Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa motioner innefatta nedannämnde förslag, hvilka Utskottet kommer att i särskilde punkter upptaga och besvara, nemligen: l:o om bättre tillsyn å folkskolorna; 2:o angående indragning af seminarierne för folkskole-lärare, och desses bildande uteslutande i elementar-läroverken: 3:o angående meddelande af föreskrift, att folkskole-läräretjenst i allmänhet bör med klockaretjenst förenas; 4:o om utfärdande af ett stadgande, till förekommande deraf, att folkskole-läraretjenst lemnäs obestridd, genom innehafvarens afgång till annan befattning. l:o Den första frågan är väckt af riksdagsmannen Dahlgren, hvilken anfört, att, bland de svårigheter, som mötte för folkskolornas utbildande till hvad de borde vara, vore äfven den, att presterskapet icke ansåge sig böra eller kunna öfver dessa skolor hålla den tillsyn, hvilken vore behöflig för vinnande »f det ändamål, som med desamma åsyftas. Det ansåges nemligen blott tillkomma kyrkoherden att utöfva en sådan tillsyn, äfven om församlingen hade flera skolor, i hvilket fall det ofta inträffade, att kyrkoherden bodde aflägse från en eller annan af skolorna. Sorn likväl, enligt hvad motionären trodde, det varit afsedt, då folk-undervisningen ställdes under presterskapets tillsyn, att älven det lägre presterskapet skulle egna denna undervisning en vård, hvartill Bih. till R. St. Fröt. 1853 £ 1854. 8 Sami. 13 Haft. * 2 Allni. Besv.- och Ekon.-Ulskottets Betänkande,.
Stir begagnadt, komtne under den bestämda tiden en väsendtlig rubbning i det genom grundlagarne utstakade förhållande emellan de begge statsmakternas ömsesidiga rättigheter i fråga om tull-lagstiftningen att inträda, emedan, då R.-Stir, enligt hvad den föreslagna ordalydelsen i grundlagen utmärkt och af de anförda motiverna jemväl kunde slutas vara menadt, skulle sakna annan rätt än att afgilterne till beloppen förhöja, qvarstode i sin fulla vidd Konungens obestridda makt att nedsätta samma a (gifter, äfvensom Konungen bibehölle sin rätt att införselseller utförselsförbud stadga. Utskits Utlåt, bifölls af alla fyra Riks-Stin, och det var med hemtadt stöd af den utaf Konst.-Utskit sålunda uttalade mening om grundlagens rätta förstånd, som den dåvarande konseljen ansåg sig kunna tillstyrka de förändringar i tulltaxan, som sedermera verkställdes och hvartill Regeringen såg sig ytterligare manad ibland annat deraf, att R. Stir sjelfva vid nämnde riksdag i många afseenden gjort djupt ingripande förändringar i tulltaxan, hvilka till en del tillkommit genom voteringar i förstärkt Utsk. och derigenom kommit att sakna det inbördes sammanhang, som var nödvändigt. Jas tror mig således icke hafva bestridt, att K. Mit under den förflutna tiden haft behörighet att besluta de af Honom påbjudna tullnedsättningar; och har jag derjemte förklarat, att, enligt min tanke, R. Stir, med afseende å den Franska traktaten, gifvit K. Mit ett särskildt bemyndigande dertill genom att beräkna minskning i tullinkomsterna, Den 9 Februari. 509 just med hänsyn tili den förmodade traktaten.
Allmänna staben i nnefa tiar i sig: l:o det antal officerare, utöfver hvad som finnes vid brigaderne, hvilket är nödvändigt, dels för alt vid inträffande krig komplettera befälet vid fot-artilleriet, dels för att användas till artilleri-befälhafvare å fästningar samt till andra, vid detta vapen, förekommande förrättningar. 2:o Hela den, för såväl underhållandet, som ock till vissa delar, för förfärdigandet af vapnets materiel, nödige personal af handtverkare och arbetsmanskap, med dertill börande militär-befäl och civil-personal ; och har nämnde stab blifvit organiserad till ett helt för sig, emedan mera enhet gifves åt administrationen, derigenom alt samtelige tygstationerne stå direkte under general-fält-tygmästarens befäl och hvarigenom äfven undvikes det förhållande, som nu äger rum, nemi. att clieferne för de olika tygstationerne icke allenast stå under general-fält-tygmästarens ordres, utan tillika i vissa fall under sine resp. reg:ts-chefers. Hvar och en inser lätt både ogagnet och obehaget, att icke derjemte omtala det omilitäriska af ett sådant förhållande. c) Se Tab. 8. 152 Den 11 Mars f. m. kompanier. Hvarje fältbatteri bestående af 4 kanoner, a) Batterierne utgöra följande antal, och benämnas med hänseende å f?:g-talen å sine kanoner; nemi.: 6-??:ge åkande kanon-batterier 9. 11-f?:ge d:0 d:o 3. 12-&:ge åkande granat-kanon-batterier 3. 24-S':ge d:o d:o 3. ö-S^ge fot-batterier 12. 12-&:ge d:o 6. Summa batterier 36. med tillhopa 144 kanoner. Inom hvarje brigad äro fält-divisionerne, med hänseende till :g-talen, sammansatte på följande sätt: , „ f2:ne åkande 6-ft: ge batterier, En division bestående af < a . 7 f2:ne 6-K:ge fot-baltener. Brigaderne äro: 1.
S. D. Till Stats-Utskottet remitterades ett af Herr P. O. Norin denna dag ingifvet anförande, i anledning af en af bonom förut väckt och till StatsUtskottet remitterad motion, angående sökt bidrag till uppmuddring af inloppet till Umeå stad. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Till Bevillnings-Ut skottets återremitterades: Samma Utskotts Betänkande N:o 3, angående Gustaf Bernhard jéppelq vists från Blekinge Län motion om debets-lösens afskalFande, samt Skattskrifvarnes åläggande att å debets-sedeln jemväl uppföra communala afgifter. S. D. Till Bevillnings-Utskottet remitterades Kongl. Maj:ts följande Nådiga Propositioner och Skrifvelse!-; l:o angående ersättning till Krono-Länsmännen för resor, som af dem anställas till försegling af bran vins-redskap; 2:o angående eftergift af personella utskylder för afskedade, till underhåll berättigade, soldater och deras vederlikar under exspectance-tiden; samt Bih. till. R. St. Utdr. 3:o i fråga om Landt-Räntmästares befrielse ifrån skyldigheten att för remisslage erlägga bevillning. S. I). Föredrogos och lades till handlingarne Bevillnings-Utskottels memorial: N:o 6, med återlemnande af Olaus Ericssons från Götheborgs och Bobus Län motion om indragning af visse Tull-tjenstemän, anställde till bevakning vid Norrska gränsen; samt N:o 8, med återlemnande af Riksdags-fullmägtigen Stephan Anderssons från Stockholms Län motion om en brvggas anläggande vid Blockhus-udden på bekostnad af Tullverket och Stockholms stads Drätsel-Gom mission. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades Kongl. Majrts följande Nådiga Propositioner och Skrifvelser: l:o angående serskildt pensions-anslag för framlidne En af Rikets Herrar Stats-Rådet m. m.
