Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lån hafva 3:ne, i anseende till dels Låntagarues dels Löftesmännens förnekande af deras namn, under de för Lånen afgifne lörbindelser, icke kunnat, i execuliv väg, indrifvas; utan hafva Bankens anspråk å godtgörelse för desse Lån blifvit tvislige förklarade, samt sedermera, af Bankens Fiscals-Embele, efter utlagne Stämningar, hos Kongl. Svea Hof-Rätt — 33 — Hof-Rätt fullföljde; och af de återstående 43 st. voro, den 3x sistlidne Augusti, ej på handräckning beroende flere än 7 st., hvilka först under sistlidne och innevarande år blifvit till lagsökning utremitterade. Öfver Fiscals-rEmbetets hos Kongl. Maj:t i underdånighet gjorde, uti s835 års Revisions-Berättelse (pag. omnämnde ansökning, om återvinnande af förlorade fatalier, för bevakande af Bankens så väl Fastighetssom Odlings-Låne-fordringar uti Lieulenanten A. M. Enemans Concurs, har Kongl. Maj:t den 28 Oclober 1835 meddelat Dess Nådiga Utslag, hvarigenom blifvit förklarad!., att, sorn uraktlåtenheten alt ingifva bevakningshandlingarne inom eller före Proclama-dagen för Enemans Borgenärer måste anses hafva tillkommit, utan något Fiscals-Embetets förvållande, funne Kongl. Maj:t skäligt den sökte resningen pä det sätt bifalla, att vederbörande Domstol skulle äga, att, på skeende anmälan, öfver Fiscals-Embetets bevakning, lag och beskaffenheten likmätigt, sig utlåta, utan hinder deraf, att bevaknings-handlingarne först efter inställelsedagen till Härads-Rätten inkommit. Bankens fordrings-anspråk i nämnde Concurs äro sedermera af Fiscals-Etnbetet öfverlemnade till pröfning af Kongl. Svea Hof-Rätt, som, genom Dom den 16 November sistlidet år i836, desamma, till betalning, i laga ordning, fastställt, §. 8. a. Aldre Creditiv.
För beredande af skyndsamhet vid protokolls-föringen och expeditionen af kansli-göromålen, faun Ståndet nödigt att, utom de i riksdags-ordningen för Ståndet bestämde tvänne ordinarie notarier och fyra ordinarie kanslister, antaga tvänne extra ordinarie notarier och tio extra ordinarie kantslister, eller tillhopa fyra notarier och fjorton kanslister, för hvilka tjenstemän vanlige arfvoden skulle reqvireras. Den 27 November. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till blifvande, Stats-uts kottet: Kongl. Maj:ts å riks-salen den 23 dennes alleinnade och den 25 dennes på bordet lagda nådiga proposition till Rikets Ständer, angående stats-verkets tillstånd och behof; gifven Stockholms Slott den 12 i denna månad; tillika med de i anledning deraf nu afgifne yttranden. Maj:ts denna dag ankomna nådiga skrifvelse till Rikets Ständer, angående anslag för uppförande af cell-fängelser och i afseende på andra frågor, som med fängelse-regleringen ega sammanhang; gifven Stockholms Slott den 9 dennes. Kongl. Maj;ts denna dag ankomna nådiga skrifvelse till Rikets Ständer om förnya dt anslag till Lag-beredningen; gifven Stockholms Slott den 9 dennes. Kongl. Maj:ts denna dag ankomna nådiga skrifvelse till Rikets Ständer, angående rättighet till pension för åtskillige vid fångvården antagne tjenstemän; gifven Stockholms Slott den 9 dennes. Lag-Utskottet: Kongl. Maj:ts denna dag ankomna nådiga proposition till Rikets Ständer, om antagande af ny Straff-lag med flere tillhörande lag-bestämmelser; gifven Stockholms Slott der. 17 sistlidne September. Kongl. Maj:ts denna dag ankomna nådiga proposition till Rikets Ständer, med förslag till förordning, angående förlags-inteckning; gifven Stockholms Slott den 16 sistlidne Oktober. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: Kongl.
Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma med Häggenås socken, i dess sockenstuga d. 15 augusti 1847. S.D. Till underdånigt följe af Kongl. Maj:ts öppna nådiga bref af den 17:de och respective landshöfdinge embetets derpå grundade allmänna kungörelse af den 28 sist förflutna juli, voro nu församlingens hemmansegare kallade och nu i sockenstämman samlade, för att utse en så kallad elector vid förestående riksdagsmannaval för bondeståndet, hvarvid efter något kort samtal derom, det enhälliga beslut fattades, att denna gång, liksom nästan alltid tillförene förena sig med Liths socknemän uti berörde afseende, hvarför bonden och nämndem. Nils Svensson i Häggesta nu utsågs och befullmägtigades, att nästa söndag, den 22 uti innevarande månad infinna sig vid sockenstämman i Lith, för att gemensamt med sistnämnde församlings hemmansegare utse elector till förestående riksdagsmannnaval, förklarade Häggenås församling sig nöjd med hvad fullmägtigen dervid gör och låter. Häggenås sockenstuga, datum ut supra. In fidem N. S. Edlund På församlingens vägnar underskrifvs Jonas Jonsson och Erik Olofsson i Österåsen. Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga den 12 september 1847. § 1. S.D. Till följe af Kongl. Maj:ts respective befallningshafvandes allmänna kungörelse af d. 24 sistl. augusti, valdes nu bonden Mathias Moberg i Österåsen, för att såsom
För öfrigt är Utskottet af den mening, att det undantag från dylikt Bevillnings-afdrag, sorn äfven denna Riksdag af flere Motionairer varit ifrågaställdt för Capitaler, hvilka tillhöra Fromma Stiftelser, icke bör ega rum annorlunda än på det sätt 1823 års Bevillnings-Stadga innehåller för Sparbanks-inrättningame; med hvilka, i anseende till det för deras bestånd alldeles oundgängliga behofvet af en sådan lindring, är ett alde* Hevillni-Zftskottets Betänkande N:o 7. 19 )es eget, till undantag berättigande, förhållande; Å.f sådane anledningar föreslås alltså: 5:0 Snår af Fastigheter efter deras värde, samt af handel, rörelse och näring efter inkomsten, Bevillning utgår, sä komma alla utlänta Capi« täler af hvad beskaffenhet som helst icke att serskildt beskattas; men Läntagare, sorn afgiften till Staten förskjutit, är vid liqvid af ränta då densamma är förskrifven till mer än 5 Procent, berättigad att afdraga ett sädant förskott, hvarvid gälla de Controllei* i 8a 3 ärs Bevillnings-Förordning innehåller, utan annat undantag än det deruti medgifné för sä kallade Sparbanker, Utskottet hat desto mindre funnit sig borå fästa afseende vid gjorde hemställanden, att Låntagahde Embetsoch Tjenstemän matte från Bevillning af deras Löneinkomster, med mera dithörande, befrias, som Utskottet ansett skäligt, att desse personer för de fördelär, sorn Samhällsinrätmingert dem lemnai, äfven böra bidra, ga till dess upprätthållande; och Utskottet hyser den öfvertygelsen, att största delen af Löntagare långt hellre än att utsätta sig för den misstydning, som ofelbart blefve en följd af denna berfrielse, efter förmåga vill dela den allmänna Skattebördan; äfvensom Utskottet icke 50 Bevilln.-Utskottets Betänkande N:d 7, kunnat gilla det förslag sorn åsyftar ett afdrag och innehåll af Bevillnings Procenten vid Lönernes utbetalande, helst mångfaldige Löner directe af Löntagare uppbäras, utan att utgå från StatsCassan, samt uppgifter i alia fall skulle meddelas af Ernbetsoch Tjenstemän öfver deras sportlar och öfrige t i 11 fä 11 ige förtjenster; anseende Utskottet jemväl, att en sådan olikhet skulle medföra oreda vid controll, beräkning, uppbörd och redovisning.
St.rs sida, att, under de Titlar, som rora FÖrsvarsVerket, Besparingar, som uppstått ä Anslagen till de Materiella beliofvcn, ej få användas till reglering eller förbättring af löner, samt att uppkomne löne-besparingar böra i första rummet användas till betäckande af de brister, som möjligen under samma tid kunnat uppstå å de, till fyllande af Materiella behöfva, i beviljade anslag, hvilken hemställan blifvit bifallen endast af Hederv. BondeStåndet, är afslagen af aliade öfriga 3 RiksStånden; hvarvid Högv. PresteStåndal beslutit: ”att R. St:r borde hos K. M:t i un - Betänk anden, N:o 3i5. 565 "derdånighet anmäla den önskan, att K. M:t täcktes, "under de Titlar sorn röra FörsvarsVerket icke anlända besparingarne som kunna uppstå å Anslagen "lill de Materiella behofven till reglering eller förbättring af löner;” saint BorgareStåndet förklarat att dess afslag gällde för både 3:dje och io:de HufvudTitlarne. Någon framställning från R. St:r till K. M:t om ett så beskaffadt Stadgande som det Utskottet föreslagit kommer sålunda icke att äga rum. Och som II. PresteStåndet ensamt besiutit frambärandet till K. M:t af ofvan omförmäldte underd. önskan; så anser Utskottet jemväl frågan derom hafva förfallit. Utskottet har vid slutet af Betänkandet N:o 15c hemställt: J1att Jyllnaden i behofvet för Flottans IndragningsStat må tills vidare, af Anslaget för Materielen, såsom hittills få utgå , dock ej till högre belopp än ÖOjOOO R.dr årligen samt sedermera i Utlåtandet N:o 253, 8 Puncten, tillstyrkt: att hvad, utöfver desse 3o,ooo R.-dr möjeligen kan erfordras må anvisas att utgå af Anslaget till oförutsedde Utgifter. Sådant har blifvit bifallet af Ilögv.
H7 S. D. Föredrogs Högwördige Preste.Stans dets Protocolls Utdrag för den 24 sistledne Noivember, hmaruci tillkännagifweö der Prefie Ståndet wid granskning af Log Ulskottetv hos Bonde-Smndet till pröfning redan förehafde och godkände berankande anaäende än. bring af Lagens stadgande i z Cop ro ?. Giftermals, Balken om häfvande under Algkcr.skapö>öfte, bestukak antaga Betänkandet med de förbehåll, dels are wid uppkommande twifwelsmal 06) wägrande af dylika Hgtenskapö löftens fullbordan, Parke,ne pa fäkt 16 Cap. 1 Z. Kyrko Lagen bjuder instämmas tili Dom Capjtlet kill förmaningars erhållande, da i fall begge sörena sig om trolafningens återgång skiljebref kunde n-cddelaö; men i händelse endera emot den andras påstående ne, kade Ägkenjkapslöftens fullkomnande, malek, efter fö. regangen ransakning, wid »vederbörlig Domstol, jemte Constilorii utlakande i underdånighet öfwerlemnades tili Kongl. Majtts Nådiga afgörande hmad det rörde upplösningen af den ingangne Ägtenskaps förbindelsen; och dels akt barn, östade under ägcenskaps löfte killer, kannas Arfsrätt samt modren giftorätt i mannens bo. Bonde. Ståndet fann grunderne och ändamaiet för de af Högwördlge Preste-Sftandet gjorde anmärk, uingar sörftente särdeles uppmärksamhet, hworom altja Sänder sig deruti tili alla delar förenade. Härom skulle de öfrige Refpcctiws Atanden genom ProkocollörUcdcaZ wördjamt och manligen underratraö. luoks. klx krotocollo. L. L. 1-ZZärllk. Uts Dett z Januaris. Utdrag af Protokollet hållet hos BondeSländct den 8 December -809. S. D.
M. om afgifvande af förslag till lönereglering för Landtstaten, och ett sådant upgjordes äfven på en tid, då hos Regeringen den åsigten hade gjort sig gällande, att Landtstats-tjenstemännens ställning tarfvade en grundlig förbättring, så framt åtgärden skulle för dem medföra ett verkligt gagn, hvarföre också förslaget blef upgiordt i denna syftning och öfverlemnades till R. St:r; men det möttes då af det svar, att R. St:r funno detsamma vara alldeles Öfverdrifvet, och det förut gjorda erkännandet å R. St:rs sida af behofvet utaf löneförbättring för Landtstaten, återtogs af dem genom att vägra bifall till det af K. M. för löneregleringens genomförande äskade anslag. Sedermera kom en annan tid, och i stället för att vidhålla sitt en gång afgifna förslag för att dymedelst framkalla R. St:rs bifall dertill, förfor Regeringen alldeles tvärtom, och framkom med ett nytt förslag, som väl hade skenet af att åsyfta en löneförbättring, men i verkligheten ledde till ett helt och hållet motsatt resultat. Man hade i sanning fog att vänta det vederbörande, som upgjorde detta förslag, skulle hafva bättre tillsett sina underlydande tjenstemäns rätt och bästa, men då så icke skedde, blef följden naturligtvis den, att uprepade klagomål från tjänstemännens sida förspordes, och med anledn. deraf har det nu förev:de förslaget blifvit af K. M. afgifvet. Om man emel - 348 Den 23 September e. m. lertid jemför de löner, som deri finnas föreslagna, med de löneförmåner tjenstemännen åtnjöto på den tid då de hade indelningar och fingo dem lösta efter årlig markegång, så skall man finna att de förra ganska obetydligt öfverstiga de sednare, så att man nästan kunde säga, att tjenstemännen endast återfått hvad dem förut fråntagits. Om man icke kan neka, att detta är sanna förhållandet, så dristar jag mig att öppet förklara, att jag lägger vederbörande till last, att de icke bättre iakttagit tjenstemännens rätt och fördel.
Glasförare, förklaring af förhudet för dessa att i riket kringresa Gottland, anläggande af Apothek inom Ifems ö socken derstädes „ förändrad boningsort för ProvincialLäkaren för södra delen af ön . „ om bestämmande af minimi - beloppet för tecknings-summan till en liypotheks-förening derstädes „ örn öfverenskommelser, angide annan fördelningsgrund i afseende på häguads-skyldigheten derstädes Gratifikation, åt t. f. Stats-Kommissarieu Kock „ åt Vaktmästaren vid Banko - Diskont Verket „ åt Bankens Vaktbetjeuing om Riks-Ståndens beslut Gravörs-eleo i Banken, om årlig lön för en sådan Grenna, anslag för en hamnbyggnad vid, se Hamnbyggnad. Grundlags-frågor, om ändring i föreskrif terne för behandling af Svar på återremiss Votcrings-propositioner Voterings-resultat Grundlags - ändrings - förslag ; vid sista Riksdag beredde och hvilande lill denna Riksdag Se vidare Se Regerings-Formen, Riksdags-Ordningen, Tryckfrihets-Förordniugcn och National-Representationens ombildning. Gpmnasii-ungdomen i Wexiö, upphäfvande af förbudet för dem att gifva privat undervisning ... Gymnastiska Central-Institulet, anslag till Svar på återremiss ytterligare i ämnet . ... Borgare Ståndet. Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. PT &- CTQ T cre> o £■" liidd. o. PresleBorgareståndet. BondeN:o .\:o | Sid. Adeln. Slåndet. Ståndet. Pilo § Gdslgifveri-hällningen vid Kapeled: se Ilufvudtitel Sjelle pag. 8. Götha IIof-Rätts hus, upphörande af afgiften för underhäll och reparation af. Götha Kanal, om nedsättning i taxan för farten å • Götha Iianal-bolags och Malmö f. d. Diskonter, om afslutandet af utredningen deraf Götheborg, vilkoren för lånet till hamnanläggningen vid, se Hamuanläggning.
Jag har ej kunnat föreställa mig, att Banken vore en isolerad myndighet, skild från fäderneslandet. Jag bar ej trott, att Statens väl borde uppoffras för Bankens intresse. Jag bestrider derföre icke, att Bankens rätt bör vårdas, men icke så långt, alt det skulle verka menligt för Nationen. Denna grundsats tyckes likväl ligga till grund för BankoUtskottets ifrågavarande Betänkande. År 1823 klandrade man, att ingen silfverimport kunde äga runi till förstärkande af Bankens fond, och man 200 Den 6 April f. m. gjorde det med skäl. I anledning deraf fattades Ständernes Beslut vid sista Riksdag, att silfver borde invexlas under flere former. Jag tror icke att det vore conseqvent handladt, om man nu ville lägga binder i vägen för en sådan åtgärd, så vida man ej vili motverka realisationen, ty då tror jag det vara rätta sättet, att så gå till väga. Men vill man en myntbestämning, som lättas i samma mon Silfverfonden ökas, bör man väl äfven söka befordra silfrets anskaffande, äfven med nya sedlar. Ty då silfret ej kan inkomma utan i bredd med en ökad export, med en stigande production, huru är det då möjligt, att man vill bibehålla samma rörelsecapital, under det folkökningen och productionen äro i jemnt stigande, och coursens förhållande oemotsägeligen visar, att exporten öfverstigit importen. Jag förenar mig derföre med Grefve von Schwerin, och är äfven nöjd med den af honom föreslagne tid, som kanhända är lämpligare. Jag önskar endast, att ändamålet, som är silfvervexling, må befordras, och att BancoStyrelsen derföre ej må vara bunden i sina åtgärder, utan kunna så väl med som utan contracter uppgöra saken. Herr Rosenblad: För att förekomma missförstånd om BancoUtskottets Betänkande, som innefattar fullkomligt bifall lill Herr Tharas motion, torde jag få uppläsa, Den 6 April f. ui. 201 hvatt Utskottet föreslagit, och visa följderne deraf.
St:rs pröfning förekom, yttrat: att örn Jemtlands Regemente, efter Norriges förening med Sverige, skulle kunna uppfylla sitt ändamål, bidrag till Rikets krigsmagt i det hela, så måste väl det gamla vilkoret för ortens rotering, eller manskapets användande endast inom landskapet, uppliäfvas, och Jemtlands soldater följaktligen åläggas samma skyldighet, som Kronans indelta manskap i det öfriga Riket, vare sig i krig eller i hänseende till arbets-commenderingar under fredstid, men att, enär contractet med rotehållarne å Statens sida sålunda Expeclitions-Ulskotttts Förslag till tind. Skri/velse 7V.-0 267. 477 upphäfdes, någon annan billig grund för det nja förhållandet dem emellan icke syntes böra fastställas, än den redan i Kongl. Brefvet den 2 October 1806 nppgifne, eller jemlikhet med roteringen i det öfriga Riket, utan afseende å den möjliga minskning sådant kunde verka i Regementets, redan på förband, till 800 man af E. K. M. bestämda styrka; i öfverensstämmelse med hvilka åsigter, i händelse desamma vunno E. K. M:s Nådiga bifall, R. St. anhållit, dels att E. K.
När 81 § Regerings-Formen stadgar, att Riksens Ständer må icke å den Riksdag, då Constitutions-Utskottet föreslår någon ändring i Grundlagarne, utan först å den nästföljande derom besluta; kan det då förnekas, att Regerings-Formen å ena sidan tydligen berättigar till viljan att å den nästföljande derom besluta och å den andra ej förmenar att kunna uppskjuta dem till en annan Riksdag? 820 Riksdagen 1815. Om detta bejakas, hvilka äro de propositioner, som i anledning häraf kunna i ett Riks-Stånd framställas? Om någon föresloge till pluralitetens afgörande den frågan: Kan Ståndet lagligen upptaga de slutberedda Grundlagsfrågorna? Nödsakas ej då en Ordförande att derå vägra proposition? Vore ej ett beslut deröfver ett röstande emot Lagen, som bestämdt tillåter upptagandet vid nästföljande Riksdag? Och vore ej således en proposition deröfver inconstitutionel? Men om någon till pluralitetens afgörande föresloge den frågan: Vill Ståndet till afgörande upptaga dessa ämnen? Månne icke en proposition deröfver är den enda lofiiga, enär, i kraft af ordet först, Ståndet kan efter sitt fria behag upptaga dem eller låta dem hvila? Kan nu en proposition öfver den första frågan icke göras, är det då möjligt, att någon eller några constitutionella myndigheter kunna göra ogällande de liera, eller det särskildta Stånds vilja, som åstundar upptagandet, det är: utöfningen af en laglig rättighet? Och är det således något annat än ett frivilligt afstående, som kan verka deras hvilande? Har icke också detta vid de tvänne sista och vid den närvarande Riksdagen varit så klart insedt, att, antingen frågan rörande Grundlagsförslagen blifvit väckt ifrån något Stånd eller ifrån Konungen, har motionen eller propositionen derom alltid blifvit gjord hemställningsvis om hvila? Och denna hvila har, såsom innefattande afståendet af en individuel rättighet för hvarje Riks-Stånd och Konungen, icke ansetts vara erkänd med mindre än alla fem rösternas enstämmiga samtycke.
Upplästes ankomna prot.utdr. från de öfriga Stånden, nemi. från PresteSt. af den 26 och 28 sisth Mars samt den 1, 4 och 8 dennes; från BorgareSt. af den 26 sisth Mars samt den 1, 4 och 8 dennes; samt från BondeSt. af den 28 sisth Mars samt den 1, 4 och 8 dennes. Lades till handlingarna. Fortsattes pröfningen af Ridd.Ulskls den 1 och 4 dennes på bordet lagda mern., i anledn. af åtskilliga förslag till ändring i Ridd.Ordningen. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, sedan R. o. Ad. i sista plenum genom votering beslutat, att den af Ridd.- Utsk. föreslagna öfverflyttningen af vissa §§:r från Ridd.- Ordn. till ordn.stadgan icke skall komma att äga rum, R. o. Ad. torde finna öfverflödigt att föredraga de särskilda i detta afseende af Ridd.Utsk. uppgifna punkter, och att ali fråga derom komme att förfalla. Bifölls. Upplästes den punkt, hvaruti Utsk. föreslagit 38 §:ns j Ridd.Ordn. inflyttning i den 3y:dc, samt ett tillägg i 4o:de §:n, att ett exemplar af ordn.stadgan skall till hvarje ledamot af Ståndet utdelas. Hr von Hartmansdorff, A11 g.: Fråga om någon förändring i 38 §:n Ridd.Ordn., genom ditflyttning af hvad Utsk. har föreslagit, har icke blifvit väckt af någon ledamot inom detta Idus, åtminstone icke mig veterligen. Jag uppmanar Hr Ridd.Secret:n att yttra, huruvida annorlunda 5 H. 34 aG6 Den i3 April. sig förhåller, utbedjande mig att derefter få återtaga ordet. Undert. Ridd.Secret. tillkännagaf, att han icke kunde erinra sig, det någon motion inora Ståndet blifvit väckt, rör:de det ämne, som vore föremål för den nu föredragna punkten. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
Af manga ropades harwid Ja. -'-'"»-T, IZZ Herr Kloräenstnlps, ^nöers. Ridderskapct och ?ldeln sy!,es wara af den tankan at de närwarande kunna walsa; det bewisar et förtroende som ej annat kan an smickra LleÄorsrna; men såsom sjelf LIeLkor bör -ag giswa wid hanven, at deras antal bör enligt Riddarhus Ordningen för andra Gasten wara Sju, och >ag hemställer i ödmjukhet om dec da gar an at endast Fem aro wld wåler tilstädeS. Herr krintxenstcölä, Larl. Jag ar hatare as all praxis, och älskar Lagens bokstafweliga etterlefnad. Sedan wl antagit at Laron Lljerrs icke utan nytt wal kan inga i sit Utskott, anser jag det wara lika olagligt, at någon Ledamor kil Utskott wäljes af mindre antal LIeÄnrer än det föreskrifna; ty pä samma grund wi äge rättighet säga ak Fem wore et tilräckligt ania!, af lika skäl kunde Tre sagas blifwa der; och om alla wore borrtreste, hurudant skulle da förhällandet blifwa? Jag anhaller derföre om proposition ar nya LIeÄorsr i de borrtowarandes ställe först waljas, och ac de sedan i sm ordning wäija bristande Ledamöter. Friherre Lo^s» Lric ^ostsnrton. Da första frägan är afgjord, at Friherre kkjerra ej utan genom nytt wal kan wara Ledamot i Oeconomie Utskottet, sa kan öfwerlaggning nu ej upsta om annat än huruwida, af Sju LleLkorsr, Fem kunna wäija. Ak Twa Lletkorer äro franwarande, synes mig icke wara något hinder. Om plurallreren af Sju, som är Fyra, iakttages, sä blir walet behörigt och Lagens afsigt upfylld, och pä denna grund cilsiyrker jag at de närwarande LIeökorerns updrages at walet förrätta.
§ 117 Utom den berättelse som revisorerna avger till Oss, skall en särskild berättelse till Befälhavande Amiralen på stället inlämnas, att uppläsas vid Amiralitets staternas sammankomst, varefter den remitteras till direktionen, där den förvaras. Artikel X Kassans pensionsstat 4 sidor tabeller varefter pensionsutbetalningarna kommer att verkställas för dem som har pensionsrätt och 5 % avgift beräknas. Stockholm den 20 december 1825 CARL JOHAN Förordning, hur förhållas skall vid besiktningar och överbesiktningar, då varor eller färdiga arbeten för Lanteller Sjöförsvarets behov, efter hädanefter uppgörande Kontrakt, levereras. Stockholm den 20 december 1825. Vi har funnit angeläget med närmare föreskrifter, hur man skall förfara vid besiktningar av kontrakt mellan Oss och Kronan och enskilda personer, då persedlar eller arbeten levereras till Armén och Flottan. Man vill se att kontraktsvillkoren uppfyllts, så att båda sidors rätt blir iakttagen och vårdad. Därför stadgar och förordnas följande: § 1 Alla varor som levereras till Kronan genom upphandlings auktioner, ingångna kontrakt eller andra beting skall innan de mottas undergå noggrann besiktning av tillförordnade besiktningsmän. Detta sker i närvaro av den som skall motta varorna och leverantören eller hans ombud. § 2 Vid besiktningarna på leveranser för Armén skall det vara fyra besiktningsmän, nämligen en officer, en underofficer vid förråden, en magistratsperson om leveransen sker i stad samt en av leverantören vald person. § 4 Varor för flottans räkning skall på samma sätt undergå besiktning. § 5 Ingen vara anses gillad, om inte tre besiktningsmän är ense. § 6 Skulle någon leverans vara av så särskild beskaffenhet att besiktning måste ske snarast kan Krigs Kollegium eller Förvaltningen för Sjöärenden förordna att besiktningen sker på annat sätt. § 7 Besiktningsmännen får begagna sig av biträde av Kronans hantverkare eller av kunniga män ur borgerskapet som har kunskap om sådana varor som skall besiktigas. De skall till protokollet avgiva sina yttranden. § 8 När en vara är färdig för leverans, underrättar leverantören den tjänsteman som enligt kontraktet har ansvar för mottagandet. Därefter utses besiktningsmännen. Leverantören skall senast inom 24 timmar före leveransen få besked var varan skall inställas.