Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ah, denna unga flicka gör mig tokig! Ju mera jag föresätter mig att icke tänka på henne, desto envisare förföljer mig hennes bild Hvarföre blef hon på en gång så likgiltig för spektaklet kanske kände hon sig illamående – hon har varit sjuk I alla hänseenden måste jag hafva reda på om denna kusin besöker henne, och om det var honom som hon skulle ha träffat, då hon gret för det hon ej fick gå ut, honom, som en liten oro icke skadade.” Vi nämna ingenting om afskedet mellan vår hjeltinna och hennes mystiske tillbedjare. De sista ömma orden vexlades i släden under återvägen – och vid ankomsten till fru Emerentias boning vexlades den första handtryckningen. I ett dylikt afsked finnes alltid lika mycken sällhet som smärta och hoppet om en ännu högre lycka vid återseendet befriade det närvarande från all sentimentalitet. Det föll sig icke så litet svårt för Blenda att efter de tre märkliga och poetiska sagodagarne återgå till det vanliga lifvet. Men tanken på att hon var ”fri som luften” – hvilket för hennes själ betydde att hon just från detta nu var för lifvet och evigheten förenad med sin frånvarande älskling – gaf henne mod att trotsa sjelfva det alldagliga, hvilket i alla fall kunde förbättras, då man såg det genom den magiska slöja, som en lysande inbillningskraft förmår kasta öfver hvarje föremål. Blenda beslöt alltså att anse den delen af sin lifstid (varade den också i åratal), som skulle förflyta emellan grefvens afresa och återkomst, såsom ett slags skärseld, genom hvilken hon luttrad och förädlad skulle inträda i den sköna himmel, hvilken förr eller sednare väntade henne. Men för att göra denna skärseld rätt gagnelig, fattade hon äfven det beslutet, att genom en utomordentlig flit fullända sig i de talanger, som hon egde utväg att förvärfva. Hon ville dessutom med ifver studera sådana böcker, som hon hade bort börja med. Hennes hjelte hade många gånger smålett åt hennes romantiska idéer.
Befwaradt, men fragan hwilande i anseende till dest sammanhang med den om en allmännare näringsfrihet. 27. Riksens Ständers underdåniga Skrifwelse, angående ett bewiljadt förskott af Banqven lill Tackjerns, bergslagens upprätthållande. Anmd. 25 April 1810och Bergs-Collegi! utlåtande infordradt. Fördelningen af Lönesumman faststäld den 2 Augusti 1812 28. — med swar angående LandtTullarnes indragningAnind. 25 April i8ic> ochCommunicerad Kammar,Collegium och Tull-Fullmägtige Deras utiatanden föredragne den zo derpå följande November och Nådig Kungörelse utfärdad. 29. — om tilläten införsel af särskilta hittills förbudna artiklar, emot lämplig SjötullAmud25 April 18-o. Ä nyo föredragen den Zl Julli l8ir och »verkställigheten i wisia delar bestulen, zoom den fastställda Finance, Planen. Anm. d. y Maji 1810. Underrättelser och förordnanden härom meddelte Banco, Fullmägtige och Committerade öfwer Krigsärendrrnas ut-edning, uti Skrifwelse af den rösm. b Leemera flere anstalter, i anledning af wederbörandes yttranden, wkdtagne. zi. — med formulairer till anteckningsoch qvittikt!ce böcker, samt interesir,uträkning, till annuitecerne. Anm - ^ Den 2z April»21 Anm. d. 9 Maji r8lo och öfwerlemnad till Smts, Contoiret. Z2. Riksens Ständers underdåniga Skrifwelse, angående Stats-Regleringen, med bilagor, tabeller och föreflagne Special, Stater.
Stäittrets ©mat suufmet Ar 1831. STOCKHOLM, 1838. NORDSTRÖMSKA BOKTRYCKERIET. Berättelse till Rikets Höglofl. Ständer; angående deri af Rikets Ständers Revisorer, i fortsättning från i835 års Revision, förrättade granskning och öfversigt af Bankens afslutade Räkenskaper för åren 1834 och i835; Tumba Bruks Räkenskaper för åren 1835 oell i836, äfvensom Styrelsen och Förvaltningen vid dessa Verk; samt Banco-Verkets befunna tillstånd j Gifven i Stockholm den 5 December 1837. it l_Jnclerlecknade, för hvartdera Riks-Ståndet, i sladgad ordning, valde Revisorer, lill deltagande i i83^ års Revisions-förrättning öfver Stats-, Bancooch Riksgälds-Verken samt de Fonder och Räkenskaper, som, i sammanhang dermed, granskas, hafva, enligt Grundlagarnes stadganden och af Kongl. Mai:t, den 20 sistlidne Junii, utfärdad Nådig Kungörelse, sammanträdt i Banken den ]5 September innevarande år. Härvid äro till en början företedde och granskade de Fullmagter och Authorisationer, som en hvar, lill bestyrkande af sin behörighet, såsom Revisor, ägt att uppvisa, samt genom Utdrag af Höglofl.Riddarhus-Direclionens Protocoll den i5 sistlidne Julii, ådagalagdt, alt, i stället för en af de Ledamöter, Höglofl. Ridderskapet och Adeln , vid sistlidne Riksdag, till deltagande i denna Revision valt, .Herr Brukspatronen och Riddaren af Kongl. Maj:ts Nordstjerne-Orden, Wilhelm Hisinger, hvilken, i anseende till försvagad helsa, denna befattning sig afsagt, är vorden utsedd Herr ÖfversteLieutenanten och Riddaren af Kongl. Maj:ts Svärds-Orden J. M. Rosenmuller.
Användandet af en icke obetydlig del utaf fondens medel, på sätt här ofvan omförmäles, under en tid, då dess tillgångar, vida mera än nu, togos i anspråk för salpeter-näringens understödjande m. m., antyder nogsamt att någon väsendtlig olägenhet ej bör kunna uppstå, om numera, sedan förändrade förhållanden i afseende å salpeter-ärendena iriträdt, nämnda fond indrages och i stället beviljas bestämda anslag, tillräckliga för de utgifter, som fonden är af«edd att betacka; och för sin del anser Utskottet jemväl en dylik åtgärd ändamålsenlig, ehuru, i det skick frågan nu befinnes, en så beskaffad förändring icke torde kunna under innevarande riksmöte vidtagas, likasom, vid sådant förhållande, det 28 Stals-Utskottets Ullålande M 66. lärer blifva nödvändigt bifalla hvad Kongl. Majit uti Dess nådiga Proposition, beträffande anslaget för salpeter-uppköp rn. m., under nu inträdasde statsregleringsperiod äskat. I öfverensstämmelse härmed får Utskottet alltså hemställa, att Rikets Ständer, med godkännande af den utaf Kongl. Majit i berörda hänseende gjorda beräkning, måtte, för nästa statsregleringsperiod, till salpeter-uppköp, anvisa ett årligt anslag af 60,000 Ridr, men att, vid anmälan af detta beslut, Rikets Ständer tillika i underdånighet anhålla det täcktes Kongl. Majit låta tillse huruvida salpeter-fonden må kunna indragas och vid nästa riksdag låta afgifva förslag till salpoterväsendets ordnande, grundadt på fondens öfverlemnande lill Riksgälds-kontoret och uppförande i stället å Riks-staten af det anslagsbelopp, som för anskaffande af erforderlig salpeter finnes behöflig!. 24:o. Reseoch traktamentspenningar. Sedan Krigs-kollegium upplyst, att bristerna i det å 4ide Hufvudtiteln till Reseoch traklamentspenningar uppförda förslagsanslag under åren 1859, 1860 och 1861 utgjort tillhopa 140,838 Ridr 98 öre, eller i medeltal för år 46,946
Discont-inrättning ämnar företaga, samt önskar upplysning af dem, som äga mera kännedom i dylika saker än jag, om icke, i stället för Riksgälds Sedlar, ett helt nytt mynt kunde tillskapas, nemligen Rente-Sedlar på dessa lägenheter; dessa skulle säkert blifva de begärligaste , i anseende tili sin verkliga säkerhet, som Den 7 Juli. 765 som ej genom ensidigt intresse och plural Itetens beslut kunde undergå någon förändring, så länge man aktar äganderätt.” ”3:0 Det inkast torde väl häremot göras, att om än detta vore en tillgång, fordras dock en längre tid , innan den kan begagnas; detta inkast är grundadt, i anseende till de skogar, hvilka Bruksägarne hafva rättighet att lösa till skatte, emedan många undersökningar äro dervid nödvändiga, som likväl knnna undvikas vid de egentligen sa kallade recognitions-skogar, som skola genom offentelig auction till den mestbjudande försäljas. Jag åberopar mig hvad Herr ^Landshöfdingen och Commendeuren, Friherre af Wetterstedt i underdånigt Betänkande till Konungen i detta ärende föreslagit.” Efter inliändigandet af dessa Memorial, har Stats - Utskottet hos Hof-Cantzlers-Embetet begärt, att från Kongl. Kammaroch Bergs-Collegierna måtte Stats Utskottet meddelas upplysning, huruvida, i anledning af Riksens Ständers Beslut och Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning af den 4 Februari län, angående användandet af de till Bruken och Bergverken upplåtna recognitions. skogar, redan någon del af de samma blifvit till skatte inköpt, till huru mångå Hemmantal de blifvit skattlagde, och hvad ärlig renta hvarje sådant hemman blifvit åsatt, samt huru många tunnland blifvit på hemmanet beräknade, huru stor skatte köpeskilling derföre blifvit erlagd, och i hvad räkenskaper den är upptagen och redovist, samt slutligen, om på auction till den mestbjudande någou af dessa skogar blifvit försåld. Och 766 Den 7 Juli. Och som Kongl. Kammaroch Kongl.
Den af Sadelmakare-Jldermannen Jacob Fagerberg genom Testamente den 3o September i83o stiftade Pensions-Inrättning, med ett af Eder Kongl. Mnj:t under den 17 November i832 i Nåder fastställdt Reglemente, har till föremål, att, medelst afkastningen af donerade och anslagna fasta Egendomar, till ett nu varande Taxeringsvärde af 84iO0o R:dr, jemte bestämda Legater till Gubbhuset, Enkhuset, Sällskapet De Nödlidandes Vänner och Sällskapet för Troget och dygdigt Tjenstefolks belönande, samt till en af Testator nämnd pensions-tagare, bestrida och utdela årliga pensioner och understöd dels åt Gudfruktiga, sedesamma och obemedlade Borgersman, dels till obemedlade Borgersmäns Enkor och oförsörjda barn. Denna Välgövenhets-Inrättning, hvars contanta behållning för afbetalning afEgendomarne åtföljande skuld, Reparationer å desse Egendomar, samt den första pensionsutdelningen utgjorde vid i832 års slut 5,o56 R:dr 32 sk. 6 rist., utom en afsatt Reserv-Fond å 5oo R:dr, har den 1 April ii3Tssnämnde år tagit sin början, samt med innevarande år kommit i full verksamhet, dervid Styrelsen, 8o — bestående af 3:ne utaf Testator, under namn af Pensions-Inrättningens vårdare, förordnade personer, bestämt pensioner för c)3 behöfvande, till ett sammanräknadt belopp af 3,274 R;dr, samt dessutom tills vidare anslagit 776 R:dr såsom understöd till 29 personer för vård om 81 minderåriga barn. XII. Strandbergska Läkare-Inrättningens Capital-Fonder bade vid ■ 832 års början uppgått till ett belopp af 66,700 R:dr genom enskilde gåfvor och bidrag, hvaribland det i 1828 års Berättelse omnämde, utaf Brukspatron Hebbe donerade Capital, 10,000 R:dr, som till inrättningen influtit.
Norrland, Svea-kanalens utstakning i Nerike, Albrektssunds-kanalen i Götheborgs och Bohus Län, som, jemlikt Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallningar, blifvit uti Landt-Ränterierna deponerade, men icke, till större eller mindre del, blifvit eller kunnat blifva inom redogörelseårets slut redovisade. Alla dessa balanser äro redan under följande året och sedermera förändrade samt dels försvunna, dels, genom andra forskotter, ånyo uppkomna. — De 40 R:dr 29 sk. 11 rst.!, som upptagas på Öfverste-Löjtnanten Edström och de 1 R:dr 19 sk. 6 rst., som anföras såsom förskott till undersökningar, äro sedermera genom redovisning försvunna. Deremot balanseras ännu de 312 R:dr 20 sk., som, - ä&7 — I enligt Eders Kongl. Ma]:ts nådiga Bref af den 14 September 1843, blifvit utbetalda såsom förskott till Komministersboställets, uti Herrestads och Källstads församlingar, andel i enskilda bidragen till sjön Tåkerns sänkning; äfvensom de 1,600 R:dr Banko, hvilka, enligt Eders Kongl. Maj:ls nådiga Bref af den 20 Augusti 1840, blifvit från 9:de hufvudtiteln utgifna och, genom Styrelsen, till. Topografiska Corpsens Lithograf, Kapitenen Dreijer utbetalda för vissa exemplar af ett Kartverk öfver norra stamleden i mellersta Kanaldistriktet, och af hvilka exemplar försäljning fortgått i bokhandeln hos Bokhandlanden Isberg liär i staden, utan att storm belopp derför ännu influtit, än 162R:dr 24 sk. Banko, hvilka nyligen blifvit aflemnade och skola till Kongl. Stats-Kontoret för 9:de hyfvudtitelns ersättning, på sätt Eders Kongl. Maj:l i nåder föreskrifvit, levereras.
Olbers anfört, att ehuru stadgadt vore, alt Embetsoch Tjenstemän å Jandet eller deras Sterbhusdelegare skulle på innehafvande boställen få njuta tjensteår till nästa Thomaj-dag, och färdags-år till den 14 Mais andra året derefter, saknades likväl föreskrift huruledes i afseende på städernes embets-jord förhållas bör, hvilket hos Domstolarne skall föranledt olika meningar, men då det vore billigt, att städernes Embetsoch Tjenstemän fingo tillgodonjuta enahanda rättighet, som bostalls-innehafvare på landet, har Motionairen föreslagit det stadgande, att hvad som är föreskrifvet om tiden för innehafvare att afträda boställen på landet, äfven bör lämpas till städernes Embetsoch Tjenstemäns embets-jordar. Delta mål hafva Utskotten gemensamt i öfvervägande tagit, och sorn, på sätt Motionairen jemväl anmärkt, något bestämdt stadgande icke finnes, angående tiden, då jord, anslagen till lön åt Embetseller Tjenstemän i städerrie, efter innehafvarnes död eller afgång från tjensten, skall afträdas, helst io och i3 §§. af 16 Cap. Jorda-Balken, i frågor härom, ej lära vara tillämplige, så och enär billigheten synes fordra , att bemälde Tjenstemän måge i detta afseende njuta enahanda förmon, som boställs-innehafvare å landet är vorden tillagd, hafva Utskotten ansett sig böra motionen understödja samt föreslå utfärdande af en allmän Författning, hvarigenom skulle stadgas: att, när Embetseller Tjensteman i stad, sein af stadens cassa undfår aflöning, dör eller från tjensten eljest afgår, skola, derest icke annorlunda serskildt finnes förordnadt, han eller hans rätts innehafvare vara berättigade, att, ä till lön anslagne hemman, jord eller lägenheter, njuta laga fardag på enahanda sätt, som angående boställen d landet föreskrifvet är. Stockholm den ao Febr. 1835. Bihang till R. St.
Maj till bemälte Utskott remitteradt Dictamen af Friherre Anders Cederström, innefattande förslag till ett förbättiadt Eevillningssätt, afgifva sitt yttrande på samma gång som Utskottet med sitt project till Bevillnings-Forordning till Riksens Ständer inkommer; beslöt Höglofl. Ridderskapet och Adeln, som redan berörde Bevillnings-project erhållit, ått anmoda Utskottet otn skyndesarnt aflemnande af det of~ vanberörde särskildta yttrande. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S: D. Bifölls Stats-Utskottets den 14 Juni afgifna och den 19 på bordet lagda Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om en närmare reglering af de så kallade Gerningsören; hvarjemte, i anledning af detta beslut, till Handlingarna lades Allmänna Besvärs - Den 7 Juli. svärs-oell Oeconoriue-Utskottets den 17 och 24 April på bordet lagde Betänkande, af den lo nästföregående, angående en af Herr Directeuren Flyborg väckt fråga om Helsingborgs Stads rätt till' Gerningsöre» af Socken-handtverkare 4 xn. m. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D. B iföllos följande Särskildta Utskottets den 30 Juni afgifna och den 5 Juli på bordet lagda Memorial. s 1:0 I anledning af Friherre Koskulls Memorial, innehållande förslag att, intilldess vexelcoursen hunnit falla till alpari, och Rikets importer och exporter blifvit återstälda uti jemnvigt, ali sjöhandel må upphöra, m. m. 2:0 I anledning af Herr Tornerhjelms Memorial om fri utförsel af Skånes naturoch konst-alster. 3:0 I anledning af gjorda anmärkningar vid. Utskottets Betänkande om nytt Reglemente för härvarande Judar. Ut supra.
Lika med Kommitterade har Utskottet, på sätt uti 7 § af Instruktionen för Taxerings-förrättningarna finnes löreskrifvet, ansett fast egendom icke böra uppskattas oftare än en gång för hvarje riksdagsperiod, hvarigenom vunnes icke blott en behöflig lindring i taxeringsmännens och vederbörande tjenstemäns åligganden, utan äfven den fördel, att dessa uppskattningar kunna blifva mera noggranna, än de hittills gjorda; men då af stadgandena i 70 § Regerings-Formen och 31 § Riksdags-Ordningen, såsom de numera lyda, icke bestämdt följer alt ny Bevillnings-stadga ovil* Bevillnings-Utskotlets Betänkande M 20. 33 ovilkorligen skall efter hvarje riksdags slut utfardas, har Utskottet, i afseende å de uppgifter rörande fast egendom, hvilka skola af de skattskyldige lemnäs, ansett det tilliigg till 32 § i Koramitterades förslag vara, till följd af nyss åberopade förhällande, nödvändigt, att nemligen dessa uppgifter skola allemnas icke blott det är, dä allmänna bevillningen första gängen kommer att enligt den nya stadgan påföras, utan ock derefter hvart tredje är. § 28. Motsvarar med ringa ändring § 33 i Koramitterades förslag. § 29. Då det vore utan ändamål att stadga ett påbud, ulan att tillika tillse, att detsamma må noga iakttagas, har Utskottet, enär det hittills stadgade ansvar för underlåtenhet att atlemnu föreskrifna taxerings—uppgifter visat sig alltför kraftlöst, funnit sig, lika med hvad Kommitterade uti 34 § föreslagit, höra stadga att skattskyldig, som, oaktadt derom gjord erinran, icke inom då förelagd tid aflemna! vederbörliga uppgifter, skall för tredskande böta ett belopp, svarande mot 10 pro cent af den bevillning efter 2:dra artikeln, sora varder honora påförd, saint att detta bötesbelopp skall utgöra minst Sex Riksdaler. Vid sådant förhållande auser sig
Detta medgifvet, torde dock kunna sättas i fråga, huruvida icke här, såsom annorstädes, bör tillämpas den i allmänhet antagna grundsats, att sedan Staten byggt de stora, landet genomskärande jernvägs-hufvudlinierna eller de så kallade stambanorna, det må vara på de särskilda landsdelarnes befolknings egen omtanka och företagsamhet beroende att, utan Statens mellankomst med understöd i annan form än lån, bereda sig fördelarne af bibanor till sådana orter, som företrädesvis hafva behof af sammanbindning med stambanan.' Men i afseende på den jernväg, som .nu är i fråga, förete sig exceptionela förhållanden, som icke böra förbises. Då hittills byggda bibanor inskränkt sig till ett par eller några få mils längd och i allmänhet genomgått rika och bördiga trakte^ så har nu ifrågavarande jernväg en sammanräknad längd af '1mil, och går till stor del genom trakter, der odlingen, hämmad af bristande kommunikationer och svåra transporter, ännu icke hunnit framkalla någon allmännare välmåga eller ens väcka till lif någon omfattande håg för stora och nyttiga företag. Två tredjedelar af denna jernväg, eller så mycket deraf, som sträcker sig emellan Wexiö och Carlskrona, afse att fylla ett oafvisligt statsbehof, nemligen att med rikets jernvägsnät förena vår förnämsta marinhamn med alla de hopade byggnader, inrättningar, skepp och förråder, af ett stort och i händelse af förlust nästan oersättligt värde för hela riket. När Staten af nämnda skäl bygger en jernväg emellan Wexiö och Carlskrona, så vore det oklokt att icke dermed förena en af det geografiska läget erbjuden utgrening åt Calmar, som obestridligen är den förnämsta exportorten på svenska Östersjökusten söder om Stockholm, den hamn på denna kuststräcka, som redan nu har de fiffigaste och mest vidsträckta ångbåtsförbindelser med inoch Motioner hos Hidderskapet och Adeln 1865.
