Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det kan ju ej förvåna oss, att de amerikanska novellisterna lemna liffulla skildringar af sitt lands egendomliga natur. Niagara och Mississippi, klippbergen och prairierna målas ju biist af dem. hvilka sedan barndomen lefvat inne bland deras scenerier. Det amerikanska samhallet med alla dess vanor och egendomligheter tecknas ocks5 bättre af landets egna söner än af resande skriftställare, de senare m2 vara an så talangfulla. Egendomligheter har Amerika ingen brist på: från och med landets styresman, ofta uppvuxna i odlingens utkanter och uppfostrade vid yxan eller plogen. sedermera blifna studenter, krigare, advokater och derifrh stigande till samhällets höjder. sedan de naturligtvis p5 något satt kunnat fanga lyckan i form af gyldene dollars, - till och med Amerikas qvinnor, utvecklade under frihetens sol. hvilken lika ratt visar sig kunna alstra missbildade vidunder soni härliga rosor. Den amerikanske novellisten vill med skal for oss påpeka skilnaden mellan den gamla vcrldens samhälle och den nyas, och för detta ändamål arrangerar han jemförelser p5 ett eller annat sätt. Ibland låter han, såsom Edgar Fawcett och Marion Crawford, engelska man och qvinnor göra en tur öfver Atlanten. presenteras i den amerikanska societeten. och val upptagna der. föras att granska den ena institutionen, det ena sällskapsbruket efter det andra. Under denna rundresa kan författaren finna tillfalle att frarnhillla för sina landsman både deras goda och deras då- liga sidor. Ibland åter följer romanförfattaren med den stora ström af landsman, som hvarje Sr landstiger p3 Europas kuster; han granskar deras uppträdande i de gamla kulturländernas societet och malar for oss brytningen mellan nedarfda traditioner och naturfrisk ungdomlighet, för att icke stundom saga klumpighet och affekterad arrogans. Sålunda kunna vi följa Henry James till Paris, hvilken stad han enligt infödingars utsago känner lika val som de sjelfva; Howells förer oss till Venedig och Crawford till Heidelberg, Mark Twain till en tur genom hela Europa. Nästan alla sammanställa de europeen och amerikanen, skiftande åt hvar och en af dem den heder och det företräde, w m honom tillkommer.
Utdrag af protoesllet, bället bos Högloft. Ridderskopet,och Adeln wid Urtima Riksdagcn i (örebro den tz Julii »8»2. S. D. Höredrogos a nyo oÄ^ bifötlos Stats-Utskottets den 9 sistledne Julii pa bordet lagda iBetankanden: i:o. Angående Kongl. Maj-ts Nädiga Skrifwelse till Riksens Ständer af den Ss Junii 1812, om den wid »829 och >8>o arens Riksdag förestagne Revision öfwer förwaltningen af alla Rikets medel sedan 1320 ärs Riksdag. 2:0. I anledning af Kongl. Majus Nådiga Proposition till Stats-Utskottet af den g Junii >8ir angående RiksgäldS-Contoirets Utländska gäld. z:o« W24 Den r; Julik. Z:o. Om Stats-Regleringen saint Project tig Riksstat, för innewarande och säljande ar. 4:0. Angående Kongl. Majus Nådiga Proposition af den !9 sistledne Junii, om inrättande af ett Invalid-huS. 5'.o< Angående Riksdagsmannens frän Stora Kopparbergs Län Memorial, om befrielse för Allmogen att erläoga Mantalspenningarna uti Kohl. 6:0. Angående Pension söp Chirurgi-Magistcm Osbeck, Vt supra, Lx krotocolls» 6. Silverstolpe Utdvag af prstscollet, hillet hos ^öglofk. Ridderskavet och Adeln rvid Urrima Riksdagen j Orebro den r; Julli 2812. S. D. ^örcdrogos a nyv och bifällos följande den 6 och 9 Julli pff bordet lagde Allmänna Eeswars» och Ecouomie-Utskottets Memorial: 1:0. Angående Recognitions-Skogarns och de» ras antvardande till"mera forde! för Staten. 2:0.
