Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med Iduns expeditlon är förenad Iduns uträttnlngsbyrå, hvilken gratis verkställer alla uppköp åt Iduns abonnenter I landsorten samt för öfrigt arbeta efter utlopp, och båda längtade ut i det fria. Den lilla trädgården skattades på så när allt den hade af blommors prakt, de vilda och de förvildade om hvar andra, och de buro det ena fånget efter det andra ut i vagnen på gatan, som snart nästan fyldes deraf likt en jättestor blomsterkorg. Men tiden led, drängen stampade trottoarens stenar. färden. Präktiga näsdukar kan man för billigt pris göra sig, om man under på- gående realisationer köper små stufvar af fint linne, klipper dem i lagom storlek och viker en bred fåll samt tillsyr den med en liten hålsöm eller ett enkelt kulört broderi. De prydas, som vanligt, med ett vackert monogram. Lilly. Af tomma trådrullar, som svartbetsas, kan man göra arbetsoch blomkruksställ. Man träder upp rullarne på jerntenar, ' som böjas i någon form, passande till ben, och fäster öfverst en betsad platta till blomkruksstället. Till arbetsstället böjer man öfrej delen af tenarne i korgfason och träder små trådrullar äfven på dem. Sjelfva fötterna utgöras af kulor, i hvilka ändarne af tenarne instickas. » Lilly ». En viss matordning i hemmet. Att hafva en sådan uppställd för veckan, utgör för husmodern en stor lättnad. Till en början, tycker man, det kan vara både besvärligt och obehöfligt, men med tiden vinnes vana i detta, som i mycket annat, och det går ganska lätt för den mer erfarna husmodern att uppställa matsedlar för hvarje dag, liktom hon ock inser nyttan dermed. Meningen är icke, att det nödvändigt skall serveras det eller det alla måndagar, det eller det alla tisdagar etc. nej visst icke! Det skulle blifva för mycket enformigt; utan blott att man vid slutet af hvarje vecka tänker efter och ordnar för den följande. Frida N. N. Stekt sill. God, fet sill klyfves, benas, flås, urvattnas samt klappas i linne, hvarefter den skares i tärningar och stekes i smör. Frida N. N.
Borgare-ståndet att förena sig med höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Bonde-ständet i deras beslut, att den årligen tillåtna tiden för bränvins-bränningens utöfning måtte fördelas i sex i stället för de tre af Utskotten föreslagna terminer. Med bifall till Appelqvists sålunda gjorda hemställan, beslöt Ståndet att till högv. Preste-ständet och vällofl. Borgare-ståndet aflåta en vördsam inbjudning af ofvanberörde syftemål. Prot.-utdrag den 8 Juli 184-8. 517 S. D. Föredrogs Stats-utskottets, sedan den 5 dennes på bordet hvilande utlåtande N:o 214, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående åtgärder för behöfvandes undsättning i missvext-år, dervid Ståndet biföll ej mindre hvad Utskottet under 7 serskilda punkter i utlåtandet hemställt, än äfven hvad som slutligen blifvit föreslaget, rörande de å serskild räkning i banken nu innestående undsättnings-medlen samt framdeles inflytande dylika medel. S. D. Föredrogos Stats-utskottets, den 6 dennes bordlagda: Memorial N:0 2ig„ med förslag till sammanjemkning eller voteringsproposition, i anledning af riks-ståndens skiljaktiga beslut, rörande inlösen för statens räkning af framlidne kansli-rådet Sundels manuskript-samlingar. Ståndet godkände den af Utskottet föreslagna voterings-propo, sitionen; Utlåtande N:o 220, i anledning af erhållne återremisser å betänkandet N:o 193, angående ifrågaställdt stats-anslag till upprätthållande af den arméens pensions-kassa åliggande pensionering; och Utlåtandet N:o 221, i anledning af erhållne återremisser å betänkandet N:o 198, rörande ifrågaställdt låne-understöd af allmänna medel till reparation af domkyrkan i Linköping. Med godkännande af Utskottets yttranden lades utlåtandena till handlingar ne; Memorial N:o 222, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 195.
Till följd af dessa motioner och med iagttagande af några, enligt Utskottets åsigt, lämpliga tillägg till hvad Rikets Ständer vid sista Riksdag, medelst bifallandet af Stats-Utskottets då afgifna Betänkanden N:o 72 och 299, rörande ifrågavarande ämne beslöto och förordnade, får Utskottet nu alltså föreslå följande för öfrigt dermed hufvudsakligen öfverensstämmande föreskrifter, nemligen: l:o Kostnaderne för tryckningen och häftningen af Riks-Ståndens Protocoll vid denna Riksdag bestridas omedelbart af Riksgälds-Contoiret, på enahanda sätt, som, i afseende å andra af Rikets Ständer pröfvade och godkände utgifter, i och för Riksdagen, redan är vordet föreskrifvet. 2:o Räkningarne öfver berörde trycknings-kostnader skola grunda sig på vederbörande Boktryckares gjorda och af Riks-Stånden antagna anbud, eller de med dem, enligt Ståndens beslut, härom upprättade contract; börande dessa räkningar, äfvensom räknirgirne öfver häftuings-kostuaden derjemte, hvad det häruti upptagna arbetets - Stats-Utskottets Memorial, N.-o 3tg. *7 tets verkställighet beträffar, vara af Ståndens Secreterare till rigtigheten bestyrkta. 3:o Af de tryckta Protocollen och Bilagorna dertill utdelas till Riks-Ståndens ledamöter vid innevarande Riksmöte och innehålles för Ståndens archiv det antal exemplar, som hvarje Stånd härtill disponerat. 4:o Derefter öfverblifvande exemplar af dessa handlingar aflemnas från vederbörande Stånds Canzlier eller Canzli-Directioner till Riksgälds-Contoiret, hvarest de emottagas af den tjensteman, Fullmägtige härtill utsett; och iagltages härvid, att Protocollen, i den nion tryckningen och häftningen deraf hinner verkställas, allemnas i häften af minst 5 ark. 5:o
Collegium till öfversigt af förslaget i det hela, låtit upprätta ett serskildt Sammandrag för alla länen, hvilket summariskt utvisar huruledes rcductionen utfallit och hvaruti jemväl Betänkanden, N:o 323. 5 upptages att Hemmans ordinarie Ranta så i de Län, der HemmansRäntorne utan förvandling utgå, sorn i de Län, der persedlarne äro så få och passande, att någon omsättning icke funnits behöflig. Lika med hvad K. M:t i Wäder vitsordat, har Utskottet funnit det af K. KammarCoIlegiura sålunda uppgjorde Förslag, till förenkling och omsättning af RäntePersedlarne, vara med mycken omsorg författadt, serdeles som K. Collegium, med iagtlagande af de grunder, som föreslagne i dess underd. Betänkande af den r6 October 1810, blifvit af så väl K. M:t sorn R. St:r godkände, eller att hvarken Ökeeller Drängedagsverke!), hvilkas utgörande innehär en för jordbruket tryckande tjenstbarhet, eller hö och halm, sorn vid de fleste Hemman icke utan afsaknad kan umbäras, eller skogsproducter, hvilkas forsslande faller sig alltför kostsamt, blifvit bibehållne,utan desse persedlar förvandlade dels i Spannemål, dels i Ladugårdsproducter, jemväl afsett åtski 1 lige andre hufvudsaklige omständigheter, hvaribland må anföras, att vid HemmansRäntornes omsättning någon skillnad icke blifvit gjord emellan Jordeboksoch HemmansRäntorne, utan dessa Räntors håde Kronovärdi och förvandlingsbelopp sammanräknats efter hvarje orts olika undervisning och gällande författningar; att den sålunda till sitt rätta belopp bestämda gamla HemmansRäntan blifvit uträknad efter medel-Markegångspriset icke allenast under det i K.
Kontrakt utöfver den deruti bestämda tid, bör chartan derefter lämpas, dock ej till högre belopp, än som svarar emot ett års arrende eller hyra; och belägges ej kontrakt med ny charla förr än nytt sådant upprättas, eller, i följd af nytt aftal, arrendet eller hyran förb öjes, dä chartan derefter lämpas, eller när Kontrakt, efter arrendetidens början, på ny arrendator eller hyresman transporteras. Till alla Arrenden, Kontrakter och Afhandlingar, utan viss summa, skall, efter samma grund och förestående Taril, charta anskaffas till det belopp, hvartill deri betingade persedlar eller förmåner kunna skattas, enligt sednast fastställda markegångspris; och skulle samma Kontrakt innehålla bestämmelser, rörande persedlar eller förmåner, hvilka icke finnas i Markegångs-taxan uppförda, eller blifvit i Kontraktet visst värde i penningar åsätta, ökes chartan i afseende derå med 40 öre. För Kontrakter, som å landet upprättas e.mellan Jordegare och Torpare eller andre personer om några tunnland jord, dervid städja erlägges, beräknas ChartaiSigillatae-afgilten sålunda, att fem procent af slädjan, jemte värdet af de årliga prestationerne, der sådane äro förbehållne, tages till grund för charteringen, och på den summa, som härigenom uppstår, beräknas chartan, enligt föreslående Tarif. Förpanlnings-bref, lika med Skuldebref; Fördelsoch Undantags-Kontrakter, när de för Domaren uppvisas, beläggas med 40 öres charla.
Om emot all sannolikhet, den förenade Canal och Discvnk-Jnrättningen, för Bolaget icke skulle blifwa synnerligen förmänlig, torde Riksens Ständer framdeles sinna anledning, att häldre lör oll den lid Länet begagnas, nedsätta Räntan till Tre Procent, än att för en aflägsen framtid stadga tillmarelsen af i iräga waran» de Dikconk-Jnrättning; hwaremot och i ett annat förhällande, det bör wara Riksens Ständer 0- betagit, att kunna framdeles, genom förändrade »villkor i afseende pä Dicconten^ bereda Bankens förmän eller Rikets nytta, i tädan wög, som nu, Appä ickän twäi-ne Riks Ständ gifwm anledning, af Uistokret blitwit tillstyrkt, och detta alt, efter hwad i tidens dä warande stick, kan lämpligt anses. Hwatz Den rz Januarii. 7zi Hwad flukcligen angar den föreflagne flyttning ss i fräga warande FörffvtlS.Summa 800.000 R-dr, strän Rikö-Dtsconten till den nu föreflagne, sä enär eit maximum lör RiksDiscontens UtiäningsSumma är bestämdt, och kill en betydelig inskränkning t besia Länbiträden, jom NäringS-ldkare här nu njuta, det »örcflagne afdrag stulle föranleda, medförande betänkelige fölsder wid nu warande Allmännare Länebehof; fä anser jag för min del, att i händelse af Riksens Ständers bifall i hufwudfaken, besie förskott icke böra hemtas isrän RiksDisconren, heidst amom denna flyttning, ifrän Bankens till ett enskildt Botags-Disconl, Banken ssulle förlora skillnaden emellan ; och 6 Procents Ranta pä i fräga warande icke obetydeliga LänSumma; utan häldre strän Banken dirccte^ utgä, wid den tid Riksens Ständer dertill lämpelig anse. s. kk. L^llenborZ.
Ett mer än 100-årigt skrik ofver BytesContoirets på orättvisa grundade skick oell fortgång , otaliga famillers klagan öfver förstörd förmögenhet, genom Bytes brister, långa processer och svåra efterräkningar, allt för skulder, dem hvarken de eller deras förfäder gjort, icke känt och icke förr kunnat betala, en härigenom uppkommande osäkerhet, om äganderätten, som, enligt Kongl. Kammar-Collegii yttrande år 1810, oaktadt gravations-bevis kan vara utsatt för Bytes brister; allt detta har icke kunnat förmå StatsUtskottet, att lägga hand vid anålet, som det så väl förtjent. Ifrån början till närvarande tid , har i ett sammanhang orättvisa och tilltagsenhet, utmärkt Bytes-Contoirets varelse. 1688 års Bytes-metod, grundvalen för detta olyckliga Contoiret , gillade ransakningar, endast Kronan fatt fullt till fullo m. m. Genom Beductions - Commissionens Kungörelse af den 15 Januari 1734 rättades en osed, som icke bestod i mindre, än att då graveradt vederlag uppgafs till Byte, Kronan behöll både gods och vederlag. Författningen af den 4 Juni 1738 stadgar, att om någon häftade för Bytes-brist till Kronan , fick han ej ersätta den med fordringar hos Kronan för rentor eller ersättnings - pretensioner. Detta befans likväl sedermera såvida orättvist, att Debitorn fick qvitta sina egna fordringar. Ingen utbetalning af Kronans skulder fick ske innan så mycket influtit, att alla kunde blifva. SI 8 Den s Juli. blifva fornöjda, enligt Kongl. Brefvet af den 24 Januari 1749. Kronans innestående efterräkningar utsökas nu mera ej längre tillbaka än ifrän år 175g, oaktadt orsalcen till dröjsmålet endast härröra från Bytes-Contoirets Embetsman , hvilka, i trotts af Riksens Ständers Beslut åren 1748 och 1756, att Bytesmålsn borde skyndsamt afgöras, i 60 år sedermera stört allmänna säkerheten.
Riksens Ständer framhärda etc. N:o iso. Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Åd. d. stgi Julii 1823? Preste-Ståndet d. 1. A^ug. — Borgare-Ståndet, d. 1. Bonde-Ståndet, d. 2^ —* Riksens Si cinders unclerddniga Skrifvelse, rörande Oeconomiska besiktningar å KyrkoHerde-Bostallen. S. A. K. Med afseende derå, att, ehuru redan uti 24 Cap. 19 §. Kyrko-Lagen är föreskrifvet , det Oeconomiska besigtningar å Kyrko-Herde-bohl skola af vederbörande Prostar förrättas, i närvaro af Socknemän och någon Krono-Betjent, som Landshöfdingen dertill förordnar , så att samma bohl varda till hus, åker och äng vederbörligen skötte, likväl icke hitintills blifvit stadgadt, huru ofta sådana bisigtningar böra ega rum, få Riksens Ständer, Sorn för öfrigt af åtskilliga hos Dem i ämnet väcfeta frågor, trott sig finna, det ofvannämnde föreskrift icke på alla ställen lika noggrant är vorden till efterlefnad iagttagen , härigenom underdånigst anhålla, der 15. K. M. täcktes i Nåder förordna, att Oeconomiska besigtningar å Kyrko-Herde-bohl ma, i Underdåniga Skrif velter'. 30! likhet med hvad stadgadt är i afseende på tiden för dylika besigtningar å andra boställen , hvart tredje år vederbörligen förrättas. Riksens Ständer framhärda etc. N:o lai. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Ad. d. 29. Juli! 1823I Preste-Ståndet d. 1. Aug. —■ Borgare-Ståndet, d. 1. —• — Aterremitt af Bonde-Ståndet d. [2. Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående lindring uti Krono-Bref-bdringsskyldigheten. S. A. K.
Utskotten hysa väl den öfvertygelse, att, i flera orter af Riket, 7 års ålder skulle vara den tjenligaste för barnen, att börja sin skolgång; men som deremot annorstädes locala förhållanden och serskilda omständigheter göra skolgången svår, om icke omöjlig, för barn vid en så späd ålder, tro Utskotten sig gå en lämplig medelväg, när de hemställa, alt undervisningen för alla de barn, som komma att Folkskolan besöka, bör vidtaga, då de uppnått en ålder af från och med 7 Lill och med 9 år, och att skolgångs-skyldighe ten för de barn, som efter föräldrars eller målsmäns önskan, blifva i de föreskrifna läro-ämnena handledda hemma, inträ der vid samma ålder, sorn för de öfriga barnen; börande en närmare bestämmelse-rätt af skolåldern, lämpad efter förhållandena, inom hvarje ort, åt Comrnunerna sjelfva öfverlåtas; dock att öppet lemnäs hvarje barn att, äfven före 7 års ålder, eller före den tid, som för skol-ålderns början af Communen fastställes, lå af skol-undervisningen sig begagna. I sammanhang härmed få Utskotten tillstyrka, 20 Statssamt Allm.
Med redogörelse icke allenast för slutliga liqviden af det i Hamburg upptagna tillfälliga Statslån å 9,000,000 mark H:bgr Banko, utan äfven för utlåningen och återbetalningen af den häraf bildade fond af 12,000.000 R:dr R;mt, hafva sednast församlade Revisorer förmält, att såväl hufvudförbindelsen för statslånet, sorn de tillika utfärdade partial-obligationerna, med dertill hörande ränte-kuponer blifvit frän Banken till Kongl. Stats-kontoret aflemnade och att, efter hvad Revisorerna af Kongl. Stats-kontorets protokoll för den 22 April detta år inhemtnt, partial-obligationer och räntekuponer äro, den 11 i nämnde månad, i Kongl. Myntet, under behörig tillsyn, uppbrända; hvarförutan Fullmägtige, med anmälan, att återstående delen af statslänefonden, R:dr 750,000 R:mt, kommer att till Riksgulds-kontoret aflemnas sednast vid utgången ai December månad detta år, tillkännagifvit, att som Banko-reglementet icke innefattar föreskrift om sättet för dispositionen af behållna vinsten, tillhörande statslänefonden, Fullmägtige afbida Utskottets förordnande i detta afseende. Enär Rikets Ständer, i underdånig skrifvelse N:o 39 af den 10 Mars 1860, redan beslutat, att räntevinsten ä statslänefonden skall tillfalla Riksgälds-kontoret, kommer Utskottet att, för behörigt iakttagande, härom meddela Fullmägtige underrättelse, 3edan Utskottet till hufvudsaklig pröfning förehaft en vid sednaste riksdag väckt och i BankoUtskottets då afgifna Berättelse. N:o 6, § 4 omförmäld fråga om eftergift till visse låntagare i statslänefonden af skilnaden emellan 9 och 8 proc. af den ränta och provision, sorn af dem blifvit erlagd för upptagna lån från berörda fond. Banko-Ulsketltls Berättelse X:» 7. S § (1860 års Revis -Ber. § 11.)
Ständet med det tillägg: at, om nägon ef, ter Riksdagen i och för Riksdagsmanna-gö. romälen förolämpar med ord eller gerning en RikSdags-Fullmägtig som icke under Riks. dagen förwerkat stt Ständs förtroende, bök enahanda answar altid äga rum. 114. §. Angäende StändenS privilegier. Rät. telse häruti anfördes förra Riksdagen af Bonde-Ständet säsom et wilkor, hwarunder RegeringS.Formen afStändet blifwit antagen, wid Riksdags - Ordningen. 14- § Af denna §. förefläs en sä lydande np Keä-Njov r "Hufwudstaden Stolltlbolm wälD » je t -o ) "je Tio Riksdagsmän, hwaraf Tre käsgiarsis ''personer, Twä Grosshandlare, En ksbrigneuk-, "E-r Minuthandlande och Tre af Embeten och "Handtwerkerier. Walen förrättas af Femtio "Llsöwrer, utsedde ibland Borgerstapet, efter "lika cl»88ikc»tio« som Stadens Femtio Äld. "ste. Desse LleKm-er wälje hwar för sig Riks. "dagsmän inom sin6I»rs, men alle samfäldt ' 'Fullmägtige af kässillrateo. För at blifwai "LleAor of Borgerstapet eller Riksdagsman "för 8rocKKolm, fordras at hafwa warit trem "ne är Borgare derstädes, at en Grosshandla, "re betalar minst Tjugu Riksdaler, en ka° "brigueur eller Minuthandlare Tio och en ' 'rHandtwerkare Fem Riksdaler til Staden i "ärliga utstylder. De öfrige Rikets Städer "äge at sända Fullmägtige af Stadens Borga''re eller b^sZillrsrs-Personer och ksklu Bergs, "lag af Fierdepartsägare, som tillika äro bru"kande Bergsmän.
Af de således upförde Statsanslag hafwa tid ester annan ansenliga besparingar stedt, hwilka Stats-Werket tillfallit, fäsom är 1792, i stöd af Kongl. Brefwet den 23 Junii samma är, för ären 1788, 1789, 1792 och l?9l, 45,079 R:dr 6 st. 8 r.; sedermera ifrän och med är 1792 till närwarande tid 28,281 R.dr 22 st. 7 r., hwilket allt icke kunnat werkstälias om icke flere indragningar stedt uti de förut bewiljande p>3> mier och understödDe 1SS2 Den 28 Zebruarii. De utgifter som bestridaaf Manufactur-Medlen bestå uti Ull-werderingsoch sorterings - arfwo. den till Betjeningen wid de Hall - Rätter der UllMagaziner äro, premier för Kamulls-och BoMUllSSpanad, samt för tillwerkningen af finare Lärster, understöd till Flors, Linne-Fabriques Bolag i wist» är, samt till Wetenssaps Academien för splissa In» strumentmakeriei, jemte nägra Hushyror och obetydliga Pensioner ät nägra Personer som med Mantlfactur-Inrattningen haft befattning. ölngäende Fiskeri Zonden. För att genom prsemier uphjelpa Swensta Salt» sjö-Fistet älades wid 1751 ars Riksdag, under namn af Fistcri-Fond, en wist afgift uppä alla salta och torra Fist-waror, som Utifrän till Riket infördes. Denne Fond ökades sedan genom ätskillige andre inkomster, men indrog-? säsom otillräcklig är '?6s. Jfrän är 1771 betaltes ä nyo prremier till Fisteriernes understöd, och Fonden fammanstogs ar 1782 med stora Sjö-Tullen, i lisber med hwad om Manufactur-Fonden ar nämndt.
Borgare-Ståndet åter har utan förändring antagit förslaget i Betänkandet N» 21, från hvilket Ridderskapets och Adelns samt PresteStåndets nyssnämnde beslut endast deruti skiljer sig, att dessa Stånd vid rubriken Rese-vagnar tillaggt ”eller blifvit ur Riket bevisligen utförde.” För den händelse, att sammanjemnkning icke kan ega rum sålunda, att Borgare-och Bonde-Stånden instämma i Ridderskapets och Adelns beslut, får Utskottet föreslå, att frågan må afgöras genom omröstning sålunda, att, då Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, på sätt omförmäldt är, fattat sammanstämmande beslut an - Forts, af Be v i lin ihgs ■■ Utskottets Memorial, N.o 41* £7 gående Rese-vagnar, men Borgareoch Bonde-Slånden stannat uti så väl från dessa som sins imellan skiljagtige beslut härom, votering anställes serskildt om Rese-vagnar och serskildt angående andra och öjriga slag. I afseende alltså å Rese-vagnar, måste först contrapropositionen genom votering utrönas i följande ordning: 3l3:o. Den, som anser, att till contraproposition i hufvudvoleringen om Rese-vagnar, bör antagas Ridderskapets och Adelns samt Preste-Ståndets beslut, att följande redaction och bestämmelser derföre böra ega rum, nemligen: Ragnar och åkdon: Rese-, Resandes j synbart brukade, som af dem sjelfva begagnas eller blifvit ur Riket bevisligen utförde, fria från lull vid införsel, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, antages lill contraproposition Borgare-Ståndets beslut, att redactionen och tullbestämmelserna å ifrågavarande slags vagnar böra blifva följande: Vagnar och åkdon: Rese• Resandes, synbart brukade, som af dem sjelfve begagnas, tullfria vid införsel. Voteringen i hufvudsaken blifver sedermera så lydande: 314:o. Den, som godkänner Utskottets af Bonde-Ståndet antagna förslag, alt för vagnar och åkdon: Rese-, Resandes, bör antagas följande bestämmelse:
Att den vinst, som uppkommer genom differencen i Räntebetalningen till Banken, mot Räntan för Utlån, af denna tillökade Fond, bör serskilt redovisas, och anses såsom tillgång, disponibel för Jern-Contoirets Fullmägtige, till ändamål, som med Näringens framgång och förkofran genom anställande rön och försök m. m. hafva gemenskap, men ej anses såsom tillväxt i Jern-Contoirets enskilda Uåne-fond. I händelse Riksens Höglofl. Ständer finna skäligt bifalla Utskottets vördsamma tillstyrkan i denna delen , torde det Reglementariska, till verkställigheten hörande, få blifva ett föremål för Utskottets vidare öfvervägande vid Regie - 308 Ban\o-ZTts);oltets Bitänftanden. mentets författande för Herrar Banco-Fullmägtige; likväl torde, efter Utskottets tanka, såsom hufvudsakelige vilkor härvid böra sladgaS: Att det Reglemente, som Jern - Kontorets Herrar Fullmägtige för användandet af denna Fond upprätta, ma af Herrar Banko-Fullmägtige få granskas; att inge omsättningar af desse Lån må kunna äga rum; att Räntan dera ej må blifva högre än 5 procent; samt att Banken uti årliga Revisioner öfver nämnde Fond deltager, genom ett dertill utsedt Ombud. Hvad sluteligen angår den inom arne Respective Stånd väckte Motion om Låne-rättighet i Banken på Tackjern; så har Utskottet inhämtat, att en villkorlig tillåtelse uti Banko-Reglementet af år t 8x2 blifvit Banko-Styrt Isen lemnad, derest någon allmän förlägenhet genom alltför hastig indragning af Rörelse-kapitalet före mästpåföljande Riksdag skulle inträffa , att då lunna till afhjelpande deraf, medgifva beläning a hvarjehanda rudirnaterier och deribland äfven Tackjern. Men någon anledning har sederinexa ej förekommit, att tillämpa berörde Stadgande, som genom de vid 1815 års Riksdag vidtagne finauciella grunder, blef de facto upphäfvit.