Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid 58:de d) att det icke kan blifva af fördel eller till större säkerhet, att Länsman får göra beslag inom hela Länet; b) att i denna §. äfven bör nämnas Stads-Fiscaler; c) att Stads-Fiscaler böra få göra beslag å landet, då Kronofogdar och Länsmän hafva sådan rättighet i städerna; i.) att ett tillägg bör inflyta derom, att då enskild person, söm icke år berättigad att anställa visitation och göra beslag, för sådant ändamål påkallar behörig Tjenstemans handräckning, den ovilkorligen och vid ansvar såsom, för tjenstefel skall meddelas; Bev.-3 Lagsamt jillm. Besvoch Oecon.- Utsl:s Utlåtande N:o 8. i3 e) att jemväl bör tilläggas, att KronoStadseller Police-betjent, som öfverbevises att hafva baft kännedom om att Författningen öfverträdes, men den brottslige icke åklagar, bör suspenderas med förlust af lön, 3 månader första gången, sex månader andra gången och mista tjensten tredje gången; f) att beslags-anspråk icke må ega rum i annat fall, än att redskapen är falsk, då den ock genast bör utbrytas; g) att Krono-Fjerdingsmäns beslagsrält är olämplig, åtminstone på alla de ställen och orter, der denna tjenst går tourvis och ömsas hvarje år från det ena hemmanet till det andra ; hj) att då bränvinsbränningen nu mera är så kringspridd, alt den bedrifves nästan i hvar koja, och när man tillika anser den vara af nytta för landet, ar det förgäfves man använder vanliga controller mot oloflig tillverkning och försäljning; till upptäckande a£ desse brott, är således enda verksamma medlet att tillskapa ett hemligt Police-system, genom tillåtande af hemliga angifvelser.
Till samma straff som bedräglig gäldenär skola dömas: l:o hvar och en, som blifvit förvunnen, att till gäldenärens fördel hafva undansnillat, gömt eller, under falskt förebärande, minskat någon del eller det hela af gäldenärens tillgångar i löst eller fast, utan att sådant må lägga hinder för bestraffandet af öfriga brott, som i 60 art. af allm. strafflagen uppräknas; 2:o hvar och en, som i konkurs svikligen bevakat och beedigat diktade fordringar, antingen i eget namn eller genom andra personers begagnande ; 3:o hvar och en, som, idkande rörelse i annans eller dikladt namn, blifvit förvunnen lill sådana brott, som i art. Make (conjoint), gäldenärens anhörige i uppeller nedstigande led, eller släglingar i samma skyldskapsgrader, hvilka, utan att hafva handlat i samråd med honom, blifvit beträdde med att hafva undansnillat, gömt eller afhändt något gods, konkursboet tillhörigt, straffas såsom för stöld. 595. Uti de fall, hvarom i föregående artiklar stadgas, åligge den domstol, hos hvilken åtalet är vordet anhängiggjordt, att, äfven då den åtalade blifvit frikänd, upptaga och besluta: l:o jemväl der sådant yrkande ej gjorts, öfver konkursboets återinsättande i den egendom, de rättigheter och de anspråk, som blifvit detsamma svikligen undanhållne; och 2:o öfver fordrad skadeersättning, hvars belopp domstolen ege att efter omständigheterna bestämma. 596. Syssloman, som gjort sig skyldig till oredlig förvaltning, straffas »korrektionelt» (correctionellement), såsom i art. 406 i allmänna strafflagen säges. 597. Borgenär, som, genom aftal med gäldenär eller eho det vara må, betingat åt sig särskilda fördelar för sitt röstande vid horgenärernes sammanträden, eller som, genom enskildt ackord, utverkat åt sig någon särskild förmån utur konkursboets tillgångar, straffas korreklionelt med fängelse, dock ej mer än ett år, och med böter, som likväl ej må öfverstiga 2000 francs.
Utskottets åsigt, att inställelsen inför Domkapitlet mera afser, enligt kyrkolagen, ett förhör än en varning, är tillräckligt vederlagd genom de näst efter de af Utskottet anförda följande orden: »Vill icke heller det hjelpa,» hvilka knappast torde kunna sägas om ett blott förhör. Visserligen har föreskriften en något annan betydelse, än den som nu kan gälla i kyrkolagen, som icke erkänner nu ifrågavarande fall såsom orsaker till äktenskapsskilnad. Men ännu hafva vi icke kommit derhän, att allt samband mellan kyrkans särskilda delar är upplöst, att dess organisation såsom enhet upphört. Och i detta hänseende gälla kyrkolagens föreskrifter ännu i dag. Besinnar man derjemte att den af Utskottet yrkade bevisningen att Domkapitels varning någonting uträttat hvarken är mindre elier mer möjlig att åstadkomma än bevisning för motsatsen, att varning af högre myndighet ofta är djupare gripande, att fleres försök kan gifva större sannolikhet att någon gång den sida hos den felande träffas, som för varning och råd är öppen och tillgänglig, att redan tanken på denna oundvikliga inställelse kan väcka besinning och försonlighet, så torde knappast något skäl för borttagande af denna varningsgrad återstå. Möjligen skulle dock ännu ett kunna sökas i ett eller annat stifts stora vidsträckthet, och deraf följande olägenheter för aflägset boende makar, som till domkapitlet instämmas. Detta gäller dock blott för ett ringa antal fall, och Kongl. Majit har stundom, när sådane förekommit, på vederbörande domkapitels hemställan, tillåtit förfoganden, som minskat eller afhjelpt denna olägenhet. På anförda skäl och med åberopande derjemte af Herr Olivecronas reservation, anser jag ifrågavarande motion i dess hufvudsakliga syftning hafva bort lemnäs utan afseende.» I Lag-Utskottets Betänkande M 19. 27 Af Herrar Domprostarne Knös och Björling samt Professor Sundberg, hvilka instämt i de af Herr Olivecrona och Herr Stats-Rådet Anjou afgifna reservationer. Af Herr Staaff, med hvilken Herr Kistner sig förenat.
Allenast känn dina missgerningar, att du emot Herran din Gud syndat hafver, och hit och dit lupit till främmande gudar, under all grön trä, och hafver icke lydt mine röst, säger Herren. Omvänder eder, I affälliga barn, säger Herren; ty jag vill trolofva eder mig, och vill hemta eder, så att en skall föra en hel stad, och två ett helt land, och jag skall låta eder komma till Zion; Och skall gifva eder herdar, efter mitt hjerta, de eder föda skola med lärdom och vishet. Och det skall ske, när I växen till, och ären månge vordne i landena, så skall man, säger Herren, på den tiden intet mer tala om Herrans förbunds ark, och intet mer komma honom ihåg, eller deraf predika, eller besöka honom, eller något mer offra der; Utan på den tiden skall man kalla Jerusalem Herrans säte, och alle Hedningar skola församla sig dit, för Herrans Namns skull i Jerusalem; och skola icke mer vandra efter sins onda hjertas tankar. På den tiden skall Juda hus gå till Israels hus, och skola tillsammans komma nordanefter, in uti det land som jag edra fäder till arfs gifvit hafver. Och jag säger dig till: O! huru mång barn vill jag gifva dig, och det goda landet, det sköna arfvet, nämliga Hedningarnas kärna. Och jag säger dig till: Du skall på den tiden kalla mig käre Fader, och intet vika ifrå mig. Men Israels hus aktar mig intet, likasom en qvinna nu icke mer aktar sin bola, säger Herren. Derföre skall man få höra en klagelig gråt och jämmer af Israels barn på högarna; derföre, att de illa gjort, och Herran sin Gud förgätit hafva. Så vänder nu om, I affällige barn, så vill jag hela eder af edro olydno. Si, vi komme till dig; ty du äst Herren vår Gud. Sannerliga, det är icke utan bedrägeri med de högar, och med all berg; sannerliga, Israel hafver ingen hjelp, utan allena af Herranom vårom Gud.
Under ett sådant förhållande är det angeläget det R. o. Ad. genom val utser de ledamöter, hvilka genom förtroendets pligter bindas att upfylla det ansvarsfulla kall Rikets första Stånd åligger. Af dessa skäl får jag vördsamt föreslå, det Riddarli.Utsk. må åläggas, att inkomma med förslag till en vallag, enl. hvilken R. o. Ad:n för framtiden skall constituera sig. De hufvudgrunder på hvilka jag tänkt mig denna vallag bygd, äro följande: l:o) Valberättigad vare hvarje adlig ätts hufvudman, eller, 124 Den 16 Februari. derest lian icke innehafver de qvalificationer, hvilka nästföljande § bestämmer, närmaste ättemän, hvilken dessa qvalificationer innehafver. 2:o) Såsom vilkor för valrätt bestämmes: Upnådd myndig ålder; ett minimum af vetande, varande eller ägande i någorlunda öfverensstämmelse med de föreskrifter Riddarh.Utsk:s vid förra Riksdagen afgifna Betänk, uti delta hänseende innehåller; dock höra dessa minimi-bestämmanden sättas så lågt som med ändamålets (intellectuel eller materiel sjelfständighet) vinnande är förenligt. Ingen hvilken enl. Riksd.Ordms 18 § eller Riddarh.Or*dn:s 7 § från representationsrätt är utesluten, må valrätt utöfva. 3:o) Valbar vare hvarje Adelsman som fyllt 25 år, och som på grund utaf 2 § valberättigad kunde vara. 4:o) R. o. Ad:s valda representanter vare 100 (circa 1 representant på hvarje 10:de ätt.) 5:o) Riddarh.Direkt:n åligge: att uti tid före hvarje Riksdag upgöra en förteckning å alla, hvilka valberältigade äro; att nä grund af denna förteckning valdistricter fastställas med beräkning af 50 valmän uti hvarje dislrict.
Under den tid, som sedermera förflutit, har Kongl. Majit med bekymmer förnummit, att enskilda säkerheten ofta blifvit på det våldsammaste sätt störd genom brottslingar, som fått tillfälle att från fästningar och häkten komma på flykten; och Kongl. Majit har funnit sig, af omsorgen för Dess Undersåtares säkerhet till lif och egendom, på det kraftigaste uppmanad alt icke underlåta något af hvad på 6 Kongl. Maj ds Nådiga. Propos, N,-a Jt, Kongl. Majit beror, för att för framtiden förekomma dylika händelser, X sådan afsigt, och under åberopande af innehållet i Kongl, Majlts förutnämnde Kådiga Proposition af den 3i Julii 1823, vill Iiongl, Majit, efter det Dess Siats-Råd oell Högsta Domstol blifvit hörde, harige-, norn i Nåder föreslå Rikets Ständer antagande af en allmän Författning, innehållande, att Patrouille, Post, Vaktkarl eller Fångförare, som har en fånge under sin vård, bevakning eller forslande, må ega att skjuta å honom, derest han på flykten sig begifver, och efter Irenne £3:ne) anrop icke från försöket afstår; dock bör fången bevisligen vara förut om äfventyret underrättad, och, så vidt ske kan.^skottet rigtas åt sådana delar af kroppen, att fången icke skadas till lifvet; men om sådant sker, skall undersökning om händelsen vid be-V Rörig Domstol anställas, samt dervid alla omständigheter noga utredas. Finnes då Vaktkarl eller Fångförare hafva i oträngd måtto skottet aflossat, kommer han att straffas efter allmän Lag, De uti Stats-Rådet och Högsta Domstolen, då ämnet derstädes förevarit, hållna Protocoll varda härhos bifogade, och Kongl, Majit förblifver Rikets Ständer med Bil. till K. M. Nådiga Propos. N.o 7/. 7 ali Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut Supra. CARL JOHAN. A. Thuring.
Majrt städse ådagalagt för Rustoch Rotehållarnes väl, äfven hädanefter skulle oförändrad fortfara, samt att Kongl. Majrt skulle begagna hvarje tillfälle att förena deras sanna fördel med nödvändigheten af vapenöfningar, hvilka påkallas af nödig omtanka för Rikets försvar, för Soldatens vänjande vid fältlefnaden, hans helsa, hållning och disciplin. Kongl. Majrt, öfvervägande, å ena sidan, Rustoch Rothållarnes förbindelser emot Staten , och å den andra deras rättmätiga anspråk på skydd för sina rättigheter, skulle alltid söka att förbinda deras väl med en vaksam omsorg för Indelnings-Verkets bestånd och Rikets säkerhet. Bil. till K. M. Nådiga Propos. N.o Sy. 31 I öfverensstämmelse med detta Kongl. Majrts beslut, författades Proposition, hvilken , sådan den finnes vid detta Protocoll bilagd , af Kongl. Maj:t gillades och skulle till Rikets Ständer expedieras. Ex Protocollo C. R. Kökeritz> STOCKHOLM, tryckt i Ecicsteinsica Tryckeriet, 185,9. Kongl. Majds Nådiga Pro/jos. N o 58. x Nio 58. KONGL MALTS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ändring uti z5 Cap. 1 Rättegångs-B cilken, och i sammanhang dermed äfven uti 12 Cap. 2 §*. 2 Mom. samma• Balk, sådant det lyder uti Kongl. Förklaringen den 10 September 1823. Sedan hos Kongl. Majit
Efter uppläsandet häraf och emedan PrestStåndet redan under d. 19 innevarande Januarii bifallit Utskottets ofvanåberopade Bftän. lande, samt i förmågo af P,egeringsFormens 56. och RiksdagsOrdningens 36. § §•, fann Prest. Ståndet sig icke kunna uti nämnde beslut med Hederv. BondeStåndet instämma, Frän Fulloft, BorgareStdndet, S, DRiföllos följande den 24 i denna månad på bordet lagde Betänkanden och Utlåtanten ifrån Utskotten, nemi, från StatsUtskottet: i:o I anledning af Riksdagsoch BancoFullroäktigens Anders Danielssons från Elfsborgs Län Memorial, om förbättring i aflöningBvillkoien för KrigsRevisionsBetjeningen i Kongl. Kammar-» Rätten, •2:0 X anledning af Riksdagsmannen J. J, Rutbergs motion om utbetalning af innestående Pension för KronoEogden Vestberg. 3:0 I anledning af Herr Biskoppens m. m« Doctor Almqvists Memorial om understöd af allmänna medel för Kyrkooch PrestgårdsByggnad i Neder Torneå Församling. Från Allmänna Besvärsoch OeconomiasUtskottetä Ra Angående förhöjning i betalningen till ~ In - Prot. Utdrag d. 27 Jan. 1S18. 71 Inqvarteringsgifvare för det underhåll de lemna tågande Trupper m. rn. 2:0 Angående väckt fråga om skyldighet för Götha CanalBolag , att besörja underhållandet af de Vägstycken, hvilka tillhört sådana hemman, som genom CanalAnläggningen blifvit indragna m. m. 3:0 Angående väckt fråga om det Däkarearfvode, som bör åtnjutas för besigtningar å kar.; lar, hvilka af Roteoch Rusthållare anskaffas för att inskrifvas uti Båtsmanshållet eller Indelta Arméen. S. D. Vid förnyad föredragning lade BorgareStåndet till Handlingarne StatsUtskottets Utlåtande, i anledning af den hos Höglofl Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkning vid bemäldte'
Maj.ls Nåd. Prnp JM 1, om Statsverket 1836. £i«. U . Hallands Bevarings-Balaljon. Nuvarande Aflöning. Föreslagen Tillökning. Nya Aflöningen. St. Brot. 1836 & 1837. i Sami 1 Afd. i Baft. 7 SO Bil. Jtä 3 till Kongl. Majlis Nåd. Litt. X. Wester-Norrlands Bevdrings-Bataljon. Nuvarande Föreslagen Nya Altoni n a O* Tillökning. Aflöningen. Riksmynt R:dr öre R:dr öre R:dr öre Staben: M 5 lill Kongl. Maj is Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1836. Si Litt. F. Nuvarande Aflöning vid Bevarings-Trupperna. Lif-BeväringsRegementet. Hallands Infanteri-Bataljon. Wester-Norrlands Bevä- rings-Bataljon. Riksmynt R:dr öre R:dr öre R:dr öre Staben: M 3 lill Kony/. Maj:ls Nåd. Prvp. M i, om Statsverket l!!3S. I. ett. r. 7 Öfversigt af den föreslagna Aflönings-tillokningcn vid Bevärings-Trupperna. Lif-BevnringsHallands Wesler-Norrlantis HevaRegementet. taljon. r*. rings-lia taljon. Uil.ifllMII R:dr öre R:d r ö re R:dr öre Staben : Ofverste 520 Ofverste—Löjt nant 360 - Major och Bataljons - Chef 460 350 500 Regements-Qvartermästare 210 175 Förste Adjutant 285 — ■ Andre Adjutant 260 .. Regements-Pastor * # • • . 150 ___ , Regements-Auditör 175 . Regements-Läkare - . Regemenls-Skrifvare 50 Regements-Trumslagare 225 Bataljons-Adjulant 120 Kompani Slaten:
S 14- Då nuvarande ordalydelse vid början af denna S skäligen måste gifva anledning lill den tydning, att för alla i samma § uppräknade personer, de stadgade afgifterna, äfven der dessa, såsom för arbetsfolk, betjenter, m. fl., finnas till bestämdt belopp utförde, skulle kunna utöfver detta belopp höjas, i fall den till 5 procent af inkomsten beräknade bevillningen öfverstege samma belopp, men en sådan tillämpning så mycket mindre synes kunna vara åsyftad, som 80 § uttryckligen stadgar, att allt hvad i Bevillnings-förordningen finnes bestämdt utfördt för person eller egendom endast ankom - Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 4, 15 mer på debitering och ej på taxering, hvadan förenämnde stadgande angående 5 procentsberäkningen uppenbarligen endast afser de afgifter i nu ifrågavarande §, hvilka antingen finnas uppförde i vissa klasser eller uttryckligen angifne såsom varande minimi-afgifter; har Utskottet, till förekommande af all misstydning i berörde afseende, ansett ifrågavarande § lämpligast böra, på sätt förslaget närmare utvisar, fördelas i 2:ne serskilda momenter, af hvilka del l:sta omfattar de personer, hvilka, i fall den till 5 procent af inkomsten beräknade bevillningen icke uppgår till högre belopp, betala efter de i §:n utsatte afgiftsklasser eller minimi-bestämmelser, samt det 2:dra dem, för hvilka afgiften är till bestämdt belopp utförd; hvarjemte uti ett 3:dje mom. måst inrymmas en del uti denna S jemväl upptagne personer, hvilka icke kunnat till någondera af nyssnämnda kategorier hänföras. I afseende å arbetsklassen och dess vederlikar har Hr Komminister Beckman, uti sin oftanämnde motion, föreslagit, att den nuvarande bevillningen måtte nedsättas med 25 eller 20 procent; äfvensom Hr Gustafsson, uti ingifven motion, yrkat, att den för gesäller nu stadgade bevillning af 2 Rdr måtte antingen helt och hållet borttagas, eller åtminstone till 1 Rdr nedsättas.
kl. 2 — 3 e. m. vid en mindre hushållsskola i Öiebro blifver ledig att tillträda 1 nästkoinmaude april. Ansökningar inlemnas före januari månads utgång till Prostinnan Edlund, Örtbro, soin ock lemnar närmare upplysningar. HELIOTROPESSENS. SILFVER hålles rent stanniolpapper. 2 C fläsk stötas tillsammans; mirrham, lök och morötter fräsas i smör, 5 ägg samt skuret fläsk. Helena. BRÖDPUDDING Kungsträdgårdsgatan Hvardagar k l. E Recept. L E W E.. W R E T L I N D. [3033] GOD HELSA ÄR BÄTTRE ÄN STORT KAPITALR [1737J Tvättpulver J Ö N hos L I Ö P I N G alla specerihandlare. INACKORDERING. Uti ett enkelt hem, beläget i vacker trakt nära järnvägsstation erhålles billig inackordering. Vidare mot porto af fm A. Keventer, adr. Gncsta. (G. Julmarknad J O H N 1 TAVASTSTJERNA och JAO. De äro i sitt hemland synnerligen populära, hvarje nytt arbete emottages med största intresse och läses i de flesta hem. — Så har det gått med många Finlands stora författare, att deras namn och arbeten småningom banat sig väg till allmänheten i Sverige och där blifvit gärna sedda oeh kära gäster, så skall det också gå med Tavaststjerna och Ahrenberg. I danska » Nationaltidende » in gick nyligen ett omdöme orn A h - renbergs » Hiliuliter », därur må anföras några rader: » Og et Navn, som har Krav paa at N A A V - nes ved Siden av Finlands bed^te Forfatterenavne, et nationell Navn i Ordets bedste Betydning, et Navn endelig, hvis Kursnotering paa de store Ländes Bogmarked kun vil VTERE et Tidsspörgsmaal, et saadant har Ahrenberg först skallet sig ved sin sidste Bog&gt;. n SLÄTA TH. X. ^ m. m. " PASSANDE JULPRESENTER ".
Krutmeijer tillhörig gravyrsamling; och N:o 264, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse, angående understöd åt Öfverste-löjtnanten J. Z. Dunkers enka, Maria Charlotta Tuderus. S. D. Föredrogos och lades till handlingarna Slats-Utskoltets i gårdagens plenum på bordet lagda Memorial: N:o 267, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 207; och N:o 268, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 208. S. D. Remitterades till Statsoch Bevillnings-Utskolten Herr Thoms, Casper Wolrath, i gårdagens plenum väckta och på bordet lagda motion, angående statsbidrag till Allmänna Barnhuset i Stockholm; tillika med de i anledning deraf nu afgifne yttranden. 430 Prot.-Utdrag den 30 Juli 1851. S. D. Vid föredragning af Hederv. Bonde-Ståndets i gårdagens plenum på bordet lagda protokolls-utdrag N:o 315, innefattande inbjudning till Medstånden, att instämma uti Bonde-Ståndets vid pröfning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 121, i anledning af väckte motioner, rörande skjutsningsbesväret, den 26 dennas fattade beslut att bifalla samma Utlåtande, utom hvad angår af Utskottet afslagen förhöjning af skjutslegan för entreprenadskjuts. hvilken lega Bonde-Ståndet, för sin del, bestämt till 28 sk. banko per mil för de skjutsentreprenader, som härefter komma till stånd, å de stationer, der sådane hittills icke varit tillvägabragte, och å öfriga efter nu varande entreprenad-kontrakters tilländagående, fann Ridderskapet och Adeln icke för godt att ifrågavarande inbjudning antaga. Från Högv. Pr este-Ståndet.
Man narrar dermed läsaren att vända blad efter blad i hopp om att finna gåtans lösning och afslutar det hela på ett pikant sätt med ett frågetecken. Romanens tema är kärlek, men de båda älskande böra. icke förenas med hvarandra, åtminstone icke genom kyrklig vigsel. Visserligen har Emil Zola i “ Au Bonheur des Dames “ brutit mot denna regel, men detta utgör icke något bevis för, att hans exempel är efterföljansvärdt. Man kan visserligen tänka sig ett bröllop såsom angenämt, men skrikande barnungar, vidbrända soppor och ändlösa räkningar hos sömmerskor äro fakta, som måste afskracka från att instänga menniskor i äktenskapets ryssja. Det hela får en vida bättre afslutning, om han i slyitet af bokefi småleende anmärker, att han visserligen älskar henne, men icke ämnar gifta sig, eller om hon icke alls medgifver någonting, men öppnar en finare fruntimmersaffär, hvilken han med den sorglösaste, min säger sig anse vara den bäst furnerade i hela staden. Vill man göra slutet tragiskt, kan man låta henne trolla undan. konjaksbuteljer ur stora salsskänken eller gifva honom en lunginflammation, som hindrar honom från att lifnära sig med renskrifning. Sådan skulle i största korthet den allmänna karaktären hos den realistiska romanen vara. Receptet torde härmed vara gifvet, och jag är öfvertygad om, att det icke skall dröja länge, innari jag här och hvar ser lärjungar, som handla i enlighet med dessa teorier. Dock må man icke förglömma att förse boken med ett grant omslag, gifva den ett pikant namn och utsända dén i bokmarknaden några veckor före jul. För den, som icke har tid att skrifva romaner, skulle jag vilja rekommendera mindre realistiska utkast, s. k. no * - vellettér. Dessas innehåll är jcke svårt att anskaffa, ty allt kan dertill användas, blott man blandar deri något natur-beskrifning, sjukdomsskildringar, s. k. historisk trohet, pikar åt någon viss samhällsklass och låter hjelten talå om sanningen, som icke finnes i verlden.
Man gjorde anmärkning på deras händer, derför att de blifvit svarta under beröring med tjära och beck; man begärde uppmärksamhet, fina seder, höflighet, det vill säga allt orimligt. Lärarnes skönhetssinne narrade dem ofta till orättvisor. Johan hade en knäkamrat som aldrig var kammad, hade sår under näsan, flytningar ur öronen, hvilka luktade illa. Hans händer voro orena, hans kläder fläckiga och trasiga. Sällan kunde han lexorna och fick alltid anmärkningar och handplagg. En dag anklagades han af en kamrat att ha infört ohyra i klassen. Han fick då en egen plats sig anvisad; han var utstött. Han gret bittert, så bittert. Derpå blef han borta. Johan skickades såsom ordningsman för tillfället att söka honom hemma. Det var i Dödgräfvargränden han bodde. I ett rum bodde målarfamiljen med mormor och många små barn. Georg, gossen i fråga, satt med en liten syster i knäet, som skrek förtvifladt. Mormodern hade en annan liten i sina armar. Far och mor voro ute på arbete, hvar på sitt håll. I detta rum, som ingen hade tid att städa och som ej kunde städas, osade koksens svafvelångor och småbarnens orenligheter, här torkades kläder, lagades mat, refs oljefärg, knådades kitt. Här lågo alla motiven till Georgs immoralitet i dagen. Men, invände alltid någon moralist, man är aldrig så fattig att man ej kan hålla sig hel och ren. Så enfaldigt! Likasom icke sylön, (om man har något helt att sy på), tvål, klädtvätt, tid, kostade något! Att vara hel, ren och mätt är väl det högsta den fattige kan tänka sig komma till. Det kunde icke Georg och derför blef han utstött. Nyare moralister ha trott sig gjort den upptäckten, att underklassen är mera omoralisk än öfverklassen. Med omoralisk skulle denna gång menas att den icke höll sociala öfverenskommelser så bra som öfverklassen. Detta är ett misstag, om icke något värre. I alla de fall der underklassen icke tvingas af nöd är den pligttrognare än öfverklassen. Den är äfven barmhertigare mot likar, mildare mot barnen och framför allt tåligare.