Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Gyllenhaal: Jag anhåller vördsamt att, i anledn. af detta betänk., måtte uppläsas den reservation, som åtföljt betänk. N:o 2 af Hr Lagergren, och uti hvilken Hr Gr. Sparre, Hr von Röök m. fl. instämt. Hr Lagergrens i anledn. af LagUtsk:s utlåt. N:o 2 afgifna reservation blef derefter för R. o. Ad. uppläst. Hr Gyllenhaal: Uti sitt sedermera afgifna betänk, har Utsk. förklarat, att detta tillägg ingalunda innefattar hemställan till Stånden 0111 vidtagande af någon åtgärd uti Deli 5 Maj e. ra. föreriämnda hänseende, utan endast antyder Utsk:s åsigt om ett lämpligare sätt att fullgöra embetsåliggandet att anmärka brister uti författningar. När jag jemför reservationen med Utsk:s sednare, förklarande, i anledn. af tillägget; så hemian jag deraf anledn. att yrka, att tillägget uti betänk. N:o 2 antingen måtte ogillas, eller att R o. Ad. behagade förklara, alt både första och sednare betänk, blott läggas till handlingarna, såsom icke erfordrande någon pröfning. Frih. Leijonhufvud, Abraham: Min afsigt varatt yttra hvad Hr Gyllenhaal nu nämnt. Jag har derföre ingenting att tillägga. Uppå derefter framställd propos. blef den del af LagUtsk:s utlåt. N:o 2, hvaröfver R. o. Ad. icke redan förut här ofvan fattat sitt beslut, endast lagd till handlingarna. Ånyo föredrogs StatsUtskcs den 29 sisth April och d. 2 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 79, i anledn. af erhållna återremisser å StatsUtskrs betänk. N:o 32, ang:de den lönereglering, som erfordras i följd af Statsrådets förändrade organisation. I-Ir Frih. o. Land tili. hemställde, om R. o. Ad. ansåg detta utlåt, böra punktvis föredragas. Hr von Hartmansdorff, A u g.:
O O J 1 bemödanden att bevisa motsatsen, icke riktigt hemmastadd i den mer än tvetydiga milieun och i sin roll af svartsjuk och hämndlysten äkta maka. * Trogna vänner. Skiss af A Ii. \ 7 arin var sex år och hade gult hår, som stod •fV som en gyllene sky kring det lilla skära ansiktet. Tusse var tre år och kolsvart med de nättaste lockar vid öronen. Karins ögon voro stora och blå som himlen på en molnfri sommardag. Tusses ögon voro ännu större och mörka som mogna moreller. Karins lilla mun var varm och röd som ett moget smultron. Tusses nos var kall och blank och liknade ett sviskon. De voro de bästa vänner, de båda, Karin och Tusse, men så hade de heller knappast någon mer än hvarandra i hela vida världen. Då Karin var ute och promenerade, var Tusse den som sprang före och visade vägen. Då Karin åt, satt satt Tusse på golfvet vid hennes fötter och väntade att få dela hennes godbitar. Då Karin sof i sin lilla bädd, stod Tusses korg vid sängfoten, och den lilla flickans sista omsorg för dagen var att breda öfver Tusse hans eget täcke, som ingen annan vågade röra. Det var ett blått ylletäcke med garnityr af svarta band. Karin hade sytt det åt honom till julklapp den sista julen. Långt bort i en aflägsen vrå på landsbygden hade liten Karin växt upp i ett sorgehem. Modern hade varit sjuklig alltsedan barnets födelse och var oftast sängliggande. Fadern, en allvarlig och sträng man, kunde aldrig trösta sig öfver sin förfelade lycka. Visst smekte han ibland sin lilla flicka, men han såg alltid så dyster ut, ty han kunde icke glömma, att barnet kostat modern hennes lifskraft. Och Karin kände sig så underligt beklämd, då faderns allvarliga blick fästes vid henne. Hon förstod icke hvad det var, men hon vågade icke le emot honom eller jollra om sina lekar. Och inte var det gladt heller därinne i sjukrummet hos mamma. Ett par gånger hvarje dag fick Karin gå dit in, men då måste hon gå på tå och bara hviska fram hvad hon hade att säga. Och mamma såg så underlig ut med sina stora, djupa ögon, och hennes händer voro så kalla, då de smekande vidrörde den lillas kind.
