Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Deremot yttrade jag då detsamma som nu, att åklagarernagten bör lyda under .Just.ministerium, fastän Just.rninistern derföre icke sjelf borde utföra aetoraterna; men borttager man Just.ministerns attribution af högste domare, tror jag, att man bör gifva honom tillsyn öfver domarecorpsen. Hr von Troil: Alla tyckas derom vara öfverens, att Just.cancellefsbefattningen icke bör tillhöra någon departementschef, men att deremot den person, som får sig en sådan befattning uppdragen, bör lyda under något departement. Frågan är dä: under hvilket? Och då Just.cancelleren vöre skyldig att verkställa befallningar af hvilken departementschef sorn helst, synes det ock vara likgiltigt, under hvilket departement han särskildt placeras. Tvenne synas dock vara dertill isynnerhet lämpliga, antingen Just.departementet eller det för den allm. ordningen. För min del skulle jag vilja föredraga det sistnämnda; men om fördelarna äro större vid att uti ifrågavar. hänseende bestämma Just.departementet, komme sådant troligen att ske, utan att något särskildt derom förordnas i grundlagarna, och det är detta jag åsyftar. Hr vou Hartmansdorff: Förhållandet blefve verkligen sådant, som Hr v. Troil uppgifvit, att nemi. hvar och en af departementscheferna komme att anlita de allmänna åklagarne, på samma sätt som hvar och en af statsseereterarne nu vänder sig till landshöfdingarna. Likasom dessa likväl nu anses närmast lyda under Kammarexpeditionen, på hvars föredragning de tillsättas och afskedas, samt äfven skulle framdeles närmast lyda under ett visst departement, likaså böra jemväl de allmänna åklagarne hafva en viss chef, hvilken jag anser lämpligast böra vara chefen för Just.departementet. Jag anhåller således om propos. till R. o. Ad. att antaga denna mening såsom Ståndets gemensamma tanka. De, som icke dela den, kunna i contrapropos:n införa deras mening. Hr Lefre'n:
Detta ändamål skall vinnas, i händelse R. St. ingå till K. M. med nnderd. anhållan om tillsättande af en comité'af sakkunnige, oväldige, och i saken ointresserade män, som uppgöra förslag till en ändamålsenlig nationalrepresentation. Förrän eli sådant förslag kommer ifrån Regeringen eller från en comité', som, p"i salt nämndi är, består af sakkunnige män, föhr tror jag icke all något förslag kai) tillvägabringa;, som varder först af Ständerna oell sedan nf Konungen anlaget. Jag anhåller således, all, med afslag å Ulskts, endast genom en rösts pluralitet, tillkomna betänk., R. o. Ad. måtte instämma i den reservation, sorn Ur Aminoff vidfogat betänk., och uti hvilken flere ledamöter inom Ulsk. sig förenat. Denna reservation upptager grundligen de skäl, som böra utgöra ett stöd för 1\. St:s skrifvelse, äfvensom conclusionen i densamma är så bestämd, alt R. St. deruti, utan alt på något sätt träda förstärkta Coust.Ulskrs förslag för nära, endast skulle anmäla behofvet att få ytterligare upplysningar meddelade, till stöd för det beslut båda statsmakterna i en framtid skola i ämnet fatta. Hr af Dalström, Gustaf Jacob: Man kan med skäl säga, att representationsfrågan, denna för Svenska nationen högst vigtiga angelägenhet, redan från riksdagens början vissle sitt öde. Det tyckes, efter mitt förmenande, som frågan fallit i händerna, dels på män, hvilka lefva i thcorierna, och dels på sådana, som vilja göra gällande deras egna sjelfkära författareåsigter. Det synes mig derföre, att frågan från början icke blifvit upptagen såsom den bort, icke med den opartiskhet, som R. St. kunnat hafva rätt att vänta.
Dec. 9Z7- — Se widare härom Mars 97g. 975c Skogsbuvhällningev/ allmänna» Lecrytcring till uppfyllande af vacancer sä wid Cavalleriet som Infanteriet och Bätsmanshället, omunderdänig anhållan hos Konglu Ma>j:t art densamma genast mä inställas, Sept. 78b. Redomisning, angäende," för allmänna medlens förwaltning sedan i«oo ärs Riksdag, Jun. zgi. 4;6. Iul. n§» — 126. igg. 166. Dec. -oz. — Stats-Utstottcts utlätandc, rörande sättet att densamma werkställa, Aug. 8l5- roog. 1004. n;9. Sept. 22g. — Stats-Utsiottets anmälan om Ständens siiljaktiga beslut deröfwer rc., Gct. (4202.) . 424a. 4Z25. 4g47- t^tov. 298. — Expeditions-Utstottets anmälan att twä Ständ stadnat emot twä uti deras härom fattade beslut, Aebr. ZH. 900. Apc. 628. 72Z. 827. — Stats-Utskottets "anmälan om den i anledning deraf sörctagne omröstning af det förstärkta StatsUtstottet, Mars goll. Apr. b6z. 748. 862. — erp!>:'Mars 109g. Se Ltrigv-redogörelse. '^ .s'': 7'.' c" Refning och Skattläggning, om en allmän ä all jord öfwer hela Nirot, Jul. ;7. — 4;. 91. 94. ng. Ian. ?bb. Mars 124g. Regerings-Formen, H. K. H. Riksföreständarens fvrr klarande i anledning af irriga rykten om afsigt att ^ genom surpris? och utan öfwerläggning päls,ra Riksens Ständer en r»st, Maji 45. Hans Kongl. .Register.
ProtocollsUtdrag af den 16 dennes, af innehåll, att BorgareStåndet bifallit StatsUtskottets nyssnämnde Utlåtande, samt inbjudit de öfrige RiksStånden, att i samma beslut deltaga. Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMar skalken hemställde, oni Ridderskapet och Adeln behagade förblifva vid dess i detta ämne förut fattade beslut. Ropades Nej. Hvarefter Hans Excellence gjorde proposition till gillande af StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande. Bifölls. Föredrogs å nyo Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 24 sistlidne Octo - Ben i8 November f. m. 99 her under N:o 164 afgifne, och den 2 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 131 förut meddeldte Betänkande, angående väckt fråga oni undnnrödjande af hinder för enskilte Theatrars inrättande i Stockholm och Rikets öfrige Städer. Herr von Hartmansdorff j August: Jag anhåller att få veta, huru de andra RiksSlånden afgjort detta Utlåtande. Undertecknad Riddarhus-Secr eter are: De andra trenne Stånden hafva bifallit detsamma. Friherre Cederström_, Jacob: Jag får fråga Herr RiddarhusSecreteraren, om icke RorgareSlåndels bifall är åtföljdt af något vilkor. Undertecknad Riddarhus - Secreterare: Enligt den oflicieia uppgift, som från BorgareStåudels Cancellie erhållits, har BorgareStåndet bifallit Utlåtandet tyst och stilla. Friherre Royej Ludvig: Ridderskapet och Adeln har vanligtvis ej plägat taga föreskrifter af de andra Stånden. Ridderskapet och Adelil torde derföre äfven nu uttala sin egen opinion i ämnet; med ali aktning för de andra Ståndens beslut, tror jag att Riderskapets och Adelns omdöme i denna fråga icke bör anses för det minst upplysta. So It. j * IOO Den 18 November f. m.
Emot brofogdens förhållande i sin tjenst, hade ingen at påminna; äfvensom denne ej heller angaf några oringade svinkreatur. 3o. Ingen ibland sexmännen sökte afsked. Anmälte sig sockenskomakaren Eric Ersson, såsom den der ärnade flytta utur församlingen och nu följaktligen sökte avsked; hvilket vil-ligen bifölls. 5o. Bevilljade församlingen åt enkorna Ingrid Olsdotter i Davidstorp Äfvensom Stenqvists enka hos sold. Pihl skulle undfå 1 skålpund mjöl af fattig förrådet, i händelse vid Andersmässotiden något af det i fjol sammanskjutna mjölet vore öfver. 6o. Socknemannen Jonas Pehrsson i Nimtorp anmälte till församlingens behjertande den olyckliga belägenhet, uti hvilken hans svåger vargerings soldaten28) Anders Tubb (hvilken uti ena knäet svårt blesserad, hemkom i Julii månad) sig nu befinner; Och emedan Jonas Pehrsson vidare till-kännagaf, at Tubbs blessure ännu ej vore läkt, thy skulle man hos Lands Höfdinge-Embetet anhålla om hans intagande på lazarettet till bots sökande, om möjeligt är. Om verkställandet häraf lofvade undertecknad v. Pastor at besörja. Till skjutspänningar åt den, som skjutssar Tubb till Nyköping skulle utur fattigcassan lemnas 1 Rdr Banco. 7o. Anmälte Klockaren Hellberg, at till reparation å brunnen, hvilken kyrkobetjeningen och fattighjonen gemensamt nyttja, fordrales några lass sten och öhr; Och skulle framskaffandet deraf ske utaf dem, hvilka stå i tour till utgörande af kör-dagsverken till kyrkan. Efterfrågade Anders Ersson i Gribäcken, hvad utslag hade fällts å den i 10 § af socknestämmo protocollet för r. 13 Maij detta år nämnde ansökning om underhåll af hospitals-medlen för sold. Berggrens barn? hvartill ordföranden svarade at något sådant ej ännu ankommit; och lofvade at genom förfrågan å lands-cancelliet, göra sig om saken underrättad.
