Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bergströms från Kopparbergs län motion på den grund, att Utsk. icke kunnat tillstyrka borttagande af tackjernstionden utom bergslag, och skulle den åsigt, som här af många blifvit uttalad, komma att blifva den rådande, måste denna motion erhålla ett annat svar. Plvad angår det vilkor Utsk. för borttagande af ^hammarskatten föréskrifvit, tror jag, att det icke är af någon vigt, om detta vilkor qvarstår, enär, såsom Hr Åkerman uplyst, någon tillämpning deraf icke kommit i fråga. Likväl har jag anledn. förmoda, att många fästa någon vigt vid detta vilkor, men då jag anser detsamma utan betydelse för stångjernstillverkningen, skulle jag tro, att, om R. o. Ad. bifaller K. M:s Propos. om hammarskatten, R. o. Ad. i sammanhang dermed äfven bör bifalla Utsk:s förslag i den delen eller kanske rättare besluta: »att stadgandet i 2 § af K. Börordn. d. 27 April 1846, i hvad den angår de s. k. fredsmilen, måtte till all kraft och verkan uphäfvas.» Hr Reutersvärd, Patrik Oscar: Brågan är nu så fullständigt och väl utredd, att för mig återstår icke mycket att tillägga, utan förenar jag mig med de talare, som sist yttrat sig, och yrkar således att hammarskatten i enlighet med Iv. M:s Propos. måtte helt och hållet borttagas, såsom i alla afseenden orättvis. Hr Bildt har sagt, att man borde akta sig att borttaga en grundskatt, emedan den skulle då öfverflyttas på andra näringsidkare. Denna skatt är likväl att anse såsom en privilegiiskatt på jernhandteringen, och då privilegierne numera borttagits, förefinnes icke heller något skäl att bibehålla skatten. I likhet med Hr Akerman anhåller jag, att R. o. Ad. med bifall till K. M:s Propos. måtte afslå Utsk:s förslag. Hr Heykensköld, Selim: Pöreg:de talare hafva så fullständigt vederlagt motiverna för Utsk:s förslag, att jag har föga att tillägga.
Då jag biträdde Utskrs beslut att tillstyrka den s. k. skyddsafgiftens utgående först med i8:de året, skedde delta icke på grund af något förutsättande, att folkets physiska styrka i sednare tider aftagit eller är i aftagande, hvilket sednare påstående jag, efter min erfarenhet, alldeles motsäger, utan endast af den orsak, som betänk, angifver, att allmogens och arbetande classens barn vanligen icke finnas fullt arbetsföra att såsom godkända tjenstehjon antagas förrän vid fyllda 18 år, och att, enligt min kännedom, en stor del af dessa barn följaktligen måste intill denna ålder qvarblifva hemma hos föräldrar och anhöriga, särdeles i Elfsborgs län, der folkmängden under de sistförflutna s>5 till 26 Aren ökat sig med 80,000 personer samt behofvet af tjenstehjon och arbetare icke öfverallt tilltagit i bredd dermed. Det är oemotsägligt, att af beskattningsartiklarna i förra bevillningsförordningar har den om skyddsafgiften varit mest tryckande för de arbetande och obemedlade folkclasserna, och den lindring, dessa kunde vinna genom beskattningens framflyttande från 1 y:de till i8:de året, ansågs således nu påkallad af ett rättvist afseende härpå. StatsUtsk:s af R. o. Ad. 4° Den 12 Maj f, m. bifallna tillstvrkande, att mantaIspenningarna skulle försvinna för personer vid i5och iGårs ålder och hädanefter först vidtaga vid fyllda 17 år, kunde icke vara bekant för Bevilln. Utsk., när ifrågavar. betänk. alFattades, och denna särskilda lindring uti beskattningen således ej heller af sistnämnde Utsk. tagas i beräkning, men kan tilläfventyrs efter den återreiniss af bevillntsbetänk., som här är yrkad och hvilken jag icke motsätter mig, komma under öfvervägande.
Ridr 32 sk, årligen, skall ingå till Banken, till dess full tillgång derigenom blifvit beredd Banco Fullmågtige, att inköpa det qvantum Silfver, för hvilket nämnde 732*557 R:dr 5 sk. 6 rist. blifvit deponerade; men hvarvid Utskotten likväl anse det vilkor och förbehåll uttryckeligen böra fästas, att liqviden i hela dess vidd varder, på sätt med grundlagen instämmer, öfverlemnad till Riksens Ständers och deras Revisorers Stat s-Ut s Ko t tets Betänkanden. 137 granskning så snart denna liqvid hinner blifva bragt till slut. I öfverensstämmelse härmed tillstyr kes: i:mo Att Rikens Höglofl. Ständer bifalla, att hvad som ännu återstår i Riket af forre Kongl. Familjens förmöghet, må utbetalas och hos Kongl. Majit i underdånighet anhålles, att Kongl. Majit, i afseende på verkställigheten häraf, täcktes låta öppna underhandling med den eller dem, som finnas behörigen befullmågtigade att denna angelägenhet lagligen afsluta, på ett sätt att Svenska Kronan för all framtid må befrias från vidare pretentioner å förra Kongl. Famillens sida. 2:0 Att Riksens Höglofl. Ständer, som af Kongl. Majits Nådiga skrifvelse till Statsutskottet inhemtat, hvad vid första frågan om en sådan liqvidation , blifvit såsom fordrings-anspråk framståldt, måga anse det närmare bestämmandet häraf, så till dess af Cours beräkning beroende belopp som till betalnings tid blifva föremål för underhandling, och i underdånighet till Kigl. Majit öfverlåta, att derom så skyndsamt ske kan träffa det afslnt, som Kigl. Majit i Nådef pröfvar antagligt. 3:0 Att sedan Kongl. Majit till denna liqvidation ämnat och afsatt 400,000 ia8 Stata-Utskottets Betänkanden.
Majlis och Rikets Krigs-kollegium, i anseende dertill att Kongl. Resolutionen den 11 Januari 1757, hvarigenom disposilions-rällen öfver ifrågavarande jemte flera boställen blifvit West göt lia Regimente, såsom dåvarande kavalleri, tillagd, emot utgörande al årliga räntan och de flere hemmanen åtföljande skyldigheter, icke mera vore tillämplig, elter del Regimente! blifvit till Infanteri förärdradt och såsom sådant erhållit stal, samt dä hemmanens åboer, såsom antagne endast genom Regimenls-skrifvarens utfärdade åbosedlar, icke vore annorlunda än säborn landtbonden' att anse, förmedelst skrifvelse till Regimeuts-chefen den 1 April 1828 förordna! om åboernes uppsägning lill afflyttning frän samma boställen, hvilka derefter skulle genom Krigsoch Kammar-kollegiernas försorg i vanlig ordning utarrenderas, så har, uppå underdånig ansökning af åboerne å ätskillige lill nämnda Regimente hörande*, men lill Generalförråds-kassau indragna boställshemman och deribland äfven nu ifrågavarande hemman Backabo, om fm dårande besittningsrätt derå, Kongl. Maj:!, eldigt Nådig Resedufion af den 31 Juli 1820, tillåtit dåvarande, genom utfärdade åbosedlar till boställenas häfd och bruk antagne åboer, jemte deras hustrur, så länge de, efter männernes frånfälle, i enkestånd lörhlefve, att lör lifstiden innehafva dessa hemman under enahanda vilkor, hvarpå desamma dittills besulits; hvarjemte i Nåder förordnats, dels att den afgift, som utöfver grund-räntan blifvit af åboerne till Regimentet erlagd, derefter skulle lika med nämnda ränta till Statsverket ingå. och dels att. vid inträffande äboledigheter, Krigs-kollegium skulle lill Kongl. Majit inkomma med förslag, huru med åbolediga hemmanet borde för Kronans räkning förfaras; — all, uppå derefter af Krigs-kollegium under den 2 April 1830 gjord underdånig framställning, Kongl. Maj:t den 13
Ytterligare får jag inderställa, om icke den sattsen är klar, att Bevillningsutskottets åtgärd med tullbevillningsn, såsom Bevillningsfråga , bör inskränka sig till att reglera taxan på alla kända varor, äfrensom på dem hvilka ej förut varit tillåfne till införsel, likväl altid under det vilkor , örn varan af Konungen skulle tillåtas till inörsel Herr Tham liar anmärkt, att frågan om BevillningsComi - öiis i4 Augusti J. m. téer är lika mycket Oeconomisk som den om creditupplag. Jag hemställer , om detta är riktiga förhållandet. Annat är en reglementarisk sak. då man säger, huru det eller det. skall ske, annat är att bestämma grunderne, huru en tullintägt siail äga rum. Detta är hiramelsvidt åtskil !t. Det vöre detsamma sorn att säga, att för det Riksens Ständer äga rätt* att reglera uppbördsverket, hafva de ock rätt att stadga hvilka personer eller näringar skola draga, den eller d;n skatten. Dessutom har Heif Thärn anmärkt, att Utskottet icke befattat sig med nederlags-friheten , utan endast med Credit-upplag. jag frågar , om namnen förändra saken ? Det är samma sak, men omdöpt. I öfrigt har jag ej något att tillägga ^ utan anhåller endast att frågörne måtte skiljas. Herr Grefven ocl Landt Marskalken yttrade, att , sedan ingen af iidderskapets och Adelns Ledamöter best ri dt Kerr Landt Marskalkens nyss framställde öfvertygelse, angående beskaffenten af Ridderskapets och ÅdelnS svar på Herr Landt Mat skälhem sig: gjorde proposition , finge Herr Landt Mar skalk en , till följe af Riddefkapets och Adelns stiunda fattade beslut , riri föredraga Bevillnin^sUtskottets ofvanberördö Utlåtande , hvilket Ock af Herr LandtMarskalken verkställdes. Friherre
Titulatur, sa iväl r afseende pä de redan af Riksens Ständer gilla, s Le och fastställda Handlingar, nemligen Wal. acten, ^ucoekstons Ordmngcn och Hans Kongl. Höghets Kron.Pr.imus Försäkran, som de nu töresiague Ederne. I öfrigt skulle ExpeditionsUtskottet anmodas att uppsätta den underdäniga skrifvelse, hwarigenom alla dessa Handlingar till Kongl. Majk böra öfwerlemnas. Or supra. Ux ?rotoco!!cr Lrbrjel Orlmavn. Utdrag af Protocollet, Mit hos Bonde Ständet wid Urtima Riksdagen i wrebro den 7 September 1810. S. D. ^ likhet med Högloft. Ridderstapets och Adelns den Z i denna mänad fattade och genom Deputation samt aflemnadt ProtocollsUtdrag med inbjudning, kungjorda Beslut, beslöts ock af Bonde. Ständet: att Onsdagen i nästa mecka den 12 September företaga wal af de Electorer, hwilka samma dag skulle mälla Riksens Ständers Iustitiä. Ombudsman och HanS 548 Den 7 September. Utdrag af Protokollet, hället hos Bon de.Ståndet wid Urrima Riksdagen Orebro den 7 September 1810. <7r S. D. föredrogs och bifölls Lag-Mstotttts wid förra Plenum pä bordet lagde Memoria af den 16 Augusti med utlätande öfwer Rik sens Ständers Iustitiä.Ombudsmaus m. nu Herr Friherre L A. Mannerheims afgifna Embets berättelse. Or suprs. Lx ?rvtocollo 6sbrle! Öämavn.
Försök med tjärutillverkning, efter den i Westerbotten bruklige fördelaktigare methoden, hafva ock blifvit anställde inom Ljusdals, Bjuråkers och Bergsjö socknar i Helsingland samt Ugglebo socken i Gestrikland, i ändamål att göra denna handtering, för hvilken de vidsträckta skogarne i länet erbjuda rika tillgångar på råämnen, indrägtigare och allmännare känd. Dessa försök kunna dock ännu icke anses hafva medfört den dermed åsyftade verkan; men anledning är, att denna förbättrade method småningom vinner insteg, och tjärubränning då kan blifva för skogsbyggdernes invånare en vigtig näringsgren. Salpeter-tillverkningen har under ifrågavarande quinquennium varit något betydligare än under det nästföregående, och har leveransen till Kronan af nämnde vara under berörde tid tillsammans utgjort 2,901 lisp:d 4 skålp:d. Vid stränderne af Storsjön i Gestrikland uppbrytas ännu betydliga qvantiteter af qvarnsten, trappsten och masugnsställsten, som afsättas i Gefle stad, derifrån de afvttras till åtskillige inrikes orter, och hafva Wahlbo, Ofvansjö och Årsunda socknars invånare deraf en ganska lönande binäring. För utbyte och försäljning af varor hållas årligen tre marknader uti hvar och en af städerne Gefle, Söderhamn och Hudiksvall, samt nu mera två sådane uti Skästra by i Jerfsö socken och en sådan uti Knäda by af Ofvanåkers socken. Allmogen afsätter der sina produkter och uppköper sina behof af köpmannavaror. Dessut om idkas, i enlighet med föreskrifterne uti den af Eders Kongl. Maj:t den 22 December 1846 fastställde Handels-Ordning, handel i socknarne å landet af icke mindre än fyratiofem der bosatte Handlande. 16 Fabriks-näring idkas å landet vid tre Pappersbruk, fyra Tegelbruk, nio Färgerier, åtta Lädergarfverier, två Segelduks-fabriker, tre Kakelugns-fabriker och en Klädes-fabrik.
Län ägde likaledes i förråd till år 1815. af Stämpladt Papper 54,458: 25. — Reqvirerade ytterligare år 1815 I5.613: 26. — Summa R dr 70,072: 3» — Deremot lefvererades såsom försålde 6,034: 14. — Behållningen i Chartor 64,037: 6. hvarutaf i Landt-Ränteriet funnos för 52,156 R:dr 40 sk. Och okades alltså under detta år 1815 förrådet med nära 10,000 R:dr» och så vidare äfven i andre Län. Stats-Utskotters Betänk anden. Desse behållr.incar redovisas dock årligen i så måtto, att med Inventerings-Instrumentet styrkes, att verkeligen det Stämplade Papperet finnes i förvar i Landt ■ JRänterierne eller hos Försäljningsmännen; ty de Proprie - Balancerne å sjelfva uppbörden eller försäljningen utgjorde till år 1817 endast 25,544 R:dr 4 sk. 7 r:st, öfver hela Kiket, och hvarutaf 10,992 R:dr 2 sk. berodde på liqvid från Kongl. Krigs Expeditionen för år 1816. Emedlertid har Utskottet ansett’ så betydliga Lager af oförsåldt Stämplad!* Papper icke böra lemnäs 1 orterne innestående utan närmare utredning, eller större qvantiteter afsändas. hvarje år, än som, efter föregående års erfarenhet, kan åtgå, samt blott ett års behof utgöra förlaget af Stämpladi Papper i hvarje Län, rato m det löpande årets uppbörd, hvarigenom Controllen härå hlifver lättare och säkrare till förekommande af verklige Ralancer; och får ijtsk ottel med anledning af de i ofvanberörde måtto nu utrönte förhållanden hemställa, det Riksens Höglofl.
Allernädigste Konung! Då R iksens Ständer varit betänkta på medels utfinnande, att afhjelpa den allmänt öfverklagäde förlägenheten i allmänna rörelsen och för framtiden undanrödja de orsaker, som den samma föranledt, få Riksens Ständer, i de omständigheter deraf, hvaröfver de icke redan i underdånighet sig yttrat, nu i underdånighet framföra sina önskningar. Med öfvertygelse om angelägenheten, att genom lämpliga Tull - afgifters läggande på främmande spannmål motverka en för inhemska Productionen menlig medtäflan af utlänningen, under det handel medinhemsk Spannmål borde vara fri och obehindrad, uafva Riksens Ständer anlett af stor nödvändighet, att tullen pa utländsk Spannmål alltid beräknas efter varans inhemska pris, hvarå minimum torde kunna bestämmas till 3 R:d och maximum till' 5 R:d i Silfver för Rågen och i proportion derefter för Kornet, så att, då priserna inom Riket höjde sig till maximum eller närmade sig till minimum, importen i förra fallet lätta-, des, och i sednare försvårades genom tull-afgifter, afpassade efter Spannmålens pris i försäljningsorten och i förhållande med fragt och öfriga omkostnader vid insképpntngen. Varam des Riksens Ständer för öfrigt af den tanka, at införseln af Utländsk Rag bör inskränkas endast till ritorr Råg, och att vissa sorter Spannmål , Den 7 Augusti 3 59 mai, såsom Hvete, Arter, ITafra , samt äfven alla Spannmåls Fabricater, såsom Malt, Mjöl , Gryn, Öl, Brännvin SCc. till införsel böra förbjudas; hvaremot utskeppningen sä val af alla sorter Spannmål som Bränvin bör tillätas, utom vid de tillfällen, da omständigheterna fordra, att fmporten af utländsk säd genom lindring i tullafgifterna underlättas.
Världen syntes henne så stor, större än någonsin förut, med oändliga arbetsfält, äfven inom hennes räckvidd. Helt nära intill henne låg ett oplöj dt, vanskött arbetsfält, — hon kände krafterna växa inom sig, alltför länge hade de legat obrukade — nu var såningstiden inne! » Ja, doktorn förstod nog, hur han skulle ta dig. Han visste nog, hvad han gjorde, när han kom hit in och klagade deras nöd för dig. Hvar ä ' det nu, som skon klämmer? Raska på nu, jag har brådtom. Vi ha kommit långt bort från talet o m vår stora bjudning, tycks det mig. » » FLOTTANS » Det ligger närmare än du tror. Förstår du ej nu, hvarför jag vill att vi skola låta tanken på denna fest förfalla för detta år och — • helst — för all framtid? Det är j u för att kunna hjälpa dessa stackars små, kunna skicka dem ut till landet, ut till sol och värme och barnafröjd. En sådan kur kan hjälpa dem till full hälsa, påstår doktorn, men det måste ske så fort som möjligt. Ej heller få de skickas hvart som helst, till något billigt inackorderingsställe, utan till ett verkligt godt hem, där de kunna få god vård och god stärkande föda. Ack, tänk om de skulle kunna bli friska igen! » Och h on knäppte impulsivt ihop sina händer med en bedjande åtbörd. » Ja, det vore visst roligt, det, » medgaf hennes man, mot sin vilja litet rörd af hennes medlidande. » Men inte behöfver du för den PRINS ». ETT LITET MINNESBLAD PÅ KONUNG OSCARS SJUTTIOÅRSDAG. Själf har han uttryckt den önskan, att denna dag icke skulle firas utöfver de vanliga, särskildt väl med minnesgod tanke fäst vid det ej länge sedan af hela landet begångna 25-årsjubileet. Endast ett litet minne från konungens barnaår vill Idun här nedteckna, efter en berättelse af en deltagare i den första sjöresa, på hvilken » flottans prins » fick lägga i dagen den brinnande kärlek till det » blånande haf, som mång tusende år mot Skandiens klippor har slagit, » hvilken sedan följt honom under hela hans lefnad.
Med anledning af hivad jag här anförk, får jag förklara, ali jag anser conscrjprion utan rättighet att lega wara lika omöjlig som ogagnelig och yrkar för min del antagandet af Utskottets betänkande. Herr keresvetokl Morats,z Larl T^xel, yttt rade sig skriftligen sälunda: Eburu öfwerläggningarne om rättighet till legning wid Utförandet af den nn i Näder proponerade bewaringsarmäen/ wäckt min förundran t anseende dertill att jag ansett det snart sagt omöjeligt att nägSU skulle wilja betala penningar för att ga förlustig den äran att wara fäderneslandets förswarare, har jag dock inhämtat, art sä mänga aktninqswärda män af Rikets nu församlade Ständer äro af en olika mening med min att jag är mera längt ifrån än nägonsin att anse den för ofelbar. Det är wäl sant ait inga skäl för legningsrätkigheten ännu blifwit anförda, som kunnat wäcka ändring i min redan här yttrade öfwenygelse i detta ämne, men för att ej lata denna öfwertygclse i nägon matto lägga hinder för snara fattandet af ett beslut svin skall och bör påskynda det stora ändamäler: En bewäringSarmeeS llpsättande till fosterlandets förswar, sar jag härmed förklara dek jag för min del bifaller särskilta Utskottets betänkande kill hela sin widd, men icke de derwid i wordsamt memorial bifogade önskningar. De ämnen som i dem innefattas, Dm ,5 Maji.' äro efter min tanka af en sadan natur, att dekas afförande bör till K^ngl. Main i underdämgher öfverlämnäs, och jag får härmed äfwen »vördsam! fö,esla, atk pä sadanr fä-t med dem förfaras mä» Etter de skyra olyckor som Svea Rike ej längesedan undergått, harn lyckligt kan dek ej nu skatta sig akt i soekfen för sin krigsmagr aga en hilke sadan som Hins Kongl. Höghet Kron-Prinsen.
Jag hemställer om samma skäl icke gäller för bewiljandet af Bonde - StändekS begäran; ty ju mera Sedelstocken är extenderad, desto mer behöfwer Banquens Credit genom det allmänna förtroendet understödjas: och hwilka skulle fbljderne blifwa, om till exempel Bonde - Ständet skulle bjuda till akt undandraga Banco -.Verket stn Garanti. Friherre 8 t s tz 1 von Ik o Uttern, Lorsttr I^uävig. Jag har hörk att man sökt ädagalägga huruwida Bonde - Ständet kunde draga nägon nytta af ett förändradt Voterings - sätt. Jag tror att det är betta Ständs ege» sak att derom döma. Här 1^64 Den 4 October. Här bör ivisas hwad skada deraf ffulle följa. All in» gä i dcn förra frägan skulle se ut, som wille wl upp» häfwa ost till förmyndare för ett annat Ständ. Grefwe Oe Is.6ar6ie, ^gcok: All» drig kan jag föreställa mig en sädan olaglighet, som dcn att Bonde» Ständct kan borttaga - sin Garanti, möjlig. Hwad kan wäl dertill berättiga detta Ständ, dä alla wilkor ä de andra Ständens sida oryggligett hällas: pä samma grund skulle ju hwart och ett af de andra kunna opätaldt göra detsamma, och om, emot all rimlighet och all förmodan, Bonde - Ständct, för det man ej blindwis bifölle hwart enda af betz begär, skulle afsäga sig den delagtighet och dcn Garanti de sedan iZoo Ärs Riksdag äga i Banquen, ser jag ej derföre, akt Banquen nu, mera än förut, skulle perj» clitera, eller en större osäkerhet för densamma uppkomma, än förenämnde Nr, innan, pä Bonde-Ställ» dets enträgna begäran, de andra Tre Ständen kemnade detsamma denna förmän, och fär jag än ytterliga» re begära proposition pä Grefwe d-lörneks yttrande.
Brot. 1844> 6 Sami. 1 Afd. 16 Hiift, i 2 Banco-Utskottets Utlåtande, N\o 35. öfverräntans erläggande, intilldess Rikets Ständer yttrat sig öfver den ansökning om eftergift af samma ränta, hvarmed sökanden ämnade att till Rikets Ständer ingå; samt att vid sådant förhållande och enär hvarken någon vidare utdelning från låntagarens concurs-massa icke vore att påräkna, eller anledning förekom, att fulla capital-återstoden af besagde lån skulle kunna erhållas af sökandens concurs-massa, hvars utredning icke eller så snart kunde emotses, Directionen funnit med Verkets fördel förenligt att bifalla det sökta anståndet med öfver-räntans erläggande, under förbehåll, att merberörde låns capital-återstod blefve inbetald inom derför utsatt kort tid; hvarförutan Directionen förklarat, att, då capitalbeloppet, oaktadt sökandens iråkade obestånd, blifvit, inom den förelagda tiden, till Discont-verket inbetaldt med i,8o5 Rdr Banco, i hopp att derigenom eftergift af den å lånet upplupne öfver-ränta, utgörande 614 Rdr 2g sk. ii rst., skulle sökanden beredas, och han, enligt det vid hans ansökning bilagde betyg, icke förmådde betala ifrågavarande räntebelopp, Directionen ansåge sig ega allt skäl att tillstyrka eftergift för sökanden af nu ifrågavarande öfver-ränta, dock ulan att den afskrefves, eller Discont-verket frånträder anspråk på densammas betalning af hufvudgäldenären, Rådmannen Lind, som möjligen framdeles kan blifva försatt i sådan förbättrad ekonomisk ställning, att han komme i tillfälle att denna sin betalningsskyldighet fullgöra.
Byggninga-Balken, angående dylik» måls fullföljande från Häradsrätt till Konungens Befallningshafvande, skulle upphöra, det icke undfallit Kongl. Maj.ls uppmärksamhet, att, om mål af berörde beskaffenhet skulle, lika som andra tvistemål, genom vad och revisions-skilling gå genom alla instantierne, och således äfven till Lagmansrätt, sådant kornrne att förorsaka skadlig tidsutdrägt och onödig kostnad för Boställshafvare; men då införande af en serskild rättegångsordning för dessa mål innefattade en lagförändring, hvilken icke utan Rikets Ständers medverkan kunde ega run^ hade uti förenämnde Nådiga For - loa LagUtskoitets Betänkande N:ö 92, ordning blifvit stadgadt, att husesyns; och fardagstvister komme att, intill dess annorlunda blefve forordnadt, fullföljas i den ordning Lag och Författningar för tvistemål i allmänhet föreskrifva. Och som Kgl. Maj:t ansett ofvananförde olägenheter kräfva en lämplig och tjenlig lagförändring, samt derjemte funnit nödigt att, i afseende på prestebol, såsom i allmänhet varande af Krononatur, samma rättegångsordning bör ega rum, 8om rörande andra Kronohemman blefve stadgad, ville Kongl. Majit af sådan anledning, i nåder föreslå Fikets Ständer antagande a£ en allmän Författning, hvarigenom, med förklarande, att 25 Cap. 1 §.
§. föreslagna stadganden, hvarmed detta förslag stod i gemenskap, ej skulle antagas. 4:de §:n. Den förbättrade redactionen , hvilken vid 1812 års Riksdag blef föreslagen , antogs. 5:te §:n. Då Ridderskapet och Adeln ej ansåg sig kunna antaga något af de till än - C 5 6 Den 12 juni, dring deri på bordet hvilande förslag, skulla den nu varande redactionen oförändrad bibehållas. 6.', 7., 8-, 9* och io:de §. §:ne. Alla se» dan förra Riksdagar på bordet hvilande förslag till ändring i dessa §. §. afslogos. Rörande urte §.-n beslöts, att den oför» ändrad .skulle bibehållas. I2:te och I3:de §. §. De till ändring i dessa §. §. sedan 1812 års Riksdag på bordet hvilande förslag afslogos, samt beslöts att den 15. §. oförändrad skulle bibehållas. 2o;de §:H. Det ifrån 1809 och 1810 hvilande förslaget till ändring i denna §. bifölls, 28:de §:n. Likaledes, hvarjemte det sorn hvilade ifrån 1812 afslogs. 30-.de bordet hvilande förslaget antogs. 35:te §:n. Tillägget sedan 1809 och 1810 och Agenter för ffandeln bifölls, men alla öfriga förslag till tillägg eller ändringar i denna §. afslogos. 37tde § n. De härvid 1809 och 1S10 gjorda förslager blefvo af Ridderskapet och Adeln gillade. 38., 39. och 4o:de §. §:ne. De harvid re^ dan 1813 hvilande förslag afslogos* Öfver IV." Den 12 Juni. 257 Öfver den 41 §:n hade Riksens Ständer redan fattat deras beslut. 42:dra §*n. Det sedan 1812 hvilande förslag till tillägg af denna §. antogs. 43:dje §:n. De till ändring häruti på bordet hvilande förslagen antogos. 49.’de §:n.