Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, den s3 sistlidne Julii, under N:o 49< afgifna och, den 7 derpåföljde Augusti e. m., på hordet lagda Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens, under N:o 22, förut meddelade Betänkande, angående åtskilliga förändringar i de med Skogshushållningen gemenskap egande Lagar och Författningar, blef förstnämnde Utlåtande af Ridderskapet och Adeln bifaller. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet: Friherre Ridderstolpes, Fredrik, den 7 dennes f. m., på bordet lagda anförande, angående vissa föreslagna vilkor för verkställigheten af en Brobyggnads uppförande vid Borgås Sund; Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieULskotten: Friherre VFrangels, Henning, den 29 sistlidne Augusti f. m., på bordet lagda motion, angående Flygsandens ytterligare dämpande-i Halland ; Bevillnings-LJiskottet: Friherre Wrangels, Henning, den 29 sistlidne Augusti f. m., på bordet lagda motion, att de personer, hvilka användas såsom vaktare vid Fjygsandsfälten, må befrias från Bevillning; Banco-Utskottet: Friherre Padder stolpes, Fredrik, den 7 den - 30 Prot. Utdrag den io Sept. 182g. nes f. m., på bordel lagda motion, att Länsmän och Under-Officerare må, under iakttagande af enahanda säkerhetsmått och förbindelser, som öfriga Lånesökande, erhålla Lån i Banco-Disconten; Lagsamt .Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottten: Friherre Wrangels, Henning, den 29 sistlidne Augusti f, m., på bordet lagda motion, att 1827 års Skiftes-Stadga icke måtte tillämpas på de Ervskiftes-förrättningar, hvilka före Stadgans ingifvande blifvit påbörjade, men ännu icke hunnit fulländas. Från Högvördige Preste-Ståndet.
Då utan tvifvel flera jemkningsfrågor uppstå i följd af RiksStåndens olika beslut rörande tullafgifterne på inkommande och utgående varor, samt förutses kan, att, oaktadt all möjlig skyndsamhet vid dessa frå - i34 Den 3 November e. ni. görs afgörande och expeditionens uppsättande, den föreslagna nya Tulltaxan ej kan förr än emot slutet af innevarande år varda till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverleinnad; så får jag, med afseende så väl å den för Taxans pröfning oell utfärdande erforderliga tid, som å angelägenheten deraf, att de förändringar i afgifternes belopp, hvilka komma alt äga rum, åtminstone någre månader förut blifva allmänt kände, vördsamt föreslå: Att Ridderskapet och Adeln behagade för sin del besluta, att de förhöjningar eller nedsättningar i tullafgiftcrne på inkommande och utgående varor, som vid denna Riksdag varda af Rikets Ständer vidtagne emot hvad nu gällande Tulltaxa innehåller, icke skola träda i verkställighet förrän ifrån och med den i Maj 1800; samt att Ridderskapet och Adeln ville inbjuda de öfrige RiksStånden att i detta beslut sig förena. Herr Thanij, Wolrath: Jemte det jag tillstyrker bifall till hvad Herr Skogman begärt, tar jag mig friheten påminna, att 1823, då samma händelse inträffade, beslöto Rikets Ständer, att den nya Tullförfattningen icke skulle gälla förr, än den 1 Januarii iSaö. Enär Herr Skogman nu begärt, att den nya Tulltaxan måtte utfärdas till efterlefnad ifrån den 1 Maj nästa år, instämmer jag deri så mycket heldre, som föga eller ingen Tull före denna tid torde komma att erläggas. Den 3 November e. m. i35 Friherre Åkerhjelm, Gustaf Fredrik: I Herr Skogmans förslag instämmer jag, emedan detsamma röjer en omtänksam välvilja emot de trafiqueralide, och hvar och en, som med utrikes handels-transaktioner sig befattar, hvilka af Tulltaxans skyndsamma framkommande, och tidig upplysning om TuIIförfattningarnas förändring, nödvändigt skola draga nytta.
