Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande de af Inrättningens tjenstemän hittills innehafde löneförmoners uppförande å Allmänna Indragnings-staten, hafva Rikets Ständer jemväl uti serskild underdånig skrifvelse af den 18 i denna månad deras beslut anmält. 16:0 Landt-Staterne. I anledning af Rikets Ständers vid sista Riksdag gjorda underdåniga anhållan, har E. K. M., medelst serskild Nådig Skrifvelse den 27 Januari detta år, meddelat Nådigt förslag till lönereglering för Landt-slatens tjenstemän och betjente samt för Förste och Andre Landtmätarne, hvarför Expedilions-TJtskoltets Förslag till und. Skrifvelsej N.-o ij5.
Samma förhållande inträffade äfven dels med voter:spropos:ne N:s 5, 6 och 7 och dels med voter:spropos:ne N:ris 8 och 9. Hr Gr. o. Landtm:s mening var derföre, att på en gång föredraga aila de voter:spropos:r, som tillhörde samma punkt af Utlåt. N:o 62 med R. o. Ad:s ledamöter förbehållen rätt att begära delning af propostne vid beslutets fattande, så att de voter:spropos:r som blefvo föremål för gemensam öfverläggning, kunde antingen hvar för sig eller på en Den 1 Augusti f. m. 5 gång blifva föremål för beslut, och finge Hr Gr. o. Landtm, nu hemställa om B. o. Ad. bifölle detta föredragningssätt. Ropades Ja. Härefter förekom först och bifölls Utslcs yttrande ang:de 15:te punkten af Utlåt. Då sedermera föredrogs Utslcs i fråga om 6:te punkten af Utlåt. N:o 62 afgifna förslag till voter:spropos:r N:ris 1, 2, 3 och 4, anförde Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Ibland alla de besynnerligheter, hvaraf voter:spropos:ne öfverflöda, finnes likväl en, som R. o. Ad. kan undanrödja. StatsUtsk. har funnit sig böra upställa en voterispropos. emellan PresteSt:s samt R. o. Ad:s beslut i anledn. af dem emellan enl. Utskrs åsigt förevrde olikheter. Den består deri, alt R. o. Ad. i sitt beslut begagnat uttrycket: »för fortsättande till Örebro» &c. och PresteSt.: »till fortsättande till Örebro» &c., och slutligen i fråga om summan 13,000,000 Rdr har PresteSt. utsatt »Rmt» men R. o. Ad. endast »Rdr», och af denna orsak har Utsk. ansett dessa beslut icke öfverensstämmande.
Uti en inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt och efter remiss till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, jemlikt 45 § Riksdags-ordningen, behandlad motion (N:o 31), har Riksdagsfullmägtigen Nils Olsson frän Malmöhus län föreslagit, ”att församlingen sjelf må välja ordförande i Skolstyrelsen.” Utskottet får i afseende härpå erinra, att Kongl. Förordningen om Kyrkostämma samt Kyrkoråd och Skolråd den 21 Mars 1862, hvarigenom den vård om och befattning med folkskolan, som ditintills, enligt Folkskolestadgan den 18 Juni 1842, varit särskild Skolstyrelse uppdragen, öfverflyltades på det nyinrättade Skolrådet, i dess 21 och 2 3 §§ innehåller, bland annat, att i hvarje församling skall finnas ett Kyrkoråd och ett Skolråd, alt likväl inom samma pastorat eller stad flera församlingar må kunna förena sig om gemensamt Kyrkoråd eller Skolråd, att Kyrkoråd och Skolråd må, der så lämpligen sig göra låter, kunna till ett gemensamt Kyrko och Skolråd sig förena samt att kyrkoherden, eller den hans embete förestår, eller ock annan prestman, som han för något tillfälle kan dertill förordna, är i såväl Kyrkorådet som Skolrådet ordförande. Ehuru Utskottet icke anser, alt den af motionären föreslagna anordning i och för sig skulle befinnas mindre lämplig än de nuvarande föreskrifterna om kyrkoherdens sjelfskrifvenhet lill ordförandeplatsen i Skolrådet och rätt alt dertill förordna annan prestman; likväl och då några olägenheter af berörda föreskrifter icke försports, och, i betraktande af sammanhanget mellan de här ofvan ur Kongl. Förordningen den 21 Mars 1862 anlörda stadganden angående Kyrkoråd och Skolråd, Bih. till B. St. Lagsamt Allin. Besv.- och Eicon.- Utsi;.
Efter det Kongl. Majit, under den 23:dje Januari 1849, i nåder förordnat, att en inom Warbergs f. d. fästning belägen byggnad, hvilken alltsedan år 1831 22 Siats-Utskottets Utlåtande, N.-o 195. varit upplåten till lokal för norra Hallands lasarett och kurhus, men, enligt hvad Styrelsen öfver fängelser och arbetsinrättningar i riket anmält, vore för det i nämnde fästning inrättade straff-fängelse behöflig, endast under ytterligare 4 är finge för lasarettsoch kurhus-inrättningen användas, samt att densamma derefter, jemte öfriga byggnader inom fästningen, borde till bemälde styrelse öfverlämnäs: hafva, för anskaffandet af medel till en ny lasarettsoch kurhusbyggnads uppförande, invånarne uti norra delen af Halland, åtagit sig att, under loppet af 10 år, utöfver den vanliga kurhus-afgiften, årligen erlägga en skilling för hvarje mantalsskrifven person; hvarjemte och pä det den för nybyggnaden erforderliga tillgång under tiden skulle hinna samlas, lasarettsoch kurhus-direktionen i underdånighet anhållit, att förenämnde, för örtens sjukvårds-anstalter upplåtna, lokal måtte fortfarande intill år 1802 för detta behof fä användas, eller ett räntefritt Ian å 8,000 r:dr under tolf års tid utaf allmänna medel varda beviljadt. I anledning af denna underdåniga anhållan, förklarade Kongl. Maj:t den 10 Oktober 1849, att den angående ofvanomförmälda byggnads afträdande till Fångvårdsstyrelsen meddelade föreskrift komme att lända till efterrättelse samt alt det sökta räntefria länet, i brist af dertill användbara medel, ej kunde bifallas, dock egde direktionen att framdeles till Kongl. Maj: t inkomma med den närmare utredning af behofvet, genom hvilken Kongl. Maj:t klefve i tillfälle bedöma, huruvida nådig proposition om medels anvisande för ifrågavarande ändamål borde lill Rikets Ständer aflåtas.
Att ifrågavarande system äfven i ekonomiskt hänseende egde stort företräde framför det nuvarande, derför har velat hemtas bevis från det anförda förhållande, att, derest den nuvarande materielen, med alldeles samma sammansättning, som den för närvarande egde, skulle återföras till den fullkomliga grad af tjenstbarhet, som den borde ega samt den enligt planen föreslagna materielen skulle komma att erhålla, och förråden, i förhållande till den samma och den derå behöfliga personalen, efter alldeles samma grunder förses, som det ofvan framställda Bih. till li. St. Brot. 1850 ? 1851. 4 Sami., 1 A/d., 2 B., 11 Hält. 3 18 Slals-Ulskollets Utlåtande, N:o 162. systemet i detta afseende föranledde, skalle, såsom uppgifvits, dertill erfordras en kostnad af 8,184,750 r:dr eller endast 1,889,050 r:dr mindre, än hvad till sjöförsvarets fullständiga ordnande i denna del ansåges behöflig!. Deremot vore skillnaden i kraft sådan, att då, hvad personalen i detta afseende vidkom, på den föreslagna krigsfartyg-materielen hela antalet af den effektiva sjötruppstyrkan, utgörande 21,087 man, beklädd och beväpnad, skulle kunna till försvaret användas, kunde åden nuvarande flottans materiel, under för öfrigt lika förhållande, endast 15,610 man, eller \ af dessa trupper för samma ändamål göras verksamma. Till genomförandet af detta nya system erfordrades en öfvergångstid, derunder företrädesvis skulle kompletteras bristande inventarier för de till bibehållande bestämda krigsfartygen, fullbordas de under arbete varande fartygs byggnader, gifvas åt den fartygsstyrka, som finues, äfvensom åt den, hvilken på delta sätt fullbordas, full tjenstbarhet, genom anskaffandet af ångbogseringsfarlyg samt krigsförråder af alla slag, tillika med ett, efter dess omfattning, afpassadt reservförråd. Härtill vore följande arbeten och kostnader under sagde tid nödige, nemligen :
Valen skola ske inför den magistrat inom valdistriktet, som styrelsen öfver bergverken, genom Konungens Befallningshafvande i länet, derom anmodar, och å. den dag, som för hvarje valdistrikt, af samma styrelse, härtill utsättes och, genom dess försorg, inom distriktet allmänneligen kungöres; Börande styrelsen, tidigt före valet, låta tillställa den inom hvarje distrikt valförrältande magistraten behörig längd öfver alla inom distriktet valberättigade, samt hvars och ens röstetal, utfördt i Riksdaler, efter tillverkningsvärdet: Och må ingen ä denna längd upptagas, sorn icke, minst tre år före den dag, då Riksens Ständer, enligt riksdagskallelsen, skola sammanträda, varit bruksegare i riket, eller der idkat annan sådan näring, som hörer till förädlingen af mineral-rikets produkter. De väljande, som, genom förenämnde kungörelse, till valförrättningen kallas, afgifva sina röster, efter riksdaler-talet af deras tillverkningssummor, antingen personligen, eller medelst befullmäktigade ombud, men alltid med slutna sedlar, så beskaffade, som i 71 § stadgas: Och röste hvarje väljande blott på En i distriktets val-längd uppförd per - Expeditions-Utskottets Förslag till tind. Skrifvelse, N:o 14. 21 son, hvadan ock denna längd bör, före valet, till de väljandes efterrättelse uppläsas.
Ständer ansell sig böra taga i öfvervägande frågan om de vilkor, som för militäre och civile embetsoch tjenstemän vid flottan lämpligen må stadgas för rättigheten alt komma i åtnjutande af löneförhöjning under nu ingångna stalsreglerings-period; och hafva Rikets Ständer i sådant afseende beslutat följande bestämmelser, att under nämnda tid blifva gällande, nemligen: a) Ljuspenningar och spanmåls-förhojning under lönerna upphöra för alla dem, som tillträda löneförbättring. b) Aflöningen för officerare och under-officerare fördelas, på sätt som hittills egt rum, i lön och tjenslgörings-penningar, den förra till § och den sednare till j af beloppet. c) De flottan tillhörande civile embetsoch tjenstemän, hvilka komma i åtnjutande af ifrågavarande provisoriska lönc-tillökning, skola, efter hvad i allmänhet eller för särskilda fall kan varda af E K. M:t bestämdt, vidkännas skäligt afdrag å löne-beloppet, dock icke öfversligande fjerdedelen, derest, vid erhållen tjenstledighet, sjukdomsförfall, hvilket räcker öfver två månader, eller eljest förekommande hinder lör tjensteus utöfning, annan person till dess bestridande behöfver förordnas. d) Ledig tjenst tills;»!tes med rättighet till åtnjutande allenast af de aflönings-förmåner, som derför i nu gällande stater finnas bestämde. Och såsom förut är nämndt, utgår den provisoriska löue-förhöjuingen under den tid nu skeende statsreglering kommer att omfatta. e) Ny tjenst tillsättes endast i den mån genom de till indragning afsedda Ijeusteruas försvinnande tillgång till aflöningen erhälles. 25:o
5c^vverl», lii Orelve //»»rllto»^ Hr v. post> Hl' r>. //-rrt/»7r»LrlorA), lii' -7/ 7l/ell»^ liv Ve/r</», Hr I'rib. Aeulers^öltl, Hr ^rllöer^rä^le ^ liv //eg-rrrlt, lii prosten S^tLerg, lil professor //asselrot/»^ iir Domprosten //corli»^ lii Lontraetspimstsn Doct. />ö»/ec/^ Iir prosten 6reulllr»s^ Dr prosten Doct. //öggllacl^, Dr prosten petterson, Dr prosten pl/srrö,». Dr prosten //rrlrlströ,» , Dr prosten lVö,o/l», Dr professor pedell, Dr Dagman rVore»>s^ Dr LommerceRädet Vnn/esso», iir Lorgmästuren pnn^egren.- Vi loren» oss till ollo delar uti cien ak Dr DofRättsRädet Lerg ilo» /»»cle, i afseende ä Redactiouen iik sednare Nom» » 2 §. algilne Reservation. lkk Dr Rammarberren /io,sc»//u/, p..- I afseende pä Redaetionen ak 2:dra instämmer jag lielt oeb, iiätlet med Dr Lerg von Dinde. 8ärskildt Ilar jag lör min del ansett, att bland de garantier mot missbruk mot en Ii. 8t:r tillbörig Lank ingalunda kunna solsnäs /esttbncl» stadgandeo t afseende pä lis biträden som en sällön linell, under lorm ak Dän, lär lemna 8taten.
I rapport på Constitutionens vidmakthållande och folkets frihet anser jag i denna saken ligga mycken vigt — Man skulle kunna tänka sig den händelsen, att någon förorättades af en högt uppsatt man, och att målet af serskilda eonsiderationer kunde blifva nedlagt, och icke af Just. Cansleren bedrifvas till slut; men då inträder Just. Ombudsmannens pligt att vidtaga där den förre slutade. Om äfven under nu förflutne period vid något tillfälle hän dt, att denna princip ej blifvit följd, tror jag att man ej derefter, utan med afseende å esprit ’n af tjensten, bör dömma om dess nytta. Herr Assessor Arosenius instämde deruti, att detta Embete vore af mycken vigt, och tilläde, att om ock nyttan deraf i en lugn tid vore mindre märkbar, kunde dock dess tillvarelse vid ett enda tillfälle befinnas rikeligen varit värd den kostnad, sorn undertiden derpå varit använd. Herr Kammarh. Silfverstolpe: Jag torde få anmärka, att om Konungen befaller att en sak ej skall upptagas, äger, enligt min tanka, Just. Ombudsm. ej rättighet att beifra den. Detta Embete kan ej vara ämnadt att innefatta någon controll på Konungamagtens utöfning. Konungens gärningar äro öfver allt åtal; men tillsynen öfver Embetsmäns uppfyllande af sine pligter lemnar Just. Omb. ett både vidsträckt och nödvändigt verknings-område. Efter mitt begrepp om denna tjenst är dess ändamål mera att förekomma ondt än att beifra ondt, och under den synpunkten anser jag den kostnad Staten derföre vidkännes väl använd. Herr Ass. Arosenius. Då jag försvarade inrättningen af detta Embete, skedde det på den grund, att jag tror deri ligga säkerhet mot våld, vare sig från Högsta Magten eller enskilde. Jag skulle anse hela inrättningen som öfverflödig om Just. Ombudsmannen kunde i likhet med Just. Cansleren af Konungen befallas att nedlägga eller icke begynna en action. Om Nationen äfven under nu förflutna tid väntat kraftigare åtgärder af detta Embete, än som inträffat, skall man åtminstone icke kunna beskylla nuvarande innehafvaren att genom kittslighet hafva missbrukat sin myndighet. Herr Kammarh.
Men huruvida icke den ena eller andra af dessa fördelar skulle verka menligt för säkerheten vid samma bankers rörelse, torde med skäl kunna ifrågasättas; och då samma banker nu så förstått främja sina intressen, att nästan alla filial-banker, som dock icke ensamme behålla vinsten, utan dela med sig åt det allmänna, och hvars rörelse är mera beroende af riksbankens, följaktligen äfven mera betryggande för allmänheten i tider af penninge-kriser, — komma att upphöra och att en enskild bank gifvit vinst af öfver 70 proc. å de kontant insatta medlen, torde deras intressen vara tillräckligt tillgodosedda, utan att vidare uppoffringar till dessa bankers fördel böra af staten ega rum. Hr Nordenfelt, Enar Wilhelm: i)å jag för omkring 10 år sedan emottog förordnande att sköta landshöfdinge-befattning, hade jag samma åsigter, som motionären. Det fanns stora summor liggande i hvalfvet, af hvilka jag sökte göra en del räntebärande genom emottagande af en filialbank af Riksg.-Kont:s obligationer emot Riksbanks-sedlar. Jag afgaf rapport härom till Stats-Kont., och följden blef att jag fick en skrapa och den influtna räntan var så obetydlig, att orri dess användande ansågs icke någon föreskrift behöflig. Det dröjde ej länge, innan jag fick en annan åsigt. Följande året 1857 var nemi. privatbankernas ställning mycket svår, oell man väntade hvarje dag att de skulle stoppa. Då kom en skrifvelse från Riksbankens ombudsman i Malmö, att han i liqvid emottog endast riksmynt. Som det skulle medfört stora olägenheter, om endast riksmynt skulle blifva i uppbörden emottaget, vidtog jag, i stället för att offentliggöra ombudsmannens skrifvelse, med risk att mista tjensten för uppbördsbrist, den åtgärden att anbefalla kronofogdarne, att postdagligen insända de inflytande medlen, och uppgjorde med banken öfverenskommelse att invexla dem. Men erfarenheten gjorde det för mig klart, att risken att insätta medlen i enskilda banker är så stor, att det icke är skäl, att för den lilla räntevinstens skull ändra det nuvrde förhållandet.
Alt denna föriäningsspanmål, äfvensom den kronotionde, som är anslagen till åtskilliga inrättningar, academiestaten o. s. v. äro iubegripne under presterskapets privilegier, är ganska gifvet, och således kan denna del af regleringen icke verkställas utan Presteiitis begifvande; men detta anser jag icke vara något Den 15 Maj. 523 hinder för frågans fria behandling nu af R. o. Ad., och det har icke kunnat hindra Utsk. ali föreslå förändring; ty man kan icke annat än förutsätta möjligheten deraf, att PresteSt. skall ingå derpå. Alt 1 1 § skulle innefatta eli förslag eller en tillställning alt förmå allmogen till elt för dem förstörande åtagande, det vägar jag bestrida. Alt det i vissa orter kunde blifva förstörande medgifves visserligen; men jag förmodar, att dessa orter icke äro så blinda, att de för alla tider förbinda sig att betala alla sina räntor contant, ulan alt de förbehålla sig alt, pä sätt det förut varit räntegifvarens rättighet, fä utgöra räntepersedlarne in natura, då de icke kunna lösa dem contant. Att det för norra delen af Riket skulle blifva en fördel att betala med conlant, i stället för att äfventyra uppsägning in natura, torde dock vara påtagligt. Då en hemmansdel bar 4 till 8 kappar i kronotionde, så är det alltid en fördel att betala i contant, emot alt betala in natura och köra en lång väg med dessa kappar.
Lyckligtvis stannar det härvid alltid med hotet, äfven om den lycklige maken ken » muntligt » anfaller henne aldrig så hårdt. Men för många är smekmånaden visst nummer tretton bland årets mänhvarf, ty hans tid blir ofta så olyckligt kort. I b l a n d kan kärleksbacillen taga så grundligt miste, att man som de gamle måste anse honom blind. Mitt h e r r s k a p! H ä r m e d nog rörande teorierna för den nya vetenskapen om kärleksbacillen. Den praktiska tillämpningen öfverlämnar jag åt de ärade läsarinnorna själfva, så framt de icke redan k u n n a säga: Probatum est! Till Där Till Och Redigeras af Sophie Det tankedigra anförandet väckte bland åhörarne en välförtjänt uppmärksamhet. Under rubrik: » Några ord från en skolkateder » har prosten Karlson låtit i broschyrform befordra sitt anförande till trycket för att än vidare kunna sprida de behjärtansvärda orden till svenska hem. Enhvar af våra läsarinnor, som är moder och uppfostra rinna, borde göra till en samvetssak att taga del af det lilla häftet, som omgående fritt tillsändes de af våra prenumeranter, som insända 30 öre i frimärken och rekvirera detsamma från lduns exladugården gör en tur, finns ett rum för hvarje djur. sist lägg till en konsonant, nämnarn får du, inte sant? Aritmogryf. Linge. pedition, Stockholm. Inkomsten är oafkortad anslagen till lduns skollofskoloni. Vid försändelserna böra noga angifvas, att de samma äro afsedda för » lduns skollofskoloni » och särskildt, om det ofvannämnda häftet önskas till sändt. Alla inflytande medel redovisas i Idun. Stockholm i april 1894. Red. Percy mottagas med tacksamhet. En stackars tjänande broder jag vet, Afspisad blir han af en och hvar. För honom vägen görs trång och het, Ock sota får han alltjämt för det, Som mången ann ' åstadkommit har. Jag lyssnat uppå, hur i fruars ring Det yttrats om honom och hans förvärf, Hur han är endast till harm och fördärf, Att sjuk man kan bli i hvarenda närv, Då det mitt första mitt andra omkring.
Stockholms stad beviljade betydliga förmåner, men verkliga värdet deraf ej varit fullstänr digt ulredt, samt ovisst vore, om staden ville medgifva minskning i dessa förmåner, äfven om ytterligare lindring uti det redan genom Kongl. Brefvet den 15 Februari 1841 minskade inqvarteriiigs-besväret beviljades, anhållit, det E. K. M:t täcktes låta utreda beskaffenheten och vidden af dessa förmåner samt infordra vederbörandes yttrande, huru - 164 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 93. vida staden ville desamma afstå, om statsanslag för inqvarterings-koslnaden, utom servicert, beviljades, äfvensom, derest staden sådant begärde, till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta Nådig Proposition i ämnet. Bland de genom E. K.
Uppå härefter framställd propos. blef förevar:de förslag af R. 0. Ad. antaget. 5 II. 9 130 Den 8 Mars e. m. 6:te punkten, innehållande förslag lill ändring i S3 och 70 §§ Hcg.F.-n samt 3i § Riksd.Ordn., ang:de åtskilliga Bevilln. Uts/cs åligganden. Frih. Sprengtporten: Om man tager i betraktande 57 § Reg.Fm, som innehåller, att Svenska folkets urgamla rätt att sig beskatta utöfvas af R. St:r allena, och sammanställer denna § med 53 §:n Reg.F:n samt slutligen afser det tillägg, 70 §:n Reg.Fm, enl. nu föredragne förslag skulle erhålla, nemi. att Bevilln. Utsk. eger att afgifva förslag till bevillnings-stadgar; så kan man svårligen komma till någon annan slutsats, än att Ständerna genom förslagets antagande tillerkänna sig rättigheten att icke allenast bestämma bevillningens belopp och fördelning till utgörande, utan äfven stifta bevillnings-lagen i bela dess vidd och lill alla dess detaljer samt följaktligen äfven meddela föreskrifter 'ronde sättet för verkställigheten af bevillnings-lagens stadgahden m. m. d. Vi känna att så verkligen skett uti praxis, ehuru K. Sin sanction åt den af Ständerna vid hvarje Riksdag upgjorda Bevilln.-Förordn., derigenom att den blifvit utfärdad genom ett s. k. Kongl, rescript, men om det här föreslagna tillägget blifver lag, så befarar jag att det möjligen skulle gifva anledn. till det antagande, att Sländerne vöre berättigade att, utan den andra Statsmaktens medverkan, stifta ifrågavahde lag i hela dess vidd samt således meddela alla reglementariska föreskrifter, bötesbestämmelser och en mängd andra stadganden, som finnas i våra Bevilln.-Förordnu1. Åtminstone torde den, som icke känner praxis eller våra grundlagars anda, hafva svårt att upfatta saken annorlunda.
Majit, som uti förrberörde nådiga proposition upptagit den indeldä kronotiondens penningevärdc till oförändradt belopp ,eller R:dr . 634,170: bar deremot, enär Statsverkets behållna andel af tiondc-spanmålen för år 1848 endast utgjort 19,662 tunnor, föreslagit, att densamma vid denna riksdags statsreglering icke måtte beräknas högre än till 19,500 tunnor, med 117,000: ett värde efter 6 R:dr tunnan, af Då den nu ifrågaställda förenklingen af beskattningsoch; uppbörds-väsendet jemväl omfattar kronotionde-spanmålen, har Utskottet, i öfverensstämmelse med d« äsigter, som i fråga om ordinarie räntans och afrads-spanmålens beräkning hos Utskottet gjort sig gällande, vid ofvan anförda, äfven på kronotiondens penningevärde och fördelning inverkande förhållanden, ansett sig ej heller för det närvarande böra tillstyrka eller föreslå Rikets Ständer något definitivt beslut angående denna inkomst-titel.” al Herr IVtern: ”Emot de i Stats-utskottets utlåtande angående beräk ningen af Statsverkets inkomster gjorda förslag till fastställelse af beloppen utaf de Irenne första inkomsttitlarna: ordinarie räntan, afradsspanmålen och kronotionBih. till 11. St:s Prat., 1850 & 1851. 4 Sami. 1 Afd. 13 Haft. 4 26 Siats-Utskottets Utlåtande, JY.-o 51. den, likasom emot den hemställan Utskottet gjort, att ett godkännande af den nu framlagda inkomstberäkningen under vissa omständigheter ej skall lägga hinder i vägen för framtida förändringar derutaf, får jag mig reservera.