Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man talar visserligen om den » svenska kolonien » där, men det är ett mycket obestämdt begrepp, var det åtminstone ännu för icke synnerligt lång tid sedan, och de skandinaviska föreningar, som bildats i Paris, ha varit lika många som kortlifvade. Litet hvar af de nordbor, som bott någon längre tid i Paris, har varit med om att grunda en skandinavisk förening, men också sett den föreningen tyna bort och affida. Under sådana förhållanden är det så mycket anmärkningsvärdare, om en person kunnat under årtionden utgöra nästan medelpunkten för ett visserligen icke vidsträckt, men ganska fast svenskt 20 1893 I D U N Hvad är vårt lif? Ett moln, som flyktigt simmar Kring rymderna på ödets kalla ilar. Förvandladt evigt, aldrig det sig hvilar Och varar högst en sommaraftons timmar. J£. umgängeslif i Paris. En sådan person är fru Emilie Billmark, som den 23 dennes hann den aktningsvärda åldern af åttio år och hvars födelsedag då firades af hennes landsmän i Paris samt ihågkoms af gamla vänner äfven i fäderneslandet. För några och trettio år sedan, då den, som skrifver detta, anlände till Paris för att där stanna, var det isynnerhet tre svenska hus, som samlade landsmän hos sig. Ett af dessa var mycket olikt de tre öfriga och har visst aldrig, fastän ganska orätt, erkänts som af någon synnerlig betydelse för de svenskar, som då funnos i Paris. Det var svenska och norska sändebudets. Friherre Georg Nicolaus Adelswärd förmådde icke upprätthålla de gamla traditionerna från excellensen Löwenhielms dagar, som dennes efterträdare grefve Manderström under den korta tid han innehade ministerplatsen med framgång hade återupplifvat, men frih. Adelsvärd var dock en hedersman med aldrig tröttnande välvilja för de landsmän, som vände sig till honom, och den gästfrihet han mot dem utöfvade i sändebudsbostaden vid Rue d ' Anjou Saint-Honoré torde icke böra förgätas. En annan landsman i vida blygsammare förhållanden tröttnade aldrig att stå till tjänst för de svenskar, som behöfde hans biträde, och dessa voro ganska många.
Då steg hon som en bubbla mot det blå landet, där den hvita blomman glöder, och i sitt lifs största ögonblick stred hon sin kamp med ögon, som logo och kinder, som strålade af blekhet. Och se — en egendomlig klarhet, en glädje öfver tillvaron, en frid, djupare än hon känt, en lätthet att lefva, en tro, ja en väntan på frihet och lycka klingande vekt och sprödt som zittrans strängar genom hennes själ. Hon var matt som efter en kris — glad. Hon uppsköt allt tills sedan. Hon ville tänka på Erik — men allt bröt fram som sång i hennes tankar ... — O, du medlidandets magra eländighet, kom ut och värm dig i den stora solen, väx fyllig och varm, se dina slitna plagg få skinande, mångfärgad glans af sol gå icke mer i skuggan, åh aldrig mer! väx stor och stark, du föraktade, du bär en drottnings drag, när solen lyser på ditt änne ... Ur kärlekens eldgrufva böljade hennes väsens godhet upp och omvärfde henne som varma luftvågor. Och när tanken arbetade sig fram ur extasens purpurdimmor, var den klar, ehuru lätt immande af känslostämning. Hon visste mycket väl, att hon nu lefde i sitt lifs stora helg och att efteråt kom söken. Och hon ville genast gå till Erik, säga allt medan helgdagsaftonens frid låg och drömde starkt och helt i hjärtat. När hon nådde sitt hem, kände hon det, som måste hennes inre fasthet tvinga omständigheterna att lyda hennes vilja. Huset var också tyst, verandan tom, Ellida satt aftonklädd och lugn vid lampan och läste, och när Matilda frågade, hvar Erik var, blef svaret: — Herrn kom hem och gick upp i sängkammaren. SJUTTONDE KAPITLET. Hallå Mattis, jag trodde du ämnade lyckliggöra oss med din närvaro i kväll. Där låg Erik i funderingar utsträckt på chäslongen. Matilda låste dörren väl och tog af hatten och kappan. Det faktiska vid saken grep henne som en kall hand. Nästan utan en redig tanke, gick hon fram och började stryka hans rockärm med sina späda, kallfuktiga fingrar. Och så hviskade hon hastigt: — Jag får tala med dig om något, du får lof att förstå mig.
