Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han bara stod vid fönstret och tittade ut på regnet, som öste ner. Modren-drottningen satte honom på sitt knä och frågade, om han ej tyckte om det och det och det, som han hade fått? — Nej! — Hvad ville han då ha? — Något annat, mycket bättre. — Nå ja, eftersom det då var hans födelsedag, så lofvade hon honom, att han skulle få, hvad han ville, bara han blef glad. Hvad var det då? Han ville springa ner och hoppa i vattenpussarne med de andra pojkarne! Vår konungs resa till Biarritz leder tanken till ett annat furstebarn och dess moder — den olycklige unge kejsarprinsen Louis Napoleon och den ännu olyckligare kejsarinnan Eugenie. Det är nu snart på dagen tretton år sedan den, hvilken i barndomen kallades prince Charmant såsom i fée-sagorna, stupade, blott tre och tjugu år gammal, för en afrikansk vildes kastspjut der nere i Sydafrikas zulu-kafferland, efter att redan när han var åtta år yngre ha fått lära sig erfara lyckans obeständighet genom det svindlande fallet från kejsartronen till landsflykten. Sådana där slag mogna själen tidigt, men de borttaga också tidigt den sprittande ungdomsglädjen. Vid ett par och tjugu år, då ännu lifvet leker som bäst för de flesta, var prins Louis — hans efterlämnade anteckningar bevisa det — en allvarligt tänkande man, och hvem kan säga, huru Frankrike och världen nu skulle sett ut, om han hade lefvat! Framför allt, hvem kan säga, om han själf skulle varit lyckligare, hade han ock burit, återupptagit eller återfått den fallna kejsarkronan! Forntidens vise sade, att » de, hvilka gudarne älska högst, dö unga », och det är nog så, fastän vi — och isynnerhet de tidigt bortgångnes efterlefvande — sällan förstå att rätt uppskatta den kärleken. Att modren-kejsarinnan förmådde bära och öfverlefva alla de sorger, hvilka hopade sig öfver henne under loppet af några få år, däröfver må man väl förundra sig.
Och pengar förtjänas här omåttligt, så vi få inte klaga. Det gjorde Anni icke häller, då hon hörde huru mycket han igen lagt åsido sedan han skickade hem den sista besparingen. Det var ju rent obegripligt att han kunnat förtjäna en sådan summa inom föga mera än två månader! Ja och lika mycket till kommer det nog inom de nästa två, trodde Isak. Ännu räcker utställningen sex veckor, och sedan börja de skicka alla saker härifrån, så att man kan räkna på stora förtjänster åtminstone till nyår Då borde vi ha så mycket, att vi kunna resa hem om vi vilja till en hemmanslott räcker det nog! Men då vilja vi kanske ha mera. Månntro det? sade Anni. Det här landet kan nog gå an att arbeta i och förtjäna pengar, men inte skulle man kunna lefva här. Det går ju omkring i ens hufvud redan bara man ser ut genom fönstret! Nå, vid det vänjer man sig snart, försäkrade Isak i en ton, som icke var utan en viss anstrykning af öfverlägsenhet. Det är just för att här fins så många människor och de resa och bråka så mycket som man förtjänar pengar Men det är nog inte värdt att vi gifta oss förrän längre fram. Det vore ju inte att vara riktigt gift, då jag måste vara borta både dagar och nätter. Därom var Anni fullt ense. Om de icke ens kunde bo för sig själfva, så väntade hon hälst det kvarter de hade var ju värre än en gästgifvaregård ! Hon var rädd bara att gå ut ur rummet, sade hon. Och därför hade hon tänkt att hon borde söka sig tjänst tills de kunde sätta bo eller resa hem. Det var en plan, som i första ögonblicket alldeles icke tilltalade Isak. Men då Anni bestämdt höll på den och föreställde honom huru oförnuftigt det var att hon satt och tärde på hans besparingar i sysslolöshet, i stället för att hjälpa till så godt hon kunde, så gaf han slutligen med sig. Han skulle höra åt bland sina kamrater huru man borde begå för att få plats för henne hos hyggligt folk, lofvade han. Och nästa söndag hade han tre timmars ledighet mellan två tåg. Då skulle han taga henne med till stationen. Sådant lif hade hon ännu icke sett! Därmed lämnade han henne igen ensam, ångade kort därpå i väg med sitt lokomotiv och hämtade det tillbaka först söndag morgon.
