Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I sammnahang med denna anstalt till succcsiiv betalning hafwa Riksens Ständer welat förklara Banco-Fullmägtige i Difcontcn berättigade, att med iagttagande af Discont-Rcglcmentet, såsom goda Hppothcque emottaga de till Leverantcurerne i Liquid afgifne Stats-Obligakoner. Till ersättning för redan gjorde och nu beslutne utbetalningar hafwa Riksens Ständer welat försäk a Banqucn om införsel i Tullmedlen pä det sätt, att frän och med innewarande ärs början Banqusn crhäller en ärlig Stimma af 720,060 Rd. eller quartaliter 180,000 Rd. till gäldande af 2 procents ränta och 5 procents Capital-asbetalning pä dest werk, liga förffott; ägandes Banquen att om StatS-Werket skulle brista i uppfyllandet af de således alagde förbindelser, rättighet att, af Hppolhcquen sig godtgöra. Efter således skedd uträkning af skuld - beloppet, ökadt genom ärliga räntors erläggande samt med den ärliga StatSbristen och det till Förswars - werket af Bcwillningen till utgörande anflag, hafwa Riksens Ständer pä de af Stats-Utskottet anförde grunder och r anseende till nödwändigheten att bestrida de upgisna behofwen, fast» slält och bestämt den ärliga Wewillningo-Summan till Lwä Millioner Femhundrade Tusende Riksdaler Banco» att utgå frän detta eller 181a ärs början till flutet af>t är inom hwilksl nästa Riksdag infaller; kommandes jäms rräk 31-8 Den il. Aprik. wal Slotts-hjelpcn och Medicinal-Fonden enligt hwad ofwanberördt är, att i nämnde Summa inbegripas.
1153 mansdorffs Memorial, om anskaffande af nödige Instrumenter för Astronomiske Observatorium i Stockholm och anslag dertill af Statens Medel med 5ooo R:dr R:co, anmärkningar blifvit gjorde, som föranledt ärendets återremitterande till förnyad åtgärd af Utskottet, och innehålla dessa anmärkningar egentligen, att Astronomiska Vetenskapens förkofran och framsteg i Sverige tillbakahåHes af brist på nödige Instrumenter, till hvilkas inköp Vetenskaps-Akademien skall sakna tillgångar, att national-äran fordrar det vi icke genom en sådan brist blifva efter andre Länder och sätta Vetenskapsmännen utur stånd att gagna med sina kunskaper; och att, enär Astronomiska-Instrumentcr för närvarande kunna erhållas från den. ryktbare Reichenbach i Munchen till en förut okänd godhet, men denna möjligen kunde med honom försvinna, borde tillfället begagnas och medel dertill af Riksens Ständer anvisas m. m. Uti dess förra Utlåtande yttrade Utskottet den förmodan, att Kongl. Vetenskaps-Akademien icke underlåtit den utvägi sorn syntes vara den rätta, för att bereda och utveckla de frågor, om anslag al Staten, hvilka kunna hos Riksens Ständer förekomma, att i underdånighet inför II54 Stats-Utskottets Betånkanderi. Kongl. Maj:t anmäla behofvet, för att efter föregången pröfning deraf i Nåder framställa frågan om Stats-bidrag till Riksens Ständers afgörande, så framt annan tillgång dertill saknas, och Utskottet slutade deraf, att Akademien af sina icke obetydliga inkomster, insåg möjligheten att bestrida kostnaden för inköp af såda ne Instrumenter, som kunna erfordras.
Det måtte vara både billigt och rättvist, att den som vill och kan begagna ånga, till 1 och 2 eller hvilken klass som helst, när han dertill anmäler sig, det icke förnekas, så länge ångan får begagnas, synnerligen som man genom ångan uttager det mesta möjliga af produkten, och den renare och bättre än hvad som af panna med eld kan erhållas. Hvad åter bränvinsskatten beträffar, så synes klart, att då alla pannor uti l:a och 2:a klassen icke få begagna ånga (och deras antal är betydligt) kommer bevillningsbeloppet att minskas ganska betydligt, hvilket hvar och en lätteligen kan se, om han ihåg kommer att ångan upptar 100 proc., öfver afgiften med eld, efter 1845 års författning. Om man skulle antaga att Utskottens förslag skulle af Rikets Ständer bifallas, så återstår endast 334 st. pannor sorn tillhöra 3:e 4:de .och 5:te klasserna; dessa betala en skatt in summa circa 150,200 r:dr banco, hvarje panna beräknad per medium till 30 kannor (hvilket är högt taget); och betalas för 30- kanspannan enligt 1845 års förordning 450 r:dr; häraf visar sig alt af det återstående visserligen betydliga antal pannor, uti l:a och 2:a klasserna icke på långt när den påräknade beviliningssuroman kan utgå, äfven med den af Utskotten ökade afgiften. Utskottet borde icke heller hafva glömt den betydliga kostnad som den enskilta nedlagt på sina ångaparater, som gå till flera tusende riksdaler, hvilka blifva alldeles onyttiga, om de icke skola tvingas att anmäla sig till bränvinsbränning uti 3:e och 4:e klasserna; men då uppstår synbarligen det förhållande att en högst betydlig ökning uti produktion uppkommer, hvilket icke lärer vara enligt med någoiis önskan.
