Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ut - komne™™ eddi skottet ansåge hinder ej möta för utgifvandet af nya assignationer i stället för de såsom Filialbanksförkomna ansedda, under de vilkor och förbehåll i öfrigt, Banko-fullmäktige kunde finna assignationer. skäligt dervid fästa; så ock efter det dåmera aflidne Grosshandlaren Ericsons sterbhusdelegare till Banko-fullmäktige aflemnat en intecknad skuldförbindelse å 8,060 R:dr, hvilken Fullmäktige ausågo utgöra fullt tillräcklig säkerhet för Bankens skadeslöshållande, beslöto Fullmäktige att, med Banken förbehållen rätt att, i händelse någon eller några eller alla de såsom förkomna ansedda assignationerna i Banken till infriande företeddes, dä använda den såsom säkerhet aflemnade förbindelsen till Bankens godtgörande för de infriade assignationernas belopp äfvensom för de kostnader, hvilka för pantens bevarande vid gällande kraft eller i öfrigt möjligen kunde uppstå, anmoda Direktionen öfver Filialbanken i Carlshamn att till Ericsons sterbhusdelegare eller deras ombud utfärda, under nytt nummer och nytt datum, assignationer å Filialbankens kreditiv i Riksbanken til) ett de såsom förkomna ansedda assignationerna motsvarande belopp. — 36 — § 42. Lån på äldre A lånen på äldre Låne-banko-obligationer, hvilka lån vid 1863 års slut ut Läne-bmlcogjorde R:dr 21,571: 94. obligationer, un^er |r 1854 blifvit inbetaldt » 425: 44. så att vid innevarande års början återstodo R:dr 21,146: 50. hvilket förhållande den 30 sistlidne Juni var oförändradt. Utlåning mot Sorn Rikets Ständers vid sistlidne riksdag fattade beslut angående inställande af inteckning i Bankens utlåningsrörelse mot inteckning i fastigheter samt pant af intecknade skuldförfastighet och bindelser innehöll, att denna utlåning komme att upphöra först med år 1864, så hafva ^tfedhr9 d?lika lån ännu under den tid, denna revision omfattar, från Banken utlemnats, på sätt af nedanstående redogörelse inhemtas.
Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad samt Hr Frih. o. Ordhdon framställt, att under densamma blifvit yrkadt, dels afslag i Utsk:s Mern., dels återremiss af detsamma och dels återremiss af endast 7:de punkten samt afslag å de öfriga delarne af Utslcs förslag, blefvo proposrr framställde l:o till bifall å Utsk:s Mern., hvarvid ropades Nej, 2:o till afslag derå, hvarvid ropades starka Nej, blandade med Ja, 3:o till återremiss af detsamma, hvarvid ropades starka Ja, blandade med Nej och 4:o till återremiss af endast 7:de punkten samt afslag å Mern. i öfrigt, hvarvid ropades starka Nej jemte åtskilliga Ja; och blef sedermera propos:n till afslag å Utslcs Mern. förnyad samt åter besvarad med starka Nej, blandade med Ja; hvarefter Hr Frih. o. Ordf:den ånyo hemställde om R. o. Ad. ansåge de gjorda anmärlcne föranleda till Merms återremitterande, samt sedan denna propos. blifvit besvarad med starka Ja jemte många Nej, förklarade det han ansåg Ja härvid hafva varit öfvervägande. Frih. Stjernstedt: Jag anhåller att kontrapropos. må lyda å återremiss af endast 7:de punkten samt afslag å öfrige delen af Utslcs förslag. Ilr Lefrén, J o h. Pehr: Jag anhåller, att afslag måtte blifva kontrapropos. Då härefter Hr Frih. o. Ordf:den först hemställde om R. o. Ad. till kontrapropos. vid den begärda voteringen behagade antaga Frih. Stjernstedts yrkande om återremiss af endast 7:de punkten 72 Den 3 December e. m. samt afslag å öfrige delar af Utsk:s förslag, ropades starka Nej, blandade med Ja; hvarpå Hr Frih. o. Ordf:den hemställde om R. o. Ad. behagade till kontrapropos. antaga afslag å Utskrs Mern., samt sedan svaren härvid utfallit med starka
Jag har derför ej på förhand förskaffat mig nödiga uppgifter angående den efter Richerts död verkställda bouppteckning; men jag tror mig någorlunda väl minnas, att när Richert dog, utgjordes boets förnämsta tillgång af hans böcker och ett litet landtställe inom hans domsaga, och att det var ganska ovisst, huru detta skulle kunna realiseras. Det blef emedlertid, jag tror till följd af en slags pietet, för ett affectionspris af hans efterträdare i tjensten inköpt och temligen väl betaldt, och häraf, äfvensom genom försäljningen af hans bibliotek, realiserades ett öfverskott af, som jag tror, ungefär 30,000 rdr. Sterbhuset bestod, utom enkan, af 4 barn, deraf 2 döttrar. Båda dessa döttrar hafva, tror jag, talrika familjer och, åtminstone en tid, befunnit sig i mindre goda ekonomiska omständigheter. Under sin lifstid hade Richert, förutom sin pension, äfven inkomsterna af sin domsaga, som åtminstone uppgingo till pensionens dubbla belopp. Man har anställt jemförelse emellan Richert och andra af våra utmärktaste män. Jag tilltror mig icke att kunna gradera förtjensterna emellan de framstående män inom andra grenar af menskliga vetandet, hvilka här blifvit omnämnde; men det vågar ' ~ att, alltsedan 1734 års lag utkom, någon Svensk Jurist funnits, hvilken kunnat mäta sig med Richert. — Beloppet af pensionen för en stor mans enka är emedlertid icke hufvudsaken. På sådane ruinera vi oss icke. Men jag tror det icke vara passande för R. o. Ad. och vill för min del lika litet afpruta 1,000 rdr för Richerts, sorn jag skulle gjort det för Geijers och Berzelii enkor i de belopp, Konungen föreslagit. — Man har ock lagt Richert till last, att lian ej utgifvit andra verk, än dem, som finnas uti Lagkomitéens och Lagberedningens arbeten. Den som snart 50-åriga verksamhet
Hartmansdorff instämt, som jag är skyldig tillkännagifva, att de personer, som inom Utsk. yrkade detta förslag, hvaribland jag icke var, misstogo sig, då de antogo kronoutskylderna såsom grunden för de manufacturisters och fabriksidkares census, som skulle erhålla inträde i BorgaréSt. Detta misstag begicks af ledamöter i PresteSt. och har nu inom detta Stånd i anmärkningsväg blifvit rältadt. Jag tror rättelsen vara nödvändig, såvida förslaget skall gå i verkställighet. Erfarenheten torde i alla fall gifva vid handen omöjligheten att sätta detta stadgande i verkställighet, hvilket också varit enda skälet, hvarföre jag deremot opponerat mig i Utsk. Jag vill dock icke motsätta mig, att R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke förklarar den anmärkning, som af PresteSt. blifvit gjord. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade till grundlagsenlig behandling efter 56 § Reg.F. godkänna Constit.Utsk:s förslag till förändrad redaclion af i4 § 6 mom. Riksd.Ordn. Ropades nej. H. Ex. hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade såsom sin gemensamma tanka förklara, att orden: ”i mån af "deras kronoutskylder," borde förändras till: ”i mån af de"ras bevillning för egendom och rörelse.” Ropades ja. r5 S. Gr. von Fersen: Jag anhåller att få veta, hvad Presteoch BondeSt. i anleda, af denna § beslutat, och önskar sedermera få yttra några ord. Underteckn. Ridd.Secret.! PresteStls prot.-utdr., rörtde förevar, memor., upptager endast de§§, hvaremot Ståndet gjort anmärkningar, och omnämner ej i5 §5 hvarföre PresteSt. måtte hafva] lemnat denna $ utan anmärkning. Den 16 Öctob er e nv >9 BondeSt. liar godkänt liela betänk. N:o 35 lill grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Gr. von Fersen:
Jag tror deremot det vara lätt att bedöma, om, vid försäljningen, räntan å köpesumman skall öfverstiga eller motsvara den förut erlagda arrendesumman; hvaraf följer, att alla de lägenheter borde, efter min tanka, till skatte försäljas, å hvilka arrendena icke uppgå till räntan å försäljningssumman. I hyad Utsk. yttrat, rör:de militie-boställshiuuman, ber jag att få instämma, Vid remissen af Hr af Robsahms motjon i detta ämne yttrade jag några skäl, hvarföre jag ej kunde tillstyrka densamma; men jag hade önskat, att Utsk. uti premissen till sitt afstyrkande styliserat sin mening annorlunda. Då Utsk, säger: ”enär skatteköp derå, enligt gällande författningar, är bestämdt förbjudet etc., anser Utsk, de derom gjorda motioner böra förfalla,” hade jag önskat, att Utsk. tillagt ”för närvarande;” ty den tid kan komma, då försäljning äfven af dessa statens lägenheter kan blifva fördelaktig. Vid i8a3 års riksdag yttrade Ständerna, hvilket af betänk, upplyses, samma tanka, som Utsk. nu upprepar; men jag ber att få 6 Den i September. påminna derom, att då K. M. vid sista riksdag afgaf förslag till lönereglering för indelta armeen, föreslogs deruti, att alla boställen skulle till staten indragas mot contant aflöning till befälet, och jag skulle, om R. St. Infallit denna nåd. propos., ansett detta såsom första steget på den bana, sorn Jeder till försäljning afven af indelta befälets boställen. Då jag för min del instämde i denna K. M:s proposition vid förra riksdagen, är det till följd deraf, sorn jag nu måste yttra den öfvertygelse, att den tid kan komma, och troligen förr eller senare inträffar, då äfven militieboställen böra till skatte försäljas. I öfrigt instämmer jag med Utsk. och önskar bifall å betänk.; men om en återreiniss skulle beslutas, anhåller jag, att detta mitt yttrande må densamma få åtfölja. Frih. Cederström:
En inadvertance liar har undfallit Ulsk., då nemi. Ulsk. sagt, att 2 Stånd icke beslutat om fördelningen af anslaget emellan linieoell skärgårdsflottan, men sedermera i sitt förslag till voterrs-propos., äfvensom i sin framställning rör:de den möjliga utgången af dessa Stånds pröfning, endast förutsatt möjligheten alt de kunde bifalla Utsk:s förslag, nemi. att fördelningen borde äga rum. Utsk. bar icke förutsatt den andra lika stora möjligbeten, att dessa begge RiksSt. kunna förkasta Utsk:s betänk, oell förena sig med R. o. Ad. Det måste således, vid antagande af ifrågavar. voterts-propos., iakttagas, alt älven ifall de 2:ne Stånd, sorn icke bärom fattat beslut, afslå fördelningen, så kommer volertn att förfalla, likasom den förfaller örn de antaga IJtskts förslag. Hr Nordensköld: På de grunder jag bade äran alt för R. o. Ad. framställa, då denna punkt första gången förevar, lager jag mig nu friheten alt vördsamt anhålla 0111 alsing å ilrågavar. fördelning såsom onyttig och skadlig samt