Dessutom: från lördag till lörd,ag (veckokrönika), dagsländor (rimmad veckorevy), läkarcräd, gratis till prenumeranter (nära 5,000 förfrågningar hafva redan blifvit besvarade i tidnintren), humoiesker, » snärtar » m. m. Följe » tongen, som består uteslutande M för tidningen skri / na svenska oriiritwt, kan bindas i bok, och erhälles sålunda vid årets slut ett bibliotek af 2,400 boksidor. Srn-ii / es mest lästa nu Ivfvavde förf, J y Jim, skrifver från 1897 endast i Stockholms-Tidningen. Under 1897 komma dessutom ait införas följe tonger, som blifvit prisbelönta i en af tidningen ordnad pristäflan Af den nn. pagåcmle särdeles intressanta följetongen Ungdomsdrömmar. ' utdelas början, omkring 300 sidor, gratis med lSi / 7 ars första nummer. Stockhoms-Tidningens landsortsupplaga kostar vid nurmnste poslanstaU för helt år (304 nummer) 3 kr. OO öre, hälft år 2 kr. 40 öre, fjärdedels år 1 k. HO öre samt för månad 50 öre. x.^ Ett parti Bottforer för barn mellan 2 — 10 år, realiseras från 2: 5 0 - 4 kr. Terracottapjeser för målning:. / « Hamngatan 1 a. Regeringsgatan 5 9. 59 Order från landsorten exp. omgående. Hvad r för 1 öre o m. d a g e n. Sveriges mest spridda dagliga tidning, den allmänt omtyckta StockholmsTidningen (daglig upplaga nu &lt;iO,oou ex. eller: S (IO,000 i veckan) kostar, med postarvodet, endast 3 kr. (IO öre för helt är eller 1 ört: ont dagen. Af Stockholms-Tidningens landsortsupplaga utgifvas under 1897 trä upplagor, af hvilka den södra sändes med aftontå) en samt är afsedd för södra och västra Sverige och dennorra sändes mod morgontågen.
Men Wäinämöinen benämnes äfven uttryckligen gud,116 skapare.117 Lencqvist yttrar, att "fornsångerna icke framställa någon annan gud, högre än Wäinämöinen." Han anför tillika huru en af Karelarnes vise under katholska tiden, tillfrågad hvilka som voro Finnarnes högsta gudomligheter utan betänkande svarat: Itse vanha Wäinämöinen ja Neitsy Maaria emonen. Från den tiden härstamma äfven dylika böner som: Itse ilmoinen Jumala, Itse vanha Wäinämöinen, Itse seppä Ilmarinen Tässä myöskin tarvitahan;118 hvilka alla, både böner och benämningar, blott kunna ställas till ett öfver menniskan stående väsende. I ett häfte synty-sanat, som i manuskript blifvit mig godhetsfullt meddeladt af Prof. Lönnrot, heter, det s. 9 om Ilmarinen: Hiki tippu luojan päästä, Kaste kasvoista jumalan. På ett annat ställe anför Lönnrot att äfven Wäinämöinen blifvit kallad gud.119 Hvem annan än den som skapat dem kan väl heller utbrista i en så herrlig hymn som denna, under det att den tillika innehåller ett slags maktord: Terve kuu kumottamasta, Kaunis kasvot näyttämästä, Päivä kulta koittamasta, Aurinko ylenemästä! Nousit kullaisna käkenä, Hopeisna kyyhkyläisnä, Elollesi entiselle, Matkoillesi muinaisille. Nouse aina aamusilla Tämän päivänki perästä, Teepä meille terveyttä. Käy nyt tiesi tervehenä, Matkasi imantehena, Päätä kaari kaunihisti, Pääse illalla ilohon!120 Men det sista beviset, sjelfva inseglet på Wäinämöinens sanna gudomlighet, är hans försvinnande för den kristna religionen.
