Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är ju alldeles samma idé, och man har genom detta förslag lika litet tagit på hand att bygga en annan väg till Göteborg, som i anedning af K. M:s förslag, och lika litet, sorn man hade gjort något dylikt, då man beslöt banan från Orebro till Hallsberg. Detta förslag öfverstiger också icke med mer än 100,000 rdr det belopp, som K. M. föreslagit; och det är väl icke olämpligt, att II. o. Ad. anvisar det nu ifrågav:de beloppet för de norra provinserna på det sätt, som för dessa anses mest gagneligt. Det är väl icke skäl, att man på dessa 5,850,000 rdr skall afpruta 1,200,000, utan åtminstone låta detta belopp användas för anläggande af en jernväg, hvarigenom Upland och Westmanland elter 10 års väntan kunde hafva något gagn. Jag vågar på dessa grunder anhålla om bifall till Hr Adelskölds förslag. Gr. Hamilton, Adolf: Jag har begärt ordet för att få uttrycka min tanke att, då nu 3 Stånd bifallit förslaget om en banas anläggande till Upsala öster om Sigtunafjerden, jag anser i hög grad olämpligt att ingå på den siste värde talarens förslag att förvandla denna, af 3 Stånd beslutna, vägen till en bibana. I fall det icke beslutas att jernvägen skulle fortsättas från Upsala i riktning till Sala, finge staten möjligen bygga en bana till Gefle. Derigenom blef Westmanlands interesse så förbisedt, att man blef tvungen att bygga en annan bana äfven inuti Westmanland, och således blef det 2 banor. Jag tror att dessa orters - Dea 11 Maj e. m. 241 ters rättvisa anspråk äro tillräckligt tillfredsställda genom att få en bana till Upsala och en hana derifrån till Sala, som ligger alldeles centralt i Westmanland. Mot Upsala—Sala-banan halva häftiga invändningar blifvit gjorda, emedan denna trakt skulle vara så ofruktbar.
har utkommit gifvet, att detta talrika läsastörsta tillfredsställelse. Säkerligen om skall ytterligare redan nu bidraga kunna För nenter att gå tillråda vi — ju förr, merationen talet, för och sväret, med upplagan början bestämmas vi, abonaf novellen, att — förnya att i tid prenustundande för nästa abonnenter tillträdande början läsarinnor hellre det skola närminst 40,000 emellertid våra dess Iduns för att om alla vidga från ej sent miste härläsekrets, till redan så tillräcklig, att stora uppgående läsarinnor. våra ock underrättelsen ovanligt varande må aprilqvarunderlätta betillsända alla nummer nödiga prenumerationsabonnenter tillhandahållas blanketter. Tillträdande de sista i hvilka Anna Berg. Belönad med det vid Iduns första pristäfling utfästa hufvudpriset. vardagslifvet i hemmet är sällan I hvad det borde oeh kunde vara. Man väntar att der mötas af en glad förnöjsamhets stilla lycka, som utgår inifrån och sprides likt ett mildt solljus äfven till en inträdande främling, men i verkligheten är förhållandet sällan sådant. Hvad är orsaken? De hjertan, som inom hemmet klappa, hafva ett gemensamt mål: att älska och glädja hvar andra att vara lyckliga. Och likväl stores den dagliga friden oupphörligt, utan att någon olycka iuträffat. Orsakerna kunna visserligen vara flere, men vi tro, att det väsentligen beror på bristande undseende. Det menskliga idealet är ännu icke hunnet, hinnes kanske aldrig här på jorden. Alla veta det; men likväl väntar och fordrar menniskan, att alla, som omgifva henne, skola vara utan vank och brist eller åtminstone uti allt efter hennes enskilda önskan, fast än hon sjelf är ofullkomlig i mycket, ty vore hon icke det, skulle hon med godlynt tålamod öfverse, i stället för att vid minsta motgång anse sig förnärmad och visa misshumör. J Ernst både af Idun framstående författare Täflingsskrift följetongsskrifven mest värderade synnerligen under början Novellen vår mest en Inom hemmets verld. numren den af nya innevarande följetongen qvartal, kommer inflyta. Redaktionen.
Denna tillväxt har icke sin grund i någon näringarnes större förkofran, utan i nya bosättningar af arbetsfolk och handtverkare, sorn, efter här verkställda byggnadsföretag, nu mera tillhöra samhället och för framtiden möjligen komma att till större eller mindre del betunga fattigförsörjningen. Genom de i min förra berättelse omförmälda lånebidrag af staten, bar Wexiö stad blifvit i det närmaste ånyo uppbyggd efter de i fastställd byggnadsordning bestämda grunder. De bebyggda tomterne, hvilka före sednaste eldsvådan voro 171 till antalet, äro nu 153, och flera odisponerade tomter finnas ännu att tillgå. Af de inom nya delen af staden uppförde hus, äro 12 boningshus, deribland läns-residenset, ett färgeri, ett garfveri och 12 uthusbyggnader, dels af slen, dels af korsvirke med tegel. Hvad som i väsendtlig mån bidragit till samhällets förmåga, att, efter 2:ne så nära på hvarandra följde eldsvådor, kunna på en gång och någorlunda hastigt åter uppbygga staden i förskönadt skick och anskaffa nödigt husgeråd samt materialier för näringarnes bedrifvande, var icke blott ersättningen för brandförsäkrade bus och lösören, uppgående till 372,000 R:dr, utan ock de rika gåfvomedel, hvilka influtit så väl efter sista som föregående eldsvåda, till sammanlagdt belopp af 155,296 R:dr 15 sk. 11 r:st. B:ko, oberäknadt spanmål och andra varor in natura. De af Eders Kongl. Maj:t nådigst beviljade 23,400 R:dr till verkställande af ny tomt-reglering, hafva dock icke varit tillräcklige till de utgifter, som dermed bort besörjas. Man anser, att omkring 4,000 R:dr måste dessutom af staden sammanskjutas för bristande gatläggning och andra oförutsedda kostnader.
Granskningen af Strengnäs Konsistorii räkenskaper har hvarken i Kongl. Kammar-rätten eller hos Revisorerne gifvit anledning till någon anmärkning. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: Debet. Balans från år 1862: Tillgångar: Strengnäs elementarläroverks' stipendiegods i Fellingsbro 50: 42. Uppbörd: Konsistorium o» Strengnäs elementarläroverk 31,485: 82. Strengnäs elementarläroverks stipendiegods i Fellingsbro ... 3,510: 17. Nyköpings dito V ll.' Eskilstuna dito °,4Uy: Balans till är 1864: Skulder: Konsistorium: Byggnadskassan *«: Strengnäs elementarläroverk: Herdmanska fonden • 66. Lenneanska dito J; ®6. Egna kassan ■^<> 17,145: 71. Örebro elementarläroverk: Kredit. Balans från år 1862: SkuIder: US. IQ Konsistorium ® • i Strengnäs elementarläroverk 16, <03: 51. Örebro dito ».00» Utgifter: Konsistorium . 7,694: 21. Strengnäs elementarläroverk o». Strengnäs elementarläroverks stipendiegods i Fellingsbro 3,479: 17. Nyköpings dito 22. Askersunds dito 6,0b0: i. Balans till år 1864: Kontant Utlånta behållning. medel. Fordringar. Samma. Tillgångar: Konsistorium: Strengnäs elementarläroverk: Strengnäs elementar% läroverks stipeudiegods i Fellingsbro: Utlånta medel. Fordringar. Summa. Nyköpings elementarläroverk: Eskilstuna elementarläroverk: Askersunds elementarläroverk: Grundfonds-kassan 75: 60. Premieoch fattig-dito 9: 42. Summa. Södertelje pedagogi:
Motionären klagar öfver de brister, hvilka, sedan indelningsverkets första instiftelse, ännu qvarstå, medelst en stor ojemnhet uti roteringsbördans fördelning, sålunda att, i motionärens hemort, hvilken i afseende å jordbruket vore en af de svagaste i riket, rotar likväl funnos sorn bestodo af blott frdels eller |:dels hemman, medan deremot på andra bördigare orter rotar finnas, som bestå af 2 till tre hela hemman. Motionären ansåg härutinnan finnas bevekande skäl för en med billighet och rättvisa öfverensstämmande förändring i det gamla indelningssättet ej blott å den af motionären oinförinälde ort, utan äfven å andra, hvarest enahanda förhållanden förefunnos. Dock, för att ej påkalla någon väsendtlig rubbning i det gamla indelningsverket, föreslog motionären: att på de orter, hvarest en rote icke utgör minst 1| hemman, densamma då, medelst sammanslående af sådane små rotar som förut äro omförmälde, borde upphjelpas till eller 2 hemman, allt efter hemmansdelarnes beskaffenhet, eller oek att de rotar, som understiga lj hemman, måtte blifva underlättade af Staten med ett bidrag motsvarande värdet för 2 tunnor spanmål för året. Nedsättandet af en Kommitté för uppgörande af ändringar och förslag härutinnan torde blifva allt för kostbart, utan ansåg motionären lämpligast att Rikets Ständer beslöto det Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Kollegium borde, efter ansökning om förbättring i de Sammansatta Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskls Betänkande N:o 10. 5 mest betungade rotarne, verkställa den ändring i roteringen, sorn af rotehåHarne begärdes, sedan undersökning och pröfning försiggått.
Står det i haris förmåga eller i någon annans, än i dens som skickat, och i dens som blifvit utsedd att utföra en beskickning, att veta dess ändamål; kan ej det egentliga och stora syftemålet med en sådan beskickning vara långt på sidan 0111 complimeuterna? Samme ledamot har sagt sig vara öfvertygad, att de stora makterna skola medgifva, att vi hålla charge's d’alfaires i stället för ministrar. Derpå tviflar jag icke; de stora makterna kunna icke hafva något att säga, om vi alldeles upp höra att communicera oss med dem; men vore del till vår fördel, eller till vår förstörelse — se det är en annan fråga. Klokast är emedlertid att anförtro ordnandet af dessa saker åt den person, åt hvilken man anförtrott landets styrelse. Gr. Frölichs klander, att det skulle finnas utgifter, som endast för ett hemligt utsk. kunna tillkännagifvas, måste jag med få ord besvara. Hr Grefven måtte nu hofva hunnit den ålder, att han förvärfva! åtminstone någon aning 0111 huru del tillgår inom diplomatien; att der finnas hemliga medel likasom i falt, de der endast redovisas för General-befälhafvaren, som här är Konungen. Hvad åter ett hemligt utsk. i allmänhet beträffar, vill jag ej, med all respect för de 12 ledamöter hvaraf detsamma beslår, öfverlemna en hemlighet åt deras tystlåtenhet. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm: Jag har icke föranlå tit undersökningen om charges d’affaire’s anställande att hädanefter, och i stället för nuvar. envoyes extra-ordinaires, förestå Konungens utrikes missioner. — Denna framställningen är Utskts och jag har bort besvara den, enär Utsk. derpå grundat sin argumentation.
Länsmännen hushyresersättning med 150 Ridr Rimt till hvardera måtte varda anslagen, jemte ett belopp, motsvarande den hvarje bostadslägenhet påförda, nu i lönerna inbegripna ränta af 38 öre, hvilken derefter blefve Kronan behållen, emot det att ofvannämnde trenne gatehus afträddes till Statsverket, samt att dessa gatehus måtte få försäljas. I enlighet med hvad Kammar-kollegium och Stats-kontoret sålunda i underdånighet hemställt, vill Kongl. Majit härmed i nåder föreslå Rikets Ständer, dels att, emot det ofvan omförmälda tre länsmans-boställslägenheter till Statsverket afträdas, för innehafvarne af samma lägenheter må å stat anslås ej mindre hyresersättning Kongl. MajUs Nåd. Proposition M 89. 3 till enahanda belopp eller 150 R:dr R:mt, som bestås andre Länsmän, hvilka icke äro med boställen försedde, än äfven, till fyllnad i länsmanslönerne, ett belopp, motsvarande den hvarje af ifrågavarande lägenheter påförda, nu i lönerna inbegripna ränta, tretioåtta öre, hvilken ränta derefter blefve Kronan behållen, dels ock att meranämnde lägenheter, såsom alltför obetydliga att för Kronans räkning bibehållas, må försäljas. De frågan rörande handlingar skola vederbörande Rikets Ständers Utskott tillhandahållas. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL. Ludv. Almqvist. Utdrag af Protokollet öfver Cioil-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Slals-Rådet å Stockholms Slott den 3 Februari j860. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Friherre Manderström, Statsråden: Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna och Malmsten. 4 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition
Maj:ts och Rikets Hof-rätter samt Högsta Domstolen blifvit öfver Rikets Ständers underdåniga skrifvelse i nyssberörda ämne hörde, genom nådigt beslut den 1 Februari nästlidet år funnit samma skrifvelse icke till någon åtgärd föranleda; — i anledning hvaraf Kongl. Maj:t nu, beträffande löneregleringen för denna Hof-rätt, förnyat sitt vid förra riksdagen i sådant hänseende framställda förslag, enligt hvilket nuvarande anslag 12,555 R:dr 50 öre, utom ljuspenningar, skulle ökas med 291 R:dr 50 öre, jemte det 1,311 R:dr borde för den i Hof-rätten anställde Notarie uppföras å Allmänna indragnings-staten, hvaremot de från särskildt anslag utgående ljuspenningarne 270 R:dr skulle upphöra och spanmålsberäkning under lönerna ej vidare komma att ega rum. I denna fråga hafva hos Rikets Ständer förekommit framställningar: dels inom Borgare-Ståndet af Herr Björck, sorn ansett, att icke högre aflöningsanslag, än det vid förra riksdagen bestämda, borde af Rikets Ständer för Krigs-Hof-rätten beviljas, och ej heller för längre tid än nästkommande statsrcglerings-period, och dels hos Bonde-Ståndet, der Riksdagsfullmägtigen Carl Anders Larsson ånyo väckt fråga om denna Hof-rätts indragning och i sådaiit afseende hemställt, att nuvarande anslag måtte ställas till Kongl. Maj:ts disposition, för att tilldelas andra embetsoch tjenstemän, som tillhöra denna hufvudtitel. Enär större delen af ifrågavarande anslags-summa är på ordinarie stat uppförd, och Ilof-rättcns nuvarande civile embetsoch tjenstemän äro genom fullmakter berättigade att bibehålla sina förra löner, kan den af Riksdagsfullmägtigen Larsson föreslagna åtgärd för närvarande ej bringas till verkställighet, hvadan Rikets Ständer torde finna, att den härom väckta fråga bör förfalla.
Landtm, upprepade huru propositionerna, den ena efter den andra, blifvit framställda och besvarade, samt visade derigenom, att, sedan förslaget om bestämmandet af arfvodenas belopp till 3oo r:dr b:co i månaden blifvit afslaget, och votering om det föreslagna beloppet af 4oo r:dr b:co blifvit begärd, något annat föislag än ett af dessa tvanne måste i contra-propostn upptagas; och anmodade han den ledamot, som begärt votering, att uppgifva ett sådant. Hr von Hartmansdorff: Det var egentligen Hr Frih. o. Landtmrs sista framställning till den som begärt votering, vid hvilken jag fästat mig; och jag tager mig friheten uppmana den, som begärt votering, alt han uppgifver contraproposln. Hr von Moltzer, Anders Joli. Fredr.: Då den första propos:n med 3oo r:dr är afslagen, så, för alt komma till något resultat, anhåller jag, alt 35o eller 325 r:dr b:co i månaden må anses vara tillräckligt för secreterarne. Hr von Troil: Det skulle vara ganska besynnerligt, om uti conlra-propos:n upptoges de tvänne alternativerna af 35o eller 325 r:dr b:co, såsom Hr von Moltzer föreslagit, emedan R. o. Ad. derigenom straxt efter kunde få en votering till. Jag hemställer således till den värda talaren, om man ej, såsom ett medium emellan dessa båda summor, uti contra-propos:n kunde intaga 333 r:dr 16 sk. b:co i månaden. Hr von Moltzer: Jag är helt och hållet af den siste värde talarens mening, och får till contra-propos. föreslå 333 r:dr 16 sk. b:co, hvilken summa jag anser tillräcklig, eliär samtliga Ståndens secret. ej äro utan tjenster på stat och deraf njuta löner emellan riksdagarna. Frih. Nauckhoff, Joh. Otto: På denna sidan hafva vi ej kunnat höra hvem som begärt votering.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att då ingen al Ridderskapets och Adelns Ledamöter yrkat bifall å StatsUtskottets förslag uti den ifrågavarande 6:te punkten, oförändradt, ansåg Hans Excellence sig icke böra framställa proposition derå, utan endast på de af en del Ledamöter gjorde förslag till förändrad redaction af denna punkt; och finge Hans Excellence först till Ridderskapet och Adeln hemställa, om Ridderskapet och Adeln behagade antaga den af Herr Lefrén föreslagne redaction, enligt hvilken 6:te punkten skulle erhålla följande lydelse: Fullmäktige ega att utsätta och kungöra lämplig tidj inom hvilken till RiksgäldsContoiret inlemnas förseglade an - D e (i 4 M a >' *• biul å länets försträckande. Alla inkan - mande anbud öppnas pä den utsatta dagen. Inom viss bestämd lid åligge det den långifvare ^ hvars anbud antages j att till säkerhet för uppfyllandet af sine förbindelser deponera valuta, Aler ställa antaglig borgen för 2^ procent af den erbjudna lönesumman j hvilkas förlust skall drabba länffvarénj derest han brister i fullgörandet af sine åtaganden. Ropades Ja och Nej, Herr Munck af Rosenchöldj Eberhard: För principens skull anser jag nödigt, att i afseende på sättet för kungörelsen om anbuds emottagande å lånet stadga någon controll på Fullmäglige i RiksgäldsContoret. Jag har visserligen ej någon anledning att hysa misstroende till de här närvarande, men jag känner ej pluraliteten af dem, och dessutom kunna några bortgå > och nya inträda. Derföre föreslår jag bestämd föreskrift, alt kungörandet bör ske på Börserne i Paris, London, Hamburg samt Amsterdam, och måhända Köpen-, hamn, hvarifrån silfret med minsta kostnad kan hitföras. Dennaändring önskar jag i Herr Lefre*ns förslag, hvilket jag i öfrigt tillstyrker. Jag vill uppgifva möjligheten af missbruk, i fall platserne för kungörelsen icke bestämmas; ehuru jag visserligen ej kan förmoda, att ett sådant missbruk skulle öfvas.
Domstolen, utom den lagfarne ledamoten, består af militära ledamöter kommenderade på obestämd tid, hvilka derigenom sakna den oberoende ställning, som i allmänhet anses utgöra en garanti för den sjelfständighet, man önskar finna hos domaremaktens innehafvare. Men då jag sålunda erkänner dessa båda högst väsendtliga fel, så följer likväl icke deraf att man bör bryta stafven öfver hela institutionen; ty annorlunda organiserad kan den försvara sin plats. Med skäl har, tid efter annan, de privilegierade Domstolar, som fordom funnos i värt land blifvit uphäfde Jag säger »med skäl»; ty de tillkommo på en tid, dåde särskilda samhällsklasserna hade sina särskilda privilegier, och då hvar och en sökte förskansa sina frioch rättigheter bakom en sådan särskild lag; då hvarje samhällsklass ansåg sig böra blifva dömd af sina ståndsbröder och af sina Ilkar. Denna tid är nu förbi och hvarje samhällsmedlem gör sig en ära af att lyda under en lag som är lika för alla. Detta är orsaken hvarföre de privilegierade Domstolarne tid efter annan blifvit uphäfde och om KrigsIlofR:n vore en privilegierad Domstol, så skulle jag jemväl tillstyrka dess uphäfvande. Men här finnes väl ingen, som anser KrigsArtine vara ett privilegium för krigaren. Att det måste gifvas en särskild lag, under hvilken krigaren måste lyda, härrör af den helt och hållet exceptionella ställning, hvari han befinner sig; deraf också dessa stränga, stundom grymma straffbestämmelser, under hvilka soldaten är hemfallen då han begår en, under andra förhållanden ringa förseelse. Detta är icke ett privilegium, det är krigets lag, under hvilken medborgaren i allmänhet hvarken kan eller bör hemfalla. Ingen har således ifrågasatt att det icke bör finnas särskilda lagar för den som idkar krigets yrke; ehvad det finnes en särskild Domstol som tillämpar dem, eller de allmänna Domstolarne tillämpa dem, så komma vi alltid att hafva KrigsArt:r. Men, säger man, det är onödigt att hafva en särskild Domstol för detta ändamål, utan de allmänna Domstolarne kunna tillämpa KrigsArtrne. Då upkommer den frågan, huruvida icke, med afseende på särskilda förhållandan, särskilda Domstolar böra finnas.
Revisionssökande parter med dryg kostnad fått betala lösen för Hof-Rätts-acterne och prolocollen, hade desamma likväl ofta ej på flere månaders lid inkommit, hvilket hitintills ansetts utgöra hinder för målens lottning och handläggning af Föredraganden; 2:0 att} sedan Berättelsen utan uppskof blifvit utfärdad och underskrifven_, samt förhör skett i de fall, der sådant blifvit begär dt, skulle, efter den ordning hvari målen inkommit, föredragning deraf inför Högste Domstolen ovilkorligen verkställas af Revisions-Secreteraren, då hans föredragningstur inträffade; 3:o att det på ingen bestämd lag eller instruction grundade bruk j att Revisionen afgifver Betänkande i Revisionssaker, borde af skaffas. Dermed troddes icke vara förenad någon sådan fördel, som uppvägde olägenheterne af den tidsutdrägt, hvilken dymedelst uppkomme, till hinder för en skyndsammare föredragning. Genom Under-Rätternes och HofRätternes protocoll och domar, Ledamöters serskilda yttranden i dessa domstolar samt parlernes vexlade skrifter, egde Högste Domstolen all erforderlig ledning för målets bedömande, utan alt något nytt och synnerligen upplysande syntes af ifrågavarande Betänkande kunna väntas. Skulle detta bruk hafva sin grund deri, alt man ansett Föredraganden deraf föranledd, att om saken i alla dess delar taga en noggrannare kännedom, så borde man föreställa sig, att Högste Domstolen i alla fall genom nödige handlingars läsning inhemtade erforderlig kunskap om saken, utan att göra sig beroende af föredragningen; och i öfrigt insåges ej, hvarföre en sådan praxis skulle vara mera behöflig i revisionssaker än i besvärs-och brottmål, der den icke egde rum, änskönt målen voro af den svåraste beskaffenhet samt rörde meiiniskors lif och ära; 4'oattj ehuru JustiticeCancellereiij enligt dess instruction j vore Ordförande i Revisionenj syntes dockj i anseende till Föredragandernes förhållande till Högsta
(R;gs Aid.) Till Stats-utskottet har Preste-ståndet remitterat en af prosten Setterblad väckt motion, innefattande anhållan, att Rikets Ständer måtte medgifva, att det lån, hvilket blifvit beviljadt, för att genom en kanal genombryta Kottholmsnäset, äfvensom för upprensningen af sågströmmen i Tidaelfven inom Wadsbo härad af Skaraborgs län, finge afskrifvas; varande af motionären, Stats-Utskottets Utlåtande j N\o 86. 11 såsom skäl för den sökta afskrifningen, hufvudsakligen anfördt: att kostnadsförslaget för nämnde arbetens utförande endast upptagit en summa af 8,253 r:dr och alltså med 3,797 r:dr understigit den kostnad, som derför måst användas; att för detta arbetsföretag ett stats-anslag, motsvarande hälften af den beräknade kostnaden, hos Kongl. Maj:t i underdånighet söktes, men icke beviljades, utan anvisades i stället ett låneunderstöd å samina belopp; att intressenterne i företaget nödsakats jemväl skuldsätta sig för den kostnads-förslaget öfverstigande arbetskostnaden, och dessutom borde årligen utbetala 66 r:dr 32 sk. såsom ersättning för afkastningen utaf en qvarn, hvilken genom kanal-anläggningen förlorat sin vattentillgång; samt att det med berörde arbetsföretag åsyftade ändamål, i anseende till sedermera företagne upprensningar af sjöarne Östens och Långens utlopp, icke kunnat vinnas.