Der den förekommer, äro spanmål, skogseffekter och ladugårdsprodukter mest föremål för utbyte mot handelsvaror, såsom sill, salt och specerier. Afsättningsorterne äro dels städerne i länet och dels städer i angränsande län, såsom Helsingborg, Ystad och Sölvesborg samt, efter jernbanans tillkomst, Malmö och Lund. För öfrigt äro marknaderne såväl inom som utom länet de platser, der landtmannen afsätter en del af sina produkter. Bränvin afsättes på Stockholm och spanmål till utrikes ort, mest England. Gårdfariliandeln är vidt utsträckt och anses utöfva ett mindre välgörande inflytande på befolkningen. Marknadsplatser utom städerne finnas sju till antalet, och marknader hållas årligen: I Christianstad 3 gånger, Engelholm 3, Cimbrishamn 2, Båstad i Bjäre härad 2, Ljungaskog i Norra Asbo härad 2, Aby i samma härad 1 gång, Broby i östra Göinge härad 2 gånger, Marklunda i samma härad 2, Röinge i Vestra Göinge härad 2 gånger och i Kivik i Albo härad 1 gång. Torghandel förekommer mest i städerne vissa dagar i veckan, dervid hufvudsakligen lifsförnödenheter o afyttras; dock hållas äfven torgdagar en dag i veckan i Båstad, Aby, Broby, Röinge, Marklunda, Oppmanna, Wånga, Vestra Wram och Brösarp, men tillförseln der är ringa. Förhållandet med minuteringsoch utskänkningsställen för spirituösa drycker, afgiflerne derför och dessas disposition var under år 1860 följande: Christianstads län. Kameralförhållanden. 17 1 Christianstad: 3 utminuteringsoch 12 utskänkningsställen, derför afgifterne till staden nppgingo till 8,500 R:dr R:mt, hvilka till stadens allmänna kassa ingått. Bolag finnes bildadt. I Engelholm: 1 utminuteringsoch 4 utskänkningsställen. Afgifterne till staden, hvilka äro afsatte till framtida företag, nppgingo till 3,000 R:dr Rant.
<>• rr 50 // 3: // 50 // - 5: // — // - 6: // 50 // 8: // 50 // 10: // 50 // - 15: n — // - 16: // — // 4 SS e w i tf n t ii g ö 2:o £>en, font på flera (tällén eller olifa orter åtnjuter lötieinfontjler, (fall, för beråd fautntaitlagba belopp, på ett (täfte tarerad. 5:o 2öib beräfniitgett af iBettuftnutg för löntagared be|tämba infom|t, må inga anbra afbrag ega runt, ätt be, font ftnnad upptagna t 142 § af benna ®tabga; äfinenfont en ©ntbetö- od) £jcn(tentané l)ela påräfnabe infontjt för året (fall tift SSeioiftning tarerad; men om nämitbe iitfomft feberntera irfe tift l)ela beloppet utfaller, ntå rättelfe uti bebiteriitgeit efter reftitution, berett afgiften bliftoit erlagb, t laga orbitiitg ega runt; böraitbe bertrud SSeioillitingeit för bet uppburna beloppet beräfnad efter font i i mom. af bettna § t allmänhet (tabgabt är. 4:o £)fioaii(tåenöe SSeioifttttttg^gruttber gälla fålebed äfioen: ;i) för 6cclefta)tif
F01 tsattes och afslöts den i sisth Plenum påbegynta föredragningen af så väl Stats Utskottets Utlåtande N:o 40, angående regleringen af Utgifterne under Riks-Slatens Andra Ilufvud-Titel, som N:o 193, i anledning af återremiss å nämnde Utlåtande N:o 40; hvarvid Ståndet stannade i följande beslut: 12:o Öfver Intendents-Embetet. Till den af Utskottet föreslagna återförflyttningen från denna till Femte Hufvud-Titeln af lönerna för en Kamererare vid Kongl. Musasum med 400 Prol Ulclr. cl. to Aug 1840. 459 R:dr och en der anställd Vaktmästare med 150 R:dr och derunder beräknade 4 tunnor spanmål, samt anslag till underhåll af Kongl. Musasi samling af tallor 500, lemnade Ståndet bifall och samtyckte derjemte, att återstående anslagsbeloppet för Öfver-Intendenls-Embetet må oförändradt å stat uppföras. 13:o Kongl. Tabell-Commissionen. Med ogillande af Utskottets afstyrkande äf allt ökadt anslag, fann Ståndet för godt bevilja den af Kongl. Maj:t äskade förhöjningen med R:drl, 124 12 sk., dels till löneförbättringar, dels till förhyrande af arbetsrum och archiv; dock så, att häraf 250 R:dr uppföras å Indragnings-staten, till dess lägenhet för arbetsrum och archiv kunna i något af Kronans hus erhållas. För öfrigt biföll Ståndet den lör Kongl. Tabell-Commissionen hittills varande stat 1,525 R:dr 36 sk. med derunder beräknade 98 tunnor spanmål. l4:o Kongl. General-Landtmäteri-Contoiret.
att det icke är någon förödmjukelse att hålla har samma känsla. Och då beslöt jag, att jag 182 skulle visa dig det, visa dig, att jag hade förstått dig, om det någon gång blef allvar. RICHARD (stiger upprörd upp). Elisa tyst! ELISA. aktade du mig därför, och behandlade mig som om jag begått en låghet! RICHARD. mig själf, som jag föraktade. Det var mig, som jag föraktade, när jag kränkte dig, mig som jag föraktade, när jag kysste dig. Du skulle Nej, Elisa, det var icke dig, det var Och så blef det allvar, och då miss icke låtit mig kyssa dig! Kan du inte glömma det alltsamman, mina kyssar, mina ord, som om det varit en dröm, eller som om du gifvit en gåfva åt en fattig usling, den var ren i din hand, icke kommer det dig vid, att den blef smutsig i hans. Kan du icke glömma det, Elisa? ELISA. Jag vet icke! RICHARD. glömma! Du är ju bara aderton år. Visst kan du glömma. Jag skall hjälpa dig. Jo, se på mig, Elisa, visst kan du 183 FRU VINGE (inkommer). här? Är det sant, Richard, har Torsten varit RICHARD. Ja. FRU VINGE. intet att säga mig? henne.) Och han frågade icke efter mig, hade (Elisa reser sig upp för att gå, Richard hejdar RICHARD. (kysser henne på pannan) det kan du minnas! (Elisa går.) FRU VINGE. Richard, hvad betyder detta? RICHARD. Elisa och mig. Det betyder, att det nu är slut mellan FRU VINGE. skulle aldrig ha blifvit lycklig med henne. RICHARD (häftigt). hvad Torsten ville? Han ville, att vi skulle komma och hälsa på honom. Tala inte så, mamma! (Lugnare.) Vet du, Åh, gud ske lof! Ja, Richard, för du Elisa, nu kysser jag dig för sista gången 184 FRU VINGE (med ett utbrott af glädje). Komma ut till Rudnäs, till honom RICHARD. till honom?
