Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rik sens Ständer finha, af hvad Författningarna stadga, det vara en följd, att särskildt Protocolls Utdrag öfver bouppteckningars uppvisande ej är af nöden eller att vederbörande dermed böra belastas, än då sådant särskildt begäres, hvarföre Riksens Ständer i underdånighet an alla, att Eders Kongl. Maj:t täcktes i enlighet härmed Nådig förklaring ut . färda: hvilket allt Riksens Ständer härmed Eders Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning o,eh stadfästelse i underdånighet underställa. ’ Riksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Älletnådigste Konung Eders Kongl. Majus underdånigste, tropligtigste tjenare och un.] dersåter På Ridd. och Adelns På Prest-Ståndels Vägnar Vägnar Carl' Mörner., J. A. hindblom«. h. t. Landtmarskalk,] n. v.. Talman» På Rorgare-Ståndets På Bonde-Ståndets Vägnar Vägnar IT. Selwan.. hars Olsson. &. t. Talman. a, v. Talman. Upp.. 56 Dm 2 Augusti Uppläst hos samtliga Riks-Ståndca c!. 2 Augusti, Stormägtigste Allernådigste Konung !
Det ökade antalet elever fordrar dock, såsom Direktionen anmärker, en ökning i lärarnes antal och möda, och då man cj för framtiden lärer kunna påräkna att, såsom hittills varit och nu är förhållandet, seminariet skall erhålla lärare, som åtaga sig undervisningen hufvudsakligen af intresso för den nya anstaltens framgång, blifver således en ej ringa tillökning uti till lärares aflöning disponibla medel af nöden, likasom den redan vunna erfarenheten ådagalägger, att den för föreståndarinnan anvisade lön, på sätt Direktionen anmäler, ingalunda motsvarar den omtanka och de ansträngningar, som hennes tjensteåligganden fordra. Härförutan och då antagandet hos Direktionen af en särskild Sekreterare, hvilken tillika har räkenskapsföringen sig anförtrodd, äfvensom af en Vaktmästare, ej kunnat undvikas, måste särskilda arfvoden för dem beredas. Den tillökning af 5000 Edr i Seminariets årliga anslag, som af Direktionen blifvit begärd, synes mig följaktligen ingalunda öfverdrifven, och jag hemställer derföre, att nämnde belopp måtte af Eders Kongl. Majit ytterligare äskas för denna läroanstalt, som, af behofvet högeligen påkallad, af Direktionen på ett förtjenstfullt sätt ordnad och med synnerligt intresse vårdad, innebär rika löften för fullkomnandet af den qvinliga undervisningen och bildningen i vårt land; tillstyrkande jag, efter att i ämnet särskildt hafva inhemtat Direktionens åsigt, en sådan fördelning af anslaget, att deraf skall utgå: till hyra af lokal för Seminariet, jemte ved och upplysning 5,500: — » en föreståndarinna, utom husrum och ved 2,000: — » en studii-direktor 500: —- » en sekreterare och kamrerare 750: — » lärare 8,G 50: — » en vaktmästare G00: — » materiel och diverse utgifter 2,000: — Summa Edr 20,000: — Sunåhett Kollcgium. S2 Bil N:o 7 dj till Kongl. Majit.* Nåd. Prop.
Bos Riksens Ständers Banque och Riksgälds Contoir, Öfver-Hoj jägmästaren och ofver Intendents-Emtetet, Landtmdterie■, Fortifcations-, Controll-, Riksdiscont s-, Assistance• och jern■ Contoir en , Convoy. Commissariatet, Directionen vid Nummer-Lotteri tt de i Riket varande Brandförsäkrings• Berk, ofver Directionerne vid Tull och Post ■ B er km , samt Directionerne vid Riddarhuset och öfrige Riks-Ståndens Cancellier: Inlagor, arket , 3 sk. Hvarje Bilaga, dito , . - 2 —, Öppna Utslag eller Utdrag af ProtocoIIer och Diarier, dito ^ VågAttester till Låns erhållande, dito 5 _ Chartor , som utgifvas från LandtmäterieContoiret i Stockholm samt af Landtxnätai* i Landsorterne, förses med JBevillningsUtsk. Betiinkanden, 67 stämplade Papper för hvarje helt Hem inans agor , Chartan innehåller . Derunder till och rned trefjerdedels Mantal ♦ 5 Derunder till och med ett halft Alantal 3 Samt derunder » • 2 §• 9* Hos Kongl. Ma):t i JustiticeReVisionsExpeditionen : Deductloner oab Contra-Deductioner i.
