Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Strömming och potatis, gröt och välling samt kornbröd utgöra den hvardagliga födan, och denna förknappas under år, då skörden slagit mer eller mindre fel, eller strömmingsfisket, som idkas vid Länets kuster, varit ogynnsamt. I de såkallade fjälisocknariie, belägna vid gränsen emot Jemtland och Lappmarken, blandas vanligen, under svårare år, bark och andra nödhjelpsmedel i brödet. Inom Anundsjö socken, hade man ännu för några år sedan för sed, att äfven i goda år använda någon tillsats af hark vid brödbakning, anseende som en lyx att baka bröd af säd allena. En sådan sparsamhetsanda har ock, förenad med enkelhet i seder och idoghet, vållat ett välstånd i andra afseenden, hvars motsvarighet man svårligen torde återfinna inom någon af Rikets öfriga Kommuner,— att icke sträcka jemförelsen än längre. Under sist tilländagångne år, har t. ex. Länsmannen inom denna socken icke haft den ringaste rest på Kronoupbörden att indrifva, intet skuldfordringsutslag att verkställa, ingen lösdrifvare att anmäla. Vanliga räntefoten inom Socknen är 3 procent; och ändock träffar man en och annan bonde, som samlar kapitaler. Så har det visat sig under ransakningen med Kyrkovärden Sven Svenson från Anundssjö, häktad för det han, sannolikt under ett anfall af djup hypokondri, afdagatagit hustru och sju barn, att denne man, utom det att lian på sitt hemman, utgörande allenast ‘ mantal, försörjt sig, hustru och 9 barn, kunnat samla en kontant förmögenhet af omkring 3000 R:dr B:co. Med livardagslifvet upphör tarfligheten. Vid bröllopp och gästabud, later bonden det gå rundelig! till, så alt dylika lyxartiklar som pounsch »ch vin dervid sällan saknas. Af denna sednare artikel hafva de förmögnare vanligen något förråd hemma, att dermed undfägna anseddare gäster. 12 I allmänhet begåfvad med ett naturligen godt förstånd, skulle Norrlänningen utan tvifvel lyckas uti hvarjehanda industriföretag, sorn toge efterlankan i anspråk.
N:o 194. 5 tillökningarne för den öfriga personalen blifvit beviljade till utgående med de i staten föreslagna belopp, deruti likaledes inbegripna de uppgifna årliga bidragen af särskilda medel. g) Hvad sedermera vidkommer Eders Kongl. Maj.ts Nådiga framställning om öfverflyttning å Allmänna Indragnings-staten af f. d. Kamereraren i Krigs-kollegium, Krigskommissarien Obitz samt f. d. Förvaltaren Francke och Vaktmästaren Nilsson vid det upplösta utrednings-förrådel i Christianstad, af hvilka, enligt hvad Rikets Ständer inhemta!, Francke sedermera roed döden afgålt, sä enär, hvad de båda öfrige beträffar, upplyst blifvit, alt Krigskommissarien Obitz, som, född år 1797, numera uppnått en ålder af 60 år och alltsedan år 1849 varit uppförd å Kollegii indragnings-slat med bibehållande af sin lön, 1,971 R:dr, till följd af långvarig sjuklighet, är urståndsalt att vidare tjenstgöra, samt att Nilsson måst vid utrédnings-förrådets upplösning frånträda sin beställning, hvarvid han erhållit Nådigt tillstånd att fortfarande få uppbära sitt arfvode, utgörande 225 R:dr, intilldess han möjligen kunde erhålla annan motsvarande aflöning pä Rikets Stat eller på Allmänna Indragnings-staten, hafva Rikets Ständer, med bifall till den Nådiga framställningen, å Allmänna Indragnings-staten uppfört bemälde båda personer till åtnjutande af ofvan upptagna belopp. h) Likaledes och hvad angår liders Kongd.
Skuld: Konsistorium 20,301: — Göteborgs elementarläroverk 34: 9. Utgifter: Karl Johans församlings dito 1,812: 3. Balans till år 1863: Kontant Utlånta behållning. medel. Fordringar. Summa Tillgångar: Konsistorium: Byggnadskassan Fordringar. Summa. Göteborgs elementarläroverk: Lemmichska donationen — 400: 400: Lundgrenska dito — 50: 50: Collanderska dito Uddevalla elementarläroverk: Strömstads elementarläroverk: Utlånta behållning. medel. Fordringar. Summa. Marstrands elementarläroverk: Karl Johans församlings elementarläroverk: Halmstads elementarläroverk: Egna kassan Skolafgifts-dito Premieoch fattig-dito Lauterbachska fonden Barfothska dito Renströmska dito Rhedinska dito Tollska dito Bibliothekskassan Sir Warbergs elementarläroverk: Kongelfs pedagogi: Fordringar. Summa. Kongsbacka pedagogi: Falkenbergs pedagogi: Laholms pedagogi: Konsistorium i Kalmar. Uti denna räkenskap, som granskats i Kongl. Kammar-rätten med anmärkningar, upptagas inkomster och utgifter såsom nedanstående tabell utvisar: Debet. Balans från år 1861: Tillgångar: ^Consistorium 128,812: 47. Kalmar elementarläroverk , 9,897: '26. Uppbörd: Balans till år 1863: Skulder: Konsistorium: Kredit. Balans från år 1861: Utgifter: Kontant Utl&nta behållningmedel. Fordringar. Summa. Tillgångar: Fordringar. Summa. Kalmar elementarläroverk: Oskarshamns elementarläroverk: Konsistorium i Karlstad. Med afseende på inkomster och utgifter lemnar denna, i Kongl. Kauimar-rätten med anmärkning granskade, räkenskap följande öfversigt: Debet, Balans från år 1861: Tillgångar: Tillkommer för: Uppbörd: Konsistorium II Karlstads elementarläroverk 33,812: 23. Arvika dito fö Åmåls dito 5,674: 58.
när Stockholmare ska' försöka bryta på bondmål, så blir det alltid för mycket... Men hvad vill herr Knut här! (stiger upp.) så, gå inte nu. Jag har någonting allvarsamt att säga. ANNA. KNUT. På KNUT. Se min heder Tror Anna mig inte, så säg åt sin mor eller bror, eller hela familjen, att komma ut och höra på, då! ANNA (leende). Åhnej, Jo, det kan jag just tro! det behöfs inte. Så rädd af mig är jag väl inte heller. (sätter sig igen.) KNUT (sätter sig midt emot henne). Nå, det var då hyggligt Nu är det så att både Axel och jag ha' kommit öfverens om att för oss skall Anna hädanefter få vara i fred, bara Anna vill komma tillbaka igen. Och det gör vi mest för gubbens skull, för han är ledsen på fullt allvar öfver att Anna lemnar honom. ANNA. Det kan jag aldrig tro. KNUT. Ja se, det tror nu inte han ... och när han nu skall till att gifta om sig... ANNA. Jo, förbanna' mig är han inte. Han kan få många som ä' bättre än jag. jag undrar inte på att Anna blir storögd! Han tänker verkligen skaffa sig en ung fru i huset. lär vara en fröken Bolin, ... modern är sjökaptensenka, och flickan är bara nitton år, och så lär de ha' ett stort hus på söder. i söndags! ANNA. Då ANNA. KNUT. Det ANNA. KNUT. Ja, Hvad säger herr Knut? Hvem kan det vara? var det hos dem han var på middag Nå, då flyttar naturligtvis Axel hemifrån och sätter eget hushåll, och jag far tillbaka till Upsala och läser på min kandidat. här hemma. att... ANNA. Ja, KNUT. Troligtvis men se, nu har jag fått ett anbud KNUT. Bry sig inte om det! Anna är för god, Herr Knut då! ANNA (förebrående). KNUT. Jag ANNA. KNUT. tillbaka! säger inte ett ord mera... men kom Ja; men tänk inte för länge! Åtminstone får jag lof att tänka på saken. Femte scenen. jag ska' gå och höra efter hvad det lider
Sålunda fortfares i hvarje m. hela hvarfvet utåt, så att detta hvarf bildar en rad af intränsade ögglor. Nästa hvarf består åter af vanliga maskor, tagna i föregående vanliga hvarfs öfre m. Om blott den utdragna m. snärjes stadigt och virkningen för öfrigt hålles lös, blir arbetet hållbart och särdeles mjukt och behagligt. Ni kan därutaf förfärdiga: muff, krage och mössa åt lilla syster, sjal åt mormor och resfilt eller fottäcke åt bror. Ingen skall på julafton kunna säga: » Sådan virkning har jag sett eller kunnat förut » I stället skall ni få höra: » Så vackert, mjukt och behagligt, alldeles som ulligt skinn. Sådant har jag aldrig sett förr. Maxima. Fåfänga och hjärtlöshet. j|y2| \ m&gt;ed anledning af det utrotningskrig mot NorHLIJHi dens flyttfåglar, som, vid deras flykt öfver 4 „ njedelhafsländerna, årligen höst och vår eger rum, och som, ifall det fortfarande och i samma utsträckning får fortgå, snart skall beröfva Norden dessa små äLkliga varelser, som lifva naturen med sin fägring och sin sång, har på förslag af ordf. i Helsingfors djurskyddsförening, den kände skalden professor Z. Topelius, en adress från djursk.-föreningar i Sverige, Norge, Danmark, Ryssland och Finland blifvit genom Svenska kvinnoföreningen till djurens skydd öfversänd till h. m. drottningen af Italien med en varm död, det hon täcktes taga de förföljda nordiska flyttfåglarne under sitt beskydd samt söka utverka lagar och befordra öfvertygelser i ändamål att freda dessa våra pilgrimers färd öfver Italien. Äfven från Tyskland och Frankrike lära, enligt uppgifter i de allmänna tidningarna, adresser hafva blifvit till drottningen af Italien afsända, hnfvudeakligast i syfte att motarbeta bruket att å damtoaletter använda uppstoppade fåglar; och desäutom lär i Tyskland bildats en förening för samma ändamål, hvilkeu förening vunnit en ganska stor tillslutning. Ur det upprop, som haft bildandet af berörda förening till följd, och hvilket upprop finnes i sin helhet infördt i » Djurvännernas tidning » för i år, n:r 8, pag.
Det är på dessa skäl, som jag väckt denna motion och anhåller, att den måtte remitteras till BancoUtsk. utan dessa muntliga tillägg, hvilka, enligt bruket, först skola justeras och hvarpå de upplysta ledamöter, som sitta i BancoUtsk. i allt fall ej lära underlåta att fästa uppmärksamhet. Hr Gunther, Carl Gust.: Ehuru ändamålet med ifrågavar. motion visserligen är godt, anser jag den så mycket afvika från de principer, som böra iakttagas vid styrelsen af en lånebank, att jag icke kan gilla densamma. Jag tror nemi., att de ifrågakomna obligationerna icke, såsom motionen innehåller, böra belånas med 90 proc. af deras ålydande värde, utan på sin höjd med |:delar af detsamma, och jag anhåller, att anmärkningarna, såväl de sorn här blifvit gjorda till understödjande af motionen, som hvad jag anfört för att fästa BancoTJtskls uppmärksamhet på angelagenheten att icke genom obligationernas belåning med högre summor, än hvartill de med säkerhet kunna realiseras , i inveckla Banken i stora olägenheter, måtte få åtfölja remissen af motionen. Frih. Boye, Ludv.: Jag är visserligen icke mot motionen; jag anser den verkligen vara billig; men äfven härvid tror jag en urskilning vara nödig. Skulle man å dessa obligationer bevilja lånerätt till så högt belppp, som motionären föreslår, nemi. T5^ af den summa, hvarå de lyda, befarar jag, att följden blefve den, att hela massan deraf inginge till disconten, och då skulle i samma mån näringarna utträngas derifrån. Jag tager för afgjordt, att den värde ledamot, som väckt motionen, är bäst i tillfälle och ej skall undandraga sig att så jemnka förhållandet, att ej den ena classen af medborgare blir lidande för det man vill hjelpa den andra. Jag anhåller, att detta yttrande må få åtfölja motionen till BancoUtskottet. Frih. Ubrenbqrgh, Gasp. "Wilh.:
Gottska Sandön, om inköp af, för att derå uppföra en straffoch co.reetionsiurättning efter Pensylvanska metoden. US, ( i»6 ) 38. IV. R. 34, 513. XVIII. B. ao5. XIX. A. i43. XXII. U. 57. XXIII A. 162. Granberg, f. d. Secreterare i Kongl. Landtbruksacademien, angående pension för. Se Pension. Gratification, till en of Bankens Commissarier, för BankoUtskottet lemnadt biträde, angående. XXVI. B. 44- A 5o. — till Bankens vaktbetjening, angående. XXVI. B. 172. A. 2o5. — till Bankodiscontverkets vaktmästare, angående. XXVI. B. 209. A. 236. — åt Statscomrnissarien af Sillen, angående. Se Sillen. Gratificationer, angående särskilda, för StatsUtskollets Secreterare och Notarier. XXV. B. 21g, A. 249. Gravyr och litbografi, om beslämmelser för eftergöring af. Se Ansvarsbestämmelse. Grip, f. d. Statssecieteraren, om uppförande å indragningsstat af löneersältning åt. Se Löneersättningar. Gripenstedt, Joban August, yttranden. I. 284, 286. II. 454. Grundelstjerna, Axel Wilhelm, yttranden. III. 366. Grundlagsändringsförslag, bvilande sedan sista Riksdag, ifråga om en ändamålsenligare organisation af administrationen, om infordrande af. I. 3o4- II. A. 3. •— angående åtskilliga till nästa Riksdag bvilande. VIII. U. A. s5y. Se vidare Regeringsformen, Riksdagsordningen, Tryckfrihetsförordningen. Grundlagsändringsförslag, angående uppgift å de af samtliga RiksStånden godkända. V. B. 347. A. 35o.
Det var då icke så underligt, att de öfriga ledamöterne, bestående af personer från olika delar af landet, anvisade ifrågav:de medel till banor inom andra delar af riket. Emellertid hade detta riksgäldsafdelningens beslut i afseende på K. M:s Propos. den följd inom Stats-Utsk:t, att Irågan der föll. Efter denna korta inledning ber jag att få öfvergå till sjelfva saken. Då såväl fördelarne, som olägenheterna, af den föreslagna sammanbindningsbanan af åtskilliga talare bär blifvit framhållna, till följe hvaraf H. o. Ad. lätteligen derom kunnat bilda sig ett omdöme om sjelfva saken, och då äfven, i anledning af de intressanla och sakrika föredrag, som blifvit hållna, R. o. Ad. haft tillfälle att taga frågans detaljer i närmare skärskådande, vill jag icke i detta afseende besvära R. o. Ad., utan skall jag blott inskränka mig till att söka vederlägga några af de skäl, som af Hr Leijonancker blifvit framställda. Af honom har bär, liksom inom Stats-Utsk:t, såsom den hufvudsakligaste anmärkning mot banan, den olägenhet blifvit anförd och framhållen, som sjötrafiken skulle lida. Han menar naturligtvis stängandet af sjötrafiken mellan de södra bergen och det s. k. Kött-torget. För de ledamöter, som voro närvarande vid Frih. Ericsons föredrag på l)e La Croix’ salong, förmodar jag att det visat sig klart, att, långt ifrån att några egentliga olägenheter för trafiken af denna bana skulle uppkomma, en lättnad för sjötrafiken skulle uppstå genom de anordningar, som i sammanhang med denna bro komme att vidtagas. Jag medgifver att det finnes en olägenhet, nemi. för de fartyg, som skola passera bron vid de södra bergen och sedermera lägga till vid Kornhamns torg; men jag föreställer mig, att denna svårighet skulle vara ganska lätt afhjelpt genom anläggandet af en bro i närheten af Kött-torget. Man bar bär anfört, att man skulle kunna anlägga en större station i Stadsgården och Jernvägen.
- Denna motion, som blifvit understödd af Herrar Contracts-Prostarne Ahlqvist och Hallström samt flere Ståndets Ledamöter har Utskottet i öfvervägande tagit; och emedan den af Motionairen åberopade Kongl. Kungörelsen den 27 Augusti i8a3 stadgar: ”alt vederbörande Häradshöfdingar Bill, till R, St. Brot. x834- 7 Sami. 1 Afdcl. 1 j:de Häftet. a> ' Lag-Utskottets Bea N:o 3g; skola, vid slhtet af Hvarje Ting, meddela Kronofogden i orten förteckning uppå dem, sorn under Tinget blifvit dömde eller ställde under framlide* för gröfre brott, nemligen de, sorn angå lif eller ära, tjufnader och sådane förbrytelser, sorn icke blott med penningeböter få försonas; alt det derefter skalf åligga Kronofogden alt ofördröjligen tillställa Kyrkoherdarna uti de Socknar, inom bans Fögderi, der de sakfällde eller under framtiden ställde personer hafva deras hemvist, behörige utdrag af den erhållne förteckningen, . samt till Konungens Befallningshafvande insända serskilde utdrag derutur, i hvad angår personer som tillhöra annat Fögderi; att Under-Domstolarne i Städerne böra vid hvarje halft års förlopp aflemna sådane förteckningar lill Stadens Presterskap uppå de till Staden hörande personer, samt till Konungens Befallningshafvande öfver dem, som höra till annan ort; och att genom Konungens Béfallningshafvandes försorg de af Kronofogdarne samt städernes
Om nägra fä händelser skulle finnas, der utk senare tider nägon bliswit gynnad med ett Arrende, Hwarsöre bet-las litet elter intet, böra wäl andre icke komina att pligta derföre; en sädan händelse kunde ju särskildt uppgifwas, och sälfflld taxering der äga rum, och om genom mögön Taxation en lika ersättning skulle sökas för Staten, bör det ej kunna bliswa hos annan än den som först sätt Arrendet, och som dragit eller drager den werkcliga fördelen. Det synes likwäl billigast att härwid endast kommer att följas principen of - afgiftcn, hwilkem dä drabbäde bäde den som först sätt ett Arrende, ben som afhändt sig det, och den som nu innehafwer det, i ett lika förhällande till andre Jords-och förmbgcnhctS-innehafware. Ehuru sjelf Arrendator as Gripsholms kungsgärd, och ägande nägon likhet med hwad jag nämndt, eme - Den Zv October. 4773 emedan Zag kbpl Arrendet, och dä denne som en Konungens Egen tillhörighet tvid ArrcndetS afsiukande c) war under dct predicament att genom Auction bör» korrt - arrenderas, samt dessutom Konungen wid dct nya Arrendet erhöll omkring 12 gänger högre inkomst cniot hwad Dorgmästar kerrman 44 är förut efter dä gällande författningar gaf, och sätebcs närmast det högsta; sä är dct intet egen sak som kommit mig att framställa dessa anmärkningar, utan mitt motiv är den skyldighet jag anser mig äligga, att befrämja till Högloft. Ridderskapet och AdelnS pröfning andre Medborgares rätt. Jag anhällcr att detta remitteras till Högloft. Bcwiltnings - Utskottet. lilljecrona. Fullmägtig Larl Lustak keuterlkjölä. Remitterades till Bcwillnings - Utskottet. UpptästeS ett af Herr keuterkkjölä, dlarl Lustak, jnlemnadt Memorial sä tydande: wördsamt Memorial.
