Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I 1626 års kansli-ordning, hade Akademier och skolor blifvit ställda under Kansli-kollegi vård, och detta åliggande, att handhafva läro-verkens angelägenheter, hade tillhört nämnda Kollegium enligt de följande Kansli-ordningarne af åren 1661, 1719 och 1773, samt fortfarit till 1801, då Kansli-kollegium blifvit upplöst och då, »till ernående af ett fullkomligt sammanhang i hela uppfostringsverket, och till afhjelpande af de brister, som i dessa angelägna verk. sig visade, samt från en delad uppsigt deröfver kunde härflyta,» öfverinseendet och styrelsen af uppfostrings-verket, odelade uppdragits åt ett Kansler s-gille, bestående af kanslererne vid rikets dåvarande tre Universitet, och sedermera derjemte af flere civile embetsmän. Då detta Kanslers-gille, efter 1809 års stats-hvältning, oaktadt de, för dess stiftande anförda skäl, blifvit upplöst, hade det, under namn af Kansli-styrelse, åter upprättade Kollegium, fått sig inseendet öfver läroverken uppdraget, ehuru blott till benämningen, utom hvad några stipendier beträffade. Förbindelserna emellan Universitets-kanslererne hade dä upphört och splittringen af ecklesiastik-förvaltningen ännu mera ökats. Sedermera hade kommittéer för behandling af undervisnings-ärenden varit nedsatte, såsom uppfostrings-kommittéen, af hvars arbeten 1820 års skol-ordning blifvit en följd, den så kallade stora kommittéen, hvars arbeten slutade år 1828 och föranledt inrättandet af den s. k. nya Elementar-skolan, samt slutligen den kommitté, som varit nedsatt för omarbetning af de akademiska konstitutionerna. Af hvad sålunda blifvit upplyst, syntes att, för den allmänna undervisningen funnits, dels i Kansli-kollegium, dels i Kanslers-gillet oell Kansli-styrelsen, ett centralt förvaltnings-verk i andra instansen, kvilket äfven omfattat Universiteten. Men detta hade numera upphört. Elementar-läroverkens vård vore lika splittrad tom kyrkans emellan 12 konsistorier, hvartill i hufvudstaden komme en af Allm.
"Min dotter", sade fru Ebba i det hon reste sig opp och förblef stående: "En drottnings fränka kan, det låter tänka sig som en möjlighet, nedstiga till en de Wyk; Ebba Stenbocks dotter kan gifta sig med sonen till sin moders fångvakterska, men aldrig, aldrig skall Klas Flemings dotter äkta en hertig Carls man." Karins kind blef hvit, hon vacklade. Efter en stund sade hon sagta: "Moder, Welams sinne har varit dåradt af hertigens falska tal. Kanske skall han än en dag finna sin orätt och åter bli konungen trogen." "Väl, må han göra det, det skulle lända honom till heder och den rättvisa saken till fromma." Åter vexlade Karins kind till röd och hennes blick strålade då hon sade: "Moder, ville du gifva din dotter åt den ringe ädlingen, om han skulle egna sig åt sin rätte herres tjenst?" "Karin, din fader förenade hos sig flere af rikets högsta embeten, än någon annan man, han var mäktig som en konung i Finland. Hade han velat behålla Finland för sig, så hade det varit hans, men han var bottenfast trogen i lif och död och tänkte aldrig på, att vara annat än sin konungs första man och den, som på sina skuldror uppbar hans makt. Hans ätt var hög, den säges härstamma från en af Roms konsuler; den har varit utgrenad i många länder, stolt och ädel i alla. Din moders ätt är hög som hans, den har satt drottningar på Sveriges thron, utan att deraf anse sig hedrad mera än förut. Skall Flemingska, skall Stenbocks-ätterna säga: Ebba Stenbocks sinne har blifvit förödmjukadt af fängelse och brist, så att hon ger sin dotter åt hvem, som lofvar att försörja henne. Katharina, skulle väl Johan, skulle din broder gilla en sådan förbindelse?" "Ack Johan, han skulle icke vilja göra mig olycklig. Det skulle hans varma hjerta icke. Äfven J, min morkär, sade ju nyss att bördens företräden dock kunde åsidosättas. Är er dotters sällhet icke för er mera, än rang och börd?" "Karin, en enskilds, en flickas lycka är en ringa ting.
Jag tror detta bedömande vara så mycket besynnerligare, som Utsk. straxt ofvanföre säger, att det icke varit i tillfälle att bedöma fördelarne eller olägenheterne af den homöopathiska methoden. Jag finner detta yttrande föga sammanstämmande, men Utsk. anser emellertid genom Statens mellankomst tillfälle böra beredas jemväl för denna läkekonst att söka ådagalägga sin praktiska användbarhet. Utsk. afser en nytta för den fria forskningen deri att den får ådagalägga sin förmåga. Hvad den fria vetenskapliga forskningen inom medicinen angår, så, är den så fri som den någonsin kan vara. Det har upstått inom medicinen de mest olikartade läror och ogeneradt fått göra sig gällande. Det finnes icke det ringaste tvång inom denna vetenskap, den rörer sig med den mest obegränsade frihet och någon större kan aldrig fås. Homöopathien har, och har i 50 år haft, fullständig frihet att i vårt land ådagalägga sin praktiska användbarhet. Hvad beträffar det gagn för medicinen som skulle upstå genom att bereda de olika läkemethoderna tillfälle till täflan, så har tillfälle till denna täflan äfven funnits och begagnats i Europa och nya verlden öfver 50 Ar, och jag tror icke att inom medicinen en enda ny sanning inkommit genom homöopathiens åtgärd. Det skulle kunna invändas, att dessa läror äro för fiendtliga att hemta något från hvarandra, men jag har lemuat svaret förut, och huru de mest oväntade saker, när de upstå, inom ytterst kort period inrymmas i medicinen, det hafva vi exempel på uti 678 Den 23 November e. m. ehloroformen, som inom ett par månader var känd och erkänd öfver hela Europa och inom ett par månader till i hela Amerika. Något gagn tror jag knappast att medicinen numera kan få af homöopa thien ty det borde lion haft för längesedan. Men jag har alltför länge tagit R. o. Ad:ns tid i anspråk; jag vill endast i förbigående anmärka, att man kan råka på några små svårigheter vid verk ställandet af Utsk:s förslag, nemi. t. ex. det att den s. k. policliniken skulle stå under skickliga homöopathiska läkares inseende.
Jag minnes nu icke alla och har icke författningen här, men erinrar mig bestämdt att 2:dra och 13:de §§ äro ibland dera, af hvilkas innehåll man kan sluta dertill, att författningen afser afstående af endast eganderätt till jord, och det är dessa, hvilka hudvudsakligast behöfde ändras. Då nu öfverläggningen ansågs fulländad blef propos. lill bifall å LagUtsk:s förevar, betänk, framstäld, men besvarad med starka nej, blandade med ja, hvarefter H. Ex. Hr Frih o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge de emot Utsk:s betänkande gjorde anmärkmr föranledda till återremiss, samt efter denna proposms besvarande med starka ja jemte åtskilliga nej, förklarade det han funnit ja öfvervägande. Föredrogs ånyo och bifölls LagUtskis d. 8 och 12 dennes på bordet lagda betänk. N:o 7, i anledn. af väckt motion om verkställighet af under-rätts beslut i hyresoch utflyttnings-mål. Föredrogs ånyo Allm. Besv.- o. Ekon.-Ulsk:s d. 8 och 12 dennes på bordet lagda utlät. N:o 28, i anledn. af väckt motion, ang:de förändring i föreskrifterne om fartygs iipmätning. Hr af Dalstr öm, Gust. Jakob.: Då jag under ett föregtde plenum begärde förevar, betänk, på bordet, föranleddes jag dertill af följande skäl: dels att jag öfver det nnvar:e sättet, hvarpå skepsmätningen verkställes, hört klagomål af flere personer, hvilka anse denna mätning icke alltid verkställas af sakkunnige män, och att större kontroller än dem vi nu äga, böra finnas; dels att jag hade mig bekant, att frågan skulle i dag till pröfning förekomma inom BorgareSt., och som denna fråga rörer detta Stånd närmast, hade jag äfven önskat att få inhemta BorgareSt:s nu fattade beslut, hvarigenom, enl. hvad till min kunskap kommit, betänk, blifvit återremitteradt till Ekon.Utsk., och dels tror jag mig känna, att inom Den 15 Februari.
Ehuru jag ansett mig böra för R. o. Ad. förklara de skäl, jag såsom Chef för Just.StatsExped:n har att icke finna mig belåten med det sätt, hvartill StatsUtsk. velat hänvisa mig för byråchefs-äreudenas bestridande under nästa statsregleringsperiod, är dock icke min mening att derom nu påyrka ett annat beslut, emedan jag endast velat påpeka det bristfälliga i Utsk:s förslag, för att deruti hafva ett försvar för den åtgärd, som jag, till följd af Utsk:s förfarande, finner mig nödsakad att vidtaga. Då jag nemi. omöjliligen kan med två löner aflöna tre personer, måste jag låta sakerna gå på samma sätt som hittils, och hålla ByråChefs-platsen för lag-ärendena än vidare; obesatt, för att i stället söka, genom en person från annan stat få tjensten bestridd, emot det denna sednare persons ordinarie göromål naturligtvis i sin ordning få bestridas af en vikarie. En sådan utväg är visserligen icke den mest lämpliga, men då den emedlertid står mig öppen, såsom nödfallshjelp; så vill Deli 23 Mars f. m. 225 jag, såsom nyss sades, ieke yrka på någon återremiss eller förändring af StatsUtsk:s Betänk, i denna del, utan har endast velat nedlägga i profit ett försvar för mitt framtida handlingssätt med afseende på denna fråga. Dock bör jag tillägga, att jag har ännu ett annat skäl, för att ieke nu påyrka någon förändring af Utsk.-s förslag. Då lt. o. Ad. redan bifallit den punkt i det s. k. principbetänk.
N:o 4 > 1 anledning af väckt fråga om upphörande af det så kallade Hemiorare-Båt-Gillet i Götheborg; 2:0 N:ö 5, i anledning af väckt motion, angående rctjvirerande och forslande af stämpladt papper från hufvudstaden till landsorterne; och 3:o N:o 6, i anledning af väckt fråga om skyldighet för Uppbördsman, att vid Kroiiauppbördeu emottaga söndriga Bancooch Riksgäldssedlar. S. D. Föredrogos ä nyo och biföllos Expeditions-Vtskottets Memorial , N:o 5, angående ökadt Cancelliebiträde för Expeditions-Utskottet p och N:o 6, angående anslag i och för correcturläsning m. 111. Fröt, Ut dr. d. 7 April i83^. i7 Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Uppå derom väckt fråga af Petter Persson från Calmar Län, fann Bonde-Ståndet, för sin del, för godt, det borde Rikets Ständer, då vigten, myckenheten och vidden af Riksdagsgöromålen omöjligen medgåfvo deras afslutande inom den i 8o:de §. Riksdagsordningen föreskrift!a lid af tre månader ifrån det Kongl, Maj:t meddelade Rikets Ständer underjättelsen orri StatsVerkets1 tillstånd och behof, hos Kongl, Maj:t i underdånighet anhålla, det Riksdagen finge fortfara en månad efter förloppet af nyssnämnde tid; och skulle, i fall Tre RiksStånd fatta enahanda beslut, Eocpeditions-Ut skottet härom uppsätta underdånig skrifvelse till Kongl, Majit. S, D. Föredtogs å nyo Lag-Utskottets, . den 3 i denna månad på bordet lagda memorial N:o i3, om antagande af en Cancellist för Lagutskottet samt en Secreterare, med Notarii-arfvode, för Lag-} samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Ltskottens sammansatta beredning.
Så (fall odfå ofelbart Nationen ba hunnit ben förmåga o rf) bet mälfiånb, att få mai ftafcnS märanbc or* binarie bebof font od bef eftra bebof fTola funna få an* nan »väg fyllas. Sylifa eftra infomjfer forbra för fin förmaltning ett eget fyftcm, Se manliga årSintrabcrne, ämnabe att be* tärfa bagliga utgifter, ijäffaS lamp ligen få S&felbaitco* räfning. Gftra infoutftcrnc åter borbe man, föfa att fruft* bargöra, efter man bär tib bertill, belS på bet förråbScaS* fan må mära, be 13 på bet peimingarne ej må fafnarf i allmänna rörelfen. 9iär på få fatt femmer att tillgå, {Eall fäferligen ingen fTattjTyffbig mifttyda, om bans bis brag till Staten något öfmerftiger bmab four befunnits pgji nöbigt till bef uppebåffanbe.. Cari. XI berförc betalte ränta. Så borbe od bäbanefter alla Sta* ten tifffaffanbe minftcr af SanfenS rörelfe, öfmcrjTotten på 3’nfom(f*Sitlarne od) på Semiffningen, i SiSeonten infattas otb Staten berföre åtnjuta 4 procttS årlig ränta.
Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi - Utskotts den 21 sistlidne Februarii meddeldte och d. 19 uti innevarande månad på bordet lagde Betänkande , rörande föreslagne ändringar uti Författ ningarnes stadganden, angående Husbehofs Brän? vinsbränningen samt dermed gemenskap ägande ämnen ; Och blef samma Betänkande , i anseen-j de till de emot 2:dra, g:de och i6:de momenterna deraf nu gjorde anmärkningar till Utskottet återremitterade. S. D. Vid förnyad föredragning biföllos föll jande från Utskotten inkomne samt den 19 uti denna månad på Bordet lagde Betänkanden, iiem; ligen: Prot. Af den 5 Mars, i anledning af Herr Fri-' herre Focks motion , angående en till Upsala Barnhus donerad Kronofordran. 2. Af samma dag, angående Riksdagsmannen Johan Olsson Bongbergs Memorial , innehållande yrkande , att den under namn af Osmundsjern uti vissa Landsorter utgående Räntepersedel, matte fa betalas efter Kronovärdi utan förvandling efter markegång, a. Af samma dag, i anledning af Riksdagsmannen Jon Jönssons Memorial angående Krono, tionde Spanrnälens utgörande till Stockholms Stora Barnhus. 4. Af samma dag, i anledning af Riksdagsmannen Frik Mörtbergs motion , om förändring i Roteringen vid Vesterbottens Regemente. Från Banko-Utskottet af den 10 Mars , i anledning af väckt fråga, om fördelning af aTbetet emellan Riksens Ständers Revisorer öfver Stats-Banko-och Riksgälds-Verken ; tryckning af samtlige Re visions-Berättelserne ; publicitet af Banko-Verkets granskning i hela dess vidd och upphörande med hittills vanlige förseglade Berättelsers afgifvande. 5.
Jemte önskan att sålunda bereda åt delta dyrbara nalionalmonument ett mera fristående läge och behofvet af utrymme för en strandgata invid Riddarholmskanalen, åberopades äfven vigten för det allmänna att komma i besittning af de på Riddarholmen befintliga egendomar, bland hvilka blott några få, utom Geijerska huset, egdes af enskilda; äfvensom Rikets Ständer yttrade den åsigt, att någon tvekan om nämnda fastighets användbarhet och lämplighet för hvarje allmänt behof knappast kunde uppstå samt att södra delen af tomtplatsen, der den betydligaste åbyggnaden befanns och ännu qvarstår, icke nödvändigt behöfde afrödjas, för att bereda ökadt utrymme invid Riddarholrnskyrkan och Rikets Ständers hus. Redan i E. K. Maj:ts berättelse af den 24 Oktober sistlidet år om hvad i Riket och dess styrelse efter sednaste riksdag sig tilldragit, hade E. K. Maj:t meddelat Rikets Ständer, att egendomen blifvit först af Stockholms Stad inköpt för 200,000 R:dr R:mt, samt derefter, med undantag af nödigt utrymme för strandgatan, försåld lill Kronan för ofvanberörde anslagsbelopp af 140,000 R:dr, och Staden, som tillträdde egendomen den l April 1859, hade i köpekontrakt, upprättadl den 19 i samma månad, med Öfver-lntendenlsembetet, å Kronans vägnar, förbundit sig att verkställa samt derefter äfven utföra den af Rikets Ständer åsyftade afrödjning och planering af tomten norr om hufvudbyggnaden, men deremot förbehållit sig, såsom ersättning för sin uppoffring, att under femton år obehindradt disponera denna byggnad med dertill hörande, invid södra tomliinien befintliga, smärre uthus, och uppbära deraf fällande hyresinkomster, mot skyldighet alt iståndsätta och under sin dispositionslid vidmakthålla hufvudbyggnaden och uthusen, äfvensom att under dispositionstiden gälda alla på fastigheten belöpande onera.
Uti Högstberörde Nådiga Proposition, som är daterad den a5 Juli förlidet år, har Kongl. Majit i Nåder behagat gifva Rikets Siänder tillkänna, att, sedan landtbruket numera vunnit den förkofran, att, med undantag af svårare, missväxtår, Riket inom sina gränsor frambringade spanmål ej allenast för eget behof, men äfven derutöfver tili afsättning å utrikes orter, Kongl. Majit atisåge, att om lankan för denna vigtiga näringsgrens vidare utveckling i främsta rummet borde läktas åt boskapsskötseln. De åtgärder, som, lid efter annan, vidtagits till uliculturens befrämjande, hade Statssamt Allm, Besv.- oeh Ekon,-UIskottens Betänkande, N.o /f.6. 3 verkat icke blott en förökad production af sjelfva varan, utan ock en bättre behandling deraf, hvilket haft till följd dess stone användbarhet och högre värde. En lika vigtig del af landtbruksnäringen vore hornboskapsskötseln, sorn icke finge tillbakasättas, om landtbruket på det hela skulle kunna göra de ytterligare framsteg, som den allmänt vaknade andan för dess förbättring gåfve en tillfredsställande anledning att hoppas. Erfarenheten hade redan bekräftat, alt olika boskapsracer, oaktadt de njöto samma underhåll, dock merendels lemnade en olika afkastning af de producter, sorn med deras underhållande afsåges, och derföre hade jemväl enskild jordegare allt mer och mer riktat sina bemödanden derhän, att utfinna och tillegna sig de racer, som, med behörigt afseende på climat och andra localförhållanden , kunde anses vara de mest lämplige.
— De invid Götha Eif belägne som hafva oafbruten vattentillgång, anses i synnerhet indrägtig^ men Mjölqvarnarnes afkastning i det hela låter icke bedöma sig med någon visshet efter de uppgifter, som derom kunnat erhållas. ■ 4 2 6 Ungefärliga värdet af årliga tillverkningarne vid de Öfrige mindre betydlige Bruk, Verk och Inrättningar, för hvilka uppgift deröm bär förut saknas, har man icke eller kunnat försöka att genom calcul bestämt*3’ i brist af tillförlitelige grunder för ett sådant bestämmande. f) Binäringar. Biskötsel idkas, mer och mindre, i nästan alla delar af Länet, förnämligast söder ut, dock icke eller ulan framgång på Dahlsland. Ett parti vax kan således årligen af Allmogen försäljas, deraf något äfven går utom Länet, till Stockholm. Fiske, till husbehof, gagnas i alla delar af Länet hvarest sjöar och vattendrag lemna tillfälle dertill. Mera betydligt och äfven till afsalu, idkas fisket i Wenern och Götha Elf, der lax äfven fångas. Tjäraoch Beck-bränning bedrifves i smått på några ställen å Dahlsland och annorstädes, hvarest Tjäru-virke efter nedfälld Skog finnes; Dock endast till husbehof eller afsalu åt grannar. Den ymniga tillgången på virke å vissa trakter, skulle kanske lemna tillfälle för denna binärings utvidgande. Kohlning för Jern-Bruken, der sådane finnas, och i Öfrigt för afsalu i Städerne, utgör en för Allmogen vigtig binäring, synnerligen på Öfra Dahlsland.
Stockholms och Götheborgs Stationer, af anslaget till Flottans nybyggnad och underhåll, bestämdt afsättes ett minimi-belopp af 185,oo o R:dr årligen, voterar Ja; (i båda fallen) den, det ej vill, vöterar Nej; vinner Nej, kommer frågan härom att förfalla. 4co Den af Utskottet, i anledning af Herr Sabelfelts motion, angående beklädnads-hjelp och förhöjd inqvartering för Flottans Under-Officerare, tillstyrkte underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t, har blifvit afslagen af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet; men bifallen äf de öfriga tvänne Riks-Slånden. I följd häraf, föreslår Utskottet till votering: Den, sorn vill, alt, i anledning af väckt fråga om beklädnads-hjelp och förhöjd inqvartering för Flottans Under-Officerare, hos Kongl. Majit göres sådan underdånig framställning, som Stats-Utskoltet, uti Utlåtandet N:o 53, pag. 9, föreslagit, voterar Ja; den, det ej vill, Nej; vinner Nej, anses denna fråga förfallen. Hvad angår öfriga, till regleringen af Fjerde Hufvud-Titeln hörande, frågor; så är den angående aflönings-anslagen af Preste-Ståndet uppskjuten, intilldess Ståndet afgjort Stats-Utskottets Utlåtande N:o 19b, i hvad det angår aflöningen för Sjöförsvars-Departementets Commando-Expedition, hvaremot de öfriga, som icke här förut omförmälas, eller angående anslaget till materiel för Flottans nybyggnad och underhåll; „ det för samma behof, af rotefrihels-medlen anvisade anslag; „ Lotserioch Fyrings-Staten; samt de uti Utlåtandena icke serskildt omförmälde anslag till span måls-upphandlingsoch bageri-kostnader, skrifmaterialier, reseoch tractaments-penningar och oförutsedda utgifter; genom dels samtlige Ståndens, dels trenne Stånds beslut, afgjorda.
Ridderskapet och Adeln bör au - Den 17 April c, m. 425 tingen i detta afseende taga ett bestämdt beslut, eller ock med Grefve von Schverin förena sig uti en anhållan till ifrågavarande personer att yttra sig, huruvida de anse sig åga en sådan rått eller icke; i fall nemligen ett sådant person-' ligt yttrande afhjelper svårigheten. Friherre Anckarvård., Carl Henric: Den förevarande frågan har sitt ursprung från den erfarenheten, att de dubbla valen af Bänkmån och Electorer, åro ett öfverflöd. Utskottets Betänkande går derpå ut, att rättaste medlet vore att välja ur massan. Jag bör ej neka att min tanka varit att valet till Electorer skulle ske af Ståndet samfällt; men bland de yttranden, jag hår hört anföras, bekänner jag, att jag snarare skulle ingå på den idée, som af Grefve von Schverin blifvit yttrad, nemligen att Electorerna directe skulle väljas af 25 afdelningar af Ridderskapet och Adeln. Jag tror att då Bänkmansvalet år det första val tili Utskott, och detta kunnat ske vid Riksdagnrnes början, kan ingen olägenhet uppstå derigenom att det andra Utskottsvalet, eller valet af Electorer, på samma sått förrättas. Den enda olägenhet vore, om ett så ringa antal af Ridderskapet och Adeln vid Riksdagens början vore på hvar Bänk, att man deribland ej kunde finna någon Elector. Jag röstar således för Grefve von Scbverins förslag, och jag gör det egentligen derföre, att då förfaller af sig sjelf den sednare frågan, om de ansvarige Ministrarne åga rått att deltaga i valen. Ty i samma stund Electorerne väljas di. recte af Ståndet, kan ej fråga om otydlighet /p4 Den 17 April e. m, mera uppstå. Jag har förut vid Riksdagens början förklarat att jag ej anser frågan vara otydlig; men det år utan tvifvel, att om Electorerne directe våljas, kan någon fråga om bemålte Embetsmåns deltagande i valet icke uppkomma , ty då är §;n alldeles tydlig. Jag anhåller således om återremiss af Betånkandet. Friherre
Stånd hafva antagit den ifrågavar. §, så tror jag att man får låta dem deruti för deras egen ekonomi hafva handlat så orätt eller så rätt, som de må hafva det gjort, men att R. o. Ad. visserligen icke behöfver göra sig till ombud för principaler, som hafva sina egna ombud, hvilka i deras namn hafva beslutat. Återstår således de ekonomiska olägenheterna för medlemmarne af detla Stånd. Visserligen må det vara dyrt att ofta komma till riksdagen och der hålla sig sjelf; men deremot är ä andra sidan ingen af R. o. Ad:s ledamöter nödsakad alt resa hit om han det icke vill. Jag får då hemställa, huru det skulle se ut för de andra Stånden, om R. o. Ad. afsloge den föreslagna förändringen, derföre att det för R. o. Ad:s ledamöter vore olägligt och dyrt att så ofta komma och utöfva en rättighet, som R. o. Ad. likväl anser sig vilja bibehålla. Jag skulle i sanning tro, att det skulle hafva ett högst besynnerligt utseende. Frill. Cederström, Jacob, har, såsom det tyckes, afstyrkt förslaget, emedan han ansåg att riksdagarne urartat till ett slags lalöfningar, som icke medförde någon nytta. Jag vill ingalunda bestrida Friherren att vara behörig domare i den saken, då han alltsedan 1809 talat i nästan hvartenda plenum; jag anser honom tvertom fullt behörig att fälla detta omdöme, såvida nemi. det rörer honom sjelf. Alla de anmärkmr, som för öfrigt blifvit mot förslaget framställde, hafva, icke annat än jag kan påminna mig, redan varit upptagne och vederlagde, och då de fördelar, som förslaget medförer äro stora och omisskänliga, så röstar jag för detsamma. Hr Lagerheim: