Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid denna underdåniga ansöknings öfverlemnande hade Kongl. Majits Befallningshafvande yttrat, alt då, i anseende till den uppstådda vidlyftiga tvisten om skyldigheten alt bygga och underhålla Långe - 28 Stals-Ulskollels Ultålavde Jtä 52. bro, hvarken de byggnadsskvldiges slutliga antal eller beloppet af de tillskott, hvilkas utgörande komme att deni åligga, kunde för närvarande beräknas; — då, vid sådant förhållande, brobyggnadsarbetels verkställande medförde icke obetydligt äfventyr för dem, som detsamma öfvertagit; — då omförmälda tvist varit egentliga orsaken dertill, att dessa icke kunnat bringa brobyggnaden till utförande inom den, såsom vilkor för statsbidragets utbekommande, bestämda tidpunkt; — och då derjemte härvid borde tagas i betraktande ej allenast den stora fördelen för allmänheten af delta byggnadsarbetes snara verkställande, utan äfven den oreda, som säkerligen skulle uppkomma, derest den nuvarande gamla och förfallna bron rasade, innan frågan om byggnadsskyldigheten blifvit afgjord; — ansåge sig Kongl. Maj:ts Befallningshafvande böra tillstyrka Kongl. Maj:ts Nådiga bifall till sökandernes i underdånighet gjorda framställningar. Jemte det Kongl. Maj:t tillförsäkrat vederbörande att, på sätt jemväl Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader förordat, komma i åtnjutande af den sökta rättigheten till bropenningar, sedan förslag till taxa för den tillämnade nya brons begagnande inkommit och, efter vederbörandes hörande, blifvit af Kongl. Maj:t profvadt, har Kongl. Maj:t, genom nu förevarande, lill Stats-Utskotlet remitterade, Nådiga Proposition, föreslagit: att det under sistförllutna riksdag för nybyggandet af Långebro beviljade statsbidrag måtte, för dermed afsedt ändamål, få blifva i Riksgälds-kontorel inneslående samt på terminer, hvilka Kongl. Maj:t kunde finna godt fastställa, utbetalas, så vida kontrakts-bandlingarne angående detta byggnadsföretag inkomme och detsamma påbörjades före den 1 September innevarande år.
Min öfvertygelse är likväl annu densamma, att Ridderskapet och Adeln under påstående Riksdag, bör äga rättighet yttra sig öfver de Introductioner, som sökas. Man har invändt, att detta vore en inkräktning på Konungamagtens prerogativer; men jag kan ej finna det, och då Ridderskapet och Adeln nu sjelf frånhändt sig denna rättighet hel och hållen, anser jag mig böra emot detta beslut till Protocollet afgifva min reservation, för att ej blifva blottstäld för förebråelse för den inconseqvens, att hafva deltagit i ett beslut, som är så directe siri - Den 12 Augusti f. ro. dande emot den motion jag vid förra Riksdagen väckte. Herr Manck af RosensköldEberhard: Hindrad, att öfvervara Ridderskapets och Adelns öfverläggningar om Bankmäns afskaffande, oell okunnig om, att delta mål då skulle förekomma, får jag nu så mycket häldre anmäla min reservation mot det genom votering fattade beslutet om deras bibehållande, som jag redan vid i8i5 års Riksdag väckte motion om deras afskafFande, och denna motion genom formligt beslut bifölls, icke allenast då, utan ock i anledning af förnyad fråga derom, vid så väl 1818 som i8a3 årens Riksdagar. Jag får äfven reservera mig emot vidhållandet af Ridderskapets och Adelns vid i8i5 års Riksdag först fattade beslut, att förändringar uti RiddarhusOrdningen skola underställas Konungens sanction. Friherre Wrangel: Jag får äfven reservera mig emot Ridderskapets och Adelns beslut, rörande Bänkmännens bibehållande. Öppnades Ilerrai' Electorers Lista till val af Ledamöter i nedannämnde Utskott, och befunnos dertill hafva blifvit UsseddeJ I ConstitutionsUtskottet i Efter N:o n5. Grefve Lagerbjelke, Axel; N:o 1798. Herr Bruncrona, Gustaf Adolph» 37 H. 11 iGa Den ia Augusti f. m.
Men ännu finnas bland dessa anslag följande med hela sitt belopp eller någon del deraf i Rikgälds-kontoret innestående, nemligen: återstoden utaf det vid 1850 och 1851 års riksdag beviljade anslag för hamnbyggnaden vid Calmar R:dr 1,500: — återstoden utaf det vid 1853 och 1854 års riksdag beviljade anslag för uppmuddring af hamnen vid Ystad „ 7,500: — återstoden utaf det vid sistnämnda riksdag beviljade anslag till sjö aftappningar och myrutdikningar „ hela det vid samma riksdag beviljade anslaget för utvidgning och förbättring af Göteborgs hospital „ återstoden utaf det vid 1856—1858 års riksdag beviljade anslag för anläggning af väg mellan Ofver-Torneå och Pajala socknar i Westerbottens län återstoden utaf den vid sistnämnda eller 1856—1858 års riksdag utan återbetalningsskyldighet anslagna summa för utdikningar och andra vattenaftappningar „ återstoden utaf det vid samma riksdag beviljade anslag för de nya jordeböckernas afslutande och granskning „ det vid samma riksdag beviljade anslag till inlösen af Kamereraren Sandbergs samlingar rörande kameral-väsendet „ det vid samma riksdag anvisade belopp till förre Landskamereraren Lindbergs godtgörande för honom ålagd ersättning af nämnde medel „ återstoden utaf det vid samma riksdag beviljade anslag för en kapellbyggnad vid Muonionalusta i Pajala socken af Norrbottens län , återstoden utaf 1859 och 1860 års anslag för utgifning af Svenskt Diplomatarium „ återstoden utaf 1858 -1860 års anslag för utgifning af äldre för Sveriges historia vigtiga handlingar „ återstoden utaf det vid 1856—1858 års riksdag beviljade anslag till uppförande af en ny byggnad för Göteborgs hospital „ återstoden utaf 1860 års anslag till löneförbättring åt lärare vid stadspedagogierna samt dessa skolors utvidgning
Dessa anföranden hafva blifvit noga granskade vid jemförelsen med nu gällande Bevillmngs - Förordnings hithörande bestämmanden; men Utskottet tror sig icke böra föröka vidden af detta betänkande genom någon egentlig vederläggning af Motionairernas åsigter, i de fall, dessa äro från Utskottets afvikände, utan får endast med tillämpning af de framställningar, som Utskottet ansett vara användbara och nyttiga, i korrthet redogöra för de förändringar och tilllägg, Utskottet, i förevarande ämne, går att föreslå. Bevl/ln>-Utskottets Betänkande N:o 7. 2g Ulskoltet liar först fästat uppmärksamhet dervid, att den i berörde Stadga af år 1823 meddelade föreskrift, att Taxerings. Comitéer ej få nedsatta ett af Fastighets.egare uppgifvet värde, icke synes i allo förenlig med den allmänna grundsats, att Taxeringsmän böra förfara efter sin, på Ed, Samvete och Sakkännedom grundade öfvertygelse, och att, då det stundom inträffar, det egare, af flere orsaker, såsom för att vinna högre Lån, eller, efter sista Bränvins. Författning, vid Bränvins bränning, kunna begagna en större panna, uppgifva ett vida högre värde, än det verkliga, men Taxerings-Comité icke eger detsamma nedsätta; så vöre en offentlig autoritet så lill sägandes nödsakad, att bekräfta en mot sanningen stridande uppgift.
o rörande en förnyad Tulltaxa, 243. — angående reglemente för Riksens Ständers Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, i afseende på utredningen af Götha-CanalBolags, Malmö och Götheborgs DiscontVerk, dito. — rörande förfärdigandet af Landtmarskalkens Portrait, 244.— om anslag af medel till Löner för Ledamöterne i den Committé som skall utar - 266 beta förslag till öfverflödige Embetens och Tjensters indragning m. m., a5p. ProtocollsTJtdrag, Ridderskapets och Adelns, angående PensionsStats reglerande för EnkeDrottningens HofStat, 260. — om Norrländska Länens sammanslående, dito. —- angående de för oförutsedde händelser afsatte och till Kongl. Majrts disposition anslagne 2:ne särskilta Summor, 261. — rörande förslag till ändringar och tillägg uti det vid 1815 års Urtima Riksdag af Riksens Ständer faststälte Reglemente för RiksgäldsContoiret, dito. — rörande ett till Götheborgs Stad beviljadt lånebiträde, dito. — i frågan om antagande af GöthaCanalBolags Actier, såsom hypothek för Lån i BancoDiscontVerket, dito. — angående Provincial-CreditCassors inrättande, dito. — om föreslagen nedsättning af Öfverräntan i BancoDiscontVerket, 262. — angående Ledamöter till Revision af KrigsRäkenskaperne, dito. — rörande en friare handel med Svenska Skogsproducter, dito. — angående Protocolls tryckningsoch reparations-fondernes tillstånd, 263. — angående RiddarhusOrdningen, 3o3.