Med ett ord: styckets framgång är gifven; hvarje stockholmare måste se det. Vasateatern inöfvar Sullivans operett » Mikadon », hvilken lär komma alt erhålla en synnerligen lysande uppsättning. » Pariserlif » drager fortfarande fulla hus. Södra teatern, som i » Orpheus i underjorden » fått en riktig kassapjes, kommer att upptaga professor Ivar Hallströms täcka operett » Mjölnarvargen » med fröken Ekström i hufvudpartiet. Derjemte kommer att gifvas » Syndabocken », lustspel i tre akter af Carl Laufs. Ett storstadsbarn. Berättelse för af Johan Idun jtardling. (Forts.) VI. De små barnen stå Gud nära: verldskloten äro ju närmast solen. de minsta Teater och musik. Kungl. operan återupptog i lördags Léo Delibes ' opera » Kungen har sagt det », hvilken här ej varit uppförd på de sista tio åren. Operan torde så- lunda för mången vara en fullkomlig nyhet. Den pikanta o c h lifliga musiken, understödd af en fyndig libretto, tycktes lifligt slå an på den talrika publiken. Utförandet vitlnade om, att synnerlig omsorg nedlagts på inöfningen. Af de uppträdande torde särskildt böra framhållas fröken Ek som kammarjungfrun Javotte och hr Ohlsson som balettmästaren. Båda voro förträffligt på sin plats. Äfven hr Janzon var en god markis, men led tydligen för aftonen af tillfällig indisposition. Hr Linden erinrade som Benoit nästan för mycket om Per Svinaherde, men redde sig i allmänhet rätt bra, om ock det kantabla ej alltid kom till sin fulla rätt. Till det bästa i operan måste Nya roller. Kj|l||fter en lång natt af halfvaken oro med ^ssVi tårar då och då och till sist ett par timmars uttröttad tung sömn fram emot morgonen vaknade Ruth till en ny dag vid att en strimma blek höstsol stal sig in under rullgardinen och kittlade henne, lätt, på de röda, stackars ögonlocken.
Styrelsens af oss genomgdngna protokoll j w t e de dZiri omformalda besluten hafva icke foranledt niigon erinran f r h vHr sida. Viirdehandlingnrna iiro forvarade i brandfritt kassahvalf. Kassans rakensknper iiro for&amp; med utmal-kt ordning och noggrmnhet samt Atfoljda af erforderliga verifikationer, och dB ingen anledning till anmiirkning forekommii;, f % vi tillstp-ka, att full ansvarsfrihet for forvaltningen under l r 1896 miitte beviljas styrelsen. Stockholm den 24 mars 1897. A. Fabricius, Xersfin Wall. Biz. Stipendiekomitens krsberlttelse fiir 1896. Stipendieutdelning fr %n Allnzii) ~) za Stipelldiefo) zcle har ~ under Aret for forsta gBngen agt rum frln s. k. fria gifroafdelningen saint Stockholms stads och de I h s insatser, som uppnHtt det for stipedieutdelningens borjm stadgade beloppet af 5,000 kronor eller &amp; rutofver. Till erhAllande a£ de for 1806 tillgiingliga stipendierna hade vid ansokningstidens u t g h g 49 sokande anmalt sig, och blefw aamtliga ansokningshandlingar, sedan de af stipendiekolnitdn granskats, ofverlainnade till de ~fortroendepersonerv, som i enlighet med bestbunelserna i 8 4 af reglementet for stipendiefonderna hafva att uppriitta forslag till stipendiater. Bland de sllnnda foreslagna blefvo af forbundets valnamuil foljande personer utsedda att erhilla stipeudier till belopp och for iindamU, som hkr nedan angifvas. Froken Gerda Lagervall, 300 kronor, fijr genolngdende a£ folkskolelararinnesemin~ium; fil.
Hvad deremot det andra sättet, eller båtsmännens ersättande medelst civil betjening, vidkommer, så har jag så mycket mera att invända, och ber i anledning deraf att få lemna följande upplysningar. Enligt första planen för Kongl. Krigs-akademien skulle dén tjenstgöring, hvartill båtsmännen nu äro afsedde, bestridas af 25 civila drängar och uppassare. Häraf uppkom trassel och olägenheter, som föranledde deras utbytande mot manskap från Arméen, i enlighet med hvad Kongl, brefvet af den 23 Juli 1811 stadgar. Men redan året derpå utkom ett nytt Kongl, bref af den 15 September 1812, som anbefallde, att dessa soldater skulle utbytas emot ett lika antal rotebåtsman med samma aflöningsvilkor, som de vid Arméens flotta tjenstgörande. Under den tidrymd af mer än 50 år, som derefter förflutit, har Akademien haft all anledning att vara belåten med det sätt, på hvilket båtsmännen bestridt sin i flera afseenden härstädes ej ovigtiga tjenstgöring. Tålamod, allvar, ärlighet och ett på det hela oförvitligt uppförande har i allmänhet utmärkt denna trupp, hvarföre den äfven med skäl varit ansedd såsom särdeles lämplig för en tjenstgöring sådan som den ifrågavarande, hvilken företrädesvis tager i anspråk just sådana egenskaper. Civil betjenings återinförande skulle otvifvelaktigt medföra samma olägenheter, som föranledde dess utbyte mot kronomanskap. Dertill komme svårigheten att, äfven emot höga löner, i hufvudstaden och dess grannskap, erhålla bra och pålitliga drängar, isynnerhet till så stort antal, som här vore fråga om. Högst sannolikt skulle således Akademien för en betydligt högre kostnad blott erhålla en betydligt sämre betjening, hvilken, genom sin talrikhet och ovana vid ordning och disciplin, skulle erfordra en mera utsträckt och kontrollerande tillsyn än nu är behöfligt, och genom opålitlighet, fylleri, oärlighet och andra oarter skulle föranleda täta flyttningar och obehag af flera slag, som nu sällan förekomma.
— Omätlig är den sorg, Som stundar öfver land och folk och kungaborg. Den Yngling, som du ser, ett ögonblick allenast För jorden visad är — och återtages genast. Ack! Svea syntes Er för säll, för afundsvärd, Om, Gudar! denna skänk var längre den beskärd! O jemmer! O betryck! O klagen, barn och fäder! O sörjen, kämpafält och borgerliga städer! Din bölja, Mälare! sig släpe, hemsk och trög, Med evigt suckande, förbi Hans ättehög Så hugnad aldrig än var någon Fader vorden Af någon Son, och ej den yfverborna jorden Af någon Fosterson O själ, för dygden varm! O mod! O gamla tro! O ridderliga arm! Ej Honom någonsin en ovän strafflöst möter, När, sporrande sin häst, Han främst bland sina Göther På fältet ljungar fram ... Begråtansvärde Prins! Om af din stora själ ditt öde öfvervinns, Skall Du Carl August bli!!! Med liljor händren fyllen, Med friska liljors doft den blida Skuggan hyllen! Den unga Hjeltens stoft jag går att, qväfd af gråt, Med purpurblommor strö ... en fåfäng gärd deråt! VID SVENSKA AKADEMIENS ÖPPNANDE, Högtidsdagen 1813. I Helgedomen har Religionens stämma åter förnyat åminnelsen af den fordna, Sveriges ära och befrielse. Och hvilken stämma är mäktigare att framställa hjeltarnes kall, händelsernas samband och de kämpande krafters banor och ändamål? — Historien må afberga erfarenhetens fält, må afteckna forntidens strödda minnesmärken, till uppgående tiders varning eller undran: men, ensam, skall hon ej sammanfoga de kaotiska ämnen till en skön och ordningsfull verld, ej fullända tempelbyggnaden, der menskligheten skådar ljus och andas förhoppning.