Majit anser sig ega fullkomliga skäl, att, med åberopande af de derföre fullständigt och väl utvecklade motiver, godkänna de hufvudgrunder, på hvilka samma förslag livi - Transport 117,184:42:8- 748,500: Bilt. till R. St. 1 Sanil.j 1 Band. i:sta Häft. (B) a )8 Kongl. Maj.ts Nådiga Propos. No 2. Transport »7,184:4*! 8. 748,500: lar, och att för öfrigt i de flesta delar gilla livad deruti [innefattas. Framställningen om de indelda löIiings-räntornas upphörande och ingående till Stats-Cassan , samt Tjenstemännens åflönande i dess”ställe med contanta penningar derutur, är, efter Kongl. Maj:ts åsigt, i alla afseenden en högst rigtig och nyttig förbättring i frågan om aflönings-sättet för den Tjenstemanna-Corps, som sådana Räntor nu uppbär ; den skulle för Landet blifva en af de nyttigaste förändringar , som kunna införas, och löningstagaren bör icke eller annat än dermed finna sig belåten, då Transport »7,184:42; 8. 748,500: Kongl. Maj.-ts Nådiga Propos. No 2. 19 Transport iI7,i84: 42:8. 748,500: Iian sålunda undgår alla omsorger och äfventyr vid sina lönings-förmoners utbekommande till bestämda belopp och på bestämda tider. Den lägre Kronobetjeningens eller Länsmännens förseende med lämpliga löne-vilkor har med skäl länge varit yrkadt såsom ett nödvändigt vilkor för en behörig utöfning af deras angelägna och mödosamma tjenstebefattning och förekommande af det skadliga missbruket, att de, för sin bergning, måst vara tili tunga för folket: och det synes vara hög tid att afhjelpa ett ondt, som till sina följder medfört så högst menliga verkningar på de sty - Transport 117,184:4a;8. 748,500: ao Kongl.
Emb.-Bcrättclsc för år 1851. 7 — 50 — finner sig icke medhinna sina tjenstegöromål, syntes mig icke kunna tro sig berättigad att, till förfång af dessa göromål, dyiika bestyr sig åtaga; att slutligen i afseende på förmenandet, det någon skada ingen tillskyndats genom de i fråga varande dröjsmålen, kontrollerandet deraf blefve rätt svårt, om än någon sådan skada, hvarom här kunde blifva fråga, eller som drabbat enskilda personer, ej skulle för tillfället visa sig, men att vid uppfattande af den allmänna synpunkt, under hvilken tjenstens utöfning vore vigtigast, samhällets interesse vore, att rätt sker, så fort möjligt är, och att detta interesse vid utkräfvande af tjenstemannaansvar (hvarom här alltid vore fråga) ej någonsin kunde utan allmän skada åsidosättas; att dessutom i många lall af denna beskaffenhet förekomme frågor om skadestånd till förfördelade parter, och att i hvarje sådant fall skadan växer genom tidsutdrägt, samt slutligen att det utan tvifvel borde betraktas såsom allmän skada och förlust, om den för tjenstefel tilltalade och dertill verkligen skyldige antingen alltför länge njuter anstånd med den näpst, som bör drabba honom, eller slutligen genom dröjsmålet alldeles undgår densamma — att förtiga de fall, då tvertom en oförskyldt angifven tjensteman förorättas genom dröjsmål med sin frikännelse, hvilket ock tvifvelsutan förtjente namn af skada; och syntes mig derföre en från denna sida hämtad ursäkt icke vara den minst grundlösa. Genom sitt utslag i målet den 5 No v. 1850 har Kongl. Hofrätten först, hvad Advokatfiskal Billbergh angick, förklarat, att enär anledning af handlingarne icke förekomme, som skulle han hafva i embetsutöfningen vårdslöst eller försumligt sig förhållit, hvadan ock jag, efter inhämtande af hans slutliga förklaring, yttrat mig finna skäl icke vara för handen att talan emot honom fullfölja, Kongl.
Då den, genom beviljande af denna billiga ersättning, ökade statsutgiften ej skulle uppgå lill mer än circa 1,200 R:dr om året, så reserverar jag mig emot Utskottets genom votering, då den förseglade sedeln måst brytas, fattade beslut i detta afseende.” Rörande anslaget till Carlsborgs fästningsbyggnad, Af Da vid Andersson och Johan Johansson. Bih. till R St. Prat. 1844. 4 Sami. t A fä It Haft. V STOCKHOLM, ei.mén & granbergs tryckeri, 1844. Anslag för 3:ne år Banco. Till completteriog af Redskaps-, Rid-, Anspannsoch Stall-persedlar för nya Fält-Artilleriet 24,000 99 anskaffning af nya Infanteri-gevär 240,000 99 nya Pistolers tillverkning 16,000 99 förändring af äldre Infanteri-gevär för slagkruts-antändning . 60,000 99 tillverkning af slagkruts-hufvar, jemte machiner 33,000 99 bestyckning af Waxholms Fästning 80,000 99 dito af Carlstens dito 80,000 99 fortsättning af Fästningsbyggnads-arbetena vid Carlsborg 150,000 99 dito vid Carlsten 93,000 99 dito vid Carlskrona 72,000 99 befästningarne i Stockholms Skärgård 150,000 Summa 998,000 , hvaraf -Jtdel årligen utbetalas med 32 — Stals-Ulskottets Utlåtande, 1V.o 38. Ank. till Exp. Etsk. den 7 Oct. kl g f. m.
Frukosten utgjorde en skicklig paus i sergeantens irrande och outredda tankegångar. När biffsteken slutats, fortfor han för sig själv: Minsann, för tusan fan, det är just som jag. Vad är par exemple jag för en? Inte soldat. Inte officer. Inte sämre folk, och inte riktigt bättre heller. Låt mig se djävulen tag hit porter! Efter portern steg sergeanten upp, strök sina mustascher i krokar, spottade djupt in i vänstra salongshörnet, och betalade sin frukost. Hm! tänkte han, Sara Vid Vid har ingenting förtärt på morgonen. Jag har lust att gå upp på däck och se efter om hon kan talas vid, eller bjudas? om hon par exemple kan äta? Sergeantens tankegångar (nu, som förut, litet irrande) slutade inte heller denna gång, utan upplöstes i en paus. Stövlarna besågs och befanns blanka, tschakoten renborstad och galant. Med två elastiska skutt uppför trappstegen var den unga, "slanka" krigaren snart åter på däck, såg sig om, och tog sikte på fartygets förstäv. Det första hans ögon där föll på, var en samling dalkullor, stående framför de förut omtalade fyra à fem jungfrurna, bland vilka ett skärt huvud också höll sig, samt slutligen ett par beckiga maskinister. Sergeanten nalkades. Han hörde dalkullorna bjuda ut tagelringar, svarta, vita, gröna, röda, med namn och minnesord konstfullt inlindade. De ville att jungfrurna skulle köpa, men jungfrurna var barska och prutade. Henne, med skära hucklet, hörde sergeanten inte just pruta, men han såg henne med mycken noggrannhet välja bland tagelringarna, och slutligen fästa sig vid en slät, svart och vit, utan all inskrift. Dalkullan sade sitt pris, 6 skilling. Det skära huvudet nickade bifall, varpå en liten börs en pung, stickad av grönt silke togs upp ur kapotten, och ett silvermynt visade sig inne i handen, liggande helt nätt ovanpå handsken, couleur de lilas. Silvermyntet var av Sveriges minsta sort, 12 skilling.
Med afseende å hvad sålunda blifvit anfördt, finner jag mig böra tillstyrka, att ifrågavarande donation må, i enlighet med gifvarens föreskrift, få på sätt vederbörande finna lämpligt för läroverkets behof användas, utan att inberäknag i de af statens tillgångar till omförmälda läroverk utgående löneanslag. Bil. N:o 7 d) till Kongl. Majds Nådiga Prop. N:o 1, om Statsverket 18(12. Al I sammanhang härmed får jag, enär rörande den af enkan Anna Maria von Balthasar., i afsigt att befrämja de lägre samhällsklassernas bildning, år .1822 till dåvarande kyrkoskolan i Adolf Fredriks församling i Stockholm gjorda donation å 4,000 Rdr B:ko, hvaraf räntan skulle tillfalla kyrkoskolans lärare, dock med föx-behåll att, derest vexelundervisnings-methoden endast i första klassen blefve antagen, nämnde löneförbättring uteslutande skulle tillkomma läraren i denna klass, äfvensom under vissa vilkor församlingens kantor, Eders KonglMajit redan i nåder förordnat, att den andel af sagde donationsmedel, hvilken lärår,ne vid nuvarande lägre elementar-läroverket i berörde församling egt uppbära och sorn utgjort.för rektor 104 Rdr 50 öre samt för kollega 156 Rdr 75 öre, skulle från och „med början af år 1860 tillfalla församlingens folkskola, underdånigst hemställa, att som ifrågavarande belopp varit i bemälde lärares å stat uppförde löner inberäknade, motsvarande ..ersättning må beredas anslaget till elementarläroverken. Under förutsättning att Eders Kongl. Majit gillar hvad jag i afseende å ofvan omförmälda donationer hemställt, får jag i underdånighet tillstyrka, rptt Eders Kongl. Majit med hänseende till den minskning i elementar-läroverkens tillgångar, som uppstår derigenom, att afkomsten af nedannämnda donationer; icke vidareoderi bör inberäknas, nemligen: Nyströmska donationen 300: — Forssemanska d:o 226:'80.
Eck Den iz October. 161 Ett Arrende pä 100 är aflägsnar för en sä »vidsträckt tiderymd Riksens Ständers äter. bekommande af förwaltnings-rätten, att det nära kan betraktas för lika »ned försäljning, utan att dock medföra samina fördelar. Det skulle tillskynda Arrendatorn en förmon, som sträckte sig wida längre än föreinälet af jordens odling och Arrendatorens skäliga ersättning och winning nägonsin kan fordra. Man har desi. utön» erfarenhet frän förra tider, att Arrenden afflutade för sä läng Arrende tid, ofelbart blif. wa i tidsens längd lika skadliga för Kronan, som obilligt fördelaktiga för Arrendatorn». Till och »ned en inskränktare Arrende-tid af 50 är stall leda till ett jemförelsewis lika förderf för Kronan, och till ^desi förorättar», de, att icke bekomma sin tillbörliga inkomst af Krono-godsen. Den af Stats-Utskottet tillstyrkta Arrende-tiden af zo är lemnar en Arrendator tillräcklig utsigt att af företagne odlir». gar sjelf störda sä mycket frukt, som tillräckli. gen belönar honom för bäde kostnad och möda. 5o är äro en tiderymd, inorn hwilken penningen och »varuprisen sä wäl sorn hushällswäsendet i allmänhet, redan undergätt sä wäsendtli. ga förändringar, att efter desia ärs förlopp hwart och ett Arrende-Contract om jordläge»»- het ehuru »väl uttänkt det mä wara, allt för mycket lutar till endera Contrahcntens säkra förlust. O»n en Arrendator underläter, att pä denna Arrende, tid »verkställa odlingar, .är föga att Bihang. !tl. A. Nw 21, 22. för. ^62 Den 1Z Öctober. förmoda det han stall finnas wara mera driftig i den wägen, om Arrende-tiden gär ända till 50 är.
