Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och torde, ehuru betydlig denna uppgift synes så i anseende lill hemmantal, som jordrymd, likväl flera procent kunna tilläggas, enär många förrättningar äro afslutade och fastställde, ehuru Handlingarne, i anseende till renovationer och tvister, ännu ej kommit lill Province-Landtmäteri-Contoiret, dels ock derföre, att skiften ^ Frälse-gods sällan, eller aldrig inlemnas. Genom denna tilltagande liåg för utbrytningar blifver den af Staten anordnade utflyttningshjelp af 4°°° R:dr årligen icke så tillräckligt att de dertill behörige, genast efter bevisligen verkställda utflyttningar, kunna denria utflyttningshjelp erhålla, utan få lof att vänta, till dess de, i sin ordning, och på sätt KonglBrefvet af den 19 Oktober 1825 utstakar, i mån af tillgång, kunna densamma utfå. Den utflyttningshjelp, hvilken på detta sätt återstår att utgifva, för redan behörigen stadfästade skiften, belöper sig till icke mindre än 21,924 R;dr 3i sk. 6 rst. Banco. Några egentliga slrömrensningar hafva ej ifrågakomma, då vattendrag af den beskaffenhet, att de kunna blifva användbara för transporter, ej finnas, eller någon serdeles skada af öfversvämningar icke varit för banden. Uti förut nämnde Tabell är antalet af Hemman af olika natur, Lägenheter, Bruk, Qvarnar ni m., tillhörige Kronan, Läroverk, Fromma Stiftelser, och så vidare, uppgifvit. Antalet af sjelfägande Jordbrukare, samt Arrendatorer och Brukare af andras Jord, är förut upptagit; och till Posthemman äro indelta mant. Gästgifvaregårdar finnas inom Länet lill ett antal af 33 stycken.
Föredrogs ånyo Conslitutions-Utskottets utlåtande, N;o 19, angående Kongl. Maj;ls Nådiga Proposition om ändringar i 17, 22 och 24 §§ Regerings-Form en: Ståndet fann, att denna Nådiga Proposition borde, till följd af 81 § Regerings-Formen, hvila till nästa Riksdag, då Rikets Ständer skola derom besluta, med hvilket förklarande utlåtandet lades till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo och afslogs Stats-Utskottets utlåtande, N:o 113, 3 anledning af väckt fråga om nedsättning af afgiften till Handelsoch Sjöfarts-fonden, berörde fonds ingående till Riksgälds-Contoret samt Convojcommissariatets upplösning. Af inkommet Protocoll, denna dag hållet hos Ståndets Electorer, inhemtades, att till ordinarie ledamot af Stats-Utskottet i stället för Doctor Pettersson, som, efter derom gjord anhållan och på anförda skäl, erhållit Ståndets befrielse från befattningen att vara ledamot af sagde Utskott, blifvit utsedd Prosten Lundblad-, äfvensom till suppleanter i merbesagde Utskott, i stället för Prostarne Gumcelius och Berlin, som undfått Ståndets permission, valda blifvit, i den förres ställe Contracts-prosten Odelberg och Prot.-Utdrag, den u Januari 1845. 527 i den sednares Prosten Ahlstrandj, hvarom Protocolls-utdrag på vanligt sätt expedieras skulle. S. D. PNired rogs ånyo Stats-Utskottets utlåtande, N:o 125, i anledning af väckt motion om ersättning åt Consistorii-Notarier för ökade göromål, i följd af de i sednare tider vidtagna anstalter i afseende på folkundervisningen : Återremitterades; S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets nedannämde utlåtanden: ]S:o 104, i anledning af Kongl.
Detta med hvad mera Handlingarne inne-, hålla har Stats - Utskottet öfverväga!, och, enär flere års erfarenhet visat, att de nu varande inkomsterne för Krigs-Academiens Underhållskostnader äro otillräcklige, har Stats - Utsottet ansett en ny rglering deraf nödig. l°54 Stats-Utskottets Betänkanden. Denna Stat bestämdes af Riksens Ständer Tid 1809 och 1810 årens Riksdag sålunda: att Ca'detternes antal skulle utgöra 80, deraf 20 borde vara Gratister eller Fri-Cadetter och 60 betalande; oeh förhöjdes afgiften för de sednare till 250 R:dr årligen för dem hvardera, med hvilken inkomst Statens bidrag kunde inskränkas till 13,000 R:dr. Sedermera har dock Statens utgift för denne Inrättning tid efter annan blifvit ökad, så att den, after hvad ofvanberördt är, nu utgjör 3i,3 3 6 R;dr 44 sk. 3 r:st, mert afgiften för de betalande Cadetterne är den samma af 250 R:dr, som då Stats-anslaget i ett för alt faststäldes till 13,000 R:dr En efter de sedermera förändrade Mynt* Och Vahruvärden lämpad tillökning af| 50 R:dr å nämnde afgift, så att den blifver 300 R:dr för hvarje Cadett årligen, anser Stats-Utskottet skäligen äga rum, och med nästa års början böra, lika med den vid förenämnde Riksdag stadgade förhöjningen, vidtaga?
Stars-Utskottets kluauce-Plan blifwit faststäldte utöfwer det belopp af 2 Millioner, hwarpä Utffottets DniLr lyda, matte läggas blott pa den sa kallade Inkomsts -, men ej pä Skydds - z hwaremot och da Hederwärda Bonde-Srandet hyste der säkra hopp, at 24 Millioner, fördelade ester förcffrifne grunder, skola, om wid Taxeringarne wederbörlig noggranher följes, til fullo indrin - Den 22 Mars. 9°9 bringas, Hederwarda Stander funnit betankeligt, ar updraga Fullmagtige i Lsnqu^n och Riksgäldsconroiret rättigheten, ar den befarade bristen genom ny fördelning uttaga, eller at oka den upgifne och fastställde 8UMM!M med 166,666 R:d. Z2 H.,hwarföre bäba desse slten,seiver af Hederwarda BondeStänbet blifwit afsiagnr. Som Utffottet wore fatt utur tilfalle at kunna tilbörligen företaga och fullända sin med Bewillnings. Fvrflaget återstående åtgärd, innan uti förenämnde stridiga meningar af Riksens Högloft.
Med ett ord: jag bjuder er på en anspråkslös qvällsvard i sällskap med en tredje person, som ni helt säkert skall tycka om. Med dessa ord fattade Skutenhjelm Adolf under armen. Denne, som kände föga lust för sällskap, vägrade i början, men Skutenhjelm förnyade sin bjudning i så godlynta ordalag, att han slutligen antog densamma. – Låtom oss tala uppriktigt med hvarandra, fortfor den gamle antiquarien. – Jag inbillar mig, att de dumma rykten, som äro i omlopp, bestämt er för att draga er undan verlden och fly alla sällskaper. Men ni är nedstämd och behöfver förströelser; och som man alltid fattar vänskap för den, man haft tillfälle att visa en liten tjenst, samt jag dessutom tycker om ert vackra ansigte, vill jag härmed säga, att min dörr alltid är öppen och mitt sällskap tillgängligt för er. Och som jag af mången hört, att min person lär vara mycket löjlig, så hoppas jag, att ni också skall finna något nöje i densamma. Medan Skutenhjelm, arm i arm med Adolf, genomvandrade staden och öfver Norrbro begaf sig till Björenclouska huset, der han bodde, underhöll han honom med historiska anekdoter om gator och märkvärdiga hus, förbi hvilka de passerade, och späckade dem med anmärkningar af så torrolig art, att Adolf helt plötsligt, utan att veta huru, fann sig försatt i bästa lynne. När de slutligen hamnat i Skutenhjelms anspråkslösa bostad, der det såg mycket antiquariskt ut, från egaren sjelf till svärden, som prydde väggarne, och de gammalmodiga, men beqväma länstolarne, tände värden ett talgljus, helsade sin gäst välkommen och började framplocka det ena vedträdet efter det andra ur en skrubb, som tjenade honom på en gång till vedbod och förvaringsplats för antiquariska kuriositeter.
Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå , att det hör till Veterinärinrättningens organisation, att till Elever för blifvande DjurLåkare ej andra personer vid Inrättningen få antagas, ån sådane , sorn redan åro eller vilja blifva Smeder; dels, på det att blifvande DjurLåkare ej måtte få en blott theoretisk kunskap uti den vigtiga delen af deras befattningar, skoningen; dels på det de malte hafva lärt ett Den 5 Julli e. nr. 67 handtverk , hvarmedelst de kunna föda sig, utan att kunna vänta betydliga löner på stat, och utan att behöfva åtnjuta för dryg betalning för det Låkare-bitråde, de komma att lemna; att då sökande till dessa Elev-platser således sällan torde finnas ibland de mera bildade folk-klasserna, hvilket äfven i allmänhet derföre bör önskas, emedan den praktiska utöfningen af Veterinär-konsten är af den besvärliga och ofta motbjudande beskaffenhet, att den vid ett beqvämare lefnadssätt och mera bildade sällskapskretsar förut vane ynglingen svårligen skall kunna med trefnad sig densamma åtaga och på ett sådant sätt fullgöra, som det allmännas nytta kräfver, och att högre bildning hos dem, som blifva till Elever vid inrättningen antagne, således ej kan förutsättas.
Uovsa. den 21 Sept. i8io. kZ N-izvZräige ?re!!s-8rA,-, 6el5 velirmZlerb ^li. Wei6msn. ka ^ieäsrv^rcla ilers I-eäamärerz vägnar kallers ^oksnsson. ll.. Utdrag Den 21 September. 6Z7 Utdrag af Protccollet öfwer Handels och Finance-Ärenden, hällit inför Hans Mai:t Konungen pä Lugnet ivid Orebro, den 6 Sept. rZic). Närvarande: Deras Ercellöncer Justitiä. Stats. Ministern Herr Grefwe Gyllenborg, och , Stats-Ministern för Utrikes Arenderna Herk Friherre von EngeströmStats. Räden Friherre Rosenblad. — von Platen. Adlercreutz. Hof-Cancelleren Friherre af Wetterstedt. Stats.Secretetaren Järta. Stats. Secreterare!, uppläste r underdänighet till justering underdäniga försiag till Kongl. Maj:ts Nädiga Propositioner till Riksens Ständers Stats. Utskott i:o , och 2w Om Riksdags kostnaderne: hwilke underdänige förflag, lydande, säsom de wid detta Protocoll finnas bilagde, Kongl. Maj:t uppä Stats. Rädets underderdäniga tillstyrkande r Näder gillade. Tx krotocollo Osrl 0. SiLvZmrm - 6Z3 Den si September. VxpILK lior 8smti. kiIcL-5t?ncIen lien rr §cxr. 1810. Wördsamt Memorial. ^^tats Utffottet fär Riksens Högloft. Ständer vördsammeligen tillkännagifwa, att ifrän Ut. ffottets första sammanträde, dar Herr Stats. Commitzcmen Frödelius, uppå Kongl. Masts Nådiga befallning, i likhet med hwad Herr Stats-Commitzarien och .
Hvad Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss jemte Tull-Comiteens dervid fogade Betänkande och Förslag lill Tull-Taxa vidkommer, äfvensom hvad ofvan anförda till Utskottet remitterade motioner innehålla, har Utskottet i Bih. till B. St. Bet. IV.o 2g. behörigt öfverväaande tagit, och beträffande de från Riks-Stånden remitterade motionerne funnit desamma dels omfatta Förslag angående sjelfva Tullsystemet i sin helhet, dels åsyfta allmännare förändringar med afseende å sjelfva beskattningen samt dels åter endast häntyda till mera speciela förändringar i tullbestämmelserne för vissa varu-artiklar. Vid detta förhållande och då vid Tull-Taxans granskning Utskottet tagit i betraktande dessa frågor, har Utskottet trott sig lämpligen i ett sammanhang kunna äfven taga dessa motioner i öfvervägande och desamma besvara på samma gång som Utskottet går att yttrande afgifva, i anledning af det Förslag lill Tull-Taxa, som Kongl. Maj:t genom Nådig Remiss behagat till R. H. Ständer aflemna. Hvad först Systemet i sin helhet vidkommer, hvilket onekligen framställer sig såsom den första frågan att taga i betraktande, dela sig de af Motionairerne framställda åsigter emellan antagandet af Förbuds-eller SkyddsTull s-systemet. I detta afseende förekommer visserligen, att vid i8a3 års Riksdag antogs principen af ett friare Tullsystem, hvilket äfven vid sistlidne Riksdag vann R. H. Ständers bifall; men att Kongl. Maj:t likväl, vid Tull-Taxornes utfärdande, funnit skäligt i Nåder bibehålla förbud emot införsel af åtskillige deruti upptagne varu-artiklar. De förhållanden, som föranledt berörde, af Kongl. Maj:t sålunda vidtagne beslut, hafva, sedan sista Riksdag, icke undergått sådan förändring, att alla förbud skulle kunna nu lossas, utan ett högst menligt inflytande på vissa näringar i Landet, enär möjligheten att förekomma tullförsnillning genom våra bevaknings-anstalter icke kan antagas, och följaktligen det oundgängliga vilkoret för lämpligheten af en oinskränkt införsel mot skyddstull icke heller uppnås.
Otrogen — och likväl så trogen sin ungdomskärlek! Fredrika hade genom sorg öfver sin mans obetänksamma lefnadssätt, kanhända äfven af hemlig ånger öfver sitt löftesbrott, ådragit sig en tärande bröstsjukdom. När hon nu erfor Ludvigs snara återkomst, intog hon den sjuksäng, hvarifrån hon aldrig mera uppstod. Ludvig kom i lagom tid för att mottaga hennes sista suck. I den döendes hand, lofvade han att vara en far för hennes barn. Den tolfåriga Ottilia var modrens förtrogna. Hon var vittne till de båda älskandes möte, modrens ånger och Ludvigs stilla sorg. «Men vet du Ottilia», sade Leonna, sedan de båda gråtit i kapp en stund, «vet du, jag hade i din mammas ställe, heldre gått i tjenst, än gift mig med en annan.» «Ack det är lätt för oss att säga så,» svarade Ottilia vemodigt, «men försätt dig helt och hållet i hennes förhållande. Om hon lemnat fullt förtroende åt sin välgörare herr Müller, hade hon åstadkommit oenighet inom familjen, och förbittrat hans husliga lefnad, genom vissa upptäckter, om hon nödgats säga honom, hvarföre hon ej trifdes der. Hvad skulle hon göra? men lemnom detta. Qvinnan är ju utomdess så beroende, att hon sällan eller aldrig äger ett fritt val. — Ponera bara till exempel: om du goda Leonna, tyckte om en rysk officer, och han om dig, menar du att din pappa skulle gilla en sådan förening?» «Derpå har jag aldrig tänkt — och likväl —» «Du rodnar, Leonna!» «Ja, ty du skall skratta åt min dåraktiga barnslighet. Vet du, det förefaller mig mången gång, som hade jag varit förlofvad i flere år.» «Din pappa har väl icke lofvat bort dig?» frågade Ottilia förvånad. «Hvarken pappa eller någon annan vet ett ord om mina dumma drömmerier» försäkrade Leonna skrattande. «Saken är den: min tant i Stockholm hade en syster, gift med en tysk adelsman i rysk krigstjenst. Systrarne älskade hvarandra mycket och brefvexlade ofta. Det var alltid en glädjefest, när ett bref anlände från Ryssland.
På de skäl, min reservation innehåller, begär jag propos. på återreraiss af StatsUtskjs ifrågavar. betänk. £tatsUtsk:s utlåt, NT:o 265 återremitterades. Vid förnyad föredragning lät It. o. Ad. bero vid hvad StatsTJtsk. yttrat uti nedannämnda d. 7 dennes på bordet lagda meraor., nemi.: N:o 267. i aniedn. af erhållen återremiss på Utsk:s utlåt. N:o 161; N:o 268. i aniedn. af erhållen återremiss på Utsk:s utlåt N:o 179; N:o 270. i aniedn. af erhållen återremiss på Utsk:s utlåt, N:o 248. Då nu ånyo föredrogs StatsUtsk:s d. 7 dennes på bordet lagda merner. Nio 26g i aniedn. af erhållen återremiss på Utsk:s utlåt, JNio 227, blef nämnde melsor, lagdt till handlingarna. Föredrogos ånyo och biföllos StatsUtskrs d. 7 dennes på bordet lagda memor.: N:o 271. ang:de dispositionen af öfverblifvande exemplar af bihanget lill PuksSt:ns prot. vid innevar. riksdag; N:o 272. i aniedn. af vackt motion om understöd af allm. medel åt de nödlidande invånarne i Bohuslänska skärgården. Lades till handhna Bevilln,Utsk:s d. 7 dennes på bordet lagda utlåtin: NT:o 3o. i aniedn. af gjorda anmärkningar vid Utsk:s betänk. N'.o 21, ang:de förehafd granskning af posttaxorna för inrikes brefvexlingen; N:o3i. på grund af gjord anmärkning vid betänk. N:o 25 i aniedn. af K. M:s nåd. propos., ang:de fortfarande lindring och befrielse i afseende på bevillningeti för staden Borås. Företogs till pröfning Bevilln.Utsk:s memor.
Grannlagenheten att icke bland Riks-Ståndens Fullmägtige skulle finnas någon, hvars goda namn och rykte vore uppenbarligen ifrågasatt, synes således vara enda motivet till Lagstadganderna; om denna grannlagenhet är öfverdrifven eller icke, torde vara en annan fråga, som nu ej behöfver undersökas. Här torde den egentliga frågan vara, om Domaren, då han anser den anklagade personen obrottslig inför Lagen, äfven kan förklara honom berättigad att vara i åtnjutande af en annans förtroende, eller om icke detta bör bestämmas af den, som lemnar förtroendet. Skulle Kongl. Maj:t finna nödigt meddela den allmänna föreskrift, att, i fall någon af de Embetsman, hvilkas bibehållande beror af Kongl. Maj:ts förtroende, blefve dömd från Embetet, han, fastän Domen sedermera af Högste Domstolen ändrades, likväl ej finge, utan Kongl. Maj:ts serskildta samtycke, å nyo inträda i Embetets utöfning, torde ingen kunna eller vilja sätta behörigheten af en sådan föreskrift i fråga. Kongl. Maj:ts aldrig hvilande uppmärksamhet och omtanka för Rikets väl gör visserligen en sådan allmän föreskrift öfverflödig; men då fråga nu är om persöner, hvilka bero af Riks-Ståndens för - >6 Bil. till K. M. Nådiga Propos. N. o tio. troende, torde det böra tagas i betraktande, att desse icke annorlunda än genom bestämda Lagar eller föreskrifter kunna emellan Riksdagarne utöfva någon rättighet i afseende på deras till penningeverkens förvaltande utsedde FullmägtigeJ och det är, såsom en utöfning af denna rättighet, de ifrågavarande stadganderna egentligen torde hafva tillkommit. Det skulle dock kanhända synas mindre lämpligt, att de blifvit införde uti AnsvarighetS-Lagarne, hvarigenom de erhållit utseende af att tillägga Hof-Rätlens
Skallgång, till Rofdjurs dödande, om förändring vid uppbådandet af. Skaraborgs Läns Allmoge, om befrielse från Bevillning efter 2:dra Artikeln för dem af denne Allmoge, som ej äro kände för verklig förmögenhet. Se Bevillning. Skaraborgs Län, om undsättningsskuldernes derstädes liqviderande. Se Undsättningsskulderne. Skattefritt år, angående ett, och Statsutgillernes bestridande genom redan varande öfverskotter. XI. R. 299. 456 Skattelösen, angående, af Fresterskapet i Skåne tillhöriga hemman, som ej äro af Boställsnatur. XV. B. 3o5. XVI. A. 23a. XXIV. B. 3q6. XXVI. A. m. XXXIII. U. 477. XXXVI. A. 24. Skatter och praestationer af jorden, om jemnkning och jemnare fördelning af. LVI. B. 248. LX. i7i. LXI. A. 20. LXIII. E. 3. Skellnoi’a Kungsgård, om nedsättning af arrendet för. LXII. B. 324. LXIII. A. 104. LXIV. E. 81. Skeppshandeln. Se Krigsskepp. Skeppshandels-affairen, öfver anmärkningsanledningar i afseende på den så kallade. XXVII. B. 216. XXXIII. A. 206. Skeppsumgälder, om nedsättning uti, å Svenska Fartyg. XI. Skeppsuppbringningar. Se Uppbringningar. Skiften, angående inställelse af nu pågående Laga. XXXII. B. 326. XXXIX. A. 23o. — redan påbörjade, om de grunder som skola följas vid deras fullbordande. XXXIX. 227. XLI. R. i5. XLVI. B. 116. XLVII. A. 183. Skifteskostnader, om ersättning åt Boställsinnehafvare för. Se Boställsinnehafvare. LXV. E. 8. Skinnskattebergs
Det var slagtaren Peter Vinkel, som kom raglande nedåt gatan, svärande för sig sjelf i ett jemnt crescendo, och blängande åt den spenslige bleckslagaren Siller, hvilken, tryckande sig intill husraden, hoppades att oantastad slippa förbi. Detta var dock icke slagtarens mening, ty när han var midt för den andre, rusade han tvärt öfver gatan, lik en ilsken tjur. Mor Märtha satt och såg på. När bleckslagarn såg den öfverhängande faran, satte han armarne för ansigtet, som skydd mot möjliga slag, och började springa, skulryggig, som om han piskats af en hagelskur, och med krokiga knän. Hoppet att slippa undan visade sig vara fåfängt, ty hans angripare gensköt honom och riktade med en säkerhet, som visade öfning, sitt första slag nedifrån åt den anfallnes ansigte. Det träffade så att näsa och mun sprungo i blod. Derefter följde slag på slag af dessa hårda näfvar, hvilkas ägare för längesedan glömt, hvad medömkan vill säga. Mor Märtha hade rest sig upp och såg på uppträdet utan tecken till fruktan, men med spändt intresse. Bleckslagaren sökte förgäfves afvärja de klubblika slagen. Att tänka på försvar kunde icke komma i fråga, och till flykt fick han ej tid, så förtumlad var han af smärta och förskräckelse. Han vacklade än åt ena sidan än åt andra för att undvika sin plågoande. Än trampade han ned i rännstenen, så att det stänkte högt upp på helgdagskläderna, och än föll han tungt emot husväggen för att finna ett ögonblicks stöd. Mor Märtha hade uppfattat hvarje rörelse, och situationen var henne fullkomligt klar. Hon öppnade fönstret och ropade med sin raska, befallande röst: »För allt hvad ni gör, så slå inte fönsterna itu!» Och dermed lade hon hakarne på igen, med en kort, bestämd smäll för hvardera. Men derute fortfor oväsendet.
Säll är den, som en gång har lagt sitt segel ner Och fört i önskad hamn sin båt. Densamme ler Åt andras sorglig' suck och höfver ej mer räddas För böljor, vågor, vind och klippor, utan bäddas I Astrilds svanblöt'23 dun och sofver utan sorg Uti sin kär'stas famn som Astrilds säkra borg. O outtalig lust, o gamman obeskriflig, O obegriplig fröjd, o glädje som otviflig, O fria Hymens band, o ljufva träldoms lag! Att skrifva mer om dig är pennan min för svag. Men dygdfullkomna fru'r, I himmelssköna fröken, I ljufsta jungfrufolk, som dygd och skönhet öken! Jag lägger denna skrift som eder ring'ste träl Till edra fötter ner och bjuder så farväl.» Härtill är fogad en nätt gåta på fransyska till damerna, på ett långt mera hyfsadt språk än eljest Lars Johansson är van att använda i sina gåtor. Den handlar om kyssen: »L'amour m'a engendré, les sujets de la terre Les plus beaux enfanté dans une douce guerre. On ne me peut pas voir, ni sentir, ni toucher, Mais bien ouir, encor mieux l'on me peut gouter. Je ne vis qu'un moment, car en naissant je meurs, Et n'ayant point de coeur, j'ai pour tombeau le coeur. Pour mon enfantement mon corps n'est pas de l'air, Je tonne doucement passant comme un éclair. Je ne saurais jamais être donné à personne, Sans que lui qui me prend en même temps me donne. Les belles qui sauront cette énigme expliquer Auront à leur plaisir mille et mille baisers.» Vi se således, att med anledning af detta bröllop ett sjelfständigt poem höll på att utarbetas, och att det ur poetisk synpunkt var betydligt mera värdt än de tio riksdaler, hvartill det förra uppskattades. Men annorlunda tyckte mottagaren.
Slutligen har Gr. Lagerbjelke framställt en anmärkn., hvilken, sedan jag haft så mycket annat ali invända emot hans öfriga skäl, jag likväl godkänner. Han har nemi. sagt, alt så sammanblandad som frågan nu blifvit genom StatsUtsk:s behandling af densamma, ansåge han henne böra återremitteras. Jag har icke velat framkomma med ett dylikt påstående, men då det kommer från en så skicklig, så ifrig, så skarpsinnig motståndare, kan jag icke annat än erkänna dess riktighet. Hade jag, som blifvit så mycket klandrad derföre, att jag en gång tillförene vågade begära anstånd med frågans behandling, talat om en återremiss nu vid riksdagens sista tid, så skulle mången af mine värde motståndare sagt: se bara huru illparig han är, han vill förkasta hela förslaget, men icke förty talar han om återremiss. Afsigten dermed kan icke vara någon annan än att förhala tiden. Då likväl en af mina motståndare sagt, att frågan bör återremitteras, har jag, ehuru jag icke yrkar det, enär man derigenom säkerligen skulle misstyda mina afsigter, dock ansett mig skyldig erkänna riktigheten af en motståndares påstående. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf att anslag blifvit utfärdadt lill fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Hr Printzensköld: Gr. Lagerbjelkes påslående, att den nu föredragne punkten är af beskaffenhet att ovilkorligen böra utgöra föremål för omröstning i förstärkt StatsUtsk., grundar sig på alldeles samma skäl, som af Hr Gr:n anfördes för godkännande af StatsUlsk:s förra förslag, då det hos R. o. Ad. förevar. Dessa skäl blefvo då vederlagde och de behöfva således ej alt nu vid - Den 23 September f. m. 385 vidlyftigt bemötas. Grin har hufvudsakligen fästat sig dervid, att frågan skulle röra staieus reglerande. Detta bevisar blott att Grin icke gjort sig tillräcklig reda för hvad en sä beskaffad åtgärd i sjelfva verket innebär.