Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidr. 4. 15 Dee, iSli. lo j 5:0 Niis Insulins frän Stockholms Län Memorial, rörande införande af ätskillige af Lag-Comitén föreslagne Lag-förändringar, m. rn. b;o Densammes Memorial, om aläggande för Autoriteter och i synnerhet allmänna Domstolarne, att i sina beslut noqa utföra de domskäl och lagstadganden, -hvarpå desamma sig stödja» 7:® Eric Svanbergs fran Vester-Norrlands Län Memorial,rörande nya Lagverket. S;o Anders Danielssons från Elfsborgs Län Memorial, i samma ämne. 9:0 Densammes Memorial, rörande omröstning till beslut vid Domstolarne. .10:0 Densammes Memorial, örn förändrad rättegångs-timma vid Domstolarne på landet. Lagsamt "Allmänna Besvärsock O ekonomie - Utskotten : 1:0 Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående Rikets Mått, Mål oeh Vigt* So6 Fröt. Utdr, J, f5 De c. tg&t. 3:0 Lars Larssons och Hans Hanssons från Gefleborgs Län Memorial, rörande upp* häfvande eller förändring af nu gällande Skiftes-stadgan i afseende på Norra Orterne af Riket. 3:o Eric Perssom från Gefleborg* Län Memorial, om förändring i 1827 års Kongl. Förordning om hemraans-klyfning. 4:o Nils Månssons från Malmöhu* Län Memorial i samma ämne. 5:0 Tufve Larssons från Christianstad* Län Memorial, rörande förändring i Skiftesstadgan. G:o Andreas Hanssom från Elfsborg* Läa Memorial, att alla hemman, som begagna en och samma bya-väg, äfven böra kännas skyldige att, i men af hemmantalet, den samma i brukbart stind underhålls. Allmänna Besvärsoch Oeconomie-UIskottet: i;o Anders Danielssons från Elfsborgs Län Prat.
Den, som gillar Utskottets, af två Stånd antagna, förslag, att påbörjade eller halffärdiga tapisseriarbeten skola under artikeln Broderduk, marle och stramalj, serskildt specificeras och förtullas lika med duken, hvarå de äro anbragta, med tilllägg af 20 procent, röstar Ja; Brodermön ster. Bränvin och Sprit. 12 Bevillnings-Utskoltcts Memorial, M 14. den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages icke detta förslag. Utskottet hade vidare tillstyrkt, att i införsels-tarifen intaga artikeln Brodermönster, med tullafgift af 5 sk. skålpundet. Presteoch Borgare-Stånden hafva härtill lemnat bifall, men Ridderskapet och Adeln samt Bonde Ståndet vidblifvit gällande taxa, som icke upptager denna artikel. Derest icke sistnämnda båda stånd skulle vilja i detta afseende sig med de två öfriga Stånden förena, lärer följande omröstning böra anställas: 12:o. Den, som anser att, på sätt Utskottet föreslagit och två Stånd beslutat, artikeln Brodermönster bör i införsels-tarifen intagas och åsättas tull af 3 sk. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer denna artikel icke att i införsels-tarifen upptagas. I afseende på artikeln Bränvin och Sprit, hade Utskottet föreslagit att, med upphäfvande af nu stadgade införselsförbud för vissa slag deraf, Bränvin och Sprit, alla slag, måtte under denna rubrik i tulltaxan upptagas och åsättas gemensam införselstull, lika med den för samtlige till införsel tillåtna slag nu gällande, eller »af tili och med 12 graders styrka», 32 sk., och »deröfver», 1 B:dr per kanna. Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ständet håfve, med ogillande af detta Utskottets förslag, i allo vidblifvit gällande bestämmelser angående ifrågavarande artiklar.
