Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdagsordningen, ytterligare sex Revisorer af Ridderskapet och Adeln vid denna Riksdag skulle utväljas, för att förrätta den efter Grundlagen år 1827 infallande Revision; men då vid jemförelse af Riksdagsordningens 68 $■, som åt RiksStånden, i den ordning de hvart för sig lämpeligast finna, öfverlemnar rättigheten att, vid hvarje Riksdag förordna om Revisorer* med hvad 47 §, 94 Den g September c. ni, RiddarfnuOrdningen innehåller, i kraft hvaraf Ridderskapet och Adelö vid hvarje Riksdag, vare sig Lagtima elier Urtima, väljer 6 Revisorer, Eder Kongl. Maj:t i Nåder förklarat sig uti detina afvikelse ilrån Riksdagsordningen», vid sjelfva rättighetens uttryckande oinskränkta stadgande, till ett, utan yttradt förbehåll för hvarje Revision, bestämdt antal af sex Revisorer^ äga anledning att dervid afse en af Ridderskapet och Adeln uti RiddarhusOrdningen sjelfmant upptagen och fasstäild ordning för Revisorsvalcns förrättande: samt Eler Kongl. Maj t förmodat, att vid RiddarhusOrdningens öfverlemnande till Eder Kongl. Maj ts Nådiga ssnction, det tor hända icke varit Ridderskapet och Adelns afsigt, att i af sende på dess val betaga sig den rätt, som Riksens Ständer i allmänhet, efter Grundlagen tillkommer, och hvilken förmodan vunne en ytterligare styrka af det öfverlåtande på RiddarhusDirectionen, som hittills, i afseende på de ofvanförmälte valen, ägt rum, enär en rätt för att kunna öfverlåta», nödvändigt, efter egen öfvertygelse, mäste finnas, har Eder Kongl. Majit, endast till bevarande af den tydlighet och helgd, som Lagars ordagranna iakttagande emedan de särskildta samhällsmaglerne, så oumgängligen fordrar, velat af Ridderakapet och Adeln äska ett tillkännagifvande af den mening Ståndet fästat vid 47 §.
Sprengtportens reservation eller den synpunkt, hvarunder han yttrat sig, anser jag mig först höra anmärka, att en irring synes hafva uppstått genom benämningen af cabinettscassa, hvilken benämning det oftanämnda anslaget fått antingen händelsevis eller för att kunna, likt en verklig statscassa, göra skuld eller gå i borgen för en annan cassa. För det andra kan jag icke fatta, att, fastän cassans tillgångar bestått af statsmedel, den derigenom mer än andra anslag, hvilka just äga denna egenskap, kunnat upphöjas till rang och värdighet af Rikets Riksg.- ennt., hvilket af alla öfriga Statens cassör är den enda, som grundlagsenlig! kan göra skuld. Det vore just en vacker grundsats att vilja medgifva det alla anslag på hufvudlillarna, t. ex. till Krigs-colhm, Myntet, Lappska Ecclesiastikfonden etc., skulle innebära för dem, som emottaga medlen till förvaltning, en rättighet alt vid de affärer och transactioner, som derhos en och annan gång förspörjas, äfven göra statsskulder! Sådan har omöjligen kunnat vara Friherrens mening, men jag fruktar att hans argumentation alltför mycket lemnar rum för en sådan tydning. Den delen åter af samma reservants yttrande, hvaruti ifrågasättes, huruvida Utsk. bort tillstyrka R. St., att af redan anvisade statsmedel använda eller icke använda något till fullgörande af cabinettscassans förbindelser, tillstår jag mig icke rätt förstå till sin egentliga syftning, då det icke allenast måste anses otänkbart, att Frih. Sprengtporten eller någon annan skulle vilja genom någon lind. hemställan af R. St. förorda en annan disposition af anslaget än som vid dess reglering var calculerad, utan ock förekommer, ali nedsättning i ministerstatens aflöning synes vara en mindre grannlaga åtgärd utan Norrska Statens vetskap och minne, enär den sednare äfven lemnar bidrag till båda Rikenas gemensamma functionärer. Alt jag för öfrigt i hela denna affär anser Rikets credit lika litet som dess värdighet vara underkastad något äfventyr, härrör icke af likgilItighet, Utan af det sätt på hvilket jag tror båda böra uppfattas.
Hon sökte påvisa, att de kvinnliga lönarbetarnas allt för stora eftergifvenhet, deras allt för ringa anspråk på lifvet och deras brist på solidaritetskänsla gentemot sina konkurrenter uti arbetsmarknaden äro fakta, hvilka kraftigt bidraga att göra kvinnoarbetet ytterst illa betaldt. Fabriksarbeterskorna, h v i l k a faktiskt utföra samma arbete som män, erhålla ofta blott hälften så stor lön. Under den lifliga diskussionen, som följde, framhölls nödvändigheten af, att bildade kvinnor agitera bland sina i andligt och materielt afseende mindre lyckligt lottade systrar för att bland dem väcka den själfkänsla, utan hvilken kvinnornas uppträdande på arbetsmarknaden allt för lätt kan ge anledning till uppkomsten af nya sociala missförhållanden af allvarsam natur. • * En Cendrillon sökes. * En tidning i New York, Recorder, tillställde nyligen en egendomlig Det är hälsosamt att om morgonen vid uppstigandet täflan. Det gällde att finna ett fruntimmer med dricka ett glas friskt vatten. Detta förmår hos så små fötter, att hon kunde begagna en sko endast 19,5 centimeter lång. Skon jämte namnet många människor reglera tarmarnes verksamhet. på den lyckliga Cendrillon skola sedan figurera Ett glas vatten vid isänggåendet har ofta samma på Chicagoutställningen. verkan. Idén har funnit efterföljare. Le Petit Journal i Paris har tillställt en liknande täflan, och pågår Det är hälsosamt att dricka frisk kiirnmjölk, så ofta för närvarande en ädel strid, där koketteri ocb man hafva kan. Den är icke blott mycket nä- patriotism förekomma i behaglig blandning, mellan rande och lättsmält, utan ock för många ett Frankrikes och Nordamerikas döttrar. Ännu har angenämt laxativ. dock lika litet någon fransyska som någon ameriDet är hälsosamt att skölja all frukt före förtärandet, kanska kunnat tränga in sin fot i den 19,5 cendå densamma e j blott ofta är förorenad af damm, timeters skon. I anledning af den intressanta täflingen har Le utan ock gått genom fleres händer. Temps låtit interviewa en » sakkunnig », ett frunDet är hälsosamt att blott äta icke nygräddadt bröd.
Man skär en skalad o c h rensad pumpa i 4, 6 eller 8 längder, allt efter hennes storlek, o c h hyflar hvarje remsa på gurkhyfveln till tunna skifvor, strör lagom med salt deröfver o c h låter den stå ungefär två timmar. Nu fräser man rätt mycket hackad dill i ister eller smör, ångkokar pumpskifvorna deri några minuter, späder vatten på samt litet ättika o c h bifogar ett par pepparkorn. Till sist reder man såsen med tjock, sur grädde. Smakar bra till grisstek eller kotletter. Fylda pumpor (engelsk rätt). Man gör ett stort hål på pumpan, uttager både köttet och kärnhuset genom denna väg, skär fruktköttet i skifvor, blandar det med äppleskifvor, rifven mandel, citronskal, kanel o c h socker, fyller pumpan dermed och steker det hela i ugnen. Gelé af pumpor. 1 skalp, i strimmor skuren pumpa sockras väl o c h får stå till andra dagen. Den vunna rikliga saften kokar man upp, tillsätter en matsked arrak o c h förväller bitarna ungefär 1 qvarts timme deri. Sist blandar man 2 blad upplöst röd gelatine dertill och häller geléet i en glasskål att kallna och stelna. Mos af pumpor. Bitarna kokas möra i saltvatten och passeras genom hårsikt. Under tiden kokas god mjölk med litet bittermandel, socker och kanel (eller bättre stött hvitpeppar) och moset röres dertill. Kaka. 5 ' / « skalp, risgryn förvällas i vatten eller mjölk. Af 2 skalp, pumptärningar göres ett mos, hvilket blandas med 4 lod smör, 6 äggulor, 1 kopp rifvet bröd, 4 lod mannagryn, 10 st. rifna bittermandel, kanel, salt, citronskal, k skalp, socker, litet salt, risgrynen o c h äggskummet. Stekes i smord form 1 timme i varm ugn. Vanilj - eller fruktsås serveras dertill. Syltade pumpor.
Stad skedda afdrag till aflöning åt Mantalsoch Uppbörds-Cominissalier; af Allmänna Besvärsoch Oecononiie-Utskottet: 1:0 angående väckt fråga om befrielse för Skeppare och Forbönder , att vid Tullkarnrarne uttaga förpassningar å landets egna varor, som från Uppstäderna till Stapelstäderna försändas, och 2:0 i anledning af gjord motion, om en. fri Tackjerns-handel. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. ConstitutionsUtskottets den 12 innevarande afgifna Memorial och Betänkande, i anledning af föreslagen jemkning i Tryckfrihets-lagen sedan inrättningen^af Jury i tryckfrihetsmål blifvit fastställd, samt Allmänna Besvärsoch Oeconotnle-Utskottets Betänkande af samma dag, rörande väckt fråga om förändring uti sättet att värdera jord och fastigheter å landet, efter den så kallade Banco methoden, upplästes och af Bonde Ståndet godkändes. Ut supra. - Ex Protocollo Olof Werlin. S. D - »i6o Ven 14 Juli. S, D. Vid ytterligare föredragning af Ali-' manna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Betänkande af den f> dennes, som sista Plenidag upplästes och lades på bordet , öfver den, hos Höglofl. Ridd. och Adeln af Herr Öfversten A.
Då likväl inom den bestämda tiden något förslag i ämnet ej inkom, fann Direktionen sig sedermera föranlåten anmoda Professoren vid Kongl. Akademien för de Fria Konsterne Fredrik Wilhelm Scholander att i öfverensstämmelse med det kungjorda programmet uppgöra förslag till platsens ordnande, och sedan professor Scholander detta uppdrag benäget sig åtagit samt först uppgjort och Direktionen meddelat esquisser och approximativa kostnadsberäkningar i ämnet, utarbetade han de fullständiga ritningar och detaljerade kostnadsförslag (Rilagorna Litt I och K samt fem ritningar), som Direktionen nu får till Ridderska - 33 pet och Adelns eget bedömande härhos öfverlemna och för hvilkas beskaffenhet endast en kort redogörelse här torde böra algi Ivas. Enligt det ena af dessa förslag skulle å gårdstomtens vestra och östra sidor längs efter Riddarhuskanalen och Riddarhusgränden uppföras två större, med Riddarhuset ej sammanhängande flygelbyggnader, hvardera innehållande, utom en hög och ryndig vind, dels en bottenvåning, afsedd till uthus och magaziner, och dels en öfvervåning, inredd till boningsrum och delad i två lägenheter. Gården skulle inhägnas med jernståndare och kedjor, samt planeras, grusas och planteras. Kostnaden för hvardera flygeln har blifvit upptagen till 106,011 Rdr 30 öre och gårdsplanens ordnande beräknats medföra en utgift af 9,250 Rdr, så att samtlige kostnaderne skulle uppgå till 221,272 Rdr 60 öre. Lägenheterna i båda flyglarne hafva beräknats skola inbringa en årlig hyra 4,100 Rdr. Det andra förslaget afser tomtens hägnande medelst ett högt, å granitsockel upprest jernstaket, gårdsplanens afjemnande, grusning och planterande med träd samt uppförande af två mindre paviljonger i tomtens nordvestra och nordöstra hörn, äfvensom af en hög stenportal midt emellan paviljongerne utåt den längs strömmen belägna, enligt designationen Riddarhuset ej tillhöriga del af platsen, som för närvarande upptages af en mindre trädgård och en stallbyggnad men, om de nuvarande gårdsbyggnaderne blefve borttagna, sannolikt komme att på Stadens bekostnad till strandgata anordnas.
Likaledes åligger det, enligt reglementets 89 §, detta vei k att till civil-statens pensions-inrättning utbetala 8,800 R:dr årligen från och med det år, då borgmästare i rikets städer utom Stockholm samt kommissions-landtmätarne komma i åtnjutande af dalaklighet uti nämnde inrättning. I sammanhang med denna uppgift å Riksgälds-konlorets förestående utbetalningar, torde dock ,böra erinras, alt här ofvan upptagna återstod utaf anslagssumman för Strömsholms kanalsoch slussverks ombyggande .i R:dr 450,000: ■—• —* skall utgå med 50,000 B: lr årligen af den för detta ändamål afsatta och bland Riksgälds-kontorets skulder beräknade fond jemte derå upplöpande ränta, samt att både innevarande och nästkommande års anslag för folkundervisningen, utgörande tillsammans 82,200: äro beräknade att utgå eller ersättas af den för samma år till Riksgälds-kontoret inflytande allmänna bevillning, äfvensom att det ännu icke uttagna beloppet af detta års stats fyllnadssumma 425,360: kommer att, efter dess utbetalande, bokföras såsom ett förskott, hvilket af den under uppbördstiden nästa år ingående bevillning skall godtgöras. Uppgående dessa 3:ne utbetalnings-summor till ett sammanräknadt belopp af R:Jr 957,560: Bih. till R. St. Riksgälds-kontorets inkomster samt de aj Rikets Ständer för kontoret anvisade särskilda tillgångar. (§§. 112—'131- i 1845 års Reglemente.) Då det belopp, hvarmed den, enligt reglementets 113 till Riksgälds kontorets utgifter anvisade allmänna bevillning för hvart och ett särskildt år kommit detta verk lill godo, äfvensom öfverskoltet å hvarje års bevillning finnes i revisions-berättelserna utredt och uppgifvet, (1845 års revisions-berältelse sid. 13—14, och 1847 års revisions-berättelse sid. 15—16), anse sig
Från den andra synpunkten åter, sorn anser Landtmätare och Gode Män äfven böra betrakta kostnadeu, och alt de med den Jury befattning, hvilken de såsom Gode Män äga, skola yttra sig äfven öfver denna fråga, äro tvenne meningar framställda, den ena af Friherre Sprengtporten, sorn tillstyrkt Utskottens förslag oförändradt, och den andra af mig, sorn föreslagit borttagande af orden: utan att bereda någons skada och förlust. Jag vågar insistera på de sista ordens borttagande. Gör man ej det, så gör man allt skifte omöjligt. Det torde finnas åtskilliga provinser, der intet skifte kan ske, utan att bereda någons skada eller förlust, äfven oaktadt ali ersättning, som kunde lemnäs. Det torde lätt influera på ntensklige Gode Mäns I 120 Den 27 Augusti f. ra. känsla. Det torde hända, att erfarenheten af familjer, bringade till tiggarstafven, skulle bringa dem till en hel annan åsigt af theorierne, än den man här anser gifven. Då önskade jag, att den första clauseln måtte stå qvar, såsom en anledning för dem att lindra enskiltas olyckor, och att den andra måtte utgå, efter som den innebär en möjlighet för advokater att hindra allt enskifte. Står det första qvar, är correctivet så lämpligt, som det kan åstadkommas af dem, hvilka hafva den synpunkt som jag. Går det andra borrt, måste äfven orden i allmänhet utgå, emedan de stå der i motsats mot det föregående ordet nägons. Men jag medger Herr Grefve Posse gerna, att om det första skall gå hort, borde orden i allmänhet qvarstå. Friherre Wrangel: Herr Danckwardt har ganska riktigt uppfattat min mening om ia §., och han har projeeterat ett sätt, som ännu mera skulle motverka skiftena, nemligen att den, hvilken skulle utflytta, borde göra skiftet och flyttningen på egen bekostnad. På det sättet skulle man afskräcka alla. Redan sådan Författningen var i8o3, ansågs det djerft att begära enskifte; man kände sitt öae, att man skulle utflytta.
Enligt de, på grund af Rikshufvudböckerne för åren 1847 och 1848, upprättade liqvider, aflemnade till Riksgälds-kontoret, den förra i Oktober månad 1849 och den sednare, eller liqviden för 1848, uti September månad innevarande år, har Riksgälds-kontoret fått från Kongl. Stats-kontoret emottaga, såsom öfversköller å Statsverkets inkomster samt besparingar ä förslagsanslagen: för år 1847 r:dr 71,034: 4. 4. hvilken inkomst för Riksgälds-kontoret visserligen till siffran synes ganska betydlig; men om man beräknar att, på sätt i sista] Revisions-berättelsen Transport 731,899: 24. 4. Bih. lill B. St. Statskontoret uppkomna brister i förslagsanslagen : för år 1843 med rrdr 486,391: 4. 9. så utgör endast skillnaden r:dr 43,063: 26. 7. det belopp, hvarmed Riksgälds-kontorets kapital-tillgång blifvit, genom berörde levereringssumma, i verkligheten förökad. Uti liqviden för år 1843 hade, utom ofvanberörde brister, Riksgälds-kontoret jemväl blifvit till ersättande påfördt det belopp, hvarmed öfverskotterna å Statsverkets inkomster understego de å samma öfverskotter anvisade utgifter, eller 5,737 r:dr 21 sk. 3 rst.; och få Fullmäktige, till upplysning om deras i anledning häraf vidtagne åtgärd, åberopa hvad sista Revisions-berättelsen (pag. 70—71) i detta ämne innehåller. 2. hvaremot utgifterna, enligt hvad ofvan är anfördt, uppgått till r:dr 15,875,393: 50.
Ombudsmannen hvarken hittills kunnat och ännu mindre, sedan rörelsen vid kontoret blifvit ökad och nya åligganden för honom tillkommit, hädanefter kunde medhinna att ensam bestrida alla honom tillhörande göromål; att mycken skada och förlust för kontoret kunde uppkomma deraf, att, vid Ombudsmannens förfall af sjukdom eller resor i kontorets ärender, någon person icke funnes att tillgå för öfvertagande af hans befattning, helst erfarenheten visat, ali vid sådana tillfällen det varit med mycken svårighet förenadt, att i orten kunna finna någon lagkunnig person, som velat tillfälligtvis besörja en så vidlyftig och ansvarsfull detalj, hvilken fordrade en längre tids förutgången handläggning för att kunna med nödig säkerhet skötas; att då'härtill lades, alt Direktionen icke kunde utöfva en sådan kontroll å Ombudsmannens förfoganden, att misstag och försummelser å hans sida derigenom förebygdes, men ©tvifvelaktigt vore, att, genom en Kanslists anställande, större säkerhet härutinnan skulle vinnas, samt att Direktionens ledamöter af Riks-Stånden redan är 1847, med anledning af erhållet afslag å Direktionens anhållan om biträde åt Ombudsmannen, till protokollet nedlagt sin reservation för all den skada, som i följd deraf kunde för framtiden uppstå, så torde afseende å hvad sålunda är vordet föreslaget, vid den nu ifrågavarande reorganisalionen af Låne-kontoret, böra fästas. Vidkommande dernäst Tjenstemännens löne-förmåner, har
Detta beslriddes af 1834 års Const.Utsk., men den satsen godkändes allmänneligen af RiksSt:n under åberopande af 56 §:s andra inom. 1840 års Const.Utsk. tolkade 56 § Reg.Form. på samma sätt, som 1834 års Ständer. 1840 års Const.Utsk. ansåg deras pligt vara att i första rummet söka sammanjemka de olika meningarne, och om oförenliga skiljaktigheter funnos, uppställa voteringspropos:r. Detta sätt att behandla grundlagsfrågor godkändes äfven af 1840 års Ständer. Här hafva vi nu ett nytt sätt att gå tillväga. Const.Utsk. har afgifvit ett betänk., i afseende på hvilket tvenne Stånd hafva förklarat, att förändringen är oantaglig. Här har Const.Utsk., i rak motsats emot 1834 års Const.Utsk., gått i från - Den 26 Mars f. ra. 433 frän sin tanka och förklarat, att när två Stånd ansett förslaget vara oantagligt, frågan borde förfalla, d. v. s. att de hafva så småningom kommit derhän, att behandla grundlagsfrågor på samma sätt, som vanliga lagfrågor. Jag hemställer, om någonsin 56 § kan så tolkas. Jag tror det icke och förmodar, alt 11. o. Ad. icke kan i detta afseende hafva så förändrade åsigler emot hvad li. o. Ad. mångfaldiga gånger förut yrkat, att detta Coust.Utsk:s förfarande skulle kunna vinna R. o. Ad:s bifall. För min del yrkar jag återremiss af Const.Utsk:s betänk, med föreläggande för Utsk. att uppställa voter.propos. Frih. Cederström, Jacob: Den siste värde talaren bar erinrat U. o. Ad. om tilldragelser i afseende på grundlagsfrågors behandling vid riksdägarne 1834 och 184(1. lian har förbigått tilldragelserna vid 1812 års riksdag, då grundlagsförändringar föreslogs, bearbetades, antogs af 11» St. oell af K. M. prornulgerades såsom fastställd lag.
Likaledes skall RiksgäldsContoiret då öfvertaga vården och dispositionen af Lotteri-inrättningens lius. intilldess det i §. omförmälda beslut i afseende på detsammas begagnande kan bringas till verkställighet; hvarförutan de inrättningen tillhöriga elfecter och inventarier, hvilka icke genom Directionens försorg vania försålda, böra till Riksgälds-Contoiret öfverleinnas, för alt af detta Verk värdas och disponeras. §. 10. Enligt Rikets Ständers redan vid 18123 års Riksdag fattade och nu hos Kongl. Majit å nvo i underdånighet anmälda beslut, bör Kongl. f. d, Catizli-sLyrelsens så kallade liand-cassa, hvilken i senare tider varit 20 Stats-Utshottets Memorial, JV'.o 567, ställd under dåvarande Hof-Canzlerens och Stats-Secreterarens för Ecclesiastik-ärendena förvaltning, till Riksgälds-Contoiret öfverlemnas. Det belopp, som ännu återstår af Tackjernsbergslagens utaf Stats-verket erhållna lån, varder i den mon detsamma till Kongl. Stals-Contoiret inflyter, Rikgälds-Contoiret godlgjordt. Derest, efter anställd ny undersökning, angående utförbarheten af den påbörjade vattenledningen lill Carlskrona, detta företag skulle komma att öfvergifvas, och sedan utröndt blifvit, att de härtill redan uppköpta jernrör icke kunna till allmänna byggnader användas, bör, på sätt Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, den, genom dessa jernrörs, äfvensom andra upphandlade materialiers, försäljning, uppkommande tillgäng aflemnas till Riksgälds-Contoiret, för att framdeles kunna tagas i beräkning för anläggandet af en vatten-cistern vid nämnde stad.
Det Riksmöte, hwars arbeten nu blifwit tilländabragtc, stall blifwa märkwärdigt i Sweriges häfder genom den eniga anda som styrt dest öfwerläggningar. Högste wärdare af de Lagar I fastsiält, stall Konungen dem widmagthälla och göra dem wvrdade af assa rikan åtskilnad i rang eller personer. Mig stolen i städse sinna beredd att med Eder förswara Fäderneslandets fak: och när dest heder, dest ära det kräfwa, skall jag känna mig säll att läka all min blod för detsamma rinna. Den iz November. A4i Justerades klent. Protocollerne för dett 10 och 12 deuttes. Herr bittet, Lbdo ttucivtF, förestog att de af Herr Landt-Marskalkens Ta! såsom anförande Rrdderskapets och Adelns afffeds-Deputation till Konungen och den Kona!. Familjen, mätte warda särffilt befordrade till Trycket och doppades att Ridderffapets och Adelns gemensamma önskningar deruti instämde. Ropades Ja. Hans Epellenee Herr Grefwe LiLlls yttrade samma önskan i afseende pä Herr Baron och Landt-Marskalkens Tal pä Riks-Salen. Ropades äter Ja. Herr Baron och Landt-Marskalken föreställde att dessa Tal icke torde äga den förtjenst 'Ridderffapets och Adelns godhet behagade dem tillägga, och att lika ämnen ofta orsakade repetitioner af samma tankar; hemställandes om ej det more tillräckligt att de efter manligheten intogos i Protocollet. Ropades Nej. Herr Landt-Marffalken hcmstälde dä om det ej gjorde tillfyllest att de i Riksdags-Tidningarne trycktes. Ropades Nej och bestöts att de skulle särffilt tryckas, och tillika intagas i Protceollet. Härefter afgeck klockan tre qwart till 12 Herr Landt-Marffalken med Ridderffapets och Adelns afffeds-Deputation till Hennes Kongl. Z42 Den iZ Novembet.
Jag instämmer deruti, att en communal-förvaltning, bestående af personer, valde inom häradet, och okunnige om rätta ordningen för skogarnas hushållning, icke kan annat än menligt inverka på densamma, och att således deras misstag skulle illa verka på efterkommandes rätt; men jag troi', å andra sidan, alt de föreskrifter i och för hushållningen, som finnas för det närvar, i reglementet för skogsoch jägei i-bel jeningen, och som skola närmare bestämmas i den skogsordning, som är under arbete, men ännu icke är färdig, der, säger jag, bör närmare bestämmas villkoren, så väl i afseende på tiden, som sältet att erhålla utsyning till betesrättighet. Att tillåta betesrältigheteö öfver hela skogen, det ar just rätta sältet att aldrig kunna erhålla någon skog; den unga, växande skogen mäste vårdas, intill dess lelningarnes toppar hunnit den höjd att icke kunna af krea - 120 Den 5 September f. m. turen åtkom mas och afhitas. Denna inskränkning i betesrättigheten är af ganska obetydligt värde, i jemförelse med att få en väl vårdad skog, och först när rutornas successiva plantering kommit i gång, då finner häradet dess fördel vara så väl alt ordna betesrätten, som rätten till skogsutsyning. Hvad skogsbetjeningens tillsättande beträffar, tror jag det kan vara likgiltigt, om det skedde af häradet, derest häradet bade förmåga att välja ibland sökande de bäste; det lättaste torde dock vara att Konungens Bcf:h:de får besörja derom, då säkerligen icke andra personer härtill utses, än de som uro utexaminerade och skicklige. Jag anhåller äfven om återremiss af detta betänkande. Hr af Ström: Jag hade trott mig i mitt första anfö rande hafva tydligt nog ådagalagt vådan af fleres inblandningar i skötseln af allmänningarna, men då Hr Ribbing uppstått alt taga parti för denna inblandning, nödgas jag framdraga ännu ett document, som torde närmare utvisa, huru farligt det är alt låta dem, som skola hafva del i utsyningen, få någon förvaltning och befäl i skogen.