Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning af gjorde motioner, angli ende Tull-Verket och dermed gemenskap egande ämnen; Jllefvo samma Utlåtanden, i följd af flere Uedamöters inom Bonde-Ståndet deremot cjorde ej mindre skriftlige än mundtlige anmärk-, ningar, till bemälte Utskotts förnyade handlägga ning återremitterade. U. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 1 i denne månad afgifne och sistleden Plenidag på bordet lagda Utlåtande, angående den Summa, som för Statsoch Riksgälds. Verkens behof erfordras, att genom AllSihang till Rikt-St. Prat. i817'-i8»S9'-de Sami. N:r Si, Sz. Pnot. TJtdr. d. 8 Maji 1818.' manna Bevillningen utgöras, blef detsamma,’ pa derom framställd Proposition af Bonde-Ståndet bifallit. S. D. Stats-Utskottets den 1 i denne manad afgifne och den 4 derpåföljande uppläste och på bordet lagde Utlåtande, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition otn Stats Verkets tillstånd och behof, uti hvad som rörer Biks-Statens 3:dje Hufvud-Titel, föredrogs nu åter, och sedan samma Utlåtande åter blifvit punktevist uppläst, fann Bonde-Ståndet, efter öfverläggning, för godt Utlåtandet till alla delar bifalla. S. D. Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets förleden Pleni-dag uppläste och på bordet lagda Memorial af den 1 i denne må-1 nåd, innefattande tillkännagifvande af Utskottets, i följd af Högvördige Preste-Ståndets, samt Hedervärda Bonde-Ståndets anmodan, under den 15 och 25 sistlidne April vidtagne åtgärder, i afseende på Herr Prosten Doctor Stenhammars Memorial, angående saknad eller fördröjd verkställighet af Kongl. Maj:ts och Biksens Ständers vidtagne beslut, blef, vid nu skedd förnyad föredragning lagdt till Handlingarne.
Fyllnadspensionerna kunde, på sätt pensionsstaterna utvisade, få tillträdas, dels vid 50, dels vid 55 och 60 års 12 Bil. JM 2 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. JM 1, om' Statsverket 1859. ålder sänd, hvad beträffar Generalspersoner, till förhöjdt'belopp vid fyllda 65 år; och såsom vilkor för deras åtnjutande bestämdes, att de pensionsberättigade skulle vid afskedet åtaga sig förbindelsen att intill fyllda 60 eller 65 år, enligt hvad i pensionsstaterna jemväl utmärktes, hemma i landet, när sådant kan påfordras, _ antingen handleda och inöfva det beväringsmanskap, som i krigstid varder till Rikets försvar uppbädadt, eller och fullgöra de särskilda kommenderingar och uppdrag, som för öfrigt vid sådant tillfälle kunna ifrågakomma. Rikets Ständer, som med välvilja omfattade denna för Arméen vigtiga angelägenhet, förklarade, att de, vid öfvervägandet häraf, äfven för sin del ans ägo en förbättring af pensioneringen för Arméens befäl och tjenstemän Vara högligen af behofvet påkallad, enär pensionsbeloppen från Annéens Pensions-Kassa obestridligen vore alltför knappa för att, efter afskedet, betrygga löntagarens bergning, samt både rättvisa och billighet fordra, att tjenstemannen vid mera framskriden ålder, pär kroppsoch själskrafter aftaga, må kunna, efter afgång från tjensten, påräkna en tarflig utkomst under sin återstående lefnad.
Uti ett sedermera, hos Ridderskapet och Adeln aflemnadt samt till StatsUtskottet remitteradt anförande har Grefve Taube tillkännagifvit, att, enär förenämnda bolag med sin begäran om räntegaranti endast åsyftat att möjliggöra låns upptagande, för att, derest aktieteckningen ej skulle uppgå till hela anläggningskostnaden, likväl kunna fullborda företaget, och det tycktes visa sig att alla för Staten disponibla medel möjligen blefve behöfliga för andra ändamål samt således hinder torde möta för räntans utgående under byggnadsåren, hade Styrelsen och delegerade i samma bolag beslutat att endast begära, att den ifrågaställda räntegarantien finge taga sin början först då jernvägen blifvit till hela sin längd för trafiken öppnad, men densamma då bestämmas till 4 procent på såväl anläggningskostnaden som den derå under byggnadstiden erforderliga räntan; — i anledning hvaraf motionären till sitt förut framställda förslag gjort det tillägg, att bolaget måtte tillförsäkras 4 procent årlig räntegaranti å 5,500,000 R:dr R:mt, hvilken garanti ej skulle vidtaga förrän banan blifvit till hela dess längd för trafiken öppnad, som borde ske sednast inom 4:de året från den dag banans byggande påbörjades. b) Från Stockholm öfver Stäkessund genom Upland och Westmanland till Sagan i sistnämnda län, för åstadkommande af hvilken jernvägsanläggning, på sätt en rörande densamma hos Ridderskapet och Adeln af herr Oxehufvud, A. R., väckt motion innehåller, bolag vore bildadt; i sammanhang hvarmed, enligt hvad motionären derjemte tillkännagifvit, vore ifrågasatt att genom ett särskildt bolag anlägga en jernväg från Westerås till förutnämnda trakt och vidare till Köping, för att sammanbindas med Köping—Hult-banan. Om de sålunda ifrågaställda jern vägsförbindelserna komme till stånd och tillika det af Kongl. Majit framställda förslaget angående sammanbindningsbanan från Hallsberg till Orebro bifölles, så skulle, enligt motionärens anförande, äfven provinserna norr om Mälaren komma i åtnjutande af jernvägsförbindelse med hufvudstaden och öfriga delar af riket, och den strid, som förevarit om jernvägssträckningen norr eller söder om Mälaren, slutas på ett för alla tillfredsställande sätt.
För att deremot lemna Credit-Sedels-Jnnehafwarne öppet tillfälle, att fä dem inom en witz determinerad tid till deras fulla numeraira belopp Realiserade, och hwarigenom Riksens Ständers garantie för samma Sedlar jcmwäl förblifwer i sin fulla helgd, anser Banco Utskottet det böra wara tillätit för hwar och en som det ästundar, att utan rabatt fä njuta sine innchafwande Credit-Sedlar, emot Reverser pä 15 är, med z procent ärlig ränta, säsom hwartill räntan ä detza Sedlar strän början war determinerad, och hwarbfwer ej synes billigt att tillökad gradation för Rikets fattigare Inbyggare densamma bewilja. Om 5 Millioner Credit-Sedlar supponeras pä detta sätt blifwa omsatte, betyder en procents tillökning i räntan ä denna Summa under en tid af 15 är 750,200 R:d. Att äter blott en witz determinerad summa i förberörde mätta skulle emot Reverser fä ombytas synes ej rättwist, 4826 Den M October. sedan htvarje Innehafware äger lika räll, alf af cn s-!- ban förmän fä siq begagna, men hwilkct med summandeterminerande icke kan förenas; pä det ock möjligheten af denna förmäns begagnande mä kunna sträcka stg äfwen till mindre SummorS innehafware, fordrar billigheten att obligationer fä utgifwas till och med pä sQ Riksdaler. 6:0 Sä länge penning?-rörelsen i Riket drifwes med Credit-Sedlar utan stadgadt wärde, kan Banque» af en Discont-rörclse icke draga nägon fördel, icke enS utan wäda för betz Realisation deruti ingä. Discont°Län i Banco-mpnt wägar ej nägon under den tiden utan högsta nödfall upptaga, hwilkaäterbetalning wid förfallotidcn ofelbart mäste leda till Länetomsättning.
Hos Ri kets Ständer har framställning blifvit gjord derom, att hemmanet Fångåmon N:o 1, om f mantal, i Jemtlands län, hvilket hemman, oaktadt sin ofruktbara jordmån och i allmänhet särdeles svaga beskaffenhet, blifvit, vid den inom provinsen Jemtland sednast verkställda rotering, till ordinarie rotering indeladt, mätte varda från delta onus befriad!; och hafva Rikets Ständer af företedda handlingar rörande denna fråga inhemtat, att behörig nybyggesutstakning och uppskattning af nämnda hemman blifvit den 30 och 31 Augusti 1830 verkställd af vederbörlig afvittringslandtmätare med biträde af gode män; utvisande instrumentet öfver denna förrättning: att lägenheten, som vore nästan omgifven af fjellmossar, vore belägen 2| mil från Undersåkers kyrka, 11 mil från Östersunds stad och 4 mil från Gustafs och Carlbergs kopparverk; att marken vore af ganska mager och till stor del ofruktbar beskaffenhet; att slåttern egentligen utgjordes af starrmyrar, som endast hvartannat år kunde gifva någon afkastning; alt skogen, som bestode af så kallad fjellgran, björk och någon tall, sparsamt nyttjad, kunde tjena till husbehof, ehuru någon inkomst deraf ej vore att förvänta; att den jord, der nybyggets hemegor och åkerland borde anläggas, vore lös och utan någon stadig botten ; att nödigt husbehofsfiske funnes i östra och vestra Fångsjöarne, Ottsjön och Åmen; att hemmanet blifvit förslagsvis upptaget till £:dels mantal med 2 R:dr 24 sk. Banko i grundränta, att efter 25 frihetsår erläggas; samt att förrättningsmännen Exp e //it iöns - U Is kotte ts Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o 91. 39 ej ansett sig böra för det dåvarande bestämma någon kronotionde, enär ganska ovisst vore om säd derstädes kunde vexa, ulan föreslagit, att härmed mätte uppskjutas till frihetsårens slut, då erfarenhet härom blifvit vunnen.
Mig har redan af eder, mine herrar! helt visst skett den rättvisan, att jag nu icke talar med tanken på 90 §:n Keg.Fm, hvars skydd jag den fo April, då Gr. Frölich oss angrep, ju sågs försmå. Nej! jag åberopar de §§, som iden äldsta af all lag stadga om grannlagenhet och aktning för andras rätt. Nu har Gr. Frölich fullkomligen undanställt personligheterna. Jag erkänner det gerna. Men mig synes så vanskligt, att våra medborgare skola alla förmå rikligt åt sig uppgöra huru bolagsmän kunna, samtlige, vara moraliskt rena, om omoralitet ligger i bolagets ”tillvaro.” — Detta skulle dock kunna uppfattas, om i denna tillvaro endast det, som af den högre makten berott, blifvit klandradt; men anklagelsen går äfven å bolagsmännens åtgärder sins emellan. Visserligen har Hr Grefven äfven i detta afseende beredt oss en skärm, nemi. vår juridiska oförmåga. Men vi äro så lutna att vi kullslå alla skärmar, ty vi behöfva inga, och denna skulle vi ändå icke kunna begagna. Utur vår namnlista framlyser ju, att vi, som i bolagsstämma ägt att rösta öfver allt som skett, alla äro män, hos hvilka måste finnas om lag och rätt de begrepp, som förslå alt skönja moralitetens fordringar; att flere bland våra bolagsmän, som med utmärkt beröm förestått höga civila em25 H. 6 Den 8 Maj f. m. beten, ofelbart således och i öfverflödande mått äga den till sådant skönjande erforderliga lagkunskap, och slutligen, alt en bland oss ar en af landels yppersta jurister. — Nåväl! inför rätta slår clienten bakom sin advoeat; utom domstolen ställer en kai l sig framför sin advoeat — ecb detta gör jag, afsägande mig allt beneficium af min juridisk t-illiterata tjenstemanna-catliegori. Mera således, än af nu förmälte exeeptioner, lugnas bolagets ömtålighet af följande betraktelser. Månne Gr.
Doctorn fäster härefter exempelvis uppmärksamheten derpå, att de Svenska församlingar i Finnland, sorn äro belägna om hvarannan med de Finska, skulle utan tvifvel anse såsom det mest barbariska förtryck, um de skulle tvingas att lära sig ett fremmande sprak, vare sig det Finska eller Rysska, för sin undervisning i religionen, sin gudstjenst och andakt; Och tillagger, att, så framt de locala omständigheterna äro sådane, som de i förrberörde skrift blifvit upptagne, Herr Doctorn gör sig det vissa hopp, att Sveriges och Norriges regering skall lyssna till ett folks önskan, sorn för flera århundraden sedan, icke utan uppmaning och löften ifrån högre ort, öfvergifvit sina fäders bygd och flyttat till Sverige, för att i skogar, der ingen mensklig hand förut lemnet något qvarblifvande 9pår, skapa nya bygder, och under mångfaldig förföljelse, hvarom en äldre tids handlingar lemna ostridiga bevis, bibehållit sin egenhet till denna dag, i synnerhet derigenom, att de dragit sig undan allt djupare i fjellens öknar, der det knappt blifvit bemärkt, utan dels med Lappar förblandadt, dels ibland Svenskar och Norman bortskymdt; Och Herr Doctorn tviflar icke, att Riksens Ständer, i sådant fall, Besv. och Ehon. Utsk. Betänkanden. 507 skola understödja deras begäran, helst om dea kan uppfyllas utan statens betungande genom den kostnad allena, som de sjelfva erbjuda sig att bestrida. Med Herr Professor Franzen bar Herr Prosten Grevillius sig förenat; hvaremot Herr ContractsProsten Doctor Frykstedt förklarat, att nu framställde förhållande icke vore öfverensstämmande med den kännedom, Herr Doctorn derom eger och under ämbetsärender i orten förvärfvat; samt att Herr Doctorn, under en visitation i Fryk sände Moderkyrka, icke funnit minsta spår till missnöje hos de der boende Finnar, och hvarken okunnighet i Svenska språket eller Christendomen, Uti hvilket yttrande Herr Professorn Doctor Köhlmark snstämt, med tillagg, att nu mera uti nämnde Finnmark föga lärer gifvas någon Finne, sorn icke förstår Svenska språket, samt att ifrågavarande Finnar äro ganska fattige.
Hon har nyligen kommit hit, efter sina föräldrars död, från San Paolo, för att i hufvudstaden fullborda sin uppfostran. Men hvarföre har ni icke låtit föreställa henne vid hofvet? Hon är ännu blott nästan endast ett barn, knapt tretton år; hon kommer i denna vecka att ingå i en pension i Rio, och qvarblifver der tvenne år. Först derefter hade jag ämnat utbedja mig denna nåd. Hon ser äldre ut! I sanning ganska vacker. Det gifves dock, förlåt mig, senhor, vissa drag på detta ansigte, som icke fullt behaga mig. Det är en fullkomlig motbild af Arfprinsessan. Jag förundrar mig verkeligen öfver denna ledighet, denna säkerhet, denna gratie hos en ung flicka, hos en flicka från provinsen; men med allt detta Dock lika godt, senhor. Man kringbjöd förfriskningar, is och sorbeter af flera slag, äfvensom både chinesiskt och amerikanst thé, samt åt cavaliererne drycker af starkare slag. Dom Pedro, som nu nalkats sin moder, tog en skål paraguay-thé. Drottningen, som märkte det, blef mulen och tilltalte honom, på spanska, icke för att för de kringstående dölja, sin mening, ty detta språk var utan tvifvel bekant för dem alla, utan emedan det så var hennes sed, när hon råkade i någon häftigare rörelse. Med ett uttryck af ovilja, som hon dock bemödade sig att genom rösten förmildra, begynte hon: Du dricker matté, min son! Är det verkligen derföre, att du föredrager detta platta surroget framför det äkta theet, eller kanske derför, att du vill rikta vår granne, Doctor Francia, den upproriske Jesuit-Doctorn! För min del kan jag, den fadda smaken oberäknad, alldeles icke fördraga det osnygga sörplandet dervid. Min smak, svarade Arf-Prinsen vördnadsfullt men bestämdt, är måhända dålig, men jag delar den med alla Brasilianer. Ers Majestät täckes märka, huru alla infödde taga amerikanskt thé och alla Portugiser asiatiskt.
D. Debetsedlar, om stadgandet af vissa föreskrifter, i afseende på upprättandet af, s* 931—933- Directioner, om inrättande af, för kavalle-^ riets beklädnad. Se kavalleriets beklädnad. E, Ecclesiastik» och Lärostaten, om undersök* ning af de tillgångar, som äro tillslagne. Se om ett förbätlradt scholväsende i landsförsamlingar. Egare af enstaka hemman, om rättighet för, att till andra personer upplåta en del af hemmanets egorymd, 1x48—1151. Ytterligare Utlåtande, s. 1407—1410. Ekbark, om förändring af stadgandet angående uteslutande användande af, vid Engelska lädergarfveriet, s. 1154—1157* Ytterligare Utlåtande, s. 1359—1562. — skogarne i Riket. Se Besigtningsman. Evangeliibok, om antagande af Förslaget till en ny, s. i47*—1482. Särskilda Meningar, s. 1482—1485. Ytterligare Utlåtande, s. 3530—1533. Register. Examina, om föreslagen förändring uti, för inträde i de civila ämbetsverken, s. 674 —685; Ytterligare Utlåtande, s. 1294. Hemställan till Högloft. Ridderskapet och Adeln, att öfver frågan meddela hufvudsakligt Beslut, s. 1536, F, Fartyg, under sex fot djupgående. Se Lots* och Båkafgifter.
R:dr och derutöfver* Utätt ait förut hafva hört RiddarhusKamereharen Om CasSans tillgångar och bör alltid hans i detta afseende afgifvande yttrande toiiiståndligen i Prötobollet intagas. i 3; Sedait RiddarhusDirectiönen i det föregå fende af denna §; antnältr att Directionen till befrämjande af ofullständiga Genealogiers complettering, låtit genom Kungörelsers införande i Svenska och Utländska Tidningar, till namn och nummer uppgifva de Åtter, hvilkas Stamtaflor fordrade tillägg, samt anmana vederbörande af Den ii Augusti e. m, 127 dessa Åtter, att en sådan brist afhjelpa, ehuru denna åtgärd icke haft någon synnerlig påföljd; att Riddarhuset sedan sista Riksdag fått såsom Testamente af Framlidne justitiaeRådet Marks von Wurtemberg emottaga dess Genealogiska samlingar; och att 0973 Genealögiska tabeller blifvit renskrifne och coliationerade; har RiddarhusDirectionen slutligen på anförde Skål hetnstållt, att underdånig anhållan matte hos Kongl. Maj;t göras derom, dels att vederbörande Prästerskap kunde anbefallas * att å de Genealögiska förteckningar, sorn jemlikt Kongh CirculairBrefvet af den 4 Juli 1770* årligen böra af detsamma Upprättas och genom Consistoriernes försorg till RiddarhusDirectionen insändas, äfven till år och datum uppföra hufvudmännens för de sedan 1809 Adlade Ätters alla söner* till deras födelse, giftermål öch dödsfall; dels ock* ött sedan Directionen nu mera på omförmåldte sätt erhåller underrättelse öm alla de af Ridderskapet och Adeln, söm iilom hvarje Församling i Sfädefne och på Landet varda födde, vigde och döde, Kongl. Brefvet af deri 5i Aug. 1762, hvarigenom det blifvit ÖfverStåthållaren * Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och Regements. Cheferne ålagdt* att till
Då Preste-Ståndet icke serskildt bestämt, på hvilken pröfningen af hindren skulle bero, synes det också vara klart, alt frågan derom hörer till dem, hvarom den allmänna, af PresteStåndet jemväl godkända, bestämmelsen i l^tde §. handlar, och att således denna pröfning skulle tillkomma vederbörande Embets-myndigheter. Sålunda är Preste-Slåndels beslut om socken fullkomligt öfverensstämmande med hvad Utskottens af Adeln och Borgare-Ståndet antagna förslag innehåller om Pastorat, och då hvarje Pastorat omfattar en eller flere socknar, synas Utskotten icke hafva gjort sig skyldiga till missförstånd 4 Statssamt Allm, Besv,- ochEkon.-Utskottens Utlåtande, N:o 198. genom antagandet, alt Preste-Ståndet beslutat, det åtminstone inom hvarje Pastorat borde linnas en fast Skola, så vida icke binder möta, dem vederbörande Embets-myndigheler godkänna. Utskotten hafva väl icke, till ledning för uppfattningen af Preste-Ståndels mening, blifvit meddelade några motiv för Ståndets beslut; men, om dessa motiv varit sådane, som de äro uppgifne genom här ofvan intagne anmärkningar, motsvaras de i allt hufvudsakligt af de förslag, som Utskotten framställt, då i:sta innehåller i i:sta momentet, att i hvarje socken skall finnas antagen en Skol-lärare, och antyder i 2tdra momentet den fasta Skolans företräde, då 4-'de §:n stadgar om skyldigheten att aflöna Lärare, och rättigheten för flere socknar att förena sig om en Lärare jemväl är medgifven, äfvensom iy:de §, innehåller, huru undantag från de allmänna föreskrifterne måga ega rum, der locala förhållanden det påkalla. Emedlertid, då sjelfva ordalagen i Preste-Ståndels beslut icke kunna oförändrade bibehållas i en med Ridderskapets och Adelns samt Borgare-Ståndets beslut öfverensstämmande redaction af stadgandet, och hvarje förändring af denna ordalydelse, så vidt den icke blifver en nödvändig följd af 3;ne
Agnes lyssnade, och ju längre hon hörde honom, desto friskare klappade hennes hjerta; hon började lifvas af samma förhoppningar som han, och hennes blick sväfvade drömmande öfver insjön, hvilken i bakgrunden af den framför henne utbredda nejden sköt en af sina vikar så långt mot horisonten, som ögat kunde nå, och mellan de skogbekransade uddarne bildade en öppen, skinande stråt, i hvilken aftonrodnadens guldkantade skyar speglade sig. Det förekom henne som om detta perspektiv öppnade sig till det sköna land, som Vanloo så lifligt skildrade, och hon drömde sig vid hans sida sväfva öfver vattnet mot dess lyckliga stränder ... Slutligen segrade Vanloo; Agnes gaf sitt samtycke. När Drake följande dagen med mörk, nästan hotande uppsyn inträdde i Agnes’ kabinett och upprepade sin fordran, förklarade Agnes lugnt, att hon öfvervägt densamma och funnit det bäst för sig och honom att bifalla den. Adolf Skytte i Stockholm. Det första, Adelf Skytte gjorde, då han efter en snabb resa anlände till Stockholm, var att begifva sig till det kungliga slottet, som inom sina vidsträckta murar härbergerade icke blott det högsta, landet egde, utan äfven det lägsta och mest föraktade, dess fallna och brottsliga medlemmar. Märkvärdigt nog befann sig kronohäktet just under de rum, som den kungliga familjen begagnade. Men väldiga murar och tjocka trossbottnar skiljde dock makten, högheten och glansen från brottet, mörkret och förtviflan; de derofvan stördes ej af fångarnes suckar och kedjornas skrammel; och de dernedan i sina underjordiska kyffen, hvilkas gallrade gluggar lågo tätt öfver slottsgrafvens vattenyta, afbrötos ej heller i sina dystra betraktelser af festernas sorl och musikens toner. Adolf skyndade till den ena af det vidlyftiga palatsets borggårdar, der han visste, att fängelset var beläget, i hopp att få se Ellen och Ingrid, hvilka kort före honom måste anländt till sin sorgliga bestämmelseort. Men detta hopp blef icke uppfyldt; de tunga jerndörrarne voro redan tillbommade bakom dem.
Om äfven dessa svårigheter skulle vålla, att den så ifrigt önskade jernvägen skulle dröja eli år, två — ja, till och med tre, d. v. s. till nästa riksdag, så anser jag alt det vore mindre skadligt, sedan principen en gång är sanktionerad, än ett förhastande, som deremot skulle skada sjelfva principen. Jag framställer ej begäran om någon propos. jag hör, och jag vet att dermed ej skulle vinnas något resultat vid denna riksdag; jag kunde visserligen begära remiss af delta mitt yttrande lill StatsUtsk., men i sakens nuvartde skick, tviflar jag all något godt följde deraf. IIr Rosenblad, Bernh.: Jag anhåller att få till prot. anmäla min reservation mot R. o. Ad:s i natt fattade beslut, för alt pä det kraftigaste tillkännagifva att jag icke deltagit i det beslut, som gör Svenska Statsverket och Svenska skattdragare under 40 års lid och för en summa sora kan upgå ända till 10 mill. r:dr b:co, skattskyldig! under några Engelska Slockjobbers och deras Svenska drängar och andra dylika agenter. Frih. Cederström, Rud.; Då 4:de punkten af StalsUtsk:s utlåt. N:o 340 blifvit R. o. Ad. för tillfället och i fullkomlig enlighet med ordningen af punkterne föredragen, men de begge talare, som hittills yttrat sig, lemna! berörde 4:de punkt ovidrörd, vore det önskligt, att R. o. Ad. behagade öfvergå lill behandlingen af denna punkt, och det utan all inblandning af reservationen öfver redan afgjorda delar af ärendet. Dessa reservationer torde mera lämpligen kunna anbringas antingen näst efter den afdelning, med hvars afgörelsesätt man är obelåten, eller vid slutet af hela ärendet, eller ock inpassas emellan några andra delar, hvilka som helst; men att så t il Isäga nd es afbryta öfverläggningen om en föredragen punkt, för att reservationsvis afhandla de föregående, det är hvad jag vördsamt ville anmärka såsom varande dels mindre formenlig!, dels och isynnerhet ledande lill mindre sammanhållning af våra åsigter i hvarje serskild sak.
Bruk med aoo Skeppuuds Smide - ; 20 4° 1220 Ln 8 del i Handels-Bvlager N. N. d. I 2 -4 ;oo Summ l 40 4° >776 Z2 R, N. rrpy - Den 5 Januant. Z25 Uppoift ^ T^icerings-Committeen för Äc 18 i 97. N. Stad Hela inkomSeodds-Afsten förl. ar gifr utan afdrag Uudrrt-cknod, hwarS egentekiaa Rörek — se består riri N. N, Handel IVO ;;c>o Äger destutöm i Skade» Garden N-v i R. N. Qwarter C» 4:dei i Gl-sbruket N. R. - < I 2 24 820 T alften i Täbgks.-Fabriken N. R, - rc> 620 ; En 4:del i Skepxshwarfwet N. N. - 5 goo ! Wälkhuser i NNQwareer 5 -20 ! io Tunneland StaddlvrS a <00 R:drs i wärde per Tunneland 2 4 ,;o R.dr 144 28 — Sedan Ränta a ssuld, samt andre uki Författningen liliärnr afdrag blifwir afräknad?/ urgör Uti», rena Behållning af förestående Lägenheter och s Rörelse 8S;o Desturom uistgifives Behållen inkomst af tzgendom och Rö- relse a annor Ort, enligt bifogade Förteckning stag. 4) 8r 2o 8 gooo Genom Actier i Mks-Dilcontc», Tnllwerket samt Räntor/ serskild Inkomst - < 7>v Summa R.dr 227 "8 77 vo > yr.