Skulle sådane ramar inkomma, sorn böra tullbehandlas efter värde, får före tullbehandlingen målningen eller ritningen uttagas samt tullfritt disponeras. Talg To mannder Tegel, alla slag Tenlilcar Tenn, oarbetadt samt arbetadt, gammalt och sönderbrutet arbetad!, nytt: olackeradt och omåladi iackeradt eller måladt , . Tennoch Blyaska Jerpentin . Texpert tin-o tja och Terpentinspiritus Terra Sigillala , .. Tester eller Bratz Thé Tjära, Tjär bunna och Vraktjära Tobak: oarbetad: Blad och Stjelk . arbetad: Cigarrer Karfvad . Malen eller Snus Spunnen eller Negerhead Slänger och Karotter . Tonkabönor Tran och Späck, alla slag Qvantitet för Tullberäkningen. 1 n förse IsRiksiny lull. Ilt. K:dr öre. Fri. 1 skålp. Fri. 4 Fri. 1 skålp. Talgljus; Se Ljus. Tapeter af papper; se Papperstapeter. Taskböcker; se Portföljer. Tennfolier; se Folier. Terra Cotta, Terralitk, arbeten deraf; Krukmakare-aibeten. Theriak; liänföres under Apotlieksvaror. Thermometrar; se Instrumenter, Fysiska m. fl. Tincal; se Boraxsyradt Natron. Bilt. lill B. St. Prat. 1856 & 1857 Tobakspipor af Lera eller Porslin; se Piphufvuden, andra slag. Tomback; hänföres under metaller, sammansatta. Trapp; behandlas såsom Lera. Trikot ) _ Trikotage j 86 Stl’UmP°r m' Trummor och Trumpeter; se Instrumenter, Musikaliska. Tryffel; se Svampar, ätbara 10 Sunil. I Afd. 65 514 Förslag till Tull-taxa. Qvantitet fö Tu liberti tiInförsels-tull. mligen. Riksmynt. R:dr |öre. Fri. Trud: 1 ort 12 Jernoell Stål* » • • Fri.
Jn fid«m G. aj Wetterstedt, Kongl. Maj;ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, om Riksdagens ytterligare förlängande gifven Stockholms Slott den 4 April Sedan Kongl. Majit till första dagarne af Maji Månad utsatt Dess Krönings* och Hyllnings Ceremonier, och redan, uppå Rikets Ständers enhälliga underdäga anhållan, i Nåder bifallit, att de, under nu påstående RiksMöte, må för sig gå, så följer deraf äfven, att denna Riksdag, ehuru lagligen tilländalupen den 6 April, likväl kommer att fortfata intill dess nämnue Ceremonier ägt rum. Kongl. Majits lifliga omsorg för Folkets trefnad och väl, gifver Hans Majit rättighet, både att hoppas, och att begära, det Rikets Den 7 April. 29? Ständer, under den änuu återstående Riksdagstiden , må fortsätta deras öfverläggningar med det nit, det lugn, den enighet och den skyndsamhet, som allmänna Ärendeme så väsendteligen kräfva. De vigtiga skäl, som, för mera äu 6 månader sedan föranledde Rikets Ständers sammankallande, äro ännu lika verkande, och skulle hafva medfört ännu obehagligare följder, om icke Kongl. Majit genom sina outtrötteliga[bemödanden förmått upprätthålla den, af Discont-Verkens inställde betalningar, skakade allmänna Crediten. Kongl. Majit gör sfg försäkrad , att Rikets Ständer , lifvade af samma tänkesätt af kärlek och tillgifvenhet för Fäderneslandet, skola gå Kongl. Majits Landsfaderliga afsigter till mötes, och till Nationens tillfredsställelse afgöra allt, hvad hennes billiga förväntan, och Kongl. Majits yttrade önskningar, lofvar sig af inne* varande Riksmöte. Kongl. Majit förblifver Riksens Ständer , med all Kongl. Nåd och ynnest, städse välbevågen. CARL JOHAN. G. af Wetterstedt. Lades till Handlingarne.