Hvad nu först beträffar Hr Aminoffs anmärkn., anhåller jag alt fä fästa upmärksamheten derpå, att det nya mom. i 51 § icke innehåller, att motionären skall aflemna något fullständigt förslag lill den lagförändring han önskar, ulan endast, så snart fråga är om förändring af en förordning eller lag, en bestämd ordalydelse af del eller det stadgande, motionären föreslå vill. Om således en motionär icke eger förmåga, ali föreslå en så fullständig redaktion, att den kan af Ulsk. antagas, är, enl. det föreslagna morn., motionen derföre icke förfallen; men deremot fordras, att motionären i bestämda ordalag npställl eli förslag, sådant lian är maklig att åstadkomma, på det att icke, såsom nu ofta är händelsen, en motionär må kunna framkasta en ide, med öfverlemnande åt vederbörl. Utsk. att utveckla densamma i en eller annan riktning, och mig synes, att 172 Den 25 Januari f. m. för hvarje motionär, sorn kan göra sig reda för frågan oell syftemålet med hvad lian vill framställa, det icke bör vara svårt att upställa ett förslag lill redaktion af det lagstadgande, som lian önskar gällande. Dessutom tror jag, alt frågan om en förändrad redaktion af mora., icke kan vid denna riksdag uplagas, och får jag derjemte förklara, alt jag icke kan gilla Hr Amiuoffs anmärka, emot redaktionen. Hr Weidetihjelms erinran emot 1 mom. i 33 § Riksd.Oidn. anser jag icke vara af beskaffenhet, att den bör verka till afslag, och jag hemställer till den värde talaren, om icke samma erinran hvilar på ett missförstånd af ordalydelsen. Detta mom. innehåller nemi. ”att LigUtsk., bestående af 10 ledamöter, eger alt, jemlikt 53 och 87 §§ R.F., behandla de från R. St. remitterade förslag till stiftande, ändring, förklaring eller uphäfvande af allmän civil, kriminal och kyrkolag samt uplaga de i sådana ämnen R. St. meddelade Konungens proposcr och sig med tilleller afslyrkande deröfver utlåta.”
44- ©elé i fammanbang meb be förfeganben, font, efter ^ongl.‘rOfajrté lern; nabe 9Tåbiga bifall ocbfamtycfe, blifrait raibtagne, fåfom en föl/b afS)e§ raib Olif^bagené början till afiåtne CRåbiga ©frifraelfe om myntraårbetö upp# råttbållanbe, beröm 4t§• förmåler, belé meb föranlebanbeoaf åtfTilliga an# bra 9^åbiga propofitioner ocb ffrifraelfer, jemte raåcfta frågor inom ©tånben eller af SfGårt Q3anco#UtfTott, åro braariebanba tillågg od) förän# bringar i bmab font rörer 33ancomcrFet, få till befi yttre forn inre förbådan# ben, bo» £)fi öfraerenéfomne od) beffutabe; braaröfraer 3Bi låtit, genom fSBårt 53anco#Utfl;ott, för raeberbörligt iafttaganbe, förffånbiga fSBåre till SRanfenS ©tyrelfe utfebbe Jullmågtige, mebeljf ett unber ben 18 i benna man a b utfår# babt ferjTilbt 33anco#9\egIemente, bfoilfet (får i öfraeren^ffåmmelfe meb be uti 6o Sagen för ftifet! ©tanber! Q3anE af ben r gflar! 1830 jfabgabe grunber famt blifroit af £>jj till alla be|? punfter profroabt ochgobfanbt.
