman Fostcrlands-kansta wid Revolutionen den iz Marni, och af ingen utländsk Magt werkad eller understödd kunde densamma med Nationens odelade bifall utan wäldsamhct werkstallas.
BondeStåndet till Utskottet rentitterat ett Memorial af Riksdagsfullmägtigen C. F, Berg från Bohus Län, deruti anföres, att ibland de olägenheter, en Landtbo ofta får vidkännas, genom ett, flere mil aflägset, boningsställe från närmaste Stad, skall Postgången i närvarande skick vara en af de vigtigaste, enär en Postmästare icke är skyldig, att med Landtbo, som ej är Ämbetsman, upprätta någon Postbok, och han icke heller eger rättighet fordra, att Postbönderne skola medtaga någon lösväska; På grund hvaraf, och då en Landtbo, eller Jordbrukare, ofta kan hafva lika angelägna bref att hemta och afsända, som de, hvilka afgå till KronoFogde och Länsman, samt, i händelse han eger tillgång, alt hålla årets tidningar, kan draga lika mycken nytta deraf, sorn mången Ämbetsman, hvilket icke bör bero af Postmästares godtfinnande och taxering, Riksdagsmannen, med ytterligare afseende å den kostnad och förlust af dagsverken, i 60 Iiesv. och Ekon. (Jtsk. Betänkanden. sorn tillskyndas en Landtbo, hvilken måste föra en jemn brefvexling och har sitt Landtställe 5 å 6 mil från närmaste stad, derigenom, att han i förenämnde ändamål nödgas afsända en exprés öfver 20 mil i hvarje vecka, föreslår, att Postmästare i $täderne må åläggas, att emot ett visst arfvode hålla ordentlig Postbok med alla de inora orten boende Landtboer, som af denna förmon vill ja sig begagna, äfvensom att Postförare, emot en bestämd afgift för året, böra vara skyldige, att medtaga Landtboernes Lösväskor, i likhet med hvad å flere orter är brukligt.
Dessa föregtde hemst ä 1 la uden har K. M., efter vederbörandes börande, väl icke ansett sig kunna antaga, men dock anbefallt undersökning dels om de förhållanden i detta afseende, som nu äro för handen, dels ock om de förhållanden, sorn skulle uppkomma, i händelse förändringen blefve vidtagen. Jag tror för min del, att frågan redan blifvit nog grundligt behandlad, för att icke vidare behöfva blifva föremål för öfverläggningar inom RiksSt:n. Vi känna nogsamt, att för närv. är under utarbetning förslag lill en ny civillag, och alt redan till K. M:s pröfning är öfverleuinadt förslag till domstolarnes reorganisation, af hvilka det förstnämnda förslaget kanske snart nog varder K. M:s pröfning understäldt, så alt begge dessa förslag sedermera kunna gemensamt, i den ordning grundlagen föreskrifver, blifva öfverlemnade till R. St. Jag hemställer derföre, om del icke vore ändamålsenligast, alt ej vidare vidröra denna fråga, hvarföre jag också tillstyrker R. o. Ad., icke allenast att ogilla Utsk:s förslag i den form det uu blifvit framstäldt, utan äfven förklara, att Frih. Stjernstedts oftauämnde reservation icke kan af Ståndet bifallas. Hr von Hartmansdorff, Aug.: För min del har jag visserligen ingenting emot, att ifråga v. betänk, varder till LagUlsk. återremilleradl; inen dä en ledamot, Frih. Cederström, yrkat, all deuna ålerremiss skulle ske, pä del alt man mätte komma till att antaga Frih. Stjernstedts förslag, sä anser jag mig upp - Den 28 Januari. 541 manad alt yIIra de skäl, som, enligt min åsigt, tala emot antagandet af nyssnämnde förslag. Med borttagandet af lagmansoch kämnersrätlerne kan väl icke åsyftas något annat, än att förenkla rättegångsordningen, så att rättvisan skulle komma att fortare än hittills skett skipas och handhafvas.