Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessutom sparades icke på framställningar huru den renlärige hertig Carl vore en vida bättre konung, än den papistiske Sigismund, som dessutom icke mäktade försvara sitt arfrike, och oaktadt den ed, Stålarm tagit af alla att förr spränga sig i luften, än gifva sig, så tvungo de honom att dagtinga. Stålarm lofvade på sina och alla i slottet befintliges vägnar, att hädanefter vara hans furstliga nåde lika trogen och huld, som de hittills varit det emot Sigismund, den de numera icke ville vara underdånige, utan uppsäga all tro och lydnad, blott de erhöllo löfte om säkerhet till lif och gods och att dem ingen olägenhet skulle ske, för deras härtills konungen bevisade trohet. Till hertigen skickades härom, som sändebud, en af de fremmande tropparnas officerare, en skottsk, och sjelfve den fiendtlige anföraren, amiralen Joachim Scheel, skref förnyade gånger och bad om nåd för de belägrade. Hertigen lät slutligen beveka sig att gifva ett svar. Det lydde: att han ville taga slottets försvarare till nåder, med vilkor, att en och hvar skulle inför rätta svara på de beskyllningar, som honom skulle göras. Stålarm anade det värsta, men nödgades dock gå in på detta vilkor, och blef sjelf, jemte alla män af någon vigt, satt i förvar, till dess hertigen kunde komma från Wiborg, der han emellertid låtit afrätta fjorton män, de fleste af landets ädlingar. Deras hufvuden uppsattes på en af stadsportarne, somliga steglades, allas egendom konfiskerades och gafs åt hertigens anhängare. Kring landet flög nu, på tusende tungor, ryktet om slottets öfvergång, och att konungens sak vore ohjelpligen förlorad. Alla, som hittills varit tveksamme om, hvilket parti det vore klokast att välja, blefvo nu i hast hertigens ifriga anhängare, hvaremot de, som på något sätt arbetat för konungens sak, bjödo till att hålla sig tysta och undan för faran, så vidt möjligt. Men i många hem hördes med bäfvan underrättelsen om de fängslade herrarnes förestående dom.
Hwem af ost har ej felt detta maldriga sjelf ftän - Den i8 Aprilrs ständiga Rike nära sin uplösning, wid kranken af den mäst hotande afgrund, och räddadt af den Allswaldiges godhet; ännu makar samma försyn för wart wäl, och laugt ifrän att hafwa minskat medlen kill uprätthällandet af wär sällhet, har han dem ökat; samloms omkring det nya wärn, han i sin godhet ost beskärt, och gemensamme i wärk försmår cnige i wäre beslut, skall Swerige, pä gruset af störtade throner och bland lcmningarne af förswund, ne folkslag, dem segerwinnaren ej en gäng tilläkit bibehållandet af deras namn, ensamt orördt och orörligt, känna sig starkt af Regeringens klokhet och folkets förtroende; och hwar gifmes wäl ett Land Utom Swerige? (England undantagit), der Rcgenten ännu kan tala till ett fritt folk , der folket i hwarenda minsta angelägenhet äger rätt inför thronen nedlägga sina angelägenheter, hwartenda af sine bekymmer? Nej, denna förmän njutes nästan endast af ost» weten att den marvera, art den förtjena, att med wär tillgifwenhet för Konungen, wär noggranhet i lagarnes upsyllauve, wär samdrägt i alla måls afgörande, försvara en frihet, som saknas af mänga andra Curopas innebyggare, och som andre Länder, oaktadt up» offrandet af millioners blod, fäfängt sökt att erhålla. Ridderffapet och Adeln gör sig försäkrad, att det Wällofl. Borgare-Ständet, med nöje bidrager till upfyllandet af de heliga pligter, dem Fosterland, Samtid och Estcrwerld gemensamt fordra; ingen möda stkali ä wär sida wara svard: huru tillfredsställande om, wid sintet af delta Riksmöte, wi 16 Den 18 April» wi kunna lyckönska hwarannan, med den fasta öfwertygelse, atk wära beslut grundat och befästa! allmänt och enskildt wäl.
»Jag ser dem draga förbi i ett långt tåg, dessa känslans martyrer. — Först ser jag en kvinna, som stirrat sig blind på en fantom och som förföljer skuggan af sitt eget hjärtas dröm. Hon vandrar utåt mot det mörka intet; och en man följer hennes steg. Hans ögon lysa af kärlek, han söker nå fram till hennes hand, som han aldrig hinner. Men efter honom kommer det åter en kvinna med ögonen lysande af kärlek — och det är på honom hon ser; hon följes af en annan man och han af en annan kvinna och så vidare i en oändlig serie ... Men alla likna de henne, som går främst, däri, att föremålet alltid är en dikt af deras eget hjärta. Han sänkte rösten ännu mer, i det han fortsatte: »Så var det också med Maria, tror jag. När hennes egen längtan vaknade och för första gången höjde sin röst ur ensamheten, då svarade en röst ur ensamheten. Det var blott ett eko af hennes eget hjärtas morgonsång, men hon trodde, att den kom från någon annan, ett väsen utom henne; och eftersom Casimir just befann sig i närheten, blef det i honom, hon diktade in sin längtan. Hon såg sin egen känsla lysa ur hans bruna ögon, och hon tillbad dess skönhet som om det varit ett i och för sig existerande, lefvande väsen. Men det var blott en reflex.» Tystnaden som följde blef lång; det tycktes som om sista ordet var sagdt. Men den bröts af Alfred Johnson, som tillade: »Det finns kvinnor — och de äro alltid de mest ömtåliga — för hvilka kärleken är allt så fullständigt, att lifvet för dem endast blir ett skal kring denna tillvarons kärna. — Alfhild var sådan. Och redan i moderslifvet inplantades säkert hos Maria fröet till den känsla, som blommade i förhållandet till Casimir liksom kanske också ...» han hejdade sig plötsligt. »Också?» frågade Eric och hans röst skälfde, som om han anat en fara. »Nåja, jag skall säga dig, hur det är. För fjorton dagar sedan kom Maria till mig. Hon sade sig ha en svulst i bröstet. Jag undersökte henne och fann svulsten — alldeles på samma ställe, där hennes mor blef sårad af marmorkanten den där sommaren du minns, tre månader innan Maria föddes.
Under revisions-åren hafva dessutom, jemlikt Kongl, brefven den 13 Februari och 19 September 1854 samt den 21 Mars 1855, tillsammans 12,000 infanteri-gevär 80 — genom uppreffling m. m. blifvit till skarpskytte-gevär förändrade, för en kostnad af omkring 2 R:dr för hvarje gevär; hvarjemte, på grund af Kongl, brefvet den 15 Februari sistnämnde år, 5,000 minie-gevär äro från Belgien anskaffade för ett pris af omkring 22 R:dr stycket. §• 17. I afseende å nedannämnde äldre fordringar, af hvilka de flesta jemväl i sednaste revisons-berättelse omnämnas, hafva Revisorerne inhemtat följande upplysningar. Af den år 1839 å extra anslaget till Carlsborgs fästnings-byggnad uppkomne proprie-balans hos numera aflidne Fortifikations-redogöraren K. N. Hallström, hvilken ursprungligen utgjort 26,972 R:dr 2 sk., har det återstående beloppet, 21,459 R:dr 46 sk. 5 rst., hvartill någon tillgång ej kunnat beredas, blifvit, likasom Hallströms i § 12 här ofvan omförmälda proprie-balans, genom Kongl. Krigs-kollegii beslut den 26 Juni 1855 i räkenskaperna afskrifvet. Beträffande den anslaget till bevärings-manskapets reservförråd tillhörande fordran i aflidne handlanden i Söderhamn O. Hellströms konkurs-massa, 690 R:dr 11 sk. 6 rst., utgörande återstoden af ett år 1839 utgifvet förskott å en leverans, innehålla 1855 års räkenskaps-handlingar att, sedan utdelningar för Kronans räkning erhållits i Hellströms och dess ene löftesmäns, jemväl aflidne urmakaren Törners, utredda konkurser, frågan om återstående balanserade beloppets afskrifning beror derpå, huruvida hos andra löftesmannen, färgaren Lock, som vid utmätnings-försök befunnits i obemedlad ställning, någon tillgång framdeles kan yppas.
Hr von Knorring: Redan då jag första gången hade ordet, tog jag mig friheten tillkännagifva, att jag icke obetingadt yrkade bifall till Utsk:s förslag, utan anhöll jag att ordet ”vetenskap” måtte utgå, på det att icke skolorna skulle kunna hänföras till det af Utsk. begagnade uttrycket ”andra inrättningar för vetenskap”. Jag tager mig friheten att återupprepa detta till följe af den siste värde talarens yttrande. Hvad åter en af mig högt aktad ledamots yttrande angår, tror jag det vara icke allenast min, utan äfven hvarje ledamots af detta stånd tanka, att, för att. efter inhemtade preliminärstudier, grundligt känna ett språk, fordras icke blott att kunna skrifva, utan äfven att tala detsamma, hvilket man lätt lärer sig af en utlänning. Ang:de de löjliga sidonie hafva vi lika många prof derpå hos våra egna Svenska lärare, som i afseende pä de utländske. Jag förnyar min vördsamma anhållan om bifall på Betänk., med den obetydliga förändring, att ordet ”vetenskap” uteslutes, samt att i stället för ”eller skön konst” sättes ”och skön konst”. Hr von Troil, Sam. Gust.: Om jag hyste den ringaste förhoppning, att det förslag, Const.Utsk. här framlagt, skulle vid denna och påföljande Riksdag vinna R. o. Ad:s bifall, skulle jag för min del vara ganska villig att rösta för detsamma, emedan jag är öfvertygad örn, att, sedan man undantagit de theologiska och juridiska fakulteterna, inga olägenheter skola uppstå, men då ett med detta ungefär enahanda förslag blifvit vid föregående Riksdag med 49 röster emot 29 i förstärkt Const.Utsk. afslaget, så kan jag, såsom jag nyss nämnde, icke hysa den ringaste förhoppning, att nu ifrägavar:de förslag skall vid denna och följande Riksdag af R. St:r blifva antaget. Jag anser derföre det vara vigtigt att det förslag, som blifver hvilande, är sådant, att det eger något hopp, att vid en kommande Riksdag vinna R. St:s bifall, och då jag tror att det af Frih.
Utskottet har tagit detta ärende i öfvervägande; och enär Stats-Rådet af Wingård, genom Kongl. Maj:ts förenämnde Utslag af den 12 Aug. 1825, jemte ådömd ansvarsoch ersättningsskyldighet för en del af de utaf f. d. Lands-Secreteraren Kleman tillgripne och förskingrade medel, tillika blifvit förpligtigad att å samtlige ådömde ersättningsposter erlägga behörig ränta, samt, på sätt ofvan omförmäldt är, den af Rikets Sländer, vid 1828—1830 årens Riksdag, Stats-Rådet af Wingård beviljade eftergift af åtskillige bland de balancerade summorne, icke sträckt sig till AdelsfaneRegementets ifrågavarande för år 1820 i Wermland indrifne hemmansräntor, alltså och utan afseende derå, att berörde hemmansräntor sedermera blifvit till Stats-Verket öfverlåtne, anser Utskottet det, i följd af Rikets Ständers meranämnde beslut, ostridigt åligga Stats-Rådet aj Wingård att för ifrågavarande; hemmans räntor, ifrån den tid, desamma till Landshöfdinge-Embetet influtit, intilldess betalningen deraf hos Kongl. StatsGontoret verkställts, erlägga belöpande ränta; hvadan Utskottet, under åberopande i öfrigt af hvad Kongl. Stats-Contorets uti den Nådiga skrifvelsen intagne yttrande i ämnet innehåller, funnit sig icke kunna tillstyrka, att den sökte befrielsen från utgörande af ifrågaställde ränte-belopp må Stats-Rådet af Wingård beviljas. Auli. till Exp. Utsk. d. 17 Juni, kl. 3 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om upplåtande till Upsala Central-Hospital af någre Kronoparken Asen och Ulltuna Kungsladugård tillhörige jordar.
Erkän - Den ja Maj e. m. 59 papdet häraf har också föranledt till en modification af Rätteg. balkens förutnämnda stadgande, genom expeditionstaxan af d. i5 Maj 1821, der samma föreskrift blifvit sålunda uttryckt, att domare ålandet ej må, sedan ting afiyst är, afresa från tingstad, innan a|la erforderliga expeditioner äro till utlemnande färdigskrifna; hvarmed man just haft för afsigt att antyda, att göromålens utarbetning under expeditionsdagarna får ske, hvarhelst domaren finner det beqvämligast, blott han, sedan utslagen äro afkunnade och tinget afiyst, med minsta möjliga uppehåll tillhandahåller parterna deras handlingar. Men dels har denna modification blifvit belt och hållet förbisedd vid den nya redaction, som 24 Cap. 5 §. Rätteg.balken erhållit genom K.Förordn. d. 10 Sept. 1823, der det hithörande stadgandet blifvit oförändradt bibehållet i de gamla ordalagen, så att man numera verkligen är i förlägenhet, huru de tvenne^ särskilda, från hvarandra afvikande författningarna rätteligen böra förstås; dels äger i allt fall den större latitud, som föreskriften i expeditionstaxan medgifver, ingen tillämplighet på extra förrättningar. Ty eldigt uttryckliga stadgandet i 9-4 Cap. 8 §. Rätteg.balken skall vid syn i jordatvister å landet domen afsägas, der synt blifvit; och i analogi härmed anses vid alla synförrättningar å landet rättens utslag — ehvad det är hufvudsakligt eller uppskofsbeslut — böra, förrän rätten åtskiljes, på stället afkunnas, hvarefter, då förrättningen eller tinget dermed är slut åtminstone för den gången, domarens skyldighet alt före afresan från stället utlemna protocoll och utslag ovilkorligen inträder.
Uppläst hos Ridd. och Adeln den iz JulH. Prest-Ttändet den iz » Borgare-Skändet d. i; - - Bonde-Ttändet d. 1; Stormägtigste Allernädigste Lonung:: ^ anledning af den del i Riksens Ständers JustitieOmbudsmans Embets.Berättelse för arén »8" och i8l2, som angär en föreslagen ändring uti Auctionskammare-Ordningen för Stockholms Stad af den 6 Junii 1780 rörande den sa kallade siag-afgiften, fä Riksens Stander hos Eder Kongl. Mant anmäla , det de inhämtat, att flag-afgfften icke blifwit uti -5^8 Den iz Julik. uti Rikets öfrige Stader, med undantag afStockholm och SwerigeS större Städer/ tillämpad, och att detta stadgande icke heller ar t enligt för dem i allmänhet; änvenlom att den ölriga Auctionsprowisionen för läs och fast egendom fullkomligen eifmter dec answar och beswär, som med Auctioners förrättande i Staderne är förenadt. Det är pa desta grunder/ som Riksens Stan, der fa hos Eder Kongl. Maut i underdånighet tillstyrka, alt Auktionskammare-Ordningen/ hwad stag, afgiften beträffar, ma undergå den ändring och rättelse/ att när Auctions-prowisivnen och stag,afgiften tillsammans utgöra mera än Sex proCent af Partiets försäljningssumma, bör stag,afgiften minskas sa, att densamma tillika med Auctions-prvwisionen ej betungar Partiets försäljningssumma högre, än till fullt belopp af Sex pro,cent, samt att detta stadgande om siag,afgiften endast ma sträcka sig till Stockholm, utan rättighet att förbinda en sadan afgift med lagliga Auctions-prowisionen i Rikets öfriga Skader; Hwilket allt Riksens Högloft. Stander fa i underdånighet EderS Kongl. Maj-ts Nödiga pröfning underställa. Riksens
Cederström, af hvilken det så ofta fått uppbära den tillvitelsen, att hafva handlat fullkomligen grundlagsvidrigt. Om Constit.Utsk. i förevar, afseende handlat grundlagsvidrigt, hvilket jag vågar bestrida, har det åtminstone skett i den bästa afsigt. Hr Frih. har nemi. förmenat, att Constit.Utsk. grundlagsvidrigt framställt till Stånden följande mening: ”Med föreslående af åtskilliga andra rättelser och redactionsjemnkningar i tryckfr.förordn. torde Constit.Utsk. tillåtas att ännu fördröja, intilldess Utsk. fått del af samtliga RiksSt:ns preliminära beslut öfver nu gjorda framställningar, och sålunda vunnit säkrare ledning för ytterligare beredningsåtgärder.” Jag vill gerna medgifva, att Utsk. måhända kunnat välja ett bättre uttryck, än preliminära beslut. Jag får äfven tillkännagifva, att jag inom Utsk. reserverade mig mot detta uttryck, ehuru jag ansåg olämpligt att låta en reservation i en sådan småsak som denna åtfölja till Stånden. Jag ansåg nemi. för oriktigt af Constit.Utsk. att uttrycka den tanke, Utsk. här ville framlägga, med begagnandet af ett ord, som här stod i motsats med den mening, hvari grundlagen begagnar samina ord; men ehuru detta ord icke är det bäst valda, har likväl genom ordet preliminära, som står framför ordet besluta, ådagalagts Utsk:s afsigt att endast afbida den tidpunkt, då Stånden hade fixerat sig för sina gemensamma anmärkningar, för att komma in med de närmare redactionsförslagen; och om Utsk. härutinnan handlat så grundlagsvidrigt, som Frih. Cederström påstått, har Utsk. likväl haft den tillfredsställelsen att af andra ledamöter inom detta rum få uppbära ett slags beröm för sin grannlagenhet i detta fall.
Man har därför m e d full rätt benämnt huden » den animala maskinens säkerhetsventil », den hindrar såväl kroppsvärmen att stiga, som den å andra sidan förebygger dess alltför häftiga sjunkande. Om huden utsattes för köld, sammandrager den sig, blodet prässas då ut ur dess blodkärl, den blir blek o c h mer eller mindre b l o d t o m samt därigenom en dålig värmeledare. » D e t är det samma som vi utanpå oss finge ett lager af vadd. » B l i r huden utsatt för värme, slappas den, dess kärl fyllas m e d blod, den blir röd o c h svällande, o c h i o c h m e d detsamma blir den en god värmeledare. När det är så varmt i den oss omgifvande luften, att vi plågas af dess temperatur, då öppnar en normal hud sina ventiler, blodkärlen vidgas, b l o d o m l o p p e t sker liftigare o c h den svett, som nu porlar fram öfver allt på huden, afkyler organismen i o c h med att den afdunstar. V i d inverkan af kylan var det den blodfattiga huden som söker att skydda oss så godt den förmår, vid öfvermått af värme är det svettningen, som afleder värmen genom afdunstningen. Ä n n u en egenskap hos blodkärlen måste här beröras, ty den spelar stor roll inom badläran, det är den s. k. reaktionen, hvilken är så att säga den fina känseltråd, h varmed badläkaren söker uppfatta, om hans behandling varit verksam eller om den kunnat skada den sjuke under hans vård. H v a d betyder detta ofta omtalade ord o c h huru skola vi kunna lättfattligt förklara den lag, detta fenomen följer. Sammantryck .en g o d stålfjäder, den ger vika, men återtager genast efter tryckets upphörande sin förra form, så är äfven förhållandet med blodkärlen i vår hud. D e utvidgas af värme, sammandragas genom köld. Efter ett visst tidsmoment efterföljes utvidgning genom värme af sammandragning, sammandragning g e n o m köld af utvidgning. Detta är hvad vi mena med reaktion. D e n inträffar hastigt eller långsamt hos olika personer, beroende på huru härdad hud individen besitter.
Att nu på en gång borttaga en sålunda sammansatt auctoritet, och i stället öfverflytta dessa ärenden på en bureau eller ett secrcteriat, förmenades så mycket mindre vara lämpligt, som en sådan bureau, under närvarande förhållanden, icke skulle kunna påräknas ega de speciella insigter uti bergsväsendet, som erfordras för bedömande af sådane ärenden. Om också icke Bergs-Collegium behöfde vara ett Riks-Collegium, och om Utskottets mening varit att reducera det, så hade Utskottet bordt deducera sin fram» i4 Allm. Besv.- och Ekon.-Utslcottets Utlåtande, JV:o iit. ställning, och säga, att, enär så många ärenden, som kändt är, redan frångått Collegium, detsamma icke fortfarande behöfde, såsom Riks-Colleginm, bibehållas. Det skulle tilläfventyrs, tillika med Commerce-Collegium, kunna förenas med Kammar-Collegium; men Bergs-Cöllegium, borde åtminstone i så målto finnas, som det vore nödvändigt, all en auctoritet existerar, vare sig enskild, eller såsom en del af en annan, som består af personer, hvilka ega de speciella insigler, som erfordras för alt kunna bereda och bedöma ärendena, innan de komma till högsta instancens afgörande. Vid Bergs-Collegii förening med Kammar-Collegiutn vore det nödigt, att uti det sistnämnde organiserades Ivänne departement, utom de redan befintlige, med 2:ne Råd, såsom Ledamöter, hvilka voro kunnige i Bergsvetenskapen, emedan det eljest blefve svårt att handlägga frågor, om t. ex. grufvubrytningen, der absolut vetenskaplige insigter erfordras för sakens bedömande. Ätsk ill ige frågor rörande skogars upplåtande, i och för bruksbandteringen, hafva alltid blifvit gemensamt behandlade afKammaroch Bergs-Collegierne utaf en serskild afdelning, som kallas Recognilions-skogsdivision, hvilken ännu icke på långt när skall slutat sina arbeten.
Majit, i likhet med hvad för Jemtlands Län, genom Nådigt Bref den lo Februarii 1824, blifvit i sådant afseende föreskrifvet , funnit godt i Nåder förordna, ”att ifrågavarande Sågverk skola af de "till dem upplåtna skogstrakter, och om des”sa , genom derå tid efter annan anlagda ”Nybyggen, blifvit, eller genom anslag af ”mark till fyllnad för dessa eller oafvitlrade ,äldre hemman, vid afvittringen kunna blif”va förminskade , af annan befintlig odispo”nerad Kronans mark, till ersättning derföre, ,’undfå såstort område till hemman, under vanlig besittningsrätt indeldt och skattlagdt, att, ”med skogens framtida bestånd , Sågverken ^alltid må derifrån kunna erhålla det antal ”träd, som, efter Sågverkens privilegier, ti^l ’afverkning beviljade blifvit.” Och har Kongl. Maj:t härjemte , angående vilkoren för indelningen af skogstrak - \ »f> Statto. BevUlnings-Utsk.Uildtande Nio 131. ter till Sågverken, den 18 Julli 1827, i Nå« der förklarat: ”att, vid hemmansindelningen, ''Afvittringsstadgari för Länen skall i allmänhet tjena till efterrättelse, dock att, der mariken är af serdeles dålig beskaffenhet, skogs”växten mer än vanligt trög och inga ti11— åfällen finnas till odlingars verkställande derå, ”tunnelandstalet för hemmanen må ökas till ”och med till 3000 på helt mantal ; att ”frihetsår äfven må de nya hemmanen ”tilldelas, dock icke öfver 15; att dessa ”hemman skola utgöra den ränta och utskyl”der, hemmanen i orten i allmänhet åligga ”eller framdeles kunna åläggas, samt när de ”deri ingå, Sågverken befrias från den hit-j ''tills utgjorda stubböre - afgift ; att hemmi' ”nen, så länge Sågverken drifvas, skola deri”från vara oskiljaktiga och Sågverken ge”mensamt med hemmanen för dessas ränta ”och utskylder ansvara; samt att denna hem”mansindelning, i sammanhang med aEvitJ’tringarne i Socknarne, bör för sig gå m. m.’* I afseende på så väl afskiljandet af den. skog, som till stockfångst bör Sågverken till ' komma , som huru Nybyggeslägenheterne derunder böra bestämmas och anslås , äro nödiga föreskrifter således af Kongl. Majit redan i Nåder meddelade; och då, i följd häraf, Utskottet, med godkännande af de i denna Slais-o.Bevillnings-Uisi.
Under detta kvartal, som kommer att bjuda på mångahanda bidrag af stort intresse för alla kvinnor, erhåller också en hvar af prenumeranterna det sedan föregående år välkända rikt illustrerade julnumret med bidrag af våra förnämsta pennor, hvilket ensamt är väl värdt hela kvartalsafgiften. På tal om hvad årets sista månader komma att bjuda bedja vi ock få fästa våra läsarinnors synnerliga nppmärksamhet vid den högst spännande roman från det gamla Syrakusa: " Kallia K y p r i s " af A. Schneegans, som i dagens nummer tar sin början i vår romanbilaga; originalet är helt nyligen utkommet i Tyskland och har där väckt ett ovanligt intresse, som vi äro fullt vissa att våra läsarinnor komma att dela. Alla kvartalsprenumeranter må därför ofördröjligen verkställa ny prenumeration på Idun och Iduns Modeoch Mönstertidning; prenumerationsprisen återfinnas på annonsbilagans första sida! Idun kan, som våra läsarinnor se, på dagens nummer sätta den betydelsefulla siffran 3 0 0. Då vi blicka tillbaka på all den välvilja, som kommit oss till, del denna gångna tid, under hvilken edert blad alltså i tre gånger hundra veckor fått besöka Eder, kunna vi ej annat än känna och uttala den varmaste tacksamhet och ej bättre löna det dyrbara förtroende, de svenska kvinnorna skänkt oss, än genom en allvarlig föresats att allt framgent på hvarje vis söka främja deras intressen och utveckla deras tidning i mångsidighet och värde. Vi bedja äfven alla våra vänner bland umgänge och bekanta stödja vår tidning och rekommendera den Ull det bästa! Red. af Idun. Rosalba Dea Etter middagen kysste han henne tankspiidt och gick genast in till sig. Hon stod och såg efter honom med en lång blick och suckade, då dörren stängdes. Å h, att nyss ha fyllt tjugu år och vara gift med en sådan allvarsman, som knogade väsen fram med tunga, Eli 0 * 0 (1 kODD kaffe. - •-^ S » J I W M t / Marina från Malmö, hvilken med stormande bifall uppträdt i de flesta större städer i Sverige och Danmark och nu, på genomresa till Italien, låter höra sig denna enda gång i Glimsta kyrka. Entré: 30 öre, allmoge 15 öre, barn 10 öre.