Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hå sedermera förekom 2:dra punkten, ang:de pension för förre Just.Ombudsmannen, KammarRådet Theorell, uplästes ett af Hr af Sillén, Georg Axel, inlemnadt så lydande anförande: Det är icke för misskännande af Hr KammarRådet Theorelia verksamhet och nit såsom Rikets Ständers Just.Ombudsman jag ej kan biträda StatsUtsk:s tillstyrkande af pension åt honom för nämnde befattning. Beviljandet deraf blefve ett prejudikat att åberopa vid framtida Just.Ombudsmäns afgång; oell om sparsamhetens motsats, skyddad af missförstådd välvilja och af tanken att vägrande af en så ringa summa vore att, som ordspråket säger, sila myggor och svälja kameler, är att förmoda snarare går framåt, än retrögraderar, så skulle framtida anspråk på dylik pension vara säkert om segern, då man funnit, att den börda man sjelf ej mäktar bära kan beqvämligen läggas på en kommande tid. Ofvertvgad derom, att KammarRådet Theorell innehar en indrägtig Domsaga, och det vanliga är, att de åldrige Häradshöfdingarne få sin tjenst bestridd af yngre jurister, som mera räkna på meriter an pekuniär belöning, kari jag så mycket mindre med min röst biträda Utsk:s förslag, som bemälde KammarRåd under sin befattning för R. St:r åtnjutit betydlig vedergällning för densamma och icke behöft lemna Statens tjenst, utan af densamma derjemte kunnat erhålla skälig inkomst. Min vördsamma anhållan hos Hr Gr. o. Landtm, är i följd häraf om propos. på afslag af Utsk:s tillstyrkande. Hr Cederschiöld, Rob. Theophron: Det har för mig varit särdeles tillfresställande att erfara, att ingen enda af StatsUtsk:s ledamöter motsatt sig det väckta förslaget om pension för den afgångne, ålderstigne högstförtjente och högt aktade Just.- Ombudsmannen Theorell.
Enär emedlertid Kongl. Kungörelsen af den 6 Maji i83o innehåller, att den Assignant, som försummar att, sednast vid Januarii månads utgång, hafva sin räkning, för det tilländalupna året, med Bankens Bok behörigen collationerad, skall, i mohn af den assignerade Summans belopp, vara förfallen till lika böter och ansvar med den, hvilken utan ägande behållning assignerat på sin räkning i Banken, har Advocat-Fiscalen i Verket, å Embetels vägnar, efter inför Commissariatet hållen undersökning, yrkat, att den Association, som utgifvit förenämnde Assignationer, måtte, för bristande collationering af dess i Banken öppnade räkning, fällas att böta tre procent af den assignerade Summan, 28,809 ^:(^r 2 ^ r:stBanco. — Vid pröf ning af denna fråga bafva Commissariatets fleste ledamöter, hvilka ansett något ansvar icke böra drabba Assignanten för hvad han assignerat utaf de, under löpande året, på räkningen insatte medel, utan endast för den, från förflutna året, på räkningen qvarstående ocollationerade behållning, 8o5 R:dr 18 sk. 8 r:st., förklarat omförmälde Association hafva gjort sig skyldig, alt, enligt ofvanåberopade Kongl. Kungörelse, böta, såsom för öfverassignering, tre för hundrade af sistnämnde summa, utaf hvilka böter tvåtredjedelar skulle tillfalla den Kamererare i Depositions-Afdelningen, som förseelsen anmärkt, och den återstående tredjedelen borde insättas på Räkningen:
Hr von Hartmansdorff har hemställt, huruvida det beslut vi gå att fatta Den 23 Februari. 313 är till förmån för Svenska folket. Jag förenar mig med Gr. Lewenhaupt i den åsigt, att det vore en fördel för landet, om Judarne med deras omtanke, deras sparsamhet och deras fallenhet för alla industriella företag erhålla tillåtelse alt bosätta sig i städerne. Om man hitlils icke haft något att anmärka emot de i landet födde Judarne, vet jag icke, hvarföre man nu skall förespegla oss så stora vådor i händelse deras rättigheter utvidgas i öfverensstämmelse med Hr Silfverstolpes reservation. Jag tager mig friheten alltså hemställa, att R. o. Ad. ville med ogillande af Utsk. motiver antaga Hr Silfverstolpes förslag, sådant det blifvit af honom ändradt och af mig upläst, men skulle detta möta någon svårighet, anhåller jag om bifall å endast Hr Silfverstolpes förslag. Starka rop på propos. hördes åter. Frih. Raab, Adam Christian: Jag hör Mine Hrr, att J önsken slut på denna debatt. Jag skulle icke hafva begagnat min rättighet att ånyo yttra mig, om jag icke dertill haft serskilda skäl, ty i sak är tillräckligt disculeradt. Det har händt mig den surprisen, att jag af en ledamot här blifvit bemött med ett anförande, som jag ingalunda väntat mig på delta rum. Han har nemi. sagt, alt det är Ekon.Utsk. likgiltigt hvad Frih. Raab tänker. Ingenting är lättare än all gifva och återgifva mindre grannlaga uttryck, och jag tror, att om jag ville spänna min upmärksamhet eller tankekraft, skulle jag med ränta återgälda kapitalet i fråga om hvad som emot mig blifvit af den värde talaren yltradt, hvilket jag ansett vara bannlyst ur en församling sådan som denna. Jag anhåller, att Riddarh.Sekret, eller någon af Kansliet ville uplysa hvad jag sagt och som gaf Hr Bergenstråle anledn. till sitt anförande. Jag ber Hrr:ne icke med otålighet uptaga, att jag söker utreda anledn. till det invectiv, som emot mig blifvit yltradt.
Sjöförklaring å utrikes ort skall författas på Svenska språket, der så ske kan, samt af fartygets befälhafvare under edelig förpligtelse undertecknas och, om Svensk konsul finnes å den ort, der sjöförklaringen afgifves, inför denne erkännas, hvarom bevis bör af konsuln å sjöförklaringen tecknas. § 40. Befälbafvaren vare ansvarig derför att sådan skada å fartyget, som med vanlig omsorg kan upptäckas, varder iståndsatt före dess afgång ifrån hamn samt att det är försedt med tillräcklig besättning, proviant, vatten och behöriga skeppshandlingar. Honom åligger ock tillsyn att ej större last intages än hvad fartyget, utom dess egna, för resan behöfliga förnödenheter, kan beqvämligen rymma och bära, äfvensom att gods, som inlastas, varder behörigen stufvadt. § 41. I fartygets hemort ege befälhafvaren ej rätt att, utan särskild fullmagt, ingå rederiet förbindande aftal, med undantag af besättningens förhyrande. Öfverallt annorstädes vare han berättigad att afsluta förbindelser, som angå fartygets utrustning, underhåll och befraktande samt eljest äro nödiga för resans utförande. § 42. Kommer, å annan ort än der fartyget är hemma, befälhafvaren i behof af penningar för fartygets räkning, ege han såvida icke omständigheterna medgifva att inhemta rederiets föreskrift, att, sedan behofvet blifvit, genom besigtning eller genom konsuls eller, der sådan ej finnes, genom annan myndighets intyg, styrkt, erforderliga medel upplåna, jemväl på bodmeri, om så behöfves, eller ock, i yttersta nödfall, af lasten sälja så mycket, som till nödens afbjelpande erfordras. Rederiet vare, när behofvet, såsom nu sagdt är, blifvit styrkt, förbundet att, i enlighet med § 43, de anskaffade medlen gälda, änskönt de icke blifvit för det uppgifna ändamålet använda, eller befälhafvaren annorledes haft penningar till sitt förfogande.