Förslag till lediga tjenstebefaltningar för dessas tillsättande af Banko-fullmägtige, hvilka förslag nu uppgöras af Under-styrelsen, med öppen rätt för vederbörande att deröfver besvära sig hos Banko-fullmägtige, skulle, såsom »obehölliga» försvinna, helst det borde, utan förslag af Under-styrelsen, blifva lika lätt att finna den för Bankens tjenst mest skicklige och lämplige personen. Tjenste-vikariater, hvilka nu upprättas af Afdelnings-cheferne samfäldt efter gemensam pröfning i Under-styrelsen skulle, enligt förslaget, uppgöras lättast och med minsta omgång af Direktörerne, eller, sedan fördelning dem emellan af göromålen skett, förmodligen af blott en verkställande Direktör. Häraf framstår, att de i alla tider hos Riksbankens ordinarie Kommissarier priucipielt förenade bestyren: den större General-kassavården och den kollegiala inre administrationen af Verket hädanefter skulle sålunda särskiljas, att, å ena sidan, administrationsoch beslutanderätten, som är det minst tidsödande och relativt mera angenäma bestyret, skulle tillkomma de verkställande Direktörerne ulan skyldighet till besörjande af General-kassavård, hvaremot, å andra sidan, Cheferne och Kommissarierne skulle få behålla den större General-kassavården, som är det utan all jemförelse mest ansvarsfulla och besvärliga bestyret, ulan beslutanderätt. Ifrån att vara, på grund Banko-reglemente, instruktioner och Banko-fullmägtiges förordnanden, under Banko-fullmägtiges öfver-inspeklion, lagbundet verkande och inför dem ansvarige embetsmän skulle hädanefter Cheferne, (hvilka öfverallt i förslaget benämnas »Kontorschefer») blifva, likasom de öfriga Kommissarierne, fastän anförtrodde det aldra ansvarsfullaste och vigtigaste bestyret inom Verket, blott underordnade, mer eller mindre viljelösa, hörsamma redskap för en emellan dem och Banko-fullmägtige stående, icke Bih lill It St.
Hr Hellenstjerna, samma ledamot, som jag förut omnämnt, och som alltid utmärkte sig såsom en nitisk försvarare af indelningsliafvarens intressen, och förklarade, att han för sin del icke hade något emot, att kyrkorna skulle få sin inkomst i de större skäpporna; men dock med vilkor, att indelnings-hafvarne äfven skulle få samma xättighet. Detta slog an och blef R. o. Ad:s beslut. Vi se här huru det kan gå an, att godtyckligt behandla vigtiga frågor, då grunderna för desamma sjelfva äro godtyckliga; och det är synnerligast för att förekomma sådant för framtiden, som jag anser det vara af yttersta vigt, att de mätande enheterna bestämmas så, att deras verkliga storlek icke kan vara någon tvetydighet eller misstydning underkastad. När man till grund för bestämmelsen tager storleken af en kubikfot, således en rymd, som i alla dimensioner har en fot, så är man ifrån allt missförstånd, och sjelfva namnet ger då en fullständig definition på hvad man menar. För min del anser jag frågan om T:ns borttagande vara en af de vigtigaste punkterna i förslaget och får, pä grund af hvad jag nu anfört, tillstyrka bifall till hvad Utsk:n härutinnan anfört. Frih. Palmstjerna: Frih. Wredes nu afgifna yttrande blir ett högst intressant stycke i våra prot:r. Men i afseende på slutsatsen, som Frih. Wrede vill draga af de förändringar, som skäppan och T:n undergåtl, nemi. den, att taga hort T:n, får jag säga, att jag anser denna slutsats icke kunna dragas af dessa förhållanden, enär de äro öfver ett sekel gamla och således f. n. tid, då ränteväsendet icke står pä samma punkt, som pä den Den 8 Juli e. m. 167 tiden, ingenting bevisa. Min afsigt är likväl icke på något sätt, att tvista om saken. Jag har sagt min mening på det ställe, som vederborde, men anhåller endast, att Frih. Wrede icke vill kalla denna min mening för en reservation, emedan den anfördes, innan beslutet var fattadt. Sedan K.