Att under samma tid ofördröjeligen utskrifves ett annat Exemplar, hvilket försedt med underskrifter och Utskottets Secreterares intyg, när Boktryckaren af det förra Exemplaret fått del, afgår såsom Original till Expeditions-Utskottet för att begagnas vid det tryckta riittelse-arkets genomläsning och förvaras bland Utskottets Handlingar under Riksdagens lopp samt bifogas dem vid deras afiemnande till Riddarhus Arcbivet, för säkerhet i framtiden, hvarefter af hvarje färdigtryckt ark, som innehåller något Utskotts Betänkande, Protocolls-Utdrag eller Förklaring, genast genom Expeditions - Utskottets försorg bör till hvardera af de Respective Riks-Stånden sändas ett Exemplar, åtföljdt af en utaf sistnämnde Utskotts Secreterare bestyrkt förteckning, pä de i samma ark färdigtryckte fullständiga Handlingar, som sålunda till Riks-Stånden aflemnas, enliga med de hos Expeditions-Utskottet förvarade Originaler, Ut supra, S, D, Vid förnyad föredragning af Expeditions Utskottets den jo i denna manad afgifne samt den 13 derpå följde på bordet lagde 506 Den 17 Februarii. Memoria!, angående tillägg j det af Utskottet uppgjorde Förslag, att bereda större afsättning och gagn utaf Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll, biet samma Memorial af Högloflige Ridderskapet och Adeln gilladt. Ut supra. S. D. Foredrogos å nyo och gillades följande från Lag-Utskottet inkomne samt den 13 i denna månad på bordet lagde Utlåtanden; 1:0 Af den 28 sistledne Januarii, angående föreslagen ändring i Författningen rörande Barnamord, 2’0 Af den 28 sistledne Januarii, rörande föreslagen ändring uti 19 Cap. 1 och 3 §■§• Af den 30 sistledne Januarii, angående förrymd Makas rättighet att i nytt Ägtenskap ingå. Ut supra, S.
Hos Högvördiga Preste-Ståndet har Herr Kyrkoherden Sondén, med hvilken Herr Biskop Annerstedt instämt, uli väckt motion föreslagit, att, då en omsorgsfullare själavård vid förenämnde Sjukhus vore af behofvet påkallad, åt en Prest vid Allmänna Garnisons-sjukhuset måtte, mot skyldighet af daglig själavård, enligt föreskrifter som Direktionen hade alt meddela, anslås skälig lön, jemte boningsrum på stället, med dit hörande förmån af ljus och ved, såsom sjukhus-läkarne åtnjöte. I anledning af denna motion får Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, hvartill densamma blifvit öfverlemnad, yttra, att Rikets Ständer redan, med föranledande af Stats-Utskottets, uti Utlåtandet N:o 71, angåeude reglering af utgifterna under Riks-Statens Fjerde Hufvudtite), gjorda framställning, beslutat, att, jemte nuvarande förmåner af fri bostad, ved och ljus, ett årligt arfvode af 300 R:dr riksmynt skall å Sjukhusets stat uppföras för en Prestman, hvilken, boende på stället, med undantag af den söndagliga guds-tjensten, bestrider religions-vården derstädes. Bilt. till R. St. Utlåtande S-.o 39. Då Rikets Ständer sålunda fattat beslut i det ämne ifrågavarande motion afser, hemställer Utskottet, att densamma icke må till någon särskild åtgärd af Rikets Ständer föranleda. Stockholm den 5 December 1857. ivo :it). Ank. lill Exp.-Utsk. den 10 Dec. 1857, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af' väckt motion, angående bildande af en stam för örlogs-flottans matroser, medelst enrollering af skärgårdsfolk.
Här har redan blifvit yttradt så mycket å ömse sidor i afseende på vådan af den ifrågavarande §., att jag i den delen har föga att tillägga; jag vill derföre blott till besvarande upptaga de hufvudsakligaste emot mig gjorda inkast. Hr Rosenblad har ansett den ansvarighet, sorn skulle blifva pålagd Konungen och Dess Rådgifvare, innebära en ytterligare garanti för myntets bestånd; och då jag uppslår grundlagen för att forska efter denna ansvarighet, ser jag väl en ansvarighet för Konungens Rådgifvare der vara utstakad, men i verkligheten har jag icke kunnat uppfatta denna ansvarighet, hvars illusion, äfven om den sträckt sig till och med till justeringsdagen afRiksrätts-protocollet, likväl då återfallit till sitt rätta intet. I sjelfva verket finner jag således correctivet ensamt i Rådgifvarnes egen heder, uppsporrad af allmänna opinionen, men icke uti constitutionen; hvadan jag icke heller kan med Hr Rosenblad finna någon säkerhet från den sidan. Hr Rosenblad har äfven hemställt, om ett strypsystem från R. St:s sida vore bättre, än från Konungens. Jag har i sanning aldrig vetat af någon böjelse för strypsystem hos R. St., och jag kan ej betrakta Hr Rosenblads yttrande annorlunda, än som en bitter ironi öfver de millioner, som blifvit utkastade i all slags låneoch skatteväg. Jag kan således ej tro, att någon fara är för handen, att Ständerna skulle begagna sin magt till indragning af rörelsecapitalet; men deremot skulle de, genom ett blott veto å Konungens sida, äfven komma till korta med den hittills nyttjade methoden af en oupphörlig sedelutgifning, och härtill vore detta veto, som jag önskar, också tillräckligt. Samme talare liar äfven ansett såsom en helsosam åtgärd att taga 3 millioner ur Banken såsom årligt förskott på statsintraderna, emedan skatterna skola ligga några månader hos uppbördsmännen.
- ._L&lt; ?2 U Y B 61 S m &amp; C: o Drottninggatan 61 3 tr. u p p bedjas uppmärksamma annonsafdelningens rubriker få h ä r m e d r e k o m m e n - tfjenstsökande d e r a sin nya, tidsenliga som som Fotografei utföres enligt Med omsorgsfullt nutidens största högaktning Lärarinna. Innehållsförtecknmgr t Ennutidskonkurrens. Skiss. — Kefir.Mjölkvinets natur o c h beredning. A f — B. — Hennes hem. D i k t a f PetoJ. Wallin. — E u - ropeiska furstinnor. — Literatur. — T r e äktenskapsbud. — R ö r - h o l m. Våra barn. — •Huskurer. — Inläggningar. — Syltning. — D r y c k e r. — Tvätten. — Strykning. — Handarbeten. — Husgerådet. — H u s - hållet. — K ö k e t. — Matlagning. — Efterrätter. — Bakning. — Hvarjehanda. — Läkareråd af D:r — d. l^y. fjy j CP „ ^ * Annonser. Ingen annons införes under 1 k r. 19900x2) Allt, som rör damernas verld, annonseras bäst i Idun! [415] TJULANDER E n u n g flicka af god familj, som fullbordat sin uppfostran uti en god skola i Schweiz och sedan i 2 år varit anstäld ss. lärarinna i fam. utomlands, önskar anställning i Sverige till hösten att undervisa 1 eller 2 elever. Sökanden talar o. skrifver franska och engelska språken samt undervisar i tyska, vanl. skolämnen o. musik. Lönepret. moderata. Svar: I. G. E. 23, S. Gumtelii annonsbyrå. (G. Red. befordrar gerna alla inkommande frankerade svar, bära tydligt annonsnummer eller signatur, till annonsör, vid annonsens insändande meddelat Red. namn o. adress. Alla lättförstådda förkortningar äro tillåtna. Idun är för qvinliga tjenstsökande bästa annonstidning!
Utan helger Herran Zebaoth; honom låter vara edor fruktan och förskräckelse; Så skall han varda en helgelse; men en stötesten och en förargelseklippa dem tvem Israels husom, Jerusalems inbyggarom till snaro och fall; Så att månge af dem skola derpå stöta sig, falla och sönderkrossas, besnärjas och fångne varda. Bind samman vittnesbördet; försegla lagen intill mina lärjungar. Ty jag hoppas uppå Herran, den sitt anlete för Jacobs hus bortgömt hafver; men jag vänter efter honom. Si, här är jag, och barnen som Herren mig gifvit hafver, till ett tecken och under i Israel, af Herranom Zebaoth, den der bor på bergena Zion. Men då de säga till eder: I måsten fråga af spåmän och tecknatydare, de der mycket tala och disputera, så skolen I säga: Skall icke ett folk fråga sin Gud? Skall man fråga de döda om de lefvande? Ja, efter lag och vittnesbörd; om de det icke säga, så skola de icke få morgonrodnan; Utan skola gå, omkring i landena slagne och hungroge; men när de hunger lida, så skola de vrede varda, och banna sinom Konung och sinom Gud, och se upp. De skola ock se neder på Jordena, och intet finna annat än bedröfvelse och mörker; ty de äro förmörkrade i ångest, och gå ville i mörkret. Ty det varder väl ett annat mörker, det dem bekymrar, än i förtiden var, då det lätteliga tillgick i Sebulons land, och i Naphthalims land, och derefter svårare vardt vid hafsvägen, på denna sidone Jordanen, vid Hedningarnas Galilea. Det folket, som i mörkret vandrar, ser ett stort ljus; och öfver dem, som bo i mörko lande, skin det klarliga. Du gör folket mycket, dermed gör du icke glädjena, myckna; men för dig varder man sig glädjandes, såsom man glädes i skördandene, såsom man glad är, när man utskifter byte. Ty du hafver sönderbrutit deras bördos ok, och deras skuldrors ris, och deras plågares staf, lika som i Midians tid.
Detta synes mig vara en uppenbar förtydning, eller missförstånd, af Grundlagarnes hud. Jag vet icke hvilket ämne, som, med antagande af denna Utskottets åsigt, icke skulle komma att öfverlemnas till förstärkt Stats-Utskotts afgörande; ty det gifves väl knappast någon allmän inrättning, som icke i större eller mindre mån inverkar på statens inkomster och utgifter. Det skulle således kunna inträffa, att förstärkta Statsutskottet en gång komme att med Rikets Ständers rätt besluta om antagande af ny civil-, kriminaloch kyrkolag, om domstolarnes organisation o. s. v., endast sjelfva beslutet härom ställdes i förbindelse med de för beslutets verkställighet erforderliga anslag. Rikets Ständer må ega att genom förstärkta Stats-utskottet afgöra, huru vida de för ett eller annat uppgifvet ändamål erforderliga medel skola beviljas eller icke, men sjelfva saken, då den rörer lagstiftning, rikets allmänna styrelse, hushållsanstalterne, eller grunden för allmänna inrättningar af alla slag, skola enligt 89 § Regerings-formen och 54 <§ 1 mom. Riksdags-ordningen behandlas. 75 §:n Riksdags-ordningen stadgar, att för beslut i alla hos Rikets Ständer förekommande allmänna ärenden, de mål endast undantagne, hvilka antingen äro af sådan beskaffenhet att de ej kunna förfalla, eller hvarom i Regerings-formens fö6, 69, 70, 71 och 72 §§ serskildt förordnas, galle, jemte Konungens samtycke , minst tre Stånds mening; men om två Stånd stadna mot två, förf alle frågan och förblifve vid det, som tillförene stadgadt varit. Ingen har, mig veterligen, nekat, att frågan om skatteväsendets förenkling kan förfalla. Men, säger Utskottet, den får, enligt 69 § Regerings-formen, icke förfalla. Återstår således att tillse, huru härmed sig förhåller. Det torde medgifvas, att en rätt lagtolkning väsendtligen beror derpå, att man betraktar lagen i sitt sammanhang och fattar dess stadganden ej blott hvart för sig, utan äfven och förnämligast i deras förhållande inbördes och till lagen i dess helhet.
Den 13 Februarii. 335 anmärkning har redan tillförene blifvit lika ofta besvarad, som den framställts, och der torde vara allmänt kändt, att Fartyg till 6oå7o Lästers drägt, kunna med lätthet passera både genom Trollhätteoch Götha Caoaler, då, i anledning af uppgifne Pris-frågor, långt för detta besvarade, fullständiga Ritningar finnas på Fartyg, som kunna passera Trollhättan med 70 Lästers drägt och Fartyg mellan 20 och 30 Läster gått från Götheborg till America. Friherre Anckarsvärd har förmodat, att Götha Canal icke skulle komma att bespara någon Väglagning} men om det ar ostridigt, att Väglagning i allmänhet beror af Vägarnes större eller mindre slitning, så synes det mig vara klart, att när Varor icke vidare Landvågen, utan på Canalen transporteras, den i och för Varu transporten uppkomne, icke obetydliga Väglagning, i och med detsamma skall försvinna. Det har blifvit anmärkt, att Götha Canal icke skulle i afseende å Sveriges Mditaira Försvar och Sjelfständighet, medföra någon nytta. Hvarken jag eller åtskilliga andra vältänkande Medborgare dela denna öfvertygelse. Jag har väl icke 1 mitt Memorial fullständigt utveckladt denna åsigt af Canalen, men likväl trodt mig till någon del böra vidröra detta ämne, hvars pröfning jag för öfrigt öfverlemnar åt mera upplyste Personer än jag att afgöra. I afseende å den snercantila nyttan, torde jag få upprepa hvad jag ofta förut yttrat, att om ännu en gång ett Continental-Systéme i Europa inträffade, skulle vinsten af Götha Canal blifva 33ö Den 13 Februarii. oberäknelig. Skulle åter en Fiendtelig Bfo. quade på både Östersjö- och Nordsjö-Kusterna äga rum, sä kunde Canalen bereda en möjlighet, att sammanhålla både Handelsoch Skärgårds* Flottorna, samt bevara dem undan Stormvindar och Fiender.
Genom en omsorgsfull utdelning uppfylla annars alldeles otillräckliga tillgångar ändamålet, då deremot okunnighet, oförsigtighet och personliga afseenden med större anslag ofta kan bereda nöd och missnöje. Man kan ock icke vänta, att Stora Kopparbergs Län, der, under ett missväxtår, minst 5o,ooo menniskor kunna behöfva undsättning, och der denna undsättning, bei r.knad endast till 1-2 Tunna på personen, utgör aS.ooo Tunnor, skulle kunna hafva att vänta ett så stort understöd. Länet har icke eller under de svåraste missväxtår njutit hälften deraf, och deraf synes, att en sådan Spannemåls-Utdelning icke kan och icke får sträcke sig ttll andre än dem, som äro ytterst nödslä Ide, och för hvilka alla andra utvägar lill lifvets bärgning synas vara stängde. Uti små portioner, ofta endast af en fjerding och derunder, måste denna utdelning ske, och dermed är utborgning oundvikelig, isynnerhet som med uppmärksamhet bör afses, alt Allmogens Contanta tillgångar användas lill uppköp af Spannmål af den enskilde, för att icke qväfva dess industri och derigenom försätta Staten i nödvändighet att upp fy lia hela be hofve t. Såsom ett skyddsmedel emot nöd, och endast såsom sådant, bör ett Spannmåls - 3t)a S la Is-Uts It otte Is Betan kan den, upplag i de Norra provincerne aldrig sällnäs, och Magazins-Inrättningen liar, verkande i denna del, sorn en Nödanslalt i stort, kraftigt bidragit lill deras räddning under många förflutne Nöd—år. Snart lian ock denna Inrättning finnas behöflig, för alt uppfylla denna, dess första och egenteliga bestämmelse, och då man nu upplöser densamma i det hela, borde man iliogkomina, att det icke är derifrån, utan ifrån dess utsträckning lill egenskapen af en stor Spannmåls-handels-anslait, skyldig att, å elia sidan, uppehålla Spänne måis-priserne till förmån för Jordbrukaren, och, å den andra, att skydda Landet emot de förödande följderne af-icke sällan inträffande missväxter, sorn förluslerlie och missnöjet med förvaltningen egentligen uppkommo.
Alt åter tillfället alt taga lega är för den mindre bemedlade en fördel, deraf har jag varit i tillfälle alt komma i erfarenhet. På mina ägor bor nemi. en person, som köpt sig eget hus och samlat sig en liten förmögenhet, blott och bart genom den ersättning han fått, för det att han 2:ne gånger tagit lega. För öfrigt får jag äran anföra, alt antalet af de legda synes mig snarare minskas, än ökas; åtminstone bär della varit fallet vid del regemente, der jag tjenar, alt nemi. Oländningarne, som i början, dä de ålades ali exercera på Smålandssidan, till stor del legde för sig, dermed för hvarje år mer och mer upphört, sä att legokarlarncs antal i sednare åren varit obetydligt. Om nu legningsrällighelen äler klefve alldeles förbjuden, tror jag alt bcväringspligtcn, som nu ulan missnöje utgöres, skulle dädanefter betraktas af allmänheten såsom ett tryckande onus. Uti Hr von Troils förslag, att åt comiteer uppdraga conlraclcrs afslutande för della ändamål, kan jag icke instämma, emedan del skulle blifva ett förmynderskap, som allmänheten icke utan högsta ovilja skulle förmås alt underkasta sig. Jag tror derföre, att rättast är att bifalla Ulskis betänk. Frih. Ridderstolpe, Fredr.: När en tlieoretisk sals lider afbräck i praktiken, mäste den vara en paradox. Man har här sagt, att armeen och dess esprit skulle vinna, derigenom att al! lega vid beväringsskyldighetens utgörande, upphörde; men praktiken säger helt annat. Jag åberopar lill vittnen uti hvad jag ämnar anföra, såväl Hrr landshöfdingars som Hrr regements-chefers erfarenhet. Huru många af dem som önska lega vore nemi. icke onyttiga för armeen, ja till och med ett åtlöje för densamma? Merendels bestå desse af sådane, som i föräldrahusel blifvit så uppfostrade, att man på dem kan lämpa det kraftiga bondullrycket ”mors grisar.” Hvad skulle väl armeen med sådane att göra?
Om nu således äfven dessa förslag skola sönderdelas, så går det såsom Frih. Boye sednast framställt. Visserligen, i en så vigtig fråga som denna, afskräckes jag icke af ö voteringar, och om de också skulle blifva 16, så är ämnet så vigtigt och vidsträckt, att R. o. Ad. visserligen ej lärer underlåta att släppa till så mycket tålamod, som fordras för att votera 16 gånger och 16 gånger till, om det kan blifva nödigt. Således afskräcka icke voteringarne mig. Jag går min väg helt öppet fram, sådan den förut blifvit utstakad genom R. o. Ad:s öfverenskommelse om föredrag».sältet. Men jag ber att få erinra, alt här linnas många ledamöter, och bland dem är jag en, som fästat sig vid målet i sin helhet, så framstäldt, som det i Frih. Hamiltons och Hr von Hartmansdorff» förslag finnes, och jag är färdig för min del alt kunna gifva mitt bifall till det ena eller andra derföre, att de begge äro sammanförda i ett helt systeme, som för hvar man visar hvilka grundsatser ligga uti hvartdera systemet och hvilka således göra för hvar och en klart hvilka garantier finnas uti det ena Den 27 O c t o 1) e r e. ra. ena eller andra förslaget emot de vådor, som kunde uppstå derigenom att Frih. Sprengtporten förslag naket öfverlemnades till Const.Utsk. såsom ensamt utgörande R. o. Ad:s tanke; och följaktligen tror jag, att man är bättre betjent med att få antaga ett af dessa systemet' till utveckling af de godkända af Frih. Sprengtporten uppgifna grundsatserna, än att nu sönderplocka hegge dessa systemet', utan att veta, ont man slutligen får något sammanhängande, och utan alt sålunda hafva verkligen gifvit Const.Utsk. någon egentlig ledning för sitt omdöme i det hela om R. o. Ad:s sätt att betrakta denna fråga och R. o. Adis önskningar i detta afseende. En ledamot har visserligen sagt, att Const.Utsk. skulle hafva tillfälle alt läsa, igenom våra prolocoll, som innehålla öfverläggningen i delta ämne.