Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
» Man tiger, » sade han, » bara tiger, det har en förunderlig verkan på personer, som tillhöra denna vidt utgrenade släkt. » Då jag betänker, att jag underlät att meddela denna metod åt den gamla damen, som så väl var i behof af att lära känna den, erfor jag något liknande samvetskval. Jag söker emellertid tröst i det hoppet, att hon kanske sedan själf uppfann metoden. Om hennes tillstånd efter de sex veckornas slut och o m längden af hennes lifstråd efter den tiden sväfvar jag emellertid i fullkomlig okunnighet. Det var emellertid ej hennes öde jag skulle skildra, meningen var att ge några spridda drag ur släkten Motvalls historia, och det har jag j u nu sökt göra. Dagmar B — n. * — Från kröningshögtidligheterna i Holland. Bref från Iduns korrespondent. I. Volendam den 2 sept. » y Je Koningin Wilhelmina », Hollands unga drottning, den sista ättlingen af huset Oranien, som för några dagar sedan fyllde 18 år, är för mig som prinsessan i sagan. Hänförelsen för » de Koningin Wilhelmina » fyller hela landet. Också vi främlingar, som vistas här vid Volendam, känna oss gripna af samma hänförelse, och för mig särskildt tager denna hänförelse form af något sagolikt. Holland är för mig ett sagoland. Och den unga drottningen är prinsessan i sagan. Trollet, som hotar att uppsluka landet, är hafvet. Andra sagoländer ligga öster om solen och väster o m månen, men detta land ligger flere fot lägre än hafvets yta. Hela hafvet skulle strömma in i landet, om ej jättelika murar af granit skilde hafvet från landet. Så är det här vid Zuiderzee. På andra ställen finnas väldiga milsbreda dyner, hvilka dels äro naturliga, dels af människohänder byggda, och hvilka tjäna samma ändamål. En hel armé af ingeniörer hafva uteslutande till uppgift att skydda landet mot dess fiende, hafvet. I andra länder färdas man på vägar. Här färdas man mest på kanaler, hvilkas yta återigen ofta ligger högre än det omgifvande landets. På kanalerna gå ångbåtar, men här emellan fiskarbyn Volendam, där vi ett trettiotal konstnärer befinna oss, och den lilla staden Edam, finnes ingen ångbåt.
Jag anser nemi. i första rummet maktpåliggande, att förhållandet med cabinettscassans betydliga skuldbelopp fullständigt utredes, emedan denna utredning skulle erbjuda en fullkomlig karaktersskildring af den afgångna, så tillsägande 3o-åriga ministeren, hvilkens handlingssätt derigenom bör för Svenska folket blifva tydligen åskådligt. 20 H. 88 698 Den 27 Februari f. m. Redan vid 1823 års riksdag yrkade Nationalrepresentationen indragningar i de utgifter, som hade sammanhang med roinisterslaten, och ehuru R. St. anslogo 10,000 r:dr Barnh. b:co mera till denna stat, skedde det under förutsättning, att icke såsom förut extra medlen under åttonde titeln skulle förblandas med de hemliga medlen på ministeranslaget, titan afseende på folkombudens fordringar ökades ministercassans utgifter genom öfverdådigt praktfulla ambassader och andra för folkets intresse säkerligen lika främmande föremål. StatsUtsk. har utgifvit cabinettscassans skuldbelopp vid 1823 års riksdags början, men jag tror att Utsk. äfven bort uppgifva cabinettscassans tillstånd vid tidpunkterna af 1828, i834 och i84o årens riksdagars början. Mig synes att Utsk. bort utreda, huruvida, vid någon af dessa riksdagar uti berättelsen om statsverkets tillstånd och behof, Regeringen omförmält någon cabinettscassans skuld. Man måste härvid taga i betraktande det af Statsministern för utrikes ärendena under den 3 Mars förl. år till Const.Ulsk. afgifna och härmed af mig till prot. aflemnade meddelande: ”att för cabinettscassans räkning intet lån varit upptaget, före, under eller efter den tid Const.- Utskts förfrågan i n n e h ö 11”, (nemi. åren i836 eller 1837); ty om denna officiella uppgift jemföres med den, som blifvit StatsUtsk. den 7 Mars öfverlemnad genom samme Statsministers till Konungen afgifna rapport rör:de den betydliga brist, som sedan 20 år uppstått i cabinettscassan, måste man erkänna en oförklarlig motsägelse.
