Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är kraft och det är lugn, det är utveckling och det är lif, detta att vara två — två när det gäller att arbeta sig fram, två när det gäller att glädja sig öfver allt hvad härligt lifvet ger. Och vi kunna ha roligt — åh hvad vi kunna ha roligt! Jag vet att bakom hennes otroligt många listiga påhitt och hennes outtömliga förråd af gladt lynne bor så mycket allvar, att det lilla hufvudet bär egna och djärfva tankar inom sig, och att de strålande skälmska ögonen ha ett djup så d j u p t. Och att bakom mitt allvar — du minns jag var en bokmal och en tungus förr i tiden — fanns så mycket af pojken, det visste hvarken jag eller andra, förr än hon kom * bch tittade på mig. Men då hon kom, då började jag att lefva. Lycka, ser du gosse, det är lif. Och vi ha rätt, alla ha vi rätt att vara lyckliga, » därför att vi ha rätt att lefva. » Små praktiska vinkar. Striden om hjärtan. Jm » Det är ej sådan årstid nu, mitt barn, att resor äro något nöje; och vore det ej nödvändigt för affärer, stannade också jag helst hemma. » » Affärer! Och kvart skall du då resa? » Sonja lät orolig och smått misstrogen. En resa denna tid på året hörde ej till faderns vana. Och affärer — när brukade han tala om affärer! Aldrig. Nej — detta hängde ej rätt samman. Hon såg genast Käthe Bentson förskräckande, hotfull i all sin skönhet, resa sig ur balft förgätna skuggor, hon såg hennes ormögon betrakta sig och ryste till därvid. » Är det farbror Axel, är det hon, » brast hon ut. » Nej, nej. Farbror Axel är j u på rekreationsresa i Orienten tillsammans med major Lang, som du vet, o c h. k o m m e r ej därifrån förrän till våren. För honom står allt godt o c h väl. Det är helt andra saker, som ej kunna intressera dig. » » Det passar ju. utmärkt, » inföll Kurt; » general von S. reser ock i morgon bort för en tid, så att jag lättare disponerar mina dagar. Jag skall nog taga väl reda på Sonja, och farbror kan resalugn. » Men Sonja var icke lugn.
Drestebobl mä verkställas ak bläraösbolöinF mecl biträcie ak Iva Rämnclemän, eller llere, bÖFst ball hamnel, allt eftersom 8^ nslörrattaren för Länens vicll^lti»bet nöciiFt prokvar. /po Oenom skrifvelse elen <) sistlulne September om utläröamlet ak en OörlattninF, bvariFenom lörorelnas: "Den, som uppsätli§sn, ak onclska eller ökvereiaö, slär in annans fenster,^skall plikta frän 6 b:clr 3a sk. till sletton kltelr 16 sk., elter omstäncliFbeterna, anela att ieks nZFon öerak lär ska«la° 8ker clet mera al okynne än onclska, vare bot Ire b:3r sexton sk. 5:0 Oenom skrifvelse clen 29 sistliclne luli clerom: a) att en OörlattninF mätte utlärclas ak loljancls innebäll: "/tro elter DaF, eller serskilcle OörlattninFar, böter äciömcle, i stället för bvilka, viel bristamls tillFänF bos clen saklällcla. kroppsplikt, enligt 5 Oap. 8tra3-Dalken, staÖFas bör, 6ä mä icke spö eller ris äctömas, utan skall i säciana full, kroppsplikten allticl utsättas till länFelse viel vatten oeb bröcl, elter cle Fruncler, /> i n^ss äberopacls Oapitel inuebäller; cloek är bäriFenom ieks näzon änclrinF Fjarct i bvacl 1 c punkten ak OonFl. OörklarinFSn clen 20 8 d/rr/.'/.» a /il/ksLcr/e/r, ^/o 5.
