Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ej må dock någon för bristande bötestillgång mer än ett år i fängelse bållås, ehvad belopp böterne må utgöra. Under fängelsetiden bör fången till arbete bållås. 64. $. Besvär, rörande debitering och taxering af de för tillverkning eller försäljning af bränvin bestämda afgifter, fullföljas i den ordning, som för behandling af frågor om debitering eller taxering af allmänna bevillninningen är föreskrifven. Förbrytelser emot denna Förordning böra, så i stad, som på landet, vid allmänna Domstolarne åtalas och afdömas, med undanlag af frågor om oloflig bränvins-försäljning i de städer, der Police-inrättning finnes, och i hvilka dylika frågor uti hittills vanlig ordning behandlas. Då den tilltalade skriftligen anmäler sitt erkännande af förbrytelsen, må personlig inställelse undvikas. Åklagare, som besvärar med oskäligt åtal, vare skyldig gälda kostnad och skada. Bil. till Expeditioni-Ulskottets Förslag till und. Af denna Förordning bör alltid ett exemplar finnas å hvarje roinuteringsställe i försäljningsr ummet uppspikadt, vid böter Tio R;dr B;co, Tor mulaire tili Mätningsoch StämpUngs-bévis ä bränvinsredskapen N:o Ämnet, hvaraf redskapen är förfärdigad. Mynningens diameter. Bottnens diameter. Höjd från midten af bottnen till mynningen* Luckor och öppningar på hatten. Tillverkarens namn och hemvists | Reparerad* Tillverkad. | Kopparslagarens stämpel.j n s tr ?? 1 5* B n S~ no n tT OJ fot tuna fot turn fot tum ar ar Pl . v fa*1), „ > panna /med löst /bröst r , . Dubbel) * ju(an ) Koppai 00 00 00 00 I st, oval af 6 t. diam. 1 Cylindrisk) “e • J reel i fi ca tor. Dubbel) 1 ci 001 imustiiifjs wj fästad vid hatten. ! 1 st, rund af 1 t. diam. t att sättas emellan pannan och afkylnin gs-redska pen.
Därför kom hennes död som ett åskslag för alla dem, som älskade h e n n e. E. Melén. Lifsmod. ^Bmär stod en buske uti bergets skrefva, ^^^^ lEn nyponbuske full af rosor rida, ^Den kämpat hår dt mot hafvets vindar sträfva, Så varmt, så innerligt den ville lefra, ' jDcn kände modet i sitt inre glöda, J) en ville fröjdas, jubla, andra glada, " Och så, fast frosten ville kraften kväfva, ~0ch hvassa vindar späda knoppar döda — f D m jublande sprang ut i rosor röda. Så vill mot nattens frost och stormens ilar {jag sätta upp mitt hopp, som aldrig hvilar, D^Lär lifvets torra vind vill sinnet döda, Skall all min lust att jubla och att glöda Slå ut i sånger, varma, friska, röda. Nonny Lundberg. Hos doktorn. Af Ave. ivad nu; fröken llejer i mitt mottagningsrum! Hoppas det icke U r fröken själf, som ändtligen en gång ger mig tillfälle göra något gagn för mitt årshonorar! » » Nej, Gud ske lof, doktor, min gamla stofthydda är af starkt, godt timmer, och som jag hittills hvarken haft man eller barn att uppfostra — jag menar förarga mig öfver — nej, jag ville säga: Hittills har jag ju lefvat ensam uti ro, som det heter uti visan. » Den sextioåriga damen såg förvirrad ut öfver att hafva sagt en ohöflighet åt doktorn, som var gift. » Ämnar fröken då utbyta denna ro? » Doktorn såg häpen på henne. » Ack, det är ju redan gjordt, vet jag, och nu är jag här för att tala med doktorn om saken, ifall det Jian hjälpa. Eljes får den sannerligen gå tillbaka, ty mina ben stå icke ut längre med alla påhitt. » Doktorn förde den upprörda damen till en stol, så placerad, att han kunde se hennes ansikte i full belysning; han såg stadigt på henne, under det han fattade hennes hand.
