Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksens Höglofl. Ständers Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotts Utlåtande, öfver gjorde Anmärkningar vid deras afgifne Betänkande om in - Sy64 Statsoch BesvHrs-Utskotten» Betiinkanden: rättande af Allmänna Arbetsoch Corrections-Hus pä Borgholm och i Vadstena. JL anledning af Kongl. Maj:ts till Riksens Ständer aflåtne Nådiga Proposition, om medels anslående till Allmänna Arbetsoch Correctionshus inrättande på Borgholm och i Vadstena, hvilken Nådiga Proposition Riksens Höglofl. Stan-, der behagade remittera till Statssamt Allmänna Besvärsoch Econotn i-Utskottens åtgärd, yttrade Utskotten uti gemensamt utlåtande den 16 sistledne April de betänkligheter, som förekomno emot berörde Inrättningar, så i afseende på den dertill föreslagne betydliga kostnad till deras anläggning och årliga underhåll, och hvilken med Statens tillgångar syntes icke stå att förena, sorn ock beträffande de uppgifne Eocalerne för desse Arbetsoch Corrections-Hus; och föreslogo Utskotten på sådane grunder Riksens Höglofl. Ständer, att, jemte beviljande af en årlig Summa utaf 20,000 Rfdr till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition i och för berörde ändamål, tillika i underdånighet framställa till Kongl. Majus Nådiga pröfning hvad annan utväg, sorn kunde finnas, att, med en sådan, i, Statens nu varande ställning nödvändig inskränkning uti kostnaden, lämpligen afhjelpa beliofvet i denna del, hvarvid Utskotten, under betraktande af omständigheterne, uppgåfvo det Förslag, att den förr varande Arbetshus Inrättningen i Carlscro* na torde kunna utvidgas, samt, derest den likväl blefve tillräcklig, den lägenhet för slik in* rättning begagnas, som Marstrand erbjudgr. Statsoch Besvärs-Utskottens Betänkanden. 1765 Härvid hafva anmärkningar blifvit gjorde hos Höglofl.
De större, nemligen Fahlun och Mbwidaberq, erlägga för bwarse ffeppunds Koppar tillwerkning - alla de mindre för hwarje Skeppund , - , , Koppar-Hamrar och Koppar Wallswerk de som smida eller walssa kil! och med ivo Skeppund, för hwarje Skeppund D-o deröswer tili och med 200 ssep:d Sky^dsasaifr. R. H r. 2 Z2 16 8 IL Dito Den 5 Januari',. Dito deröfwer Dito Dito - Kammartjenare hos Priwate - Kammererare, Frälse. Sc Secreterare. ^ . Kimröks-Bruk , -» 8 och Klinge-Bajonetts-Bruk - ro och Klädmäklare 20, 12 , 6 och - Kniphammar,stockar till husbehof - till afsalu Kock hos Priwate Dito Skepps, anses som SjömansGostar , Lärlmgar - , Krut-Bruk, Klosters ÄkrrS, Hlieryds och Torsebo - Husby Socken för Kruttillwerkmng tillhopa Langhvltan särskildt destinon, erlägges 8 § för hwarje Centner Krut, ester Attest frän Kongl. Krigs-Collegio. Krögare och Krögerskor, samt de som hälla LiqvmrkomMare ro, 12, 6 Kustar kos Priwate. Se DrängarLandrmäkerl-LärUngar Laquayer hos Priwate, för den sörsta och andra Den tredje Den f>?rde och deröfwer hwardera Licentiater, Medicini med Pracliqvs 6, 4 ' och § Iinne-Fabriqver pa landet Skyddc-afg R§. l6 6 4 12 z I 2 6 i l2 2 40 r5 2 2 ? Deras Gesäller och Lärlin-ar be» tala afgtften lika med Städernes. Liqveurkammare. Se Krögare.
N:o 2T. 21 Kådiga föreskrift, genom Kamrnar-Kollegii försorg utarrenderas. Vid sådant förhållande och då numera endast nämnde spannmåls-anslag utgå af de 174 tunnor, hvilka, enligt Kongl. Majits förutnämnda Nådiga beslut, skulle fortfarande bibehållas till disposition in natura, har Kongl. Majit funnit godt att, till fullföljd af Rikets Ständers redan fattade beslut, nu i Nåder förordna, att jemväl berörde spanmåls anvisningar in natura skola upphöra, och samma spannmål bland Statsverkets inkomster upptagas; i likhet med hvad i öfrigt år 1835 föreskrefs, emot det att samma spannmåls-qvantiteter derefter godtgöras på enahanda sätt, som öfrige å nu ifrågavarande Stat uppförde dylika anslag; dock att denna förändring, hvad Skolmästarens aflöning angår, icke vidtager förr, än den nuvarande innehafvaren af tjensten afgår eller förklarar sig dermed nöjd. Ilvad åter beträffar de till Ecclesiastik-verkets anslag ingående kollektmedel, kvilka, efter afdrag af uppbörds-provisioner, i medeltal lemnat en behållen inkomst af 1,393 r:dr 29 sk. 3 rst.; så synes det vara mindre lämpligt att, sedan en särskild fond för Lappmarks Ecclesiastikverk numera icke finnes, utan dess inkomster ingå till Statsverket, emot det att anslag till utgifterne är å Stat uppfördt, bibehålla en dylik inkomst-titel, som derjemte, utom bestyret med kollekt i hvarje af Rikets kyrkor, erfordrar särskild redovisning och leverering af alla dessa insamlingar, hvaraf betydligt besvär och skriftvexling förorsakas.
Jag ser i bilagan lill detta betänk, upptaget, att högsta fångantalel varit 127, och det är visserligen det högsta antal, som der varit insatt; men det är ej säkert, alt det ej kan blifva högre. Emellan 80 oell go har varit det vanliga antalet, men utöfver detta antal har det händt att 3o å 4° andra fångar linder transporter der blifvit inkastade för alt passera en natt. Den trängsel, som uppstått, och den osundhet, som deraf härrört, vill jag icke omtala. Man kan föreställa sig de planer, som der uppgöras, och den academi lör brott, sorn sålunda bildas. Man har äfven talat om straff-fängelser, och till hvad som derom är sagdt anser jag mig skyldig tillägga, att vid Malmö correctionsocli arbetsfängelse finnas icke och kan i anseende till localen icke tillvägabringas verkstäder, der alla tångarne kunna sysselsättas? Om sommaren, då de kunna arbeta ute på maiken, går det någorlunda an, men deremot måste under vintertiden 3 å 400> ia8 V'A ‘cka saga flere, förblifva sysslolöse och kunna icke arbeta. De sitta i logernenterna för att göta något och hvad de kunna, men hvad som blir gjordt torde hvar och en kunna föreställa sig, lika väl som de skador och brott der uppgöras. Till hvad jag redan sagt får jag tillägga, att enär K. M., efter infordrande af nödiga upplysningar, kan lättare öfverskåda förhållandet än någon annan, så anser jag att, på sätt Uisk.m föreslagit, ifrågavar. summor gerna kunna ställas till K. M:s disposition. Jag är öfverlygad, att de icke komma att användas till andra ändamål än sådana som erfordras, och om de uppgå till mera än som nu är behöflig!, så är del, såsom jag sagt, icke någon olycka. Jag får således för min del tillstyrka bifall till Utsktns förslag. Frih. Ridderstolpe, Fredr. Christopher: Jag ämnar icke ingå i bedömmande, huruvida för den ena eller andra sorten af de projecternde fängelserna bör lemnäs medel till deras uppbyggande och islåndsättande.
Äro de 3:ne, så får den äldste ett serskildt drängrum. 4’.o Gapitaiuer och Subaltern-Olficerare, som äro ogifte, erhålla icke kök och källare. Gifte Subaltern-Officerare få del i källare med värden om lian icke kan aflåta någon serskild. 5:o Ogifte Under-Officerare blifva 2 om ett rum. Der ej flere äro än en ogift, får lian för sig ett rum. Gifte få del i kök med värden. 6:0 Regemenls-Pastorer och Regements-Läkare äro att anse som Capitaines vederlikar; Auditeurer, Bataillons-Predikanter och Regements-eller Bataillons-Commissarier såsom Subaltern-Officerares vederlikar. 7:0 Kronans Handtverksmästare och Gesäller i alla yrken anses lika med Under-Officerare. Bih. till R. St. '» j6 Sialssami Allm. Bcsv.- och Oecon.-Ulsk. Betänkande N-o 4-7 • Litt. £. Tariff, hvarefter tillfällig inqvartering in natura skall utgöras. Rum med möbler, säng och sängkläder. 2 I Generalspersoner samt Regements-Ofiicerare med vederlikar, hvardera Capitainer med vederlikar, hvardera Subaltern-Oflicerare och vederlikar, tvänne tillsammans i ett rum, således hvardera Under-Officerare med vederlikar, 4 tillsammans i ett rum, således hvardera , Gemenskap och deras vederlikar, samt drängar, läggas tillhopa efter hvad rummet medgifver Underrättelser: 1:0 Vid mindre utrymme jemkas och sammantränges inqvarteringen efter omständigheterna. Börandes Under-Officer och hans vederlike dela lika lott med soldaten, när nödvändigheten det fordrar. 2:0 Kronobetjeningen njuter under tåg äfven inqvartering.
Om Exped.Utsk. behagade stryka ut hvad som icke hörer till saken, utan blott innehåller fraser och till på köpet ohölliga fraser, så blefve skrifvelsen sådan den bör vara. Hr Lefre'n: En värd talare, som uppträdt för att yrka motsatsen af hvad jag tog mig friheten anmärka , nemi. Gr. Anckarsvärd , har sagt, då han ingick i saken i stället för att hålla sig till Exped.Utskts sätt att uttrycka densamma, att hans motståndare söka, såsom gamla försvarare af skråväsendet, i sista stunden motverka hvarje sträfvande i motsatt syftning. Nu är likväl förhållandet, att Hr Grefven, i frågan 0111 skråordningarnes otjenlighet för landet, aldrig , så länge jag haft äran vara representant jemte honom, bort kunna finna någon, som varmare och bestämdare yrkat detsamma som Hr Grefven i afseende på nu rådande inre näringsförhållanden. Jag är således fritagen från hans anmärkn. som skulle mitt bemödande om ett höfligt språk uti en skrifvelse till Konungen vara ett bemödande att motverka sjelfva saken eller skråtvångets upphörande. Långt derifrån. Samme värde talare har sagt, alt man icke borde framkomma slafviskt och krypande, när man talar till sin Konung. Svensk Konung har aldrig någon tid älskat slafviskt krypande; men man kan vara höflig och skicklig i sina uttryck, då man talar till eho det vara må, och framför allt då man talar till Konungen, utan att derföre vara slafvisk eiler krypande. Jag har enskild erfarenhet deraf i den konungaborg, som står deruppe, att man icke behöfver vara hvarken slaf eller krypare, då man vill säga sin lanke; tvertom är det kontmgaborgen man bör välja, närman vill vara a64 Den a3 November. fri i sina uttryck, utan att riskera något. En annan ledamot har sagt, att man skulle vara särdeles ömtålig och finkänslig, för att finna ifrågavar. förslag opassande. Den sorn gjort denna anrniirkn. är sjelf både ömtålig oell finkänslig.
Skall förrymd fånge eller annan person häktas, då må ock det våld brukas, som för häktningens verkställande nödigt är, der ej svårare skada än i 1 i § sägs genom våldet upkommer.» Jag inser till fullo, att en skillnad måste göras mellan straffångar och andra fångar, och att emot egentliga straffångar, om de göra ett försök att rymma, då de äro intagna å allmän straffinrättning eller hållna under allmän upsigt, ifrågav:de våld bör saklöst kunna användas; men är det en person, som häktas, hvilken alls icke varit lagförd, är en inskränkning utan tvifvel nödig. Att en häktad person, hvilken ser sin vaktare försumma sin pligt, begaguar tillfället att, gripen af det naturliga Den 24 Mars e. m. begäret efter friheten, fly undan, är i sig sjelf en förseelse, hvars karakter är ohörsamhet emot offentlig myndighet. För en sådan förseelse bör han dock rimligtvis icke kunna, utan dom och ransakning, mista lif eller lemmar. Till och med om uprorsmän »med förenadt våld sätta sig upp emot verkställighet af offentlig myndighets bud», anses detta svåra brott vida lindrigare; ty uprorsmän blifva, enligt 1849 års uprorslag, t. o. m. från allt straff frie, och anstiftare och anförare allena straffade, om de lörre, efter förutgående varning, låta sig till ordning bringas. Detta visar, att det ej är principenligt, att för blotta rymmandet stadga ett äfventyr, som är vida svårare än straffet för ett verkligen groft och för samhällsordningen ganska vådligt brott. På grund af hvad jag sålunda anfört, anhåller jag om återremiss på ifrågav:de §. Hr Carleson: En ändring af §:n, på sätt den siste talaren föreslagit, skulle leda derhän, att man, efter en logiskt riktig följddragning, icke skulle vara berättigad att med våld hindra en fånges rymning, derest icke fången sjelf använder våld. Påståendet att den klandrade bestämmelsen i den Nåd. Proposm skulle vara stridande mot riktiga lagprinciper, måste ytterst grunda sig på det stora misstaget, att alla samhällsmedlemmar skulle hafva sämre rätt än hvar och en enskild.
Vid denna § är yrkadt: af Herr von Koch, att efter I mom. må införas ett nytt mom. af denna lydelse: »A sönoch helgedag må utskänkning af bränvin i stad endast ske åt spisande gäster under måltider emellan klockan 8 och !0 förmiddagen samt klockan 12 och 4 samt 8 och 10 eftermiddagen»; uti motioner, väckta i Preste-Ståndet af Doktor Säve (motionen JVs 77), att samma förbud emot utskänkning af bränvin och andra rusgifvande drycker å söneller helgedag, som nu gäller för landet, äfven må gälla för städerna med samma undantag för särskilda omständigheter, som för närvarande är föreskrifvet; af Doktor Forssell, att 3 mom. måtte få följande lydelse: 14 Sammans. Bcvilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk. Betänkande M 4. »På landet vare å söneller helgedag all utskänkning förbjuden, derest Konungens Befallningshafvande ej på grund af särskilda omständigheter undantag meddelat;» af Kyrkoherden Ternström (motion JV2 88), att utskänkningsställe i stad alltid skall vara stänedt å söneller helgedag; ö O O ’ samt uti en i Borgare-Ståndet af herr Björck väckt motion 236), att 2 mom. måtte erhålla följande tillägg: »I stad kan utskänkning af bränvin under sönoch helgedagar än vidare inskränkas eller helt och hållet förbjudas, derest gemensamt beslut derom fattas af magistraten och stadens kommunalstyrelse samt af Kongl. Majlis Befallningshafvande godkännes.»
HylténCavallii enka och omyndige barn; af Herr Billström (N:o 220), om upplåtande af Ulriksdals kungsgård till en kuranstalt för sinnessjuka; af Herr Sundblad (jN:o 225), om en jernvägsförbindelse mellan Mälaren och Wettern, utgående från Askersund och rigtad så, att jernvägen ledes in på närmaste punkt af Köping-Hult-banan; 72 Prot.- Utdrag [den 31 December 1853. af Herr Hagman (N:o 227), om ett lån af allmänna medel för hamnanläggningen vid Kongsbacka; och af Herr Frick (N:o 233), om anslag till pension åt kommissions-iandtmätaren C. M. Grönbergers enka. S. D. Till Bevillnings-Utskottet remitterade Borgare-Ståndet motioner: af Herr Brodin (^N:o 178), angående förändring af 136 §, 1 mom. af gällande Bevillnings-förordning, i hvad detta moment angår Skeppsombudsmannen i Stockholm och Sjömanshusens föreståndare tillkommande uppbördsprovision; af Herr Pettersson (N:o 181), angående åtskilliga bestämmelser i afseende å postverket: af Herr Lundh (N:o 223), angående förändrad lydelse af Bevillnings-förordningens 145 § 2 morn.; och af Herr Hagman (N:o 228), angående förändrad sammansättning af taxeringskomitéerne i städerna och för akademierne, samt af pröfnings-komitéen i Stockholm. S. D. Till Beviltnings-Utskottel remitterade Borgare-Ståndet motioner: af Herr Ekelund (N:o 235), angående förändring af 13 § uti underrättelserna till nu gällande tulltaxa; och af Herr Waern (N:o 242), angående förändrade tullbestämmelser i afseende på jernhandteringen. S. D. Till Banko-Utskottet remitterades en af Herr Ekholm väckt motion (N:o 188), angående förhöjd pension af Rikets Ständers Banks medel till Myntproberaren C. Brolings enka.
Hvilken lättnad skulle nemi. icke detta valsätt, isynnerhet inom detta till Riksdagen sjelfskrifna Ständ, medföra för dem, som före Riksdagens början hade lust att bilda partier. Hvad vore väl enklare, än att de upgjorde sina listor här och sedan öfvertalade sina vänner i landsorten att komma upp till Riksdagen för att tillvägabringa genomdrifvandet af desamma. Af dessa åberopade skäl ansåg Utsk:t att det nuv;de valsättet medförde alla möjligen önskvärda fördelar och att anledn. ej förefanns till någon förändring i detsamma; och ehuruväl flere personer vid åtskilliga tillfällen vackt samma förslag, hvilket äfven, som jag vill minnas, vid eli Riksdag biträddes utaf en af detta Stånds mest aktade och i tacksamt minne qvarlefvande representanter, Hr Presidenten von Hartmansdorff, har jag dock ej blifvit tillräckligt öfvertygad om nyttan af detsamma, för att kunna frångå mina åsigter i afs:de på det nu gällande. Hr Bildt, Didrik Gillis: Under så lugna politiska tider, som de närv:de, kan det, enl. mitt förmenande, vara likgiltigt huruvida elektorerna väljas omedelbarligen eller medelbarligen genom bänkmän. Så funnos väl vid innev:de Riksdags början särskilda vallistor, roen det var mera en smakän sakfråga, till hvilkendera af de två upgjorda listorna man skulle sluta sig, alldenstund man å ömse sidor hade upsökt personer, hvilka egde Ståndets uteslutande förtroende och aktning. — Men såsom lagstiftare hafva vi att bedöma frågan från andra tider, från de stormiga tiderna, från politiska debatternas skarpa meningsstridigheter. Under sådana förhållanden skulle jag tro, att denna fråga, om elektorernas direkta utväljande, ingriper på ett vida betydligare sätt, än under diskussionen nu blifvit yttradt. Vi böra ihågkomma, att vi alla här representera på grund af vår födsel; af den orsaken är detta Stånd till sin grundval aristokratiskt, meu fästa vi något afs:de vid delss sammansättning, finna vi, att det är det mest demokratiska af alla Stånden.
Ljungberg, hvilken jemväl haft sig uppdraget att, under vanlig redovisningsskyldighet, indrifva hankens två tredjedelar i samma verks utestående fordringar, emot åtnjutande af 33 i procent af hvad genom hans Banko-Utskottets Memorial, iV.-o 3j. 3 åtgärder eller i ackordsväg kunde å bankens andel i fordringarna inflyta, skriftligen förklarat, att å bans sida hinder icke möter för afskrifning utaf de qvarstående fordringarna, såsom varande af beskaffenhet att något vidare icke på dem kan erhållas, Utskottet velat hos Rikets Ständer vördsamt hemställa, att f. d. Riks-diskontverkets ännu balanserade fordringar måtte få afskrifvas och den deröfver förda räkenskap, i följd deråt, upphöra. Under handläggning af detta ärende, har Utskottet jemväl inhemta!, att å f. d. Riks-diskontens räkning i depositions-afdelningen för närvarande innestå r:dr 2,816: 11. 9. hvaraf privata interessenterne tillkomma: för outtaget aktiekapital , , , , i 100: — —- , outtagen utdelning å aktier 1,033:24.— j ^4 utgörande återstoden . , banko r:dr 1,662: 33. 9. «n hankens tillgång, hvilken följaktligen torde få ibland bankens tillfälliga vinster uti räkenskaperna för nästa år upptagas. Slockholm den 25 Februari 1848. Ank. lill Exp. Utsk. den 28 Febr, kl. 2 e. m. Memorial, i anledning af erhållen återremiss å Memorialet JY;o tgj med uppgift om och huruvida någon del af den sedan 1845 års början upplupna Banko-vinst erfordras för Bankens consoliderande.
Uti afgifvet betänkande om »Arméens aflöning» har Landtförsvarskomitén, i hvad rörer indelta aiméen, ansett de stora kostnader för statsverket jemte flera olägenheter för arméen, som genom öfvergång till det kontanta löningssättet skulle uppkomma, utgöra öfvervägande skäl för att i underdånighet tillstyrka den indelta löningsgrundens bibehållande; och fnr komitéen, jemte förslag till Normalstat för indelta arméens aflöning, samt uträkning, särskildt för kavalleriet och särskildt för infanteriet, öfver den sammanlagda aflöniugen enligt den nya Normalstaten, anställt en beräkning öfver indelta arméens tillgångar för den föreslagna lönerpgleringeu, på sätt sorn följer: 1860 gällande värden å den årliga afkastningen 287,300: 12 Hvaruti en förhöjning anses kunna, genom utarrendering af en del af dessa boställen, påräknas till utgjorde ett mantal och deröfver, derest tillförlitliga kartor å dem saknades, samt om företagande af ny boställsuppskaltning; men detta bifölls icke af Rikets Stän - Knv aller i et. Tillgångar ; Bostadsboställen, enligt de för år belopp af , Löningsfondens boställen, 1860 års arrenden Påräknad1 förhöjning efter slutet af 147,503: 27. nuvarande arrendetid Indelta räntor och kronotionde . N:o 5 a. till Kongl. Majus Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. Transport rdi 389,873: SI. Behof för den nya lönregleringen enligt kommitterades förslag 653,225: — Således öfverskott • 128,676: 71. Men derifrån böra afdragas vakansafgifter för 97 af förestående 346 nummer, hvilka äro afsedda att rekryteras 19,178: 20. Då det egentliga öfverskottet blir 109,498: 51. Infanteriet. Behof för den nya lönregleringen enligt kommitterades förslag ... 2,707,470: — Tillgångar:
Hvad åter angår de för Sverige och Norge uppgifna areal-siffrorna, så eger med dem det egendomliga förhållandet rum att de af alla utom de förenade konungarikena boende vederbörande äro öfvergifne såsom bevisligen felaktiga och allt för små, enär enligt General Strelbitskys uti arbetet » La superficie de L ’ Europe » år 1882 offentliggjorda planimetriska kalkyler, Sveriges ytinnehåll icke är 442,818 qvadratkilometer utan 450,574,3 samt Norges areal icke 318,195 qvadratkilometer utan 325,422,4. Hvad beträffar arealoch folkmängdsuppgifter för öfriga uti berättelsen anförda länder, så, ehuru i denna årgång åtskilliga ändringar synas hafva blifvit företagna, hafva de likväl icke kunnat förekomma att i det närmaste hvaije uppgift är oriktig och afvikande ifrån de uppgifter, som uti statistiska tidskrifter aferkänd trovärdighet voro offentliggjorda vid den tidpunkt, då nu ifrågavarande statistiska berättelse var under öfversättning. Vi hafva såsom bevis för riktigheten af det ofvan sagda, uti tvänne tabeller, hvilka vi här nedan återgifva, sammanfattat de uti General-Poststyrelsens berättelse angifna sifferuppgifterna och de tal som uti ofvan uppräknade och ett antal öfriga geografiska handböcker, hvilka varit för oss tillgängliga, enstämmigt uppgif-vas såsom de riktiga. 1 berättelsen Råtta arealen, uppgifven areal. Qv. kiloni. Qv. kilom. Britiska Indien 2,351,740 3,359,587 Algeriet med fr. Sahara och Tunisien * 595,300 783,413 Nederländerna 32,871 32,999, » s Förenta Staterna ... 10,360,178 9,212,270 Ku manien . 160,150 129,947 (utom Svarta och Kaspiska hafven samt Aralsjön 21,891,044) Tyskland .. 539,402 540,519, » i
19 liro atl en 2:dre Vaktmästare måtte vid Låne-konloret i Götheborg, i nuvarande Husdrängens ställe, få anställas med en årlig lön af 375 R:dr och arfvode 75 Rrdr jemte 33j% tillfällig förhöjning ä lönen intill 1859 års slut med 125 R.dr eller tillsammans 575 Rrdr Riksmynt; med rättighet för Låne-kontorels Direktion att låta mot särskild ersättning besörja de af Husdrängens göromål, som tilläfventyrs icke kunna af 2:dre Vaktmästaren medhinnas. Om Rikets Ständer bifalla hvad Utskottet i afseende på tillsättandet af en 2:dre Vaktmästare vid Götheborgs Låne-kontor nu föreslagit, skulle, med tillämpning af beslutet om den tillfälliga löneförhöjningen, Banko-reglementets 90 § komma att lyda som föijer: 12:o. Mom. 4. Aflönings-staten för Låne-kontoren i Götheborg och Malmo är fastställd pä sätt, som följer, nemligen: A. För Låne-konioret i Götheborg. Direktörerne, utom Banko-ombudet, hvar - dera arfvode, i ett för allt, å 1,000 4,000: — Banko-ombudet. arfvode 3,600: — tillfällig förhöjning derå å 33J% 1,200: — 4,800: — Kamereraren, lön 1,500: — tillfällig förhöjning derå å 33^ % .
Och låtom oss nu gå till Prytaneion Att bedja statens styresmän betänka, Hur oundgängeligt det är att nu Få fred med Makedonien. (De ämna gå.) KRITON. Vid Zeus, Allherrskaren, det får ej ske! 40 Utaf Athenai, tänken än en gång På hvad I ämnen taga eder för! I hören ej min röst, I rusen ändå Emot förderfvets afgrund. Stormen! Stormen! I viljen ej! Nåväl, då skall jag rycka Förbannelsen ifrån din himlaborg, O Zeus, ,och slunga öfver detta folk Som glömskt har blifvit af allt rätt och heligt. Förbannad vare den som här ej stannar Och väpnar sig till fosterlandets värn! Må honom aldrig mer förunnas nåd Att medelst bön och offer sona Gudar. Må ej hans åkrar några skördar bära, Ej vin hans vingård gifva. Må hans maka Ej njuta moderskänslans höga fröjd, Och må han sist kring jordens vida krets Af Kererna bli jagad utan ro, Tills på en öde strand han döden dör, Att ej hans ben af menskor täckas må Med mull, och fredlös skall han irra kring På Stygens strand, att der ett osällt lif I evighet han föra må! (Aischines och den större delen af folket har gått.) NÅGRA AF FOLKET. Hör blott, Hvad fasans domar han förkunnar oss! DEMOSTHENES. Athenare, som ännu egen qvar En gnista mod, gån ut i staden I Och samlen alla männer, unga, gamla, Och manen dem att fatta sina vapen! Anställen offer sen till Gudarne Och bedjen dem om nådigt hägn i striden, Som skall i morgon kämpas ut på Pnyx Om Hellas' framtidsöde. Och till dess Jag önskar eder hjertligt: »lefven väl!» _______ Pnyx. HERMIONE (till Kriton). Nej, fader, låt mig stanna här en stund Och njuta af den friska aftonluften. Du vet hur denna platsen är mig kär, Och ingen klandrar Kritons dotter derför Att hon är ensam ute denna timme. KRITON.