Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Laga skiften hafva blifvit verkställda i 140 skifteslag, utgörande 200^ mantal, hvilket visar ett fortfarande förtroende för skiftesverket, som också är ett verksamt medel till landets uppodling, enär landtmannen äggas till mera drift och omtanka genom föreställningen, att han nedlägger sitt arbete på den jord, som honom uteslutande tillhör och utan hinder af de olägenheter, som från en samfällighet i jordbruket äro oskiljaktiga. De utflyttningar, som blifva en följd af laga skiften, hafva ock ett fördelaktigt inflytande på tomternes läge och bebyggande, derigenom att mera utrymme vinnes i byar, der åbyggnaderne vanligen äro tält sammanträngda, till ökadt äfventyr vid eldsvådor. Sjelfägande jordbrukare förhålla sig till brukare och arrendatorer, i allmänhet som 3 till 1. 23 mantal posthemman utgöra postföringen från 27 särskilda ställen, oberäknad! postens forslande medelst gästgifvareskjuts eller på beting från Askersund åt Carlsborg, från Örebro åt Linköping, emellan Örebro och Åtorp, från Nya Kopparberget lill poslhemmanel närmast Arboga, emellan Nora och Warnäs, emellan Lindesberg och Nora samt emellan Nya Koppai berget och Warnäs, äfvensom vissa tider Engelska snällposten. Gäst gi fvar egar darnes antal är 48, städernas deruti inberäknade. Statsbidragen äro i den nu upprättade tabellen uppförda till belopp, som med 21,830 R:dr 26 sk. u rst understiger de i tabellen näslförut upptagna statsbidrag. Denna skiljaktighet i siffran härrörer hufvudsakligast derifrån, att uti kostnaden för rustning och rotering förr ingått ruslhållsstammars och augmenlers anslagna räntor, hvilka nu, lill följd af Kongl. Maj:ts nådiga Bref af den 17 April 1828, äro från samma kostnad afdragna.
Han skattar dock ännu, såsom sades, till Kongl. Maj:t och Kronan — ej blott efter bevillningsgrund för årsgrödan, utan äfven efter hemmantalsgrund för sin urgamla eganderätt till den Svenska jorden. Och för all den kronoskatt, som hemmansegaren, jemväl för Konungavården om jordbesittningen, utgör i jordeboksoch hemmantalsränta samt kronotionde m. m. är det väl hellre för litet, än för mycket, om honom beskäres jemväl efter jordetalet enahanda fyrksättning, som efter bevillningen, så att han för hvarje hundradels mantal jordegendom får tvänne (2) fyrkar, den ena för egendomens hemmantal, och den andra efter egarens statsbevillning. Också då man betänker den rörliga förmögenhetens vansklighet i jemförelse med den jordfasta egendomens trygghet för dess egare, kunde väl ifrågasättas, om ej ändå derutöfver särskildt hvarje hemmantalsfyrk till och med borde få gälla såsom ett slags dubbeleller bankofyrk, eller liksom guldeller silfverhaltig i jemförelse med pappershalton i bevillningsfyrkarne. Men sådant behöfves dock icke, enär hemmansegaren ändå nog får hemmantalsfyrkens röstvärde efter behag förhöjdt, om Motioner i Preste-Ståndet 1862. 121 om han blott gerna medgifver att i Bevillnirigs-beredningen och i Taxeringskommittéen hans hemman icke sänkes, utan heldre höjes i bevillningseller penningevärde. Emellertid finge dock sålunda bonden, i kraft af sin hemmansröst, jemväl i den nya kommunalstämman ej så litet mera att säga än nu, så länge hemmansrösten der gäller alls intet; och då, vid hvarje vigtigare stämma samtlige socknemännen egde emot penningmännens eljest mer eller mindre jemnvägande bevillningsfyrkar att lägga i vågskålen tyngden af alla hemmanens röstfyrkar efter deras grundskatt, så vore väl ännu en öfvervigt i de förras händer betryggad.
Desse, jemte andre allmänna Besvär, som Jordbrukaren måste vidkännas, äro i det hela tagit, jemt fördelade, ehuru en och annan mindre olikhet, föranledd i synnerhet af locala förhållanden, väl kan finnas. Af Jordeboksräntan äro lill Boställs-, Rusthållsoch Augmenls-hemman vid Kongl. Skån - ska Hussaroch Dragon-Regementerne anslagne: Indelt ränta R:dr 28,557: 20. 4- 421 Tunnor 26 kappar Krono Tionde-spannemål efter Krono-verdiet 36 Skill, tunnan ...—• 3i6: 17. 3. — 28,873: 37. 7. Kneckte-Rotefrihets-medel utgöras endast af Städerne för den dertill lydande och till Hemmantal uppskattade jorden. Politie: Utom den vanliga Krono-Betjeningen och Lands-Fiskalerne äro till ordningens och sedlighetens bibehållande anställde Ålderoch Ordningsmän inom Byelagen. Sockne-Magaziner eller Spar-Banker finnas icke på Landet. Marknader hållas å Landet vid Hörby, Annelöf, Skurup och Trelleborg. i3 I Länet äro 3i Gästgifvaregårdar hvaraf 6 i Städerne och 25 på Landet, samt g 1 stycken tillåtne Krogar och Näringsställen. Efter vid Domstolarne förrättade undersökningar, har, under sednast förflutne fem åren, Hållskjuttssen ytterligare dels helt och hållit och dels till större delen blifvit indragen vid 6 Gästgifraregårdar, så att, der den existerat, den samma nu endast fortfar vid åtta Gästgifvaregårdar. Af de härom tid efter annan meddelade Besluten äro för närvarande icke mera än trenne beroende på anförde Besvär, och hittills har genom skjutsnings-besvärets öfverflytlande på Reserve-lagen icke eller hvarken för resandes fortkomst eller i annat afseende någon olägenhet af Hållskjutsens indragning försports.
Stad, hvars röstegande invånare blifvit häröfver hörde, åtagit sig att, efler Gymnastik-byggnadens fullbordande, årligen i Femtio derpåföljande år till bemälde Dom-Capitlet inbetala 2 procent utaf den till denna byggnad använda lånesumma af högst 8,000 R:dr, ”under vilkor och förbehåll, att Staden, hädanefter sorn hittils, ”njuter befrielse från all underhållsoch reparations-kostnad i och för Skolans hus och lägenheter;’’ så har, uti aflåten Nådig Proposition till Rikets nu församlade Ständer af den 6 nästlidne Augusti (införd under N:o 16 i i:sta Sami. i:staAfd. af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoller sid. 60—62.) Kongl. Maj:t, enär ifrågavarande byggnad vore af mycken vigt för Malmö Lärdoms-skola, och de uppgifna inbetalningarne, enligt hvad upplyst blifvit, kunde af Stiftets Byggnads-cassas påräknade inkomster bestridas, föreslagit: att, af allmänna medel, et t lån å Åtta Tusen Riksdaler mätte för besagde ändamål beviljas Consistorium Ecclesiasticum i Lund, att innehafvas räntefritt under Fem års tid och derefter återbetalas på sådant sätt, att Sex procent af det ursprungliga capital-beloppet årligen erläggas, af hvilka 6 procent Tre procents årlig ränta godtgöres å den, vid hvarje liquid, återstående lånesumma, och det öfriga beräknas såsom capital-afbetalning, intill dess hela lånet sålunda blifvit återbetaldt.
Staks-Utstottet får harwid anmäla, alt efter hwad anfördt ar, har Utskottet wid Stats-reglerinaen upfört pä Allmänna Jndragnings-Staten alla de Emhets och Tjenstemän, som, Utskottet wetterligen, fatt afsked eller kjenst-frihet med Lönens bibehållande; om detta oaktat ett annar förhållande wid etr eller annat Werk skulle befinnas, har sadant ej kunnat förekommas, dä Utskottet ej kunnat ifrån hwarje Publikt Werk infordra Förteckningar pä tjenstförrättande och tjcnstfrie personer. Utskottet trop desiutom, arr en närmare reglering af de Ordinarie Staterne icke widare tillhör desi åtgärd, sedan Riksens Högloft. Gtynder beflutit att hos Kongl. Mäste i underdånighet anhälla, det Kongl, Mastt i Näder räcktes förordna en Committee lill en sadan reglepings utarbetande och förestående. 7:0 Angående Minister-Staten. Uti etr ifrän Högloft. Ridderjkapet och Adeln remitteradt Memorial har blifwit yrkadt, att tillökning Uti Penstonerne för de ä rapellerade Minister-Stat»n uppförde Personer mätte förefläs och bewiljas; äfvensom anmärkt blifwit, atr Slaks-Utstotter stall i desi förslag nedsatt Summan för Minister-Staten ifrän 98,022 R:d till 90,220 R:d. Hwad förre omständigheten eller Pensionerne ä rapellerade Minister-Staten angär; sä har Skats-Utsksttet deröswer redan afgifwit serstildt Betänkande, som af Riksens Hög ofl. Ständer blifwit bifallit; men får harhos bilägga 4 Ledamöters i della ämne nu afgifne serskilda tanka. Be. Den rr Lebruarii» Zr Bekräffande den sednare omständigheten eller anflagets nedsättande; sä innehäller Betänkandet anga. ende Stats-regteringen Bilagan Lik.
Spinner &amp; £ n 6 e n Ziirich, Wheeler &amp; " Wilson, som syr väl säljes till 30 kronor. Adr. Drottninggatan 73 B, 1 tr. bad med tillh. vattenbeh. ocb massage, efter Med. D:r Ludvig Disqués naturliga metod. (Äfven medel mot korpulens). 13 Birger ' Jarlsgatan 13 COSMETISKA MASSAGEINSTITUTET Allm. » IDUN .. ^ (Hiss). Inackordering kan, om så önskas, erhållas å institutet (Dietisk kost). Henriette Klem. styckevis från 50 öre pr meter till kr. 20: —, direkt till privata personer. E N SPRÅKKUNNIG, musikalisk lärarinna, frisk, anspråkslös och barnkär, som är villig undervisa 2 flickor, 7 ocb 8 år gamla, samt dessutom hjälpa till med i hemmet förefallande göromål, erhåller plats å landet omkring den 1 juni d. å. Svar med uppgift å löneanspråk, rekommendationer och fotografi sändes till » Ämbetsmannafamilj », Iduns exp. (610) E N TROGEN och ordentlig kokerska, fullt pålitlig i bakning ocb enkel god matlagning, erhåller den 1 maj plats på en af Södermanlands vackraste egendomar. Bästa rekommendationer fordras. Svar med fotografi och löneanspråk torde sändas till » Anspråkslös », Sparreholm. (114) Föreståndarinna för skolkök. Befattning såsom föreståndarinna vid skolkök i Göteborg är ledig att tillträda den 15 nästkommande augusti. Ansökningar jämte betyg torde insändas till Göteborgs Folkskolestyrelse före den 15 nästkommande maj. Göteborg den 11 april 1899. (Nord. A.-B. 7585) P å k o n t o r i medelstor sjöstad vid västkusten finnes varaktig plats ledig för fullt kontorsvan person att genast tillträda. Den, som kan upptaga dikterad korrespondens medels stenograf!, samt är hemmastadd i tyska och engelska språken, äger företräde. Uppgift om ålder, familjeförhållanden, förutvarande verksamhet, referenser jämte betygsafskrifter och löneanspråk torde genast insändas till » Varaktig plats », Nordiska annonsbyrån, Göteborg. (Nord. A.-B.
– ”Det var också tusan,” sade den lilla frun vid ett annat tillfälle. För resten såg hon täck ut der hon låg, kisade mot lampan som en katt emot solen och pratade hit och dit på sitt raska, nervösa sätt. Fru Lange brukar vara het på nya bekantskaper, sade hon; hör till det slags menniskor som alltid flyta ofvanpå. Hon kan vara angenäm, men är så lätt att hon aldrig går till botten med något. Lilla frun tycker inte det är roligt att lefva, hon orkar inte . Puh! Gamla Ernst orkar. Nej du tycker det är mycket roligt att lefva och du tycker det är mycket ledsamt att dö, min unge lilla! Hon berättade att Lundegård förra gången kommit för sent till ångbåten när han skulle följa henne. Han hade varit ”mycket vänlig mot mig, snäll och tjenstaktig hela tiden”. Och så skref han till henne. Och inuti brefvet låg ännu ett annat bref, skrifvet i den första sinnesstämningen då han kom för sent, och som han skickade med, sade han, för det psykologiska intresse det möjligen kunde ha. Hon hade skrattat så att hon kunnat gå åt. Detta med det ”psykologiska intresset” hade förefallit henne så öfvermåttan komiskt. – Hum. Det fins då flera än jag, som göra sig löjliga med sådant! Tjenis, kamrat, jag tar hatten af för dig. Hon är ledsen för Politikens recension och ledsen för det inte Georg Brandes tycks bry sig om henne. Hon har lagt sitt visitkort i hans låda, men han har icke gjort visit. Hon hade på sladdervägen hört att han klagat öfver att både E.B. och han äro så öfverlupna af svenska författare och författarinnor, att de äro alldeles utledsna derpå.94 Förra gången var Georg Brandes hos henne nästan hvarenda dag. Hon hade fått höra en sqvallerhistoria, hvilken hon trodde innebära en förklaring öfver att han icke kom. Förra gången hade han en dag sökt henne, men hon var icke hemma. Hon blef mycket ledsen deröfver.
Vidkommande den senare punkten, så, enär den föreslagna anstalten för inlösen af Provincialoch Actie-Eankers sedlar icke heller kan i grunden Betraktas annorlunda , än såsom ett opererande från det allmännas sida, att åt dylika Bankers papper bereda en högre grad af credit och gångbarhet, än dessa Banker sjelfve, genom klok och omsorgsfu'1 förvaltning, äro i tillfälle att sig förskaffa, hvilket kunde blifva nog kostsamt och betungande, i händelse Staten deiigenom äfven skulle anses på något sätt förbunden, att förtroendet framgent underhålla, och, i motsatt fall, åter synes vara mindre välbetänkt, om ej rent af förkasteligt, samt för öfrigt dels ett af de föreslagna sätten, att vid inlösningen till vägagå, synes hafva ganska mycken likhet med den af Rikets Ständer vid innevarande Riksdag bestämda ordning för så kallade Cassa-Creditivs beviljande från Banken, men Rikets Ständer, medelst omröstning i förstärkt Utskott, förklarat sådane Pi ivat-Banker, som ej i större scala befatta sigsmed belåning af spanmål, oberättigade att Cassa-Creditiv erhålla, dels det af Motionairen i sista rummet uppgifne sätt för tillämpning af dess förslag,— hvilket sätt egentligen så till vida skil jer sig från den form och de vilkor, hvarunder assignering på Banken, enligt Rikets Ständers redan fattade Beslut, får ega rum, att de insatta fonderne borde icke blott för beloppet af utställde invisningar utan äfven för andre löpande sedlar kunna medtagas, skulle, efter Utskottets omdöme, på ett märkligt sätt förminska invisningshafvares trygghet, —ytterst försvåra om icke tillintetgöra möjligheten för Provincialooh Aclie-Bankerne, att kunna be^ B ane o-Ut skottets Betänkande N:o g8. 3 slämma deras assignering i förhållande till insalt fond, och, oaktadt sorgfälligaste uppmärksamhet, freda sig mot invisningars oförmodade cassation, samt medföra flerfaldiga olägenheter och äfventyr för Riks-Banken, då densamma svårligen skulle kunna finna utväg, eller ens medhinna, att med någon tillförlitlighet pröfva, huruvida Provincialoch Actie-Bankers, i mängd utgifne, löpande småsedlar tilläfventyrs blifvit föremål för förfalskning, kan Utskottet ej heller i denna del biträda Motionairens åsigt.
Stael säger, efter att hafva medgifvit decharge för StatsRådets Ledamöter och Föredragande: att Ridder. skåpet och Adeln gifvit sina tankar tydligen tillkänna, jag önskar att få veta om dessa tydligen uttryckta tankar skola hafva afseende antingen på remissen äf Barön Staels gjorda anmärkning eller bck på sjelfva anmärkningen. 1 förra fallet har jag intet att säga, émedatl 2p;e §:n i Riksdagsordningen Stadgar att, då hagon enskild Riksdagsman3 i kitt Stånd, gör anmärkning emöt StatsRåds Ledamot eller Föredragande , remiss deraf genast övägerligert bör äga rum • Är åtef fråga om anmärkhingeft öch Ridderskapets och Adelns instämmande deri, Så bestrider jag dettå yttrande, emedan RidBer. skäpet och Adeln ej yttrat sina tankar öfver Friherre Staels anmärkning, och jäg dessutom ej tillerkänner hvarken Ridderskjpet och Adeln ellet något ännat Stånd laglig rätt att * Såsom Stånd, göra en så beskaffad anmärkning , hvarom 2$:e §:h i Riksdagsordningen förmäler* Ft iherre Stael tion Holstein , Corfitz Luddig: Den sist tfllande värde Ledamoten har begärt förklaring om jag, i mitt nii justerädé uppfästa Anförande till Prötöcollet, meiiat Re* missen elier den gjorda Anmärkningen; Jag fåf derför yttra att det är Anmärkningen jag meiiat: Likväl finnef ,jag mitt yttrande , 5 att sedan ig6 Den 6 Augusti f. m. Ridderskapet och Adeln gifvit sina tankar tydligen tillkänna etc.”, böra sålunda förstås att det blott varit en del af Ridderskapet och Adeln som deltagit i dessa mina tankar.
Sker så, blir deraf en nödvändig följd, att anbetslönerna högst betydligt uppjagas och att det ena förslaget verkar hindrande för det andra. Jag skulle derföre tro, att R. o. Ad. nu, då vi hafva frihet att fatta det beslut oss godt synes, gjorde väl, om R. o. Ad., utan att underkänna det väckta förslagets vigt och värde, dock med afseende å de stora utgifter, som taga statens tillgångar i anspråk, afsloge detsamma. Hr Leijonancker, Fredrik Wilhelm: Frih. af Ugglas har ogillat Stats-Utsk:ts förslag i afseende å teckningsbeloppet, men då, såsom Hr Frihm sjelf upplyst, de föreslagne vilkoren äro vida mindre stränga än de, som för jernvägsbolagen blifvit föreskrifna, samt då det, i min tanke, är af vigt, att någon princip följes, då staten lemnar bidrag till större arbetsföretag, anser jag Utsk:ts förslag böra af R. o. Ad. bifallas. Den 17 Oktober. 39 Frih. af Ugglas: Jag vill, med anledning af Gr. Mörners yrkande om afslag å punkten, endast fästa uppmärksamheten derpå, att inga betänkligheter mot sjelfva beviljandet af statsbidrag för detta arbetsföretag framställdes förra gången ärendet förevar, och att det således skulle förefalla högst besynnerligt, om R. o. Ad., såsom Gr. Mörner tillstyrkt, nu skulle afslå den ifrågav:de punkten. Jag anhåller derföre att Gr. Mörners yrkande måtte lemnäs utan afseende. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o.
Advokatfiskalens i dessa delar af målet förda talan ogillad; hvaremot och emedan Justitie-Ombudsmannen ovilkorligen varit enligt lag berättigad att bekomma ej mindre del af det Protokoll, som okunde vara hållet vid det tillfälle, då Polistjensfemän bemyndigades att förflytta Norra Åkare-lagets embetsoch döds-lådor, eller, vid det förhållande, att något Protokoll vid berörde tillfälle icke förts, besked derom, än äfven de af Justitie-Ombudsmannen från Öfverståthållareembetet infordrade upplysningar i anledning af åtskilliga vid granskning af förteckningar öfver Polis-arrestanter i Stockliohn gjorda anmärkningar; men Underståthållaren, hvilken det ålegat, att de sålunda äskade upplysningarne meddela, i så måtto åsidosatt sin embetspligt, som han under en tid af omkring två år och fyra månader försummat att omförmälde skyldighet fullgöra, Kongl. Hofrätten, i förmågo af 1 Kap. 12 § Rättegångs-balken, pröfvade rättvist döma Underståthållaren att för den försummelse i embetets utöfning han dymedelst låtit komma sig till last, böta Etthundra daler silfvermynt med Tretiotre Riksdaler sexton skillingar Banko. Dels i följd af anförda klagomål och dels genom de iakttagelser, Justitie-Ombudsmanneu vid granskning af Domstolarnes Domböcker under embetsresor varit .i tillfälle att göra, hafva åtal emot liera städers Rådstufvurätter blifvit anställda för dröjsmål med utfärdande af Domar egentligen i konkursmål, bland hvilka åtal en del redan blifvit utaf vederbörande Ofverdomstolar afgjord, på sätt här nedan omförmäles: 1:o) Rådstufvurätten i Arboga tilltalades vid Kongl. Svea Hofrätt, för det den icke förr, än den 25 Februari 1856 till afgörande företagit ett Konkursmål, deri skriftvexlingen slutats den 4 Juni 1855.
”Lars, min gosse, var det ej så att Arnman icke brydde sig om dig i morse?” ”Jo, mamma: han sade att jag tröttar ut honom.” ”Ja, med motsägelser!” inföll jag. ”Nog!” återtog patronessan; ”saken är klar och behöfver icke advoceras. Huru såg Lars dessutom ut, då han kom ned i dag, med dun i håret, skjortkragen på sned, och utan näsduk, som vanligt?” Då förgick mig tålamodet. Jag glömde fars ordspråk, som mor lade mig på hjertat, att ’är vinden knapp, får man lovera,’ och sköt fram med fulla segel, hvilket mor icke får undra på, ty sinnet fyllde dem. ”Jag vet icke,” sade jag och kände att jag icke allenast var röd i synen, som en kokt kräfta, utan äfven att jag tog en ton, som smakade litet af farbror Pehrs råd, ”om det är min egentliga befattning här, att vara Larses lärare och kammartjenare. Enligt brefvet från tullförvaltaren, tror jag att min plats egentligen var på tullkammaren.” ”Akta sig, Arnman!” var allt hvad frun svarade på min djerfhet; derefter vinkade hon både till mig och Lars att aflägsna oss. Efter denna afton tillstår jag att jag icke serdeles brytt mig om min lärjunge, och ernar ingalunda heller göra det, förrän frun ger mig ett godt ord, hvilket hittills likväl icke skett. Men det är tid att tala något om husets öfriga befolkning, ehuru frun och Lars egentligen utgöra hufvudpersonerna. Patron sjelf är en hjertans god och hederlig karl, som sköter sin tjenst under dagarne och spelar sin vira om aftonen. Hemma i huset är han icke öfver höfvan språksam; men allt går lugnt och jemnt, och han har både kärlek och respekt af dem, som lyda under honom. Emot frun är han visst god; men icke får hon allt som hon vill ändå, fastän det alltid ser ut som hon styrde ensam. Gamle tullskrifvaren Brostedt är en af dessa egna menniskor, hvilka jag tror kunde bärga sig hela lifvet igenom, utan att tala ett ord; han älskar mest att uttrycka sig med korta nickningar.
Om barna-undervisningen på landet i allmänhet gäller eljest hvad 2 §. af denna underdåniga berättelse uti sådant ämne innehåller; dock äro verksamma steg, för att befordra det uppväxande slägtets bildning genom ökade undervisningsanstalter, vidtagna under loppet af förra och detta qvinqvennium, såmedelst att, sedan en af Länets invånare sammanskjuten arbetshusfond blifvit genom omsorgsfull förvaltning ökad till 12,000 R:dr och Kongl. Maj:t, på underdånigt förslå? af Läns-styrelsen, i Nåder bifallit, att räntan af samma kapital 37 hvart tredje ar utdelas såsom understöd för ordentliga folkskolors inrättande på ställen, der församlingarne kunna förmås att sådane anlägga, hafva slika understöd blifvit åren 1838 och 1841 anslagna och utgifna till 10 pastorater eller socknar, inom hvilka följaktligen behöfliga skolor nu mera blifvit inrättade. Hälsovården uti Länet, till så vidt den innebär omsorgen alt vara uppmärksam på folkets hälsotillstånd samt undersöka om, eller bota och hämma smittosamma sjukdomar, bestrides under Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes uppsigt af de för Sundhets-policen inrättade lokal-styrelser, med biträde af fem provincial-läkare, stationerade uti Wenersborg, Borås, Alingsås, Ulricehamn och Åmål. På förstnämnda tvänne ställen befinna sig äfven Länets begge lazarettsoch kurhus-inrättningar, som under sednare åren blifvit upprätthåline allenast genom de medel, Länets invånare dertill årligen sammanskjutit* Examinerade barnmorskor äro väl på några ställen till finnandes och städerne sakna icke deraf nödigt antal, men på landsbygden äro sådana icke ännu allmänt antagna. Vaccina Lörer finnas deremot inom alla orter.
Vid 1856—1858 arens riksdag väcktes motion om tillökning i nämnda s. k. »svagrotehjelp» åt hemman, hvilka, ehuru understigande ett och ett halft mantal, likväl bildade hel soldatrote; och Rikets Ständer afläto med anledning deraf underdånig skrifvelse till Kongl. Majit den 2 Mars 1858, hvari, på den grund, att, enligt hvad kändt vöre, kostnaden för en soldats underhåll betydligt stigit sedan 1828— 1830 arens riksdag, då rotehjelpen för svaga rotar på ofvanomförmälda sätt reglerades, så att, då vakans-afgiften i 1835 års markegångstaxa upptagits till 108 R:dr Riksgälds för hel soldatrote i Kronobergs län, densamma, enligt sista markegängstaxan, för en hol rote i samma län utgjorde 131 Ridr Runt, Rikets Ständer förklarade sig anse en förhöjning i rotehjelpen vara med billighet öfverensstämmande; men som Rikets Ständer saknade ledning för sitt omdöme, till hvad belopp denna rotehjelp skäligen borde utgå, anhöllo Rikets Ständer i underdånighet, att, efter förutgången undersökning, Kongl. Maj:t täcktes till näst derefter sammanträdande Ständer aflåta nådig Proposition, om och till hvad belopp den till svaga rotar utgående ersättning ansåges böra förhöjas. Under tiden hade, uppå gjorda framställningar i förevarande ämne, Kongl. Majit redan den 23 Augusti 1854 i nåder uppdragit åt Krigsoch Kammar-kollegierna att undersöka och utreda, i hvad mån roteringsskyldigheten kunde anses vara i Småland mera betungande och ojemnare fördelad än uti andra rikets landskap; till följd hvaraf bemälda Kollegier låtit upprätta och till Kongl.