För att få slut på dessa evinnerliga svärmorshistorier finnes ej annat medel än en ny bättre upplaga af svärmödrar, förståndiga mödrar, som hvarken öppet utbjuda sina döttrar eller listigt locka män i » snaran », och som lika litet göra våld på sina naturliga känslor för att som son behandla en för dem temligen obekant man, som de äro i stånd till att svärmiskt hängifva sig åt det intryck, hvilket reflexen af dotterns kärlek öfvar på moderns känslolif. Detta är en uppgift, värdig att beaktas af hvarje mor, som lefver tillsammans med sina vuxna söner eller döttrar, så att pligt och ansvar komma i förgrunden samt anspråken och fordringarne ej växa sig för starka och qväfva både egen och andras sinnesfrid och lycka. Den elaka, grymma styfmodern är lyckligtvis blott nu en allegori, som framträder i sagan; måtte också snart den elaka, dumma, sjelfviska svärmodern snart också blifva endast och allenast en myth! Det skulle i icke ringa mån öka männens aktning för vårt kön och dermed äfven för det hemlif, hvilket så många män, till deras och samhällets stora skada, underskatta eller ringakta. Helsingborg i januari 1888. W t Qvinnogymnastik. En serie uppsatser efter » Vort Hjem ». Ä land de läkare, som gjort sig till talman för kroppsöfningarne, finnes en doktor Carl Sehmidt, som vill ha dygnets 24 timmar sålunda använda: 8 timmar till sömn, 8 timmar till arbete, 8 timmar till omsorg för helsa och kroppens näring och öfning. Kunde vi följa detta recept lika noggrant, som vi följa våra läkares, när sjukdomen en gång får tag i oss, vore det nog möjligt, att vi mycket sällan finge bruk för den senare sortens recepter. Det kapital af helsa, krafter och deraf följande välbefinnande, som åstadkommes genom d:r Schmidts recept, skulle kunna hjelpa oss igenom mångt och mycket i lifvet, till och med om våra yttre vilkor icke vore så gynsamma, som önskligt kunde vara. V i kunna emellertid icke alla nöjaktigt inrätta vårt lif efter vår helsas kraf.
Om grunden för beloppet af arrenden. 3:0 Rörande hvad som , vid besvärs anförande i brottmål, iakttagas bör. /po Angående Konungens Befallningshafvandes skyldighet, att pröfva frågoF om arbetstvång. 5:0 Om befrielse från erläggande af lösen i mål,sorn röra fattigvården m. m. 6:0 Angående bevis, till bestyrkande af . sjukdoms förfall. 7to Angående straffets skärpande för tjufvar, och om fångförsel. Från Bevillnings Utskottet: Rörande Allmänna Barnhusets andel uti Stämpelafgiften för Spelkort. Frun Lagsamt Almänna Besvärs och Oeconomie Utskotten: 1:0 Angående utstakande af en viss betalningstid af skitlder. 2:0 I anledning af väckta frågor om oinskränkt frihet till Svedjande. 3i2 Don 5 Juli, e. m. 5:0 Angående rättighet till Svedjande för Skatte-Frälse och Krono-Skatte Hemmans åboer inom Kronobergs Län, 4:0 Rörande landsvägarnes utvidgande.. 5:0 Om rättighet till Sandtägt och Timmers huggande för vägbyggnad. 6:0 Angående handelsoch seglationsfrihet för invånarne i Skäne och Blekinge. 7:0 Angående rättighet till husbehofs» qvarnais anläggning, 8:0 Angående skyldigheten, att underhålla Varggårdar och Varggropav. Ifrån Allmänna Besvärsoch Oeconomie« Utskottet; 3:0 Om afhjelpande af vissa kostnad der för Roteoch Rusthållare. 2:o Angående äskad ersättning för dea skada, som, genom den så kallade Håll* j ma öfversvämningar, förorsakas. 5:0 Om reglering af rösternas ömsesidiga berä kningssätt vid de Prestval, der Stads-och Landa-församlingar äga gemensam» ma Själasörjare, Den 5 Juli. e. 22. 3-' 5 4:0 I anledning af väckt fråga, om Riksens Ständers medverkan till de på Norrska sidan , vid gränsen af Kopparbergs Län , anlagda Gränsetullars afskaffande. 5:0 Rörande vackt fråga om Mätare» penningars afskaffande. 6:0
