Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Wilckens för ’ ’ ' 183 r & 2 å 1,000. 6,033:41. hvaraf för året 1,000. 3,033; 41.— . , . f.. _ H:r B:o 8,700. Andel 1 kostnad for Ottomaniska beskickningen för båda åren i83i & 1832 H:rB:o R:dr 11/40. Sv. B:o 34,215: 35. hvaraf, enligt anmärkning .i förlidna årets bokslut tillhör detsamma 5,720, där calculerad till 17,000. A„. S{dedes delta ä*' H-r B:0 5,720. 17,215:35.— Allomng till Direction och Tjenstemän samt hushyra 5 626-3a — Skrifmaterialier och Jjuspengar till d:o, ved och postpen’ ' ’ fjär &c r . _ 100 P. St. till Svenska Kyrkan i London 1 ’TO'ä- /« ' ** TiUIällige utgifter: Expectancelöner 2,820: lq." jo*. ’ Pensioner 5/58: 4,’ —' „ p.. Diverse omkostmngar ... 2 nfi«. Afskrifven förlust på fordran hos Handelshuset Sillem & ’ ’ ‘ Comp. i Hamburg B:o m:k q5i . 4 Qni.// a Afsatte medel för Sjö-Expeditioner ' 45 ooo' Men hvilka, med tillägg af ofvan anmärkte P-ster rO Ofin till M«Pn, calculerad, ,111 belopp B:o Rrdr 55,000 .lullVh,L“Ä Ej detta är tillhörande utgifter: Af de tjll Consul Tulin utbetalte R:dr 21,763: 2f. 7. tillhöra förra å ren alltifrån 9 October 1827 20 000- likasom af dess liqviderade tractamentsfordran ' ’ 40,634: 27. 3., tillhöra samma äldre tid 36 nrtn.
Den 22 Juni. böj* endast behöfva att äga fulla» två alnars högd öfver jordytan. 8.0 Från OeconomieUtskottet, af den 21 Juni, j anledning af väckt fråga om inrättande af en praktisk Bergsskola; och har Utskottet, med anförande af OeconomieUtskottets vid sistlidna Riksdag afgitna, och af Riksens Ständer bifallna Betänkande, hvilket likväl då ej till expedition kommit, hemställt, om icke Riksens Ständer kunde hos Kongl. Maj.t i underdånighet anmtla detta vigtiga ärende ^till det nådiga afseende, detsamma synes förtjena. 9:0 Från OeconomieUtskottet, af den 21 Juni, i anledning af Herr Carduansmakaren Malmbergs Memorial, innehållande yrkande, att, vid påkommande durchmarcher, inqvartering i Städerna hädanefter måtte allenast grunda sig på hus och tomt; med hvilket ämne, såsom åsyftande en rubbning uti Städernas conventioner och Borgerskapets onera, Utskottet anser sig icke kunna taga någon befattning. io;o Från OeconomieUtskottet, af densi Juni, i anledning af Herr Assessoren von Schantz's Memorial, angående förbud emot anläggande af så beskaffade vattenverk, hvarigenom, förmedelst uppdämningar, angränsande ägors uppodling och förbättring hindras m. m.; och har Utskottet till hvad Den 22 Juni. 5 47 uti detta Memorial föreslås, hufvudsakligen tillstyrkt bifall. 11:0 Från Lagutskottet, af den 25 Maj, i an? ledning af Prosten Doctor Agrells Memorial om arfsrätt för oäkta barn. Utskottet har öfver detta ämne, i anledning af anställd votering, till Riksens*Ständer, i anledning af 38 §•
Jag tror att samma förhållande och behandling skall komma att inträffa, med de nya grunderne, sorn med de nu uppgifne, emedan jag åtmindstone icke vågar antaga eller förkasta några grunder tili 366 Den 27 Maji. förändring af de nu varande StyrelseVerkens organisation, med mindre dessa grunder äro alldeles påtaglige, och klart ledande till ett förbättradt mål. Haiis Excellence, Herr Gref ven och LandtMarskalken förklarade, att då betänkandet nu första gången vore under pröfning, och någon förändring deruti således ej kunde äga rum, ansåge Hans Excellence, att då anmärkningar vid Betänkandet blifvit framställde, en votering angående återremiss deraf icke vore af någon särdeles nytta, utan hemställde, om ej lämpligast vore, att Ridderskapet och Adeln utan votering behagade återremissen bifalla. Friherre Boije: Så ganska grundadt Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalkens yttrande är, så rätt bar likväl Herr Påhlman deri, att det är Ståndet, som äger magt att bifalla eller afslå min begäran om återremiss. Bevare mig Gud att någonsin sträcka min begäran längre än min lagliga rätt är. I öfrigt anhåller jag att få anmärka, att, då jag nämnde ordet votering, hade det ensamt afseende på det vilkor, det förbehåll jag begärde skulle fästas vid Betänkandets öfverlemnande lill Konungen; men ingalunda på frågan om återremiss. Jag anhåller hos Hans Excellence Herr Grefven och Land (Marskalken om proposition till återremiss; ochskidle, emot hvad jag förmodar, denna proposition besvaras med nej, så skall jag icke begära Den 27 Maji. 367 votering. Jag skall då åtnöja mig med att hafva gjort hvad jag bordt, och att icke hafva deltagit i ett beslut, hvars obehagliga följder jag ganska väl förutser.
Skillings-sedlarne af de hittills bruk/ige valeurerne (jeller i händelse af Courant-myntets införande ä motsvarande belopp Banco-ijtskott ts Betänkande Nio 107. 3 i Courantj samt sålunda å 24j 18 och 12 skitlingar) väl må hädanefter som hittills Allmänheten tillhandahållas, alt till den som det åstundar, utvexlas intilldess, Rikets Ständer annorlunda förordna; dock attj Banco-Styrelsen eger tillse, att de gamla tillgångarne, ibland hvilka Banken ännu eger ett betydligt förråd Sedlar å 14 och 10 skillingar koppa: mynt, gällande lika med Banco-mynt, blifva i görligaste målto använda. 2:0. De större Sedlarne af nya slaget (hvarunder räknas valeurerne från och med 25 lill och med 5oo R:dr) skola i bokföring upplagas efter stycketal med numer och datum; dock alltid så, att de, som tid efter annan i Cassör na inkomma och icke befinnas förnötle, må till utvexling åter begagnas, samt icke förr blifva annuleiade och i böckerne afförda, än de genom nötning äro för vidare omlopp bland allmänheten otjenlige, hvaremot de smärre Sedlarne (hvarunder, jemte Skillingssedlarne, räknas valeurerne från och med 1 R:dr till och med 10 R:dr) behandlas lika med nuvarande Sedlar å 8 skill, till och med 3 R:dr, och således endast i antal och summa, men icke efter stycketal, numer och datum, i råkenskaperne upplagas och afföras. 3:o.
Somyren och Sillnäs—sjön i Stora Tuna socken; 15:o Af Nils Andersson från Christianstads län, i fråga om löneförhöjning för tjenstemän; 16:o Af Nils Persson från Calmar län, om postskjutsens ställande på en treprenad och att godtgörelse härför lemnäs af Postverket till lika belopp med skjulslegan vid gästgifveriet hvarest entreprenad blifvit ingången; samt 17:o Af Olof Larsson från Gefleborgs län, om posthemmanensi Medelpad och Helsingland befrielse från postskjutsen m. m., jemte under föredragningen dervid lögade bilagor af Erik Ersson från Gefleborgs län. Prot.-Uldrag den 22 November 1856. 51 S. D. Föredrogos oell remitterades till Bevillnings-Utskoltet nedannämnde motioner, nemligen: l:o Gustaf Jonssons frän Calmar län, om rättighet för köpingar med 500 innevånare att sjelfva uppbära och använda dess bränvinsminuterings-afgifter, mot fullgörande af vissa skyldigheter; 2:o Erik Anderssons från Stora Kopparbergs län, om skvdds-afgiftens användande till folkskolorne, och sättet för uppbörden deraf; samt 3:o Gustaf Hultmans från Nerikes län, angående tullfri införsel af landt bruks-machiner, m. m. S. D. Till Lag-Utskottet remitterades, efter skedd föredragning, nedanföljande motioner: l:o Af Per Östman från Wester-Norrlands län, om stadgande al böter för misshandling af djur; 2:o Af Anders Beckström från Norrbottens län, om stadgande af böter för den, som under viss tid icke håller sin hund i band eller sig om densamma ej vårdar m. m.; samt 3:o Af Johan Westermark från Westerbottens län, om skyldighet för pastor att underhålla boställshusen. S. D. Föredrogos och remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet följande motioner: l:o Af J.
Lovisa Olsd:r i Grötom Clas Åsberg i Huse Olof Erssons hustru i Ollsta Ingeborg Nilsd:rs barn i Österås S:ma b:co r.d:r Häggenås sockenstuga, ut supra In fidem N. S. Edlund Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet i allmän sockenstämma med Häggenås socken den 19 september 1852. § 1 Sedan socknemännen, till följe af förut skedd vederbörlig pålysning, voro i socknestugan församlade, tillkännagaf undertecknad ordförande utom hvad derom redan från predikostolen varit förmäldt, att socknens förre folk-skolæ-lärare Olof Olander afsagt sig att hädanefter förestå denna lärare-befattning, samt att underteknad af följande orsak kunnat i allmänna tidningarne anmäla skol-sysslan i Häggenås såsom ledig att ånyo söka. Flere års erfarenhet, eller alltsedan undervisningen i härvarande folk-skola började, hade nemligen öfvertygat ej allenast pastoratets presterskap och nämnde skol-lärare, utan äfven skoldirektionens ledamöter, hvilka äfven till ytterligare öfverläggning rörande nu i fråga blifvande sak voro på gårdagen sammankallade, att den flyttbara folk-skola, hvilken enligt medgifvandet uti 1842 års Kongl. stadga om folk-undervisningen i riket, varit härstädes inrättad, likväl här icke kunde motsvara sitt ändamål att göra församlingen fullkomlig nytta, och sådant, emedan man funnit det dels intet af socknemännens äfven största och bästa boningrum vore tillräckligen stort och till skol-sal för denna folk-rikare församling tjenligt, dels högsta svårighet uppstått och nu nästa omöjlighet vore att hos bönderne sjelfve få nöjaktig bostad och kosthållning för skolläraren. Af dessa orsaker förmälde sig underteknad anse ytterst nödvändigt, att socknens flyttbara skola blefve förändrad till fast folk-skola, om hvilken nödvändighet han sökte att öfvertyga församlingen samt deruti af flere skol-directionens medlemmar understöddes.
Hofcapellmästaren Joli. Berwald hos Directm framställd ansökning, att, då Hofcapellmästaren och hans hustru ämnade gifva en concert, hvars oafkortade inkomst skulle användas till de brandskadades i Wenersborg hjelp och bästa, men ingen local i hufvudstaden vore för en concert mera passande än Riddarhussalen, sökanden måtte tillåtas att få å Söndagen d. 22. i denna månad nämnde sal för ofvanberörde ändamål begagna; och har Ridd.directm denna ansökning med sitt tillstyrkande beledsagat jemte hemställan tillika, om icke Ridd.salen vid detta tillfälle kunde åt de concertgifvande utan afgift upplåtas. 100 Den 7 November. Af sådan anledn., oell enär litsle, föreställer sig, att det afsedda välgörande ändamålet påkallar II. R. o. Ad:s uppriktiga deltagande, samt, i händelse plena, uti veckan före och efter den för concerten uppgifna dag, inträffa å vanliga dagar, nemi. Thorsdagar och Måndagar, tillräcklig tid linnes både att vidtaga de för concerten nödiga anordningar och att nedtaga orchesterställningen, har Utsk. lika med R.idd.direct:n trott sig böra hos II. R. o. Ad. vördsamt föreslå: att K. Hofcapellmästaren Berwald må erhålla tillåtelse alt, emot besörjande på egen kostnad af orchesterställningens uppförande och nedtagning, eclairering samt betjening, å Söndagen d. 22 i denna månad begagna Ridd.salen, för att derstädes gifva en concert till förmån för Wenersborgs olyckliga brandskadade invånare; hvilket dock till II. R. o. Ad:s egen ompröfning öfverlemnas. Stockholm d. i Nov. 1834* På RiddarhusUtskottets vägnar G. G. D’Albedyhll. W. F. Dalman. Gr. Frölich, Dav.:
Ur ekonomisk synpunkt är nyttigt ju närmare konsument och producent komma hvarandra; ty den dryga transporten besparas; och i fall af krig, är landet kraftigt i samma mån det inom sig sjelft kan fylla sina behof. Vi måste derför, tvärtemot frihandelns idé, odla äfven sådana näringar, som icke uthärda fri täflan med utlandet, så framt vi vilja bevara vår sjelfständighet; men för att kunna odla dem, måste de skyddas med måttlig tull. Huru är det tänkbart, att landtbrukaren skall kunna reda sig, han må nu beräkna, spara och träla huru som helst, när Staten å ena sidan genom en 84 Motioner i Preste-Ståndet 1865. N:o 36. mängd allmänna arbeten lockar med högre dagspenning, än jordbruket kan bestå dess bästa arbetskrafter under sommaren till sig, och lemnar dem åter om vintern, ofta förderfvade af högfärd och osedlighet, att i maklighet förtära sommarens förtjenst, samt å andra sidan landets alla hamnar fyllas med utländsk spanmål, så att den om penningar nödställde får sälja sin tunna råg för 9 å 10 R:dr, under det att kommunalutskylder och onera årligen ökas i betänklig grad. Man invänder: »ingen lagstiftning kan hindra slösaren att blifva fattig. Slöseriet är grunden till vårt obestånd.» Ganska sannt; men man kan dock fordra af Staten, att den i sin lagstiftning beaktar sina landsmäns intressen och icke inleder dem i frestelse till misshushållning. Eländet har ökats genom lagen om räntans frihet. Denna lag grundar sig på en, efter min åsigt, falsk dogm i ekonomi-läran, att nemligen penningen är en vara, den man bör hafva rätt att sälja till det pris man kan betinga sig. Penningen är dock ingen vara, utan i den ligga alla varor. Han är blodet i statskroppen. Men blodet är hvarken ben, muskler, nerver eller någon af de organer, hvaraf kroppen består; men det assimilerar sig med alla och gifver lif åt dem alla. Utom blodet är kroppen död. Så dör ock affärs lifvet, när penningen är slut; och proklama-annonsen för konkursen är klockringningen vid begrafningsakten af den enskildes affärslif.
Och som wid öfwerwägande häraf, Lag-Utskottet, lika med Herr Lagmannen Rönqwist, anser anledningen och grunden till Nabos rätt till lö, sen af försaid Fastighet i Staden endast hafwa warit behofwet för honom, att winna större utrymme, eller ock en af Lagstiftaren gillad omsorg, akt undwika de olägenheter, som z:dje och 4:te §. §. af 7:de Capitlet JorDa-Balken vmförmäler, men deremot något enda skäl icke synes kunna anföraS, för bibehållandet af en lösnings-rätt, som är grundad endast pa grannskapet till en försalld Fastighet, och som innefattar ett obehörigt förnärmande af enskilde personers rätt, att afhandla om deras Egendom, till hwilken Nabo anda alltid ager samma rätt, som ro88 Den z Juli». hmarje annan, och således kan genom köp sjelf förwärfwa, om han den behöfwer; sa tillstyrker Lag Ulssottet wördsammeligen bisa!!, till hmad Herr Lagniannen Rönqmist hemställt, sa att Nado icke i andea sall ina aga ratt till lösen af försaild Tomt eller Hus i Staden, än att den samma bliswit »fran honom styckad, honom till mehn och trängsel, eller att han äger halima muren jemte Säljaren, eller nyttjar hans mur eller wagg, eller pa sin grundmur har hans inur, elier nyttjar hans grundmur; men att deremot ej mindre Widerboende, an de, som af Granne lida de märkeliga besvär ;:te §. i osman abrcopade Cap. och Balk uppräknar, marda mid deras förut stadgade lösnings-ratt bibehallne; och lärer i händelse Riksens Högloft.
Det more, att arvd kännedom af Rikets totala national-inkomst och hwad näringar af alla stag, inkomster af ätskillig beskaffenhet, i skatt, med beställd och tillwäxt, möjligen kunna bära, uträkna derefter huru stor bcwillning kunde utgä. 4:0 Som jag anser det icke allenast orättwist, Utan ock, om ej fullt wädligt, ätminstone, för wär hos utländska Stater framför andra stadgade Kredit, oklokt, och troligen af swära följder efter erhällcn fred, att sjelfmyndigt besluta, det ingen ränta för utländska län pä längre tid skulle betalas, samt hon i alla fall bör finnas ast tillgä; sä anser jag nödwändigk att hon i den summa bör beräknas, som bland räntor för skulder bör i bewillningen intagas; hwarefter dek mä ankomma pä framdeles blifwande underhandlingar med Längifwarnc, huruwida ho:r skall erläggas, eller fär uppffjutaS, dä hon under tiden alltid kan pä ett för Riket nyttigt sätt anwändas, samt ändock wara i beredskap enär hon till sitt rätta andamäl bchöfwes. Jag inser nogsamt, att hennes utbetalning wid närwaranöe kurs blir högst kännbar; men som under pägäende krig hon ej utan skäl kan innchällas, och efter krigets stut kursens fall bör inträffa, sä gör jag ej fä mycket afseende pä dch wid näkwarandc ställning förhöjda beräkning. Efter ir64 Den 2 October. Efter dessa mina allmänna reflexioner, gär jag dä först till uppförandet af alla intill denna dag wa» rande gamla och under eller genom kriget äsamkade ätstilliga flags stuldcrs belopp; och ehuru det till full noggranhct ej kan anses gifwit, föreställer jag mig dock detsamma sä nära kändt, att den af dess förändring beroende stillnad i räntor och afbekalnings-procent blir vbetpdlig. - Rikets Dm 8 Octobek I1§§ Rikets Sttld bestär, enligt uppgifter s d.
Län utan förbehåll förklarat sig benägne till deltngande uti den föreslagna låne-inrältningen; och har Bergs-Collegium, med afseende på en del Bruksegares yttranden att för sina Bruks masugnar och egande hytte-andelar vilja uti denna inrättning deltaga, uti utgifvet underdånigt utlåtande anfört, att, som dessa Bruksegare förut vore interessenter uli Jern-Contoret, och afsigten med förslaget, som vore Bergsmanna-yrkets understödjande, i alla fall ej kunde vinnas, om ock de fleste Bruksegare för deras hyttedclar i eller utom Berslag biträdde den för inrättningens bildande uppgjorda plan, Collegium ansett andra utvägar, än den ifrågaställa, böra sökas till uppmuntran för Bergsmanna-yrket och i synnerhet tackjerns-blåsningen i Bergslagerne. Och ehuru Rikets Ständer funnit det af Comiterade uppgjorda förslag för inrättandet af en Bergslags-Cassa, emot hvilket å de tilläinnade interessenternes sida någon anmärkning ej heller blifvit gjord, vara på rigtiga och fullständigt motiverade grunder uppställdt; likväl och sorn vederbörande, hvilkas fördel med låne-inrätlningen varit åsyftad, icke funnits nog enhälligt benägna, alt på de föreslagna vilkoren ingå, och Rikets Ständer icke äro i tillfälle alt föreslå något annat sätt för ändamålets vinnande; hafva Rikets Ständer ansett frågan om bildandet af en låneinrättning, till understöd för Bergsmunna-handteringen i Riket, för närvarande icke kunna till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. iqp Expeditions-Utkottcts Förslag till und. Hvilket, till svar å E. K. M:s i ämnet aflålna Nådiga Skrifvelse, Rikets Ständer få i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 14 Julii i834« N:o 74.
December företaga val af Ståndets 2:ne ledamöter i Tatmansöfverläggningarne; hvilket bifölls. Föredrogs ånyo oell bifölls Sammansatta Lag samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskis den 16 och 25 dennes på bordet lagda Utlåt.N:o 40, i anledu. afåterremiss af Utsk:s Betänk. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk:s den 16 och 25 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 41, i anledn. af återremiss af Utskis Betänk. N-o 5, ang:de ändring i gällande stadganden i fråga om skyldighet att bygga och underhålla vägar. Föredrogos ånyo och biföllos Allm. Besv.- och Ekon.-Utslcs den 10 och 25 dennes på bordet lagde nedannämnde Betänkin. N:o 1.22, i anledu. af väckt motion om upluifvaude af den tvungna tackjerns-blåsningen inom Rikets bergslager, eller beviljande af frihet att från jorden skilja hyttedelarne; N:o 123, i anledn. af väckte motioner, rörande Kungsoch Kronoskjutsen ; samt Nio 124, i anledn. af väckte motioner rörande dels medgifvande af frihet att tillverka bergssprängnings-krut dels Kronoskjutsskyldiges befrielse från Krut-transporter. Ånyo föredrogs Allm. Besvoch Ekon Utsk:s den 16 och 25 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 125, i anledn. af väckt motion om skyldighet för bergsfrälse-jorden inom Stora Kopparbergs län att deltaga i skjuts. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar: Detta Ekon.-Utsk:s Betänk, är en ny upenbarelse af den missbelåtenhet, som upstär då några skyldigheter blifvit af Staten efterskänkta, utan att en så - Den 28 November. dan förmån kommit alia till godo. Den skjutsskyldige allmogen i Stora Kopparbergs
Kopparbergs, WesterNorrlands, Jemtlands, samt Westeroch Norrbottens, uti hvilka Län, i anseende lill serskilda förhållanden så väl af localer sorn af tid oell sätt för Auctioners förrättande, dessa, utan minsta rubbning af Sabbatens tillbörliga helgd, kunna efter förra vanligheten verkställas, och någon förändring derutinnan icke utan väsendtliga olägenheter i oecouomiskt afseende ega rum. Rikets Ständer framhärda etc. f Exp. Ut sk. Förslag till uncl. Uppl. o. godk. lios Ridd. och Adela d. 16 Oct. 1829- Preste-Ståndet d. 16 Borgare-Ståndet d. 19 Bonde-Ståndet d. 19 Rikets Stänclers underdåniga Skrif velse _, an-, gående rättighet för Kronohemmansoch Nybygges-Aboer i de Norra Provincerne, att till Tjärubränning använda stubbar och rötter, m. rn. S. A. K. Med anledning af inom RiksSlånden väckta Motioner och gjorda framställningar vid innevarande Riksmöte, samt lill undanrödjande af de hinder, hvilka för ett friare begagnande af Tjämbränning, såsom en för Rikets Norra Provincer angelägen binäring, genom de, i afseende derå, nu gällande Stadganden, ligga i vägen, hafva R. St. anÅelt sig böra hos E. K. M. härmed i underdånighet hemställa, det Kronohemmansoch Nybygges-Åboer i de Norra Länen må erhålla rättighet att, utan föregången ansökning och anställande syn, samt utan all slags afgift, få till Tjärubränning använda de å nämnde hemmans och nybyggens områden befintliga stubbar, rötter och vindfällen, der dessa områden äro genom afvittring bestämda och afrösade; men att, der någon afvittring ännu icke för sig gått och intilldess sådan blifvit verkställd, 452 Exp. Utsh. Förslag till uriel. Skrif v.
Ada stod och fixerade systern ihärdigt leende. — Ada, du vet, att religionen hjälper människor! — Hvem har förnekat det? Men hundra andra saker hjälpa lika bra. För somliga. En duktig örfil af ödet, en sorg, en glädje, en timme med Dante, en vandring på Himalaya. — Åh, det är inte detsamma. — Nej, kulören fattas — det är just det! Ada satte sig hastigt ned. — Skall jag tala litet förstånd med dig? — för du är sorgligt bortkommen, Mattis ... Ser du, innerst inne sitter antingen ett litet vargöga och glöder styggt — eller också en aftonstjärna och tindrar stort och blidt. Och de bli sittande, var du lugn för det, fast det rägnar ned eldtungor af olika namn öfver dem. En skarp, småaktig eller härsklysten människa döps till en »sträng» och »nitälskande» kristen t. ex. Men kom aldrig och säg mig, att kristendomen gör en lågsinnad högsinnad, en afundsjuk ljus och enfaldig, en girig frikostig af hjärtat. Då svarar jag dig: du känner inte människan, det är allt. — D. v. s. jag tror inte, att de äro onda! — Herre Gud, Mattis, nej, nej ... Adas röst blef smekande: Jag förstår så väl, att du tänker på de där enfaldigt ljusa, ödmjuka ... Ser du, religionen bara bekräftar godheten i sådana människors natur ... De kalla det omvändelse, när de samla sitt eget väsens strålglans kring ett trossystern, som klarar deras vilja ... understödjer den. — Du kan tänka vackert, Ada. — Ja, det kan jag — Ada sprang upp och vände sig åter skrattande mot spegeln — och sant — som Gud Fader. Matilda suckade trött. Ack det var ju blott hennes egna tankar. Men något fanns liksom inom allt detta — eller bortom — och därför blef man ju aldrig nöjd, om man också inte visste, hvarför man ej lät sig nöja. — Ada, du har inte känt omvändelsens ögonblick, sade hon sakta. — Det är något alldeles faktiskt. — Jag?! Jo då — jag har själf varit läserska — vet du inte det Men efter den tiden har jag hundra gånger upplefvat precis samma fenomen.