Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Protocollet undertecknas af Ordföranden, hvilken för dess vigtighet är ansvarig, och bestyrkes utaf minst Irenne af församlingens Ledamöter; finnas ej Irenne vid justering näi varande, eller vägras tmderski ifl, tage dä Ordförande intyg om förhällandet af närvarande Kiono-elier Kyrkobetjent, och ege Protocollet sedan vitsord. Ordföranden åligger alt Protocollen , införda i en serskild bok, noggrant förvara och vårda. Honom tillhör ock att, när Helst så äskas, meddela utdrag af Protocollet till Sockne-nämnden, samt att för öfiigt åt en hvar, som det åslundar, hålla Protocollet tillhanda, för ait deraf taga afskrift, hvilken af Ordföranden till rigtigheten bestyrkes. Skulle så inträfla , att å socknestämma fattas beslut i ämnen, hvarom sockneståmma icke eger rätt att besluta, då bör Ordföranden deremot göra föreställningar och sådant till protocollet anmärka; hvarefter och sedan justering föregått, det genast skall af Ordföranden lill Konungens Befallningshafvande insändas för vinnande af rättelse. i o §. Till socknestämmas handläggning höra mål, sorn angå fullgörandet af socknens eller församlingens gemensamma åligganden, befordrande af ordning och sedlighet inom hvarje samhälle, bevakande af dess rättigheter, vården om dess lillhörigheter och vidtagande af anstalter för gemensamt behof eller gagn, i hvilka afseenden socknestämma jemväl eger att besluta om de för hvarje ändamål erforderliga afgifter, utse förvaltare, ombud, tjenstemän och biträden, meddela föreskrifter om de hvar och en tillhörande göromål , med iagttagande af hvad för serskilda fall genom denria Förordning eller annars gällande lagbud finnes stadgadt, samt till noggrann efterlefnad häraf, der så nödigt pröfvas, föreskrifva och bestämma vilen, hvilka likväl, då de flera gånger förnyas, icke må öfverstiga ett belopp af tillsammans to R:dr B:co; börande likväl sockneslämtnas beslut om vilen af Konungens Befallningshafvande pröfvas och fastställas , innan de äro gällande.
De sednare åter hafva af deras inkomster intet förlorat, och ingen begäran om nya framställt^ under erkän - 84 - T>en 5 Maj. nande af Utskottets välgörande afsigt, kan jag likväl ej anse det vara alldeles enligt med principe, att meddela en, ehuru obe. tydlig del af Bevilinings-medel, der intet biträde är hegardt, än mindre något förslag af behof är framstäldt, samt att öfverlemna sättet att vinna denna för Staten och Barn-1 husDirectionerna gemensamma inkomst, helt och hållet åt enskildtes godtfinnande, I synnerhet får jag lämpa detta yttrande till Utskottets medgifvande, att å de ställen, der Barnhusinrättningar icke äro, mets Kort-fa» briquer äro inrättade, skulle enahanda förmöner och rättigheter Fattig-fö.- örjnings-anstalterna tilläggas, helst, med kännedom att Fattig-försörjmngsanstalter äro enskiidte inrättningar, som i allmänhet utan biträde af det allmänna, af hvarje ort särskildt underhållas, jag ej kan inse något skäl, hvarföre sådane inrättningar, der Kort-fabriquer äro, skulle få en bättre rätt till biträde af allmänna medel, sorn de dessutom icke begärt eller förvänta, än Fattig-försörjnings-anstalter på andra ställen. Jag anhåller ödmjukast, att detta till StatsUtskottets upplysta granskning remitteras. Herr Silverstolpe, Gustaf Abraham, yttrade, att det ej vore hans sak att nu ingå i någon pröfning huruvida det förslag StatsUtskottet uppgifvit till ersättning för BarnhusCassan för dess förlorade inkomster vöre det tjenligaste. Han ville allenast anmärka, att, sådant som förslaget nu vore, nå;’ Gen 5 Maj. 8 5 got definitift beslut deröfver af Riderskapet och Adeln ej kunde fattas. Dessförinnan vore nödigt att veta, om verkligen Stämpelafgift för kort blir en artikel i den tillkom, mande BevillningsFörordningen, och härom kan Ridderskapet och Adeln ej äga någon kunskap, innan förslag inkommit från Be. villningsUtskottet och Riksens Ständer deröfver beslutat.