Förfalskar eller förstör embetseller tjensteman, i afsigt, som ofvan är sagd, slika handlingar eller skrifter, som han under sin vård har; varde dömd till straffarbete från och med sex till och med tio år. § 2. Har någon antingen förfalskat allmän handling, som är utgifven i Konungens namn, eller i Rikets Ständers eller deras afdelningars, eller i Domstols, Konungens Befallningshafvandes eller annan offentlig myndighets, eller i särskild embetseller tjenstemans uti ärende, som till hans embete eller tjenst hörer; eller ock å falsk skrift tillsatt eller annorledes förskaffat sig underskrift eller besegling, hvarmed sken af allmän handling deråt beredes: och har han af den falska handlingen, sig eller annan till nytta eller att dermed skada göra, bruk gört; dömes till straffarbete från och med ett till och med fyra år. § 3. Var handlingen af mindre vigt, såsom resepass, eller betyg om frejd, fattigdom, sjukdom eller annat dylikt; och har man deraf sig begagnat för att sig eller annan forthjelpa eller underhåll, sjukvård eller annan slik förmån åt sig eller annan förskaffa; då skall till straffarbete från och med sex månader till och med två år dömas. 8 4. Den, som falskeligen i annan persons namn skrifver köpebref, testamente, kontrakt, skuldebref, vexel, invisning, krediteller qvittobref, handelsbok eller annan enskild handling, som till bevis om rättighet eller befrielse från förbindelse tjenar; eller riktig sådan handling genom tillägg, utplåning eller annorledes förfalskar, eller å falsk skrift tillsätter eller förskaffar sig underskrift, hvarmed sken af gällande handling deråt beredes; varde, der han den handling sig eller annan till nytta eller att dermed skada göra, begagnar, dömd till straffarbete från och med sex månader till och med tre år. 8 5. Har man, på i sätt i A § ssägs, skrifvit eller förfalskat samt begagnat annan enskild handling än de der nämnda, såsom orlofssedel, betyg om frejd, fattigdom. Kongl. Maj.ts Nåd. Proposition N:o 59.
Af den 5 i denna månad , i anleda ning af Riksdagsmannen Anders Sandstens Me-’ morial, angående driften och förvaltningen af Ädelforss Guldverk ; vid öfverläggning hvarom, Utskottet ansett sig böra föreslå, om ej hos Kongl Maj:t kunde i underdånighet anhåk las, ej allenast ait en ny laglig undersökning måtte med första anställas, hvarvid med ytr tersta noggranhet borde utrönas, så väl huru Grufvedriften vid Ädelforss fortsattes och Egendomen derunder skötes, som ock huruvida nuvarande Arrendatorn , ÖlverDirecteuren Kihlström i en eller annan del brustit i fullgörandet af det med honom ingångna ArrendeContract, utan ock att, i händelse vid denna nya undersökning skulle befinnas, att ÖfverDirecteuren Kihlström icke,uppfyllt hvad honom, enligt ArrendeContractet, ålegat, han genast måtte från Arrendet varda skiljd , samt att Kongl. Maj:t derefter, jemte befallning om Verkets nedläggning, såsom sig icke lönande, täcktes i Nåder låta vidtaga de åtgärder med Ädelforss och derunder hörande