Bränvinsbrännings-r&dskap, inlösen af Bil, 873. B ränvins skatten, användande af öfverskott å . 158, 239, 279. omröstning iör bestämmande af 3.27, 375, 370. Bränvinstillverkningen, anslag till kostnader för kontroll å 339, 354. Bytesfordran i Skånsk ränta, införsel å 45. Bång, C■ E., Dana-arf efter . 57, 134, 214, Böda kronopark, inköp af hemman derå lil. C. Calmar, försäljning af Material-huset derstädes 82. Län, fördelning af 145. Stats-bidrag för Landshöfdingens vistande i Norra delen deraf 283. Canzli-personal, tillökning af Utskottets 2, 55. och Vakt-betjening. Riks-Ståndens och Utskottens, aflöning för 8, 101, 320, 348 Carl XIII:s torg och Operahuset, upplåtelse af en tomt-plats derinvid . 19, 132. Upplåtelse af tomt-plats vid Norra delen af 194, 299. Carl Gustafs Stads Krono-qvarns arrende, upphörande af 115. Carlbergs kungsgård, jord-upplåtelse från 248. Carolinska Med. Chir. Institutet, anslag för 73. Ersättning för en till Serafimer-lazarettet upplåten plats 148, 233. Carlsborgs fästning, underhåll af väg till 43. fästningsbyggnad, anslag dertill 4, 151, 238, Carlshamns Navigations-skola, anslag till. Carlskrona, ansia? för Navigations-skola derstädes anslag till lindring Choleran kostnaderne för fästnings-byggnad, anslag till . skeppsbvggeri-institut, anslag till . Carlstads stads-församling, eftergift af Dana-arf till Carlstens fästnings-byggnad. anslag dertill fästnings-beslyckning, anslag till Cellfängelser, anslag till uppförande af Chalmerska slöjd-skolan, anslag till
Hall tröttnar, så finns sannerligen ingen på contoiret, som utan långvarig inöfning kan besörja mina göromål. – Det vet jag, och därför är det bra, att vi hafva detta kontrakt. Men min far talade också om, att Mitchell & comp. förbundit sig att icke idka bruksoch sågverksrörelse eller utskeppa järn och bräder. Detta villkor måste således också ingå i vårt kontrakt. Skrif därför: »Att Carnegie och dess kompanjon Lamberg förbinda sig att under, låt oss säga, åtta års tid, räknadt från den 1 januari 1803, hvarken direkt eller indirekt befatta sig med handel af järn, plankor och bräder –» Carnegie var högst förvånad. Kunde man någonsin förstå sig på John Hall? Hade han ej i en blink blifvit förvandlad till en förutseende affärskarl? Det var ackurat, som om salig herr Hall stått bakom och dikterat det, John Hall den yngre dikterade för Carnegie. Också föll det ej Carnegie in annat än att skrifva, som han blifvit tillsagd. – Nu får Carnegie besörja, att kontraktet blir uppsatt i laga form. Jag ger Carnegie naturligtvis detsamma, som Carnegie åtnjutit under min salig faders tid. Hur mycket var det? – Fjorton hundrade pund årligen, svarade Carnegie. – Det är bra. När Carnegie gått, satt John och funderade. Han var mycket belåten. Han hade fått sin vilja fram med Carnegie, utan att, som han trodde, ha stött denne för hufvudet. Carnegie hade varit lättare att handskas med än Herpel, som vid Johns första antydan om att han, John, ville lyfta något af bördan från gamle Herpels skuldror, rent ut sagt: – Får jag inte leda det, jag varit van att leda under salig herrns tid, så går jag min väg utan krus och komplimanger. Naturligtvis fick Herpel sin vilja fram, ty Herpel och Carnegie måste tillhöra det Hallska contoiret. Intet tvifvel rådde om att detta varit salig herr Halls mening och vilja. I det hela taget tyckte John, att det var ganska angenämt att vara chef för ett stort handelshus och alldeles ej så ointressant, som han förmodat.
