Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S(:s beslut vid föreg:de riksdag, stadgades att rolehållarnes skyldighet, att under mötestiden in natura, underhålla rotarna, upphörde, emot det alt rotehållarne betalade 8 r:dr per nummer till bestridande af möleskostnader, d. v. s. till underhåll pä stället och under marchen till och från mötesplatsen, jemte sjukvården. Detta anslag eller denna beviljade passevolans-afgift utgick ända till 1830 den 27 Mars, då den genom R. St:s beslut och ett K. bref blef nedsatt till 7 r:dr per nummer. Sedermera vid 1840 —41 årens riksdag öfverlogo R. St. mötespassevolans-afgiften, hvarigenom vid detta tillfälle kronooch skattehemman samt allmänna fridset af R. St. erhöllo en gåfva af 220,669 r:dr, hvilken summa kastades på den allmänna bevillningen eller på Statsverket. Jag skulle önskat att passevolans-afgiften för hvarje nummer ännu fortfarit med 8 r:dr, ty då hade K. M. ej varit i behof, att nu begära någon tillökning i anslaget för arméens vepenöfningar. Denna r:dr, som afkortades 1830, utgjorde likväl nära 30,000 r:dr, och nu begär K. M. dock ej mer än 17,631. Den tid 8 r:dr per nummer funnos att tillgå, hade arméen ändock färre föremål för sina vapenöfningar, än den nu har: ty sedermera hafva tillkommit bajonettfäktning, gymnastik, ökad fälltjenstöfning Och målskjutning i högre 8 * 116 Den II Mars f. m. grad, ty dä best ods endast 3 skarpa patroner per man, hvilket var sä godt sorn att, om jag sä får saga, kasta bort dem i luften. En längre tid åtgår således till sådana vapenöfningar, än förut erfordrades.
Naj:t beviljat sk de medel, som, i köljd sk Likets 8tänders beslut vid Liksdagen 1828—1830, blifvit a Linnde Ilukvud^telns tillgängar anvisade, till ett belopp ak 25,000 k:dr L:eo, kör nämnde slags utflyttningar, utom i 8karaborgs, Lkristianstads ook Nalmölius Län samt ä Oland, bvsrje är, utom kör är 1830, uppgätt till kögre belopp, än nämnde anslags-summa, sä att kör ärsn 1830—1838 medeltalet ak beviljade understöd utgjort 28,861 L:dr, bvarak ater blifvit en köljd, att vid beviljandet i sistlidne Ootober mänad ak utll^ttningsunderstuden kor är 1838, uppgäsnde till 35,178 L:dr 39 sk. 5 r:st., mäst användas kela 1839 ärs anslag ook dessutom kör desamma päräknss en summa ak nägot ökvor 9,700 L:dr ak anslaget kör innevarande är, i öfverensstämmelse med stadgandet i Longi. Lungörelsen den 25 luni 1830, att när ärliga anslaget ioke är tillräckligt stt betala, kvad kör äret till 8kiktes-del6gar6 utgä bör, desse äro berättigade stt ak följande ärets anslag, kramkör andra, Återstoden örkälla.
Militaire Embetsoch Tjenste-mäns Enkor och omyndige Barn Förhöjning Motsvarad af hö-' "lgäcndc! »tgScnde -v w tiat otvcrskottcn a ai annan iona gro Inkoo,stSlalsvc,.kets j ^ Utgiftsbcrakmng. komslci, Xild8 41,000 5,000 28,070 Tillökt utgift för Stats-Yerket. 260,271 2,000 31 Summ a. 2 334,941 2,000 31 M i n s k n i n g. 191,421 29 8:de Hufvud-Titeln.
Domprostar i dessa stift, hvilka embetsman skulle komma att öfvertaga de ”obetydliga” göromälen med stifts-förvaltningen samt Elementar-läroverken, som Biskoparne 4 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 52. hittills haft sig anförtrodde; varande i öfrigt af motionären yrkadt att de till Erkebiskopen och Biskoparne i Lund och Hernösand nu utgående löner skulle efter nuvarande innebafvares afgång ingå lill stats-verket och ersättas med ett kontant årligt anslag till det belopp, Rikets Ständer kunde linna skäligt bestämma; och har motionären slutligen hemställt att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Nådig Proposition i ämnet, jemte förslag till de af indragningen föranledda lagförändringar, måtte varda til! Ständerna vid nästa riksdag aflåten.
Hvad dukningen beträffar, vare endast det sagdt, att noga måste tillses, att det finnes ett tillräckligt antal rena smörgåslallrikar, knifvar och — framför allt — gafflar, hvaraf smörgåsborden oftast lida stor brist; man bör i hvarje fall beräkna åtGrafvad strömming är också synnerligen om minstone en gaffel till hvarje person. Duktyget bör tyckt och lätt anrättad. Klyf först strömmingen, naturligtvis vara hvi.lt och vackert, och särskilda små befria den från ben och skinn, gnid den med lismörgåsservietter böra gärna finnas, men någon antet salt och socker och låt den därefter ligga med nan prydnad för detta bord än ett vackert bordställ några dillkvistar mellan tvänne tallrikar. Lägg med hvad därtill hörer (salt, peppar, olja, ättika) sedan upp den på en asiett och slå öfver den anser jag ej vara så alldeles lämpligt, för så vidt en sås af ättika, fin matolja, hvitpeppar och socman ej har tillgång till ett par små fina glasaskar ker samt lägg litet färsk dill öfverst. (kristall) i vackra ställ af nysilfver, hvilket alltid Vidare finnes j u en mängd saker, hvaraf man ser parenti ut; i den ena kan man då lägga saralltid kan ha något tillhands, såsom t. e x. : kalf-, diner eller anjovis, i den andra kaviar. Ett par lammeller annan öfverblifven stek, salt kött af små prydliga knifställ försvara j u ock sin plats.
För den enskilde kan visserligen vara fördelaktigt, att i en låneanstalt hafva på sin räkning hvilande ett bestämdt belopp, sorn under hvilken tid af året, han finner för sig tjenligast. kan uttagas mot 4 procent ränta, och det må derföre ej väcka förvåning att man begagnar sig af en sådan rätt; men denna förmän, som numera egentligen består blott i den lägre räntan, är under alla förhållanden obehöflig, och, sä länge räntefoten i allmänhet står högre, äfven mycket orättvis, i jemförelse med andre lånesökandes lott, likasom den i intet fall är af beskaffenhet, att dess tillhandahållande för en eller annan smärre korporation bör fortfarande göras till föremål för särskild Stats-inrättning.' Då, enligt hvad redan blifvit anlördt, vissa fäbriksklassers medlemmar äro i Manufaktur-diskontens Reglemente tillförsäkrade en ovilkorlig lånerätt och till belopp, sorn jemväl varder för hela året på förhand bestämdt; och dä således lånen mäste af diskontens styrelse utlemnas utan den vidsträcktare pröfningsrätt, som eljest inom alla låne-inrättningar är oeftergiflig, för att trygga lånerörelsen mot förluster och för att i alla delar åstadkomma en ändamålsenlig förvaltning; så mäste ock häraf uppenbara sig den följd, att Manuläktur-diskontens rörelse, bunden af reglor, hvilka ej äro lämpade eften derpå inverkande tidsförhållanden, understundom icke kari utÖfvas med den framgång, som eljest borde förväntas. En i detta hänseende uti ”Stats-ekonomisk Statistik’1 gjord utredning för åren 1820—1850 utvisar, att under denna tid utgifterna tilltagit mera än inkomsterna, samt att de osäkra lbrdringarne ökat sig i långt större progression än de säkra, och utgjorde vid 1850 års slut 232,179 Riksdaler biksmynt, sedan under den föregående, nämnda tiden afskrifvits tillhopa 92,550 Riksdaler Runt. Huruvida resultaten sedermera varit lyckligare, har jag ej varit i tillfälle att nu inhemta.
EmbetsBerdtteher. 39-7 10 Jul ii i Nåder anbefallts. Den härom afgifna berättelsen öfverlemnad d,en 27 Junii 1817 tili Justitia Cancellers*Embetets åtgärd. Den 16 Augusti; , 77:0. Angående Stats-Regleringen med bifogande af upprättad Riks-Stat. Tillställd Stats-Beredningen för afgifvandet af underdånigt utlåtande och förslag, samt, hvad Tredje hufvud Titeln beträflade , i utdrag meddeid Krigs-Expeditionen; hvarjemte Kammar-Collegium och StatsContoiret, i de på hvarderas åtgärd beroende delar, erhållit nödiga ordres. 78:0. Angående de sednaste Krigsskulderna, och deras liquiderande. Med gillande af Rikets Ständers framställning , förstandigades ej mindre Riksgälds-Contoirets Fullmägtige, att gå i författning om utgifvande af den till contant afbetalning å krigsskulderne anvista Summa i Riksgälds-Sedlar, svarande emot 600.000 R:dr Banco, utan ock Stats-Contoiret, att, jemte requirerande af 1814 och I8i& årens Stats-brist-summor , hålla KrigsCommiteén till handa hvad icke redan uppå de för ändamålet bestämda 500,000, blifvit anordnadt. Frågan om fördelningen af de till krigsskuldernas liqviderande anslagne medel, samt om sättet for godtgörande af de å beiörde skulder återstående 900.000 R:dr ofverlemnades till Krigs Expeditionens föredragning. 79:0, I anledning af Kongl. Majtts Nå* '398 justities Ombudsm. Embets "Ber ättel ser. diga Proposition rörande anslagen för förra Kongl. Familien. Uppskjuten till närmare öfvervägande, så snart de erforderliga medlen hunnit i dpn mån realiseras, att anordningar derå kunna utfärdas. 80:0.
Då jag icke önskar, alt R. o. Ad. under nuvarande förhållanden skall göra sig skyldig till en åtgärd, som skulle vittna om ett bristande förtroende för vår nuvarande liberala och upplysta Regering, så har jag för min del ingenting emot att Coust.Utsk. oförskyldt cmoltager den indirecta skrapa, som Frih. Tersmeden yrkat mot detsamma. Jag torde likväl få upplysa, i afseende på Const.Utsk:s förhandlingar, att hvad IIr Åkermans molion beträffar, så är den helt och hållet villkorlig; den utgår nemi. ifrån den förutsättning, att Coust.Utsk. icke skulle medhinna alt besvara återremisscn på betänk. N:o 26. och att, för sådant fall, Utsk. skulle föreslå en skrifvelse till K. M., om nedsättande af en comité, som skulle behandla representationsfrågan. Men nu har Const.Utsk. icke allenast besvarat denna återremiss, utan derjemte fått emottaga ifrån R. o. Ad. sent omsider en ytterligare återremiss på denna fråga, hvarå svaret, i dag på morgonen justeradf, troligen under detta plenum inkommer. Med anledn. deraf finner jag visserligen intet skäl för den tillrättavisning, som nu är i fråga; men för alt aflägsna all förmodan, att det skulle kunna vara en önskan att åstadkomma en misstanka om bristande förtroende för Regeringen, så har jag ingenting emot att R. o. Ad. bifaller remiss af motionen lill Coust.Utsk. Frih. Tersmeden: När jag i förra plenum väckte den nu föredragna motionen, så gaf jag tillkänna, att min mening med densamma var, icke att rikta uågon förebråelse mot Const.- Utsk.; men som jag ej kunde veta, huru Utsk. uppfattat sitt åliggande i afseende på behandlingen af Hr Åkermans molion, just derföre att den var villkorlig på sätt och vis, just derföre, säger jag, ansåg jag det vara af vigt, att, i följd af repre10 II. 70 55 4 Den 17 Maj. sentationsfrågans behandling inom Slånden, Consl.Ulsk. ålades att inkomma med svar å motionen. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Då Gr.
Desse byggnader hafva kostat 49>837 R:dr B:co, hvartill Stadens Borgerskap bidragit med 12,000 R:dr och 25 och det öfriga liar utgått af Stats-Verket. Stadens bidrag är dock icke egentligen annat än ett Förskott, som på framliden ersättes af Hamriinkomsterne, deraf likväl främst skall gäldas ett af Stor-Amirals-Embetets 3:e Afdelning lemnadt lån å 4i°°° R:dr. Att Trafiken är tämraeligen liflig, kan slutas deraf att Hamn-inkomsterne efter den nu i 2 år tillämpade Taxan uppgått till circa 3,5oo Ridr Bico årligen. Stadens urgamla Stapelstads-rält, hvilken från urminnes lider varit obegagnad, är nu mera icke utan betydenhet, ty sedan Götha Kanal blif vit öppnad och Hamnbyggnaden fullbordad, afsätlas varor directe på utländsk ort nästan årligen; men denna export-rörelse måste dock vara ringa, så länge ingen Handlande på stället äger eget fartyg. Endast två af dem hafva anparter i mindre Galeaser och Jakter. Ett Bolag äger dock ett Ång-Fartyg med namnet Commendeur-Captenen, som förliden sommar började och in på sena hösten fortsatte resor lill och ifrån Stockholm med sådant tillopp af både passagerare och fragtgods att hvarken de förre eller det sednare alkid kunde rymmas. Man anser ännu ett sådant Fartyg behöfligt för trafiken på hufvudstaden, men ovisst är dock om två sådane kunna jemt sysselsättas. Stadens inkomster uppgå vanligen lill något öfver 6,000, men utgif terne deremot lill nära 7,000 R:dr Banco årligen , och bristen måste Sta dens innevånare fylla efter af dem sjelfve fastställde beskatlnings-grunder. För betäckande af kostnader, i anledning af Kolera-Farsoten år i834» erhöll Staden af Stats-Verket 2:ne lån, ett större å 10,000 och ett mindre å 3,ooo R:dr Banco, hvilka begge till de belopp, som ännu återstå skola vid detta års slut lill fullo liqvideras.
Della ändamål skulle visserligen ytterligare befordras, om läkarne vid en tidigare ålder blifva pensionsberälligade, men fråga härom har för närvarande lemnals å sido, sedan Rikets Ständer hos E. K. lVI:l i underdånighet anhållit om afgifvande, vid nästa riksdag, af nådigt förslag till ett ändamålsenligt ordnande af pensionsväseirdet i allmänhet, hvarvid denna Iråga jemväl torde komma under pröfning. I följd af hvad sålunda blifvit anfördt, hafva Rikets Ständer beslutat, alt de läkare vid arméen och flottan, hvilka under nu inträdande statsreglerings-period erhålla afsked, må, under de lör civile embelsoch tjenstemän i förfatlningarne föreskrifna vilkor, och efter enahanda grunder, som för dessas pensionerande redan blifvit af Rikets Ständer antagna, uppföras till pension å allmänna indraguings-stalen, dock att derifrån afräknas det pcnsions-belopp, som de från Arméens pensions-kassa eller Ainiraiitels-krigsmans-kassan ega uppbära. Vidkommande provincial-läkarnes pensionering, komma samma grunder att dervid tillämpas, som i alseende å de civile embelsoch tjenstemännen i allmänhet blifvit af Rikets Ständer beslutade. Då här ofvan beslutade förhöjningar uppgå till ett sammanräknadt belopp af 132,520 R:dr årligen, har detta belopp blifvit för nu ingångna stnlsrégleringsperiod till ifrågavarande ändamål anvisat, ali under vederbörande hufvud-titlar ä behöriga ställen upplagas. Hvilket allt Rikets Ständer fä hos E. K. M:t i underdånighet anmäla; framhärdande Rikets Ständer etc. Stockholm den 24 Februari 1858. Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 229. 121 i\ o sm Upplåst oell godkändt bos Ridd. och Adeln den 26 Fehr. 1838.
Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad, framställde llr Gr. o. Landtm., att då de under densamma gjorda yrkanden, dels om bifall och dels om återremiss afselt endast förra delen af Utslcs Betänk, och ingen talare yttrat om sednare delen deraf, som angick Anders Pehrssons motion, särskilda propos:r å hvardera delen borde framställas, och då llr Gr. o. Landtm, derefter hemställde om 11. o. Ad. behagade bifalla den del af förevar:de Betänk., som innefattade Utlät, öfver K. åhs ifrågavar:de Nåd. Propus., ropades starka Ja, jemte åtskilliga Nej; hvarpå llr Gr. o. Landtm, förklarade del lian ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Uppå sedermera framställd propos., biföll R. o. Ad. sednare delen af Betänk., deri Utsk. afgifvit yttrande öfver Anders Pehrssons motion. Föredrogos och bi föll os nedannämnde d. 11 dennes på bordet lagde Utlåt:n och Betänk:n, nemi. från 412 Den 14 Februari. Sammansatta Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk.i N:o 2, i anledn. af väckt motion, angide utfärdande af nytt Ilese-reglemente. N:o 3, ang:de löneförmoner för Läns-Notarierne. Allm. Besvärsoch Ek on. - U t sk o 11 e t: Nio 31, i anlcdn. af vackt fråga om kronofogdetjensternes indragning; samt N:o 32, i anlcdn. af vackt molion till beredande af ersättning åt boställshafvare för koslnad, nedlagd å boställens grund-dikandc. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter. Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskis d. 11 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 33, i anledn. af väckt molion om inskränkning i antalet af edgångar, som ej af domstol åläggas.
Äfvenledes har Kongl. Maj:t, med afseende å de för landets jordbruk fördelaktiga resultater, som uppkommit genom tillvaron af landtbruksinstitut^ vid Degeberg i Skaraborgs län, föreslagit, att å den riksstat, som vid pågående riksdag kommer att upprättas, enahanda anslag som hittills, eller 10,000 R:dr, mätte för nämnde institut uppföras. Som ifrågavarande landtbruksinstitut, hvars för jordbruket gagneliga verksamhet länge varit erkänd, framgent är i behof af förenämnde utaf Rikets Ständer vid 1840 och 1841 årens riksdag först beviljade statsbidrag, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer måtte, till understöd för landtbruksinstitutet vid Degeberg anvisa ett ärligt anslag af 10,000 R:dr, att fortfarande utgå under den tid, för hvilken nu förestående stats-reglering blifver gällande. 9:o. Vidare har Kongl. Maj:t, med nådigt åberopande af vuunen erfarenhet derom, att de inom särskilda provinser inrättade lägre landtbruksskolor, hvilkas antal nu mera utgjorde 10, icke kunde utöfva åsyftad verksamhet med mindre statsbidrag än 2000 R:dr för hvardera, begärt att totalanslaget för dessa skolor måtte förhöjas till 20,000, att utgå med 2,000 R:dr för hvardera, under vilkor Stals-Ulskollels Ullålande, JU (!7. 11 att lärokursen bestämdes till 2:ne år samt att 12 friplatser funnes vid hvardera skolan. Af merberörde, den nådiga propositionen bifogade, statsråds-protokoll, har Utskoltet inhemtat, att Landtbruks-akademiens förvaltningskommitté, som blifvit anbefalld att afgifva utlåtande öfver från åtskilliga Konungens Befallningshafvande och Hushållningssällskaper till Kongl. Majit, under loppet af nästlidet år, inkomna underdåniga ansökningar om förhöjning i statsbidraget till merbesagde skolor, på anförde skäl, berörda ansökningar förordat, samt hemställt, att anslaget för hvarje af dessa skolor måtte förhöjas till 2,000 R:dr.
Nå väl! jag vill icke absolut förneka det, äfvensom icke eller, att ju hvarje ledamot af detta Stånd, som är medvetande af lugn och styrka, äger, icke allenast för sin person, utan som medlem af Ståndet, rättighet att åberopa sig på sitt lugn och sin styrka; men vi böra väl se lill hvad detta slags lugn och styrka betyder i fråga om samhällets utveckling, som Hr Lefrén kan hafva menat. Den betyder ju ingenting annat än en förmåga af motstånd i ett 4:de Stånd emot hvad de andra 3 Stånden göra. Hvad blir resultatet deraf? jo, att ingenting går, att hvarje förslag till reform kan med den der styrkan och lugnet ecrasseras, och samhället blir på alltid samma punkt stillastående. Ar detta och kan det vara någon fördel; är det icke just en bland de der stora olägenheterna, hvarföre man funnit, att Ståndsprincipen mäste förr eller sednare upphöra? Man kan likväl betrakta det för handen varande lugnet och styrkan från en annan synpunkt; man kan säga, att Stånden äro lugna och starka, och att de visa sig så ännu i dag; men hvarföre? jo, helt simpelt för att ingen atlaquerat dem. Jag säger mig vara lugn och stark, så länge jag icke blifvit atlaquerad, men först efter attaquen visar det sig om jag Deli 13 Mars f. m. 249 jag derunder verkligen förhållit mig lugn och stark. Jag vill visst icke lala om när det ögonblick kunde inträffa, dä denna styrka, detta lugn kunde komma att pröfvas, det vill och del kan jag icke ana, men jag vill blott, dä del betraktas som en särskild sats, förklara, att den der trosläran om lugn och styrka kan omöjligen sträckas längre än till den stund man altaqueras, och intill dess behöfves ej mer än att säga nej, så förhindras alla förbättringars införande, så afl del ännu ej torde vara stort värdi alt orda om lugn och styrka. Jag vill icke vidare ingå i någon granskning af Const.Utsk:s förslag, ty det förekommer nog i sinom tid, men jag anhåller att i stället fä fästa mig vid en liten episod af Hr Lefrens yttrande.
xtu är fästad, att, till befordran af allt, som kan bidraga till national-vinst genom öfvervigt mellan Rikets exportoch import-handel , förhindra införande af otillåtna utländska öfverflöds-varor: att genom en vidt utsträckt utrikes sjöfart, än mera arbetande händer skulle dragas från Landtbruket till Sjö-tjensten , hvilken sednare lemnar ynglingarne flera lockande anledningar att öfvergifva det modosamma arbete, det förra, som utgör Rikets hufvudnäring, medför; och att då de, hvilka såsom skeppare föra till utrikes orter afgående skepp, nu, enligt Författningarna, skola vara edsvurne Borgare i Stad, samt äro förbundne att ansvara för de Svenska sjömäns återkomst till Riket, af hvilka de under sjöresan sig betjena, denna nödiga controll komme att genom den ifrågasatte oinskränktare handelsrättigheten försvinna eller åtmindstone till det mesta försvagas. På alla dessa skäl jemte de flera, som vidare voro^att åberopa, finna Utskotten sig så Den 14 Juli. *357 så mycket mindre äga anledning föreslå bifall * till hvad, i afseende å fri utöfning af utrikes handel, blifvit, på sätt forenärndt är, påstått, som all den nytta, Jordbrukaren synes kunna af sådan handel draga , derigenom varder honom beredd, oin, enligt hvad förut är tillstyrkt, det blifver för denna öppet, att, då export till utrikes orter af victualie-varor kan i Nåder tillåtas, få de samma i Stapelstad upplägga och derifrån låta utföra, hvilket icke eller nu, hvad spannmål beträffar, är betaget; varandes det, med undantag af några vissa personer, i Städerna, hvar Svensk man icke betagit att reda i skepp. Den ändring som blifvit sökt uti hvad 5.
Vid fortsatt föredragning af Sta ts-Utskottets Utlåtande, M 88, angående gjorda framställningar om statsbidrag för enskilda jernvägsanläggningars företagande, blefvo punkterna S, 7, 8, 9, 10 och 11 af Ståndet bifallna, hvaremot punkten 6, angående anläggning af jernväg mellan staden Wexiö och södra stambanans station vid Alfvestad, återremitterades, jemte deraf föranledda yttranden. S. D. Uppå framställning af Paul Andersson från Jemtlands län, beslöt Ståndet att vördsamt och vänligen inbjuda Höglofliga Ridderskapet oeh Adeln samt Högvördiga Preste-Ståndet att förena sig uti det beslut, som Vällofliga BorgareStåndet och Hedervärda Bonde-Ståndet vid behandling af 11:te punkten uti Statsutskottets Utlåtande, JV2 87, angående fortsatt utförande af jernvägsarbete!! för Statens räkning och anvisande äf dertill erforderliga medel, fattat, i fråga om anslag al 358 Prot.-Utdrag den 13 Maj 1863. medel för norra stambanans fortsättning från Upsala till Sala, och sålunda ytterligare anslå 1,062,000 R:dr Runt till nämnda ändamål. Den 13 Maj. Från Håg lo fl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Efter föredragning af Stats—Utskottets Betänkande, JW 89, i fråga om anskaffande af medel till jernvägsbyggnader, blef detta Betänkande i dess helhet till Utskottet återremilteradt. S. D. Föredrogs och afslogs Lag-Utskottets Betänkande, M 33, i anledning af väckta motioner om förändring i stadgandena angående giftomannarätt.
Men Gomers barn äro desse: Ascenas, Riphath och Thogarma. Javans barn äro desse: Elisa, Tharsis, Chitthim och Dodanim. Utaf dessom äro utspridde Hedningarnas öar i deras landom, hvar efter sitt mål, slägte och folk. Hams barn äro desse: Chus, Mizraim, Phut och Canaan. Chus barn äro desse: Seba, Hawila, Sabtha, Raema och Sabthecha. Raemas barn äro desse: Scheba och Dedan. Men Chus födde Nimrod; han begynte en väldig herre vara på jordene. Och var en väldig jägare för Herranom. Deraf är det ordspråket: Det är en väldig jägare för Herranom, såsom Nimrod. Och hans rikes begynnelse var Babel, Erech, Acad och Calne uti Sinear land. Utaf det landet är sedan kommen Assur; och han byggde Nineve och Rehoboth, och Calah. Och dertill Resen emellan Nineve och Calah: Detta är en stor stad. Mizraim födde Ludim, Anamim, Lehabim, Naphtuhim, Patrusim och Casluhim. Af hvilkom utkomne äro de Philistim och Caphthorim. Men Canaan födde Zidon sin första son, och Heth, Jebusi, Emori, Girgasi, Hivi, Archi, Sini, Arvadi, Semari och Hamathi. Af dem äro utspridde de Cananeers slägter. Och deras gränsor voro ifrå Zidon genom Gerar, allt intill Gaza, till dess man kommer intill Sodoma, Gomorra, Adama, Zeboim, och intill Lasa. Desse äro nu Hams barn i deras slägter, tungomålom, landom och folkom. Men Sem, Japhets broder, den äldste, födde ock barn, hvilken en fader är till all Ebers barn. Och desse äro hans barn: Elam, Assur, Arphachsad, Lud och Aram. Arams barn äro desse: Uz, Hul, Gether och Mas. Arphachsad födde Salah, Salah födde Eber.