Då hans uttalande är typiskt för det sätt, hvarpå männen i allmänhet resonnera rörande denna sak, skall det måhända intressera Iduns läsarinnor att höra ett litet utdrag af den mans tankar i frågan, som särskildt sysselsatt sig med undersökningar öfver sfären för kvinnlig verksamhet. Jules Simon börjar med att anföra ett yttrande, som han läst någonstädes angående en kvinna, som var anklagad inför assisdomstolen. Och detta yttrande lydde så: » Hon skall bli frikänd, om hon är vacker. » » Har man därmed velat säga, » fortfar Simon, » att juryn endast skulle förklara fula kvinnor skyldiga, så har man tydligen öfverdrifvit; men hvem skulle våga bestrida det inflytande, som en kvinnas skönhet vid hvarje tillfälle utöfvar? Skönheten är ett argument lika gammalt som världen själf. Om i det gamla Athen en vacker kvinna var anklagad för någon förbrytelse, så tog hon ingen försvarare och talade ej heller själf ett euda ord till sitt försvar: hon visade sig. För närvarande brinna flere kvinnor af begär att få offentligen föra talan och göra därför ansökningar hos vederbörande. Som en vän skulle jag vilja råda dem att i sina ansökningar tillägga den lilla upplysningen: » jag är ful », för så vidt de hafva rätt att åberopa denna omständighet. En vacker kvinna skall alltid blifva en mycket farlig advokat. » Simon menar, att mot den fara, som ligger däri, att en kvinnlig advokats ungdom, skönhet och behag kunde besticka omdömet hos jury och domare, kunde måhända gifvas ett botemedel. Jag vill slå vad, att ingen kan gissa, hvad den gamle stofilen — jag ber om förlåtelse för uttrycket, men jag kan verkligen icke nöja mig med ett lindrigare — kläckt ut i sin hjärna. Hören, mina damer, hören och häpnen! Denne vördnadsvärde representant för det manliga Frankrike föreslår, att om kvinnor öfver hufvud skola få utöfva advokatyrket, skall icke tillstånd meddelas dem — förrän de uppnått 50 år! På hvilket underbart sätt » historien upprepar sig själf »! Här i Sverige väcktes för några år sedan en agitation, som gick ut därpå, att inga andra kvinnor skulle få anställas å kaféer och dylika ställen än de, som fyllt 4 0 år. Detta förslag hade, om vi ej missminna oss, sin första upprinnelse från kvinnligt håll.
De öfriga RiksSlånden gåfvo äfven till denna begärda omröstning bifall; ehuru de båda grundsatserna, mellan hvilka samma omröstning skulle skilja , då voro , i hvar sitt af sist nämnda Memorial, utarbetade till lagförslag och Riks-Stånden således voro i tillfälle att pröfva samt , i händelse Riks-Slånden efter en sådan pröfning och deraf föranledda rättelser stannat i olika meningar, till voterings-p ro positioner, vid en sådan omröstning, som deri ifrågavarande, i stället för nakna grundsatser antaga dessa lagförslag. Den andra sålunda af Riks-Stånden medgifna omröstningen i Förstärkt Constitutions-Utskott rörande Rrepresentationsfrågan försiggick den i innevarande månad. Båda de omförmälda omröstningarna hafva lemnat bestämda utlåtanden om hvar sin grundsats. Den form , i hvilken , lill följd af det sätt, hvarpå de Tre Riks-Stånden framställt sina emot Memorialet N:o 38 gjorda anmärkningar, berörda utlåtanden blifvit beredda, kunna icke betaga riem den kraft och verkan, som hvarje medelst omröstning i Förstärkt Constitutions-Utskott fullständigt beredt utlåtande tillkommer. Någon anledning till tvifvel i detta afseende kan icke hemtas från Regeringsformens 56 §■ , den enda, som nämner omröstning i Förstärkt Constitutions-Utskott , och som derom stadgar, att, när, i fråga om förändring af stadganden i Grundlagarne, anmärkningar i Ståndens plena göras, och emellan dessa anmärkningar oförenliga skiljaktigheter finnas, hvilka icke genom eftergifvanden Stånden emellan undanrödjas, Constitutions-Utskottet skall förstärkas till ett antal af Tjugu personer af hvarje
