Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skulle Hr Gr. o. Landtm, denna gången tillåta det, så reserverar jag mia rätt att få en 3:dje votering derom, för att se, om jag icke derigenom kan cassera det genom andra voteringen uppkommande beslut, som möjligen kunde blifva afvikande från det redan fattade beslutet. Skall den första voteringen betyda ingenting, så anhåller jag, att ej heller den andra må komma att betyda något. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då han nu ansåg sig påkallad att tillkännagifva sin mening i denna formfråga, måste H. Ex. medgifva, att Frih. Cederström vid början af öfverläggningen om 1 mom. yttrat något, som hade likhet med hvad han nu sedan sagt ; men då sedermera hela discusssionen vändt sig kring 1 mom. och huruvida det skulle antagas eller afslås, och då H. Ex. till R. o. Ad. hemställt, om Ståndet ansåg öfverläggningen fulländad samt framställt proposrr till bifall eller afslag å betänk. måste H. Ex. bekänna, det. lian ej kunde finna annat, än att allt, hvad i 1 mom. innefattas, måste vara inbegripet i det redan fattade beslutet, så att de, som lagt ja, bifallit, och de, som lagt nej, afslagit allt, hvad deruti innefattas. H. Ex. ansåg således 1 mom. vara afgjordt, och att någon ny propos. i den punkten ej vore laglig. Frih. Cederström: Jag anhåller att, i anledn. af hvad Hr Gr. o. Landtm, nu yttrat, få till prot. anmäla min protest deremot, att Hr Gr. o. Landtm, icke, i enlighet med 54 § Riksd.Qrdn., för R. o. Ad. utredt de anmärkningar, som under discussionen förekommit, innan propos. af Hr Gr. o. Landtmframställdes, i följd hvaraf den af mig begärda propos. blifvit emot föreskriften i nämnde § undertryckt. B. Ex. Ilr Gr. o. Landtm, yttrade, att det varit Frih:s rättighet och pligt att, då voter:spropos:n framställdes, söka göra sin mening gällande. Gr. Horn:
Strindlunds motion emot tillvägabringande af rättelser i jordeböckerna. Frih. Cederström, Jac.: Jag har anhållit, att detta yttrande måtte remitteras till det Utsk., dit Piiksdagsm. Strindlunds motion är remitterad; jag känner icke, till hvilket Utsk. den blifvit öfverlemnad, emedan jag icke hört något protoc.-utdr. från BondeSt. härom uppläsas. Undertecknad Ridd.-Secreterare: Någon underrättelse uti ifrågavar. afseende har ännu icke från BondeSt. ankommit; men enskildt af Secreteraren liar jag erhållit den upplysning, att motionen i sednaste plenum ännu icke blef remitterad. Frih. Cederström: Då detta yttrande innefattar anmärkningar till upplysning om oriktigheten af hvad Riksdagsm. Strindlund uti motionen framställt, har jag ansett det olämpligt att remittera yttrandet till annat Utsk. än det, som kommer att handlägga motionen; och jag hemställer derföre, om icke detta yttrande kan få hvila på bordet, intilldess vi fått veta, till hvilket Utsk. berörde motion blifvit remitterad. R. o. Ad. beslöt, att remissen af Frih. Cederstroms nu föredragna anförande skulle uppskjutas, tilldess underrättelse från BondeSt. ankommit, om remissen af Riksdagsm. Strindlunds motion. Föredrogos ånyo nedannämnde, d. 27 sisth Febr. på bordet lagda motioner och remitterades till Stats-Utskottet: Hr Hammarhjeims, Carl Fredr., motion om ett årligt anslag i 10 år åt Skottske agronomen G. Steffens för dess inflyttning till Riket; Bevillnings-Utskottet: 1:0 Hr Adlerbrandts, Thure, motion om jemnkning och nedsättning af minimi-summan å egendomsvärden inom Elfsborgs län, m. rn.; 2:0 Hr Hallenborgs, Carl Joh., motion om förhöjning i importtullen å åtskilliga från Finland inkommande artiklar; Allm. Bes v.- och Oecon. - Utskottet: 1:0
Len 8 dennes pä bordet lagda Utlärande, rörande medel til RiksdagsUtgifter för Riddarhuset under inne»varande Riksdag. Likaledes föredrogs och bifölls Stats-Utskottets sedan den 8:de dennes hwilande Memorial, rörande föreflagen förhöjning i Postbetjeningens Löner - Den iz Mars. 549 ner i allmänhet, samt Post - vireÄeuren I^äiins och Stockholms Post-Lontoirs Betjening i synnerhet. Uplästes a nyo och bifölls Lag-Utffottets sedan den 2:dra Mars pä bordet hwilande Betänkande, angående den af Friherre 8mel von »alstein wäckte staga, rörande Ars för Adeliga Döttrar. Upläftes följande: Utdrag af ?lotoco!Iet, hällit wid Riksens Högloft. Ständers Stats-, samt Allmänna Beswärsoch Oeconomi^-Utskotts sammanträde den 10 Mars »8 ro. S. D. Föredrogs sa wäl de ifrån Högloft. Ridderssapct och Adeln, Wällofl. Borgare-Ståndet och Hederwarda Bonde-Ständer ankomne krotocolls - Utdrag af den 14 och 21 siftlidne Februarii, hwarigenom det af Utskotten afgifne Betänkande, angående Allmänna iviaAsrws-Inrättningen i Riket, blifwit, jemte derwid gjorde anmärkningar, äter-l-emittersclt, som ock Utdrag af Riksens Högloft. Ständers krmco-Utskotts 1'rotocoll den IZ i samma Manad, innefattande afflag af den för Allmänna ^2ZL/in8-Inrättningen föresiagne visconterinxs-rättighet i Landen pä ZOO,oc>o R'.d. Dä Utskotten, af de emot deras förra Betänkande hos Wällofl.
Tio ärs recognotios afqit eller sä kallade Skogs ören mä sigrund af nu gällande Skatte-köps Författningar blifwa Skatte - stillingen derföre, som är fyra ärs högre afgift, än som betaltes i Skatte-lösen för odladKronojord; ingenmäwarasäenfaldigoch tro, det ju odlad Jord är bättre och mera lönande än Skog, den mä wara borudan som hälst och nyttjas pä hwad sätt man bäst will och kan. Den manliga recognitions-afgiften med den enligt 1^. ärs Förordning deraf utgäende Bewillning, blefwo — den 1000 Den 15 Augusti. den statt som derföre ärligen til Kongl. Maj k och Kronan borde utgöras. Ofwertygad om Stän. vernäs rättwisa och billighet, är jag försäkrad at aldrig nägot steg kan tagäs, som pä minsta sätt störcr medborgares ostridiga och äfwen nu i Grundagen stadgade ägande rätt; det är säledes icke blott i afsigt at winna en fastare rätt til desie skogar, utan ock för at härmedelst förskaffa staten en betydlig penningetilgäng, som torde kunna tjena til någon hjelp ivid förestående utgifter, som jag detta förestår, och wägar derjemte försäkra, at i mera gynnande tider för Bergsrörelsen, desie skogars innehafware skulle med nöje, utan afseende pä egen förlust, erbudit en större Skattelösen, dä de haft den tilfredsstättelsen at dermed tjena ct utblottad! Fosterland; men deras egen belägenhet gör öfwen i sakernas närvarande ställning detta anbud för dem tungt och tryckande. Detta mit ödmjuka anförande torde enligt min i början deraf gjorde begäran, fä remitteras til Statsutskottet, hwarom jag anhäller at Herr Grefwe» och Landtmarskalken behagade göra proposition. Begärdes pä bordet.
Nuvarande räntepersedlarne fläsk och dagsverken förvandlas till spanmål af hälften råg och hälften korn, oxe, får, lam och smör till kött, halm till hö, samt stångjern, osmundsjern och ved till tackjern; dock med den skillnad för bergslagen, att smör, kött med oxe, får och lam, samt hö med halm, städse förvandlas till tackjern; 3:o Den uti Nora och Lindes fögderi, sedan år 4664, gällande förvandling af jordeboksoch hemmantals-räntornas persedlar till 32 Stats-Utskottets Utlåtande, Jtä 92. tackjern skall, oförändrad, förblifva vid kraft och verkan, sådan densamma genom Kongl. Kammar-kollegii bref den 8 Juni nämnda år blifvit bestämd; 4:o Alla öfriga nuvarande uti jordeboksoch hemmantalseller ordinarie räntan inbegripne persedlar förvandlas till bestämd penningeränta att, jemte till penningar förvandlade bråktalen och nuvarande skattetiteln penningar, utgå, enligt i allmänhet stadgade grunder. Wermlands län. Af nuvarande räntepersedlarne hade Kongl. Majit ansett spanmål, smör, fläsk, kött, ved, tackjern, hö och dagsverken samt dessutom penningar, lämpligen kunna komma i fråga att, såsom särskilde skattetitiar bibehållas; äfvensom att oxe, ko, får och lam kunde förvandlas till kött, och osmundsjern till tackjern. I länet valde deputerade hade yttrat sig helst önska aila räntors förvandlande till penningar, men att, för den händelse, sådant icke läte sig göra, de ansågo, att räntetitlarne spannmål, smör, hö och dagsverken borde bibehållas, men (läsk, kött, oxe, ko, får och lam utbytas mot smör, samt ved, tackjern och osmundsjern til! spanmål; och hade Kongl. Majrts Befallningshafvande i länet ansett, att kött borde förblifva en räntepersedel, enär priserna derå icke följde priserna på spanmål och hö, utan föllo eller stego i motsatt förhållande, hvarför den kunde i någon mån minska skiljaktigheterna uti grundräntornas penningevärde vid olika skördar.
Majit åt egare af sådane hemman förunna alt, inom viss lämplig, af Kongl. Majits Befallningshafvande bestämd och kungjord tid, söka räntans nedsättning, till likhet med andra räntebetalande hemman; att, lill betäckande af den brist, som genom så beskaffad räntenedsältning inträffade för de räntetillskott-tagande Rusthållarne, kunde, jemte Kronans behållna Indelnings öfverskotteller reserv-räntor, som hittills utgjort circa 5o Bidr, användas de i Blekinge vid 1826 års extra roteringsjemkning tillkomne omkring 25 nya ordinarie rotar genom erläggande för deni af en, efter markegång, rustningskostnaden motsvarande vacancé-afgift; i hvilket fall desse anslag borde från och med nästinstundande år komma gamla Båtsmans-lndelningeii till godo, samt under Kongl. Majits Befallningshafvandes och serskild, af Rusthållarne sammansatt, Directionsvård och förvaltning tills vidare helt och hållet och i framtiden, så vidt de erfordrades, disponeras och förräntas - Statssamt Allm. Besv.- och Oecon.-Ulskottens Betänkande IV:o 43.
Tån af 230,000 R:dr I\:mt till förbättring och utvidgning af Helsingborgs hamn; 2:o. angående afsöndring af jord från Regements-pastors-bostället Westerhus, till utvidgande af Jemtlands Hästjägareoch Fältjägare-korpsers mötesplats å Frösön; 5:o. angående utbyte af f. d. Förare-bostället vid Södermanlands regemente, i mantal Wreta, emot Krono-skatte-hemmanen Kroberga, Westergården \ och Östergården i mantal, i Nyköpings län; 4:o. angående anslag af vinoch byggnadssäd för Qvarsebo församling; 5:o om ytterligare anslag för reparations-arbeten i Westerås domkyrka; 6:o angående ytterligare anslag till iståndsättande af Linköpings domkyrka; äfvensom Kongl. Maj:ts nådiga skrivelser: A) angående ifrågasatt upphörande af de så kallade frisocknarnes tjenstbarheter till Dylta svafvelbruk, och socknarnes rotering; B) angående väckt fråga om lindring i båtsmanshållet, med afseende på derifrån utgående beklädnads-bidrag; C) angående förnyad indelning af nyroterade jorden i Blekinge län; D) i fråga om den tillämnade fyr-inrättningens å Hernöklubb förläggande till Lungön utanför Hernösand; E) angående bcgärdt ytterligare statsbidrag till fullbordande af hamnoch kanalbyggnaden vid staden Carlstad; och F) om ytterligare låneunderstöd lör kyrkobyggnaden i Christinehamn. S. D. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets Utlåtande N:o 2, i anledning af väckt motion, om upphäfvande af 7 kap. Byggninga-balken förklarade Preste-Ståndet, med ogillande af Utskottets yttrande, att ifrågavarande motion bör af Lag-Utskottet till behandling upptagas. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 2, om återlemnande af en utaf Johan Johansson från Calmar län inom Bonde-Ståndet väckt motion, ansåg Preste-Ståndet ifrågavarande motion böra till Stats-Utskottets behandling öfverlemnas.
Vid alla Under-Rätter, så ock vid Police-Kamrar, uär sådane mål der förehafvas, i hvilka Police-Kammare domsrätt utöfvar, skall rättegång offentligen hållas; och vare för thy, så länge det ske kan, utan trängsel för dem, som till Rätten höra, eller med sakerna hafva att skaffa, ej någon förment att innevara medan Rätten sitter, der ej Rätten nödigt finner, att öfverläggning till beslut inom lyckta dörrar hålla, eller mål förekomma, som äro stötande för anständigheten och sedligheten, i hvilka händelser åhörare skola, på Ordförandens tillsägelse, afträda. livar, som rättegång åhöra vill, skall sig tyst och anständigt skicka. Gör någon annorlunda, varde först varnad, rättar han sig ej deraf, då må han från rummet afvisas; plikte ock för oljud eller vanvördnad emot Rätten efter Lag. Den, som uti Rätten förer ordet, ege, till ordningens bibehållande, nödige föreskrifter gifva, utan att med de öfrige, som i Rätten sitta, öfverlägga. Hvad han i thy fall bjuder, varde genast åtlydt, och svare han stdan för åtgärd sin, som för annan Embetsutöfning, om deröfver klagas. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 25 Augusti 1834* Expeditions-Utskotlets Förslag till und. Skrifvelse Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i5 Aug. 1834- Preste-Ståndet den 25 Borgare-Ståndet den 25 Bonde-Ståndet den o5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Commendanten å Carlshamns Castell, Capitainen Benzelstjernas efterlemnade Enkas, M. Benzelstjernas uppförande till pension å allmänna Indragnings-Staten. (Stats-Utsk. N:o 8g, sjette punkten.) S. A. K. Till E. K. M. har afl. Commendanten å Carlshamns Castell, Capitainen och Riddaren J.
Besv:s o. Ekon.-Utsk:s Bel:de N:o 8). S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit framställdt, huruledes för de i Stockholm förlagda Garnisons-trupper vore behöfligt att erhålla lokaler så väl för gemensam Gudstjenst, som ock till Skola, der minderåriga personer, tillhörande garnisons-församlingarne, kunde erhålla gemensam undervisning; hvilket behof, så vidt det afsåge Kyrka för ifrågavarande församlingar, vore vitsordadt af så väl Kongl. Hof-konsistorium som Garnisons-Befälen, samt ådagalades deraf, att bemälda församlingar af närmare 4,000 personer för närvarande icke hafva annan lokal att för sin Gudsljenst tillgå, än en hyrd läktare i Hedvig Eleonora kyrka, med högst tvåhundra platser, hvadan en person af garnisons-församlingarne ej mer än tre å fyra gånger om året kunde påräkna tillträde till den söndagliga Högmesso-Gudstjensten; att, utom det Hedvig Eleonora församling, innefattande en folkmängd af omkring 15,000 personer, sjelf hade behof af allt det utrymme, dess Kyrka kunde lemna, samt religions-vården inom denna församling ingalunda kunde anses befordrad genom den omvexlande verksamheten af ett talrikt främmande presterskap, vore de åt Regements-församlingarne upplålna platser ej blott af alltför inskränkt utrymme, utan ock belägne i Kyrkans mera aflägsna delar, hvarigenom för dervarande åhörare försvårades uppfattningen af det från altare och predikstol förkunnade ordet; att svårigheter 30 Exp editionsUIsko itc ts Förs/tig till underd. Skrifvelse N:0 46. icke sällan mötte för ordnande af Nattvardsgångarne inom de olika församlingarne på sådana sätt och tider, sorn för församlings-medlemmarne voro de tjenligaste, samt att Hedvig Eleonorae församling vore oförhindrad att när som helst uppsäga de om platsernas upplåtande i dess kyrka på obestämd tid afsiutade kontrakt, med undantag af hvad anginge Svea Artilleri-Regemente, hvilket möjligen torde kunna göra särskilda anspråk gällande.
I afseende på den första händelsen, har det understundom inträffat, att Domare, under åberopande af dessa stadganden, fällt den brottslige att böta 8 gånger tjufnadens värde, eller i brist af böter, att, utom kroppsplikt, uträknade efter tjufnadens dubbla belopp, undergå straffet för iteration, utgörande 5 par spö, dubbelt med 10 par, hvaremot andra Domare ansett böterne för hvad som från husbonden blifvit tillgripit, ej kunna bestämmas till mera än 7 gånger, eller 4 för andra resan stöld, och 3 gånger, såsom dubbelt mot enkel tjufnad första gången, samt att ansvaret för iteration ej kunde fördubblas, och har denna se3 444 Den 5 Martii, nare straffbekännelse synts mig mäst öfverensstämmande med lagstiftarens mening, hälst derigenom iagttages ett rättvist förhållande i bestraffningens stränghet mot hvad för enkel stöld i allmänhet äger rum. Rörande andra händelsen, eller straffets utsättande för den person, sorn begår hustjufnad andra gången hatva meningarne hos Domare varit än mera delade, så att somlige, med antagande af den grundsatts, att den bot lagen för iteration af tjufnad bestämdt icke kunde, genom det tjufnaden jemväl i öfrigt vöre q valificerad, undergå någon förändring eller tillökning, utan sjudubbla böter för ifrågavarande förbrytelse, och om dessa ej kunde erläggas, dubbel kroppsplikt efter stöldens värde, med tillägg af fern par spö eller 4 pär ris för iteration, en del åter förklarat de i 3 §. af 40 Cap MissgerningsBajken omförmälte böter böra fördubblas, men i händelse af bristande tillgång, iterations-ans varet i spö eller ris icke skulle förändras j andre åter ansett både kropps fdikten efter stöldens värde och iterationsstrafet böra fötdubblas; samt ändteligen några Domare trott, att böterna böra blifva dubbla emot för hustjufnad första gången och således 12 gånger stöldsumman, samt enahanda förvandling sorn sistnämndt är, böra iagttagas.
R:dr 10 5 sk. 32 rist Trädvaror: stäfver, laggoch botten-: * af bok, furu eller gran derutöfver: 120 st. 120 st. 120 st. R:dr sk. 1 24 12 r:s( ^ * af bok, furu eller gran — , 7 24 ved: * björk, 1 famn 1 24 8 0 bokoch ek1 famn 2 — 5 — alla andra slag v . 1 famn 36 30 — * årträd eller ämnen till åror 1 par 4 — Alla andra varor, än de i denna tarif upptagna, äro vid utförsel tullfria. lil. Tarif 49 lil. Tarif för kreditupplaget och transito afgift en. Minimi Qvantitet qvantitet för för transiloafgiftens Transitoafgift. Banko. npplaget. beräkning. R:dr sk. r:st 1,500 skålp. Anis Aska j pott-: 1 skålp. 1 ■ 1 700 lisp. vällad eller oraflinerad 1 lisp. — 2 200 lisp. raffinerad och kalcinerad Canel alla slag ... Fenkol Fisk: 1 skålp. — 1 40 tunnor saltad, sill 1 tunna 4 — 300 lisp. torr, gråsidor eller sey St. Qvantitet qvantitet för transitoafgiftens Transitoafgut. Banko. upplaget. beräkning. R:dr sk. r:st Garn: bomulls-, otvinnadt: 1 skålp. 1 skålp. 100 lisp. ohäckladt .. .. Ljus: talg . Olja: bom-, eller af oliver 1 skålp. 2 2,000 skålp. hamp Peppar, alla slag 1 skålp. — 2 2,000 skålp. Plommon, brundier och sviskon 1 skålp. — 1 2,000 skålp. Pomeransknoppar och skal Bussin 1 skålp. — 1 100 tunnor Salt, kok-, oraffineradt
”Olycklig hon då, om så är,” sade Rudolph med djup stämma, ”ty henne vill, kan och skall jag aldrig älska, aldrig i evighet. Du, blott du, är den mitt hjerta tillber och dyrkar, så länge det klappar!” och med en kärlek så ren, så varm, att englarne logo deråt, ehuru brottslig den syntes i menniskoögon, slöt han Elisabeth till sitt hjerta och månan strålade klart öfver de båda älskande. I detta ögonblick hördes ett svagt buller; det var som ljudet af en sagta suck. Rudolph och Elisabeth sprutto till och lyssnade, men hörde intet vidare. De sågo sig omkring, men blefvo ingenting varse och trodde att de misshört sig. Aldrig fingo de heller veta orsaken dertill. Men författare och författarinnor, som fått den stora gåfvan att veta litet mera än andra, ehuru de ofta veta mindre, kunna således äfven meddela en och annan liten sqvallernyhet, och i besittning af denna vackra talent, går jag att berätta hvad jag vet om den hemlighetsfulla sucken. ”Mamma!” sade Virginia samma afton till sin mor, ”jag går på en liten stund till Elisabeth, hon är väl ensam nu, ty Leonhard är nog hos Y..s.” ”Gå mitt barn!” sade modren. ”Du kan nog behöfva hemta frisk luft, det kan göra ditt sjuka bröst godt, men tag skinnkappan på dig.” ”Huru tror mamma att jag orkar gå med den?” sade dottren skrattande, ”dessutom behöfs ej mera vinterplagg.” ”Åh nej! tag du den bara min flicka. Kom ihåg att du ej varit frisk på ett par dagar. Tag du kappan vackert, så ångrar du dig ej.” ”Nå, för att göra mamma till viljes skall jag ta den då.” ”Se så, det är bra! Kom hit Virginia lilla så får jag svepa den om dig bättre än du sjelf brukar;” och med öm omsorg drog modren kappan öfver dottrens bröst. ”Tack mamma lilla! Adjö nu! Skicka efter mig klockan 10;” med dessa ord försvann Virginia. Med lätta steg vandrade hon i den ljusa qvällen till vännens boning och var snart framme. Obemärkt gick hon genom de öppna, tomma rummen.