Det synes således hafva varit öfverensstämmande med det rätta, att Konungens rådgifvare tillstyrkt, alt för dessa, af Utsk. såsom nyttiga erkända öfningsoch b i I d n i n g s-a n s t a 11 e r, använda till soldatens aflönande hvad som dertill varit behöfligt af den just derföre bildade cassa. Uti 4^;dra anmärkn.punkten har Utsk. fästat uppmärksamhet vid dispositionen af lilla creditivet för befästningsarbeten vid Waxholmen. 63 §:n Reg.Fm stadgar, att för oförutsedda händelser afsättas 2:ne summor, en mindre och en större; den förra, alt till Rikets försvar eller andra högst vigtiga och angelägna ändamål, och den sednare alt i händelse af krig användas. Här är således frågan: var detta en oförutsedd händelse, d. v. s. hade ett fall inträffat, sorn påkallade credilivets användande, och var ändamålet vigtigt och nödvändigt för Rikets försvar? I förra händelsen finnes i Const.Utsk. ett Statsråds-prot., som visar, att från den ståndpunkt, der både det politiska och militäriska i främsta rummet skall bedömmas, ett meddelande lemnades Statsrådet af den vigtiga beskaffenhet, att det ej borde lemnäs utan högsta 6o Den i Jullf. m. afseende. Konungens rådgifvare hade kunnat ådraga sig en mycket tyngre förebråelse, än den nu ifrågasatta, om de icke afsett vigten af detta meddelande, som påkallade ett snart iståndsättande af nämnda fästning , samt befästande af inloppet till hufvudstaden; och Konungens rådgifvare tvekade således icke att anse detta förhållande alldeles adaeqvat till hvad i nyssnämnda grundlags-§ är såsom anledn. till lilla creditivets begagnande uppgifvet. Hvad vigten och angelägenheten af ändamålet angår, lärer således ej behöfva tilläggas något, helst det visserligen ej finnes någon, som ej inser, att af allt, som bör befästas och bevaras emot en s. k. coup de main, måste hufvudstaden stå i främsta rummet. Utsk. har vidare fästat sin uppmärksamhet vid användandet af handelsoch sjöfarts-fonden.
Den unga Ellen, som sett den ståtlige ryttaren inträda i modrens koja, hade af barnslig fruktan skyndat in i skogen och tillbragt en stund derstädes med sina ensliga lekar, tilldess hon trodde, att den ovanlige gästen aflägsnat sig. Nu stannade hon, blygt rodnande på tröskeln, rädd att inträda och tvekande, om hon åter borde skynda bort; men då hon skyggt mönstrat den främmandes dystra, ovänliga ansigte och upptäckt sin mors ännu upprörda tillstånd, försvann hennes tvekan: hon flyttade sig med några steg till sin mors sida och fäste ur sina stora klara ögon en forskande blick på mannen, för att i hans ansigte söka läsa hans sinnelag och afsigter. – Jag är nog lycklig att kunna afslå ert anbud, sade Ingrid med värdighet. – Mina behof äro få, och mina enda önskningar fästade vid detta barn ... Måtte ej äfven hon blifva ryckt ur sin mors armar och falla offer för tidens ondska! För hennes skull fruktar jag döden. Men det är något, som jag för hennes skull fruktar ännu mer än döden, och det är männen af ert stånd, herre Men hvarom talar jag? Jag uppehåller er, och er tid är dyrbar. Har ni för öfrigt något att befalla? Drake, hvars panna på ett märkvärdigt sätt klarnade, under det han betraktade flickans ädla anletsdrag, afdrog handsken från sin venstra hand och lossade en guldring, i det han yttrade till Ingrid: – Får er dotter emottaga denna vängåfva såsom ett tecken, att förflutna sorgliga händelser kunna försonas? – Ni nedlåter er nu alltför djupt, ädle herre, svarade Ingrid. – Hvad skadar det er, att mitt hjerta ej kan glömma förlusten af en son? Och om han lefver, så hvilar hämden eller försoningen endast i hans händer. Ellen såg frågande på sin mor och drog handen tillbaka undan den gåfva, som den förnäme herrn räckte henne. Drakes panna mulnade åter. Han stod ett ögonblick tveksam. Måhända ingick i bevekelsegrunderna för hans handlingssätt en icke obetydlig del fruktan för den s. k. kloka qvinnans mystiska makt.