Med den princip Utsk:n följt, då de intagit de här föreslagna ii och 12 §§:na, hvilka försvårat möjligheten för arbetshjon att söka sin utkomst på andra sidan om sockengränsen, var det ganska förenligt att reglementera på det sätt, som 5 och 6 mom:n stadga ; men då R. o. Ail. utgått i fia n en friare åsigt i saken och afslagit dessa båda §§, hvarigenom det blifver lättare för den enskilda omlankan att bereda sig utkomst, så anser jag det ifragavar. stadgandet vara öfverflödigt oell tillstyrker, då nu endast 5 mom. är i fråga, att R. o. Ad. måtte detsamma afslå. Frih. Gederström: Då jag förra gången hade ordet, instämde jag med Hr Gripenstedt deruti, att moni., i det skick det nu är, ej borde bifallas utan afslås; men jag vidhåller nu, alt då man här i en lag reglementerar rättighet för fattigvårdsstyrelsen att beskatta Svenska folket för att fylla fattiges behof af arbetsförtjenst, så bör man ej förbise alt gifva fattigstyrelsen en anvisning på det förnämsta ändamålet med densamma, nemi. att förekomma fattigdomen. Det bör således vara ett åliggande för fattigvårdsstyrelsen att tillse, att det aldrig må saknas tillfälle till arbetsförtjenst. Man behöfver ej dertill några capitaler eller några arbetshus, utan endast enskilda öfverenskommelse!' med hemmansägare inom districtet, hvarigenom desse åtaga sig att bereda arbete af lämpligt slag åt dem, som sig derom anmäla, och derom utfärdar styrelsen kungörelse, hvilken uppläses från predikstolen en gång i qvartalet, med tilIkännagifvande på hvilka ställen arbetsförtjenst kan erhållas. Detta är den enda åtgärd som fordras, men jag tror ej, att ett sådant stadgande skulle innebära något annat än ett åliggande för fattigvårdsstyrelsen alt hafva omtanka för hvad inom districtet kan erfordras. Hr Pal mcrantz, Joli. Mauritz:
Då af livad sålunda upplyst och framstäldt blifvit synes, dels alt en så beskaffad reglering af konsulad-afgiflerne, som motionären antydt, redan blifvit verkställd å de orter, der de för Svenska sjöfarten betungande högre afgifterne utgått, dels ock att de af motionären äskade förfoganden för tillvägabringande af en allmän sådan reglering jemväl redan vidtagits, samt enär, med afseende å det skick, hvari ifrågavarande ärende numera befinnes, med visshet förutses kan, att detsamma bringas till så snar verkställighet, som ämnets vigt och omfattning medgifva, får Utskottet, sorn, derest olaglig debitering af konsulad-afgifler skulle å något ställe egt rinn, åberopa den af Utskottet ofvan angifne ordning för beifrande deraf, vördsamt hemställa, att herr Brincks motion, så vidt den afser en underdånig anhållan till Kongl. Majit, det vederbörande må förständigas att uppgifva och inkomma med förslag till skyndsamt vidtagande af en sådan reglering af konsulad-afgifterne, hvarigenom dylika afgifter för svenska fartyg bringas till likhet med dem, som för Norska fartyg erläggas, måtte förfalla. Vidkommande slutligen den i motionen gjorda framställning angående åtgärder till afhjelpande af de för svenska skeppsrederierna uppkommande olägenheter af sjöfolks, på sätt i motionen förmäles, snart sagdt ohestrafiäde rymning, så har Utskottet till en början skolat anmärka, att al varliga straffbestämmelser för sjömän, sorn rymma från det fartyg, hvarå de varit förhyrde, samt föreskrifter till sådane rymmares återskaffande, ingalunda saknas. Sålunda har uti Kongl, förordningen af den 18 Februari 1768, med sammanfattning af alla de förut i ämnet meddelta serskilda stadganden, blif - Allm.