De utgöra en afgift, som är frivillig och hvaröfver ingen beklagar sig. Månne eollecterna derföre upphöra, eller blifva de ändamål, som sättas i stället, bättre? Begge delarna äro att betvifla; och om staten icke vill emottaga collectmedlen, kan ju consistorium i Hernösand, dit vården om Lappska ecclesiaslikverket rätteligen hörer, göra det? Det beror visserligen af Statsmagterna att afsäga sig inkomster; men det bör då icke ske på deras bekostnad, åt hvilka de blifvit förlänade. Men äfven om collectmedlen efterskänkas, lemnar staten för liten ersättning. Ordinarie räntan och kronobonden, som Utsk. vill ersätta med 4>°°o r:dr årligen, hafva enligt TJtskts uppgifter i medeltal för begge åren utgjort 4^92 r:dr. Likaså har ersättningen för 5 proc. ränta å Lappska ecclesiastikverkets fond, 74,000 r:dr, utgörande 3,700 r:dr, blifvit för lågt upptagen till endast 3,000 r:dr. Om det förra öfverskottet, som kan omvexla, upptages endast till hälften eller Boo r:dr, och det sednare, som ej är förändring underkastadt, till fulla beloppet 700 r:dr, bö’r fonden erhålla en årlig tillökning af 1,000 r:dr eller tillsammans 8000 r:dr. Det af Utsk. föreslagna belopp 7000 r:dr är äfven för ringa i hänseende till utgifterna; ty enligt Utsk:s egna uppgifter utgör utgifternas belopp i medeltal för de begge åren 7,365 r:dr. Det är dessutom nödvändigt att hafva något öfverskott, som kan reserveras från ett år till ett annat, och hvilket om detta anslag bör uttryckligen stadgas, emedan nybyggnader af kyrkor, skolbord och äfven prestgårdar i Lappmarken, hvilka lid efter annan förefalla och till hvilkas bekostande nybyggare och Lappar vanligen sakna tillräckliga medel, fordra större utgifter för en gång, än de vanliga årsinkomsterna kunna bära, och hvartill medel skulle saknas, om inga besparingar kunnat, under vanliga förhållanden, samlas. Hr Lagerhjelm, Pehr:
Så är också stadgadt i 1812 års afskrifningsregkte; men ingalunda, att upbördsmannens afskrifningsproc. skall bilda ett öfverskott, för att sedermera i denna egenskap blifva föremål för pröfning i liqvidationsväg, hvilket enl. min åsigt, vore både obilligt och stridande emot de reciprocitets grunder, som böra gälla emellan kronan och hennes tjenstemän i fråga om skyldigheter och rättigheter. StatsUtsk. bar visserligen föreslagit eller antydt, att den minskning i löneförmåner. som genom den föreslagna förklaringen af 1812 års afskrifningsregkte kommer att tillskyndas ifrågav:de upbördsmän, skulle kunna ersättas dermed, att man förhöjer deras löner: och i någon mån torde väl denna åtgärd upfylla sitt ändamål, men den är i lämplighet icke jemförlig med det allöningssält, som ligger uti den beviljade afgångsproc:n, och jag ser uti en dylik förändring ett försök, att äfven här vilja tillämpa det nivelleringssystem, som man nu för tiden vid löneregleringar med så mycken förkärlek begagnar, att nemi. inom hvarje tjenstegrad göra aflöningen lika för alla, utan att man besinnar det skiljaktiga förhållanden kunna på det ena stället göra tjensterna inom en grad högst betungande under det att på ett annat ställe motsatsen inom samma tjenstegrad är för handen; och så förhåller sig äfven med förvaltningen af kronans magasiner. Det ena kan lemna sin förvaltare ringa sysselsättning — vid det andra kunna åter göromålen vara både många och trägna; och det magasin, hvarest upbörden varit obetydlig, kan under en annan period blifva ett vidt omfattande uplagsförråd med liflig omsättning.
Huruvida detta vilkor är förhand, i afseende på Uppbördsman och Redogörare för Kronans och allmänna medel, är serdeles lätt ali utröna, emedan en sådan deras egenskap alltid är allmänligen känd , och hvad förmynderskap angår, så äro väl äfven dessa uppdrag af natur alt vara kände; men om man vill förutsätta ett undandöljande deraf, så är detta lika lätt och af lika menligt inflytande på Hypotheks-föreningarnes säkerhet vid bibehållande af den föreslagna lydelsen af berörde period, som vid en förändring deraf i öfverensstämmelse med min åsigt. Vid betraktande häraf anser jag, att omförraälde slutperiod bör erhålla följande lydelse: äfvensom att ej innehafva sådant förmynderskap eller sådan Uppbördsmannaeller Redogörare-befattning, som minskar Hypotheks-J öreningens säkerhet. Det uti i2:e punkten föreslagna minimum af 125 R:dr Specie, eller 5oo R:dr Rgs eller courant, hvarunder Hypotheks-föreningar ej få utfärda obligationer, anser jag kunna nedsättas, åtminstone till 100 R:dr Specie, eller 400 R:dr Rgs, eller courant.
Parentesen och raden vid asterisken är i ms tillfogade med rött bläck. – ”comme un enragé”, fr. – Uppsatsen om Strindbergs Giftas II har VB ännu sannolikt bara hört omtalas i brev från G. af G. Den trycktes först den 3.11 i DN. – Hösten 1886 höll G. af G. två föredrag om Zola i Vetenskapsakademiens hörsal inför en ganska fåtalig publik. (Melker Johnsson, En åttitalist, s. 162 och 286.) – ”De dina” – Gustaf och Nennie hade den 23.3.86 fått en son, som uppkallats efter VB och i breven från modern kallas Lill-Ernst. Jmf ovan s. 56 och not 48. Brev till AL. – I början av sept. har VB med hjälp av ett anonymt extra honorar kunnat inreda ett eget arbetsrum i postmästargården. Brevet sannolikt – av underskriften att döma – riktat till Karl af Geijerstam. Mathilda Roos’ berättelse ”Hårdt mot hårdt” gick som följetong i Stockholms Dagblad under tiden 6 sept. – 15 okt. 1886 och utgavs därefter i bokform. Mathilda Roos (1852–1908) ägnade sig från 1881 åt författarskap. Hon utgav realistiska skildringar ur borgerlig miljö inspirerad av bl.a. Strindberg och Jacobsen. Efter en religiös kris mot slutet av 80-talet får hennes böcker alltmer karaktär av uppbyggelselitteratur. Den 9 nov. hade VB återvänt till Köpenhamn. – Hon hade ”sina flickor” med sig, styvdöttrarna Hilda och Matti. – Almanackan 10.11.: För att hyra rum. Bråk. Bök! Om jag bara kunne få det hemtrefligt! Bref från Lundqvist om min pjes. [Sannolikt I telefon] Vi voro på Brandes’ första föreläsning. Han, Axel och mina flickor följde mig hem. Axel och flickorna drucko té hos mig. Rätt muntert och gemytligt småprat. I sin almanacka har VB antecknat adressen till operasångare Algot Lange (1850– 1904), som sedan 1884 var knuten till Det Kgl. Teater.
Kongl. lVlaj:t förlilifver lllkets 8tänder med all Kongl. Käd oell Vnnest vällievägen. Datum ut supra. K^llKdOllV^. t/Ld^ag a/ /Vorooo//6t d/i-se Kamman-venden, r'n/ö> //u/rv d/a/.t / ä^atz-Kddee d L/ott de/r 2/ dcrntta/vr /<5^o. Närvarande: >lusti tire-8tats-lVl in iste,'n, Kans Kxeellens Herr K refve /»ose/rö/ad, 8tat8-Ninist6i n tor utrikes Xrendena, lians Kxeellens llerr Krilierre L^/ee/re/d^ 8tats-llLdeii: llerr Krilierre , Herr Krilierre Krilierre von ^ < lrel've //ded, Krilierre 6^//en^aa/, 3 /li-rd/A-r /t'.'o >5. ffillförordnade Illof-Oan^leren, 0adinett8-8eer6t6rar6n //ee^ tillförordnade 8tgt8-8eer6t6rar6il, Lan^li-Kädet ////s/meee. tillförordnade 8tat8-8eer6t6raren u^>^lä8te till stering ett, i enligliet med Kongl. LIaj:t8 köi-ut lättade 1ie8lut, uppsstt toi'8lag Lill Kongl. Naj:t8 Kadiga 8^rikvel86 ti!!
Fl–g” (1781, N:o 54), hafva de otaliga utfallen mot alla dessa poetastrer numera förlorat sin rolighet. Mest höll man sig till Haquin Bager, som äfven i Dagligt Allehanda då och då lät höra af sig. Han begick den oklokhet, att låta sin tids publicister reta sig till svar, i hvilka han än mera utbildade sitt maner, till deras synnerliga gamman; såsom t. ex. i denna ”Replique till Götheborgska Veckobladen 1765”: Tavtologi insmygs visst i Theologi; Hvad då, att jag oeconomiskt derfrån ej fri? Men som floden uti sitt lopp Böre vi snällt muntra opp Syndarena ur deras förtviflan, Näringarne ur deras förilan. Jag har som Svensk försvurit ränker, Men det allmännas väl påtänker, Och tadelmästaren ej skänker, När han af missförstånd framblänker. Utan tvifvel har man redan häraf ett tillräckligt begrepp om mannens både poesi och hjertelag. Ännu enklare yttra sig bägge i följande lilla stycke: Hyckleri, Lismeri, Sådant bort Från allt vårt; Skrifva redligt sannt, Efter erfaret laggrannt; Som en god Patriot, – Ej något deremot; Men alltid söka rikets väl, Utaf godt uppsåt samt lif och själ!53 Hvad han sjelf tänkte om sitt skaldskap, framlyser bäst af detta hans yttrande: ”Min Läsare! jag beder, att Tu intet uttyder illa min enfaldiga och välmenande Oeconomiska Poesie; ty jag är ingen Studiosus, utan en Hans Kongl. Maj:ts och Kronan Sveriges pålagde Skattoch Inqvarterings-dragande, dock ringa förmögne Borgare och Handelsman uti then Handelskroppen i Stapel-staden Malmö”. 1782 dog han: men äfven dermed undslapp han ej. I April kom en grafsång ”vid första surprisen öfver Herr Haquin Bagers död” (sannolikt af Kellgren sjelf); och derefter följde, en lång tid framåt, ideliga begabbelse-rop; än i svenska, än i latinska epitaphier.