Föredrogos och lades till handlingarne StatsUtsbs nedannämnde d. 24 dennes på bordet lagda Mern.: N:o 272, ang:de verkställd omröstning i fråga om den förre Just.Ombudsmannen Theorell tillerkända pension; N:o 273, ang:de verkställd omröstning i fråga om eftergift af den f. d. Landskamereraren Svante Lindberg ådömda ersättningsskyldighet ; N:o 274, ang:de verkställd omröstning, i fråga om ett anslag till LifBeväringsEeg:tet; N:o 275, i auledn. af verkställd omröstning, i fråga om löneförhöjning åt Statens embetsoch tjenstemän m. fl. för år 1857; N:o 276, ang:de verkställd omröstning, i fråga om medels anvisande till påbörjande af Stockholms befästande på lands sidorna; samt N:o 277, ang:de verkställd omröstning i en fråga rörande den till folk-undervisningens befrämjande anslagna halfva personliga skyddsafgiften. Föredrogs och bifölls StatsUtsbs d. 24 dennes på bordet lagda Mern. N:o 278, med förslag till reglementariska stadgauden, ang:de förräntningen af Eiksg:sKont:s kontanta behållning. Den 25 Febrnart. 399 Föredrogos StatsUtsk:s nedannämnde d. 24 dennes på bordet lagda Mern.: N:o 279, med förslag till voter:s-propos:r, i anledn. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut, i fråga om återställande till bolaget för jernvägs-anläggning mellan Köping och Hult af de, till säkerhet för detta företags fullbordande, i Kongl. StatsKont. återstående deponerade medel; och N:o 280, med förslag till votens-propos., i anledn. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut, i fråga om lån för en jernvägs-anläggning mellan staden Borås och vestra stambanan. De i dessa Mern. föreslagna voter:s-propos:r blefvo af R. o. Ad. godkända.
Anckarsvärds motion i afseende å så väl grunderne för densamma som ock det resultat hvartill den värde motionären kommit, men för öfrigt alltid ämnat sluta min framställning med att begära det motionen måtte läggas till handlingarne; så och då jag icke finner motionären här tillstädes, anser jag mig böra inskränka milt yttrande lill en vördsam anhållan om motionens läggande till handlingarne. Hr Montgommerie, Rob. Nils Germund: Den af Gr. Anckarsvärd afgifna motionen torde vara mindre vanlig till sitt syfte, och då hvarken Gr. Anckarsvärd eller någon annan torde kunna förebrå StatsUtsk. brist på arbetsamhet, får jag inskränka mig till att, i likhet med Gr. von Platen, begära motionens läggande till handlingarne. Då härefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade remittera Gr. Anckarsvärds förev:de motion till StatsUtsk. ropades Nej; och uppå sedermera framställd propos. lade R. o. Ad. densamma till handlingarne. Föredrogos och biföllos StatsUtsk:s d. 22 dennes på bordet lagde nedannämnde Utlåt:n: N:o 56, i ani. af K. M:s Nåd. Propos., ang:de försäljning af tomtplatsen efter Kronans nedbrunna spanmåls-magazinshus i staden Carlshamn ; och N:o 57, i ani. af K. Propos., ang:de afsöndring af jord från kronolägenheterne Hushagen, Köpingsån och Byslätten i Köpings socken af Westmanlands län, för utvidgning och rätning af Köpings å. Vid föredragning af StatsUtsk:s d. 22 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 58, i ani. af erbållne återremisser å Utlåt.
