Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och som i denna för de hårdt onererade rusthållarne vigtiga fråga ännu icke något blifvit vidgjordt, som betryggar dem för framtiden, men ingen lärer bestrida orimligheten att på en enda dass medborgare kasta sådane bördor, hvilka genom tillfälligheter, sorn icke af dem bero eller kunna afvändas, möjligen blifva alldeles förstörande för deras välfärd, alltså och då det väl vore bekant, huru öfverdrifna de kostnader äro, som debiteras de hemmavaranBih. till R St Fröt1840. 4 Samt. 2 Afd. 22 Häftet. 1 2 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o i o4. de rusthållarne, under ryt Ur nes aflägsna bortovaro, äfvensom atl hushållningen säkert, under en jemn tillsyn af Armée-befälet, klefve bättre, om ulgifterne af krigs-cassae-uiedlen beslriddes, har motionären föreslagit, att, vid förefallande krig, och sedan rusthållaren fullgjort sin skyldighet att uppsätta tjenstduglig karl och hust samt praeslerat fullständiga bevärings-, remtygsoch utrednings-persedlar, m. m., han, ifrån den dag, uppbrott skett, mätte vara befriad ifrån skyldigheten att recrylera, remontera, och att ersätta förlorade persedlar, emot en årlig afgift af Femtio Riksdaler Banco, sorn till Statsverket borde erläggas; — oell hade uti detta förslag Riksdags-Fullmägtigen från Malmöhus Län, Sone Persson, med Per Påhls* son, till alla delar, sig förenat.
Lotsdirektörs-emhetet har i detta ämne yttrat, att en fyranläggning å klippan Björnen vöre öfverflödig, enär Örskärs fyr, äfven i sitt nuvarande skick, såges på \\ mils afstånd, sedan mcranämnde klippa vore passerad och således långt inom dess synkrets. Dessförinnan komme jemväl Eggegrunds fyr i sigte, så att dessa båda fyrar syntes på en gång. Örskärs fyr vore dessutom föreslagen till ombyggnad och förändring nästkommande år, då densamma komme att erhålla en vida starkare och efter nya grunder förbättrad lysningsapparat. Fyranläggningen på Björnen blifva ganska kostsam, i anseende till den höjd tornet måste erhålla, för att kunna tjena sjöfarande lill rättelse. En ensam fyr kunde ej heller der anläggas utan fara alt förvexlas med de närliggande fyrarna, helst det kunde bero af slumpen, huruvida någon af fyrarne å Örskäret eller Eggegrund finges, till ledning, i sigte, hvilket dessutom, då tjocka in träffar, aldrig kunde påräknas. Det vore för öfrigt ett misstag, om man trodde, att en fyr skulle Expeditions-Uts kottets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 35. 47 förmå afvärja framtida skeppsbrott, emedan vid den tid, då sådana oftast förekomma, snö- eller regntjocka merändels hindrade fyren att synas. Slutligen hade enligt olficiela uppgifter, inom de sednaste tio åren allenast 2:ne strandningshändelser egt rum i granskapet af klippan Björnen. Med anledning af hvad sålunda förekommit, hafva Rikets Ständer, erkännande vigten af Lotsdirektörs-emhetets meddelanden, likväl, på grund af hvad till stöd för ofvanherörde framställning blifvit upplyst, trott densamma icke höra lem. nas utan allt afseende, hvadan Rikets Ständer få i underdånighet anhålla, att E. K. M:t, vid pröfning af förslaget till ombyggnad af fyrbåken på Örskäret, täcktes laga i nådigt öfvervägande, huruvida en fyranläggning å klippan Björn kan vara af behofvet påkallad. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 15 Mars 1851.
