Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag nekar icke att, såsom Gr. Anckarsvärd anmärkt, denna § är otydlig i sin upställning; men det är icke med ani. af denna formfråga, utan med afs:de å sjelfva innehållet jag önskar återremiss deraf. Det är nemi. bevisadt, att destilleradt bränvin är mindre skadligt än odesti 1 lerad t, och derföre borde ingen förmenas att till destillering använda den öfverskjutande delen af den tid, för hvilken han redan betalt, den må nu utgöra 4, 5 eller 6 dagar. Ur denna synpunkt förenar jag mig med Gr. Anckarsvärd. Gr. af Ugglas: Utan att vilja inlåta mig i denna fråga, får jag blott fästa upmärksamheten derpå, att denna § är alldeles lika lydande som i nuv:de författn., och att någon motion om dess förändring icke varit väckt, vid hvilket förhållande vi icke torde kunna nu fatta något beslut om dess förändrande. I ani. af sistnämnde yttrande förmälde H. Exc. Hr Grat o. Landtm., att han ville fästa Gr. af Ugglas’ upmärksamhet derå, att på pag. 11 och 12 af Utsk:ts Betänk, fttnnos uptagna 3 motioner, som hade afs:de å förevide §:s innehåll, nemi. en af Hr von Mentzer, som yrkat att destilleringsrätt med särskild redskap och under tillsyn af kontrollörer måtte under bränningsterminerne medgifvas bränvinstillverkare och destillatorer, samt 2 särskilda inom Borgare Ståndet väckta förslag, att bränvinsdestillering må i stad såsom särskild näring få utöfvas under alla tider af året. Hr Nordenfelt: Då frågan nu anses stå öppen, torde vara skäl att med några ord besvara Frih. Raabs anm. Om man medgåfve bränvinstillverkare obegränsad rättighet att använda bränningstiden till destillering, så kunde han skaffa sig en större panna, och hinna destillera allt sitt bränvin utan särskild afgift, hvilket för honom vore en alltför stor förmån, då det destillerade bränvinet är af mycket högre värde än det odestillerade.
Deraf följer, att den som är underkastad taxation enl sådan uppgift, är fri från afgifter för första året han inom communen vistas: men att lian möjligen skall kunna sökas för sådan, året efter sedan lian mistat den egendom hvarför han är taxerad, eller för året efter sedan han är der, och den lön upphört hvarföre han är taxerad o. s. v. Ulsk:n tyckas hafva insett, att några besynnerligheter skulle af Utsk:ns förslag kunna uppkomma, dock utan att fästa på dem det afseende de i sjelfva verket förtjena. Utsk:n hafva det oaktadt hellre försökt något nytt, än de qvarblifvit vid det gamla, och i afseende på frågan att i socknarna göra en fyrksättning till grundval för commnnal-bidiags-beräkningen, såsom den är i städerna, så erkänna Utsktn, pag. 11, sig icke kunna länka den rättsenlig annorlunda än i fullkomlig likhet med bevilln.taxeringen. Likväl föreslå Utsktn pag. 12, att utsedde comiterade på heder och samvete skola yttra sig om det belopp, hvarmed sådane personer böra uti communal-bidragen deltaga, som ej äro påförde bevillning, men som äga känd förmögenhet. Detta är ju ej annat än fyrksättning, ehuru den ej fått detta namn, och ehuru den inskränker sig lill bestämmandet af skyldigheterna, med åsidosättande af alla rättigheter; ty sådana skola enligt Utsk:ns förslag ej åtfölja denna taxation. Det synes deraf, sorn öfverensstämmelse emellan förslagen till beräkning af rösträtt och af skyldigheten att vidkännas communal-afgifter icke riktigt igenfinnes uti Ulskrns betänk., äfvensom att uttrycken icke gifva begrepp om den conseqvens, som man skulle önska igenfinna.
St:r en af vederbörande uppgjord ritning och noggrann beskrifning öfver det tillämnade arbetet, jemte ordentliga förslag öfver dertill åtgående tid och kostnader, utan äfven, i händelse fortsatta anslag skulle komma i fråga, i Nåder låta meddela behöriga Redogörelser för de medel som redan blifvit uppbur - 534 StatsUtskottets ne, tillika med förnyadt kostnadsförslag i afseende på det återstående arbetet; hvarjemte Utskottet tillstyrker att R:s St:r i underdthet anhålla, det K. M:t täcktes meddela vederbörande den så val till ökad con troll som till mera drift och hushållning vid byggnads-arbetens verkställande ledande föreskrift, att Utgifts-redogörelserna för hvarje år alltid böra vara afsiutade inom Februarii månads utgång det påföljande året, samt att, vid årets början, en fullständig arbetsplan jemte utförlig Berättelse om hvad under det förflutna året blifvit verksteldt till K. M:ts godkännande skall i underd:het ingifvas. Utlåtande, angående dispositionen af de f. d. Allmänna Magasins-Inrättningen tillhörande lius och byggnader. Till fullgörande af hvad Utskottet, uti Betänkandet Tf:o 208, angående Allm. Magasinslnrättningens förvaltning och utredning utlofvat, får Utskottet nu afgifva yttrande öfver dispositionen af de nämnde Inrättning tillhöriga fastigheter. Uti Nådig Proposition af d. 19 sisth Januarii, angående åtskillige MagasinsVerket rörande ämnen, har K. M:t, bland annat, uppgifvit de byggnader, tillhörande - Betänkan (len, N:o 3o6. 535 rande detta Verk, som af K. M:t sedan senaste Riksdag upplåtits till serskilta föremål och inrättningar. Härvid förekommer först de till Ladugårdslands f. d.
December aflåtna framställning om stadens hörande i förevarande afseende, härmed underdånigst gifva tillkänna, att stadens Fullmäktige, vid sammanträde den 30 i sistnämnda månad, anslagit ett belopp af Etthundrafemtio Riksdaler Riksmynt, att från och med år 1864 för det afsedda ändamålet af stadskassans medel årligen utgå, men att, enär berörda afgift erfordrade uttaxering, detta beslut, för så vidt samma afgift komme att utgå för längre tid än fem år, skulle, jemlikt 75 § nådiga Förordningen den 21 Mars — 324 — 1862 om kommunalstyrelse i stad, underställas Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes pröfning för att vinna laga kraft. Den i nåder remitterade handlingen åtföljer härjemte. Stockholm den 22 Januari 1864. P. BRÄNDSTRÖM. Herman Uddenberg. Kongl. Förvaltningens af sjöärendena underdåniga utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid granskning af 5:te hufvud titelns räkenskaper för år 1861. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Till underdånig åtlydnad af den nådiga befallning, som blifvit Förvaltningen af sjöärendena meddelad genom remiss den 23 Oktober sistlidet år uppå tvenne transsumter af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers underdåniga berättelse, angående verkställd granskning af statsverkets samt andra åf allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning år 1861, har, sedan Befälhafvande Amiralens vid Flottans station i Karlskrona öfver de i nämnde transsumter förekommande anmärkningar blifvit hörd och med underdånigt yttrande inkommit, Förvaltningen nu, med detsammas öfverlemnande, skolat, angående samma anmärkningar, underdånigt utlåtande för egen del afgifva.
— Mau, forn ej äro borgare: jt Stocholm od? (götheborg i Sent Claier: förfta QElafen ... £K:br 20: — SlnDra D:o — 15: — 83ip. tilt 91. @t. $r. 1840 & 1841 10 ©anti, 1 2tfb, 2 23attt>et. DuDr 10: - $jerDe — 5: — §emte — 3: — 3 De öfriga StåDerne i Syra Clafjet*. Serfia Claren . DuDr 10: — SlnDra D.o ♦ . • • * ♦ . — 6: 32. $rcDje ijerDe §. 16. ©täDetneö öfrige innevånare, ^roilfa fjär icfe blifvit nämnDe, taperaS efter Den i hvarje färjfilDt fall förejfrifne grunD för afgiftenS beräfnanDe. §. 17. §ör fafligfjctec i ©täDcrne, äouö, ©årDar, §abrifSbpggnaDer, <2BerE od) inrättningar, tomter, iorD, ©fog och Sftarf, erlägges bevillning efter värDet, meD §vå af hvarje SufcnDe od) i enafjanDa forfjållanDe meD minDre fumma. §. 18. $ör öfrigt utgöres Den af Dufets ©täDer tttgåenDc ©afmaccis efter Den viD Denna ©taDga fogaDe kariff odj på fatt färjfilDt af ivongl. 3Jlaj:t utfärDaD DlåDig ^ungörelfe Derom förejfrifver. 23euullmng af JorbbruEet.. §. 19.