Nämndens lott i Häradets sakören kunde någorlunda, ehuru ej tillfyllest, ersätta Nämndens tidsspillan medan Tinget påstod; och Per Henricsson: att han trodde sig böra föreslå den lagförändring, att mål vid Härads-Rätt må af dömas af Häradshöfding med tre Nämndemän_, men likväl fyras om icke seXj utses inom hvarje Ting slag ^ för .att, i händelse af jäf^ vara att tillgå; — och har Per Henricsson_, till stöd för denna mening, andragit hufvudsakligen enahanda skäl som Per Jönsson, med det tillägg, att Tingen i de större Häraden understundom upptoge en tid af 12 å i3 veckor, sorn, för jordbrukets skötsel, kunde bättre användas. Bikung till R. St. Lag-Utskottets Bet. N\o It. Dessa motioner, tillika med de af flere Ledamöter inom Bonde-Slåndet deremot gjorda och vid remisserne fogade anmärkningar, liar Utskottet tagit i öfvervägande, men finner icke skäl att förslagen biträda. Den anställda jemförelsen emellan Härads-Rätt och Egodelningsrätt kan Utskottet ingalunda godkänna. såsom giltig grund för den yrkade lagförändringen. Dessa bägge Domstolars organisation är väsendtligen olika, icke blott i afseende å Ledamöternes antal utan jemväl Sned hänsigt till hvarje Ledamots delaktighet i domsluten; och denna olikhet hvilar hufvudsakligen på dea skiljaktiga beskaffenheten af de på båda ställena förekommande rättsfrågor, hvilka hos egodelningsrätt endast utgöras af skiftesmål, men hos HäradsRätt omfatta den civila och criminela lagskipningen i allmänhet. Enligt Utskottets öfvertygelse hörer det till iden af Ilärads-Rättens nuvarande sammansättning, att det domföra antalet i Nämnden, hvilken, med sin coliectiva röst, kan öfverrösta
På grund af hvad jag haft äran yttra, tror jag icke, att denna svårighet blifver serdeles stor. Men om än så 1 * ° ro Den 15 November f. m. skulle vara, måste Slaten underkasta sig den, samt hvarken påbjuda några våldsamma åtgärders vidtagande eller låta bränvinsbrännaren på dubbelt sätt lida genom Statsmakternes beslut. Jag tror icke, att Serskildta Utsk. i detta afseende haft öfverdrifna förhoppningar; ty om det förhåller sig så, som BondeSt:s ledamöter i Utsk. upgåfvo, nemi. att afverknings-förmågan hos den enkla redskapen är för högt beräknad, åtminstone i förhållande till hvad bonden kan med sin skicklighet åstadkomma, tvingas många att afhända sig redskapen mot sin vilja, äfven om de önska att fortsätta handteringen. Jag anhåller om bifall till Utsk:s förslag. Frih. Raab, Adam Christian: R. St:r hafva redan beslutat att enkel redskap med eller utan mäskvärmare skall med allmänna medel inlösas med -j^idels förhöjning utöfver det värde af gammal koppar och malm, K. M. bestämmer, dock alt redskaps-egare, som vill af sådan förmån sig begagna, bör inom .3 månader, efter det den nya författn:n trädl i verksamhet, redskapen anmäla och aflemna å de möten, K:s Befh:de för sådant ändamål utsätter. Ifrågavande Betänk, föreslår sättet, hvarpå detta R. Stms beslut skall verkställas. Först anhåller jag, att få anmäla en protest mot Utslcs beräkning af priset å kopparen, såvidt detta förslag skall innehålla en slags fingervisning ä det pris, K. M. skall erbjuda för kopparen. Utsk. har uplyst, att priset på gammal koppar är högst 20 sk., men likväl förhåller det sig så, alt om kopparen inlemnas till kopparbruket, der den nedsmältes, erhåller man 40 sk. kontant. Genom denna nedsmällning får man kopparen förvandlad till kopparplåt. Priset å densamma kan jag icke nu upgifva, men vet alt den kostar 1 R:dr skålp. Också skulle kalkylen utvisa, att den gamla kopparen, rengjord, vore värd omkring 43 sk., minst 40 sk. rgds.