N:o »97, i fråga om Gästgifveri-Hemmans vid stora Landsvägame i Norra Upland befrian-. de från Rotering och Kronotiondes erläggande, Den t6 Julii 1829. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D, Remitterades till Rag-Utskottet Kongl, Majus, den 16 sistlidne Junii, till Rikets Ständer aflåtna, och den t3 dennes f, ni, på bordet lagda Nådiga Propositioner: t:o angående rättighet för Patrouille, Posts Vaktkarl eller Fångförare, att genom bruk af Skjutgevär söka förekomma fånges flykt; 2:0 angående ansvar för den, som bortförer och undanhåller annans minderåriga barn; 3:o angående ordningen och sättet för överklagande af Under-Rätts beslut uti tvister om Husesyn och Fardag å Krono-Hemman. S. D, Föredrogos å nyo och biföllos följande från Stats Utskottet inkomna och, den 9 dennes m., på bordet lagda Utlåtanden: Af den 23 sistlidne Junii: N:o 191, angående anslag af medel till Stockholms Stads Storkyrka, Vrot, Utdrag den j6 Julii 1829- 4^ sif den 3 dennes: N:o 196, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå en underdånig ansökning om upplåtelse afen Örebro Slott tillhörig Tomt, för uppförande af ett nytt Scholajhus i Örebro Stad; N:o 197, i fråga om Gästgifveri-Hemmans vid stora Landsvägarne i Norra Upland befriande från Rotering och Kronotiondes erläggande S. D. Vid förnyad föredragning af Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, den 2 dennes, under N:o 4^> afgifna och, den i3 derpåföljde e. m, på bordet lagda Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens, under N:s 9, 11 och 2.4» förut meddelade Betänkanden, fann Ridderskapet och Adeln, att samma Utlåtande endast borde läggas till Handlingarne.
Efter Voterings-Sedlarnes öppnande hafva befunnits ^3 Ja och 45 ^ej> jemte en märkt Voterings-sedel, som förkastades; och som Ja alltså vunnit, är i följd deraf första alternativet, eller att Be villnings-afdrag ofelbart «ro $tat.s-Utskoltet$ V skall ega rum uti alla Cassör, hvilka af sine Gapitaler njuta Sex. för Hundrade, derigenom bifallet. 5:o Den sorn vill, att en Minimi-Tabell för Fastighets-värdet på Landet må bibehållas, voterar Ja; den det ej vill, Nej: Vinner Nej: kommer den föreslagne Minimi-Tabellen för Fastigliets-värdet på Landet, med deri inbegripne fördelning Länen emellan, alt alldeles försvinna. Vid omröstning öfver denna fråga hafva befunnits 63 Ja och 56 Nej; och emedan Ja vunnit, ty kommer Minimi-Tabellen för Fastighets-värdet på Landet att bibehållas. 6:0 Den som bifaller, att hela den 4;de Artikeln må försvinna och deremot en i 2:dra Artikeln inflyta, af innehåll: att den fyllnads-afgift, sorn tillförene särskildt utgått såsom Landt-Tulls-ersättning, kommer äfven hädanefter med visse procent på hvarje full Riksdaler och i lika förhållande för ett mindre belopp att beräknas och utgöras för all Bevillning, som erlägges efter a:dra Artikeln, dock med de i förenämnde /[ide Artikel medgifne undantag , voterar Ja ; den det ej vill, Nej; Vinner Nej: kommer fyllnads-afgiften, eller den beskattning, som tillförene särskildt utgått såsom Landt-Tulls-ersättning, att hädanefter upphöra.