Derfor vil hun nu lukke o p for » Idun » s o m for en af sine egne, og lade den fasate bo i huset, så den altid kan vssre at finde der, så hendes opvaksende u n g d o m gjennem den kan la ?re at kjende o g skatte sine frfender hinsides Kjöle ' n, således som hun selv har kert det, lsere at g t e d e sig i fostbroderskabet folkene imellem, det åndelige fostbroderskab, denne af G u d engang givne fselles grundvold, s o m ikke kan rukkes, og hvorpå så mangen herlig bygning kan reise sig. — Og ikke mindst tak for de svenske kvinders » billedgalleri »! — D e har fasstet sig i hendes hu, disse åsyn, som — hvert af dem — basrer s j ä l e n s fuldlödige adelsstempel på sin pande. — De har faestet sig i hendes hu, disse sagaer o m kvinders m o d o g bramfri fterd, o m kjerlighedens kamp og seier, så skjönne i sin enkelhed, hvad enten de har rullet o p for livets fest, når den går höiest under jubeltoner eller for dets travle, jsevne arbeidsdag, hvad enten de så lunt o g let har åbnet dör til fyrstebolig, eller givet lov at titte ind i stillest jomfrukammer. Hiisen o g tak til den svenske kvinde for det lysende e x e m p e l hun har skjcenket sin norske söster! Hiisen og tak! N o v e m b e r 1898. En nm-slc Ester. Frtiken Esehelsson — profrs * or.
Skogen varde samfäldt vårdad, till rätt afbrukning indelad och af byernän gemensamt nyttjad, på sätt, derom särskildt är förordnadt. Är den förut delad; galle derom, hvad förut stadgadt varit. Finnes någon del deraf böra i skiftet ingå, varde förra delningen jemkad, der sådant tarfvas. Om betesmarkens indelning, dess fredande och begagnande af byemännen samfäldt, är i lag å sitt ställe stadgadt. Vid skifte skall dock bys hela område, älven i skog och betesmark, afmätas och på Karta läggas, der sådant förut ej skett. Så väl vid utbrytningar, sorn vid samfälda skiften, skola af oskiftad jord nödiga utrymmen för vägar och hufvuddiken aftagas. § 5. Nu är det område bestämdt, som i samfäldt skifte inbegripas skall; varde då hela detta område först lagdt i sådana afdelningar, som för häfden nödige äro; vare sig att åker från äng afskiljes och åkern till trädesbruk indelas, eller att all jorden till vexelbruk af åker och äng anslås. Der ägarne till största delen af byns område åsämjas, att byns hela område i åker och äng skall i vexelbruk läggas, vare de andre delägarue skyldige att deruti äfven ingå, så framt de ej heldre vilja, att deras lotter utbrytas, eiler detta, efter här föreskrifna grunder, ej kan ske. Vilja några delägare, men ej alle hafva vexelbruk på en del, men ej hela det område, som till skifte går, ägen då de vitsord, som trädesbruk yrka, der ej de flesta heldre önska, att skiftet uppskjutas må. Sker det; varde den på förrättningen använda kostnaden gulden af dem, som uppskofvet beslutat. § 6. Vid indelningen till vexelbruk, må ägarne till största delen af skiftesmassan afgöra, huru många gärden skola deraf inrättas. Åsämjas de ej, då skola skiftesmännen derom besluta. Ej må antalet af sådana gärden vara mindre än sex, och ej, utan alla delägarnes samtycke, större än nio.
Och Drottningen Esther, Abihails dotter, och Mardechai den Juden, skrefvo med alla magt, till att fast göra detta andra brefvet om Purim; Och sände brefven till alla Judar, uti de hundrade sju och tjugu land i Konungs Ahasveros rike, med vänlig och trofast ord; Att de skulle hålla dessa dagar Purim på deras bestämda tid, såsom Mardechai den Juden, och Drottningen Esther dem förelagt hade; såsom de uppå sina själar och uppå sina säd anammat hade det ärendet om fastone och ropet. Och Esther befallde stadfästa detta ärendet om Purim, och skrifva uti en bok. Och Konung Ahasveros lade en skatt uppå landet, och uppå öarna i hafvet. Men allt det under hans våld och magt skedde, och om den stora härlighet, som Konungen gaf Mardechai, si, det är skrifvet uti de Konungars Chrönico i Meden och Persien. Ty Mardechai den Juden var den andre näst Konungenom Ahasveros, och stor ibland Judarna, och täck för alla sina bröder; den der sökte det godt var för sitt folk, och talade det bästa för allo sino säd. En man var uti det landet Uz, som het Job; han var from och rättfärdig, gudfruktig, och flydde det onda. Och honom vordo födde sju söner och tre döttrar. Och han ägde sjutusend får, tretusend camelar, femhundrade par oxar, och femhundrade åsninnor, och ganska mycket tjenstefolk; och han var mägtigare än alle de i österlanden bodde. Och hans söner gingo bort, och gjorde gästabåd, hvar sin dag i sitt hus; och sände bort, och läto bjuda sina tre systrar, till att äta och dricka med sig. Och när en gästabådsdagen ute var, sände Job bort och helgade dem; och stod bittida upp om morgonen, och offrade bränneoffer, efter allas deras tal. Förty Job tänkte: Mine söner kunna hafva syndat, och välsignat Gud i sin hjerta. Så gjorde Job hvar dag.
Majit later i sammanhang med den öfrige Krigs-Räkenskapen till S;ats-Utskottel öfverlemna de Berättelser och Handlingar, sorn upplysa desse mål, på det att Stats-Utskottet af det ena och andra må kunna erhålla full^ ständig kännedom. Krigs-Fondens skulder på Confinenten till Hannover, Mecklenburg, Schwerin, Strelitz m. fl. hafva äfvenledes af desse samfäldte tillgångar under loppet af den förflutne tidén liquiderade blifvit, och alt i denne del i bellö, lig ordning bragt, det Stats-Utskottet blir i tillfälle att af Räkenskapen närmare erfara. Varande det, med beräkning af alla förenämnde tillgångar å dea ena sidan, och degenom Tractater samt öfriga förhållanden bestämde KrigsSkulder och utgifter på fasta landet å den andra, som Kongl. Maj t år 1815 till Riksens Ständer uppgaf, alt omkring Två Millioner Preussiskt Courant kunde öfverblifva till Riksens Ständers disposition för utgifter hemma i Riket. Beträffande Krigs-Fondens ställning liar hemma i landet, så yppades tid efter annan dels i följd af fortsatte omkostnader för KrigsFondens räkning dels af tillkomne fordrings anspråk, som förut vöro okände, dels ock för sjelfva Redogörelseoch Revisions-Verkets underhåll, att Krigs-Skullderne uppgingo till vi - 1676 Stats-Utskottets Betdnkunden. da högre belopp, än rom af vederbörande administrerande Verk uppgifvit blifvit och lag till grund för den framställning derom, som vid 1815 åts Riksdag ägde rum. A den andra sidan deremot inträffade, att genom försämring af det Norrska Sedelinyntet, den tillgång till betäckande af nämnde skulder, som genom inbytande betalning för försålde Magazins-Effecter i Norrige påräknades, blef allt mera otilhäclelig och att i en alltför ringa mohn till detta ändamål hittills kunnat användas.
Men konstig kropp! Konstig kropp, säger jag dig. Nu håller han på med en marmorgrupp, har jag hört. Den är snart färdig, och han är sjelf i en sådan der feber som han alltid är i, då han gör någe’ styft. Men ingen slipper in i hans atelier. Jag försökte i går. JOHANSSON. Du ja! Du springer ju alltid rundt och snokar. Inte kan man undra på, att monsieur Alland stänger sin dörr. LIND. Kan man inte undra? Är jag kanske inte också Kunde han inte ha godt af ett råd Allmänt skratt. BERGSTRÖM lemnar Erna cigarretten. Jaså, det tycker du! Att Gustave Alland borde ta’ råd af dig! LIND. Det vore väl fan, om han inte skulle ha godt af, att en kamrat gjorde honom uppmärksam på ett och annat I detsamma öppnas dörren och Alland kommer hastigt in. Han studsar först vid åsynen af de många menniskorna, men då han ser sig observerad går han ogeneradt fram emot Louise och helsar. ALLAND. Jag kommer kanske olägligt. Jag visste inte, att ni hade främmande. LOUISE förlägen. Det är min fosterbror Viggo, som firar födelsedag ALLAND vänder sig till Viggo, som står i dörren till trädgården. Tillåt mig att gratulera. Jag hör, att ni firar er födelsedag. VIGGO. Tack. ALLAND helsar på Lilly, som står vid sidan om Viggo. God dag, fröken Walldén. Har jag den äran att vara igenkänd? Jag har träffat er här en gång förr. LILLY. Skulle man inte känna igen en så berömd man som ni, när man en gång har haft den äran att bli föreställd för er! ALLAND. Det var samma dag monsieur Pihl skulle resa. Jag mins det mycket väl. Ni kom utifrån – Jag mins hur rödblommig och frisk ni var riktigt förtjusande Bergström, Johansson och Lind gå fram och helsa på Alland. BERGSTRÖM skrattande. Så märkvärdigt! Vi talte just om er, monsieur Alland, då ni kom. ALLAND. Då talade ni väl illa om mig? LIND. Ah, hur kan ni tro det! ALLAND. Det gör en kollega alltid. JOHANSSON.
Stats-Utskottet får i anledning häraf vördsamligen andraga, att då i fråga oin förvex ling, *74 Den 25 Juli. ling, är lika förhållande med RiksgaldsContoirets smärre Credit-Sedlar som med Bankens Små Sedlar, tyckes enahanda anstalter i håda fallen äfven vara iätnplige; hvarföre StatsUtskottet, i likhet med hvad Banco-Utskottet, O < så väl vid 1812 Ars som vid nu varande Biksdag föreslagit, ansett sig böra tillstyrka, att åt Herrar Fullmägtiga i Riksgälds-Contoiret öfverlemnas, att, Uppå dertill ifrån Konun. gens Befallninghafvande i Länen gifven anledning, tillse, huruvida, i förening med Riks*- gälds-Contoirets nöjaktiga säkerhet, ehuru med åtföljande mindre betydlig kostnad, utväg må kunna beredas åt Allmänheten, att i Landsorterna få tillvexla sig nya Smärre CreditSedlar emot dylika gamla och förslitna: och att, alltså, anstalterne i Riksgälds-Contoiret, i afseende på Credit-Sedlarna, vidtagas i fullkomlig likhet med hvad uti Banken, i af« seende på förvexlingen af dess Små-Sedlar, stadgas och föreskrifves. Hvilket Riksens Höglofl. Ständers bepröfvarule vördsammeligen underställes. Stockholm den 21 Juli 1815* På Höglofl. Riddersk. På Högvördiga Prestoch Adelns Ledam. Ståndets Ledam. På Vällofl. BorgarePå Hedervärda Bonde - vägnar Carl de Geer. vägnar C. von Rosenstein, Ståndets Ledam. ■vägnar Carl Fr. Landberg, Ståndets Ledam. vägnar Jon Jonsson. C. Sylvan. Uppläsfc Den 2 5 Juli. *75 Uppläst hos Högh Ridd. och Adeln d. 2 5 Juli Högv.
exc., som ålagt mig till hr generalen framföra hans helsning och tillika betyga hans tillfredsställelse med hr generalens yttrade vilja att gagna det allmänna, har tilllika befalt mig af hr generalen begära uppgift på: Det sätt hr generalen tror vara lämpligast att arrangera espionagen. Qvaliteten af de personer i Norge med hvilka hr generalen tror något vara att uträtta och som äro kända af hr generalen. Beskaffenheten af de underrättelser som hr generalen tror kunna erhållas, samt slutligen En ungefärlig uppgift på de kontanta medel, som dervid borde employeras. Som denna sak i allmänhet fordrar den yttersta för-sigtighet och följaktligen hemlighet, så är angeläget att icke employera många personer. En person vore för säkerheten lämpligast, men för kontrollens skull på uppgifterna måsteman naturligtvis åtminstone engagera 2: ne, som likväl icke veta utaf hvarandras kommission och om möjligt är icke äro med hvarandra bekanta. Hvad qvaliteten af personerna vidkommer, så äro de underrättelser, man af bättre folk kan erhålla, alltid af mera intresse; likväl kan det ofta vara fördelaktigt att bland sämre klassens folk äfven ega någon intelligence, dels för kontrollens skull, dels för att förnimma om vissa skiljaktigheter i folkklassernas tänkesätt om politiska och militäriska ställningar ega rum. Hvad beskaffenheten af underrättelserna vidkommer, så far jag endast äran nämna, att dessa icke af vederbörande önskas i och för något nu kändt ändamål, utan endast för att i allmänhet icke vara i okunnighet om det som i närvarande politiska ställning passerar inom Norge eller de preparationer till anfall eller försvar, som tilläfventyrs der vore under beredning. Hvad slutligen angår depenserna, så torde de hufvud-sakligen bero på antingen hr generalens i Norge kända personer rent af behöfva köpas, eller om de äro intresserade i saken och sålunda endast behöfva rembourseras för de depenser de sjelfva nödgas i och för sakens uträttande göra. I allmänhet torde hr generalen anse nedanstående saker förtjena att lasta uppmärksamheten.
Tillreder hon dock likväl sitt bröd om sommaren, och samkar sin mat i andene. Huru länge ligger du, later? När vill du uppstå af dinom sömn? Ja, sof ännu litet, tag der ännu en sömn före; lägg ännu litet händerna tillhopa, att du må sofva; Så skall fattigdomen med hast komma öfver dig, såsom en vandrare, och armod såsom en väpnad man. En bedrägelig menniska, en skadelig man går med vrångom mun; Vinkar med ögonen, tecknar med foten, viser med fingren; Tänker alltid något ondt och argt i sitt hjerta, och kommer trätor åstad. Derföre skall honom hans ofärd hasteliga komma; och skall med snarhet sönderbråkad varda, så att der ingen hjelp vara skall. Si, sex stycke hatar Herren, och vid det sjunde hafver han en styggelse: Högfärdig ögon, falsk tungo, händer som utgjuta oskyldigt blod; Hjerta som med arga list umgår, fötter som snare äro till att göra skada; Ett falskt vittne som icke skämmes att tala lögn, och den der träto emellan bröder åstadkommer. Min son, bevara dins faders bud, och låt icke fara dine moders lag. Bind dem tillhopa på ditt hjerta dageliga, och häng dem på din hals; När du går, att de leda dig; när du ligger, att de bevara dig; när du uppvaknar, att de äro ditt tal. Ty budet är en lykta, och lagen är ett ljus; och tuktans straff är lifsens väg; På det du må bevarad blifva för en ond qvinno; för enes främmandes släta tungo. Låt hennes dägelighet icke göra dig lusta i ditt hjerta, och förtag dig icke på hennes ögnahvarf. Ty en sköka tager enom sitt bröd ifrå; men en gift qvinna fångar ädla lifvet. Kan ock någor behålla eld i barmen, så att hans kläder icke brinna? Huru skulle någor gå på glöd, så att hans fötter icke brände varda? Alltså går det honom, som till sins nästas hustru går; der blifver ingen ostraffad, den vid henne kommer.
Hvad som för dessa förmögna människor med redan stadgad samhällsposition är en småsak, som därtill bidrager till deras eget nöje, kräfver i valuta af deras unge obemedlade umgängesvän en förskottering på nästa kvartalslön, en finansoperation af kvistigaste och ofta mest förödmjukande slag, lösningen af ett det trassligaste kassaproblem, med hvilket han först går i land kanske tack vare procentaren eller ännu värre hjälpmedel. Man kan då säga, att han bör ha modet afstå från ett depensivt umgängeslif. Men då afsäger han sig måhända vissa praktiska fördelar — åtminstone sådana i exspektans — förutom det att han afsäger sig det välbehöfliga behaget och den obestridliga nyttan af bildadt familjeumgänge. Han skulle måhända kunna säga rent ut, hurudan hans ställning är, och att haD på grund af denna esomoftast nödgas bryta med en dyrbar etikett samt med sin öppna bekännelse kanske strax vinna en godsint familjemoders hjärta och fortfarande ha sin ställning betryggad under enklare former. Men därmed har blott ett enstaka exempel lyckligt statuerats, han har kanske icke lika stor tur på andra håll, där man är mera förslafvad under konvenansens s. k. fordringar, och i alla händelser stå bakom honom legioner likalottade, som icke skola vedervåga experimentet. Nej, reformen bör gå ofvanifråu och nedåt, icke tvärtom. Sällskapsoch familjelifvet har dock gent emot honom suveränitetsställningen, det är så att säga en social institution, och han är blott den enskilte personen, individen, som får foga sig. Det är familjelifvet, som bör göra början genom att reformera sig själft till flärdlösare innehåll och förenklade former. Därmed åstadkommes en stor ömsesidig vinning, i det att klyftan af all på olikställighet grundad förkonstling försvinner. Familjelifvet kan då äfven utöfva ett sedligt uppfostrarekall gent emot sina recipienter, som ej längre äro blotta dekorationer i lyxens tjänst, utan förtroendefulla vänner, som ej köpa äran och förmånen ruinerande dyrt och därför äfven äro så mycket tacksammare och pålitligare vänner, de där känna ett moraliskt stöd i umgänget.
Noterna o c h texten äro så utomordentligt klart o c h tydligt utförda, att de ej kunnat vara vackrare, o m de förelegat i tryck. Den i b o k e n införda dedikationen till konungen är textad o c h har följande l y d e l s e: » T o his most excellent majesty, Oscar II, king of Sweden and Norway, this work is by his majesty ' s gracious permission, m o s t respectfully dedikated by the c o m p o s e r ». Arbetet är bundet i ett präktigt band af grönt saffian m e d guld o c h tar sig särdeles nobelt ut. » Rocamboles arfvingar », M. I den stämningsfullt, att börja med blott af jutjus, upplysta salen deklamerades först ett julkväde och exekverades ett par musiknummer för violin o c h piano. Så började långdansen sin glädtiga rund kring granen och g e n o m hela våningen. Grötrimmen voro vederbörligen pigga o c h lustiga, o c h den af fröken Gerda Meyerson diktade, efter supén på kända melodier af sjungna j ulvisan flödade af kvicka o c h muntrande anspelningar på förhållanden och personer inom klubben. Vid julklappsutdelningen fingo alla närvarande sin beskärda del af skämtsamma verser o c h dito gåfvor. Och i talet vid bålen betonade klubbens ordförande med rätta, att den trefnad, som en gång för alla tycks bofast inom sällskapet, gör sig gällande ej minst vid dess julfester. äfvensom svart, hvitt o c h kulört Henneberg-Siden från 65 öre till kr. 16: 45 pr meter — släta, randiga, rutiga, fasonerade, damast etc. (cirka 240 olika kvalitéer o c h 2,000 olika färger, mönster e t c). Siden-Armflres, Monopols, Cristalliques, Moire antique. Duchesse, Princesse, Moscovite, Marcellines, sidentyger till täcken och flaggor etc. etc. tulloch portofritt i h e m m e t. — Profver o c h katalog med omgående.
Ridderskapet och Adeln förestä, om icke en fond lill berörde Fabriks fortsättning »nätte fä anstäs. Denna deras begäran har jag ansett Mig destoMindre böra wägra att upsylla, som da jag sjelf ägt tillfälle att bade bese isrägawarande Fabrik och göra wig underrättad om den nytta öm för Länets Jnnewänare kunde medföra, jag derigenom blifwit iständsalt, att kunna witöorda, det Madcmoiselle RiLbarä/, jämte bet hon ädagalagt en berömlig nit wid werkstäl, ligheten af std. Konungens och Krigs-Tollegii gisne befallningar, icke allenast hast all möda och omsorg 0, skard för atl, oaktadt alla de hinder och swärigheter. Den i December. 8? som henne mött, likwäl anlägga och istand sätta denna Fabrik, utan och derpå omvändt mycken kostnad, samt att mängfaldige Personer af Allmogen i södra delen af Läner, hwarest tillwärkningar af ull i synnerhet ut» gör det O.uinliga köners yrke, genom denna Inrättning blifwit sySlosatta och deraf hämtat en för dern betydelig winst; Och fär jag derföre till Höglofl. Ridderskapet och Adeln ödmjukeligen hemställa: om bet icke mätte updragas ät Riksens Ständers Stats »Utskott att utse 06), ester hwad omstandigheterne kunna medgifwa, förestå en till oswannämnde nyttiga Fabriks fortsättning nödig Fond. Remitterades till Stats«Utskottet. Herr bartran §, upkäste följande Dictamen lill Protokollet. ödmjukt Memorial! Da intet ämne, som rörer Fäderneslandets heder och fördelar, kan wara owärdigt att inom detta rum framställas, wägar jag utbedja wig Höglofl. Ridderskapet och Adelns upmärksamhet wid ett, hitintills mera obemärkt, af ingen ibland OH, mig wetterlin gen framstäldt, men som jag förmodar, för ingen likgiltigt.
Maj;ts framställning, att hittills bestämda årliga anslaget till försvars-verket i allmänhet måtte förhöjas med 13,880 R:dr, förklarade Ståndet sig icke kunna den sålunda äskade förhöjningen medgifva. Utskottets tillstyrkan, att, på sätt Kongl. Maj t föreslagit, ett anslag af 12,000 R;dr årligen borde, för Topographiska corpsens arbeten å Stat uppföras: Aterremilterades; Härefter blef Utskottets förslag, att anslaget för Försvars-verket i allmänhet, äfvensom bidraget dertill af rotefrihets-afgiften, mätte i en summa, såsom reservations-anslag, uppföras med 666,666 R:dr 32 sk, al Ståndet bifallet; b) Lifmunderiug för indeldta infanteriet, c) inqvarterings-kostnader i Stockholm, d) dito i landsorterna , e) Salpeter-uppköp och l) ved och ljus för fästningsoch garnizons-orter: Di verse anslag -. a) Spanmåls-upphandlingsoch bageri-kostnader: Bifölls; b) Durchmarch-kostnader: Bifölls-, c) Reseoch tractaments-kostnader: Bifölls; d) Reseoch tractaments-kostnader lör Städernas Magislrats-personer och borgare vid besigtningar: Bifölls-, e) Accordsförskott och ersättningar, 1) skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus för Departementets Canzli-Expedition: Bifölls; g) Skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus för Krigs Collegiuui, Krigs-Hof-Rätten m. 11. Verk: Bifölls: liih. till R. St.