Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Som nu Israels barn voro i öknene, funno de en man hemtande ved om Sabbathsdagen. Och de som hade funnit honom dermed, då han hemtade veden, hade honom fram för Mose och Aaron, och för hela menighetena. Och de satte honom i fängelse; ty det var icke klarliga uttryckt, hvad man skulle göra med honom. Men Herren sade till Mose: Den mannen skall döden dö; hela menigheten skall stena honom utanför lägret. Så förde hela menigheten honom ut för lägret, och stenade honom ihjäl, såsom Herren hade budit Mose. Och Herren sade till Mose: Tala med Israels barn, och säg till dem, att de skola göra sig klutar på fållarna af deras kläder, i alla deras efterkommandom, och gul snöre i klutomen vid fållarna. Och skola de klutar tjena eder dertill, att I skolen se på dem, och ihågkomma all Herrans bud, och göra dem, att I icke efterföljen edars hjertas tycko, eller hor drifven efter edor ögon. Derföre skolen I ihågkomma och göra all min bud, och helige vara edrom Gud. Jag Herren edar Gud, den eder utur Egypti land fört hafver, att jag skulle vara edar Gud: Jag Herren edar Gud. Och Korah, Jizears son, Kehats sons, Levi sons, tog till sig Dathan och Abiram, Eliabs söner, och On, Peleths son, af Rubens söner. Och de hofvo sig upp emot Mose, med några män af Israels barn, tuhundrade och femtio myndige i menighetene, rådherrar och ärlige män. Och de församlade sig emot Mose och Aaron, och sade till dem: I gören allt för mycket; ty hela menigheten är helig, och Herren är ibland dem; hvi upphäfven I eder öfver Herrans menighet? Då Mose det hörde, föll han uppå sitt ansigte; Och sade till Korah, och hans hela parti: I morgon varder Herren kungörandes, hvilka honom tillhöra, hvilken helig är, och honom offra skall; den han utväljer, han skall offra honom. Detta görer: Tager för eder rökopannor, Korah och hans hela parti;
Maj:ts framställning ondragna, funno Rikets Ständer likväl, i betraktande of de anslag, som vid dåvarande riksmöte tagit statens tillgångar i anspråk, sig förhindrade att berörda förslag då bifalla. Med hvarje år, som framgår, upptagas byggnadsplatserna mer och mer i denna stadsdel för uppförande af större byggnader och i samma mån ökas svårigheterna att erhålla lämpliga lokaler för artilleritruppens inqvartering; och då hinder torde möta för begagnande af artilieriplonen till plats för ifrågavarande kasernbyggnader, hafva vederbörande erhållit befallning att till Kongl. Majit inkomma med förslag till kaserns uppförande vid artillerigården, hvartill äfven ritning och kostnadsförslag blifvit uppgjorda; men i följd häraf uppstår äfven fråga om åtskilliga artillerivapnets gemensamma etublisscmentcrs förflyttning, derom förslag af Gener al-Fälttygmästaren afgifvits, ehuru delta icke ännu hunnit undergå den slutliga granskningen. Af förenämnda förslag framgår, att allt kan verkställas för hela den kostnadssumma, som af Kongl. Majit vid förra riksdagen ifrågasattes, men sannolikt betydligt derunder. Ehuru jag af anförda skäl icke kan framlägga kostnadsförslag och ritningar förr än längre fram, finner jag dock, med afseende å kasernbyggnadens nödvändighet, mig böra i underdånighet föreslå, att Eders Kongl. Majit läcktes till Rikets Ständer aflåta framställning om medel till kasernbyggnaden, hvartill för år i867 erfordrades ett anslag af 290,000 rdr. Bih. till IL St. N:o 3 a. lill Kongl. Maj:Cs Nåd. Prop. N:o i. om Statsverket 1865. 15:o. Elablissementet för ingeniår-truppen. Jemte anförande, att, utom det dåliga skick, hvaruti ingeniör-truppens logementer vid Jaktvarfvet här i staden befionas, utrymmet blelve alldeles otillräckligt, när det 3:dje kompaniet tillkommer, har Chefen för Ingeniör-korpsen i underdånighet föreslagit uppförande af en ny kasernbyggnad, hvartill ritning och kostnadsförslag samt beskrifning jemväl af honom öfverlemnats.