Egendomar, som för öfrige ledige KronoLägenheter finnas föreskrifva ; i hvilken händelse de tjenstbarheter m. m., som Allmänheten förut till GuldVerket utgjort, borde upphöra, Beti 17 Martil, e m. * Ifrån Banco Utskottet; Af den io i denna Månad: 1:0 Angående förändring uti de innom BancoVerket gällande Befordringsgrunder, en* Jigt hvilka tredjedelen af Banquens Commisssrier vid yppande ledigheter tillsättas endast af Frälsemän; tillstyrkande Utskottet, att endast förtjenst och skicklighet, jenve dermed förenad tjensteålder, utan afseende på Ständ, hädanefter måtte blifva grunden för befordrm» garns till Commissarie-tjenster , likasom alla andra beställningar innom BancoVerket; dock med förbehåll för de Adelsmän , som nu i Banquen innehafva ordinarie
Men då här sålunda var frågan om att hindra och straffa icke blott uppmaningar till bestämda, mot den bestående samhällsordningen riktade handlingar eller uppmaningar till bestämda lagbrott eller till någon speciell ohörsamhet mot lag eller laga myndighet, utan hvarje sådan agitation, som anses i allmänhet innebära ett hot mot det bestående eller i allmänhet egga till lagstridiga handlingar eller ohörsamhet — hvem ser icke hvilket gränslöst spelrum här är öppnadt för godtycket? Hvem ser icke, att med en sådan uppfattning af ifrågavarande lag hos dess upphofsmän nästan samma bruk kan göras af de återstående delarne af densamma, de delar som gingo igenom på riksdagen, som af det hela? En sådan lag är verkligen riktad icke blott mot hänsynslösa och våldsamma agitationer, utan äfven mot de ädlaste reformsträf-vanden. Det gifves väl knappast någon stor reform i seder, lagar och sociala förhållanden, som icke i sin början stött på ett kompakt motstånd hos det stora flertalet, i synnerhet hos de klasser, som sutit inne med samhällets största förmåner och allra synnerligast hos de styrande, knappast någon, hvilkens förfäktare icke blifvit stämplade såsom » samvetslösa agitatorer » (det slagord, som man under munkorgslagsdebat-ten sä ofta fick höra). Vi behöfva icke gå långt tillbaka i tiden för att finna detta. Vi behöfva blott minnas agitationen för slafveriets afskaffande i Nordamerikas Förenta Stater för några decennier tillbaka, de tillmälen och beskyllningar, som den bestående samhällsordningens försvarare riktade mot desse agitatorer, det raseri hvarmed de förföljde dem. Och dock har väl svårligen någon rättfärdigare sak försvarats af menniskor än den, för hvilken agitatorer sådana som William Lloyd Garrison, Charles Sumner, WendellPhilips och Theodore Parker då kämpade. Betänker man detta, så kan man till dess rätta halt uppskatta det under ifrågavarande debatt ofta hörda yttrandet från regeringens anhängare, att denna lag (munkorgslagen) ej var farlig, ty den drabbade inga andra än agitatorerna. Visserligen kan en agitatorisk verksamhet for främjandet af vissa syften eller meningar vara sådan, att ett lagligt ingripande mot densamma kan vara både berättigadt och nödvändigt.
