Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag erkänner visserligen, alt ett bland de hufvudsakligaste hindren för framstegen i vår manufaclurindustri och vår handel, är den Svenska benägenheten att vilja njuta, innan man förvärfva!, och att anticipera på framtida förtjenst. Ingen, som haft tillfälle jemföra förhållandena utrikes och hos oss, kan neka denna svåra ovana. Men månne den afhjelpes på det sätt, den värde talaren föreslagit? Det är visserligen sant, att om den dieteller svältkur, han vid ett annat tillfälle tillstyrkt för vår penningerörelse^ skulle göras gällande, en nöd skulle inträda, som för måuga skulle försvåra äfven de tarfliga middagsmälliderne; men om, pä sätten annan talare vid ett föregående tillfälle yrkat, dietkuren komme att sträckas ända derhän, att alla skuldsattas egendomar öfvergingo i vära få eapilalislers händer, månne desse, som sålunda skulle troligen för mindre än halfva värdet åtkomma de förras egendomar, skulle afhålla sig från de luxuriösa middagsmälliderne? Månne ej dessa till deras högsta öfverdrift träffas hos den, som hastigt och ulan synnerlig möda blifvit rik? Och om vid dylika hopade försäljningar en betydlig del af våra egendomar, likasom för omkring 20 år sedan i Danmark, skulle öfvergå tili ulländningar, till hvilka, utan valuta, afkastningen komme att utgå, månne ej detta skulle göra ett item till mehn för vår handelsvåg? och vidare, om genom oftanämnda dietkur, sorn så högt yrkas, kraften för en större del jordbrukare, att väl odla, sköta och berga sin säd, skulle framkalla en eller annan konstgjord missväxt, månne ej det extra behof af utländsk spanmäl, som då fordrades, för att, åtminstone inom minimum af födoämnen, lifnära Rikets invånare, skulle framkalla en af de opåräknade 180 Den 11 Januari f. m. tyngder på handelsvågen, som vanligen fora vårt silfver nr Ilan keil ? 2:o För att lifva den inhemska industrien och rörelsen.
N:o 67 må uppföras främst på nästa föredragn.lista; men jag begagnar detta tillfälle för att till Const.Utsk:s nu tillstå d es va ra nd e ordför. framställa den önskan, att ingressen till ConstUtsk:s betänkrn, som innehålla svar på återremisser, måtte få omnämna sjelfva ämnet, emedan det är svårt att bland några hundrade betänkanden kunna i minnet bibehålla numret på hvartdera, ehuru mitt minne nu tillfälligtvis säger mig, att 38 är numret på Const.Utskrs mern., ang:de national-representationens förändring. Gr. Anckarsvärd: Mot det förbehåll Gr. Horn gjort i afseende på min till Hr Frih. o. Landtm, framställda anhållan, har jag ingenting att anmärka, utan öfverlemnar till Hr Landtm, och Ståndet att afgöra i hvad ordning Const.- Utsk:s omnämnda memorial må till afgörande förekomma; ty mitt åliggande har endast varit alt fästa uppmärksamhet pä angelägenheten att få detsamma så fort som möjligt föredraget och afgjordt. Hr Lefren, Joli. Pehr: Jag instämmer uti Gr. Horns yrkande, på det att ingenting må hindra alt stalsreglei:n så fort som möjligt må kunna bringas till slut. Jag gör det, särdeles för att till hukad ri fva deras förmodan, som man sett offentligen framställd, att man hade för plan att hindra statsregleringens fullbordan inom årets utgång. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla, alt, på sätt Gr. Anckarsvärd föreslagit, Const.- Ulsk:s meni. N:o 67 finge sättas främst på föredragn.listan till nästa plenum, såvida icke från StalsUtsk. inkomme något förslag till volerts-propos., sorn anginge den statsreglering hvilken StalsUtsk. ansett böra snart afgifvas, och af sådan Den a8 No rera ber f. m. 43i natur, att man icke kunde förmoda det någon lång tidsutdrägt erfordrades för dess afgörande. Hopades ja.