l:sta punkten, ang:de Bergs-collegium. Hr F åhl-seus, Olof Immanuel: Såsom betänk, uplyser, aflat K. M. vid sisth riksdag nåd. propos. om förändrad organisation af Bergs-colhni. Enl. de hufvudgrunder, som i min tanka böra Den 24 April. 71 gälla för alla dylika organisationer, afsåg förslaget i första rummet att åt förvaltningen bereda största möjliga enkelhet och kraft, dels genom ett behörigt afvägande af tjensternas förhållande lill hvarandra, dels genom inskränkning af dessas antal derhän, att innehafvarne blefve fullt sysselsatte men ock derför skäligen vedergällde. Besparing afsågs, och jag tror med rätta, endast för sä vidt den kunde förenas med upnäendet af dessa vilkor. Ehuru R. St. tillförene uttalat deras önskningar om åtgärder till central-embetsverkens reorganiserande vann förslaget icke deras bifall. Emedlertid och innan en förändring hunnit, hvad Bergs-colhm angår, bringas i verket, har en och annan ledig tjenst inom colhm förblifvit o tillsatt, med hänsigt att underlätta den til lämnade regleringen. Af denna omständighet har StatsUtsk. hemtat anledn. alt föreslå en nedsättning i statsanslaget med 3,504 r:dr motsvarande presidentslönen. Mig synes det vara en alldeles bakvänd ordning att först bestämma summan af löneanslagen och sedermera tillse huru organisationen derefter kan inskränkas. Om ändamålet med en förbättrad organisation kan vinnas endast genom indragning af en eller annan tjenst, ■—• hvilket ingalunda kan tagas för afgjordt, — så är det icke derföre gifvet, att just de tjenster, som f. n. äro lediga, lämpa sig bäst lill en sådan indragning. Det blifver då nödigt att invänta andra ledigheter; men under tiden kunna icke löneanslagen för de lediga tjensterna umbäras.
Del är således icke blott Staten, som, vid det nya systemets införande, får med sina tillgångar betala lärpenningar, 238 i Den 2S April. utan det är äfven fångarne sjelfva, sorn med förståndet, om ej med lifvet, få plikta för misstagen. Det kunde således hända att sjelfva brottslingarne, om hvilka man är så öm, blefve offer för försöken. Om så är, kommer jag åter till påståendet, alt det vöre bättre göra sina rön i mindre scala. Annu återstår en bufvudafdelning af ämnet, nemi. domrarnes godtycke. Innan jag sjelf inlåter mig i några betraktelser deröfver, anhåller jag, att R. o. Ad. ville höra hvad en särdeles lagfaren man, llr Kammarrådet Theorell, säger derom enl. sid. 80 uti reservationerna vid comiléens lagförslag. Jag anhåller, att en Ridd.cancellist malte få uppläsa den delen af reservationen, medan jag hvilar mig något. I anledning häraf upplästes ur den åberopade reservationen följande: ”En lagstiftning, som med flit mångdubblar användandet af obestämda och alternativa straff, beträder således en rakt motsatt bana mot den, hon borde gå, arbetar på en ändamålsvidrig, i st. f. en ändamålsenlig utbildning af lagen; och^.denna omvändning af dess riktning är i mina ögon af så fiirderflig verkan, att jag redan deri skulle finna ett fullgilltigl, skäl att framför en sådan lagstiftning bibehålla en redan be O O fintlig, om än för öfrigt vida underlägsen, men som vore vänd i den motsatta riktningen, eller åtminstone ännu hunnit vida mindre långt i den tillbakagående.” — ”De fördelar, man väntar af latitudssystemet, måste beslå deruti, att straffen må kunna lämpas efter brottens mångfaldiga nuanser med vida större noggranbet, än lagens bokstaf någonsin kan komma alt innehålla. Om det endast är på detta sätt, som man kan draga full fördel af goda domares beprisade företräde framför god lag; så gäller det viii ock att göra sig reda för vigten af en sådan fördel, och de villkor, hvarunder den kan verkliggöras.
Johan [bomärke] Grund Carl [bomärke] Andersson i Österåsen i Svedje. Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll hållet i allmänn sockenstämma med Häggenås socken den 24 julii 1831. § 1. Den på förra året började öfverenskommelsen om pastoraliernes utgörande under nuvarande pastors tid, hvilken för åtskilliga orsaker ej då blef fullkomligt afgjord, bestämdes nu och till alla delar lika med hvad Liths och Kyrkås socknemän ingått uti, afgjordes och underskrefs. § 2. En af kyrkovärderne, Jon Johansson i Lungre, på egne och åtskillige andre Kyrkåsboers vegnar till Konungens resp. befallningshafvande ingifven förnyad ansökning att genom bemälte auctoritets åtgärd af Häggenås socken utbekomma ersättningen, stor 26 r.d:r b:co utom räntor och lagsökningskostnad för det år 1826 till Östersunds-brons reparation för Häggenås socken af de lagsökande lefvereradt virke, upplästes nu jämte derå teknad communications resolution, och beslöto socknemännen att hos herr krono-befallningsmannen E. Dalén anhålla, det han måtte till resp. landshöfvdinge-embetet ingifva socknens svaromål i denna saken. Datum ut supra. In fidem N. Feltström. Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Häggenås sockenstuga den 4 september 1831. S. D. Till underdånigt följe af Kongl Maj:ts nådiga kungörelse af den 9 sistl. julii om hvad iagttagas bör, i händelse farsoten cholera skulle inom riket yppas, utsågos och valdes till ledamöter i sundhets nämnden följande, nemligen:
Fyra procent årlig ränta och återstoden utgör kapitalafbetalning. Skulle det förfallna inbetalningsbeloppet icke varda i föreskrifven ordning erlagdt, bör derför utgöras Sex procent årlig ränta, till dess samma belopp vederbörligen inbetalas. § 81. Å det under sistförflutna riksdag för byggandet af en jernväg från hamnen vid Köping till Uttersberg med grenbana till sjön Lillsoan anvisade lån å Femhundratusen StatsUtskottets Memorial J\s 125. 39 R:dr, hvaraf under år 1864 lyftats hälften eller 250,000 R:dr och under år 1865 en lika summa, skall, sedan lånet fått räntefritt innehafvas i Två år, derefter å lånebeloppet inom hvarje års slut, räknadt från lyftningsdagen, årligen inbetalas Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 24 JulL isöt närvarande tidpunkt, och till bestyrkande hväc«s af åberopas Kongl. Maj.'ts den 6 sistl. MärS till Riksens Ständer afgifna berättelse, om hvad sedan sista Riksdag t Rikets Styrelse sig tilldragit; samt första häftet af Kongl.
" Ja, jag gör väl det ", svarade Martinson tämligen torrt. " Ja, SA, få vi ta ' ett rörande farväl der då. " ' Ja, vi fil det. " Martinson var så indignerad öfver hans uppträdande, att ej ens hon hade en tår för honom. Han uppfattade klart hennes misstämning och njöt deraf. " Älskad på gatan, hatad i hemmet ", sade han och slank ut genom dörren. Agda hade knappt flyttat sig från sin plats vid fönstret. Hon stod qvar der, dit han gick förbi. Han såg henne och knackade p&amp; r ii t an. " Lycka till! " ropade han. " Till hvad? " " Att bli af med mig. Präktig affär! ' Hon log spotskt. Hade han lust att inbilla sig, att det var för att blifva af med honom, som hon lät honom resa, så hvarför inte? Men som hon nyss sade gamla Martinson, det var den enda räddningen för honom själf; nien hur skulle han kunna begripa det! * * * Det var på qvällen den dag Harald rest. I Agdas rum innanför butikeri firades den bortfarnes minne med en splendid tillställning. Gamla Martinson var visserligen den enda gästen, men hon njöt så mycket mera af vinet, frukten, tårtorna och konfekten. Hon satt alldeles tyst, åt och drack och strålade af belåtenhet. Agda Törne rörde hvarken vinet eller sötsakerna. Hon halflåg i sin mors gamla länstol, höll fötterna på en annan stol och händerna bakom hufvudet. Hon tog sig präktigt ut och var själfsvåldigt yster och uppsluppen. Hon pratade oupphörligt om sina framtidsplaner och om sig själf. Gamla Martinson hörde p l henne med en beundrande min. ' Ser du, Martinson, det är ju ej så mycket att vara hattsömmerska, men om man är ärelysten och har pengar - och nu när Harald är borta, får jag snart godt, riktigt godt om pengar - så kan man ändå förmå stora ting. Till en början utvidga vi nu affären här, du, 119 och flytta från vår gamla ruskiga butik till den nya i Lundbergska huset vid torget. Har du sett den butiken, Martinson?
Sill krossan^g af »lia skadliga eller onyttiga bppd LtgUtskottets Bttänkanäcn? fcl» Dti samhållsinrättningen j men må det forlåtas mig, om jag icke anser, såsom en allmin yttring af tids* andan, det högljudda klander af SkråOrdningsr och HandtverksReglementen, som tinder den sistförflut* na tid, af åtskilliga, blifvit för allmänheten framstlldf. Det är ru ungefär leo år sedan ett lika beskaffadt språk fördes vid den Svenska Riksdagen ; SkråOrdningen var då blott 3 å 4 år gammal, mea redan hade han fått mägtiga ovänner ibland dem, som i allmänhet icke voro älskare af någon ord* ning. Ett starkt parti sökte genomdrifva dess störtande: detta parti segrade och Frimästarskapen inrättades. Men ifrån den Riksdag, då dessi fingo den största möjliga utsträckning, eller dea af 172.7, hanno ej val fyra år förflyta, förr In Riksens Ständer, med erfarenhetens dyrköpta låror, oc.h sedan Handtverkerierna blifvit allt trier och mer försämrade, funno sig nödsakade, att hos Regeringen anhålla, om Frimästerskapers upphåfvande och SkråOrdningens återsärtande i full gällande kraft. Hvad som en gång håndt, kan än ytterligare hända; och en af förhastande för vida sträckt eftergifvenhet för vidt utseende projecter, kan möjligtvis år 1S23, ådraga det allmänna lika stora olägenhet! r, som de åtgärder, hvilka år 1723 vid* togos. Af de Hufvudgrunder, Utskottens Rered* ning nu uppgifvit, finner jag isynnerhet tvänne . som böra med mera uppmärksamhet åu de öfriga be» Jragtas och öfvervågasj nemligen om Handtverks - i,n. LagUtskottets Betänkandes. Ämbetenas afskaffande, och BorgareSocieteters inrättande i deras ställe, samt om den öfverallt nedsatta, nästan efterskänkta lärotiden för blifvande Handtverkslarlingar och Gesäller. Så länge
Nu tror man, att alla svårigheter i detta fall skulle un danrödjas, om Tumba bruk äfven blir egare af detta hemman; hvilket synes mig likväl vara underkastadt något tvifvelsmål. Om mjölqvarnen är alldeles oumbärlig för orten och skall till dess behof bibehållas med sä många par stenar, för hvilka den är skattlagd, så lärer den val icke blifva mindre oumbärlig för orten eller det här omförmälda förhållandet upphöra derföre att Tumba bruk blifver egare af det hemman, hvarpå qvarnen är belägen. Tvisten om qvarnverkets drifvande äfven under knappare vatten-tillgång synes icke heller derigenom vara afgjord. Och om så är, förlorar det enda hufvudsakliga skälet för den tillstyrkta åtgärden sin vigt. Frågan om den kostsamma ka - Banko-Utskottets Memorial JM S3. 7 nal-grafven för qvarnens skull kan äfven sedermera återkomma och man har ingenting hufvudsakligt vunnit för det åsyftade ändamålet. Men en annan betänklighet synes ock vara förenad med det föreslagna utbytet af ifrågavarande krono-hemman, hvilket väl kommer att erfordra långvariga undersökningar och manga omvägar, äfvensom icke obetydliga kostnader å Bankens sida, om det någonsin skall kunna genomföras. Lagmans-bostället Näsby, 1| mantal, är nu ledigt att utarrendera på 30 år för Kronans räkning. Tumba JVs 2 är komministers-boställe och utgör ? mantal, deraf räntan af ? är Komministern anslagen och af £ mantal Kronan behållen. Om Tumba bruk blifver egare deraf, skulle väi hela räntan för hemmanet naturligtvis utgå till Kronan, åtminstone till dess bruket kunde få detsamma skatteköpt. Af Lagmans-bostället Näsby skulle en del, motsvarande Tumba JY2 2, blifva komministers-boställe och för den öfriga delen af Näsby skulle väl räntan tillfalla Kronan.
Ständers Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts Ui - l\ :de Sami. 5 B a n d. 54 870 S ta l s-U t s k o 11 e t s Betänkande n. låtande, i anledning af äterremissen utaf sistnämnde Utskotts, under N:o 172, afgifne Betänkande, rörande nedsättning af Lotsoeh Båkafgifterne för Ångfartyg i allmänhet samt andre, Inrikes orter emellan, seglande fartyg, under Sex fot djupgående. Utaf Hög] oflige Ridderskapet och Adeln samt Välloflige Borgare-Ståndet har Ekonomi-Utskottets ofvanberörde Betänkande Blifvit återremiltera.dt med anmodan derjemte ifrån liögloflige Ridderskapet och Adeln, att, enär förevarande fråga innefattade förslag lill minskning af en Bland Stats-Verkets inkomster; Ekonomi-Utskottet vid ärendets förnyade Bandläggning, måtte med Stats-Utskottet sammanträda samt gemensamt med nämnde Utskott utlåtande afgifva. I följd häraf hafva nu Statsoch Ekonomi-Utskotten gemensamt till prof - S t a t s - U t s k o 11 e t s E e t ii 11k a n d c n. 8^ i liing företagit de i timnet gjorde anmärkningar, hvilke finnas liufvudsakligsn vara riglade dels emot ärendets behandling såsom öns k nili "smål af Ekonomi-Utskottet ensamt, dels ock emot den för Svenska Ångfartyg tillstyrkte befrielse från Lotsoch Båkafgifter. Hvarförutan någre Ledamöter talat för en lindring i dessa avgifter fastän stadgad på andra grunder, än de Utskottet föreslagit.
I detta ändamål har Herr Prosten Backman föreslagit Stadgande af nesliga straff för fylleri och ^ sträng uppsigt å Krog arna, hvilkas antal i EfSVi och Ekon. Utsk. Betänkanden, filg möjligaste måtto borde inskränkas, och Herr Professorn Agardh yrkat, att så väl Krogarna, som ännu mera Källare, der utländska drycker och Likörer till salu hållas, borde försvinna. Men med afseende på nyttan och nödvändigheten deraf, att ett någorlunda jemnt gpannemålspris inom Riket befordras, föreslår Herr Professorn, att SpannemålsDireCtionen genom en bestämdare organisation och större utvidgning må försättas i tillfälle att åstadkomma den välgörande verkan på Jordbruket, som bör vata dess egentliga och hufvudsakliga syftemål, 14:0, 15:0, 16:0, 17:0, 18:0, 19:0. Dels Uti Memorialer, dels och uti Anföranden till Protocollet hafva utaf VäUofl, BorgareStåndets Herrar Ledamöter följande yttranden i frågan om det reglementariska vid Bränvinsbränningen blifvit afgifna, nämligen af Herran Forssell och Nyberg, hvilka gemensamt yrkat, att Bränvinsbränningen icke borde få med större än 50 kannors Panna verkställas, men Herr Nyberg serskildt, att KronoBrännerierna måtte försvinna, och Bränningsrättigheten förblifva lika i Städerna sorn på Landet, deruti Pierr Thunell ock instämt; af Herr Eckhoff hufvudsakligast, att han forsin del ansåge till Landets väl bidragande, om Transport af Bränvin från en Province till en annan förbjödes; eif Herr Arfvidson, att något förnyande af Riksens Höglofl. Ständers stadgande i afseende på utöfningen eller inställandet af Bränvinsbränningen icke vora af nöden, utan. endast, att i följd af dessa S2» Besv. och Ekon. Utsk. Betänkande». stadganden, en underdånig anhållan om inställning på längre eller kortare tid, då Landets gagn sådant kräfde, borde till Kongl. Maj:t framföras: af Herr Lindberg, J.