Ar, såsom stundom stedt, widare förlänga Regemenrs-Möter med en eller flere dagar i stället för Kyrko-krxeZLicei , rror jag wara mindre förmonligr för liouppe», som derigenonr saknar all ösning emellan Regements-Mören: en tid af mer än i r mänader. Ar Rorarne förlora derpå, är rydeligt, i der de nödgas fournera sä manga flera dagars malsäckar. Di förekommande af de mänga klagomal som upkomma emellan Rotar och Manskap öfwer för mycket fordrad och för litet gifwen Möres-kost, får jag förestå: det Rnstoch Rokehällare blifwa xroponeraäe, at förpläga deras Manstav efter Fält-Staten, da de säkert bewiljade dubb.l porrionseller sa kallad tobaks-stilling, i stallet för drickspenningar. Karlen wandes dä wid det pi ovianterinAS-sätt, som brukas i fält. Han bör under Mötet wara förswarligen född; men han kommer dit för sin öfning och ej kil at frästa, hwilker ofra mäste ste pä en fattig Rotebondes bekostnad, fom under tiden kanste saknar en brödbeta för sig och barn. — Jag kan ej förena mig nied Herr Baron tckmck deruti, at icke någon LomxaZnie-OltiLer får närwara wid Ivuc-.rururing: en sadan mäste finnas tilstädes; men jag anser högst nödigt förekomma, at han, eiler hwilken annan Tjensteman som hälst, tager minsta befattning wid <-'ontrackers »prackande emellan Rotar och Manstap.
•Ö» Q O rU> G2> » ra af 5 to -ts -ö £> TO r® © (S) to »0 fr <3* OTJ. ts ca 3> ~tS ar So ts cr«. a 83 o1 ar H' *~t <Z> TO TO * cx> o 3< TO 2 «-*• TO Ccl O s> cr* TO «-s ti •-ra oa oa ©afl<# mer ier, 2BärtS!;ti$ od; Ärogar. © fr •& fr 03 Öä (33) S3if). fia 91. ©t. $rot. 1834 & 1835. 10:be Saint. 1 2lfi>. 2 23anbef. 23ett>iflning3 ÉemiUningåsgbvorbniugen. Öfwertrag från £aj:et:utg$»£ctag&etne får ©täfcetne uti g}. yi. Satt för åt4 18 ! p er ? <*> ca A ra © t-Bi ra ■» t5 O a< 3 ca r-S Cf> CA rtt O 3r)~T g.® 2. ra* rr?t; 2 ■« r 2^ 5 o a< a rzr 3 A »-rå 2 A: A o ra O r* CA A «-t ra © Hö Heja -G ra o‘ ra r-t 2 ra <y Ai ra «-c ra «-s ra 2" o* »-t ra G A © A cr <Ä o' cr A cr o ra «C 2;S ra ^ 2* 5 cH o >& O: r-t Of) A cy «-C 2 o B'-9, EV* <A A G 5 ra r-t r-e CSi, S* fö G? ra -ö ra r-t g* 3 r-t <n, öä ra ra ra ö 2 ra la' ■
Jag vill blott vipplysa, att Rikets Ständer redan beslutit alt efterskänka chartan, Dessutom, hvad sjelfva inteckningens verkställande beträffar, går det lättare för RiksgäldsContoirets AdvocatFiscal att verkställa den, än för Canalen att söka den vid flere HäradsRälter. Hans Excellence Herr Grefven och Landi Mar skalken tillkännagaf, att plenum komme klockan half till 6 i eftermiddag alt fortsättas. Hans Excellence gjorde proposition till bifall å StatsUlskottets ifrågavarande Utlåtande. Ropades Ja och Nej. Hans Excellence liemstälde, om Ridderskapet och Adeln behagade