För 3:dje klassen vare bränvinsbränning tillåten under en eller under flere eller under alla dessa sex månader: i:sta klassen: bränvinsbränning till husbehof, § 3- Bränvinsbränning i l:sta klassen, till husbehof, som endast på landet må utöfvas, vare der tillåten för hvar och en, som eger eller innehafver hemman, hemmansdel eller annan jordlägenhet, hvars värde, efter 1847 års taxering och utan beräkning af åbyggnaderna, uppgår till minst 300 rldr. Den högsta pannerymd, hvarmed bränvinsbränning i denna klass får utöfvas, är 18 kannor, kokrummet inberäknadt. Sih. till R, St. Prot. l84? och 1848, S Sami, i Afd. 2 Haft. 1 2 Bil, IV.o 2j till E evillnings-l] tskotlets Skrifvelsej Nio G. § 4. Bränvinsbrännings-redskapen skall vara af följande beskaffenhet och ingen annan: Pannans höjd, beräknad å lägsta stället af densamma, skall vara minst |:delar af dess diameter, • Aftappnings rör, hvaraf innehållet inbeiäknas i pannans rymd, må anbringas; Hatten, inberäknadt fastsittande ångrör, får innehålla högst !:del af pannans rymd; Ångornas afkylning får icke ske med annan redskap, än I eller 2, högst 3, raka rör af högst 2^ alnars längd och \\ tums diameter, eller ock med så kallad enkel kylare i cylinder-form, hvars rymd ej får öfverstiga hattens och hvars höjd ej får öfverstiga pannans; Mäskvärmare, rektifikator eller klarningsanstalt, ångapparat eller någon annan inrättning af hvad beskaffenhet den vara må, tili afverkningens fortskyndande, får icke vid dessa redskap anbringas; Ingen särskild öppning för pannans fyllande för omröringsanstalt eller annat ändamål får å redskapen göras; Pannan får inmuras, men ej någon annan del af redskapen; Bilagde ritning, N:o 1, utvisar närmare den form, som för dessa redskap är tillåten. g 5.
Riksdag i underdånighet gjorda hemställan om stiftande af en Lag , sorn förpligtade ägare si44 Den 14 Juli, ägare af sådana Vatten-verk, hvilka genom upp» damning hindia landets uppodling, att derföre taga lösen , blef samma Kongl, Skrifvelse lagd till Handlingama Silverstolpe, S. D. Sed an Riksens Stander, genom godkännande af Lag - Utskottets den 14 Juni afgifna Betänkande öfver Kongl, Majrts Nådiga Propa* sition af den t g April , om Allmänna Arbets* och Correctionshus m, m., dessas inrättande bi» fallit, men om det af Kongl. Majit i samma. Proposition såsom härtill nödiga befundna anslag» någon anstalt ännu icke af Biksens Staldetblifvit fogad; beslöt Ridderskapet och Adeln att Kongl. Majis berörde Proposition, så läl som Lag Utskottets Memorial, till Stats Utskottet i afseende på ett sådant anslag remittera, Ut supra. Ex Protocollo A. G, Silverstolpe, S. D. B ifölls Constitutions » Utskottets sedan den 11 Juli hvilande Memorial, af föregående dag, i anledning af den till Utskottet remitterade fragan om en förbättrad National-represen» tation. Ut supra, Ex Protocollo A, G. Silverstolpe, S. D, Den 14 Juli. 1145 Utdrag af Frotoeollet, hållet hos Hågvörä. Frest Ståndet den 14 Juli 1815. s x>. b. när Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottens förnyade Utlåtande i frågan om en allmän Handels och Näringsfrihet nu å nyo foredrogs, fann Prest Ståndet icke skäl att flänga sitt uti detta ämne den 28 nasti. Juni fattade beslut, att denna fråga, i den form densamma nu blifvit väckt och 'ill Rikets Ständer inkommit, borde förfalla. Ut supra.