Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Oireetionen, 80m unäer ökverläggningen om cletta ämne, ytterligare staclgats i elen öfvertygelse, att tillen kor civila pensionsinrättningens verllsamlmt ännu varit alltköi' livrt, kor att 'emna rum kör ett pä erkarenlreten grunclaclt tillkörlitligt lieclömancle ak Inrättningens kramticla ställning oelc lceliok, liacle emellerticl, livall Onslliicla Onlceoelc Oupill-konclen lceträllacle, trott sig lcunna i cletta ak86encle lcemta en nägorluncla saller leclning ak cle lcerälcningar ökver pensioneringens tillvevt, som ak (livil-8tatens ar 1887 körsamlacle 27 iullmöAtiAL uppAiort8 oell livllko ätmin8tone Iiittill8 sunnit8 noro NOA ösver6N88tömmo meck verkliAO sörliällondet. iä sött en IN8Önd eoleul Utvi8ods, liode N^88l>emö1de iullmÖAtlAe ontOAit, ott p6N8ionerinAen o in8kildo inke-tönden är 1861 eller 3o är elter de88 liörjon, 8kriIIe uppnä 8itt moximum, oeö dä uppAä till ett lielopp os omkrinA 89,000 Il:dr, 80mt ott under tiden ärl>Ao tiliökninAor i pen8ion8-8ummon 8kulle i medeltid lililvo 2,600 ll:dr. Xs en likolede8 in8önd söiteekninA olver ien8ion8-on8loAen ä in8kildo bonden kron oeö med or >833 till oell med or 18^2, trode deremot i»liemtot8, ott ärliAo tillökninAen per medium, under de880 10 är, i 8jeIt'vo verket utA^o>'t omkrinA 2,8^0 ll:dr, elventin ott pension88ummon sör är 1842 med omkrinA 65o kl:dr ösver8tizit den i iu1ImöAtiA68 eoleul sör 80mmo or upptoAne; men dä det lä^s i 8okeu8 notur, ott j)6N8iouerinA6N8 ärliAO tillvext skulle
ocli juris kandidat, 2 iiiedicintt kandidater, 5 filosofie kandidater, ' 7, s m ainna taga filosofie kandi-: !atexainen, och 5, som studera p&amp; inedicinsk-filosofisk exainen. w. J ' 143 Några ord om den husliga hygienen. Det senaste århundradet, som inom alla vetenskapsgrenar riktat oss ined stora och genonigripande upptäckter liar särskildt gjort epok på hygienens område. Allt större klarliet har spridts öfver arten och uppkomsten af de sjukdoinar, soin likt löinska fiender hota cleii iniinskliga organismen, och läkarkonsten gör dagligen stora fraiiisteg i knnskapen om dessa iienders be: täinpaiide. Men. icke blott sjukomarnes bekämpande iitaii aniiu mer deras förebyggande star på den moderna Iiygieneiis progratii. Och allt mer och iner vaknar incln alla sainIiallslager inedvetaiidet orri den roll renlighet och oi.d ' niiig jiist iiioiri våra liein spelar i den nutida hygienen. Heininets vård liar i alla tider fallit på kvinnans lott, och det %r i frainsta ruininet liennes intresse ocli ansträngningar som tagas i ansprak; iiar det ' galler att tillämpa de ständigt ökade fordringarna ' på Iiälsovircleii inom detsainnia. Vira moderna bostäder, där tjocka inattor, gardiner ocli väggbonader förekoinina i så riklig inangd, gro natiirligtvis långt mer an våra faders liem agnade att uppsainla dain och inikrober, och elinru liusinödrarne energiskt draga i liariiad mot ' dessa fiender vid de regelbundet återkoininande stora rengöringarna, är det kiiappast inöjligt att fullstandigt tillintetgöra alla de lialsofarliga partiklar, som liunni t saiiilas under långa iiihnader.
Direction noga tillse, att icke aU 'lenast vederbörliga qvittencer, öfver de i för”fattningarne påbudne Introductions - afgifter , ”utan ock Sköldebrefs afskrift, Vapenplåt, ”samt fullständigt upprättad Biografisk Genea”logie, öfver alla de till Ätten hörande personer , till Directionen varda ingifne innan In”troductions-listan utfärdas.” Ridderskapet och Adeln torde häraf finna,' att redan uti de hitintills varande stadganden , sorn vid sista Riksdagen antogos , dock under förbehåll af ytterligare granskning , äro blott de negativa vilkoren för introductions erhållande föreskrifne. Enda grunden för den tydning, att Directionen skulle vara berättigad och skyldig att meddela introduction , hämtas af början till den uppläste §m, der det står: ”vid introductions beviljande” &c. Men emedan Directionens åliggande, i detta hänseende, äro stadgade uti Kongl. Författningarne af åren 1775 och 1800, hvilka, på sätt Herr von Hohenhausen rigtigt anmärkt , blott omtala fataliernas förlust, för den till Adeligt ; Friherrligt eller Grefligt Stånd upphöjde personen , som icke inom föreskrifven tid fullgör prestanda och sig till introductions erhållande anmäler, så innefattar detta ej, att Directionen ovilkorligen skall äga bevilja introduction. Då denna fråga emedlertid synes tvetydig , borde den afgöras, och i anledning deraf, har Riddarhusötskottet föreslagit följande redaction af §:n, hvilken närmare Järer utvisa Utskottets åsigt af saken. Deri 6 Augusti f. m. ”Emellan Riksdagarne äger Directionen att ”emottaga ansökningar om introductions vinnan* ”de å Riddarhuset, dervid Directionen åligger, ”att, med iagttagande af föreskriften i Kongl. ''Förordningen den 8 Maij 1775 , jemnförd med ”Kongl.
Efter uppläsandet af Hederv. Bonde-Ståndets Protocolls-Utdrag af denna dag, innehållande inbjudning till instämmande uti nedanstående ändringar, med hvilka bemälde Stånd bifallit LagUtskotlets förslag, om hvad iakttagas borvid utmätning och försäljning af fast Egendom nr. m. nemligen t:o Att då fast Egendom på Executivauction försäljes, bör en månads betalnings anstånd lemnäs; och 2:0 Att auction å utmätt lös Egendom ej må tidigare utsättas, än att en Söndag utom den, å hvilken auctionen blifvit i Kyrkan kungjord, dessförinnan kan förflyta; Och fann Preste-Ståndet för godt att uti förberörde 2.:ne beslut med Hederv. Bonde-Ståndet sig förena. t ... ■... ‘ , Prot. Uldr. d. 23 Oetober i8a3. n83 S. D. Då de vigtigare Riksdags-göromålen antingen äro eller snart kunna blifva afgjorde, beslöt Ståndet, uppå derom väckt Motion och med enhälligt yttrad önskan, att detta långvariga Riksmöte snart måtte nå sitt slut, att ifrån hvarje af Riksens Ständers Utskott infordra skyndsam uppgift af huru många och hvilka mål ännu fordra Utskottens behandling, samt att anmoda H. Herr Ärke-Biskopen och Talmannen, att efter samråd med Herr Grefven och Landt-Marskalken , samt de öfrige Herrar Talmännen , med Utskottens samtlige Herrar Ordförande rådgöra om den ordning uti återstående Ärenders handläggning, genom hvilken deras snara afgörande häst kan befordras, och hvartill i Ståndets tanka hörer, att de vigtigaste först företagas ; efter denna öfverläggning skulle tiden för Riksdagens slut kunna bestämmas, och anmälan derom, med anledning af 81 §. Riksdags-Ordningen, hos Kongl. Maj:t i underdånighet göras ; och skulle de Respect.
Inom Medelpad. t:o Galtström i Njurunda socken vid Ormsjö-åns utlopp, privilegierad! 1673 och sedermera .tid efter annan samt sednast elen 12 Mars 1794 ökadt, så att 54 det nu har 3 hamrar och 4 härdar, med oinskränkt smidesrätt, enligt Kongl. Förordningen den 27 April 1846. 2:o Malfors i Tuna socken, privilegieradt 1833 till 2,400 skeppund smide för 5 härdar, samt lillökadt 1840 med en härd och en hammare för 600 skeppund, eller tillsammans 6 härdar och 3000 skeppunds smide, men år 1846 blefvo tre härdar med 1,500 skeppunds smide nedlagde. Verket ökades deremot 1840 med en stålugn och 2 manufaktur-hamrar, men slålugnen är ännu ej uppförd. Har nu 3 hamrar, 3 härdar, 1 knipphammare och 1 spikhammare. 3:o oell 4:o Sörfors, med derunder lydande Långskog eller Gryttjen i Almars socken. Sörfors privilegierades 1765 för en spikoch svartsmideshaminare lill förädling af 100 skeppund stångjern, samt 1767 för en rå-och garfstålshammare med 200 skeppunds tillverkning.
