Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kvinnan blef under medeltiden i det närmaste likställd med mannen. Inom olika yrken och skrån fingo kvinnor tillträde som arbeterskor, ja, äfven som själfständiga utöfvare af samma yrken. Likt männen kunde de blifva antagna till lärlingar, gesäller och mästare inom skrån. Sålunda funnos under medeltiden kvinnliga buntmakare i Frankfurt och i de flesta schlesiska städer, bagare i städerna vid mellersta Rhen, gördelmakare i Köln och Strassburg, sadelmakare i Bremen, klädestillverkare i Frankfurt, garfvare i Niirnberg, gulddragare och guldslagare i Köln m. m. Ja, i flere länder under medeltiden hade kvinnan ej blott samma sociala utan äfven politiska rättigheter som mannen. I Anjou och Touraine t. ex. ägde kvinnorna i det 14:de århundradet rätt att deltaga i valet af kandidater till » les états généraux » eller riksdagen, en rättighet, som kvinnorna i våra dagar med undantag af några få stater i Amerika ännu sakna. Men det inträdde äfven under medeltiden inom kort en reaktion i kvinnofrigörelsens sträfvanden. Den grekisk-romerska kulturen lefde åter upp med humanismen och renaissancen, hvilka kulminerade i protestantismen och reformationen. Kvinnorna blefvo nu åter på alla områden tillbakaträngda. Lutheranismen, som gent emot den katolska kyrkans framhållande af traditionen ' särskildt betonade bibelns auktoritet, var i själfva verket afvogt stämd mot den medeltida kvinnoemancipationen. Likt aposteln Paulus framhöll äfven Luther, att kvinnan borde vara mannen underdånig i allt. Hennes enda kall vore att vara hustru och moder; hvart och ett utåtvändt arbete och intresse vore naturstridigt, ty hon vore af en lägre natur än mannen och skulle endast vara honom en god och nyttig hjälp. Att vara sin mans hustru och hans barns moder, se där hennes lifs mål och hennes lifs enda innehåll; hvad därutöfver var, det var af ondo 1 Så resonnerade protestantismens män. Härtill kom äfven, att upptäckten af Amerika och sjövägen till OstIndien åstadkommo genomgripande förändringar inom produktionsoch afsättningsområ- dena, och detta inverkade äfven i sin mån på kvinnans ställning.
Jag skulle i allmänhet kunna lemna discussionen på den punkt den nu står, men jag önskar likväl att något närmare betrakta de skäl, som Utsk:s Ordf:de för förslaget anfört. Han säger att man icke skall taga munnen så full, att man på en gång vill öfverändakasta det bestående för att få en nyttig ändring genomförd. Denna anmärkning skulle naturligtvis gälla mig och mitt nya förslag och vara ett förskottvis lemnadt afslag derpå. Jag accepterar den på förhand; jag kan icke begära Ii. o. A<hs deltagande derför, emedan de icke känna till förslaget och får väl resignera mig uti, att Gr. Lagerbjelke på förhand med sådana yttranden bemöter mitt förslag. För att nu återkomma till Gr:s yttrande, att vi borde lita på föregående tiders erfarenhet, så behöfva vi icke gå längre tillbaka, än till den tid då dechargefrågan här afhandlades, för att deraf hemta erfarenhet om huru stor ansvarighet som kan utkräfvas, om äfven StatsRådets ledamöter varit kollektive tillsammans. Jag vill icke vidare uprifva den saken, men hvar och en kan fatta hvad jag menar samt inse hvad StatsRådets hörande af den allenastyrande Ko nungen betyder. Gr. Lagerbjelke har äfven sagt, att Konungen skulle ega samma makt, som förut. Detta förefaller mig verkligen besynnerligt, kan man säga att Konungen eger samma makt att afgöra i als. på traktater, då lian måste höra hela StatsRådet, som då han hörer endast en förtrogen rådgifvare, och hvilken förmodas hafva upmiirksamt följt allt hvad som föregått denna negociation? En föregående talare har anmärkt, hvilken följden skulle blifva, om en negociation, som blifvit utförd enl. 11 g i ali tysthet med hörande af blott en rådgifvare, UtrikesMinistern, sedermera skulle blottställas för ett afslag af hela StatsRådet. Detta förhållande skulle, såsom jag redan påpekat och hvilket blifvit af Hr Fåhreus ytterligare utveckladt, kunna inverka menligt på konungamaktens bestånd.
Flemming, Friherre Axel, yttrande. I. 20. Fleetwood, Friherre Carl Gustaf, yttranden. III. 368, 372. IX. 479. Fleetwood, f. d. Löjtnanten Friherre, angående dess ansökning om eftergift af öfverränta å Diskontlån. Se Eftergift. ( 53 ) Flyttning i och ur hus på landet, om lag derför. II. R. 238. V. U. 316. A. 480. Folkskolelärare, afskedade, angående bildande af en fond till understöd för. — Stipendier för dem, som genomgå institutet för Döfstumma och Blinda. Folkskolorne, angående anslag till utgifvande af läroböcker för. II. 199. R. 200. VIII. B. 297. A. 356. Folkskoleväsendet, angående vissa åtgärders vidtagande i och för förbättring af. VIII. 586, 615. A. 620. Folkundervisningen i riket, angående väckte motioner rörande. VIII. B. 468, 478, 515, 530. A. 548. Forselles, Adam Magnus Philip af, yttranden. I. 20. IX. 458. Forum, om uphörande af Frälsemans särskilda. Se Frälseman. Franzéns, F. M. Enka, angående pension för. Se Stats-Utskottets Betänkande N:o 90. Fredrikshall, Socker-raffinaderiet i, angående fråga om förändrade tullbeståmmelser för raffineradt Socker samt Socker-sirap, med hänseende till särskilda detsamma beviljade förmoner. Frendin, Kyrkoherden G., angående dess gjorda anbud att inbetala återstående uplupen ränta å elt af Fru C. E. S. Calissendorff uti Handelsoch Närings-Diskonten uptaget lån. Se Ackordsanbitd. Frälseman, om uphörande af dess särskilda forum. I. R. 189. IV. B. 117, 124, 182. A. 216. — om afgift för boupteckningar i dess Sterbhus. Se Lag-Utskottets Betänkande N:o 14.
St:rs beslut, så anser jag af stor vigt, att försäljnings-beloppet å minuterings-ställena icke utsättes till en kanna, emedan jag befarar, att raan i sådant fall motarbetar inrättande af utskänknings-ställen. Jag tillstyrker således, att j kanna må blifva det minsta belopp, som å utminuterings-ställen får försäljas; och som jag anser Frih. Raabs förslag hafva företräde framför Frih. Rehbinders, anhåller jag om bifall å det förra. Hr von Hartmansdorff: Det förhåller sig så som Frih. Kramer sagt, alt BoudeSlis ledamöter yrkat, det minsta försäljnings-beloppet måtte bestämmas till j kanna, hvilket kan inhemtas af deras vid Utsk:s Betänk, fogade reservationer. Mitt tal om BondeSt:s ofvannämnda yrkande åsyftade det af Utsk. för stad bestämda miusta belopp eller | kanna, men icke supen. Beträffande frågan om kannan eller buteljen, blir förhållandet 30 Den 5 Augusti f. m. utan tvifvel sådant, att, om man bestämmer ett dylikt högre försäljnings-belopp, kommer det att gå på sätt Hr Adelborg nyss yttrade, nemi. att flera slå sig tillsammans, på det att en hvar må få det belopp han åstundar. Då supa de i kompani, eller, för att nyttja ett inhemskt ord, i bolag, hvaraf följden otvifvelaktig! blifver fylleri. iMen jag ser det vara fruktlöst, att hos R. o. Ad. söka göra min mening gällande, och öfverlemnar ät framtiden att afgöra, hvad som är rätt i detta fall; på det att jag likväl må närma mig den mening jag anser vara den rätta, förenar jag mig med Frih. Raab. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar: Jag tror icke på möjligheten att kunna kontrollera de serskilda minuteringsoch utskänknings-ställena på landet, sä att icke de förra inkräkta på de sednares område; men jag vill låta dessa betänkligheter vika och hålla mig till dessa minuterings-slällen sådana de böra inrättas för att kunna befordra det med dem afsedda ändamålet, eller att uttränga krogarne. Frih.
S 0tod^olm od) ©ötfjcborg. ©rofbanblare, ©täflare, 8feppd Stuhre $anblaitbe „ 10: ögare af ©feppdroarf, *yabrifer odb ©taitufacturier „ 7: 24. — ^panbtmerfare, meb bein jemförlige manufafturifier ocb anbre, t)är ide färffilbt uppräfnabe borgare , 5: ©feppd @fepp tpanbtmerfare, meb bern jemförltge manufafturifter od) anbre, pr idfe färffilbt uppräfnabe borgare , ®fepp Sfepprebare, för parje eganbe täft , 3 $emte ©tafens Staber. ^»anblanbe, ©täflare, ®fepp Sfepp 9 Od) ada anbta $artpg, bäcfabe eder obäcfabe, af $em fredra läfterö brägtigljet od) berutöfreer, tidprige föpittgar, la* ftageplatfer, ftffare forn ibfa fragtfart, eder tanbtmän för fjrearje täft SS:co 9i:br —: 2. 35d ©feppö Sntidbejj utmätning af fartyg gunnit reerfftädaé, böra fdbatte, font äro ouppmätte, af Xareringömännpn anfeö tid ben brägtigljet, i (äftetat beräfnab, font, efter egarenö uppgift, jentförb nteb be upptpningar, fjreilfa ber jemte funna erljådaé, fan beftämmaé.
Det är en helt och hållet annan sak. Att lilla hustru, ger jag dig lof att hos Marcus välja dig det vackraste klädningstyg som finns, fast du egentligen förtjent straff och inte belöning, som tegat när du vet hur glömsk jag är. Fy skam! MILDE. af ett sidentyg. Ett sår ska' vara bra stort om det inte täckes OSCAR. MILDE. Förlåt, hvad sa' farbror? ningar. Åh, jag gjorde bara några kirurgiska beräkVIOLA. Här har farbror en bra stol. (Skjuter fram en stol.) Nej, farbror ska' sitta i soffan bredvid mamma. Tack, tack; men jag fruktar, att der blir mig MILDE. OSCAR. för hett. Jag slår mig ned här bredvid kaffepanDet är just det som gör skillna'n så stor... På hvad? nan. Den puttrar men den sjuder inte öfver. (Gnolar) REKTORSKAN (högdraget). MILDE. kokare, menar jag. Jag har en der hemma, som Tack barn, men bara en half kopp. OSCAR. På en kaffepanna och en patenterad kaffe hotar att skålla mig hvarenda morgon. (Till Viola) mig nödsakad att fordra förklaring på. Hvad skulle, det vara? MILDE. OSCAR. Farbror yttrade något nyss, som jag anser att farbror hoppades, att de kommande åren skulle bli mindre pröfningsrika än de gångna. MILDE. Jo, farbror yttrade i sin lyckönskan till Viola, Nå, det måtte jag väl ha rättighet att säga. Jag kan icke tänka mig en större pröfning än att gifta mig. OSCAR (skrattande). MILDE. Ja, farbror, ja. inte sina egna! Blir då sedan familjen tillökad på ett sådant vis som här... (med en menande blick på rektorskan.) OSCAR. MILDE. Nå, och hvems åsigter ska' man uttala om Vi ha ju bara ett barn. var hos Tillmans, som har tio! Men ibland kan hur, fru rektorska? Åh kors, jag kom inte annat ihåg än att jag en tillökning vara så god som tio. (Artigt) Eller REKTORSKAN. Värmen från kakelugnen är verkligen plågsam. Är det bättre så här? Tack, mycket bättre.
R:dr banko, att från Riksgälds-kontoret utgå för att, sedan undersökning egt rum och öfverenskommelse på något af här ofvan uppgifna sätt kunnat träffas, dermed låta utföra de nödiga hägnadsoch planleringsarbetena. I anledning af särskilda vid 1850 och 1851 årens riksdag af Riksdags-fullmäktigen Daviel Andersson samt en ledamot af Borgare-Ståndet väckta förslag om medels anvisande för skogsplantering å flygsands fälten vid staden Ystad och i vissa härader af Hallands län, anförde dåvarande Stats-Utskott uti dess under N:o 172 afgifna, af Rikets Ständer godkända, Utlåtande: att, då utgifter af beskaffenhet, som de ifrågaställa, egentligen tillhörde skogsplanterings-kassan, och densamma, enligt erhållen upplysning, dertill lemnade tillgång, Utskottet vid sådant förhållande ansåg särskilda anslag af de för extra stats-regleringen afsedda medel icke böra för berörda skogsplanteringar beviljas, utan egde vederbörande att vända sig till Kongl. Maj:t för erhållande af erforderliga och lämpliga bidrag för dessa visserligen ganska vigtiga ändamåls befrämjande; i öfverensstämmelse hvarmed Utskottet hemställde att berörda motioner icke måtte till någon åtgärd från Rikets Ständers sida föranleda. Och som nuvarande Stats-Utskott hyser enahanda åsigter i detta ämne, får Utskottet, med tillkännagifvande, att skogsplanterings-kassans tillgångar, enligt sednast afslutade riks-hufvudbok, uppgå till 218,222 R:dr 40 sk. 7 r., deraf 170,333 R:dr 16 sk. för närvarande äro emot ränta utlånade, afstyrka att någon åtgärd, i anledning af nu väckta motion, af Rikets Ständer vidtages. Ånk. till Exp.-Utsk. den 9 Sept. 1854, kl. 2 e. m. Utlåtandej i anledning af Kongl.
Elektricitet, MalatiÉer, helgfria dagar kl. 110 — 112 t ra. [U64] Doktor Runborg, 12 Brunkebergstorg 12, Passaafte 1 M s e i ». Landtegendom i södra delen af Kalmar län, särdeles naturskönt belägen vid större vattendrag, 2 4 0 tunnland öppen jord samt skog fullt till husbehof. Corps de logis och flyglar, innehållande 2 0 rum, omgifna af stor fruktoch köksträdgård. kontant, resten stående. Tillträ- det genast. H. Bovallius, 12 Hamngatan, Stockholm. (S. N. A. 1963) [1648) Junge Mädsehen kl. 9 — 1 0 f. m., 3 — 4 e. m., behandlar företrädesvis bröstsjukdomar, särskildt lungsot. finden in Deutschland vorziigliche Pension in der Familie eines Schuldirektors. [G. [1465] F. A. OBS. Lagningar och tillsättningar af flere tänder å tandgarnityr kunna erhållas från kl. 1 1 till 2 på dagen. Johannes Schmidt, 10 W a l l i n g a t a n 10 11911] [1498] D e öfver hela Europa patenterade engelska Macko Star Hufvudkuddar, vitsordade af de berömdaste medicinska auktoriteter, fås nu hos Charles Bechshöft, Göteborg. Ensam försäljare för Sverige. Sändas mot efterkraf. Pris 5 kr. (Nord. A.-B. Göt. 2854x8) [1613] Ett fruntimmer med ett par tusen kronors kapital kan få ingå i en lö- nande affär; eget rum och fritt vivre samt andel i vinsten. Dessutom full säkerhet för insatta medel. Svar till » k. T. », Iduns byrå. [15991 nedre botten. OBS. inflraa M a l OBS. &gt; Lifräntor. Helgdagar endast sjukbud. Fullständig sjukgymnastik efter Kellgrens metod, så väl manuel behandling som rörelsegymnastik. Äfven m a s s a g e behandling. (bredvid Svea-Salen) Denna vecka: Serien af N o r g e.
Directionens bifall 1 ill sistnämnde Låntagares önskan haft deri följd, alt 7,500 kannor Brännvin, till mehn för Inrättningen, blifvit uti Lagerkällaren qvarliggande. glo I anledning af Revisorernes anmärkning, rörande den, under sommaien år 182 1, till Italien Verkställde utskeppning af Spannerriål, hafV a Riksens Ständer inhemtat: att, sedan Allmän - Underdåniga Skrifvelser. 8 i 5 na MagafcSns-Directionenj genom E., K. M-s Nådiga Bref af dea -28 Eebruarii nyssnämnde ar, erhållit befallning, att låta efterhöra, samt till E. K. M. i underd. inberätta, hurö vida anledningar sig visade till Spannemåls-försäljning å utrikes örter, Directionen, i följd häraf, och efter döt Handels-Expediten Fhischer, hvilken från Italien hitkommit, ej allenast till Directionen inlemnat proforrna-räkningar, grundade på de derstädes gängse Spannemals-värden , utan ock inför Directionens Protocoll muntligen meddelat ytterligare Upplysningar, Uti anderd. Skrifvelse af den 15 Maji samma år, hos E. K. M. hemställt, om icke, då Directionen, efter Fleischers uppgifter, funné det Spanneinai kunde til) Italien med tärnlig fördel utskeppas, en sådan export utan tidsutdrägt borrie ombesörjas; att E. K. M., med Nådigt bifall härtill anbelallt Directionen, att, under iakttagande af nödig försigtighet till Sädens bevarande från förskämning, föranstalta, det afsändningen med all möjlig skyndssmhet blefve verkstäld; samt att derefter, under loppet af påföljande sommaren, 36,426 T:r Korn samt 18,332 T:r Hafra blifvit utskeppade.
RörelseCapitalet småningom mera jemt sprider sig till Näringarne, i samma mån Industrien tilltager. Då äfven tvånget upphäfves på Inländska Varors förande genom Landet, då Exporten af alla de Varor vi äga att afyttra till Utlänningen, tillika på det kraftigaste befrämjas, och Importhandeln minskas, måste äfven de på utrikes ort befintliga BancoSedlar återkomma. Förlägenheten i Rikets Financer lärer näppeligen kunna förek ommas, utan att BancoStyrelsen sättes i tillfälle att ensam reglera Rikets Discont-rörelse och Sedelstock, hvaraf också följer, att inga så beskaffade Obligationer eller 3-ProcentsSedlar, som de nuvarande, böra circulera såsom Mynt. Enhet i Styrelsen är alltid nödvändig för en planmässig Organisation, Den 5 Januarii. 325 serdeles af ett Verk, hvilket genom Riksens Ständers Ombud hör administreras. Vår nuvarande Sedelmassas belopp svarar fullkomligt emot hvad som beliöfves för ett behörigt förhållande emellan RörelseCapitalet och Varu-tillverkningen, endast dessa Sedlar voro i Landet och tillräckligt circulerande; men då förhållandet nu är tvärtom, blir af högsta vigt att icke allenast befordra våra Representativers skyndsammare omlopp, emedan ett Capital blir mer eller mindre tillräckligt, allt efter den större eller mindre lätthet man äger att ofta omflytta det, utan ock att anskaffa någon ersättning för de flera Millioner, som igenom Malmö, Götheborgs och Götha CanalDisconters iråkade förlägenhet, så hastigt blifvit dragna ur Rörelsen. Till dessa ändamåls vinnande har Kongl. Maj:t uti Dess Nådiga Proposition om allmänna Penninge-rörelsen och Myntvärdets upprätthållande, Sjelf i Nåder uppgifvit flera medel, och då det åligger StatsUtskottet att deröfver inkomma med Utlåtande till Rikets Ständer, samt rätta tiden för Enskiltas Yttrande öfver