Genom det af omständigheterna föranledda upp-skofvet med offentliggörandet af denna uppsats har den väl förlorat något af sitt ä propos med hänsyn till företeelserna inom vår hufvudstads teaterverld. Men händelsen har fogat så, att den på sätt och vis fått ett annat, ehuru af mer seriös art. Dd denna uppsats redan var färdig till tryckning, ingick nämligen hll redaktionen underrättelsen om grefve Armand de Pontmartins nyligen inträffade död. Han torde ej ha varit särdeles bekant • Sverige, men har i Frankrilces literaturhistoria sitt gifna rum och amågs under sin krafts dagar som den store Sainte-Beuves ende berömde medtäflare om literaturkritikens spira. RedH. B. Palmser (efter en handteckning i Nervänders minnesalbum). Ett minnesalbum. Aflidne vänner äro kedjor, som lyfta oss från jorden och fastare sammanbinda oss med en högre verld. Henr. Bemh. Palmcer. Framför mig ligger ett minnesalbum, ett sådant, däri man ofta före fotografiens tid älskade att sammanföra porträtt — i lavering, i silhouette, i blyertsteckning — af sina vänner, hvilka då vanligen ock inskrefvo sina namn, någon sentens eller min-nesven. Det album, som jag bär menar, med dess många porträtt, verser, na för länge, länge se ’ n vissnade blomstergåfvor och andra sonvenir ’ er, erinrar om det bär ofvan satta citatet af Palmaer, Palmaer, hvilken sjelf befinnes vara en länk i denkedja vänner, hvilkas bilder och Ord blicka och tala frän de gulnade bladen. Albumet har tillhört en af de märkligaste, som naturvetenskapen och en af de löftesrikaste som skaldekonsten i detta Århundrade sett i Norden: finnen Johan Jakob Xervander. För finske läsare torde Nervänders lifogerning vara till fullo känd genom de skildringar derom, som meddelats af särskildt Fredrik Cygnseus, Snellman och Karl Chydenius; de svenske m&amp; hänvisas till den lilla mästerliga uppsatsen af prof. Selim Lemström i Nordisk Familjebok om Nervänder. Året 1832 torde varit del måhända lyckligaste i Nervänders lif.
Bet link anden* 8* Herrar Banco-Fullmägtiges underdåniga hem* ställan, om icke i anseende dertill, att obetaidte interessen, å Banquens intecknade lÅn, icke möjligen kunde för de flere dervid stadgade omgångar, inom Irenne år fran sista betalnings - dagen, indrifvas, Kongl. Maj:t i nåder skulle täckas förunna Banquen frihet och undantag från hvad omförmälde §. och morn, uti Concours-Stadgan, rörande denna omständighet, ! allmänhet föreskref, behagade Kongl. Maj:t, genom här ofvan åberopade nådiga Skrifvelse, af den 20 Februarii 1799,1 nåder förklara, att Kongl. Maj:t icke ansåg nödvändigt att bevilja något undantag för Banquen från tillämpningen af Concours-Lagens allmänna föreskrift härutinnan, enär en tid af frenne år lemnade Banquen tillräckligt rådrum, otn ej att indrifva den förfallne räntan, åtminstone att om dess utkräfvande i laglig ordning åtgärd vidtaga, i hvilket sednare fal! den en sådan ränta tillhörande förmåns-rätt icke förlorades, ehvad medlen derefter förr eller sednare in,- flöte, hvarom , till undanrödjande af olika begrepp, Kongl. Majit jemväl lät afgå Bref till samtlige Dess och Rikets Hof-Rätter. Genom denne nådiga Förklaring, jemte ordalydelsen i 1798 års Concours-Stadga, har Banquen således hittills varit tryggad mot förluster ; men då ofvanberörde Gap. och §. af nya Concours - Kagen bestämdt innehåller, att förmåns.rätt till ränta för intecknad fordi an, sorn före Contour sens början upplupen är, ej galler för längre tid än tre år, kan Banquen qq Bartea • Utskottets Betänkanden, hädanefter icke hoppas att blifva skadeslös i detta hänseende, sä vida icke Kongl. Majtt och Rikets Ständer täckas förändra detta stad* gande, i öfverensstämmelse med 1798 års
Den aristocratiska, den bibehållande principen sätter samhälls-formerne i säkerhet mot stadeliga ingrepp så väl af den Monarkiska som nf den democratiska principen. Denna aristokratiska princip värderar jag såsom en grundpelare för alla Monarkisk» länder och såsom ett af Sveriges starkaste stöd. Men denna princip hindrar ej, att Sveriges Ridderskap och Adel beslutar, ej för sitt Stånd ensamt, utan gemensamt med de öfrige Stånden för hela Svenska Folket. De discussioner som föregå besluten, tillhöra således hela Nationen, utan afseende på, om de förevarit hos de» aristocratiska eller democratiska delen af representationen. Om länder finnas, der denna offentlighet egenteligen endast i den valda representantkammaren är införd, såsom i England, der den ej skall i Öfverhuset äga rum, så lärer sådant hvad detta land beträffar, härröra deraf, att offentligheten, som der genom bruket eller missbruket existerar, helst begagnas i Underhuset, eller den valda kammaren, derföre att dess debatter äro de mest interessanta. Men att detta ej är förhållandet hos oss, det torde vi utan egenkärlek kunna påstå. En annan värd Ledamot har yttrat, att offentligheten skulle djupt ingripa i våra constitutionella former. 1 enlighet med hvad Riddarhus-Utskottet anfört, tror jag deremot, att, då Riksdags-Ordningen utstakar att allt hvad som vid Riks-Ståndens öfverläggningar munteligen eller skrifteligen yttras och beslutes, skall genom tryckte PrQtocoll komma till Allmänhe - 9*n 17 Mur t ii. 4 5S tens, ej StåndsLedamöters kännedom, så tord# det ej böra anses för en ny constitutionel form, om man genom verksammare medel ån de hittills brukeliga, söker befrämja denna Grundlagens så tydligt uttryckta afsigt. Man har vidare yttrat, att om offentlighet vid våra öfverlåggningar varit införd år 1789, pöbeln kunnat inrusa i detta samlingsrum och der utöfva ett kraftigt inflytande; och man har af uppträdet nämnde år dragit den slutsatts, att, om offentligheten nu antoges, ett dylikt inflytande af pöbeln möjligen i en framtid vore att befara.
I anledning deraf .att, på sätt i 1861 års Berättelse angående revision af Bankoverket, § 69, omförmäles, den i sednäste Bankoreglementes § 172, mom. 1 litt. d., filialbank medgifna rättighet att å dess kreditiv i Riksbanken 8 Banko-Utskottets Utlåtande Jlfs 18. utfärda såväl till viss man eller ordres ställda och vid uppvisandet betalbara vexlar å 100 R:dr och derutöfver jemväl i brutna tal, som assignationer, ansetts icke afse de redan före sist hållna riksdag oktrojerade filialbanker, för hvilka deremot borde tillämpas det i Bankoreglementet af den 10 Mars 1858, § 17 8, mom. 1 litt. f, intagna stadgande, enligt hvilket endast assignationer å 100,500 eller och 1,000 R:dr finge utfärdas, har Utskottet i § 10 af sin angående Bankens tillstånd, styrelse och förvaltning afgifna berättelse tillkännagifvit sig vilja, vid granskning af Bankoreglementets föreskrifter, taga i öfvervägande, huruvida