Den öfwerklagade belägenhet, hwari wärk Fädernesland befinnes, lärer icke kunna anses afhjelpt blott derigenom, att Nationen blifwit hugnad med ett Lag» bundet Regeringssätt; att den fär glädja stg ihoppet vm en efterlängtad fred; att goda förslag Utarbetas till stadgande af Rikets Penninge.Wcrk, samt till en billig vch jemn fördelning af Statens bördor. Man har klagat, och det i flera afseenden med skäl, att Närinr garne under ett olyckligt krig a-ftynat. Deras snara Upplifwande är angeläget. Allt hivad dertill, i mek eller mindre män, kan bidraga, lärer säledcs med rätta böra anses för ärenden, hwilka, säsorn bidragande till Allmänna Wälfärden, förtjena Riksens Högloft. Ständers uppmärksamhet; och bland dessa torde af hwarje tänkare ett utmärkt rum lemnäs ät dek gamla, men i synnerhet 1 sednaste tiderna mycket be. kanta förslaget, att genom en Kanal öppna segelfart frän Wenern till Söderköping. Länge har jag upp. skjutit att wäcka fräga om et ämne, lika främmande för mina kunskaper, sdm dek är skilldt frän min egen, tliga werkningskrets. Men dä jag förgäfwes hoppatsatt den skulle framställas af nägon mera sakkunnig, anser jag mig genom andras tystnad framkastad; oH Utbeder mig det Högwbrdiga Ständets KnNestfulla upp* Märksamhet. Tredje Band» N:o L, 4. Lörsta - '13 Den i September. Förslaget rörande denna Kanals, anläggning är alldeles icke Nytt, ehuru det först i wära dagak blifwit, efter sednare tidersäkrare erfarenhet, full» ständigt uppgjordt och utarbckadt. Man wct genom ostadiga Documcnt, att det redan i Konung 6rr81-/^ I:s tid as den rpklbara Biskopen klsns Lrsstr ifrigt yrkades, och att det under de begge sist förflutna ärhundraden ofta warit ett förcmäl för Swcrigcs Konungars och Riksens Ständers sorgfälliga omtanka.
Ombud uti skrifvelsen till den ene af Magistratens Deputerade, den 41 Oktober 1858, gjorda anmälan, att åberopade handlingar skulle, så snart de kunde erhållas, varda arfskiftesförrättningen meddelade, kunnat gifva anledning till det antagande, att ombudet önskat uppskof med det nya skiftessammanträdets utsättande, intilldess nämnde handlingar inkommit; likväl 11 och som upplyst vore, att samme Deputerade i Januari 1859 erhållit kännedom derom, att, fastän de sålunda åberopade handlingarne ej aflemnats, Ombudet icke destomindre påfordrade förrättningens afslutande, så ansåge Kongl. Hofrätten det ligga Deputeraden till last att han. sådant oaktadt, under den längre tid, sorn derefter, intill dess åtalet anstäldes, förflutit, icke vidtagit någon åtgärd för arfskiftets fullbordande; men enär, så vidt i målet upplyst vöre, den andre af Magistratens Deputerade icke erhållit någon kunskap om Ombudets berörde påfordran, samt den till Magistraten stälda skrift, som Ombudet i enskildt bref till tillförordnade Borgmästaren den 18 Januari 1859 öfversända och hvilken skrift innehållit, jemte klagan öfver dröjsmålet med skiftesförrättningnns vidare handläggning, yrkande om Magistratens åtgärd för samma förrättnings bringande till slut, icke blifvit till Magistraten inlemnad, fann Kongl. Hofrätten det Magistratens öfriga Ledamöter, med undantag af förrbemälde ene Deputerade, icke kunna till något ansvar för samma dröjsmål fällas; och skulle i följd häraf, jemlikt 1 Kap. 12 § Rättegångsbalken och Kongl. Brefvet den 2 Maj 1766, Magistratens öfrige ledamöter böta, hvar för sig, Tjugu Daler silfvermvnt med Tio Riksdaler samt förrbemälde ene Deputerade Sjutio Daler med Tretiofem Riksdaler Riksmynt till treskiftes. Detta utslag är icke å Justitie-Ombudsmannens sida öfverklagadt.