afslå samina Utlåtande. Ropades äfven Ja och Nej. Hans Excellence förnyade sin nyss gjorde bifalls-proposilion. Ropades starka Ja^ jemte några Nej. Hans Excellence förklarade i anledning häraf, att Ja hade öfverröstat Nej. Grefve Cronhjelm begärde votering. Den i3 Mars f. in. 23 Herr Riben, Carl Wilhelm: Om någon underrättelse ankommit huru de öfrige Stånden afgjort denna fråga, anhåller jag att den måtte oss meddelas, Undertecknad RidilarhusSecreterare : PresteStåndet har afslagit och BondeStåndet bifallit ifrågavarande utlåtande. BorgareStåndet har ännu ej afgjort detsamma. Grefve Cronhjelm: Jag hemställer, om icke, då ett Stånd afslagit utlåtandet, och frågan är af nog litet intresse för att upptaga tiden med en votering, Ridderskapet och Adeln skulle, i likhet med PresteStåndet, äfven vilja besluta afslag. Herr von Hartmansdorff: Jag inser ej någon grund för Ridderskapet och Adeln att här gifva efter för Canalvännernes anspråk, så länge de ej stödjas på bättre skäl än de redan anförda, Herr Printzensköld, Axel: I motsatts emot hvad Grefve Cronhjelm begärt, får jag hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln ville förena sig med BondeSlåndet och bifalla utlåtandet.
Besvärsoch Oeconomie-Utskottet remitteradt memorial, harRiksdagsfullmäg - i6 Statssami Allm. Besaoch Oeconomie-Utslottens Utlåtande IV:o g. tigen Anders Danielsson till billig rättelse anmält det förhållande, att Krono-Fogdarne i Bohus Län, under en längre tid, varit ålagdl alt med Tjugosex R:dr 32 sk. Banco hvardera deltaga i bestridande af kostnaden för Läns-Kungörelsernas tryckning, samt att af Städernas Magistrater äfven utbetalas något i lika ändamål; anmärkande Molionairen, alt denna utgift, som måste vara kännbar för en mindre väl lönt tjensteman, icke vore genom något allmänt stadgande påbjuden, utan härledde sig från en vedertagen sed, samt tillkommit på det Kronofogdarne och Magistralerne skola undvika att afskrifva de till dem ankommande Kungörelser. o Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotlet, som funnit detta mål tillhöra äfven Slats-Utskottels befattning, har delsamma, med sistnämnde Utskott gemensamt, i öfvervägande tagit; och Utskotten fä vördsamt upplysa, att Rikets Ständer vid sistförflulne Riksdag, (se und. Skrifvelsen N:o 292) till bestridande af kostnaden för tryckningen af Landshöfdingarnes Erubels-Kungörelser, beviljade Etthundrade Riksdaler för hvarje Län med tillhopa Två Tusende Fvra Hundrade Riksdaler, alt utgå intill denna Riksdag, då mera bestämda uppgifter på verkliga behofvet borde erhållas och vid en blifvande reglering af Landt-Staternes löner tagas i öfvervägande; hvarjemte och som af de utaf Kongl. Maj:t i delta amne til!
