Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skulle enahanda princip antagas med åliggande skatt af förmögenhet, synlig egendom, manufaktur och näring, nemligen 6 dagars behållen inkomst, öfverstege Stats inkomsten högligen behofvet, hvaiaf fö jer, att ca - llen apparenta obillighet, att en rik man i canitations skatt ej erlägger mera än den, som ej arbets oSer förmåga; i törsta päseenm;n den rike eller förmögne per synes sa, ««. » ^ skattar för s>n egendom, manufactut eller näring, och dessutom, i afseende på capitatiönsskatten, är det han, tom behöfver d n arbetandes armar, och i följe deraf lä?ger honom medel i händer till skattens betalande, hvilken af den arbetande samlas med blott en half sk;:-; ökad dagjemning på 288 arbetsdagar, en förhöjning ä densamma . eh n jordoch Stattorpare eller legohjon tj lära underlåta att sig betinga, och ingen husbonde neka att på ett eller arnat sätt erlägga, emedan behofvet af arbetare dessa sednare är varit så stort, att legodagsverken, helst till Dalkarlar, blifvit uppstegrade till 32 å 40'sk., ja äfven t Riksdaler Banco. Slutligen kan jag ej undgå nämna, att , till vinnande af en rättmätig capitations afgift till Statens behof hörer en fullkomlig Nä , O ringsfrihet, efier hvilken tidhvarfvets upplysning suckar. Om detta mitt välmenta Memorial vinner Herr Grefvens och LandtMarskal - pitations-skatten kunde jemkas och nedsättas, l] kens samt HögloflRidderskapets och Adelns endera genom mindre antal dagar eller be-1 benägna bifall, anhåller jag ödmjukligen, att Den 19 April. e. m. det må till Riksens Ständers BevillningsUtskott remitteras och, om så nödigt pröfvas , med de öfriga respectiva Stånden communi, ceras. Remitterades till Bevillningsutskottet.
Uti detta af Sundhets-Kollegium afgifna tillstyrkande instämmer jag i underdånighet. i0:o. Hos Eders Kongl. Majit hafva Stångenäs och Sotenäs häradsboer i under-£ön för en ■» n ■ • o oj ö extra Pro* dånighet anhållit, att en Distrikts-läkare med station i Lysekihl mätte varda förtnfma/_/,j/£a. berörde härader anställd samt till stöd härför anfört, att dessa båda härader,re * Göle med en folkmängd af omkring 13,000 innevånare å två i hafvet utskjutande ^ ^ halföar, vore i afseende å läkarevård särdeles vanlottade, i det att Sotenäs härad, tillhörande Strömstads Provinsial-läkare-distrikt, vore 9 till 10 mil aflägset från Läkarestationen, och Stångenäs härad beläget på ett afstånd af 6 mil från dess i Uddevalla stationerade Provinsial-läkare; att häraf vore en följd att vid inträffande behof af sjukvård, särdeles om läkaren för tillfället afrest till annan del af distriktet, så lång tid åtginge före läkarens anträffande, att all läkarehjelp blefve ändamålslös; samt att beträffande särskildt köpingen Lysekihl inom Stångenäs härad detta förhållande vore så mycket mera kännbart, som dit årligen inlöpa flere hundra fartyg, hvilkas besättningar ofta äro i behof af läkarevård. Under handläggningen af denna ansökning hafva innevånarne i Tunge, Qville och Sörbygdens härader, uti särskilda ansökningar framställt behofvet af en för bättrad läkarevård äfven för dessa härader och anhällit, alt den för Stångenäs och Sotenäs härader ifrågasatte Distrikts-läkaren måtte blifva gemensam för desse Bil. M 7 lill Kongl. Maj:ls Nåd. Vrop. J\f! I, om Statsverket 1836. jemte förstnämnde härader samt erhålla sin station vid Håby kyrka eller emellan densamma och Svarteborgs gästgifvaregård.
Dessa åtgärder äro: att genom den med Frankrike den 14 Februari 1865 afslutade handelstraktat, hvarigenom man, enligt Herr Statsrådets och föredragandens för Finans-ärenden eget yttrande, velat köpa sig en Sjöfartstraktat med nämnda land, Sverige måst icke allenast i afseende å liera artiklar och deribland några af ganska stor betydenhet både för inhemsk industri och såsom handelsartiklar underkasta sig större tullnedsättningar, än som blifvit brödrariket Norge affordrade, utan ock på det hela finna sig uti eftergifter, hvilka, enligt mitt förmenande, ingalunda uppvägas af de dels genom handelstraktaten och dels genom sjöfarts traktaten för Sverige betingade förmåner, och att, då genom förstnämnda traktat tullsatser å en mängd artiklar blifvit för en tid al tolf år bestämda, detta innefattar ett stadgande, hvarigenom Svenska representationens rätt att fritt besluta rörande denna landets inre angelägenhet blifvit under berörda tid, utan Ständernas förutgångna medgifvande, i betydlig mån inskränkt ; att, oaktadt Rikets Ständer den 21 November 1863, vid öfverlemnande till Kongl. Maj:t af sitt förslag till räntans frigifvande, påkallat uppmärksamhet deruppå, att penningeförhållandena tidtals voro sådana, att räntan, då aftalet derom vore fritt, kunde stiga utöfver dess dåvarande gräns, men att önskvärdt vore, att öfvergången från bunden till fri ränta måtte ske utan kännbar olägenhet, och att derföre en så gynnsam tidpunkt för förändringen, som möjligt, borde väljas, och Rikets Ständer, just af dessa skäl, ansett sig böra åt Kongl. Maj:t öfverlemna att bestämma när densamma lämpligen borde försiggå, så att, derest Rikets Ständers förslag vunne Kongl. Maj:ts bifall, Kongl. Maj:t skulle ega att utfärda författning i ämnet, när Kongl.
I stället för att Bagge, då han ville i laglig ordning utfordra sin förmenta rått, bordt emot AdvocatFiscalen i KrigsCoIlegio, hvars Ämbete det tillhör, att bevaka Kronans rått, uttaga stämning till Kåmnårs-Rätten hår i Staden, att å Kongl. Maj;ts och Kronans vägnar, antingen uppfylla Contractet, eller ersätta det lidande, som genom det, efter hans förmenande, förelupne Contracts-brottet var honom tillskyndadt; i stället för att Bagge bordt, för sitt ändamål, så förhålla sig; vånder harl sig till Justitiae-Canzlers-Ämbetet och begår action emot KrigsCollegium; och JustitiseCanzleren faller likaledes i det misstag att glömma, det Contracts-frågan borde först i Domstols väg vara afgjord innan fråga om ansvar emot Collegiiim kunde äga rum: ty var Contractet, i kraft af sitt eget vilkor, förfallet, så hade ju intet något lidande ägt ruin, och följakteligen icke heller något ansvar derför. Justitia - Canzleren anställer likväl action emot Krigs - Collegium; och då detta kommer till Kongl. Majtts kännedom, samt ansågs såsom en följd af missförstånd om meningen i Kongl, 388 Den 10 Julii f. m. Majits nyssnämnde Resolution, så anser Stats^ Rådet detta misstag lättast vara rättadt derigenom, att uti bref till JustitiaeCanzleren den förklaring meddelas öfver förra Resolutionen, att meningen dermed icke varit annan, än blott att bevara Bagges ersättnings-rätt, om lian hade någon, men ej att action borde anställas.
Ehuru nu Motionen kunde anses vara genom denna anmärkning tillräckligen besvarad ; så tror Utskottet sig dock ej böra undandraga sig att undersöka grunden för Motionairens yrkande om den granskning, hvars beskaffenhet och ändamål han ej uppgifvit. Denna grund består af frenne satser: 1:0 att de ifrågastäide så kallade lag förändringarne , såsom ej i laglig väg tillkomne , icke kunna anses såsom lagar; 2:0 att de deremot kunna betraktas och behandlas såsom lagförklaringar; och 3:0 att de, i följd deraf, kunna äf Rikets Ständer när som helst ogillas och förkastas. Öfver hvar och en af dessa satser vill Utskottet kortligen yttra sin mening. Om än en del af de lagar och lagforklaringar, som emellan åren 1786 och »809 utfärdades, tillkommit utan Rikets Ständers samtycke; så, enär likväl dessa lagar och lagförklaringar en gång blifvit, såsom sådane, i sjelfva verket införde och derefter tillämpade, åtlydde och efterlefde, lärer detvara nöd vändigt,att de, såsom häfdvunna, fortfara att tilllämpas, åtlyrdas och efterlefva», intill dess de i grundlagsenlig ordning upphäfvas och afskaffas. — Utan tvifvel egde Rikets Ständer , vid 180g års regementsförändring, både rättighet och tillfälle att ogilla och förkasta dem bland dessa lagar, hvilka de ej vidare ville anse såsom gällande; Lag-Uiskottets Betänkande N:o 34. 29 men deraf lärer ock följa, att de lagar, 1 afseende pä hvilka denna rättighet och detta tillfälle ej begagnades, just genom en sadan underlätenhet godkändes ; ty om , ä ena sidan Motionairen må hafva rätt i den anmärkningen, ”att institutionerne af en envåldsregering, som varat nära 40 år, ej låta på. en gång utrota sig; att det är blott småningom man han hoppas att gora det; och att man ej må förtänka 1809 års Ständer» att de ej medhunno rätta allt;'* så kan det dock å den andra, ej nekas, att då 1809 års
Förvaltningen insändt förslag så väl till dessa medels användande som å den personal, hvilken för närvarande syntes böra tillsättas; men dä antalet af denna personal måste lämpas efter sig företeende omständigheter och en framdeles vunnen närmare kännedom om verkliga behofvet, kunde inträffa, att det nu föreslagna antalet personer, äfvensom kostnaden för distriktet, komme att minskas eller okas, och syntes alltså den nu i underdånighet föreslagna staten allenast böra antagas för de första åren och intilldess distrikt-chefen hinner förvärfva närmare erfarenhet om behofvet, 21 då lots-direklören blifver i tillfälle alt uppgifva utförligare och på fullt säkra grunder uppgjorda förslag i förevarande afseende». I öfrigt upplyste Förvaltningen, atL den nu beräknade kostnaden för ett blifvande medlersta lots-clistrikt så betydligt skiljer sig, icke allenast från det förslag till sådan inrättning, dåvarande chefen för södra lots-distriktet, efter förrättad inspektions-resa, den 8 Januari 1834, ingaf, utan äfven från ett af lots-direktören afgifvet i samma ämne, under den 28 April berörde år, dertill igenfanns orsak, till en del deruti, att säkerhels-anstalterna för seglationen å Wenern, under de si-slförflutna 12 åren, ansenligt utvidgats, samt att flera såväl sjömärken som prickar tillkommit, och i öfrigt deraf, att under den pågående uppmätningen af Wenern, hvaröfver Kapiten-löjtnanten E. IVarberg har öfverinseende!, denne officer varit i tillfälle att inhemta och meddela noggrannare och tillförlitligare kännedom om tillståndet och förhållandet, än hvad genom ofvanberörda korta inspektions-resa kunnat förvärfvas, hvadan ämnet blifvit mera fullständigt och i ett vidsträcktare omfång skarskådadt; varande dock troligen mycket öfrigt att deruti inhemta, hvilket knnde inverka på de nu i underdånighet föreslagna kostnadsbeloppen.
1)3 de ämnen för bägee Utskottens åtgärd, Herr Friherre Wrangel i detta Memorial framställt, synas ej äga något egentligt sammanhang med hvarandra får Stats - Utskottet afgifva särskildt yttiande öfver ofvanupptagne till dess handläggning höiande del af motionen. Uti särskildta utlåtanden af den 6 i ferl i rine månad öfver Herr Borgmästaren Holms Memorial, samt af den 3 1 sistIidne Maj uppå Herr Öfversten m. m. Bergenstra'es framställning, angående en närmare reglering af Styrelse - Veriten samt urnbärliga Finbetens och tjensters indragning, har Stats - Utskottet redan föreslagit den åtgärd, som ansetts vara att vid denna Riksdag vidtaga, till befordrande utaf ornförmäida reglering; och hvilken hemställan Riksens Högloft. Ständer äfven bifallit. Och beträffande åter Herr Friherre YV rån ge Is project att för hvar och en från den högsta till den lägsta måtte uppgöras en Stat uti effecter, som oafkortad borde utfås antingen in natura eller -efter markegångs - Taxan, enligt den skattdragattdes önskan; så tror StatsUtskottel detta förslag svårligen kunna verkställas. Hvilket allt Utskottet får vördsamt anmäla. Stockholm den 14 Juni 1815. På Vällofl. Borgare-StånPå Hederv. Bonde-Stan - På Höglofl. Ridd. och Adelns Ledamöters vägnar. Carl de Géer, På Högv. Presf-Ståndets Ledamöters vägnar. Gustaf Murray. dets Ledamöters vägnar. Carl Fr. Landberg. dets Ledamöters vägnar. Jon Jonsson. C. Tunelius. Den i g Juni. Uftpläst hös Höglofl. Ridd. osli Ad. d. 19 Juni Högvörd. Prest-Stnndet d. 15 Vällofl. Borgare-Siandet d. 15 Hedery. Bonde-Ståndet d. 19 Riksens Högloft. Ständers Stats - Utskotts Betänkande i anledning af Kongl. Majsts Nådiga proposition, cm en närmare reglering af de sä kallade Gerningsören.
Ordinarie inkomst. Statsanslag 18,000: Diverse inkomster. Aflöning Byggnadsmaterialier och inventarier Handtverkarearbeten . Dagsverks dito Öfverbetingsarbeten genom fångarne Credit. Vid hvilken Räkenskap något anmärkningsvärdt icke förekommit. Stockholm dea 8 November 1834- STOCKHOLM, Ecksteinska Tryckeriet, 1834- Stats-Vidtettett Berättelse N:o 344. I JV:o 344. Ankom till Exp.-TJtsk. den 20 Nov. Berättelse , angående verkställd granskning af Förvaltningens af Sjö-Ärendena_, Kongl. Maj:ts Flottas med flere Departements Räkenskaper för dr iS3i. Cl. a.) De Från Förvaltningen aflennradc Räkenskaper, omfattande sfi väl delta Verk serskildt som Kongl. Maj:ls Flotta, hvartill hova Stockholms, Götheborgs och Carlskrona Stationer, Lotsoch Fjringsjemte, Allmäuau LofcsIndragnings-Staten samt Sjö-Chartse-Archi vet, hafva, med undantag endast af Carlskrona Stations Redogörelse, blifvit i Kongl. Kammar-Rätten granskade: Förvaltningens egne Räkenskaper utan, men de öfrige Verkens med anma r k n ingar. Enligt de afslutade Ilufvudböckerne, hafva Inkomster och Utgifter förhållit sig sålunda; Debet. Ingående Balance. Behåll ne medel och utestående fordringar från år i83o 170,416: 18. 7. Uppböi d. Statsanslag för året å 4:de Hufvud-Titeln r, 146,447: 16. — Ersättning af (pde JIufvnd-Titeln för utbetaldt förskott . 1,000: Loire årens behåll ne och återlcvererade medel 13,609: 42- 5. Till serskilde behof anviste medel 56,291: if 3.
Enär på detta vis Häradsskrifvaren i sin bokföring går arne olika vägar till samma summa, och på bägge vägarne blir controllerad, kan aldrig han befara, att icke han sjelf upptäcker en skedd misskrifning, och de reviderande myndigheterna kunna controllera så väl på Kronans, som på Folkets vägnar, och Folket kan trygga sig dervid. Blifver Den i5 December e. m. 387 det hvarje host kungjordt, att hvar och en, som erhåller en Debetsedel, eger jemnföra med listan, som i Sockenstugan skall blifva hängande, och uti en till detta ändamål utlyst särskilt Sockenstämma sedermera anmäla, om någon olikhet befinnes, i hvilket fall han ej behöfver betala mer, än hvad som på nämnde lista står, eller, om betalning redan är skedd, återfår hos Kronofogden, hvad som han enligt SockenstämmoProtocollet har öfverbetalt. Då är jag öfvertygad, att hvarenda afbåde Ståndspersoner och Allmoge begagnar denna rättighet, och då det erforderliga collationerandet reducerar sig till en enda summas för hvar Debetsedel, kan det ej fela, att icke hvar och en kan verkställa det, eller ock finna någon i läsning kunnig granne, som förmår upplysa honom. Om Remiss till vederbörligt Utskott, och communication med respective MedStånden anhålles ödmjukligen. Lades på bordet. Grefve Spens j Carl Gustafhade inlemnat ett så lydande Memorial: Genom de Memorialer, som härstädes och i andra Stånd blifvit aflemnade, har jag blifvit underrättad, att Kongl. KammarRättens anmärkningar emot de sednare årens BevillnuigsComite'er varit ställda icke 38S Den >5 December e. m. blott emot det Läns, der jag bor, utan emot nära halfva Sveriges. Det slår alldrig felt, all icke Rikets Ständers Bevillningsutskott skulle, vid afgörandet af frågan om Allmänna Bevillningen, äga ett stort gagn af ett så vigtigt document, som en authentik Species facti öfver dessa interessanta mfd skulle utgöra.
lemna, och allt, hvad han anför om afböjandet af pensioner och dylikt, öfverensstämmer fullständigt med Myhrbergs karakter. Vi veta ock, att han-under betryckets dagar afvisade flera anbud äfven till enskild hjälp. Hellre led han själfva hungrens kval. Hans sista år fördystrades ytterligare af gamja, illa läkta blessyrer. Han dog, såsom ock herr K. upplyser, den 31 mars 1867. En mer gripande akt än Myhrbergs begrafning har jag sällan upplefvat. Ett fjärdedels århundrade, har ej kunnat utplåna dess intryck. Det visade sig tydligt, att den döde äfven i Stockholm förvärfvat sig verkliga vänner. Liket visades, som ock herr K. antyder, ehuru han undviker att närmare betona det, full militärisk honnör, en rätt ovanlig utmärkelse, då dèn döde, knappt tillhört, aldrig kämpat i den svenska arméns leder, utan hufvudsakligen i härar, • dem Europas regeringar blott med svårighet, delvis icke alis erkänt såsom i tjänst hos krigförande makter, snarare betraktat som rebeller. Det skall hafva skett på Carl XV: s rent personliga initiativ och befallning, trots uttalade betänkligheter från hans rådgifvare, både civila och militära, hvilka naturligtvis förestafvades af hänsyn till grannen i öster. I det bästa förhållande till Ryssland ^stod Carl XV vid denna tid visserligen icke i följd af både danska och polska frågan, öch konungen ville väl, på samma gång han hedrade den döde frihetskämpens minne, visa, att det var kan och ej ryske Zaren, som förde befälet Öfver svenska hären. Ia. H. A.Literära notiser. Vårliteraturen har börjat blifva en särskild specialitet i den svenska bokmarknaden, i rikhaltighet täflande med julpublikationerna och till arten äfven närsläktad med dem. Det är förnämligast lätt förströelselektyr, som våra bokförläggare vid denna tid på året bjuda ut i boklådsfönstren. Naturligen spela novellerna och novellskizzerna därvid en hiifvudroll. Kunna de kallas » humoristiska », så är det så mycket mera i årstidens smak.
Vid riksdagen åren 1840—1841 yttrade rikets då församlade Ständer, att, ehuru de icke förbisett de stora olägenheter, hvilka såväl rotehållare, som båtsmän, finge vidkännas derigenom, alt hemman, som, vid indelningens upprättande, blifvit till ett roteringsnummer anslague, ofta funnes på betydligt afstånd från hvarandra belägna, och det således vore önskligt, att andelar i en och samma rote kunde varda förlagda i en och samma trakt; likväl och som K. M:t uti Cirkulärbref af den 30 Maj 1820 i nåder förordnat, att alla ansökningar såväl om utbyte af från stamrotarne aflägsna hjelprotar, som om roteflytlningar i allmänhet, horde ske hos E. K. M:ts Befallningshafvande i länet, som, efter det såväl den rotehållare, med hvilken roteflyttningen vore i fråga, som äfven soldaten eller båtsmannen, då någondera nummern icke vore vakant, blifvit hörde, samt vederbörande regementseller korps-chef jemväl i ämnet yttrande afgifvit, egde att, efter förekommande omständigheter och gällande författningar, i anledning deraf, meddela utslag, hvilket dock borde E. K. M:ts och Rikets Kammar-kollegii pröfning underställas; hvarförutan K. M:t, genom lemnade föreskrifter i detta afseende, uti Dess nådiga bref till E. K. M:ts Befallningshafvande af den 2 November 1833, äfvenledes sökt att ifrågavarande olägenheter, afhjelpa, Rikets Ständer alltså funne, att dylika väckte rotejemkningsoch utbytes-frågor, för hvilkas behandling i formväg tydlig anvisning sålunda vore meddelad, horde förfalla.
R:dr till Ulldiskont-fondms förstärkande, emot 3 procents årlig ränta,* 87,560: — » utbekommet belopp utaf kreditivet för Arméens be fälsoch tjenstemäns pensionering, i öfverensstämmelse med sednast fastställda förhöjda pensions stat 75,OnO— 11,810: 9. » dito af kreditivet för Flottans embetsoch tjenste mannapersonals dito, dito, 20,000: — » dito af kreditivet till betäckande af kostnaderna för försvarsverkets fullständigare ordnande 2,510,000: Rikets Ständers hus, beräknadt efter den för detsamma af Riksgälds-kontoret betalda köpesumma, 49,500: — 49,500: Jtiksgälds-kontorets nuvarande hus 90,000: 90,000: (Upptaget inom linien, pä, grund af Rikets Ständers vid 1856— 1858 års riksdag fattade beslut.) Förskottsvis under åren 1847 med 1863 utbetalda medel till bestridande af kostnaderna för kolonien S:t Barthelemys förvaltning, under förbehåll af den framtida godtgörelse, som genom koloniens ökade afkastning eller afträdande till främmande makt kan erhållas, 330,058: 81. 351,058: 81. Fordran af Allmänna Hypoteks-banken för de till grundfond åt denna Bank aflemnade obligationers kapitalbelopp, .. 8,000,000: — 8,000,000: — Summa R:dr 8,472,558: 81. 8,490,558: 81. Riksgålds-kontorets fordringar och öfriga tillgångar, som vid 1863 års slut utgjorde ' .'
Denna upplysning torde, efter min förmodan, lemna Rikets Ständer den öfvertygelse att de till ändamålet af dem beviljade medel icke äro, såsom det heter, i origtig väg nedlagde. Vidare tror Herr Friherren att NationalBeväringen borde till beklädnaden formas j medelst en allmän antagen NationalBeväringsdrägt, ulan Statens betungande. Uti ett Constitutionelt land, der hvarje Medborgare äger fullkomlig frihet att nyttja den klädedrägt han för godt finnér, kunna svårligen lagar eller författningar någonting föreskrifva i delta afseende. Det vore visserligen af väsendtlig nytta, att kunna införa den Nationaldrägt, hvarom Friherre Anckarswärd talar; också har Kongl. Maj:t på ett mera lämpligt sätt sökt befordra denna vigtiga angelägenhet, men utan all slags ersättning åt dem som den anlägga, skulle måhända svårighet vid införandet möta, enär antagandet beror af hvars och ens godtfinnande, grundad t på begreppet om nyttan deraf. För öfrigt kan jag ej finna huruledes Staten, åtminstone vid första uppsättningen, kan undandraga sig något understöd eller bidrag i detta fall, då det onekligen tillhör Staten att kläda, beväpna, föda och löna sine försva‘rare, 122 Den 8 December e. m. hvilka under en viss tid frånsäga sig en stor del af sine borgerliga rättigheter, då de underkasta sig Militaire-disciplinen, för att vidmagthålla Nationens frihet och sjelfständighet. Desse Medborgare höra naturligtvis då understödjas af dem, hvilka de försvara, och ej vidkännas, jemte krigstjensten uteslutande börda, de känbara utgifter, som beklädnaden med dess tillbehör „ åtfölja. Ått bildningen till Militairisk tjenstbarhet, borde ingå uti folk-undervisningen i allmänhet, är en idee, som redan af flere värda Ledamöter, förutom Herr Friherren, blifvit uppfattad och äfven under förflutne Riksdagar yttrad, hvars förträfflighet, enligt min öfvertygelse, aldrig kan betviflas, som i tillämpningen blir af största inflytande på kommande generationers öden, och säkraste medlet att bibringa det uppväxande Slägtet de första begreppen om hvad som fordras af Fäderneslandets försvarare
Delia Betänk, ansågs böra punktvis företagas lill afgörande, och förekom nu 1 :o Utsk:s yttrande ang:de de af Hr Printzensköld, Carl, och Johan Petter åndersson väckte motioner att nu gällande Tulltaxa multe intill näslk:de Riksdag oförändrad bibehållas, med undantag enl. sisln:de motionärs yrkande, för de fall, der K M. funné behof och omständigheter fordra förändringar. Efter någon discussion, hvarunder yrkades, dels att, med ogillande af Utsk:s yrkande, R. o. Ad. måtte förklara nuvar:de Tulltaxa böra förblifva oförändrad, utom i de delar, deri K. M. föreslagit förändring; dels att Ulsk:s yttrande måtte bifallas, och dels att detsamma måtte läggas till handlingarne, förklarade Ur Gr. o. Landtm, sig anse, att Utskis ifrågavaride yttrande, enär det icke innefattade någon hemställan, icke kunde af R. o. Ad. hvarken bifallas eller afslås, och blef förevaride punkt, uppå sedermera framställd propos., lagd till handlingarne. 2:o Utsk:s hemställan, ang:de förändrade eller nya tullvärden. Uppå framställning af Hr Gr. o. Landtm., fann R. o. Ad. icke lämpligt, att nu pröfva ifrågavaride tullvärden innan derjemte tullsatserne kunde förekomma till afgörande, utan beslöts, alt förevaride punkt f, n. endast skulle läggas till handlingarne, och att, sedan Utskis förslag till tullsatser å de serskilda artiklarne blifvit pröfvade, dessa artiklar åter skulle genomgås för bestämmande af de med * utmärkta tullvärden, hvarom icke, vid pröfningen af tullsatserne, beslut blifvit fattadt. 3:o Utsk:s anmälan att v ärr de-fö r tulln ing e n, savidt möjligt varit, blifvit utbytt emot annat förtullningssätt. R. o. Ad. fann denna punkt icke föranleda till annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Vidare förekommo Utskis förslag i afseende på nedannämnde artiklar. Antimonium. Utskis hemställan bifölls.