Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De nu anvisade tillgångarne för läkarevården vid arméen äro: a) å indelda arméens stal innefattade i den tillgång, som uti betänkandet om löneregleringen för denna armée finnes beräknad; och då aflöningen enligt den föreslagna nya organisationen och lönestaten för indelda arméen, ehuru icke upptagande läkare-personalen, skulle komma att öfverstiga de nuvarande lönetillgångarne i sin helhet, hafva läkare-lönerne af sådan anledning icke blifvit frånskiljda dessa tillgångar och hit öfverförde, helst härigenom större enkelhet i beräkningarne vunnits. b) å värfvade arméens stal Svea lifgardets Andra » Wermlands fältjägare-regementes rdr Lifgardets till häst 4,000: 4,000: 2,800: 3,200: 269,700 Transport rdr 14,000: — 269,700: 32 Transport rdr 14,000 Husar-regementets Konung Carl XV rdr 5,700 Svea artilleri-regementes » 5,025 Göta » » »6,150 Wendes » » . » 5,700 Artilleri-batteriets i Norrland » 75 Fyrverkare-corpsens » 100 Ingeniör-corpsens (sappörtruppen) 1,200 37,950: c) å g enera litet els stal d) nu utgående arvoden till pensionärer och stipendiater e) på garnisons-sjukhusets stat, öfver-fältläkarens arvode f) å statsanslaget lill rese-stipendium för militär-läkare Hvilket belopp borde öfverföras på fältläkare-corpsen stat; hvarefter skulle återstå, af ofvan beräknade lönebehof, att med nya tillgångar fyllas, 750: 9,650: 1,800: 2,000: 269,700 52,150 217,550 33 13. KRIGSFÖRNÖDENHETER. Sådana äro beklädnads-, remtygs-, utredningsoch trosspersedlar, fortskaffningstross, skjutgevär, sidogevär, ingeniör-, artillerioch sjukvårdsmateriel.
Jag tror, att det är olämpligt att besvära Konungamakten med ett deltagande i så beskaffade bestyr, hvilket blott skulle leda till att förlama Styrelsens bestyr med mera maktpåliggande värf, och jag skulle derföre önska, att man åt dem, åt hvilka förtroendet blifvit lemnadt alt representera Svenska folket, Den 10 Mars f. m. 37 äfven uppdroge att, utan K. M:s deltagande i beslutet, bestämma arfvodena för en kommande riksdag. — Jag delar icke eller Utsk:s åsigt derutinnan, att Ulsk. föreslagit en ny Riksd.Ordn.; mig synes, att vi under loppet af mera än 30 år varit tillräckligt besvärade af den Riksd.Ordn., som vi nu hafva. Jag tror, alt det är vida lämpligare, att uti en act, som vi kalla grundlag, införa de hufvudsakligaste bestämmelser, som Riksd Ordn. afser, och att det bör öfverlåtas åt kamrarne sjelfva, att för hvarje tillfälle ordna och förordna, alltefter som förändrade omständigheter kunna det påkalla. — Slutligen förekommer pag. 29 ”Beträffande 114 §:n, angule RiksSt:ns privilegier, hvilka, enligt §:s nu gällande lydelse, icke kunna undergå förändringar eller jemkningar utan samtelige Ståndens öfverenskommelse och Konungens bifall, har Utsk., såsom en följd af representationsförslaget, sett sig föranlåtet föreslå: alt §:n måtte uttryckligen upptaga endast R. o. Ad:s, Presterskapets, Borgerskapets och Allmogens nuvar. privilegier, att förändring eller jemkning deri må förklaras ej kunna af Konungen och R. St. beslutas, så vida icke, å allmän riksdag, mer än halfva antalet af de närvar, ledamöterne utaf det RiksSt., hvars privilegier äro i fråga, förändringen eller jemkningen redan medgifvit; samt att inga nya slåndsprivilegier må hädanefter hvarken af Konungen eller R. St. förlänas.”
Af Herr Friherre Palmstjerna: Mot uppförandet på IndragningsStaten utaf 66,666f R:drs årlig afbetal - 4o4 Stats-Utskott ets ning utaf SlatsVerkets skuld till Banken, reserverar jag mig: emedan jag anser, att utgifterne för de årlige Stats-behofven icke böra hopblandas med sådane som endast hafva fö'r ändamål att godtgöra Banken sine förskott åt StatsVerket, det vill säga, liqvidera Bikets gäld; emedan jag anser att StatsVerkets afbetalningar till Banken böra samtlige hopföras på en räkning och utgå på ett och samma sätt, såsom hörande till liqviden emellan samma gäldenär och samma fordringsägare; emedan jag anser StatsUtskottets pligt vara, att ej föreslå krokvägar vid verkställandet af sådane liqvider; emedan jag anser StatsUtskottets pligt vara, att genom klarhet i uppställningen förenkla begreppen om Statsregleringen, förtydliga ändamålet med de på BiksStat uppförde hufvudsummor, ordna anslagen och reda intrasslade förhållanden, men icke bidraga till fortfarande förvillelse; och slutligen, emedan jag icke kan inse något verkligt skäl emot milt förslag, att förenämnde 66,666f B:dr uppföras bland B:g:sContoirets egentliga utgifter till särskilt anviste ändamål, och hvilka enligt i8a3 års B. St:rs beslut varit, ränta till H. M:t Konungen, afbetalning å StatsVerkets skuld till Banken, anslag till Canaloch andre Byggnader ra. m. l3:de Puncteiij äng.'de fortfarande af de H. Exc. Herr Grefve Rosenblad samt Herr Vice Presidenten af Wåhlberg tillagde Arfvoden. Af Hr Friherre Palmstjerna, som åberopade dess vid 5:te Puncten intagne reservation.
Den summa af 4>400>000 R:dr, som Rikets Ständer vid sista Riksdag till Banken anslagit, skall, utan beräkning af Bankens fasta egendom och inventarier, utgöra en Bankens behållning, utöfver dess förbindelser, och användas endast till styrka för uppfyllandet af Bankens åliggande att vid anfordran sina sedlar med mynt inlösa. Hvad utaf grund-fonden vid något tillfälle användes, skall derefter af Bancovinsten ersättas, så att fonden, så fort ske kan, återbringas till sitt ursprungliga belopp. Bancooch Lag-Utskottens Betänkande JV'o 3. 3 §• 9- Banken må ej ega annan fastighet än som för bedrifvandet af dess rörelse oundgängligen fordras, på sätt derom vid hvarje Riksdag af Konung och Rikets Ständer beslutas. §• *o. Alla beslut och instructioner rörande Bankens redbara fondj lifgifvande t af dess sedlar, dess lånerörelse och öfrige förhållanden till allmänheten , skola upprättas i noggrann öfverensstämmelse med de i denna I/ag stadgade grunder och af Konung och Ständer gemensamt fastställas. Stat för Bankens utgifter, med undantag af löningar och arfvoden för dess Tjenstemän, varcle vid hvarje Riksdag likaledes af Konung och Ständer bestämd. §• ii För hvarje qvartal skall, inom en månad efter förloppat deraf, en uppgift 0111 summan af de vid halfårets slut utelöpande Bancosedlar och i Banken på räkning inneslående medel, genom Banco-Fullmägtiges försorg, tryckas och med allmänna Tidningarna utdelas, samt efter hvarje års bokslut, på lika sätt, en öfversigt, som visar Bankens hela ställning för det året. Det Ombud, som af Konuiigen nises, erhålle, när så nödigt profves, uppgifter på beloppet af Bankens capital-fond och fordringar, på penningar, som der blifvit nedsatte, på utelöpande Bancosedlar eller andra förbindelser och till hands varande metalliska tillgångar.
Ridderjkapct och Adeln har tik StatsUtjkottcr behagat remittera Hans Excellence, f. dRiks Rådet, Presidenten, Riddaren och Commendeuren af Kongl. Maj:ts Orden, Herr Friherre liljencrank^s till Högloft. Ridderskapet och Adeln ingifno Memorial, angäende Rikets Financer och Förslag M deras uphjelpande. Stats-Utskottet, son» ej underlåtit, att hära fästa tillbörlig upmärksamhet, har uti detta Memorial ingenkänt det omfattande och kunskapsrika snille, den Utmärkt patriotiske Finance,Minister, som, under Högsal. Konung z:djes lyckligaste Regerings är^ med talangernes och redlighetens gemensamma kraft witzke att förena Konungens och Nationens Jncercsien, och beredde ät den senare genom relisationen »varaktiga fördelar, same ännu tvid en långt framskriden Ålderdom famlat sin styrka, för att lämna Fäderneslandet en ytterligare gärd af sitt nit och sin förmågaUtskottet har ocksä med denna öswcrtygelse om Mentor - Den i December. 93 rnorialekS tvärde, ansett sig sä mycket lyckligare, ottis behöfwa föreslå Riksens Högloft. Ständer, att öfwerskrida den Bewillnings Summa, hwilkcn i detta Memorial är ansedd som den minsta, hwarmed man kunde hoppas att bestrida de oumgängelige Stats utgifrerne, och hwilken efter Rikets penningestock synes wara lämpad lamt möjlig att uptaga. Utskottet ivagar också, i följe häraf, smickra sig, att Riksens Högloft. Ständer skola ej blott fästa sig wid sjelfwa Summans räkncwärde, utan äfwen påminna sig oumgängeligheten af de behof, till hwilka den är anslagen, sanik det olika förhällande, som igenom rörelse CapitaletS owanliga utwidgande bade gör en förökad Vcwillning mera oumgängelig och mera möjelig akt utgöra.
Då jag liar mig bekant, att i BancoUtskottet fråga blifvit väckt om att ställa Banken såsom fordringsegare endast under allmänna Lagar och författningar, så anhåller jag, att detta Utlåtande antingen mätte såsom öfverflödigt afslås, eller ock förklaras hvilande, till dess förstnämnde fråga förekommer. Afslag vore troligen dock det rättaste, då i alla fall en Lag, tillkommen i och för en förut inträffad händelse, ej på densamma kan hafva retroactif verkan. Herr Hjerta_, Gustaf: Jag fruktar, att Herr Piibbing missförstått Utlåtandet, då han trott, att deri är fråga om stiftandet af ny Lag. Den inskränker sig deremot blott till en åt BancoFullmägtige lemnad rättighet, att få afse och förekomma enskilde personers lidande vid tillfälle af så kallade BancoAuctioner. Det är blott en Instructionsförändring, sådan som hvar Principal kan när som helst vidtaga, och icke någon Lagförändring, som nu är i fråga. Jag tillstyrker derföre bifall till ifrågavarande Utlåtande. Herr Ribbing: Måhända är det rättare, att kalla förslaget en InstructionsfÖrändring än en Lagföra o d ring, men detta förändrar icke min åsigt, att Utlåtandet bör I Den 25 Maji. hvila eller afslås, emedan om alla Bancoförfattningar, såsom föreslagit är, upphöra, och Banken kommer under samma Lagförhållande, som andra fordringsegare, så passar icke mera hvarken den nu gällande Instructionen för Bankens Tjenstemän, eller den deri föreslagne förändring. Herr von Hartmansdorff\ August: Det förhåller sig verkligen så, sorn Herr Ribbing uppgifvit, att Motion blifvit väckt om uppliäfvande af alla nu gällande Bancoförfattningar, men det torde vara ovisst, huruvida Ständerna bifalla denna Motion. Beträffande det, som uti förevarande Utlåtande föreslås, så är det ganska oskyldigt, och kan utan allt äfventyr bifallas; ty om behof af serskilde föreskrifter uppstår, lära de icke vara svåra att erhålla.
Frågan är af mycket liten omfattning och lätt begriplig äfven för dem som icke äro jurister. Frågan är endast denna: är det rätt eller icke att kärande parten, sedan han försummat att inställa sig på den rättegångsdag då saken blifvit instämd, skall vara förlustig all rätt att, ånyo instämma samma sak. Rättegångar upstå verkligen nog ändå, utan att man behöfver ega rätt att anställa dem 2 gånger. Hvarken Lagberedningen eller Lagkomitén har föreslagit en sådan ändring, och den påyrkas ej heller af allmänna opinionen. Det är blott en enda motionär, som föreslagit en dylik ändring, och på de skäl, som Hr Adlercreutz anfört, anser jag denna hans motion icke förtjena att behjertas. Hr Cederschöld, Rob. Theophron: Enligt min tanke ligger den största vigt derpå, att den, mot hvilken ett rätts-anspråk blir väckt, må kunna få afgjordt, huruvida rätts-anspråket är befogadt eller ej. Sådant är möjligt f. n., ehuru det går långsamt, men om LagUtsk:s förslag vinner bifall, så skulle en kärande part kunna ouphörligt instämma samma sak, låta stämningen förfalla och på så sätt i evig tid hålla den omtvistade saken öppen, och svarande parten skulle vara utsatt för uprepade stämningar. Jag kan icke se att förslaget skulle medföra någon nytta, och får derföre, i likhet med Hr Adlercreutz, afstyrka bifall till detsamma. Frih. Armfelt, Magnus: Då jag inom LagUtsk. tillhört majoriteten, anser jag mig skyldig att något närmare utveckla de skäl, hvarföre Utsk. tillstyrkt Hr Upplings motion. Ett af skälen var verkligen det af Hr Adlercreutz omnämnda förhållandet, att då vid en rättegång inför Stockholms RådstufvuRätt kärande parten uteblef, och försummade att inom en månad ånyo instämma saken, så förklarades svarande parten från vidare käromål fri. RådstufvuRättens ledamöter, och bland dem Hr Uppling, föranleddes häraf att se till, huruvida rättvisan medgaf att den i 1800 års Förorda, stadgade praeskriptionstiden derigenom afbröts.
Den 6 Jun ii e, rn. gör vetterligt, att AdvocatFiscalen i denna Kongl. HofRätt, Herr Lagmannen Välborne O. Hedenstjerna begärt vittnesbörd om sitt förhållande såsom tjensteman under loppet af den tid han AdvocatFiscalsEmbetet innehaft} och får Kongl. HofRätten i anledning häraf meddela, att Herr Lagmannen sedan inträdet på tjenstebanan härstädes den i November 1800, oafbrutet ådagalagt en på säkra kunskaper, ljus urskilning, rättsinnighet, nit och mångårig öfning grundad Embetsmanna skicklighet, och såmedelst ej allenast fullkomligen uppfyllt allt hvad Kongl. HofRätten i afseende på AdvocatFiscals-Embetets värdiga förvaltning kunnat önska, utan ock derunder tillvunnit sig den uppmärksamhet, hvilken, oskiljaktig från ali sann förtjenst med dubbel rätt ägnas åt den anspråkslösa öfverlägsenhetenj och är det med särdeles nöje Kongl. HofRätten omfattat tillfället att lemna Herr Lagmannen Hedenstjerna, denna offentliga gärd af sin välvilja och agtning. Jönköping den 18 Julii 1820. På Kongl. HofRätten# vägnar, (Ledamöternes underskrifter). L. S. Adrian. Afskrift, Lit. C. Af den anledning att Herr Lagmannen O. Hedenstjerna begärt att af mig erhålla betyg Den 6 Junii e. rn. öfver dess förhållande i utöfningen af det honom anförtrodde AdvocatFiscals Embete i Kongl. Maj:ts och Rikets Götha HofRätt, varder härigenom bemälte Herr Lagman det välförtjente vittnesbörd lemnadt, att under den tid jag JustitiaeCanzlersEmbetet innehaft, jag alltid funnit Herr Lagman Hedenstjerna uti uppfyllandet af sina pligter hafva ådagalagt det oförställda nit och den utmärkta skicklighet, sorn tillhöra en värdig Embetsman och hvarigenom rättighet vinnes till förmärs agtning och förtroende. Hvilket jag med särdeles tillfredsställelse nu finner ett tillfälle att härmedelst intyga. Årup den 15 Mars 1820. \ Trolle Wachtmeister. (Sigill. Anmärkning.
Om R. o. Ad. finner nödigt att äfven Ekon.Utsk. kommer att behandla frågan i dess nya skick , så har jag ingenting deremot, ehuru jag anser det öfverflödigt. En annan talare har anmärkt, alt det vore olämpligt all öfverlemna lill tvänue Utsk. behandlingen af ett ärende, som kunde afgöras åfelt. Jag delar hans åsigt deruti att StatsUlsk. kan ensamt afgöra detta ämne; men om R. o. Ad. beslutar, att tvänne Utsk. böra behandla det, så ligger deruti ingen nyhet , ty det liar skett förut. Slutligen har en och annan talare anmärkt mot mitt förslag spccielt, att deruti icke vore omnämnd!, luiru, i händelse af bifall dertill, den andra hälften af medlen skulle disponeras; och ytterligare har en talare anmärkt, att det vore , att i förväg fatta sitt beslut, ifall man bestämde sig för fördelningen, nemi. att ena hälften af summan skulle vara att tillgå för inrikes-communicationer, och den andra hälften för andra ändamål. Jag får dock förklara, att i händelse de värde talarne skulle behaga förena sig med mig i fråga örn dispositionen utaf hälften af denna räntevinst, till befrämjande af communicationer inrikes orter emellan, så skall jag icke hafva något emot att ingå på Hr von Hartmansdorfifs förslag, så vidt deruti inlages en mening, hvarigenom man kan vara försäkrad att R. o. Ad. icke splittrar denna stora summa på idel smärre företag, utan att R, o. Ad. begagnar sig af denna stora tillgång, för att der,med bereda en stor fördel för efterkommande i afseende på communicationens lättande, af så stort omfång, att det väcker enskilda orters kraft; och att således, då Ständerne iiga så betydliga tillgångar, de måtte besluta deras användande på sådana företag, som för industrien innebära stora framtida fördelar. Jag hoppas nu, att de talare, som instämt uti min första propos. behaga yttra sig, huruvida de uro sinnade att instämma med mig uti det medgifvande jag nu gjort, under villkor att de ordalag intagas i min motståndares propos., hvilka jag nu föreslagit. Hr Mannerskantz:
Det är visserligen sannt, att de 7 första hufvudtitlarne voro inkomna till Exped.-Utsk:t d. 4 Maj; men Utlåt:t om den 8:de inkom först den 3 Juli. Det innefattade 125 pnnkter, upptagande 183 sidor, och vid detsamma voro 38 sidor med reservationer bifogade, hvarigenom vidlyftig diskussion måste uppkomma och förorsakade äfven en betydlig tidsutdrägt. Derefter behöfdes någon tid för de många återremissernas expedierande och sammanjemkning i Utsk:t af alla yrkanden, och sedermera för uppsättandet af voter:s-propos:r till förstärkt Stats-Utsk. Man ser deraf, att riksdagen omöjligen kunnat sluta på 4 månader och aldrig skall kunna göra det, så länge ej någon genomgripande förändring i vårt riksdagsmachineris gång vidtages. Dessutom har statsregleringen på sednare tider blifvit af mycket större omfång än förr; dels hafva motionerna tilltagit i antal, samt sluti. jernvägarne och hvad dertill hörer betydligt förökat Stats-Utsk:ts göromål. En föreg:de talare har på ett särdeles varmt och vackert sätt framställt den önskan, att förslaget måtte återkomma vid denna riksdag, befriadt från de bristfälligheter, som nu vidlåda detsamma. Deruti instämmer jag på det lifligaste med honom. F. n. måste det afslås, och jag får förklara, att jag dertill lernnar min röst. Hr Cederschiöld, Robert Theofron: I Sverige finnas, såsom vi alla veta, två statsmakter, Konung och Ständer. Den förra af dessa är i ständig utöfning af sin verksamhet, den sednare deremot blott hvart tredje år. lfrågav:de förslag åsyftar, att äfven denna sistnämnda statsmagt skall hvarje år utöfva sin verksamhet. Huruvida förslaget bör bifallas eller ej, beror således derpå, om man anser det vara nyttigt att R. St:r under 2 år i sender ligga i dvala och endast hvart 3:dje år komma till lif. De som anse detta vara nyttigt, böra naturligtvis förkasta förslaget. De åter, som, lika med mig, hysa den åsigten, att R.
Enär likväl möjligheten för Rikets Ständer att beräkna Stats-Verkets utgifter på det hela, och att dertill anslå erforderliga tillgångar, väsendtligen beror derpå, att de partiella Staterna förblifva inom för dem bestämda anslags-summor, och då de på titlarne uppkommande, till Kongl. Maj:ts disposition öfverlemnade besparingar, måste egentligen påräknas för oföresedda, emellan Riksdagarna yppade behof, men ingalunda för utgifter af löne-anslag, hvilka, såsom i närvarande fall, varit före Ståts-Regleringen kända, och af Rikets Ständer pröfvats, men ej beviljats, kunde Stats-Utskottet icke betrakta den, korrt efter förra Riksdagens slut, å Tredje IiuiVud-Titelns tillgångar gjorda disposition till förhöjning i Gardes-Regementenas aflöning, annorlunda än som ett öjverskridande af de för samma Regementen fastställda anslag. Och sorn ett så beskaffadt dispositions-sätt, dels redan visat betänkliga följder, t. ex. det nyligen anmälda, genom ofvannämnda förhöjning uppkomna behof af ökade personella anslag för Artilleriet, dels ock skulle i framliden till äfventyrs medföra det resultat att, genom besparingarnes användande till bestämdt utgående löne-förbättringar, de å Titlarne upptagna förslags-anslag måste, i händelse af otillräcklighet, fyllas medelst anvisning å öfverskotten på Stats-Verkets inkomster, och sålunda statsbrist förorsakas, ansåge Stats-Utskottet, till fullgörande af dess i 3o §. Riksdagsordningen antydda åligganden, och med ytterligare stöd af föreskrifterna i 64 och 65 §§. Regerings-formen, sig föranlåtet att, medelst anmärkning emot den föredragande för Krigs-ären.len, som contrasignerat Kongl. Maj:ts högstberörde Nådiga Bref af den 23 September i83o, öfverlemna detta mål till Constilutions-Utskottets behandling.
Och år från år uttränges brasan af bränslesparande uppfinningar. Anteckningar öfver Fälttågen emot Ryssland åren 1808 och 1809 ANTECKNINGAR ÖFVER FÄLTTÅGEN EMOT RYSSLAND Åren 1808 och 1809. Af Carl Johan Holm, tjenstf. Regements-Pastor vid Savolaks Jägare-Regem. TRYCKTE HOS P. A. NORSTEDT & SÖNER, Kongl. Boktryckare. FÖRORD. De Anteckningar som härmed bland Allmänheten utgå, röra egentligen Savolaks brigaden, hvilken jag under hela fälttåget åtföljde; men som olika fördelningar af denna brigad, deltogo i de flesta krigshändelser åren 1808 och 1809, har jag dock ansett mig böra lemna en öfversigt äfven af de förnämsta tilldragelser vid den öfriga hären under nämde år. Min första afsigt var, att gifva detta arbete en vidsträcktare omfattning; men då berättelserna, meddelade af personer, hvilka deltagit i samma träffningar, ofta voro fullkomligt stridiga, och jag ej blef i tillfälle att med full säkerhet utröna det rätta, fann jag mig nödsakad att icke upptaga annat, än hvarom jag kunde förskaffa mig tillförlitlig visshet. Ett varmt nit för sanningen föranledde desse anteckningar, likasom det nu är anledningen till deras offentliggörande. Oväld och sanning har vid deras uppsättande alltid varit mitt syftemål. En person, hvilken, ehuru icke deltagande i sjelfva striden, likväl är närvarande, och efter behag får välja ståndpunkter att öfverskåda densamma, har ej sällan lättast att följa alla dess utvecklingar; och det rykte en officer har ibland sina kamrater, deras omdöme om hans handlingssätt, hans förtjenster eller felsteg, äro ofta en säkrare ledning, än den pregel man åsatt honom uti insände rapporter. Presten, som tjenstgör vid en korps, befinner sig vanligen i förutnämde läge; och emedan han, i följd af sin befattning, ej kan råka uti några stridiga förhållanden af medtäflan eller afund, erfar han snarast huru en hvar bedömes af sin omgifning.
Jag har äfven som Embetsman haft befattning med Krono-Skogar, och kan af egen erfarenhet vitsorda det förhållande, som Utskotten uppgifvit. På dessa grunder, och då Utskottens förslag , långt ifrån att leda till Skogarnes förstöring , innefattar efter mitt omdöme de enda medel, att bevara de återstående Krono-Skogarne , enär det skulle föranleda till en klokare hushållning med dem, tillstyrker jag bifall 6o8 Den 12 December c. m. å Utskottens afgifne Utlåtande; och torde jag, till ytterligare skäl för detta mitt tillstyrkande , få anföra , att en stor del af de Krono-Pai ker, som tillhöra Staten , och af den vårdas , är af så litet värde*, att det ej lönar sig, att för dem hålla Jägeri-Betjening. Grefve von Schwerinj Fredric Bogislaus: Om jag säg någon anledning att hoppas , det Sveriges yta så skulle kunna förändras, att en ny Kellgren kunde låta sin discipel: prisa naturens nåd, sorn allt så val rangerat, att Krono-Skogar den placerat der stora städer stryka fram — så skulle den pompeusa beskrifning jag hort göras öfver den förmånliga hushållning, som blifvit införd på den Kongliga Djurgården invid Hufvudstaden , göra mig tvekande , huruvida jag borde lemna mitt bifall åt Utskottens, efter min öfvertygelse, väl affattade Betänkande. Man har talat om förhållandena i andra länder, och kallat Svenska Skogs-ägarens hushållning oförståndig i jemförelse med den, som fins i andra länder. Må det vara mig tillåtet , att anföra ett exempel. Arthur Young är min sagesman. I trakten emellan Bayonne och Pyreneerne , säger han, ser man längst efter landsvägen, stora trän Den 12 December e, m. trän kullfallna , som legat der så länge, att de hunnit murkna, så att man med en kapp kan stöta igenom dem ; man finner io qvarters höga stubbar och bredvid dem kronorna orörda , så att man tydligen ser, att träden blifvit fällde endast lör att få några stycken , som kunde begagnas till laggning. Med ett ord: