Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För år 1027. Ffr,år 1820 Simuna. oell torra aren. För Allmogens Hjonelag som hafva \ minderåriga barn D:o som hafva 4 vacci nerade d:o . För Stenhusbyggnad — Döde Personer . — Fattigdom Eftergifne Böter Förvandlade d:o För bortflyttade och ef terlyste Personer — bristande tillgång Sterbhus . Oriktig debitering . Dubbel d:o För Uppodlare och Ny byggare Disputerlige räntor . Enligt serskilde Resolu■ tioner Anordningen utom Stat utgjorde år 1827: Fö/ 1820 och torra aren. Andelar i Böter: Justitias-Statens 18,451: i5. Milda Stiftelsers 7,629: ■— 1. F°p 1827 och Summa. Ersättning för jordförlust, vid Lyckeby Qvarnar, Spanmål in natura 41 T;r 14 kpr 287: 4. 6. 287: 4. 6. Och hafva de häruti ingångne Markegångs-beräkningar verkat till den liufvudsakliga olikheten emellan de båda årens utgifts-belopp. Vid StatsUtgifternas jemförande med den för dem gällande Statsreglering befinnes, att de utfallit med brister, hvilka hufvudsakligen uppkommit derigenom, att utgifter, enligt allmänna författningar utgående, men på förhand omöjlige att bestämma, uppgått till belopp som öfverskjuta de af Rikets Ständer dertill anviste förslags-anslag, och hvilka brister derföre, i öfverensstämmelse med hvad förut egt rum, blifvit af Öfverskotten å StatsVerkets Inkomster godtgjorde, nemligen: ^ 1 rr / jr, 1 8 2 7* 1 8 2 8* Andra ttujvud-1 deln. Minister-Staten, kostnad till anskaffande af Hamburger Banco utöfver det å 120 sk. pr R:dr dertill anvi viste belopp 36,308: 28.10. 21,794: 22. 5.
Härvid förekommer jemväl en annan omständighet, nemi. att Aktuarien i RiksArchivet, som är likstäld med vice Bibliothekarien, skulle få 3,500 Rdr men den sednare endast 3,000 Rdr. Man kan tänka sig, att Bibliothekarien är yngre och friskare än vice Bibliothekarien, i hvilket fall denne icke har sannolik utsigt till vidare befordran inom verket. Till vice Bibliothekarie kan naturligtvis icke väljas annan person än den som fullkomligt besitter de för en Bibliothekarie erforderliga egenskaper, och då synes väl billigheten fordra, att vice Bibliothekariens lön bestämmes i enlighet med K. M:s Pörslag till 3,500 Rdr. Måhända skulle äfven i fråga om Amanuenserne någon löneförhöjning kunna vara nödig, men då, såsom jag haft äran nämna, StatsUtsk. sökt gå Bibliothekets behof af yngre krafter till mötes genom anslag till biträden, inskränker jag mig till den nu af mig framstälda hemställan, hvarå jag anhåller om propos. Hr von Koch, Nils Samuel; Jag har begärt ordet för att anhålla om bifall till K. M:s Propos. i fråga om lönerna för Bibliothekaren och vice Bibliothekarien, och den siste talaren har för ett sådant bifall utvecklat de derför talande skälen hvartill jag vill lägga, att följdriktigheten af Ståndets föreg:de beslut fordrar just detta bifall. Några personliga konsideratiouer böra icke komma i fråga, men jag tillåter mig dock att erinra, att den nuv:de vice Bibliothekarien är en af våra utmärktaste män, som icke har annan inkomst än sin lön, och då synes mig en lön af 3,500 Rdr vara för honom allt för ringa. Jag förnyar min anhållan om bifall till Iv. M:s Propos. Gr. Lagerbjelke; Naturligtvis vore det önskvärd!, att man så väl som möjligt kunde aflöna tjenstemännen.
Lättheten alt manövrera med ett sådant myntsystem skall jag taga mig friheten att åskådligt framställa genom ett exempel i afseende på procenträkning. Om jag t. ex. har den enkla summan af 35 r:dr och vill veta hvad 4j proc. deraf gör, så trotsar jag en och hvar aldrig så van räknekarl att genast säga beloppet, och beviset derpå är, att det verkligen utgör den curiosa summan af 1 r:dr 27 sk. 7| rst. Om jag deremot fördelar detta värde efter det system, som jag yrkar, skola vi få se huru lätt räkningen är verkställd. Då vore 35 r:dr lika med 70 kronor, hvarje krona 100 styfver, d. v. s. en styfver Fyra och en half proc. voro då fyra och en half gäng 70 styfver d. v. s. 280 + 35 eller 315 styfver. Hoc est 3 kronor och 15 styfver äro lika med 4$ proc. af 35 r:dr. Så lätt och så enkel blir den calcul, som efter vårt nuvar. myntsystem får ett alldeles barbariskt utseende, och för dem som ej rätt nöja sig med rationella skäl, hoppas jag, att detta praktiska bevis måtte gälla och ådagalägga, att det föreslagna systemet verkligen medför nära nog den största klarhet och redighet, som är tänkbar. Jag får således förnya min anhållan, att 24 sk, r:gs måtte antagas såsom enhet. Ilr von Troil, Emil: Lika med Frih. Palmstjerna får jag tillstyrka bifall på den föredragna punkten af Utsk:s betänk., emedan densamma icke innefattar annat än de lagliga grunderna för ett förhållande, som redan i sjelfva verket äger rum. Det är ingenting svårare alt åstadkomma i ett samhälle, än en ändring af i synnerhet de lagar, hvilka grundat vanor i afseende på benämningen af mynt, mål, mått och vigt. Gr.
Atskillige talare hafva yttrat den tanken, att man borde bevilja en drawbach eller en restitution af skatt för det bränvin, som utföres, och för min del tror jag visserligen att sådant skulle kunna ske utan olägenhet, om dervid iakttages den försigtighet, som Gr. af Ugglas antydt, eller att ingen restitution beviljas, förr än mati genom behörig attest vore fullkomligt förvissad om att bränvinet verkligen blifvit exporteradt och levereradt på främmande ort; ty utan en sådan åtgärd kunde lätt hända, att stora qvantiteter bränvin upgåfvos till export, och sedan man väl hade upburit drawbachen, skaffade man sig tillfälle att åter införa det i landet, hvarigenom naturligtvis skulle tillskapas ett smuggleri i stor skala af inhemskt bränvin. Men om drawbachen icke utbetalas förr, än sedan vederb:de konsul intygat varans riktiga export, skulle detta missbruk visserligen kunna förekommas, och sjelfva saken således ej heller medföra någon egentlig olägenhet. Deremot tror jag icke att dermed särdeles mycket, om ens något, skulle vinnas; ty det bör icke lemnäs oanmärkt, att man här i Sverige i allmänhet påstår, och kanske med rätta, att bränvin härstädes icke kan produceras till samma pris som i utlandet, och man bar t. o. m. drifvit farhågorna ända derhän, att man ansett, det Svenskt I)en 23 November f. m. bränvin här skulle kunna undersäljas af utländskt, ehuru detta sednare i införsel-tull betalar t rdr 10 öre pr kia, då deremot det Svenska bränvinet betalar endast 60 öre i produktions-skatt, och således en skillnad upstår af 50 öre. Att det utländska bränvinet verkligen skulle kunna tillverkas för 50 öre bättre pris, jin det Svenska, är, elter min öfvertygelse, en uppenbar öfverdrift, som finner ett ytterligare stöd deraf att något utländskt bränvin på sednare åren icke annat än för vissa ändamål kunnat importeras.
Och ändå vill jag icke ha dem, ty de skulle endast vara ett hån öfver mitt lif. Menniskor, som aldrig gifvit mig för ett öres värde, när fattigdomen tryckte mig, de skulle lägga ut penningar till kransar nu, då all verldens goda icke längre kunde göra mig någon nytta! De som stått mig nära i lifvet utan att räcka mig en hjelpsam hand, de skulle tro sig ha godtgjort allt genom blommor och snyftningar. De som svärtat mitt rykte, skulle hedra mitt minne; och de, som jag hållit ifrån mig så länge jag mäktat, skulle närma sig nu, derför att min döda kropp icke kunde rysa tillbaka för deras falskhet och lögn. Nej! Jag vill icke ha blommor på min kista! Icke en enda. »Arbeta kan jag icke och det käns som om jag skulle bli alldeles tokig, ja, jag menar vansinnig.» »Det käns som om alla ansträngningar skulle vara fruktlösa och som om jag ohjelpligt gled utför kanten i en stelnad krater, allt trängre och trängre, med allt mindre luft och ljus. Ja, ibland kan jag fara upp med en förnimmelse af, att jag qväfs. Och det förlamar mig. Jag känner mig som en enda stor, ihålig humbug, som nu skall brista och visa sin tomhet. Jag känner det, som om jag vore den dummaste menniska i verlden, och som om jag aldrig, aldrig skulle kunna bli konstnär.» En menniska som skrifver sådana ord, är icke normal. Men hon dolde sitt själstillstånd för omgifningen och hoppades att krisen skulle gå öfver. Och den gick öfver – nu som så ofta förr. Att hon emellertid sjelf var på det klara med sitt sinnes författning framgår af följande anteckning: »Vore jag inte verkligt själssjuk fast jag strider emot sjukdomen af hela min makt och fast jag kan dölja och vill dölja det för min omgifning, så skulle det aldrig falla mig in att slösa bort så mycken tid med att skrifva bara till mig sjelf. Men jag vet, att den bästa lindringen ligger i att få tala riktigt lugnt och öppenhjertigt med någon, som känner välvilja för en och som man icke behöfver frukta skall missförstå. Och stora boken missförstår aldrig.» Efter förtviflan kom emellertid resignationen så småningom fram.
Då stanna vi naturligtvis h e m m a allesammans. » » Nej, hvarför det, genera er icke för mig. Ni tre syskon kunna väl gå. » » A h, tala bara inte o m det, Ebba. Spela litet för oss, B o j, är du hygglig, » sade han och slog sig ned i stolen igen. 2 fr •Ö SK Si (D H P DUN 08 än h o n lydigt gick o c h lade sig p å soffan i sitt rum. D e båda kusinerna v o r o ensamma. » Sätt dig nu s o m vanligt där i länstolen. Jag tänker det är sista gången du ser o m mig. » » Hur vet du det ?. ' frågade han kort. » Jo, Karin var u p p e på förmiddagen och talade o m, att ni skulle resa i öfvermorgon. » » Ja, jag kan ej stanna längre, föreläsningarna äro slut. » » Karin var så söt idag i sin nya hatt. V e t du, jag är så glad att ha fått lära känna din fästmö, o c h jag håller så m y c k e t af henne. » Fredrik d u! » Jag har legat o c h tänkt på så m y c k e t under de här dagarne, o c h när m a n har varit så nära d ö d e n s o m jag, då faller ett underligt, skarpt ljus öfver vårt gångna lif, — m a n tvingas att se till o c h m e d det man hållit doldt för sig själf. » H a n b ö j d e sig framåt o c h såg upprörd på henne. » Ebba, » utbrast han, » hvad menar du, hvad är det du sett? » H o n slöt ö g o n e n o c h låg stilla, utan att svara. Då gick han fram, fattade båda hennes händer o c h frågade m e d låg röst: » Har du kanske märkt detsamma s o m j a g? Har du känt att — att det förflutna är icke d ö d t? » » Det förflutna kan_ icke dö, » hviskade hon.
Sonhustrur, Döttrar och Pigor. tn O (/} r* § P SL 3 f Männer. X 0 G Pfrj n> -t -*> ~ J»o "* Qtrf ro -*> ^ »JO ” D W H ^ !CT3 p : n (1 a> zr a r 0 3 i 0 n> | pr* Qi 1" ’ V/1 (TJ »■C w £00 CO SS' 050 ,-ps .”C1- ~ OPpu ... -0 2,i« O £>}; Sidan 334; N:o 7, (AO Sammandrag öfver Taxerings-Längderna N:o 1 uti N. N. Fögderi för ar i 8 ManijfactiyFabri ks-In rättninHemman. Frälserentor, Lägenheter. BergVerk, rier, Fabriker, Verk och InrättQvarnar. Aganae rätts afgift. gar, som aro taxerade efter utsatta Ciasser. * nin^ar. i . g ti 3 Värde i ] > *-*1 > <3 tu: Cu eif > 3 Värde 1 1 > 3 <3 tit *1 q(* 3 w Värde i 1 >• 3 < ejart > 3 CJ > Summa.