En sådan ersältnings-karl, som ej får legas utom länet, och hör vara af god fräjd, hvarom så väl Pastors i församlingen som Kronofogdens, men i stad, Rorgmästarens bevis skall upptes, må icke tagas inom de för allmänna beväringen bestämda åldrar, utan endast bland de medborgare, som äro emellan tjugufem och trettiosju års ålder samt äfven emellan trettiosju och fyratio år, så framt dessa sednare varit i krigstjenst och således deruti ega en redan förvärfvad öfning. Det, jemlikt 1 §, till vidsträcktare bevärings-pligt förbundna sjöfolk af handelsflottan ege äfven rätt att annan karl till fullgörande af bevärings-pligten lega, med vil - Bih. lill 11. St. 2 Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekon.-Ulsk. Betänk. N:o 1. kor att ersältningskarlen redan fullgjort sin beväringspligt, är välfräjdad, samt duglig sjöman och icke öfver fyratio år gammal.» 11 §. »Då Wi anse nödigt, alt större eller mindre del af bevärings-manskapet till tjenstgöring eller vapenöfning uppbåda, skall den ordning iakttagas, att de som höra till första klassåldern, emellan tjugu och tjuguelt år, först utgå, och derefter de öfriga klasser, efter åldern, de yngre klasserna framför de äldre, tills det antal är fyldt, som behofvet fordrar. Till vapenöfning vilje Wi i fredstid endast uppbåda dem af bevärings-manskapet, som höra till första klassen; men när Rikets försvar det påkallar, skola, på Wår derom gifna Nådiga befallning, ovägerligen utgå till och med alla bevärings-klasserne inom de landsorter, der Wi i Nåder pröfve sådant nödigt, utan afseende på huruvida eller till huru stor del beväringen inom Rikets öfriga landskap kallas lill vapen.» Det är innehållet af berörde stadganden, som föranledt allåtandet af ofvanberorde Nådiga Proposition af den 18 November 1856. Kongl.
Förbryter man sig, såsom i 16 § sägs, mot någon af de personer, sorn i 37 § äro nämnda; varde, der ingen skada sker, ändock straffad med fängelse från och med två till och med sex månader. Om våld d den, som i offentligt varf dr stadd; så ock om våld, hvarigenom fridsbrott sker. § 10. Gör någon våld eller annan misshandel å embetsman, i embetsärende, eller för att honom till någon emhetsåtgärd tvinga eller derifrån hindra, eller att å honom för sådan åtgärd hämnas; dömes till straffarbete från och med två till och med sex år. Med embetsman förstås här den, som med Konungens fullmakt å embetet försedd är, eller embete af lika värdighet innehafver, eller i sådan embelsmans ställe lagligen satt är; så ock domare, ändå att han ej blifvit af Konungen förordnad. % Hvad i 40 § om sådant brott, som der sägs, stadgadt är, gällö ock för det Kongl. Majus Nåd. Proposition JYs 39. 1» fall, då ledamot i Taxeringseller Pröfnings-Kommitté eller i .Styrelse öfver allmänt Verk eller allmän Inrättning, eller den, som i Nämnd eller Jury sitter, varder i eller för utöfningen af sådan befattning våldförd. § 42. Förbryter sig någon, såsom i 40 § sägs, emot tjensteman eller annan, den der icke innehafver embete eller sådant uppdrag, som i samma § omtalas, men är förordnad eller vald att offentligt tjensteärende förrätta eller annan allmän befattning utöfva, eller kallad att vid offentlig förrättning tillhandagå; dömes till straffarbete från och med två månader till och med två år, eller fängelse från och med två till och med sex månader, § 43. Gör man våldsgerning å den, som bivistar Gudstjenst; dömes till straffarbete från och med sex månader till och med två år. Var våldet ringa, och kom ej deraf synnerlig förargelse; då må till fängelse från och med två till och med sex månader eller böter från och med femtio till och med femhundra Riksdaler dömas. § 44.
