Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En fri diskussion på modersmålet öfver ett ämne af högre vigt och intresse skulle nemligen mera väcka och underhålla andan och nitet samt bildningen, än nu föreskrifna disputation och förhör; och om tiden för prestmöte bestämdes till hvart tredje år, kunde emellan hvar riksdag prestmöte i alla stiften ega rum, ”hvarigenom Clerus coinitialis ännu närmare qvalificerades lill en representation af Svenskå församlingen.” I följd häraf har Herr Biskopen föreslagit, ”att, i stället för de hittills anbefallde disputationer och examina, måtte vid prestmöten föreskrifvas, eller åtminstone tillåtas, diskussioner — alltid på modersmålet och utan tvisteeller förhörs-form — öfver theoreliskt eller praktiskt vigtiga kyrkliga ämnen, hvilka, af Biskopen gillade, af den på samma sätt som hittills tillsatte praeses, helst i bestämda punkter eller frågor indelade, minst trenne månader före mötets början offentliggöras; att vid ventilationen samma sätt och ordning iakttages, som nu vid riksdagsförhandlingarne; alt dessa akter sjelfva och de dervid förda protokoller tillhöra offentligheten; alt det må af Biskopen bero, huruvida nya, förut ej publicerade ämnen må för tillfället till behandling upptagas; samt slutligen alt prestmöten skola endast hvart tredje år hållas.” I syftningen af denna motion hafva flere af Högv. Preste-Ståodels ledamöter instämt; och efter pröfning af ämnet har Utskottet slädnät i den åsigt, som ligger till grund för nedanstående lagförslag. Nyttan af Prestmöten, ändamålsenligt ordnade, är lika uppenbar, som att det ändamål, dermed åsyftas, svårligen kan uppnäs med ett strängt iakttagande af de föreskrifter, som nu äro meddelade rörande dessa möten. Visserligen finnes ej någon uttrycklig lag derom, att den anbefallda disputationen skall ske på latin; men bruket har dock gjort delta till lag.
Emellertid måste väl något företagas, och vi kunna titta in i den der lilla kammaren – nej, endast läsarinnan får gå in, ty det är en ung dams sängkammare, och jag stadnar anständigt utanför dörren. – Om jag länge varit så blygsam? Ja, jag svär, att jag var tiodubbelt blygsammare, då jag en gång tog samma unga dam på sängen. Det är en dubbel gåta! I sagda kammare sitter den unga med venstra armen lutad emot ett litet bord och handen tryckt öfver ögonen, ur hvilka spridda smärtans vågor söka en väg mellan de glest slutna, vekt rundade fingrarne, medan de öfriga trängande på hvarandra följa den banade vägen öfver den feberglödande kinden. Blott halffängslad och mindre än halfskyld af en vårdslöst öfver ena skuldran kastad shawlett hvälfver den jungfruliga barmen sina mjella vågor, under våldsamma snyftningar och brutna suckar. Mot den lätta och oordnade drägten kontrasterade på ett besynnerligt sätt det glänsande ljusa håret, upplagdt i sirliga lockar, som fasthöllos af en fin guldked och smyckades af tvenne konstgjorda röda neglikor. På en liten soffa i rummet låg en fullkomlig baldrägt, och på bordet ett par subtila, spetsprydda långhandskar, bredvid dem tvenne armband o. s. v. – med ett ord, vi kunna utan fara för misstag anse saken så, som skulle den retande gråterskan verkligen nyss hemkommit från en bal. Också var tiden för sen, för att en sådan skulle kunnat förestå henne, om det äfven icke numera varit fåfängt att tänka på, att för någon visa de förgråtna ögonen. På sagda bord funnos väl äfven en mängd andra småsaker, hörande till en nätt ordnad toilett, men äfven något, som just icke syntes fullt nödvändigt för densamma, och hvarpå tvenne högra handens fingerspetsar hvilade, under det att samma hand för öfrigt omslöt en näsduk och derföre oupphörligt flyttade från sin nuvarande plats till kind och ögon, och åter tillbaka. Detta något var ett pappersblad, ensamt uti en dertill hörande uppslagen portfölj.
Ytter - 337 Ytterligare Utlåtande, gill. af Presteståndet, 5.1163. af Borgareståndet, s. 1167. af Bondeståndet, s. H7i. af Adeln, s. n75* — Contoiret, om att allm. uppbörden bot åt, öfverlennäs eller detta Werk upphöra; StatsUtskottets ^ Utlåtande bif. af Presteståndet, s. 1231. af Borga, rastandet) s. 1233- af Bondeståndet, lil. s. 2o. *— ■— örn ändring i tiden till uppgörande af Summariska rakningar öfver Medel som i, inflyta; StatsUtskot. tets Memorial, bif. af Adeln, lil. s. 288. af Prästeståndet, lil. s. 295. *— Förslag till Instruktion för Fullmägtige 1; Stats Z7tskottets Memorial, bif. af Presteståndet, III, s. 153. af Bondeståndet, lil. s. 175. af Adeln, lili s. 181» * om belöning för Fullmägtige i, för deras möda med utredning af Filial-Disconterne, StatsUtskottets betänkande bif. af Adeln, s. 125. af Bondeståndet, s. 334. af Borgareståndet, s. 139*af Pre-< steståndet, s. i47. Figsgälds-Contoirets ställning; om, och inlösen af döss Sedlar återrem. Statsoch Banco Utskottens be K tänkande af Presteståndet, s. 519. af Borgareståd-i det, s. 527. bif. af Bondeståndet, s. 528. ■— «— om inlösen vid, af i2 st, skadade creditsedlar; StatsUtskottets betänkande, bif. af Adeln, s. 146; af Borgareståndet, s. 352. af Bondeståndet, s. 153; IX Sami. Tredje B:d. 18 138 ■-* — af 4 st.
(Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 136.) S., A. K. Sedan Rikets Ständer, för att bereda Auditeuren Georg Scheutz och hans son Edvard Scheutz 'tillfälle att ombesörja en så fullständig modell af en utaf dem uppfunnen machin för uträkning och tryckning af mathematiska tabeller, att den kunde tjena till ledning vid tillverkning af sådana apparater, till hvad omfång som helst, vid sistförflutna riksdag ställt til! E. K. M:ts Nådiga disposition ett belopp af 3,333 R:dr 16 sk', banko, att från Rikets Ständers Riksgälds-kontor utgå och till Auditeuren Scheutz utbetalas, i den händelse E. K. M:t, efter vederbörlig pröfning, funne att ifrågavarande räknemacbin, färdiggjord, uppfyllde det dermed åsyftade ändamål, så har, efter det E. K. M:ts Vetenskaps-Akademi, som borde kontrollera arbetets utförande, underdånigst förmält, att förberörda uträkningsmacbin blifvit inom derför bestämd tid färdiggjord och befunnits vara så fullständig, samt till sin idé och i utförandet fulländad, att Akademien ansåge denna machin fullkomligen motsvara det med densamma afsedda ändamål, E. K. M:t, uti aflåten Nådig Proposition till Rikets Ständer den 13 förliden Januari, Bih. till R. St.
Partiet ligger nu ovanligt högt, och det kräfver en sopranstämma med så fenomenal höjd som fröken Petrinis, för att innehafvarinnan skall gå ut därmed. Fru A. - F. eger ej en så hög sopran, men förfogar däremot öfver en mera utvecklad sångkonst, hvilken naturligtvis lätt hjälpte henne att besegra partiets svårigheter, om stämman ock i de högre tonerna lät en smula ansträngd. I första akten låg fru A.-F. beträffande sången afgjordt under fröken Petrini, och beträffande andra aktens pariavisa föreföll det oss, som den senares drillar och löpningar varit korrektare, om ock något trögare, medan den förra däremot gaf mera dramatiskt lif och skiftning åt sin sångprestation. V i beundra fru A.-F:s förträffliga sätt att använda I sin röst, hvilket också sätter henne i stånd att lätt öfverskyla de brister, som förefiunas i densamma. Hennes spel är däremot alltigenom förträffligt och gifver tydligt vid handen, att vore hon ej en utmärkt operasångerska, så skulle hon tvifvelsutan blifvit en minst lika utmärkt ackvisition för den dramatiska scenen. V i erinra endast om hennes första möte med Gerald (hr Ödmann) i första akten, pariascenen i den andra samt icke minst dödsscenen i sista akten. Också har ej någon af fru A.-F:s företrädarinnor härstädes kunnat åstadkomma en så god helbild af den unga brahmanska flickan och prestinnan. Framställningen väckte naturligtvis det Ulligaste bifall från den fullsatta salongen. Hvad utförandet för öfrigt beträffar, förekommo ej så få slitningar både i körer och duetter, och det kräfde ibland hr Hennebcrgs hela energi att kunna sammanhålla det hela. Öfriga rollinnehafvare, bland hvilka särskildt böra framhållas hrr Lundqvist och Ödmann, voro desamma som förut med undantag af fröken Wolf, som öfvertagit Roses parti, ingalunda till fördel för detsamma. Operan uppfördes likaledes i onsdags och gifves äfven i afton. Kungl. operans sista vecka, hvilken kan sägas ingå om söndag, blir en verklig festvecka. Som bekant stängas dess portar för alltid måndagen den 30 dennes, hvarefter flyttningen till f. d. Svenska teatern företages.
Skattevärdering torde härtil wara tjenligaste medlet, dä afseende med förhöjning eller afdrag kunde göras uppä Sateries, Frälseoch Skatte-jord efter hwarderas förmäner, och om Landtbo derefter för den äterstäende tiden icke wille höja afgälden til hwad den efter stattewarderingen wara borde, skulle arfvinge äga honom ordenteligen upsäga til afflyttning efter laga fardag emot ersättning för förbättringar utöfwer Lag; hwarwid Landtbom i afseende pä större upodlingar borde til godo njuta de förmäner/ som Lagen i 9. §. 16. Eap. Jorda-Balken tilerkänner den, som tager up Hemman, som öde ligger. Och bör en sädan ersättning alltid äga rum, dä tiden af LontraÄet inskränkes, äfwen om det ster utan tilökning i räntan. Med arfwejord mä här likwal icke förstäs annan Egendom än sadan, som utr Jordägarens hand werkeligen är arfwejord eller ass den beskaffenhet, at han icke kan densamma förpanta eller försälja, och bör Säljarens arfvinge icke äga rättighet at instränka LcmtraÄer, som äro ingängna om sadan jord, hwilken först wid ägarens dödsfall blir IttrroZat för arfwejord, icke eller Lontracier om bördköpt eller ifrän medarfwa inlöst jord.
Hans Epcellen ce He rr Grefwe klunkäi. Begge Crcdikiverne äro nä-nnde i Stels UrffestckS Financr projekt. Den i anledning af dem nu gje.rde anmärkning älerkommcr kill Stars Urssortct med alerrenii§en deras. När Skars Uiickolret s-don oflämnar sik! ytterligare betänkande, kommer strinden art bestura om Crediriverna böra wara hemliga eller ej. Nu får jag allenast yttra, akt jag ej wek hwarsöre nägon hemlighet skulle behöfwas. För asgiordeS af Hemliga Urf?otkct huru stort Credstivct borde wara. Nu hörer Stats regleringen icke till Hemliga Utskottets åtgärd. Men tidehwarfwck är ock sörli att hölja alla saker med hemlighet. Skulle ändamälet wara akt dölja summans belopp för en" fiende, sä är det affeendct numera föga mustigt. Det finnes astid utwäg, ack i alla fall derom fä kunskap, och desman., när C, editivst öpnas, känner fienden nogsamt att Ständcrne genast sammankomma och bewilja hwad som kan be höfwas. Friherre Lellsrrtrom, s 2 c vI). Se* dan denna sräga är begärd pä bordet, up^jutec jag art dcröftver widare yttra mig, och tror akt. ingen bör göra dck, sä snart cu sak af nägori Ledamot b l is, wik lagd pä Bordel.' Herr Grefwe» och Landt,Marskalken, erindrade att Friherre Uiljsncramir wäckt en annan fras ga, rörande uptagande af län till Statö-Werkets understöd. Ro* T?en iz December. Revades, ott sä wäl denna Friherre ckiljencrsr»r's ni orion , forn den Frjnerrr ^stelsvärä i dest upläste Dicra-mn wäckt, j?u!!e hrvrla pä bordet.
Det har nu blifvit upläst i sin helhet och jag tager mig derföre friheten att yttra mig rörande en punkt, nemi. den, som handlar om stiftande af aktiebolag för fast egendom, derutinnan ett förfarande egt rum, som i min tanke kan leda till de vådligaste följder; ty om det får fortfara, så är det icke omöjligt att inom en icke aflägsen framtid hela provinser ligga i utlänningars händer. Då hemställer jag huru det står till med våra inre förhållanden och just denna punkt är af den beskaffenhet att Const.Ulsk. bordt göra erinran härom och fästa R. St:s upmärksamhet på den våda, hvartill den kan leda. Det fall, sorninträffat, har icke medfört någon Den 10 Maj f. m. S79 vada och derföre liar man icke ansett 107 §:n böra tillämpas; men om man fortfar pä samma sätt, så knnde det leda till stora vådor och medföra för hela riket de mest olycksbringande resultater. Jag önskar derföre att en underd. skrifvelse måtte afgå. Hr Lagerhjelm har yttrat att det vore tillräckligt om man i betänk, gåfve tillkänna förhållandet: men det är ingen officiel kännedom derom, som på sådant sätt meddelas Regeringen, då det står uti ett Utsk:s betänk., hvilket icke har någon underd. skrifvelse till följd. Jag hemställer således att åtminstone i denna punkt en underd. skrifvelse må afgå och anhåller om serskild propos. på hvarje punkt. Hr Brakel, Maurits Gust.: 1 likhet med Gr. Lagerbielke, anser jag alt 37 § Riksd.Ordn. tillkommit för att hindra Utskui att väcka förslager, som icke förut förekommit inom RiksSt:n och blifvit till Utsk. remitterade.
Huru kan man föreställa sig möjligheten att få tjenliga personer, som vilja befatta sig med att fara omkring ifrån den ena till den andra, för att efterse huru omyndiges rätt vårdas? Nödgas man åter dertill taga sådana personer, som icke hafva annat att beställa, så skulle de säkerligen icke göra åsyftad nytta. Hr Gripenstedt: Det förslag, som Gr. Frölich framställt, tror jag visserligen till sin syftning är godt, men jag tror också, alt det till sin verkställighet är så compliceradt, alt jag icke nu kan bifalla detsamma; så mycket mera som jag tror, att det icke behöfves, ty den svårighet, som Gr. Lagerbjelke trott kunna uppstå lill följd af socken-nämndernas befattning med förmyndarevård, kan jag icke finna är värre, än den svårighet, som för närvar, linnes, at,t på grund af lagens stadgande bestämma hvilken domare, som dylika ärenden skola tillhöra. Likaväl, som man kan hafva egendom i två socknar, bör man väl också kunna äga den i två domsagor, och allmänna lagen nämner blott, att domaren skall göra det och det. Dervid har, så vidt jag vet, ingen tvetydighet kommit i fråga, ty den domare, som ägt jurisdictionen, der den döde bott, har hittills alltid fått befattning med sådana ärenden, och så lärer det väl blifva äfven hädanefter. Hvad beträffar Hr von Hartmansdorffs yttrande, alt, sedan de s. k. tysta förmånsrätterna nu komma att bibehållas, den egentliga grunden för det stadgande, som nu är i fråga att införas, vore bortfallen, så nödgas jag till största delen bestrida detta yttrande. Han har dervid utgått ifrån den förutsättning, att ett sådant stadgande nu icke behöfdes, alldenstund det egentligen skulle vidtagas för att ersätta de tysta förmånsrätterna. Jag nekar visserligen icke sammanhanget emellan dessa bestämmelser; men jag påstår, att då de tysta förmånsrätterna äro ett alltför otillräckligt medel att skydda myndlingars rätt, emedan de lättligen kunna eluderas; så anser jag hvarje förslag att fylla denna brist böra med särdeles uppmärksamhet behandlas och med intresse omfattas.
Brefvet den 2.5 September tyyy. Sedan Rikets sist församlade Ständer, på hemställning af Rikets Ständers Justitiae-Ombudsman, beslutat, det skulle, genom utfärdande författning, såsom ett a t Kongl. Brefvet den 25 September 1777 föranledt undantag från Allmänna lagens stadgande i 1 Gap 2 §. Straffbalken, förord nas, att ej någon må häktas för brott emot 5 Cap. 1 §. Missgernings-Balken, förrän efter det Konungen förklarat undersökningen derom böra fortgå; men Kongl. Maj:t till detta beslut ej lemnat Nådigt bifall; så bar Justitiae-Onibudsmannen, uti sin vid innevarande Riksdag afgifna allmänna redogörelse, förnyat sin berörde hemställning; men innan Lag-Utskottet går att häröfver meddela yttrande, anser sig Utskottet först böra till besvarande upptaga en bos Höglofl. Ridderskapet och Adeln af Friherre Cedet:ström, B. gjord och till Utskottets behandling öfverlemnad motion, deruti Herr Friherren yrkat, alt ofvannämnde Kongl. Bref måtte helt och hållet upphäfvas. Såsom skäl för detta yrkande liar blifvit anfördt, att ehuru samma författning, som ålägger domare att, då någon inför domstol angifves hafva fällt förklenliga tillmålen och.hårda omdömen om Konungen och Regeringssättet, till Kong]. Majrts JustiGas-Rerision inberätta målet, för att inhemta Kongl. Maj:ts Nådiga föreskrift, huruvida saken borde nedläggas eller med ransakningen fortfaras, vore grundad på ädla och högsinnade motiver, så uppvägde dock desamma icke den omständigheten, att författningen stod i strid emot en sann rättsprincip. Konungens föreskrift om ransakningens fortsättande måste nemligen tydas såsom ett af Konungen på förhand uttaladt omdöme om den anklagades brottslighet, som kunde hafva inflytande på domstolens eller Juryns handlingssätt, och skulle, i händelse den tilltalade frikännes, compromettera Majestätet. Dessutom hade omförmäkla Kongl. Bref ibland domare och Embetsman blifvit Bih. till R. St.
Maj 1844 å andra gången utlyst utmätningsauktion försåldt och inropats af käranden för 600 Rdr; att den sålunda erhållna köpeskillingen ej förslagit till gäldande af de i hemmanet intecknade fordringar, hvadan kärandens andra fordran stor 333 Rdr 16 sk. blifvit helt och hållet ogulden och den å 181 Rdr 31 sk. betalts endast till så stor del, att 44 Rdr 9 sk. 7 | r. återstått; att käranden sedermera sålt hemmanet för 866 Rdr; samt att gäldenären under de sista åren af sin åbolid vanskött hemmanet, så att dess värde under denna tid betydligt fallit; och emedan öfverlåtaren vid skuldebrefvens transporterande ej afsagt sig ansvarighet för beloppens utfående och således måste anses skyldig betala den hos gäldenären yppade brist, samt denna skyldighet icke kunnat förringas genom kärandens underlåtenhet att genast lagsöka gäldenären och låta utmätningsvis försälja hemmanet; ty och då käranden ingalunda varit pligtig att såsom inteckningsägare efterse hemmanets häfd samt det icke vore visadt, att han på något sätt förorsakat, att hemmanet blifvit vanskött, och han således ej kunde anses vållande dertill, att de intecknade beloppen i följd af hemmanets vanvårdande ej utgått, förpligtades öfverlåtaren, med stöd af 9 Kap. Handelsbaden och 4 Kap. Utsökningsbalken, att vid utmätningstvång, emot skuldebrefvens återfående, till käranden genast utgifva fordrade 377 Rdr 23 sk. 7\ r., allt Rgd, jemte sex procents med bevillningsafdrag minskad ränta å 333 Rdr 16 sk. från d. 25 Mars 1839 och å. 44 Rdr 9 sk. 7\ r. från den 10 Maj 1844, tills betalning skedde.
Vid ånyo skedd föredragning af meddeladt utdrag, M 296, utaf Höglofliga Ridderskapet och Adelns Protokoll den 25 sistlidne April, innefattande dels bemälda Riks-Stånds beslut vid pröfning af Banko Utskottets Memorial, M 33, i anledning af återremiss af sista punkten i Utskottets Memorial M 30, dels inbjudning till de öfriga RiksStånden att i samma beslut sig förena, antog PresteStåndet berörda inbjudning och lades Protokolls-utdraget till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades Lag-Utskottets Betänkande, M 33, i anledning af väckta motioner om förändring i stadgandena angående giftomannarätt. Från Vallo/l. Borgare-Ståndet. S. D. Vid förnyad föredragning af Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, JVs 2, angående vilkoren för bränvinstillverkning, biföll Ståndet såväl allt hvad Utskottet i detta Betärikade hemställt, som det dervid lögade förslag tiil förordning i ämnet, utom i nedannämnda delar, hvarutinnan beslöts på sätt som följer: §§ 2, 9 och 20. Återremitterades. § 21. Med afslag å Utskottets förslag, sid. 8, beslöt Ståndet att § 21, sådan den Ivder i nu gällande förordning, skall förblifva oförändrad. §24. Återremitterades, dock med godkännande deraf att straffbestämmelsen för den, som, oaktadt han försummat erlägga afgift för anmäld bränvinstillverkning, handteringen utöfvar, blifvit flyttad till art. V af ifrågavarande författning. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Expeditions-Utskottets Utlåtande, M 11, angående bestämmande af dag lör nästa lagtima riksdags början.
Jag får endast tilllägga , att jag ej kan ingå på den tanka , att bitalia en skuldsättning och tror att utgifvsnde af 3 procents obligationer är för Sverige ett företag, sorn bör uppskjutas till yttersta nödvändighet fordrar det. Att skuldsätta sig är icke klokt , när man ej är tvungen dertill. Herr af Uhr, Gmtaf: Under discussionen hafva tvenne åsigter blifvit yttrade af den beskaffenhet, att jag anser mig böra närmare utreda dem. Grefve von Platen hsr anfört , att Caoal-arbeten äro af en invecklad natur och utgången svår att beräkna, emedan den beror på beskaffenheten af de lager af jord , berg eller andra ämnen, sorn kunna finnas dolde under jordytan. Jag har varit i tillfälle att finna och kan intyga huru mycket bekymmer man har vid arbeten som skola bedrifvas under jordytan , men om man skall finna sig berättigad att anse desse betänkligheter vara hufvudsaklig® , så skall det vara vid de localer , der desse hinder kunna vara dolde på 50, 100 a 150 famnar under jordytan. Då händer ofta , att de största kunskaper och erfarenhet äro otillräcklige att vägleda omdömet ; men då djupet ej är mer än några famnar, så kan ej en dylik invändning göras, emedan man kan på några timmar uppkasta en brunn till detta djup och sålunda finna hvad man söker. Den andra omständigheten är, att då Directionan och i synnerhet dess Chef genom sine gärnin - 5l6 Ven 6 Augusti e, m. gar visat, huru stora framsteg sådane arbeten i sednare tider gjort, och då Grefve von Platen säkert måtte vara öfvertygad, att hvad vi nu veta är mera grundadt än hvad förfädren visste , så är det oväntadt, att Grefven åberopar våra fordna stora Konungar, som väl i annat kunna hafva varit öfverläg6ne , men hvilka i denna sak mäste hafva varit vida mindre säkre bedömare, och hvilkas autoritet således icke här bör åberopas.
Besvoch Ekon-Utskottets Memorial M 66. 7 sitt i målet redan fattade beslut, hvaremot de begge öfriga Stånden godkänt Utskottets sistberörda hemställan. Då Riks-Stånden således fortfarande stå i sådana skiljaktiga meningar, att ärendet icke kan helt och hållet förfalla, men den i grundlagen föreskrifna röstöfvervigt för beslut af Rikets Ständer i sådan fråga som den förevarande, icke för någondera meningen vunnits, måste, jemlikt 73 § Riksdags-ordningen, omröstning i förstärkt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskott ega rum; och får Utskottet i detta hänseende framställa en så lydande Votering s-pr oposition: Den, som vill, att Rikets Ständer skola, i öfverensstämmelse, med Utskottets af Borgareoch Bonde-Stånden gillade förslag, besluta »en underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t, att Kongl. Majit täcktes taga i öfvervägande, om icke prebendepastoraten kunde, i den mån innehafvarne afgå, indragas, samt att Kongl. Majit i sådant fall ville till nästkommande Riksdag aflåta nådig Proposition i ämnet, jemte förslag till ersättning åt vederbörande för de löneinkomster, som för närvarande från dessa pastorat utgå»; röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner »Nej», anses Rikets Ständer hafva, i enlighet med Ridderskapet och Adelns mening, beslutit »hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit ville taga i öfvervägande om icke en vidsträcktare indragning af prebendepastoraten, ån den, sorn redan egt rum, eller i sammanhang med regleringen af biskop slönerna blifvit anbefalld, lämpligen kunde ske. Stockholm den 1 Mars 1866. R ättetser : 1 Utskottets Betänkande N:o 58, i anledning af väckta motioner angående folkskoleväsendet: sid.