I sammanhang härmed och med anledning af en utaf Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Jemtlands län hos Kongl. Maj:t gjord och till Styrelsens utlåtande remitterad framställning att, till undersökningars bestridande inom nämnda län, en årlig summa af 2,000 Rdr måtte hos Rikets Ständer begäras för nästinstundande Statsregleringsperiod, hade Styrelsen uttalat den mening, alt pröfningen och bedömandet af huru stort belopp, som skäligen må till undersökningar inom Jemtlands län disponeras, syntes lämpligast, hädanefter som hittills, kunna ske hvarje år i sammanhang med fastställandet af förslag till allmän fördelning af rese-, undersökningsoch expensmedlen för året, helst något giltigt skäl icke förefunnes att i förevarande afseende för Jemtland göra ett undantag från hvad för rikets öfriga län i allmänhet egde rum. Vidkommande sedermera frågan om anslag till aflöning för Styrelsen öfver allmänna Vägoch Vattenbyggnader, jemte dess tjenstebiträden, såväl i hufvudstaden som i landsorten, hvartill vid sistlidne riksdag för innevarande statsregleringsperiod anvisades 27,550 Riksdaler årligen, hade Styrelsen, under förmälan, hurusom, med begagnande af detta anslag, aflöningen för personalen blifvit genom Kongl, brefvet den 9 November 1860 på följande sätt bestämd, nämligen: 1 Ölver-Direktör 6,000 1 Byrå-Chef för tekniska detaljer 4,500 1 Kamererare och Kansliledamot 2,250 Tekniska biträden vid byrån: En å 1,200: Rdr En å 1,000: » En å 730:
Räntepersedlarnes minskning eller omsättning till antalochbeskaffenhet, anser StatsUtskottet gagneligheten deraf icke tarfva någon vidlyftigare bevisning, än att sådant, på sätt 1753 års Commission ådagalagt och Riksens Ständer i deras ofvanåberopade skrifvelse framsläldt samt Motionärerne nu ytterligare anfört, skulle medföra förenkling i Beskattningsoch Redogörelse-Verket, som otvifvelagtigt är invecklat och försvåradt, genom de af ålder åsatle och vidare tillkomne mångfalldige Räntepersedlarne, hvilka dfi de lill stor del hvarken produceras eller kunna in natura utgöras, sålunda egentUgen innefatta en beräkningsgrund för skattskyldigheten; Och skulle ett sådant räntepersedlarnes sammanslående, utom den sålunda åsyftade större reda och enkelhet i Kronans Räkenskaper samt lätthet för de skattskyldige att sjelfve beräkna sine utskylders belopp efter Markegångarne, jemnväl utgöra ett steg till befordrande af den eftersträfvade förminskning i antalet af de Tjenstemän, hvilka nu för Upbördsoch Redogörelse-Verket erfordras. Utskottet har likväl icke lemnat utan uppmärksamhet, att svårigheter möta yid verkställigheten af en sådan förändring; 534 Stat#-Utsko ttets Betänkande». med den »oggranhet, att Statens ej mindre än de skattdragandes ömsesidiga rätt Bevaras uti ett oförkränkt bibehållande vid de fordne skättläggnings-grunderne; men bvilke svårigheter, efter hvad förenämnde Commission ulredt samt Kongl. Kammar-Collegii utlåtande år 1810 äfven föranleder, möjligen slå att öfvervinna samt alltså genom blotta föreställningen derom icke måga tillbakahålla ett förslag af väsendtlig vigt och nytta:
Om man derföre jemför fördelarne hos fabriksbränningen, minskad arbetskostnad och vedbesparing jemte en högre provenué, mot fördelarne hos husbehofsbränningen af besparing å den bättre spannemålen, att icke nämna fördelen af mindre tillgång på sjelfva brännvinet, sä skulle jag tro, att det sednare tillverkningssättet i nationäl-ekonomiskt afseende är att föredraga. Till bevis på tillverkningens aftagande torde böra nämnas, att brännvinsskatten år 1840 utgjorde 17,420 R:dr 21 sk., men deremot 1841 endast 13,624 R:dr 45 sk., 1842, 15,384 R:dr samt sistlidet år 13,982 R:dr 15 sk. 6 rst. Att tillgången på brännvin förminskas och att varan fördyras synes vara det enda rätta korrektivet, och frågan derom ett värdigt föremål för lagstiftningens uppmärksamhet. Om såsom njutningsmedel denna dryck förtärdes måttligt i allmänhet och den kunde vid större allmänna sammankomster fullkomligt afhysas, skulle den icke åstadkomma all den skada för både hälsa och kassa, som det surrogat af så kalladt portvin, mallaga, cognac eller annan rusgifvande dryck, hvilkas hufvudbeståndsdel ändock är brännvin, hvaraf nykterhetsvännerne stundom begagna sig i stället för brännvin. Man lärer dock icke hastigt öfvergå till någon allmännare öfvertygelse om nyttan af tillverkningens afsk alfa lide, så länge varan är afsättlig och dranken anses af så många oumbärlig för iadugårdarnes bestånd. Bergsoch Bruksrörelsen är en näring, som har samband med skogsbruket och beror af bruksinnehafvarens penningestyrka. Bland de bruksegendomar, som hafva fördelen af tillverkningens försäljning å bruksbacken, må räknas Huseby och Diö samt äfven Åryd, hvaremot öfriga bruken vågföra sitt jern i Calmar. Egarne af de här i Länet belägna bruk hafva på allt sätt sökt uppdrifva tillverkningen genom förbättrade metoder och spara ej möda eller omsorg att göra jernet begärligt. Femårs-berixttelse frän Kronobergs Län. 2 10
SBåre gullmäfttge i SSanfen oå) Stifögälbö^ontoret, famt för bent ntfärbat Snftruftioner, forn t be för befja SBerf upprättabe Steglementen äro intagna. Still yttermera mifjo, att SBi allt betta, forn tjär förut ffrifmet ftår, fålunba Beflutat, förafffebat odj Bemiljat, pafme SBi, ©mcrgeö Sftifeö famtlige ©tänber, melat meb SBåra namnö odj ittfegelö unberfättanbe fåbant ftprla odj Befräfta; pmilfet ffebbe i ©todpolm ben Stjttgonbeattbra bagen i Suni månab, året efter ©prifti Börb bet @tt Stufenbe åtta -jpunbrabe oå) på bet ©e;rtiottbe ©jette. § 42. odf 2l&dtiö tuågnar: G. Lagerbjelke. tt. tt>. Sanbtmarflalf. L. S. (SJrefttiar. N:o 8. A. G. Oxenstierna. l. s. N:o 46. Fr. Piper. l. s. N:o 68. Grefve Creutz. Fullmäktig R. C. G. Rudbeck. S3iB. till SR. ©t. $3rot. Hj. Ulf Kalling. N:o 92. F. Horn. Henning Hamilton. l. s. N:o 94. A. H. v. Schwerin. L. s. N:o 108. Grefve Ruuth. Fullmäktig C. E. Cederström. L. S. N:o 126. B. von Platen, i. s. N:o 135. Grefve Cederström. Fullmäktig Claes Henrik Cederström. N:o 139. A. E. Wirsén. Philip von Saltza. l. s. N:o 106. Fr. Strömfelt. l. s. N:o 120. G. F. Liljencrants.
Af de Heste röstegande innevånarne i hvarje stad, der jorden tillhör staden, ina det bero att, i den ordning, som uti hvarje stad för beslut om stadens inkomst eller utgift iakttages, bestämma, huruvida den bränvinsbränning, hvartill staden, efter värdet af de serskilda jordlotterna är berättigad, skall åt dessas innehafvare upplåtas, eller Por stadens gemensamma räkning utöfvas, och om bräitvinsbränningen skall ske med serskilda pannor efter hvarje jordlotts värde, eller oek i ett eller Hera sammansatta verk efter alla eller liera jordlotters sammanslagna värde 5 men i de städer, der jorden är med eganderätt fördelad på stadens innevånare, må det ankomma på det beslut, som ibland dem af pluraliteten, beräknad i mån af jordvärdet, fallas; och i den händelse förhållandet är blandadt, skola enahanda grunder följas, likväl under förbehåll, a//, derest Kongl. Maj:t ej, i betraktande af serskilda omständigheter, annorlunda redan förordnat eiler framdeles förordnar, § 4 af denna författning skall tjena lill efterrättelse i afseende på den högsta pannerymd, som af sådana föreningar må begagnas; börande för öfrigt, vid utöfningen af städernes bränvinsbrännings-rättighet iakttagas, att de brännerier, sorn hädanefter anläggas, varda utom stadens staket, på lämpligt afstånd från andra byggnader, uppförda i enlighet med stadens Byggnadseller Brandordning. o
I denna första infördes allenast af Creutz en filosofisk målning af Begärelsernas bedräglighet och en saga kallad Svalorne, där han äfven i ett satiriskt skämt tecknat sitt målande snille. Mina förnämsta arbeten i denna första volym äro: »Satiren öfver mina vänner», den jag redan omtalt, en annan Öfver folkbristen, den jag ej funnit jämngod med den förra och därföre uteslutit ur samlingen af mina arbeten, mitt Vinterkväde, författadt större delen i släda under en vinterresa till Skenäs. Styrkan af målningen i detta poem kontrasterar mot den ljufliga, som i Vårkvädet är rådande, och tecknar min omsorg att variera ton efter ämnet, hvilket af de fleste skalder till större delen uraktlåtes, där man är ledsen att igenkänna samma hand, samma språk med föga förändringar i hvad slags arbete som framställes. Andra volymen af våra »Vitterhetsarbeten» har tre år senare blifvit utgifven, i början af 1762. Ehuruväl tiden ej ännu är inne att anföra dess innehåll, anser jag likväl nödigt att härstädes göra det för att icke vidare afbryta berättelsen om vår hoflefnad. De förnämsta poemer af fru Nordenflycht, intagne i denna senare volym, äro: Fruntimrets försvar, ett värdigt vedermäle af hennes vidsträckta kunskaper, ett Poem, adresseradt till Storfursten i Ryssland, författadt på de skönaste vers, och där hon isynnerhet i målningen af Peter den Store tecknat sin ovanliga tankestyrka, Skaldebrefvet till Kriton, där hon visar sig ej mindre filosof än skald i besvarandet af den fråga, som några år därefter af den ryktbare Rousseau blifvit framstäld, »hvilket mera bidrager till människans lycksalighet, kunskap eller okunnighet»?55 Af Creutz äro flera mindre poemer i denna volym införda, i senare tider bland hans arbeten intagne, dem jag onämde förbigår för att endast uppehålla mig vid det mästerstycke, som förevigat hans minne, poemet Atis och Camilla.
Vid detta tillfalle höll riksantiqvarien Hildebrand, som under hela den första 10-årsperioden varit förbundets ordförande, ett sakrikt och varmt föredrag om förbundets tillkomst och utveckling. Såväl detta föredrag som utförliga redogörelser för de olika komithernns och byråns v e r k s a d e t iiro, tillika med andra artiklar i kvinnofrågan samt af allmänt intresse, sanunanf örda i den f estskrift, som nied anledning af förbundets 10-åriga tillvaro utgafs och som spriddes till alla f ö r b u n d s m e d l e ~ a r och till andra för kvinnosaken intresserade. Eörbnndet har under året anslutit sig till det i Amerika stiftade » International Council of Women », som har till syfte att friimja samarbete och befästa gemensamhetskiinsla mellan olike länders förenin gar, i hvilkas ledning kvinnor taga verksam del och hvillc. a på skilda satt arbeta för framåtsliridande. Inom livprje land, som vill inträda i det stora internationella kvinnoförbundet, bildas ett nationdförhund -. en srcinmanslutning af inoni landet verksamma föreningar - hvilket i sin ordning. ingår i internationella kvinnoförbundet och harigenom. vinner rätt att blifva representeradt vid de hvart 5: te &amp; r återkominande stora internationella kvinnokongresserna. Fröknarne C+. Adelborg och S. Ulrich hafva af styrelsen utsetts att vara Fredrika-BremerFörbundets ombud i Svenska kvinnornas nationalförbund, den svenska grenen af ' » International Council of. Women ». P&amp; hösten l895 ingick styrelsen för Föreningen för Gift kvinnas äganderiitt till Fredrilra-Breiner-För6undet med en, anhållan, att i handelse föreningen fattade beslut om iipplösning, förbiinclet ville upptaga föreningens arbete och tillsätta en särskild] romit&amp; med uppgift, att » arbeta för att p&amp; lagstiftningens väg och genom inverkan p&amp; den allmänna meningen dels. - gift kvinnas rätt att råda öiver egen-.
Banco-Utskottet har inhemtat, att förhållandet vidalla föregående Riksdagar va' rit Banco-Utsft:s Memorial, N:o C)8> 17 rit sådant, som i ansökningen finnes uppgifvet, nemligen, att vid slutet af hvarje Riksdag Bankens hela Vakthetjening, utgörande pä Ordinarie Stat ett antal af närmare 3o, haft att påräkna en gratification, större eller mindre, i nion af Riksdagens längd och öfrige omständigheter. Anledningen härtill visar sig från början hafva varit den, att uppassning och vaktgöring hos Banco-Utskotten besörjdes ända till senare tider skiftesvis och efter tour af Vaktbetjeningen samfäldt, i likhet med dess öfriga befattningar inom Banken. Äfven under de sista Riksdagarne, den nuvarande inberäknad, har Banco-Utskoltet ej utsett sin Vaklbetjening, utan har Bankens Commissariat dertill förordnat vanligen de yngste bland Ordinarie Vaktbetjente, som dertill ansetts skicklige, och hvilkas egentliga tjenslbefattningar blifvit i stället besörjde af Extra Vaktdrängar, emot visst arfvode af Bankens Omkostnadsräknig. Det är en gifven följd, att sådan ordning icke vidare kan bibehållas, sedan Rikets Ständer, under nuvarande Riksdag, beslutat att aflöningen för ej mindre Yaklbetjeningen än Cancelliet anordnas utaf de till Riksdagskostnader anslagne StatsMedel.
Landtmarskalken Gr. Levenhaupts, Ärkebiskopens von Troils, Talmannens för BorgareSt. A. Liedbergs och Talmannens för BondeSt. Anders Anderssons sigiller; hvaremot convolulet med 1792 års Secreta Utsk:s handlingar endast är försedt med Ridd.Secret. Bungencronas sigill. I anleda, häraf har Utsk. ansett sig böra vördsamt föreslå, dels att med öppnandet af sistnämnde convolut må förfaras, på sätt ofvan i första punkten är hemstälclt, dels att, hvad angår brytandet af det convolut, som är försegladl med det K. signetet samt RiksSl:ns Hrr Talmäns sigiller, H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, må anmodas att, i samråd med Ärkebiskopen samt Borgareoch BondeStins resp. Talmän, derom i und. inhemta II. K. M:s nåd. förordnande. Hvilket dock till II. R. o. Adis egen ompröfning vördsamt öfverlemnas. Stockholm d. 11 Nov. 1844. På RiddarhusUtskottets vägnar: S. A. Sandels. IV. F. Dalman. Den 13 November f. m. 539 Förteckning å de handlingar, som, vid af Ridd.Utsk. verkställd ul vet på Riddarhuset upphämtade: inventering, befunnos uti den utur det s. k. Hemliga Hvalf - Inlagde Kistan N:o 1. i Ladan Framfarne Konungars och N:o 1. Drottningars Försäkrin gar och andra Ader. Drottning ChristinasFör - Anmärkningar. säkran af d. 7 Dec. 1644. Är åtecknad N:o 13. Ori ginal på pergament, med vidhängande vaxsigill i trälåda, utan lock. N:o21. d:o d:o d:o.