Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är Rikets förändrade yttre ställning, som nödvändigt bör påkalla och äfven vid denna Riksdag tillvägabringa en jemkning i Grundlagarne, i 314 Den 23 September f. m. den mån desse stå i sammanhang med den nya yttre ställningen». Ordalagen i detta K. M:s yttrande äro vigtiga, derföre att de tydligt angifva de motiver, som föranledde R. Str: att antaga RiksAkten. De antogo den under förutsättning, att det icke skulle medföra någon rubbning i Grundlagarnes helgd med afseende på hvardera Rikets slyrelse, och enligt min tanka betraktade sig R. St:r vid detta tillfälle såsom en constituerande församling, berättigad att undantagsvis fastställa en lag, som skulle stå vid sidan af Svenska Grundlagen, och hafva gällande kraft vid de fall, då det var nödvändigt att rätta sig efter de. förändrade förhållanden, som inträdt genom föreningen med Norrige. Jag antar således den förutsättning, som Utsk. gjort i detta afseende, men kan icke komma till annat resultat än att det just var med anledn. häraf som stadgandet ang:de InterimsRegeringen upkom. Då vidare 1815 års Ständer endast undantagsvis i denna punkt betiaktade sig såsom constituerande, så vill jag endast undantagsvis antaga hvad som Frih. De Geer i sin reservation åberopat, nemi. att derest någon motsägelse skulle finnas emellan Svenska och Norska Grundlagarne angtde unionsförhållandena, så bör Norrige» Grundlag efter vanlig lagtillämpning följas. De paragrafer i Norska Grundlagen, som kunna hafva tillämpning på nu förevarande fall, äro 39 §, som lyder: »Dör Konungen, medan Thronföljaren ännu är omyndig, skall Norska och Svenska StatsRådet genast sammanträda, för att gemensamt utfärda kallelse till Storthing i Norrige och Riksdag i Sverige»; 40 §: »Intill dess bägge Rikenas Representanter äro församlade och hafva förordnat om Regeringen under Konungens minderårighet, skall ett, af lika antai Norska och Svenska ledamöter sammansatt, StatsRåd förestå Rikenas Slyrelse, med iakttagande af dessas ömsesidiga Grundlagar.
St. böra sjelfve taga ämnet i öfvervägande och åt dessa embetsman, som verkligen med nit och känsla för saken skött sitt kall, nästan utan ersättr ning för sin möda, gifva sådana löner, att de åtminstone derigenom hafva någon utväg till bergning, samt derjemte P«n i3 Miij e. m. gifva academien medel att lemna resestipendier åt ett större antal elever, hvilka utmärka sig genom vackra framsteg. Det är ur denna synpunkt jag anhåller, att vid åferremissen StatsUtsk. malle betrakta saken; och bevilja ett anslag, som i sanning för denna academi är högst behöfligt; jag vågar göra det så mycket mera, som Utsk. sjelft erkänt nyttan af detta undervisningsverk och behofvet af tillökadt anslag för detsamma och tillika insett nödvändigheten af byggnadernas försättande uti ett bättre skick, hvilket verkligen är af behofvet påkalladt, emedan academien omöjligen kan fortgå i sin verksamhet, om den icke har tak öfver hufvudet. Jag tillstyrker och biträder till alla delar den' motion, sorn härom är af den siste talaren gjord. Det är mig sagdt, ätt StalsTJtsk. vill bevilja något anslag för.byggnaderna; men jag ber och hoppas, att icke det nödvändiga anslaget för personalen derföre måtle sättas i bakgrunden, samt att det mätte få utgå lika snart, som dc öfriga anslagen. Hr Lagerhjelm: Utsk. har, såsom skäl för sitt afslag å det i denna punkt begärda anslaget, åberopat en omständighet, nemi. byggnadernas beskaffenhet, hvilken icke finnes omförmäld uti K. M:s nåd. proposition.
Af dessa yttranden har Utskottet inhemtat: att Grosshandels-Socieletens och Skeppsrederiernes i Stockholm deputerade fästat uppmärksamheten derpå, att enär flere bland Rikets Stapelstäder saknade den rätt, hvarom nu vore fråga, syntes det vara mycken betänklighet dervid, att medgifva en sådan rättighet för en uthamn, sorn derigenom skulle erhålla förmoner på Stapelstädernes bekostnad, hvilka hafva vissa allmänna skyldigheter sig ålagde, hvaremot de äro tillförsäkrade vissa rättigheter — ett förhållande, som blefve rubbadt, om dels lika, dels större förmoner beviljades en uthamn; alt, i fall Slitö skulle erhålla de nu sökta förmoner, skulle andra uthamnar med förmon - Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N\o 98. 17 liga lägen icke ulan skäl kunna begära samma fördelar, hvilket för städerne skulle medföra högst menliga följder, samt alt vid dessa förhållanden deputerade ansågo sig icke kunna i underdånighet tillstyrka bifall å ansökningen; tilläggande Deputerade den underdåniga anhållan, alt då eu bestämd skillnad är sladgad emellan stapelsläder, andra städer och köpingar, transitooch nederiags-rält icke måtte för Slitö i Nåder beviljas förrän slapelslads-egenskap blifvit denna plats tilldelad, derest Kongl. Majit skulle i Nåder finna för godt, att en_ sådan egenskap åt densamma förunna. Att Handels-Societeten i Götheborg väl yttrat sig för sin del icke hafva något att. anmärka emot beviljandet af transitooch nederlags-rätt för Slitö, men dock i underdånighet hemställt, att Kongl. Majit vid frågans behandling täcktes fästa dess Nådiga uppmärksamhet på såväl nödvändigheten af en vaksam och fullständig bevaknings-controll och af allmänna säkerhetens och ordningens vidmaglhållande på stället, då del vore obestridligt att Tullbevakningen mäste vara stark och ändamålsenligt organiserad på en så aflägsen och isolerad ort om oordningar, missbruk och underslef ville undvikas, —- sorn derå att Staten icke blefve betungad med några kostnader hvarken för
Skulder. Försäkringsfonden vid början af 1891 ... 2,736: - Donationsfonden 60: - Reservfonden .. 971: 93 3,767: 93 Saldo: Kapitalökning under Aret . Of ' vanst&amp;ende kapitalökning, kr. 943: 37, har uppkommit p8 grund af följande förhhllande mellan inkomst och utgift: Inkomst. Utgift. Inventarierna, bestaende af riikenekapsböcker och skrihateriel, äro ej upptagna i nggot varde. Fröknarna A. Roos och A. Fabricius hsfva afven under det förflutna Aret med uppoffrande nit och mycken skicklighet skött kassans registrering och ekonomiska expedition. Stockholm den 15 januari 1892. Carl Nyström. Ofvanstfiende redovisning Hr af oss granskad och riktig befunnen. Stockholm den 20 februari 1892. Anna Dahlström. E. EIfwing. Fondernas stallning inses af följrsnde af kassans ordförande utarbetade redogörelse: Enligt verkstiilld beräkning af fonderna till Fredrika-BremerFörbundets sjukkassa vor0 desamma vid början af Ar 11892 f~ljande: Forsiikringsfonden .. kronor 3,626: - Donationsfonden .., 63: -. Reservfonden ., 1,022: - enär kassans kapital vid ofvanniirnnds tidpunkt var .. kronor 4,711: - Stockholm den 27 januari 1892. Kassans styrelse har under Aret haft följande sammansättning: Ordinarie styrelsemedlemmar. Professor P. G. Ros&amp;, ordförande. Doktor Carl Nyström, vice ordförande och kassaförvaltare. Fröken Anna Aoos - pröken Bi vid expeditionen. Medicinalrhdet D. Pontin. F r u F. Lybeck. Fröken G. von Plomgren. Professor O. Sandald. Bevisorer. Revisorssuppleanter. Fröken H. Casselli. Fröken A. Dahlström. Ofverstelöjtnant C. E. Elfraing. Fröken L. Borg.