efter mili tanke jemväl grundlagsvidrig. Ännu hafva Ständerne aldrig bestämt en sådan fördelning. Den är dessutom lika med förslaget i 3j:a punkten och några andra propostr, som R. o. Ad. förut afslagit. Jag får således vördsamt anhålla om propus, till afslag. Hr Frih. o. Landtm, yttrade sig vid det sakeus skick, sorn StatsUtsk. framställt, vara i mycken förlägenhet i afseende på den propos., som slutligen skulle framställas, då två Stånds beslut saknades i denna fråga, och det endast vore vid det bestämda förhållande att två Stånd stannat emot två, som votering i förstärkt. StatsUtsk. borde äga rum. Ilr Landtm, hemställde derföre, om R. o. Ad. skulle behaga låta öfverläggningen hvila tills Ståndet inhemtat huru de öfliga Stånden, sorn ej förut fattat sitt beslut, nu på StalsUtsk:s framställning hafva beslutat. Hr Rosenblad:
Det har varit fråga om, att medarbetare i Tidningar skulle befrias från erläggande af bevilln. Utsk. har afstyrkt detta, och jag hemställer om icke det arfvode, som en dylik medarbetare erhåller, är detsamma som författare-arfvode. Det lärer dessutom vara omöjligt, att klassificera egenskaperna hos den stora mängd personer, som sysselsätta sig med författareskap. Under sådane förhållanden tror jag icke, att det vore nyttigt att göra ett dylikt undantag, enär det möjligen skulle kunna utsträckas till alla så beskaffade personer, deras författareskap må vara skadligt eller gagneligt. Hvad begrafningshjelpen beträffar, så tror jag att, om den också numera icke utgår från Staten, så finnes det likväl åtskilliga befattningar, som åtföljas af en sådan hjelp, t. ex. städernes tjenstemän m. fl., och i det fallet lärer det väl vara nödvändigt, att uttrycket får i författn:n qvarstå. Jag anhåller derföre, att ordet ”begrafningshjelp” måtte bibehållas, och att författare-arfvoden icke måtte från bevilln. fritagas. Hr von Hartmansdorff: I ett land, der man författar för blott 3 och ^ milhr menniskor, bland hvilka få köpa andra än religionsoch läroböcker, kan man icke förutsätta, att författare-arfvodena skola göra någon rik; åtminstone måtte sådant höra till ovanliga undantag. Om en stor författare, t. ex. Geijer och Tegnér, skulle genom sitt författareskap kunna lemna någon behållning åt sina barn, vore det väl, och enhvar borde med glädje befrämja det. Men att icke ens deras författareskap kunnat förskaffa dem någon förmögenhet, det bevisas bäst deraf, att R. St:r funnit nödigt bevilja pension åt Prof. Geijers enka. Om man alltså medelst den ifrågaställda befrielsen kan belöna sådana författare för deras förtjenster, så är det icke obilligt. De författare-arfvoden, som i KammarR:n varit föremål för pröfning, hafva vanligtvis bestått af sådana, som Theatern beviljat, och dessa äro merändels obetydliga. Hvad åter medarbetare i tidningar beträffar, så har R. o. Ad. redan beslutat, att de skola erlägga bevilln.