Men som sagdt. är, detta är icke normalt, utan hör till undantagen, hvilka sannolikt äfven blifva allt mera sällsynta, så vida samma representanter komma att vid tre på hvarandra följande riksdagar behandla ärendena. För den händelse likväl, att dylika nya regleringar, som kunna erfordra längre tid, skulle komma att föreslås, är troligen ingen olycka skedd genom att ajournera dessa till den riksdag, som följer 8 månader derefter, och som då består af samma personer, hvilka vid en föregående riksdag handlagt samma saker. För öfrigt tror jag att arbetet i allmänhet verkställes både med mera drift, lust och nit, då man har en kortare tid sig förelagd, inom hvilken arbetet skall vara färdigt, än om man kan dermed draga ut på tiden, så länge man behagar, då också resultatet ofta blifver ej mindre en öfverflödig vidlyftighet än onödiga uppskof dag från dag. Jag är öfvertygad att just denna omständighet eller att riksdag kan vara så länge som helst, 16, 17 till 18 månader, i högst märkbar mån fördröjer riksdagsarbetet och gör det tillika mera besvärligt och tröttsamt än eljest. Dessutom måste den förkortade riksdagsperioden ovilkorligen föranleda en förändrad arbetsordning vid riksdagen, hvilken framdeles bör kunna bero af 11. Stir sjelfva, utan behof såsom nu af grundlagsförändringar i hvarje fall. Ordningen är nu att Utskm icke sammanträda å samma dagar, då plena hållas i RiksStånden. Dessa plena äro likväl någon gång ganska korta, men icke desto mindre går för Utskins arbeten hela dagen förlorad. Om deremot den ordning införes här, som i andra länder, att Utskm arbeta på f. m. t. ex. till kl. 1 eller 2 och RiksStin sammanträda på e. m., antingen omedelbart derefter, såsom ordningen var i Frankrike under dess representativa styrelse, eller, såsom i England, sednare på aftonen, så skulle derigenom säkert mycken tid besparas Den 11 Angnsti f. m 125 både för representanterna oell derus respektiva kanslier, hvilka då linge sin bestämda arbetstid för upsättning, m. m„ Utsk:ns på e. m. och Ståndens på f. m.
Icke utan förvåning, har ConvoyCommissariatet inhämtat Revisorernes ofvanstående småaktiga och, som det tyckes, nästan personliga uträkning, som äfven sträckt sig till i834års förvaltning, deröfver Revisorerne ej hade något yttrande att meddela, helst, då Revisorerne förbisett eller åtminstone med flit undvikit att inse det vedertagna expeditionssättet i ConvoyCommissariatet, att alla inkommande mindre och sådane mål som icke fordra öfverläggning eller samfäldt beslut, uppsättas och justeras genom handlingarnes circulation emellan Ledamöterne, samt expedieras genast, utan afbidande af sammanträdena, och att den Ledamot, som vid ett sammanträde händelsevis hindras att närvara, både kan och får del af ärenderna, och sålunda deruti deltager, och att således hvarken något uppehåll eller bristande upplysningar af hvarken det ena eller andra inträffat, hvarken under gransk - ( »5 ) ningsperioden, eller de tider, allt sedan längre tillbaka, då samma Expedilionssätt, som utan onödig omgång och onödigt besvär förenat lika säkerhet, varit begagnadt. Att ett ärendes vigt ofta icke beror af dess omfattning eller längd, torde ConvoyCommissariatet lika litet behöfva ådagalägga, som att de ärenden, hvilka angå en Cassaförvaltning af betydligt belopp, aldrig förr blifvit räknade till dem, som icke äro af särdeles betydenhet, Revisorernes egen Relation i sammandrag af ConvoyCommissariatets Debet och Credit i i833 års förvaltning, uppgår hvardera till 750,762 R:dr sk. 8 r:st. Banco, ett belopp, som sannerligen ej kan kallas vara af icke särdeles betydenhet. Den ofvannämnde små-aktiga uträkningen och det vågade omdömet om ärendernes vigt äro således föga Iämpelige att motivera Revisorernes framställning om den besparing, som skulle vinnas genom ConvoyCommissariatets indragning, likasom af allt hvad som sålunda blifvit anfördt, Eder Kongl. Maj:t torde i Nåder inhämta, att deras granskning i allmänhet lika litet ökat vigten åt Rikets Ständers meranämnde underdåniga hemställan om samma indragning.