Vid 1815 års Riksdag erhöll StatsUtskottet Nådig Proposition ifrån K. M:t, ang:de förhöjning af det mindre Creditivet till i,5oo,ooo R:dr; och på samma Betan kanden, N:o 287. 363 Utskotts tillstyrkande, i Betänkande deri 18 Julii nämde år (5 B. 3 Afd. p. 1916) följde R. St:rs i 12 §. af Riksdagsbeslutet tillkännagifne bifall dertill, så lydande; ”Af de i Reg.-Formens 63 §. omförmäldte serskildte Summor, hvilka för oförsedde händelser skola afsättas och anslås, bafve vi i Banken afsatt det större Credilivet till en Summa af Två Millioner Riksdaler, att, enligt föreskriften och förbehållen i berörde §. af RegeringsFormen, användas. Det mindre Creditivet, håfve vi i R.iksgä|dsContoiret afsatt till ett belopp af en och en half Million Riksdaler, hvaraf en tredjedel eller FemHundrade Tusen Riksdaler, såsom hittills, skola yara att tillgå för hvarjehanda utomordentliga tillfällen och behof Men de öfrige två tredjedelar, eller En Million, icke utan i fall af oundgängliga försvars-anstalterj få lyftas.” Vid 18r8 års Riksdag blef beslutet enahanda med det som år ;8i5 blifvit fattadt (se Riksd.-Beslutet §• i»)- Vid 1823 års Riksdag blefvo StatsCreditiven föremål för Statsoch BähcoUtskottens gemensamma öfverläggning. De tillstyrkte, (Finance-Belänkandet den 21 Julii 6 Sami. p. 243 med Bil, Litt. C, D och E, Bib. till R. Strrs Protocoll); att den Summa, som enligt Reg.Formens 63 §. borde afsättas och anslås, att vid infallande Krig af Konungen lyftas, sedan Han StatsRådet in Pleno hört och R.
Gatornes upplysning under den mörka årstiden äro Husoch Tomtegarne piiglige, enligt Kongl. Förordningen den 12 Januari 1749* att, iförhållande till sina egendomars sträckning mot Gatorne, vid dem underhålla lysande lyktor, hvaraf en skall finnas för hvarje femtonde steg af Gatan el - ler för livart trettionde steg på hvardera sidan af densamma; med det undantag för trädgårdsoch andra plank kring vidlyftiga Tomter på Makarne, att egaren åligger hålla endast en lyckta för hvarje sådant plank, samt äfven derifrån är befriad, örn gent emot planket finnes hus, af hvilkas lyktor Galan kan varda upplyst; och bekostas lyshålhringen på Torgen och de öppna platserna af allmänna medel. År 1828 och sedermera har elen förändring häruti egt rum, att, på Öfver-Ståtbållare-Embetets framställning, i anseende till det ringa ljus de brukliga lyckorna spridde på Gatorna, så kallade Argandska lycktor med reverberer i stället blifvit på längre afstånd från hvarandra anbragta vid Gatorna och Torgen i de mera besökta delarna af Hufvudstaden, och öfverallt inom S:t Claire och Jacobs Församlingar, i hvilka, jemte Johannis Församlingar, enligt Sockenstämmo-beslut, Husegarne till Gatulyshållningen, som genom Committerade besörjes, erlägga en viss årlig afgift, hvilken i medeltal för de förflutna åren uppgått i S:t Clar* Församling till 4»°79 Ridr 1 1 sk. 4 rist. samt i Jacobs och Johannis Församlingar till 3,388 R:dr 27 sk. 6 rist. Banco årligen, oberäknad serskild, afgift lill de nya Lyktornas anskaffande, hvarför hela kostnaden utgjort i förstnämnde Församling 4>4^3 R:dr 3a sk. 3 rist., och i de sednare 4,828 R:dr 4° sk8 rist. Banco. Härigenom har visserligen någon förbättring Vunnits, men endast partielt. och på det hela är Gatulyshållningen ingalunda t det skick, den bör vara.
» Kursen i H. varade sex hela veckor, och det Sin första kvinnliga filosofie doktor erPar Bricoll-kören gaf sistlidne lördag sin vårkonvar väl, för man hade just ej så mycket att komma håller vårt grannland Danmark inom kort, då frö- sert under anförande af dess skicklige och nitiske med. Billigt var det den tiden. Logi och inacken Anna Hade, som fått en dansk-historisk afledare, direktör Erik Åkerberg. Hufvudnumret å kordering fick man för fjorton riksdaler i månaden. handling godkänd af fakulteten i Köpenhamn, den programmet utgjordes af Gunnar Wennerbergs musik Ni skulle ha känt magister Fors, vår förste lä- 24 dennes offentligen kommer att försvara den. för solostämmor och kör till scener ur Goethes rare. Ack, han var mitt första svärmeri, fastän Fröken Hude är dotter till prokurator Hude i Faust (Auerbachs källare i Leipzig), med orkesterhan naturligtvis inte fick veta om det. Ah, så Roskilde, tog 1882 sin studentexamen, bestod 1887 arrangement af hr Åkerberg. De burleska och högst jag svärmade för honom! Och för studenten » skollärareexamen&gt; med historia som hufvudämne karaktäristiska scenerna fingo ett förträffligt utHansson med, som biträdde honom vid undervisoch fick året därpå universitetets gnidmedalj för förande. Särskildt förtjänar naturligen hr Salomon ningen. Han är kontraktsprost nu han. besvarandet af en prisuppgift. År 188t) anställdes Smith att omnämnas för sin tolkning af Mefistofeles » Stackars magister Fors! Honom var det synd hon som assistent vid riksarkivet. I slutet af parti. Öfriga solister voro hrr Söderman, Nygren, Det gick illa för honom, och då höll jag på förra året fullbordade och inlämnade hon den Dorph och Wide ' en. — Kören sjöng dessutom Ranom. gradualafhandling, hon nu om en vecka går att dels vackra högtidskör » Bacchi barn » samt ett par att sörja mig till döds. » Vet ni, han hade alltid för sed att låta oss försvara. af Fredmans epistlar och Svedboms sång vid Scheelestodens aftäckande.
It 82 formulär, som »i stället för de dittills brukliga derefter skulle tjena tfll efterrättelse», är den del af Prestens ed vid prestvigmngen, som motsvarar de utur den gamla eden i Domkapitlets ofvanberörda utslag anförda ord, af sådan lydelse, att prestmannen som skall vigas, förpligtar sig att städse förblifva vid den rena evangeliska läran »så»dan den i Guds ord, det gamla och nya testamentets heliga skrifter uppenbarad, »genom den oförändrade Augsburgiska bekännelsen samt Upsala mötes beslut af år »1593 antagen och förklarad blifvit, så alt han hvarken uppenbarligen förkunnar och »utsprider eller hemligen främjar deremot stridande läror». — Ur detta nya formulär är uteslutet det i den gamla eden intagna löftet, att »icke hos sig hafva» någon annan lära, hvarigenom lagstiftaren således uppgifvit det alltid vanmäktiga försöket, att under tvånget af yttre lag fjettra tankens frihet. Nu är det väl antagligt, ehuru handlingarne derom icke förmäla, att Kyrkoherden Hallin vid sitt tillträde till Prestembetet aflagt eden efter ofvannämnda äldre formulär; men deraf följer så mycket mindre att han, sedan ett nytt formulär blifvit stadgadt, att »derefter tjena till efterrättelse», var bunden af denna äldre ed, som, i annan händelse, kyrkan skulle äga tjenare med olika vidsträckta förbindelser, i afseende på renlärighet, ja i afseende på tankens frihet, — hvilket väl innebure en orimlighet. Hade åter Kyrkoherden Hallin i berörda afseende icke vidsträcktare förbindelse, än de prestmän, som efter 1829 blifvit till embetet invigde, så, och då han lika litet var anklagad för att hafva hemligen främjat, som uppenbarligen förkunnat och ulspridl villfarande läror, synes ej heller något edsbrott kunnat med skäl honom tillvitas, äfven om han vid det med honom anstälda förhör, befanns hos sig hysa dylik lära. Det, som blifvit Kyrkoherden Hallin till last lagdt, och för hvilket han är vorden af Domkapitlet straffad, är att hafva till
R:dr B:ko 347,400: under Riksdagen åren 4844 och 1845: för uldikningar och aflappningar af sanka trakter och sjöar lill beredande af odlings-löretag 150,000: all utgå dels såsom lån, och dels i egenskap af anslag utan återbetalnings-skvldighet. under Riksdagen åren 4850 och 4854: för enahanda föremål 100,000: hvaraf högst 20,000 R:dr skulle få utgå såsom anslag utan återbetalnings-skyldighet. för aftappning och sänkning af sjön Möckeln i Kronobergs län, anslag 9,333 R:dr 16 sk. och lån 18,666 R:dr 32 sk., eller tillsammans 28,000: 128,000: under Riksdagen åren 4855 och 4854: för sanka trakters utdikning och aftappning samt sjösänkningar 100,000: hvaraf såsom anslag utan återbetalnings-skyldighet skulle få utgå högst 20,000 R:dr. för sänkning af sjöarne Långhalsen, Yngared och Hallbos jön jemte flera mindre sjöar i Södermanland, lån 50,000: för utdikning af stora Mossen och sänkning af Käfsjön, Harsjön och Svanasjön m. fl. sjöar inom Jönköpings län, anslag 20,000: län 25,000: 45,000: (De föreskrifna vilkoren för detta slals-bidrags utbekommande hafva icke blifvit fullgjorda.) för sänkning af sjöarne Stora och Lilla Rengen, Jernlunden, Åsunden, Emmern, Striern och Nimmern i Östergöthland, äfvensom för åstadkommande af en båtled genom och mellan förstnämnde 4 sjöar, län '.
Isdr enden, hvad dem rörer; Expeditioner, som utfärdas af Domare och Embetsman i brottmål och fiskaliska aktioner samt ekonomie-, politieoch militär-ärenden; Fattiga och obemedlade, då Domaren eller tjenstemannen, efter derom in för vederbörande Rätt eller Kollegium gjord anmälan, å handlingen tecknat ordet gratis; Fattigvårds-inrätlningar, i alla dem rörande mål; Fi deik omm iss bref; Folkpass vid inrikes sjöfart; Fullmagier för Stats-Rådets ledamöter; — för Folkskolelärare; Fångskjuls, ansökningar m. m. derom; Förklaringar lill Kongl. Maj:t m. fl.; se Ansökningar; — som angå Kronans räntor eller härröra från redogörelse för disponerade medel, brottmål m. m.; Förmyndare-förordnanden; Förmyndare-kammares uträkningar å omyndige barns mede! och i allmänhet förmyndare-redogörelse med dertill hörande bilagor; Gästgifveri skjuts, fråga derom; Hospitaler, i alla dem rörande mål; Husesyner, afoch tillträdeså alla Kronans och Statens boställen samt bref och utslag derom; Justitie-Kanslers-embetet och Justitie-ombudsmannen, Rikets Ständers: alla skrifter och handlingar, som antingen dit ingifvas eller ock derifrån utgå i ärenden, som tillhöra dessa einbetens åtgärder; Karaktersbyggnader å militie-boställen, kontrakter derom; Klagomål öfver tillfogadt våld och oförrätt af Embetseller Tjensteman; Knekteskyldighetens utgörande, i fråga derom; Konstitutorialnr och förordnanden, så väl vid allmänna verk, som enskilda stiftelser, då lön eller arfvode icke åtföljer; Kontrakter om Kronoleveranser och karaktershus å boställen; Kronan, i allt hvad dess rätt rörer; Krono-leveranser, kontrakter derom; Kronooch kyrko-lionde, frågor derom; Kyrkor, i alla dem rörande mål; Lappar, då afhandlingen är emellan Svensk och utländsk Lapp; Lotsar anses i tjensle-ärenden lika med Kronans manskap; Manskap, Kronans; se Ansökningar; Militie-boställen; se Karaktersbyggnader; Missiver för Adjunkter att biträda Pastorer eller Komministrar i embetet, äfvensom förordnanden för vakansoch nådårs-predikanter samt vice Komministrar ; Nybyggen, ansökning till utsyning och anläggande deraf, besigtnings-instrumenter, geometriska kartor, resolutioner, med hvad mera, som för nybyggens anläggande fordras; 382 ExpeditionsU(skottets Förslag till underd.