Lectorn Lars Laurenti motion, det rättigheten att kalla Huspredikanter måtte upphöra eller åtminstone varda i vissa hänseenden inskränkt. S. !)• Vid förnyad föredragning bi föllos Lagutskottets Betänkande»: Isto 3 öfver Riksdagsfullmägtigen ifrån Stockholms Län Nils Insulins förslag till ändring af a3 Gap. 2 §. Rättegångsbalken; N:o 4» öfver Riksdagsfullmägtigen ifrån Vesternorrland Nils Strindlunds motion, om ett tillägg till Lagen för åhörare vid RiksStåndens Sammanträden; N:o 5, öfver Riksdagsfullmägtigen ifrån Gottland Per Isaksson Myrungs motion, örn upphäfvande. af 9 §, i 2 Cap. Gifterm-Balken: JNT:o 6, öfver Riksdagsfullmägtigen ifrån Jemtlands Län Eric Nilssons motion, om utfärdande af en Lag lill afböjande af uppgifiie olägenheter, som Trot. Ut dr. d. 10 April 1S34.' jorn för Rustoch Rotehållare skulle uppkomma derigenom, att Ryttare och Soldater utan tillstånd afveko och höllö sig borta ifrån deras rätta station rn. m.; N:o 7, öfver Riksdagsfullmägtigen Herr Carl TV. Olbers motion, angående skärpning i straffet för falskt vittnesmål och för mened; N:o 8, öfver Riksdagsfullmägtigen ifrån Calmar Län Peter Perssons motion, om rättighet för Parter att deras lill Domstol ingifne handlingar återbekomma; N:o 9, öfver Riksdagsfullmägtige Peter Perssons ifrån Calmar Län samt Johan Bengtssons ifrån YesterNorrlands Län motioner, orri uppbäfvande af Landsfiscalers rättighet till kostnads-ersättning uti mål, deri de å tjenstens vägnar föra talan. N:o ir, öfver Riksdagsfullmägtigen ifrån Calmar Län Peter Perssons motion, om upphörande af UnderDomares åliggande, att till HofRätter insända renoverade exemplar af Domböcker, utom i vissa mål; och N:o 12, i anledning af tvänne motioner utaf Riksdagsfullmägtigen Anderi Nilsson ifrån Malmöhus
För att ej bereda ytterligare svårigheter för frågans slutliga lösning är det emellertid nödvändigt, att något göres för att hjälpa de högre flickskolorna i dessa ekonomiska trångmål. Och i detta syfte begäres i statsverkspropositionen, att anslaget till dessa skolor höjes från 70,000 till 100,000. Kvinnorna i skolråden. Sedan i Helsingborgs skolråd nyvalda grefvinnan Amelie Cederström afsagt sig detta uppdrag, är Piteå det enda samhälle, som har två kvinliga ledamöter i skorådet, enär senaste kyrkostämma där invalde till ledamot af skolrådet fru Emma Hultgren och till hennes suppleant fru Emma Engman. Hyllade lärarinnor. Katarina församlings lärareoch lärarinnekår hade den 16 dennes i källaren Pelikans festvåning anordnat en anslående fest för lärarinnan fröken Sigrid Strandberg och instruktrisen i kvinlig slöjd fru Edla Gustafsson, hvilka båda då tillhört lärarekåren vid församlingens skola i 25 år. Förste läraren d:r B. Hanseli utbragte skålen för jubilarerna, till hvilka äfven lämpliga verser hade skrifvits, oeh som i öfrigt hyllades rikligt med blommor. Teater och musik. Kungl. operan. Fjärde symfonikonserten gafs i lördags och torde kunna anses som den hittills förnämsta under spelåret. Programmet var synnerligen värdefullt och utförandet under hr Nerudas ledning i allmänhet förträffligt. Programmet inleddes med N. W. Gades berömda c-moll-symfoni som en skyldig minnesgärd åt den nyligen bortgångne framstå- ende tonsättaren samt afslutades med ytterligare en symfoni — b-dur — af Beethoven. Erhöllo båda dessa ett synnerligen godt utförande, så gäller detta i ännu högre grad om Haydns kända tema med variationer ur den s. k. kejsarkvartetten. Det entusiastiska bifallet efter detta nummer innebar tydligen en begä- ran om ett omtagande af stycket — något som dock ej egde rum. En fullkomlig nyhet på programmet och tillika en synnerligen intressant sådan var hr Tor Aulins konsert (a-moll) för viofin och orkester, där violinstämman rent af på ett mästerligt sätt utfördes af den unge tonsättaren själf.
