Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lidner, besjälar hon i båda fallen verkligheten omkring sig med sin icke hvardagliga tankeoch känsloverld. Det är emellertid icke nog, att en rikt utrustad person inlägger något af fest i sitt eget lifs obetydligaste tilldragelse, han uppfattar äfven allt annat på ett särskildt, icke hvardagligt sätt. Begåfvade skriftställare förringa derför sig sjelfva, när de bemöda sig om att skildra vulgära menniskor så objektivt hvardagligt som möjligt. I sin ifver att skrifva sant, blifva de ofrivilligt osanna. Man blir icke sann derför att man företrädesvis framletar förfulande och kärfva detaljer. Lifvet är ej så flackt som det återspeglas i många moderne iakttagares blyögon. Det har också sina slöjor och pikanta moucher, sin värme och grace. Först ett personligt framställningssätt eller en lyrisk kraft sådan som Dostojevskijs höjer hvardagsskildringen till något icke hvardagligt. Härtill kommer att sjelfva genren allt mer förlorar sin ursprungliga friskhet efter de snart sagdt tallösa upprepanden, som under de sista decennierna åtföljt de tongifvande mästerverken. Den moderna smakriktningen har småningom omsorgsfullt utbildat en canon lika tryckande för den sjelfskapande individualiteten som någonsin andra tiders estetiska codex. Man skall vara objektiv och är strängt tillhållen att icke visa sitt eget ansigte bland de figurerande personernas. Man skall vara vetenskaplig, logisk och konsekvent. Hvarför och derför skola hakas i hvarandra som bevis i Euklides, till dess det hela mynnar ut i en s. k. behjertansvärd sociologisk slutsats. Hvarför spelar Pepita i bokens alla kapitel »kautschukpolkan»? Icke går det an att rätt och slätt säga: Pepita struntade i valsmusik, men tyckte om polkor! Nej, författaren skall bevisa att Pepita i följd af det eller det skälet måste strunta i valsmusik och icke kunde annat än oafbrutet spela »kautschukpolkan».
Kungörelsen den 9 Gctober 2812 utstakar, vara tillåten under de deruti uppräknade åtta månader af året; utan ock att hos Kongl. Maj:t mätte i underdånighet anhållas, att förbud emot bräuviustiiivexkning aldrig matte, hvarken för Den 8 Junii 201 för längre eller kortare del af dessa månader, göras, utan endast i det olyckliga fall, att total missväxt i Rikets mest sädesgifvande provinser inträffat, å en tid, dl krig hindrade all införsel af utländsk spannmål, och hvaraf hungersnöd skulle, så framt bränvinsbränbing tillåtes, oundvikligen följa; trien i hvilket fall hvarken förbudet torde böra göras förr, än sanuel ige Kongl.' Majas Befallningshafvande, efter inhämtade nödige upplysningar af .Länens Hushålls-Comitéer,' der sådane finnas, eller, i annat fall, af några Possesionater och Pastorer, samt vissa af Allmogen i orten, deras underdåniga utlåtande afgifvit; el. ler något köp och salu af bränvin tillåtas, utan lärer Kongl. Majit i denna olyckliga händelse i Hader täckas finna nödigt, att håde bränning, distillering och försäljning af bränvin, på en gång inställas, på det icke för Lagbrytaren må kunna blifva uträkning att, i trots af allmänna nöden, drifva en tillverkning, hvarigenom denna nöd skulle ökas och tillväxa i lika högd, som hans enskihlta orättmätiga vinst. 2:0 I afseende på allt, hvad 2:dra och följande Momenterna af 1 §. uti Högstberörde Kongl. Kungörelse innehålla, torde dervid böra utan ändring förblifva; dock skulle litle
BevillningsUtskottet har under de härom fö. refallne öfverläggningar inhemtat, att den genom Riksdagsbeslutet af den 7 Maj 1622 af Riksens Heglofl. Ständer beviljade Accis redan från dess första upphof blifvit erlagd i Städerne, särskildt för vissa dit införda ätliga och förnötliga varor, och särskildt af de Borgare såsom Slaktare , Bagare , Bryggare och Fiskare saint Månglerskor, hvilka egde ,att till salu hålla vissa förnödenheter, hvarmed, på sätt mångfaldiga Författningar samt sednast deribland 1776 års Landttullsoch Accis-stadga samt Taxan under den 2 Maj påföljande året, närmare utvisa, fortfarits ända tili BevillninasUiskottets Betänk anden, 367 380g års Riksdag, då fråga yppades orri Landttullens och den dermed i förening utgående Accisens afskaffande. Såsom ett bland vilkoren härföre , anmälde Riksens Höglofl. Ständer uti uaderdinig skrifvelse den 20 Februarii 1810, det borde af de 13,000 Rtdr, hvartill jQvarntullen i Stockholm, Götheborg och Carlskrona uppgått, så mycket, sorn svarar mot mantalspenningarrie, tipp» bäras i lika förhållande sorn annorstädes , saint i alla Städei enahanda summa, sorn hittills under namn af salu-accis utgått af vissa Näringar, uttaxeras, men den öfrige Städerne, enligt vissa grunder, ålagda ersättning af 60,000 Rtdr, inna•fattande Husbehofs, Accis och Landttull inom hvarje särskild stad , fördelas i den mån invånarne kunde finnas draga nytta af Landt!uHarries afskaffande. — I enlighet härmed innehåller äfven Kongl.
Betänk. WatteilS ledning öfver annans mark, om ändring och förtydligande al stadgandet i 6 kap. Byggninga-balken i fråga om dikning och vattens afledande af egor. Motion N:o 349. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. N:o 7. R. St. undcrdån. Skrifv. Waltenverk, angående dess anläggande af sådant. Se Qvarnoch vattenverk. Wederhäflighetsbevis för lånesökande i Diskonten. Se Bankoreglemente. Wermdön och Jerla, angående utläggning af vägen mellan. Se Jerla. 92 Wernamo distrikt i Jönköpings län, angående löneförhöjning för Provincial-läkaren derstädes. Motion N:o 78. Slats-Utsk. Utlåt. Wesan, om lånebidrag af Staten till uttappning af sjön Wesan i Blekinge. Motion N:o 376. Stats—Utsk. Utlåt. N:o 141. R. St. undcrdån. Skrifv. Westerbottens län» om anslag af 50,000 R:dr af inflytande bränvinsbränningsafgilten till understöd för odlingsföretag derinom. Motion N:o 243. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 141. Westra Härad af Jönköpings län, om förhöjning i lönen för Provincial-iäkaren derstädes. Motion N:o 344. Stats-Utsk. Utlåt. Veterinär-inrättningen i Stockholm, om anslag till lön åt ytterligare en lärare dervid. Motion N:o 368. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 B STOCKHOLMS HÖGSKOLAS JEPJDISKA BIBLIOTEK H A N G TILL L £ m IBBIKSMSVASUNIHf vid Lagtima Riksdagen i Stockholm Åren 184T och 1848. TREDJE SAMLINGEN. Constitutions-Utskoltets Memorial, Utlåtanden och Bet än kandell. Konstitutions-Utikottets Memorial, IV:o 1. 1 N:o ..
N:o 47» i anledning af väckt fråga om anslag af allmänna medel till aflönande af en Djurläkare i hvarje Län; N:o 48, i anledning af väckt fråga om en större och en mindre Sädes-Torkinråttnings uppförande på all;nän bekostnad. S, D. Föredrogos å nyo och biföllos följande Lagsam t Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottens, den 1 dennes, afgifna och, den >6 derpåföljde f, m, på bordet lagda Utlåtanden: Nso 43, i ättledning af ytterligare väckt fråga ICO Prof, Utdrag dan 3o Julli 1829, om rättelse och ändring i Kongl. Texan på ari* vade för Landtmäteri-Förräuningar, af den 5 Ju-* lii 1827; N.o 44» > anledning af väckt fråga om Stad-* gande af en Lag till förebyggande af vederbpran*» de Tjenstemäns egenmägtiga förfarande vid Jord-* ransakningar, samt om upphäfyande af Kongl; Cit-* eulaire-Brefvet den t October i8o4j angående för^ medlings återgående, S. D. Vid förnyad föredragning bifölls Lag-, Utskottets, den 17 sistlidne Junii, under N:o 74, afgifna och, den 19 dennes f, m„ på bordet lag-* da Betänkande, i anledning af åtskilliga Motioner, rörande granskning af det utaf Lag-Comitén ut-** arbetade förslag till Allmän Civil-Lag samt om denna Comités fortfarande eller upphörande, S.
Hr Stuart: Den siste talaren har yttrat, att om alla erforderliga upplysningar skulle meddelas, blefve det nödigt att helt och hållet afskrifva räkenskaperna. Jag har just anmärkt, att TJtsk. blott låtit afskrifva räkenskapscolumnerne, utan att vidare upplysa förhållandet med de upptagna posterna och de granskade fonderna. Om det verkligen är brist på kunskap hos Utsk. huru en revisionsberättelse bör uppställas, som föranledt dessa bristfälliga och ofullständiga betäukrn, så skulle jag vilja råda Utsk. att taga kännedom om 1827 års statsrevisorers berättelser, hvilka skulle kunna tjena Utsk. till ledning och efterrättelse vid en troligen behöflig ytterligare granskning af ifrågavar. redogörelser. Mina anmärkntr torde verkligen vara sådana, att de kräfva en närmare upplysning från Utsk., såvida man icke skall misstänka, att högst anmärkningsvärda oriktigheter vid såväl redovisningen som revideringen ägt rum. Jag fÖrblifver derföre vid min begäran om återremiss. Hr Dalman: Jag beklagar, om Gr. Gyldenstolpe lika besynnerligt uppfattat, som han upptagit till besvarande de anmärkntr, jag framställt; ty han har verkligen svarat på hvad jag alldeles icke anmärkt. Jag har icke klandrat, att Styrelsen, på sätt som skett, användt medel till gevär. Jag bar blott trott, att Representationens uppmärksamhet borde fästas derå, att Styrelsen till nämnde behof äger medel på ordinarie stat, samt altså ansett Utsk. hafva bort relevera, huru obefogad den klagan varit, som Regeringen uppstämt öfver Ständernas njugghet i berörde hänseende, då föregående års räkenskaper factiskt visa, att tillgång verkligen funnits utan extra anslag. Samma förhållande äger rum i afseende å beväringens beklädnad.
Reglemente för dem af Judiska Nationen, som vilja hit i Riket i?ifiytta och sig här nedsätta 3 eller redan med vederbör - IDm 5 Juli. 569 der bor ligt tillstånd inkommit, och härstädes bosatte åro. * 1. §. Hvar och en främmande Jude skall oföriflrdjeligen och sist inom åtta dagar efler ankomsten till Biket, anmäla sig hos Konungens Befallningshafvande uti första anländnings-orien, samt hos honom inlemna sina Pass och Betyg, ®m dess frägd och ärende, hvilka Betyg af dea ©rtens Judeskaps-Älds;a, der Juden sednast haft sitt hemvist, böra vara utfärdade, samt af vederbörande Magistrat bestyrkte. Inkommer någon Jude i Biket, antingen ■utan Pass och Bevis om dess goda frägd, eller ock dessa bevis skulle finnas opålitliga eller icke ländande till Judens förmon, bör Konungens Befallningshafvande en sådan genast utur Biket förvisa. Men är inkommande Jude försedd med sådana bevis om dess frägd. att dervid ej är något att påminna, blifve han då genast af Konungens Befallningshafvande förpassad till den af de till etablering för Judiska Nationen utsedda Städer, dit Jude sig förfoga vill, och skall i samma Pass införas, att innehafvaren, under påstående resa, hvarken i Städer eller på Bandet må idka någon handel elleij varuhy te, under hvad förevändning det vara må. 2. §• ' Enär Jude till Privilegierad Stad ankom-imt, gifve han dä iaoin Sex veckors tid efter ankom - Deri 5 Juli. ankomsten hos Magistraten tillkänna, om han sig derstädes eller i annan Privilegierad Stad nedsätta vill, eller ock återgå ur Riket.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels afslag å förev.de Betänk., framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till detsamma, hvartill svarades många ja och nej i blandning, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo med många och starka ja, blandade med många nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Gr. Björnstjerna begärde votering. Upplästes och godkändes följande förslag till voter:s-propos.: »Den som bifaller Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ts Betänk. N:o 37, i ani. af väckt motion, rörande tiden för auktioners hållande på landet, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner nej, afslår R. o. Ad. ifiågav:de Betänk.» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja—49. Föredrogos och biföllos Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 17 och 21 dennes på bordet lagda Betänk:n: N:o 38, i ani. af väckt motion (N:o 277) om ändring i gällande författningar rörande skyldighet för rusthållare att hålla klippare; och N:o 39, i ani. af väckt motion (N:o 264) i fråga om rättighet för egare af hemman, hvarvid gästgifveri-rörelse är förenad, att samma rörelse sig afsäga. Föredroes och bifölls Stats-Utsk:ts den 21 dennes bordlagde Utlåt. N:o 31, i ani. af K. M:s Nåd. Propos. ang:de pension från allm. indragnings-staten åt Justitie-rådet m. m. Axel Fredrik Gyllenhammar. Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Stals-Utsk:ts den 21 dennes bordlagde Utlåt:n: N:o 32, i ani. af Iv. M:s Nåd.
När det är utredt och hittills icke vederlagdt, att K. M:t eger till sin disposition medel för det afsedda ändamålet, torde det väl medgifvas, att R. St:r icke böra ytterligare bevilja anslag dertill. Jag anhåller om bifall till Utsk:ts hemställan. Hr Lagerhjelm, Gustaf Reinhold: Då Stats-Utsk:ts Ordf:de begärde ordet för att lemna upplysningar ang. detta ämne, var jag alldeles öfvertvgad om, att någon diskussion härom icke vidare skulle behöfvas; men jag får förklara, att jag icke alls blifvit upplyst af Gr. Posses anförande. Stats-Utsk:t har i hela detta Betänk, ganska positivt kommit till sina beslut, men det har synts mig som om i motiveringen deraf premisserna icke stå i full öfverensstämmelse med konklusionerna. Jag vill icke framställa något yrkande om ogillande af Utsk:ts hemställan, emedan jag icke tror, att något dermed skulle vinnas, men jag kan icke underlåta att anmärka, det Utsk:t icke behöft såsom motiv för sitt afstyrkande af motionen anföra, att inqvarteringspenningar åt militära löntagare, som sakna karaktershus å sina boställen, utgå af militie-boställskassan, ty detta har hela arméen förut sig väl bekant. Deremot har Utsk:t icke yttrat, sig, huruvida de från nämnde kassa utgående inqvarteringspenningar kunna anses vara tillräckliga, hvarom.just här är fråga och tvist kan uppstå. Jag vill icke rigta några anmärkningar mot Utsk:t för det beslut, hvartill det kommit, ty om jag skulle hafva deltagit deri, hade jag utan tvifvel fattat enahanda, utan derföre att Utsk:t för sitt beslut icke åberopat det rätta skälet, hvilket, enligt min tanke, är att K. M:t nedsatt en Komité, som kommer att behandla såväl denna fråga, som andra med den sammanhängande. Jag får anhålla om bifall till Utsk:ts hemställan. Frih. Greutz: Jag får beklaga, att den siste värde talaren, som äfven tillhör indelta arméen, icke lemnat mig det understöd, jag hoppats.
Ändamålet med en af så väl Justitias-Ombudsmannen som Utskottet nödig ansedd förändring af Lagen i denna del, bar endast varit att få bestämdt uttryckt, det omförmälde brott bör, utan afseende på det tillgripna godsets värde, bestraffas, enligt hvad längre fram i §:n säges, lika med andra resan stöld; och Utskottet tror, att den senare lydelsen bör antagas, emedan den eger företrädet af en större tydlighet framför den förra, hvilken, ehuru öfverensstämmande med det uttryck, Lagen på andra ställen nyttjar vid sådana tillfällen, då tillgrepp, genom serskilda omständigheter, är qvalificeradt att heta stöld, likväl möjligen kunde, på sätt förhållandet är med nuvarande lagtexten, så förstås, att endast snatteri-bot skulle ådömas, derest det tillgripna ej öfverstiger tio daler. 4 Lag-Utskottets Utlåtande, N:0 "]5. Den andra skiljaktigheten består deruti, att Juslitias-Ombudsmannen funnit §:s slutmening böra oförändrad lyda sålunda: ”Och den, sorn var lockad eller buden att stjäla, straffes sorn annor tjufj der han till mogen ålder kommen är”; hvaremot Utskottet föreslagit följande ordställning: ”Den, som var lockad eller buden att stjäla eller snattaj anses> på sätt lag förmår.” Enligt hvad i omförmälde reservation erinras, borde lagtexten tydas sålunda, att öfvermage ej skall straffas för olofligt tillgrepp, i fall han dertill blifvit lockad eller buden; och Herr Ribbing har yttrat, att bestraffning först borde ega rum, om brottet förnyades; men då ansvar för stöld af öfvermage blifvit utsatt i ett annat lag-rum, nemligen 5o Cap. i §.
Upplästes och Iades på bordet nedannämnde inkomna betänkanden och utlåtanden, nemi. från St a t s-Utskottet: N:o 25. ang:de indragning af Vexel-controllörs-befattningarna; N:o 26. i anledn. af K. M:s Nåd. Propos., ang:de afskrifning af några Statsverkets fordringar hos hospitalsfonden och curhusen i Södermanlands samt Götheborgs och Bohus län; N:o 27. med förslag till sammanjeinnkning i RiksStts skiljaktiga beslut, rörande Talmännens ersättning för egna riksdagskostnader samt allöningen till Ståndens och Utskottens cancellier; N:o 28. i anledn. af Wisingsö hemmansägares und. ansökning om nedsättning i lösen för dagsverken till Wisingsborgs Kungsgård; N-'o 29. i anledn. af K. M:s Nåd. Propos., ang:de försäljning till skatte af de till ekplantering anslagna Bispmo - D e ii 7 April. 39 tala Kungsgård och tvenne under Wisirigsborgs Kungsgård lydande hemman, saint om inköp för ekplantering af jord å Wisingsö; N:o 3o. angrdeafskrifning i Skara stads räkenskaper af deri balancerade båtsmans-vacancemedel; N:o 31. i anledn. af väckt motion om frihet för Immetorps hyttelag, i Carlskoga härad, att lill K. M. och Kronan erlägga tionde-tack jern; N:o 32. ang:de försäljning till skatte af alla indragna Adelsfane-boställen; Allm. Be sv. och O e con. U t sk o 11 e t: Nio g. i anledn. af väckt fråga 0111 uppförande af en bro öfver Dalelfven i trakten af Gysinge bruk; N:o 10. i anledn. af gjord motion om högre arfvode till nämndemän för deras förrättningar i tjensten; N:o 11. i anledn. af väckt fråga om upphörande af II. K. o.
Äpplena skalas, skäras i skifvor, kokas med hvetebröd, socker, kanel, citronskal och vatten. Något vin tillsättes, soppan får ännu ett uppkok och drifves genom hårsikt. Sättes å nyo öfver elden att blifva het; om så behagas, tillsättes något citronskal, och soppan serveras med rostadt hvetebröd. O. H. B. Ny handväfsapparat af svensk tillverkning. Under de sista fyra månaderna har den utländska handväfapparaten, som vi några gånger omtalat i vår tidning, haft stor afsättning och vunnit många loford uti alla delar af riket, men nu ser det ut som om dess tid vore förbi. V i hafva nämligen nu sett och profvat en apparat af svensk uppfinning och tillverkning, som på alla sätt vida öfverträffar den förra, och det är glädjande att ytterligare hafva bevis på, att vi ej i fråga om uppfinningsförmåga här hemma stå efter de större nationerna. Den nya apparaten, som är mycket omsorgsfullt tillverkad af uteslutande metall, d. v. s. polerad och delvis förnicklad messing, gifver ett intryck af soliditet och hållbarhet samt är i det hela mera smakfull än den förra. Konstruktionen är helt annan och förenklar arbetet betydligt, apparaten är i sig själf mycket värdefullare och måste, enligt vår uppfattning, kosta 3 ä 4 gånger mera i tillverkning än den förra, fastän försäljningspriset är detsamma, nämligen 2: 50. Arbetet utföres på den svenska apparaten både lättare och bättre, och vi äro förvissade om, att den kommer att bli till stor nytta i alla hem och snart lika nödvändig for husets bästa som symaskinen. Äfven denna nya handväfapparat försäljes genom hrr Percy F. Luck &amp; C:o, Stockholm. H e l s o v å r d. Om fötternas vård. I Österlandet hör fottvagningen ännu i dag till de dagliga behofven och utöfvas fortfarande som en vänskapstjänst. Men hos oss, liksom öfver hufvud hos de bildade kulturfolken, tänker man sällan därpå, ehuru den är en af hufvudfaktorerna för vår helsa. H y och hår, skägg och tänder och äfven naglarne vårdas ofta med en omsorg, gränsande till öfverdrift, under det man endast sällan tän283 öfverflodiga skotten afskäras. Till omker på fötterna.
När han om aftnarna kom in efter arbetet, talade han icke som förr med henne. Han åt maten under tystnad och satt sedan länge i tankar på sin stol mellan bordet och väfstolen. När han var sysselsatt med sitt arbete, gaf hon akt på, att han ibland plötsligt upphörde därmed och långa stunder stod och stirrade framför sig, som om han ej kunde komma ifrån något, som han tänkte på. Hon vågade ej fråga honom, hvad det var, ej ens låta honom förstå, att hon märkt något. Men hon gaf akt på honom i tysthet, och för hvar dag blef hon alt oroligare. Hon visste ej hvarför, men det föreföll henne ibland, som om hon lefvat slut, och som om något skulle inträffa, som med ett slag skulle förstöra, alt hvad dessa åren byggt upp. Hvad tänkte han på? Hvad var det? Hon lofvade sig själf dag ifrån dag, att hon skulle söka sig ett tillfälle, för att riktigt utfråga honom. Men när hon trodde sig ega mod, fann hon intet sådant, och när tillfälle någon gång yppade sig, svek henne modet. Det var en sommarafton i juli. Det var ljumt i luften, doft af nyslaget hö, af blommande klöfver och lindar, ljud af koskällor, af kreaturens råmande, och borta från landsvägen hördes ett kort, skarpt hundskall. Anna hade nyss varit och mjölkat. Hon kom långsamt gående från ängen med den tunga mjölkspannen i högra handen, gick öfver fältet, där rågens ax, som redan började gulna, tungt hängde ned, gick in genom grinden, som förde till ladugårdsbacken, och skulle just vika förbi den stora halmdösen, som låg bredvid ladugården, för att genom den andra grinden komma upp till gården, när hon plötsligt stannade. Det var någon, som talade bakom halmdösen. Hon stod stilla och höll andan för att höra bättre. Det var hennes mans röst. Hon satte ned mjölkspannen och smög sig på tå närmare, i det hon tog skydd af halmdösen för att osedd kunna höra, hvad som talades där bakom. När hon kom närmare, urskilde hon tydligen två röster, och hon hörde, att den andra var en kvinlig, fast hon ännu ej kunde urskilja, hvilken det var.
– Det är hvarken grekiska eller hebreiska, min vän, utan en chiffer, som i allo hedrar riksrådet Skyttes skarpsinnighet och uppfinningsförmåga. – Och ni kan läsa den? – Detta papper gifver mig nyckeln till hemligheten. – Men huru i all verlden har det kommit i edra händer? – Jag fann det en natt på bordet i Drakes laboratorium och ansåg mig kunna taga det, i ersättning för de många förtroenden just rörande denhär betänkliga saken, hvilka han i sin blindhet velat skänka mig, men som jag tillbakavisat. I sitt exalterade tillstånd, under inflytelsen af vinets ångor vet han ej att hålla tand för tunga, så sluten han annars är, ehuru jag ganska tydligt låtit honom förstå, att det enda intresse, vi ega gemensamt, är det, som förenar oss vid degeln, och att ett förtroende, som jag ej begärt, icke binder mig att handla i enlighet med hans planer eller att förhålla mig overksam, om jag ogillar dem. Jag har varnat skurken ... varnat honom så skarpt, att jag ett ögonblick fruktade att hafva väckt hans misstankar ... Min ställning, fortfor Vanloo, idet han började gå fram och tillbaka genom rummet, – är falsk. Den roll, jag här spelar, anstår mig icke. Men jag måste fortsätta, tills sorgespelet är slutadt. – Hvilken ömklighet! fortfor han efter en stunds tystnad. – Jag har med forskande blick vandrat genom detta samhälles höjder, och hvad har jag funnit? Idel svaghet, lumpenhet och egennytta hos de män, som stå vid statsskeppets roder. Derigenom är det möjligt, att en flock äfventyrare, djerfvare än de, men af ännu sämre sedlig halt, utan egen makt och utan stöd hos folket, våga gripa efter väldet. Så kunna i vår tids samhällen några få orena, kraftlösa händer leka med det heligaste: med nationernas lagar, och åtminstone skenbart länka deras öden. Huru annorledes hos de antika folken! Greklands stater voro icke större, än att hvarje samhälle kunde känna sig såsom ett helt, hvarje samhällsmedlem såsom en icke betydelselös del af det hela.