Det är därför vi vilja lägga alla mödrar på hjärtat, att de draga försorg o m, att konfirmationsdräkten blir enkel, ehutu värdig. Hvarje förståndig o c h tänkande m o d e r ser nog till, att i c k e den nya, svarta klädningen blir så elegant eller utstyrd, de dyrbarare eller enklare smycken, som erhållas i gåfva, ej så många eller i ögonen fallande, att de unga tankarne mera syssla m e d dessa ting än med de allvarliga förrättningarna. Friska, lefvande b l o m m o r göra ett helt annat intryck på sinnet. D e rena o c b höja detsamma samt utgöra ett verkligt sant uttryck för dagens högtidsstämning. D e t ligger en riktig o c h vacker tanke i det bruket att vid konfirmationsdagen kläda kyrkan. D e n rika blomsterskruden vid altaret måste för de unga vara tilltalande o c b göra på dem ett hugnande intryck — b l o m m o r kunna ej annat. D e äro j u barn från det stora G u d s t e m p l e t därute, naturen, o c h de likasom hviska till människobarnen härinne om faderns kärlek o c h godhet. » Därför är också flickans såväl som ynglingens bästa prydnad på denna dag en liten bukett af lefvande b l o m m o r. E t t vackert bruk är äfven, att konfirmanden af anhöriga o c h vänner erhåller såsom ett minne af dagen en b o k, afsedd o c h passande för detta tillfälle, samt att den gifvande däri inskrifvit ett lämpligt b i b e l o r d, ett tänkespråk eller en vers. Eller o c k en af dessa fotografier eller kort med passande e m b l e m o c h inskriptioner, som nu finnas i hvarje bokhandel. Denna i sig själf enkla gåfva kan dock för lifvet blifva af oändligt m y c k e t högre värde än det dyrbaraste s m y c k e af guld o c h ädla stenar. pelvis Bötiger. Såsom passande bibelställen må exemanföras: Esaias 4 3: 1: Frukta icke e t c, Es. 4: 10 med flere ställen.
Enligt infordrade uppgifter och utdrag af räkenskaperne för fattigvården, hvarvid värdet af utlemnadt understöd in natura blifvit beräknadt efter markegång eller gångbara priser, har förhållandet med fattigkassornes fonder, antal underhållstagare och till dem utlemnade understöd varit följande, då i hufvudsummorne endast hela riksdalerstal beräknas: är 1851. år 1852. år 1853. år 1854. år 1855. ' Kapitaltillgångar. Underhållstagare. | Understödsbelopp. Kapitaltillgångar. Underhållstagare. Understödsbelopp. Kapitaltillgångar. Underhållstagare. Understödsbelopp. Kapitaltillgångar. Underhållstagare. Understödsbelopp. Kapitaltillgångar. Underhållstagare. Understödsbelopp. R:dr. Antal. R:dr. R:dr. Antal. R:dr. R:dr. Antal. R:dr. R:dr. Antal. Af förestående sammandrag synes att, under ofvanupptagne tid, antalet underhållstagare samt utgiftsbeloppet, särdeles det sednare, i allmänhet varit i ej obetydligt stigande. Göres jemförelse med det uti sednaste berättelsen upptagne förhållande år 1850, blifver resultatet sådant, att då underhållstagarne nämnde år utgjorde för hela Länet 6,036 och fattigunderstödet 26,106 R:dr samt 3,400 tunnor spanmål, som, efter samma års medel-markegångspris å råg och hafre, kunna beräknas till 21,250 R:dr, eller tillhopa 47,356, var år 1855 underhållstagarnes antal 6,288 samt utgifterne ökade till 76,841 R:dr. Utgifternes förhållande till fattigpersonalen har varit mycket olika i särskilda socknar och städer. Men om en medelberäkning uppgöres särskildt för landtbygden och särskildt för städerne, efter förhållandet år 1855, så belöpte å landet 11 R:dr 1 sk. 6 rst. och städerne 33 R:dr 22 sk. för hvarje underhållstagare.
Årrak,Konjak och Rumm. U Tunnor. Tunnor. Kannor. Kannor. Derefter har införseln år efter år stigit, synnerligast af bomullsoch ylleväfnader, deraf tullspecialerna upptaga i medeltal: för åren 1825—30 alnar 114,593 » » 1831—36 ... » 472,564 » » 1837—41 ... » 649,930 » » 1842—46 ... U. 186,021 » » 1847 — 50 ... » 279,665. Härvid gäller likväl samma anmärkning, som nyss anförts i afseende å vällefnads-artiklar i allmänhet. Alt spanniål numera endast undantagsvis i någon större mängd införes, ådagalägges af följande sammandrag, som dock omfattar 3:ne svårare missväxt-år. införseln till Götheborg af spanmål af alla slag utgjorde: åren 1827—30 i medeltal » 6,670 » 1836-40 » » 23,457 » 1841—45 » » 3,843 » 1846-50 » Till betydligare införsels-artiklar böra äfven räknas oberedda hudar, tran och numera äfven stenkol, hvarmed förhållandet synes vara enahanda, som med förut anförda råämnen af utländskt ursprung, hvilka till förädling eller vidare beredning här införts: Oberedda Hudar och Tran. Skinn. « Kannor. Öfriga 33 Öfriga varor, som varit föremål för införsel under den lid, som denna berättelse omfattar, änskönt sammantagne af icke ringa tyngd i handelsvågen, hufva dock hvar för sig jemförelsevis varit af mindre betydenhet. Egentlig transitorörelse har härstädes fortfarande varit ganska Inskränkt, sä att nederlagsinrältningen varit att betrakta föga annorlunda, än som en kredit-upplags-anstalt. Hvad sjöfarten emellan Götheborg och utländska hamnar angår, så har äfven den vunnit betydlig utsträckning, — en påtaglig följd af varuvexlingens ökade omfång.
M:s nådiga framställningar om uppförande å allmänna indragningsstaten af ersättning till Civil-ledamoten i Krigs-hofrätten, Krigs-liofrätts-rådet S. P. Gethe, för åtnjuten andel i böter, som af Krigs-hofrätten ådömas, 80 r:dr; af de pensioner och till indragning ställde löner, hvilka för det närvarande utgå af militie-boställskassan med tillsammans 4,168 r:dr 25 sk.,- af öfverflyttade löner och ersättningar för häradsskrifvare i och för den föreslagna löneoch tjenste-regleringen med landsstaten, 66,277 rall' 1(5 sk., samt af jjersonel ersättning till nuvarande Kamereraren och förste Notarien vid Öfverståthållare-embetet för åtnjuten, men, i följd af Kongl, brefvet den 4 April 1840, upjihörd löneinkomst genom räntan å depositionsmedel, tillsammans 381 r:dr 41 sk. 7 rst. d) I öfverensstämmelse med hvad i Rikets Ständers underd. skrifvelse, angående regleringen af utgifterne under riksstatens åttonde hufvudtitel, blifvit yttradt, har det å nämnda hufvudtitel uppförda anslag al 12,480 r:dr till emeriti-löner för lärare vid elementar-läroverken blifvit öfverflyttadt på allmänna indragningsstaten under nionde hufvudtiteln. e) På sätt E. K. M. i nåder föreslagit, hafva Rikets Ständer för till chef för Riksarkivet utnämnde Professoren, Doktor J /■ Nordström, som å Riksarkivets stat åtnjuter årlig lön af 1,800 r:dr, uppfört å allmänna indragningsstaten en personel lönetillökning af 700 r:dr, med rättighet för Doktor Nordström att, vid afskedstagandet från Riksarkivarie-tjensten vid en ålder af 65 år med sjukattest eller af 70 år utan sådan attest, få på sistnämnda stat behålla icke allenast ett anslag, svarande emot hans under tjenstetideu Expedihons-Utskottets Förslag till und.
Till afhjelpande af dessa olägenheter, och då man förutser att någon sökande utaf synnerlig förtjenst icke skall finnas till ett pastorat, der lönen blott uppgår till några hundra r:dr, och således är sämre än i det klenaste pastorat på landet, oberäknad! att lefnadskostnaden i staden är större än på landet, har PresteSt. beviljat 20,000 r:dr, att för delta ändamål såsom lån upptagas af Carlskrona stadsförsamling. fiorgareSt. har deremot inbjudit de öfriga Stånden att förena sig liti dess beslut om 12,000 r;dr för detta ändamål. Jag tillåter mig tro, att Ståndet icke skall vara mera kargt, då fråga är alt undsätta Carlskrona, än det vai it vid andra tillfällen, då allmänna anslag till lån ansetts nödiga. Jag anhåller derföre att R. o. Ad. behagade antaga inbjudningen. Hr von Hartmansdorff, A u g. : I följd af den befallning jag, såsom statssecreterare, haft med Carlskrona pastoral, kan jag bekräfta de af Frih. Nauckhoff omnämnda svårigheterna lör reglering af detta pastorats ecclesiastikväsende. Jag instämmer derföre med honom i anhållan, alt R. o. Ad. mätte bifalla IiorgareStis inbjudning, desto hellre, som PiesleSt. har sträckt sin välvilja för denna stads ecclesiaslikverk ännu längre, i det att Ståndet beviljat 20000 r:dr, då RorgareStis inbjudning blott angår 12,000 r:dr. Hr Råfel t, Anton: Då jag speciell har mig bekant den nödställda belägenhet, hvaruti Carlskrona stadsförsamling sig befinner, så får jag vitsorda Frih. Nauckholfs uppgifter och anhålla 0111 bifall till inbjudningen. Frih Tersmeden, Wilh. Fredr.:
Sandstedt, Petter Pehrsson, Petter Mårtensson och Andreas Bengtsson, alla irån nämnde Län. har uti ingifvet Memorial, som bliivit till Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens handläggning i emitterad t, föreslagit, att da adömde böter förvandlas till fängelse vid vatten och bröd, och den sakfällde icke förut är häktad eller brottet derjemte belagd t med annan bestraffning, dessa böter måtte få, under pågående Ting, aftjenas i Bäradsfängelserne, der sådana finnas, hvarigenom skulle besparas den dryga kostnaden, att med Fånggevaldiger eller Kronobetjent afforsla den sakialltle till det ofta 10 å 12 mil aflägsna Länshäktet, för att der aftjena ett ringa bötesbelopp. 3 Lagsamt Alhn. Berv.- och Ekon.-Vt skot t ens Betänkande, N:o 3. Detta förslag hafva Utskotten öfvervägat; men som, vid betraktande af Häradshäktenas närvarande beskaffenhet och det sätt, hvaruppå bevakningen öfver derstädes förvarade fångar för närvarande på de lleste ställen besörjes, desamma icke kunna anses lemna någon garanti för straffets behöriga och alfvarliga verkställande, anse Utskotten den af motionären föreslagna förändring icke under nuvarande förhållanden kunna tillstyrkas; hvadan Utskotten hemställa, att Jonas Johanssons motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 4 October 1844. Ank. till Exp.-Utsk. d. 5 Oct. 1844, kl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af väckt motionen, att ålderstigne Skeppare ej allenast måtte, i de städer, der serskild afdelning af Rädstufvu-Rätten handlägger Sjö-Rätts och Tullmål, blifva Ledamöter i denna Afdelning, än och anses ega företrädesrätt till Fy rmästare-, Lots-Åldermansoch Lots-Löjtnantstjenster.