Så länge det icke finnes en aldeles ny lagstiftning, som omfattar alla lagstiftningens föremål, äro bestämda föreskrifter, hvilka af de gamle lagarne böra anses såsom gällande, hvilka förfallne, icke ens tänkbare. Allt sådant insågo också Konung och Stan; der år 1810. Då redan vidtogos anstalter till befordrande deraf, att alla gamla Lagar skulle öfverscs och Förslag utarbetas till nya, i öfverensstämmelse med den antagna StatsFör-* fattningen. Medel anslogos; verkställigheten öfverlemnades åt Konungen; en Comitté nedsattes; fortgången af dess arbete är kändt. Hvartill skulle väl tjena Justitie-Ombudsniannens partielle framställningar, må hända icke instämmande med Comittéens principer för del hela? och äger han då ej, såsom ledamot tillfälle att densamma sina åsigter med^ dela? Hvad beträffar sådane Lagar och Författningar som röra ekonomi, handel, näringar, är icke striden emellan anhängare till det prohibitiva och det liberala systemet ännu oafgjord? Skulle väl Justitieombudsmannen tillerkänna sig nog praesumtion, tilltro sig nog öfverlägsenhet att slita tvisten? Den yttrade meningen, om egenteliga afsigten med inrättandet afJustitiaeOmbudsmansEmbetet, instämmer icke med det Constituerande Utskottets vid I809 års Riksdag. Utskottet hade sig bekant de sällsamma förbål - 7^8 Dai 13 Martil. landen, som under fordna styrelseformar ägt rum, derigenom, att JustitiaeCantzleren var en af Konungen och Dess befallningar vare sig till actif åtgärd eller till overksamhet, beroende Embetsman; som, i följe af blott välbehag tillsattes eller entledigades
(791) t r. upp., OBS. I Nyheter för våren äro nu inkomna. Beställningar å klädningar emottagas och utföras å egen atelier. INACKORDERING. I en småländsk präsLgård erbjudes ett h e m för en nervsjuk eller lindrigt sinnessjuk person, helst herre. Vidare upplysningar s a m t referenser genom korrespondens under adress » 1899 », p. r. Säfsjö. (S. T. A. 61105) T OXELÖSUNDS SKARGÅRD kan en J_ flicka af cirka 12 år få inackordering under sommaren i lärarefamilj. Adress Lektor H. Sohlberg, Oxelösund. (903) INACKORDERING PR AR. E n äldre f. d. tjänsteman önskar god inackordering i bildadt och angenämt hem vid någon, i mellersta Sveriges skogstrakter, vackert belägen brukseller landtegendom, helst i närheten af järnväg, samt där tillfälle till j a k t kan erbjudas. Svar till » 28 L. » adresseras Svenska Telegrambyråns annonsafdelning, Stockholm. Svar m e d prisuppgift till » Margareta », Norrköping p. r. (900) F åbäck. (Telegrafadress Kinnekulle. Rikstelefon.) Hotellet, beläget å en af Kinnekulles vackraste platser (vid R å b ä c k s järnvägsstation, Hellekis ångbåtshamn), rekommenderas i turisters och resandes välvilliga hågkomst. Direkta tågförbindelser. Förstklassig restaurant. Moderata priser. Inackordering på längre eller kortare tid. Jacobson. E F T E R M E D I O A F J U L I önskas några veckors inackordering i en bildad familj, helst i närheten af Stockholm, af en schweitzisk lärarinna. Svar med upplysn. till » 35 å 40 kr. », Iduns e x p. Stockholm. Mot liggsår PENSIONAT. Fristående automatiska Barn-och Turisttält. Dessa tält kunna på en minut uppsättas och nedtagas. Behöfva ej fastgöras i marken. Oberoende af blåst, varaktiga och solida.
En Svensk specie-riksdaler är deremot af större inre värde, ty den innehåller 530,6 5 eller omkring ass mera finsilfver och 12 i procent mera koppar än någon af de förenämnde. Af denna olikhet härleda sig flera olägenheter. Svenskt silfvermynt utfördes under sistlidet år till öfver en half million specier, hvaraf sannolikt största delen nedsmältes och gaf ett betydligt öfverskott af både silfver och koppar. Banko-Utskottets Utlåtande JM 15. 11 Deremot lära JlolsteinSka och Danska specie-riksdalrar, som äro i lika värde med R:dr Hamb. Ranko, icke blifva nedsmälte. Gränseorterna emot Norrige och Danmark öfversvämma* af Danskt och Norskt siifvermynt, och då detta är sämre än det Svenska, tillskyndas dessa orters innevånare derigenom åtskilliga olägenheter och verkliga förluster, deni en annan reservant har utförligen ådagalagt. Det vore derföre önskligt örn en likhet uti myntet inom de Skandinaviska länderna kunde tillvägabringas, hvarigenom också dessa länders specie-riksdaler blefve lika med den verldsbekanta Kiksdalern Hamburger Ranko. Men om en sådan förändring utan rubbning uti bestående förhållanden kunde ske, så borde också Svenska specie-riksdalern i andra hänseenden bringas till likhet med grannländernas. Svenska speciel) är af 12-lödigt silfver och innehåller alltså T7yj|$j finsilfver och koppar både uti sin helhet och sina underafdelningar. En Norsk och Dansk specie är finare och vackrare, ty den är af ld-lödigt silfver och innehåller alltså xtnfb finsilfver och Jfåg koppar, och af samma halt äro också alla dess underafdelningar. Att tillvägabringa enahanda legering tili det Svenska silfvermyntet synes icke möta några oöfvervinnerliga svårigheter. Genom förenämnde tvenne förändringar skulle de Skandinaviska ländernas mynt både af större och mindre valörer vinna en fullkomlig likhet sinsemellan uti alla afseenden och deras specie-riksdaler derjemte blifva fullkomligen lika till värde med En R:dr Hamb. Banko.
V i satte oss till bords, och en glad frukost följde, hvarunder jag tjusades af den unga fruns klingande samt glädtiga skratt. Jag sade, att det var något helt annat, än när hon af onatur gått och spelat Ofelia i i själfva komedien. » Ja, j a g sade er ju, att ni hade rätt, då ni förehöll mig min onatur. Sann skall människan vara, särdeles kvinnan, som blir i onaturen oskön, men kan fängsla i sanningens oförställdhet. Måtte alla kvinnor behjärta detl » tillade hon med plötsligt och djupt allvar i rösten. Jag erfor nu, att hon varit gift med sin man, en rik brukspatron och godsegare, ett hälft års tid, att han sett henne på teatern en afton och blifvit fängslad af hennes naturliga glädtighet och uppsluppenhot, att han dagen efter friat till henne, och att hon efter en veckas tid, hvarunder hon sökt lära känna honom, gifvit honom sitt ja. Så hade de låtit viga sig, och de hade aldrig sedan dess erfarit annat än lifvets ljusstunder. Mannen skulle om ett par dagar fira sin 4 0: e födelsedag, och hon hade därför be6t mig komma och deltaga i festen samt äfven för att visa mig sin lycka. » Som snart skall bli ännu fullständigare, » bifogade han med en hänförd blick och en kärleksfull smekning på den rodnande unga makans kind. » Ja, om du hon allvarligt. får behålla mig, » mumlade » Det gifve G u d! » ljöd hans svar, så fromt och frimodigt, att jag erfor en varm känsla och mina ögon nästan fårades. » Hopp! » hviskade hon och såg ned. E n stunds tystnad inträdde, därpå reste hon sig, tog min hand och sade: » Ä n en gång, käre vän, tack! N i ser nu, huru innerligt lycklig jag är! Och det har jag er stränga, men vänliga kritik att tacka för. V a r viss om, att om jag en gång skulle få en dotter, skall det vara min främsta plikt att uppfostra henne i och till sanning, att göra henne fri från all onatur och förkonstling.
Det synes mig derföre oneklig!, att just prejudikaterna tala för riktigheten af det behandlingssätt, sora jemväl denna riksdags StatsUisk. iakttagit. Hr von Hartmansdorff har för 4:de eller 5:te gången exempelvis anfört förhållandet i fråga om bestämmandet af antalet ledamöter inom hofrätterna. Han har nemi. erinrat derom, alt, i händelse R. St., med anledn. af någon LagUtsk:s framställning, skulle förändra allmänna lagens stadgande om det antal ledamöter, som erfordras för alt hofrätt är domför, komme en sådan förändring att inverka på stalsregleringen. Jag bestrider dock della exempels tillämplighet vid förevarande tillfälle, enär hvad R. St. kunna besluta i afseende på det antal hofrättsledamöter, som skola öfvervara hvarje mål, icke kommer alt med en enda sk. höja anslagssummorna för hofrätterna, innan R. St. vid statsregleringens uppgörande, uppå SlalsUlskts förslag, bestämt aflöningen för meranämnde ledamöter. Det är dessutom ingalunda otänkbart, att, ehuru personalen inom en hofrätt varder ökad, aflöningen likväl för hvarje person kan så minskas, att hela aflöningsbeloppet för domstolen i allt fall blifver oförändradt. För öfrigt bör alltid sjelfva hufvudsaken men icke dess accessorium bestämma målets behandlingssätt. Uti förevande fall utgör ju skatteinkomsten hufvudsaken, ty förslaget åsyftar i främsta rummet att ordinarie räntan för framtiden skall utgå af hvarje hemman med ett visst af penningarnes silfvervärde levereradt belopp. Denna fråga måtte väl likasom alla andra frågor angide de ordinarie statsinkomsternas belopp, tillkomma StatsUtsk:s behandling. Jag kan derföre icke dela den af många talare yttrade åsigt om tillämpligheten uti nu ifrågavar:de hänseende af det utaf dem åberopade stadgandet i 2:dra mom. af 34 § Riksd.Ordn., lydande sålunda: ”Vilja R.
Till dessa skiljagtigheter hafva vål särskildta fordne forhållanden skäligen kunnat föranleda, men en jemkning så väl i ena som andra afseendet synes nu vara af både billighet och rättvisa påkallad; och år Utskottet af den tanka, att denna jemkning, utan att rubba de förmåner, som med egandet af viss slags jord i öfrigt åro förenade, och om hvilka hår nu icke år fråga, lämpligast skulle kunna åstadkommas på det sått, att, mot indragning af den, såsom Bevillning, för Hof-Råtternes aflönande anslagne Sterbhus-proCenten, hvarifrån, på sätt ofvan år nåmndt, hufvudsakligen allmogen njutit befrielse, samt af Matlags-afgiften i Stockholm och Götheborg ej allenast Ridderskapet och Adeln för sig och sine underhafvande, utan ock EcclesiastiqueStaten med de flere å landet boende personer, som hittills icke erlagt Lagmansoch Håradshöfdinge-Råntan, sig densamma åtoge, samt att denna Ränta derefter Stats-Utskottets Betänkanden. 715 till lika belopp ofver hela Riket, eller med 12 sk. af hvarje matlag på landet erlades, hvarigenom afven större säkerhet i Beräkningen, uppbörden och redovisningen af ifrågavarande Stats-Inkomst kunde vinnas ån hittills egt runi. Vid denna Utskottets åsigt af ämnet kan vål anmärkas, att
"Säg fort ut, löjtnant Sergejeff." "Eders Majestät", svarade löjtnanten och böjde knä, "se här depeschen från furst Woronzow." "Min broder?" frågade Nikolaus, nästan hviskande. "Är hädangången den 1 december, Eders Majestät", ljöd svaret. Då, så säges det, skall Nikolai stränga ansigte ha bleknat hemskt, och han stod tyst en liten stund. Han stod der nästan som vore han försänkt i bön, men plötsligt ljungade hans herrskareöga upp och med ett kallt: "Stig upp, kapten Sergejeff, och tig, du förstår", vände han sig om och inträdde åter i kyrkan. Med majestätiska steg gick han fram till den officierande archimandriten och talade sakta några ord vid den häpnande gamle. Nikolaus trädde åt sidan. Ceremonien afbröts och den vördige prelaten tog ett guldkrucifix, lindade ett svart flor omkring detsamma och trädde fram till enkekejsarinnan. Hon kysste andäktigt det framräckta korset, men då hon varsnade det svarta floret, förstod hon dess tysta språk och föll med ett utrop af smärta afsvimmad till golfvet. Församlingen upplöstes, enkekejsarinnan fördes hem och Nikolaus begaf sig till den i hast församlade senaten. Här afsade han sig högtidligen alla anspråk på thronen till förmån för sin äldre broder Constantin, hvilken dock redan förut under Alexanders lifstid förmåtts att skriftligen frånhända sig sin förstfödslorätt till ryska thronen, och det emedan Nikolaus ansågs vara mera begåfvad och bättre lämplig till kejsare. Denne sistnämnde var också den lagligen fastställda thronarfvingen. Hans afsägelse var blott en komedi, såsom den snart derpå följande blodiga revolutionen skulle ådagalägga. Huru långt kan icke hyckleriet, i synnerhet på thronen, gå! Symptomerna vid Alexanders dödsbädd föranledde det ännu allmänt trodda ryktet, att han blifvit förgiftad. Och hvarifrån skulle väl ett sådant attentat utgå, om icke från dem eller riktigare den, som hade största timliga fördelen deraf.
Sekreta-Utskotts-rummen å Riddarhuset, angående en klubb för Ridderskapets och Adelns ledamöter, inrättad i nämnde rum: I. 4. Sekreterare, Notarier och Kanslister i de särskildta Utskotten, om anställande af och arvoden till —: se respektive Utskott. Sekreteraren vid Ofver-Ståthållare-Embetet för polis-ärenden, angående berättigande för honom och åtskilliga Lands-Sekreterare, att för tiden från och med år 1863 och så länge de sina befattningar innehafva, å Allmänna lndragnings-Staten årligen uppbära ersättning för förlorad inkomst af pass-lösen: se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 74, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel. Semester, angående beredande af sådan för civile embetsoch tjenstemän m. m.; motion af Friherre Ludvig von Platen: se Motioner. Seminarier, rikets, för fruntimmer, i anledning af väckt motion om meddelande derstädes af undervisning uti husliga göromål och handa-slöjder: B. III. 93, 475, 486, A. 486. Seminarium lör lärarinnors bildande, i anledning af väckt motion om bibehållande af det i Strengnäs inrättade: B III. 519, 542; IV. 360, 545, A. 608. Serarps och Hvetlanda gästsifvaregårdar i Ostra Härad af Jönköpings Län, om beviljande af ett anslag å 61,000 Riksdaler (ör omläggning af landsvägen mellan dem; motion af Herr David Fredrik Constans af Pontin: se Motioner. Silfverbrand, M. U., f. d. Kapiten, i anledning af väckt motion om ersättning till honom samt Handlanden C. Rönnbäck för af dem liden förlnst vid uppförandet af Landshöfdinge-residenshyggnaden i Luleå: B. V. 463, 536, A. 536. 172 — S — Silfverstolpe, Carl Gudmund Uno, dess yttrande: I. 425.
I afssende på det af Frih. Palmstjerna anförde förhållande, ang:de beslutet af år 1818, ber jag få anmärka, att då K. M. ansett nödigt alt afgifva en nåd. propos. om öns försäljning ansåg K. M. Sig förmodligen nu behöfva eller åtminstone vilja inhemta R. Sits tanka i denna sak; ty om K. M. hade velat och derjemte ansett Sig kunna utan R. St:s hörande afyttra ön, hade K. M. troligen icke afgifvit en sådan nåd. propos., ulan helt enkelt, på grund af 1818 års beslut, ingått i underhandling om dess försäljning. Man kan derföre taga för temligen afgjordt, att, i fall R. St. vid denna riksdag afstå den K. propos., så är också frågan bestämd, och får jag af sådan anlcdn. förena mig i Frih. Cederströms begäran. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla hvad Ulsk. i 3 punkten tillstyrkt. Ropades starka nej, blandade med ja. Uppå sedermera framställd propos. blef Utslcs ifrågavar. tillstyrkande bifallet med de af Frih. Cederström föreslagna förändringar. Härefter företogs till afgörande 4:de eller sista punkten af utlåt., hvaruti, i afseende på af K. M. äskad afskrifning af 73,853 r:dr 16 sk., hvilka af Stalscont. förskjutits till underhåll af fricadetter och pension åt Generallieutenanten Suremain, Utsk., enär frågan derom lämpligast borde anstå, intilldess sig visat om och på hvad villkor det föreslagna afträdandet af colonien må kunna tillvägabringas, hemställt, att dessa förskotter må tills vidare uti statsverkets räkenskaper balanceras. Frih. Cederström: I öfverensstämmelse med det beslut, som 11. o. Ad. fattat, tillstyrker jag, att R. o. Ad. här måtte af - 652 Den 19 April e. m. slå Utsk:s framställning och besluta, att medlen skola i räkenskaperne allöras. Frih.