Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksgäldssedlarnes af begge statmsakterna beslutna realisation genom Bankens försorg år 1803 företagas, oaktadt de högst betydliga och länge kännbara uppoffringar för rikets samtliga invånare, som med verkställigheten häraf voro förenade. En äfven sedermera fortsatt utgifning af Riksgäldssedlar samt de ansenliga summor, som Banken utöfver hvad då beräknades, tid efter an - Statsoch lhmko-Utskottens Utlåtande, N:o 21. It nan, måste tillskjuta för samma sedlars inlösning, utgjorde också en bland de verksammaste orsakerna till Bankens inom ett årtionde derefter offentliggjorda oförmåga att med klingande mynt infria sina egna förbindelser och föranledde i väsendtlig mån de finaiiciela förhållanden, som fortforo ända till dess sednaste realisation, år 1834, verkställdes. Erfarenheten, hvars ledning i fråga om återbeträdandet af en redan förut bepröfvad och genomgången bana, synes oafvisligen böra begagnas, bar således redan visat följderna af en sådan operation, som ofvanbemälde motionärer nu föreslagit, eller utspridandet i allmänna rörelsen af Riksgälds-kontorets kreditsedlar, hvilka skulle vara garanterade af Rikets Ständer samt jemte och lika med det grundlagsenliga sedelmyntet, mottagas i alla liqvider, äfvensom vid uppbärandet af skattebidragen. Det torde derföre vara öfverflödigt att härvid erinra om de resultat, utgifningen af dylika, jemväl på hypothek af jordegendom grundade, sedlar inom andra länder medfört, oansedt äfven dessa sedlar varit försedda med vederbörande regeringars eller representationers garanti. Utskotten, som anse Rikets Ständer framgent böra sorgfälligt undvika hvarje sådan åtgärd, derigenom nya myntrepresentativer utan motsvarande metallisk inlösningsfond framkallas, kunna ingalunda erkänna den uppgifna ändamålsenligheten och fördelaktigheten af motionärernes framlagda förslag, utan finna sig tvertom föranlåtne att till alla delar bestrida hvad motionärerne, till stöd för dem, yttrat och anfört.
M:t uti 8:de och 9:de punkten af Dess Nådiga Proposition föreslagit, för sin del beslutat: Bih. till B. St. Skrifvelse, N:o 86. alt de föreskrifter, som komm^ att i stadgan intagas, beträffande öfverinseende! å mått och vigt i Riket, justerares förordnande och allmänna åligganden samt General-landtmäteri-kontorets förpligtelse att undersöka och stämpla likare-mått och likare-vigter, böra blifva hufvudsakligen enliga med Kongl. Vetenskaps-Akademiens förslag uti 11 §., 12 §. samt 13 §. mom. a., b., d. och f.; att justerare för förbrytelser under tjenstens utöfning skola inför allmän domstol stånda till ansvar; samt att uti den nya förordningen om mått och vigt bör dels föreskrifvas, att målkärl och vigter, som begagnas i kronans, äfvensom i enskildes magasiner och bodar, der handel och rörelse idkas, skola justeras och krönas hvarje år; hvaremot i andra fall målkärl och vigter äfvensom längdmått, hvarhelst de förekomma, icke behöfva oftare än hvart femte år sådan justering undergå; samt dels inrymmas ett stadgande af följande innehåll: »Hvar och en, som mått och vigt vid handel, uppbörd eller leverering nyttjar, vare ansvarig efter lag för deras riktighet, om de icke äro inom behörig tid justerade och krönta samt för öfrigt befinnas i fullkomligt skick; ersätte ock all den skada, som genom försummelse i detta hänseende kan hafva timat; skolande ingen, som i handel och rörelse nyttjar mått och vigter, kunna förvägra poliseller krono-betjent, att i öppet magasin eller salubod jemförelse och kontroll i berörda afseende när som helst anställa.»
