Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För hans seder medför hans husliga lif inga vådor, men väl lifvet på Gäslgifvaregårdar och i stora folksamlingar, såsom på auetioner, marknader, skallgångar, med mera; och det har visat sig att sjelfva husföl hörén, dessa religiösa sammankomster, föranledt lill dobbel och dryckenskap. Småländska nationens böjelse för Soldallifvet omtalas i slutet af denna artikel utaf förra Berältelsen, och den krigiska andan har sedan icke förkolnat. Den röjer sig uti lättheten alt recrutera linie-lrupperne och i begäret att blifva approberad vid Bevärings-mönslringarne. Den som då undandrager sig och af en eller annan orsak slipper undan, han kallas af sine jemnårige Krono-vrak. 3:o Näringar. Åkerbruket, sorn blifvit hufvudnäring, sedan brännvins-bränningen började drifvas i stort, vårdas öfver allt ganska väl. Gödsel-samlingar och kalk-composler ingå nu nästan öfver allt, de förre äfven bland allmogen, uti medlen att uppdrifva vegetationen. Den fordrar dock täta regnskurar, om missväxt skall undvikas å den torra och sandiga jorden, och sjelfva poläterne, hvilka i början ansågos växa ulan både gödsel och regn, blifva thy förutan nu mera både få och små och hafva således naturalisera! sig lill likhet med ortens öfrige jordprodukter. Vid sin gamla åkerbruks redskap förblifver allmogen heldst och låter Slåndspersonerne försöka nyare tiders uppfinningar. Den lillegnar sig nog med tiden dessa, om de pröfvas goda, och man har börjat att årligen i Maj månad utställa en exposition af n}rare redskap vid Landshöfdinge-Boslället Ryhof, der de beskådas och försökas. -— Varandes dessa expositioner talrikt besökta, äfven af den jordbrukande allmogen. Engelske Agronomen Steffens har besökt Länet och blifvit återkallad till nästa Sommar. Härad bar en eller flere Possessionater upptagit hans tid och sedermera begagnat denne i sin vettenskap djupsinnige mans råd och anordningar.
C. W. af Sillén. L. S, 186. Hr Sabelhjerta. 187. Häästesko. F:in. Frih. Cederström And. L. S. L. S. 193. Ad. Båck. CSvinhufvud. L. S. L. S. 3 20. 0. M. Fitinghoff. 313. Drakenberg. Xullm. i. D. p. Troil. L, S. 52 5- Den g Augusti 517 p - . — <• 325. Nils Henr. Akerfeltl Fullm. L. G. af Sillén1 Ii. S. L. S. 406. P. G. Netherwood. Tu. S. F:m, M. G. Staél v. Hollstein. L. S. '473. C. F. Coyet. 8Q1 F. Pahlman. L. S. L. S. '501. J. W. Rennerfelt. 51g. Carl Trafvenfelt, i L, S. L. S. 523* C. G. Rothlieb. 579- Kufver si johl. L. S. F:m. G. A. Bergenstrahle L, S. 673. Gyllenspetz. 678- Bildt. F.'m. Ulr. Gyldenstolpe. F:m. König Pehr. L. S. L. S, 745.' Adam Bruce. 756. Lindtman. Fullm. C. Silverstolpe. L. S. 771- Stahrenflycht. 776. Gyllenhammar'. Fullm. -N”. v. Stråle. Fullm. Sparre. ] L. S. L. S. 834. G. J. Staél v. Hollstein. 929. G. Grönhagen L. S. L. s. 1x04. A, Cronstedt. 1765. J. Adlerstråle. Vult <’• Steyern. Fullm. J. Ehrenhoff.
Hovrätten har heller inte under rannsakningen funnit den ringaste omständighet, som skulle tyda på att den av en ursinnig folkhop mördade Riksmarskalken Axel von Fersen eller hans syster grevinnan Piper, som blivit anklagade kan beslås med någon brottslighet. Så borde Riksmarskalkens minne och hans syster få offentligt försvar mot den lömska tillvitelse de blivit utsatta för. Det smärtsamma lidandet, som kronprinsens oförmodade död åstadkommit hos Oss, skulle varit Oss alldeles odrägliga, om Hans död haft onaturliga orsaker. Stockholms slott den 9 november 1810. CARL Beslut, samtyckt och föravskedat på allmänna urtima riksdagen i Örebro, som slutade i Stockholm den 12 november 1810. Vi gör veterligt, att sedan Vår Nådige Konung Carl XIII behagat kalla oss till urtima riksdag genom brev av den 1 och 28 juni i år, för att stadga tronföljden, efter Sveriges kronprins Carl August högst beklagliga frånfälle och rådslå över rikets angelägenheter, har vi varit samlade den 23 juli i Örebro. Vi har haft överläggningar om viktiga ämnen vilka dels genom propositioner och dels inom riksstånden i laglig ordning väckta och stannat i följande beslut. Den 30 juli har vi mottagit konungens berättelse, om vad som tilldragit sig sedan senaste riksdag och propositionen om statsverkets tillstånd och behov. Under livligaste bekymmer har vi tagit del av den våda fäderneslandet svävat i, efter kronprinsens frånfälle och då tronföljden åter blivit ledig. Vi skyndade oss att frambära svenska folkets sorg och vårt deltagande till konungen. Före vårt sammanträde hade oerhörda händelser i Sverige inträffat, som för ett ögonblick störde samhällsordningen och nödgade konungen vidtaga sådana åtgärder till det allmänna lugnets beskydd, som gjorde att vi inte kunde träffas på vår vanliga samlingsort. Vi frambar vår tacksägelse till konungen för de visa och vårdande anstalter, som han vidtagit, så att vi här med trygghet kunnat överlägga om fäderneslandets angelägenheter. Kungen har meddelat hemliga utskottet landets förhållande till främmande makt och infordrat utskottets råd i frågan om ny tronarvinge.
Då på detta rum en hvar äger att utan någon inskränkning uttala sitt gillande eller ogillande af de förslag, som framläggas, erkänner jag härigenom, för min del, det väl grundade och af samhällsförhållandenas närvar, tillstånd högt påkallade behof, sorn legat till grund för den K. propos:n, hvilken, bifallen eller afslagen, alltid för mig kommer att utgöra ett ojäfaktigt bevis, att Regeringen med sann och grundad statsceconomisk blick, vid denna propositions aflemnande, bedömt landets verkliga tillstånd och behof samt föreslagit den enda för närvar, verkställbara åtgärd för detsaminas afhjelpande. D c 11 3 Februari f. m. 61 Gr. Frölich, Dav., anförde skriftligen: Jag börjar med att öppet förklara, att jag i denna fråga ämnar rösta i enlighet med Hr af Billberghs reservation. Sådan den under denna form framstår, är den en bland de mest enkla, billiga och på statens reguliera linancesystem minst inverkande frågor, som någonsin yppats. Striden derom borde altsä vara ingen eller högst foglig, om den nemi., skiljd från den tillsats, som oppositionel politik eller financiel halfupplysning deri vill inmänga, blott betraktas såsom ett medel i statens hand att upphjelpa en stor dass af medborgare, utan den ringaste våda för det hela.
Vi veta alla, att då antagandet af 72 §. var under beredning i början af riksdagen, hade en magt, som syftar att rycka åt sig allt, att neddraga allt inom popularitetens område — jag menar journalismen —. föresatt sig att undertrycka och sönderslita detta grundlagsförslag, och medlen, som användes, voro: utkastade misstankar, varningar, hotelser. Hvad framställde tidningarna den tiden? Jo, att 72 §. åsyfthde att gifva Regenten tillfälle till personlig inblandning i alin våra financiella förhållanden; och ett dagblad gick så långt, att det förespeglade. Den i Juli f. m. j3 huru vi skulle nödgas hos cabinettskammarherren förfråga oss, om våra discontlån beviljades. Jag var för §:s antagande och tror i denna stund, att det är en olycka för landet, att den blef afslagen; jag vände mig derföre — och jag vet med visshet, att flera ledamöter af de andra Stånden gjorde detsamma — jag vände mig till en af Ministerens ledamöter. Mina Hrr! Jag har lefvat länge och minnes tider af flerfaldigt ministerielt inflytande; jag minnes Armfelts, JReuterholms, Wachtmeisters, af Ugglas’, och med ett sannt uttryck af vördnad och högaktning gör jag den man, om hvilken jag nu talar utan att vilja nämna honom, den rättvisan att vara den ädlaste af alla, som ägt ett sådant inflytande. Till honom gingo vi och säde: Sådana misstankar äro framkastade, och vi, som mena väl, förklara, att om de icke blifva undanröjda, måste vi votera nej; undanrödj dem derföre och liaf förtroende för Ständerna, så skola troligen alla bifalla. Jag är ej berättigad att antaga, att detta värt steg var det, som föranledde banklagsförslagets aflemnande till Ständerna; men sanning är, att två dagar derefter sade mig samme ledamot af Ministeren, att han framställt saken för Konungen och att K. M. dertill loyalt svarat: Å ja, hvarför icke?
Af manliga violinister kommer måhända Eugène Ysaye henne närmast deri, utan att doek kunna frambringa en sådan egendomligt fint poetisk verkan som fru N. med sin delieiösa » Berceuse slave », en af perlorna i hennes rika juyelkrans, på violinen framandad med en nästan ödmjuk innerlighet, en smältande vek ljufhet, en musikalisk omedelbarhet, som bar det borna geniets sköldemärke. Man har sagt, att fru N. icke besitter den lätta obesvärade teknik, som den belgiska skolans koryféer, hennes passageverk är mera tungt, säger man. Men man glömmer dervid, att hon också är mera ärlig än dessa ofta nonchalanta stråkhoppare, och att hennes teknik med all sin » tyngd » likväl förmår ge liffulla och humoristiska intryck af långt kraftigare natur än desse nervöst öfverretade herrar. Det är något friskt och sundt hos Wilma Neruda * såväl då hon talar det stränga allvarets högstämda språk hos Beethoven och Bach, som då hon leker med i skämtets mest yrande hvirflar i kompositioner af yngre datum. Och denna friskhet är synnerligen att sätta värde på i vår tid, då » la grande nevrose » dessvärre gör alltför stora härjningar inom alla möjliga konstgrenar. Af gamla bravurnummer, som fru N. här spelat, då hon var ung flicka i tiden, var » Lyktgubbarnes dans » ett kärt återseende. Man ihågkom den unga graciösa violin-elfvans (den tidens Tua i förbättrad upplaga) roliga föredrag af detta kostliga nummer, der man tycker sig se roliga små lyktgubbar som blänkande stjernblixtar hoppa upp och ned, jagande hvarandra i tokstollig ifver, komma trattande den ena efter den andra, den ena på den andra, en liten kullerbytta här, en liten kullerbytta der, upp och ned, ned och upp hela tiden, oafbrutet, oafbrutet — allt i den stilla, svarta natten.
Rätten tillkänna; stände honom fritt att, inom en månad derefter, å sin vederpart till samma Rätt uttaga stämning: gitter han, sedan så stämdt är, bevisningen fullgöra; förfalle Nämndens beslut, så vidt det på kärandens rätt verkar, och läte Rätten Nämnd ånyo väljas. §. 22. Skulle någon, som i serskild Nämnd suttit, vilja betalning derför laga; då må han hos Rätten det anmäla; och lägge Rätten honom till så mycket, som emot hans verkliga kostnad för den förrättning svara kan. Den ersättning skall gäldas, på sätt i §. 26 föreskrifves. §. 23. Efter det, genom träffad öfverenskommelse eller serskilda Nämndens, på sätt i §. 18 sägs, parterne meddelade beslut, ersättnings-beloppet bestämdt blifvit, böra, inomen månad, såvida jorden eller lägenheten redan är afträdd, medlen till den, som vederbör, utgifvas eller hos Konungens Befallningshafvande nedsättas. Är icke jorden eller lägerdieten redan afträdd; vare den, som användandet yrkat, skyldig att, inom den för afträdandet utsatte tid, medlen utgifva eller nedsätta, efter hvad nu sagdt är, eller ock, derest samma yrkande nedlägges, härom, inom sex veckor ifrån det Nämndens beslut meddelades, men inom afträdesliden, derest den förr infaller, gifva vederparten bevislig underrättelse, eller ock inlemna skriftlig anmälan till Rätten eller Domhafvande!*; och skall, så snart betalning eller nedsättning af beloppet inom stadgad tid skett, vederbörande hafva rättighet att, utan hinder af talan, som efter §§. 20 och 21 töras kan, jorden eller lägenheten genast tillträda. Intecknad fordran varde från den ersättning, sons jordens eller lägenhetens egare tillkommer, afdragen och, inom den för betalningen sålunda bestämda tid, serskilt erlagd till fordringsegaren, eller nedsatt hos Konungens Befallningshafvande, med utfäst ränta, beräknad till denna tids utgång. Fördröjes utöfver nämnde tid betalningen, och har ej, oberoende deraf, blifvit om verkställighet förordnadt af Konungen, efter hvad i §.
Afven skulle dä npbörden blifva mindre tryckande, dä mänga allmänna medel upbäras, försvinna från provinserne 3 å 4 månader samt återsändas dit äfvensom andre för kommunerne gemensamma medel kunde göras fruktbare. 5:o Genom ett sådant utbildadt Finance-system, skulle äfven vid de tillfällen, då rörelse-kapitalet af en eller annan anledning behöfde inskränkas, detta kunna ske öfver hela landet, med mindre summor vid hvarje Filial-bank, och intressenterne sjelfve se behofvet af en sådan åtgärd och bedöma den affärsmässigt, 158 Den 21 Juni. samt genom siu beröring med Riks-banken och ledning af dess ombud i Filial-banken, tidigt inse och förekomma de vådor, för hvilka dess rörelse kunde vara utsatt, samt genom varning underrätta dem, som med Banken hade affärer, att iakttaga försigtighet ; G:o Vare man genom en sådan lagstiftning oberoende att antaga hvilket system, som af erfarenheten kunde finnas lämpligast, antingen att helt och hållet öfverlemna lånerörelsen lill enskifta omtankan — eller att låta den besörjas af Riks-banken, eller skötas af dessa båda gemensamt — öfvergången vore lätt, då man med säkerhet kunde bedöma det rätta som ännu torde vara oafgjordt med fullständig visshet; 7:o Anser jag genom den angifne gemensamheten, Fäderneslandet vara betryggadt från tyngden af det ok, som lätteligen kunde påläggas, genom den penninge-aristokrati, hvilken tydligen kunde utbilda sig och äfven på en ganska naturlig och reglementerad väg skulle upstå genom en sådan öfver hela landet från Riksbanken afskiljd penninge-rörelse. Uti ett kapitalfattigt land, der räntan icke är fri, och således ingen tällan emellan långifvare genom nedsatt ränta, kan ega rum, blifver penningen mäktig, och med några mill. planmässigt distribuerade, och invecklade uti rörelsen, som deraf fått behof, skulle det synas mig, att genom indragning deraf och låntagarens deraf följande förlägenhet af utländskt eller inre partiers intresse, fäderneslandets väl kunde sältas på spel, under skyddet af de kapitaler, som från Riks-banken utgått, utan dennes delaktighet och kontroll uti förvaltningen.
Denna fråga torde särskildt förtjena Ståndets upmärksamhet under en tid, då man så ofta hör talas om poströfverier, hvarigenom årligen postverket förlorar flera tusende rdr, och ännu mera ömmande förluster vållas inom sedlighetens och den allmänna säkerhetens område. Det är af vida mera vigt, att på hvarje sätt kunna förekomma brott, än att straffa de begångna! Genom vanan att begagna dessa vexlar eller anvisningar på mindra valörer, öfvertygas småningom den stora allmänheten om fördelen, ja, nödvändigheten af dessa öfverflyttningsmedel eller s. k. affairspapper, och härigenom vänjes äfven mängden att betala hvad den köper, antingen kontant eller med anvisning eller accepterad räkning. Man uphör småningom, att ständigt anticipera på morgondagen och att taga sina dagliga lefnadsbehof på kredit. Ja, vanorna äro nära nog vigtigare än grundsatser, åtminstone mäktigare. Detta yttrande kan möjligen framkalla ett ogillande; men det står dock fast, att menniskans upfostran må betraktas huru idealiskt man behagar; först då hon redan är ett stycke inne på odlingens bana, är det som hon bestämmes och ledes af högre idéer och grundsatser. Ifrån lärorna till vanan år ännu ett stort svalg. Men ifrån vanan till grundsatsen är vägen gifven, ehuru den då t. o. m. kan umbäras. Har man blott vanornas realitet, är det ganska lätt att bygga på med grundsatser. 200 Deri 19 November f. m. Talaren afbröts här genom ankomsten af Hr StatsRådet, K. m. St. af K. N. O., Johan August Gripenstedt, hvilken öfverlemnade 11 nåd. propos och 8 nåd. skrivelser fr. K. M. till R. St.
Ehuru detta nåd. tillkännagifvande från Konungens sida bör lemna grundadt hopp derom, alt Hr Juslitise Ministern har sig angeläget att, genom en från Högsta makten utgången propos., söka afhjelpa dessa hufvudsakliga brister, hvilket synes vara förenadt med destomindre svårighet, som lagberedningens fullständiga förslag till alla för ändamålet erforderliga stadganden redan för 3:ne år tillbaka blifvit till Konungen afgifna, har jag dock, för den händelse att en sådan nådig propos. skulle uteblifva, ansett mig skyldig begagna den enskilda motionsrälten för framställningen af det förslag att, för tillvägabringande af en saknad enhet i Lagstiftningen samt till undanrödjande af de skiljaktigheter, som, med afseende å egendoms natur samt testamentsgifvares stånd och hemvist, för närvarande i lagstiftningen förefinnas, testamentsrätten måtte för framtiden bestämmas sålunda: Alt, med uphäfvande af 17 Kap. A.B., K. Förordmn och Förklaringen af d. 19 Augusti 1762 och d. 4 Febr. 1801 samt 12 § i R. o. Ad:s privilegier d. 16 Oct. 1723, nyssnämnde kapitel måtte erhålla denna förändrade lydelse: § I Ej må någon genom testamente bortgifva mer än hälften af sin qvarlåtenskap, der bröstarfvinge finnes. Andra hälften falle bröstarfvinge till: Den hälft kallas bröstarfvinges laglott. Ej heller må den, som häfver bröstarfvinge, genom testamente så förordna om sin egendom, att bröstarfvinges räjt till afkomst eller nytta af hvad i hans laglott räknas bör, derigenom inskränkas. Den 30 December e. m. 333 § 2. Finnes ej bröstarfvinge, (lä må man ali sin egendom genom testamente bortgifva. § 3. Testamente må ej tagas af bo oskifto, utan af dens del, som gifvit häfver. § 4. Har någon i testamente gifvit mer, än lag säger, varde testamentet, då tvist upstår, rättadt efter lagen och gånge för öfrigt i verkställighet.
Skatteköp af annex-, mensaloch stomhemman. Se Annex. — af fjerdingsmans-boställen, angående. Se Fjerdings-boställen. Skatteväsendets förenkling m. m. Se Beskattningsväsendet. Skattkammare för riket, angående samlande af medel till bildande af en. I. 163. R. 164. IV. B. 347. A. 354. Skeppsombudsmannen vid Stockholms Sjömanshus, angående arfvode till. I. 410. R. 494. V. B. 139. Å. 159. IX. E. 600. Skjuts, kronooch krut-transport, angående dess skiljande från jordbruket. Se Kronooch kruttransport-skjutsen. Skjutsnings-anstalterna i riket, angående förändring i föreskrifterna derom. lil. B. 219, 283. A. 312. IV. E. 118. Skjöldebrand, Cati Fredrik, yttrande. Skjöldebrand, Friherre Knut, yttrande. I. 168. Skjöldebrand, Grefve August Fredrik, yttrande. Skiftesstadgan 2 Capitlet 1 § samt Kongl. Kungörelsen den 9 Juni 1832, om ändring af. I. 187. R. 188. Se vidare Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 43. Skiftesverket i riket den 4 Maj 1827 samt Kongl. Kungörelsen den 9 Juni 1832, om ändring i 1 § 2 Capitlet af Kongl. Majus Stadga om. I. 447, 529. R. 531. Se vidare Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 43. Skillingssedlar, angående upphörande af deras utgifvande från Banken. Se Sedlar. Skogman, Carl David, yttrande. V. 196, 254. Skogshushållningen i Riket, angående behofvet af en lag rörande. I.
Hvar och en, som sjelf inlemnat recommenderade bref på härvarande PostContor, lärer ock till äfventyrs erfarit, att man blir olika taxerad; att man på eftermiddagarne får betala 4> 8 å 12 sk. B.’co mer an på förmiddagarne för dylika bref. I allmänna Tidningar, har PostDirectionen blifvit uppmanad att å Taxorna bestämma priset för recommenderade bref; och man begriper ej, hvarför icke så skett, om icke för att medgifva en slags sjelftaxering. 4:o Qvitto å recommenderade bref bör af ingen annan än ansvarig ordinaire Betjening vid PostContoren meddelas, och således icke af Extra Ordinarier, som nu ofta händer; och slutligen 5:o Ben 19 December e. m. 5:o Att minimivaleuren å de Transportsedlar, hvilka in specie få recommenderas, må bestämmas till 10 R:dr, enär sedlar å 5 R:dr, sorn af Herr Grefven omnämnas, för närvarande icke finnas. Detta mitt vördsamma Anförande, anhåller jag måtte få åtfölja Grefve Spens’s Memorial till vederbörligt Utskott. Friherre Carpelan, Wilhelm, hade inlemnat ett så lydande Anförande: Uti Höglofl. Ridderskapets och Adelns Plenum den 10 i denna månad har en värd Ledamot Herr Grefve Spens framställt åtskilligt rörande Postverket, hvarvid jag anhåller att mig ina tillåtas få aflemna några upplysningar. Grefve Spens har föreslagit, såsom den lämpligaste controll på Postförvaltarne, att, så snart posten vore afgången, en charta öfver de afgångne brefven skulle inlemnas till Magistraten i Staden eller Kyrkoherden å landet, för att i Rådstufvu-förstugan eller Sockenstugan förblifva uppsatt en viss tid, hvarefter dessa Chartor borde blifva de, hvilka af controllerande auctoriteter inom Postverket jemfÖrdes med dem, som ankomst-ortens Postmästare hade rjvitlerat. Derigenom förmenar
Denna återremiss måtte väl afse ändring i de gjorda förslagen, men kan, i min tanke, icke tydas såsom en anmodan till Utsk. att upgöra en ny författning, på sätt PresteSt:ts inbjudning åsyftar. Jag kan således icke finna annat, än att Gr. Sparre har rätt i sin åsigt, att det vore alldeles olämpligt att antaga inbjudningen. Hr Cederschjöld, Gustaf: Det sätt, hvarpå en del ta lare upfattat frågan, eller såsom skulle man genom inbjudningens antagande ändra beslutet om återremissen, är, i min tanke, icke det rätta. Jag tror, att motiverne för återremissen qvarstå alldeles oförändrade, men jag tror derjemte, att LagUtsk. ganska väl behöfver en påminnelse, en påstötning, för att komma i rörelse. Jag fruktar, att denna fråga är afsedd att begrafvas, på sätt Utsk. gjort med flera andra frågor under de sednare Riksdagarne, och för att i min mån söka förekomma detta, yrkar jag bifall till inbjudningen. Frih. Raab: Jag skulle visserligen kunna till vederläggning uptaga hvad Hr Printzensköld här anfört, men jag vill dermed icke uptaga tiden, utan inskränker mig till att begära prop. på det beslut, att R. o. Ad:n, efter de uplysningar LagUtsk:s Ordf. meddelat, lägger inbjudningen till handlingarne. Hr Cederschiöld: Jag skulle gerna ingå på Frih. Raabs 492 Den 16 November. förslag, såvida LagUtsk:s Ordf:de derjemte vill utlofva, att sedan Utsk. fattat definitift beslut i frågan, Betänk, derom äfven kommer K. St:r någorlunda i tid till handa, och att detsammas expedierande ej upskjutes, för att kunna uti motiverna inflicka en massa med fraser, som till ingenting tjena. Jag skulle vilja till Utsk:s studium rekommendera 1828—1830 årens LagUtsk:s Betänk., så att Utsk. må lära sig, huru ett Betänk, bör skrifvas, utan att R.
Tapeter af papper; se Papperstapeter, Tapetborder; se Papperstapeter. Taskböcker; se Portföljer. Expeditions-UIskottets Förslag till tind. Skrifvelse, IV.-o 712. 497 Tullvärc e. Qvantitet Införselstull. Banko. för tullberäkningen. Banko. li;dr sk. r:st Tegel: Tenn:i oarbetadt, samt arbetadt, gammalt 1 skålp. — 12 " 8 16 och sönderbrutet 1 lisp. - 20 36 arbetadt nytt: olackeradt 12 — 1 lackeradt Tobak: 1 tunna 44 — 18 8 — *13 sk.J bl;'d> Maryland?- > > ( andra slag ) 1 skålp. 7 .— 3 cigarrer 1 skålp. 1 6 — karfvad: —. 36 — karduser eller lös i fastager 1 skålp. 14 — 2 knaster .. 1 skålp. 36 36 — malen, eller snus 1 skålp. 16 — 16 — spunnen, och negerhead 1 skålp. 4 — Tberiak, bänföres under Apoteksvaror. Tobakspipor af lera1, se Piphufvuden. Tomback1, se Metaller, sammansatta. Torsk; se I1 isk. Bih. lill II. St. Skrifvelsej ZV:o 112- Tullvärde. Qvantitet Införselstull. Banko. för tullBanko. beräkningen. R:dr sk. r:st It:dr sk. rist 2 " — Tran och späck > alla slag För tillverkning af sådana arbeten, hvartill utländsk ståltråd erfordras, efter pröfning af behofvet och med serskilt tillstånd af Kommers-kollegium 100 R:dl’ V. 10 — kopparoch messings-: 1 oförsilfrad 1 skalp. 8 3 försilfrad 1 skålp.