Jag skulle der* före föreslå vissa Läroår, g till io, efter hvilkas genomgående hvar och en vore berättigad att söka och vinna Burskap, då han, om så lämpligt synes, kunde undergå den låttare Examen ; menora någon dessförinnan sökte Burskap, skulle han underkasta sig den strängaste pröfning af vissa kunskaper i yrket, hvilket synnerligen vore att recommendera för Stapelstäder, som åro berättigade att drifva utrikes Handel, (allt under förutsättande af god fräjd och oklanderligt uppförande.) I. Art. 5 §. Så väl för Kronans som Staden* utskylder bör Borgen såttas för 6 år. Det har redan länge varit antaget i flere Städer, och har ej minskat antalet af Burskapssökande, I, Art, LtgVtskoitett Éeidnktinden. lvii. I. Art. ii §. Likasom, efter min tanka, HandelsBetjent bör 8 till lo år tjena för att vinna Burskap, så vida han ej underkastar sig den stränga Examen ; likaså bör Handtverkare och Skeppare hafva uttjent de 6 år, hvarpå de förut er« hållit Burskap och ställt Borgen, så vida de ej visa den större skicklighet, de ega i Mandelia kunskapen. Art. 12 §. Det gjorda tillägget anser jag alldeles öfverflödigt, då ingen kan berättigas till Burskap utan att erlägga vanliga afgifcer 1 och för sin rörelse. Art. 14 §. Då Enka, berättigad till Handel, tråder i annat gifte, tillhörer hon sin manä som bör sörja för hennes bärgning; hennes nSring bör då upphöra. År hon åter än vidare berättigad att fortsätta denna rörelse, synes det öfverflödigt att en gjHje dertill berättigad person skall behöfvas» för att, i de gifta personernas namn och under de. ras ansvar, idka den. Ett sådant Contract med 3:Jje penson är ej ovanligt och kan i alla fall ej gerna undvikas, alltså tolereras j men aldrig bör ett sådant sammangyttradt Bolag, som ej inger någon credit, bestämdt tillåtas i en HandelsOrdning, II. Art. 8 g.
Departements-chefen i underdånighet att, ehuru från Landtbruks-akademiens Förvaltnings-kommitte ännu ej inkommit det underdåniga utlåtande, Kongl. Maj:t genom remiss den 30 sistlidne Augusti infordrat öfver Styrelsens för Ultuna Landtbruks-lnstitut uti första punkten af Landtbruksakademiens ofvanintagna betänkande åberopade underdåniga framställning om behofvet af statsanslag till uppförande af åtskilliga nybyggnader vid institutet samt lill förhöjd aflöning åt institutets lärarepersonal, Departements-chefen likväl ansåge sig vid detta tillfälle, och i sammanhang med frågan om reglering af öfrige utgifter under Riks statens Sjette Hufvudlitel, böra i underdånighet omförmäla nämnde framställning, som innefattade anhållan derom att nådig proposition måtte till Rikets Ständer aflåtas dels om ett anslag för en gång å 170,000 R:dr till uppförande af «) en större stenhusbyggnad, innehållande rymliga och sunda bostäder för elever och lärlingar, undervisningsoch matsalar, sjukrum samt nytt kemiskt laboratorium ; varande denna byggnad beräknad att kosta 146,000 R:dr; å) en ny byggnad för så väl Kronans som institutets eget schäferi samt v) ett nytt stall för 36 hästar och föl; de 2:ne sednare hyggnaderne, afsedde att uppföras af gråsten för en summa af 24,000 R:dr, tillsammans 170,000 R:dr, att utgå med förbindelse för institutets styrelse att redovisa för de medel, som varda anvisade, samt att, i händelse af blifvande öfverskott, detsamma till Statsverket återställa, sedan nämnda byggnader blifvit efter af Kongl. Majit i nåder fastställda ritningar uppförda; dels ock om en tillökning i institutets årliga anslag med 5,000 R:dr, för ali användas lill förhöjda aflöningar: åt Föreståndaren med 2,000 R:dr. „ Inspektoren med 1,000 „ „ Läraren i kemi, geognosi och fysik med 1,000 „ „ Läraren i husdjurs-skötsel och veterinärkunskap med 1,000 „ tillsammans 5,000 Ridr. å) Bil.
Pral. 1856 & 1857. 4 Sami. 1 Afd. 10 Haft. 1 2 Stats-Utskoltels tillåtande N:o 33. skottet ansett de föregående årens uppbörd af dessa medel icke kunna tjena till ledning vid beräknandet af Stats-verkets inkomster deraf under nästkommande Statsreglerings-period. Förutom de af åtskilige representanter väckta förslag lill förändringar i vissa skatters och afgifters utgörande, hvilka Utskottet i sammanhang med inkomst-beräkningen förehaft och hvaröfver Utskottet nu kommer alt yttrande meddela, har Utskottet jemväl genom remiss från Riks-Stånden fått emottaga flera andra motioner af den beskaffenhet, alt deras bifallande af Rikets Ständer skulle medföra väsendlliga rubbningar i afseende å Statens ordinarie inkomster, såsom angående grundskatternas successiva kapitalisering, angående försäljning af kungsgårdar, boställen och andra kronoegendomar m. fl.; men då dessa förslag, om de hos Rikets Ständer vinna afseende, likväl sannolikt icke kunna vid innevarande riksmöte erhålla en så fullständig utredning, alt verkställighet deraf kan till någon väsendtlig del ifrågakomma under nu förestående Statsreglerings-period, har Utskottet ansett sig oförhindradt att, före behandlingen af omlörmälde motioner, inför Rikets Ständer framlägga ofvanberörda förslag till beräkning af Stats-inkomslerna för nästkommande trenne år, och får således, med hänvisande till förutnämnde tabell, som upptager hvad vid sista riksdagen påräknades, inkomstbeloppen under ofvanuppgifna år, de uti Kongl. Majlis Nådiga Proposition och Kongl. Stats-kontorets underdåniga Skrifvelse förekommande summor, äfvensom de uti detta betänkande föreslagna belopp, nu öfvergå till framställningen af Utskottets i nämnde hänseende uppgjorda beräkningar. Ordinarie eller ständiga inkomster. Bland dessa har hitintills under särskild rubrik upptagits Stats-verkets inkomst af de s. k.
— I anledning bär-, af föresloge Motionairen en sa beskaffad underddnig hemställan, jemte underdånig anhållan, att, i händelse det utarbetade f urslaget icke vunnit Kongl. Maj.ts Kådiga bifall, den för ordnade Lag-Comitén då. måtte upplösas samt Konungens Rådgifvare i Justilia} Ärenden erhålla Nådig befallning, att, i samråd med Rikets Ständers JustiticeOmbudsman, i fall de sådant d> stunda, men utan annat, på Statens bekostnad , lemnadt, biträde, inom förelagd tid hafva uppgjort planen till ett nytt Lagverk, ej mindre får brottmål, än får tvistemål, men företrädesvis får de förra j LagVtskottets Betänkande N:o 74» 31 med motiveradt framläggande af de grundsatlser och den ordning, som skola vara att i arbetet följa, och hvartill hurde ett lika motiveradt utmärkande af alla de stadgande n, i nuvarande Lag, som med den nya planen ej blifva förenliga, äfvensom attén sadan plan för arbetet, af Kungl. Maj'.t i Kader gillad, må genom Kådig Proposition vid den Riksdag, som näst efter 3 är infaller, till Ständernas bepröfvande ofverlännäs, Men skulle Kongl. Majit antingen! icke finna en sådan utväg lämplig, eller ock anse det utarbetade förslaget så beskaffadt s att det kan, med eller utan förändringar , läggas till grund för Kongl. Maj:ts och Ständernas beslut om antagande af en ny JLag; eå ansåge likväl Motionairen nödigt att tillstyrka, det underdånig anhållan hos Kongl, Maj-.t må göras om författande af en sådan Öfversigt af Lagverket och dess grunder samt skiljaktigheter från nuvarande Lag, att Ständerne, efter erhållen del af denna Öfversigt, må vid nästa Riksdag kunna bestämma sin mening om förslagets beskaffenhet, innan granskningen sträckes till hvarje serskild del deraf, helst det på annat sätt syntes omöjligt, att någon dylik gransk-' ning, med hopp om framgång, anställa, och Ständernes åtgärd vid en Riksdag i allt fall föga torde kunde hinna längre, än till den ifrågavarande Öfversigtens eljer planens be - 5?