Fortsättningen af R. o. Ad:s pröfning af StatsUtsk:s förev:de Utlåt, upskjöts till morgondagens plenum, och det Högloft. Ståndet åtskiljdes kl. 10 på aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. Plenum kl. 10 f. m. Just. pleni-prot. för d. 9 sistl. Juni f. m. Erih. Raab, Carl Adam: Då jag vid denna Riksdag fått mottaga förtroendet att vara ledamot i Ekon.Utsk., men dels har många enskilda affärer att besörja, och dels icke kan ständigt uppehålla mig i Stockholm, anhåller jag att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, från nämnde förtroende blifva befriad. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Elektorer, att vid deras nästa sammanträde utse en ledamot i Allm. Besv.- och Ekon. Utsk. i st. f. Erih. Raab Eortsattes pröfningen af StatsUtsk:s Utlåt. N:o 71, ang:de reglering af utgifterna under Riksstatens Fjerde HufvudTitel. Af 3:dje punkten, hvars mormr a till och med e redan blifvit pröfvade, förekom nu Mom. litt. f, ang:de löneförhöjning för Kanslisterna samt öfriga i slaten för KrigsColl:m föreslagna tillökningar. Bifölls. Mom. litt. g, äng :de löneförhöjningar för personalen vid VIr edningsförråden. Härvid förekom först Utsk:s förslag rör:de arfvodet för Förvaltaren vid Stockholms Utredningsförråd, och yttrade sig derom: Hr Lefrén, Joli. Pehr:
I Afskrift meddelad Exp.-Utsk. den ao Dec. 182g, KONGL. MyJJ.TS Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer j angående det ä Riks-Statens Tredje Hufvudtitel uppförda anslag l ill Dur elnnarclie-kostn uder; gifven Stockholms Slott den 5 Dec. /Seg. Kongl. Majit, sorn emotlagit Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse af den it liästlidne November, angående Skjutsväsendet, har deraf inliemtat, bland annat, att Rikets Ständer, på anförda skäl, anhållit, det Kronoskjutsen hädanefter må betalas lika med allmän Gästgifvare-skjuts, så val för hästar sorn vagn. Då Kongl. Majit, n t i Dess Nådiga Proposition till Rikets nu församlade Ständer, angående Stats-Verkets tillstånd och behof, föreslagit nedsättning af det å Tredje Hufvud-titeln uppförda anslag för Dur chmarchehostnaders bestridande ifrån 3o,ooo R:dr, sorn detsamma tillförene utgjort, till 25,ooo R:dr, hvilken summa jemväl lärer vara af Rikets Ständer fastställd; så var den a,nlagna möjligheten al en sådan nedsättning grundad på förhållandet de föregående Kongl. Maj;ts Nådiga Skrif v. N.o 85. 5 åren, sami, i följd deraf, på förutsättningen, af ett oförändrad t för'blifvande vid de stadganden , som bestämma grunderna tor Kronosk julsens liqviderande. Men om Krolio-skjuts-legnii skulle, på sätt Rikets Ständer begärt, betalas lika med Gäslgifvaresk juts, el ler höjas ifrån 8sk. för milen, till det dubbla beloppet af 16 sk. , utom vagns-lega, hvilket Kongl. Maj:t, efter vederbörandes forutgängne hörande, vill till pröfning företaga ; så skall ock den följd deraf sannolikt inträffa, att det nedsatta, på förra Skjutslega» beräknade anslaget blifver, äfven med iakttagande af möjligaste hushållning, till fördubblade kostnader otillräckligt. Kongl. Maj:t har funnit
Rikets Ständers beslut angående bestämmandet af Mynt-enheten.” Uti denna Reservation instämde Riksdags-Fuilmäglige Olof Olsson från Wermlands Län, Eric Svanberg från Wester-Norrlands.Län saint Eric Pehrsson från Upsala Län. STOCKHOLM, 1834. P. A. Norstedt & Söner, Kongl. Boktryckare. Banco-Utskottets Mern. N.-o 56. i N:o 56. Ankom till Exped.-Utskottet den 10 Oct. Memorial, i anledning af vcickt fråga, huruvida de, enligt Kongl. Förordningen angående Myntfoten af den 25 Junii 183o, präglade ~-:dels Rulrs-stycken, må från Banken utvexlas. Sed an Ilikets Ständer, med bifall till hvad Utskottet i dess under N:o 14 afgifne Utlåtande föreslagit, ansett, att Silfver, tills vidare, skall utmyntas endast till hela, ~, i, 1 och A
Nåder föreslagit att till jordbrukets lindring borde Saltpeterskatten nedsatt till hälften, eller från 10 till 5 skålpund på hvarje fullt hemman, sedan Fonden nu hunnit till ett så betydligt belopp. Skulle denna Fond disponeras till andra ändamål än uppköp af Saltpeter inom Riket, sedan tillverkningen deraf genom uppmuntringar och särskildta uppmaningar dritvits till en sådan höjd, att vi äga ej endast för behofvet, utan äfven till export, så skulle en så nyttig och det allmänna båtande näringsgren aftyna, samt sluteligen, genom ett nedsatt pris och bristande afsättning gå tillbaka till sitt första intet. Skall Sverige alltid vara det vanlottade Land der vissa yrken och företag först till en tid genom alla medel uppmuntras, endast för att sedan så mycket hårdare krossa och nedtrycka dem som låtit inleda sig i frestelse, och sådan blef händelsen med Saltpeternäringen om dess fond nu, utan återersättning, begagnades. Jag tror att Kongl. Majtts nådiga och Landsfaderliga omsorg att lindra jordbruket genom Saltpeterskattens nedsättning motarbetades om SaltpeterFonden på af Utskottet föreslagit sätt blef begagnad utan att åter ersättas. Jordbruket skulle troligen snart nödgas återtaga den nu varande Saltpeterskatten för Ben 11 April e, m. 17-5 att tillskapa en ny Fond, lika förgänglig sorn den nu varande. SaltpeterFonden tillhör egenteligen Jordbrukaren och bör derföre ej annorlunda, om ej genom lån, eller som förskott, antili Jordj brukets fördelar och bistånd användas. År 1805, om jag ej misstager mig, blefvo alla hemman belagde med Saltpeterskatt, detta beskattringssätt fortfor till 1816 då Städerne för deras jord skulle derefter fast till en högst ringa del bidraga. Men ännu finnas flere Städer, som icke, allt 6edan, till närvarande stund bidragit, hvarken med Saltpetter in natura, eller i penningar. Om den upplysning jag erhållit är, som jag tror sann, sä är heja Stockholm Stads Salt: peterskatt årligen ansedd i likhet med 4J hela mantal: är det då rättvist att endast jorden skall bära snart sagt ali tunga blott för det den är så lätt åtkomlig ?
HALFLÖSANDE FÖR MAGSYRA, KOLIK, GALLSTEN M. M. fortgår s o m hittills. BINDANDE FÖR TARMKATARR, DIARRÉ HÖSTTERMINEN BÖRJAR DEN 18 SEPTEMBER. ANMÄLNINGSDAGAR TORSDAGEN DEN 14 OCH M. Idun Stockholm. Prenumerationspris pr år: Byrå: I d u n ensam kr. 5: — Iduns Modet., fjortondagsuppl. » 5: — Iduns Modetida., månadsuppl. » 3: — Barn garderoben _. z&gt; 3: — Klara Södra Kyrkog. 1 6, 1 tr. Bedaktör och utgifvare: A l l m. telef. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Redaktionssekr Alvilde För närvarande vistas på besök hos vänner i Stockholm en af vårt broderlands mest framskjutna kvinnor, den norska författarinnan Alvilde Prydz. Detta ger Idun en osökt anledning att bringa sina läsarinnor hennes bild och följande skildring af hennes intressanta personlighet, utförd för vår räkning af en med ämnet väl förtrogen penna: Första gången jag träffade Alvilde Prydz var i Paris hösten 89. A f en gemensam bekant hörde jag, att hon skulle komma, och bad då hälsa henne, att ifall hon ville, var hon mycket välkommen i vårt lilla näste. En vacker dag knackade det så på dörren och där var hon. Jag har rest hit ned » i bara lättsinne », sade hon » gud vet, hur länge jag kan bli här, och hur det skall gå i det hela; men det blef alltför gräsligt hemma, och om jag absolut skall svälta, så föredrager jag att svälta lekamligen här — om det icke blir alltför mycket — framför att svälta andligen i Kristiania. Nu har jag hyrt mig rum, » berättade hon vidare, » till och med två rum; det ena är ett gammalt kök, och det andra vet jag Iduns /: helgfri Aktiebolag 8:de årg. Utglfnlngstid: hvarje Tryckeri fredag. 70 öre p r n o n p. - r a d. Nordling. Prydz.
Uti sitt vid innevarande riksdag afgifna förslag till Bevillnings-Stadga har Bevillnings-Utskottet dock uteslutit o inför mälda lindring; och i anledning af Ridderskapet och Adelns återremiss samt Bondeståndets afslag å denna del af Betänkandet har nämnda Utskott hemställt, att enär berörde tjenstbarheter, enligt de upplysningar Utskottet inhemtat, endast till följd af misstag ännu utgjordes, hvadan en påkallad rättelse i berörda hänseende snarare borde vidtagas, än att vid det antydda förhållandet, låta bevillnings-lindringen fortfara, Bondeståndets beslut samt Ridderskapet och Adelns återremiss icke mätte till någon åtgärd föranleda, hvilken hemställan blifvit efter votering i förstärkt Beviilnings-Utskott af Rikets Ständer bifallen. Då Näsgårds och Wester-Bergslags fögderier genom detta beslut blifvit beröfvade den lindring i bevillningen, de hittills, i anseende till berörda onus, åtnjutit, synes billighet och rättvisa påkalla, att de jemväl befrias frän ifrägavande tjenstbarhet; men enär frågan för öfrigt befinner sig i alldeles enahanda outredda skick, som dä den vid 1850—1851 årens riksdag sednast var föremål för Rikets Ständers och dess Stats-Utskotts behandling, samt Kongl. Dalregementets löningsfond fortfarande synes ega giltiga anspråk pä ersättning för mistningen af nämnde förmån, hvilken ersättning icke utan derför erforderlig utredning kan bestämmas, nödgas Utskottet nu endast föreslå att Rikets Ständer mätte uti underdånig Skrifvelse anhåll a, deKongl. Majit täcktes låta fullständigt utreda frågan samt seder mera till Rikets näst härefter sammanträdande Ständer derut aflåta nådig Proposition. Stockholm den 4 Oktober 1860.
Utskottet, af skäl sorn i dess afgifna Betänkande N:o 1 äro anförda, icke funnit sig böra tillstyrka förhöjning i det för nämnda afgift nu bestämda belopp, har likväl Utskottet, som hyser den förhoppning att genom bränvinets fördyrande förtärandet deraf kunde i någon mån hämmas, ansett det vara ändamålsenligt, om afgiften vid utskänkning af bränvin blefve något förhöjd. Redan vid 1853—1854 årens riksdag, då afgiften vid minuthandel med bräuvin bestämdes till det ännu derför utgående belopp, 8 sk. banko eller 25 öre riksmynt för hvarje kanna af det beräknade försäljningsbeloppet, föreslog det Utskott, som då behandlade frågan, att afgiften vid utskänkning måtte fastställas till dubbelt så myeket eller i nu gällande mynt 50 öre för kannan. Utskänkningsafgiften blef likväl då af Rikets Ständer satt till 12 sk. banko och vid 1856—1858 årens riksdag, för beloppets jemnande, höjd till 40 öre. Då erfarenheten torde hafva visat, att införandet af ordnade minuthandelsställen, der bränvin kan för ett jemförelsevis billigare pris erhållas, i sin mån kraftigt bidragit till kroglifvets aftagande, synes man ock kuuna ega grundade skäl till den förhoppning, att ju större skilnaden i priset å minuthandelsoch utskäukningsställen blefve, desto mindre skulle allmänheten komma att anlita de sednare, hvilka obestridligen medföra de största vådorna och de svåraste frestelserna. På grund af denna öfvertygelse har Utskottet ansett sig böra föreslå, att, med bibehållande af nu bestämda afgift vid minuthandel med bränvin, afgiften vid utskänkning deraf, efter enahanda beräkning som hittills, måtte förhöjas från 40 till 50 öre för hvarje kanna. § 20.
Utskotten kunna icke tänka sig den rättsenlig, annorlunda än i fullkomlig likhet med bevillnings-taxeringen, och då synes den åtminstone vara öfverflödig, om icke olämplig. Rigtigheten af den fördelning emellan serskildta classer af samhällmedlemmar, som Herr Bagge föreslagit, beror af förhållanden, som troligen skola finnas betydligt skiljagtige inom olika samhällen och inom kortare tider betydligt förändras. Dessa förhållanden, hvilka icke en gång medgifva möjligheten af en tillförlitlig undersökning, kunna således icke rättsenligt antagas såsom en allmän beskattnings-grund. Utskotten hafva således ansett sig böra hufvudsakligen instämma i Fattigvårds-Comiteens förslag, att de communala ulgifterne, för de fall, derom icke serskildt är stadgadt, böra i allmänhet bestridas, i mon af hvars och ens bevillning för lön, egendom och rörelse, äfven med den af Comiteen antagna förutsättningen, att endast sjelfrådande samhälls-medlemmar böra i sådane utgifter deltaga, hvilket Utskotten likväl anse böra tydligare än Committerades förslag innehåller, bestämmas genom uttryckligt stadgande, att tjenstehjon äro från deltagandet uteslutne. Vid tillämpningen af en sådan beräknings-grund, bör likväl tagas i betragtande det ostridigt öfvervägande intresset för de communala angelägenheterna, som måste anses vara förenadt med innebafvandet af fastighet, i jemnförelse med det, man kan förutsätta hos den, som endast tillfälligtvis, såsom tjensteman eller närings-idkare är fästad vid ett samhälle, der han mången gång endast för en kort tid uppehåller sig. Det torde föga vara tänkbart att kunna fullkomligt noggrant efter detta intresse afmäta bidragen till de communala behofven, men för ett närmande dertill, synas Indragen af fastigheterna åtminstone böra beräknas dubbelt högre än af lön och rörelse.
För bestämmandet af Öfverstes, Regementschefs, aflöning hafva kommitterade icke kunnat undgå fästa sin uppmärksamhet på den i flere afseenden egenartade ställning, som en Regementschef vid indelda arméen, till följd af denna armées egna organisation, förläggning m. m. innehar, och hvarigenom han står i en nästan oafbruten embetsmannaberöring med såväl allmänna som enskilda myndigheter och personer, långt mer än för en Regementschef i andra länder någonsin ifrågakommer. Detta gör honom, i större mon än eljest skulle vara fallet, bemärkt såsom offentlig person i den ort han tillhör. Emellan den indelde Regementschefen och hans underlydande officerare eger jemväl, af ålder, ett i arméens beskaffenhet grundadt särskildt förhållande rum, i det att Officerscorpsen bör hos Regementschefen hafva att påräkna ett föreningsband, icke blott i militäriskt afseende, utan äfven i denna corps’ inbördes beröring och kamratlif. Men allt detta fordrar en viss motsvarighet hos Regementschefen äfven i ekonomiska vilkor; och då det ej, med hänsyn i främsta rummet till arméebefälets duglighet, lärer få antagas, att en Regementschef nödvändigt bör ega enskild förmögenhet, så måste följaktligen den aflöning, staten honom består, vara afpassad i ett någorlunda rättvist förhållande till de oundvikliga kostnader, som för embetets utöfning och 37 nödvändiga representation samt lefnadsbehofven i hans samhällsställning erfordras.
“ “Af den bifogade plankartan, å hvilken läget af stationshus och hanhäll är särskildt betecknadt, framgår tydligen, att för utförandet af ofvannämnda plan Bergfalkska egendomen, belägen å bangårdens midt och nästan sönderdelande densamma i två delar, måste exproprieras och planeras, alldenstund bibehållandet af densamma omöjliggör sa väl banhallens uppförande till erforderlig längd, som anläggningen af tre parallelt löpande raka banspår utanför banhällen af 1,800 fots längd hvartdera, hvilka skulle blifva af högst betydligt gagn för bantågens ordnande och manövrering, som då kunde ske utan att banhällen behötde passeras. Äfven oatsedt dessa olägenheter, skulle bibehållandet af ifrågavarande egendom, som är inrättad till bränvinsbränneri och ångqvarn samt upplag för bränvin, medföra en så stor eldfara för den dyrbara stationsanläggningen och den dera befintliga jernvägsmaterielen, att denna omständighet i och för sig väl kunde utgöra tillräckligt skäl för nyssnämnda egendoms inlösen/4 “Kostnaden för inlösen af denna egendom, hvarförutan en ändamålsenlig anordning af bangården, såsom ofvanföre är visadt, icke är verkställbar, kan endast approximativt uppgifvas till 250,000 Riksdaler/4 4 Kongl. Majds Nåd. Proposition N:o 71. “Då denna summa tillägges förutnämnda 250,000 R:dr, livarmed den verkliga expropriationskostnaden under omnämnda förhållanden kommer att öfverstiga den i kostnadsförslaget beräknade, samt då dertill äfven läggas de ofvanföre omnämnda 407,491 Riksdaler, hvarmed kostnaderna för en stationsbyggnad jemte hanhäll af större dimensioner och af den anordning, bifogade ritningar utvisa, öfverstiga den i förslaget för en mindre sådan byggnad upptagna, så erfordras för såväl stationshusbyggnad som bangård 907,491 R:dr utöfver det för sammanbindningsbanan beviljade anslaget af 3,070,000 Riksdaler."
S. D. Sedan Borgare-Ståndet, enligt protokolls-utdrag den 28 dennes, inbjudit de öfriga Riks-Stånden att instämma i två särskilda beslut, hvilka Ståndet fattat, till förändring af Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets vid Betänkandet N:o 4, lögade förslag lill förordning, angående vilkoren för bränvins tillverkning, inbjöd Borgare-Ståndet vördsamt och vänligen nu de öfriga Riks-Stånden att i Borgare-Ståndets beslut, i dess helhet, angående ofvannäiunde Betänkande och Förordnings-förslag, sig förena. Den 31 Mars. Frdn Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ulskollets Belänkanden: Prof.-Utdrag den 31 Mars 1860. 303 .QöBlt %'vsvtl \i f\ \ vovéaYl-.V •-* N:o 44, i anledning al väckt fråga om femårigl i stället för ständigt rektorat vid högre fullsländigä elementar-läroVerk. Återremitterades. N:o 45, i anledning af väckta motioner om åtgärders vidtagande till förekommande af olofligt lotterispel. i Bifölls. N:o 47, i anledning af väckt motion om ändring i Kongl. Förordningen den I Oktober 1058, angående tillverkning, vård och försäljning af krut. Utskottets uti Usta och 2:dra punkterna gjorda förslag afslogos, hvaremot ilen uti 3:dje punkten afgifna hemställan bifölls. N:o 59, i anledning af väckta motioner om dels revision af, dels särskilda ändringar uti Kongl. Maj-.ts nådiga Instruktion af den 10 November 1855 för Lands höfdingarne i rikets län samt de vid länsstyrelserna anställde tjenstemän. Bifölls. S. D.