Vidare innehåller stamtaflan öfver ätten N:o 66 om Peder Christoffersson Lilliehöök som härstammar från Birger Berthilsson: »Blef 1625 å ättens vägnar under namn af Lilliehöök af Gällared och Kolbäck introducerad under N:o 66,» men Herr Anrep har om honom antecknat: »Blef 1625 introducerad i då varande Svenneklassen och har numret sedermera blifvit 66 samt ättens namn Lilliehöök af Gälared och Kolbäck. Han blef introducerad å alla de Lilliehöökers vägnar, som icke voro afkomlingar af Riks-Rådet Anders Pedersson till Fårdala.» _ Uti det bihang, som finnes fogadt vid ifrågavarande häfte af ättartaflorna, har Herr Anrep förklarat adliga ätten Lillie - 79 höök af Fårdala N:o 1 i verkligheten vara utgången, hvarföre han som sådan antecknat den i ättartaflorna; till stöd för hvilket förklarande Herr Anrep anfört: att vid Riddarhusets inrättning 1625 var Lilliehöökslägten delad i trenne hufvudgrenar, Kolbäcks, Fårdala och Gälareds, hvartill kom en fjerde gren Istrums, att endast tre Riks-Råd af Lilliehökslägten varit bevisligen kända, nemligen: Måns Bryntesson, som dog utan söner samt Anders Pedersson till Fårdala och dennes son Nils Andersson; att till följd af den för Adeln uppgjorda klassfördelning, hvarvid andra klassen skulle utgöras af de familjer, som kunde bevisa att någon af deras förfäder beklädt Riksens Råds Embete, Fårdalagrenen blifvit i nämnde klass introducerad, hvaremot öfriga grenar af slägten (ingo ett gemensamt rum i tredje klassen; att Tilas i sina genealogiska samlingar tydligen säger att Fårdala Lilliehöökarne (ingo en serskild nummer i andra klassen för Riks-Rådet Anders Pederssons skuld; att, enligt genealogierne och Riddarhus-deputationens protokoll för den 7 November 1761, då funnos endast tvenne manliga medlemmar af ätten Lilliehöök af Fårdala, deraf den ene Majoren Bleckert
Sedan Rikets Ständers Förordnande i denna del blifvit meddeldt, bör Expeditions-Ulskottet, hvarest anteckningarna till Prenumeration skulle öppnas, genom annonce i allmänna Tidningarna, tillkännagifva denna Prenumeration, med alla dithörande omständigheter; — och dels tillika föreskrifva sättet för utdelningen till Prenumeranterna, dervid likväl, till undvikande af de vidlyftiga anteckningar, hvilka, under innevarande Riksdag, föranledts af Prenumera - Expcditions-Utskotlets Memorial N.o /[o.t. i5 tions öppnande å visst antal ark, torde-böra iakttagas, att prenumeration, vid blifvande Riksdagar, öppnas å hvarje först utkommande Band af alla Samlingarna_, derest det i denna Punkt först nämnda och af hvar och en Samling, derest det senare Praenumerations-sättet fastslälles; och kunde, hvilket af dessa Pracnumerations-sätt än antages, om Pracnumerations-afgiften, hvilken fastställdes till något visst för hvarje band, verkställas liqvid efter ark-beräkning och visst för hvarje ark utsatt pris då, när Prenumeranten, sedan ett band blifvit afslutadt, uttog Prenumerations-sedel å det påföljande; äfvensom Prenumerationssedlarna, i händelse af bifall till förslaget i denna del, kunde inrättas på sätt sorn synes af det vid de s. k. Cancellie-Exemplaren bilagda formulair. e) Utdelningsoch förvaringssättet i afseende å de exe mplaraf upplagan, hvilka ut e r s t å , efter afdrag af de f ö r R i k s-S tanden och f ö r P r acil umeranter bestämda. Denna återstod utgöres af exemplar: 1:0 Till förvar i och för Utskotts-Ledamöters, vid blifvande Riksdagar, behof. 3:0 Till Archi v. 3:o Till utdelning för Utskottens Cancelliers behof, jemlikt hvad i denna liuf - 26 Expeclitions-Utskollets Memorial N.o 422. vudpunkt hur ofvan blifvit omnämndt; samt 4:o. Till utdelning bland vissa EmbelsAutoi iteter.
