Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Lefrén förändrar sin framställning så, att den blott innefattar skyldighet för bankerna att begära särskildt tillstånd, då de vilja öka grundfonden, så skall jag icke motsätta mig densamma. Hr Le firén: Gr. Frölich har erkänt, och det förundrar mig icke, att 3 §:s föreskrift, som Jemnar Regeringen tillfälle att bedöma, huruvida flera banker behöfväs, skulle vara kringgånget, om det icke bestämmes, att bankerna Den ij Mars e. m. 3,5 siola hålla sig inom octrojsumman, men tyckes icke vilja medgifva den satsen mera än till hälften. Ilan medgifver den, så vidt fråga är om assignationsrörelsefl, men icke i afseende på upplåningsrörelsen. Jag finner intet skal att göra något undantag i detta fall. Finner en banlstyrelse, att näringarna äro i behof af rörelsens utsträckning, så är styrelsen i tillfälle att anhålla om octrojsummans förökande emot nedsättande i penningar, guld eller säkra papper af 25 proc. af det förökade beloppet; men dessa 25 proc. mäste beräknas af ett visst belopp, som icke får öfverskridas. Jag anhåller om propos. till antagande af mitt tillägg. Skulle R. o. Ad. afslå detsamma, får jag hålla till godo. Gr. Frölich: Då Hr Lefre'ri fortfar att vilja innesluta i beräkningen den upplåningsrörelse, som bankerna utom deras creditrörelse bedrifva, så måste jag nu, i likhet med hvad jag nämnde uti milt förra yttrande, motsätta mig antagandet af hans tillägg. Jag får erinra derom, att ban kernas särskilda upplåningsrörelse, hvarpå de icke grunda några sedelemissioner, icke är annat än en vanlig mäklarerörelse, hvarigenom capitaler lånas upp på ett håll, för att utlånas på ett annat. Jag kan icke se, att den rörelsen influerar på sedelmassans storlek eller utgör något motiv för afslag å nya, sig bildande banker. Det är detsamma, som om en enskild person, vare sig mäklare eller icke, har den credit, att han af de i landet varande capitalister kan er hålla lån mot lägre ränta än andra.
Föredrogos och lades till handlingarne Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskottets den 28 sistlidne Maj e. m. på bordet lagda memorial: N:o 104, i anledning af återremiss utaf betänkandet N:o 53, om utvidgande af de rättigheter, som äro Mosaiske trosbekännare här i riket tillerkände; och N:o 105, i anledning af erhållne återremisser utaf betänkandet N:o 57, dels om upphörande af beväringsmanskapets årliga vapenöfningar, dels ock införande af exercis socknevis, och dels om rättighet för beväringsynglingarne att sjelfve välja det vapen, hvarvid de helst vilja tjenstgöra, antingen till lands eller sjös m. m. Den 14 Juni. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnda den 7 dennes på bordet lagda memorial och utlåtande: N:o 107, angående minskning i Utskottets Kanseli-personal; och N:o 109, i anledning af återremiss utaf betänkandet N:o 58, angående väckt fråga om förändradt användande af böter för vanvård af nummerhäst. S. D. Föredrogs och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 7 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 110, i anledning af återremisser utaf betänkandet N:o 28, i fråga om förändring i föreskrifterne för fartygs uppmätning. 318 Prot-Utdrag den 14 Juni 1851. S. D, Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 4 och 13 dennes på bordet lagda memorial N:o 147, i anledning af erhållne äterremisser å utlåtandet N:o 82, angående regleringen af utgifterne under riks-statens första Hufvudtitel, vidblef Ridderskapet och Adeln sina, rörande 2:dra och 4:de punkterne af nämnde utlåtande, förut fattade beslut, och ansågs förevarande memorial i öfrigt icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne.
Detta förvärfvande synes hafva stått en hvar utlänning fritt; och derigenom synes främlingen, åtminstone så vida han här satte sig neder att bygga och bo, hafva förvärfvat medborgarerätt. Sällan torde främling här förvärfvat fastighet; och ändå mera sällan torde sådan främmande fastighetsegare fortfarande vistats utom riket och derigenom bibehållit sin nationalitet. Något verkligt behof af en allmän lagstiftning för dylika jordegares förhållanden till Staten och samhällets egna med borgare uppstod derföre icke. Förhållandena hafva i sednare tider förändrat sig Den lag, som nu gäller rörande utlännings rätt att i riket förvärfva och besitta fastighet, framkallades dock af ett enstaka fall. Med anledning af en utaf Konungens Befallningshafvande i Jönköping den 6 Oktober '1828 till Kongl. Majit afgifven anmälan, att en Engelsk undersåte med pass från Götheborg inom länet inköpt en fastighet och der nedsatt sig för att ur en å fastighetens egor befintlig grufva bryta brunsten, anbefallde Kongl Majit Justitie-kanslers-embetet att afgifva underdånigt yttrande huruvida, efter gällande författningar, det kunde anses vara tillåtet för utländske märi att, utan erhållen Svensk medborgare-rätt eller Kongl. Majits särskilda tillstånd, i riket fast egendom förvärfva och besitta, och, i sådant fall, om och hvad förbud deremot lämpligen måtte i nåder meddelas. Justitie-kanslers-embetet, som antog att »från äldre tider något bestämdt stadgande i Svenska grundlagar icke funnits, hvilket föreskrifvit huru Svensk medborgare-rätt erhölls och huru den utan begånget brott upphörde,» förklarade att utlänningar utom i några få uppgifna Konstitutions-Utskottets Memorial M 20.
Det låter sig icke göra att i sitt förra skick återställa en ättehög, hvars krossade urna, brända ben och aska blifvit med jorden och gruset utströdda på åkern eller landsvägen; eller en runsten, som blifvit sönderslagen och bitarne förstörda; eller en nedbruten ruin, hvars kalkbruk användts till åkerns gödning och stenarne brända till kalk eller använda till andra ekonomiska behof. »Det enda åverkaren äfventyrar, är att möjligtvis nödgas erlägga en obetydlig plikt, högst 50 Rdr Bko, i händelse någon sådan varit af K. Befhide särskildt n t fäst för den ifrågavide fornlemningens förstöring. Alen hvad betyder denna ringa utgift, då mat.erielen i det förstörda minnesmärket lemnat en vinst, flera gånger öfverstigande denna summa? »Utförliga förteckningar på hvarje sockens fornlämningar, så önskligt det vore att sådana funnes, skulle för det afsedda ändamålet ingenting uträtta, så länge den gamla författnin fortfar alt vara gällande. — Vill man åt våra fornlemn ingar bereda ett nödigt och kraftigt skydd, så återstår icke annat medel ån alt R. Sl:r hos K. M. anhålla om utfärdandet af en ny förfil 11 n. med skärpta ansvars-stadganden, rättighet att med utfästa vilen fridlysa samt - 646 Maj. liga fornlemningar inom ett vidsträcktare område, jemte andra för ändamålet tjenliga föreskrifter. »Denna åtgärd'är så mycket mera nödvändig, som den offanämnde K. Förordntn af d. 17 April 1828 af många lagtolkare och domare anses icke i något afseende kunna eller böra tillämpas, såsom ogiltig, emedan den utan R. St:rs hörande eller medverkan blifvit utfärdad.» Hr Dybeck yttrar i sina anmärkn:r vid den K. Förordn:n: »Författn:n förbjuder all förändring, rubbning eller förstöring af minnesmärken.
Ex. Hr Gr. Björnstjerna med deputalionen, samt lillkännagaf, alt deputalionen fullgjort sill uppdrag och öfverlemna! prot.utdr. i ämnet till Ilögv. PresteSt.. som genom sin Talman uppdragit ät deputalionen att försäkra K. o. Ad. om dess vänskap och tillgifvenhet. H. Ex. Hr Gr. o Landtm, lillkännagaf, alt Frih. Fleetvood, Carl Gustaf, med anmälan, alt han af sjukdom är hindrad all uppfylla sin befattning såsom Eleclor, anhållit ali, med bibehållande af sin riksdagsmannarätt, fä afsäga sig nämnde befallning. B. o. Ad. biföll denna anhållan, hvarefter 11. Ex. Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Bänkman att välja en Eleclor i st. f. Frih. Fleetvood. Ladcs på bordet nedan mimmie från Utskm iukomne utlåt:n5 betänkm och raein., nemi. frän 380 Den 14 December f. m. Stals-Ulsk ottel: N:o 90, i anledn. af väckta raolioner om ett ärligt understöd för allidne Generaldirecleuren m. m. Claes Livijns cfterlemnade enka och oförsörjda barn; N:o 91, i anledn. af K. M:s nåd. remiss å Coramissariens i f. d. Revisionsconl. för allm. magasinsärendenas utredning, Assessoren J. A. Törnemans oell Revisorens vid samma Conior J. G. Nyströms lind. ansökningar att fortfarande å allm. indragningsstaten få bibehålla deras vid Kontoret iunehafde löner; N:o 92, i anledn. af väckt motion om inköp för Statens räkning utaf egendomen Hammarby, fordom tillhörig Carl von Linné; N:o 93, i anledn. af väckt motion om ytterligare anslag lill fullbordande af reparation å de vid Wreta klosters kyrka varande grafchor; N:o 94, i anledn. af K. M:s nåd. remiss å aflidne Provincialläkaren, Assessoren D. F.
Då emedlertid ofvanberörda understöd och lån af tillsammans 12,000 r:dr banko blifvit, genom Kongl. Maj:ts och rikets Stals-kontor, af under händer hafde medel, anordnade och utbetalde, vill Kongl. Majit härmed lill Rikets Ständer öfverlemna att anvisa erforderlig tillgång för godtgörande af såväl de utan återbetalniugsskyldighet beviljade 2,000 r:dr, som äfven den medgifna lånesumman; hvarjemte Kongl. Majit föreslår Rikets Ständer att befattningen med uppbärande af stadgade ränteoch kapital-afbetalningar å det utgifna lånet, 10,000 r:dr, måtte, på sätt i dylika fall tillförene tillgått, af Riksgäids-kontoret öfvei tagas, i hvilken händelse de redan aflemnade låneförbindelserna skola af Siats-kontoret blifva på Riksgäids-kontoret transporterade samt öfriga detta lån rörande handlingar varda sistnämnde verk tillställde. Kongl. Majit förbi i f ver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. S. A. Munthe. Koigl. Maj,ls Nåd. Proposition, N:o SS. 5 Utdrag af Protokollet öfver Finans - ärenden, hållet] inför Hans Maj:t Konungen i Stats-rädet å Stockholms Slott den 16 December 1847. Närvarande: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre, Stats-råden: Friherre Stael von Holstein, Munthe , Friherre Peyron, Silfverstolpe , Wvern , Friherre Gyllengranat, Faxe och Fåhraeus.
Angående medel till ästadkommande af folkets och landels förbättring. g:o. Angäende arfwoden för Stats-Commistarien kll-ölleUus och Of ver Commisiarien LK. §4:0. Angående liuteri-inrättning pä kungsgär. barne Flyinge och Dahlby. z:o. Angående arfwode för Ständens och Utskottens Cance llier. 6:0. Om Högste Domstolens ledamöters bibehäilande wid deras sytzlor. 7:0. Angäende priset ä tionde-lackjernet. 8:0. Om anordmng till betalning af hyrorne fLr riksståndens klubbar. 9 :o. Angäende nederiagsfrihe ken för Wisby stad. Widare uplästes kill justering Riksens Ständers underdäniga strifweise om Gottlands understödjande, genom allmänna Magazins-Directionens försorg, wid inträffande mistwäxt är, hwaruti förekomms följande ord: ^Riksens Ständer "nedlägga den underdäniga önskan, att, i händelse "af miffwäxt pä nämde O, och möjligen inträffan"de hindrad communication med fasta landet, C<chers Kongl. Maj.tt mätte täckas kill understöd "för Gottlands innewänare updraga Dest Befall» "uingshafwaude, att genom tjenlig» föreställningar Den2y Julii 4°7 "upmuntra Öns innewänare att anlägga sä kalla» '"de svckenmagrziuer," m. m. Uppå gjord erindran af Friherre ceäerström, ^acob, atr ordwändningen häruti syntes innebära den emot möjligheten stridande mening, att Kongl. Maut skulle utfärda updrag till Sin Befallningshafwande pä Gottland, sedan commiuiication emellan denna O och fasta landet wore hindrad, ansäg Ridderstapet och Adel» denna ordwandning kunna förbättras genom en sadan redacston, att esker orden: att i anseende till möieligen inträffande mistwäxt pä nämnde O/ och hindrad m
Kammär-Colifeglurrij hvilken haft sig uppdraget, att, på Ådvocat-FiscäisiEmbetets vägnar, handlägga frågorna örn Kronans Recognitions-Skogar; I öfverensstämmelse med hvad Riksens Ständer; i anledning af deras senast församlade ttevisbférs anmälan öm anvisningen af bestämda årliga utgifter på denne Hufvud-Titéls förmodade besparingar* yttrat, i underdånig Skrifvelse: 6^6 Underdåniga Skrifvelse^. af den 14 sisth Augusti^ hafva Rikséhg Stande? funnit den föreslagne regleringen eller öfverflyttningen böra ega rum i afseende på de bland dessa utgifter, hvilka äro af den beskaffenhet, ati de fortfarande skola utgå, enär några besparingar icke böra eller kunna påräknas å Titeln; utan anslagen, såsom endast till större delen förslags-^ ,vis beräknade, måste, för möjligen större utgift-* er det ena året, än det andra, reserveras; Och Riksens Ständer hafva alltså bifallit, att ofvanberörde Contre-Amiralen af Klint samt Träd-’ gårdsmästaren Fogelström, personelt för deras befattningar, tillagde ersättnings-belopp må, så-’ som bestämda årliga utgifter, uppföras å Allmänna Indragnings-Staten, att utgå, så länge Innebafvarne äro till sådan ersättning berätti-' gade; Men hvad åter angår arfvodena i och föE Controllen vid Wexel-Noteiingen i Stockholm och Götheborg samt för Recognitions-skogs-må— lens handläggning i Kongl. Kammar-Collegium^1 så, emedan desse uppdrag äro temporaire, kunna Riksens Ständer destomindre bifalla någon anvisning af medel för desse Afvodens utbetalning, som, derest nyssnämnde uppdrag i Nåder; pröfvas böra än vidare fortfara, det af E. K. M« beror, att anordna de dertill erforderliga kosina-] derne utaf den, å ifrågavarande Hufvud-TiteJj’ till E. Kl M:ts Nådiga disposition i och för e§>» tra utgifter, uppförde årliga anslagssumma, Riksén?
Med detta förbehäll kror jag Riksens Ständer nä ett sig »värdigt sätt, uran sönderstilande inom sig sielfwa och utan förolämpande af enstilta, stola hafwa wunnit det ändamäl af besparing för det allmänna, som jag föreställer mig warit del enda som med närwarande öfwerläagning bordt eller kunnat äsyftas. Sluteligen torde jag sä tillägga att jag anser mig lycklig att wid detta tillfälle sä npfylla elt updrag som stall wittna akt jag ätminstone ej talar för egen eller stäglingars fördel. An. 9i6 Den 20 Zebruarii Anmodad och befullmägtigad af framlidne RiksRädet och Niks-Marskalkcn Grefwe 6örnn 6)stlen1iierns8 Enka. FruGreswinnanL^IIsnklernn, född Friherrinna kidbiriA, får jag ä hennes magnar afsäga den pension hon hirills af Skats-medlen uppburit. Hon har hafi den samma säfom en ersättning för de dryga kostnader framlidne hans Excellence wid emottagande! af Riks-Marskalks Embetet mäste göra och det har warit i följe af Konug III:s skrifte liga försäkran till samma Excellence om en sadan förmän för hans Enka, som hon den ämjutil. Det war sedan Hans Excellence Grefwe O^IIenliiornn flera sangor undanbedt sig den hederspost, hmartill Konungens Nåd wille kalla honom, och sedan, Konung III. killbndit honom åtnjutandet af dubbel lön, som Riks-Rädet QMenliiernL erhöll ofwannämnde försäkran och som den blef det enda willkor han fästade wid emottagandet af en tjenst, för hwilken han mäste inga i kostnader, som skulle falla hans Sterbhus til! last och wid hwilket tillfälle han således för en Easuell förmän upoffcade den närwarande werkeliga som han genom en dubbel lön kunnat erhälla och som hade blifvit en drygare utgift för Stats-Eaflan
Föraktarens hopp i nödenes tid är såsom en rutten tand, och en oviss fot. Den för ett bedröfvadt hjerta visor qväder, det är såsom en sönderrifven klädnad om vintren, och ättika på krito. Hungrar din ovän, så spisa honom med bröd; törstar han, så gif honom vatten dricka; Ty du samkar kol tillhopa uppå hans hufvud, och Herren vedergäller dig det. Nordanväder gör storm, och en hemlig tunga gör ett oblidt ansigte. Det är bättre att sitta uti en vrå på taket, än när en trätosamma qvinno i ett stort nus. Ett godt rykte utaf fjerran land är lika som kallt vatten ene törstigo själ. En rättfärdig, som för enom ogudaktigom faller, är såsom en rörd brunn och en förderfvad källa. Den som för mycken hannog äter, det är icke godt; och den svår ting utransakar, det varder honom för svårt. En man, som sin anda icke hålla kan, han är såsom en öppen stad utan murar. Lika som snö om sommaren, och regn i andene, så höfves icke enom dåra ära. Lika som en fogel bortfar, och en svala flyger, alltså biter intet en oförtjent banna. Hästenom en gissel, och åsnanom ett betsel, och dåranom ett ris på ryggen. Svara icke dåranom efter hans dårskap, att du honom icke lik varder. Men svara dåranom efter hans dårskap, att han icke skall låta sig tycka, att han är vis. Den ena sak genom ett galet bådskap beställer, han är såsom en halter på fötterna, och tager skada. Såsom enom krympling står att dansa, alltså står enom dåra tala om vishet. Den enom dåra äro tillägger, det är lika som man kastade en ädla sten uppå en stenrösjo. Ett ordspråk uti ens dåras mun är såsom en törneqvist, den uti ens druckens mans hand stinger. En god mästare gör ett ting rätt; men den som en klåpare lejer, honom varder det förderfvadt. Såsom en hund uppäter sina spyor igen, alltså är en dåre som sin galenskap på nytt bedrifver.
Ej må vid Riksdags slut den, som då skall utur Andra Kammaren afgå, uti samma Kammare ånyo inväljas; och staude den valde fritt att uppdraget sig afsäga, dock, sedan kallelsen antagen blifvit, icke under påstående Riks - Hor till Constitutions-Utskottets Memorial, N.-o 85, 15 dag. Afsägelse under samma Riksdag, dä valet hölls, sker hos Första Kammaren', afsägelse emellan Riksdagar, hos Högsta Domstolen. Får den, so/n till fyllande af tillfällig ledighet våljes till Riksdagsman i Andra hammaren, utfärdas och underskrifves af Första Kammarens Talman en sä lydande fullmagt: ”Vid i dag anstäldt val har Riksförsamlingens Forsta ”Kammare utsett JV. N. att frän och med denna dag till den ”är sammanträdande (nu börjadej lagtima Riksdags ''slut vara Riksdagsman i Riksförsamlingens Andra Kamma”re, haara detta länder till bevis och fullmagt. ”K. N. d " För den, som är vald till Riksdagsman i Andra Kammaren , i stället för den, som vid Riksdagens sätt afgä skall, utfärdas och underskrifves af Första Kammarens Talman en sä lydande fullmagt: ”Vid i dag anstäldt ved har Riksförsamlingens Första ”Kammare utsett N. N. att frän den dag, dä denna Riksdag ”tilländagå/', och intill slutet af den är .. sammanträ”dande lagtima Riksd/g vara Riksdagsman i Riksfårsamlin”gens Andra Kammare, livard detta länder till bevis och ”fullmagt. ”N N. d ... ’> § 54. _ R. F. § 95.
Ständer godkände och antagne; tager jag mig härmed friheten ånyo väcka Motion om desse, på uti mitt förra Memorial vid 1812 års Riksdag anförde och af Högloft. Constitutions-Utskottet gillade skäl, nödvändige rättelser uti Grundlagen, med blott den nya förändring, att orden uti först åberopade tillägg uti 14 §: »en hel Röst» i stället komma att heta: ett för detta ändamål lämpeligt mindre antal Röster, hvarförutan i Städer, der hela Rösteantalot utgör många 1000:de och en enda Persons röster till och med 1000 och deröfver, Röstningsoperationen blefve aldeles för besvärlig och snart sagdt ogörlig inom den tid och med den ordning, som till en Valförrättning medgifves och erfordras, och det samma ändamål, den Röstandes icke igenkännande, vinnes lika fullkomligt, om uti en sådan Stad Röstningssedlarna få inrättas på 50, 30, 10, 5 och 1 röster o. s. v. hvardera, utaf hvilka tal mängden bland de Röstande kunna begagna sig. U TT .O/i/nZ/ioon/w 894 Riksdagen 1815. Memorial med förslag till ändrad lydelse af 4 § Regerings-Formen. Af enskild Riksdagsman har hos Constitutions-Utskottet fråga blifvit väckt om den förändring i 4 § Regerings-Forincn att, i stället för ordet eller mellan Frälse och Ofrälse, ordet och måtte införas; och får Utskottet nu för Riksens Ständer föreslå denna förändring, genom en så lydande redaction af sista meningen i berörde 4 §: Konungen utvälje dertill kunnige, erfarne, redlige och allmänt aktade inf ödde Svenske Frälse och Ofrälse Män af den rena Evangeliska läran. Hvilket förslag Utskottet till Riksens Ständer öfverlemnar för att behandlas enligt 56 § Regerings-Formen. Stockholm den 10 Julii 1815. På Iföglofl. Ridderskapet och Adelns Ledamöters vägnar Rudolf Cederström. På Högvörd. Preste-Ståndets Ledam. vägnar C. v. Rosenstein.
Nöjes man ej åt den dom eller utslag, som Härads-Rätt i hufvudsaken, å Tinget, eller vid laga syn i jordatvist, eller husesyn å prestebol, frälseeller skattehemman, fällt häfver; då må han vädja med fem daler under Hof-Rätt, antingen genast, eller sist innan åttonde dagen gått till ända, den inräknad, då domen föll, der hufvudsaken, med ränta eller afgäld, som fordras, stiger öfver. femtio daler, utom rättegångskostnaden; och Häradshöfding skrifve straxt å domen, att lian lagliga vädjat, och bör saken i Hof-Rätt fullfölja, inom den tid, som i 9 § sägs; sä ock att borgen förut bör ställas för kostnad och skada, och domen fullgöras, efter ty som i 26 Cap. sägs; vare ock deri, som vunnit, skyldig att underrätta sig af Domaren, om vädjadt är; och der så skett, läte ock han det teckna, till sin rättelse, å dombref sitt: der må ej fordras serskild betalning före. Vädja de båda; gånge dermed sammaledes. Parterne skola sedan till HofRätt komma, utan stämning eller serskild kungörelse. Vädja de ej, sorn nu är foreskrifvet; stånde Härads-Rätts dom fast. Bihang till R. St. Vill den, sorn under Hof-Rätt vädjat, sitt vad sedan öfvergifva; kungöre det sin vederdeloman , inom hälften af den tid, som han eljest skulle till Hof-Rätten komma. Gör han det ej, och kommer svaranden dit; njute han betalning för kostnad sin. 3. Denna upphör att vara gällande.. 4- §• Denna §. skall hafva följande lydelse:
Utskottet inhemtat, att redan vid 1844—1845 årens Riksdag Kongl. Maj:t äskat en summa af 50,000 R:dr tii! anskaffande af lärohus för berörda skola, men att denna älven vid påföljande Riksmöte förnyade Nådiga framställning icke vunnit Rikets Ständers bifall; att Kongl. Maj:t sedermera den 6 Juli 1840 förklarat ifrågavarande skola hädanefter böra utgöra ett ibland Statens allmänna Elementar-läroverk;' att skolans direktion nu i underdånigt memorial anmält, hurusom bemälda skola, hvilken först mot hyra varit inrymd i enskildt hus och derefter erhållit lokal, till en tid hyresfritt, men sedermera mot en viss årlig hyra i Landtbruks-Akademiens hus, numera derifrån blifvit uppsagd och att nämnde skolas bestånd i väsendtlig mån berodde deraf, att den erhölle egen lokal; att Direktionen ansett sig icke hafva någon lämpligare plats för skolan, att föreslå, än den Kronan tillhöriga tomt och egendom mellan Hötorget och båda Bangränderna; att vid vestra Bangränden, det för skolan erforderliga utrymme skulle kunna vinnas, dels genom begagnande af en ledig tomt och dels genom nedrifvande af en mindre betydlig byggnad, det s. k. Pistolsmeds—bostället; att, för den händelse nämnde boställes tomt kunde erhållas utan ersättning, skolbyggnaden, enligt hvad uppgjord ritning och kostnadsförslag utvisade, skulle erfordra en kostnad af 39,000 R:dr Banko; men, i fall bostället borde ersättas, en utgift af 45,666 R:dr 32 sk., och, i händelse annan tomt behöfde för hela byggnaden inköpas, en summa af 50,000 R:dr; varandes i alla dessa fall i kostnaderna inräknadt ej mindre hvad som vore behöfligt för återställande i vederbör ligt skick af den lokal, som hittills för skolan varit begagnad, till hvilken iståndsättning Direktionen vore förpligtad, än hvad som åtginge till en del inventarier i den nya skolan; och att