Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ad. med flera yttranden derom, än i afseende å det misstag Utsk. gjort, som endast anslagit 20,000 r:dr i trenne år för iståndsättandet af Marstrands eller rättare Carlstens fästning, och det endast i den afsigt att dermed sysselsätta arbetsfångarne, utan att bekymra sig om huruvida fästningen blir försvarad eller icke. Flere af StatsUtskis ledamöter känna denna fästnings läge och kunna således äfven bedömma af hvilken betydenhet denna fästning är, icke allenast om Sverige skulle blifva tvunget att blanda sig i ett Europeiskt krig, utan äfven om det vid ett sådant tillfälle skulle förblifva neutralt, hvilken fördel jag dock anser vara omöjlig i och för den förträffliga Marstrands hamn, hvaruti djupgående fartyg titan svårighet från Vesterhafvet kunna inoch utlöpa, såvida fästningen icke sättes i tillfälle att försvara den för fiendtligt flottor och beskydda egna fartyg, som dit inlöpa. Jag skulle till och med storligen förundra mig öfver, om någon af de mäktigare Staterna vid dylikt tillfälle icke genast satte sig i besittning af denna vigtiga punkt, sorn med särdeles lätthet skulle kunna ske, så länge den förblifver i det ofullständiga tillstånd att försvaras, som för närvar, är förhållandet. Skulle en sådan olycka inträffa, att Carlstens fästning kom i Englands eller Rysslands ägo, sa undrar jag väl för hvad pris en sådan för dessa makter vigtig plats väl skulle kunna återfås, och om Sverige under en sådan tid icke snarare kunde anses som ett lydrike än en sjelfständig stat. Fördelen för England att i Westerhafvet hafva en sådan hamn som Marstrand, med en sådan fästning Den a5 November e. m. som Carlsten, dit deras fartyg med samma vind pä 60 timmar kunna inlöpa och vara försvarade, är icke obetydlig, synnerligast som ingen så förträfflig, naturlig hamn som denna finnes vid någon af StorBritanniens stränder. Samma förhållande är det med Ryssland, som icke kan få en säkrare och fördelaktigare föreningspunkt för de i Cronstadt och Archangel varande flottor än i Marstrand.
Under åberopande af hvad jag nyligen anfört, instämmer jag med Herr von liarimansdorff deruti, att bidraget rxiå lemnäs såsom lån£ likväl mot samma vilkor, söm vid 1815 år3 Riksdag, att återbetalning ej må sättas i fråga, förr än Bolaget kommit i åtnjutande af g ptoeents ränta ä AcikCapitalet. £>en 15 O et eber J. m. Herr Grefven och Landt-Marskalken yttrade, det han ansåg sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln skulle behaga öfver den af Herr von Hohenhausen väckte fråga, huruvi* da det till Götha Canals fullbordande blifvande an>! slag endast borde, i egenskap af Länsanslag)beviljas först fatta sitt beslut, emedan det sedermera torde blifva lättare, att, i afseende å hufvudsaken, i händelse votering komme i fråga, uppgöra vo^ teringspropositionen. Herr Grefven och LandtMarskalken tyckte väl för dess del, att det nästan kunde vara likgilltigt, antingen man nyttjade ordet Anslag eller Låneanslag, enär, efter hvad flere värde Ledamöter upplyst, föga hopp vöre, att berörde anslag någonsin skulle kunna ersättas; men det nu ifrågavarande anslag kom mera i likhet och öfverensstämmelse med de förut meddeldte Lånebiträden, om det utgick endast i egenskap af Låneanslag. Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde således, att det, i afseende å Götha Canals fullbordande tilläfventyrs blifvande anslag endast, i egenskap af Låneanslag, måtts utaf Ridderskapet och Adeln beviljas. Bifölls, Herr Grefven och Landt-Marskalken hem* Ställde vidare, om Ridderskapet och Adeln be. hagade bifalla det af Utskotten i första Punkten af Utlåtandet åt Götha Canals fullbordande tillstyrkte låneanslag,utgörande tillsammans 1,650.000 R,‘dr Banco, under de af Utskotten stadgade villkor och förbehåll. X)en ig Oetoher f. m, 3%$ Ropades starka Ja, jemte nSgra Nej.
Till afhjelpande så väl af dessa brister, äfvensom till beredande af tillfälle för skolungdomen alt inhemta kunskaper utöfver stadgadt minimum, ansåg motionären klockarnes i Lunds stift undervisningsskyldighet böra närmare regleras och bestämmas sålunda, att dem borde åläggas hålla vinterskola för de utaf pastoratets ungdom af 12 års till och med 15 års ålder, som vilja sig deraf begagna; hvadan motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla om meddelande af nådig föreskrift för Domkapitlet i Lunds Stift att skyndsamligen föranstalta om verkställigheten af nämnde reglering, samt så tidigt före nästa Riksdag derom afgifva underrättelse, att Rikets Ständer må inhemta, om dess önskningar i delta fall vunnit afseende inom stiftet; och har motionären slutligen förmält, att skäl till de ifrågaställdo åtgärderna förefunnes äfven deri, att klockarne pä flere ställen voro aflönade till ett belopp af 800 å 1,000 R:dr. Enär, genom Kongl. Maj:ts uppå Presterskapets i Lunds stift besvär den 23 Mars 1719 meddelade nådiga resolution, klockares i nämnde stift åligganden blifvit i afseende på undervisningen bestämde, samt det, enligt Kongl. Maj:ts nådiga Stadga angående folkundervisningen i Riket af den 18 Juni 1842, åligger skolstyrelse alt hafva tillsyn öfver undervisningens behöriga gång inom församlingarne, derför uppgöra reglemente och underställa detsamma vederbörande Domkapitels pröfning och godkännande, så finner Utskottet vidare föreskrifter i afseende på ordnande af ifrågavarande angelägenhet icke vara af behofvet påkallade, utan föreslår att åtgärd i anledning af motionen icke måtte af Rikets Ständer vid tagas. Besvärsoch Ekonomiutskottets Utlåtande, Jfä 38. Ank. till Evp.-Utsk. d. 18 Febr. 18S1, kl. 1 e. in. Utlåtande, i anledning af vackt motion, i afseende å de inom Lands Stift såsom Klockare anställde Prestmans tjenstgöringsskyldighet i deras förstnämnde egenskap.
Wid 1809 äcs Riksdag beslöts wäl, art revisionen öfwer räkcnskapcrne af tilförordnade emhetsman borde göras fran arén 1802 kilaret 1827, men detta förhindrar icke nu warande Ständer, att nu derom annorlunda besiukg. Det ankommer pä dem just nu, all pröfwa huru granskningen bör ske ifrän Ven tidepnncren hwartil räkenskaperna wisik finnas framlagda för Riksens Ständer. friherre Ltges von ttoljstein upläste derefter följande? Wördsamt Memorial! Dä nn Slars-UtskotteiS betänkande äler framkommer til öfwerläggning, sär jag ytterligare förslg. 648, Ben 2p, Innik. klara anledningen hwarföre, jemte flera andra, äfs ryen jag begärde dxt pg bordel i förra plcyo. Enligt grundlagen later Konungen n?id hwarje Riks» dag för Riksens Ständer upwisa SratSwerkeis tjl-r stand.
Skrifvelse, N:o 61. 29 Uti häröfver afgifvet utlåtande har E. K. Maj:t och Rikets Stats-kontor, i betraktande af den lindring i utgifter, sorn genom den föreslagna förändringen i resereglemente! komme att tillskyndas ej mindre Staten än äfven de enskilde personer, hvilka behöfde i tjensteväg anlita Statens embetsoch tjenstemän, för sin del instämt i Revisorernes förslag och endast fästat uppmärksamhet derå, att, i händelse den före slagna förändringen komme till stånd, föreskrifter måtte i reglementet intagas rörande grunderna för beräkning af ersättning för resor å ångbåt eller jernväg, såsom bland annat, hvilka embetsoch tjenstemän egde att, med rätt till godtgörelse derför, begagna plats i hytt, salong o. s. v. å fartyg, eller i Usta, 2:dra eller 3:dje klassens vagn å jernväg; hvilka resande, då de färdades å ångbåt, vore berättigade till godtgörelse för frakt af åkdon, som medfördes; huruvida den resande skulle vara skyldig under viss begränsad tid afvakta dylik lägenhet med rättighet till traktamenlsersältning under liden, o. s. v. Då ångbåtsoch jernvägskommunikationerna numera ega en ganska betydlig utsträckning, synes det ock vara skäl, att äfven de, som företaga resor i allmänna värf, böra, när sådant ske kan, begagna sig af dylika lägenheter, helst det torde få antagas, att härigenom besparing både i tid och resekostnader kan vinnas; och Rikets Ständer, som hufvudsakligen dela Revisorernes åsigter i förevarande fråga och anse desamma väl förljenta af uppmärksamhet, få derföre, under förutsättning att, vid en möjligen blifvande förändring af resereglementet i enlighet med ofvanberörda förslag, tillständig traktamenlsersältning varder för den resande bestämd samt nödiga föreskrifter och bestämmelser i öfrigt meddelade, hos E. K. Majt i underdånighet hemställa, alt nytt resereglemente, med fästadi afseende å ofvan omförmälda förhållanden mätte utarbetas.