Preste-Ståndet, som icke fann skäl frångå sina rörande omförmälda förslag fattade beslut, afslog ifrågavarande inbjudning och lade ofvanberörde Protokolls-Utdrag till handlingarne. Den 14 November. Från llöglofl. liidderskapet och Adeln. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Lag-Utskottets nedannämnde den 8 och 10 deDnes på bordet lagde Utlåtande och Betänkanden: N:o 50, i anledning af gjorde anmärkningar emot Utskottets Betänkande N:o 35, öfver väckta motioner om förklaring af hvad 1 Kap. 2 § Missgernings-Balken stadgar, angående gäckeri med Sakramenten eller stiftande af lag emot ett olofligt utdelande deraf; N:o 51, i anledning af väckte motioner, angående straffet för åverkan: N;o 52, i anledning af väckt motion om upphörande af borgen såsom för egen skuld; N:o 54, i anledning af väckt motion, angående verkan af borgen såsom för egen skuld, då borgenären förlorat sin rätt emot gäldenären; samt Prot.-Utdrag den 14 November 1854. 517 N:o 55, i anledning af väckt motion om löftesmäns rättighet att uppsäga och betala gäld. ■ , , „ , . S. D. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets den 8 och 10 dennes pa bordet lagda Betänkande N:o 53, i anledning af väckt motion, angående räntans fngifvande, beslöt Ridderskapet och Adeln att, med ogillande af detta Betänkande, låta dervid bero. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 31, angående beräkningen af Tullmedlen, Salu-accisen, Postmedlen, Chart®- Sigillatae-afgiften och Bränvinsbrännings-medlen.
Februari kom Stäts-Ministern för Utrikes Ärendena tillhanda, afgick den 1 påföljde Mars skrifvelse till Konungens Beskickning i Köpenhamn, med befallning att, utan anförande af en formel reclamation i detta fall tili Hans Excellence Herr Utrikes Stats-Ministern derstädes meddela Handlandenas i Calmar ifrågavarande ansökning, och att med understödjande af de skäl, som lill densammas förmon voro anförde, fästa uppmärksamheten deruppå, att detta stadgande vore lika oförmonligt för Konungens af Danmark egne undersåter, som för Sverige, då till följd deraf det ej vore otroligt, att Svenska trädvaru-liandeln skulle draga sig från Danmark och till andra orter, der den vore mera gynnad, i afseende å tullbehandlingen, och att då Finska trädvaru-exporten ej vore tillräcklig att ensam fylla Danmarks behof, skulle genom ett sådant förhållande, den Danska consumenten nödvändigt blifva lidande. På dessa grunder, och då de förmoner, som redan före afslulandet af 1826 års Ilandels-tractat, voro Finland medgifne, genom den nya tulltariffen, syntes hafva vunnit en större utsträckning, borde framställas den önskan, att Danska Regeringen i detta afseende ville vidtaga de af vår Regering önskade åtgärder och det så mycket helldre, som de båda Undernes sanna intressen derigenom skulle befordras. Under den 7 derpåföljde Mars inberättade Chargé d’affaires Lövenskiold, att han till Hans Excellence Herr Danske Utrikes Ministern aflemliat de honom tillsände handlingar och erhållit löfte om ett snart svar å ifrågavarande framställning, hvilket svar, som i form af Memorandum blifvit honom meddeladt, han under den i4 sisth April till Stats-Ministern för Ulrikels Ärendena insände.
Akerman uti dess vid utlåtandet fogade reservation, deruti det föreslås, att ett praemium af 4ooo R:dr B:co utsättes för den, som, inom i84& års slut, förelägger en sådan plan till Banco-Verkets reorganisation, att den af näst sammanträdande Ständer till efterföljd godkännes. Ehuru Utskottet befarar, att något fullt ändamålsenligt förslag i berörde hänseende icke skall erhålla genom bestämmande af ett praemium, helst om, för utbekommande deraf, såsom oeftergilligt vilkor fordras, att det under pröfning kommande förslaget skall af Rikets Ständer godkännas, anser Utskottet sig likväl böra, på grund ej mindre af Preste-Ståndets i ämnet fattade beslut, än äfven å beskaffenheten af de anmärkningar, hvilka inom Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet förekommit, nu frångå det af Utskottet förut uppgifna sätt för åstadkommande af ett förslag till den åsyftade, af behofvet påkallade, förändrade organisationen af Banco-Verket, samt får i det stället härigenom hemställa, det Banco-fullmägtige måtte berättigas att utfästa ett praemium åt den eller deni, som innan nästa Riksdags början till Fullmägtige aflemna ett så beskafladt till enkelhet i förvaltningen och räkenskaperna inom Banken, samt till besparing i förvaltnings-kostnaderna Iianco-Utskottets Utlåtande, Nio 4°- ledande förslag till en förändrad organisation af Banco-Verket samt reglering af dess tjenstemanna-personal, att detsamma, i dess hufvudsakligare delar, af Rikets Ständer godkännes; kommande beloppet af berörde praemium, hvilket högst får uppgå till 4°°° Ib dr Banco, att i öfrigt bestämmas med afseende å den fördel, som genom det framlagda och godkända förslaget Banken tillskyndas. Stockholm den 20 Januari 1845. Reservationer.
Efter vederbörandes hörande har Krigs-Kollegium nu anmält de tillökningar i kokinrättningsanslagen, som för de särskilda regementena och korpserna blifva begärda och inhemtas af en öfverlemnad tablå; hvarvid Kollegium anfört, att ehuru Kollegium icke ansett sig befogadt tillstyrka nedsättning i det för åtskilliga regementen begärda beloppet, hade Kollegium likväl trott sig böra fästa Kongl. Maj:ts uppmärksamhet derpå, dels att tillökningen för vissa regementen icke motsvarade den för år 1864 yppade brist, dels att anslagen icke stöde i direkt förhållande till hvar andra vid jemförelse sinsemellan af regementenas nummerstyrka, hvilken olikhet inom samma garnisonsort tydligast förnummes i afseende å Lif-Gardesregementena och Svea Artilleriregemente, dels ock att behofvet af ökade anslag ögonskenligen framstode i högre grad för Artilleriregementena, hvilka hafva särskild kokinrättning vid hvarje ort för deras förläggning, än vid sådana regementen, som blott inom en garnisonsort äro förlagda: hemställande Kollegium i sammanhang härmed, att det, enligt Kongl. Brefvet den 17 Juni 1862 anvisade årliga anslag 100 rdr till kokinrättningen vid den i Ystad förlagda sqvadron af Hussar-regementet Konung Carl XV måtte från extra utgiftsanslagel öfverflyttas till anslaget för sistnämnda regemente. Af förenämnda tablå upplyses bland annat, att följande tillökningar i kok - inrättningsanslagen blifvit ifrågaställa: för Svea Lifgardet Rdr 500: — » Lifgardet till häst « 900: — » Andra Lifgardet « 350: — » Svea Artilleriregemente: Hufvudstationen och Waxholm » 1,050: — Batteriet i Hernösand » 50: — » Fyrverkare-korpsen » 75: — » Göta Artilleriregemente » 1,000: — » Wendes Artilleriregemente . » 350: — Transport 4,278; — Bil. N:o 3 a. till Kongl, Maj.ts Nåd.