R:dr, för dito mellan Öfver-Torneå och Pajala socknar i Norrbottens län — 47,500: — » 1858 års anslag, 20,000 R:dr, till mindre hamnbyggnaders och årensningars understödjande — 8,670: — » det utan återbetalningsskyldighet beviljade statsbidrag, 12,850 R:dr, för hamnbyggnad, vid Färjestaden i Thorslunda socken på Öland — 9,637: 50. Dito dito för hamnbyggnad vid staden Falkenberg — 20,000: — För år 1858 utan återbetalningsskyldighet beviljade bidrag till utdikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar, för odlingsföretags beredande — 20,000: — Transport) 6,9917613: TT~ 7)046,965: 9. — 12 — Transport: 6,991,613: 1. 7,046,965: 9. Utaf anslaget, 60,000 R:dr, till kostnader för den beslutade förenklingen i beskattningsväsendet samt de nya or deböckernas afslutande och granskning — 58,645: 1. Anslaget för inlösen af Kamreraren C'. Sandbergs samlingar och anteckningar rörande Svenska kameralväsendet — 5,000: — 1858 års anslag till nämnde samlingars förökande samt ordnande och vårdande -— 500: — Anslaget till förre Landskamreraren, Kammarrätts-rådet S. Lindbergs ersättning för de af Statsrådet J. D. af Wingårds sterbhus godtgjorda arrendemedel — J,500: — Utaf anslaget, 76,650 R:dr, till inköp af Landshöfdingeresidenshuset i Hernösand och uppförande af en em betsbyggnad för lands-staten derstädes ; — 60,650: — Anslaget för Wadstena slotts yttre iståndsättaude — 30,000: — Utaf anslaget, 37,500 R:dr. för vidmakthållande af Kalmar slott och åtskilliga dervarande rums restaurerande — 23,500:
Således synes mig, för frågans framtida lösning, vara vida bättre att återremittera densamma, än att nu genast fatta beslut. Hvad beträffar Gr. Anckarsvärds yttrande, att här kanske vore fråga om att bestämma lönen på stat, så ber jag att få nämna, att K. M. föreslagit denna plats sättande på stat, men att StatsUtsk. icke gillat detta, och att om man här vill bestämma anslaget till 5,500 Rdr, utan att taga i betraktande, att denne tjensteman är på annan stat satt, hela detta arfvode, 5,500 Rdr, vore ett anslag, vida större än som af K. M. blifvit tillämnadt. Frih. Tersmeden: Jag skulle i allmänhet vara af samma tanke som Hr Bildt, om icke den redaktion, som här ifrågakommit, vore så enkel, att den icke kan blifva på annat sätt, så vida man derom är öfverens. Jag har nemi. föreslagit att Gen.Intendenten, så länge han upbär den löneförmån, som nu kan komma att honom anslås, skall, för den händelse att han innehar någon annan tjenst, under den tiden icke få upbära aflöning för denna sednare befattning. Detta är ju en ganska enkel redaktion, och när dertill kommer, att vi i dag haft plenum, hvilket icke är förhållandet i något annat Stånd, och således det beslut, som här i denna fråga fattas, lätteligen kan (och det skall jag åtaga mig) blifva bekant i de andra Stånden, kunna ju de, hvilka vilja bevilja den föreslagna lönetillökningen åt Gen.Intendenten, fatta alldeles enahanda beslut med R. o. Ad. Jag vidhåller således min förra anhållan. Gr. Mörner, Carl Johan Detlof: Jag vill blott fästa upmärksamheten på, att om, såsom Hr Bildt nämnt, det skulle hända att 2:ne Stånd bifalla Betänk , så lärer väl Utsk. vidblifva sitt nu gjorda förslag, och i den händelse torde återremiss ieke 22 Den 3 Juli. föranleda till någon ny framställning från Utsk. Vi stå då på samma punkt som förut. Med afseende så väl härpå, som de skäl Frih. Tersmeden anfört, röstar jag för bifall till Frihms förslag.
Utskottet hår, vid öfvervägande häraf, för sin del, trott sig finna, att den kostnad af nära po,000 R:dr Bico, sora af Öfver-Intendents-Embetet uppgifvits blifva erforderlig för utvidgning och tillbyggnad af H. K. II Kronprinsens å Blasieholmen belägne Hof-stall, möjligen skulle kunna nedsättas, vare sig genom antagandet af en mindre kostsam byggnadsplan, än den nu föreslagne, eller genom aplerandet af en annan för ändamålet lika eller mera tjenlig local, t. ex. den vid nya Kungsholmsbron belägne tomt, hvarå Prins Fredric Adolfs f. d. Stallbyggnader äro uppförde, i förening med angränsande. Stockholms stad tillhörige, rymlige tomter, hvilka, såsom för staden i mer eller mindre mon umbärlige, genom köp eller byte, kunde för detta ändamål blifva tillgänglige: och mot hvilkas aflägsenhet från Kongl. Slottet ingen hufvudsaklig anmärkning företer sig; men då Utskottet dels icke är i tillfälle att ingå i någon närmare pröfning af koslnadsförslagel, dels icke anser möjligt, att, så nära Riksdagens nu snart förväntade slut, den närmare utredning af frågan, som Utskottet, på ofvan anförde skäl, anser behöflig, kan medhinnas, har Utskottet, med fästad t afseende derå, att vådau af eld genom de å Commerce-Collegii egendoms tomt varande trädbyggnaders qvarstående ännu någon tid, enligt de upplysningar, Öfver-Ståthållare-Ernbetets Utlåtande i detta afseende meddelar, icke kan anses vara af den hotande beskaffenhet, att åtgärder för deras borttagande omedelbarligen af nödvändigheten påkallas, för närvarande endast ansett sig böra tillstyrka, alt Rikets Ständer, jemte underdånig anmälan, att Rikets Ständer anse sig icke kunna nu till slutlig pröfning upptaga Kongl. Öfver-Intendents-EmhetetS förslag till utvidgning och tillbyggnad af H. K. H. Kronprinsens å Blasie Bih. till R. StProt1840 och 1841.
S. D. Föredrogs och återremitterades Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets betänkande N:o 68, i anledning af väckte frågor, att antingen biskops-embetena måtte afskaffas, goro målen öfverflyttas på domproslarne och stift-städernas pastorer, lönerne indragas till stats-verket samt biskops-prebende-pasloraterne förklaras för konsistoriella gäll, eller ock minskning ske i biskoparnes löner. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-utskottets memorial N:o 126, angående aflöningen för den hos Riks-ståndenoch Utskotten anställda betjening, blef detsamma af Ståndet bifallet. 326 Prot.-utdrag den 2 Maj 18K8. Den 2 Maj. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs Kongl. Maj:ts denna dag ankomna nådiga skrifvelse till Rikets Ständer af den 1 dennes med förslag till ny riksdagsordning, jemte en dervid fogad serskild artikel; äfvensom i sammanhang dermed till regerings-form; och uppdrog Ridderskapet och Adeln, jemlikt 81 § regerings-formen, åt Konstitutions-utskottet att sitt utlåtande derom till Rikets Ständer afgifva. Från Hög v. Preste-standet. S. D. Föredrogs och remitterades till Konstitutions-utskottet Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständer med förslag till ny riksdags-ordning jemte en dervid fogad serskild artikel, äfvensom, i sammanhang dermed, till ny regerings-form; gifven Stockholms slott den 1 dennes.
I motsats till både Frih. Tersmeden och Hr Hjärne, har jag icke funnit ett enda ord i författmn, som innehåller någon definition på hvad som menas med ordningsmål. Hr Hjärne har också sagt, att det icke skulle vara af någon våda att låta kommunalstämman handhafva polismål, emedan det i alla fall erfordras K. M:s Befh:des sanktion på de fattade besluten. Detta tror jag vara ett misstag, emedan i 74:de §:n, i hvilken de mål upräknas, som fordra K. M:s Befh:des sanktion, polismål icke uptagas. Kommuners rättighet att besluta i fråga om dylika mål är genom denna g gifven. Jag anser för min del detta vara ett så beskaffadt fel i författmn, att 11. o. Ad. icke borde antaga den. Jag anhåller om afslag å §:n. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, uptagit, de derunder gjorda yrkanden om dels bifall till och dels afslag å den ifrågav:de §:n, framställde H. Exc. propos. på bifall till densamma och, då dervid svarades många ja jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. § 2. Tillkännagafs vara antagen af PresteSt:t och bifölls. g 3 enl. Utsk:ts förslag. Tillkännagafs vara bifallen af PresteSt:t. Gr. Mörner: I afs:de å l:sta mom:t af denna 3:dje § skulle jag tro att den lydelse, komiterade gifvit deråt, har företräde framför Utskits förslag. Att socknar, som höra till olika 13 Den 2 Oktober, län, skulle förena sig till en gemensam kommunal förvaltning, är i de flesta fall så föga förmånligt, att derest någonting derom skall i författmn införas, så kör det, enl. min tanka, blott blifva ett stadgande, att sådant må bero på K. M:s Nåd. pröfning i hvarje särskildt fall. Jag anhåller derföre, att l:a moimt i komiterades förslag måtte antagas i st. f. Utsk:ts.