Diibens yttrande; och sedan beslutet blifvit med klubbslag befästadt, hemställer jag, om samma yttrande kan skiljas från de öfriga, och bestrider sådant för min del. Hr Rosenblad, Bernh.: Jag är förekommen af Hr Riben uti bestridande, att Frih. v. Diibens anförande kan bordläggas, hvilket lärer vara för sent, då remiss redan är beslutad. Gr. Cronhjelm: För att af Hr Gr. o. Landtm, få den förklaring, som jag ansåg vara af vigt, måste jag, efter Hr Hjärne återkallat sin begäran om bordläggning, framställa en dylik begäran i afseende på Frih. v. Diibens yttrande; men sedan jag vunnit mitt ändamål, afstår jag nu från denna min begäran. Frih. v. Diiben: Gr. Cronhjelm har begärt mitt i dag afgifna muntliga yttrande på bordet. Jag får i anledning deraf hemställa, om memorial derom behöfver sammanfattas, då det oförtöfvadt skall ske. Hr Rosenblad: Då den af Frih. Boye väckta motion, hvilken jag ej hört återkallas, kommer under öfverläggning, blir det i sin ordning för R. o. Ad. att stadga beslut i ämnet. Gr. Cronhjelm: Det har undfallit den siste värde talaren, att Frih. Boye återkallat sin motion. Jag hemställer dessutom, om saken genom motionen, i fall den ej återtagits, hade kommit i ordning; jag tror, att den just då råkat i oordning. Frih. Boye: Af aktning för R. o. Ad:s tid återtog jag min motion; men jag bekänner, att den egentligen var föranledd af den siste värde talarens tvetydiga yttrande. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad., sedan Gr. Cronhjelm numera återkallat sin begäran, att Frih. v. Diibens anförande skulle hvila på bordet, tillät, att nämnde anförande linge till StatsUtsk, åtfölja remissen af Hr Hjärnes motion. Bifölls.
Då Eders Kongl. Maji ansett nödigt, att inflytande bakoch lotsmedel, hädanefter som hiLlills,oförryckt bibehållas såsom en tillgång för lotsoch båk-inrältningen samt denna intrad bland stals-verkeLs inkomster upptages med förhöjd beräkning till 78,000 rd , i stället för vid sista stats-regleringen kalkulerade 73,000 rdr, utföres här såsom tillökning i nu varande anslag 5,000: 7:o För tillökning i lots-porsonaiens aflöning, hvarom serskild nådig proposition är beslutad, erfordras, utom förstnämnde 31 5000 rdr, eli belopp af 8:0 Till inrättande af e t nytt lotsdistrikt för kanalen oell insjöarne erfordras, enligt beslutad serskild proposition, ett för - slagsanslag af. 10,000: 4,000: a) b) c) <0 samt slutligen, 9:o för Sjöbeväringsmanskapet, nemi.: för vapenöfningar „ beklädnad och beväring 38,213: 32.-. 19,558: 44. _ stammens vapenöfning 8,471: 30. gevärens underhåll 500: — 66,744: 16 - Den stimma, hvarmed jag anser femhufvud-titelns ordinarie anslag böra ökas, fälliga eller för öfvergående behof utgör således Rdr 129,141: 40 — ”Med antagande af den princip, alt inga andra än ständiga, hvarje år fortfarande, utgifter böra drabba den ordinarie staten, samt att alla till :rforderliga böra blifva serskildt an det mig nu öfvergå till denna sednare del af det behöfliga anslaget.” ”Enligt den uppgjorda planen för sjöförsvarets ordnande, erfordras för närvarande endast anslag för sex ångkorvetler och fartyg, hvilkas sammanlagda kostnad gör ''Vidare erfordras: visade, åligger åtta ångbogserings2, 590,500: till bomb-kanoner och projektiler, enligt förslås Carlskrona fullbordan
Efter berörde tid ut* visa ej handlingarne att denna vid första stiftelsen öfverenskomlie och förbehållne rättighet blifvit af de Trenne Stånden annorlufida begagnad, än medelst bibehållande af proportionen emellan Frälse och Ofrälse Commissariers antal till Fn tredjedel af de förre och Två tredjedelar af de sednare; i följd hvaraf, till inträffade iedigheter bland de Adelige Cormnissarierne, endast Frälsemän kunnat anses competente , samt deremot till Commissarie-Beställningar i Ofrälse Classen ej fått komma i åtanka. Vid de tid efter annan nödige befundne tillökningar i antalet af Commissarier, har ock intill närvarande tid enahanda ordning oafbrutet varit följd, sedan den jemväl af Banco-Deputationen år 1756, vid då väckt fråga om tillsättning af en ny Commissarie-tjenst, blifvit ytterligare bekräftad och förnyad. Grunderne för ofvannämnde proportion hafva emedlertid sedermera undergått en väsentlig förändring genom Hedervärda Bonde-Ståndets deltagande uti Banquens Styrelse och Garantie vid Riksdagen år 1800.
Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Vtsk. Bet.. ,yV?’ 29. 5 en med större och snabbare arbetsförmåga begåfvad Landtmätare måhända ofta korinne att inom det honom anvisade distrikt sakna utrymme för sin verksamhet, sä torde deremot lika ofta landtmätare, som ej egde liknande förmåga, finna svårighet att kunna motsvara de inom distriktet a honom gjorda anspråk. Sedan inom en ort, der dittills något skifte ej egt runi. sådan förrättning blifvit pä tillfredsställande sätt verkställd och de gagnande verkningarne deraf blifvit synbara, så skulle böjelsen att tillegna sig enahanda fördelar snart mana de närboende att jemväl söka skifte, hvarigenom ofta ett vidsträcktare fält för landtmätarens verksamhet der skulle öppna sig, än hvad som vid distrikternas utläggning kunnat förutses och tagas i beräkning. Erfarenheten har ock visat, att, af denna sednare orsak, skiftesverket ofta, med synnerlig liflighet fortgått i vissa delar af ett. län. medan detsamma i andra delar ai' länet blifvit blott föga utsträckt. I enlighet med hvad Utskottet sålunda anfört, hemställer Utskottet, att förslaget 0111 de pä eget ansvar arbetande Landtmätarnes bestämmande till 300 och förseende med lön samt med visst distrikt ej ma till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Sedan Utskottet sålunda funnit sig nödsakadt afstyrka de mera genomgripande förslag, hvilka blifvit framställde, till förändrade grunder för ordnandet af den i de särskilda länen anställda landtmäteripersonals tjenstgöring, så torde så väl hvad A. W. Uhr anfört, till stöd för sin motion, att Rikets
Vid dessa förhållanden, och då ifrågavarande lån äro för den mindre jordbrukaren af större fördel, än Banko-diskont-lånen, emedan de förra sätta honom i tillfälle att kunna småningom afbörda sig den gäld, han nödgats åsamka sig vid inköp af hemmanet, och bereda honom en sjelfständighet i ekonomisk väg, förutom hvilken det icke är för honom möjligt att motstå ens en enda felslagen skörd, samt då egare af mindre hemmansdelar svårligen kunna på andra håll undfå lån å sina fastigheter; får Utskottet hos Rikets Ständer tillstyrka, 23:o att cirkulations-kapitalet, för lån emot pant af fast egendom i städerna och på landet, måtte förhöjas från 6,500,000 r:dr till 7,000,000 r:dr, allt banko. Banko-Utskottets Betänkande, N\o 42. 15 Det nu bestämda eirkulations-kapitalet i berörda låne-rörelse är, enligt 181 §, morn. 2, litt. b, sålunda fördeladt, att 5,650,000 r.dr hållas tillhanda för inteckningar i egendom å landet, och 850,000 r.dr för inteckningar uti hus och jord i städerna utom Stockholm. Som nämnde 850,000 ndr icke varit tillräckliga för fyllande af låne behofvet, torde af den ofvan tillstyrkta förhöjningen någon mindre del böra afsättas för stads-Iån; och Utskottet får fördenskull, under förutsättning af Rikets Ständers bifall till nästförestående tillstyrkan, härigenom föreslå: 24:o att de deruti upptagna 7,000,000 r.dr sålunda fördelas, att 6,100,000 r:dr hållas tillhanda för inteckningar i egendom å landet, och 900,000 r.dr för inteckningar uti hus och jord i städerna utom Stockholm. I enlighet med hvad tillförene brukligt varit, har, såsom grund för lånesummans bestämmande, tagits taxeringsvärdet för året näst före det, då riksdag börjat.
Jag vill blott erinra Utsk., att, vid behandlingen af detta mål, en omständighet af största vigt är, att skjutslega!! blir utsatt till olika belopp på olika årstider. I Stockholm ser manen sådan olikhet, och jag tror, att det är icke allenast i afseende på födan för kreaturen, som det är af vigt. I Stockholm kommer inom staden väglaget icke i fråga, men utom staden är det deremot afsedt. Ehvad utgång det myckna talet 0111 skjutslega!! nu må erhålla, blir det i alla full nödigt och nyttigt att hafva olika lega för särskilda årstider. Entreprenader blifva derigenom lättare att åstadkomma, och fortfar sk julsningsbesväret i dess nuvar. skick, blir ej allenast skjutsen rätt betald, den ena årstiden i jemförelse med den andia, utan ock mången resa uppskjuten till en lägligare lid, till undvikande af den emot väglaget svarande betalningen. Hr af D alström: Jag anhåller alt i korthet få omnämna ett misstag af en värd ledamot, sorn anfört att militärer på deras embetsresor inom compagniets district skulle tillgodonjuta någon nedsättning i den vanliga skjutslega!!. Detta är icke förhållandet för närvar., och en sådan nedsättning grundar sig icke på någon rättighet; äfvensom jag tror, att mången, för att undvika 6 å 8 timmars väntning, måste betala mer än den vanliga skjutslegan. Efter jag 1111 har ordet, kan jag ej underlåta alt yttra mig öfver det här af flere talare gjorda yrkande, att skjutsningsskyIdigheten, hvilken vore att anse såsom en landsplåga, borde helt och hållet afskalfas. Vore sådant möjligt, skulle äfven jag önska denna skyldighets upphörande; men då man tillika såsom ett medel dertill uppgifvit, att skjutslegan bör höjas till en r:dr b:co, och frågan hufvudsakligast rörer en annan medborgareclass, får jag hemställa, om nian icke förut borde förfråga sig hos allmogen, huruvida den vore belåten med att hållskjutsen alldeles afskalfades, om derföre erlades en r:dr b:co milen.
När man nu ser att penningen på 20 års tid så försämrats, alt af 8 endast 3 återstå, och ytterligare ser en brådstörtad nedsättning af räntan vara åsyftad, skall det oslridigt verka menligt på opinionen, alt någon fördel kan med säkerhet påräknas af att äga penningar, och således motverka bildandet af verkeligc capitalister. Man vill i Sverige väl hafva capitaler, men inga capilalisler. Det är likväl deras tillvaro, som är allde - Den ii F e !> r n n t' i i e. ra. 351 les nödrandig om ninn skall kunna påräk11 a att inom Landet erhålla, hvad som i låneväg kan behöfvns. Utländska capitalers npplnnande i enskild väg, der sådant kan vara möjligt, försvåras äfven lill en stor del genom ifrågavarande Iåneopernlion. /po TJpphörer derigenom nästan helt och hållet möjligheten af FrivntBaukers inrättande. Dessa skulle finna en så inskränkt verkningskrets för sig alt de af sig sjelfva alldeles fö r föl le. Såd ane inrättningar anser jag för min del vara de mest lämpelige för att bringa penningen i omlopp, och då Privatbanken på en gång kunde erbjuda pemiingeägarne tillräcklig afkomst af sina capitaler, och på hilliga vilkor erbjuda Landtmannen lånehiti aden , vöre hegges interessen förenade. Man säger, alt inrättandet af PrivalBanker är omöjligt, och det b lifver äfven omöjligt, så länge man så säger; mén om utvägarne alfvarligen undersöktes, torde man finna, att möjligheten ligger närmare än man föreställer sig. 5to Borttagas, på sätt jag ofvanföre nämnt, en låneutväg i nödens stund af 2 millioners silfvervärde.
— Att de uti 1811 års Instruction för extra roteringen gifne allmänna föreskrifter må, till den del de vid roteringsjemnkningen kunna vara tillämpliga eller behöflige, tjena till efterrättelse. -—• I afseende på roteringscommissionernes sammansättning; så, och enär, efter hvad Collegium ansett, Landshöfdingarnes många magtpåliggande göromål icke medgifva, att utse dem till commissionernes Ordförande, emedan antingen, då Landscamereraren äfven vore frånvarande, sådant kunde hafva ett menligt inflytande på de till Konungens Befallningshafvandes befattning egentligen hörande ärendens oafbrutna gång, eller ock deraf föranledas afbrott i roteringsförrättningarne eller deras fortare påskyndande, än som vore förenligt med den dervid nödige noggrannheten, samt, då det dessutom är att förmoda, att, om rotejemnfc» ningen anförtros åt färre personers ledning, likhet uti grunderna och behandlingen skall medföra öfverensstämmelse uti Instructiotaens tillämpning och följaktligen enhet uti Besv, och Ekon. Uttk. Betänkanden, verkställighet; och, då sluteligen Rikets freds* tillstånd icke fordrar samma skyndsamhet i förrättningarnes företagande, sorn år i8u fanns nödig; alltså har Collegium tillstyrkt, att rotejemuknings-förrättningarne öfver hela Riket måtte indelas uti fyra districter, och dertill för hvardera af Kongl. Majit utses en särskild Ordförande, som skulle hafva sig lill biträde ombyteliga Ledamöter af alia Fyra RiksStånden, en af hvarje Stånd, regementschefen eller, vid inrotering till Båtsmanshåll, chefen för ortens Båts* inanscompagnie, samt Land seam er eraren eller den person, som Landshöfdingen från Landscontoret kunde utse; varandes älven förslag öfver Länens indelning i dessa Difitricter af Collegium uppgjordt. — Vidare bar Collegium yttrat, att, hvad beträffade yotejemnkningen j Jemtlands Län, så och i anseende till Riksens Ständers vid 1817 och 1818 årens
1) Vickerstubb, 2) inställelse, 3) Natal44 kusten, 4) tillgänglig, 5) egensinnigt, 6) renhudsfäll, 7) gelbgjmeri, S) accentuerad, 9) 44 ' M O Trängsviken, 10) associerade, 11) Nebuka&amp; snart Skulle ett så godt sätt barnen, vilja stanna, tills hon kom? Idun Stockholm. N:r 3 (266) Prenumerationspris pr ar: Idun med Modetidning och kolorerade planscher _ kr 9 — [dun m. Modet, utan kol. pl. — Fredagen den 20 januari 1893. B y r å: Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr, (Aftonbladets n y a - Vas.) Prenumeration sker ä alla anstalter i riket. postRedaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas &amp; byrån kl. 12-1. Allm. Telef. Huld i ne Beamish, Utgifnlngstld: b v i r j e h e l g f r i fredag lösnummersprfs 15 ora (vid född kompletteringar) Gernanäts Boktr.-Aktieb. För •Platssökande » o. » Lediga platser35 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad m osandet-. (" Edelweiss, ") O ljufva lott Alt lefva blott För hvad man B K Ö N A A T skådat; Att offer bli, Men vissna i Det ljus man förebådat! Runeberg. [ag såg en underskön ängel vandra af och an här pä jorden, » förtäljer en österländsk sagoberättare. » Han vidrörde de gamla — då blefvo de unga. Han trädde in till de fattiga — då blefvo de rika. Han talade till de sorgtyngde — då strålade deras anleten af glädje.
Majit behagade, efter detta ärendes behöriga utredning, så vidt möjligt är till nästa Riksdag, aflåta nådig Proposition, om och med hvilka vilkor befrielse från tackjernstiondes utgörande må kunna blifva de privilegierade bergslagen tillerkänd; hvarjemte Rikets Ständer funnit skäligt förklara, att sådana på sednare tider inom bergslagen nyanlagda masugnar, hvilka icke åtnjuta några särskilda privilegier eller haft något hyttelag sig tillslaget, skola i beskattning anses likställiga med masugnar utom bergslag. Rikets Ständer framhärda etc. Slockholm den 5 Juni 1866. 24 EmpeditionsUtskottets Förslag lill anderd. Skrifvelse, N:d 61. !Vo til. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 Juni 1 8 66. Preste-Ståndet den 2 Borgare-Ståndet den 2 Bonde-Ståndet den 5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående upphörande af tionde för tillverkning af metaller, m. m. (Stals-Utskottels Utlåtande N:o 22. Litt. B.) S. A. K. Hos Rikets Ständer hafva särskilda framställningar blifvit gjorda angående upphörande af all tionde å tillverkningar af metaller och tillgodogörande af mineralrikets alster, der dessa tillverkningar icke äro i besittning af särskilda förmåner eller privilegier.