För dessa varor erlades deremot vid ankomsten till gränsen hel Svensk tull, hvarmed de trafikerande äfven funno sig belåtne; men tid efter annan började varureqvisitionerne blifva större, och från och med 1849 lärer icke tillåtits alt hit från Norrige öfverföra effekter af förenämnde beskaffenhet, med mindre, än alt der klarera hel tull, och dermed var trafiken afbruten, om ej slut. Tulljournalerne vid Dufeds tullkammare visa ock, att under de bägge sed nas te åren nästderförinnan, eller 1847 och 1848, tullintraden för dit, öfver Norrige, ankomne utländska varor, dels efter hel och dels efter half tull, uppgått till 17,598 R:dr 22 sk. banko; hvaremot, under åren 1849 och 1850, dä endast half tull ifrågakommit, liela tulluppbörden för dylika varor endast utgjort tillsammans 3,251 R:dr 28 sk. Häraf kan slutas, alt en vigtig förmån skulle tillskyndas vederbörande på ömse sidor fjellen, derest oförtullade utländska varor finge ifrån Norrige transito införas och först här vara tullbehandling underkastade. Fördelen för Svenska köpmannen, som från utrikes ort till Norrsk hamn, eller från nederlag derstädes, reqvirerade sin vara, blefve: en snabbare varuexpedition jemte den mindre frakt, som af Nordsjöfarare städse kan betingas, samt befrielse från Sundska tullen och de flere andra umgälder, som äro förknippade med varureqvisilion till Svensk hamn vid Östersjön, och för den Norrska: en gifven och säker provision af Svenska varureqvirenten, hvartill komma de med transitohandeln oskiljaktige magasinageoch forshngsafgälder, som alltid skulle i Norrige qvarstanna, i stället för inga, enär alla transaktioner i berörde hänseende nu måste inställas.
Dm Dmarn od> ©åg af berörbe be(?affenf>et äro få belägna, att be (fötaS af en od) famina perfon, bör benne taperaS till afgift, beräfnab efter (tenarncö od> ramarneS fammanlagba antal. Uraftlåter egare af förenämnbe (fattlagbe ©ågar od) Dmarnar att upps gifroa någon fåfom Mjölnare od) ©ågare, påföreS lifmäl afgift efter 2:bra 2lrt., fåfom more en Mjölnare eller ©ågare uppgifven, meb iafttaganbe af bet mils for, font f)är före(frifmeS. <£gare af SDtjölqmarnar meb ett par (tenar od) ©ågqmarn meb ett blab, font fjelfme (fota Dmarncn od) fålebeö icfe l)afma f)oö ftg anftäUbe Mjölnare 44 ellet ©ågare fola ifrån Denna, för Mjölnare od) ©ågare jtaDgaDe föemillning mara befriaDe. 23ennllntng af ^iffetiet*. §• 32. ©åDane gijferier, forn utgöra färjfilDe, i 3orDebofen upptagne lägenheter, utan att mara i betnmanenö jfattläggning inbegripne, eller l)afma t Deraé upp< jfattniugömärDc ingått, taperaé lifa tneD annan egenDom, efter Detaö märDe, hmilfet bejlämmeö fålunDa, att behållna affa|lningcn uträfnaö till capital mcD §em procent. ■ftono^ijferieré, famt flere Dplifa lägenheter^ innehafmare/ h^ilfa enDaft erlägga räntan efter 3ötC>ebofen, betala ^5evt>illning efter enahanDa grunD. dpöra
Härjemte finnes för Stranda härad en särskild Läkare, aflönad genom afkastningen af en utaf aflidne Hofinarskalken Friherre A. Rappe gjord donation. Under åren 1856—1860 har j afseende på ofvannätnnde läkaredistrikter icke skett annan förändring, än att läkarestationen i Tjusts distrikt blifvit flyttad från Gamleby köping till Öfverums jernbruk, hvars innehafvare erbjöd Läkaren fri bostad jemte andra förmåner, under det passande bostadslägenhet icke stod att erhålla uti eller vid nämnde köping. Fråga väcktes år 1860 om inrättande af ett nytt provinsial-läkaredistrikt i södra delen af det stora och folkrika häradet Södra Möre; men något beslut i anledning deraf var ännu icke meddeladt vid slutet af den period, som utgör föremål för närvarande berättelse. Städerne Calmar, Westervik, Wimmerby och Oscarshamn hafva särskilda Stadsläkare, hvarförutom Läkare finnas anställde vid Lasarettsoch Kurhus-inrättningarne i Calmar, Westervik och Borgholm. Calmar län. Helsö- och sjukvård. dl Kurhusdistrikterne äro 3, nemligen: Calmar, omfattande de tvenne södra fögderierna å fasta landet jemte städerne Calmar och Oscarshamn, Westerviks, som omfattar hela den öfriga delen af fastlandet, och , o Borgholms, som utgöres af hela Öland. A Calmar kurhus, som är förenadt med ett mindre lasarett, vårdades år 1860 135 kurhusoch 140 lasaretts-patienter. I Westerviks kurhus vårdades samma år 126 patienter. Antalet sådana patienter i Borgholm utgjorde 25. Westerviks stad har med en kostnad af 12,548 R:dr uppbyggt ett särskildt sjukhus, som år 1859 blef färdigt, och hvarest under nämnde år och 1860 vårdades tillhopa 42 patienter. Äfven i Calmar har under ifrågavarande period anskaffats ett sjukhus, genom inköp af en inom förstaden Malmen belägen gård. Inom länet finnas åtskilliga helsobrunnar. Den betydligaste deribland är Södra Wi, en mil norr om Wimmerby. Denna brunn har hvarje år besökts af 300 å 330 patienter.
Stats-Utskottets Utlåtande, JN:o 320. 3 Reservationer: af Herr Friherre Palmstjerna: ”Då jag anser de allmänna fördelar ne af en skattejemning vara, minst sagdt, ganska tvifvelagtiga, måste jag mot Utskottets beslut mig reservera.” af Biskopen m. m. Hedrén: "Sedan Preste-Ståndet till Stats-Utskottet öfverlemnat sitt yrkande af en underdånig skrifvelse i detta ämne, har Utskottet i dess utlåtande N:o 287 behandlat en härmed nära beslägtad fråga. Och som sistnämnde utlåtande redan blifvit, med vissa modificationer, af Preste-Ståndet godkändt och sannolikt torde blifva det ännu i ett och annat af de öfriga Riks-Stånden, så har förhållandet onekligen i väsendtlig måtto förändrat sig. Att nu ingå till Kongl. Maj:t med en serskild skrifvelse rörande grundskatternas förvandlande till bevillning, sedan en skrifvelse redan blifvit beslutad till en högst betydlig förändring i dessa samma grundskatters utgörande, synes mig icke vara rätt lämpligt. Utskottet har visserligen icke saknat skäl till dess nu uttalade frångående från sitt förra beslut, enär a:ne Stånd i denna syftning återremitterat betänkandet och ett Stånd uttryckligen begärt en underdånig skrifvelse. Men genom ofvan anmärkte förhållande har, som sagdt är, saken blifvit i märklig mon förändrad. Till undvikande af den oformligheten att framträda med 2:ne serskilda underdåniga skrifvelser i ämnet af så likartad beskaffenhet, hade, efter min tanka, varit lämpligast, att Utskottet vid detta tillfälle vidblifvit sitt förra beslut: dervid såsom skäl bordt anföras icke allenast hvad Utskottet sednast åtgjort genom utlåtandet JV:o 287, utan äfven Preste-Ståndets beslut öfver nu återremitterade betänkande, nemligen dess bifall till detsamma.
Vid förnyad föredragning af Expeditions-Utskoltets Memorial N:o 5, angående råtta förståndet af Presle-Ståndets beslut, om det nya handboksförslaget, beslöt Ståndet meddela den förklaring, att Preste-Ståndet, som vid pröfning den 4 dennes af Lagoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o i, funnit det af Kongl. Maj:t till Rikets Ständer öfverlemnade förslaget till ny kyrkohandbok böra till bruk i församligen antagas, likväl med de af Preste-Ståndet uti underdånig skrifvelse till Kongl. Majit af den 14 Oktober 1857 föreslagna förändringar, fattat della beslut med afseende på handboksförslaget i sin helhet, men fann nu intet hinder möta att detsamma borde anses gälla jemväl om förslagets 7:de Kapitel ensamt för sig, anseende sig Ståndet böra fästa Expeditions-Utskottets uppmärksamhet på den omständigheten, att, då af meddelade Protokolls-utdrag, i förening med Presle-Ståndets nu lemnade förklarande, 5:ne Riks-Stånds beslut rörande denna fråga möjligen kunna anses icke Mit sammanstämma, ett af Lagoch Ekonomi-Utskottet, på grund af 73 § Riksdags-Ordningen, lipp gjord t jemknings-förslag torde böra afvaklas, innan förslag till underdånig skrifvelse i ämnet uppsättes; och skulle detta Protokollsutdrag äfven Sammansatta Lagoch Ekonomi-Utskottet meddelas. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: Prot,-Utdrag den 22 Februari 1860. 253 N:o 29, i anledning af väckta motioner om att antingen användande af kropps^ lig aga vid undervisningen i de allmänna skolorna måtte alldeles förbjudas, eller ock att till § 53 af nu gällande Kongl. Stadga för Elementar-läroverken i riket en särskild straffbestämmelse må tilläggas för lärare, som sådan aga obehörigen utdelar; och N:o 30, i anledning af väckt motion om ändring i sältet för beräkning af stämmoböter. S. D. Remitterades till Siats-Utskottet Kongl.
Stånden komma då i tillfälle att, enär de företaga Be - IO Den 8 Mars f. m. tänkandet härom, äfven taga inbjudningen i öfvervägande, och sedan besluta, att antaga antingen Betänkandet elier inbjudningen, hvilketdera de finna lämpligast. I frågan om Konungens Befallningshafvandes befattning med ifrågavarande Lån förmodar jag, att de öfrige Stånden, då deras uppmärksamhet fästes på olämpligheten deraf, frånträda deras beslut och instämma roed Ridderskapet och Adeln. Jag tillstyrker alltså, att den föreslagne inbjudningen mätte komma att äga ruin. Herr Lefrén, Johan Pehr: Det är visserligen sannt, hvad Friherre' Cederström anfört, att StatsUtskottet genom en inbjudning icke är hindradt att inkomma med jemkningsförslag, men saken blir ändock densamma, ty Ridderskapet och Adeln äro ju förhindrade att fatta något beslut öfver jemkningsförslaget. Man gör endast en cirkelgång, som är fåfäng och olämplig, om man inbjuder de öfriga Stånden at£ frånträda sina beslut i sådane frågor, som redan äro genom RiksStåndens pluralitet afgjorda; och jag tillstyrker alltså, att den nu föreslagne inbjudningen icke måtte bifallas. Herr von Hartmansdorff \ August: Lika litet sorn, på sätt Friherre Cederström upp* lyst, en inbjudning hindrar StatsUtskottet att inkomma med sitt jemkningsförslag, lika litet äro Ridderskapet och Adeln deraf för - Den 8 Mars f. m. hindrade alt pröfva Utskottets förslag, fastän Ståndet gjort inbjudningen. Någon tidsutdrägt anser jag derigenom så mycket mindre kunna vållas, som jag tror, att de öfrige Stånden redan i eftermiddag vore färdige att fatta deras beslut, om inbjudningen till dem inkomme; och förr än i morgon lärer icke Ridderskapet och Adeln, som har många flere mål än de öfrige Stånden oafgjorde, kunna företaga jemkningsförslaget. Friherre Cederström: I händelse Ridderskapet och Adeln skulle finna för godt besluta den föreslagne inbjudningen, tror jag, att de öfrige
Institut obestridligen fordrar ett ökadt utrymme i logementer och lärosalar m. m., sä alt Institutet må sältas i tillfälle alt kunna icke allenast inhysa, utan ock på ett ändamålsenligt sätt vårda och undervisa dessa elever, finner alltså Utskottet ifrågavarande nybyggnad vara af högsta behof påkallad; och då upplyst är, att Inrättningen saknar egna tillgångar för uppförande af denna byggnad, får Utskottet, som delar den af Öfver-Intendents-Embetet yttrade åsigt angående läget för densamma, hemställa, 12 Stats-Ulskottets Utlåtande, N:o 160. att Rikets Ständer, för uppförande af ifrågavarande byggnad ä den af Öfver-Intendents-Embetet förordade plats, bevilja den härtill erforderliga summa af 25,000 R:dr. För öfrigt och då jemväl ostridigt är, att Institutet genom dess utvidgning blifver i behof af ett ökadt antal inventarier, äfvensom att en del af nuvarande persedlar behöfva med nya ersättas, tillstyrker Utskottet, alt, till inköp af inventarier för Institutet, den föreslagna summan af 5000 R:dr må anvisas. ll:o. För utarbetande af en ordbok öfver Svenska språket, har Kongl. Majit äskat ett anslag af 10,000 R:dr att i 4 år, från oell med 1854, med {- årligen, till Svenska Akademien utgå, med åliggande för Akademien att före dessa års utgång till Kongl. Majit inberätta hvilken fortgång ordboks-arbetet haft och hvad ytterligare för detsamma kunde erfordras. På grund af den utredning af ämnet, som det vid den Nådiga Propositionen fogade Stadsråds-Protokoll öfver Ecclesiastik-ärenden af den 5 Oktober nästlidet år innehåller, samt med afseende å vigten deraf, att Svenska Akademien förses med nödige medel att utföra ifrågavarande, åt henne uppdragna, ordboks-arbete, tillstyrker Utskottet, att, på sätt Kongl. Majit föreslagit, en summa af 10,000 Ridr må för omförmälda ändamål af Rikets Ständer beviljas, att utgå under innevarande och följande 3 år med £:del årligen. 12:o.