Innan jag går att yttra mig i httfvudsaken, her jag att få gifva tillkänna att jag icke tillhört den afdelning af BankoUtsk. som handlagt detta ämne, samt alt jag varit från hufvudstaden bortrest, så alt jag hvarken kunnat sjelf afgifva någon reservation eller deltaga i de, som blifvit afgifna. Hvad angår sjelfva saken motsätter jag mig på det högsta fastighetshets-belåningens öfverflytlande lill Hypotheks-föreningarne; ingen kan högre än jag klandra deras skuldsättning till utlänningen; men på samma gång måste jag ock säga, att det är Bankens administration, som tvungit de lånesökande att vända sig utrikes för att erhålla medel. Jag anser nemi. att den höga ränta, som Banken af låntagaren fordrar för lärl, som af densamma utgifves tvungit låne-behöfvande att söka sig bättre villkor hos utlänningen. I afseende å hvad Frih. Baab anfört, kan man icke derom ingå i bedömmande nu, men jag skulle tro att vid den ålerremiss, som troligen kommer att ega rum med en del af detta betänk, hvad han anfört om PrivatBanks-lagsliftningen kunde densamma åtfölja till Utsk., der man ännu ej är ense om den frågan. Frih. Raab: Många och mägtiga motståndare har mitt förslag ådragit sig, och jag erkänner, att jag icke gjort mig några glada förhoppningar om dess framgång. Det framställdes också endast som en allmän plan, för att dermed redogöra för mina åsigter i ett sammanhang; och med den syftning, jag sålunda antydt är det, som jag i hvarje här förekommande fråga ämnar yttra mig. Härmed tror jag mig hafva besvarat Hr Bogeman, som ansett det vara mot formen stridande, alt jag devancerat den punkt, som var föredragen och yttrat mig om punkter, som der efter följa. Jag ber den värde ledamoten bemärka, att om man skall framställa något förslag, så är del klart att man icke kan hålla sig lill endast en punkt, utan mäste utsträcka sig till flere. Hvad serskildt denna punkt beträffar, så har Gr. Liljencrantz yttrat en prophetia, som upkallar mig att deröfver gifva ett svar.
Upplästes två hos Rikets Ständers, enligt § 63 Riksdags-Ordningen, utsedde Herrar Elektorer den 28 sistlidne Januari hällne protokoll, del ena öfver val af Rikets Ständers Justilie-Ombudsman, och det andra öfver val af bans Suppleant; af hvilka protokoll inhemtades: att Herr Häradshöfdingen öfver Listers härad, Riddaren af Kongl. Nordstjerne-orden Carl Wester var vald till Justitie-Ombudsman, och Prot.-Utdrag den 1 Februari 1860. 217 och alt Sekreteraren uti Justitie-Ombudsmans-expeditionen, Herr Advokatfiskal, Juris Utriusque Kandidaten Nils August Fröman blifvit utsedd till Justitie-ombudsmannens Suppleant. Ståndet beslöt underrättelse om dessa val till Expeditions-Utskottet, med anmodan alt uppsätta dels förordnande för de valde, dels underdånig skrifvelse till Kongl. Majit, med anmälan om valen. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades Stats-Utskotlets Utlåtande N:o 39, i anledning af Kongl. Majits nådiga Proposition, angående öfverlåtelse till allmänna Barnhus-inrättningen i Stockholm af en utaf Stockholms stads och läns Kurhus begagnad tomt. S. D. Föredrogos ånyo och biföUos Stats-Utskottets Utlåtanden: N:o 45, Litt. A, i anledning af väckt motion om upphörande af landt togsgärden; Nio 45, Litt. B, i anledning af väckt motion om upphörande af tackjerns tionden och hammarskatten; och Nio 45, Litt. C, i anledning af väckt motion om mantalspenningarnes be stämmande till jemna belopp efter nya myntsystemet. S. D. Föredrogos: tio Kongl. Majits nådiga Proposition af den 2 7 sistlidne Januari, om öfverlåtande af ett stycke mark från Eskilstuna kungsladugård till egaren af Eskilstuna mekaniska verkstad, Teofron Munktell, såsom byggnadstomt för arbetare-bostäder. Remitterades tiU Stats-Utskottel. och 2:o Kongl.
Län underdåniga ansökning, att Sörbygdens och Tunge Häradsboer måtte inrikes fritt få försälja ved och trädyir-ke. 28:0 - den 4 Augusti 1812 , på Bonde-Ståndets underdåniga Besvär, angående ersättning för Soldaters Släp Mundering , då de commenderas till arbete för enskilta Bolags räkning. 29:0 — den 1 September 1812, på BiksdagsFullmägtiges från Malmöhus Län onderdåniga Besvär, rörande lindring uti detill Militiä-Boställen anslagna Hemmans onera. 30:0 Af den 16 Juni 1812, på Anders Olssons frän Orebro Län underdåniga Ansökning, om lindring uti Becruteringen för Kumla Socken. 31:0 — den 27 October 1812, på Särna Socknemäns i Stora Kopparbergs Län underdåniga - 2io Deri 8 Mars. niga Ansökning, om befrielse från uppsåt» tande af Bevärings-Manskap. 32:0 Af deri 12 Februari 1813, på Eonde-Stån» dets underdåniga Besvär, rörande Städernas skyldighet att tillverka Saltpeter. 33:0 den 1 December 1812 , på Magnus Jönssons underdåniga Ansökning om Saltpeterlevereriug i Mo Härad i Jönköpings Hän. 3 po den 17 December 1812, på Fullmägtiges från Oland underdåniga Ansökning, om National-Armerings upprättande derstädes. 35:0 — den 12 Februari 1813, på Ossbo och Wassbo Häraders Riksdags-Fullmägtiges underdåniga Ansökning, rörande Sältpeter-gär» den i Jönköpings Hän. 36:0 den 22 Januari 1811, på Riksdags-Full mägtiges från Södra Helsingland underdåniga Ansökning, om Rothällames befrielse från Jiåtsrnans beklädnad i krigstid. 37:0 — den 16 Mars 1813, på Fullmägtiges ifrån Carlstads
Bland Stats-Utsk:ts 36 ledamöter, hvilka oftast äro af olika meningar, förspordes angående detta förslag ingen skiljaktighet, och någon reservation finnes icke heller vidfogad Betänlct. Med anledning af hvad jag nu tagit mig friheten anföra och med afseende å vigten deraf, att ett beslut snart fattas af R. St:r i denna fråga, får jag hemställa, att R. o. Ad. ville bifalla Utsk:ts förslag. Gr. Mörner: Det är väl icke tillräckligt, att denna fråga blir snart afgjord; det torde äfven ligga någon vigt på att den blir väl afgjord, och i detta afseende torde de af Ilr Edelsvärd framställda anmärkningar vara förtjenta af en något närmare uppmärksamhet, än den som den siste värde talaren nu efter en kanske nog flygtig granskning varit i tillfälle att deråt egna. Man har i förslaget med särdeles stor omsorg tillgodosett den nya representationens beqvämlighet och materiella behof, och deremot kan väl i och för sig icke något vara att anmärka, men möjligen torde dock några inskränkningar kunna vidtagas. Så finnas föreslagna särskildt klubbrum, särskild restaurationslokal (och den ganska stor), och derjemte särskildt schweitzeri och café med serveringsrum. Man har således rikligen sörjt för tillfällen till lekamlig föda för den nya representationen. Under nuvarande representation hafva Hrr Talmän kunnat leda Ståndens öfverläggningar utan att för dem behöfts, såsom i förslaget är upptaget, anvisas några särskilda boudoirer, och ej eller hafva för Hrr Statsråder något särskildt samlingsrum, med derifrån till ..sessionssalen ledande spiral-trappor, funnits af nöden. Äfvenledes hafva Stånden varit nöjda med att endast hafva klubbrum och ej derutöfver behöft några särskildta konversationsrum, hvilka egentligen tyckas vara föreslagna, på det att ledamöterna måtte ega någon lokal, dit de kunna begifva sig, under det en tilläfventyrs min - 200 Den 9 Maj e. ra. dre omtyckt talare upptager Kammarens tid, men ändock vara tillhands vid möjligen inträffande voteringar. Några af dessa icke alldeles oundgängligt nödiga anordningar skulle möjligen kunna ur förslaget uteslutas.