Sjöförsvars-ärenden för den 8 innevarande månad utvecklade skäl och under hänvisning till de upplysningar samma Protokoll innehåller, all följande, till ständiga behof ej hänförliga anslag, hvilka för Sjöförsvarets fullständiga ordnande ansetts erforderliga, nu måtte af Rikets Ständer anvisas, nemligen: 28 Kongl. Majds Nåd. Prop. om Statsverket 1853. För iståndsättandet, till återstående delen, af såväl Flottan tillhörande fartyg, som Etablissementerne, äfvensom till förrådens kompletterande, R:dr J,000,000: att under fyra år, med en fjerdedel, eller 250,000 R:dr årligen utgå; samt för anskaffandet af 11,000 munderingar för Sjöbeväringsmanskapets räkning, att för krigsbehof vara att tillgå, samt under de, på sätt förberörde Protokoll innehåller, utfästade vilkor 240,000: att på tre år, med en tredjedel eller 80,000 R:dr årligen, utgå. Tillsammans R:dr 1,240,000: Sjette MMufe uti titeln, innefattande Statsanslagen för Civil-Departementet. Nu gällande Riks-Stat upptager för denna Hufvudtitel: Penningar R:dr 579,802: ludeldta räntor, värde 287,340: — —*■ Indeldt Spanmål . 16,959: • Oindeldt Spanmål 3,999: 1 Summa R:dr 888,100: Vid pröfningen af särskilda, till regleringen af Sjette Hufvudtiteln hörande frågor, bar Kongl Maj:t, på sätt närlagde, den 4, 14 och 20 nästlidne Oktober samt den 9 innevarande November öfver Civil-ärenden förda Protokoll närmare utvisa, funnit följande jämkningar och bestämmelser, i afseende på anslagen å denna Titel, vara lämpliga och af behofvet påkallade, nemligen: l:o) Departementets Expedition.
Punkterne 1 och 2 grunda sig på Rikets Ständers bifall till Utskottets hemställanden i Utlåtandet N:o 44» §• Mom. litt. h och i. Punkten 3 innefattar endast ett förtydligande af §. 193. Genom det i punkten 4 meddelade stadgande, har Utskottet velat gifva en närmare bestämmelse åt föreskriften i itsta Mom. af §. ig5. Punkten 5 skiljer sig endast i det hänseende från § 200, att derifrån blifvit utesluten den Fullmägtige förut roedgifoe rättighet att kunna för tillfälligtvis sig företeende behof öka fonden för Actie-belåningen. Punkten 6 grundar sig på Rikets Ständers beslut, 1 anledning af Utskottets i OtJåtandet N:o 44? §• 2^- Morn. litt. a, 6, c och d gjorde framställningar. Punkten 7 är förändrad, i öfverensstämmelse med den af Rikets Ständer godkände 26:te §. af nyssberörde Utlåtande, hvarförutan föreskriften i 211 §. 1 Mom. af nu gällande Banco-Reglemente, angående fondens fördelning, ansetts böra till samma punkt lämpligen hänföras. Punkten 8 igenfmnes uti Utlåtandet N:o 44- §• 27 > som blifvit af Rikets Ständer bifallen. Då rättigheten för Spar-Bankerne, att, emot åtnjutande lägre ränta, uti RiksBanken insätta sina ofruktbara medel, icke för den sednare medför någon våda, ehvad Privat-Bankerne äro med ändamålsenliga stadganden försedde eller icke, har det i J. 206 derom intagne förbehåll blifvit uteslutet från den samma §. motsvarande Punkten g, hvilken i öfrigt blifvit förändrad till öfverensstämmelse med Rikets Ständers uti Förstärkt Banco-Utskott fattade beslut, i anledning af Utskottets framställning i Utlåtandet N:o 44» §•