Proposition N:o 31. dugården någon afkomst eller fördel, eller för framtiden kunde vara till annan nytia, än såsom plats, för någon möjligen derstädes erforderlig byggnad, hvartill dock vida lämpligare byggnadsplatser mångenstädes erbjöde sig på andra kungsladugårdens egor; — samt då följaktligen någon olägenhet i ett eller annat afseende icke vore att befara genom omförmälda marks afträdande på sätt i underdånighet blifvit sökt, utan fast heldre fördel och nytta deraf kunde beredas kungsladugården dels genom platsens bebyggande och ordnande till ett prydligare utseende, dels ock förnämligast genom den dagsverksafgäld, sorn, i händelse af nådigt bifall till ansökningen, kungsladugården skulle komma att åtnjuta af ifrågavarande lägenhet, helst bergandet af kungsladugårdens vidsträckta egor och svårigheten att emot kontant ersättning under rätta skördetiden erhålla nödigt arbetsbiträde tillförene gifvit Kongl, Maj:t anledning att genom nådigt beslut den 20 Juni 1851 tillåta arrendatorn af Kungsöhrs kungsladugård att till arbetsfolks aflönande använda en del af kungsladugårdens hö-afkastning, hvarigenom behofvet för kungsladugården af tillökning i disponibel arbetsstyrka tydligen vore ådagalagdt; — funne Kongl, Maj:ts Befallningshafvande sig böra i underdånighet tillstyrka nådigt bifall till den gjorda ansökningen med det vilkor, att den ifrågavarande jordlägenheten, i likhet med hvad Kongl. Maj:t i nådigt Bref den 6 Maj 1811, beträffande de å kungsladugården nu befintliga torplägenheter, täckts i nåder föreskrifva, borde efter då tillämpade grunder, undergå behörig skattläggning till bestämmande af den årliga dagsverksskyldighet till kungsladugården, hvartill sökanden, för erhållande af enahanda besittningsrätt som innehafvarne af nämnde lägenheter, lämpligen kunde komma att förbindas.
Styrelsen för Jänets lasarett och kurhus har dock efter tillgång på utrymme, mot och ulan' betalning, intagit på lasarettsafdelningen sjuklingar, som anmälts. 24 Stadens Fattig vårds-inrätt ning, för hvilken reglemente är af Kongl. Maj:t den 1 November 1837 i nåder faststäldt, omfattar så väl stadssom Amiralitetsförsamlingen och är en af de betydligare och kostsammare i riket. Slädens invånares bidrag utgör omkring 7,830 R:dr och erhålles derutöfver af statsverket, såsom ordinarie bidrag 3,000 R:dr, samt extra anslag, som för sistlidet år utgjort 2,866 R:dr 32 sk. — På fattighuset försörjas lör närvarande 209 personer, hvarjemte 321 personer, som bo i staden, åtnjuta understöd dels i kontant ocb dels med mat; 47 barn och 18 äldre personer äro utackorderade. Orsaken till clet betydliga antalet af fattige är förnämligast att söka deruti, att stadens folkmängd till så stor del utgöres af kronans manskap, jemte deras hustrur och barn; och hvad bär ofvan är yttradt i afseende på de å landet bosatte båtsmän, gäller än mera om de förra. Hela denna folkmassa är af kronans gage endast lifuärd för dagen, och måste således, så snart samma gage upphör, blifva verkliga fattighjon, åtminstone i den mån egen arbetskraft är otillräcklig till förvärfvande af lifsbergning eller tillfälle till dess användande saknas. Enligt förut gällandé författningar ansågos äfven sådana bland flottans värfvade manskap, som blott i ocb för tjenstgöringen vistats härstädes, tillhöra detta samhälle såsom rätter försörjningsort, och följden deraf, helst då den värfvade truppen fordom var än mera talrik, blef, aLt härvarande fattigvård öfver höfvan betungades. Genom sednast utfärdade nådiga författning. ° t O O * angående fattigvården, är åtminstone sistberörde obillighet undanröjd; och ma,n kan alltså hoppas att, i mån som de förut varande fattighjonen afgå, antalet deraf skall framdeles minskas.
Vilkoren för denna fördelning, som så vidt möjligt år, böra uppnäs, åro jemnlikhet, så att de i någorlunda lika förhållande drabba hvarje production, lått« het och säkerhet vid utförandet, så att ej uppbördskostnaden i för höggrad Ökar bevillningssumman, eller den skattskyldige lätteligen kan undandraga sin andel, och Jasthet till hufvudgrundernes ty, då alltid skatten ingår i productions-kostnaden, saknar eljest Näringsidkaren nödig säkerhet för beräkningen af sina företag. Man har begagnat tvanne olika utvägar att tillvägabringa jemnlikhet i fördelningen af skatter på productionen. Den ena. som ligger till grund för r8io års bevillnings-systeme, beskattar särskildt hvarje individus behållna inkomst, den må härleda sig från ett eller etthundrade olika nå. rings-företag, från ägande-rätt till natur-ämnen, det Den 12 Maji f. m. det vill säga fastigheter, från ägande förlager, eller från användt arbete. Detta system äger det stora fel, att dess verkställighet fordrar Statens inträngande i alla enskilta medborgares industriella transactioner, och då detta ej låter sig göra, äfven med uppoffring af alla dertill användbara omkostnader och åsidosättande af alla för den enskilte näringsidkaren åtföljande olägenheter, så måste införandet af detta systeme medföra ojemnhet vid fördelningen, samt svårighet och osäkerhet vid verkställigheten. Det andra sättet för Bevillningens fördelning är dess utgörande af hvarje production särskildt. Då denna med mera lätthet kan bestämmas än hvarje deltagares andel deraf, så tillåter detta system en jemnare fördelning och ett lättare utförande. Bevillningen oaktadt förskjuten af entreprenören af hvarje industriöst företag, drabbar likväl alla deltagarne, ty då värdet af de åstadkomne productionerne utgöres af allas sammanräknade andelar, med tillägg af hvad som tillkommer Staten i skatt, så ju mera entrepreneuren erlägger i skatt, ju mindre kan han dela med sig åt Capitalisten, arbetarne med flere, utan att uppoffra den egna behållning, som ensam kan gifva honom förmon och håg att fortfara med sin industri.
Till inlösning af Utrikes Obligationer som af wenste Medborgare blifwit före denne Riksdags dorian till infriande anmälde » - Till Ränta och AmortistementsFond för det nya Län som, enligt Högloft. Stats-Utskottets Betänkande i anledning af Kongl. Mastts Nädiga Proposition om Utländska Gälden, kommer att upptagas 56,;89: 24, 7),553: - 24,966: 6, ra 8,185- 40, 522,222: 426,709: 46, 12 465,099: 22, 12 Till Banken, Amortistcments - Fond för 1812 - Till återbetalning pä Bankens förstott till sista krig för är Dito pä mindre Creditivct Beställning till 1814 522,222: 1815 720,000: - 52,222: — —- lLpecle. 169,427 46 Summa — 505,099 1,050,022 101,452 1,825,980 22 27 In - 10 kredit. I8l2 ärs Taxerade Bewillning, anses detta är inflyta till ett belopp af - Af Testamenten samt annan Bewillning utom Taxering, kan ingen serskild komst beräknas, sä wida deste Medel inbegripas uti hela Summan af nva Bewillningm Licent-medel för är 1815 . , » Skatterätts-medel dito pä Förslag , Jntereste uppä Hans Excellences" Herr Grefwe Ruths Län - Uppä Köpeskillingen för f. d. Sodemansta Huset - , Ränta ä Utlänte Medel af de frän Kongl. Summa —si,825,980 O. Lk. dl:o i.
DOKTORN. LAURA. hade ett förhör med en af karlarne i en barnuppfostringsfråga, och när jag tog flickans försvar, hvem som är far till ett barn. Gud ska veta att jag ingen hjelp mer fins. (Gråter). förifrade han sig och sade att ingen kunde säga jag gjorde allt för att lugna honom, men nu tror Jag vet inte alls, om inte det var att han DOKTORN. got göras, utan att man väcker hans misstänksamhet likväl. Säg mig, har ryttmästarn förr haft sådana griller? Men detta kan inte få fortgå; här måste nå- LAURA. och då erkände han sjelf, ja i ett eget bref till läkaren till ock med, att han fruktade för sitt förstånd. För sex år sedan var det samma förhållande, ANDRA AKTEN. DOKTORN. rötter, och familjelifvets helgd och det der jag kan inte fråga om allt, utan måste hålla mig tyvärr, och kuren skulle dock ha applicerats på det gjorda. Hvar tror ni han är nu? LAURA. Ja, ja, ja, det här är en historia, som har djupa till det som syns. Det gjorda kan inte göras ogjordt nu så vilda infall. Det har jag ingen aning om. Men han har DOKTORN. Jag kunne ju för att undvika misstankar säga att jag besökt Er fru mor, som varit opasslig. LAURA. Vill Ni att jag skall afvakta hans återkomst? herr doktor; om ni visste hur orolig jag är. Men Ni tänker om hans tillstånd. Ja det går mycket bra! Men lemna oss inte vore det icke bättre att säga honom rent ut hvad de tala sjelfva om ämnet, och endast undantagsvis då. Det beror alldeles på hvad vändning saken tar. Men här ska vi inte sitta då; kanske jag får gjordt ut. Det säger man aldrig åt sinnessjuka, förrän DOKTORN. draga mig in i rummet bredvid, så ser det mindre LAURA. Hon brukar alltid vaka, när han är borta och hon är den enda som har någon magt med honom. (Går till venstra dörren). Ja det är bättre, så kan Margret sitta här. Margret! Margret! FADREN. AMMAN. Hvad vill frun mig! Är herrn hemma? LAURA.
Beslöt Ridderskapet och Adeln anmoda Statssamt Banco-Utskotten att, så skyndsamt som möjligt, inkomma med Utlåtande, rörande Kongl. Majrts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ökade tillgångar för Manufactur-Discont-fondens utlåningar; och skulle de öfriga Riks-Stånden vänligen inbjudas att i detta beslut sig med Ridderskapet och Adeln förena. S. D. e. m Vid förnyad föredragning af Stats-Utskoltels den 2'7sisth Maj på bordet lagda memorial N:o 134, i anledning af skiljagtiga beslut, i fråga om den af Stats-Rådets förändrade organisation föranledde lönereglering;, fann Ridderskapet och Adeln för godt att godkänna den deruti föreslagna voterings-proposition. Prot. Utdr. d. 3 Juni 18^0. 523 S. D. Återremitterade Ridderskapet och Adeln Stats-Utskottets den 27 sistlidne Maj på bordet lagde Utlåtanden: N:o 124, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående 2:ne Kronohemmans i Stockholms Lån anslående till boställen för landtstats-tjenstemän. N:o 133, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående väckt fråga om Stats-anslag för en Pharmaceutisk läro-anstallt. N.o 149, angående föreslagna åtgärder till ull-culturens befrämjande* S. D. Biföllos Stats-Utskottets den 16 och 27 sistlidne Maj på bordet lagda Utlåtanden: N:o 96, i anledning af Rikets Ständers åren 1835, 1837 och 1839 församlade Revisorers Berättelser, angående granskningen af de under Kongl. Maj:ts och Rikets Commerce-Collegii förvaltning ställda fonder. N:o 120, angående Lands-Kamereraren, Kammar-Rätts-Rådet S. Lindbergs ansökning om befrielse från all ersättnings-skyidighet i och för Kronofogden Hqflings balance.
För undvikande deraf, att påföljden för underlåtenhet alt taga introduktion icke måtte anses beroende af fortfarande beståndet af förenämnda-förtättniugar, hvartill ordalagen uti 1 inom. af § 2 i nu gällande Riddarhus-Ordning möjligen kan gifva anledning. har redaktionen af §;n i denna del blifvit något förändrad; äfvensom i 2 mom. beloppen af introdukiions-afgifterna blifvit införda i stället för att, såsom i gällande Riddarhus-Ordning, hänvisa till författningarna, 'deri de äro påbjudna. De nuvarande introdnktions-afgifterna äro bestämda genom Kongl. Kttngörelserne den 21 Juni och den 8 Augusti 1815 samt utgöras af följande belopp: nemligen till Riddarhus-kassan 300 R:dr R:gs. b Adeliga Kadett skole-fonden 150 — » » Juugfru-Stifts-kassan 7 5 — Summa 5 25 — Såsom grund för den förhöjning i dessa afgifter, Utskottet föreslagit, torde endast behöfva hänvisas till den förändring, penningevärdet sedan 1815 undergått; äfvensom den föreslagna olika fördelningen af dessa afgTter tillräckligt torde förklaras af den omständighet, att, enligt R dderskapet och Adelns beslut, alla döttrar af en efter 1809 i Adel gt stånd upphöjd person äro berättigade att uti Jungfru-Stiftet vinna inträde, då deremot endast äldste sonen af en sådan Adelsman kan erhålla understöd af kadeltskolefonden. Då det väl ej kan vara lämpligt, att allt för lång tid förflyter emellan Ridderskapet och Adelns sammankomster för vårdande af sina gemensamma angelägenheter, har Utskottet, på sätt § 6 Riddarhus-Utskottets Betänkande N:o 8. 3 utvisar, ansett, att dessa sammankomster böra i vanliga fall återkomma hvart tredje år; och har Utskottet, beträffande den tid på året, då de allmänna sammankomsterna borrie äga rum, utgått från synpunkten, att den tid företrädesvis härtill skulle väljas, då största utsigten är för handen, att sammankomsterna blifva bevistade af sä många ledamöter af Ridderskapet och Adeln, som möjligt.
