Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S Regerings-ärenden offentligen behandlas och granskas, hwars allmänna-"och individuella rättigheter iakttagas af en utaf National-Representationen förordnad Wäktare öfwer Lagarnes efterlefnad af Domare och Embetsinän, och hwars Fullmägtige, Rikets Ständer, äro i ffclfwa Grundlagen kallade att ä bestämda tider owilkorligen sammankomma. För att likwäl ännu säkrare stadga ett allmänt upplyst tankesätt, »verkande omedelbarligen till moget öfwerlagda förbättringar af »vära Lagar och hushällnings-anstalter, hafwa någre af Utskottets Ledamöter tillstyrkt en Riksens Ständers Lagoch Hnshalls-Beredning, hwars tillärnade inrättning och ändamäl de handlingar fullständigt utreda, som åtfölja Utskottets Protoeoll. Utskottets fleste Ledamöter haflva deremot yttrat betänkligheter, att i förslaget till Negerings-formen intaga denna Beredning, men beflutit att öfwerlemna frägan derom till Riksens Ständers eget afgörande. Mag ten att styra tillkommer, efter Utskottets förslag, odelad Konungen, men Hanö beslut kunna icke förhastadt fattas, icke bestämmas efter ensidiga underrättelser och räd af dolda personer utan answarighet. Han mäste i alla mäl läta sig upplysas af ett offentligt Stats-Räd, hwars Ledamöter, ställde under answarighet icke blott för deras yttrade räd slag, utan äfwen för deras tystnad, dä de bordt räda, »näste fjelfwe sorgfälligt söka upplysningar, för att bewara sitt lif, sin »välfärd och fin heder. Pä detta sätt och genom de öfriga medel, som äro förefkrifna i afseende pä ärendernas beredande, bör Konungen icke i nägot fall kunna missledas, bör allmänna rösten icke kunna hindras att genom nägon organ tränga fram till honom. Den oafbrutna »vanan att höra räd, alfwarligen och högtidligt gifna, »stall i en ung Monarks sinne 10 Expeditioner till Riks-StLnden. dana och i cn mogen Konungs stadga aktning för sanning och rätt.
Känner man, att ställningen varit sådan, att lån kunnat fås, eller att man, sedan första försöket misslyckade*, kunnat förnya sådana försök, utan att skada det verk, som vill hafva lån? Detta ar skäl, hvarföre jag vid revisionen ansåg Fullmägtige hafva gjort nog, och att det icke stått i Fullmägtiges magt att undanrödja de hinder, som mött vid försöket att verkställa R. St:s afsigter. Jag bekänner, att samma afsigt har jag ännu; och hade jag varit ledamot StatsUtsk., hade jag nu ej kunnat ogilla, hvad jag ej då kunde gilla. Jag tror, att inga omständigheter förekommit sedan 1832 års revision, som kunnat förändra min öfvertygelse, och de skäl, som då funnos, måste derföre gälla nu. Jag kan således icke instämma i hvad Utsk:s pluralitet i denna del yttrat, och tror, att Fullmägtige gjort allt, hvad man af dem kunnat vänta, samt med fullkomligt nit fullgjort sin pligt. Hr Uggla, Göran Gust.: Då StatsUtsk. i det betänk., som nu är föremålet för H. R. o. Ad:s pröfning, egnat en särskild uppmärksamhet åt tvenne af Fullmägtige i Riksg.- cont. vidtagna förvaltningsåtgärder och med ett ogillande omdöme förenat framställningen af den ena, har jag, såsom Fullmagtig i detta verk, ansett för en pligt att inför H. R. o. Ad. närmare redovisa för de åsigter, som legat till grund för de klandrade åtgärderna. Hvad således angår det för Riksg.contts räkning af allmänheten upptagna lån i Svenskt b:co emot 5 och 4 procts ränta, har Utsk. sjelf vitsordat, att Fullmägtige åt detta vigtiga ämne egnat all uppmärksamhet, och Utsk. har icke heller ansett något ogillande böra fästas vid de motiver, hvilka grundlagt det af Fullmägtige antagna och följda system för ifrågavar. upplåning; men Utsk. har dock trott sig böra uttrycka den öfvertygelse, att Fullmägtige, för att, så vidt möjligt, efterkomma R.
Jag vet icke eljest på hvad sått tryckningskostnaden skall bestridas, såvida ej någon enskild ville tillsläppa sin kassa, eller ock tryckningen ske genom subskription. Det är klätt, alt Ridd. Direktm måste taga någon verksam del deri, Rör öfrigt önskar jag, att diskussionen i sin helhet lemnäs till allmänhetens kännedom. I anledn. häraf hade undert. Ridd. Sekret, äran uplysa, att tryckningen af R. o. Adts prottr, icke ombesörjdes af hvarken Ridd.Uisk. eller Ridd.Direkt., utan genom Ridd.Kansliet. Hr Bråkenhjelm: Jag får tillkännagifva att Ridd.Utsk. och Ridd.Direktm åligger fullgörandet af de befattningar R. o. Ad. dem updrager. Frih. Cederström: Tacksam för det understöd jag af flera värde ledamöter af detta hus erhållit, anhåller jag, alt till mitt redan afgifua yttrande få tillägga några ord. Naturligtvis har min mening icke varit, att belasta Riddarhuskassan eller Staten med någon utgift i och för tryckningen af den del utaf Ståndets prot., hvarom jag gjort hemställan, ulan är min mening att af egna medel bestrida denna i alla fall ej betydliga kostnad. I detta hänseende är min åsyftan alldeles riktigt af Gr. af Ugglas uppfattad. I hänsigt åter lill samme talares hemställan, att R. o. Ad. borde lemna sitt bifall endast uuder det vilkor, att diskussionen ostympad Olifver tryckt, ber jag blott att, till undvikande af hvarje missförstånd, få nämna, det jag aldrig haft för afsigt, alj trycka endast ena sidans argumenter, utan har tvärtom ämnat alt låta de motsatta sidornas skäl framstå; men skulle likväl tro, att, under en af talrika ledamöter förd diskussion, som fortgått under 2:ne hela dagar, ovilkorligen måst inträffa, att samma argumenter, ehuru måhända i termer varierade, blifvit oftare begagnade; möjligen skulle ett fullständigt uptagande häraf göra läsningen för allmänheten i någon mån tröttsam, och öfverläggningen sålunda blifva mindre allmänt känd, än den i sjelfva verket förtjenar.
R i k s g. c o n t:s obligationer med 5 p r o c:s årlig ränta och försedda antingen med viss förfallotid, eller uppsa g bara å f o r d r i n g sä ga r n es sida (d. v. s. sådana obligationer, som Riksg.cont. hittils utgifvit); vidare till go proc. af vanliga försäljningspriset under de trenne näst före belåningen förflutna månaderna: Riks g. cont:s obligationer med lägre ränta än 5 proc. om året, eller utan viss förfallotid eller uppsägningsrätt å ford ringsägarnes sida (d. v. s. sådana obligationer, som StatsUtskts ordförande i sin reservation vid Utsk:s betänk. N:o ig3 föreslagit); hvarjemte jag, då Arme'ens Pensionscassas obligationer äro i samma kate - Den 3i Juli f. m. gori med dessa sistnämnda, slutligen skulle här vilja föreslå följande tillägg: samt Arme'ens P ensio nsenssas s, k. a nior te ringsö b liga tioner med 5 pfocls årlig ränta. Härigenom skulle intet hinder möta » för såväl den sednare classen af Riksg.contts obligationer sorn Arme'ens Pensionscassas amorteringsobligationer att kunna belånas ända till 90 proc. af capitalbeloppet i den händelse, att deras värde uppgår till pari; men Banken är alltid tryggad mot förlust, då belåningsbeloppet är 10 proc. under försäljningspriset. Jag anhåller på grund häraf om propos. i enlighet med det förslag, jag nu haft äran uppgifva. Frih. Gederström; Då frågan om tillägg af ett särskildt mom. för Riksg.cont:s obligationer nu blifvit till öfverläggning framstäldt, instämmer jag i Hr Rosenblads redactionsförslag, hvarigenom belåningsrätten bestämmes i förhållande till obligationernas värde vid den tid, då lånen sökas. Frih. Ehrenborgh:
~Hvarjc studerande^, säger han, smastc icke blott g i nicd i rondens 11 % sjukhuset under den bestiiinda tiden, utan derjenite tjenstgöra som assistent, underlakarc och kirurg så väl vid behandlingen af patienter å sjukhuset soni i heinnien. Londons cpinliga Iakarcskola ineddclar i sin senaste rapport följande intressanta data: Af dc institutioner, hvilka inne 230 bara Iiufvudvilkoren för nieddelande af medicinsk iippfostraii. en organiserad Iakarcskola, en laglig exanienskomniission och ett sjukhus för klinisk uiidewisning, fans 1874 ingen enda inom det brittiska valdct tillgänglig för qvinnor. Nu, 1886, utdclar den kgl. Iakareskolan i Irland, Londons universitet och Royal uiiiversity i Irland sina diplom till qvinnor och thc Royal free Hospital i London tillförser dc qvinliga lakarekandidaterna den kliniska undewisningen. F r h Londons qvinl. lakareskola hafva I I qvinliga studerande aflagt examen, hvawid z erhallit guldmedalj och 5 andra utmarkelser. I Irland Iiafva fr511 den kgl. läkareskolan utgatt 38 qvinl. licentiater, och den nu mera fullständiga skolan har 44 stiiderande. Vid Londons qvinliga likareskola liar i 5r en frikostig gifvare grundat ett stipendium; vid afslutningen af lasaret yttrades af Professor Gladstone, att skolan gjort stora framsteg och, enligt lians öfvertygelse, hade en stor framtid för sig. Afveii qvinliga tandläkare finna i England god verkmnbct. Irlands College of Surgcons har först nyligen öppnat sina lärosalar för qvinnor, med för dem anordiiadt sarskildt dissektionsrum. Slutligen har också i år den skotska Idkareskolan gjorts tillgänglig för qvinl. studerande, hvarigenom det rättmätiga klan. der skall upphafvas, som drabbat Edinburgs universitet allt sedan det 1869-73 på ett s5 stötande sitt behandlade och slutligen förvisade de en gång antagna qvinliga studenterna.
Skillnaden emellan då och nu är dock ganska betydlig till Bankens nackdel, i så måtto, att nu faller en ganska stor yttre sedelskuld på Bankens metalliska valuta, till följd af den mängd Privatbanks-sedlar och obligationer, som nu äro i omlopp, och för hvilken det icke är möjligt att uptäcka någon basis, än Bankens metalliska valuta. Vid 1844 års Riksdag inträffade ungefär detsamma som R. St:r nu synas vilja ställa till. Presidenten Skogman, då ledamot af BankoUtsk. och författare till den bekanta promemorian, började sin framställning i det afgifna Betänk., som var analogt med det nu förev:de, med en ingress, som i sanning var högst upbygglig för alla, som önskade att någon sund princip skulle göra sig gällande vid Bankförvalt* ningen. Han började med att yttra att i ett land, der hårdt njynt är det enda rörelsemcdlet, inträffar sällan kriser, och de tillfälliga sådane, som genom handelsförhållanderne upstå, hjelpa sig vanligen lätt sjelfva. I ett land åter, der hardt mynt cirkulerar i ungefär lika belopp som kreditsedlar, är det ganska lätt att reglera de inträffande kriserna; men i ett land, der kreditsedlar hufvudsakligen finnas i rörelsen, är detta utomordentligt svårt. Nu torde det, mine PIrr, kunna erkännas att denna svårighet i vårt kära fädernesland icke rätt upskattas, ty man hade af en sådan ingress kunnat vänta sig, att Hr Skogman kommit till ett annat resultat än han gjorde, då han, i likhet med detta Betänk., föreslog att sedelfonden skulle okas, och detta med 25 milhr kreditsedlar utöfver hvad som förut blifvet utgifvet. Jag ber eder, mine Hrr, lägga märke till huru det kan tillgå inom ett BankoUtsk.; man börjar med att för dem som deraf låta sig dåra upduka de aldra grannaste fraser och principer, meli straxt efteråt, när alla blifvit deraf tryggade, kastar man dem sedan sjelf öfver bord. Jag skall nu söka visa, att ungefär detsamma kommer att nu ske; eljest skulle jag icke velat besvära R. o. Ad. med denna retrospekt.
Vi kunna här endast pappeka denna för de begge racerna karaktäristiska olikhet hos deras representativa förf. Kvinnans ställning i Frankrike ar salunda olika hennes ställning i Sverige, kvinnofrågans utveckling och de frågor, som st&amp; p&amp; dagordningen äro äfvenledes olika. På en kvinnokongress i Paris skulle man naturligtvis behandla frågor, som man ej skulle behandla hos oss, man skulle höra uttryck och uppfattningar, som aiitingen hos oss är en öfvervunnen ståndpunkt eller till hvilka man ej kommit; personerna, med hvillra man kommer i beröring, äro af helt olika slag, deras upptradande olika vhrt o. s. v. Man känner stundligen, att det ar en djup klyfta mellan gallerna och skandinaverna, och att vi bära benämningen " Nordens fransmänn utan några djupare grunder. Men man kan lära äfven af det som ar motsatt ens eget. Om man äfven stolt kan sägn, att vår lagstiftning för kvinnan ar bättre ä,n den franska, att den allmänna, meningen hos oss har en mera sund uppfattning af kvinnan o. s. v., så h e s det dock ännu mycket att beakta. Kongresserna vor0 dessutom internationella. Det var ej blott åtskilliga af Frankrikes, utan af Europas och Amerikas intelligenta kvinnor, som der stämt möte. Om man också fick se ett och annat misslyckadt exemplar af 19 hrhundradets kvinnor, s&amp; fick man dock klart för sig, huru mycket det bor i en kvinnohjkm, som får tillfälle att utveckla sig, och att hos kvinnan hjiirnan ej utvecklas ph hjärtats bekostnad. Det är för att lättare förstå kvinnokongressema i Paris, som vi förutsändt dessa allmilnna anmärkningar. I ett par följande uppsatser skola vi för Dagnys läsare presentera de friimste af de män och kvinnor, som har upptriidde samt lemna några korta meddelanden om en och annan af de frå- gor, som behandlades. (Fort s.) Pariserbref. u har bedt mig berätta något om mina intryck fran Paris och expositionen. J a g vill gärna göra det, men kom också, ihåg - att det är bara intryck utan-alla anspik på, all-. mängiltighet. Paris är i år vid ändå bättre lynne än vanligt, det ser m a n genast.
Slutligen bör äfven i sammanhang härmed anmärkas, i afseende på flere inmutares ömsesidiga rättigheter, att då det ligger i sakens natur, å ena sidan, att den som redan fått visst utmål anvisadt för sin inmutade fyndighet, har uteslutande rätt till allt, som inom utmålet finnes, men å andra sidan att han icke kan sträcka sina anspråk utöfver utmålets gräns eller der hindra nya fyndigheters inmutande, förbudet i 2 § sednare mom. att inmuta ny fyndighet inom visst afstånd från en redan inmutad, endast erfordras för den tid, som förflyter emellan den först upptäckta fyndighetens inmutning och utmålsläggningen derför, samt att följaktligen den inmutare, som, oaktadt erhållet rådrum, försummat att för sin grufva söka utmål, då sådant kunnat och bordt ske, icke vidare kan fordra företrädes-rätt till de nya fyndigheter, som i hans grannskap anträffas. 6 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 92.
Hvilken dag förut i November som utsattes, tror jag vara likgiltigt; men d. 15 November tror jag vara för nära jul, för alt Sländerne skulle kunna hinna att blifva fullt organiserade och K. M:s nåd. propos. med säkerhet sä tidigt afgifvas, att det egentliga arbetet en månad derefter skulle kunna börjas. Frih. Raab: Med afseende på de skäl, som af den siste värde talaren blifvit anförde, vill jag för min del medgifva, att dagen för riksdagens början må framflyttas, om så pröfvas nödigt, ända lill den 10 November; men jag anhåller fä fästa synnerlig uppmärksamhet på den stora vigt, af hvilken det är för alla landthushållare, som sjelfva vårda sig om sina egendomar, alt fä tillbringa åtminstone de första 8 dagarne af November hemma, hvadan riksdagens början ej kan utsättas tidigare än jag nu sednast medgifvit, så vida nemi. något afseende göres derå, att possessionater uppkomma till riksdagens början. I afseende pä behandlingen af ärendet, vill jag icke insistera på en åtcrremiss, utan tror jag, alt frågan kan likaväl behandlas förmedelst ett bestämdt beslut af R. o. Äd. och en inbjudning till de öfrige Stånden, att sig i detta beslut förena. Gr. Gyldenstolpe: Om det skulle blifva lättare för afgifvandet af den K. propos. att dagen bestämdes till d. 10 November, sä har jag visserligen ingenting deremot. Några olägenheter kan jag likväl icke inse skulle uppkomma, om dagen utsattes till den 15 Nov., ty om motionstiden icke skulle sluta med December månad, så betyder det ingenting; tvertom de som dä reste hem, kunde likväl fä sine motioner uppläste, och något afbrott i riksdagsarbetet skulle sålunda derigenom icke komma att äga rum. Men om, i anledn. af Hr Silfverstolpes ytrande, det skulle vara Den 11 December e. ni. 351 fördelaktigare att taga den 10 November, så har jag ingenting deremot, blott R. o. Ad. bestämmer en dag, och sedermera inbjuder de öfrige RiksStm att sig deruti förena. Hr von Hartmansdorff:
Preste-, Borgareoell Bonde-Stånden hafva godkänt Utskottets förslag till förhöjning i införselstuilen från 12 till 16 sk. skålpundet å den vid Linneoch Hampväf maler hland aln g ds upptagne rubriken Blaggarn och kanfas; men sorn Ridderskapet och Adeln lemnat gällande tulltaxa i denna del oförändrad, måste, derest icke, med frånträdande af denna skiljaktighet, sistnämnde Stånd med de öfrige sig förenar, votering företagas efter en så lydande proposition; 151:q Den, som, lika med Utskottet, anser införselstullen å den vid Linneoch Hampväfhader bland alngods förekommande rubriken Blaggarn och kanfas böra bestämmas till 16 sk., röstar ja; den, det ej vill, röstar nej. Vinner nej, bibehålies den derå nu gällande införselsalgift, 12 sk. per skålpund. Zink, Tulanego och Spiauter, oarbetad och i plåtar. Den å Zink, Tutanego och Spiauter i 1841 års taxa utsatta utförselstull för sådan vara oarbetad och i plåtar, nemligen 1 r:st. skålpundet, hade Preste-, Borgareoch Boude-Stånden, med bifall till Utskottets derom gjorda hemställan, förklarat böra upphöra, hvaremot Ridderskapet och Adeln densamma bibehållit, hvilken skiljaktighet, såvida ej, med frånträdande deraf, de öfrige Ståndens beslut biträdes, föranleder omröstning i denna ordning: 152:o Den, som godkänner Utskottets förslag, att af Zink, Tutanego och Spiauter rubriken oarbetad och i plåtar bör betria» från derå nu gällande utförselstull, 1 r:st, skålpundet, röstar ja; den, det ej vili, röstar nej. Vinner Bcvillnings-Uiskottcts Memorial, N:o 30. 49 Vinner nej, kommer sagde utförsels-afgift att fortfara. Credit Upplaget.
Mits Bef:h:de utsatte inrnönstring skall den dertill beordrade Arti IleriOfficer, hvilken bör innehafva minst Gapilaines grad, åtföljd af HästLäkare, Häradsvis å förut kungjord dag, besigtiga de Hästar, hvilka af vederbörande, i följd af skeende öfverenskommelse, ämnas till Artilleriets behof samma år, för att tillse, huruvida samma Hästar äro sådane, att de vid den blilvande inmönstringen kunna approberas, och är Ademnaren berättigad, om den sålunda besigtigade Hästen förklaras antaglig, att få den sedermera vid mönstringen approberad, så framt icke under tiden mellankommen sjukdom eller skada gjort Hästen oantaglig, börande vid sådane besigtningsmöten, hvilkas hufvudsakliga ändamål är alt förekomma Vederbörandes kostnad och tidspillan i och för resor till inmönstrjngsplatsen med en möjligen oantaglig häst, fourrageriugen bekostas af 208 Stats-Uts kottets Ägnrne sjelfve; att sedermera på utsatt dag och ställe allemnas hästen till den för emottagningen beordrade ArtillerieOfficeraren, efter föregången behörig mönstring och approbation af honom jemte en af K. M:ts Beftlitde till Ombud för Ägaren förordnad ojäfvig person samt en antingen af K. Mtts Bef:h:de förordnad eller från Regementet commenderad kunnig HästLäkare; börande vid aflemnandel hästen vara ny kringskodd, men får emottagas utan grimma eller annan stallpersedel, som af Kronan bestås under den tid hästen tjenstgör; — att den Contrahent, hvars häst befinnes vid mönstringen icke antaglig, och som icke har annan antaglig häst alt på stället uppvisa, bör vara skyldig att inom den tid, som i förhållande till vägens längd och sig företeende omständigheter af Besigtningsmännen bestämmes, aflemna en sådan vid Regementets station eller mönsterplats, men, i händelse sådant icke fullgöres, skall Contrahenten, första gången, mista den betingade årsbetalningen, och andra gången, utom en sådan påföljd, böta 16 R:dr 32 sk.
Nådig pröfning upptagas; — Under beräkningen af ett hemmans förmåner skola ingå dertill hörande egor af alla slag, skog, fiske, samt alla andra under hemmanets skattläggning inbegripna herrligheter och inrättningar utan undantag; Och böra vid deras uppskattande iakttagas de grunder* sorn för skattläggning i hvarje ört äro anbefallde. — Beträffande städernas jord, sorn med extra rotering kommer att beläggas; skall äfven derom noga undersökning ske, och efter skattläggningsmethod utrönas, til] huru stor del den efter jemnförelse med den förut roterade jorden bör i den nya roteringen deltaga» Det följer nu i ordningen att bestämma, hvilken jord bör i extra roteringen ingå, och hvilken derifrån synes böra befrias. Enligt Riksens Höglofl. Ständers beslut af år 1810, borde all oroterad jord i riket, med undantag af boställen, sorn af i tjenst varande militärpersoner innehades, beläggas med extra rotering. Någon befrielse härifrån för de inom Jemtland belägna hemman, som icke äro af den natur, ätt de böra draga ständig rotering, och om Besv. och Ekon. Utsk. Betänkande/i. SOS Ii vi 1 ka sednare Utskottet nedanföre vill yfctra iigj synes således icke skäligen kUnnå fega rum; och, lika med de inom Tabergs bergslag i jönköpings Län varande hemman Sf enahanda beskaffenhet, hvilka* efter hvad Cammarcollegium upplyst* hittills Undgått extra rotering, lära tle för den skull böra en sådan påföras, till jemnförlighet med i örten varande ordinarie rotering, dock att* hvad jemtland angår, tned extra röteringens införande och fördelning synes böra anstå* tilldess en tillämnad reglering af gamla röteringen derstädes hunnit för sig gå, och rotarnes storlek blifvit bestämd. Beträffande f. d. Öfverstens vid Adelsfane regementet boställen, hvilka, enligt kongl.
Antages detta tillägg af Riksens Ständer, och varder af KonglMajit godkänd, torde hinder ej vara, att sedermera företaga val af Justitise» Ombudsmannens Suppleant. Lades på bordet. 4U Den 30 September f. m. Företogs till pröfning Stats* och BancoTJtskottens den 23 dennes under N:o 57 afgifne, samt den 25 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, med anmälan otn de af Riks-Stånden fattade serskilte beslut,! anledning af Utskottens hemställ anden, rörande Fikets penninge-väsende och de dermed geinensoap ägande ämnen, tillika med förslag till sammanjämkning af de dervid förekommande skiljaktigheten Herr Grefven och LandtMarsRaikeri hemställde, om icke, enär Utskottens Betänkande innefattade åtskillige puncter, hvarje punct finge särskildt för sig företagas och pröfvas. Bifölls. Första oell Andra Puncterhé ansagos leks erfordra' någon åtgärd. Tredje Putictert. Herr Grefvén odli LandtMarskalken hemställ-4 de, om Ridderskapet och Adeln behagade, under förbli,fvandé vid dess, 1 afseende å denna punct, förut fattade beslut, godkänna den af Utt skotten föreslagne voterings-proposition. Ropades Ja. Fjerde Puncten ansågs icke erfordra någon Den 30 September f. m. 415 Femte Pujicten. Herr Stråle, Nils Wilhelmi Da de förena» da Utskotten i HufvudBetänkandet hemställt, att den årliga Capitalafbetalningen å StatsVerkets skuld , af 150,000 R:dr måtte fortfara, sökte jag visa , att denna summa verkeligen borde komma Banken till godo , och blifva oförändrad bibehållen; men detta lärer icke kunna ske, om denna summa skal! utgå till allmänna företag, på sätt två Rikstånd nu beslutat, Det tyckes vara stridande emot sunda principer, att först pålägga folket skatt, för att anskaffa penningar att göra afbetalning på cäpia talet af Statens skuld till Ranken, och sedermera skänka borrt den till allmänna arbeten.