Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Åtagandet var frivilligt, och det är sålunda klart, att vilkoret! derföre böra uppfyllas, så vida contracter emellan Staten och enskilte böra vara lika heliga, sorn emellan enskilte personer. Man kan väl säga, och detta är enligt min tanka den enda invändning, sorn mot ifrågavarande, motion med någon billighet kan göras, att, om Extra Roteringen qvarblifvit, så hade en jemkning deraf nödvändigt kommit alt ske, sorn medfört en tillökning för visse,. Men delta skäl får i allt fall vika för det uttryckliga förbehåll vid åtagandet, åtminstone i Malmöhus Län, nemligen, ”att, ej något hemman eller någon lägenhet må uppsättas till högre rotering, än hvarmed detsamma redan i Extra Rotering är helagdt, och att således den förminskning, Kongl. Maj:ts Nådiga .Proposition åsyftar, må samvetsgrannt och proportionaliter tillkomma hvar och en i den nya Roteringsskyldigheten. Men i hvad mån äga Rikets Ständer rätt och förmåga, att skaffa rättelse? Om, 8G Den ii December e. m. man straxt efter regleringen, det vill säga vid nästpåföljande Riksdag beifrat saken, hade det varit latt alt få den afhjelpt, helst den då ännu icke fått sken af gammal häfd. Vid 1815 års Riksdag gjordes dock icke någon anmärkning mot åtgärden hvarken till eller uti ConsliluliousUlskottet, dit anmärkningen hörde, om åtgärden varit stridande mot Indelningsverket eller mot Grundlagen. \.fven jag var då Ledamot i detta Utskott, och får till min ursägt anföra, att SlatsRådels Protocoll vid den Riksdagen fördeldtes lill genomläsning på 3:ne afdelningar, och att KrigsExpeditionens, till hvilken målet hörde, ej förekommo i den afdelning, der jag satt. Friherre Wrangel har uppgifvit, att Christianstads Län blifvit svårare roteradt, än Malmöhus, och man har sorn bevis härföre anfört, att 2 hemman i Strö socken i förstnämnde Län, som utgöra en Rote, innefatta tillhopa blott 52 tunneland uppskattad jord i åker och äng, men att i Örtofta socken af sistnämnde
A t t gå i Goletta och vänta på ångbåtslägenhet kan i allmänhet ej vara nkgot stort nöje, ty ehuru Iiamnstad till Tiinis, Afrikas näst största stad, ä r .Goletta likväl en riktig liten småstadshåla, där man icke kan taga två steg utan att bli bemärkt. Ännu mindre roligt ar det, när man är frnntiminer och utan ressällskap och det dessutom råkar vara en så stor högtid som pask. Allting inne i Tiinis a r då stängdt för turisten, och man h a r intet bättre att göra all a t t sitts på sin balkong och betrakta de festklädda, glada skaror, som strömma förbi. Detta kan visserligen vara roligt nog p % en vanlig dag, ty ett brokigare, färgrikare lif får man ej se, men på påskdagen a r det icke riktigt högtidligt att kanna sig som en varelse ned. fallen från en annan planet. Det kan därför handa, att tanken då ined en viss beklämning ilar hemåt till det kara land, där man sjalf kunde gå omkring med samma tvärsäkra min och kanna sig lika rotfast, som de draperade, turbanklädda männen göra det har på egen mark. 8 % gick det åtminstone mig i Goletta nu på påskdagen. Men nian tröttnar ock&amp; p % att sitta på en balkong ocli vara hjärtnupen - bättre d&amp; att ge sig at i vimlet och försöka skaka förstämningen af sig. J a g gjorde också ärligt ett försök; men Golettas gator n. b. de f&amp; man kan beträds, utan att en förvånad inföding kominer ocli tjänstvilligt frågar, hvad nian söker på dessa aflagsna k anter - äro icke många. Snart Imde jag gjort ronden: varit nere vid hamnen och beundrat de sm % syditalienska fiskarbåtar, hvilka våga sig anda till Afrikas kust, tittat in i den lilla stadsparken, Iivars tv&amp; soffor voro upptagna och varit inne i den katolska kyrkan, som var full af folk.
Grunden för den åsigt, att de ifrågavarande administrativa eller ekonomiska rättsfrågorna ej böra till allmän domstols pröfning hänskjutas, är i det föregående antydd; och i afseende härå förekommer vidare, att de ekonomiska författningarnes rätta tillämpning fordrar sådan närmare bekantskap och förtrogen vana i statsförvaltningens många olika grenar, den djupare kännedom af landets behof i hvad,till den allmänna hushålluingens och näringarnes befrämjande hörer och deri erfarenhet i de dertill hörande angelägenheters praktiska behandling, som vanligen icke genom de egentliga domarevärfvens handhafvande vinnes. Den ekonomiska lagstiftningen måste byggas på andra grunder, än som för den allmänna civila lagstiftningen kunna göra sig gällande; denna sednare kan innebära ett vidtomfattande, för hela landet tillämpligt system, som icke är till sin varaktighet och fortfarande lämplighet beroende af oftare inträffande vexlingar i de förhållanden inom samhället, efter hvilka lagstiftningen bör foga sig, då deremot den ekonomiska lagstiftningen måste afse olika förhållanden och behof inom spridda orter, följa särskilda grunder för de mångfaldiga olika riktningarne af den industriel verksamheten och undergå förändringar i den mån denna verksamhet hunnit vidga Konslilulions-UtskoUels Memorial, M il. 5 eller ombilda de föremål, som ligga inom kretsen för lagstiftarens omsorg. Af denna olikhet i sjelfva lagstiftningens särskilda grenar följer skillnaden i de nödvändiga egenskaperna hos dem, som skola tillämpa lagarne. Hvarken på det ena eller andra området kan lagstiftningen så noga förutse hvarje möjligen förekommande fall, att särskilda fullständiga föreskrifter kunna i förlättningarne meddelas. Då ett sådant, i lagen ej förutsedt fall företer sig i den allmänna civila lagskipningen, har domaren att följa endast lagens anda och mening, den allmänna princip, som genomgår hela lagen, då deremot, såsom ofvan är antydt, den ekonomiska författningen icke är byggd på sådant vidsträcktare system, utan hvilar på mera tillfälliga grunder; hvadan vid dess tillämpning, om den skall ske på ett sätt, som tillfredsställer så väl den enskildes, som samhällets anspråk och uppfyller lagstiftningens rätta syftemål, oundgängligen erfordras kännedom af de förhållanden i praktiska lifvet, som bestämma verkningarne af författningens tillämpning i den ena eller andra riktningen.
Dels alt i 23 § efter orden.- ”Allmänna förvarings-rum’’ skulle inflyta tillägget: som socknemännen utsett, och dels att 24 § skulle så förändras, att, i stället för meningen ”tid och ställe inom districtet,” skulle intagas orden: tid och ställe inom socknen-, 3 A rt. Alt i sista mom. af 26' § slutmeningen: ”hvaremot den för första dassens pannor af 20 kannors rymd och derunder bestämda afgift alltid oafkortad! utgår’’, i stället borde erhålla denna lydelse: hvaremot den för första dassens pannor af 20 kannors rymd och derunder bestämda libe räknas till hälften, när endast halfva året till bränvinsbränning begagnas, - att i öfrigt de i 31 § och tariffen sidan 69 förelupne tryckfel, nemligen i den. förra: ordet bränvinsdestilleringen, i stället för bränvinsbränningen, och i tariffen, att afgiften för panna af 42 kannors rymd i 5 classen blifvit utförd lill endast 1,412, i stället för 1,512 Kalr, skulle i behörig ordning ändras och rättas; 5 Art. Att i 40 § l:sta mom. orden: ”dock ej under en ankare” skulle helt och hållet utgå; samt sista mom. i samma § erhålla följande förändrade lydelse: ”till samma ansvar vare ock den förfallen, som genom gårdfarihandel med bränvin söker att denna vara till större eller mindre (juantitet å landsbygden utprångla”. S. D. Föredrogos Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Vtskottens följande utlåtanden: N:o 2, i anledning af vackt fråga, att Calmar Län måtte i 2:ne Landshöfdinge-dömen fördelas. Bifölls; Pro’.-Utdrag, den 16 November iSjf333 N:o 3, i anledning af väckt motion om rättighet för rustoch rotehållare i Barne, Wiste m. fl. härader i Skaraborgs Län, att erhålla utsyning å närmast belägne krono-skog för knekte-stugors uppbyggande:
Ett stenhus, Hallstiömska Magasinet kalladt, jemte 2tne bodar afträd och en lork-inrättning i Carlskrona , begagnade för K. Flottans behof. Då Pits St:r vid senaste Riksdag icke förklarat, huru med ersättningen för de Magasinslnrättningen tillhörande byggnader och lägenheter som till allmänna föremål kunde blifva upplåtne, skulle förhållas, och serskilta anslag i flere full blefvo af nöden om en slik. ersättning nu skulle MagasiusFouden tilldelas, hemställer Utskottet att de gjorda dispositionerna må godkännas, under det af K. M:t jemväl bestämda vilkor att ej mindre Maria och Catharina Kronobränneri-byggnader, ulan äfven de öfrige uppräknade lägenheterna då de för de uppgifne ändamålen ej vidare behöfvas, skola till Staten återfalla; äfvensom enahanda förhållande bör iagltagas med den af Götha Canal-bolag begagnade lägenhet i Söderköping sedan Canal-ai betet upphört hvarimellertid den hittills eilagde årliga hyra fortfarande bör utgå. Utskottet tillstyrker jemväl, att det af SeraphimerOrdensGillet gjorda anbud må 538 StatsUtskottets antagas och de af detsamma nu inneliafvande, Allm. Magasinslnrättningen tillhörande byggnader i Upsala till OrdensGillet öfverlåtas mot den uppgifna summan af 3,75o R:dr. Uti Betänkandet N:o 208 har Utskottet tills nu uppskjutit med yttrande rörande MagasinsVerkets ersättning för hafde kostnader i och för den för Flottans Station i Götheborg uppförde Bageri-byggnad; och då någon anmärkning vid sjelfva ålgården, ej förekommit samt ersättningen icke annorlunda än genom serskilt anslag skulle kunna beredas, hemställer Utskottet att frågan derom må förfalla.
Jag yrkar således återremiss med anhållan att Utsk. måtte inkomma med en något mera detaillerad plan än den som nu är lemnad. Gr Lagerbjelke: Man har såsom ett skäl emot den ifrågavar. byggnaden serdeles framhållit den projekterade bron öfver Norrström. Så vidt jag vet äro endast 2 förslager i det afseendet framställda. Det ena är af K. M. faslställdt och går ut på alt bron skulle gå ifrån Riddarhusgi änden. Det andra är af Hr Eriksson och afser att bron skulle gå öfver Riddarholmskanalen. Således, i hvilkeldera fallet som helst, kommer bron att inträffa midt emot en gata på etta eller andra sidan om Riddarhuset och kommer följaktligen alldeles icke att medföra någon den ringaste olägenhet för de byggnader, R. o. Ad. möjligen kunde komma alt upföra på sin bakgård; men om, sådant oaktadt, man möjligen hyser någon fruktan att dessa byggnader skulle komma i vägen för bron, så tyckes mig naturligast vara, om man hade höit sig före hos stadens Drätsel-kommission, hvarigenom denna betänklighet måhända hade varit på förhand undanröjd och mig synes alldeles obehölligt alt på sådan grund afslå hela förelaget, då man har en så lätt utväg att möjligen få betänkligheten nu undanröjd. En värd talare har ansett att det skulle vara mindre värdigt för R. o. Ad. att uthyra lägenheter och derjemte pekat på den eldfara, som deraf kan härröra för Riddarhuset. Jag får då fästa upmärksamheten derpå att en sådan olycka snarare kan vara att befara genom uthyrning af de hus och lägenheter på Riddarhu 25* - 388 Den 8 Februari. sets tomt, som nu innebafvas af enskildt man, än om nybyggnaden verkställdes. Uti de nuvar. husen finnas stall ved och höförråd, hvilka äro vida eldfarligare än de nya byggnaderne skulle blifva, hvarföre den olägenhet, som man velat se i de nya byggnaderne, synes således vara vida större i de gamla.
Iitter&amp;ir, skoloch arbetsprogixm, upplägga register fir vissa sl.sg af ai; betsuökaiicle, samle iittalanden i viktigme frlgor för dagen m. m., dels genom a t t söka viiiiia rhdgifvare samt o~nbucl i olika Je1.a~ af laiidet till ledning för och frainj aiicle af Förbundets verksa.m.11 et, dels genom att, aaitingen sjiilfständigt eller i saiiibaiiil nied n&amp;goii annan publikation, i~pprätthitlla ett organ irioiiz pressen för För1) nndets verksamhet)). I yrograniniet insattes ock vissa bestämda uppgifter, som iiidei &amp; .rens lolq borde iipptagas. Såsoin ägnade att i främsta riiiiiinet tilldraga sig Parbimclets ~ ~ p l i - i ä r k ~ ocli ~ h krafva ih dess l iipprattrn.de af stipendiefonder saiiit inedaxbete f~: ~al-i~h&amp;lles delam * d r8d filr sjalfstiidier. Vidare oni.ta1.a~ som i11qf; ifter: att bland kvinnor af alla ldesser sprida: liii~meiloin o in tlera,s rättsliga stalliliiig samt il&amp;rczf ' följczaile plikt och ratt shla1 för niakan och modeïii soni för ni&amp;nnisksn och niedborgariniian, '.
Låne-rörelse genom Handels-Disconten. Denna låneanstalt, hvilken för närvarande är etablerad så väl i Stockholm som vid Province-Låne-Contoren, enligt de i i83o års Banco-Reglemente pag. 144—-147 utstakade grunder, torde härefter böra benämnas Handelsoch Närings-Discont. Utskottet föreslår: 25:o att Handels-Disconten, under benämning af Handelsoch Närings-Discont, må fortsättas, med iagttagande endast af följande förändringar och tillägg: a) lån kunna beviljas å 6, eller mindre antal af månader; bj räntan bestämmes till 6 procent; En Ledamots, Herr Mcechels, hosföljande reservation innefattar erinringar häremot. 32 BancoUt slottets Betänkande N:o 6. c) lägsta lånebeloppet bestämmes till 5oo R:dr, i stället för nuvarande minimi summa iooo R:dr. d) uti högsta tillåtna skuldsättningsbeloppet, hvilket, likasom hittills, anses böra bibehållas vid 20,000 R:dr för låntagare, och tillhopa ej öfverstiga 4o>000 R;dr, under alla förhållanden i hvilka en och samma person kan blifva hos Inrättningen häftande, innebegripes icke hvad samma person eljest må vara antingen till Banco-Disconten eller Låne-Banken skyldig. Dock att Styrelsen icke underlåter att förskaffa sig alla de upplysningar, som kunna inverka på omdömet om lånesökandes ställning och förmåga att i allo uppfylla ingångne förbindelser; e) såsom hypothek kan i stället för en revers med 2:ne namn, antagas äfven a:ne förbindelser, hvardera för sig motsvarande lånesummans belopp, af hvilka då endast den ena behöfver vara förfallen till Discontlånets förfallodag.
Detta hafva Riksens Ständer uti öfvervägande tagit; Och alldenstund de i och för SkogsafvittringsRefoch Skattläggnings-förrättningarne uti Vester-Norrlandsoch Vesterbottens-Län erforderliga kostnader, såsom tillhörande föremålen för g:de Hufvud-Titelns anslags-Summa.-blifvit i sådan egenskap dit hänförde,ochdetalltså beror afE. K. Mus Nådiga bepröfvande, till hvad belopp desamma, Underdåniga Skrifve!serl årligen böra utgå, hafva Riksens Ständer fördenskuld ansett någre Speciela Titlar eller anslag icke behöfva bibehållas, eller lägga hinder för dispositionen af Hufv ud-Titelns tillgångar i den ordning, som derföre finnes antagen , men att på E. K. M. ankommer, att, i afseende på berörde kostnaders bestridande, i Nåder låta vidtaga den åtgärd, som pröfvas nödig och lämpelig; hvarförutan, i anledning af hvad E, K. M. i Nåder yttrat, Riksens Ständer , med afseende derå, att de till denna Titel hörande utgifter äro obestämde och underkastade förändring, efter behofven det ena året emot det andra, jemväl bifallit, att hvad af Titelns hela tillgång för ett år kan finnas odisponeradt, må till det påföljande året öfverföras, för att, mot redovisning, användas till förefallande utgifter, sorn med Titelns bestämmelse äro förenligej Och förmoda Riksens Ständer i öfrigt, att anslags-summan hädanefter , då de större bidragen för Canal-anläggningarne komma att upphöra, skall lemna mera tillräcklig tillgång för de samfäldte ändamålen: Jordbrukets, Handelns och Näringarnes understödjande och. befordran; Hvilket, till svar å E. K. M:ts Nådiga Proposition i detta ämne, Riksens Ständec fä i underdånighet anmäla. Riksens Ständer framhärda etc. 326 Underdåniga Skrifvelser.
Utskottets anmälan vid art. »Såpa» lades till handlingarne. Inbjudningen med afseende på tullbestämmelsen för art. »Säckar» antogs, hvarigenom voteringspropositionen J\l 89 ansågs hafva förfallit. Voteringspropositionerna N:ris 90 till och med 97 godkändes, med förklarande att Preste-Ståndet vidhåller sina deruti upptagna beslut. Utskottets inbjudning beträffande införseltullen å »Vadd» antogs och förklarades voteringspropositionen JV2 98 derigenom vara lörfallen. Voteringspropositionerna Nrris 99, 100 och 101 godkändes, med förklarande att Ståndet icke finner skäl frånträda sina deri upptagna beslut. Voteringspropositionerna N:ris 102 och 103 godkändes. Sitt beslut med afseende på tullsatsen för art. »Vekar» förklarade Preste-Ståndet sig vidblifva och godkände voteringspropositionen JYs 104. 2. Utförsels-tarifen. Voteringspropositionerna N:ris 105 till och med 114 godkändes, med förklarande att Preste-Ståndet vidhåller sina deruti upptagna beslut. Underrättelserna vid Tulltaxan. Hvad Utskottet i denna del och i öfrigt intill slutet af förevarande memorial yttrat och hemställt, godkändes. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillnings-Utskottets Memorial, M 15, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut angående stämpelpappers-afgiften, godkände Preste-Ståndet samtliga i detta memorial föreslagna voteringspropositioner. S. D. Upplästes protokoll, hållet vid Preste-Ståndets Elektorers sammanträde denna dag, och inhemtades deraf, att till ytterligare Suppleant i Expeditions-Utskottet blifvit utsedd Doktor Petrelli, hvilken Suppleant eger alt. vid inträffande förfall för ordinarie
I sammanhang med sitt afgifna yttrande och förslag, angående de i Riksgäldskontorets förvar befintliga tryckta riksdags-handlingar, hafva Fullmäktige för Statsutskottet anmält en af Föreståndaren för Kongl. Bibliotheket här i hufvudstaden, Kongl. Bibliothekarien A. I. Arwidsson hos Fullmäktige gjord framställning derom, att, sedan nyssnämnde bibliothek från större boksamlingar inom Frankrike, England och Norra Amerikas Förenta Stater fått emottaga mer eller mindre dyrbara gåfvor samt dervid från dessa länder framförts den önskan att, såsom gengåfvor, erhålla de vid I Slals-Ulskollets Memorial, JH 236. 25 vid Svenska riksdagarne förda och till trycket befordrade protokoller jemte dem tillhörande bihang, 3 å 4 eller så många exemplar som tillgången medgåfve, utaf alla under Riksgälds-kontorets vård varande Stånds-protokoller och bihang för de förflutna riksdagarne måtte, för sagde ändamål, varda Kongl. Bibliolheket tillställde. Instämmande i Kongl.
Veto skulle binda eller försvaga Högste Domstolens oberoende; ty detta är tillräckligen tryggad t genom hvarje Domares ovilkorliga rättighet och pligt att, efter bästa förstånd och samvete, på de speciela fallen tillämpa den gällande, änskönt oförklarade, Lagens mening. För öfrigt lärer, medelst Rikets Ständers till äfventyrs ogillande be - Constit. Vists Memorial N:o 5o. 9 slut, Konungens värdighet destomindre nedsättas, som Hans bifall till Lagförklaringen lemnades blott provisoriskt, under tyst förbehåll af hennes formliga behandling, och Konungen rimligtvis ej bör anses förnärmad af atlributioner, dem Han, i constitutionel väg, Sjelf velat sig tillegna. Snarare förnärmas Konungavärdigheten af det principvldriga resultat, att Konungen, hvars röster i Lagförklaringsfrågor ovägerligen måste beräknas, kan af Högste Domstolen ölverröstas i mål, innefattande, ej lagskipning, men lagstiftning. Den Grundlagstolkning, som andra punkten innebär, tyckes väl naturligen följa af sakens beskaffenhet och af jernlörelsen med senare perioden i 88 J. Regerings-Formen, helst, under Rikets Ständers sammanvaro, ingen annan eger bekläda Deras kall; och såsom föremål för en isolerad Grundlagsändring, vore den onekligen mindre behöflig. Men då förtydligandet här framstår i sammanhang med ett större ändringsförslag, bidrager sådant utan tvifvel till det helas fullständighet. Vidkommande dernäst den i o:dje punkten antydda utsträckning af Högste Domstolens Lagförklarings-rätt, inser ej Utskottet , huru frågornas omedelbara väckande inom io Constit. Uisk:s. Memorial N:o 5o. Högste Domstolen skulle, såsom 1823 års Constitutions-Utskoit förment, alstra missbruk och farhågor. Högste Domstolen förblefve, i bagge fallen, proponent; och lätt funne man, på en omväg, organer lör tillvägabringandet af lörfrågningar , i händelse .Lagförklaringen önskades såsom nyttig och nödvändig.
Hon var född 1810 och hade allt sedan 1840, med undantag af ett hälft års frånvaro — alltså omkring 54 år — troget tjänat samma familj, af hviiken hon varit s o m medlem. Hon skötte plikttroget sin tjänst till för ett par år sedan, då krafterna började tryta och sjukdom bröt den gamlas verksamhet. Den gamla erhöll under denna tid ett rundligt underhåll af den familj hon så troget tjänat. * Om konstnärsfesterna i Industripalatset i dag och de båda följande dagarne påminna vi ännu en gåpg. De lofva att varda synnerligen lysande o c h intressanta. Den gamla i lånbiblioteket. Fröken Johanna Söderberg, den bekanta innehafvarinnan af C. Kihlbergs lånbibliotek och bokhandel i basaren vid Södermalmstorg i Stockholm, fyllde förra veckan 81 år. Ännu sköter den gamla, frisk och kry, utan biträde sin ganska omfattande rö- relse. * I dessa influensatider vilja vi särskildt framhålla en af läkare och tacksamma patienter lifligt rekommenderad artikel, C. B. Evers &amp; C:os maltextraktöl, som besitter synnerligen välgörande egenskaper för rekonvalescenter efter förkylningar. Teater och musik. Kungl. operan har återupptagit Bellinis opera » Norma », hviiken ej gifvits härstädes under de senaste sju åren. Utom det att denna opera utan all gensägelse är den tidigt bortgångne kompositörens bästa skapelse och s o m sådan väl försvarar sin plats å repertoaren, är det så mycket naturligare, att den här upptages, då k. operascenen för titelpartiet äger en representant sådan som fru Östberg, en Norma till hviiken få operascener f. n. kunna uppvisa maken. Hela operan hålles uppe af hennes glänsande framställning af den druidiska prästinnan, och om man än i vokalt hänseende är van att få det bästa af fru Östbergs utmärkta sångkonst, så må vi dock bekänna, att hon vid denna reprispremiére öfverträffade sig själf. Men en sådan Norma fordrar ock en lika god Adalgisa, o m man ej skall tvingas att göra jämförelser. I duetterna äro dessa båda sångpartier så närbesläktade och likartade, att en dylik jämförelse erbjuder sig så godt s o m af sig själf.
Ad. skulle hamila välbetänkt om de återremitterade denna fråga på sätt liera talare här hafva yrkat lill Riddarh.-Utsk. med förständigande till Utsk. att inkomma med ett förslag, som innehåller något mera än detta, hvilket. innehåller platt ingenting, emedan det godkänner en åtgärd som Direkt, skulle hafva gjort, men icke gjort. Gr. Mörneri Jag har begärt ordet endast i anledn. af Gr. Lagerbjelkes mot mig gjorda anmärkn. Jag får fästa uppmärksamheten derpå att från Riddarh.-Utsk., såsom Ståndets enskilla Utsk., utlåtanden, serdeles hvad Direktins berättelse angår höra innefatta omdömen i allmänhet öfver Direktins åtgärder och att man i ett sådant utlåtande hör kunna tillkännagifva sin afsigt att i sinom tid framställa något förslag, som då kan bifallas eller förkastas. Jag skulle således tro att Riddarh.-Utsk. under godkännande af Direktins tillgörande, kunnat och bordt yttra den åsigt som sista mom. innehåller, och att R. o. Ad. dervid kan låta hero, hvadan jag icke ser något hinder att bifalla Utskis Utlåt, i dess helhet. Frih. Sprengtporten, Jak. YVilh.i Utan att ega någon djupare insigt i byggnadskonsten och varande för öfrigt fullkorn' ligt obekant med Riddarhusets byggnadssätt, föreställer jag mig likväl, att, om så stora reparationer såsom t. ex. grundens förbättrande genom pålning, skulle ega rum, så kan detta knappast ske, utan att medföra ett stort inflytande på de nödiga reparationerna äfven invändigt. Det vore således lämpligast att håde det ena och 3!)6 Fe bi nar i. andra skedde i ett sammanhang. Jag tror icke alt denna byggnads architeclur lider något deraf att matt i sammanhang härmed åvägabragte beqvämlighetcr tillika med så stort utrymme sorn möjligen kunde erhållas.