icke det må medgifvas jemväl d'e före sednaste riksdag oktrojerade filialbanker att å kreditivet i Riksbanken utfärda icke allenast assignationer, utan äfven till viss man eller ordres ställda vexlar. Då emellertid Utskottet fått emottaga en af Herr A. O. Wallenberg i Yällofliga Borgare-Ståndet väckt motion, N:o 213, deri föreslagits, att samtlige varande och blifvande filialbanker måtte tillstädjas utgifva vexlar. betalbara å \ ista, jemväl i* brutna tal på egande behållning å deras kreditiv i Riksbanken, samt att, om beslut härom fattades, detsamma måtte med det snaraste bringas till verkställighet, utan afvaktan af hela Bankoreglementets omredigerande, så har Utskottet ansett sig böra nu särskildt företaga denna fråga till behandling. Utskottet får härvid erinra om de skäl, hvilka föranledde det i sednaste
Till adelsmännens skyldigheter snarare än till deras rättigheter Iiörde att deltaga i statsförsamlingarna och kvinnorna hade afven denna skyldighet, som de kunde fullgöra personligen eller genom om bud, vanligen föredrogo de det senare alternativet. afveii i det tredje ståndet kunde kvinnorna deltaga i valet, af Gpresentanter och af flere handlingar framgår, att de afven gjort det i, synnerhet vid de tidigare församlingarna. A t t kvinnor voro med &amp; h vqlde deputerade inom alla tre 8 t h - den i Frankrikes ' sista generalstater, de, som den 27 april 1789 sammanträdde i Versailles, synes tydligt af konungens bref för nämnda generalstaters saminankallande. I de artiklar, som röra yresterståndets representation talas det uttryckligen om .de andliga, korporationer och samfund af båda könen, och i artikeln om adeln om de kvinnor, enkor eller ogifta, som ägde lan och som skulle representeras af ombud: tillhörande adelsthdet. I tredje standet hade de kvi~liga korporationerna i staderna ratt att välja ombud hvarjamte sådana kvinnor i öfriga kommuner, som voro familjecliefer hade rätt att deltaga i uppsattandet af &gt;les cahiers, och i valetaf deputerade. ' Äfven till provinsialstaterna ägde kvinnor shval röstsom valrätt, och kvinnor deltogo afven i " deras sainmanträden, så t. ex. var in: me de Sevign6 medlem af de bretagniska provinsialstaterna. I Efigland liar ett liknaiide förhhllande ägt rum. Där var röstratten sedan urminnes tider bunden vid den fria jordägendomen. Från Wilhelm eröfrarens tid nämna handlingar kvinnor bland familjeclieferna, d. v. s. valmännen. Ännu i - 16: de ' århundradena deltogo de i valen till parlamentet. Så til1satt.e under drottning Elisabeths ragering J ' en frii Dorothy Packingtoii ensam tv %~parlameiitsledainöter. Och detta - exempel ä r långt ifrån enastående. Under tidernas lopp tyckas emellertid kvinnorna i England liafva uraktlåtit a t t Begagna sig af sin rösträtt, och detta deras privilegitini r %ksde sk smhningoin i glömska.
Presterskapets hittillsvarande inkomster “i hvilka någon förhöjning icke, utan undantagsvis, med denna författning afses,“ fördelas sålunda, att hvarje tjenstgörande prestman, så vidt sig göra låter, erhåller en etc. § 3 mom. 4. Tillägges i slutet af mom. följande: “Anser sig Nämn den härvid i mer eller mindre mån böra frångå det å kyrkostämma “upprättade förslag, uppgifve då fullständigt skälen för en sådan åtgärd." § 6. mom 2. Erhåller följande lydelse: Vid bestämmandet af dessa afgifter likasom af dem, hvilka böra utgå för bergverk, qvarnar, fabriker och andra inrättningar, har Nämnden att ställa sig till efterrättelse de för riket i allmänhet eller särskildt för vissa orter gällande författningar och stadganden, “men hufvudsakligen “att fästa afseende på de från församlingen till dess presterskap förut “utgående bidrag, derest dessa ej stå i uppenbar strid med nämnda författningar och stadganden eller allt för mycket afvika från de afgifter, “hvilka af öfriga pastorater inom stiftet under likartade förhållanden “utgöras. “Mom. 3. Skulle omständigheterna oundvikligen erfordra större ändringar uti förut varande afgifter, vare taxeringsvärdet och derpå grun“dadt fyrktal till rättelse vid uträkningen.“ § 8. mom. 2 ändras sålunda: 126 Motioner i Bonde-Ståndet 1865. “Persedlarne utgå efter tioårig medelmarkegång, der ej deras levererande in natura, efter i lag föreskrifven uppsägning, kan varda af för' “samlingen påyrkad; för hvilket fall Nämnden bör föreslå och Kongl. “Majit vill bestämma sättet, hvarpå levereringen skall ega rum.“ Om remiss till behörigt Utskott ankålles. Stockholm den 11 November 1865. C. J. Johansson, från Östergötlands län. I ofvanstående instämma: S. Bergström, Nils Jansson, från Östergötlands län. Af Per Nilsson från Christianstads län, om lindring af rustningsskyldighetens utgörande.
Län ålagde nya Roterings - af giften, Hedervärda Bondc-Ståndet bär, vid S.talsUtskoltets under ]Y:o 3a2 afgifne Utlåtande, i anledning af väckte Motioner, örn upphörande eller nedsättning af den nya Böter i ngs-afgi flen inom Jönköpings och Elfsborgs Län, gjort anmärkningar, sorn ansetts föranleda till ärendets återremitterande; Och får Slats-Ulskoltet i anledning deraf till svar och Utlåtande lemna, att dess berörde Betänkande blifvit bifallet af Höglo.flige Bidderskapet och Adeln den 2:dra i denna Månad, af Högvördige Preste-Ståndet den. 39 nästlidne Julii och af Yälloflige Borgare-Ståndet den i;ste af Sta ts-U t slottets Betänk and en. innevarande Månad; Hvadan frågan alltså likmätigt 69 §. i Regerings-Formen är afgjord. Stockholm den 20 September 182S. Ankom den 57 Sept. 18^3- Riksens Håglöf!. Ständers Stats, samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts Memorial, i anledning af gjorde anmärkningar vid dess yttrande, uti frågan om . - ' ; •- . - 726 Stats-Utskoltetsj Betänkanden. gesteroch Norrbottens Läns sammanslående till ett Län. Vid Statssamt Allmänna Besvärsoch Lkonomi-Utskoltets den 16 sisllidne Julii gemensamt afgifne Utlåtande öfver väckt Motion, om \ esleroch Norrbottens Läns sammanslående till ett Län, hafva anmärkningar blifvil gjorde hos Hedervärda Bonde-Ståndet, sorn derföre återremitterat detta ämne till Utskottens åtgärd, men som de 3:ne öfrige Stånden, nemligen Höglofl. Bidderskapet och Adeln den 22, Högvördige Preste-Ståndet den 11 och Välloflige Borgare-Ståndet den 6 nasti. Augusti bifallit Utskottens yttrande, samt ärendeet alltså, enligt 6g §. i Regeringsformen är afgjordt; så kan någon vidare handläggning deråt icke lemnäs. Hvilket
Då Adeln är så beskaffad, som den Svenska, kan den icke. på grund af sin börd, ega giltiga anspråk att inträda i national representationen. Med en majorats-adel är förhållandet annorlunda. Jag har dermed icke velat säga att det vöre lyckligt att ega en sådan Adel. Jag har endast velat påpeka skillnaden emellan majorats-adel och s. k. pergaments-adel, till hvilken sednare kategori den Svenska hör. När så iir, frågar jag om det i karakteren af Svenska AdelsStåndet ligger något, som berättigar det att utgöra en del af nationalrepresentationen? Jag svarar dertill obetingadt: Nej. Dermed har jag icke velat säga att inom E. o. Ad. icke skulle finnas elementer, berättigade till inträde och delaktighet i en Riksförsamling. Sådant bestrider jag ingalunda. Men de äro dertill berättigade icke till följd af sin börd, utan af andra anledmr. Vore börden tillräcklig, skulle den egenskapen att vara adelsman i sig innebära något mera än blotta titeln. Men nu kan man såsom adelsman tillhöra hvilken klass af samhället som helst, ifrån den lägsta till den högsta. Egenskapen af adelsman bestämmer icke platsen inom samhället. Den är och förblir en titel, på hvilken något verkligt anspråk på delaktighet i national-representationen icke skäligen kan grundas. Adeln skulle, efter denna åsigt, endast till följd af lagens stadgande, och icke pä grund af dess egen betydelse inom samhället, utgöra ett EiksStånd. Ar fråga således att uti de nu befintliga momenter af representationen söka inlägga ett frö, som skall kunna utveckla sig till en fullständig växt, bör sådant icke kunna ske uti något af de två första Stånden. Återstå således endast Borgareoch BondeStånden. I deras niirv:de skick representerar det förra ett för ringa och obetydligt materielt intresse, och det sednare innebär uti sig för ringa grad af utvecklad intelligens, för att de ensamt skulle kunna utgöra hela national-representationen. Men om man med dem förenar öfriga elementer, som dit naturligen höra, skulle derur kunna upstå en verklig national-representation. Om i BondeSt. alla jordegare, och i BorgareSt. alla egare af stadsfastighet, samt alla in - Den 16 Januari. 60 dustri-idkare vunne inträde, ehvad de tillhörde annat
Förste Ombudsmannen: Lön R:dr 800: Andre Ombudsmannen: Lön : : 600: Notarien: Lön 4oo: En Cancellist: Lön 45 0: En Cancellist: Kamereraren: Lön ; 1000: Gratification 200: — —■ Serskildt arfvode efter upphörande af rättigheten att med enskildes commissioner i Discont-väg sig befatta i 5oo: Trenne Bokhållare: hvardera Lön 700: Gratification l4o: - Ser - Banco-Utskottets Memorial N:o Qf. g Serskildt arfvode för Böckernas afslutande . ; . i5o: En Bokhållare: Lön ; 7 oo: Gratification i^o: En Bokhållare: Lön 600: Gratification . : 120: Tvänne Bokhållare: Lön : 55o: Gratification 110: Piegistratorn: Lön 700: Gratification i4o: Tvänne serskilda arfvoden tillhopa , . 5oo: Personelt för nuvarande innehafvaren 160: Ett biträde för Låne-Contorens registratur, arfvode 3oo: Tvänne biträden för Avis-listornes utskrifning, arfvode hvarldera 240: — *•— Verkets, Väkthet jelling. Sex Vaktmästare: Hvardera, lön 170: Skopenningar . , 3o: b) Tjenstemännen vid Banco-Discont-Verket antagas och conslitueras af Baneofullmägtige, efter af Directionen afgifvet förslag. Af nuvarande tjenster indrages Notarie-beställningen vid innehafvarens afgång; och öfverlemnas derjemte till Fullmägtiges ompröfvande, huruvida ej vid inträffande ledighet åtminstone en Bokhållare må kunna indragas; c) Aflönings-staten fastställes till lika helopp för hvartdera Låne-Contoret, nemligen: Till hvar och en af de utaf Rikets Ständer förordnade 4 Directeurer 5oo: Banco-Ombudet i333: 16. — Kamereraren:
Emedlertid, då du ännu dröjer i hufvudstaden, måste jag ålägga dig att tjena en af mine vänner som i dessa dagar kommer dit. Det är en ung karl, med många talanger, som söker en sysla hvilken genom hans fars hastiga dödsfall oförmodat blifvit ledig. Som han icke känner verlden, tror han att skicklighet skall vara nog till hans befordran, och det biträde han flera år gjordt sin far, anser han såsom tillräckligt talande till hans fördel. Jag har erbjudit mig att försträcka honom en summa som skulle häfva alla hinder, men han har afslagit det. Ett medvetande af sitt värde nekar honom att köpa hvad han anser sig berättigad till att få, och i den drömlika öfvertygelsen, att förtjensten allestädes får synas, och endast behöfver visa sig för att bli belönt, far han nu att göra sig känd. Finner du icke att det vore skada om motgångar skulle beröfva honom denna kjusvilla, om behofvet skulle störa dessa ädla känslor, som höja hans bröst, och upfylla det med förtviflan eller nedslagenhet? Arbeta du för honom, icke blott med dina råd, de skulle vara fruktlösa, men genom de kraftigare medel du känner. Min Cassa står till din tjenst; nämn endast icke, för honom, de utgifter som äro nödvändige. En rättvisa åt förtjensten bör icke anses som ett fan åt mänskligheten. ÅTTONDE BREFVET. Du påstår at jag verkeligen är kär, och du fordrar en närmare beskrifning på min älskarinna; Jag skulle gerna medge det förra, kanske skulle jag äfven önska det; men jag kan aldeles icke med visshet försäkra dig att så är. Så vida kärleken altid är en Passion, så vida den altid är åtföljd af oro och svartsjuka, då har den aldrig haft inträde i mitt hjerta. För öfrigt, när har du nånsin sett mig råka et fruntimmer af sällsynte förtjenster, utan att visa henne en högre grad af agtning, och när har jag varit i stånd att beskrifva denna agtning utom en Enthousiasme som ofta ådragit mig ditt skämt?