Utsk:s förslag innefattar deremot en lämplig medelväg, och om någon orättvisa ligger deri, igenfinnes den ännu mer i räntornas utgörande efter årlig markegång. Det ligger i sakens natur, att då den årliga markegången skall tagas till grund, beror det alltid af årsväxten, oin räntegifvaren får betala mycket eller litet, och differencen från det ena året till det andra kan ofta vara ganska betydlig, då han deremot, om man tager medium af tio års pris, blott får betala en io:del af skillnaden årligen. Meningen är således icke, att någon si,all förlora, utan blott en fördelning på tio år, och då I Den 19 Januari f. m. detta gäller säväl det högre som det lägre priset, qvillan det livart annat; men begge sidor hafva den fördelen att få mera jemn utgift och inkomst. Hr v. Qvanten har ansett medelmarkegång blott böra bestämmas för spannmålsräntor. Denna anmärkn. har redan blifvit vederlagd af Gr. Posse, och jag får ytterligare fästa uppmärksamhet derpå, att det ej går an att bestämma olika grunder för olika persedlars utgörande. Här är icke fråga att göra någon rubbning i sjelfva persedlarna: men längre fram förekommer Utsk:s förslag om deras förenkling, och det är derföre desto angelägnare, att de alla utgå efter samma grunder. Är åter syftningen med Hr v. Qvantens anmärkn., att sådana persedlar, som nu icke utgå efter markegång, utan efter bestämdt pris, ej heller hädanefter skola kunna uttagas efter markegång, så är sådant förebygdt genom uttryckligt förbehåll i Utsk:s betänk. Syftningen af Hr Lagerhjelms anmärkn. har jag icke kunnat uppfatta.
Af detta stadgande linnes en bestämd ledning för fullmäktiges bedömande, huruvida kreditiven blifva ändamålsenligt begagnade; och jag förmodar att, om en kreditiv-tagare begagnar sin rätt på ett häremot stridande sätt, sä blir han uppsagd och för framtiden utestängd från vidare lån. Många ledamöter ropade på propos. Hr von Hohenhausen: Det öfverensstämmer icke med bankens fördel att, på sätt Hr Printzensköld här yrkat, kreditivtagarne skulle ega rätt, att genast vid årets början uttaga kreditivets hela belopp, för att det sedermera först småningom emot årets slut återbetala. Detta är ej meningen med kreditiv, ty skulle många på det sättet förfara, så skulle frän banken komma att på en gång utgå en högst betydlig summa, hvilken sedermera mäste fyllas. Sådana kreditiv-tagare böra bankofullmäktige för ett kommande år afhålla sig från att åter bevilja kreditiv-rätt; Alltså, ehuru det slår i mom. 7 att kreditiven ej få ”användas såsom stående lån”, så är del dock nyttigt att nu, då man börjar först alt meddela kreditiv åt enskilda, fästa uppmärksamheten på den rätta meningen med dessa kreditiv; hvilken alldeles ej är den, att de kunna vid årets början uttagas för att vid slutet af året först återbetalas, utan meningen är, att kunna gifva kreditiv-tagaren tillfälle att, då behofvet sä fordrar, hafva en viss summa att tillgå. Skulle han dä i sådant fall upptaga hela kreditivet för tillfälligt begagnande, sä tror jag ej heller, att bankofullmäktige sådant hindra. Den ifrägavar:de § synes mig böra på sådant sätt tolkas, och att det skulle möta mycken svårighet att uppställa den annorlunda; derest man ej vill anse, att, som Hr Printzensköld föreslagit, kreditiven skulle få begagnas såsom stående lån, och att sådant vore förmenligt för banken, hvilket dock uppenbarligen ej är händelsen. Frih. Palmstjerna:
Då vid utgången af nästförflutne år de politiska förhållandena i Europa begynt antaga en för den allmänna fredens bibehållande allt mera hotande ställning, och en spänning emellan de stora Sjö-Magterne uppstått, hvars följder kunde för norden blifva af oberäknelig vigt, faltade Kongl. Majit, i samråd med sin höge granne, Hans Majit Konungen af Damnark, det beslut, att för alla sjömagter i Europa och för de förnämsta stater i Amerika, med hvilka Kongl. Majit underhåller diplomatiska förbindelser, kungöra den politik, som Kongl. Majit, vid det möjligen inträffande utbrottet af ett sjökrig, hade för afsigt att följa, i ändamål att bibehålla det goda förstånd och de vän skapliga förbindelser, hvilka mellan de förenade Rikena och alla Regeringar voro rådande. Till följd häraf, och samtidigt med en alldeles enahanda åtgärd från Kongl. Danska Regeringens sida, afgick, under den 15 December sistlidet år, Kongl. Majits Nådiga befallning till Dess diplomatiska sändebud, att till Regeringarne i Athen, Berlin, Bremen, Briissel, Constantinopel,. Florens, Haag, Hamburg, Hannover, Lissabon, London, Liibeck, Madrid, Neapel, Oldenburg, Paris, Petersburg, Rio Janeiro, Schwerin, Strelitz, Turin, Washington och Wien aflåta en förklaring af följande lydelse: “De politiska förvecklingar, som yppat sig till följd af den från Ottomanniska Porten utgångna krigsförklaring, äfvensom deri förestående möjligheten af ett sjökrig, hafva gjort till en pligt för Hans Majits Konungens af Sverige och Norrige Regering att egna en allvarlig uppmärk samhet åt de tilldragelser, hvilka deraf kunna blifva en följd. Dess Bilt. lill R. St. Maj.ts Nåd. Skrifvelse, N:o 61. uppriktiga önskan är att bibehålla oförkränkta de vänskapliga förbindelser och det goda förstånd, hvilka så lyckligt råda mellan de Förenade Rikena och alla Europas Regeringar.
Först bebyggd af flyktade invånare från det af fienden uppbrände Ny Lödöse, och har 1619 erhållit sina äldsta privilegier af Konung Gustaf Adolf den Store. Staden är belägen inom Kullings härad emelian sjöarne Gersken och Mjören och indelad i 201 hela tomter, samt innebar donerade 5j:dels hemmantal, hvilkas arealvidd utgör, förutan skog och betesmark, 574 geometriska tunnland, som begagnas lill åker och äng. Stadens tillvarelse beror af bandel, fabriker och handtverkerier, samt jordbruk. Handelsrörelsen, som egentligen består i utminutering af vanliga köpmannavaror, är inskränkt genom stadens belägenhet nära Götheborg. Fabriksnäringen, som förut idkats vid 2:ne klädesfabriker, 2:ne strumpfabriker, 1 läderfabrik och 2 färgeriet-, har lidit ett svårt afbräck derigenom att den största, nyligen utvidgade oell väl inrättade klädesfabriksbyggnaden uppbrunnit under loppet af förlidet år, och torde fabriken näppeligen kunna snart återkomma till full verksamhet. Handlverkerierne i denna lilla stad skötas med omsorg, hvilket likväl företrädesvis gäller om garfverioch kakelugnsmakaresamt kopparslagareverkstäderne. Det betydliga jordbruket omkring staden skötes med drift och omtanka, och må anmärkas, alt här infördes först i Riket potatesodlingen af Jonas Alströmer, som då äfven anlade planteringar för tobak och färgstofter; men desse sednare äro längesedan förvandlade till åker och äng, så att sladsjorden nu mera uteslutande användes för åkerbruk och boskapsskötsel samt 4 6 lill stor del för odling af potates i och för bränvinsbränningen, sora utgör en vigtig binäring. På landtmannaprodukler saknar staden icke tillförsel, som, vid ofvanbevörda förhållande med stadens eget jordbruk, är snarare öfver än under behof vet. Stadens inflytande på kringliggande landsorts kultur och näringar kan således icke vara betydligt, och laller åtminstone icke starkt i ögonen. 1 staden hållas årligen fyra marknader, som äro temiigen besökta af trafikerande.
