Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Allt hvad för öfrigt uti ofvan åberopade lånekontrakt, af den 26 sistlidne April, är öfverenskommet och stadgadt rörande upptagningen af det Svenska statslån, hvarom detta kontrakt handlar, kommer att oforändradt tjena till vederbörlig efterrättelse ej mindre i afseende på de i öfverensstämmelse dermed utfärdade 41-procentsobligationer, än, så vidt dessa stadganden härvid finnas tillämpliga, å de premie-obligationer, som, till följd af nu mellan kontrahenterna träffad särskild öfverenskommelse, varda för en del af samma lån utgifna. Ofvanstående, på Tyska och Svenska språken affattade, öfverenskommelse är i tillkallade vittnens närvaro underskrifven, och skall original-exemplaren af det emellan undertecknade, den 26 April detta år, afslutade lånekontrakt bifogas; kommande dessutom vederbörlig anteckning om denna öfverenskommelse att ske på samma kontrakt. Stockholm den 4 Juli 1860. G. A. SPARRE. J. J. NORDSTRÖM. AND. BERG. JOE. PEHRSSON. Pikets Ständers Fullmäktige i Riksgäldskontoret: C. af GEYERSTAM. W. F. TERSMEDEN. J. W. BECKMAN. A. M. BRINCK. OLAUS ERICSSON. J. F. GRÅÅ. A. A. ANDERSSON. G. 6r. Stuart. CARL HEINEMANN, fyur bie 53au!f)äufcr Jiapijael ©Hanger unb ©cbruber SSefljmaitn in Srantfurtam SfJain, §. -3. fffterif & ©:o in jamburg unb bie fftorbbeutfefye 33ani ebenbafelbft, Äraft ber bein fReitf)g*@d)ulben*©cmptpire ubergelieferten 58olImacf)t. Tillhör 1860 års revisions-berättelse, augående Riksgälds-verket, sid. 59. funMtteé Uier TI TA LEK 500 beé 14
Tag hit, så får jag försöka! Och tack, syster sötnos, för det du tog vara på min sjelfständighet. Hanna räckte honom nål och tråd; fingerborgen gick knapt ned öfver nageln. Han satte sig ned med ett försök att se säker ut, drog pannan i djupa veck och begynte sy som en skomakare med syl och becktråd. Flickorna skrattade och läto honom hållas. Men då Hanna såg att stoppen, oaktadt Bentus allvarligaste bemödanden, artade sig att bli lik en stor vårta på rockärmen, bad hon Bella gunstigt tillåta, att hon denna gång hjelpte. Han hade ju visat sin goda vilja. Bella var ej obeveklig, och Bengt såg med beundran huru Hanna kamrats skickliga fingrar undanröjde spåren af hans konstfärdighet och ihopsömmade hålet så prydligt, att man knapt såg minsta fel i väfnaden. Flickor äro ändå flickor! utbrast han med en suck af beundran. Och pojkar äro och förbli pojkar! nickade Bella från sängen. Mot aftonen samma dag förvärrades Bellas tillstånd. Febern återkom, och hon kastade sig oroligt af och an i sängen. Läkaren som efterskickades, fruktade ett recidiv. Under senare hälften af natten, medan Hanna vakade hos henne, uppslog hon plötsligt ögonen och hviskade sakta: Hanna! Hanna satte sig vid sängen och fattade hennes hand. Den var brännhet, och ögonen glänste stora och klara. Huru är det? hviskade hon ångestfullt. Är du sämre? Vill du, att jag skall väcka tant? Nej, inte ännu Men det kunde hända, Hanna, att jag nu måste dö. Det gick ett stygn genom Hanna, som nästan tvang henne att skrika. Men hon förblef till det yttre lugn. Tror du, Hanna, att det är mycket svårt att dö? Bellas ögon voro oroligt fästade på Hanna. Jag har endast sett en menniska dö, och det var min mor. För henne kom döden som en efterlängtad befriare, hon hade ju så länge varit sjuk. Jag menar ej så jag menar om det är mycket förskräckande att stå ansigte mot ansigte med Gud? Jag hoppas, att Guds närvaro skall ingifva dig frid och trygghet, icke fruktan, svarade Hanna, och hennes läppar darrade, så hon knapt kunde tala.
Härtill ropadeö ett nog allmänt In! — men Herr Klingspor, Osrclk, yttrade sin önskan att någon bestämd tid för penningarnes utlåning skulle utsättas, hwarjämte någre hördes yrka att frägan wore begärd pä bordet; men sedan de som denna yttran önskat derifrän assia», samtycktes enhälligt att detta Betänkande ätsöljdt af de anmärkningar, som nu derwid bliswit gjorde, skulle till Banco-Utskottet återremitteras. Föredrogs ä nyo Riddarhus-Utskottets den 28 Nowember pä bordet laqde Memorial rörande den af Grefwe 6/IIenborg wäckta sräga angående framtida stadgande för urwäljandet af Ridderskapet och Adelns Fullmägtige i Riksens Ständers Vängne och Riks, gälds-Contoir. Bifölls. Föredrogs a nyo Riddarhus-Utskottets den 28 Nowember pä bordet lagde Memorial rörande H?rr 144 Dcn i December. 2accos Förslag, att inträde kill Adelig» JungfrmSkif» ter äfwen tili de nyare Ätter malle utsträckas. Bifölls. Föredrogs ä nyo Stats-lltstchtketS den 22 Nowewber pä bordet lagde Betänkande rörande Friherre Kriädecks förslag, ait inom wista Provinc-x, uprätta förlägga och underhälla 1,020 ä 1,220 M m Solda» ter uran Kronans synnerliga kostnad, och äfwen med Landers fördel förenadt. Her^r Grefwe» och Landt - Marskalken gjorde proposition lill bisa!! ä detta Betänkande hrvilken med ^)a och Nej beswarades. Herr kjörnsrjern a, KI2ANU8. Landshöfdingen VVillebranä hade upgjort ekl lika Förstag, för akt i Ikala Socken i Finland odla ett Falt af 82,202 tunneland, och erfarenheren har bestyrkt förstaactö godhet, hwilker lock i werkställighelen af kriget afdrörs.
Hilt. till H. St. fröt. r34y och /S/pS. / Samt. i Afd. i Haft. 9 Kongl. Majds Kail. Prop. lii! R. Transport R:dr 50,426: 32, - Uppå de skäl, sorn iiro utvecklade i härvid bi lagda handlingar, äskar Kongl. Majit ett särskildt årligt anslag af 3,000: - — för inrättandet af en normal-skola lill bildande af lärarinnor för frunlirnmers-undervisningen. o Då framgent måtte blifva angeläget att i bufvudstaden, der tillfälle är till val emellan flera läroverk, bibehålla en skola, hvarest nya lärometoder kunna försökas, utan att dermed behöfva störa undervisningens jemna gång på någon ort, och då nya elementer-skolan i Stockholm, oberäknad denna egenskap, visat sitt gagn genom den täflan, hvilken hon framkallat, förnyar Kongl. Majit Sin vid sistförlidne Riksdag hos Rikets Ständer gjorda framställning, att det för nämnde skola endast tills vidare beviljade årliga anslag af 0,800 R:dr må på ständig stat uppföras. Såsom lämplig iönefyiinad åt bibiiothelsaiden vid Linköpings gymnasiioch slifts-bibliothek, hvilket numera vuxit lill 25,000 vohlmer och tillika innefattar en icke obetydlig samling al mynt m. m. samt fördenskull, i förening med särsk ild undervisningsskyldighet, lager bibliothekariens tid och arbetsförmåga i anspråk, äskar Kongl. Majit ett årligt anslag af 266: 32. — I lika afseende föreslår Kongl. Majit, alt för bibliotbekarien vid Westerås gymnasii-bibliothek må på stat uppföras ett årligt arfvode af 150: Nora Bergs församling inom Örebro Län har, med åberopande af Rikets Ständers af Kongl.
Lena sysslade beställsamt i skåpet, och låtsade ej höra. Mor Ingrid såg djupt ned på sin stickstrumpa och Gunnar gick ut. Men när han efter en liten stund återkom, då pratades om helt annat, och han blef åter glad och munter, gladare och muntrare än Lena och hans moder någonsin sett honom, allt sedan de flyttade till Viken. – Och nu hafva ni ändå en dräng! – sade Elin som tog reda på husets alla angelägenheter. – Ni ha’ minsan mycket folk nog att föda, och nu få ni mig dessutom. – Se, det går väl för sig – svarade Lena – du ä’ intet en så’n storätare som Abraham ändå. – Å Abraham ä’ präktig han! – sade Gunnar skälmskt, och såg blinkande på Lena och modren för att de ej skulle motsäga honom. – Han ä’ nu framme på herregårds-dagsverke, kan jag tro – fortfor Gunnar, allt med skämtsam ton och svårighet att hålla sig från skratt – men snart nog kommer han väl hem, och då Elin lilla, då ska’ du få se en rasande vacker och hyggelig, snygg och fin pojk’, alldeles sådan som du tycker om dem. – Sådan jag tycker om dem! – upprepade Elin harmfullt och fnös litet. – Jag tycker visst inga poika’ om. – Nå, än Erik då – genmälte Gunnar och lyftade upp fingret, skämtsamt hotande. – Ja, än se’n då – svarade Elin och rodnade litet. – Jo, jo! sade Lena gapskrattande. – Nu ska’ vi få se att vå’n Abraham sticker ut Erik Andersa så finer och riker han är, för måtro Abra’m de’ ä’ något te’ kallvaljer, det! Lena hade lärt sig några herrskapsord och termer under sin långa tjenstetid i åtskilliga herrskapshus, och brukade dem ofta när hon var vid godt lynne, men dessa ord rådbråkade hon alltid så förfärligt, och Gunnar kunde aldrig låta bli att skratta och härma detta. – Ja bevars, just en äkta kallvaljer – sade han – fin och nätt som e’ docka, och qvick och vig och lätt, som e’ skata, och klok och Ah! J ska’ intet göra narr åt den stackarn – sade mor Ingrid, småleende, men ändå litet allvarligt.
För klander af åtkomst till fast egendom, liar val genom Kongl. Förklaringen den 14 Maj 1805, i ändamål att bevara helgden af en pä god tro förvärfvad egendomsrätt, viss tid blifvit bestämd; men detta stadgande anser Utskottet både olämpligt och äfven vådligt för frågor om Rågångar, Samfälligheter, Beles - rättigheter, Afgärda Bys ratt, Skogfång, med mera dylikt, som Iean hänföras under namn af ägotvister; på hvilka skäl Utskottet alltså finner sig icke kunna ifrågavarande förslag tillstyrka. Vid öfvervägande af de ämnen, sorn uti 4:de och 5:te Momenten af ofvannämnde Memorial förekomma, rörande Nämndemäns tillsättande och deräs befattning, har Utskottet funnit, att, då vid antagande af Nämndemän, den ordning vanligen iakttages och troligen ingenstädes lärer öfverskridas, att ifrån, hvarje af de flera Socknar* hvaraf Häraderna mestadels - lim 19 April% 3.63 «3els bestå, dertill utses en eller tvenne besutne bönder fran hvardera Socknen, i nion af deras storlek, på det att upfysningar om förhållanden i afseende på local oyli derinom boende perso-, ner må vara för .Domstolen att tillgå, det icke synes hvarken lämpligt att föreslå en, emot hvad brukligt är, förändrad organisation af Härads-. Nämnden, elier erforderligt att meddela någon tydning af hvad 1 Cap. x §. Rättegångs - Balken härom stadgar; äfvensom Utskottet anser, att frågan , inom hvilken gräns Nämndeinannernes befattning b,ör stadna, innefattar förslag till ett så beskaffadt reg.Iernentariskt förordnande, att Utskottet funnit sig dermed icke kunna taga befattning. Slutligen och hvad; beträffar det, som.
Bankdelegcire, den enda form, i hvilken capilalen såsom sådana kunna i national-församlingen göra sig gällande, erhålla dock, dels 1 anseende till bankrörelsens ännu embryoniska skick och osäkra lifstid, dels till lättheten att, genom capitalens användande på annat håll förskaffa sig valrätt, endast hälften emot de sistnämnde eller två röster i Kammaren. Valen - Bilaga JYlo 2 lill Constilutions-Utskottets Memorialj JV.-o 38. 25 len lära böra hållas inför den Bank-direelion, som dertill af delegarne en gång för alla utses å gemensam sammankomst inför Svea Hol-Rätt. Husegare i Städer eller Köpingar böra, äfvenledes i valkretsar fördelta, sända 12 fullmägtige, lika med en fraction af Borgerskapet. Närmast Bönderna i intresse, ehuru i bildning öfverlägsne, stå Possessionaterna, till hvilka böra räknas: ad) alla, som ega jord öfver ett jordeboksmantal, ehvad de äro bönder eller icke; IP) alla, som hafva 3o års arrende å Kungsgård eller Kronolägenhet, hvilka icke äro lill boställe anslagne; c) alla innehafvare af boställen, utan afseende på större eller mindre hem mantal i sistnämnde tvänne calhegorier; d) jordegare af jord under ett mantal, som ej höra till Bonde-Ståndet. Denna ansenliga medborgare-class, synes böra tillgodonjuta representationsrätt lika med tre fjerdedelar af ett Riks-Stånd: skulle således i 18 valdistrict utse lika många fullmägtige. Ledamot af krigsbefälet, Prest, Yetenskaps-idkare och Bonde bör vara förpliglad att rösta på någon af dem, som finnas pä hans districts väljarelista uppförd; men hvar och en annan röstande må ega rättighet till fritt val emellan alla de enligt grundlagens allmänna stadganden valbare personer, sorn äro med honom i lika val-cathegori, utan afseende å deras bonings-ort.
Tvifvelsmål om riktigheten af sjelfva den för beskattningen antagna grundsats, kan dessutom äfven i öfrigt upstå, då man ihågkommer att Svenska jorden är belastad med en skuld af, som jag tror, omkring tre eller fyrahundra mill. rdr, och att, då afdrag för skuld ej får ske, bevilln. för detta betydliga belopp komme att två gånger erläggas, nemi. af jordinnehafvaren och af långifvaren. Detta är ett ganska betänkligt förhållande, men jag ser sannerligen icke huru det skall kunna förekommas. Här har talats mycket om det obilliga i nu gällande beskattningsgrunder, men Komitén har likväl på det mest tydliga sätt uttalat sig för att denna förmenta obillighet i beskattningsgrunderna icke existerar. Komiterade säga nemi. pag. 68 i sitt Betänk.: »Vid den jemförelse, Komiterade funnit sig pligtige anställa mellan nu gällande och äldre BevillnrsFörfattningar jemte utländska stadganden och framkastade förslagsmeningar, hafva Komiterade med tillfredsställelse erfarit, att våra egna förfigar innefatta vissa grunder för direkt beskattning, hvilka föga torde ' öfverträffas af hvad på något annat ställe gällt, gäller eller påyrkas. Deremot måste medgifvas, att dessa grunder i allmänhet med ringa följdriktighet blifvit utvecklade och tillämpade. Komiterade hafva derföre trott sig bäst motsvara det dem lemnade förtroende, då Komiterade sökt att sorgfälligt utvälja och bevara allt det rättvisa och goda, som utgör hufvudtanken i nuvarande författning, men afskilja de utväxter, hvarmed den, genom tillfälliga förbiseenden eller enskilda intressen, möjligen någon gång öfvervägande inflytande, blifvit belastad.» Detta tycks vara det program, hvarefter TTtsk:t arbetat, och det synes äfven hafva blifvit ganska konseqvent tillämpadt, men jag tror att Komiterade, under omtanke för denna konseqvens, tillagt åtskilliga detaljföreskrifter, som kunde vara öfverflö diga. Hade man deremot kunnat gifva mera kraft och eftertryck åt tillämpningen af det, som för närvarande är stadgadt, skulle man sannolikt hafva på ett tjenligare sätt förfarit.
Jemte det jag vördsamt åberopar hvad uti inledningen till detta anförande är sagdt om vidden af de bestyr, som för närvar, kunna och böra uppdragas åt locala communalmyndigheter, och hvarutinnan jag föga skiljer mig från comiterades åsigter; får jag, vid ifrågavar. cap. af deras förslag, erinra följande: § 18. Socken-nämnds ledamöter skulle, efter förslaget, erhålla en mängd besvärliga och tidsödande göromål; och, då ej antagas kan, att enskilde personer vilja eftersätta egna angelägenheter, för att'egna sig åt communal-förvaltningen, hvaraf åter följer, det hinder för nämndens ledamöter att bevista sammankomsterna ofta skola inträffa, synes vara nödvändigt, att de valde iedamöternes antal något ökas utöfver hvad här föreslagits, nemi. åtminstone till 5, eller flere, högst 11, för att någorlunda jemnt kunna arbeta på line afdelningar, — isynnerhet som, när pastor skulle väljas till ordför. eiler vice ordför., hans plats, såsom annars ständig ledamot i nämnden, måste stå öppen. Proportionen emellan 5 och 11 svarar ändock icke mot skilnaden i socknarnes inom Elfsborgs län storlek och folkmängd; men flere än 1 1 ledamöter torde i alla fall ej böra få inväljas. — Suppleanter synas deremot icke vara nödige, enär ledigheter inom nämnden kunna genast fyllas, genom anställande nytt val. Än mindre synas de vara nyttige, såsom endast föranledande dertill, att ett ledamotskap, jemte de ledamotskapet åtföljande skyldigheter och ansvarighet, delas mellan -Kile personer, och att desse tilläfventyrs begge, på grund af stadgandet i 21 §:n, sedan undandraga sig fortsatt tjenstgöring i nämnden. § 2i. Rättighet att afsäga sig kallelse lill tjenstgöring i socken-nämnd, synes icke böra tilläggas prester, emedan det ofta kan blifva alldeles nödvändigt, att desse, och isynnerhet comministrarne, inkallas till ordför. eller ledamöter i nämnden för den socken, hvarinom de äro boende, samt något skäl ej förefinnes att medgifva dem, mera än kyrkoherden, afsägelserätt. § 22.
Mantalsfrie Mankön . » Qvinkön 13,980. 30,007. 95,950. År 1850 uppgick folknummer!), enligt hvad föregående femårsberättelse utvisar, till 91,544 personer och har således under dessa fem år ökats med 4,406 personer. Antalet af födde och döde har varit: Qvinkön. Summa. Af denna dödlighet utgjorde barna-antalet: Den stora tillökning i antalet döda, som uppgifterna för åren 1853—1855 utvisa, har varit en följd af den under dessa år gängse kolera-farsoten, hvilken bortryckt år lå53 .' 8 Hvad beträffar folkets lynne, bildning, sedlighet, konst och näringsflit samt välmåga, får Öfverståthållare-Embetet anföra: att, ehuru under de fem år, denna berättelse omfattar, någon genomgripande förändring i afseende på folkets sedlighet icke är att anmärka, tillhör det dock Öfverståthållare-Embetet att såsom en glädjande företeelse tillkännagifva, hurusom under de sednare åren den osedlighet, som ger sig tillkänna genom gröfre lagbrott, varit i bestämdt aftagande och säkerhets tillståndet förbättrats, så att hufvudstaden i detta afseende tryggt kan uthärda jemförelse med andra större städer. De befintliga skolorna besökas talrikt och i all mänhet förmärkes hos ungdomen af alla folkklasser en stigande håg att förvärfva kunskaper och bättre insigter i de yrken de omfatta, derom bland annat slöjdföreningens skolas ständigt sig ökande antal af lärjungar lemnar vitsord. Välmågan hos arbetsklasserna har, genom ökade arbetstillfällen, i förening med höjda arbetslöner, varit i stigande, särdeles under de tvänne sislförflutne åren och, fastän varuprisen på lifsförnödenheter dessa är blifvit ovanligt stegrade, hafva dock arbetslönerna stigit iida högre, och de förhöjda lefnadskostnaderne hafva således mindre drabbat de arbetsföra och ordentliga bland arbetsklassen, än andre personer, hvilka icke sett sina inkomster förökade i samma mån prisen på förnödenhetsvaror uppgått till förut okända belopp.
Deras climat gör SjötullsbeVakningen activ hela året om, och dessutom kunna de med stora uppoffringar göra den samma gagnelig. När deremot hos oss alla möjeligå besparingar äro nödvändige, och alla vara företag skola ske med den största hushållning. Sedan Landt - Tullarne nu äro indragne i nära 70 Städer h^r Kongl. General-Tuil-Directionen kommil i tillfälle förbättra Landt-Tullbetjeningens villkor, så ätt de hafva Sin utkomst, och i följe deraf äro angelägne, att få bibehålla sina Tjenster; och således är all anledning att förmoda, att dessa mennlskor skola blifva förbättrade till sitt moraliska väsende, och deri Stats-och Besvärs Utskottens Betänkanden. 1087 anledning försvinna, som varit étt slcäl inom Fkonomi-Utskottet ti;l Landt-Tu!Jarnes afskaffande, att deras vackrare vörö usla Varelser, hvilka, i brist af utkomst, mäste begagna otofli. *>a medel, mutor, Std,., hvarföre ingen braf eller duglig Karl Ville söka en sådan befattning. Slutligen har den anmärkning gjort se hvad gagrla Landt Tullarne P det passerar så mycket deras uppmärksamhet förbi. jag medgifVer att så sker^ men med deras ofullkomlighet göra de ändå" den nyttan, att Lurendrägaren har några band på sig; och har erfarenheten visat denna bevaknings nödvändighet, emedan högst betydliga beslag förlédit år gjordes, och vöre det ett skäl, att Upphäfva Lagar och Författningar, för det, att de kunna missbrukas, förtydas och ej alltid åstadkomma den påräknade Verkan, hvad iide finge då hela verldens Lagböcker. Häruti förenade sig till alla delar Lfert Ebel, med det tillägg, ätt Landt-Tullsbevakningen ansågs nödvändig till qvarblifvande såsom Förpassnirigs - Contoir, tjenligt till Controll för Sjö-Tullsyerket.
M:ts disposition, för befrämjande af göromålens gång i nämnde kontor. g) Med afseende derå, att de i Kollegii Arkiv-kontor förekommande undersökningars omfång och besvärlighet, jemte mängden af upplysningar, som derstädes af enskilde personer sökas, vare sig för vetenskaplig forskning elier för utredning i förekommande rättegångar, gjorde det angeläget, att, till vinnande både af fullständighet och skyndsamhet i Kontorets utrednings-arbeten, Kamreraren, hvilkens nuvarande biträden, två kammarskrifvare, vore vanligen sysselsatta blott med afskrifning af handlingar, finge jemte sig en tjensteman med nog grundliga insigter och särskild kännedom för att kunna på eget ansvar nöjaktigt verkställa de ofta mödosamma undersökningarne i Arkivets handlingar och i öfrigt dervid biträda Kamreraren samt vid dennes förhinder eller afgång uppehålla tjenslen, har E. K. M:t föreslagit, att en Kammarförvandt i Arkiv-kontoret måtte på stat uppföras, mot indragning af den ena kammarskrifvaretjensten. Vid pröfning häraf hafva Rikets Ständer bifallit, att ett belopp, motsvarande Kammarförvandts-aflöning, 2,200 R:dr R:mt, ställes till E. K. M:ls disposition, för befrämjande af göromålens gång inom Arkiv-kontoret, samt all den ena kammarskrifvare-ljensten indrages och innehafvare!! deraf, Kammarskrifvaren C. C. Strandberg, hvilken under en längre följd af år för sjuklighet haft tjenstledighet, förflyttas ä Allmänna lndragningsstalen med åtnjutande af 765 R:dr årligen, på säll vid regleringen af utgifterna under Riks-Statens 9:de Hufvud-titel kommer att omförmälas. Då i öfrigt rörande löne-regleringen för Kammar-Kollegium Rikets Ständer icke funnit skäl tili afvikelse från hvad E. K. M.t i ämnet behagat föreslå, har en summa af 39,818
För kortare tid äge Fullmägtige, alt i Ordförandens ställe för^ ordna Den 28 Februarii, ordna någon af myndighetens öfrige ledamöter, hvilken då, jemte Magazinsförvaltaren ochOrdföranden, träde i ansvar. f) Den sorn ett så beskaffad! ortginalbe2 vis öfver Magazinerad spannemål, stäldt på hans namn , eller på honom transporteradt, i händer häfver och derpå lån taga vill, skall erkännas och anses för rätter ägare till panten, som sålunda på intet sätt kan annorlunda disponeras, än till Iåns erhållande i Riksens Ständers RiksgäldsContoir. g) Emot alla lån å magazinerad säd, bör jemte inmätningsbeviset, låntagaren gifva sin skuldsedel elter löresktifvet formulair, löpande med 3 procents ränta under belåningstiden, och ställd på i| högst 2.ne års tid, alltsom Fullmägtige kunna pröfva nödigt, så att panten kan förvaras öfver ett kommande års skörd; och derest låntagaren sjelf icke är i Stockholm, iligger honom att låta örtens beläningsComité, som beviset utställt, under skuldsedelen intyga att den är med hans egen hand skrifven och underskrifven, och att han är rätter innehafvaren af inmätningsbeviset. h) Beläningspriset uppå spannemål bör vara från halft till tvåtredjedelar af hvarje ort markegå ngspris, beroende uppå Fullmägtige att efter sig företeende omständigheter stadga detta pris lika med endera eller emel Bil' till Ridd. 0. Ad, Pr. 1 Band59 93® Den 28 Februarii. Ian nämnde gränser, hvarefter detsamma bör, ef.; ter allmän kungörelse i orten tjena till efterföljd. i) Lånet meddelas uti RiksgäldsContoirets 2 procents reverser, ställda till inlösen med bancosedlar 1 å 3 månader efter presentation, samt uppå minst 100 och högst 1000 R:dr Riksgäldssedlar.
I sammanhang härmed uplästes Bonde-Stan» ders prorocslls»utdrag af denna dag, hwaraf inhämtades, art, wid föredragning af de bägge nyst uplaste prokocolls-ukdrag, Bonde-Ständee ival fun* nit lika olampeligt, att ä denna fräga wille gif» was privitegii anseende, som owäntadt, akt ett Skänds difinitiya beflut, sedan dek blifwir de öf, rige Ständen meddelr, kunnat fränkrädas; men ak, dä denna för hela Riket betydliga angelägenhet härigenom räkat i owerksamr killständ, Ständer ansett ingen annan urwag öfrig, än a:r allt hwah derutinnan af Oeconomiä,Ut sköttel blifwit tillgiordt eller eljest förekommit, utan widare yttrande, endast till Kongl. Mssits nådiga förordnande öfwer» lemnäs. Gref - ?3» Den r? Augusti Ärestve bärner, AZolpK 6öran: Den ordning, i hwilken Leira ämne blifwit behandlad, är ieke mindre omanlig an wärd upmärksamhet. Del synes Ukas Högloft. Oeconomiä - Utskottets första betänkande, att Borgare.Srändet redan dä wäckt fråga om sina privilegier, men ej kunnat upwisa nägon giltig grund, och att Utskottet derföre icke kun. nät derpå göra afseende. Der som nu sedermera Uti Utskottets andra betänkande i synnerhet kär hafwa wäckt det Wällofl. Ständets ömtålighet, är den deruti projecterade vwilkorliga förbindelse för staderne att hälla salpeter-plantlador.