Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidkommande åter de efter år 1828 endast tills vidare förordnade bergsfogdarne, syntes skilnad böra göras axelian de yngre 'och dem, som lio år oell derutöfver sysslorne innehaft, samt alltså dertill förordnats innan Rikets Ständer den 22 Februari 1845 i underdånighet anhöllo om bergsfogdetjensternas indragning, hvilket sednare förhållande inträffade med Roman, Lycknell, Edström och Ågren. För desse, som alla voro delegare i Civilstatens pensions-inrältning, har Kongl. Majit i nåder föreslagit, att, derest de icke före innevarande'års utgång vunnit förflyttning eller befordran till annan publik tjenst med motsvarande lön, de måtte, från nästa års ingång, få, intill dess pensions-rätt i Civil-statens pensions-inrättning kunde tillträdas, eller befordran vunnes till annan publik tjenst, å allmänna indragnings-stuten tillgodonjuta: Roman och Lycknell hvad som motsvarade pensions-beloppet i nämnde kassa, eller 300 R:dr hvardera, samt Edslröm och Ågren hvad som i rundt tal svarade emot deras taxerade löne-inkomster, eller 108 R:dr hvardera, tillsammans 816 R:dr. Öfrige tills vidare förordnade bergsfogdar, nemligen Köhler, Almqvist, Victorin, Wahlberg, Beronius, Dahm och Dalman, voro äfven cfels redan delegare i Civil-statens pensions-inrättning, dels berättigade att der vinna inträde; men då de blott korlare tid innehaft sina befattningar, funne Kongl. Majit betänkligt, att löne-ersättning åt dem föreslå. Skulle likväl Rikets Slän der finna billigt att äfven åt dem på allmänna indragnings-staten anslå någon godtgöielse, syntes denna, såsom Bergs-kollegium tillstyrkt, böra inskränkas lill de föga betydliga beloppen af ordinarie lönerna, tillsammans 1,081 Ridr 8 sk., att likaledes af dem frånträdas, när pension i Civil-statenå pensions-inrättning kunde erhållas, eller befordran vunnes till annan publik Ijenst.
Kunde de efterkomma denna min önskan, så skulle jag i allo instämma med dem deri, att man kan göra lagstiftningen så sträng som möjligt; men nu tager jag mig friheten påstå, att om de än lägga sina hufvuden tillsammans och fundera derpå huru mycket som helst, kunna de icke åstadkomma något dylikt. Såsom det nu är har förhållandet varit sedan verldens skapelse och kammer att länge så blifva. Derföre veta vi också, att den synd, som begås genom att afla barn utom äktenskapet, är så till vida en konventionel synd, som den icke varit ansedd såsom någon synd, i de länder der äktenskap efter vår ritual ieke varit stadgade. Också har vår egen lagstiftning kommit derhän, att barns födande i lägersmål icke anses såsom ett brott, ty vore det ett brott, skulle straff derför äfven vara stadgadt, och såsom straff kan ingalunda algiften till kyrkan anses. Det är således af lagstiftaren betraktadt endast såsom en förseelse. En talare har ogillat min anmärkt!. , att endast PresteSt. har vid Riksdagar påyrkat uphäfvande af 1778 års Kongl. Bref, och han har grundat sitt ogillande derpå, att presterskapet är bäst i tillfälle att bedöma verkningarna af det Kongl. Brefvet. Vi känna likväl, hurusom presterskapet i alla tider af verkligt och varmt nit föraniedts att gå för långt. Vi erinra oss hvilka begrepp som funnos, icke för hundra år sedan, utan i vår barndom, och jag påminner mig ganska väl, att jag under min vistelse vid universitetet läste en theologisk lärobok, nemi. Wcldikers Theologi, der det uttryckligen sades, att Socrates icke kunde blifva salig. Vi påminna oss äfven Godeuii barnafrågor, deri helvetet betecknas i konkret form, och det säges, att man der ständigt skall brinna i eld och svafvel. Möjligen finnas ännu i våra dagar dem, hvilka vilja återföra oss till sådana begrepp. Vi veta, att PresteSt. likväl frångått dessa begrepp allt mer och mer, och att presterskapet här i Stockholm icke betraktar Frälsarens nedstigande till helvetet i dess konkreta form, utan fastmera som en allegori.
Be ankande^ deröfwer i ödmjukhet afgifwa min serstrida mening. Till Den iZebru-rri. Titt närmare bredande häraf, bör nämnas, att de i berörde ReglKneme bestädde Pensioner utgöra för Ministrarne dels 252, dels 202 R:d. samt för Lkarzes lies alkaires och Commiflions ° Secreterare 66 R:d32 tz. ^anco. Af bette har, esree fleräriqe beskickningar, dels till Pe ersburg och Fre^r'-^ hama, dels till Köpenhamn, Friherre 6'^U, nu mera i 20 ars tid ej niuut större P > on .a 200 R:d. sevan desi bestickning är 1789 u hrrdt. Huru lirer detta swarar emot nödkorstig utiomsi .arer, ej behöfwa bewisas. Deremot tydelig?, att Fri. herre cU^llreclzckrls lidande är af sä fwär bestafferrpet, art det synes wara en siags härdhet att ej ömma derföre; hell slikt de 'ider dä Ministenela förrättningar wörö en odelbar wag till widare framsteg inom Fäderneslandet, emot det att den gjort dem säkrare, som blolistält sig mindre wid wanstligheren as göro» mäl, som förefalla ä Utrikes orter. Utan akt ogilla Stats - Utskottets förslag till minskning i u gifierne för Minister - Staken ifrån 98,000 till 90,202 R:d., i en tid da all besparing för Stals-Werker är >ä högt af nöden, wä ar jag likwäl önsta, att sistnämnde Summa, om behöflig! blefwe, kunde sä mycket ökas, an den rappelecade Minister-Staten ej mätte anse rg aldeles wanlottad.
Jemlikt Kongl. Instruktionen för Justitie-stats-departementet af den 3 Juli 1840 borde embetsoch tjensteman inom nämnda departement, sorn beträddes mel fel eller färsummelse i tjensten för sådan förseelse, då den vore af mindre svår beskaffenhet, af Justitie-statsministern erhålla tjenlig föreställning, men om den felande sig deraf ej rättade, eller han beginge fel eller försummelse af svårare beskaffenhet, egde Justitie-statsministern öfverlemna till Aktor att den felaktige vid Kanslirätten i laglig ordning tilltala. En sådan rättighet tillkomme, på grund af särskilda stadganden, äfven öfrige Departements-chefer inom E. K. Majits Kansli i afseende å derstädes anställde embetsoch tjenstemän, och utgjordes Kanslirätten af Justitiekanslern såsom ordförande, samt Expeditionscheferne, Revisionssekreterarne och Kabinettssekreteraren såsom ledamöter. Denna domstol hade, sedan dess domsrätt i afseende å vissa delar af postväsendet, till följd af föreskriften i Kongl. Kungörelsen den 16 ExpeditioniUtskottets Förslag till Rikets Ständers underd. Skrifvelse, J\/§ 91. 9 November 1836 upphört, numera, så vidt Revisorerne kände, endast att handlägga ofvan omförmälda mål, jemte frågor om ansvar för Guvernören å S:t
Kollegium har jemväl bordt upplysa, det för åren 1842 och 1843 inbetalta, ofvan uppgifna, 7,446 R:dr 2 sk. 5 rst. utgöras af 3,583 R:dr 17 sk. 3 rst. för kasserade effekter samt 3,862 R:dr 33 sk. 2 rst för försålda gevärspersedlar. Uti 5:te §. hafva Revisorerne omförmält Eders Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse den 11 Juni 1842, hvarigenom försäljning i nåder blifvit anbefalld af fästningsbestyckningen tillhörande gamla skjutpjeser, hvilka för deras ändamål, vid anställda noggranna undersökningar, — 355 — funnits i flera afseenden oanvändbara, med stadgande derhos, att bombkanoner skulle för försäljningsmedlen anskaffas. Derjemte uti Berättelsen upptages, det Eders Kongl. Maj:t förordnat om undantag från försäljningen af 2:ne stycken 24:pundiga och 1 stycke 18:pundig kanon samt 1 stycke 40:pundig mörsare, ”hvilka borde bibehållas såsom ett minne och för att om modellen lemna upplysning;” varande dessa 4 pjesers vigt uppgifven till 133 Skeppund. Vidare omförmälas resultaterna af de försökta försäljningarne, och upptages, att, för jernets befordrande tili utförsel utom Riket, tullen för gammalt kanonjern blifvit nedsatt till 24 sk. för Skeppundet; hvarvid Revisorerne, lika litet som vid öfriga detta ärende rörande åtgärder, framställt någon anmärkning, utan endast fästat kommande Revisorers eller Ständers uppmärksamhet derå, i afseende å den fortgående försäljningen samt å användandet af derför inflytande medel. Öfver denna §. erfordras sålunda icke någon förklaring.
N:o 86 till en del vidhållne förändringar i ansvarighetslagen för Statsrådets ledamöter, förklara, att äfven de mindre rättelser, hvilka Utsk. i redactionen af vissa §§ föreslagit, icke äro af den vigt, alt de böra lill omskrifning och omtryckning af ansvarighetslagen föranleda, utan ansåg frågan i sin helhet hafva förfallit”; och deremot Välloll. BorgareSt.: ”1:0 i afseende på rubriken samt 1, 2 och 3 §§ 1 och 3 mom. i 5 § samt 6 och 10 § af Ulsk:s förslag till ansvarighetslag, jemte 7 §, utom i fråga om rätta platsen för det deri förekommande ordet bevisligen, äfvensom 8 § 1 morn., hade lagt utlåt. N:o 86 till handlingarne; 2:o vidkommande frågorne om indelning af lagens ingress i §§, i st. f. ordet bevisligen i 7 § och 8 § 2 mora., äfvensom ett inom R. o. Ad. uppgifvet särskildt förslag till ansvarighetslag, hade, med godkännande af utlåt. N:o 86, lagt detsamma i denna del till handlingarne; 3:o i fråga om det af Utsk. föreslagna tillägg till 4 § hade bifallit utlåt. N:o 86; och i öfrigt vidblifvit sitt i detta ärende fattade beslut samt lagt betänk. N:o 18 och utlåt. N:o 86 lill handlingarne”. Hr von Hartmansdorff: När LagUtsk:s betänk. N:o 18, ang:de detta ämne föredrogs, så fastades Ståndets uppmärksamhet Den 2G Mars e. m. 4S7 på de nya förslagen, särdeles genom reservationer af Gr. Mörner, Hrr Lagergren, Eklund och Knös m. fl. Atskillige ledamöter inom detta Stånd gjorde en mängd anmärkmr dervid, och öfverläggningen derom upptog, om jag rätt minnes, en hel dag. Nu har Utsk. återkommit och till en del rättat något, men vidhållit annat. Jag vill ej trötta R. o. Ad. med anmärkningarnes upprepande, särdeles som de finnas korteligen upptagne i början af förevar, betänk.
I händelse ärendet ar af förstnämnde egenskap , erfordras ConstitutionsUtskölletS förberedande åtgärd, samt Konungens och älla fyra Ståndens beslut, för förändring eller tillägg i redan varande bestämmelser, hvaremot vidtagandet af sådane förändringar i StåndsOrdningarne eller de amilen, som dertill kunna hänföras, ankommer inom hvarje RiksStånd på enskild både förberedande och beslutande åtgärd, utail att derföre Ovilkorligen utesluta deras samråd till beredande af likstämmighet i äsigter Och föranstalta udell* Till ettdera af nämnde förhållanden tror Ekonomiutskottet det nu ifrågavarande böra hänföras; ty att ett ärende, hvars behandling eller afgörande, i mer eller mindre mån, inverkar på Ordningen vid Ståndens Sammankomster, på Representationens omgifning, och sålunda indirecte på Representationen, skulle böra be - gg6 LagVtskottets Bttankandcri, traktas annorlunda, än ur någondera äf of» vannämnde synpuncter, eller behandlas» enligt 87, och 88 och sista Momentet af 89 §. §.
N:o 22, i anledn. af väckta motioner med förslag till hämmande af gesällers kringvandrande. Gr. Posse, Fredr. Salomon: Fullkomligt instämmande derutinnan att förändring i nuvar. stadganden för gesällers kringvandrande är af behofvet påkallad, får jag likväl säga, att då jag till större delen är ense om de föreskrifter, som i afseende härå äro föreslagna, finnas här dock några, mot hvilka jag anhåller att få göra en eller annan, anmärkning. Dertill linner jag först anledn. på pag. 4 i Den an J h n >i a r i. 437 betänk., del' det föreslås, att inrikes vistande gesäll, som ej kan styrka sig linder sednast förflulna 6 månader hafva hos mäslare arbetat, skall, derest ej laga förfall kan visas, behandlas sorn lösdrifvare. Delta stadgande anser jag vara alldeles för strängt och föreslår i stället, att gesäll vid sådant förhållande må blifva förlustig sin gesällrätt, antingen för viss tid, eller också för alltid. Min andra anmärkning angår, att gesäll, för vandringshoks erhållande, bland annat skall visa alt han äger 6 r:dr 3a sk. Hvad härined egentligen skall vinnas, förmår jag ej alt inse, och tror stadgandet härom vara öfverflödigt, likasom hvad angår de klädespersedlar en gesäll bör äga. — Prosten Gumaelius bar afgilvit eli reservation emot det föreslagna stadgandet i gide punkten, att vandrande gesäll skall inom 24 timmar efter ankomsten till bestämd ort uppvisa sin vandringsbok hos pastor eller kronobetjent, hvad detsamma angår bokens uppvisande hos pastor. I denna reservation instämmer jag, emedan jag finner del vara orätt att pastor skall uppdragas en polisåtgärd, som ensamt rätteligen tillhörer kronobetjeningen. På grund af hvad jag 1111 i korthet anfört, anhåller jag om återremiss på det föredragna betänkandet. På begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., upplyste undert. Ridd.Secret, att alla - tre de öfriga RiksSlm bifallit
Stånd icke har mera än en röst: så betyder det mindre, hurudan Ståndets organisation inom sig är. Men då alla 4 St:n skola sammanträda till en riksförsamling eller riksnärand, och rösta tillsammans, år det af större vigt, huru Stånden äro organiserade. För hvarje bolag, huru ringa det må vara, är nya medlemmars tillkomst en hufvudsak. Ännu mera är det händelsen i ,en Representation. Derföre är det icke likgiltigt för något Stånd, om de öfriga allt för Den 15 Februari e. m. rr aristokratiskt eller demokratiskt sammansättas. Sådan ytterlighet kan dock följa, när hvarje Stånd får upgöra saken för sig sjelft. Det kunde i dyl ilo fall hända att det ena Ståndets val-ordning pekade åt öster och det andras åt vester hyilken svårligen kunde förekommas pä annat sätt, än att Konungen vägrade stadfästelse å de upgjorda val-ordningarne. I hvilken brydsam belägenhet skulle icke Konungen försättas, ora flan, sedan 3 Stånds valordningar blifvit fastställda, funne det 4:de Ståndets vara så oantaglig, att Ilan ansåge Sig icke kunna_ henne godkänna. Då skulle man på Honom allena skjuta skulden derför, att den nya representationens inträdande fördröjdes. Berodde åter valordningarne på aila Ståndens pröfning, innan de Konungen underställdes: så skulle rättelse i en felaktig val-lag lättare och med mindre missnöje kunna på förhand åstadkommas. Har man dessutom på alfvar kunnat tro, ali de ofrälse Stånden sktdle medgifva R o. Ad. att allena upgöra valordning för de 15 ofrälse män, hvilka borde erhålla inträde på Riddarhuset? Ett representationsförslag, som . saknar val-lag, är utan fotfäste, utan grund, och man är i fullkomlig ovisshet hvad deraf månde blifva.
P å hösten, när det är billigare, köper hon in vinterförråd af potatis, ärter, mjöl och sill samt saltar in fläsk och fårkött. Längre fram, då det blir kallt, köper hon en ränta af ett fett kreatur. A f blodet gör hon palt och paltbröd, så att hon har hela vintern. Af inälfvorna gör hon sylta och korf, som saltas in så de stå sig. E n del af lefvern späckar hon och steker färsk. P å detta sätt f å r hon många kraftiga och mycket billiga mål. Märta har räknat ut, att p å / &lt; tunna sill gå omkring 7 0 rätt stora sillar. Om hon betalar 4 kr. därför, så blir detta mellan 5 a 6 öre för hvarje sill eller något mer än hälften af hvad den gäller styckevis i handeln. Detsamma blir förhållandet med potatis. Priset varierar naturligtvis efter varans godhet och för olika år, men förhållandet mellan partioch mintupris blir ju ändå alltid detsamma: genom att köpa i parti sparar hon ungefär hälften. Ärter, mjöl, fläsk och kött bli likaledes billigare, då man köper mer på en gång och vid de tider, då det är billigast. » Detta är ju också helt naturligt, » tänkte Märta, » ty handlanden måste hafva s å mycken vinst p å sin vara, att han kan lefva, betala hyra och afsätta något för framtiden, då han ej orkar arbeta. » Men att bidraga därtill ansåg hon sig ej hafva råd till, det finge de rike göra. Icke heller hade hon tid att springa och köpa för några öre än hos den ene handlanden, än hos den andre, utan hon tyckte sig bättre använda tiden vid sin syeller stickmaskin. l Bröd är i hushållet en ganska dryg utgiftspost, och för att få ned denna till det minsta möjliga så köper hon spisbröd från landet och bakar själf hemma, då hon har » långkok », så att hon sällan köper mjukt bröd, och, då hon någon gång gör det, köper hon ofta sådant, som blifvit öfver från föregående dag. Detta är ej blott billigare och drygare, utan äfven hälsosammare. Lutfisk har hon själf lärt sig bereda, och därigenom blir priset på den synnerligen billigt.
Då, enl. den fördelning af ärendena, som grundlagen utstakat, denna frågas behandling hörer till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk., anser jag, att R. o. Ad. icke bör företaga densamma till remiss, förr än det Utsk., som skall emottaga remissen, blifvit tillsatt. 1 fall, såsom jag förmodar, Hr Gr. o. Landtm, och R. o. Ad. lika med mig anser, att frågan bör till Utsk. remitteras, följer deraf, att frågan måste förblifva hvilande, intilldess Utsk:n blifvit behörigen valda; men skulle åter denna mening ej godkännas, utan anmärkmr deremot göras, skall jag utbedja mig att närmare få utveckla skälen för denna min nu yttrade åsigt. Gr Lagerbjelke, Gust.: Så vidt jag kunnat upfatta diskussionen, har icke någon egentlig anmärkn. blifvit framställd emot lämpligheten af den åtgärd, jag föreslagit. Endast i afseende å tiden för frågans företagande samt fonnen för densammas behandling, hafva 2:ne värde ledamöter uttalat mot mig stridande åsigt er. Den förste värde talaren har nemi. ansett, att tiden ännu icke vore inne att besluta nedsättandet af ett särskildt Utsk. förberedande af frågor rör:de bränvinstillverkningen, enär man ännu icke kände huruvida någon K. propos. eller enskild motion i ämnet vore alt förvänta. Detta fall låter visserligen tänka sig, men jag utbeder mig att få fästa så väl den värde talarens som Ståndets upmärksamhet deruppå, att frågan ang:de vilkoren för bränvinets tillverkning är af bevillnings natur, och att den således, äfven om hvarken K. M. eller enskild riksdagsman derom gör någon framställning, likväl kommer att dragas tinder R. St:rs pröfning på samma sätt sorn Tullbevillningen, Charta sigillataafgiften m. fl.; hvaröfver allt R. St. vid hvarje Riksdag uppå vederbörande Utslcs framställning, fatta beslut, aldeles oberoende derutaf, huruvida inom Stånden förslag till förändring i grunderne för dessa bevillningar eller sättet för desammas utgörande blifvit väckta eller icke.
M:s nåd. piopos., angide tillåtelse för banken och riksg:skont., alt, i utbyte mot nu innehafvande obligationer af arméens aecordsamorteriugsfond, mottaga nya sådant', ställde på förlängd iulösningslid. Vid föredragning af Const.Utsk:s d. 1 dennes på bordet lagda mern. N:o 20, med utlåt, i anledn. af Talmannens i BondeSt. vägran af propos. på återremiss af Coust.Utskis mein. Nio 12, angide K. M:s nåd. förslag till ny Riksd.Ordn. in. m., blef della mern. ånyo bordlagt pä begäran af Hr von Hartmansdorff, Au g., och Hr Carlheim Gyllenskjöld, Oscar. Vidare föredrogs, men lades, på samina ledamöters begäran, ånyo på bordel SlatsUiskis d. 1 dennes bordlaga meni. Nio 215, angide de i Reg.Fins 63 § föreskrifue kredilivsutnmor. Föredrogs SlatsUiskis d. 1 dennes på bordet lagda utlåt. Nio 216, i anledn. af vackt fråga om restitution af erlagde bräuviusbevillnings-medel. Gr. Sparre, Erikl Enl. hvad mig blifvit meddeladt, lärer ett misstag hafva intlutit uti detta betänk. Frågan utgör nemi. icke numera föremål för embetsmyndighets pröfning och afrlömande utan den är redan aldömd af K. kammarrätten. Den angår restitution af erlagda bevillnis-medel för brånvinsbränning. R. o. Ad. torde erinra sig, hurusom, under missvexiårel 1842, K.
Mål hufvudsakligen anföras: ilo Enheten för detta mai blifver Cuben af Längd-måttets enhet, nemligen Foten, som vid Cubiska Måikärls justering, hvilken följakteli gen nästan af en hvar kan controlleras, ger en Stor lättnad. 2:0 Utgöra torroch vårvaru-målet härigenom ett sammanhängande systéme , med inbördes, till sina minsta bråk, commensurabla delar, hvilken stora fördel annars går förlorad. 5:o Kan vid de små afdelningar af Kappen,' hvartill Gärdgifvare, enligt Jordeböckerna, debiteras, närmare och intill de minsta delar mätas med det nya målet, 4.0 Är reduetionen till detta mål vida lättare, då den lår ske uti Kannor och dess afdelningar, hvarmed folket förut redan är vandt, och det är allmänt kändt, att en laglig Tunna är lika med 63 Kannor. 5:0 Sex Cubikfot inträffa emellan en struken och rågad Tunna samt utgöra derföre en lagom mansbörda. 6;o Kan uppmätningen ske med ett ringare antal ifyllningar och ihällningar, än tillförene. Så många fördelar synas visserligen förtjena all uppmärksamhet. Kongl. Academien har itfven föreslagit detta mätningssält i andra tuin - tTndtrdäniga Skrifvelse. 3 8 5 niet, ej för det att Academien icke sjelf ansett det framför alla andra böra antagas, utan derföre att Academien befarat, det för många nya namn och nya mått , ehuru af väl kände cjvantiteter, möjligen kunde medföra någon ting motbjudande hos dem, som icke närmare eftertänkt detta ämne. Men då fördelarne äro så obestridliga, att de falla en hvar i ögonen, hafva Riksens Ständer icke tvekat, att framställa detta mätningssätt till E. K. M:ts Höga pröfning och Nådiga bifall. För dem, som i början anse svårt eller förvillande, att betjena sig af Fotings-målet, tillstyrka Riksens Ständer Nådig tillåtelse, att betjena sig af Tunnan med dess vanliga underafdelningar af 5, jf, f, dock på ett sådant sätt, att dessas innehåll beräknas efter Kannor och icke efter Kappar.
Den 20 Junti 959 utan antagande af privata Actie-ägare, inrättas, och Banco-Disconten, under fastställda inskränkningar och vilkor, uteslutande discontera Skuldebref, sora blifva underkastade Jernbrefvets vergan; jag har Visat nödvändigheten af flera förändringar i den hittills för dessa Låne-inrättningar gällande organisationen; jag har yrkät, att till Jordbrukets upphjelpande fyfa nya sä kallade Credit-Cassör måtte inrättas, i likhet med deri af Konung Frédrik den André i Preussiska Staterna följde plan , lämpad efter våra locala och nationella förhållanden; och jag har slutligen tillstyrkt, att en offentlig upphandling af inhemsk spannemåi, nu genast må ske, till grundläggande äf en blifvande Magazineriftg för det Vanligat Nati o nal-behofveti Efter att hafva på detta sätt åtethatntat det hufvudsakliga af hvad jag förut sagt, anmärker jag nu, att det icke är genom användandet af ett eller flera af de föreslagne ständiga botemedlen, utan genom ett förenadt användande af dem alla, som det onda för framtiden kan afhjelpas. Lika så litet, som den ypperjigäste inre administration mägtar förekomma, att ett Land för sitt sjelfförsvar inveklas i ett krig, sorn på ett enda ar medtager merä, än hvad en mångårig omtanka hunnit bespara; lika så litet Uträttar den högsta politiska klokhet och varsamhet, vid reglerandet af Statens yttre förhållanden, om dess inre förvaltning är besvärad med brister, hvilka förr eller sednare leda till Samhällets upplösning. Om anta - §6o Sien 20 junit antagandet af ett nytt systeme i heiä sin vidd,' kunde inskränkas till antagandet af vissa dess de. lar, sä vöre detta redan ett bevis* att det saknade den egenskap som ensam utgör väsendet af allt systeme, jag menår enhetenMeia der denna finnes, der finnes oek endast valet att förkasta ålit, eller att antaga allt■. Matt skall emöt införandet af ett förändrad sakernas ordning* mä hända, söra en Oöfvervinnelig svårighet anmärka* att nya folmer icke kahna lefva utan igénom nya organer.