Man talar visserligen om lönnkrögeriet på landet, såsom skadligt både för moraliteten och saniteten, men må man dervid icke heller förglömma alt tillse, huru härmed förhåller sig inom handelsbodarne i släderue: der vankas också bränvin, så att man om förtäringen af denna sprit-dryck der, visserligen kan tillämpa det gamla fransyska ordspråket: ”Que le diable n’y perd rien.” Der bedrifves visserligen icke lönnkrögeri, men bränvin utminuteras icke destomindre ganska hederligt. Vi vete ganska väl huru det tillgår: när bonden kommer till staden, begifvande sia tillen Dea 2 9 Mars e. w. 217 bod för alt göra sina upköp, så skall han till skänks hafva sina 2, 3 a 4 supar, allt efter mängden af de varor han till handlar sig, och blir han ej så trakterad i den ena boden, så, antingen handlar han icke i samma bod en annan gång han kommer till sta’n, eller går han genast till en annan, men får nog genom varornes förökade dyrhet betala den förtärda drycken. När detta förhållande existerar i städerna, så hemställer jag hvad som i moraliskt hänseende kan vinnas, om de s. k. lönnkrogarne i handelsbodarne å landet försvinna! Vidare har man sagt, att då städernes handlande betala sina utskylder till kronan och i öfrigt iakttaga alla för dem bestämda skyldigheter, så borde de icke lida intrång i sina rättigheter af landthandlarne: jag bestrider att ett sådant intrång eger rum; ty det är klart, alt i samma mån landthandel utvidgas, i samma mån gäller detta äfven för de handlande i städerne; om en lägenhet på landet, skulle för handels bedrifvande vara så förmånlig, att varu-omsättningen der, vore lifligare än i staden näst intill, så är det ju ingenting, som hindrar stadshandlanden att flytta till den bättre handelsplatsen, och efter mitt begrepp bar denna ganska lätt att bekosta en sådan flyttning, emedan han, i de flesta fall, har både större varulager, större kapital, och vidsträcktare kredit än nybörjaren på landet.
Cederström uppgifvit att dagsverken merändels äro underkastade den minsta fluktuation, så visar dock erfarenheten att stigande och fallande priser ä förnödenhetsartiklar verkligen utöfva på dagsverkspriserna en om också mindre märkbar inflytelse till minskning i förra och stegring i sednare fallet, hvaraf således än tydligare synes att dagsverken är en räntepersedel, hvars värde utgör den säkraste regulatorn vid de öfriga persedlarnes förvandling efter markegången, så att å ena sidan kronan ej kan blifva känbart lidande vid fallande priser å de lill lefnadsbehofven hörande räntepersedel-, och å den andra ej heller räntegifvaren komma alt lida då högre pris inträffar på berörde artiklar. Jag anser derföre lämpligast, att bibehålla denna slags ränta, och jag finnér ett ytterligare stöd för denna min åsigt i den reservation, som Hr af Sillén bifogat betänk., enär denne ledamot af SlatsUtsk. äger den erfarenhet och kännedom om kamerala ärenden, alt ett fullkomligt förtroende kan sättas lill hans omdöme i detta fall. Gr. Ridderstolpe, Fredr.: Jag måste förklara mig vara af fullkomligt samma mening som Frih. Cederström, och således 8 H. 5 66 Den 2 Augusti. något divergera från den åsigt, som den siste värde talaren yttrat. Jag anser, att bland allt hvad som kan vara mätare seklerna emellan, finnes intet som eger företräde framför dagsverken. Om man jemför förhållandet för 300 är sedan med det nuvar:de, skall man finna, att skillnaden mellan dagsverkspriserna ej är större än skillnaden mellan en mans kraft då oell nu. Jag tror att lika mycket af tunnland och kappland, som ett dagsverke kunde plöja för 300 år sedan, lika mycket kan det dagsverket na effectuera. På grund af deuna min öfvertygelse anser jag bland alla mätare dagsverket vara den, som är minsta fluktuation underkasladt. 10, 11, 12 och 13 punkter ne. Dessa punkter lemnades utan anmärkn. 14 punkten. Hr von Hartmansdorff: