Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Där, prässade intill glaset, så att de voro platta, syntes blomklase vid blomklase, kalk vid kalk, dag ut, dag in, utan att få en enda solstråle eller blifva förfriskade af ny luft, utom någon sällsynt gång, då fröken Olga var hemma och lefde till på pianot, hvilket alltid skedde för öppna fönster — utåt gatan. Snart började jag äfven pinas af fruktan för, att dessa arma växter äfven försmäktade af törst i deras ohyggliga fängelse, ty allt mer och mer gulnade deras örtblad, och jag kunde icke undgå föreställningen om, hur ruskigt där nu måste se ut i det pråliga rummet. En morgon, då jag tömt mina föreskrifna glas vid brunnen — eller källan, hette det ju, — v o r o alla de arma, utpinade krukväxterna borta och fönsterkarmarne upptagna af buketter med det obligatoriska blomsterpapperet. Jag hade lidit för mycket med de bortförda blommorna för att nu vara likgiltig för deras öde och sökte därför hos min muntra, arbetssamma värdinna att få någon upplysning om de kuriösa blomsterodlarne midt emot. Sedan fröken Olga blifvit konfirmerad, hade det varit sed att hvarje brunnstermin hyra blommande växter hos en trädgårdsmä- IDUN stare, som hvar fjortonde dag utbytte de döende exemplaren mot friska, men huruvida han också helt och hållet besörjde den årliga fönsterdekorationen på fröken Olgas födelsedag, vågade gumman ej afgöra. Under nära en vecka hade de utställda buketterna skyltat i fönsterna, då jag reste ut till en vän, som bor ett par mil från brunnsorten; när jag kom tillbaka, hade en ny flock af växtlifvets martyrer intagit deras plats. Åter sutto lysande blomklasar plattryckta intill rutorna, och kalkarne på en praktfull brandröd kaktus sutto likt koppglas fastsugna vid dessa förfärliga fönster.
Jag talar om hvad inflytande vägran af det äskade beloppet skulle inverka på Gottlands befolkning. Denna befolkning är kär för fäderneslandet; den har gjort den största upoffring, som varit möjlig och tänkbar att verkställa; den har nemi. åtagit sig allmän Bevärings-pligt ifrån 17 år till 50, och dertill vapenöfning till och med det 30:de året samt mönstring till 50. Denna befolkning - D en 1 J uK e. m. 145 tolkning liar med tacksamhet emottagit alla de bevis, som moderlandet lemnat den genom erforderligavapen och krigsförråd, att man erkänt dess bemödanden att försvara sin kära ö. ltedan från äldre tider har fråga varit om att befästa Slitö hamn; man har ansett sådant som ett vilkor för att kunna fästa Gottland närmare invid dess moderland; man har beklagat att det redan i flydda tider upförda fästningsverket blifvit raseradt; man har häpnat dervid, ty man har fruktat, att man velat förminska öns försvar. Hvad skulle man nu säga, om .man finge se nuvnle fästningsarbeten förvandlas till ruiner. Jag tror att det skulle med smärta åses, och jag tror, att man med nedslagenhet skulle finna, att 1857 års Ständer ville neka en så liten summa, som nu af K. M. är äskad, för att återbetala hvad som redan är förskotteradt och för att fullborda hvad som redan är påbörjadt. Jag anhåller på det allvarligaste, att B. o. Ad. måtte bevilja hvad K. M. föreslagit, och jag gör det för Gottlands befolknings skull, hvars höfding jag är. Jag älskar detta folk, och jag vet huru högt det älskar sitt fädernesland. Hr Lefrén; Jag instämmer till alla delar i hvad Frih. af Ugglas framställt, och jag anser mig äfven böra göra det i afseende på hvad Länets Höfding yttrat. Det kan hända, att man bör åsidosätta alla små pekuniära konsidcrationer, och ihågkomma att en sådan aflägsen provins, som Gottland är, bör af E.
Hrns Excellence Herr Grefven och LandtMarskalkcn yttrade , att då det icke vöre någorstädes föreskrifva, antingen första eller senare alternativet först borde till Ridderskapets och Adelns bifall framställas, hade Hans Excellence trott propositionen böra i öfverensstämmelse med den förutgående discussionen inrättas. Herr Berghman;, De äro ganska få, hvilka hafva yttrat sig, och det är således mycket möjligt, att piuraliteten vill hafva första alternativet framställt i den första propositionen. Ropades Nej. Friherre Cederström, Jacobi Om det första alternativet i Betänkandet uppläses, så finnes deraf, att Utskotten tillstyrkt, det målet hänskjutes till laga undersökning, men detta är oformligt i ty Riksens Ständer kunna aldrig lemna en sådan åtgärd, utan den tillkommer endast Constitutior,sUtskottet, enligt 107 §. Regeringsformen, i afseende på StatsRådets Ledamöter, och vederbörande StatsSecreterare. Proposition kan således ej göras till bifall, utan blott till återremiss. Kerr Pahlman: Redan förut har jag haff t Den iG Junii e. m. 123 äran framställa orsaken, hvarföre alternativer. ne ej äro närmare utvecklade, utan endast hufa vudsaken, nemligen huruvida Ridderskapet och Adeln önskar laglig undersökning, eller vill låta målet förfall*, blifvit till ompröfvande framställd. Men för att skilja frågorne, anhåller jag oin proposition på dem båda, och begär att piuralitetens tanka må genom votering utrönas. Friherre Cederström: Då anhåller jag likväl, i stöd af 56 §. Regeringsformen; att det första alternativet icke må framställas till bifall, utan till återremiss. Herr Påhlman'. Jag har ingenting emot, att återreinissen innefattas i den ena propositionen •, men antingen den bifalles eller icke, lärer hufvudfrågan nu endast vara, om Ridderskapet och Adeln vill, att undersökning skall äga rum, eller icke. I förra fallet blif-, ver ganska lätt, att sedermera få sättet utredt.
Maj 1864 beräknats från 78 till 84 procent, efter olika råsockerslag, och då siropsprodukten icke medtagits i räkningen; samt att, enligt den emellan Frankrike, England, Holland och Belgien nyligen afslutade Tull-Komitéens Betänkande. 18 138 Traktat, angående drawback vid sockerutförsel, rendeinentet blifvit antaget från 76 till 87 procent för de olika råsockerslagen från och med N:o 7 till och med N:o 18; med hvilka beräkningar de från Svenska sockerfabriker lemnade, här ofvan intagna, uppgifter i det närmaste öfverensstämma; samt B) att hela tillverkningskostnaden, ränta och förlag, m. m., inberäknade, äfvenledes något olika uppgifven från de 3:ne Svenska tillverkarne, vid jemnförelse emellan de olika uppgifterna funnits uppgå till medelbelopp af 8,36 öre pr skålpund raffinad. Vid bestämmandet af tullsats å raffineradt socker bör i främsta rummet den tullafgift beräknas, som tillverkaren erlägger för råsockret, och hvilken tullafgift, enligt ofvanstående uträkning, att 100 skålpund råsocker gifva 89 skålpund raffinerad vara, utgör för hvarje skålpund af sistnämnda slag 11,25 öre. Så länge man hos oss icke helt och hållet öfvergifvit skyddssystemet, lärer detta äfven hvad sockerraffinaderierna angår, böra gifvas tillämpning i jemnbredd med hvad andra näringar förunnas. Detta fordrar att till det belopp, som motsvarar erlagd råvarutull, lägges en viss procent af tillverkningskostnaden. Om ock vid bestämmandet af denna procent icke bör lemnäs ur sigte, att under andra lagstiftningsprinciper stora kapital blifvit i hithörande fabriksanläggningar nedlagda, torde dock en skyddsafgift af 25 procent å tillverkningskostnaden ingalunda kunna anses understiga något billigt anspråk. Denna skyddsafgift skulle således utgöra pr skålpund 2,9 öre och således raffinadtullen bestämmas till 13,34 öre.
Rergslag skulle från och med nästkommande år befrias från tionde-jerns erläggande, och dels att hammarskatten finge från samma lid helt och hållet upphöra; men som Utskottet uti ett särskildt afgifvet, härhos bifogadt Utlåtande, Litt C., på an Transport: 6,561,600: — Stats-Utskotlets Utlåtande N:o 33. 11 Transport: förda skäl afslyrkt Rikets Ständers bifall til! den nådiga framställningen om lackjerns-tiondens upphörande utom Bergslag, samt, vidkommande hammar-skatten, hemställt att denna måtte från och med år 1858 få nedsättas till hälften af det belopp, hvarmed densamma för närvarande utgår; så och då tackjerns-tionden, med iakttagande af den nedsättning deraf, som vid sednaste Riksmöte beviljades, blifvit utaf Kongl. Statskontoret beräknad till 37,500 centner och i värde, efter 2 R:dr för hvarje centner (motsvarande 6 R:dr 4 sk. 10 rst. B:ko för hvarje skeppui), lill 75,000 R:dr R:mt, har Utskottet ansell tackjerns-tionden böra upptagas till berörde belopp, eller hvaremot hammarskatten, som af Kongl. Stats-konloret är beräknad till 150,000 R:dr Runt, utföres nied hälften af denna summa, eller likaledes 8:o.
Borgare-Ståndet samma Utlåtande återremitterat, på grund af deremot framställde anmärkningar: inom Högvördige Preste-Ståndet > af Prosten ödman och Contracts-Prosten Hallström , med hvilken sig förenat Doctorerne Björkman , Nibelius och Lindahl, samt Prostarne Östberg, Afzelius och Nordin; inom Hälloflige Borgare-Ståndet, af H:rr Holm, Petré, Egnell, Wedberg, Salin, Ekstrand, Wcern och Hallgren. Anmärkningarne innehålla hufvudsakligen’: att Utskottet bort begagna det genom Motionairens framställning öppnade tillfälle, för att, med förbigående af detailerade förslag, hvilka Motionairen ej skall åsyftat eller billigtvis kunnat af Utskottet begära, lemna ett uttryck af den opinion, som förmodats vara allmän inom Riket, nemligen att kostnaderne å Armeen och Försvarsverket äro, i förhållande till landets ställning och tillgångar, alltför dryga; att, om desse kostnader än vidare ökas, det är fara värdt, att försvaret kostar mera än de materiela föremål, som skola försvaras; och att Staten slutligen icke kan bära en så öfverdrifven börda; hvadan den underdåniga önskan bort inför Kongl. Maj:t framställas, att sådane reformer i försvarsvasendet måtte vidtagas, som åtminstone sätta en gräns för de ständigt stigande, landets tillgångar uppslukande behofven, och göra anslagen å 3:dje Jllrn. Besvärsoch Oeconomic-Utslcottets Utlåtande N:o 1/fo. 3 oell 4:de Hufvudtitlarne tillräcklige för de dermed afsedde ändamål, eller krigsväsendets iståndsättande och underhåll; i förening hvarmed rubriken Extra Anslag jemväl kunde komma att upphöra; hvilken framställning icke lärer hora anses olämplig inför en Konung, sorn ej önskar något högre än folkets välstånd och sorn i dess kärlek finnér Sin yppersta belöning.
I sjelfva hufvudsaken, eller Utskottets tills,tyrkande af Herr Cederschjölds Motion, att ett tillräckligt antal Exemplar af de handlingar, som utgöra Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll, måtte genast tryckas och bland de respective Stånden utdelas, för att vid förekommande frågors afgörande vara för hvarje Ledamot att tillgå, har någon anmärkning icke blifvit gjord. Med instämmande uti Utskottets yttrade öfvertygelse om lämpligheten och nyttan af det Fxpeditions-Utsk. Betänkande ', N:o g. 49 Utaf Herr Cederschjöld föreslagne förfogande, angående tryckningen och utdelningen af ifrågavarande handlingar, hafva de fleste Ledamöter , som inom de serskildte Riks-Stånden härom yttrat sig, endast i afseende på hvad Utskottet orri ordningen och sättet för verkställigheten häraf i underordnade detailler till Rikets Högloft. Ständers pröfning föreslagit, funnit sig befogade till anmärkningar, hufvudsakligen af så lika innehåll, att Utskottet hoppas, att, utan vidlyftigheten af upptagandet och bemötandet utaf hvarje serskild Ledamots anmärkning, kunna dem samfällt, i den ordning de förekommit, besvara, Att först, på sätt af flere värde Ledamöter inom de serskildte respeotive Riks-Stånden blifvit anfördt, Expeditions-Utskottet, i afseende på tryckningens verkställande genom detta Utskotts försorg och under dess uppsigt, skolat hafva missförstått Motionairens mening, är en anmärkning, hvartill Utskottet, efter behörigt och noggrannt aktgifvande på Motionens innehåll, ingalunda finner sig hafva gifvit grundad anledning.
För arméen i fält har fullt antal läkare blifvit beräknadt, men för depötcrna endast ett mindre antal. Dock hafva vid den mindre krigsfoten infanteriets depötbataljoner, och vid så väl den mindre som den större krigsfoten depötbatterierna, hvilka antagits vara fullständigare organiserade och böra i mån af behof kunna gå i fält, blifvit något fullständigare försedde med läkare än de öfriga, endast till manskaps bildande afsedde depöter. Likaledes hafva för depöterna sjukhusen blifvit beräknade endast till 6 för hundra af styrkan eller till likhet med första liniens sjukhus vid fältarméen, enär för trupperna i depöt icke samma anledningar till en hög sjuknummer förekomma, som för trupperna i fält, för hvilka sjukhusen i båda linierna antagas böra kunna inrymma ett sjukantal af 15 för hundra. Oaktadt dessa beräkningsgrunder ingalunda äro höga, visar det sig dock, att läkarebehofvet skulle utgöra: För den mindre krigsfoten: Vid trupper och staber: Arméen i fält 196 legitimerade läkare, 82 underläkare Reserver och depöter 38 » » 34 » Vid sjukhusen: Arméen i fält ... 90 legitimerade läkare, 150 underläkare Depöterna 17 » » 28 » Vid trupperna, så i fält som i depöt . 234 legitimerade läkare, 116 underläkare Vid sjukhusen 107 >» » 178 » Vid trupper och staber: Arméen i fält 255 legitimerade läkare, 116 underläkare Depöterna 24 » » 8 » Vid sjukhusen: Arméen i fält 124 legitimerade läkare, 210 underläkare Depöterna II » » 18 » » 228 » Vid trupperna, så i fält som i depöt. 279 legitimerade läkare, 124 underläkare Vid sjukhusen 135 » » 228 »
St:r atlemnas och Stats-Utsk:ts Utlåt, deröfver till Riks-Stånden inkommit, då anslagen under nämnde hufvudtitel kunde i ett sammanhang pröfvas och bestämmas. Härefter anmälte sig och yttrade Frih. Gripenstedt, Joh. Aug.: Sedan K. M:s förklaring ang:de aflåtande af en särskild Propos., rörande förhöjning af dess hofhållningssumma nu blifvit inför R. o. Ad. uppläst, torde det vara öfverflödigt att anföra de skäl, som tala för att föredragningen och pröfningen af Stats-Utsk:ts Utlåt. ang:de utgifterna under första hufvudtiteln må för tillfället uppskjutas; och får jag fördenskull föreslå, att R. o. Ad. ville besluta ett dylikt uppskof, intilldess nämnde Utsk:s Utlåt, öfver ifrågav:de Propos. hinner inkomma, på det att ärendet må kunna i ett sammanhang behandlas. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad., på sätt Frih. Gripenstedt föreslagit, behagade besluta, att med behandlingen af Stats-Utsk:ts Utlåt. N:o 38, ang:de regleringen af utgifterna under riks-statens första hufvudtitel, skulle anstå, intilldess nämnde Utsk. inkommit med Utlåt. ang:de den Nåd. Propos. om förhöjning i II. M. Konungens holhålinings-anslag, som K. M. enligt den nyssupplästa skrifvelsen ämnade till R. St:r afgifva, samt att dessa båda Utlåtrn sedermera skulle i ett sammanhang till pröfning och afgörande företagas. Ropades ja. Föredrogos ånyo och biföllos Bevilln.-Utskits d. 21 och 24 dennes bordlagde Betänkm: N:o 4, ang:de kurhus-afgiften; och N:o 5, i ani. af väckt motion om upphäfvande af bevillningen för hundar. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 21 och 24 dennes på bordet lagde Betänk.
För Beklädnacls-behof: Till underhållande af Beväringsmanskapets beklädnad i anledning af föreslagen förlängd exercis-tid . 567,000: — Transport R:mt R:dr 2,175,000: — Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1859. 27 Transport R:mt R:dr 2,175,000: — 4:o. Topografiska Korpsens arbeten: Till dessa arbetens fortsättande samt karte graveringen 5:o. För Armeens pensionering: För fortsatt tillämpning af den vid sistlidne riksdag godkända förhöjda pensions-staten för Armeen, jemte den nu för Gottlands Landt-beväring föreslagna förhöjda pensions-stat, ett årligt kreditiv af 50,000 R:dr och således för 3 år ... med förbehållen rättighet för Pensions-kassan alt, i den mån sådant behöfves, utbekomma bchållningarne å 1858, 1859 och 1860 årens kreditiv för ifrågavarande ändamål. Till upprätthållande af Pensions-kassans egen, enligt gällande pensions-stater, åliggande pensionering, ett årligt kreditiv, lika med hvad vid sistlidne riksdag beviljades, af 85,500 R:dr årligen, eller för 3 år 6:o. För Officerares anställande i utländsk. krigstjenst: Till understöd åt desse Officerare hvilka alla förestående extra anslag föreslås att utgå under åren 1861, 1862 och 1863 med en tredjedel eller 899,500 R:dr årligen. Deremot äskar Kongl. Maj:t följande Anslag för en gäng:
Den store Washington, efter att hafva bragt befrielse-kriget till ett lyckligt slut, yttrade, ”att hans största bemödande varit att bilda en fristad för alla dem, hvilka i den gamla verlden, för deras religiösa tros skull lida förföljelse. ” Hr von Hartmansdorff har vidare anfort, huruledes man i Norrige måst frångå den i Dissenler-lagen stadgade principen, om fri religionsöfning för alla kristna bekännelser i och för Mormonernas skuld, under förevändning, att de ej skulle vara kristna. Man har äfven i Nord-Amerika sett sig tvungen att upträda emot denna sekt, men icke för deras Iros skuld, utan derföre alt de vilja ingripa i det verldsliga regementet, och bilda en egen Stat, ehuru de Förenta Staternas lagar sådant ej medgifva, annat ån under serskilda förhållanden. I Stats-författn:n är det nemi. föreskrifvet, att en trakts folkmängd måste hafva stigit till ett bestämdt antal, innan den egde rättighet, att bilda en egen Stat. Mormonernas antal har ännu icke upnått det föreskri foa antalet, och då de, sådant oaktadt, ville konstituera sig, såsom en serskildt Stat, måste Regeringen sätta sig deremot. Jag tror äfven, att rätta orsaken till den Norske regeringens förfarande emot Mormonerna bör sökas deruti, att denna sekt sträfvar att göra sig oberoende af den verldsliga myndigheten, hvilket naturligtvis måste förhindras. Jag öfvergår nu till några utaf Hr af Sillén fällda yttranden. Han har påpekat det s. k. läseriet här i Sverige, och vådorna af dess ytterligare framsteg, hvartill — religionsfriheten skulle bidraga, och påstått, att läseriet, såsom en fortsättning af Jesuitismen tagit på sig liberalismens drägt, och yrkat religionsfrihet, för att lättare kunna utbreda sina förderfliga läror. Han indelar läseriet i 4 klasser: rätta kristna, lätta karakterer, det tredje mins jag ej rätt, och slutligen afskvvärda Jesuiter, linder hvilken benämning han redan förut klassiliceiat allt hvad läseri heter.
Då hela förhöjningen af förstnämnde afgift tillfaller Stockholms allmänna barnhus, hafva, vid beräkningen af Riks gälds-kontorets utgifter, barnhusets jemte andra fromma stiftelsers andelar af samma afgift ökats med ett belopp, motsvarande den genom kortstämpel-afgiftens förhöjning nu beräknade ökade inkomst. f) Den under nästa och derpå följande år inflytande allmänna bevillningen för innevarande år 1854 g) den del af de till Riksgälds-kontoret öfverlemnade och der innestående undsättnings-medel, som, i enlighet med hvad Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit, blifvit af Rikets Ständer, genom bifall till Stats-Utskottets tillstyrkan i Utlåtandet N:o 95, disponerad för nu beviljade^ stats-utgifters bestridande . h) det belopp af Rikets Ständers Banks upplupna, disponibla vinst, som, enligt Banko-Utskottets, af Rikets Ständer bifallna, tillstyrkan i nämnde Utskotts Memorialer N:ris 28 och 30, skall, vid slutet af åren 1854, 1855 och 1856, från Rikets Ständers Bank aflemnas med 900,000 R:dr årligen, eller med tillsammans i) Den, under nästlidne September månad, till Riksgäldskontoret öfverlemnade återstoden af behållna öfverskotten å 1852 års stats-inkomster 4,376,655: 846,000: 1.950.000 700,000: 2.700.000 133,728 Transport 10,706,383 14 Slats-Utskoltels Memorial, N:o 371. Transport 10.706,383: k) årligt bidrag af Stats-verkets inkomster för bestridande af de, till utgående från Riksgälds-kontoret, anvisade statsutgifter, hvilket bidrag i början af detta Utlåtande uppgifvits till 1,481,300 R:dr.
— Hvarjehanda. — Prisfrågor I V — V I. Idun Stockholm, Iduns N:r 38 (509) Prenumerationspris pr år; Idun ensam _ kr. Iduns Model., fjorton dagsup pl. » Iduns Modet., månadsuppl. » Barn^rarderoben » Fredagen den 24 september 1897. Redaktör och utgivare: FR ITH 10 F H E L L B E R G. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Allm. telef. Rikstelef. Till Redaktionssekr. : J Nordling. Tryckeri Aktiebolag. Utgifningstid: hvarje fredag. Annonspris: 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » Lösnummerpris 15 Öre 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Hösmr endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. kvinnokonferensen: Lady Aberdeen, Internationella kvinnoförbundets president. det den af Svenska kvinnornas nationalförbund anordnade konferensen pågått, och i anledning häraf vilja vi i dagens nummer för våra läsarinnor teckna bilden af den kvinna, som står i spetsen för den mäktiga sammanslutning af olika länders kvinnoföreningar, som vi känna under namn af det Internationella kvinnoförbundet — the International Council of Women. Lady Isabel Maria Aberdeen är yngsta dotter till en af Skotlands pearer, lord Tweldmouth, och blef 1877 gift med earlen af Aberdeen, John Campbell-Hamilton-Gordon, äfven han tillhörande Skotlands pearskap och vicekonung af Kanada. Med djupaste och varmaste intresse har lady Aberdeen omfattat kvinnorörelsen i dess olika skeden, områden och yttringar, men det är icke endast ett blott intresse hon gifver. Med en stor intellektuel begåfnings tankeskärpa och sunda omdöme förenas hos henne en aldrig svikande energi och uthållighet, en varm entusiasm, och från den upphöjda ' samhällsställning, hon intar, samt omgifven och understödd af så väl sitt eget lands som Förenta staternas upplysta och yarmhjärtade kvinnor, skådar hon ut öfver kvinnosakens omfattande vidder.
Maj:t göra underdånig anhållan, om utsättande och kungörande af någon viss prasscriptionstid, efter hvilken ifrågavarande Anordningar och Assignationers outtagne belopp kan få ur Räkenskaperna a Iföras. 3:o Vid sednaste Riksdag föreslogo väl Rikets Rtänder 1 underdånighet hos Kongl. Maj:t, att löpande Räkningar med Banquen och RiksgäldsContoret måtte, åtminstone hal fårs vis, summarisk för hvarje Conto, upptagas i Räntekammare-Hufvudboken, hvarigenom denna, såsom nu utgörande en Cassabok, linge samma afsIutnings-Controli som en HufvudBok; men då Kongl. Maj:t ansett den såkallade Räntekammare-Hufvudboken egenteligen icke vara annat än en StatsVerkets Hufvud-Cassa-räkning, hvaruti de till Räntekammaren innegående och från densamma utgående medel upptagas och redovisas, hvilken Cassaräkning hvarken till form eller egenskaper i öfrigt eger eller borde ( 27 ) ega likhet med en Hufvudbok, ehuru den bibehållit, benämning deraf från äldre tider; och Kongl. Majit, i afseende på Rikets Ständers berörde förslag, funnit i öfrigt förekomma, att serskilda Contra-Böcker eller löpande Räkningar med Banken och RiksgäldsContoret fördes; att desse räkningar varit och blifva att tillgå vid StatsRevisionerne, samt att meranämnde räkningars intagande uti Räntekammare-Hufvudboken skulle, å ena sidan, medföra större vidlyftighet vid densammas upprättande och fördubbladt arbete vid afslutningen, derigenom att hvarje inkomstoch utgiftspost komme att på 2:ne ställen upptagas, samt, å andra sidan, vore så mycket mindre af behofvet påkalladt eller kunde i sina verkningar medföra bättre controll, än den uti ifrågavarande afseende redan befintlige, som de bittils förda Contra-räkningar med Banken och RiksgäldsContoret lemnade, för hvilken tid sorn hälst under .året, och således äfven för hvarje dag, tillfälle till alla härutinnan erforderlige jemförelser och upplysningar; så har Kongl.