En visa afsjunges, som förtäljer, att fader och son byggde på en båt i femton år, gingo sedan i vall och hittade en bock. ”Och fadren han ladda och sonen han sköt Så hastigt den bocken åt jorden stöp.” Då detta sjunges, afskjuter sonen en pistol eller utropar paff! bocken faller ned på golfvet och blir liggande under det att der sjunges om de kläder, hvilka kastas öfver den döda bocken och hvilka ansträngningar det kostade, innan bocken blef hemkörd och saltad. Men han springer åter upp, då i sista versen sjunges: ”Och bocken han upp och raska sitt skägg, Han slog sitt hufvud mot hvar femte vägg. I en uppteckning från Bergens stift blir bocken ej skjuten, utan faller ned från ett fjäll och slår sig ihjäl181. Äfven i denna lek framskymta hedniska hågkomster, och den skjutna samt åter lefvande blifne bocken påminner om Thors bockar, hvilka slagtades hvarje afton, men nästa dag åter voro på benen. På sednare tider hafva julbocksleken och komedien om Kinkeljés smält samman, så att julbocken blifvit den, som delar ut julgåfvor åt barnen. ”Julabocken kommer och han går, Barnen ömsom glädja sig och rysa.”182 Men då vi tala om folkförlustelser, må vi icke glömma en sedvänja, som, om än icke till sitt ursprung skandinavisk, dock på grund af naturförhållanden fått hos oss en djupare betydelse och vid hvilken vi ännu med seghet fasthänga: vi mena Majfestens firande. Redan de gamle romarne firade med sånger, dansar och spel vårens ankomst (Florealia), och hos både germaniska och slaviska stammar firades det betydelsefulla årsskiftet med folkfester och pantomimiska spel. I norden, der naturens långa vintersömn gör sommarens ankomst så mycket kärkomnare, hälsades den fordom liksom ännu med festligt jubel. Olaus Magni berättar, att svenskarna haft för bruk, att första maj överhetspersonerna i städerna samlade två afdelningar ryttare af starka unga män, alldeles som skulle man draga till en stor slagtning.
Å. 3ig. XVIII. U. 176. XIX. A. 259. E. 48.. — N:o 85. i anledning af väckta motioner om behof vet, 1:0 af en tillförlitlig redaclion af allmänna författningar; 2:0 af en samling af alla äldre, ännu gällande polisförfattningar, samt 3:o af en revision utaf alla före antagandet af 180g års constitution utgifna författningar. XI. B. 12g. XII. i3g. A. 282. XIII. E. 67. — K:o 86. i anledning af väckt fråga om revision af de academiska constitutionerna. XI. B. 12g. XII. 13g. A. 282. XIII. E. 67. — N:o 87. i anledning af väckta motioner om iakttagelser vid permittering af manskap från de värfvade regementena. XI. b. 12g. XII. A. 140. — N:o 88. i anledning af väckt fråga om ändring i gällande författningar för fartygs mätning. XI. B. 12g. XII. — N:o 89. i anledning af väckt motion om inrättande af ( i3 ) Pantlånecontor i Rikets större släder. XI. B. 129. XII. A. 14.0. Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Memorialer, Betänkanden oell Utlåtanden: — N:o go. i anledning af väckt motion om rättighet för tiondegifvare i Skåne att lösa kyrkornas behållna tionde efter årlig markegång. XF. B. 120. XII. i4o. A. 282. XIII. E. 67. — N:o 91. i anledning af anmärkningar vid Utskottets betänkande N:o 37, angående instruetion för Länsstyrelserna och dem underlydande tjenstemän. XI. B. 12c). XII. A. 140.
hon på genast sina ett nast känner ny rinnor n ä m n a stitution för Iduns några åtgärd styrelsen är studentåret), den det med d e n g l a d a f ö r h o p p n i n g e n att tanken ett liknande samfund läsakallyckas i vår hufår s e d a n bördess nitiska och vudstad. När jade föreningen sin energiska många stötestenar gaf hade stiftarinna, fördomarna hon för tjugusju verksamhet, fröken att Sofle Petersen, öfvervinna, icke icke saken pröfningar o c h motgångar kunde lig Leseforening en makt, motståndarnes Men f ö r l o r a d, o c h efter års vara minst e m o t k v i n n l i g vitterhetsäflan. ändtligen åt att för sarkasm. glädja flere Kvindes o m e j s k u l l e falla u n d a n Utan sig braskande ord o c h utan hårklyfverier i kvinnofrågan har dess styrelse alltid verksamhet män aktning, ganska njutit staten. HOFBOKTRYCKERI. N O R D L I N G, ALLM. DELES SÄRSKILDT FÖRMÄNL. VILLKOR. » KVINDELIG LESEFORENING » - För tvänne år jubileum sin april på i 1898 fest, sedan Amagertorv den vil blive 10, och inbjudit Henrik o m h v i l k e n Politiken sikkert en af s ä g e r, att dem, som i Ibsen EN BRÖLLOPSDIKT. är ett » Straget », del, vill holm, ehuru Det än la H starkast vi, i porten!
Obetydliga, jemförda med 5000 R:dr, så lärer likväl icke Gr. Sparre vilja påstå, att summan är obetydlig, när den fråudrages 1600 R:dr. Gr:n har äfven sagt att andre Advokat-Fiskaler hafva obehagliga befattningar. Ja! det må vara, men de hafva för sin verksamhet icke så ömlåtiga frågor, som KammarR:us Advokat-Fiskal. Dessutom har Utsk. noga aktat sig för att vidröra sportlerne för desse tjenstemän i de öfriga verken. Vid denna Riksdag har fråga t. ex. bilfvit väckt om tertial för AdvokatFiskalen i Kammar-Colhm. Här hafva R. St. medgifvit denne tertial, oaktadt Staten efterskänkt sin rätt till det indrifna beloppet. Hvarföre skall man vara rättvis mot Kammar-Colkii, men icke mot KammarR:ns Advokat-Fiskal. Den ene tyckes icke hafva mera anspråk på rättvisa än den andra. Slutligen ber jag att få nämna för Hr Gr:n, att äfven jag tror, att om man än nedsätter lönen aldrig så mycket för KammarR:ns Advokat-Fiskal, sökande till platsen icke komma att saknas, men jag hemställer, hvilka sökande man i sådant fall har att påräkna. Vill man icke hafva duglige tjenstemän, så kunna Iönerne nedsättas huru mycket som helst, men vill man åter hafva personer med skicklighet, hvilka, vid utöfningen af denna, serdeles obehagliga befattning, icke tillgripa mindre vackra utvägar för sitt lifsuppehälle, bör man tillse, att aflöningen är tillräcklig. Jag förnyar min anhållan om afslag å sednare delen af Betänk. Hr von Hartmansdorff: Gr. Sparre har uprepat hvad Hr Bildt nyss anmärkt, nemi. alt förhållandet icke vore värre för KaramarR:ns än för andra Advokat-Fiskaler.
Maj sistlidna år afgifna förklaring, icke allenast anfört hvad de ansett nödigt till ytterligare styrko för deras bibehållna öfvertygelse att hafva tillämpat 1737 års Kongl. Bref efter dess rätta ordaförstånd, utan äfven, i anledning af det redan i första förklaringen åberopade förhållande, att fråga om den å min sida yrkade tillämpning af nämnde Lagbud, såsom ett lagsliftnings-ärende, förekommit vid Riksdagen 1828—i83o, men då icke blifvit slutligen pröfvad, velat hämta stöd för deras erinran, att den af mig nu vidtagna åtgärd utmärkte ett förbigående af lagstiftande makten, och att, om denna åsigt vore riktig, ansvarspuståendet innefattade ett groft missbruk af den utaf Rikets Ständer åt mig uppdragna makt och myndighet. Utgången af detta mål, hvilket den 11 December i Konungens Högsta Domstol föredrogs, men då stannade dervid, att handlingarne skulle emellan Herrar Ledamöter derstädes circulera, är ännu icke bekant, men lärer innan kort vara att förvänta och torde, i sådan händelse, framdeles böra vördsainligen inberättas. Ilos Kongl. HofRätlen öfver Skåne och Blekinge har emedlertid frågan 0111 behörig tillämpning af Kongl. Brefvet den 20 December 1737 under pröfning kommit, i anledning af AdvokatFiskalsEmbelets derstädes, likmätigt mina serskilda Remisser af den 10 Juli 1837 samt den 4 och 25 Maj i838, i laga ordning utförda åtal uti följande mål, nemligen: 1:0 Emot tillförordnade Domhafvanden i Åsbo IdäradsRätt, enligt hvars beslut den 7 Mars 1837, Göran Torstensson från Paltängahus, för hustjufnad till värde af 4 RMr 33 sk., blifvit, i brist af honom ålagda dubbla tjufvaböter, straffad med sexton dagars fängelse vid valten och bröd, i stället för tolf dagars dylikt fängelse, som, motsvarande det stulnas dubbla värde, 9 R:dr 18 sk., rätteligen bordt ådömas; 2:0 Emot KämnersRätten i Malmö, sorn den i5
På grund häraf, och till upprätthållande af allmänna crediten och förtroendet man och man emellan, yrkade Motionairen, det en Lag måtte utfärdas, hvarigenom i möjligaste måtto förhindrades sådave svekfulla afhandling ar eller tillställningar emellan föräldrar och barn, som här ofvan omförmålås, och det tillika stadgades, att barn blifva ansvarige för föräldrars skuld, dä de i föräldrars lifstid öfvertaga deras egendom, så långt samma egendom räcker, eller huru förhållas bör, så att föräldrarnes fordringsegare komma till deras betalning, när egendomen i föräldrars lifstid öfnergår till barnen. I anledning häraf, får Lagutskottet yttra, att då Concurs-Lagen stadgar straff, både för gäldenär, hvilken, borgenärerne till förfång, afhändt sig eller undanstuckit sine tillgångar, och för den, sorn,' i hemligt förstånd med gäldenären, hulpit honom att dölja eller undansticka fast eller löst gods, i hvilket fall denne senare tillika skall samma gods återbära, eller gällda dess fulla värde; men någre serskilde lagbestämmelser i hänseende till så beskaffade svekfulla afhandlingar emellan föräldrar och barn, hvarken äro behöflige eller lämplige, helst det ingalunda vore rigtigt, att i allmänhet vid föräldrars gåfva till barnen fästa påföljden af ett betalningsansvar, som samma gåfva till annan person, under lika förhållande i öfrigt, icke skolat lagligen medföra, förmodar Utskottet, det ofvanberörde motion icke bör till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 30 April IS34. STOCKHOLM, H. G, Nordström, l834« Lag-XJtsfcottels Betänkande W.-o SS. t N:o 55. Ankom till Exp.-TJtsk. den 7 Maji kl. 12. Betänkande öfver motioner, om stadgande af skyldighet för gäldenär, att i brist af annan tillgång, med arbete aftjena sin skuld. Uti serskilde till Lag-Utskottet remitterade motioner, liar hos Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit i detta ämne anfördt: 1:0 af Johan Larsson Wiklund från Westerbottens
Ingenting är obehagligare eller mera stötande för ögat än en fett fläck i en eljes ny och välbevarad bok. Man bortskaffar bäst en sådan fläck genom att blanda bränd magnesia med benzin (naturligtvis ej i närheten af ljus eller lampa). Fläcken gnides varsamt därmed, hvarefter man examinerad, skicklig, undervisningsvan, ej under 25 år gammal, sökes för 4 elever till instundande höst. Lön 500 kr. Svar till Doktor E. Sehwartz, Grefturegatan 40, Stockholm, hvilken äfven lofvat lemna muntliga upplysningar fr. kl. half 5 till half 6 e. m. (G. 13754) [170G] E n u n g, a n s p r å k s l ö s flicka med jämt och godt lynne, van att undervisa barn i vanliga skolämnen och musik samt villig att deltaga i husliga göromäl finner plats i enkel familj på landet. Svar med lönepretentioner och fotografi sändes till » J. F. », M ä r s t a, [1707] [1720] E n ung, anspråkslös flicka, som genomgått elementarläroverk och är van att undervisa, önskar plats på nyåret i familj för att undervisa minderåriga barn i vadiga skolämnen, språk och musik. Goda betyg och rekommendationer kunna företes. Reflekterande härå torde godhetsfullt insända svar till » Ida », Sölvesborg, pö- ste restante. [1711] E n u n g flicka af god fam. fr. landet, kunnig i linneo. enklare klädsömnad, trikotstickn. samt en del finare och enklare handarbete önsk. pl^hos en god fam. i stad som sällskap och hjelp. Svar till » 21 år », Iduns byrå. [1705] E11 1 6 å r s f l i c k a, van vid klädsömnad, önskar anställning i familj att gå frun tillhanda; på lön göres ej anspråk. Svar torde benäget sändas » Hedvig », Bromölla station, p. r. [i 2] 65 E n ung, anspråkslös flicka, med vana vid undervisning, önskar till hösten plats i familj att undervisa minderåriga barn i vanliga skolämnen o. språk.
Det må väl vara att olyckligtvis för landet ett tätare ombyte af Stats-Råds-ledamöter nu eger rum än tillförene, men lyckligtvis har ännu icke det förhållande inträffat att Konungen till Stats-Råd och Depart:sChefer tagit personer, hvilka icke genom föreg:de embetsmannaverksamhet och underbyggnad varit detta kall fullt värdige, så att man hos dem kunnat ega fullkomlig visshet derom, att de äro lika angelägne som någon annan att vidmakthålla kontinuiteten i Konungens beslut, så alt de, om de någongång vid deras inträde i konseljen äro obekanta med dessa beslut, likväl innan de föredraga målen inför Konungen göra sig underrättade om huru dylika ärenden förut blifvit afgjorde, hvarföre man äfven icke sällan får i Konungens beslut se huruledes Konungen säger att: ”så håfve WI pröfvat skäligt, att, i öfverensstämmelse med hvad WI förut uti dylika mål förordnat, besluta” så eller så. Deruti ligger kontinuiteten, och detta måtte vara ett bevis på att den är uti Konungens konselj bibehållen, ehuru den saknas i Högsla Domstolen, till hvilken det är att befara att nu föreslagna auktoritet skall blifva ett motstycke, ty Regerings-Råden äro nog tillräckligt egenkära för att tilltro sig den största möjliga visdom, så att de icke bry sig om de beslut, som ifrån Konungen förut emanerat, utan helt enkelt förklara att de tolka förfatlnme så eller så, och man får då se beslut, som äro rakt stridande emot dem Konungen förut utfärdat, men som likväl äro med Konungens underskrift försedde. Kan sådant vara rätt? Jag tror det icke. Efter det är omöjligt att bibehålla ärendernas pröfning omedelbart hos Konungen, så bör man åtminstone tillse, att man har någon Den 12 J ti 1 i f. m. 229 garanti derföre, att den, i hvars hand högsta makten hvilar och som Sjelf just utgör hästa beviset på huru kontinuitet bör ega rum inom samhället, äfven måtte hafva tillfälle, att så inverka på besluten inom Regerings-R:n att kontinuiteten icke förspilles.
Ständer sjelfve öfverlemna att bestämma grunderneför inqvarlcrings-besvarels jemnare och rättvisare fördelning än. hitintills-;, 5 Kongl. Moj:ts Nådiga, Skrifvelse N:o 57. funno Stats-Secreteraren och Stats-Rådet något annat härvid nu icke heijelvara att a Kongl. Maj:ts sida tillgöra, än ali ärendet i denna del, i det skick det nu befunnes, till Rikets Ständers pröfning blelVe i IVåder öfverlemnadt, hvarvid Stats-Secreteraren och Stats-Rådet likväl tillstyrkte, att, nied åberopande af de flera uti nyssnämnde Skrifvelse redan angifne skäR som förekomma emot vidare nybyggnad eller inköp för Kronans räkning af luis och byggnader i och för Garnisonernes inqvartering, och i anseende hvartill, utöfver hvad åren 182-? och182S redan skett, uppi ältande af ritningar och koslnads-förslag till sådane samt besiglningars och värderingars anställande, i anledning af de från flere släder inkomne värderings-instrument, nu ansetts icke böra ega rum, Kongl. Majit ville ånyo och ytterligare låta fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på olämpligheten af en dylik åtgärds vidtagande i allmänhet; utan att sådant likväl borde lägga hinder i vägen för Rikets Ständer att pröfva, huruvida eller lill hvad delar afskrifning för de lån, hvilka för Stallars och Four råge-magasin shus samt Caserns uppförande blifvit beviljade släderne Malmö och Ystad, må få ega rum, samt för städerne att sådant med eller utan tillskott antaga, emot det att busen åt Kronan öfverlemnades, för att till afsedde ändamål begagnas.
I>Ioj:l8 Lonxli, sör bviiko Oel os Dikelo 8löncler vill reZlerinZen ok Don^liel8 8lol or 1834 keviljoele^-onsloZ ieke lemnol till^änA, mo8l ok okvonnömnele Ilukvml-Vilels be8porinZor onvi808, bor, i köljel ok lliket8 8löncler8 köiiberöi ele vöZron, en ieke obel^clliZ bri8l upp8loll 0 nömnlle be8porinZor. Dburu beloppet ok <le88o be8porin»or ieke lion viel ell inZäencle or till ^Isron nieel vi88bel berökno8, or clel likväl boele möjligt oell troliZl, oll bri - 36 8ten8 8umma Iian under påföljande är 8mäningom äter nedgä, om, 8ä80m ILongl. Kammar-Kätten, oell del8 genom de öfvertalige 4'jen8t6m8nnen8 i Kongl. I>1aj:t8 Lanell öfverd) ttande ä Allmänna Indragning8-8taten, undanrödja ofvanlieröi da lörliällanden, livilka 1iufvud8akligen föranledt meiangmnde Iiri8t. Ooii Kongl. Uaj:t ölverlemnar derföre tilt
Falk från Skaraborgs län, som föreslagit, att föreskrifterna i nu gällande stängselförordning ej längre borde tjena till efterrättelse för de & skoglösa trakter och slättbygder boende jordbrukare, men all stränga förordningar måtte utfärdas mot dem, som al okynne, vårdslöshet eller argt uppsåt tillfoga skada å annan persons egor, med rättighet för hvar och en att, såsom hittills, vid Härads-rätt, söka och erhålla särskilda vitesförbud å sina egor; samt att hvarje jordegare måtte åläggas att, på hrad sätt han bäst funné, ansvara för sina kreatur, så alt ingen skada genom dem tillfogades grannens egor: till stöd för hvilket förslag motionären yttrat, att en för hela riket gemensam, lika gällande ekonomisk författning i allmänhet vore olämplig i ett så vidsträckt land som Sverige, der olika klimat, jordmån och många lokala förhållanden emot dess likformiga tillämpning salle oöfvervinnerliga hinder, och att detta isynnerhet gähle om förordningen angående stängselskyldigheten, hvilken länge förorsakat stora olägenheter och ej ringa bekymmer på många orter i riket, särdeles å slättbygder, der mångenstädes, såsom i motionärens hembygd, man ej lunne materialier lill hägnader på mindre afstånd än 2 å 3 mil. Hägnadsbcsvärel vore här en tryckande börda och den tid vore ej aflägsen, då det för jordbrukaren blefve en ren omöjlighet att fullgöra sin stängselskyldighet. Lagsamt Allm. Besv. och Ekon.-CJtskottens Betänkande, N:o 24. Om ändring i nu gällande föreskrifter angående stängselskyldigheten hafva till Utskotten remitterade förslag blifvit väckte: af Herr Friherre Raab, Adam Christian, sorn, vid remitterandet af Herr Friherre Flotnings ofvanupptagne motion, jemväl fästat uppmärksamheten på vigten af en förbättrad skogshushållning och nödvändigheten att genom förändring i stängselskyldigheten sälta en gräns för den förödelse, skogarne nu äro underkastade.
Åttonde punkten, mom. a, rörande afstyrkt anslag för Svenska Trädgårdsföreningen, är bifallen af Bonde-ståndet och återremitterad af de Trenne öfrige Riks-slånden, hvilka förklarat anslaget 1,333 R:dr 16 sk. böra beviljas; och Utskottet, som tagit kännedom af de gjorda anmärkningarne, får alltså, med frångående af sitt förra beslut, nu tillstyrka, att, till understöd åt Föreningens Elev-skola och till spridande af fruktträd och andra nyttiga växter, Rikets Ständer måtte intill nästa Riksdag bevilja ett anslag af 1,333 R:dr 16 sk. om året, med vilkor, att behörig redovisning årligen afgifves, äfvensom berättelse till Landtbruks-Academien öfver antalet af de elever, hvilka vid Inrättningen njutit undervisning, samt uppgift å de fruktträd och plantor, hvilka derifrån ti 1 mindre bemedlade jordbrukare utdelats, med det mera, som kan utgöra föremål för denna Förenings verksamhet, Mom. b) af åttonde punkten, samt Nionde och Tionde punkterne äro af samtlige Riks-stånden gillade. Elfte punkten, undervisnings-anstalter för Handel och Sjöfart, har bifallits af Bonde-ståndet, men återremitterats från de öfrige Trenne Riksstånden, hvarvid Borgare-ståndet förklarat den mening, att Utskottet borde ytterligare taga de väckta frågorne i öfvervägande och föreslå begärda anslag till Navigations-skolorne. På grund af hvad sålunda förekommit och med afseende å de uti väckta motioner vitsordade behof för Navigations-skolorne i Carlshamn, Wisby och Hernösand att undfå förhöjning uti de vid förra Riksdagen beviljade anslagssummor, tillstyrker nu Utskottet, att ytterligare 200 R:dr årligen för hvarje af de i nämnde trenne städer inrättade Navigations-skolor måtte af Rikets Ständer anvisas; men hvad angår frågan om anslag för en dylik Skola i Carlskrona, finnér Utskottet ej skäl att frångå sitt förra yttrande. Tolfte och Trettonde punkterne äro af samtlige Riks-stånden bifallne.