Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ja har alltså vunnit; i följd hvaraf Bevillning kommer att utgöras af all fastighet efter värdet, utan afseende på dess natur, med fortfarande likväl af Bevillning å Rusttjenst-Marker, samt Rotefrihetsafgiften. 5:o Den, som bifaller hvad BevillningsUtskottet i Fjerde Grunden föreslagit 0111 Bevillning af Handel, Rörelse, Handtverk, Näringar, Fabrikation, Konstflit och Arbetsförtjenst, voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej; så blifver denna Bevillningsgrund antagen, med tillägg, att Gerningsmän och Sockenllandlverkare på Landet skola taxeras efter samma Grunder, som för Handtverkare i Staderna ega rum, det vill säga, efter den behållna inkomsten, eller, då den icke är tillämplig, efter minimi-tariff, i likhet med den, som för Femte Classens Städer föreskrifves. Voteringen häröfver utföll med 79 Ja och 4o Nej. Oell är således bifallit hvad BevillningsUtskottet i Fjerde Grunden föreslagit om Bevillning af Handel, Rörelse, Handtverk, Näringar, Fabrikation, Konstflit och Arbetsförtjenst. 6:0 Den, som bifaller, att Bevillning utgår med vissa procent af Testamenten, Gåfvor, Fideicommisse!, Arf, Fynd och Vinst-medel, samt att från en dylik BevillningsAfgift likväl må undantagas Testamenten till fromma Stiftelser, samt sådana dispositioner, Bctänkanden, N:o 21g. 487 gåfvor och inkomster, som ej i varde uppgå till 3oo B:dr Banco, eller hvilka, så väl som arf, icke tillfalla personer i det släktskapsförhållande, som 2 Art. 7 §. BevillningsFörfattningcn såsom undantag upprepar, voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, komma Testamenten och gåfvor till Tjenstehjon för trogen och långvarig Tjenst, att från Bevillning undantagas.
Cederström taga det för alldeles afgjordt, att dessa hemman voro fullt lagligen underkastade ordinarie rotering, så länge de ej sjelfve godvilligt derpå ingått. Emedlertid beslöts, att de skulle underkastas ständig rotering, och det var först vid 1840 års riksdag, som R. St. hos K. M. begärde, att alla de åtgärder, som voro vidtagne för voteringens sättande i verket, skulle få anstå till dess att R. St. vidare hade derom yttrat sig. Det är i anledn. deraf som K. M. nu afgifvit Sin nåd. propos., och det är öfver den som Utsk:n nu varit pligtige att yttra sig; och de hafva, som jag nyss tagit mig friheten nämna, afgifvit detta deras yttrande i fullkomlig öfverensstämmelse med de frågor, som K. M. har R. St. härutinnan förelagt. Hvad beträffar att Utsk:n icke såsom Frih. Cederström nämnt att de bordt göra, infordrat collegiernas yttranden i ämnet; sä ber jag att få fästa Frihms uppmärksamhet derpå, att det Statsräds-protocoll, som åtföljer den K. propos. utreder frågan så fullständigt, att någon ytterligare upplysning i detta afseende ej torde erfordras. Och om Frih:n pä detta Statsråds-protokoll behagar kasta ögonen, så finner han deruti äfven inryckte de af honom omnämnda collegiernas utlåtrn i ämnet. Särskildt ber jag att få fästa uppmärksamheten derpå, att, dä frågan inom de sammansatta Utsk:n förekom, sä förevisades der såväl skrifvelser från K. bef:de i Hallands län, som äfven skriftliga anföranden af åtskilliga ledamöter af Hedervärda BondeSt. från denna ort i afseende på de åsigter, som i detta ämne hos dem gjort sig gällande.
Hvad berörde Memorial, som blifvit till Lag-Utskottet remitteradt, innehåller, har Utskottet i öfvervägande tagit; och hvad angår det förstberörde af förenämnda ämnen, finner väl Utskottet, det anledning till den af Konungens Befallningshafvande vidtagna öfverklagade åtgärd, att vid anställande Lagsökningar fordra uppvisande af det Original.Skuldebref, hvarföre betalning sökes, blifvit hämtad dels af ordalydelsen i 4 Cap. 2 §• Utsöknings Balken: ”Kommer man tilt Konungens Befallningshafvande med klart och ostridigt Skuldebref,” dels af den år 1S12 utfärdade Chartse Sigillatas-Förordning, hvarigenom böter och ansvar är stadgadt för den Embetsman, hvilken åsidosätter att tillse, det hvarje handling, som bör med Charta SigiIlata till bestämdt belopp förses, finnes derå skrifven eller dermed belagd, hvarförutan det icke undfallit Utskottets uppmärksamhet, att det presentatum, som vid skeende Lagsökning tecknas å Skuldebrefvet, sedermera vid flera tillfällen och inträffande omständigheter medför nytta och upplysning; men då , i synnerhet - Den 11 Muj. het för fordrings-ägare, som äro aflägse från Landshöfdinge-Residencet boende, samt icke äga egna angelägenheter att bestrida i den Stad, der det är beläget, Svårighet och äfventyr möjligen kan uppstå, att, jemte Lagsökningshandlingarna, til. lika till Konungens Befallningshafvande insända de Original-Skuldsedlar, som blifvit åberopade och hvaraf afskrifter äro bifogade, samt härtill, kommer, att 14 Cap. 4 §.
Till Stipendier åt utmärkte yngre Akademiske Lärare: 2000 r:dr årligen för hvartdera Universitetet, tillsammans 4,000. Till stipendier åt medellöse theologie studerande: 1,000 r:dr B:co årligen vid hvartdera Universitetet, tillsammans 2,000. Till lönefyllnad åt Kalsenianska Professoren vid Upsala Universitet 600. Till lönefyllnad åt Bibliothekarien vid Universitetet i Lund 800. Samt för en gång till uppförande af byggnad för anatomiska institutionen vid Universitetet i Lund 9,400. 7:o. Såsom ersättning till garnisons-skolan i Christianstad för den afgift, som under namn af portpenningar tillförene till samma skola utgått, har årligen, enligt Statskontorets anmälan, alltsedan 1841 ifrån Rikets Ständers Riksgälds-kontor betalts 240 r:dr; men då detta belopp icke är underkastadt någon förändring och lärer komma att i all framtid fortfara, hemställer jag underdånigst, det behagade Eders Kongl. Maj:t hos Rikets Ständer föreslå, att en motsvarande summa måtte å stat uppföras ibland Åttonde Hufvudtitelns anslag för Folkskolorna. 8:o. Vid sistförflutna Riksdag, såsom vid den närmast föregående, hafva Rikets Ständer till folkundervisningens befrämjande beviljat följande anslag, att under tiden för då uppgjorda statsreglering utgå, nemligen: a) Till understöd för Folskolelärares aflöning inom de socknar, der, enligt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, statsbidrag för sådant ändamål, i följd af serskilda förhållanden, kan erfordras 20,000. b) Till Seminarier för bildande af Lärare vid Folkskolor 9,100. c) Tili stipendier för elever vid nämnde Seminarier 12,000. Enahanda anslag för ifrågavarande ändamål anser jag vara behöfliga äfven under de följande trenne åren. Det förstnämnda anslaget har hittills visserligen icke till hela beloppet utgått; men, oberäknadt den omständigheten, att från flera Kongl. Maj:ls Prop. om Statsverk. 1830.
Rikets Ständer anse, alt, om armeens organisation uti Inspeclioner och General-befäl skall motsvara sin bestämmelse, så väl i krig som under fredstid, det är af högsta vigt, att ett större antal pensionsrum, än som nu finnas, må blifva tillgängliga för afskedade Inspectionsoch District-Generaler , hvilka vid uppnådd högre ålder må anses hafva förlorat den förmåga af verksamhet, som erfordras, alt föra divisionerne i fält och i fredstid vaka öfver deras tjenstbarhet. Ri - Expeditions-Utskotlets Förslag till und. Skrifvelse, N;o 1J3. 345 Rikets Ständer tro, att detta ändamål skulle kunna vinnas, utan ökade anslag, om, med fästadt afseende å Rikets geografiska läge och de sammandragningar af trupper, som, i händelse af ett krig, sannolikast böra kunna emotses, Militär-Districten minskades från (i till 5, samt lönerna för de General-Befalhafvare, som bibehöllos, hvilkas löner nu, med inberäknade taffelpenningar, skjutsoch fourage-medel, utgå med 6,000 R:dr till hvardera, nedsattes till 5,400 R:dr, då en General-Befälhafvare-lön, vid blifvande ledighet, kunde besparas och, jemte hvad genom de återstående fem lönernes successiva minskning erhölles, blifva användbar till bildande af trenne nya pensions-rum; och iå Rikets Ständer, som upptagit anslaget för Generalitetet till oförändradt belopp, med stöd af det auförcla och med afseende jemväl å E. K.
Frågar man hurudan är på landsbygden menigheternas vilja och önskan verkligen beskaffad i afseende på tillgången till bränvinsutskänkningsställen, eller huru hafva de begagnat den rätt, som genom 14 § af nu gällande förordning är dem tillerkänd i afseende på andra utskänkningsställen än gästgifvaregårdar, så ligger svaret i öppen dag. Sådane lagligen berättigade krogrörelser på landsbygden, som ej stå i förening med gästgifveri, torde snart vara räknade. Hvad jag tror mig känna kan jag intyga, att nemligen i hela norra Upland från Elfkarleby till Upsala och vidare inom hela Mälareslätten mellan Upsala och Westerås ingen så beskaffad krog finnes, icke ens vid de stora bruken. Detta bevisar hvad folket vill i detta afseende; deremot bevisa krogarna vid gästgifvaregårdarna att det icke kan hvad det vill, och dertill är lagstiftningen vållande. Målsmännen för hvad som ännu är så impopulärt beståndande i detta hänseende hafva sökt sin undskyllan i farhågan att, genom ändring i lagstiftningen befrämja lönnkrögeriet. Hvad innebär väl denna undskyllan närmare betraktad? Månne icke en grundsats, som, konseqvent genomförd, skulle göra all god lagstiftning omöjlig; månne icke ett tvifvel om det godas och rättas seger, som, i alla afseenden menligt, blir det i dubbelt mått hos dem, som éga att stifta lag, och ställer dem i ett beroende, som för hemmet ingalunda är helsosamt; månne ock icke ändteligen ett ingalunda fullt berättigadt misstroende till deras nit och förmåga, som ega att vaka öfver stiftad lags efterlefnad? Skulle desse frestas att svika denna sin pligt, gifves dem ju en ökad frestelse dertill genom en förutsättning från lagstiftningens sida, som innebär, att hvad som dem åligger är till fullgörande omöjligt och derföre icke heller påräkneligt.. Sanningen till ära måste dock vitsordas att, hvad beträffar åtminstone den bygd jag tillhör, en sådan förutsättning visat sig vara ogrundad. Lönnkrögeriet kan sägas der vara utrotadt, ehuru intet utskänkningsställe finnes inom hela fögderiet.
— Förklaranderne, som icke betvifla det ju Högloflige RiksRätten skall godkänna hvad de här ofvan anfört om Konungens grundlagsenliga rätt att anvisa utgifter på hufvudtitlarnes tillfälliga besparingar, hysa derjemte den öfvertygelse, att denna rätt skall finnas ännu tydligare framstå, då fråga är om disposition af bestämda, vid Specialstaternes reglering tillvägabragta besparingar å vissa sådana Stater, till betäckande af de brister, sorn å andra uppkommit. Förklaringen i 5:te och 6:te punkterna åberopas af undertecknade: Rosenblad. Löwenhielm. Åkerhjelm. Poppius. von Schulzenheim. Grip. 7 :de och 8 :dc punkt erne , angående fortfarande tillökta lönanslag för Gardes Re gementerna och Kronprinsens HusarRegemente. Anmärningarne i dessa punkter äro riktade emot de rådslag, sorn föregått Kongl. Maj:ts nådiga beslut af den 9 December 1836 om fortfarande tillämpning af de för GardesRegementerne den 15 Januari 1831 i nåder fastställda InterimsStater, samt om fortsatt anvisning på 3:dje hufvudtitelns besparingar af den skillnad, som å den likaledes i nåder fastställda Staten för Kronprinsens IlusarRegemenle af den 9 September 1830 uppkommit i jemförelse till anslaget å RiksStatens 3:dje hufvudtitel; hvilka rådslag
För Geflevugeii begäres ett lån af R:dr 1,600,000: — För Westeråsviigen ett anslag af — Den så betydligt kortare och billigare Gellevägen öppnar kommunikationen emellan det inre af Dalarne och Saltsjön. Den längre och dyrare Wcsterås vägen slutar vid Mälaren. Dalarnes tunga exportvaror af jern och träd, som vid jernvägens ändpunkt Gefle kunde direkte lastas till alla verldens hamnar, skulle åter vid ändpunkten Westerås intagas i mindre fartyg för att föras till hamn vid Saltsjön och der omlastas till utrikes ort. Samma förhållande i omvänd ordning med en stor del förnödenhets-artiklar, som skulle tillföras Dalarne. Så välgörande jemväl en jernväg emellan Dalarne och Westerås kan blifva, och jag underkänner ej värdet deraf, så förekommer det likväl uppenbart, att, om man med jernvägen i främsta rummet alser att underlätta den nu mer och mer fördyrade forslingen af jernverkens effekter och att för Dalarne göra afsättning af dess rika skogsprodukter möjlig, så måste Gefle-vägen företrädesvis ådraga Stats-VIskallets Memorial, N:o $3i. 7 sig uppmärksamhet. Den del af Dalarne och Gestrikland, som af Gefle-vägen skulle betjenas, frambringar en hufvudsaklig del af vår jern-export, enär ensamt den lilla provinsen Gestrikland tillverkar 60,000 skeppund stångjern, men med den upplysning allmogen i dessa trakter på sednare tider vunnit om det både ekonomiska och moraliska förderf, som vidlåder dess förra, nästan enda sysselsättning, att med forsling tillbringa sin tid på landsvägen, hafva forssellönerna nu stigit till den höjd, att jernverken icke kunna uthärda dermed. Redan innevarande år, dä jernprisen stätt högt och tillverkningen i följd af vattenbrist varit mycket inskränkt, har man likväl exempel på bruk i den föreslagna jernvägens närhet, som icke kunnat få sin tillverkning transporterad till lastageplats.
Vill då först och främst upplysa om, att jag ej är ringförlofvad och alltså ej kan anses att föra min egen talan. Det oaktadt förstår jag henne och förstår äfven den Eva, som hon skildrar. De lyckliga, som kunna gifta sig efter en lagom förlofningstid, veta nog ej och kunna nog ej sätta sig in i plågan af att gå år efter år utan utsikt att komma hvarandra närmare, än hvad det allmänna bruket påbjuder. D. v. s. att träffas i andra personers närvaro, hvilka ofta skämta med de förlofvades ömhet och ej förstå, att de någon enda gång vilja tala i enrum, utan att hafva i de flesta fall ointresserade eller ogillande åhörare. Troligen äro de, som skrifvit genmälena, * Snälla Thyra, man kan aldrig vara nog försiktig i valet af manliga vänner! G UBBEN LOKENTZ var femtiosex år, då han öfverlämnade affären till sitt äldsta biträde, John Dahl, som varit hos honom i öfver tjugu år. Själf hade han i sin ordning öfvertagit den af sin forne principal, Carl Johansson, som för nära femtio år sedan öppnat sin barberarstuga i samma lokal, som den sedan alltjämt bibehållit, belägen vid en af de små gränder, som, likt ref ben från en ryggrad, stråla ut från den lifligt trafikerade Stora Nygatan. I denna lilla butik, bestående af tvänne små rum, som vette ut mot en gata, trång som en ränna, och där man på vintern måste tända gasen klockan två på middagen, hade gubben Lorentz tillbragt hela sitt lif. Han hade kommit dit som ung gosse för att lära sig yrket. Under de första åren hade han tjänstgjort som springpojke, sopat golfvet i det inre rummet, — 3 — där klippningen försiggick och som ständigt var betäckt med hår, fäst .de små serveterna under kundernas hakor, tvålat in dem. Så småningom hade han lärt sig yrket och blifvit anställd som biträde. Han trifdes på sin plats, kom sig icke för att flytta eller att etablera egen affär. Och utan att han egentligen vetat, hur det gått, hade han blifvit det äldsta biträdet, som under principalens långa sjukdom skötte det hela.
Beträffande först myntslaget, i hvilket Riksgälds-Contorets Obligationer för upptagne lån få utställas, hade uti Ridderskapets och Adelns samt Preste-Slåndets belut orden "Svenskt Mynt,” blifvit uteslutne, men dessa ord deremot bibehållue af Borgareoch Bonde-Stånden, hvadan Stats-Utskottet i nämnde Memorial N:o 4^0, dels dnbjudit Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndat att i denna omständighet med Borgareoch BondeStånden sig förena, dels ock, om intetdera af förstnämnde arne Riks-Stånd skulle inbjudningen antaga, afgifvit förslag till Voterings-Proposition. Och sorn Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, med förklarande, det de qvarblifva vid sine i frågan först fattade beslut, äfvensom Borgare-Ståndet, jemlikt ankomne Protocolls-Utdrag, gillat den föreslagne Voterings-Proposition, så har, då ändring i hufvudsaken ej vidare kunde komma ifråga och redactionen af Voterings-Propositionen äfven var af 3:ne Stånd bifallen, till tidens vinnande, omröstning ansetts, utan afvaktan af Protocolls-dJtdraget från Bonde-Ståndet, kunna af Förstärkta Stals-Utskottet verkställas, på samma gång sorn sådan för sig gick rörande 2:ne Propositioner i beviilningsmål. I den andra frågan åter, eller om, vid upplåning för Riksgälds-Uontorets beli o f, ca pilat-rabatt må, under vissa vilkor, ega ruin, hade Riks-Stånden äfven stannat uti olika beslut, men med den förändring emot hvad i förra punkten förekom, att Stats-Utskottets inbjudning blifvit ställd till Borgareoch Bonde-Stånden att frångå deras i likstämmighet fattade beslut, eller ’’att upplåning mot capitäl-rabbat icke under något vilkor må ega mm." Den i denna fråga alternativt framställda Voterings-Proposition har väl äfven af 3;ne Riks-Stånd blifvit godkänd, nemligen af Ridderskapet och Bihang till R.
Ständer, med afseende å de betydliga summor Actieägarne förbundit sig att tillskjuta; med afseende derå» att private af patriotiskt nit och utan utsigt af högre vinst än laglig renta, antecknat sig för summor, hvilka öfverstiga den enikilda förmögenheten att förlora; med afseende derå, att en del häruti nedlagt hela sin förmögenhet, och med fästadblick på företagets fördelar, göra utförandet möjligt; då kunna de personer, hvilka vid Verkets utförande framdeles kommo att lägga hand, med tillfredsställelse uppfylla sina pligter och med nöje underkasta sig de icke obetydliga egna uppoffringar, som från dessa befattningar äro oskiljak» tiga. f Den 29 Juli e. m. 1421 Friherre Cederström, Rudolph, anförde skriftcligen till Protocollet: De stora fördelar Götha Canal skall medföra för Rik ts inre rörelse, den nytta Svenska handeln af densamma skall skörda, i synnerhet så orta politiska ställningen gör seglation genom Sundet och Cattegat osäker, äro redan i denna fråga anmärkte och i min tanka tillräckligt upplysta. Jag anser likväl för min pligt, att, med anledning af några inför Höglofl. Ridderskapet och Adeln framställda betänkligheter öfver detta företag, yttra min öfvertygelse om dess vigt och angelägenhet i militairiskt afseende. Om Götha Canal hade varit färdig för 100 år sedan, månne icke Kung Carl Xlittes tåg emot Norrige haft en annan utgång? De stora förluster han gjorde af canoner, ammunition och provisioner genom Danskarnas uppbringningar i Östersjön, Öresund och Cattegat, hade då ej existerat. Dessa försvårade hans operationer för flera år och gjorde saken till slut nästan omöjlig; men jag behöfvev icke hämta exempel så långt tillbakas; i det fallet uti vår sista Campagne förlidet år hade vi ju i tid fått några batailloner Canonslupar upp till Strömstad.
Bilagorna litt. M., N., 0., P., Q. och R. vid » 60, 66, 77. — Aflönings-afdelnings räkenskaper » 64-65. 313-314. — Artilleri-af delnings dito » 60-61,67,80-81. 308—310. Bilagorna litt. 0., P., Q. och R. vid » 66, 77. — Fortifikations afdelnings rä- kenskaper » 61-62, 81. 310—311. Bilagorna litt. 0. och P. vid » 66, 77. — hufvudbok; deri upptagna särskilda kassor och fonder » 12, 68—77. 284-285. Bilagorna litt. M.,N.,P. Och Q. vid 60. 77. Revisionsberättelsen. Utlåtandena. Krigs-kollegii inkomster och utgifter sid. 59—81. 312—314. Bilagorna litt. M., N., O., P., Q. och R. vid » 60, 66, 77. — Intendents-afdelning s räkenskaper » 62—63, 65. 312—313. Bilagorna litt. O., P., Q. och R. vid » 66, 77. statistiska sammandrag öfver dess under år 1863 bestridda utgifter » 77. Bilagorna litt. P., Q. och R. vid » 77. Bilagan litt. M. vid » 60. Krigsmanskassan, Amiralitets» 106—107. Krigsvetenskap s-akademien » 63 — 64. Kristianstads län, anslag till flygsandens hämmande inom » 258. Kristinehamn Laxå, jernväg mellan (nordvestra stambanan) » | ^4 126 Kronans hus i Stockholm och landsorterna » 18, 56—57, 84. 289-291. Kronoarbetskåren » 134—140. Bilagan litt.
Uttrycket i följd häraf, sorn i denna punkt förekommer, kan nemi. efter min upfattmng icke underlåta att hänföras till båda de förutsatta fallen, ehuru man här veiat förklara Utsk:s mening annorlunda. Om man i st. f. detsamma hade insatt: i följd af sistnämnda poslföreningssäll, så hade all tvetydighet varit undanröjd, och jag kan icke annat än boklaga, att man skall hafva så svårt att tydligt uttrycka hvad man menar. Frih. Alströmer, Jonas: Jag har icke någon betänklighet alt antaga denna punkt, men hemställer, om man icke, till undvikande af all tvetydighet, kunde sätta semikolon i st. f. komma framföre orden dels ock; ty då kunde ingen tvekan upstå om rätta meningen. X H. 17 258 Den 14 December. Sedan härefter Hr Frih. o. Ordfiden framstält de under diBcussionen yttrade meningarne; blef förevuie punkt bifallen med den förändring, att de deri förekommande orden »eller ökade kostnader för Postverket», uteslötos. Do efterföljande punkterne af förevtde Betänk, biföl los utan discussion. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Cevi lin.- samt Allm. Besv.- och Ekon.Olsk:s den 3 och 12 dennes på hordet lagda Betänk. N:o 10 i anledn. af väckt motion om rättighet för innevånare i Wermland att uti lösväskor med posten sända paketer af till och med ett skålpunds vigt. Föredrogs ånyo och bifölls Bevilln.Utsk:s den 5 och 12 dennes på bordet lagda Mern. N:o 30, angele förändringar i de till den blifvande nya Bevilln.-stadgan hörande formulärer. Ånyo föredrogs Bevilln.Dtskrs den 5 och 12 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 31, an grda Post-bevi Ilningen. Då härvid först till pröfning företogs Irsta punkten, ang:de portot för inrikes så kallade portobtef, yttrade 11 r Carleson, Edv. Henr.:
Att tala om de ökade kostnaderna för Riksdagen torde vara alldeles onödigt; för en eller annan skrifvare torde ti.lökningen ej blifva så farlig. Det har redan i dessa dagar klagats öfver att Utslcn icke kunnat hinna med sina saker, derföre att betjeningen är för fåtalig. — Den 4:de punkten handlar också om enksmmarsystemet, hvarom jag förut talat. I 5:te punkten säger reservanten: »Den vigt man lagt dervid, att ledamöterne af de fyra Stånden genom detta samtnanförande skulle lära mera känna och värdera hvarandra, torde få sin motvigt deri, att med detsamma äfven öppnades rikare tillfällen för dem, som kunde vara så sinnade, att missförslå, misstyda, förkättra och anfalla sina motståndare.» Detta tror jag också är ett misstag. Erfarenheten visar, att menniskor behöfva blott känna hvarandra, för att älska hvarandra. Hvad var orsaken till den stora fiendtlighet, som fordom herrskade folken emellan, om ej just den bristande kännedomen? Under frihetstiden var Ståndsskilnaden skarpast, och då var också fiendskapen som störst; och jag, för min del, lägger den största vigt på att Ståndsskilnaden utplånas, emedan jag tror att det skulle lända fäderneslandet till fromma. — I 8:de punkten fäster sig reservanten vid att det vore de ekonomiska frågorna, som skulle sålunda behandlas. Jag tror det vara ganska välbetänkt af Utsk., att, då man beträder en ny bana, välja sådana ämnen, i fråga om hvilka Ständerna ej ega beslutande-rätten, men som dock äro af beskaffenhet att för sin behandling erfordra den mångsidigaste sakkännedom. På grund af hvad jag nu yttrat och förut blifvit anfördt, yrkar jag bifall till ötsk:s förslag, dock med den förändring, att uttrycket RiksNdmnd må utbytas mot Riks Församling. Frih. Paijkull: Man har mycket talat om den vinst, som personlig bekantskap de olika RiksStåndens medlemmar emellan skulle medföra. Jag gör mig icke så stora förhoppningar derom. Man ser, att äfven inom Utsk:n är det först långt fram på Riksdagen som man lär att närmare känna hvarandra.