Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På dessa och de af Kr Rääf anförda grunder, hemställer jag om en lindring i skatten af omkring 33,000 r:dr om året bör lemnäs, hvilken summa naturligtvis skulle drabba rikets öfriga skattskyldiga innevånare. För min del anser jag det orättvist och yrkar bifall till betänk. Hr Rosenblad: I mitt patetiska anförande måtte jag icke hafva varit nog lycklig att utreda hvad jag hufvudsakligen önskat utreda, nemi. att i händelse man underkastade grufdriften fortfarande en sä dryg afgift, som hvart f0:de Ska, skulle den största delen af den ännu qvarvarande maimiillgången icke kunna bära en så dryg skatt, ty i sådant fall hade icke Gr. Gyldenstolpe kunnat yrka den sats, att för grufvedriftens omfång och varaktighet vore likgiltigt om hvart 10:de eller 30:de Sk# erlades i skatt. När nu, enligt hvad en talare här uppgifvit och hvilket jag icke vill molsäga, den ifrågavar. eflergiften utgör 56,000 r:dr, så kan det icke vara likgiltigt om bolaget erlägger hvart 10:de eller 30:de Sk#. Det kan visserligen vara en möjlighet, att grufvan kan under en viss lid bearbetas med bibehållande af den uuvar. skatten, men det är ock en möjlighet, att under en annan lid sådant icke kan ske, åtminstone icke med någon fördel. Afslä R. St. nu den Di'ii 10 Februari e. m. 553 sökta eftergiften, sä synes mig, som borde de öfrige kopparverken i riket, hvilka åtnjutit nedsättning i skatten, utgöra den högre af giften af hvart 10:de Skw. Hvad äler angår den utredning, jag -ansett Utsk. bordt lemna, nemi. huruvida den nuvar. skatten kan hafva något inflytande pä grufvans framlid, sä är ostridigt, att någon undersökning i dilta hänseende icke blifvit i Utsk:s betänk, ens omnämd.
Så är t. ex. förhållandet med det konto, som benämnes Lifgardet till häst, hvilket endast innefattar redogörelse för det å 4:de hufyudtiteln uppförda anslag till nämnde regemente, ehuru utgifter till ganska betydliga belopp för regementets behof utanordnats från åtskilliga andra anslag, nemligen: »försvarsverket till lands i allmänhet», »kavalleri-och artilleri-hästars remontering och skoning», »fouragering af artilleriets och värfvade kavalleriets hästar», »extra utgifter» samt »fjerde hufvudtitelns besparingar». Beloppen af de utgifter, som från dessa anslag utgått för »Lifgardet till häst», synas dock icke uti hufvudbokens konti för samma anslag, enär utgifterna derå icke äro i någon mån specificerade utan vanligen sammanförda under en enda gemensam rubrik, såsom: »anordnadt för motstående behof», »anordriadt enligt sammandrag», o. s. v. Hufvudboken lemnar således icke kännedom om samtliga utgifterna för meranämnde regemente, utan måste man, för att vinna en sådan, genomgå en betydlig del af de vidlyftiga verifikations-handlingar, som åtfölja Kollegii räkenskaper. Ena - §• 1* § 2. I iiilaga Litt. C. lili års itevisionstoerältelse angående Slats-verket, sid. Slebet. Balans från föregående år: Uppbörd: Riksstatens 4:de hufvudtitel • . Extra stats-anslag till försvarsverket Krutoch salpeter-försäljnings-medel En-per-mille-fonden Malmö ridhusbyggnads-fond Trosspassevolans-fonden Förenade mötespassevolans-fonderna Norrbottens Hästjägare-sqvadronsfond Volontärvakans-medels-fonden • • Wadstena krigsmanshus-kassa Militie-boställs-kassan Invalidhus-fonden Afföres till redovisning inom linien: Wadstena krigsmanshus-kassa Militie-boställs-kassan Balans till påföljande är: Skulder: Riksstatens 4:de hufvudtitel Extra stats-anslag till försvars-verket Krutoch salpeter-försäljnings-medel Trosspassevolans-fonden Förenade mötespassevolans-fonderna .
N:o 5, ang:de äterlemnande af Hr Contraclsprosten Tbudéns motion om portofrihet för contractsprostarnes och pastorernes skrifvelse!’ i embetsärenden. från Banco-Utskottet: N:o 3, med äterlemnande af Hr J. Bobergs motion, ang:de skyldighet för privatbankerne att hälla invexlingscontor i Piteä stad. N:o 4, öfver Kyrkoherden C. M. Lithners ansökning om eftergift af öfverränta för åtskilliga discontlän. N:o 5, i anledn. af gjordt accordsanbud, till liqvid af ett utaf numera atlidne Grosshandlaren P. Joh:son Hegardt hos bancodiseonten upptaget lån. N:o 6, i anledn. af sterbhusdelägarnes efter aflidne frälseinspectoren Pehr Törnqvist ansökning, att åtskilliga å daler kopparmynt utgifna sedlar mätte fä i banken inlösas. från Lag-Utskottet: N:o 4, om arfvode för ökad cancellipersonal. från Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: N:o 3, i anledn. af väckta motioner, ang:de indelta räntors förvandling till penningar. N:o 4, i anledn. af väckt motion om rättighet för en del räntegifvare på Gottland att med penningar få lösa ränlepersedlarne. N:o 5, i anledn. af väckt motion om upphörande af bruket att utkasta kröningspenningar. Slutligen upplästes följande af Hr Rosenstjerna, Nils, inlemnade motion: Sedan det från förra riksdagen hvilande förslag till vallag blifvit förkastadt, så vägar jag, med den rätt 56 § Riksd.Ordn. mig tillägger, vördsamt föreslå, att It. o. Ad., i enlighet med dess vid nämnde riksmöte yttrade gemensamma tanke, genom valda ledamöter hädanefter representeras.
Sålunda sträfvar klanderlusten, brådstörtande, att nedrifva, utan föresedda ämnen lill en måhända planlös nybyggnad. Utbildnings-omsorgen deremot synar betänksamt bristerna, granskar med stränghet Fojrbättrings-utkastet och samlar med urskillning malerialierna till ombyggnader på den gamla, men befästade grunden. Constitutions-Utskottet, sorn ej kan fullständigt bedöma syftningen af de motioner, hvilka ej beledsagats af förslag till den önskade representations-förändringen, har emedlertid funnit yrkandet af allmänna val, såsom hufvudsahliga vilkoret för en förbättrad representation, vara i synnerhet föranledt af Ståndsfördelningens förmenta olägenheter och brister, dem man Consthutions-IJ:skatters Mern. N:o 35. 3 trott sig , röja, dels i flera folkclassers och interessens uteslutande från nationalförsamlingen^ dels i Piiksdagsförhandlingarnes tröga och osäkra gång, samt deras mindre bestämda och nöjaktiga resultat. Dessa omständigheter synas både tarfva och förtjena en närmare undersökning. Allmänna valens princip, egentligen densamma som Democratiens., endast med correctiyet af förmögenhetens inflytelse uppstäldt root populationens, har utan tvifvel hittills visat sig tillämplig, och, åtminstone för en början, innan jemnviglen emellan bägge krafterna försvunnit, oskadlig inom nya Stater, hvarest, såsom inom. frivilliga, genom contract bildade Jlolag, det närvarandes fordringar sättas högre än framtidens. Men denna princip, använd inom äldre Stater, hvilkas uppkomst och organisation gå längre tillbaka, förlorande sig i fornhäfdetna, och hvilkas lif således är icke blott rörlighet, utan ock varaktighet, står ej väl att förlika med det enkla och naturliga begreppet om Stat och Fädernesland, enligt hvilket begrepp Staten grundas på ett everldeligt, och Fäderneslandet på ett oflyttbart interesse. Följaktligen måste här antagas folkets egen‘idee om Slaten; och då måsle, äfven i Sverige, det fortgående national-interesset representeras, icke genom föränderliga individer, utan genom ständiga medborgare-classer. Hos oss kallas dessa medborgare-classer Riks-Slånd.
Men nu begaf det sig att Lena såg så lugn och glad ut, och – hvad tjufsaken angick – så fullkomligt oskyldig, som hon det verkligen kände sig, och som mamsell Sara, så fort hon såg henne och hörde henne tala derom, kunde svära på att hon det var, ty Lena – alldeles okunnig om alla misstankar på Gunnar och sig, talade om stölden så frimodigt och naturligt, beklagade i svassande ord «nådi-herrskapet» derför, men tillade smickrande, att det är godt när tocket ändå råkar de rika och ej de fattiga, och spådde att man snart skulle få rätt på tjufven, hvilken den sluga Lena, lika så väl som alla andra, kunde begripa, skulle vara rätt hemmastadd, och icke långt borta således. Detta allt hade hon minsann ej sagt, om saken varit det ringaste sjuk, tänkte mamsell Sara, och drog en lättande suck, långt mera ur hjertat än dem vi gifvit benämningen af hvardagssuckar. Men mamsell Sara kände deremot en verklig förnöjelse när Lena ändteligen, efter några få preludier, anförde sitt verkliga ärende, som var ingenting mer och ingen ting mindre än att bjuda sin syster Elin till kammarpiga, efter hon vid kyrkan hört att denna tjenst var ledig. – Jag ska’ riktigt uppriktigt säga mi’ goa’ mamsell Sara hur det är fatt – sade Lena, som när hon verkligen var god, och dertill tog sin slughet och förställning till hjelp, icke föreföll så motbjudande, och hade en särdeles förmåga att väl lägga sina ord.
Vill han ej begagna sig af denna utväg, bör han, senast inom Maji månads utgång, hos Styrelsen af Puksgälds-Contoiret skrifteligen uppgifva den inteckning, som han åstundar att få infria. Vid denna skrifteliga anmälan bifogas Borgen, som till vederhäftigheten pröfvas och godkännes af Styrelsen öfver Riksgälds-Contoiret, hvilken borgen innefattar o, vilkorlig förbindelse, att den intecknade summan skall, tillika med den till den i October det nästpåföljande året upplupne Räntan, varda inom nyssnämnde tid betald; och derest sådant försummas, ytterligare godtgöras Sex. procents Ränta intill dess betalningen skett, samt Lagsökningskostnaderne äfven ersättas. 13 §• Sedan af ir.komne anmälanden blifvit utrönt, hvilka intecknade Förskrifningar komma att infrias nästpåföljande året, förtecknas alia utelöpande Obligationer af högsta valeuren, och endast sädane, om summan af desse Obligationer med 50 procent öfverstiger beloppet af de till dödande reqvirerade förskrifningarne. Men skulle sådane Obligationer till erforderlig summa ej finnas utelöpande, tilläggas Obligationer af valeuren näst der - exxr, Statsoch Baneo-Utskottens Utlätandenl änder. — Man föreställer nig t. ex. att de till dödande reqvirerade Förskrifningarne utgöra 10,000 R:dr, och Obligationer till iooq R-.dr utelöpande till en summa af 15,000 R:dr, så sker lottning endast emellan desse Obliga» tioners Nummer; men skulle häruppå icke finnas erforderlig tillgång, täger man Obligationer på 500 R:dr,. alltid under förutsättning., att den reqvirerade summan kan jernnäs med de vaieurer som utlottas. 14 §. Under loppet af Julii månad å den dag* som uti Tidningarne kungöres, anstäiles. lottning emellan de Obligationer, som den 1 Oct tober nästpåföliande året skola infrias.. •—•. Hvarefter de utlottade Numrorne flere gånger uti Tidningarne införas. Närmare utveckling af Förslaget.
Ira mstä lidi förslag angående vilkoren och sättet för utdelandet af nämnde understöd, i händelse detsamma af Rikets Ständer blefve beviljadt. 1 afseende härå, har Utskottet väl, med antagande deraf, att inom Lappmai •ken coininunal-väsendet ej kan vara tillfyllest ordnadi, ej kunnat förbise, att ju för denna provins ett undantag uti den eljest allmänt tillämpade gruudsatts, alt staten ej bör nied directa anslag deltaga uti den hvarje serskild commun åliggande latlig-försörjiiingen, må kunna komma i fråga; men som saken torde i ord rå en närmare utredning af vederbörande embets-mvndigheter, innan serskilda åtgärder i afseende på fattigvården inom Lappmarkerne vidtagas, hvartill kommer att, viii betraktande af Lapparues nomadlif, hvarigenom den befolkning, som en tid af äret befinner sig inom det Svenska området, en annan lid åter kan uppehålla sig uti de nästgränsande Lappmarkerne, det understöd, hvilket kunde komma att i någon viss trakt inom det Svenska området meddelas, ofelbart skulle hafva till följd, att ett större antal Lappar dit samlades, och att äfven med mångdubbling af det utaf motionären ifrågasatte anslag, tillräckliga medel ej kunde beredas för att afhjelpa den måhända således, just genom detta först ifrågakomne anslag, allt mera lilivexande fattiga befolkningens behof; anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka Rikets Ständer att det äskade anslaget bevilja. Stockholm den 11 Maj 1840. STOCKHOL M, KCJtSTi UVSIVA BOKTRYCKERIET 1840. A - ■ - . Stats-Utskottets Utlåtande, N.o 114• 1 N:o 114. Ank. till Exp. Utsk. den 12 Maj, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af Herr ven Paykulls, C. S., motion om ersättning ät Rusthd/larne vid Kongl. Lif-Regementets Dragon-Corps för Recrutoch Remont-mötena. (tf. A>> Uti en ifrån Höglofl.
Konungen sanctionerade, genom Resolution den 15 Mars 1770? denna emellan Rikets Ständer och Interessenterne slutade förening, hvarefter de Verket behållne 5 och ett halft Hemman straxt löstes till Skatte; men det uti Donationsbrefvet utsatte vilkor af ersättning till Åboerne för röjsel och besittningsrätten stod fast såsom en skyldighet, förr än Åbo kunde drifvas. Vid förefallande dödsfall fick Verket anbud, att lösa arfvingarne från röjseln, och blef på detta sätt efter hand innehafvare af de flesta röjsel^ Den 2 9 Maji - 6?3 rätter, så väl bland skattlagde som oskattlagde lägenheter, hvilke genom denna omständighet sattes uti Interessenternes hand till lika ofta högre värde, än de i vanlig handel kunnat gälla. När således Kongl. Maj:t och Kronan under högtidligaste försäkran uppdragit skogen åt Verket, att den samma till föreskrifne behof nyttja, och Verket inköpt lägenheterna, hade väl Interessenterne så bestämd ägande rätt, att den icke kunde ens sättas i fråga, och som de derjemte hade löfte, att orubbade begagna den, på sätt Donationsbrefvet innehöll, kunde skattläggning icke eiler, utan deras eget begifvande, dem åläggas, och enär de ville underkasta sig den, var det välderas rätt, att icke deruti ingå, utan pä vissa å deras sida uppgiine vilkor. Redan före 1809 års Riksdag gjorde Interessenterne Konungen underdånigt anbud, atts då fyndigheten allt mera aftog i Silfvergrufvorne, och således ingen inkomst af Silfververket lör Kronan var att påräkna, afstå räntorne af de 5 och ett halft gamla Hemmanen, hvilka räntor varit Verket till understöd an-, slagne, att undergå skattläggning, och att ändock fortfara med ett anbefallt undersökningsarbete till utrönande, huruvida någon lönande Silfvermalmgång kunde i fältet finnas, emot förbehåll, att, utom inägorne, hvarje Hemman skulle få 2,400 tunneland ograderad jord till utrymme i skog, alla Hemmanets behof inberäknade.