4 A/d. 2 liand, i äd/4. I 2 Stals Utskottets Utlåtande, N:o 153. renämnda fråga, hos fulliniikli^e i öfvervägande kommit flen bekymmersamma ställning, hvari enskilda enkeoch pupillfonden sig befunne, oell hvilken vore sådan, alt fonden icke, utan fortfarande betydliga hiding, kunde fullgöra de densamma redan åliggande förbindelser lill dem, sorn derpå, enligt gällande reglementen, ega lagliga anspråk; att ehuru de bidrag, som fullmäktige vid i8.j2 års sammanträde troll vara erforderliga för ali sätta pensionsinräLtningen i tillfälle att utan förlust åtaga sig pensionering af ifrågavarande tjenstemän med deras enkor oell barn, blifvit al Rikets Ständer beviljade, hvarigenom kunde synas, som inrättningen ieke skulle äfventyra någon förlust i följd af deras upptagande till delaktighet, det likväl ieke undfallit fullmäktiges nppmäi ksamhel, att b' räkmngar i dylikt hänseende, såsom hvilande endast på grunder, hvilka ieke kunde med någon visshet antagas, egde ringa tillförlitlighet, hvadan icke heller nied någon säkerhet kunde algö ras, om de beviljade Indragen vöre leir de dermed afsedda ändamål tillfylleslgörande, samt alt, då det ieke syntes lämpligt att, under del pensionsinrättniugen lemnade sä ringa garanti för uppl yllandet af dess förbindelser, sorn för närvarande vore händelsen, i densamma upplaga ett större antal nya delegare, hvilka således med alltför liten säkerhet skulle kunna påräkna alt komma i åtnjutande af de fni delar, som derigenom utfäslades, fullmäktige,' fur sin del, funnit, det borgmästarue oell kommissionslandtmätarue icke borde medgifvas delaktighet lili pensions-inrättniugeu pä de vilkor, Rikets Ständer ei bjudit.
Domstol j skall han genast ovägerligen inhämta TryckfrihetsCommiteens utlåtande. Finner Committéen j söm icke må ingå i Politiska considerationer, att skriften enligt Lagens bokstaf ej åtalas kanj då börj efter Konungens ompröfningj skälig ersättning af Statsmedlen anordnas åt Boktryckare eller Försäljare. i och för deras omkostnader och förluster. Herr von Troil: Jag erkänner att ConstitutionsUtskottet med obetydlig förändring bibehållit detta stadgande från vår nu gällande Tryckfrihetslag. Jag hemställer dock, att det ur den nya TryckfrihetsFörordningen må alldeles utgå, eller åtminstone att Den 31 J a n u a r i i e. m. Ridderskapet och Adeln ville såsom sin ger mensamma tanka antaga denna princip. Den sak jag nu yrkar talar tillräckligt För sig sjelf. Anständigheten förbjuder ett fritt folk att i sin Grundlag bibehålla ett sådant stadgande. Vid första påseende skulle synas, såsom detta stadgande i det nya förslaget blifvit mildradt, men det förhåller sig verkligen tvärtom, ty enligt den gamla Tryck t frihetslagen kunde skriften endast indragas då främmande Makter, eller deras Sändebud , sådant begärde. Nu deremot är det HofCantzlerens skyldighet att till indragning anmäla en skrift, som han anser kunna föranleda till missnöje hos främmande Makter, Det är således nu gifvet, att HofCanzlern, utan någon anmälan från främmande Makter, kan indraga en skrift, blott på sitt eget godtycke. Den andra omständigheten är, att det beror på Konungens pröfning om ersättning för en sålunda indragen skrift skall erhållas, och till huru stort belopp. Det är sålunda en möjlighet att ersättningen blir så liten, att den kan räknas för ingen, Då man söker omgärda sig med garantier mot Domaremaktens och Regeringens missbruk, är det märkvärdigt att man tillåter främmande Makter fordra, det en enskilt författares skrift skall undanryckas så väl författaren, som hela Svenska allmänheten. Jag tror, att ett folk, som stiftar sådana lagar, ej är särdeles mant om aktningen för sig sjelf hos efterverlden, samt om inre och 374 D« n 3i J a n u-a r ii e. ra. yltre frihet.
Fröken Agnes Lagersteclt *), öfver hvilkens verksamhet i Nybergs Grand jag härmed vill lemns Dagnys lasare en tyvärr ofullständig skildring, inlade d&amp; till drätselnämnden en anhållan att få bli vicevärdinna för de 6 hus staden egde i Nybergsgrand, och då denna anhållan beviljades, började *) Fröken Lngeretedt hade v&amp;ren 1889 genom ett resestipendium af stiftelsen Lara Hiertns minne, satts i tillfdle att under tv&amp; manader i London studera, Miss Octavia Hills verksamhet för fattiga hyresgäster, Dayqj. hon genast sitt arbete med att söka höja den i saviil moralisk som fysisk nöd djupt sjunkna befolkningen. Idén till denna verksamhet har fröken Lagerstedt hemtat från Niss Octavia Hills " Homes of the poorz i London. Det är med goda och adla företag liksom med brott och missgärningar, de begränsas ej inom sig sjiilfva, de sprida o m kring sig frön, hvilka träffa andra sinnen, slå rot och spira upp vare sig till godt eller ondt. S&amp; zfven har. Fröken Lagerstedt hade länge, gripen af det m~nniskoalskancle i Niss Hills verksamhet, kant sig manad att följa hennes exempel, och efter åtskilliga planer och försök i olika riktningar, öppnades slutligen för henne en utväg hä,rtill. Arbetet i Nybergs grand skiljer sig dock i &amp; tskilligt från Miss Hills. För det första ar det ju icke närmelsevis s&amp; stort oih omfattande; det ar ju annu i sin början, och Xiss Hill har hunnit sa långt att hon, dels eger, dels förestår flere stora hus, hvilkas alla lägenheter för ett uilittligt 8 " s uthyras å t de fattiga .. För oiet eudra erbjuder det en olikhet deri, att fröken Lagerstedt Bor midt ibland hyresgasterna, hvilket icke Miss Hill, till följe af det stora omrade hennes verksamhet omfattar, kan göra.
Emellertid stir, i handelse af krig, till sdlskapets disposition 425 Johannitersystrar, 1,413 diakonissor s a d 300 diakoner. Vaterliindischer Frauen-Verein, som genom sina afdelningar stracker sin v e r k s a d e t till m h g a nyttiga omrdden raknar afven sjukv4,rden till dessa; sl voro under foregbnde Ar 889 fast anstallda sjukskoterskor samt 387 extra anstallda i foreningens tjanst. Storre delen af dessa skoterskor tillhorde Roda korset eller diakonissanstalterna, ett ringa antal (29 st.) voro katolska klostersystrar. Det Qslca Roda korset har utvidgat sin verksamhet genom den nyligen bildade Volksheittatte~zverei~t vont Roth.en Krezr tz, on forening for anlaggandet af sanatorier for obemedlade lungsotspatienter, nigot som visat sig vara synnerligen va1 behofligt. Dessa anstalter st8 under Roda korsets skydd, och s&amp;va1 dess sjukvArdspersona1 som dess materiel sknll, i handelse aE krig, disponeras f6r de shades riikning. &amp; hen verka otaliga storre och mindre foreningar i alla delar af landet efter olika program for sjukoch fattigvird; tyvarr synes dessa bida andamW vanligen vara ndgot for mycket sammanblandade, d % oftn nog en och samma person beriignas skola vlrda de sjuka och se till de fattiga. - Hvad nu alla dessa sjukskoterskors utbildning angilr, s i torde tiden diirtill i allmh.het ej stracka sig utiofver 6 mhader. Detta ar Atminstons maximum af hvad som bestls Johannitersystrarna; i fr5ga om kursernas innehhll foreligger tyvhr inga, uppgifter, men det torde vara ofvervagande praktiskt. ~ n g i e n d e sjukskoterskornas allmanbildning och samhallsstillning finnes h a som ofverdt systrar tillhorande diakorisshemmen eller Roda korset af rlitt olilra bildningsgrad.
Lag - Den 1 Öetober. 16Z Lag-Utstottct, hwilket detta mäl uti noga och behörigt öfwerwägande tagit, finner sig icke tillhöra, att nägon del deraf till pröfning wi« dare motaga, än att till Riksens Högloft. StLn. der wördmmt hemställa, om icke detsamma, såsom af ministeriel egenskap, kunde i underdänighct önverlcmrias till Hans Kongl. Majk, som torde i Räder, efter hemliga Ulstottets hö. rande, derww täckas foga de kraftiga anstalter, som ämnets wigt fordrar, och till det sökta bUiwudsakelrga ändamälets winNande, säkrast föranleda kan. Hwilket dock Riksens Högloft. Suders widare prölnmg och godlfinnande wördlamt Underställts. Orebro den 1 Octobek itzio. ^.^e.'lrrs l^ecl^mäierä VäSttLr stelt. r,l bloröm. t>L Vt!!«ä. Zoi-gSte-Slln-t-kj l-Läiiinölsr^ VrKnttr ^nä. WenkZm. Uxirkr 6ers I^eäsnioterS vätzliLr L. Almgvist. 1-1 UeäsrvUö» Soiiäe-StLntlsts UeörmöterS vLgti» stonLS ^näerskov. stok. ttolmbergtaa. 164 Den 2 October. kok ock ^.äeln 6en 6 O^oder 18^0, ?Eette-8rAn6ct oen 4 ^ L or^sre-^läncket <!en 4 . Lonäs-älZnäet 6en 4 - » U. Wördsamt Memorial» s-ti anförande, ingifwit Lill Hederwärda Bonde-Ständet och derifrän remitteradt till Bewiilnings.
Grefve Gyllenborgs Johan Hennings bade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande: (Se Bilagan N:o 1.) Grefve af Ugglasj Gustaf: Då Kongl. Maj;ts Nådiga Skrifvelse i dessa dagar ankommit, och blifvit till Stats-Utskottet remitterad, bar det icke varit tillfälle eller lämpeligt för Utskottet, att utarbeta någon ny Instruction, hälst Kongl. Maj:t anser den af år 1812 ännu gällande. Det har icke eller varit möjligt att föreslå någon ändring af reglementet, hvilket redan förut var af Herr Grefven och LandtMarskalken samt de. öfriga Ståndens Herrar Taleman undertccknadt. Då Grefve Gyllenborg bestrider den Nådiga Skrifvelscns inta - Den 16 December. gande i Riksdags-Beslutet, torde han icke erindra sig, att, enär i Riksens Ständers Beslut angående en nj Instruction innefattas vissa vilkor för utiemnandet af mindre Creditivet, och denna Instruction måste i Riksdags-Beslutet inflyta, vore det endast förvillande för allmänheten, om det icke äfven tillkännagafs, att, i följd af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, denna Instruction ej kan gå i verkställighet. Jag anhåller derföre om bifall till Utskottets Utlåtande. Herr Cederschjöld\ Pehr Custaf: Jag kan för min del icke neka, det jag anser öfverflödigt och mindre lämpligt, att, till följd af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, ändra den Instruction, hvilken Ständerne, 1 följd af Riksdags-Ordningens föreskrift, för Revisorerne utfärdat.
Att detta i hög grad skall utveckla hennes karaktär, stärka hennes omdöme och lära henne k ä n n a sig själf, skall nog erfarenheten komma att visa. Tacksam, att I d u n bragt denna fråga på tal, hoppas jag, att diskussionen må vinna stor tillslutning och ge goda praktiska resultat. I så fall torde det blifva till god hjälp ej blott för de flickor, som erhålla klädpengar af sina föräldrar, u t a n ock för dom, som genom arbete » ute » förvärfva sitt uppehälle, men endast kunna afsätta en ringa summa för toaletten. Som det isynnerhet vore af vikt för dem, som endast ha ett mindre årligt belopp att använda för toaletten, att ställa det så billigt som möjligt, ville jag föreslå, att förslagen komme att omfatta klädpengar belöpande sig till 100, 150, 200, 300 och 400 kr. om året. Kanske skulle följande rubriker kunna a n v ä n d a s: 1) toaletten, 2) gåfvor, 3) böcker, papper och postporto, 4) sysaker och diverse, 5) nöjen, 6) läkarvård, bad och medicin. - Ig. * * H. På I d u n s förnyade uppmaning till oss intresserade att yttra oss i denna fråga vågar jag mig för första gången att bjuda eder taga del af mina små funderingar i saken. Att gifva råd och anvisningar med afseende på klädpenniugarnes rätta användande och fixera den summa, en kvinna i olika samhällsställningar bör få använda, håller jag före vara långt svårare än att behandla den härom året till täfling uppställda » hushållspenningfrågan. » Kanske k u n n a vi dock draga nytta af hvarandras erfarenheter, och därför erbjuder jag h ä r mina till den eller dem, som möjligen vilja taga del däraf. Först bör jag kanske tala om, att jag är bosatt i en af våra större städer och därför hvarken vill eller kan uppträda allt för urmodigt. Mycket deltager jag ej i sällskapslifvet, dock vill jag gärna vara så försedd, att jag ej af brist på kläder behöfver försaka en bjudning, en konsert eller en teaterföreställning då och då. Mina plikter att som husmoder själf göra mina torguppköp, och det i alla väder, vill jag också vara rustad för.