Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rikets då redan församlade Ständers bepröfvande, anser sig Utskottet destomindre hafva skäl till någon erinran, som Ulkottet instämmer uti den af Fullmägtige yttrade förmodan, att, då beslutet om iståndsättandet af Kongl. Sundhets-Collegii dåvarande embetshus samt dess inredande till local för Riksgälds-Contoret vid sednast förflutna Riksdag fattades, Rikets Ständer ingalunda föreställde sig, att sådant skulle föranleda en Stats-Utskottets Memorial, N:o 178. 9 en så ansenlig kostnad, som det häröfver numera uppgjorda förslaget utvisar, eller att detta hus vore till den ytterliga grad förfallet och i det bristfälliga skick, som sedermera, vid den derå anställda afoch tillträdessynen, utröntes. Vid nu omförmälda förhållanden och då Utskottet, i fråga om den betydliga och kostsamma reparation, hvars fördröjda verkställighet föranledt Revisorernes här ofvan anförda anmärkning, anser sig föranlåtet uttala sin, på de hos Utskottet företedda handlingar samt tagen närmare kännedom em oftanämnde hus grundade, öfvertygelse, att detsamma är olämpligt till local för Riksgälds-Contoret, i anseende till husets läge, beskaffenhet och utrymme, serdeles för den händelse, att Rikets Ständer nu eller framdeles skulle finna för godt att åt detta Verk uppdraga några ytterligare functioner, som komme att medföra större eller mindre tillökning uti den derstädes för närvarande anställda tjenstemannapersonal, finner Utskottet sig icke ega anledning instämma uti nyssberörde anmärkning, eller framställa någon erinran emot Fullmägtiges tillgöranden i afseende på ifrågavarande reparations* verkställande samt Riksgälds-Contorets afflyttning från det af Contoret nu begagnade hus, utan får hemställa, att hvad, i detta afseende blifvit af Revisorerne anmärkt, må förfalla.
Exc. Hr Frih. Manderström har öppnat denna debatt med ett försvar för traktaten, tillkännagifvande derjemte, alt dess stadganden blifvit afiältade efter beräkningar upprättade i ett annat Stats-I>ep:t, än det, H. Exc. förestår. Det är, enligt min uppfattning, också blott en formell, yttre anledning, som gör, att II. Exc:s namn är det närmast synliga, såsom ansvarigt för denna traktat. Det verkliga moraliska ansvaret, — ty om något annat är nu icke fråga, — bör rättvisligen uppbäras af den Dep:ts-Chef inom styrelsen, hvilken låtit uppställa de beräkningar, som lör traktaten ligga till grund. Icke kan obelåtenheten med traktatens afslntande eller obehaget af dess möjliga förkastande billigtvis drabba H. Exc. Hr StatsMinistern, hvars del i detta företag är endast en yttre, officiell andel, medan den inre, verkande andelen tillhörer den rådgifvare, som förberedt detta opus, men nu låtit H. Exc. träda fram till verkets försvar. Det sätt, hvarpå H. Exc. ledt Sveriges utrikes ärenden, har så väl inom landet, som särskildt inom dess representation, vunnit ett så stort erkännande, att H. Exc. måste finna, det hans qvarvaro på sin vigtiga post är af oss uppriktigt önskad. Men hvad kan vara orsaken, att vi ej fått åhöra Hr Chefen för Finans-Dep:tet, den sannskyldiga upphofsmannen till traktaten, här förklara dess innehåll och försöka dess försvar? Den af Frih. Gripenstedt vid ett annat tillfälle under innev:de riksdag yttrade mening, »att det i all jurisprudens vore en fastställd grundsats, det man ej eger vittnesbörd i egen sak», har förmodligen afhållit honom från att, såsom man eljest kunde haft skäl förvänta, stiga fram och först af alla uppträda i denna fråga, der hans traktat blifvit af Bevilln.-Utslet temligen omildt bedömd, om än tillstyrkandet af en godkännelse afslutar Betänk:t.
Ständer ej ingingo i pröfuingen af grunder för Domstolsinrättningen och Allmänna Lagen, af det enkla skäl, alt de ville se förslaget i sin helhet, innan granskning deraf företogs, och ej fastställa grunder, hvilkas utarbetning sedermera ej svarade emot deras väntan. Att samma förhållande ägde rum vid 1818 års Riksdag, var naturligt. Jag känner ej orsaken dertill, att förslaget till CriminalLag icke ännu medhunnits. Jag Den 12 December e. m. 217 medgifver alt LagComitens arbetstid varit lång, men arbetet är äfven grannlaga, och jag suspenderar mitt omdöme öfver värdet deraf, till dess jag fått se det i sin helhet, innefattande, så väl den criminella, som civila afdelningen. Förslaget till allmän CivilLag har varit utstäldt till granskning af alla Embetsmyndigheter, och äfven af hvarje Svensk medborgare. Många hafva funnit svårigheten att granska detta förslag, enär man saknade ett dylikt för de straffbestämmelser, som borde följa å underlållie iagttagelser af hvad i det förstnämnde stadgades. Äfven jag fann vid de anmärkningar, jag i förening med några personer algaf, svårigheten af att uppställa dem, enär man ej på en gång kunde bedömma grutiderne för CriminalLagstiftningen. Jag anhåller, att dessa anmärkningar mätte, i fall af remiss, få åtfölja Motionen. I öfrigt anser jag, att i detta vigtiga ämne, mindre angeläget är, att brådska, än att erhålla en moget utarbetad Lag, så att den kan gälla längre tid. Friherre Anckarswärd: När remiss af min Motion kommer i fråga, skall jag ej underlåta att besvara Friherre Cederslröms anmäkningar; men dessförinnan anser jag det olämpligt. Lades på bordet. / 2l8 Den 12 December e. in. Upplästes Högvördige PresteStåndets ProtocollsUldrag af den 8.'de dennes, innehållande PresteStåndets, i stöd af 43 §.
I den händelse 39 § omtalar, alt Konungen hvilken de nyttigast finna. I den händelse, alt Konungen hvilken de nyttigast finna. Se Bih. 3 Sami. Mern. Ridd. och Adelns Prot. B. XVI: pag. 453. XVII: 113. XVIII: 13. XIX: 70, 392. Presle-Ståndets Prot. B. X. pag. 382. XI: 354. XII: 18, 289. Borgare-Ståndets Prot. B. V: pag. 811. VI: 139. Constilutions Utskottets Memorial, N:o 4. 11 Bonde-Ståndets Prot. B. IX.: pag. 139. X: 29. 5. Förslag till stadgande i afseende på styrelsen under Konungens vistelse i Norrige. Regeringsformen. § 39. Vill Konungen utrikes resa, medVill Konungen utom Sverige och Jele så länge Han utNorrige resa, meddele •— likes vistas, utan före Stats-Rådet — så länge han utom sina Riken vistas, — utan före Stats-Rådet § 43. Går Konungen i Fält, eller till Går Konungen i Fält, eller till aflägsnare inrikes orter reser, förordaflägsnare inrikes orter eiler till Köne — nungariket Norrige reser, förordne Se Bih. 3 Sami. Mern. Ridd. och Adelns Prot. B. XVI: pag. 453. XVII: 113. XVIII: 31. Preste-Ståndets Prot. B. X: pag* 382. XI: 365. Borgare-Ståndets Prot B. V:pag. 854. Bonde-Ståndets Prot. B. Förslag om ett tillägg i Regeringsformens 47 §, för beredande af öfverensstämmelse emellan denna samt 35 och 99 §§. Regeringsformen. § Rikets Hof-Rätter och laga stadgar döma; Rikets Collegier, Landt-Regeringen behandlas. 47.
Om nu en rörelse af enahanda utsträckning icke finnes i orten eller staden, hvarifrån skola då taxeringsmännen fä detta medeltal, efter hvilket de skola beskatta den ifrågav:de personen? Här står man, såsom i så många andra fall, vid tillämpningen af den nya författningen på godtyckets grund. Den kan dock möjligen något så när låta tillämpa sig, då någon inkomst finues att beskatta; men då det är ett deficit, efter hvilket skatten utgår, då blir naturligtvis förfarandet ändå svårare. Jag vet emellertid icke, huru man skall komma ur detta dilemma, då man fråugått den enkla Den 22 Angnst i e. m. 207 grundsatsen, att för sådant fall satta en viss bestämd lägre afgift. Genom nu gällande bevilln.-förordn. äro vissa sådana minimibelopp fastställda och derutöfver medgifvet, att då genom handtverkare eller handelsföreningars intyg någon näringsidkare kan styrka, att han icke haft en inkomst, motsvarande den derför beräknade skatten, så kan nedsättning i minimiafgiften äfven ega rum. På sådant sätt hafva åtminstone de beskattande personerna någon sakkunnig auktoritet att stödja sig vid, hvilket deremot nu kominer att saknas. Jag hyser dock icke något hopp, att afs:de skall fästas vid hvad jag nu andragit, hvarföre jag blott anhåller att det må intagas i prot:t såsom min reservation. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Utsk:t, har ansett, att hvarje förmögenhet, då den förefinnes, bör beskattas. Såsom grund för beskattningens storlek antog man i första rummet inkomsten, då någon sådan är till finnandes; men det kan hända, att en betydlig förmögenhet finnes, ehuru den under någon tid icke lemnat någon inkomst. Men derför att så icke skett för tillfället, följer ej att denna förmögenhet bör lemnäs skattfri. Om vid sista krisen all den förmögenhet, som, oaktadt olyckorna, förefanns, skulle lemnats obeskattad derföre, att den icke lemnade någon inkomst, så hade väl den största orättvisa derigenom upkommit.
Jag inser nogsamt, att vid denna Riksdag intet väsendtligt kan och bör göras för att befria RiksgisKont. från förvaltnings-omsorger, som för detsamma äro alldeles främmande; men är öfvertyead derom, att sådant måste ske vid kommande Riksdag, och alt alla för RiksgisKont. främmande bestyr då återflyttas till Rikets Statsverk, så att RiksgisKont. må, enligt Grundlagen, icke hafva något annat förvaltningsbestyr, än det som tillhör förvaltningen af Riktis gäld och vården af Rikets kredit, varandes detta ett i högsta grad vigtig! och ovilkorligen nödvändigt förfogande, sedan Riket nu antagit sta tslårie-sy sterne t. Jag har velat förutskicka dessa nu anförda allmänna betraktelser, för att tillkännagifva de grunder, på hvilka jag kommer att rösta för afslag å StatsUtskis förevide Memorial, som innehåller: 1 :o förslag till åtskilliga genomgripande förändringar i nu gällande grunder för RiksgisKontis och Statsverkets inbördes förhållanden, som otvifvelaktig! skulle komma att på bägge utöfva en menlig verkan ; 2:o förslag, att ålägga RiksgisKont., att bedrifva en vådlig lånerörelse med Hypotheks-föreningar och Privatbanker, alldeles oförenlig med RiksgisKontis bestämmelse, och i allo oförenlig med de pligter Riksens Stir åligga, så väl att uprätthålla Rikets myntvärde, som att tillse, det Rikets intrader städse må varda tillgängliga för bestridande af Rikets utgifter, antingen detta sker genom RiksgisKoms eller Statsverkets åtgöranden; varandes det för allom klart, att om Statens, tili stats-utgifters bestridande bestämda medel, in - 12 Den 2 December. blandas med och bindas uti Hypotheks-föreningars och Privatbankers lånerörelser, dessa medel icke, som sig bör, kunna i alla händelser vara disponibla för sina afsedda ändamål; ett förhållande, som sorgfälligt bör undvikas, icke [rammanas, minst af Riksens Ständers Slat.-Utsk., hvars främsta åliggande är, att genom sina förslag bereda ordning och stadga i Statens penninge-förvaitning.
Då således icke alla kunna hjelpas; så återstår att pröfva huruvida de företag, som ligga i granskapet af Götha Canal, äro de, som företrädesvis böra komma i åtanka. Vid pröfningen af denna fråga, kan man ej undgå att finna, att de orter som omgifva Canalens stränder, redan genom sjelfva Canalen blifvit försatte i en lyckligare belägenhet ån Den 4 April c. di. lil förut. De hafva nemligen genom Canalbyggnaden haft mångdubblade tillfållen till sfsåttnin* gar på byggnadsmaterialier samt landtmannaoch förnödenhetsvaror af alla slag. Genom Canalens öppnande har för dem tillfälle blifvit beredt, att begagna alla de fördelar som åtfölja granskapet af Canalen, hvilka fördelar måste vara ganska stora, om annars Canaler äro så nyttige sorn man påstår, för de orter de genomskära. Jag bestrider ej nyttan af Götha Canal; jag tvärtom åberopar den, såsom ett stöd för hvad jag anfört nemligen, att de orter som omgifva Canalen, redan kommit i åtnjutande af ganska stora förmåner; men dessa stora förmåner! huru hafva de uppkommit? Jo, genom ganska kånbara uppoffringar inom hela det öfriga Sverige. Uppoffringar, visserligen icke öfverstigande Svenska folkets patriotism och nit för nyttiga företag, men destomer öfverstigande folkets närvarande förmåga; derom vittnar den klagan som allmänt höjes i landet, öfver ett aftagande välstånd och ett tilltagande armod, en klagan så mycket mera eftertänklig, som landet haft flera på hvarandra följande goda år. Att uppoffringarne öfverstiga folkets närvarande förmåga; derom vittnar äfven vissa Herrar Landshöfdingars Femårsberåttelser, och derom vittnar Tabell-Comrnissionens underdåniga Berättelse; enligt hvilken fattige och utfattige hushåll utgöra 511,187 förmögne och rika 153,678, så att fattige och utfattige hushåll utgöra nära två tredjedelar af alla Svenska familier.
Kyrko-lagen, i anledning af motion om ändring af 2:dra och 3:dje §§:na i 3:dje kapitlet deraf: B. VII. 66, 82, 91, U. 247, 249, A. 249, E. 259. —, i anledning af väckt motion om ändring af dess stadgande i fråga om sältet att begrafva sjelfspillingar och dem, som i lifstiden fört ett ogudaktigt lefverne: B. V. 299, 342, 538, 556; B. VII. 162, 165, A. 165, B. 306, 326, A. 326, E. 390. —, i anledning af väckt motion, angående upphälvande af 12:te kapitlet 3:dje §:n deri, rörande kiämtning: B. IV. 84, 136, A. 136; U. VI. 186, 212, A. 212. Kyrko-tionde, i anledning af väckt motion om befrielse för Asmundstorps m. fl. kyrkor i Skåne från skyldigheten att utgifva dem ådömd sådan: B. lil. 522, 625, A. 625. Kyrko-tukten, i anledning af motion om förändring af Kongl. Känsö, i anledning af väckt motion om indragning af karantänsanstalten derå: B. II. 234, 255, 310, A. 310. Köping och Uttersberg, angående låneunderstöd för anläggning af en jernbana emellan nämnde ställen; motion af Herr Patrik Oscar Reutersvärd: se Motioner.
Der råder en enslighet, så högtidlig, der höres en susning, så majestätisk. Då nu Thorsten från höjden såg sig omkring, begränsades hans synkrets af den oöfverskådliga skogen, hvars mörkgröna toppar bröto sig emot aftonrodnans purpur. I den lilla dalen under hans fötter, som redan låg i djup skymning, upplågade kolfinnarnas eld, och dess fladdrande sken upplyste de grofva tallarnas stammar och de i armodets drägt höljda gestalterna, som syslade kring elden. Karlarna återkommo med sina hästar från bäcken och uppskrämde en gammal tjäder, som förmodligen också utsett sig ett nattqvarter i en tall i samma dal. Den oroade skogsbon kom inom håll för Thorsten, men blef hastigt af hans skott nedskickad till qvinnorna. Han skyndade nu sjelf ned, sedan händelsen gifvit honom tillfälle att också lemna ett bidrag till den gemensamma måltiden. Han kryddade den med uppoffring af återstoden ur sin bränvinsflaska, hvilken tycktes ytterligare öka den påbegynta förtroligheten mellan honom och sällskapet. Till det egna i kolfinnarnes seder hörde, att, innan de satte sig omkring kitteln, för att hvar och en af gumman emottaga sin andel, gossen högt uppläste några bordsböner. Hela måltiden föregick med skyndsamhet och under tystnad, och efter dess slut lästes åter böner. Qvinnorna lägrade sig derpå tillsammans i en grupp med barnen. Gubben anviste Thorsten en plats vid sin sida. De båda karlarne begåfvo sig till ingången af dalen med hästarna. Och det blef snart tyst rundtomkring. Thorsten kunde icke, oaktadt sin trötthet genast insomna. Han stirrade tankfull upp emot Julihimmeln, på hvilken några få stjernor framstrålade. Obeskrifligt upplyftande är alltid anblicken af de himmelska ljusen. Då man ser det höga himlafästet, känner man sig upphöjd öfver så mycket jordiskt, man tycker sig i skenet ef stjernornas strålar andas en renare luft, än den, som närer vårt hvardagslif.
Detta är likväl obestridligen för litet öfverhufvud. Såsom exempel vill jag anföra, att markegångspriset på råg är i Östergöthland för närvar. 8 r:dr iö sk b:co, hvaremot det der gångbara priset redan närmar sig 10 r:dr. Afradstiden är likväl icke'inne förrän d. 2‘) Fehr. Med den benägen - 120 Den 22 Januari f. m. het spannmålsprisen för ögonblicket synas hafva att stiga, kommer priset troligen att uppgå i slutet af Febr. tili 10 r:dr 16 sk. b:co. Skillnaden deremellan och markegångspriset, hvilken skulle utgöra räntetagarens förlust, stiger således till 2 r:dr b:co p:r t:na. Nu är markegångspriset temligen likgiltigt, ty den, som anser sig derpå blifva lidande, uppsäger till leverering in natura; men då markegången är afgörande, skola alla bemödanden användas för att sänka eller höja det årliga priset. Att sådant icke alltid lyckas, medgifver jag; men att det understundom lyckas, visar erfarenheten och meddetsamma, att ingen säkerhet, motsvarande d^n som nu finnes, är för räntetagare eller räntegifvare att påräkna. Jag var vid sista riksdagen ledamot af en committé', som skulle föreslå en stadigare spannmålstull. Dervid upplystes, att t. ex. markegången i Blekinge, gränsande till det sädesrika Skåne, var högre än i Jemtland, gränsande till Norrska fjällen och våra Lappmarker. Då prisets obilliga uppdrifvande kari äga rum, kan äfven ett motsatt förhållande inträffa; och det finnes, efter min tanka, icke någon annan garanti mot spelet i markegångssättningarna, än uppsägningsrätten till leverering in natura. Vill man borttaga den, så bör man äfven tänka på att bättre organisera committeerna, som sätta priset; men det har Utsk. alldeles förbisett. När det ensamt åt räntegifvaren förbehållit optionsrätt, är det naturligt, att han alltid väljer det, som för honom är fördelaktigast, och att räntetagaren altså mäste beständigt vidkännas det, som för honom är ofördelaktigast, d. ä. att alltid blifva den förlorande.
Icke seende saken alldeles på samma sätt som Frih. Cederström, får jag förklara, att ehuru jag icke deltagit i fattandet af det beslut, som nu är i fråga, har jag ingenting deremot, men att jag anser det vara högst angeläget, att, sedan beslutet blifvit fattadt medelst votering, dervid voter.propos:n blifvit justerad och Den a Mari f. m. tned klubbslag stadfästad, någon förändring deraf icke ma kunna äga rum. Om saken är af mindre vigt nu, kan den blifva vådligare en annan gång. Jag mäste således säga nej till den föreslagna redactionsförändringen, men har ingenting emot sjelfva inbjudningen. På grund häraf anhåller jag, i motsats mot Frih. Cederström, att frågorna få särskildt afgöras, samt att Hr Gr. och Landtm, behagade ännu en gång förnya den gjorda propostn, dervid jag önskade, för att komma till ett slut, att Hr Gr. o. Landtm., nuancerna i svaren må blifva huru svåra att urskilja som helst, täcktes förklara antingen ja eller nej såsom öfvervägande, enär jag förmodar, att Ståndet i allt fall låter dervid bero, utan att votering behöfves. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, uppläste ånyo den under öfverläggning varande perioden, sådan den genom rättelsen skulle blifva, samt anhöll, att Ståndet så allmänt som möjligt behagade besvara den propos., H. Ex. ämnade framställa Gr. Horn: Jag anhåller att, innan propos. ånyo framställes, Hr Gr. o. Landtm, äfven behagade låta uppläsa den oförändrade redactionen af beslutet, på det de ledamöter, som tilläfventyrs ej påminna sig ordalagen deri, må desto lättare finna, hvari den föreslagna rättelsen består. Den ifrågavar. perioden, utan det begärda förtydligandet, upplästes, så lydande: Skiljer sig det af R. St. på ofvannämnda sätt beredda förslaget i en eller flera delar från Konungens, hvile de båda &c. Hr Cederschjöld:
Riksgälds - contoirets nuwarande säkra inkomster kunna dock icke beräknas högre än til En Million Et - hundrade Femtiotusende Riksdaler, hwadan brrr sten Twähundrade Femtio Tusende Riksdaler följaktligen ar den summa, som genom Bewillningens tilökande borde anffaffas. I öfrigt, och dä Lan^uon blifwer det Werk, som allena besörjer om Rikets Mynt, anser Hemliga Utskottet nödigt, at den ckiiconterinAs - rätt, som wid 1792 ärs Riksdag tillädes Riksens Ständers RiksgaldsLorNoir, bör sä snart reljsationen företages, tilfalla Uan^uen, til understöd och säkerhet för realisationen, samt afbördande af den delen af Riksgälds(tontoiretb skuld, hwaruti Lanc^uen i och för LreäitSeolarna ester denna Plan kommer at ingä. I detta Dimont-Werk böra private Personer fä interellera för en tredjedel, och färflillda Di» leont-Inrättningar, genom privata ^stoeiationer äfwen i en och annan af Rikets aflägsnare belägna större och näringsfullare Stapelstäder til kancprens förman och penningerörelsens uplifwande fä anläggas; men hwad harwid iakttagas bör, samt i öfrigt hörer til werkställigheten af den kinance - Plan, Hemliga Utskottet salunda funnit sig kunna förestå, anser Hemliga Utskottet wara af den.beskaffenhet, at utarbetningen deraf beror pä det beslut, Riksens Ständer häröfver behaga widtaga.
N:o 16, i fråga om förändring eller uphäfvande af 2 kap. 3 g GiftermålsBalken ; och Nio 24, i anledning af väckt motion om uphäfvande af 2 kap. 6 § GiftermålsBalken. Fortsattes pröfningen af Allm. Besv.- o. Ekon.Utskits Betänk. N:o 61 ; och förekom nu i ordningen 7:de punkten. Hr. Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att något prot.- utdrag rörande PresteStits beslut i afseende å denna punkt och föl - Den 21 April e. m. jande delar af Betänk:t ieke ankommit, men att nämnde Stånds Sekreterare meddelat ett embetsintvg angående samma beslut, hvilket intyg, i afseende å den nu förev:de punkten, innehöll följande: »I öfverensstämmelse med Ståndets vid 3:dje punkten fattade beslut, uteslötos de vid slutet af 1 :sta mom. tillagda orden: »från fastställelsedagen, oansedt tillämpning af regleringen ej genast kan börja»; men i öfrigt blef denna punkt, sådan den af Utsk:t är vorden föreslagen, af Ståndet godkänd.» Gr. Hamilton, Henning: Då B. o. Ad. på f. m. vid behandling af 3:dje punkten, i likhet med hvad PresteSht beslutat, borttog det af Utsk:t gjorda tillägg till K. M:ts Propos., vågar jag hoppas, det B. o. Ad. behagade äfven i afs. ä denna 7:de punkt vidtaga samma åtgärd, och sål. bifalla den Nåd. Proposm oförän drad. Der förekommer, utom den omständighet, som PresteSt:t anmärkt, att Utsk:ts förslag innehåller ett fel, då det nemi. står, att bestämmelserna skola gälla för en tid af femtio år från fastställelsedagen. Begleringen bör väl, enligt sakens natur, gälla för ecklesiastik-år, och om K. M:t fastställer densamma under loppet af ett sådant, bör den väl icke träda i gällande kraft förr än med början af det nästa.
Sitt enabanba förberebanbe ätgärber borbe mibtagaö, i affeenbe pfi bet af 2anbö* böfbingen i ^adanb gjorba förgaget, att i Skarberg inrätta Surbuö ocb 2ajarctt för Storrå Jpadanbj ocb 7:o Sitt gationen för $J5rooincial Sitt begämutanbet af be nya fPropincial*2äfare SSfajit icfe funnit Seg 23efadningébrtfc>anbeé förgag tid provincial* Bäfaremfirbenö förbättranbe för närmaranbe föranlcba tid några ytterligare fitgärberj (»it. t. Ä. tOl. nnO. Prey. t. K. ©t. Ät i834). o* .£>milFct allt öfongl. 3Kaj:t, i anfeenbe tifl ben migt, SlifetS ©tanber fäflat mib betta ärenbe, mide, reban mib betta Urtima SftifSmöte, låta fomma till Slifetö ©tanberg fännebom. 4. 0m anflag; till X>etermaifc»jfwrattningcn. IDet roib 1823 årS Srtifébaej till S3eterinaire’2inrätt!tingen i Bufroubflaben bemiljabe an* (lag, nemligen: SLitl unbcrhåd för 8 Cleocr å 120 91:br . .. 960: r jppra för en beteshage tit fjufa Bäjlar 250: Cptra utgifter af alla jlag - 1000: ©ttmma §R:br 2210: blef, på be i ©tat6 Bet uti beflagSfonflen blifmit, genom inrättningens tidmaro, af be flefla .öofflagare i Jpufmub* llaben förmärfmab. kollegium