Dre: dlooto c?er Xörri^l. 8c6 vkliisclr Oe6ct 8sI<jo voi^er Kec6nur>^ Vro m. — Interesse sur 6 kilon. s 6 pr. 0. s. — Lriek porto - . - . Ä O. l-uii L 3Z5 ?ommerlc!ren Xsmmsrsl ObUtzstioncn. Lreöit. Utdrag af Högloft. Ridderssapets och Adelns Protocoll wid Urtima RtkSdagm i wrebro dcn 7 September iSlo. S. D. Till Statsutskottet. Kongl. Mai-.ts Nidian Proposition till Riksens Ständer, af den ?; September ,8-0, angäende förwaltningen af Kongsoch Kongs, Ladugärdarne: samt Kongl. Maj ts Nädiga Proposition till Rik. sens Ständer, af den zo Augusti r8 n, angäende betalning af Hamburglke Ba-quicrne Averh 0 ffs Arfwingars, C. W Avon HalleSr Son och Louis öc Jewcquels fordringar: äfrvewom Ett Dictamen af Friherre Cederström, Jacob, angämde: antingen bestainmande afen särskilt Stat ät den af Riksens Ständer utko, rade Thronröljaren Prins Joban Baptiste Juiri Son, ester eck, sörökandeaf Kron Pria, sens Stat, i samma ändamål. Or »uprs. b!x UrorocoIIo 6. Liiverllolps. Utdrag Den 7 September. zz/ Utdrag af Högloft. Ridderskapet och Adelns Protocoll wid Urtima Riksdagen i Orebro de» 7 September 1810. S. D. c-Oeslot Högloft.
Utskottet sökt rikta dessa magter till inbördes bevakning, till inbördes återhåll, utan att dem sammanblanda, utan att lemna den återhållande något af den återhållnas verkningsförmåga-’, samt att ^pä dessa hufvudgrunder af statskrafternas särskilda bestämmelser och ömsesidiga motvigt skall den författning hvila, som Utskottet föreslagit”; anseende motionären hvarje försök att sammanblanda den militära myndigheten med den civilt administrativa innefatta en betänklig afvikelse från de statsmaximer, hvilka fått sitt uttryck i det ovilkorlig^ grundlagsförbudet emot hvarje General-guvernörskap och hvilka endast i Konungens hand förenat och sammanfattat såväl det civilt-administrativa som det militära chefskapet, dock med lagbestämda former för detsammas utöfvande genom skiljda organer under olika Stats-Departementer; samt att, om den styrande magten skulle börja handla utom de för densamma bestämda former, så funnes icke mera någon garanti, att de lagstiftande och dömande statsmagterna kunde utöfva det återhåll, som grundlagsstiftaren afsett, en afvikelse, till hvilken motionären dock trott sig finna början uti vigtiga civiloch militärbefattningars förening i en hand; hvarjemte motionären förmält, att det. icke allenast vore frun synpunkten af grundlagens helgd, som man funne anledning att önska det nu på Gottland rådande förhållandet i ofvanberörda hänseende ändradt till öfverensstämmelse med grundlagens anda och ord, utan att det äfven från den praktiska nyttans synpunkt vore icke blott ensidigt utan rent af nödvändigt, att civil-magten på Gottland handhafves af annan person än Militär-befälhafvaren, enär begge befattningarne fordrade helt skiljda egenskaper och insigter.
Stats-Utskottet funnit Akademien inom sig ega tillgång till denna Sta ts~ Ut skotte ts Betänkandén, 115*9 utgifts bestridande framdeles och efter hand, eftersom 1822 års Räkenskaper utvisade ett öfverskott af 1,156 R:dr 3i sk. Deremot får anföras, att Akademiens utgifter icke i alla år kunna rättas efter inkomsterne, utan stundom öfverstiga dem, hvaremot stundom något öfverskott måste besparas, hvilket till ett annat års större utgifter fullt åtgår. Att så förhåller sig, kan intygas deraf, att detta behof redan år 1819 anmäldes af Akademiens Observator. Ehuru detsamma då tillstyrktes af Professorerne Nordmark, Svanberg och Bredman i Upsala, beviljades likväl endast ett Transit - Instrument af brist på tillgång. Beliofvet står nu qvar vid 5,36o R:dr Banco och man kan ej förutse, när det skall kunna afhjelpas, så vida ej Riksens Högloft Ständer täckas omfatta detta ärende med mera frikostighet än Högloft. Stats-Utskottet. Observatorium i Stockholm, är tillkommet utan Ständers medverkan, utan Stats-medel. Der håfve Vetenskaps - lifvet fästat män, hvilkas rykte tillhör verlden. Hvarken för Stats-Utskottet eller för Nationen kan det vara likgiltigt, att Sverige inom sitt sköte framkallat en W ar genlin, Prosperia, Melanderhjelm m. fl., hvilkas namn jag ännu icke är berättigad ii60 Stats-Utskottets Betänkatidetl. att nämna* Att Svenska Folket i Konsternas Och Vetenskapernas häfder förtjenar ett rilm bredvid Vetldens mest bildade Folkslag, beror ej blött derpå, att naturen är frikostig på Snillen äfven bland oss; men Också derpå, att dessa Naturens gåfvor kunna utvecklas*
Men äfven andra bevis finnas, att den tidens anslag af 1 million r:dr silfver för försvarsverkets materiella behof ej räckte till. Jag känner t. ex. den anecdot af min fars, som var ingeniör, papper, att dåvar. Chefen för Ingeniörcorpsen förgäfves föreställde behofvet att befästa Warkaus i Savolax, der hela escadern för Savolaxska sjöarnas försvar var förlagd, och hvartill kostnaden uppgafs till 240,000 r:dr (silfvervärde). Man erkände väl detta behof, men tillgångar saknades. Följden blef också, att, när Ryssarna vid krigets utbrott vintertiden 1808 inryckte i Savolax, hela denna skärgårds-escader måste brännas upp, och huruvida icke äfven detta hade sin del i den olyckliga utgången af detta krig lemnar jag tili den sakkunnige att bedöma. Då var likväl anslaget för materiella behofvcn till landets försvar 1 million r:dr i silfver, motsvarande 2f millioner r:dr b:co efter nuvar. myntfot. Jag vet icke, om prisen af behöfliga effecter m. rn. stigit eller fallit; men nu utgöra dessa anslag på 3:dje och 4:de hufvudtitlarna tillsammans knappt i,35o,ooo r:dr eller föga mer än hälften af dåvar. anslag. Då man ser detta hafva varit förhållandet från mer än ett halft sekel tillbaka, måste det äfven för den okunnige vara klart, att landets försvar fordrar mer, än hvad som nu är beviljadt. En sådan uträkning tror jag skulle gagnat mera, skulle leranat större upplysning och mera utredt begreppen än samtliga de punkter, som Utsk. vidrört. Jag önskar derföre, att Utsk., antingen då det framlägger frågan om extra eller bevillningsinkomsterna, eller då det besvarar den nu troligen skeende återremissen af detta betänk., måtte framställa ett öfverslag af hela Rikets ställning och behof; äfvensom jag anhåller, att Utsk. måtte fästa en särdeles uppmärksamhet vid de hufvudsakliga frågor, hvilkas afgörande inverkar på landets försvar.
Alt ett undantag från stadgandena i 6'0 § Regerings-Formen finnes, som utmärker, att fastställandet eller förhöjandet af vissa afgifter, såsom Råk-, Rrooch Färj-afgifter, i och för inrättningar till cnskiltas gemensamma nytta och beqvämlighet, icke må belraglas såsom en öfverträdelse af löreskriften, angående Rikets Ständers uteslutande beskaltnings-rält, tir, enligt Utskottets tanka, af mycken vigt, emedan, i annat fall, Konungens rådgifvare kunde finna sig förhindrade alt tillstyrka, det så beskaffade, för befrämjande af allmänna rörelsen nödige afgifter må utgå; hvarföre Utskottet, äfven om det måste medgifvas, att ett sådant undantag rätteligen bort upptagas i nämnde § af Regerings-Formen, anser, att det ej skulle vara välbetänkt, att borttaga ifrågavarande undanlagjsladgande från det rum, det erhållit i 3 § af ansvarighets-lagen, äfvensom Utskottet tror, att med frågan om förändring af sjelfva ordalydelsen kan anstå intill dess sig inforas, helst stadgandet i ansvarighets-lagen ej lärer, utan misstydning, kunna förstås annorledes, än att afgifterues ändamål endast får vara ti 11- vägabringandet och underhållandet af inrättningar för trahkerandes nytta. Med afseende på vigten deraf, att TrycklVihets-lagen hålles i helgd, och då det i 4 § omförmälte förhållande, att Stats-Råds-ledamot tillstyrker steg, stridande emot samma gruodlags-bud , är jemförligt med de i 3 § uppräknade öfverlrädelser af $7, 60 och 66 med flere §§ i RegeringsFormen, synes straffet böra i begge fällen vara lika; hvarföre, efter Utskottets omdöme, deri i 4 § utsätta straffbestämmelse af embetets mistning bör utsträckas lill förlust jemväl af rättigheten att vidare i Rikets tjenst nyttjas.
Ty namnet blott, men saken ej de vänner ha, Som ej uti olyckorna sin anpart ha. (Tyndareus synes komma.) KHOREN. Der stapplar uppå ålderdomlig fot, minsann, 450 Svartmantlad Spartiaten Tyndareus hitåt, Med håret klippt på sorgeart, för dottrens skull. ORESTES. Jag är förlorad, Menelaos! Tyndareus Till oss sig närmar, han hvars ögon aldramest Jag blygs att möta, sedan detta blivit gjordt. 455 Ty han mig fostrade som litet barn, och mig Med många kyssar höljde; Agamemnons son Kringbärande på armarna, och Leda med. Mig ärande likt sjelfva Dioskurerna. Och dessa två jag, arma hjerta, arma själ, 460 Ej väl har vedergällt. Hvar finna mörker nog. Att gömma anletet? Hvar moln, att framfor mig Jag ställa må, och undgå gubbens skarpa blick? TYNDAREUS. Hvar kunde jag väl råka få min dotters man, Menelaos? Ty på Klytaimnestras graf då jag 465 Mitt offer gjöt; jag hörda att till Nauplia Han med sin maka kommit, räddad ändtligen, Ledsagen mig; ty vid hans högra sida jag Vill stå och helsa, skådande sentida vän. MENELAOS. Hell, gamle, dig, hvars äkta läger delte Zeus! 470 TYNDAREUS. Hell äfven, Menelaos, dig, min anförvandt! Ve! Bittert är, att menskan ej sin framtid vet! Se ormen modermördarn, framför borgen der. Hur kranka blixtar ljunga i hans blick, min pest! Menelaos, talar du dock med den smittade? MENELAOS. Hvi så? Han är ju ättling af mig älsklig far. TYNDAREUS. Just han, som född af sådan far en sådan vardt? MENELAOS. Han föddes dock; och bör i nöden vårdad bli. TYNDAREUS. Barbar du blivit, bland barbarer länge dröjd. MENELAOS. Hellenisk är den sed, att ha om slägten vård. TYNDAREUS.
Ja, det säger jag, att fruntimren ha målat upp sig otroligtpå den här utställningen! Håller de bara i så här, så blir de nog värdiga att sitta i juryn, de med en gång, om en hundra år eller så. Tänk, så duktigt, att de slapp in allesammans med sina dukar, fast de inte hade någon som kunde hålla dem o m ryggen — • annat än män! r En fröken, som heter Wahlström, har minsann satt ut en sommardag, så frisk, att det riktigt doftar om träden, och en fru Norstedt målar blommor, så man bara vill sticka dit näsan. (Apropå blommor, så har Gunnar Wennerberg satt ut en densötaste flicka i grågredelin klädning, omgifven af de skönaste hortensier i samma färg! Vid hans år! Jo så är det att vara ett dubbelsidigt geni i rik blomstring!) Taflan är ett poem! Bäst jag gick tyckte jag — att det inte längre var jag som såg på taflorna, utan de som såg på mig. Jag satte mig — i knä på en herre!! rusade upp igen, stötte emot annat folk, blef röd, bad om ursäkt, och bar mig med ett ord så fjolligt åt, att jag skämdes. Men tappt gaf jag inte. Skulle inte jag duga till så pass som att rå på en så liten smula ensamhet, när det fins hustrur, som får vara ensamma hela sitt lif! Jag beundrade Schulzbergs fina vintermorgon, och njöt riktigt af Kallsteniuses varma sommardag. Men så beslöt jag att gå hem ändå — —. Då jag i detsamma fick se en rygg, som var så märkvärdigt lik N e j, det var ingen likhet, det var Ruffen, Ruffen lifslefvande, med käppen i mun, alldeles som Lycko. Jag blef så glad, så benen alldeles vek sig, men sanningen framför allt, när AN OERS SONS. Ul spinneri och Skrädderiaktiebolag. Filial: Hornsgatan 1. Riks. IDUN 1897 jag väl var säker på, att det verkligen var han, kände jag mig rent litet sviken. Saken är den, att Ruffen har ett sätt att slå ihjäl mig med fakta ibland, som är så retsamt.