Sedan öfverläggnfngen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utsk:ts förev:de hemställan och dels återremiss deraf, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till densamma, hvarvid svarades många nej jemte åtskilliga ja, och sedermera propos. på återremiss deraf, då svaren utföllo med många ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Utsk:ts sednare hemställan. Gr. Mörner: 1 analogi med Ii. o. Ad:ns nyss fattade beslut torde äfven denna punkt böra återremitteras. Ofverläggningen ansågs härmed slutad och Utskds hemställan återremitterades. Utsk:ts sista yttrande. Gr. Mörner: Jag anhåller om återremiss äfven af denna punkt. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå gjord propos. blcf Lits kds förev:de yttrande återremitteradt. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Stats-Utskds den 5 och 7 dennes på bordet lagda Mern. N:o 76, ang:de utvidgning af det inom R. St:rs hus inrättade arkiv och bibliothek samt anvisanden af dertill erforderliga medel. Lsta punkten. Frih. Klinckowström: Jag hade väntat, att någon talare af den sidan, hvilken bestämt R. o. Ad:ns nyss fattade beslut, äfven sknlle yrka återremiss af denna punkt, hvilken så nära sammanhänger med det föreg:de Betänkd. 212 Den 9 Maj e. m. Gr. Mörner: Fastän jag icke egentligen kan se något närmare sammanhang mellan denna punkt och det nyss föredragna Betänk:t, vill jag dock instämma i Frih. Klinckowströms yrkande om återremiss. Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. på bifall till punkten, hvarvid svarades nej, och sedermera propos. på återremiss deraf, som med ja besvarades. Gr. Mörner:
Enär det belopp, som för det ifrågasatta ändamålet skulle erfordras, vore allt för betydligt, och då åliggandet att aflöna folkskole-lärare hufvudsakligen måste tillhöra vederbörande kommuner, hvilka dessutom häri skulle erhålla en väsendtlig lättnad, om qvinnor mera än hittills blifva för folkundervisningen använda, har Kongl. Majit icke funnit skäl att till berörde ansökning lemna nådigt bifall. Emellertid kan det ej förnekas, att de examinerade folkskole-lärarnes löneförmåner i allmänhet äro så ringa, att de på de flesta ställen oundgängligen kräfva en förhöjning, äfvensom att Statens mellankomst dervid understundom är af behofvet påkallad. Af alla dessa skäl anser Kongl. Majit högst angeläget, att ofvan omförmälde belopp, 100,000 Ridr Runt, måtte jemväl under instundande statsreglerings-period få för samma ändamål och under samma vilkor, som hittills, af Kongl. Majit disponeras. Af det vid sistlidne riksdag för högre folkskolor beviljade statsbidrag, 24,000 Ridr, hafva för 9 sådana skolor blifvit i nåder anvisade 8,466 Ridr 67 öre, hvilket understöd äfven framgent tillsvidare måste utgå, så vida dessa skolor skola uppehållas och på önskvärdt sätt utveckla sig. I hvad mån dylika skolor under den närmaste Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition Nio 34. 9 närmaste framtiden ytterligare kunna uppstå, är väl icke möjligt att beräkna, men äfven om deras antal skulle under nästkommande statsreglerings-period fördubblas, hvilket torde vara det högsta som är att förvänta, kan det af Rikets sednast församlade Ständer för detta ändamål afsedda belopp minskas med en fjerdedel. De från vederbörande Konsistorier meddelade uppgifter angående Folkskolelärare-seminarierne i riket utvisa, att undervisningen vid de flesta af dessa läroanstalter, — af hvilkas ändamålsenliga ordnande hela folkundervisningen i väsendtlig mån beror, — hufvudsakligen bestrides af en enda lärare, men att för öfrigt icke blott lärarnes tjenstgörings-skyldighet, lärotiden m. m. utan äfven undervisningens plan och omfång äro på olika ställen högst skiljaktiga.
De fnförsels-afgifter, Utskottet föreslagit å Ångmachiner och Ångpannor, äro af tre Stånd godkände; men som Preste-Ståndet ansett bestämmelserna i 1835 års Taxa, eller 15 procent för ångtnachiner och 25 procent för ångpannor, böra vid införsel bibehållas, kommer, derest Preste-Ståndet icke från träder dessa sina beslut, följande 2:ne omröstningar att deraf föranledas: 344:o. a) Den, som gillar Utskottets förslag, att å Ångmachiner bör bestämmas 10 Rrdr tull vid införsel å hvarje 100 R:dr varuvärde, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, utsättes införsel-tullen å Angmachiner till l5R;drpålOO R:dr värde; 345:o. h) Den, som bifaller det af Utskottet å Ängpannor föreslagna införsel-belopp, 20 Rrdr för hvarje 100 Rrdr värde, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, antages införsel-tullen å Ångpannor till 25 Rrdr på 100 Rrdr varuvärde. Varor, som ieke kunRidderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet hafva na hänföras under bifallit den af Utskottet å varor, som icke kunna llän fönågon af de i Taras UD(jer någon af de i Taxan upptagne bestämmelser, "stämmeller*1'1 ^ f(ireslagne införsel-tull 25 procent af värdet; men, enär Presteoch Borgare-Slånden stadgat, alt afgiften för så - Ångtnachiner Ångpannor. 72 Forts, af Revillnings-Utskollels Memorial, N.o 4 <• dane varor borde vid införsel antagas till 33* proeent af värdet, föranleda sistberörda beslut, såvidt de vidblifvas, omröstning efter en så lydande voterings-propositiou: 346:o.
Elden på Vestas altare måste brinna så mycket klarare, o m den kan få näring äfven af annat än makarnes inbördes kärlek, den må vara aldrig så glödande, aldrig så varaktig. Rådfråga endast er egen erfarenhet! Har ni funnit den rätta ljusa, friska, glädtiga prägeln öfver ett hem utan vänner, ett hem der endast han och h o n ha gått år efter år i ensamt majestät och — lefvat för hvar andra? * alla edra bekanta! i^el^va 1 dag fcivfc Sag åESi fili u n g, och gldSj.enA liäCloi j; lo3a. 2) et L m m e t eget fifiS &lt;ys^su » S e n fiiJSen tet Aig tu) j ?tån tu) Set ©o han Set mt,AAttonA A&amp;.ugga göm-meAj ligget H l a t t uppenfiatf; ocn, HuaS 1 Auag.li.et j; efaA, Anatt fi.gg.et gj,utet vn en å a w H u v l a j; å, ocn j; ot R-dtUeR e n, A o m H n o p p a A! Htaj; f aj; Afåf j; otlate6 glonwieA. &gt;po Stt ojå Aj-unget j ?oge£n n a t H a n ett 60 på nätnaAfa g ten. f|.uSet! £Bå fiteSa Aftom ej. j; o3eA A&amp;.onate en. ejt e n a t e en ndgti,ng. Atåt (Slut fr. föreg. n:r.) arin Olsson hade blifvit sjuksköterska; hon satt o c h vårdade borgmästarens enda barn, som insjuknat i nervfeber. Vårdade det mot en af 8fct S) i-t Af å t S e n ungeA doktor Robert Hedeli faststäld dagspenning.