H7 Sim dhets - Colle ginni; bestående af en Ordförande och 2:ne ständiga Ledamöter, med lika lönings - förmåner , som deras vederlikar i Rikets öfriga Collegier. -— Men, sorn det synes nödigt, att kunnige läkare vid detta verk må finnas, hvilka, genom fortfarande practik, närmare följa Läkarekonstens framsteg, hvilket ock Cornmitterade funnit, då de, sidan iyo, föreslagit: ”att Sundhets-styrelsen må ega, att i ”alia vetenskapliga frågor höra, eller, der ”de i Hufvudstaden finnas, till rådplägning ”kalla Läkare, som för kunskaper och skicklighet äro kändej’’ Alltså, och på det ett sådant biträde i detta och andra ämbetsgöromäl alltid med säkerhet må vara att påräkna, har Utskottet trott sig böra tillstyrka, att vid detta Collegium 3:ne kunnige practiserande Läkare, såsom extra ordinarie Ledamöter må anställas, för att vid förekommande frågor lemna upplysningar och råd; och böra desse, jemte de ständige Ledamöterne i Collegium ega säte och stämma, blott så länge de practiken utöfva, och derfpre endast med Constitutorialer förses, samt med afseende å denna deras särskilde befattning, erhålla mindre löner på Stat hvardera, än de ständige Ledamöterne. Till detta Collegii omfattning bör höra: Tillsyn ofver de, utom Universiteten befintliga bildnings-anstalter för Läkare, Barnmorskor och Veterimairer. M8 Uppsigt öfver läkarekonstens utöfning i allmänhet, öfver koppympningens framgång, veneriska smittans och farsoters hämmande och botande. Inseende öfver Sjukhus, Dårhus, Barnbördshus och Hälsobrunnar. Uppsigt öfver Apotheken,.Pharmacope'- ens och Medicinal-Taxornas iagttagande, eller behof af förändring. Förslag till modeller för sjukhus-persedlar, medicnments-kistor och chirurgiska instrumenter, samt anskaffning af de sednare. Tillsyn öfver hälsovården i allmänhet, efterforskning af det osunda och skadliga i folkets födoämnen, klädedrägt, lefnadssätt och yrken, i orters belägenhet, m. m. Ämbetsmyndigbet
Då berörde, af 1840 års Constitutions-Utskott framlagda, grundlagsändrings-förslag, som till följd af omröstning i Förstärkt Con.stitutions-Utkott blef hvilande till innevarande Riksmöte, vid afgörandet å denna Riksdag väl godkändes af trenne Riks-Stånd, men af Ridderskapet och Adeln förkastats, har nuvarande Constitutions-Uiskott, till alla delar instämmande i ofvan anförda öfver ämnet förut yttrade åsigter, uppå derom af Herr Petré inom Utskottet väckt motion, ansett sig böra, under åberopande af de i memorialet den g November 18^0 utvecklade skäl, hos Riksens Stäuder å nyo, till grundlagsenlig behandling, vördsamt föreslå följande tillägg i de ofvannämnde grundlagsparagraferna, — med vilkor likväl, att icke, i sammanhang med frågan om National-representatienens om bildning, sådane förändringar af dessa §§ i öfrigt varda å nästa Riksdag slutligen godkände, som innefatta hinder mot de ifrågavarande tilläggens antagande. Regerings-Formen. § 87- Riksens Ständer ega gemensamt förfaller frågan, och förblifve vid det, som förut stadgadt varit. Pitja samtlige Riks-Ständen dt Lag-Utskottet uppdraga att _, med deras rätt, öfver Konungens Proposition i sådan fråga besluta, antingen om alla de ämnen, hvilka Propositionen innefattar■, eller blott om vissa deriblandj så skall Utskottet, genom val i vanlig ordning, okas till ett antal af Fyratioåtta ledamöter, Tolf af hvarje Stånd.
Det är endast några få vägar, som qvinnorna begagna, och där kunna nu mera ej alla arbetssökande f&amp; arbete. Hvilka nyu vägar k a n m a n tänka sig, och huru f ö r m å p i n n o r n a att begagna flera nya t * ugar, som redan äro f6r dem tillgängliga? Då det inom de olika änibetsmannabanorna, äfven 0111 de äro öppna, f. n. torde blifva svårt för qvinnorna att konkurrera med männen, ansåg inledarinnan dessa endast böra ifrågakomma i andra rummet. Däremot ville Iion fästa Uppmärksamheten p5 de praktiska lcfnadsbanorna, affärsverksamhet, industriella företag o. d. Den historiska erfarenheten visade, att de svenska qvinnorna under våra stora krig utvecklat en själfständig affärsverksamhet bfde i stor och liten skala, den qvinliga bcgåfningen är i de fleste fall praktisk, ingen lagstiftning, endast bruk och fördomar, hindrade qvinnans utveckling i denna riktning, och erfarenhet från andra land, särskildt Frankrike, visade livad qvinnorna på dessa onirdderi kunna uträtta. I den derefter följande diskussionen deltog ett stort antal af sällskapets medlemmar. Det framhölls, huru som qvinnan kunde lika väl som mannen egna sig åt affärsverksamhet af olika slag, agentur, vice värdskap, skötandet af industriella företag och af landtbruk. De kunskaper, som härtill fordrades, vore hon ej förhindrad att inhernta, ehuru Iion nu aldrig gjorde det. Detta arbete kunde gälla både den beniedlade och obemedlade qvinnan. Några föreslogo apotekaryrket, såsom lämpligt för qvinnan, likaledes den tekniska och ingeniörsbanan. Den omnämnda öfverbefolkningen på banorna löstes ej derigenom, att qvinnan vore overksam. Huru underlägsen hon f. n. är på uppfinningarnec väg bevisades derigenom, att endast 28 qvinnor uttagit patent mellan Dagng. 1870 och 1884, och under samma tid uttogo ej fiirre än 3140 män patent. Men ej behöfcle hon ined sin fyndighet och praktiska blick blifva SA underlägsen, om hennes uppmärksamhet riktades åt detta håll! Amerika gaf i detta fall ett gotlt exempel.
Itai och bitterhet samt våldsamma utbrott ofvergangen. missämja emellan äkta makar måste erkännas och antagas såsom giltigt skäl till äktenskapets upplösande, helst äktenskapets fortsättning under en sådan sinnesstämning skull® innebära fortsättning endast af makarnes yttre, juridiska och oeconomiska förbindelse, sedan det inre, väsendtligaste bandet, makarnes sedliga förhållande till hvarandra , redan, blifvit ohjelpligen sönderslitet j så angeläget är det ock, efter Utskottets tanka, att Lagen i sådana fall icke förr tillåter slutlig äktenskapsskillnad , än det kan tagas för afgjordt, att missämjan icke är en mindre betydande och öfvergående, af nyck eller öfverilning härflytande stridighet, och således icke förr. än de misshällige makarne haft tillräcklig besinningstid, och förutgångna men fruktlösa förlikningsförsök, varningar och bestraffningar ådagalagt , att allt hopp om försoning xnåste öfvergifvas. Om det då är lika mycket stridande mot äktenskapsförbindelsens natur och vådligt till sina följder, att aldrig Sik. lill Rils-St. Prot. ifUS och 1829, 7 Sami, r Afd, j, 3:dje. Bider, r.stq Ht, . 34 LagUtsiotttts Btidnk^nde Np» ijl medgifva denna förbindelse* upplösning för makarnes oenighet skull, som att, af vek eftergifvenhet, lemna äktenskapets helgd til! pris St flygtighetens och lättsinnighetens hugskott; sä mäste bägge dessa ytterligheter med lika varsamhet af lagstiftningen undvikas. Till den senare af dessa ytterligheter skulle antagandet af ifrägavarande förslag, äfven i dess modifierade skick , efter Utskottets tanka , leda. Makars skillnad till säng och säte gränsar så nära till fullkomlig äktenskapsskil 1. nåd, att, sedan det' förra steget är taget, dee senare är att anse såsom nästan säkert gifvet.
Och ju längre man hör på honom, dess bättre förstår man, hvad taflan är: ingenting annat än en illustration till den gamla sagan om hur människor kunna pina hvarandra. Intet försonande drag finnes där, endast grymt våld. Och trotsigt hat och hopplöst lidande. Det var ju dock så, att dessa tre ölkar skulle fyllas, på det att ej Visby måtte bli plundradt och brändt. Hvarför komma de ej, dessa hanseater, i lågande hänförelse? Hvarför komma ej kvinnorna ilande med sina smycken, drinkaren med sin bägare, prästen med relikskrinet, ifriga, glödande af offerlust? »För dig, för dig, vår älskade stad! Onödigt att sända soldater efter oss, då det gäller dig! O, Visby, vår moder, vår ära! Tag tillbaka hvad du gifvit oss!» Men så har ej målaren velat se dem, och så var det ej heller. Ingen hänförelse, blott nödtvång, blott kufvadt trots, blott jämmer. Guldet är dem allt, kvinnor och män sucka öfver detta guld, som de måste lämna. »Se på dem!» säger våldet, som står på tronens trappa. »Det går dem djupt till hjärtat att offra det. Må hvem som vill hafva medlidande med dem! De äro snåla, vinningslystna, öfvermodiga. De äro ej bättre än den snikne röfvaren, som jag utsändt emot dem.» En kvinna har dignat ned på marken framför karet. Kostar det henne så mycket lidande att lämna sitt guld? Eller är kanske hon den skyldiga? Är hon jämmerns upphof? Är det hon, som förrådt staden? Ja, det är hon, som varit kung Valdemars käresta. Det är Ung-Hanses dotter. Hon vet väl, att hon ej behöfver lämna sitt guld. Hennes faders hus blir ändock ej plundradt, men hon har samlat hvad hon äger och bringar det. Kommen ned på torget, har hon blifvit öfverväldigad af allt elände hon sett och sjunkit ned i gränslös förtviflan. Han hade varit rask och glad, den unge guldsmedsgesällen, som förra året tjänade i hennes faders hus.
Forssell, 13V2 milhr sjöar, berg och moras, samt öfriga impedimenta 8 milhr, summa 21 Vä- Återstå således omkr. 69 milhr tild jord. Nästa fråga blir då: »huru mycket häraf är öppen åker?» Forssell beräknar den till endast men vi veta, hvilka stora framsteg åkerbruket under sednare tider gjort, och det torde derföre ej vara för högt, då Ljungberg i sitt ypperliga arbete, »Om Sveriges materiella kulturförhållanden», uptager åkerjorden till 3,376,000 t:ld. Jag för min del är ingalunda kinkig, då det är fråga om att räkna mig sjelf eller mina kalkyler till défaveur, emedan jag alltid vill framställa mina egna åsigter så litet som möjligt i strid med min värde motståndares,— jag antager derföre villigt denna upgift till 4 milhr t:ld. Hvarje t:ld åker torde icke i allmänhet kunna beräknas högre i värde än till 100 rdr rmt, jag får således der 400 milhr. De återstående 65 milhna af Sveriges jord utgöras af backar, utjord, hagar och skog. Med afseende derå, att den sistnämnda är till stor del nedhuggen och ödelagd, kan för dessa 65 milhr t:!d medelvärdet ej beräknas högre än till 15 rdr, eller tillsammans 975 milhr rdr rmt. Jag får således hela Svenska jordens värde till 1375 milhr rdr rmt, under det min inteckningssumma af 400 milhr fortfarande står qvar. Den sednare utgör således i alla fall och efter alla olika beräkningar ändå nära T/3 af det förra, såsom jag från början upgifvit. Ilen värde talaren förvånas vidare öfver att jag kunnat up bringa - Den 3 December f. m. 145 bringa de direkta skatterna till 17 milkr rdr rrut, och anmärker, att han icke vet, hvarifrån jag hemtat mina upgifter i detta fall. Utan att här besvära med en detaljerad redogörelse af mina egna kalkyler i denna fråga, hänvisar jag till Agardhs statistik, Del. 2, Häft. 2, pag.
Ty genom dem afgöres till yttersta grad af klarhet och till kyrkornas förmon allt hvad, som påståtts vara tvistigt om deras urgamla slädsel-räll. 1 förbigående må dock anmärkas, att resolutionen icke handlar blott om räntor, såsom de förmenat, hvilka af denna handling velat draga den slutföljd, att kyrkornas räll inskränktes endast till dessa, och ali Halländska presterskapets besvär således — i händelse de skulle hafva angått disposilions-rätten öfver kyrkohemmanet) — blifvit (såsom Kongl. Kammar-Coflegium förmodar) genom denna resolution ogillade. 1 de af Drottning Christina utfärdade ”donationsoch köpebref’ voro förnämligast hemman och lägenheter, och bland dessa äfven kj i 'ko-egendomar, införda och till enskilde personer upplåtne. Om dessa handlar resolutionens första period. Men Danska Konungar hade efter reformationen anslagit serskilda räntor till kyrkors och skolors underhåll, der inkomsten af deras egendomar ej voro tillräckliga; vi se t. ex. af Jr lid Hiiljehls Konung Christian Hirs historia, att en del kyrkor, skolor och hospitaler, ”sorn icke tillförne varit tillbörligen försörjde”, af denne Konung ”förseddes med vidare ränta och underhåll.” Om sådana räntor handlas i resolutionens sednare period. Att resolutionen ej innehöll något ogillande af presterskapets i dess lörsta period upptagne begäran, är bevisligt genom Kongl. Majlis Resolution på Presterskapets uti Götheborgs Stift besvär, dat. Stockholm den 30 Sept. 1068 (Litt. D.) 13 punkten (angående Halland), hvarest förekomma hell och hållet Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 182. 45 samma ord, rörande ”benefuda, som varit lagde till kyrkors, skolors och deras betjenles underhåll, men förmenas vara införda i ens och annars donationseller köpebref;” och presterskapets begäran, ”att de måga blifva vid deras förra fundation.” Dertill förklaras 1111, att Kongl. Majit ”vill söka sådant att ändra vid livar och en serdeles casus, eftersom omständigheterna då bättre kunna considereras.”
Varorna utgjordes hufvudsakligen af tran samt skinn af fjellräf, vanlig räf, hvitbjörn, varg, järf, ren och säl. Björnskinnen hade ofta en mycket tät, hvit vinterfäll, men de voro förderfvade derigenom, att hufvudet och labbarne blifvit afskurna. Några af de vargskinn, som man visade oss, voro äfven synnerligen täta och vackra. Vidare hade handelsmännen samlat betydliga förråd af gåspennor, fjäder, dun och vingar af ripor. Hvad dessa senare skulle användas till, kunde jag ej få reda på. Man sade mig blott, att de skulle säljas i Archangel. Kanske gå de derifrån till vestra Europas modehandlare för att sedan användas såsom prydnader på våra damers hattar. Ripvingar uppköptes för öfrigt redan 1611 vid Pustosersk af engelsmän.56 Derjemte såg jag bland deras förråd hvalrosständer och linor af hvalrosshud. Märkligt är, att dessa varor redan omnämnas i Otheres berättelse. Chabarowas kyrka. Efter fotografi af L. Palander. Då jag sjelf ej var tillräckligt mäktig det ryska språket, anmodade jag hr Serebrenikoff att af här varande ryssar taga reda på lefnadssättet och hushållningen på platsen. Han har till mig derom meddelat följande: Byn består af några kojor och tält. I kojorna bo nio ryska husbönder med sina arbetare, hvilka äro samojeder.57 Ryssarne medföra dit hvarken hustrur eller barn. I tälten bo samojederna med sina familjer. De nämnda ryssarne är hemma i byn Pustosersk vid Petschorafloden, hvarifrån de afresa strax efter påsk, och anlända till Chabarowa omkring slutet af maj månad, sedan de tillryggalagt en väglängd af mellan 600 och 700 verst. Under uppehållet i Chabarowa sysselsätta de sig med renskötsel, hvalfångst och byteshandel med samojederna. Allt husgeråd och alla handelsvaror frakta de med sig hemifrån på slädar dragna af renar, och då i Chabarowa finnes ett eländigt och förfallet bönekapell, så medföra de äfven bilder af St. Nikolaus och andra helgon.
Till Bevilln.Utskrs förslag höra de icke, helst det numera lärer få anses sorn gifvet, att frågan om tolagen ej är något be\illn:smål. Hr Lagerhjelm, Pehr: Jag liar uppträdt som motionär i detta ämne, emedan jag tyckt mig finna, att i naturen af ett lands tullsystem ligger möjligheten för detta land att draga fördel af vissa förhållanden, och alt Sverige således borde draga någon fördel af det förhållande, som nu äger rum, att införseln af landtmannaproducter är betydlig. Som motionär har jag äfven tillåtit mig den önskan, att man vid inträdet på banan af ett nytt myntsystem måtte försäkra sig om dess fortfarande, och jag har derföre yrkat högre tull på vissa landtmannavaror, såsom motvigt emot en import deraf, som uppgått till mer än 3 millioner. Jag skall i korthet upprepa dessa varor: de äro fläsk, hampa, oberedda hudar, humla, kött, lin, talgljus, ost, smör, talg, ull, väfnader af ylle och halfylle, blaggarn och bolstervar. Jag har äfven i min motion åberopat flera fördelar af en sådan högre tull å dessa varor och föreslagit ett ökande småningom för att sluta med en dylik eftergift efter ett visst antal år, emedan jag icke haft för afsigt att införa ett prohibitivsystem annorlunda, än för en Den 18 O c t o l> c r. viss tid eller under öfvergången till ett tillstånd af ökad industri, då våra producenter kunna tåla täflan. Jag har härvid hemtat stöd från det förhållande., som med jernet ägt rum i England, der man i detta afseende redan genomgått sin cykel och derigenom i jerntillverkningen, äfven med en numera nedsatt tull, fått ett herravälde, som svårligen någonsin kan rubbas. Det är detta exempel, som jag följt i mitt förslag, och Utsk. synes äfven hafva funnit nyttan deraf, men ändock icke fästat afseende å motionen af det skäl, alt, såsom Utsk. säger, någon bestämd grund icke igen finnes i förslaget, som tillräckligt förvissar ernåendet af de af motionären såsom slutsats d.eraf dragna lyckliga resulta ter.
Silfver R:dr 8,250,220: 14. till « « 4,571,494: 17. eller med Silfver R:dr 3,678,725: 45. motsvarande i R:dr B:co 9,809,935: 40. en omständighet af så mycket mera tänkvärd beskaffenhet, som i betraktande måste tagas, dels att under samma tid Hypotbeks-föreningar fortfarande indragit större utländska lån, dels oek, att Riket under tiden icke varit hemsökt af några sådana olyckor, hvilka föranleda metalliska valutans utförsel. Bih. till B. St. Prof. 1850 & 1851. 6 Sami. 1 Afd. 4 haft. 3 18 Banko-Utskottes Memorial, N-o 12. ”Delta, för Bankens framtida bestånd, ganska bekymmersamma förhållande har icke kunnat undfalla Utskottets uppmärksamhet vid den granskning af Banko-verkets tillstånd, sorn utgör ett af föremålen för Utskottets verksamhet, utan har tvertom åt Utskottet gifvit en väckelse, att, för så vidt på detsamma kan ankomma, iakttaga den varsamhet och omtanka vid upprättandet af förslag till Bankens förvaltning, alt det må blifva dess styrelse möjligt att fullgöra sin första och vigtigaste pligt, att upprätthålla myntvärdet. ”För detta ändamål, eller myntvärdets upprätthållande, fordras, bland annat, alt Banken innehar räntebärande obligationer, hvilka, i händelse af behof, kunna lätt realiseras, antingen inom Landet, för att såmedelst förminska Bankens sedel-ansvarighet, utan den mera skadliga rubbning i allmänna rörelsen, som indragning eller vägrad utgifning af lån och kreditiv måste medföra, eller ock å Utrikes ort, för alt bereda tillökning i den metalliska valutan. ”Rikets Höglofliga Ständer hafva ock, i öfverenstammelse med denna åsigt, stadgat, att Banken alltid hör vara innehafvare af lätt realisahla förbindelser till ett belopp af 5,000.000 r:dr banko. Hvarje tillökning deruti bereder jemväl
Fruar och jungfrur äro två partier, de förra de starkare, de senare de svagare, och då är det fruns plikt att med råd och dåd bistå sin jungfru, som många gånger får tjäna för en ringa lön, och ej förtycka, om hon är trött ibland, isynnerhet som hon skall göra allt, som sedan blir fördeladt på 5 ä 6 personer. Visar frun sig en liten smula vänlig och deltagande mot sin jungfru och ej onödigt småkitslig för små saker, tror jag ej hon behöfver vara rädd att gå i köket, utan tvärs o m är hjärtligt välkommen. Fru * * Anna B — d. * Apropos Iduns förslag " om ärestoder åt kvinnor. (Se n:r 46 för i fjol.) ldéen är utmärkt och hedrar sin Hvad säges om en, någonstädes i miens närhet (eller å annan lämplig vudstaden, upprest bildstod åt Jenny upphofsmanl musik-akadeplats) i hufLind, hållani. r det v e r k l i g e n möjligt, att det i d a g är min b r ö l l o p s d a g? men j a g vill inte mera tänka d ä r p å. Ninni har alltid varit hans stora favorit, o c h ingen har som han kunnat få henne att skratta m e d a l l a sina lustiga påhitt, sina kamrathistorier — o c h hur stiligt han g n o l a r de nyaste operett-melodierna! Stackars liten N i n n i! G ö s t a tar n u en sista b l i c k öfver sina gårdags-arrangementer med det improviserade altaret. återstår darrande med hög, ljusblå silkesstrumpor mamma bara sig g o d t p å att med flanellskjol genombrutna hvita endast brudkronan, och händer fäster m a m m a den på sin ä l s k l i n g s h u f v u d — syster G e r t r u d måste hjälpa börjar till — känna hon nu riktigt lifvad. öfverblick af snart att vänta, ensam i flickornas också syn: Därefter tages våningen, en gästerna äro o c h o m en stund sitter N i n n i rum o c h läser i sin konfirmations-psalmbok.