Dalelfven och den andra öfver Lill-elfven » mindre hamn-byggnaders och å-rensningars understödjande, 20,000 R:dr årligen under åren 1888, 1889 och 1860 » hamnbygguad vid Färjestaden i Thorslunda socken på Öland Transport Anslag. Transport För hamnbyggnad vid staden Falkenberg » fullbordande af hamn-anläggnings - arbetena vid Strömstad » anläggning af en hamn-hassin invid Carlstad saint, en kanal derifrån till Kanike-näset vid Wenern » fortsättning och fullbordande utaf sänkningen af sjöarne Stora och Lilla Rengen, Jernlunden, Åsunden, Emmern. Striern och Nimmern inom Hanekinds och Kinda härader i Östergöthland, samt anläggning af en båt-led genom och mellan förstnämnde 4 sjöar » utdikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar till beredande af odlings-företag, 100,000 R:dr för hvartdera af åren 1858,1859 och 1860, eller tillsammans 300,000 R:dr, hvaraf en femtedel såsom anslag och fyra femtedelar såsom lån . » fortsättning och fullbordande af Stor-åns upprensning inom Tjellmo socken i Östergöthland Till påskyndande af arbetena vid de nya jordeböckernas afslutande och granskning » inlösen för Statens räkning af Kamreraren Carl Sandbergs samlingar och anteckningar rörande Svenska kameral-väsendet 5,000: — äfvensom 500 R:dr årligen att under åren 1858, 1859 och 1860 kunna tilldelas bemälde Kamrerare, emot det att han fortfarande bidrager till dessa samlingars förökande och ordnande 1,500: - Transport Anslag. Lån. It:dr. Ö. K:dr. ö Transport Restitution till förre Lands-kamreraren i Wermlands län, Kammarrätts-rådet S.
Rudbicks enka, Magdalena Rudbeck; 20:o om anslag till ett förlagslån för tillvägabringande inom riket af tolfdecimaltums gjutna jernkanoner; 21:o angående af Blekinge läns Landsting gjord ansökning om inköp af en Kronan tillhörig tomt i Carlskrona; 22:o angående ytterligare förlängning i den för uppmuddring af Ystads hamn bestämda arbetstid; 23:o angående berättigande för Sekreteraren vid Öfver-Ståthållare-Embetet för Polis-ärenden och åtskilliga Landssekreterare, att, för tiden från och med år 1863 och så länge de sina befattningar innehafva, å Allmänna Indragningsstaten årligen uppbära ersättning för förlorad inkomst af passlösen; 24:o angående berättigande för Chefen vid Ottenby stuteri, Hofstallmästaren m. m. J. W. Beijer, att vid afskedstagandet erhålla pension å Allmänna Indragningsstaten; 25:o angående åtgärder till behöfvandes undsättning i missvextår; 16 Prol.-Utdrag den 8 November 1865. 26:o angående restitution af ett utaf Häradsskrifvaren J A. Lindgren till Statsverket inbetaldt ersättningsbelopp af 311 R:dr 85 öre R:mt; 27:o angående eftergift af 1863 års arrende lör Kungsladugården Åhs Kloster i Hallands län; 28:o i fråga om införsel för skatterätts-lordran i kronosäteriet Olstorp i Skaraborgs län; och 29:o angående försäljning till skatte af gatuhusen M 7 Glemminge och M 21 Hannas i Christianstads län. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Kongl Maj:ts denna dag meddelade nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, om förordnande af en Stats-Råds-ledamot i afseende på handläggningen af vissa i Riksdags-ordningens 36 och -42 omförmälda riksdags-ärenden.
Besv-~ och Oec.-Utsk. Utlåtande N:0 1J6. motion, Utskottet dels ansett, lika med livad Herr Presidenten Poppius inomHögv. Preste-Ståndet yttrat, tillvägabringandet af deu yrkade undersökningen, om den funnes nödig, tillhöra Regeringens omsorg, utan någon Rikets Ständers mellankomst eller irån dem anmäld underdånig önskan om en slik åtgärd, dels ock blifvit ytterligare styrkt i dess förra öfvertygelse, att, på sätt Herr Öfver-Directeuren Schwarts’s bär vördsamt bifogade skriftliga yttrande närmare utreder, den framställda farhågan om Brännvinets större skadlighet genom dess tillredning af potatoes och med pistoriska apparater saknar all grund; alltså och enär för öfrigt, i afseende på Brännvin, hvilken artikel, lika med andra förtärings-ämnen, kan, medelst främmande tillblandning, bibringas annan egenskap, än varan i och för sig sjelf innehåller, något serskildt stadgande icke erfordras, får Utskottet vördsamt hemställa, om icke Rikets Höglofl. Ständer må finna den af Motionairen föreslagna underdåniga anmälan i ämnet hos Kongl, Maj:t öfverflödig, och Motionen således förfalla. Stockholm d. 16 Jan. i83o. Bil-till Allm. Besv.- o. Oec.-Ltsk. Utlåtande N.o ij6. 7 Ödmjuk Promemoria. Det är väl icke utan exempel att på krogar försålts Brännvin, som, genom tillsatts af för helsan mer eller mindre skadliga ämnen, blifvit till smaken förbättradt, äfven för att dölja en ringare grad af verklig spiritus-styrka ; men sådana tilltag hafva ock alltid, vid minsta anledning, blifvit af vederbörande Police med stränghet behandlade. Långt ifrån att hafva försämrats och vara mera förorenadt än förr, har likväl det råa Brännvinet, sedan fullkomligare Bränneri-redskap i allmänhet blifvit införda, och man börjat att till Bränn vins-bränning använda potaloes, år från år förbättrats till dess renhet.
att indelda arméen och båtsmans-hållet måtte nedsättas till hälften och två rusteller rotehåll sammanslås till ett, hvilket ansetts kunna verkställas på följande sätt, nemligen: att, sedan det blifvit bestämt hvilka två rusteller rotehåll borde till ett förenas, de ryttare, soldater eller båtsmän, som anmälde sig till afsked, icke måtte sådant förvägras, så vida tillräckligt antal inom hvarje Sqvadron eller Kompani funnes villige att i tjensten qvarblifva; alt, om frivillig afgång ej beredde tillräcklig indragning, det måtte lemnäs rustoch rotehållare öppet att sjelfve med karl öfverenskomma om vilkoret! för afgåendet; dock skulle vid kavalleriet ovilkorligen den ene rusthållshästen indragas; att den i tjenst qvarvarande karlen erhölle en lämplig förhöjning i dess lön. under vilkor att viss andel deraf insattes i Sparbank för att vid hans afgång uttagas af honom 6 Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 4i. eller hans arfvingar, oell att, vid karls antagande, vilkor derom infördes uti det kontrakt, som med honom upprättades; samt att, ärlig vakans-afgift skulle erläggas, af rusthåll med 50 Rdr och af rotehåll med 20 Rdr riksgälds, till engvid hvarje regemente eller korps inrättad så kallad öfningsoch undervisningsfond, hvilken skulle stå under befälets samt rustoch rotehållares ombuds gemensamma tillsyn, och användas till den indelda stammens öfning samt till belöningar för utmärkt uppförande; förmodande motionären att, genom en sådan förändring, ej blott jordbrukande klassens bördor något skulle minskas, utan äfven fördelaktigare vilkor, fullständigare bildning och en lugnare ålderdom beredas deri indelde soldaten, samt att den qvarvarande indelda stammen ändock borde vara tillräcklig, såsom stam för det beväringsmanskap, som utskrefves till fälttjenst; hvarjemte motionären antvdt, att en dylik förmiskning uti indelda arméens numerär skulle erbjuda tillfälle att betydligt förminska det högre befälet, förbättra det lägre befälets vilkor, och afhjelpa de brister och missförhållanden, som så mycket öfverklagades. 4:o af Riksdagsfullmäktige» Nils Andersson från Christianstads län, sorn af anförde orsaker föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att, derest Kongl. Majit skulle anse lämpligt och nyttigt, att kronan på passevolans öfvertoge anskaffandet och bekostandet af indelda kavalleriets hästar samt ryttarnes beklädnads-, bevärings-, remtygs och utrednings-persedlar äfvensom sadel-mundering och stallpersedlar,
Grape, som efter beräkning al utnämningsdagen, år 1860 varit berättigad att vid läroverket uppflyttas i högre lönegrad, hade emellertid tjenstgjort såsom prest i Finska församlingar tillhopa 3 år IO2 månader, i följd hvaraf Kongl. Maj:t, enär Grape icke uppfyllt vilkoret af 5 års oafbruten tjenstgöring vid skolan, förklarat Grape icke vara berättigad till berörda uppflyttning; dock hade Kongl. Maj:t dervid tilldelat honom en gratifikation af 500 R:dr; och har motionären på grund af dessa förhållanden föreslagit, alt, då Grape genom sin beredvillighet att betjena en eljest nödställd församling, sålunda vid skolan i lönetur förlorat 3 år IO2 månader, under hvilken tid ett belopp af 2,000 R:dr skulle honom i lönetillökning tillkommit, men deraf genom Kongl. Maj:ts nåd återfått 500 R:dr, Rikets Ständer måtte åt bemälde Grape, i ersättning för hans oförvålladt mistade lönetur bevilja ett anslag af 1,500 R:dr. Emedan det vore obilligt, att Grape, derföre att han, såsom den enda för tillfället lämplige, blifvit utan egen begäran använd i ett vigtigt uppdrag utom skolan, skulle förlora sin lönetur såsom lärare, tillstyrker Utskottet, att, med bifall till motionen, Rikets Ständer åt förenämnde Grape bevilja ett anslag, för en gång af 1,500 R:dr, att från Riksgälds-kontoret utgå. 63:o.
Jag finnér, att jag verkligen lill en del missförstått Hr Ribbing, men delta har dock icke något inflytande, på hvad jag sednast yttrade. Jag har blott sagt, att jag förenade mig med Hr von Troil, och att jag icke ansåg Frih. Raab hafva rätt i sin princip-fråga. Med anledn. af hvad Hr von Hartmansdorff yttrat, får jag förklara, att jag visserligen är ganska nöjd öfver, att jag åtminstone en gång sett lika med den värde talaren, ehuru vår samstämmighet hade en lemligen kort tillvaro. Ty jag kan ej finna annat, än att då man såsom princip antager, att vissa frågor böra uteslutande af Regeringen till representationen framställas, så måste det väl vara löne-reglerings-frågor, sora Regeringen bäst kan bedöma, enär Regeringens ledamöter, och vederbör:de Depart:ls-Chefer naturligt vis äro bäst i stånd att bedöma, huruvida embetsraännens löne-tillgängar äro tillräckliga eller icke. Jag (ror således det vacp ganska oriktigt att öfverlemna åt dagens opinions-vindar alt bestämma, huruvida anslag lill löne-förbätlringar skola beviljas eller icke. Jag kommer nu till andra delen af Hr von Harlmansdorffs yttrande, deruti han begagnar sin gamla käpphäst, oviljan emot jernvägs-anläggningen, och huruledes det år 1848 tillgick i denna fråga, då Vägoch Vattenbyggnads-slyrelsens utlåt, icke infordrades. Jag får då säga, att ehuru förhållandet verkligen var sådant, så var det endast ett undantags-fall, förorsakadt deraf, alt närande Styrelse redan förut, så peremloriskt uttalat sig emot jernvägs-företaget, att om Regeringen skulle hafva rättat sig efter dess åsigt, hade någon propos. i ämnet aldrig aflåtils.
Deremot 53anfené od) fXif>5gälDö*£ontoretö egna färomål, lifafom brottmål, De Der röra 53anfen eller SvifögälD&dcntoret, utan att lifwäl innefatta åtal emot någon af Defa <2Berfé tjenflemän eller betjente, i och för tjenfteutöfning, tola bcl)anDlaé ocf> afgöraö wiD De Dotnflolar, till I>vx>ilHa fåDana mål efter lag böra; fommanDe, till följD bäraf, bwaD om pröfning af 53anfené ocb fXifs* gälDé^ontoreté forDring&anfpråf i fonfurémål färjfilt finneé förejfrifwet att till all wiDare fraft ocb werfan upl)öra. 9i §• 68. £ifaleDcö fafme <2S5i/ gemenfamt meD i\ongl. Slaj:t, bcflutat, att, ifråga om mål, uti F>n>iifa å SviDDarfufetö mägnar till annan farao, Det i 23 § af ^ongl. SKefolutionen på DviDDcrjfapetö od) SlDelnö befroäc Den 29 Sftoocmber 1680 mcDDelaDe ftaDganDe, att ”<£)of Slätterna bora, på fått od) mié forn (fec nteD ©tätiDernaö SSanco, immeDiate uptaga alla De tmijter ocf fafer, forn å SRiDDarfufeté magnar lagligen böra fö fa 6, få mai miD ffulDerö infotDranDe, forn eljeft,” icfe äger tillämpning, utan. att
Vidare förekom till pröfning och lades till handlingarne BancoUlsk:s yttrande om formen för besvarandet af ålskillige, af förslagen om en del lånerörelsegrenars öfverflyllning från Banken, beroende motioner och framställningar. § 9- Ilr von Troil: Sedan Utsk. nu åt denna § gifvit en förändrad ordalydelse, och då det således nu mera icke är att befara, att Handelsoch Näringsdisconlen skall uppsluka en betydlig del af de öfrige fondernas tillgångar, får jag för min del tillstyrka bifall till §. Likväl tillåter jag mig fästa uppmärksamheten på en obetydlig, men såsom det synes mig nödvändig förändring i afseende på sjelfva redactionen. Utsk. säger nemi. : ”ägande dock Baucofullm., att då någon del af de fonder, hvilka blifvit anvisade för belåning af actier och publika papper eller af guld och silfver samt jern och koppar m. fl. vågförde effecter, finnas obegagnade, under en tid af högst 3 månader öfverlemna de icke använde medlen” etc. Då eomina finnes emellan ”obegagnade” och ”under”, är det tydligt, att Ulslcs mening varit, att medlen skulle under en lid af högst 3 månader fä användas till den af omförmälde länerörelsegrenar, som deraf kunde vara i behof, ilen det är också endast pä detta conima, som denna tydning beror; ty om af en händelse samma conima flyttades något tillbaka efter orden ”3:ne månader”, så skulle man deraf kunna draga den slutsats, alt medlen skulle få öfverlemnas till andra fonder, då de befunnos obegagnade under en tid af högst 3:ne månader.
Uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande, har Kongl. Krigs-kollegium, vid det förhållande att den af Krook inuehafvande regementskommissarie-befattning icke är förenad med lön på stat, väl ansett honom enligt författningarne icke vara berättigad alt vid entledigandet derifrån erhålla pension, men enär uppå Kongl. Majits derom gjorda framställningar, Rikets Ständer ej mindre åt förre Regements-kommissarien vid Skånska husaroch dragon-regementena Johan Ludvig Aberg, än äfven åt förre Regements-kommissarien vid Jemtlands fältjägare-regemente Salomon Grundad tillförsäkrat rättighet att vid entledigandet från sina berörda tjensler undfå pension å allmänna indraguings-staten till ett deras innehafda regementskommissarie-arfvoden motsvarande belopp, hade Kollegium, med afseende jemväl å de i fråga om Krooks ålder oeh tjenstetid ådagalagda förhållanden, funnit sig ega anledning hemställa, det Kongl. Majit, genom aflålande, nådig Proposition till Rikets Ständer, täcktes bereda Regements-kommissarien Krooks uppförande till pension på allmänna indragnings-staten att af honom vid afgången från regementskommissarie-beställningen tillträdas; finnande Kollegium sig icke i tillfälle alt bedöma, huruvida och i hvad mån en större eller mindre pensionssummas beviljande kunde föranleda någon nedsättning i den åt Krook från Arméens pensionskassa beviljade pension eller i öfrigt yttra sig öfver hans begäran att få denna pension bibehålla; hvaremot Kollegium erinrat, att uti den summa af 4,000 Ridr, som utgör 38 Stats-Utslcottels Utlåtande N:o 153. regementskommissarie-arfvodet, anses, jemlikt Kongl. Brefvet den 1 Juli 1057, ett belopp af 150 H:dr, såsom vaklmäslare-arfvode, vara inbegr.pet.
Kan du draga Leviathan med en krok, och fatta hans tungo med ett snöre? Kan du sätta honom en ring i näsona, och borra honom hans kindben igenom med en syl? Menar du, att han skall mycket bedjas före, eller smeka dig? Menar du, att du kan göra ett förbund med honom, att du må hafva honom till en träl evinnerliga? Kan du spela med honom såsom med en fogel; eller binda honom dinom pigom? Menar du, att sällskapet skola skära honom sönder, att han blifver utdelad ibland köpmännerna? Kan du fylla ena not med hans hud, och någon fiskaryssjo med hans hufvud? När du kommer dina hand vid honom, så kom ihåg, att det en strid är, den du icke uthålla kan. Si, hans hopp skall fela honom, och han skall uppenbarligen fördrifven varda. Ingen är så dristig, att han honom uppväcka tör. Ho är då den, som för mig bestå kan? Ho hafver något gifvit mig tillförene, att jag må honom det vedergälla? Mitt är allt det under hela himmelen är. Jag vill icke förtiga hans kraft; ej heller hans magt, eller huru välskapad han är. Ho kan upptäcka honom hans kläde? Eller ho tör vågat, att fatta honom i tänderna? Ho kan öppna hans anletes kindben? Förskräckeliga stå hans tänder allt omkring. Hans fjäll äro lika som sköldar, sammanfäste hvar i annan. Det ena hänger in i det andra, så att vädret icke går deremellan; Det hänger hvar i annan, och hålla sig tillsammans, så att de icke kunna skiljas åt. Hans njusande är såsom ett glimmande ljus; hans ögon äro såsom morgonrodnans ögnahvarf. Utaf hans mun fara bloss och eldbrandar. Utaf hans näso går rök, såsom utaf heta grytor och kettlar. Hans ande är glödande kol, och utu hans mun går låge. Han hafver en starkan hals, och det är honom lust, då han något förderfvar. Hans kötts ledamot hänga vid hvartannat; de äro faste i honom, att han icke rörd varder. Hans hjerta är hårdt såsom sten, och så fast som ett stycke af understenen i qvarnene.
Angående afsöndring af jord från Rönö kungsgård för utvidgande af Rönö församlings kyrkogård, m. m. Och täcktes Kongl. Majri, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag, sådana de finnas detta protokoll bifogade, samt förordna att, i enlighet dermed, nådiga Propositioner skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo N. Fredr. Sander. Kongl. Maj:U Nåd. Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående anslag af prostetunnor frän Envikens, Malingsbo och Ludvika pastorater af Westerås stift; Gifven Stockholms Slott den 21 December 1865. Hos Kongl. Majit har Biskopen i Westerås stift, Kommendören med Stora Korset af Kongl. Majits Nordstjerne-orden Doktor Christian Erik Fahlcrantz i underdånighet anhållit att nådig Proposition måtte till Rikets Ständer aflåtas om anslående af prostetunnor från de nybildade pastoraten Enviken inom Stora Tuna kontrakt samt Malingsbo och Ludvika inom Norrberkes kontrakt af Stora Kopparbergs län. Till följd af härå meddelad nådig remiss hafva Kongl. Majits och Rikets Kammar-kollegium och Stats-kontor uti gemensamt underdånigt utlåtande den 6 nästlidne Oktober, — med förmälan, att de ifrågavarande pastoraten blifvit utbrutna: Ludvika enligt Kongl.
Brefvet den 20 December 1836, vid då förekommen enahanda jordafsöndring, innehölle, all befintlig skog pä den del af platsen, som Kungsgården nu disponerade, skulle komma Krigs-akademien på Carlberg till godo samt på Kommitterades bekostnad fällas och uppläggas på närbelägna ställen, efter anvisning af Akademiens ombud, som skulle ega tillse, att vid det nya områdets inhägnande närstående träd icke skadades eller utan tillstånd fälldes; äfvensom att, sedan slutlig utstakning egt rum, ett exemplar af den upprättade kartan och beskrifuingen borde Guvernörs-embetet vid Krigs-akademien af Kommitterade tillställas. Rikets Ständer, som tagit detta ärende i öfvervägande, hafva, på de uti den Nådiga Propositionen innefattade skäl, bifallit hvad E. K. M:t, på sätt ofvan förmäfes, behagat i Nåder föreslå. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M:t i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. Slockholm den 9 September 1854. Ilih. till fl. St. Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 12 i. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 6 Sept. 1854. Preste-Ståridet den 6 Borgare-Ståndet den G Bonde-Ståndet den 9 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående en i Köpingen Trelleborgs ordinarie Båtsmanshåll uppkommen öfverskjutande mindre rote-andel. (Statssamt Allm. Besv. och Ekon.-Ulsk:ns Uthde, N:o 5.) S. A. K. Genom Nådig Skrifvelse har E. K. M:t behagat gifva Rikets Ständer tillkänna, att, sedan, i afseende på verkställigheten inom Malmöhus län af den år 1839 anbefallda extra rotering till Båtsmanshåll utaf den, städerna i Riket tillhörande, privilegierade jord, K.