Någon af Iduns ärade läsarinnor vill väl ej vara af den godheten att genom Idun meddela mig några, ej allt för stora handarbeten för julklappar till föräldrar, syskon och väninnor. Thyra. Om någon af Iduns många hjälpsamma vänner gifva ett råd, hur man bäst och enklast färgar hvita öfverkast m. ra., så att de blifva vackert crémfärgade, vore Hulda dem mycket tacksam. Till hvad ändamål samlas frimärken till Eugeniahemmet och till hvem lemnas sådana, frågar en Villig samlare. Hvar finnas att få köpa gamla sångnoter? VilliebcJten. Som jag står rådvill angående någon vacker, ej för dyrbar julklapp ät min fästman, frågas Eder, Iduns läsarinnor, om ett godt råd. Tacksam därför är Asta. 1) Hvar inlemnas glasmålningar till försäljning? 2) Hvar inlemnar man handarbeten till försäljning, utan att behöfva begagna sig af ombud? Finnes i Göteborg nå- got tillfälle bärtill? 3) livar uppköpas i godt skick varande, begagnade musikalier? llli Z. Hvarmed skall fn ung, bildad flicka, som själf disponerar flere timmar dagligen, kunna skaffa sig någon biförtjänst, frå- gar Vesta N:r 7 7 6. Kan någon af Iduns ärade läsekrets rekommendera en god bok, lämplig att föreläsas bland vuxna personer under nu kommande långa höstkvällar, frågar Rota. Känner någon af Iduns läsare nligot medel mot kikhosta? Matilda. Huru beredes mjöd? A f hvilka ingredienser består det, och huru mycket af hvarje slag skall tillblandas? Svar emotses tacksamt af Intresserad. Vill någon af Iduns ärade läsarinnor upplysa mig, om en ung okunnig flicka kan vinna inträde såsom elev vid någon hushållsskola? Vid hvilken skola är billigaste afgiften? Svar emotses tacksamt af Okunnig flicka. Kan man på. något sätt färga ullen på ett beredt fårskinn, helst i svart eller grått, utan att skinnet däraf skadas? Om snart svar beder Via. Hvar kan man få lära sig s. k. glödritning? Hvad kan priset för en sådan kurs vara? Molly. Hur skall man få kaffe riktigt godt?
I betraktande af dessa omständigheter, och med allmänt väl i förening med allmän rättvisa till syftemål, samt med afseende både på rikets financiela och ekonomiska ställning, anser jag att salttullen bör i allo upphöra och (med bibehållande af tullen å sill, såsom stående i någorlunda förhållande till åtskilliga andra födoämnen) importtull åsättas åtminstone, jemte den å ost af Utskottet föreslagna tullen af 3 öre per skålpund, ladugårdsprodukterna, fläsk, med 3 öre; saltadt, torkadt eller rökt kött, med 2 öre, och smör med 3 öre, allt per skålpund; äfvensom malen spanmål, alla slag, en centner 50 öre; att importtullen i öfriga delar, för så vidt förändring icke blifvit efter föregången utredning föreslagen, för närva rande bibehålles oförändrad; samt att det af Herr Presidenten Akerman, inom Utskottet framlagda förslag till underdånig skrifvelse, såsom på en gång afseende både fäderneslandets förhållande till utlandet och alla medborgares lika rätt, bör antagas i stället för det af Utskottet tillstyrkta i fråga om förslags framläggande för Rikets näst sammanträdande Ständer till ny tulltaxa. Genom salttullens afskaffande skulle, med beräkning efter 1861 års import, tullintraderna minskas med 19 1,785 R:dr.
Veterinärerna borta i fonden hade delat sig på flera i slö ton samtalande grupper. Uppassarna gingo villrådiga omkring, som skrämda får efter ett oväder, gråbleka och med slaka frackskört. De båda vännerna sutto tysta. Tomas drömde sig vandra med Märta i den sommarstilla luften under gobelängmålningarnas blågröna träd. Det led mot aftonen, och almarnas bleka, stiliserade kronor susade svalt över deras huvuden. Framme i den tomma förgrunden stod en bänk av sten, ensamhetens och de långa meditationernas kalla bänk. Den hade Tomas och Märta längesedan nått förbi. Och långt inne i skogen, där vägens bukter sinade ut i ett grönt dunkel, lockade en fågel med späda, utdragna toner. Plötsligt släcktes det elektriska ljuset. Ett par gaslågor tändes. Skuggorna uppförde spöklika brottningsscener kring väggarna, och bakom glasrutorna till det stora gröna kaféet, där det ännu var ljust, rörde sig ett våldsamt skuggspel av sträckta halsar och av armar, fäktande i luften med glas i hand. Hall satt tyst bakom sitt höga, slipade whiskyglas och betraktade sceneriet. Hans ansikte var sig alltid likt. Genomvakade nätter lämnade icke längre några spår efter sig i denna härdade hy. Alltså ännu en dag, sade han och kastade bort sin cigarrett. Tomas blundade. Ellen, flickan i handskbutiken, hade runnit honom i minnet. Han kunde icke låta bli att tänka på hennes armar. Det var Märta han älskade, och likväl föreföll det honom som om han hade gått miste om något väsentligt av livets lycka, om han aldrig finge se dessa armar blottade och vita sträckas emot honom från någon mörk vrå av ett rum med fällda gardiner. Han vred sig oroligt på soffan. Är du inte trött, skall vi betala? Ja, det är sent. De bröto upp, Tomas gick förut. Djurläkarnas tummelplats liknade en marknad, som härjats av någon nattlig orkan. På en stol nere vid dörren satt en uppassare, en ung gosse, hopsjunken som en trasa och sov. Det var densamme, som hade fallit omkull med brickan. Hall klappade honom varsamt på axeln och stack till honom en tiokrona.
Den 16 Oclobcr. i fjermare skyldskap än efwan sagdt är, erläg. ges ofwannämde afgift endast för den de! af Testamentet eller Gäswan, som öfwerstiger hwad Testamentseller gäfwo.tagaren Lagligen deraf ärfwa bordt, för hwilkel senare Bewillning pä det sätt och under lika willkor, som om af« gift af arfwemedel i allmänhet här nedanföre stadgas, betalas bör. Bewillning för Testamente och Gäfwa erlägges enär deras belopp emvttages, bärandes behörigt intyg att venne afgift blifwit betald, eller säkerhet derföre hos Upbördsmannen ställd, alltid uppwisas dä med Testamentseller gäfwo-brefwet lagfares. Af alla Arfwemedel, ware sig i lös eller fast Egendom, Capital eller fordringar, som tillfalla andra än Arfwingar i rätt upp och nedstigande led eller sysikon och deras barn, bör utaf behällna förmögenheten erläggas tre för hundradet i Bewillning ; en lika afgift äger jemwäl rum för Fidei Commisi, som i arf tillfaller fjermare än nysinämde stytldemän/ men för ekterlefwande Makas giftorätt i bo betalas icke nägvn Bewillning efter denna Artikel. För de Fidei-Commisi som hädanefter stiftas, ware sig till förmon för närmare eller fjermare Slägtinge ellers oskylld person, stall Bewillning utgöras till Tio procent af det w rde ortens Taxeringsmän derä utsätta, och mä icke Fidei-Commisibrefwet i Domstolens Protocoll införas, innan genom behörigt intyg är Den 16 October. 28» styrkt att afqisten blifwit til fullo betald, eller säkerhet derföre hos Uppbördsmannen ställd." lll. Art. §. 4. - Sid. 22. 1. Mom.
Jag vill äfven lenina till de Utsk., sorn komma att bearbeta det reglementariska, några upplvsnin gar - Dtn 6 Maj f. m. gar i detta ämne, som måhända kunde åtminstone till en del användas. Emedlertid får jag uppläsa motivet, äfvensom öfverlemna omförmälda reglemente. Hr von Qvanten uppläste derefter inledningen till ett af honom författadt project till reglemente för en hypothekscreditförening, uppstäldt i hufvudsaklig öfverensstämmelse med det för StorHertigdömet Posen gällande, men med tillämpning på Sverige; hvarefter han fortfor: Jag anhåller, att detta måtte meddelas det Utsk., som behandlar frågan om hypotheksföreningar; hvarjemte jag får tillägga, att då jag anser dessa inrättningar vara af ett hufvudsakligt gagn, anser jag den af Utsk. uppgifna tillgång ej uppfylla ändamålet, utan vågar föreslå genom denna motion, att det vid sista riksdagen beslutade silfverlan, 2 millioner r:dr, hvilket äfven för realisationen kan vara gagnelig!, måtte upptagas och användas till jordbrukets samt hypolheksföreningarnas befordran. Adelns och ståndspersonernas jord är intecknad till 45 å 47 proc. af taxeringsvärdet, hvilka inteckningssummor än ytterligare komma att uppdrifvas, så länge dessa inteckningar bära 6 procrs ränta. Räntenedsättning kan endast ske derigenom, altman lånar penningar, der man kan få dem för 3 å 4 proc. Statsmagten kan tillvägabringa sådana lån af utländska capitalister, hvilka lån då icke blifva statsskuld, emedan räntan betalas af enskilda och icke drabbar statsverket. Dess obestridliga fördelar äro: 1:0 en tillvägabragt lägre räntefot, utom hvilken jordbrukaren måste gå till undergång; 2:0 ökade capitaltillgångar för låg ränta till näringarnas betydliga förkofran; 3:o myntbestämningens befästande genom bancofondens consolidering; 4:o aht detta utan coursens höjande, emedan endast årliga räntan courserar, aldrig capitalet annorlunda, än fördeladt på amortissementstiden.