Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ånyo föredrogos och bi fö 1 los BancoUtsk:s den i5 dennes på bordet lagda utlåtanden: N:o 58, i anledn. af vackt fråga om förändring i föreskrifterna, i afseende på låns erhållande ur R. St:s Bank och andra publika cassör; N:o 5g, innefattande hemställan, att åtskilliga i daler kopparmynt utgifna sedlar mätte få i banken inlösas; N:o 60, i anledn. af väckt fråga om afletnnande af en samling sällsyntare medaljer och skådepenningar från Bankens till Rikets My ntcabinett; N:o 61, i anledn. af väckt motion att ränta å discontJån ej må beräknas förr, än medlen kommit låntagaren tillhanda ; N:o 62, i anledn. af Hofi ätts-commissai ien S. Anderssons ansökning om eftergift af öfverränta å ett discoutlån. Vid förnyad föredragning af BancoUtsk:s den i5 dennes på bordet lagda mern. N:o 63, till svar å H. R. o. Ad:s återremiss af Ulsk:s under N:o 35 aflåtna betänk , blef mein. Nto 63 af R. o. Ad. lagdt till handlingarna. Föredrogs ånyo och bifölls LagUtsk:s den |5 dennes pa ta H. “ 5o 3ö4 Den iG Augusti c. m. bordet lagda betänk. N:o 96, i anledn. af väckt motion om stadgande af skyldighet för börd eman, att gifva köpare ersättning för af denne erlagda un danlags-förmåner. På begäran af Frih. Gederström, Anders, och Hr von Troil, Emil, blef ånyo lagdt på bordet LagUtskts den t5 dennes första gängen på bordet lagda betänk. N:o 97, i anledn. af väckt motion om inskränkning i allmän åklagares rätt att anställa åtal å brott emot 14 cap. 3 §:n Missg.- balken. Ånyo föredrogs LagUtskts den i 5 dennes på bordet lagda betänk.
Bland alla behof för försvarsverket står likväl beklädnaden sist, emedan ingenting torde vara lättare att anskaffa, i händelse af krig, än kläder, i fall man har penningar; ty nästan hvarje fruntimmer, eller hvem som helst, kan sy ett par byxor, en jacka m. in., och man behöfver således icke befara någon förlägenhet i afseende på persedlarnas skyndsamma förfärdigande, när behofvet så fordrar. På dessa grunder kan jag således icke annat än afstyrka beviljandet af de 54,000 r:dr; hvarvid jag tillika får yttra min förundran deröfver, att Styrelsen fordrat nya anslag, innan det för samma ändamål, eller utredningens behof, vid sista riksdagen beviljade extra anslag ännu blifvit disponeradt, utan derå återstå ända till 600,000 r:dr. Frih. Franc Sparre, Bengt Erland: Då utlåt, förra gången förevar, sökte jag upplysa om nödvändigheten af det tillökta anslaget för materielen. Hr Möllerhjelm har Den 15 Augusti f. m. 7 nu närmare detaille:-" behofven. Anslaget erfordras synnerligast för capolter till den stående armeen och för beväringens beklädnad. Jag bar förut upplyst, att det icke br för att formera krigsförråd, som anslaget ifrågasattes, utan till underhåll af kläderna, som slitas vid de årliga vapenöfningarna. Man kan ju icke, utan samvetsförebråelse, låta folket gå nakna och frysa. Det andi a alternativet åter, alt, i brist på kläder, låta manskapet förblifva oöfvadt, skulle blottställa oss för de största vådor, i händelse af ett inträffande krig. Af sådana anledningar anser jag det af K. M. äskade anslag böra beviljas; men då StatsUtsk. ser alla tillgångar så knappa, förenar jag mig lili Frih. Palmstjernas och Prosten Stenhammars reservationer, hvaruti de ansett anslaget böra nedsättas till 54,ooo r:dr. Jag inser visserligen otillräckligheten af detta belopp; men det är med detta, som med allt annat, att, när man är fattig, man får hjelpa sig så godt man kan. Hr af Dalström, Gust. Jac.:
Herr 61 ipenvalclt, 6öran, anhöll at i krotoeollet mätte antecknas för hans räkning, at han för sin del icke kunde bifalla til Utskottets?rotil Bewillningens fördelning, af sa mycket större stäl, svin han under de mänader, han som Ledamot deltog i Utskottets arbeten, derstädes alt ifrån början yttrat sig icke kunna antaga de för Bewill nin - Den 9 Mars. e. m. 5Z5 ningm föreflagna grunder. Högloft. Ridderskap^ och Adeln atffiljdes kl. ^ til 10. In stäsm krotocolli 6, 8i1ver8tol^>e. Tisdagen den i3:de Mars. klenum klockan 9 förmiddagen. Uplästes och godkändes följande underdåniga Tacksägelse-^^ lil Hans Maju Konungen. Skormägtigste Allernädigste Konung! Et ar har framhwälft och det märkliga tidskifte inträffat, som högtidligen ater kallar minnet af Sweriges frälsninysstund och liswar föreställningen af hwad delta Land utan Eder Kongl. Maj-.t skulle blifwit. Förde af wördnaden och racksamheren nalkas Riksens Ständer Eder Kongl. Majus Thron. De omgifwa den i glad förening pa en dag, som Eder Kongl. Majus antagande af Rikets styrelse imvigde til Nationens Årsfest. Med lankan atersträckt lil Vefta ögonblick af en badad och annalkande förstöring, påminna sig Riksens Sränder ännu med häpnad de olyckor, hwilka, liksom samlade fran skilda puncter, möttes i en enda, för at i fullt mätt hopas öfwer Vefta bygder. Det war dä som en Räddare behöfdes ; det war dä som han kom. Der bles ät Eder Kongl. Masit förbehäller, ar efter et af medborgligheten och man - 5Z6 Den IZ Mars. mannamodet i ren afsigt wägadt steg - dela de äm nu hotande farorna och bjuda dem fiy.
För närvarande undervisas vid läroverket i Lund icke mindre än 558 ynglingar, och om icke redan ett så stort antal vid en enda undervisningsanstalt kan anses allt för högt, lärer det icke kunna bestridas, att genom en dylik sammandragning å en enda 12 Motioner hos Biddershapet och Adeln 1865. N:o 6. punkt lefnadskostnaderna så uppdrifvas, att ynglingarnes vistande derstädes fördyras vida utöfver föräldrars och målsmäns ekonomiska tillgångar, till följd hvaraf mången obemedlad, med goda, för att icke säga stora anlag för studier begåfvad yngling tvingas att öfvergifva den bana, hvaråt lian företrädesvis synes vara egnad. Lärarnes aflöning är enahanda om de sammandragas vid ett enda högre elementarläroverk eller fördelas ‘på flera sådana, hvadan någon ytterligare utgift för Staten icke kan anses uppstå, om nya läroverk bildas i stället för att öka lärarepersonalen vid de redan befintliga, hvaremot för allmänheten den stora fördelen, utöfver den eko nomiska, beredes, att många ynglingar få qvarstadna uti och i närheten af föräldrahemmet och der njuta den dagliga omvårdnaden i stället för att, på långt afstånd derifrån, vid allt för tidiga år lemnäs åt sig sjelfve och åt sig erbjudande frestelser af allahanda slag; och då Staten gjort och ännu gör så mycket för undervisningens befrämjande, står dermed ock i närmaste sammanhang att densammas tillgodonjulande icke bör försvåras, än mindre omöjliggöras. Inom staden Ystad, belägen uti en af de mest folkrika delar af landet, har folkmängden med hvarje år så ökat sig, att den nu uppgår till 5,800 innevånare och då den under anläggning varande Ystad—Eslöfs jernbanan snart kommer att öppnas för trafiken, komma säkerligen der, likasom öfverallt annorstädes dit jernväg leder, jemna inflyttningar att ega rum.
Egande socknen att likaledes öfverenskomma med läraren om lörtsatt tjenst»göring, sedan tid, hvarpå han först blifvit antagen, löper till ända, eller att någon »annan i hans ställe antaga.» — Att 6 § 5 mom. skulle utgå och de efterföljande i nummerordningen uppflyttas. De fasta skolehusen har motionären ansett böra fortfarande begagnas såsom boställen ät skollärare och för meddelande af särskild undervisning åt dem, som, efter att hafva inhemtat den allmänna undervisningen, önskade ett högre kunskapsmått, hade råd att sig det förskaffa eller ansåges deraf särskildt förtjenle. Bilt. till R. St.
Dessa grundfonds-hypothek skola bestå till minst en tredjedel af lätt säljbara, räntebärande obligationer och till den öfriga delen af skuldebref, intecknade i jordegendom å landet inom hälften af sednast fastställda taxeringsvärde, eller uti fastighet i stad inom hälften antingen af brandförsäkringsvärdet elier af sist fastställda taxeringsvärdet; börande likväl alltid byggnad i stad, för att inteckning deri må kunna såsom grundfondssäkerhet antagas, vara brandförsäkrad uti någon med vederbörligen stadfästadt reglemente försedd brandförsäkringsinrättning inom 'landet. ib Sammansatta Bankooch Lag-Utskottets Betänkande N:o 1. § 14 Mom. 1. Grundfonds-hypotheken pröfvas af bolaget jemte Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, eller den, han i sitt ställe förordnar att pröfningen öfvervara, samt godkännas när de finnas vara af den beskaffenhet, förestående § omförmäler, och i öfrigt anses innefatta full säkerhet. Vid utbyte af säkerheter, hörande till grundfonden, förfares pä enahanda sätt, som vid den första pröfningen. § is. Grundfonds-hypotheken skola uti Landtränteriet eller annat allmänt förvar nedläggas i kassakistan, försedd med särskilda lås, hvartill styrelsen och ett af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande utsedt allmänt ombud hafva hvar sin nyckel. § 16. Mom. 1. De solidariske bolagsmännen i bankbolag skola sig emelian utse en styrelse, hvilken eger att, enligt den instruktion, som af bolaget utfärdas, och under sådan kontroll af offentlig myndighet, som i denna lag stadgas, banken förvalta och i alla mål för bolaget lagligen tala och svara. En hvar delegare, som till styrelseledamot utses, skall i bankens förvar deponera minst ett lottbref, hvilket icke, så länge han i styrelsen qvarstår, får från banken utlemnas. § 17- Mom. 1. Ledamot af styrelsen kan från sin befattning skiljas genom i behö rig ordning fattadt bolagsstämmobeslut. Mom. 2. Afgående styrelseledamot förblifver ansvarig för de åtgärder, i hvilka han deltagit, tilldess, elter i vanlig ordning skeende revision, ordinarie bolagsstämma beviljat decharge.
Herr Grefven och Landt Marskalken tillkännagaf, det Riddarhus Utskottet anmält, att HofMarslolken, Friherre Christian Barnekow fuilgjorcit de tili Infroducrions vinnande bland Grefvar eiford^rlige prestanda; i anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om icke Rjdderskapet och Adeln behagade bevilja Introduction under N.o 128 bland Grefvar ät Hof Marskalken, Friherre Barnekow y hvilket bifölls. Upplästes Högvördige Preste Ståndets och Välloflige Borgare Ståndets Protocolls-Utdrag af den 7 dennes, innehållande, att, sedan Kongl. Maj:t, med tillkännagifvande att dess Kröningsoch Hyllnings Ceremonier blifvit utsatte till lörsta dagaine af nästkommande Maji månad och att således denna Riksdag, ehuru lagligen tilländalupen den 6 dennes, komme att fortfara intilldess nämnde Ceremonier ägt rum , tillika i Nåder täckts förklara, att Kongl. Majrts lifliga omsorg för holkats trefnad och väl gåfve Hans Maj t rättighet både att hoppas och att begära, det Riksens Ständer under den ännu återstäende Riksdags tiden må fortsätta deras öfverläggningar med det nit, det lugn och den skyndsamhet, som allmänna Ärenderne så vesändteligen kräfva; bemälte Riks Ständ beslutit, att samtelige Riksens Ständers Utskott borde till behörigt i3gttagande af Kongl. Majit sålunda yttrade Nådiga önskan meddelas samma Skrifvelses innehåll; och fann Ridderskapet och Adeln lör godt att, uppå derom af Herr Gref - Dm 11 April. 3H ven och LandtMarskalken gjord Proposition, äfven för sin del uti enahanda beslut instämma.
Uti alla den inre Rikshushållningens gre» Dan 7 Juli e. m. 485 har vara syftemålet, men om under en tidpunkt en viss industri-gren svårligen kan upprätthållas medan en arman har tillfälle till en stor utveckling, vöre det väl både oklokt och obilligt att qväfva eller hindra dm sednares framsteg, derföre att den förra cj kan gå i bredd med densamma. 1 en Vanlig sakernas ordning böra de njuta lika stivdd, och det hör lemnäs åt deras egen för majra att utveckla sig efter sorn tillfället medgifver. Då ämnen af mera vigt förekommit, der jag trott en något invecklad tillämpning af grundsatser skulle komma i fråga, har jag trott att framställningen deraf hörde till de upplysningar jag borde afgifva , och har derföre ingått uti utvecklingen af de grundsatser jag trodde höra till hvart ämne. Afsigten har varit, icke alt lära någon saker sorn de visstfe förut , men att visa de svnpunkter, under hvilka jag trodde ämnet böra betraktas. Att jag kunnat misstaga mig är menskligt, och är hvad jag icke kan eller bör iro mig hafva undgått; men hvad jag gjort skall åtmindstone vittna , att jag icke saknat grunder för milt handlingssätt. Vid hvardagliga äärfender och vid alla dem sorn afgöras enligt redan gifna Författningar, kan sådant ej komma i fråga. Jag får för öfrigt med Herr Grefve Schwerin instämma uti den önskan, att om Betänkandet remitteras till Utskottet, ett sammandrag eller Promemoria mät - 484 Den 7 Juli é. m. te göras af de punkter hvaruppå Rikets Ständer önska att fästa Kongl. Maj:ts uppmärksamhet. Om dessa punkter vinna Ständernas bifall, blir det sedan mycket lattare att veta hvad som, för att vara i enlighet dermed, bör göras, och om saken sedan får en annan utgång, blir det nationens representanter seni nationen får att skylla för sina missöden. Hvad jag imellertid ej kan undgå att tillägga är, alt ett prohibitivt system är lätt att föreslå, lätt att påbjuda, men svårt att verkställa. Norrige är icke underkastadt alla dessa inskränkningar.
St:rs värdighet betoges dem, som kunde äga böjelse, att, oansedt Grundlagens tydliga och bokstafliga stadgande, vilja göra ett försök i denna del; hvadan Hr Friherren föreslagit, att, i enlighet med 68 §, Riksdagsordningen, en ny Instruction af RSt:r utfärda - Betänkan den, N:o 353. i<)f) des för deras Revisorer , som kommo att öfverse och granska StatsVerkets, Bankens och RiksgäldsContoirets tillstånd, styrelse och förvaltning, hvarvid en vägledning, i anseende till behofvet, synts Frilierrn kunna hemtas af de till 1827 års RevisionsProtocoIler yttrade olika meningar om Stadgandernes ordaförstånd i den nu gällande Instructionen. 2:0 af Hr voji HartmansdorffAugust: att, för ett snart biläggande af den tvist, hvilken, sedan sista Riksdag, uppstått, i anledning af de olika meningar, som om Ständernes granskningsrätt i fråga om användandet af StatsAnslagen, af begge Statsmagterne blifvit framställta, StatsUtskottet borde ju förr destohäldfe afgifva Förslag till en förnyad Instruction för R. Stas Revisorer, på det att Sta-ne, efter det afseende, som derpå gjordes, måtte kunna göra ett motsvarande afseende på de Anslag som begärdes. 3:o af Hr Grefve FrölichDavid: att, då hufvudsakliga felet i så väl Instructionen för R. Sta's Revisorer af år 1812, sorn i det förslag till ny, som StatsUtskottet vid 1823 års Riksdag uppgjort och R. Staantogo, läge deri, att icke observerats, det den-<r na Instruction bordt, enligt 68 <j. Riksdagsordningen, utfärdas af R. St:r, och icke af K. M:t, på sätt som skedt, rätta förhållandet härutinnan måtte, i afseende på nu ifrågakommen ny instruction iakttagas och redactionen derefter i allo lämpas.
Utskottet erkänner det gagn för armée-befälets praktiska bildning, som beredandet af tillfälle för detsamma att inträda i utländsk krigstjenst sannolikt skulle medföra, anser likväl Utskottet, att under närvarande tidpunkt, dä, med anledning af de politiska förveeklingarne i Europa och utsigterna för ett krig emellan de stora sjömakterne, Kongl. Majit beslutat, att, i händelse sådant skulle utbryta, de förenade rikena skola iakttaga en fullständig neutralitet, det vöre mindre lämpligt, att för ifrågavarande ändamål anslå medel, helst Statsverkets tillgångar tagas i anspråk för mångfaldiga andra maktpåliggande föremål; hvadan Utskottet funnit sig böra afstyrka Rikets Ständers bifall till hvad uti förevarande motioner blifvit föreslaget. Stockholm den 13 Febrttari 1854.. R e ser val ion:: »Emot Utskottets i denna fråga fattade beslut reserverade sig herr Bildtr G., sorn ansåg, att, då Utskottet erkännt nyttan och det gagn, som ett bifall till motionärernes nu gjorda framställning skulle komma att medföra för arméebefälets praktiska bildning, Utskottet icke bordt sakna skäl tillstyrka Rikets Ständer att intill nästvidtagande Statsreglering anvisa ett belopp af åtminstone 10,000 r:dr att af Kongl. Maj:t för berörda särdeles vigtiga ändamål: användas.» Stats-Utskotteti Utlåtande, Nr» 32, m N:o 32. Änk. till Exp.-Utsk. d. 13 Febr. 1854, kl. 1 e. m„ Utlåtandeangående låneunderstöds beviljande för verkställande af tomtreglering inom den år 1849 nedbrunna del af Lid köping eller den s, k. gamla staden. (RG:S Afd.) Såsom bidrag till bestridande af kostnaderna för tomtregleringen efter den i staden Lidköping år 1849 timade eldsvåda, hvarvid den så kallade gamla staden till större delen nedbrann, beviljade Rikets sednast församlade Ständer ett lån å 13,333 r:dr 16 sk., under vilkor: att stadens
Till venster skjuter Kap Martins skogbevuxna udde ut, och de gröna pinjekronorna teckna sig skarpt mot en himmel, om hvars djupblå färg man i norden knappast kan göra sig en föreställning. Till höger varseblifver man staden Monaco, belägen – ungefär som Bellagio i Como – på en utskjutande klippa, med sina trånga gator, pittoreska byggnader och små trädgårdar, och rätt under Monte Carlos terrasser vid hafskusten ligger Monacos förstad Condamine med sina solbelysta, ljusgula villor och sina eleganta hotell, företrädesvis besökta och bebodda af spelgudinnans ifrigaste anhängare. Vänder man sig så från hafvet inåt bergen, får ögat först hvila på parkanläggningarne kring Monte Carlo, blicken smekes af stora gräsmattor med en frisk, saftig vårgrönska, den följer de välkrattade gångstigarne, till dess de kröka sig och försvinna bland täta trädgrupper, den smyger sig utefter palmernas smärta, resliga stammar och stannar slutligen vid sjelfva kasinohuset – en ståtlig byggnad, uppförd i en något tung, orientalisk stil – sedan den hvilat beundrande på alla de blommande rosenbuskar och på alla de praktfulla kameliaträd, som växa rundt omkring. Längre upp skymta hotell och villor, omgifna af trädgårdar, belägna vid foten af den bergås, som likt en ram omsluter hela nejden. Men här finnas inga skarpa spetsar, inga hvassa konturer. I mjuka, rytmiska linier knyter sig höjd till höjd, och på de olivbevuxna sluttningarne vexla sol och skugga i ett dallrande spel. Hvart man riktar blicken idel sköna utsigter, och det vore nästan omöjligt att fasthålla alla dessa olikartade landskapsvyer, om icke den klara, genomskinliga luften göt öfver det hela sin försmältande fernissa. En kort trappa och en med soltält öfvertäckt portik, der blomsterflickorna sitta och sälja smakfullt ordnade buketter, leda in till kasinots storartade vestibul, kanske det vackraste i hela byggnaden. Tänk er en ofantlig, aflång sal med höga stenpelare, hvilka uppbära en bred läktare, som löper rundt kring rummet, och på hvars marmorbalustrad stå höga bronsfigurer, qvinnor med ljuskronor.
Bräder och Plankor, sågade, af furu och gran, äro fria från tolag, äfven vid ut försel. Stockholm den 22 Augusti 1854. Reservation: af Herr ./. G. Schwan: “Att jag icke delat den mening, som inom Förstärkta Stats-Utskottet, emot tre Stånds beslut, gjort sig gällande i fråga om utförselstull å Bräder och Plankor, behöfver visserligen icke något bevis. Jag vågar vara förvissad att åtminstone icke i detta hänseende misskännas; och jag är derjemte öfvertygad, att den sägen, som man sökt göra trolig, att ett kortsynt intresse för BevillningsUtskottets Utlåtande, M 26. 3 några städers drätsel skulle hafva medverkat till den i sanning oförmodade utgången af nämnde fråga, lika visst saknar all grund, som det är kändt att inom det Stånd, hvilket representerar städerna, icke en enda röst höjde sig för den slutligen segrande meningen. Denna mening må nu ur statsekonomisk synpunkt vara så oklok och förkastlig, som något hugskott kan vara, — jag är icke den, som minst beklagar att en sådan villfarelse numera varit möjlig; — den må vidare genom det antagna stadgandets ordalydelse vittna om upphofsmännens bristande insigt, — och jag är icke heller den som hos upphofsmännen beundrar denna egenskap; så synes det mig dock obestridligt, att en oklok -och förkastlig åtgärd icke kan eller bör förbättras genom en orättvisa. Men orättvist är det likväl emot städerna hvad motionären och Utskottet nu, till förmildrande af den stadgade utförselstullens följder, föreslagit. Med den lyckligtvis mer och mer stigande upplysningen om fördelarne af ett liberalt tullsystem, bortfalla allt flera och flera tullsatser å råvaror och andra förnödenhets-artiklar; och med tacksamhet se städerna denna seger, som likväl beröfvar dem tolag af alla från tull befriade varor. Utan tvekan hafva ock städernas representanter vid innevarande riksdag understödt det jemväl antagna stadgandet, att tolagen icke i något fall må öfverstiga tull-afgiften.
•—. om anläggning af en Strandmur utmed Riddarhuset, m. in., 3o4- •— om tryckning af det öfver Banken uppgjorde Historiska Verk, dito. — angående Utskottens Seereterares och Cancellisters arfvode, 3o5. — om Remiss till StatsUtskottet af Grefve Spens Motion, angående fortfarande af de 267 till Allmänna MagazinsInrSttningen och ManufacturDiscontfonden vid denna Riksdag beviljade creditiver, 353. — om dispositionen af de för Allmänna MagazinsInrättningen och ManufacturDisconten anslagne medel, 3^o. Maji II. 108. Junii I. 134 > 674. Maji II. 110. Mars II. 205. Maji II. 113, Junii I. 134,674. 263 Provincial-CreditCassor, om inrättande af, Julii a48. PröfningsCommitte, om afskalfande i BevillningsFörordningen af, Jan. II. 176; se vidare Bevillning. Psalmbok, örn anstalters vidtagande till befordrande af en ny Psalmbok samt dess utgifvande, Jan. II. 172. Jan. I. 3i3. Q. Quanten, Carl Gustaf von, yttranden, Febr. " 38. Qvarnar, husbehofs Mjöloch Såg-, om yrkad rättighet för jordägare att hvar som hälst på egna ägor, der lägenhet dertill finnes, få sådane inrätta, äfvensom anläggandet af Linbråkar och Linskjäktor, Jan. I. i36. Jan. II. 166. Exp. April II. Exp. April II. 3 ; se vidare Vattenverk. Qviding, Bernhard Christopher, yttranden, Jan. I. Maji II. 469. K, Realisation, om nödvändigheten deraf för att omsider stadga Mynt-representati vernes värde, Dec. 364, 504; se vidare Mynt. RecognitionsSkogarne, angående upplåtande och försäljande till Skatte af, Maji II. 210, 628.
Lån, med påföljd af deras utsökning, hittills icke fått ske förr, än betalnings-skyldigheten för ett års tid funnits åsidosatt, mången gäldenär i följd deraf så afpassa! tiden och beloppet för sina betalningar, att anmaning och lagfart kunnat undvikas, ehuru något mindre än fulla betalnings beloppet hvarje gång blifvit erlagdt; vid hvilket förhållande en långsammare förminskningsprogression på hela massan, än som påräknad varit, oundvikligen måste inträffa. Till förekommande häraf föreslår RåneoUtskottet, det så beskaffad föreskrift för framtiden må blifva Banquens Commissarier meddelad och vederbörligen kungjord, att enär vid ett Låns årsdag, hvilken alltid blifver oförändrad , den föreskrifne betalnings-skyldigheten, så i Capital-procent som ränta, ej befinnes till oafkortadt belopp fullgjord, Gäldenären i följd deraf må anmanas för det bristande, samt i i öfrigt med Lånet förfaras enligt Kongl. Kun. görelsen af den 23 December 1818. Stockholm den So Martil 1823. '32 BankoUtskottets Betiinkandent Bilaga N:o 2. e, Utlåtande i anledning af 1822 ärs Revisions* Berättelse §. 7. angående yppad förlust för Banquen pä ätskillige Län. mot Pant af Fasta Egendomar i Götheborg och Carlshamn. -E^-edan under loppet af åren 1819 och 1820 uppkommo sådane förändringar i Fastigheters värde, särdeles i städerna Götheborg och Carlshamn, som ingåfvo en grundad farhåga i afseende på utbekommandet af JBanquens derstädes intecknade fordringar; och sedan vid flere kort derefter inträffade Concourser, Fastigheterne dels å stället och dels på Banquens egen Auction, fruktlöst utbödos till beloppet af Banquens fordran, ehuru samma Egendomar några få år förut blifvit mer än dubbelt högre värderade och brandförsäkrade, öfvergick denna farhåga till nära fullkomlig visshet.
Remitterades till Lag-Urskotlel. Widare uplästes eit annat dicramen af Grefwe 6Mendor§ sg lydande: Om » Den z Iunii Om flere Oeconomiste twängslagae i wärk land, af nödwändigheten icke owilkorligen päkallade, wittna om äldre liders mindre uplysning, eller, under en längre tiderymd, förändrade förhallanden, syneS der tillhöra cri nplystare tidshwarf att deri göra nödige rättelser. Ibland flere sädana torde, det nu lillatas mig fa leda Högloft. Ridderstapet och Adelns upmärksamhet pä det stadgande i 24 Cap. Byganinga-Balken "akt af alla hemman i häradet stall brandstod gifwas efter hemmantalet " innefattande en rwungen brandförsäkring, lika sä orättwis till sin grund, som medförande oeconomist stada i sin tillämpning.