Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Schultze's Boktryckeri 1854. Banko-Utsk' litt* Utlåtande, .A? 25. Anli. lil! Eip.-Utsk. <S. 3 Slars 18J54. kl. 12 ro. Utlåtande, i anledning af vackt motion om inrättandet af Vex lings-kontor i hvarje län, för af hjelpande af bristen på småmynt. Uti en hos Höglodige Riddcrskapet och Adeln väckt, till Utskottet remitterad, motion har Friherre Raab, Carl Adam, med afseende å den förlägenhet i allmänna' rörelsen, som skall hafva uppstått genom brist på småmynt och ytterligare ökats i samma mån„ som Riksoch Pri.vat-Bankernas småsedlar blifvit, de förra invexlade mot silfver och de sednare indragne, samt då, enligt motionärens förmenande, i hela riket, utom Stockholm, Götheborg och Malmö, inga Vexlingskontor finnas genom Banko-styrelsens försorg ordnade, ehuru nyttan och behofvet deraf vore obestridliga, föreslagit, att Riks-Banken måtte åläggas ombestyra nödige Vexlings-konlor efter länens omfång, 2, 3 eller 4 i hvarje Ian. I anledning häraf får Utskottet fästa uppmärksamhet derå, alt, till befordrande af utbyte i landsorterne af förslitna Bankosedlar från och med 3 B.dr till och med 8 sk. mot silfvermynt af */,« och V8 R:drs valör samt nya sedlar å 32 sk. och 2 R:dr, Banken, jemlikt 138 § af sednaste Banko-reglemente, meddelar förskott icke allenast till Låne-kontoren i Götheborg, Malmö och Wisbv. utan äfven till vederbörligen antagne serskilde vexlingsförrättare inom länen, under iakttagande att totala förskottsbeloppet, som af något län på en gång begagnas, icke får öfverstiga SOOO R:ur B:ko.
För lärarepersonalen är denna inhysning mindre obeqväm än man skulle tro, ty småskolans lärarecorps tillhör allmogen och har ej såsom folkskolans, hvilken äfven utgår från allmogen, lemnat sin ursprungliga ställning i sträfvan att flyta ofvanpå, utan srnåskolans lärare stadna i all ansprakslöshet i sina gamla förhållanden. Detta gäller den gamla stammens småskole-lärare och lärarinnor. Det yngre slägtet af dem, som vistats längre tid vid seminarium och i stad, nöjer sig väl ej så ofta med en så anspråkslös stallning. Dessa, de äldre småskolelärarinnorna på landsbygden, kläda sig som bondpigor, duk på hufvudet, och kallas af folket vid namn; ej häller faller det någon annan in att titulera dem. Likaså lefva och behandlas småskolelärarne. Jag tror dock, att barnen alltid tilltala dem med benämningen ' läraren ' och u lärinna ' ". Ej häller folkskolans lärarepersonal tituleras af folket, utan det är namnet rätt och slätt, såsom deras gelikar. Barnen säga äfven här " läraren " och " lä- rinna ", när de tala till dem, annars visst icke. Men är lärarinnan af annat stånd, då säga alla fröken. För öfrigt är tilltalsordet här, sisom öfver allt bland vår allmoge, I, der de icke kunna säga dzc. När folket talar om (ogifta?) personer ur herreklassen, nämna de äfven dem alltid vid deras förnamn, utan någon titel, äfven när de tala nied deras anhöriga om dem. Det ingår icke i deras tankegång, att när v i kalla bonden vid namn, han ej skulle få kalla våra söner och döttrar vid deras namn, de må nu vara löjtnanter eller doktorer, unga eller gamla fröknar. Jag var en gång närvarande, då en bonde frågade en herre efter hans son, en myndig ungdoin med akademisk titel, och nämnde denne son rätt och slätt vid hans förnamn. Af den tilltalades uttryck och förvånade blick märkte bonden, att något var som det ej borde: han steg dä upp från sin plats, troende felet vara att han sittande hade gjort frågan, och upprepade samma ord stående.
Konvoj-kassan, restitution af bevillning för den af Norriges bidrag dertill utgående aflöning 81 4 i 287 — b. 7 Aug. b. 8 Aug. b. 8 Aug. b. 7 Aug. 167 Konvoj-kommissariatets räkenskaper, anmärkningar vid — 4 i 50 7-8 b. 1 Febr. b. 1 Febr. b. 1 Febr. b. lFebr. 35 » angående Norrska Stats-verkets bidrag till Handelsoch Sjöfarts-fouden — 4 i 505 — b. 15 Aug. b. 15 Aug. b. 15 Aug. b. 15 Aug. Kopparbergs Län, om Storskiften b. 25 Aug. derstädes — 7 2 58 — b. 26 Aug. b. 26 Aug. b. 25 Aug. 225 » om Trädvaru-handeln derstädes — 7 2 55 — b. 22 Aug. b. 22 Aug. b. 25 Aug. b. 22 Aug. » Se Kolskatter. » om förlängd fatalietid för fullföljd af mål från Underrätterne derstädes — 7 1 16 — b. 16 April b. 17 April b. 16 April b. 12 April 68 47 Kongl. Maj:ts Nådiga bifall — 1 2 Kopparmynt, om dess utlemnande a. 6 Aug. från Banken — 4 2 55 — a. 6 Aug. b. 6 Aug. b. 5 Aug. Koppar-myntningen, godtgörande af a. 6 Aug. a. 6 Aug. b. 5 Aug. kostnaden derför — 4 2 55 — b. 6 Aug. Svar på återremiss — 4 2 51 — a. a. 16 Aug. a. a.18 Aug. a.a. 16 Aug. a. a. 16 Aug. Koppar-räntan, se Stats-verkets inkomster, pag. 8. Koppar skilj emynts-polletler, Riksgälds-kontorets, invexling deraf i Bankens kassor 6 1 46 b. 28 Juni b. 28 Juni b. 2 Juli b. 28 Juni 2. ? 5 K. ongl. Proposit ler Skrifvelse Samling.
Skogs-kommittéen har icke tänkt sig en så genomgripande rubbning i författningarne, hvilken ock skulle öfverhopa skogs-styrelsen med en mängd omsorger, hvilka äro fremmande för dess förnämsta ändamål: skogarnes forstmässiga vård och skötsel. Under öfverläggningen i Utskottet om de följande punkterne tycktes man beklaga det fattade beslutet i den första samt önska orden »vård och förvaltning» utbytta emot uppsigt och vård, hvilken förändring jag ock, på ofvan anförda skäl, vågar föreslå. I andra punkten får jag föreslå det tillägg i meningen, att delegarne uti häradsoch sockne-alimänningar mätte, såsom härtill varit stadgadt, berättigas att igenom utsedda ombud i förvaltningen deltaga, helst dessa allmänningar äro kommunens egendom. Detta inskränker icke skogs-styrelsens rätt att ordna om skogens vård och skötsel. Beträffande det årliga kreditiv af 150,000 R:dr, som Kongl. Maj:t äskat, har någon beräkning icke varit framlagd. Utskottet har väl nedsatt summan till 100,000 R:dr, men likaledes utan någon förslags-beräkning öfver de kostnader, hvilka, i följd af de fattade besluten, kunna intill nästa stats-reglering ifrågakomma. Kommittéens kostnads-förslag kan så mycket mindre läggas till grund, som detsamma afser en vida mer omfattande utsträckning af skogs-styrelsens verksamhet, nemligen till enskildes skogar, än Kongl. Maj:t i nåder för närvarande funnit lämplig. Såsom frågan nu står, har jag ansett, att bildandet af forstmän och duglig jägeribetjening är det första, som bör befordras medelst utvidgning af skogs-institutet och upprättandet af skogs-skolor. Dernäst må skogs-styrelsens personal tillsättas, tillika med den förstärkning af jägeri-staten i orterne, som tillgång på dugliga personer medgifver. Med ledning af dessa åsigter uppställde och företedde sig inom Utskottet följande omkostnads-förslag, emedan det synts mig lämpligast att bilda sig ett någorlunda rigtigt omdöme om syftemålet med och verkliga behofvet af de anslag. Rikets Ständer bevilja. Bestämdt Successivt erforderliga erforderliga anslag. anslag. Sammans. Stats-, Lagsamt Allm.
Af dessa skäl vore, enligt Chefens åsigt, sökandernes framställning icke utan befogenhet, ehuru den af dem underdånigst föreslagna ersättningssumma syntes för hög, då en större del af omkostnaderna dels icke varit föranledda af jernvägens utstakning i ena eller andra rigtningen, dels kunnat undvikas, derest sökanderne beredt sig anstånd med pröfningen af skiftet, lill dess full visshet om jernvägens definitiva rigtning vunnits, öfvervägande således å ena sidan den omständigheten, att sökanderne, i lofvärd afsigt att göra blifvande expropriationer för Statens jernvägs-byggnader lättare och sedan de, på sätt och vis, förvissats derom alt jernvägen skulle komma all öfver skifteslagets egor framgå, ådragit sig omkostnader, hvilka, genom jernvägens sedermera ändrade utstakning, varit förgäfves utbetalda, men å andra sidan att dessa kostnader möjligen kunnat undvikas, hade Chefen i underdånighet föreslagit, alt en rund summa af 1,000 Ridr Runt mätte af jernvägs-byggnads-med - £2 Stats-Utskottets Utlåtande M 187. lin blifva till sökanderne utbetald, såsom ersättning för deras af jernvägens förändrade rigtning förorsakade utgifter. I betraktande af hvad sålunda blifvit angående denna frågas behandling upplyst har Utskottet ej funnit skäl att i anledning af ofvanberörda motion tillstyrka någon Rikets Ständers åtgärd. Ank. till Exp.-Ulsk. den 17 Sept. 1860, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af vackt fråga om inköpande af boställe åt Häradshöfdingen i Helsinglands Norra Domsaga. (U. A.)
Likasom vi derföre kunna undergräfva vår hälsa, orena safterna, förvrida anletsdragen genom utsväfning och stormande lidelser; så står det äfven i vår makt, att af allt detta göra motsatsen, förädla vårt fysiska väsende, bibehålla och förhöja, men jemväl förringa och förstöra, vår naturliga fägring. Sanningen: Man bör sörja för sin helsa, och man sörjer derigenom för sin skönhet, kan icke ofta nog inskärpas. Förgäfves skall man anlita skönhetsmedel, om förderfvade safter flyta i kroppens kanaler; om man genom felaktig diet gör, att skarpa och orenliga vätskor stockas i huden, att dess kärl tilltäppas och att naturen störes i sina finare förrättningar; om vi sjelfva äro vållande till ett sjukligt och jemnt opassligt tillstånd, eller om någon kroppslem bringas utur sitt förhållande till de öfriga lemmarne, eller göres oduglig för sin bestämmelse. I samma mån kroppen försvagas, försvinna äfven, mer eller mindre, förr eller sednare, kroppens krafter och fägring. Man sörje alltså för helsans vård, och man har gjort, om icke allt, likväl det vigtigaste äfven för skönheten. I denna grundsats ligga högst vigtiga lefnadsreglor. Men man bibehåller åt sig helsan, om man samvetsgrannt iakttager nedanstående föreskrifter: Man lefve enkelt och måttligt. I mat och dryck, likasom i alla nöjen, vare detta vår första, vår orubbeliga lag. Enkelt lefnadssätt är i hvarje hänseende ett stort befordringsmedel för helsan; det uppehåller vår natur och underlättar dess naturliga verkningar. Ju enklare mat och dryck, desto mindre ha vi att befara sjukdom, orena och stockade vätskor, m. m. Ingen dryck öfverträffar det ädla, det i så hög grad förskönande vattnet, emedan det sköljer kärlen, förtunnar blodet, skyddar det mot svallning och hetta, samt i hvarje vrå af kärlen ingjuter balsam och lifskraft. Ingenting är skadligare än starka drycker; de reta nerverne och kärlens hinnor, de orsaka jäsning i safterna och äro förklarade fiender till en varaktig skönhet.
Och det är bra. Men du måste göra det snart. Jag har redan sagt till om häst för dig till jernvägen. SEGERSTEDT. (bestämdt och lugnt) Jag har ändrat beslut. Säg till att man för hästen i stallet igen! FRU SEGERSTEDT. Men Viktor ...! SEGERSTEDT. Spill inte ord på det, mamma! Mitt beslut är oryggligt. FRU SEGERSTEDT. Men du förstör allting för dig, Viktor! SEGERSTEDT. Det gör jag inte. FRU SEGERSTEDT. (halfgråtande) Viktor, Viktor! Har jag förtjänt att du lönar mig så? SEGERSTEDT. Du får se mor! Det är inte att löna dig illa. FRU SEGERSTEDT. (gripen af en aning) Herregud, Viktor! Du må bara inte ... nej, nej du må bara inte ... med fröken Elise ..! SEGERSTEDT. (lugnt) Oroa dig inte, mor! Du ser ju huru lugn jag är. Generalen kan väl inte mörda mig häller! FRU SEGERSTEDT. Han ska jaga oss alla på porten! Tro mig, – jag känner honom. Det blir en förfärlig skandal! SEGERSTEDT. Nå, då är jag väl småningom karl att stå för er! FRU SEGERSTEDT. Viktor – Viktor! SEGERSTEDT. (litet otålig) Hör nu, mor! Du har korresponderat och haft långa samtal med Vahrman. Skulle du inte vilja upplysa mig om hvad som ligger under alt detta? Det är något ni döljer för mig! FRU SEGERSTEDT. (afvärjande) Jag vet ingenting, Viktor, fråga mig inte! SEGERSTEDT. Du säger det så häftigt, mor. Du vet något –! BARON. (in från vänster) Ja – där kommer jaktsällskapet redan på isen ... FRU SEGERSTEDT. (till fönstret, vrider sina händer) Åh, Herregud! Där är de, – där är de! BARON. Nå, Segerstedt! Hästen står förespänd. Vill du resa nu? SEGERSTEDT. Det är ledsamt att göra er emot, men jag har ändrat beslut. BARON.
Kronprinsen steg fram till konungen för att trycka hans hand och blev av honom omfamnad, varefter han återtog sin stol. Återigen äskade riksmarskalken ljud och Ministern för utrikes ärenden yttrade till Ständerna: Gode herrar och svenska män! Gör konungen er ed. Riksens församlade ständer avlad nu med uppräckta fingrar följande trooch huldhetsed, som förestavades av statsministern. Jag N N lovar och svär att jag städse skall och vill vara min rätte konung CARL JOHAN och det kungliga huset huld och trogen, så att jag Hans Kongl Maj: ts gagn och bästa i alla måtto söka och främja skall. Med liv och blod försvara det kungliga väldet samt rikets frioch rättigheter allt efter vad som fastställt i regeringsformen. Jag skall upptäcka och tillkännage om jag förnimmer något å färde vara till ändring eller upphävande av dessa och övriga rikets fundamentlagar, som Ständerna antagit och jag skall på alla punkter lyda, efterkomma och fullborda. Lantmarskalken och talmännen hade nåden att få kyssa konungens hand, varefter Hans Maj: t och kronprinsen under de närvarandes livliga rop av LEVE KONUNGEN begav sig från rikssalen i samma ordning som de inträtt. In fidem protocolli G af WETTERSTEDT Kungörelse angående fortfarande inskränkning tills vidare i utväxlingen av silver mot bankens transportsedlar. Stockholms slott den 18 mars 1818. Ständerna anser att den inskränkning av utväxling av silver mot transportsedlar som de senaste åren gällt, fortfarande utom i särskilda fall skall vara gällande. Stockholm den 18 mars 1818. CARL JOHAN Kungörelse angående upphävandet av förbudet mot bruk och nyttjande av överflödigt silver. Stockholms slott den 18 mars 1818. Sedan till underlättande av den realisation och inlösen av Rikets Ständers kreditsedlar som beslutades vid riksdagen 1800 och förbudet från samma år att nyttja silver, har ständerna hemställt om inte detta förbud kunde upphävas. Då orsakerna till förbudet redan är verkställda har Vi inte funnit skäl till att förbudet längre behövs, Stockholms slott den 18 mars 1818. CARL JOHAN
Hvarje riksdagsman bör vid motioners väckande, likasom i andra hänseenden, äga lika rätt, och någon vidsträcktare rättighet får icke inrymmas en Ulsk:sledamot framför öfriga representanter. Om Gr. Sparre nu icke vore ledamot af LagUtsk., hade han icke kunnat framkomma med en så beskaffad motion, som den förevande, enär LagUtsk. icke kunnat erhålla kännedom af förslaget annorlunda än att inför sig höra motionären och låta honom framställa hvad han med motionen afsett. Detta torde vara ett aldeles oriktigt och för ärendenas lagenliga gång vådligt förfarande, som derförutan skulle gifva anledn. till oreda och tidspillan. Jag ber att i R. o. Ad:s minne få återkalla hvad som för några dagar sedan här tilldragit sig, nemi. då Gr. Rosen, under öfverläggningen ang:de hans motion om jernvägars anläggande i landet, anhöll att åtskilliga, för tillfället ej tillgängliga, handlingar skulle få åtfölja motionens remiss till vederbörligt Utskott. Denna begäran ansågs då ej kunna bifallas, enär handlingarne ej förut blifvit inför R. o. Ad. uplästa. Jag inser icke, hvarföre Gr. Sparre nu skulle åtnjuta bättre rätt, än då tillerkändes Gr. Rosen. Lika med den föreg:de talaren, anser jag det vara obehagligt att i motionärens frånvaro bestrida remiss af motionen, men berörde omständighet får ej inverka på R. o. Ad:s beslut, och det är Gr. Sparres eget fel, alt han ej iakttagit tiden för motionens behandling. Jag förenar mig uti Frih. af Ugglas’ yrkande, att motionen utan vidare åtgärd måtte läggas till handlingarne. ion Den 24 December. Frih. Raab, Adam Christian: Då fråga nu upstått, alt remiss af Gr. Sparres motion ej matte beviljas samt nämnde ledamot icke är närvaride, anhåller jag, att motionen måtte blifva upläst. I anledn. häraf blef förevar:de motion nu upläst. Hr Ribbing, Arvid:
Olägenheterna af en fördröjd rättvisa i sina directa följder för Parterna, hvilka derunder lefva liksom i ett slags rättslöshets-tillstånd, har jag korteligen, genom anförande af ett exempel, sökt visa. Vådan deraf i politiskt afseende omtalar äldre och nyare Historien. Det bör icke eller förbises, att vidlöfliga Rättegångar så medtaga utrymmet i Archiverne att Staten äfven nödgas härför tillskjuta ytterligare medel att förvara dessa Rättegångarnes rumdryga qvarlefvor, hvilka äfven utan motsvarande gagn medtagit PappersBrukens tillverkning. Domarens nytta eller skada bör i möjligaste måtto afsöndras ifrån Rättegångarne, så att hans inkomster icke bero af deras uppkomst, mängd eller vidlyftighet; derföre yrkar jag nu, såsom vid förra Riksdagen, ändamålsenlig rättelse i Författningarne om Expeditions-lösen, så att, i hvad lösen öfverskjuter egentliga skrifningskostliaden, den må uppbäras af Staten, på sätt, som jag vill minnas, att Särskildta Utskottet äfven något omnämnt, eller att, då till exempel, nu betalas 36 sk. för första, 18 sk. för andra arket, o. s. v., stämpladt Papper till detta belopp i stället användes. Härförutan bör dock deri verkeliga skrifningskostnaden, lika å hvarje utgående Den 11 November e. m. 343 stämpladt ark beräknad, till 5 eller 6 sk., innefattas i stämpeln och Expeditionshafvanden tillkomma. Med ett ord, stämpeln å Cliartor till Expeditioner i civila mål, skulle innefatta den vanliga Chartans belopp, lösen och dertill nyssnämnde skrifningskostnad; och i Criminelle mål, endast lösen och skrifningskostnad; så att all lösens påskrift af Expeditionshafvanden upphörde, och endast den påtryckta Stämpel betalades.
»Hvad är din kunskap och idrott?» sporde köksmästaren. ’Jag kan gå vall med fä’, genmälte pojken. Köksmästaren sade: »konungen behöfver en vallare som aldrabäst; men det går väl med dig, såsom det gått med de andra, att du hvarje dag mister något af din hjord». Pojken svarade: ’jag har hittills aldrig satt bort något kräk der jag gått vall’. Han blef nu tagen i tjenst på den stora kungs-gården, och vallade konungens fä; men aldrig ref ulfven något kräk för honom, och så vardt han väl ansedd ibland alla konungens tjenare. En afton, när vallaren dref sitt fä till bys, märkte han en liten fager jungfru, som stod vid vind-ögat och lyssnade till hans qväden. Pojken låtsade som ingenting, ehuru han blef helt varm under tröjan. Det led så någon tid bortåt, och vallpojken gladdes hvar gång han såg den lilla jungfrun; men han visste icke ännu att hon var konungens dotter. Då hände sig en dag att den unga mön kom gåendes bort till honom, der han dref sitt fä i bet. Hon hade med sig ett litet snö-hvitt lamm, och bad honom så vänligt, att han skulle akta det lilla lammet för ulfvarne i skogen. Härvid blef vallaren så till mods, att han hvarken kunde tala eller svara. Han tog nu lammet med sig, och hade sin käraste lust att vårda det; men djuret hyllade sig till honom, såsom hunden leker efter sin husbonde. Ifrån den dagen fick vallpojken ofta se den fagra konunga-dottern. Om morgnarne, när han lullade i vall, stod mön vid vind-ögat och lyssnade till hans sånger. Men om qvällarne, när han kom hem ur skog, gick prinsessan ned, för att smeka sitt lilla lamm och tala några vänliga ord med vallgossen. Det led så en rund tid bortåt. Vallpojken växte till en rask ungersvenn; men konunga-dottern rann upp, och blef den fagraste mö som stod att finna när eller fjerran. Likväl kom hon hvarje afton att smeka sitt lamm, såsom hennes sed var. Men en vacker dag var prinsessan borta, och kunde icke finnas igen.
Aterdebitering af förskott, afförd^ såsom riksstats-utgifter, Minskade reservationer ]—; — Depositioner Lefv er ering ar - Balans den 31 December 1850: Ofverlefvereringar 10.192: 21. Sammandrag af Kapital-räkningen till 1Ö5 1 års Rikshufvudbok. 19 c b e t. Balans från den 31 December 1850: 5 Ordinarie afkortning — Extra ordinarie dito Anordning utom stat — Anordning efter 1851 års riksstat . Anordning å extra statsregleringen Afskrifningar — ilikets Ständers Riksgälds-kontors andel Öfverlåtelse till Riksgälds-kontoret Ökade reservationer Återlyftade depositioner — Lefvereringar Balans den 31 December 1851: Kontant Behållnin behållning bergseffekter af „ af fastigheter n af inventarier „ af spannmål och proviant Fordringar Utlånta medel 491,579: 528,900: o Utestående kronouppbörd: Lefver, inom d. 31 Aug. 1852 Resterande d. 1 Sept. 1852 Förskott till liqvid och re - .140,496: 269,414: Balans från den 31 December 1850. Kontanta behållningar Behållning af bergseffekter „ af fastigheter „ af inventarier ... „ af spanmål, proviant och fourrage Fordringar ... Utlånta medel Utestående kronouppbörd: Aterdebitering af å hufvudtitlarne utgifna förskott Minskade reservationer Depositioner Lefvereringar Balans den 31 December 1851: Ofverlefvereringar - 13,109: 22. 1 1,959: ••! ->’• ■ - .T •'! Bilaga Litt. E. till 1853 års Revisionsberättelse angående Statsverket, sid. 51. DEBET. För år 1831.
Men äfven i motsatt fall, och äfven mindre benägen att sjelf underskatta sina gåfvors värde, skulle hon med välbehag hafva förutsett det äremått, som jemväl hos den senaste framtid kommer att omglänsa hennes namn; under fortsatt besannande af utlåtelsen på Svenska Akademiens skådepenning, att ”ju mindre hon sökte äran, ju mera vann hon den”154. Det genom sin man erhållna tillnamn, som hon gjort odödligt, har undanträngt hennes ursprungliga; om hvilket nu ej mången har sig bekant, att det var Malmstedt. Född i Upsala den 18 Juni 1754, bar hon det såsom dotter af Extraordinarie Professorn i Philosophiska Fakulteten Magnus Malmstedt; hvars maka – hennes moder – hette Märta Florin. Hjertligen älskad af den studerande ungdomen, hvars outtröttlige undervisare i Roms tungomål och vitterhet han var, högaktades fadern såsom en man af mycken kunskap och flerfaldig förtjenst; men syntes (i verldens ögon) glömd af Lyckan, som hade nekat honom alla sina föräringar, med undantag af de tvenne enda, hvilka han sjelf fann vara de största: ett muntert sinnelag och en älskad maka. Ännu vid den tidpunkt, då jag blef student, hörde man i Upsala berättas månget drag af denne mans ovanliga förmåga att se allt i ljus och rosenfärg; bland annat, huru han, förtjust i sin husliga sällhet, oaktadt all derined förknippad fattigdom, hade för sed att tillråda hvar och en student, som kom till honom bekymrad för sina omsländigheter och utsigter: ”gift er, gift er, gubbe lilla!” – Kort sagdt: han hade funnit hemligheten, att med de mest inskränkta tillgångar uppföda sina fem barn, göra äfven många främmande till föremål för välgerningar, och låta hvarken armod, eller trägna, i följd af arbetet mångdubblade mödor, förstämma sin glädtighet. Om modren erhålla vi den klaraste föreställning, då vi veta, att det är efter henne, som dottren har tecknat ”Gummans” bild: ”Se! hon kommer leende och from, Ärbar i den vackra, simpla drägten,” m. m.
Med anledning af Rikets Ständers vid sednaste Riksdag till Kongl. Maj:t aflåtne underdåniga skrifvelse, angående StrömrensningsMedlens användande och förvaltning, få Revisorerne tillkännagifva: l:o ( I29 ) l:o Att, uppå underdånig framställning af Stor-Amirals-Embetet, Kongl. Maj:t den 19 Juni i83o i Nåder faststält en förnyad Stat för samma Embetets 3:dje Afdelning, till hvilkens förvaltning och Öfverstyrelse StrömrensningsFonden år 1828 öfverlemnades, samt att genom denna förnyade Stat Aflöningskostnaderne, uppgående, enligt förra Staten af den 14 November 1827, till 6,900 R:dr, utom Inqvarterings-, Ljusoch Vedpenningar, blifvit nedsatte till 4>8oo R:dr, deruti inberäknade nyssnämnde Expencemcdel lill eLt belopp af 820 R:dr samt Resekostnader till en förslagssumma af 1,000 R:dr. 2:o Att sådane för StrömrensningsFondens ändamål främmande utgifter, som af förre Revisorer blifvit anmärkta, såsom lill AfvittringsVerket i Jemtland, till Ängsodlingar i WesterNorrland m. m. före detta upphört, äfvensom att så kallade Vedpraemier för Vedinförsel till Ilufvudstaden ifrån Norrländska provinserne komma, enligt Kongl. Maj:ls Nådiga förordnande af den 4 December i83o, att för framtiden å RiksStatens 9:de Hufvud-Tilel uppföras. 5:o