Detta kan jag icke inse, emedan jag icke förstår, huru frågan någonsin skall kunna lösas på annat sätt, än genom en Komité. Det är visserligen sannt, att Komitéer kunna arbeta mycket långsamt, men detta beror dock mycket på huru den sammansättes och hvilka dess ledamöter komma att blifva. Vidare säger reservanten: »Beslutet förorsakar en kränkning af presterskapets privilegier, som innebära, att hvarje församlings presterskap skall bibehållas vid de förmåner, det åtnjuter.» Deruti ligger sjelfva hufvudfrågan. Under det man reglerar alla andra indel ningshafvares löner, så att man förminskar den enes och förstorar den andres, tycker man sig dock icke kunna jemka någonting i afseende på presterskapets löner, och så snart man kommer in på denna fråga, blir den genast en privilegiifråga. Vidare säger reservanten: »Beslutet medför ett orättmätigt dragande af tionden från den ena församlingen till den andra. De små socknarne skola fröjdas öfver att få sina nu svagt lönade prester nöjaktigt underhållna på de stora församlingarnes bekostnad. Dessa sednare åter skola lika rättmätigt klaga öfver åtgärden.» Ja, det är visserligen en sanning, att så skall kunna tyckas; men jag vet icke huru det skall kunna vara annorlunda. Kommer afiöningen till presterskapet att ingå till kronan, så är det icke den enda aflöning, som församlingarne betala till kronan, utan sådant eger rum i alla andra afseenden. Ytterligare säger reservanten: »Beslutet kommer likaledes att lägga hinder i vägen för större församlingars delning, hvilken, sedan tionden derifrån är på förhand disponerad till andra socknars presterskap, ej kan ega rum förr, än B. St:r höras deröfver och meddela nödigt löneanslag.» Detta är icke heller sannt. Ty äfven om presterskapets tionde skulle från någon socken komma att ingå till stiftet eller till kronan, så ligger deruti icke något hinder för socknarnes fördelning. Det är klart, att om en öfverstyrelse finner, att församlingen bör delas, vet den också, att den skall tillsläppa medel för den nya lönen, vare sig af statsmedel eller af de öfverblifvande tillgångarne på presterskapets inkomster.
Bevillningsmedel böra med säkerhet inbringa lika mycket, under de påföljande åren, sona de gjort år 18285 så visa sig, utan ringaste påräkning i dylikt hänseende, af StatsVerkets öfverskott föl åren t83o—342 följande tillgångar för Credi - Betänkande!), N:o 335. iii tiven, vare sig till hufvudsummor, eller ränta, i fall de behöfva upplånas, nemi.: den på Tab. Litt. A. upptagna behållning 40>l'84- ~ “ Skillnaden mellan Bevillningens troliga belopp 2,3 10,000. - — och det af Utskottet påräknade flor 1829 2,3o4,000. g 000 Enahanda skillnad i83o—34 mellan .. 2,292,000. och de påräknade 2,270,600. eller för alla åren 5 gånger 21,400. 107,000, De till Extra anslag anvisade medel inflyta, på sätt Statsoch Banco-Utskottens Betänkande K;o 22 utvisar, till så ansenligt belopp de första åren, att om K. M:t icke skulle behöfva begagna dem i större mon, än Utskotten förslagsvis beräknat; så kunna omkring 5oo,ooo R:dr i 3:ne år af R:g:sContoiret förräntas, hvarigenom ä 4 proclt skulle uppkomma en vinst af 60,000. Skatteköpen för RecognitionsSkogarne torde ock, i händelse R. St:r bifalla K. Proposition derom, så mycket höja Skatterätts-medlen, att man vinnerden erforderliga fyllnaden 12,149:16.- i den af Herr Ståhle åberopade Creditiv summan 225,333: 16.- utom hvad Spannemåls-creditivet beträffar, om hvars beskaffenhet af lån förut är taladt.
Banco, ej mindre förse panna och hatt, äfvensom löst bröst, mäskvärmare och rectificator, när de tillhöra redskapen, med stämpel af sitt namn och hemvist, samt *) Den i 13 §• af Utskottens förslag förekommande femte classen är här utesluten, emedan den så kallade dubbla pistorlska apparaten, sorn endast deri skiljer sig från 4:de classens redskap, att tvänne pannor begagnas, blott medförer den fördel, att bränsle besparas, men ingalunda någon större tillverkning, än som med dessa pannor, serskildt begagnade, skulle kunna åstadkommas; och hvad angar redskap af ännu okänd uppfinning, torde så mycket mindre något skäl förefinnas till dess hänförande under någon viss dass, som det måste vara ovisst, om och i hvad nion densamma kan bidraga lill hastigare eller mindre kostsam tillverkning, eller om den blott afser lättnad vid redskapens rengöring, m. m. dylikt, som ej bör beskattas. Skulle en uppfinning, ledande till något af de förstnämnde ändamålen, verkligen ske, lärer den dock icke före nästkommande Riksdag binna att blifva allmännare känd och använd, och tua det då bero at kominåude. Ständer att pålägga densamma en rättvis beskattning, hvilket pa förband icke är möjligt. BevillningSsami Allm. Besa.- och Elon.-Utslotfcns Utlåtande, N.-o 5. 3r årtalet då den förfärdigades, än ock besörja, det de varda uppmätte och stämplade af dertill förordnad Justerare, för hvilken tillveikaren Lör noggrant uppgifva redskapens beskaffenhet lill alla dess delar. Missleder han Justeraren med origtiga uppgifter, vare lill samma böter förfallen. Öfver mätning och stämpling ulfärde Justeraren betyg, på sätt i5 §. föreskrifver. Då bränvins-redskap förändras eller islåndsättes, skall den ånyo af Justeraren mätas och, om rymden undergått förändring, å nyo stämplas, den förra stämpeln utplånas, samt nytt mätningsoch slämplings-betyg uttagas.
Samtliga rikets gästgifvaregårdar utgöra, enligt Skjutsnings-kommittéens uppgift, 1,473, hvaraf 1,385 på landet och 88 i städerna. — På de fern föreslagna så kallade postvägslinierna, upptagande endast 106 af dessa gästgifvaregårdar, beräknas Staten komma att göra en årlig förlust af 396,300 R:dr R:mt, ocn på alla återstående så kallade bipostvägar skulle sammanlagda bristen blifva 612,227 R:dr. Sammanlagda förlusten för Statsverket, genom den af Utskottet föreslagna åtgärden, skulle således blifva 1,008,527 Riksdaler, motsvarande ungefärligen halfva allmänna bevillningen, som för år 1861 utgjorde 2,176,916 R:dr 79 öre. Då för närvarande Statens ordinarie inkomster afklippas på flera håll, men anspråken på statsanslag för hvarje riksdag vexa, och då de extra-ordinarie statsinkomternas fortgående stegring i icke ringa mån torde sammanhänga med det offentliga och enskilda lånesystemet, icke lemnande någon synnerlig garanti för framtiden, så måste man alltid vara beredd att fylla den nu föreslagna förlusten för Statsverket med bevillningens höjning till halfva beloppet öfver hvad den nu är, hvarvid, enligt gällande grunder, skall inträffa att den hittills skjutsskyldige jordbrukaren, som eger ett mantal värdt 30,000 Riksdaler, endast erlägger en skjutsafgift af 4 R:dr 50 öre, då deremot en löntagare eller näringsidkare, som eger 2,000 Riksdalers inkomst, måste erlägga 10 Riksdaler, för ett onus, hvarmed han hittills intet haft att skaffa; ehuru man väl dessutom måste medgifva, att en sådan jordbrukare antager en mera betryggad ekonomisk ställning för sig och sin familj än en embetsman, som blott eger omförmälda löne-inkomst. Man synes böra något betänka sig innan saken tvingas till en sådan lösning.
Elredrika-Brerner-Förbundet.C stipendiekomitd. Vid bomitens senaste sammanträde lemnade sekreteraren bl. a. en redogö- relse för huru långt grundläggningsarbetet för allniänna stipendiefonden framskridit. Häraf framgick, att 7 personer antagit kallelse att medverka som länsombud och 33 som lokalombud, samt att till dessa personer hafva sammanlagdt 1,026 anteckningslistor utdelats. 61 Hvarjehanda i qvinnofrågan. Sverige. Qvinna i riksbankens Genst. Vid senaste riksdag väcktes motion om ogift qvinnas anställande i riksbankens tjenst. Med anledning af bankofullmäktiges afstyrkande fann bankoutskottet motionen d å icke böra föranleda någon annan åtgärd, än att fullniäktige fingo i uppdrag att till innevarande riksdag inkomma med yttrande, huruvida ett berättigande för riksbankens styrelse att under samma viikor, som nu äro för vinnande af anställning i riksbankens tjenst bestämda, sdsorn e. o. tjenstbiträde i riksbankens aefdelningskontor kunna a ?ztaga qvinna skulle befinnas lämpligt, och i så fall afgifva förslag till de ändringar af bestämmelserna i bankoreglementet som för ändamålet kunde finnas påkallade. Detta på det arbetskrafter måtte finnas tillgängliga för den händelse inrättandet i större antal af afdelningskontor skulle ifriigakomma. Innan fullmäktige uttalade sig ville de i ämnet höra afdelningskontorens styrelser och dessas yttranden föreligga nu. Af riksbankens 8 afdelningskontor äro tre, näiiiligen de i Visby, Ostersund och Luleå, för förslaget. Ett af kontoren hade användt qvinligt biträde, soiii skött sin befattning till styrelsens synnerliga belåtenhet. Kontoren i Göteborg, Malmö, Vexiö, Jönköping och Kalmar äro dock emot förslaget, åtminstone under nuvarande förhållanden. Fullmäktige liafva derför ånyo beslutit hos bankoutskottet afstyrka saken i fråga. Reservationer afgåfvos af hrr grefve Lewenhaupt, Arnberg och friherre Fock. Till amanuens å gynekologiska kliniken å Sabbatsbergs sjukhus har blifvit antagen med. kand. Karolina Widerström.
Wid denne §. är likwist 2:ne saker at anmärka, den förste at hwarken här wid Landtmarffalksoch Talemäns utnämnande, eller ä nä got - Den 29 Augusti. isoz got annat ställe i Regeringsformen finnes ett ord nämndtom Ed sM Landtmarskalk eller Talemän, det är wifit en förlätelig glömska för ett Urffott med sä midt omfamnande göromål som detta, men jag tror likwäl det ar nödigt, at det nu rättas, och nämnde Eder, sädane Äiksens Ständer dem godkänna, i Riksdags Ordningen mätte inflyta. Den andra anmärkningen är, at om afseende göres adell af Bonde Ständet gjorde an, hällan at äl'.a rättighet Talemans Forsing upprätta, denna rättighet äfwen til de andre -ö:ne Stånden mätte utsträckas. Det försiäs af sig sjclft at detta förbehåll är belt och hällit wilkvrligt, sä framt Kongl. Maj t sinner för godt at Bonde-Ständets begäran Nädigst bifalla. I annat fall förfaller denna begäran belt och hällit, säsom grundad pä hwad ett af MedStänden för sig önskat. Wid sista Momentet af denne §. får jag ytterligare erindra, om icke samma princip härwid bör följas, som dä Landtmarskalk under Riksdagen af sjuklighet eller annat förfall hindrad är, nemligen at det är förste närwarande Grefwen och ej Ordförande i Riddarehus Dlrrction som förer Klubban. Friherre OiljencrLntL. Zlfhwad orsak skulle wal Ordföranden i Riddarehus-Directionen föcha ordet pä Riddarehuset innan Landtmarskalk är nämnd ? Hwarfäre skulle ädlste närwarande Grefwe icke fä behälla en urgammal rätt, sä wäl wid detta tilsälle, som dä Landtmarskalk är sjuk ech sränwarande.
• aldra dito • • 3:dje dito I Forsta HufvudTiteln hindra IIufvudTiteln. JustitieStaterne Canzliet PostVerket StatsContoiret Dito till ChartaeSigillatoeOinkostnader Bergscollegium CommerceCollegiutn SundhetsCollegium ÖfverlntendentsEmbetet Tullverket NumerLotteriet LandsStaterne Skrifmaterialier och Expenser samt Ljus ., Reseoch Tractamcntspenningar . Ved och Siv Tredje HufvudTiteln. KrigsCollcglum IngenieurCorpsen CommendantsStaten Indelta Arméen {^^}niSnainat; 5;6 ^*5 R.*<t ExercisCompagnier , .. f Penningar ArtillerietpSp;rnl in nat_ X:r h 5 R:dr Remontering och Fouragering af Artillerioch CavalleriHästar Gothlands Beväring Beväringsmanskapets Vapenöfningar Fjerde HufvudTiteln. Lotsoch FvringsVerket Flottans Underhåll och Nybyggnad (Skatte - Tjäran) Flottass Exercis S:r Femte HufvudTiteln. Vitterhets-, Historieoch AntiqvitetsAkademien Museum VetenskapsAkademien S:r Sjette HufvudTiteln. CentonalErsättning Hospitalers och Lazaretters Underhåll S:r Transport T i 1 1 ö k n Förut utgående af Öfverskotten å StatsVerkets Inkomster. Summa. Fångars Skjuts och Underhåll Byggnader och Reparationer Städers Friheter Strömsholms Stuteris DagsverksErsättning Hingst premier Indelningsbrist Hingsthållning, 52j T:r Spanm. in Nät. å 5 R:dr Garmakarelön m. rn. å StatsVerkets koppar och jern Nybyggares Understöd S:r Penningar 83,002: 36. 3. Spanm. in nät. 2(i2: 24. - S:r 85,206: 12. 3.