Bland det, som helst borde beläggas med dryg Bevillning, är öfverdrifvit antal med boningsrum, hvilken luxe är af de mest skadliga, och förfärligt inrotat sig ho* alla folkclasser, hvarigenom hyrorna stigit så, att en Tjensteman nu mera aldrig kan få nödiga rum, till ett pris, som är lämpeligt till 584 Den 29 Maji. dess löne-förmoner, och till och med den fattigare i Städerne har deraf mycken känning; dessutom skola alla dessa rummen eldas, derigenom ödes mera ved än som vöre behöfligt, livariöre stofa summor utgå till Finland ärli. gen, och veden är i högt pris, till betydlig svårighet för den fattige, som nödvändigt skall hafva deraf, att värma sitt rum samt laga sin. jnat; äfvenledes höjer vedpriset, lifvets första nödvändighets artiklar} bröd och dricka. K.an intet consultation beläggas, bör öfverflöds-afgif. ten vara lämpad efter hvars och ens förhållande i Staten, till exempel det som är tadelvärdt öfverflöd hos Capellan, är det ej hos Biskoppen o. s, v. Åtminstone böra öfverflöds-afgifterne ej vara andra, än dem, som träffa Husbönderne, men icke deras tjenstefolk, för hvilka de ändå skola betala dem. Grefve Löwenhjelm måste jag motsäga, enligt den erfarenhet jag äger; ufpantningar ske ofta hos Ståndspersoner för deras utskylder, men deras numeraire skall nödvändigt blifva mindre, i förhållande till Ståndspersonernes inskränta antal, emot den arbetande Classens, hvilken sedan 1815 haft mindre utskylder än de föregående 15 åren från 1800; nu åtgå knappt 3 dagsverken att betala deras Kronoutskylder för året.
bote första gången från 50 lill 100. andra gången fran 100 lill 200 och sedermera hvarje gång från 200 till 400 R:dr B:ko. § G. A tal mot de förbrytelser, sorn i 5 § omtalas, nu\ cj ega rum. förrän de kyrkliga myndigheterna genom alla lämphga. för deras embets-verksamhet tillgängliga, medel, 20 La g-Vith iltrls Betänkande, '\:o 34. stikt tillrättavisa de felande och återställa ordningen inom församlingen, samt Honungens Juslitiw-li ansler derefter om i;talet furordnat. Ilar vid sammankomst, hvarom denna författning handlar, vilse farande tiira blifvit utspridd eller annat brott mot samhällets lagar förefallit gange då såsom särskildt stadgadt är.» Af Herr risker. »Inom Svenska kyrkan liar nian. synnerligast under de sednare åren, förnummit ropet om ett behof af det »ändliga lilvets friare verksamhet". Samtidigt härmed har det icke kunnat undgå en allmännare uppmärk-1 samhet, att lekmän i vårt Iand börjat iner och mer befatta sig med religionsföredrag. Ordet samvetstvång har mer och mindre öppet blifvit uttaladt. för att lids allmänheten ingjuta föreställningen, att ett sådant tvång verkligen funnes i Sverige. I samma män den friare ändliga verksamheten tilltagit, har ock försports en viss andelig oro, som småningom utbredt sig och tyckes vilja hota med utbrottet af en storin. Det i lagen qvarstående, nästan förgätna landsför visnings-straffet har i religionsmål åter blifvit tillämpad t. På detta sätt har ropet 0111 samvetstvång framkallat ropet om religions—förföljelse. De sä kallade iäsarne, sorn tagit våra religiösa angelägenheter om hand, hafva lyckats att fä en del af Presterskapet till bundsförvandt. Det till andligt svärmeri alltmer utbildade frihets-begreppet yrkar enständigt att få göra sig gällande. Den gamla kyrkans bestånd hotas. Man påyrkar att få en dissenter-lag. Man vill en eller flera kyrkor inom kyrkan eller åtminstone att få skrifva lagar för denna. Man vill andra läroböcker, andra ritualer.
Huru som helst var branden i Hotel Continental W6 natten mellan förliden fredag och lördag en af de märkligare och större i Stockholms centrala delar på senare tider, och då vår tecknare som åsyna vittne tog en skiss af densamma, ha vi ej velat undanhålla vår läsekrets hans. målande bild. Den fotografiska interiör af den stora festsalen efter branden, som vi låtit taga, torde ej heller sakna sitt intresse. # NÅGOT FESTLIGARE HUFVUDSTADSVY - * bjuda vi i vår afbildning från det flaggsmyckade Norrbro och Gustaf Adolfs torg på konungens 70- årsfödelsedag. En viss sordin låg visserligen öfver märkesdagens stämning med anledning af konungens sjukdom, men hufvudgatorna och torgen voro litet hvarsfädes smyckade i högtidsskrud, och de känslor, dagens betydelse ingaf, togo sig många vackra och äkta uttryck, vittnande hur högt konung Oscar är älskad af sin hufvudstad och hela sitt folk. J * TULL VÅR ÄRADE LÄSEKRETS rikta vi en vördsam uppmaning att ihågkomma sin tidning med insändande af fotografier och teckningar, som kunna vara af intresse för vår illustrationsafdelning. Alla hafda kostnader ersätta vi naturligtvis tacksammast. BRANDEN I HOTEL » Krisen är inne, » stod det, » föga hopp, men icke hopplöst. Kom icke. » Det surrade rundt i hans hufvud, och han kunde ej få någon mening af det. Han ertappade sig om en stund med att stå och räkna ordantalet. Tio ord utom adressen. Skulle man ej kunnat göra det kortare? Låt se! » Krisen är inne. » Ja, det kunde nu ej göras någonting åt. » Föga hopp, men icke hopplöst. » Hvarför icke lika gärna » utan hopp » i stället för allt detta. Vore icke det samma mening? Huru brukade det stå i tidningarna? » Föga hopp finnes om hans vederfående. » Och då kunde man vara säker på, att den det gällde dog. Och så stod det » kom icke ». Ack, alltid detta » kom icke ». Alltid så långt mellan dem — till och med nu. Han gick in i hennes rum och kastade sig på den soffa, där hon brukat hvila.
Det är alltid bättre, att uttrycka denna mening då inga farhågor för missbruk ega rum, än om man skulle införa den vid ett tillfälle då man visste att dylika farhågor förefinnes. Jag erkänner riktigheten af Hr Rääfs anmärkn. i öfrigt, men jag tror alt, om de uttryck, som lian föreslagit innefattades i Ståndets ålerremitterings-beslut, så skulle med detsamma sjelfva frågan vara afgjord. Det lärer Flr Gr. o. Landtm, ej kunna tillåta, och det är för deDskuld jag yrkat återremiss, på sätt, som skett. Denna återremiss är äfven behöflig, ej blott med afseende på denna punkt, utan fastmera måhända i hänseende till en efterföljande, som befinnes på sidan 9, der det heter: ”af enahanda skäl, som legat till grund för FJtsk:s uti ofvanberörde 2:dra punkt afgifna yttrande, i fråga om reservförrådets användande för beväringsmanskapets till lands beklädnad och utredning”. Det tyckes således att i denua punkt, endast åsyftades beväringsmanskapet till lands. Likväl förekommer något längre ned på samma sida och i sammanhang med denna inledning, ett förslag af följande innehåll: ”har Utsk. ansett sig böra hemställa, alt s/öbeväringens oundgängliga behof af beklädnadsmaterialier, äfvensom af remtyg, utredning och lälllagstrosseffekter må få fyllas genom anlitande af det för krigsbehof bildade reservförråd för beväringsmanskapet. Det ser således ut, såsom skulle hvad man uttagit för s/öbeväringen, ej komma att inberäknas i hvad som skulle ersättas af de 36,666^ r:dr. Jag förmodar ej alt FJtsk:s mening varit sådan; men då de embetsverk, som skola verkställa R. St:s 170 Den 19 Juli. beslut, måste hålla sig till ordalydelsen, så är det så mycket nödvändigare att dessa blifva tydliga.
Återstoden af Stals-Verkels Öfverskott och Besparingar för Ar 1842, deraf RiksgäldsKontoret, jemlikt samma års Riks-llufvudbok, tillkommer ett belopp af 620,515 R:dr 29 sk., i afräkning hvarå 400,000 R:dr redan blifvit till Kontoret atlemnade, 220,515:29.— 321 515-'>9 — Utgörande således nu uppgifna tillgångar ett sammanlagdt belopp af R:dr 4,513,184:34. 8. Från dessa tillgångar måste likväl afräknas hvad, som erfordras för bestridandet af nedan uppräknade, Riksgälds-Kontoret åliggande, utbetalningar, nemligen: a) Kontorets inom detta års slut föreslående utgifter_, med undantag al de till sista Riksdags extra statsreglering hörande anslagsoch lånesummor, l:o återstoden af den till statsbehofvens fyllande för år 1844 anvisade summa R:dr 205,050: 2:o det för samma år beviljade anslag till understöd vid fattigvården för manskap, som tillhört Värfvade Arméen och Flottan, m. fl 10,000: 3:o af Krediti vet för Ull-Diskont-fondens förstärkning, förslagsvis beräknadt, 5,000: 4:o kapital-afbetalningar och räntor å Riks gälds-Kontorets skulder 243,500: 5:o förvaltningskostnader vid Riksgälds-Kontoret samt derifrån direkte utgående löner och pensioner 12,000: Transport 475,550: Stats-Utskottets Memorial, N-o 61.
Inrättningen kan fullbordas innan nästa Riksdag, icke lärer kunna sä snart vinna någon behållen inkomst deraf, till ersättning eller ränta för deras härtill använde penningar, ansett sig böra vördsamligen tillstyrka, att? Biksens Höglofl. Ständer tili Kongl. Maj.t i underdånighet öfver, lemna, om icke omförmälte bidrag af StatsWerkets medel må till nästa Riksdag af Bolaget få påräknas och upbäras, utaf de under g:de Hufvud-Titeln a BiksStaten till Kongl. Majus Nådiga Disposition anslagne medel, Hvad åter angår frågan om ytterligare lånbiträde af Riksens Höglofl. Ständers Bank, sa lärer Höglofl. EancoUtskottet afgifva det yttrande i detta ämne, hvilket med det ifrågavaran, de ej äger egentligt sammanhang. Stockholm den 16 Februarii 1818- Söder-Tclje Canaloch SlussWerks Byggnads DireBions Berättelse, till Werkets Herrar Revisorer} om CanaU Släts Utskottets Betänianden. 333 Arbetet. Daterad Stockholm den 22 October 1817. T ill Herrar Revisorer öfver Söder Telje Ca. naloch SlussWerksJBygghad får Werkets Direction härjernie öfverlärnna den afslurade Räkenskapen öfver Byggnadsköstnaden ifrån den i Maji 1816 till den 30 April innevarande år, samt de hos Bireétionen föide Protokoll med dertill hörande Handlingar. Canal - arbetet, har under 1816 års Sommar blifvit fortsatt med den arbetsstyrka af 800 Man af Kongl. Södermanlands Regemente, hvilken i Söder-Telje inträffade den i» Maji samma ar. De arbeten, som under denna tid blifvit verkställde, hafva, utom Stenhuggningen, förnämligast bestått uti Muddring och gräfning. Uti Nedra Canalen har en sträcka af 420 aln. med 1872/ÅCub. Fr. blifvit af ArbetsCommenderirtgen upmuddrad, Utom det att 74 Cub. Fr. genom Canalsidornes städning blifvit undanrymde.