— Dessa arbeten, jemte flera andra för händer varande, som afse befrämjandet af den allmänna rörelsen, stadens förskönande och dess invånares trefnad, skola, en gång fullbordade, för eftertiden utgöra hedrande minnesmärken af den allmänna medborgerliga anda, som under elt för utvecklingen deraf för öfrigt ogynsaint tidehvarf lifvat Götheborgs röstägande invånare. Uddevalla: Folkmängden härstädes, som år 1822 utgjorde ett antal af 3,554, men under påföljande 3:ne femårs-skiften småningom minskats till 3,237, har derefter åter varit i tilltagande, så att den år 1846 utgjorde ett antal af 3,480, hvaraf 2,013 mantalsskrifne och 1,467 mantalsfrie. Stadens sjöfart har under den tid, som denna berättelse omfattar, icke undergått någon väsendtlig förändring. Med handtverkerierne är förhållandet nära enahanda, ehuru antalet af dessas idkare under sednare åren något ökats. Handeln deremot har synbarligen tillväxt. De hufvudsakligaste föremålen för skeppning till utrikes ort hafva fortfarande varit spanmål, (förnämligast hafre) trävaror och linfrö, samt för införsel från utrikes ort rått socker, salt, vin, m. m. minuthandeln har varit liflig och lemnat idkarne, ehuru deras antal under ifrågavarande tidskifte ökats, skälig bergning. Vid det i Uddevalla anlaggde socker-raffinaderi utgjorde år 1846arbetarnes antal 11 och tillverkningsvärdet 129,267 R:dr. Enligt 49 Enligt de af Commerce-Collegium offentliggjorda statistiska uppgifter har antalet af Uddevalla stads handlande nied deras.betjening, samt handtverkare, inberäknade idkarne af sådane näringar, som, utan att egentligen utgöra handtverk, icke äro att hänföra till handel eller fabrik, jemte deras arbets - biträden under nedannämnde tid förhållit sig sålunda: HandlanHandelsde. betjening. Gesäller. och andra arbetare.
Här är dessutom icke fråga om någon förlust eller uppoffring för staten, utan blott örn ett understöd root fullkomlig säkerhet, att staten återbekommer detsamma; och hvilken annan näring, som mot lika stor säkerhet begär lån, skall jag understödja uti dess begäran, emedan jag anser det vara både möjligt, tillbörligt och nyttigt, aft på så sätt bevilja lån åt alla näringar. Jag tillstyrker återremiss af utlåt. Gr. Horn: Jag gör ali rättvisa åt den princip, hvarifrån Gr. Frölich liemtar stöd för sitt yttrande. Hr Gr. har förutsatt, att genom creditföreningar kunde suppleeras det behof, som är i fråga; men innan sådana associationer kunna göra sig gällande i vårt land, synnerligast uti den pro - Co Den i Augusti c. m. vins, som deraf är mest i behof, nemi. Westergöthland, tror jag, att sådana arrangementer å statens sida äro högst ändamålsenliga. I afseende på det af Gr. Frölich och mig anförda exempel, rör:de ullprisets fallande å sista ullmarknaden, hvilket dock snart åter steg derigenom, att en Kronans tjensteman gjorde anbud till högre pris, får jag nämna, att han icke kunnat göra det, om icke ulldisconten funnits. Jag känner dessutom, att de flesta liqvider vid ullmarknaderna uppgöras i discontpapper på det viset, att producenten öfverlåter sin belåningsrätt åt consumenten. I bl ist af rörelsecapital måste således antingen privatbanker inrättas i de provinser, som isynnerhet sysselsätta sig med ullproductionen, eller staten emedlertid, och intilldess sådana privata associationer hinna bilda sig, komma industriägaren till hjelp. Jag vill likväl icke påstå, att denna statens mellankomst icke bör inskränkas lill en viss tid. Jag skulle tro, att rätta tiden för staten att upphöra med sin hjelp inträffade, -då Svenska ullmarknaderna började besökas af utländning»!'. Att förhållandet med trävaruhandeln kan komma i jemnförelse med ullproductionen tror jag icke, emedan den förra beror på utländska prisen. När ullhandteringen kan komma i kategori med trävaruhandeln, anser jag statens biträde i förra afseendet vara öfverflödigt. Hr Tham, Wolrath: