Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Land kan tima, derom ar jag af lika tanka med den Ucstoctets Beredning yttrat." Hwad Herr Hs8e880ten angäende Jnnewänarnes frihet at efter eger wal sätta sig til motwärn eller icke, uri i:sta ynrat, blef afUtstoc tets fleste Ledamöter bifallit, at tilläggas uti Betänkandet; men Herr ?roko880ren Oockor VVäkIiNj Herr Prosten samt Herr ^sxessoren tlin önstade, ät någor tillagg häraf e) mätte göras. Beträffande 2:dra ?uncken eller stadgandet om strafflöshet för åtlydnad af Inkräktarens befallningar eller aflaggande af en med mäld fordrad TroHers-Ed, instämde Utstottets pluralitet likaledes med Herr Hgzessoren von Lckantr/s ranka, med tillägg af följande ord: sedan föreställningar deremot färgäfwes blifwit gjorde; men de irenne Herrar Ledamöter, hwilka i anseende til i:sta buncken warit af sarstild mening, wille jemwäl at andra kuncten icke stulle tilläggas, utan Beredningens Utlärande i allo förblifwa oförändradr. Herr Hsse^oren Von 8ck>3Ntr bortgeck derefter, och Tredje LmEsn företogs til stärstädande; hwarwid atstillige olika meningar upstodo, i sa matto, at en del Ledamöter funno Embetsman wiv Fiendens infall wara owilkorligen förpligtade at bibehålla deras tjenster, fä lange nagra förradista gerningar emot Fäderneslandet icke af Fienden bestämdt päbjudas; en annan del, lika med Herr Lagmannen von t-lLusrvollL ffrifteliga yttrande af den Den 8 Mars. z89 den 2:dra November sistlidet är, trodde det böra fä pä Embetsmannens bepröfwande ankomma, at sä wida Fienden icke stiller dem fran deras innehafwande Embeten och fenster, fortfara med deras besättning; och annu andre
Stais-U [slottets Utlåtande, S:o 202. Äfven andra lemningar frän medeltiden finnas samlade, men sakna plats fér uppläggning, t. ex. en stor mängd af sigillstampar i silfver ock koppar (deribland Riksklämman i Sturarnes tid), hvilka, ordnade i kronologisk följd, skulle ega stort värde icke blott i sphragistiskt och diplomatariskt, utan äfven i konst-historiskt hänseende. 5:o Njarge Historiska märkvärdigheter. Dessa skulle ensamt behöfva en rymlig loeal, om man förenade hvad, som på olika ställen förvaras. I Academiens rum äro ett stort skäp ock långt bord uppfylda endast af pretiosa, smycken, porträtter i miniatur, små bohags-ting, toilett-saker m. m. af guld , silfver, ädelstenar, perlor, emalj, etc., som tillhört Kungliga eller märkvärdiga enskilda personer. Denna vackra Samling skulle genast kunna fördubblas, om dermed förenades de likartade pretiosa, som nu i Klädkammaren förvaras, för alt ej tala om andra sollectioner. Ville man härmed förena de många och till en del märkvärdiga och kostbara drägter rn. m., som nu tillhöra Klädkammaren, äfvensom der förvarade konstsaker, hvaribland flere lära vara arbetade af Svenske Generalen Stenbock under dess fångenskap i Köpenhamn, så behöfdes flera rum, för att ändamålsenligt ordna dessa Samlingar. Till denna afdelning sluter sig Vapensamlingen på Ulricsdals Slott. När Svenskar bese de vackra och omsorgsfullt ordnade vapensamlingarne i Köpenhamns elier Berlins Tyghus eiler i Dresdens ”Historisehe Museum”, ana de fleste sannolikt icke, att fäderneslandet eger materialier till en långt vackrare och, genom de minnen, som dermed äro förknippade, vida mera ärorik rustkammare, än någon af de nyss anförda. Men dessa materialier ligga staplade i högar kring golfven på Ulricsdals Slott, samt spridda i Klädkammaren på Gripsholm och flera ställen.
Jag trodde att, efter beklagligen ej förr, åtmmdstone då Nationen hade bordt låta Historien, denna stränga lärmästarinna, afmana sig ifrån att vara excentrisk i sina planer och sina förhoppningar5 att man då framför allt hade bordt tänka uppå att, med ansträngda krafter och genom upphäfvande af alla inskränkande privilegier, befordra inhemsk produetionj att först efter ett ökadt inre lif man borde tänka på transportbeqvämligheter^ att, sedan Finnarne upphört att vara våra landsmän, raan ock hade bör'dt upphöra att låta dem årligen från våra kuststäder bortföra stora penningesummor för Skogseffecter och andra varor, som inom vårt land kunna erhållas ; att en upprensning afen och annan ström, så mycket att timmer kunde flyta ned till flodmynningarna, för att sedan transporteras till kuststäderna, och hvarigenom proVinserne längs fjellen kunnat bli utaf med deras öfverflödiga skog, och deras invånare erhålla utrymme och medel till jordodling, i det Ögonblicket utgjorde ett för våra krafter bättre afpassadt och för framtida nyttan bättre beräknadt företag, än företaget att förena t vänne haf, änskönt Europa ännu ett halft eller ett sekel förbli f vi t i saknad af det förvånande skådespelet att se producenter från Kalix eif, på Wenerns yta, byta varor med producenter ifrån Ganges. Men sedan nu så mycken kraft blifvit använd på detta företag, skulle det smärta min S32 Den 17 April. nationlig! känsla, om den skulle af framtiden dom nas h »lvu varit fruktlöst förspiild. Då nu tonen tyckes vara lika mycket emot företaget, som den år 18oy yttrade sig lör detsamma, föreställer jag mig ock , att Hög^ofl. ridders .apet och Adein skulle vilja med så my ket mera grannlagenhet behandla detta mål, isynnerhet då 18/5 års Ständer på intet sätt lä * a behöfva anse sig lörbundna att i oeconomiska frågor äga liwa öfvertygelse med den , som i8°9 års Ständer yttrat Nar desse i Nationens namn lofvade att på allt möjligt sätt befordra företaget, frånerkändes derigenom ingalunda kommande tiders Stunder rättigheten att prötva denna möjlighet.
Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsoch BancoU(5kottens den 23 sistledne September under Nio 475 allatne och den 25 derpåföljde förmiddagen på bordet lagde Memorial, med an. malan att Herrar Fullmägtige öfver Banken och RiksgäldsContoiret, genom ProtocollsUtdrag af den 17 i samma månad, kallat Herr Förste ExpeditionsSecreteraren och Häradshöfdingen J. G. Richert, att, i följd af det för honom af Riksens Ständer utfärdade förordnande, JuslitiasOmbudsmans-Embetet tillträda; fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial endast borde lägga3 till handlingarne. Ut Supra* S. D. Försdrogos ånyo och biföllos följande StatsUtskottets den 20 sistledne September afgifne, samt den 27 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden! I anledning af Kongl. Maj:ts Rådiga Remiss på Olaf Söderbergs underdåniga *)en 5 Q »leiber e, m> ansökning, om nedsättning uti Arrendet för Betesmarken Rebbelberga broar i Christianstads Lin, Nio 490. Om Passevolanceafgiftens upp-; hörande eller nedsättning. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, uti frågan om fastställande af en årlig underhållssumma och Enkesäte för Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessan, i händelse Hennes Kongl. Höghet blefve i Enkestånd försatt. Ut Supra. S. 1). Vid förnyad föredragning af Statä— Utskottets den 20 sistledne September under N:o 477 afgifne, samt den 25 derpåfoljde eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, angående Ge» neralAssistanee-Contoiret, klef samma Betänkande, i anledning af åtskillige Ledamöters dervid gjorde anmärkningar, tili StatsUtskottet åierremitteradt.
Nilsson, för den tid han 200 — samma befattning innehar, en årlig lönefvllnad af .. Häradsskrifvaren i Österoch Vester-Rekarne häraders fögderi af Södermanlands län Carl Guslaf Bernhard Jacobsson, eller er92 44 hållet afsked, årlig pension af Häradsskrifvaren i Åkerbo, Bankekinds och Hanekinds häraders fögderi af Östergötlands län Anders Isak Medelplan, efter er1,500 hållet afsked, likaledes Förste Kanslisten hos Styrelsen för Allmänna Vägoch Vatten1,500 ^ byggnader Olof Sahlgren, en årlig pension af Landskamererare!! i Gottlands län Lars Johan Gardell, efter er900 hållet afsked, en årlig pension af Sekreteraren i Landtbruks-akademien Johan Theophil Nathorst, ef3,000 ter erhållet afsked, en årlig pension af Till ersättning årligen, från och med år 1861, ht tretton särskilde Länsmän i den mån desse, utan förhöjning i nuvaran3,600 • de lön på stat, efter nämnde tid vid sina tjenster qvarstå, för den minskning i de af dem förut innehafda kontanta löneinkomster, hvilken äfven efter sednast fastställda löneregleringen egde rum och som uppstått i följd af den i och för 1865 års lönereglering verkställda nya uppskattningen af Länsmans| 1 boställena; årligen Hyres-ersältning lill Hernösands stads Borgerskap för Landshöfdinge1/222 72 | residens-huset derstädes, årligen Landshöfdingen Lars Magnus Lagerhems enka, Anna Sofia Paulina 800 Wahlfelt, en årlig pension af Landshöfdingen Paul Sandelhjelms enka, Sofia Borothea Zetterman, 1,000 , förhöjning i hennes nuvarande pension; årligen F. d. Kronofogden i Torneå fögderi af Norrbottens län, Kommissions-landtmätaren H. W. Hackzell, ytterligare ett årligt un225 derstöd af 600 — Transport 68,825 16 5 Riksmynt. R:dr öre. Transport
Cd fett W> * 3 ra «« * «> £T OJ «• < 3 0 s g 2 C: 5 n Cn >r O 05 CL h ' » r - > 3 5. tt 3 t/J lI!. o> rj * H c tt fÖ O wo o §• a O Ju CJO 3“ M CL > r ? tf Summarisk. Uträkning öfver Personlig; Afgift efter l Art., af 18,23. års BevillningsFörordning uti ‘ N. N.. Fögderi för år 182 Enligt Mantals «ch\ Skattskrifnings-LängderneS innehåll:; å 4,4 »k.. Person? ati sk., (lito. | Männer. Hustrur. Mågar, Söner och Drängar. Son Hustrur, Döttrar och Pigor. Summa Perso her, sorn erlägga denna afgift. Bevillning. 1 Summa. litt. M'„. Hörertill Sevilla, Utsk Bätänfc-K:o.48». v , t , '■ v: «■ - V : ■v - Cl - i J N;o 7. (A} Sammandrag öfver TaxeringsLangdeme N:o i utf N. N. Fögderi för Sr ?8 Hemman. FräJseräntor. Lägenheter, 1 Berg1 y erk. EfTanufactu rier, Fabriker , Verk och Inrättningar. Qvarnar. ' • i 1 -* ' ' i' Egande rätts afgift. Fabrikslnrätfnin* gar, som ärp taxerade efter utsatte Glassér. gumma. sa P‘ 3 Värde i Tusental.. > H-t P 3 P < P: ►i CCD ° ja c to CD p Värdei Tusental; > P <s - C pi fs GCD d G Vi ft> D tu > P ! Värde i-i Tusental ., > 3 - Värde i Tusental. 1 | ■[•ejiry > ■ 92. **n s*
StatsOec.-Utsh. Zftt, N:o 11$, Heinmansäb.oen Per Bengtson, Per Nilsson, Nils Nilsson, Nils Torkelsson, Bengt Jönsson, Bengt Persson, Jöns Nilsson, Nils Jönsson, Per Jonsson, Anders Jöransson, Per Jonsson, Christian Nilsson, Jöns Jönsson, Jdin Johnson och Per Mänsson, efter fullinagt. med påstående att fa förblifva vid Extra Roteringen för egne egande hemman, meri hvad den -di Per Mänsson, för hemmanet Meijarp. gjorda anmärkning beträffar, att han förenar sig med hvad Herr 'Öfverste-Lieutenanten och Riddaren Wrånge von Brehmer på Skenninge gård yttrar; så, aldensturid något sådant yttrande intet förevistes, eller Jöns Andersson ens kände , om dt t var nekande eller jakande, kunde derå intet afseende göras, 5:0 Aboen Elias Svensson i Sibbarp, efter fullrnagt för Osby och .Loshults Socknar af Ostra Göinge Härad, anhåller, uti ingifven skrift, att få förblifva vid Extra Roteringen, men hvarvid närvarande Ola Mänsson i Loshult, för hemmanet N:o 3 derstädes, honom tillhörigt, tillkännngaf, det han icke varit närvarande vid Socknestämman i detta ämne och derföre nu yttrade sig vilja ingå uti Kongl, Maj:ts Nådiga Propositioner, 6:0 Åboen Per Persson, för åtta Hernrnänsboer i Kjuge af Kiaby Socken och Villands Härad , som underskrifvit Fullmagten , anförde, det de förblifva vid Extra Roteringen, hvarvid likväl Inspector Bjerstedt på Ljung - Bil, t. Statss. Oea.-Utlh, Uti.
Besv. ock Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 3, 25 leljvis, och åklagare i allmänhet ansåge rättigheten till en sådan försäljning häfdvunnen, så att högst sällan åtal derå skedde, ifrågavarande stadgande borde sålunda ändras, att för den, som till bränvinsminutering ej blifvit serskildt berättigad, ansvar såsom för oloflig bränvinsminutering skulle vid försäljning af andra brända och distillerade drycker ega rum endast i den händelse, alt sådana drycker af honom såldes i mindre qvantitet än { kanna eller på butelj af samma rymd; och att, då man egde rättighet att på buteljer införtulla utländska spirituösa drycker, man ock borde vara berättigad att dem buteljvis föryttra. Som grunden för de i förordningen meddelade förbud emot utminutering, i vissa fall, af bränvin eger tillämpning jemväl på sådan försäljning af andra, vare sig ineller utländska, spirituösa drycker, anse sig Utskotten böra vidblifva sitt till förevarande § afgifna förslag. I öfverensstämmelse med den förändring i redaktion, som blifvit tillstyrkt för 18 § 2 mom. i sammanhang med förslaget att i en enda och gemensam klass sammanföra all bränvinsbränning med ånga, tillstyrka Utskotten, att från det formulär lill mätningsoch stämplingsbevis, hvilket bör förordningen bifogas, orden: ”med (ulan) ång-apparat” varda uteslutna. Slutligen bär bos Utskotten under pröfning kommit ett af Doktor Sandberg hos Preste-ståndet väckt, återremissen till Utskotten följaktig!, förslag, att för tillverkning och minutering af bränvin må, förutan den till statsverket ingående bevillning, erläggas till fattigvården en serskild afgift, motsvarande U nämnde bevillning, hvilken serskilda afgift borde uppbäras ocb redovisas på samma sätt och emot samma arfvode, som folkskoleafgifterna, af länsstyrelserna fördelas emellan låttigvärdssamhällena, i förhållande till hvartderas folkmängd, ocb af fatligvårdsstyrelserna i ränterierna afhemtas.
Maj 1817 stadgade förbud för de inom en mil från kyrkan belägna byar, att å kyrkovallen uppföra så kallade kyrkostugor skall dels utgöra hinder för ett oafbrutet begagnande af undervisningen uti den vid kyrkan inrättade folkskolan, helst de skolbarn, hvilkas hemvist icke är längre aflägse från kyrkan än en mil och för hvilka, i följd häraf, den största fördel af undervisningen borde vara att förvänta, vintertiden, under köld och svårt väder, i saknad af nödiga herbergen, icke kunna skolgången fortsätta, dels ock gifva anledning dertill, att, under nämnda årstid, de församlingsboer, hvilka inora berörda afstånd från kyrkan äro bosatte, icke så ofta infinna sig derstädes för gudstjuistens bevistande, enär tillfälle är dem betaget att vid ankomsten till kyrkan erhålla tjenligt herberge, der de kunna värma och livila sig. Med afseende å hvad sålunda förekommit och till afhjelpande af förberörds olägenheter för en del invånare uti ifrågavarande glest bebodda tvämie län, 108 Expeditions-Ulskottets Förslg till und. Sk'i/velsej A.o 67. få Rikets Ständer underdånigst anhålla, det E. K. M. täcktes i nåder förklara, att äfven de församlingsboer, hvilkas hemvist, äro belägne inom en mil från kyrkan, må, derest herbergen derstädes äro beböfliga för dem, då de vilja bevista guds t jonsten, eller för barnen under skolgången, ega att, utan hinder af hvad i Kongl, brefvet den 6 Maj 1817, angående kyrkostäderne i Norrbottens och Westerbottens län, härom är vordet stadgadt, sådane byggnader hädanefter uppföra och för nu uppgifna ändamål begagna, så vidt E. K. M:ä befallningshafvande i länet, efter församlingens hörande å sockenstämma, finner hinder deremot i öfrigt icke möta. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 19 April 1848. Uppläst och godkändt lios Ridd. oell Adelö den ig April 1848.
Är med qvarglömda snödrifvor, men när man såg och det inte vidunderligt? » efter, var det icke snö, det var hvitsippor! Erik, som alls icke var någon poetisk natur, började nästan förstå den öfversvinneliga patos, hvarmed i synnerhet fruntimmer bruka tala om naturens skönheter och som han hittills vanligen ansett vara tillgjordhet; hans breda bröst vidgade sig och insög begärligt den mustiga luften, och han såg sig omkring med en nyfiken undran, som om han aldrig sett en insjö eller en björkskog förr. Äfven Ingrid tycktes njuta af hvad hon såg; hennes fint rundade kind hade fått högre färg, och ögonen strålade nästan exalteradt. » Tänk, att jag nu sitter här! » sade hon slutligen. » Och att den dagen nu är inne, som jag till sist trodde jag aldrig skulle få upplefva — den dagen, då jag skulle få komma ut — bort — ut i vida verlden! » » Jaså, du längtade från prestgården? » » Ja, litet längtade jag allt — inte för att de inte voro snälla mot mig, » tillade hon hastigt, » det vore otacksamt af mig att säga det. Alla der nere ville mig så väl, men litet torrt och enformigt blef det allt ändå der nere i Hallerum. Alla rundt omkring mig voro så rysligt förståndiga och tänkte bara på det, som ett mycket han hade henne att tacka för — alla hans studier hade hon bekostat! — och huru hon alltid varit som en mor för honom, och det skulle hon nog bli för Ingrid också; gumman var i grund och botten vek och känslig, fast hon hade en kantig och hård yta, och hon behöfde så väl någon att sluta sig till — Så voro de framme vid Åtvidaberg, just då solen sänkte sig. De åto qväll på hotellet, och sedan följde han Ingrid till bagarefrun, hos hvilken hon skulle logera. Han bar hennes resväska, och han hade bjudit henne armen, som hon tog, icke alls för att hon var trött, men hon hade aldrig gått arm i arm med en främmande herre på en främmande landsväg, och det var så gudomligt roligt! Då de skildes i bagarefruns lilla farstu och sade hvar andra godnatt, kände han sig så obegripligt ensam.
Det borde likiväl »vara denna Corps tillätet, att inom sig öfwcrlägga, att uppgiswa »kälen till sina beslut, men det skulle icke »vara honom tillätet att ytterligare beledsaga dem »ned någon eontraproposition eller egentligt Förslag, och intet beslut inom densamma finge tagas utan igenom votering; ty Lagen bör göras med bestämdt uttryckt wilja. Denna Corps, såsom »»lindre talrik och såsom emottagande redan beredda och utarbetade mål, skulle icke bchöftva att, annorlunda än efter des; eget godt - Memorial N-o 36. 511 finnande, lata deni af »agot sitt Utskott widare öfwerfes. Dereinvt fin lie aila förslag sonr hos den föreslående delen af Lagstiftningen framställdes, innan de kunde koinnia under widare pröfning, (fä framt de ansägos warda uppmärksamhet) alltid förut af ett Utskott granskas och beredas. Ett tillfälle giswcs likwäl, da denna, emellan desta bada delar af Lagstiftande Corpsen, således stadgade ordning borde helt och hållet omwändas, och det är wid sragan om beskattningen. Det wore orätt, om den minst talrika delen af Nationen skulle besluta den; det wore wädligt om den minst förmögne skulle uppgöra den. Här fordrar Naturen as saken att förslaget dertill bör af de förra granskas, och igenom dem framställas, men endast af de sednare beslntaS. Jemte det att rättwisan ligger deruti, att hwad som igenom de flesta bidrag, ehuru kan hända i oändligt sina delar för hwar och en, skall utgöra den största Summan, blir af dem faststäldt, svin föreställa den talrikaste delen af Nationen, stall också denna rättighet, att ensam besluta beskattningen, gifwa mera wigt ät de Förslag, sorn af samma gren af Lagstiftningen framställas, och gifwa densamma den eontrollerande eller aterhallande kraft, sorn wi antagit böra »vara en af Lagstiftande Magtcns huswudtillhörigheter, och ('wilken således, genom den enås rättighet att framställa beskattningsprofcctet och den andras att besluta derom, »vöre bada delarne af Lagstiftningen förbehållen.
Enligt beräkning skulle genom de små bidragen, insamlade öfver hela landet under 5 år, e11 stipendiefond af cirka I 5o: oca i 200,000 kr., eller, om deltagandet bZtf; ~c sto * dubbla beloppet. kunna. utan nämnvärd uppoffring samlas. Af rantan å den sålunda bildade fonden, skulle då 25 a 50 större och mindre yrkesoch studiestipendier Migen for all framtid kunna utdelas. Stipendierna från aZhz&amp;z7za f o n d skulle afses för qvinnor-. Iivilka önska att, enligt en faststald plan. bci-eda sig för ett inkomstbringande arbete, vare sig vid nigon fackskola (teknisk skola, hush5llseller slöjdskola, hande1sixtiti; t. m. m.) eller vid högre läroverk. Bland föreslagna kompetensvilkor for sökandc, m5 har namnas nödig elementarbildning. motsvarande kunskapsmåttet i en elementarskola for flickoreller minst i en högre folkskola. Intet stipendium finge utdelas förr an fonden uppgått till roo A I r; o,ooo kr. I afseende på ordningen för stipendiers utdelning skulle, vid lika kompetens i öfrigt, tagas hänsyn till de orter, fran hvilka de flesta bidrag ingått. * P " För att åskådliggöra resultatet hafva följande alternativa prospekt blifvit uppstalda; och Rar nzalz dervid ~ t g z t frdz t den. foratsättlzinge~z, att, enligt komiterades förslag, h a r j e insamlare skalde tzddvzizaa saRe~ vninst ro bidragande jämte sig q ' ecf, h a r och e7z erlaggmzde r hr. iErZzgen i 5 RY. Prospekt. Om hvarje förbundsledamot tillvinner saken blott en insainlare jämte sig sjelf, skulle resultatet efter 5 år blifva 100,ooo kronor; vinnas trenne insamlare af hvarje ledamot, stiger beloppet till 200,000 kr.
Lånerörelse genom Handels-Disconten. 22:0 Handels-Disconten, under benämning af Handelsoch NäringsDiscont, må fortsättas, med iakttagande endast af följande förändringar och tillägg: a) lån kunna beviljas på 6 eller mindre antal af månader; b) räntan, hvilken för närvarande utgör 5 procent, bestämmes till 6 procent, som likväl af Banco-Styrelsen kan nedsättas lill förstnämnde belopp, om så nödigt aktas; c) vid de tillfällen, då lån ifrån allmänna Disconten icke genast kunna utfalla, i anseende till större antal sökande, berättigas HandelsDiscont-Directionen utgifva lån under den nuvarande minimi-summan, 1,000 R:dr, dock ej till lägre belopp än 5oo R:dr; Expeditions-Utskottets Forslag till und. Skri/veke N.-o 3t^,. d') uti högsta tillåtna skuldsättnings-beloppet, hvilket, likasom hittills, Bibehålies vid 20,000 R:dr för låntagare, och tillhopa ej får öfverstiga 40,000 R:dr, under alla förhållanden, i hvilka en och samma person ian blifva hos Inrättningen häftande, inbegripes icke hvad samma person eljest må vara, antingen till Banco-Disconten eller Låne-Banken, skyldig.
Bancooch L a g-U t s k u t t en s Sammanträde den 6 Maji 1818- S. D. Efter uppläsande af Bancooch Lag Utskottens sammansatte Berednings Betänkande, öfver ett inom Vällofl. Borgare-Ständet väckt förslag, rörande beloppet af de belöningar, som för upptäckt, så väl af efterapare och förfalskare af Bancooch Riksgälds-Sedlar, sorn utprånglare af dylike origtige Sedlar, böra erläggas; anmälde Herr Borgmästaren Ahlin, att Herr Borgmästaren vid ifrågavarande ämnes behandling på sammansatte Utskottens Beredning, i så måtto varit af skiljaktig tanka mot pluraliteten, att Herr Borgmästaren ansett någon belöning för angifvare ej böra komma i fråga, i den händelse sorn uti 3:dje Puncten af Betänkandet blifvit förutsatt, att nemi. en för förfalskningseiler efterapningsbrott anklagad, ej kunde ät saken fällas; men i allt öfrigt uti Beredningens förslag instämt. Hr Borgmästaren förnyade till Pxotocollet enahanda Re - Bancooch Lag-ZJtskotlens Betankanden. 639 servation, med förbehåll att densamma måtte åtfölja Utskottens Betänkande till Rikets Högloft. Ständer. Lagoch Besvär s-Utskottens Utlåtande d äter re missen af Betänkandet om husbehofsqvarn ars anläggning, m. m. Till Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten, har Vällofl. Borgare Ståndet behagat återremittera det af Utskotten den 16 sistlidne Martii afgifne