Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa mål äro följande: 1:0 Beslutet om utfärdande af Kongl. Förordningen den 3o Juni i838, angående Mosaiska Trosbekännares rättigheter och skyldigheter här i Riket, samt af den samma dag daterade Ordning, rörande hvad Mosaiske Trosbekännare hafva alt hädanefter iakttaga, i afseende på ulöfningen af deras Religion och bestyret inom deras församling rn. m. 2:0 Beslutet om Spannmåls-anslag för KrigsCollegium, i strid mot Riksens Ständers Skrifvelse den 6 November i834> Dill. lill B. St. Prot. 1840. 3 Sami. 10 Haft, 1 Constilutions-ZJtskottets Memorial, iV:o 13. 3:o Beslutet om Spannmålsanslag för Chefen för Wermlands FältjägareRegemente, i strid mot Riksens Ständers i nästföregående punkt nämnda skrifvelse. 4‘.o Beslutet om fortfarande löneförhöjning för GardesRegementerne, anvisad på Tredje Ilufvudlilelns besparingar. 5:o Beslutet om lika förmån för Kronprinsens HussarRegemenle. 6:0
Författningarna i afseende på den nya löneregleringen hafva uttryckt den allmänt gillade princip, man velat följa, deras tillämpning visar behofvet af en förändring i formerna, hvars orsak man troligen ej förutsåg, Lades på bordel. Den 27 Februari i. »99 Gr. Horn, Glaes Fredr., anförde skriftligen: 73 §. Reg.F. stadgar, att "inga nya pålagor, utskrifnin”gar af manskap, eller af penningar och varor, må hädanefter, utan K. St:s fria vilja och samtycke, i den ordning "förut nämndt är, påbjudas, uppbäras eller fordras.” Ordningen, hvaruti dessa frågor kunna förekomma, bestämmes uti 61, 62, 63, 6g, 70 och 71 §§. af samma Reg.F. samt uti 3o och 3i §§. Riksd.Ordn.; och då 83 §. Reg F. bjuder, att grundlagarna skola efter deras ordalydelse i hvarje särskildt fall tillampas, följer deraf ovedersägligen, att R. St. icke äga magt att på annat sätt, än grundlagarna i förstnämnde §tj. stadga, bevilja något statsanslag, eller ålägga Svenska medborgare något skattebidrag, vare sig i penningar eller varor. Skulle likväl sådant hafva inträffat; skulle föregående Ständer, genom förhastande eller missförstånd, hafva handlat emot grundlagarnas tydliga föreskrift i nämnde fall, så äga ofelbart Rikets nu församlade St. icke allenast rättighet, utan äfven ett åliggande, att rätta det begångna misstaget, såvida ej R. St. vilja göra sig saker till en uppsåtlig öfverträdelse af grundlagen. Sednaste R St:s beslut om mötespassevolance-afgiften innebär detta olyckliga missförstånd om frågans natur och R. St:s beslutanderätt deri. Den föreslogs af K. M. i Dess Nåd. Propos. till R. St. att utgå i följd af contract, men beviljades af Ständerna med uttryckligt förbehåll, att derom icke skulle contraheras, enär rustoch rotehållare förmenades att sin lagliga talan utföra eller att om afgiftens erläggande sig yttra.
I stället för be bristfälliga tornen a Holmögaddar wid Norra Qwarken eller Djupsten uti Öregrunds grepen, äro nya, likaledes af sprängd gråsten, upförda, det förra inrättadt till täckt stenkolsfyr och det senare med stående spegelfyr. Wid Gefle inlopp äro 2:ne ledfyrar upförda, som komma att af Gefle stad underhällas, och pa grimffäret wid Calmar stad är äfwen en ledfyr inrättad, som af staden underhålles. Förberedande ätgärder äro redan widtagna för att kunna upföra en fyroch telsgraf-inrättning a Utklippan utanför Carlscrona inlopp, samt för en större lampfyrs och 2:ne ledfyrars byggnad ivid Götheborgs inlopp. Landsorts fyrbåk är för Statens räkning inköpt och reparerad. Större delen af Småländska kusten och hela den Öländska har Sjomätmnblifwit upmält, och chartor öfwer denna mätning förfärdigade. Likaledes har större delen af Blekinge kusten blifwit a nyo upmätt. Linieskeppet Prins Oscar, Fregatten Götheborg och Skonerterne ProffeglmFalk och l'Aigle hafwa blifwit profseglade, och ändamålsenligheten afA^iE.' detza fartygs construction derwid utrönt. Fregatten Josephine och Corvetten Najaden hafwa gjort sjöexpeditioner till Medelhafwet och Levanten; hwarförutan sistnämnde fartyg 2:ne ar gjort 3:ne manaders sjöexpedition i Osteroch Nordsjön, samt är nu pa expedition till Westindien. Corvetten Jarramas har gjort ett ars expedition, hwarunder Medelhafwet äfwen blifwit besökt; Skonerten Experiment har nägra mannder warit pä expedition i Östersjön; hwarjemte med en Canonstup artilleri-försök blifwit ar 1837 utförda, och med 1 Bataillon Canon-jollar hwardera arén 1835 och 1836 exercice i Stockholms skärgård, äfwensom hwarje ar ett Chefsfartyg frän Stockholms Station warit begagnadt till stömätningar.
Han trollade till » our ladys » häpnad fram 100 meter sidenband ur hennes egna lilla docksko, som hon hjälplöst höll i luften. Han stötte under den tyska matronans jämmerrop sönder den kejserliga familjen i en mortel, för att fem minuter senare presentera alla dess sju medlemmar i oskadt skick, liggande på en bädd af rosenblad i en liten bonbonière. Han skakade fram en lefvande dufva ur ett af asketernas broderier och återgaf den amerikanska damen hennes briljantring, nyss af henne själf nedsläppt i ett vattenglas, som handtag på en bukett violer, hvilken, o, under, låg i en förseglad ask! Under det att allt detta skedde, stod madame fortfarande orörlig med det vanskapliga barnet vid sina knän. Endast två à tre gånger sträckte hon ut armen kring myrtenträdets stam, som o m hon känt sig trött. Jag var alldeles för upptagen af att beundra armens mjuka form och rörelsens plastiska skönhet, för att hinna eller bry mig o m att observera, o m hon g e n o m denna så naturliga åtbörd fyllde sin plats såsom stum medhjälparinna. Men att hon det gjorde, är tämligen säkert. Under den paus som nu följde, försökte flere af oss att genom löften o m godsaker och pengar locka den lille gossen till oss — men förgäfves! De nästan hemskt tunna händerna grepo allt fastare kring moderns hvita klädning, och ögonen, mörka o c h vackra som hennes, lämnade knappt för en sekund det ansikte, han så tydligen tillbad. » Jamais quitter maman Blanche, » sade han till sist med missljudande röst. «Jamais, jamais. Bellisima madre Bianca! » Han lade sin kind mot moderns hand och kysste fållen af hennes klädning. Madame svarade blygsamt på alla frågor, talande samma hälft franskitalienska språk som gossen. Ja, han var enda barnet, dess värre; läkarne hade sagt, att han behöfde skötas mycket, m y c k e t väl, få stark mat och framför allt komma tidigt i säng. Men som hon och hennes man » arbetade » i hotellen hela Rivieran utefter och de inte hade råd att hålla någon tjänare, var det inte möjligt följa ordinationerna. Dessutom var han • så kär i henne — modern, att.
Sfco T. (£>.) ©ammanbrag öfwer $apering&£ängberrw 9?:o 4, uti 9?. 9?. $ögöerr för ar 18 * < Remman, Sagen; fteter. 2?ergwert. SOtanufac-' turier, Sa&rt fer, SBerf cd; Snraff; niitgar. CXltMtv tiar od) ©ägar. $2 <S ca 5 O? 3 ^ t H ST £? ST E? *~t ca ra »t cr zz SBeroianirigésgörorbninaen. (Saligt SängDer ocf> 0ammanDrag: %ol 2,178 %o2 540 97o 3 327 9l:o4 210 97o 5 760 Saligt ferffilöe £äagt>er oel) §örtecfningar: ©runöfFatt&afgift för §rälfe><Sgenöomar 18 16 — Afgift för Q>ofb od> Schernman . ... 3 0ito för Äolningéfrtljeter 15 £>ito för tillwerfning wiö ^rut> odj 0wafwel*$3ruf . 18 £>ito af ©åfwor, £cfiamenten odj $iDeu€ommijj famt 0terb* 1)110 50 39ito för ?[)eatre^eprefentatiener 60 0umma 4,179(16; ~~” i (22) 83i&. tia Sfi. ©t. $rot. 1834 & 1835. 10:be ©aini. 1 2(fb. 2 SBflttbet. Söeroiftnin^görorbrtinijen.
Om General-Majoren Kaulkars's ansökning om eflergift af ränta ä ett under 1788 ärs krig uppburit förskott. i8:v. Om hushållningen wid Strömsholms och Kungsörs Kungsgärdar samt Strömsholms stuteri-inrätming. 19:0. Om sörhällandet med Fjerdingsmänsbvställen. 20:0. Om en ny wägs anläggaude emellan Wermland och Jemtland. Justerades följande: Uldrag af Protocollet hållet hos Höglofl. Ridderska /c och Adeln wid Urtima Nirs. dagen i Orebro den z Ju.ii 1812. S. D> 28 Den Z Julli. S. D. Sedan Friherre Lisei von hollstein förklarat, akt efter erhällen underrättelse dek de medel, hwilka för försälda Colonial-waror i Carlshamn runnat inflyta, ej ingått i stats-werkets räkenskaper, han wille återtaga sin begäran att deröfwer erhälla uplysning, fann Ridderstapet och Adeln nödigt, att Högloft. Srats-Utskottet härom underrättelse meddela, med tillkännagisivande, gtt a denna anmärkning i Friherre Lisol von HoIIdtoms den 22 Junit till Utskottet remitterade Memorial icke något afftende göra. Utt knprs. S. D. Hos Högloft. Ridderffapet och Aoeln föredrogs ett Protocolls-Uldrag ifrän det H^vördige Preste-Srändet, innehällande bemälte Siänds förklaring, att de anmärkningar, som af det samma wid afgörandet af tryckfrihets - lagen blrfwit gjorde, icke haft för afsigt att hindra förslagen antagande, i följe hwaraf Pceste-S:ändet anfäge dem, i fall icke de öfrige respecrive Stänven deri instämde, böra, såsom nu wäckta motioner, lill näfsta Riksdag biifwa hwilande. Högloft.
Vidkommande åter motionärens alternativt gjorda framställning derom, att soldaten eller rothållaren må erhålla ersättning för de förluster och kostnader, som föranledas af soldatens frånvaro å arbets-commenderingar, så enär, utom de i gällande författningar stadgade aflöningsoch öfrige förmoner för manskapet, Kongl. Maj:t, sedan Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag i underdånighet anhållit om bestämmandet af någon skälig ersättning, att, vid tillfällen af arbets-commenderingar utur Armén för enskilde bolags och corporationers räkning, af dessa utgöras till vederbörande rotehållare, i och för det ökade besvär, rotehållarnej genom sine soldaters bortovaro finge vidkännas, medelst Nådig Kungörelse af den 29 Maj 1843, stadgat och förordnat, att, när arbets-commenderingar begagnas af enskilde bolag eller corporationer, hvilka till sina arbetens bedrifvande icke åtnjuta bidrag af allmänna medel, dem skall åligga att åt de rotehållare, hvilkas soldater få vid arbetena användas, utgifva en mot de besvär och olägenheter, som genom soldaternes frånvaro från hemorten rotehållarne tillskyndas, svarande ersättning, och att Kongl. Maj:t hvarje gång, uppå underdånig anhållan af sådane enskilde bolag eller corporationer, arbetscommendering ur Arméen af Kongl. Maj:t i Nåder beviljas, vill tillika, efter sig företeende omständigheter, i Nåder bestämma det ersättningsbelopp , som vid ifrågavarande tillfällen bör rotehållarne tillgodokomma; finna Utskotten, med hänsigt dertill, att i de orter, der tilläfventyrs rotehållaren och soldaten i legoaftalet öfverenskommit, att soldaten under sin frånvaro från rotetorpet sjelf Stattsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskotten» Utlåtande, N:o i7.
St. anse de i denna sak ådagalagda förhållanden icke medgifva beviljandet af den ifrågavar. utgiften.” Medan denna voter:s-propos. utskrefs, anmälde sig och yttrade Hr Rosenblad; Jag anhåller att voler;s-propos:n en gång till malte blifva uppläst, emedan möjligen någon kun - Don 3o April t m. 47» de taga miste och icke tro att följden af en votering emelian Utsk:s förslag och Riksdagsmannen Heurlins mening i båda fallen skulle blifva afslag å allt anslag till cabinetts cassan. Frih. Boye: Jag förenar mig alldeles med Hr Rosen blad i den begäran han framställde. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt sedan voter:s-propos:n blifvit uppläst och justerad, kunde ingen ändring deruti aga rum ej heller någon discussion derom vidare fortgå, och då proposrn komme att enligt grundlagens föreskrift blifva på vanligt satt anslagen, komme hvarje ledamot så mycket mera i tillfälle att taga kännedom om de olika förslagen, som de äro i sin helhet uti voter:s-propos:n intagne. Hr Munck a f R os e n sch ö I d : 53 §:n Riksd.Ordn. säger, alt votering skall för sig gå genast efter sedan den blifvit begärd. Då nu propos. är justerad, anhåller jag att voteringen genast måtte få företagas. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att ordet ”genast” här icke kunde betyda annat än så fort ske kan, oell någon tid fordrades för alt utskrifva det exemplar af voter:s-propos:n, som enligt grundlagens föreskrift skall anslås innan voteringen får företagas. Efter den nu företagna voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 18g. Nej — 6a. I anledn. häraf upplästes till justering och godkändes följande voterts-proposition: Den som bifaller StatsUtsk:s utlåt. N:o 489, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anser R. o. Ad. att R.
StatsUtsk tillstyrkte i sina betänktn N:ris 8r och 2i5, att de af K. M. äskade 70,000 r:dr måtte å stat uppföras; och i det förstnämnde betänk, yttrade Utsk., att i oskiljaktigt sammanhang dermed stöde frågan om de af K, M. äskade 90,000 r:dr for samma ändamål. R. o. Ad. samt Presteoch BorgaieStm hafva bifallit, att dessa 70,000 r:dr må å stat uppföras; BondeSt. åter har afsiagit denna summas uppförande på stat, men deremot beviljat för beväringsmanskapets beklädnad ett årligt anslag af 45}°oo r:dr. Då BondeSt. sålunda för en särskild de! af hvad som innefattas under titeln Arme'ens materiel anvisat 4b000 r:dr, måtte man ej kunna antaga, att BondeSt. derigenom beviljat i frågavar. 70,000 r:dr och utöfver dem anslagit 45soop r:dr. BondeSt. hpr slutligen gpnoni sitt beslut förklarat, att frågan om de af K. M. äskade 90,000 r:dr till förstärkning af' Armeens materiel förfallit; och jag tror derföre, att BondeSt:s beslut ej kan rimligen tydas annorlunda, än att BondeSt. vid beviljandet af 45,000 r:dr i afräkning på de 70,000 r:dr Utsk. tillstyrkt, gillat, hvad Utsk. yttrat i afseende på de 90,000 r:dr. På denna grund, och då jag tror mig äga visshet derom, att denna punkt, som redan af Roj-gareSt. är återremitterad, äfven kommer att af BondeSt. återremitteras, anhåller jag om R. o. Ad:s bifall till återremiss af densamma, på dét voter:spropos:n af StatsUtsk. må blifva uppställd i närmare öfverensstämmelse iped rätta meningen af BondeStts beslut. Frih. von Schulzenheim, Dav.: 1 motsats mot den
Denna summa, fördelad mellan de i samma lånerätt deltagande idkare, lemnade en lånerättsprocent, för första klassens idkare af %, för andra klassens af 6T35 % och för tredje klassens af %, eller för första klas - — 5 — sens I5 %, för andra klassens }§ % och för tredje klassens § % mindre än lånerätten nästföregående året utgjorde. I öfverensstämmelse härmed och sedan sju bland första klassens idkare för vid klädestillverkning använd Svensk ull fått sig tillagd en förhöjning i lånerätten med 4J % af samma ulls värde, 197,193 R:dr, uppgick lånesumman, för första kassens idkare, med ett sammanräknadt tillverkningsvärde af 18,293,787 R:dr, till 1,501,102 R:dr, för andra klassens, med ett tillverkningsvärde af 6,720,835 Ii:dr, till 415,850 R:dr och för tredje klassens idkare, med ett tillverkningsvärde af 14,948.379 R:dr, till 616,620 R:dr. På grund af särskilda, tid efter annan meddelade, Kongl, bref och resolutioner samt efter gjord behörig anmälan, hafva, jemte egarne af sådane fabriksoch manufaktur-inrättningar, åt hvilka, enligt 2 § i diskont-reglementet, låneunderstöd från Manufaktur-diskonten äro i allmänhet afsedda, äfven följande fabriksidkare under år 1861 varit till begagnande af den allmänna lånerätten i Diskonten berättigade, nemligen 2 porslinsfabrikanter, 18 egare af jerngjuterier, mekaniska verkstäder, metallfabriker m. m. samt 1 porterfabrikant i första klassen, 2 messingsfabrikanter i andra klassen samt 1 tapetfabrikant i tredje klassen.
Z48 Den 4 November. rande en wiff ärlig underhallssummas anslående för Deras Majrters Konungens och Drottningens Hofvch StallStater, samt för Hans Kongl. Höghet KronP.insen, blifwit till StatsUtstottet äterförwist, hade sistnämnde Utstött, uti ProtocollsUtdrag af d. 2g innewarande manad, med infordrat utlåtande inkommit; Och som BorgareStändet detsamma till alla delar biföll, alltsä skulle, genom ulfärdadt ProtocollsUtdrag, detta beslut de Resp. MedStänden samt »vederbörande Utstött wördsamt och manligen tillkännagismas. Ut supra. klx krotocollc» ss. O. ^Valerius. S. D. I anledning af Kongl. Maj: ts till Lagutskottet remitterade Nådiga Proposition, att da almänna Lagens stadgande i z Cap. g Z Byggninga. Balken nu mera svnkeS mindre swarande mot ändamälet, såsom ej närmare bestämmande den höjd gar. desgärdar böra hälla för akt som Laggilde anses, hade nämnde Utstött uti ProkocollsU drag af förlidne gärdag hemställt, att som Högstberörde Nädiga Proposition, äsyftade en reglementarisk författning uti ett Landtbruksoch Hushällsämne, ärendet matte till beredning ät Allmänna Besmärsoch OeconomieUtskottet öfwerlemnas; Och som BorgareStändet fann denna hemställan aga behörig grund, alltsä skulle denna remiff ofördröjligen werkställas och de Resp. MedStänden samt Lagutskottet, om BorgareStän - ' Den 4 November. 349 dets fattade beslut wördsamt och »vänligen underrätt las. Ut supra. Lx krotocollo VValerrus - Utdrag af Protokollet hällit uti Borgare. Ståndets P.enum, wid Riksdag, i Stockholm d. 28 Ocl. 1809.
December .1812 uttryckeligen stadgadt, att sådane Hemman icke få hvarken genom Skatteköp afsöndrat från de Stiftelser, hvarunder de lyda, eller vid inträffan - 1264 Stats-Vtskottets Betänkanilen'. de åboledigheter annorlunda upplåtas, än genom - Arrende på 25 till 30 år, med iagttagande af vissa dervid stadgade grunder. Vidkommande Prebende och Annexehemman, hvilka äro under enskild disposition anslagne Vederbörande till förbättring i deras Löner; Så innehåller 7 §. uti Kongl. Resolu* tionen, på Presterskapets Besvär af den 23 December 1747, att emedan åtskillige Kongl. Bref och Relolutioner och i synnerhet 3 och 4 §. §. af de, år 1723, Presterskapet förundte Privilegier,rty deligen eftelåta Pastorer i Städerne och på Landet, jemte andra Donationer och Förläningar, att ofövändradt njuta och behålla, efter gammal häfdv sina Piestegårdar, Indelningsstommar vid deras Annexer, med mera, samt alla därtill hörande ägor och Lägenheter, ehvad namn de ock måge hafva, som antingen urminnes häfd är på, eller af andre laglige skäl kunna bevisas dertill lyda; Ty förklarade Kongl. Maj:t det Prästerskapet vid deras i så måtto, genom Kongl. Privilegier Bref och Resolutioner tid efter annan förundte och stadfästade rättigheter skulle framgent bibehållne och handhafde varda, och således inga Skatteköp hädanefter å hvad ort det vara mätte, mera tillåtas elier beviljas å sådane Stommar, mensalier och annexer, antingen de samma voro under Miiitien indeldte, eller längre ifrån Prästgården belägne, utan borde de med lika rätt af Prästerskapet oförändradt och under vanlig frihet få disponeras, som sjelfva Prästeborden.
Jag har haft tillfälle att besöka institutet i Götheborg och, efter min ringa competence, måste jag vitsorda dess förträfflighet; men jag håller här i handen ett vida mera afgörande testimonium; det är af vår Berzelius, så lydande: (Detta betyg, som af talaren Ufven upplästes, innehöll Hr Berzelii omdöme öfver Chalmerska slöjdeskolan.) När nu Technologiska institutet i Stockholm åtnjuter 14,000 r:dr, och 7000 r:dr äro begärda för detta institut, kan jag ej annat än recommendera, det R. St. måtte med denna summa understödja inrättningen och med en motsvarande summa utöfver de redan föreslagna 33,000 r:dr öka titeln. Frih. Boye: Sedan Frih. Ehrenborgh nu bestämdt förklarat sitt anförande utgöra en motion och sjelf begärt den på bordet, får jag anhålla, att det yttrande, jag afgifvit, ej må åtfölja återremissen, i fall en sådan beslutas, utan må åtfölja motionen. Jag bör likväl på förhand yttra, att jag ej föreställde mig, då jag uppträdde, att han med så mycken lätthet skulle inskränka sin motion. Jag hade gjort mig det begreppet, att då man vid bifall till motionen fästade det vilkor, att de bestämda anslagen, som å titeln äro gjorda till afvittringen, skiftesverket m. m., lossades från sjelfva anslaget, intet hinder vore, att ju detsamma kunde till hela sitt belopp utgöra en fond för sjelfva lånet. Jag vet då ej, hvarföre man skulle inskränka det; men jag har ej yttrat detta för att framställa ett klander, ty jag är oviss, örn jag rätt fattat meningen. Beträffande hvad slutligen Hr Dalman yttrat, går jag att till honom upprepa mitt svar. Han har antagit, att sedan lånet vore användt, vore skulden qvar. Jag hade trott mig hafva befriat begreppet från denna förvrängning. Vöre lånfonden begärd till ett ej alltid räntegifvande och oproduetivt ändamål, stöde den satsen fast; men jag bör erinra honom, att sådant är icke förhållandet eller afsigten med användandet. Må han tillåta mig att anföra ett exempel, som kanske bättre upplyser frågan: Om nu af det lån, hvartill R.
F. och 63 § R. O., förrättade val, dervid lill Rikets Ständers Justitiae-ombudsman utsedd blifvit kammar-rådet och hä - 232 Prot.-utdrag den 4 Mars 1848. radshöfdingen Sven Lorentz Theorell, samt till hans efterträdare, i händelse han innan nästa riksdag skulle afgå, hofrätts-rådet och riddaren grefve Carl Göran Detlof Mörner; och skulle Expeditions-utskottet anmodas uppsätta och till riks-stånden inkomma med förslag till de förordnanden, sorn, i anledning häraf, böra de nyvalde i vanlig ordning meddelas. S. D. Föredrogs ånyo Banko-ut skottets utlåtande: N:o 25, i fråga om tillverkning och utgifning från banken af sedlar å 16, 12 och 8 skillingar samt 14 och 10 skillingar kopparmynt. Bifölls; S. D. Föredrogs ånyo Banko-utskottets utlåtande: N:o 24, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående serskilda jemkningar uti det af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer antagna myntsystem. Återremitterades. S. D. Föredrogs Stats-utskottets memorial N:o 79, i anledning af eihållen återremiss å utlåtandet N:o 36. Lades till handlingarna. Från Yällofl. Bongåre-standet. S. D. Upplästes Ståndet tillhandakomna protokoll öfver det den 1 dennes hållna val, till utseende af Rikets Ständers Justitiae-ombudsman och hans suppleant; varande valde: till den förra befattningen herr kammar-rådet Sven Lorentz Theorell, och till den sednare herr hofrätts-rådet och riddaren, grefve Carl Göran Detlof Mörner; och beslöts remiss tili Expeditions-utskottet, för uppsättande af erforderliga konstitutorialer. S. D. Föredrogos ånyo
Sluteligen anhåller jag vördsamt att hvad jag nu haft den äran yttra mätte; om det fin; nes förtjena något afseende, få medfölja den återremiss af Utskottens Betänkande Högloft» Ridderskapet och Adeln torde finna för godt att besluta. Herr Peresvetoff Morath, Anders Wilhelm: De hvilka yrka ett skyadesamt verkställande af Realisation eller utväxling af Silfver ur Banken mot Sedlar, antaga såsom ostridigt, att intet Land kan hafva underballance i handel, utan att tillgångar och behof måste rätta sig efter hvarandra; att någon betydligare del af Bancosealarne ej kan presenteras till utbyte i Banken mot Silfver, hvarken på en gång eller successivt vid hvilket ofördelagtigt Han» delsförhållande som hälst, efter som Sedlar äro för den inre rörelsen beqvämare än metalliskt mynt, och Rikets mindre Folkmängd mot dess vidsträkthet gör circulationen af myntet trögare, samt alltså sammansättningar förstora och hastiga speculationer i hänseende till det metalliska nästan omöjliga; att i afseende pä Fragtoch Assurancekostnad det alltid skall blifva dyrare, att med metalliskt mynt på Utrikes ort betala Importartiklar än med Växlar 272 Den 14 Jtilii. under en genom Realisationen stadigvarande Cours; att om man äfven ville antaga, detsådane förhållanden ägde rum, som föranledde till någon utförsel af Silfvermynt, det ovilkorligen skulle återkomma i följd af den lära, att det bytesmedel man nödvändigt beböfver, det förskaffar man sig för hvad pris som hälst, och att intet annat sätt gifve*, alt återföra välstånd i Landet , än att genast tillvägabringa en Realisation, hvars fördelar den af år 1776 vitsordar.