Genom K. quarantänsförordn. d. 7 Nov. 1806 i dess 17 § voro tryggande föreskrifter lemnade. De efterlefdes genom Regeringens prisvärda omsorger under en tid, då choleran rasade i flera grannstater. För de lyckliga verkningarna af detta system hafva vi inför Thronen nedlagt uppriktig tacksägelse. Men genom K. förordn. d. 17 Mars i832, angrde hvad tillsvidare iakttagas bör emot cholerafarsotens införande i Riket, inskränktes quarantänstiden till blott tio dagar för fartyg, kommande från smittad ort. Tiden för fartygets resa, som i 18 § 2 mom. af 1806 års förordn. utsättes till 3o dagar och i Quarantänscommissionens i Stockholm kungör, d. 17 Juni i83i inskränkes till 8 dygn, har uti i832 års K. förordn. blifvit förkortad till blott 4 dygn. Likaledes innehåller denna författning uti 5 § , att fartyg, som kommer från utländsk ort, må, då samma ort ej i Sverige är förklarad för smittad, anlöpa Svensk hamn, utan att hafva besökt quarantänsinrättning. Att ändamålet med dessa sednare föreskrifter sisth år totalt förfelats, och af den då inträffade olyckan troligen ock hädanefter kommer att förnyas, om ock farsoten inom landet i vinter skulle upphöra, det befaras af alla, hvilka ej blindt inbilla sig, att denna sjukdom, hvaraf Sverige aldrig tillförne varit hemsökt, utvecklas af sig sjelf, jemväl på jordklotets nordligare trakter. Den öfvertygelsen delas af ganska många, att choleran inkommit till Götheborg och Stockholm från Hull i England. Det påstås ock med mycken sannolikhet, alt sedan choleran första gången utbröt i staden London, den aldrig der upphört. Emellan London och Hull färdas hvarje timma på dagen ångfartyg med gods och folk. Man kan således taga för gifvet, att när London är smittad, måste Hull ock vara misstänkt för smitta. Från sednare stället har postångbåten hittills gått till Götheborg på ett par dagar utan all quarantäu. Hvad är då naturligare, an smittans skyndsamma spridande till Sverige?
Af d. 21 Febr. 1816, uppå RiksdagsFullmägtiges från Stockholms, Södermanlands, Östergöthlands, Jönköpings, Christianstads och Kronobergs Län underdåniga ansökning om ändring uti Tyska Postens fortskaffande och högre skjutslega derföre. 6:0. Af den 6 Mars lgifi, uppå BorgareStåndets underdåniga ansökning om Stapelrätt för Carlstad. 7:0. Af d. 8 Mars I8l6, uppå Eric Pehrsr sons från Nordmarks Härad underdåniga ansökr ning om GränsTullarnes upphäfvande emellan Sverige och Norrige. 8:0. Af d. 12 Mars i8l7,uppå samtlige RiksdagsFullmägtiges ifrån Jemtlands Län underdåniga ansökning om anslag af Publjka medel, tilj \ 333 fjfustiticeOmbudsm. Embets Berättelser. uppbyggande och inrättning af Länshäkte, Lazarett och Carlius i Östersund. glo. Af d. 20 Aug. 1817, uppå Riksdags» Fulhnägtiges från Städerne Nyköping, Strengnäs , Trosa och Mariefred underdåniga ansökning om ändring uti MarknadsRegleringen för Södermanlands Län. JJrän Kammar Expeditionen. Af den 19 September 1815 up». på RiksdagsFulImagtigens Anders Sibelii från Höks Härad i Halland underdåniga ansökning om ändring i Hållskjutsen, i afseende å Laholms Stad. 11:0. Af den 26 Junii Ig 17, uppå Johan Wessings underdåniga ansökning, att Norrbo, Siende och Tuhundra Härads-boer-mätte af Wästerås Borgerskap erhålla ersättning för utgjord Kronoskjuts. 12:0. Af*d. 13 Maji 1817, uppå Anders 1Åbergs underdåniga ansökning örn understöd för Nybyggare i Westerbottens Län. 13:0. Af den 29 April 1817, uppå RiksdagsFullmäktiges från Jönköpings
Allt det goda, som säges om Sparbankar, inträffar i mångdubblad grad på ett fondsystem. Ty hvad äro de små summor, som de förra förvandla till räntebärande och besparda, emot dem som de högre, rikare, yppiga klasserna skulle kunna lemna. 5:o Ett fondsystem skulle uphäfva inteckningsväsendet, göra slut på borgensväsendet, och göra tysta förmånsrätterna onödiga. 6:0 Det skulle införa sparsamhet i lefnadssättet, huslighet i farn i Ijel i fvet och med dessa, alla kristliga dygder. 7:o Det skulle göra alla enkekassor, alla pensionsinrättningar öfverflödige, alla förmynderskap lätta. Jag anhåller vördsamt om remiss af denna motion till Stats Utsk. 14:o En af Hr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz, inlemnad motion af följande innehåll: Då jag vördsamligen härmed anhåller att få underkasta R. St:rs pröfning en begäran, att flSt:r måtte tillägga mig ersättning för den förlust, som mig tillskyndats derigenom, att Staten underlåtit att fullgöra det aftal, som med mig afslutats rörande utgifvandet af en samling gällande författningar rörande krigsmakten till lands, om hvilken ersättnings utbekommande jag förgäfves med underd. ansökning vändt mig till K. M., skulle jag önskat att kunna vara fåordig uti denna mig enskildt rörande framställning; men tyvärr ser jag mig nödsakad att göra den mera utförlig, för att sätta R. St:rs StatsUtsk. i tillfälle att få ett klart begrepp så väl om sjelfva frågan, som om verkliga beskaffenheten af det lidande Staten, genom ingångna aftalets brytande, mig tillskyndat. Förhållandet härmed är följande: Sedan jag åt K. M. och Kronan afstått förlagsrätten till den af mig utgifne »Handbok för Militärer», emot den genom K. M:s Nåd. Bref af d. 8 Aug. 1844 derföre mig tillförsäkrade ersättning, nemi. att af den Författningssamling, som i stället skulle utgifvas i enlighet med den i Högstberörde Nåd.
Jemte det Utskottet inbjuder sistbemälde 2 Stånd att i de öfriga Ståndens beslut sig förena, föreslår Utskottet, för den händelse, att denna inbjudning icke vinner bifall, följande omröstning: Garn. 78 Bevillning!-Utskottets Memorial, N:o 23. 139:o Den, som bifaller Utskottets förslag, att å färgadt bomullsgarn under en rubrik sätta gemensam införselstull af 8 sk. per skålpund, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, bibehålles i detta hänseende gällande taxa, som indelar färgadt bomullsgarn i ”turkiskt rödt” med 8 sk. och ”allt annat,” med 12 sk. införselslull per skålpund. Enär Burgareoch Bonde-stånden bifallit, men Ridderskapet och Adelil samt Preste-ståndet ogillat Utskottets förslag, att den i nu gällande taxa intagna föreskrift, huru förhållas bör, då villrådighet uppslår öfver en angifven varas hänförlighet till garn eller tråd, måtte ur tariffen uteslutas, och denna fråga är af beskaffenhet alt, der 2 Stånd stannat emot 2, böra förfalla, lärer hvad härutinnan nu är stadgadt skola förblifva oförändradt. Utskottets dernäst gjorda förslag, att de i gällande taxa under hufvud-rubriken tråd upptagna artiklar, borde hänföras under de ämnen, hvaraf tråden består, hafva Borgareoch Bonde-stånden bifallit, men Ridderskapet och Adeln samt Pr este-ståndet, som vidblifvit gällande taxa, ogillat; vid hvilket förhållande Utskottets förslag, på nyss anförda grund, torde böra förfalla.
Mörner rätt applicerat sin grundsats mot Frih. Hamilton, och Grefvens lilla gyckel om dies fasti och nox fasta, äfven om det skall anses för lyckligt, träffar alldeles icke bemälde Friherre. Hr Gr. Mörner har alldeles misstagit sig om hvad som föregått i Frih. Hamiltons sinne. Ett är, ali slutligen, efter en natts vidare begrundande, och sedan en utförlig debatt föregått i ett ämne, som länge varit föremål för allvarligt öfvervägande, inse nädvändigheten att sluta sig lill ett förslag, som redan är 14 år gammalt, och hvarom man naturligtvis före den omtalade natten haft begrepp, fastän ofullständigt, att då, säger jag, linna della förslag vara det bästa; och helt annat är det, att kläc - 116 Den 11 Mars f. m. ka ett splitter nytt förslag under natten, hvarpå man aldrig förr tänkt, ty endast i sådant fall hade det kunnat hända, hvad Gr. Mörner synes vilja insinuera, att ett omoget, eller s. k. vindägg kommit i dagen. Nu är det här en redlig man, som öppet (räder fram, sägande: denna natt har jag ytterligare tänkt och besinnat mig pä saken, och jag är numera af den och den meningen. Skulle detta öppna sätt alt gå tillväga icke harmoniera med Gr. Mörners egen karakter? Den sednare har länge utgjort föremål för mitt begrundande, och ju mera jag det gjort, ju mera känner jag mig böjd att högakta den. Tonen i hans reservation anslog mig till den grad, att, under det jag ingalunda trillar, det ju den kom ifrån botten af hans hjerta, kan jag ej annat tro, alt fastän han framställde emot Frih. Hamilton en sats, §om i sig sjelf var ett gyckel, så må man icke tro att dermed afsägs att gyckla mot person, utan förekom saken, sådan den framställde sig för honom, klandervärd. Jag högaktar den känsla, som yttrar en sådan obelåtenhet, äfven när den röjer sig såsom misstag.
Föredrogs ånyo Konst.-Utsk:ts den 28 sisth Januari och 7 dennes bordlagde Mern, N:o C, ang:de fullbordad granskning af de i Stats-Rådet förda protokoll. Hr Dalman, Wilh. Fredr., anförde skriftligen: I likhet med hvad jag vid föreg:de riksdagar, då Konst.- Utsk:ts s. k. décharge-betänk. på Riddarhuset förekommit, yttrat vara min åsigt nng:de formen för samma Betänk., bör jag ej heller i dag dölja min mening, att den form, Konst.-Utsk:t fortfarande begagnat för Statsrådets s. k. décharge, icke motsvarar hvad, efter min tanke, R. St:r egt rätt att af Ulsk:t fordra, eller ett omdöme öfver det sätt, hvarpå regeringen i allmänhet blifvit sedan förra riksdagen förd. Det är nemi. detta omdöme, som måste i konstitutionel mening utgöra resultatet af Utsk:ts granskning af Statsråds-protokollen; ty det,nakna förklarandet, att Utsk:t icke funnit något i lag grundadt skäl att enligt I06:te §:n R. F. ställa någon ledamot af Statsrådet under riksrätt, eller att Utsk:t icke upptäckt någon anmärkning af den 346 Den 11 Februari e. m. vigt, att den, på grund af l07:de §:n samma Grundlag, bort föranleda omröstningar inom Riks-Stånden, huruvida R. St:r anse rikets väl kräfva, att de hos Konungen anmäla siri önskan, att han ville utur Statsrådet och från embetet skilja en eller annan af rådgifvarne, synes i sanning hvarken för landet och representationen eller för rådgifvarne sjelfva vara på något sätt tillfredsställande eller tillfyllestgörande. Beträffande omdömet om den nuvar:de ministéren och dess handlingssätt såsom Konungens rådgifvare, är detta, hos folket och dess representanter, utan tvifvel så enhälligt, att Konst.- Utsk:t omöjligen kunnat finna sig i förlägenhet om väl grundade motiver för samma omdöme.
Bankens förlag till diskont-rörelsen boklöras i Låne-afdelningen och hänvisas derifrån till Diskont-verkets vederbörliga räkningar i Depositions-afdelBih. till R. St. Prof. 1862 Sf 1863. 6 Sami. 1 Afd. 14 Raft. 1 2 Banko-Utskottets Betänkande N:o 35. ningen, hvadan och sorn en del af inbetalningarne till och kontanta uttagen från Diskont-verket skall passera Bankens Kassaoch Depositions-afdelningar, Diskontverket ej kan röra sig med den lätthet, allmänhetens skyndsamma betjenande kräfver, hvarförutan den i beröring med verket stående allmänheten förorsakas, i åtskilliga fall, tidsödande och besvärliga omgångar, som, å andra sidan, tynga på göromålen i Depositions-afdelningen. Förvaltningskostnaden ökas såväl härigenom, som i iöljd af nödvändigheten att underhålla särskild tjenstemannaoch vaktbetjenings-personal för Diskont-verket, der personalen kunde vara gemensam för denna och andra Banko-verkets afdelningar. Till förebyggande af dessa samt de flera olägenheter och omgångar, hvilka af allt detta härflyta, hafva Fullmägtige föreslagit att Banko-Diskont-verket må förvandlas till en afdelning af Bankoverket, under benämning: “Diskont-kontoret.“ Låne-afdelningen och Låne-kansliet äro för närvarande särskilda afdelningar af Banko-verket. Genom dessa departementers sammanslagning skulle besparas mycket arbete, som nu onödigtvis bortslösas; och då Låne-afdelnitigen, äfven förenad med Låne-kansliet, icke komme att bedrifva någou egentlig lånerörelse sedan utlåningen mot pant af fast egendom upphört, har benämningen af Låneafdelning ansetts böra utbytas mot den af “Räkenskaps-kontor'1, närmare uttryckande föremålet för kontorets egentliga verksamhet eller redovisningen för utlåningsförlagen och sammanfattningen af Bankens hufvudräkeuskap. Af hvad sålunda blifvit anfördt, föranlåtes Utskottet tillstyrka, att i blifvande reglemente må införas följande bestämmelser: l:o.
Glasbruk: vid Reijmyra med 1 ugn, der tillverkningsvärdet uppgår till 35 å 40,000 R:dr årligen; och Cedersberg med 1 ugn, der detsamma nu blott uppgår lill omkring 5,000 R:dr. Det sistnämd» brukets grannskap till numera skogslösa nejder föranleda troligen dess upphörande, hvaremot det förslnärndas belägenhet uti en större skogstrakt med egna, för behofvet af 3.000 famnar ved årligen fullt tillräckliga, skogar är förmånligare, och medgifver de förbättringar uli finare glastillverkningen, med hvilkas införande egaren är s3rsselsatt. För närvarande blåses blott små glas och buteljer, förutan en början med arbetande uti prässadt glas. Sliperi drifves oafbrutet och afsättningen är god. Knappnåls-fabrik vid Gusum är omnämd i sammanhang med dervarande mässingsbruk. Pappersbruk: på landet, 6 stycken privilegierade, hvaraf blott 5 arbeta; men alla äro mindre, och uppgår sammanräknade tillverkningsvärdet knappt till 20,000 R:dr årligen, ehuru afsättningen är god. Oljeslagerier: 5 stycken mindre betydliga med 1 å 2 arbetare hvardera. Största tillverkningen är vid Orremåla, uppgående till 2,000 å 2,500 R:dr årligen. 22 Kimröks-bruk: 2 stycken mindre betydliga. Pollaske-bruk äro 2:ne, hvaraf ett helt obetydligt. Det andra vid Reijmyra lemnar årligen omkring 2000 LM., Snusfabriker: 1 stycke obetydlig. Såpsjuderi: 1 stycke, hvarest vid pass 4000 fjerdingar årligen tillverkas. Garfverier: 21 stycken, alla mindre betydliga, med mindre utmärkt läder beredning. Färgerier; 3 stycken, hvaraf intet är af någon större betydenhet. Stampar: till valkning af vadmal m, m. 9. Bresilje-qvarn: 1 obetydlig. Tegelbruk; 45 stycken, hvilka för närvarande icke fullt medhinna alt förse Länet med det takoch mur-tegel som årligen åtgår. Binäringa r. Deribland inlager husslöjd och vinterslöjd första rummet.
M:t* Nådiga pröfning allena bero, sedan vederbörande Embets-Werk hörde blifvit, huruvidajordegarne till en sådan ersättning varit berättigade, i hvil-; ket fall, E. K. M. lärer täckas i Nåder lemna Randt-Ränteriet ersättning af anslaget på RiksStatens gide Hufvud-Titel; vidkommande åter frågan, huruvida och till hvad belopp någon vi-; dare årlig ersättning för oftanämnde vattenska-, dor må af Staten meddelas, så få Riksens Ständer, med stöd af hvad Kammar-Collegium och Stats-Contoiret i ämnet yttrat, hos E. K. M. underdånigst anhålla, det förordnas måtte , att en ytterligare undersökning i sådant afseende! uti alla vederbörandes närvaro, bör anställas. Riksens Ständer framhärda etc. N:o 196^ Uppl. 0. godk. hos Ridd. och Ad. d. 16 Sept. 1823. Preste-Ståndet d. 18 Borgare-Ståndet d. 18 —• — Bande-Ståndet d,i8 Riksens Sländers underdåniga Skrifvelse, rörande förvaltningen af Strömsholms och RongsÖhrs Kungsgårdar och Stuteri-In*i rättning. S. A.
Jag hade aldrig en knif, en sax, ett snöre i handen — talade man om för dig, att min far hängde sig i spjellsnöret? — inte en flaska medicin, som möjligtvis innehöll gift, utan att jag, jag kan gärna säga framkallade tanken: månne jag nu, om jag vore ensam, om ingen såg mig, skulle vilja taga lifvet af mig, för att slippa det andra, det tusenfallt gräsligare — att bli som han? Och tanken, som jag framkallat och sedan förgäfves sökte förjaga, blef till en eggande frestelse. Det är så mycket jag har att säga dig, och jag har så kort tid. Om du visste hvad det plågar mig, att jag inte kan skrifva allt på en gång, i en enda mening Du förstår nu hvarför jag inte ville gifta mig. Och så råkade jag dig! Åh, allt det vi tro oss säkra för — hur vänder det sig inte mot oss, när stunden är kommen, och grinar oss i ansiktet och hånskrattar åt oss och hviskar oss i öronen! Det är inte svårt att besegra frestelsen, när andra frestas; men när det gäller en själf! Det är också därför — Jag lät dig taga mig, därför att du gaf mig allt, efter hvilket jag trånar. Jag älskade dig — och jag fick vara i din närhet, under ditt hägn. Jag var inte längre en flämtande, jagad fågel, utan en omhuldad älskad varelse i det varma, mjuka boet. Jag var lycklig — en stund. Men inte länge! När jag riktigt lärde känna din mor, den ädlaste, mest storslagna kvinna jag någonsin mött, fattades jag åter af ångesten. Det var, som om jag bedrog henne, denna mor, som bara lefver för sina barns lycka, som upptagit mig i sitt hem och sitt hjärta, som för första gången lärt mig hvad det vill säga att äga en mor. Jag ville tala vid henne, rådfråga henne om jag hade rättighet att binda din framtid vid min, föda barn till världen. Jag ville, att hon skulle säga, att jag hade det. Hade hon sagt det, hade jag trott henne — därför — därför. Men hon ville aldrig höra på mig. Hon sade mig blott en gång, då jag sökte beskrifva för henne hvad du var för mig: Ack, mitt barn, du kan aldrig älska honom högre än jag.
Taxd 133: — 4- Flsutspelaréti Conrad Prey133: meyr 133: 3. n. nuie 133: — - ITailtboisten B. H. Crusell 233: 3. G. Maijer 133: Clarinett Biåsaren 3• G. Schätt 160: — - 3. D. Fräche 160: Violoncell Spelaren C, Me gelin 133: Carl Prcymayr 133.* —■ — E. Löfve 100: Contra Basisten 3• Wirthe 133: — ~ C. 3• Fischer (Sfenlor) ioo; Basun Biåsaren A Braun 133: Frantz Preumayr i33: Transport 5064: 22255 Uihang till Riks-St. Prot. igiy stig. r-de Smid N:r tiy tet 1314 Ståts-Utskottets Eetänkanderil Transport 50g 1 i Pukafen G. Svanberg 100: 3- E. K Hinder 100: Trumpetaren J, A. Fabian ioo: A. Svartz 100: — C. A. Sauvage 100: C. J. \Vi Tctiscr iooi Joh. Eluuth 100: —“ — Georg Ktuuth 100: - L. S. Appelberg 100: -*■ — C. G. Kohler 100: —‘ — A. Dammström loo: — A. Forssgren j0o: — ■*— Cäpcll-Diängen S. Englund ^y *»_ At Maln,ström ^r(; _ Hof-Stall S åten. Berideren Stallmästaren A» Ekstedt 400: — —■ G. I.i Hak 400: — —- C. A. Dalström 400: Fodermaskén Wennerqvist 300: — Vagnmästaren 3- Sjögren 300: —- ■*— L. 3•
13,5o Stickade MtYäStar » » 9,oo Helylle DamMtOi, sorterade » » 9,oo Helylle DamTästar &gt; » 7, 50 Vackra KMMngSlil - » » 7,50 Fina sammetssclalar » » 5,2., St. Tegasclalar.fyrk.o.afi. » » 7, BamMäiiingar, helylle &gt; » 3,00 Vackra BailMtOr » » 3,? » stora Linue-fjonldutar » » 4, o Hellinne S8rvietter — - » duss. 3,oo A l b. S. Jansson,L IDUN 143 Henrik Gahns * SS Tvätt-Tvålar SS: » i firmastämplade stycken innehålla ej frätande lut, äro goda och billiga. Bekommenderas åt alla sparsamma och praktiska husmödrar. Dagny 3: e haft. DAGNY. TIDSKRIFT FOR SOCIALA OCH LITTERARA INTRESSEN INNEHALL: ... — Am&amp;a Snrulström, Kvinnoarbete och kvinnolycka. Ännu några synpunkter. Ur Eliza Orzeszkos judeberättelser. ' A., Hvindelig LzeseOrening .. Bref från ' Köpenhamn. Medde1,anden från Fredrika-Bremer-Förbundet. En ny, komité: Gift kvinnas äganderätt, - Stipendief~nde~na; Fröken Kristine Dahl. Pensionsfond för sjuksköterskor. Från skilda håll. # s ' ' Pris pr För Förbundets medlemmar kr. {F&amp; icke medlemmar 4: 00. Fredrika-Bremer-Förbundets adr,: Drottninggatan 54, Ks M. Lnndbergs Bosiittningsmngnsin och Alinedahls Fabriks Föiwsiil jningsmngnsin SStorkyrkokrinken STOCKHOLM. Specialite: Linneoch Sangutstyrslar. Största hlirrarnnde lager af Linne' &amp; Bomullsvafnader: Duktyger, Handdukar, Näsdukar, Spetsar, Lakanslärfter. Broderier.