Till pröfning företogs Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:ns den g och 11 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 204, i anledn. af erhållna återremisser af utlåt. Upplästes ett från BorgareSt. ankommet prot.utdr., af innehåll att, vid föredragning af Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utskms utlåt. N;o 160, Utsk:ns hemställan, pag. D c n 12 Juni e in. 20 i utlåt. N:o 160, alt R. St. måtte, för deras del, gilla och fastställa den, i öfverensstämmelse med åberopade längder, verkställda nya roteindelning uti Stockholms, Vestmanlands, Nyköpings, Upsala, Jönköpings och Östergöthlands län, icke blifvit af Ståndet anlagen, hvaremot Ståndet, vid betraktande af den olägenhet, som synes drabba de hemman, liviIka, efter den uppgjorda roteindelningen, mäste betala rotefrihetsafgiften efter markegångspris, då man med detta åliggande jemför den omständighet, att nämnde hemman är betagen rättighet alt prestera rotering in natura, ansett R. St. böra uppskjuta med pröfning och utlåt, öfver omförmälda upprättade nya roteindelning, intilldess nämnde roteindelning öfver hela Riket hinner att försiggå, hvarefter R. St. förvänta att i detta ämne i belt vid instundande riksdag emottaga K. M:s nåd. propos.; äfvensom Ståndet godkänt Ulsktns tillstyrkanden pag. 23 af utlåt. N:o 160; och hade BorgareSt. inbjudit MedStånden att instämma i dessa beslut; hvarjemte Ståndet, vidkommande den i utlåt. N:o 204 upptagna anmärkning, att en del landskap, såsom Dalarne, Gestrikland, Helsingland, m. fl., skola vara lagligen berättigade ali undslippa all ytterligare rotering m. m., godkänt Ulsktns utlåt.
Eetänkandcn. co inrättningen likväl kan blifva rnvcket betydande och i längden medföra stor nytta, då den grundas på naturliga anvisningar och fuliFöljes efter tvångsfria principer, så tilläggas dessa märkliga ord: och lärer Sverige hafva föga att hoppas, om det iche på sådant sätt kan nugot vigtigt uträtta, sedan riket en gång hunnit komma till be* penningeverk samt afseende å det Jonala, yttrar Collegium: ”Gothland, betraktadt till dess naturliga läge och afkomster, synes icke heller igenom någon annan art af handel och hushållning, än sorn genom inrättningen af en porto franco påsyftas, kunna bringas till någon särdeles grad af styrka eller välmåga; ty hvarken eger det några synnerligen fördelaktiga producter, igenom hvilkas förökning, förädling och afsättning samma ö skulle i längden finna tillräcklig utväg, att arbeta sig upp tili någon verklig förmögenhet; ej heller synes dess belägenhet, som svårligen tillåter någon pålitlig bevakning emot förbjudna fremmande varors införsel, kunna medgifva något så betydande företagande i slöjdevägen, som kunde uthärda utländsk medtäflan och lägga en varaktig grund till denna provinces tillväxt uti styrka och folkrikhet.” ”Alla omständigheter synas sålunda sammanstämma deruti, att Gothland icke lärer horig stadga uti dess öfriga omständigheter. Derefter, och med Sesv. och Ekon, tJtsk. Bctankanåen, i-o?,? på annat sätt kunna vinna någon rättskaffens styrka och i mån deraf bidraga till rikets fördel, än att det, utan försummande af dess vanliga förut egande resourcer, sattes i tillfälle att med eftertryck deltaga uti nederlagsoch transitohandel, som varit dess primitiva näringsfång.
Nu har du genom denna din förvetenhet gifvit mig den argaste trollpacka i våld och tör jag nu mot min vilja få vara hennes man och icke din. Svåra tider lära för oss stunda, hvilket allt du vållar, men icke vill jag i denna vår afskedsstund förebrå dig något ty tung nog blir din sorg att bära. När han detta sagt flög det som en väderil genom huset, alla dörrar slogos upp och igen, sedan blef allt tyst. Gråtande inväntade hon morgonens gryning och när den kom visade den henne endast att stugan var tom och mannen spårlöst försvunnen. Hon egde trenne döttrar, alla ute i tjenst, och i sin stora sorg beslöt hon att gå till dem för att omtala hvad som händt. När hon kom till den äldsta och denna hört berättelsen vardt hon vred och sade: ”Åt er kan det vara lika godt när I inte kunde styra er, men stackars far som skall lida så mycket för er förvetenhet.” Bedröfvad gick modren derifrån, men dottren gaf henne ett vackert äpple med, att bita i när hon kände sig hungrig. När hon kom till den andra dottren och beklagade sig sade denna på samma sätt, men gaf henne äfven ett äpple. Så och den tredje. Modren beslöt att uppsöka och frälsa sin man, kosta hvad det ville och om hon än skulle få gå till verldens ända. Ensam gick hon, sörjande och letande, beständigt framåt, lifnärande sig med skogens frukter och bär eller tiggande sin föda af goda menniskor. Aldrig vek hon från sin väg, syntes den än så villsam och svår, men då hon stundom i vildmarken uppgifven af trötthet hvilade mot en sten eller stubbe kom alltid en svart hund och slickade hennes händer som till en uppmuntran eller vakade öfver hennes sömn. Så gick hon år efter år och slutligen kom hon till ett stort, svart berg der vägen tog slut. Berget var glatt som glas, så att hon icke kunde komma upp.
I sieholmshamnen, glömde man snart insket och kursen hafva deltagit 38 elever. Nästa kurs börgråvädret därute. Här var fest och ljus, och till jar, enligt annons i dagens tidning, den 6 nästsista plats hade publiken mött i högtidsstämning. Det värj också ett af den klassiska tonkonstens kommande februari. yppersta verk, strålande af upphöjd klarhet och fägring, §om här bjöds: Joh. Seb. Bachs messa Damernas intresse i denna kafferepens tid i h-moll. Denna stora messa tillhör den senaste torde lätt nog kunna riktas på ett företag af den och mognaste perioden af mästarens lefnad och art, som » Skandinaviska kaffeförädlings-aktiebo har under åtminsone fem år upptagit Bachs tanlaget » satt i gång. Dess uppgift är nämligen den kar. Omfånget är vida utöfver det vanliga; ett att i samband med kafferostning tillverka förädutförande af verket i dess helhet upptager mer lade kaffesurrogat, behandlade efter en helt ny är det dubbla af den tid, som vanligen beräknas metod, hvarigenom tillvaratagas de aromatiska för en messa, eller en timme. Messans liturgiska kaffeångor, hvilka hittills vid all kaffebränning grundtankar kunna angifvas som fyra: mänsktill ingen nytta spridas för himmelens vindar. Vi lighetens syndamedvetande (Kyrie), Kristi försohänvisa för öfrigt till annonsen om denna sak i ningsverk (Gloria), den från honom utgående dagens nummer. kristna kyrkan (Credo), samt åminnelsehögtiden med lof och pris (Sanctus och Agnus Dei). Det kan väl sägas att denna idékrets aldrig fått i Den svenska munklikören, som tillverkas musik ett väldigare och mera på en gång både i Stockholm af Skandinaviska Bcnedictine Kompadjupgående och omfattande uttryck än i Bachs niet, har under pågående process med det franH-moll messa, hvilken i sin sammansmältning af ska bolaget klädts i en interimsutstyrsel, hvilken det allmänkyrkliga med ett innerligt personligt tager sig mycket prydlig ut och ej torde kunna element intager en förmedlande ställning mellan lämna den minsta hållhake för nya förvecklingar.
Tillstöta åter, under tiden, sådana calamiteler, som, tyvärr, under hela det qvinqvennium, denna berättelse omfattar, drabbat Norrbotten, är det redan lyckligt, om icke utvecklingen tagit en retrograd rörelse. Beskaffenheten af de olyckor, jog antydt, är väl tillräckligen känd, dock må den här omsägas: jag menar missväxterne. Falsk vore den uppgift, att dessa varit här allmänna, ty under sådane omständigheter skulle hvarje välgörenhetens uppoffring varit otillräcklig alt skydda innevånarne för en slutlig hungersdöd, men dock har, med få undantag, hvar och en by deraf mer och mindre lidit, och i synnerhet Nybyggare eller de, i hvilkas händer lägenheternes första utbildning varit anförtrodd och hvilka följaktligen minst befunnit sig i den ställning, att förmå uthärda följderna. Denna tidervmd har, såsom oftast är händelsen med ofärder, dock varit lärorik, och väl vore om till - 2 dragelserne skulle af folket läggas på minnet, samt om den erfarenhet, som af olyckan vunnits, gjorde sig gällande, genom sparsamhet och större omtanka om jordens häfd, hvilken sednare angelägenhet åtminstone af många illa iakttagits, synnerligast af Nybyggaren, och hvilken omständighet man med säkerhet kan antaga såsom en bidragande orsak till många af de timade skadorne. Efter denna allmänna betraktelse, öfvergår jag till redogörelsen om Länets tillstånd, i den ordning formuläret föreskrifver. i. Länets allmänna beskaffenhet. Detta ämne är fullständigt af mine företrädare i Embetet afhandladt och i allmänhet tillräckligen kändt, så att jag icke anser mig böra öka vidlyftigheten med återupprepande af förhållanderna i denna del. Det enda, jag anser mig härvid böra anmärka, för att icke gifva anledning till förvillelse, är, att Länets område, till följd af Kongl. Maj:ts Nådiga Beslut af den io:de Februari 1807, blifvit ökadt med Arvidsjaurs och Arjeplougs Lappmarks Församlingar, hvilka ock med ett gemensamt namn af Piteå Lappmarker benämnas.
Samme värde Talare liar vidare sagt, att man, genom molionsrätteos medgifna utöfning äfven vid Urtima Riksdagar, åsyftat ett correctiv mot för täta Riksdagskallelser. Jag tror för min del, att detta correctiv alltid lämpligast bör sökas och lättast finnas i Konungens faderliga omvårdnad om Sitt Folk, och i hvarje Regerings naturliga obenägenhet, att, utan vigliga skäl och anledningar, öka Nationens bördor, endast för att ändamålslöst inkasta sig sjelf i alltid mer eller mindre brydsamma eller åtminstone besvärliga förhållanden. Correctivet vore dessutom ofullständigt, ty om man än kunde för ett ögonblick föreställa sig hos Regeringen en så öfverdrifvet lättsinnig benägenhet till Riksdagars sammankallande, så ligger ju en 65 H. it Den 9 Mars f. m. obegränsad rättighet dertill förvarad äfven uti närvarande Grund lags-stadgande, och dessutom en slags uppmuntran dertill uti det. nu existerande förhållande, alt en uiellankommande Urtima Riksdag, på ytterligare fem år framskjuter liden för den Lagtima Riksdag, sorn eljest skulle hafva dessförinnan inträffat. Af flere Talare hafva vidare några betänkligheter blifvit yttrade i afseende på möjligheten att tillvägabringa ett slut i denna fråga, i händelse man återremitterade Memorialet. Jag får blott, i anledning deraf, äran upplysa, att som jag tror mig med visshet veta, har ett annat RiksStånd redan återremitterat frågan; att således i allt fall ett Förstärkt ConslilntionsUtskott torde komma alt sammanträda, och att således ingen betydlig tidsförlust lärer uppstå, om Utskottet vid samma tillfälle äfven bomme att votera öfver mina anmärkningar.
Han bodde på hôtel Gribbon och var mycket stilig, men man tror han är nihilist. Jag kan aldrig förstå, hur de ha träffats, ty jag tycker det skulle vara en komplett omöjlighet att skaffa sig en älskare här, om man än vore aldrig så snedig. Här blef ju ett väsen! Madame var förstås ursinnig, för det att det händt i hennes pension, men det tystades ju ned så godt man kunde. Det gör mig förfärligt ondt om stackars Mabel. Hennes rykte är naturligtvis förstördt för alltid. Nej, du, nu har jag inte tid längre. Jag är rädd att Mademoiselle skall upptäcka, att jag har ljus så sent. Slaflif – när man är 19 år! Skrif till mig, innan jag reser (det blir väl såder i midten af Maj) och sätt mig litet au courant med det, som händer derhemma. Är Emilie lika lifvad för “reformer“ ännu? – nå, det är ju också din force! Är Berta ännu lika mycket à la mode? Eller har hon inte varit mest utomlands i vinter? Jag vet ju aldrig något, utom det, som du skrifver till mig, ty pappa, han!!! Tala också litet om Augustas förlofning, och hur det käns att ha en svåger. Jag har ju fått veta så litet om detta intressanta ämne. Nej, nu måste jag sluta. Mille amitiés! Din Alice. P. S. Du tror väl inte jag är betagen i holländaren? – Åhnej, du vet, jag är inte så lättantändlig. Men härute blir man liksom mera “fri“ af sig än derhemma. Du må emellertid inte tro, att jag blifvit förändrad – jag afskyr lika mycket allt “flams“ nu som förr. Madame hade åtagit sig att skaffa Alice ressällskap, då hon skulle lemna pensionen. Det var en gammal tyska från Basel, sedan trettio år bosatt i Lausanne, der hon lärde främlingar franska för en franc i timmen och alltid berättade anekdoter om Lamartine, hvilken hon engång hade sett i sin ungdom och sedan dess bemägtigat sig som sin specialitet.
Furuoch Grantimmer: otillhugget eller sågblockar tillhugget, ej specificeradt Master, Bögspröt och Spiror: af 40 tums omkrets och deröfver, 10 fot från slorändan af 20 till 40 tums omkrets, 10 fot från storändan derunder . Pumpträd, oborrade; se Master och Spiror. Ribbor, längre eller kortare Anni. Vid export af Ribbor bör behörigen styrkas, ätt de äro fyrkantige och förfärdigade genom söndersågning af större timmer, i hvilket afseende betyg öfver nämnde förhållande skola vid Tull-Journalerne bifogas. Sparrar af Furu och Gran af mindre tjocklek än 8 tum midtpå Anm. Sparrar af furu och gran kunna ulföras både liksidiga och platta. Dimensionen af deras tjocklek bestämmes efter fjerdedelen af deras totalomfång midtpå, så att t. ex. en sparre, sorn på två motsatta sidor innehåller lo tums tjocklek och på de öfriga endast 6 tums, kommer att vid tullklareringen behandlas lika med en, hvars alla fyra sidor tvärtöfver innehålla hvardera 8 tum. Ved: BjörkBokoch Ek. alla andra slag Anm. Famnen beräknas till i alnars längd, 3 alnars höjd och G qvartcrs bredd. Årträd eller ämnen till åror Qvantitet för Tullberakn. 100 R:dr v. 100 R:dr v. 100 R:dr v. 1 stycke 1 stycke 1 stycke 1 tolft 1 stycke 1. famn 1 famn 1 famn 1 par Utf. Tull. Banko. R:dr sk. r 15 25 10 Alla andra varor, än de i denna Tarif upptagne, äro yid utförsel tullfria. 40 Förslag till Tull-Taxa. III. Tarif för Kredit-upplaget och Transito-af giften. Minimi-qvantiQvantitet för Transitotet för Kreditupplaget. Transita-afgiftens beräkning. afgifU Banko. 1500 skålp. Anis 1 skålp. R:dr sk. r. t •i 200 lisp.
Då nemi. vid början af Riksdagen fråga upstod ang:de R. o. Ad:s klubb, så åtog sig en af Riddarh.Direkt:ns ledamöter benäget, att tillstädesvara å klubben och der utöfva det slags värdskap, hvartill omständigheterna kunde gifva ani.; hvadan det således redan är sörjd för hvad Hr Stjernsvärd hemställt. Den 7 December. 2.J3 Frih. Bennet, Carl Steffan: Det är visserligen nied san ningen öfverensstämmande hvad Frih. Cederström uplyst i afs:de derå, att en ledamot af Riddarh.Direktm åtagit sig det smickrande updraget, att ordna It. o. Adis klubb, samt att han anhållit att, såsom den der sjelf ledt arbetena derstädes, få vara närv:de så ofta det vore honom möjligt och nödigt; men han ansåg sig icke, till följd af omständigheter, som för honom möjligen kunde inträffa, böra binda sig vid ett ständigt värdskap, ehuru han gerna, dä han dertill har tillfälle, skall infinna sig på stället. Jag anser för öfrigt att hvar och en af R. o. Ad:ns ledamöter kan vara värd på sin klubb. Sedan H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att 2:ne särskildta frågor nu blifvit väckte, den ena om inbjudning till MedStåndens Ledamöter att besöka R. o. Adis klubb, samt den andra, att vär dar å densamma måtte utses, framställde H. Exc. propos. först å bifall till Hr Printzenskölds förslag om den ifrågavide inbjudningen, hvilken propos. med ja besvarades; samt sedermera å antagande af Hr Stjernsvärds förslag om värdar å R. o. Adis klubb; och efter det denna sednare propos. besvarats med många nej, jemte ett och annat ja, förklarade H. Exc. sig hafva funnit nej öfvervägande. Upläsles en från Hederv.