Hvad men”niskorna vidkommer, så är jag väl skyldig många, men äti”nu många flera är jag ingenting skyldig.” Vidare: då jag hort, att en ledamot af ett annat Stånd, vid föredragandet af detta Const.Utsk:s mern., jemte andra mindre sansade invectioner mot Utsk., äfven yttrat den förmodan, att Utsk:s Den 3 J u 1 i f. tn. 21 I ledamöter måtte hafva varit tryckte af "tidens förskämda luftmassa;’’ så anser jng H. Const.Utsk:s ledamöter och hvar och en annan icke böra fästa annat afseende vid detta yttrande, än att hysa den reciproka förmodan, "att tidens förskämda vattenmassa mätte hafva öfversvämmat Hr Biskopen.” Gr. Frölich, David: Jag börjar med att hembära K. o. Ad. min uppriktiga tacksamhet för det motstånd jag uti lörl. plenum erfor i min ifver att få detta ärende afgjordt samma dag; icke derföre, att jag ej nu likasom då anser att det varit Ståndet värdigt att uppoffra en natts hvila för att fullborda det påbörjade ärendets handläggning; icke derföre, att jag anser det vara i allmänhet rätt, att, då man fordrar kraft och sinnesstyrka hos andra, man äfven sjelf ådagalägger dessa egenskaper i hvad man förmår; men derföre att denna tiden i sin framfart är diger på händelser, och derföre att jag under dessa begge dagarna varit i tillfälle att ytterligare rotfästa bos mig den Öfvertygelse, hvarifrån jag utgått i det skriftliga anförande, som jag kommer att för R. o. Ad. uppläsa, och som redan 8 dagar varit på papperet. — Innan jag med dess uppläsning kommer att besvära Ståndet, måste jag söka att något yttra mig i aniedn. af den discussion, sorn förevarit, sedan frågan till öfverläggning företogs. Jag beklagar dock, att en ledamot, till hvilken jag ämnade rikta ett svar, afiägsnat sig. Det är H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm.
Det begrepp man fäster vid ordet obetydligt är allt för subjektivt, för alt böra läggas till grund för en åtgärd sådan som denna, hvilket bäst visar sig genom det exempel Hr von Hartmansdorff framställt, ang:de löneförhöjning ål eli vaktmästare; ty då är straxt förhöjningen, ehuru i sig sjelf ringa, likväl i R. St:s ögon ganska betydlig oell är det icke heller mindre i vaktmästarens, hvilken gått i mistning af densamma. Jag tillstyrker således lika med Hr von Hartmansdorff återremiss på betänk., börande jag derjemte fästa upmärksamheten derpå att i Kammarrättens revisions-kontor göras understundom anmärkn-. r på 24, 12 ja 6 sk., hvilka hvar för sig äro en obetydlighet; men när alla dessa anmärkmr läggas tillsammans för året, så göra de obetydliga beloppen en ganska betydlig summa, hvaraf Staten, som får njuta den till godo, linner sig ganska väl. Ilr Rosenblad: Mililia; Boställs-kassans föremål att bygga och underhålla militneboslällen är aldeles icke något annat än likartad! med öfriga föremål för Statsbehofven. De kunna och böra likaväl bestridas genom Statsanslags utgörande för den gemensamma kassan, som liela den öfriga mililien. Så mycket mera kan delta ske med ifrågavar. boställens bebyggande och underhåll utan stora olägenheter, som här finnes en kassa med serskild upbörd och serskild redovisning. Genom denna redovisning på serskilda håll har likväl upkommit den olägenheten att upbördsmän derigenom åtminstone hafva lättare alt beläcka en brist med en annan. Detta är likväl till stor del afböjdt genom den förändrade method för redovisningen, som den för sin tid utmärkte Gr. Wirsén föranstaltat, ehuru icke helt och hållet undanröjdt. I alla fall är behofvet af serskilda redovisare, som mottaga fondernas inkomster, en stor börda och olägenhet.
För min del anser jag den likaledes komma all med nya lagen erfordras, men vara i sig sjelf hvarken nyttig eller nödig för Svenska folket; jag har således i detta hänseende jemväl ett ytterligare skäl till hinder för belåtenhet med det nya lagförslaget. Jag hemställer, om icke en lag, så gammal som den nu gällande, rotfåstad i folkets seder och vanor, måste kunna af folket bättre förstås, än en sådan, som grundas endast på rationalistiska idéer. Hr Fåhraeus har visserligen sagt, att genom motiverne till det nya lagförslaget skulle folket äga ledning vid tolkandet af detsamma, men om den värde talaren med sina vidsträckta kunskaper och rika embetsmannaerfarenhet finner sig vid dylika under namn af motiver afgifne resonnementer hemmastad, så ser jag likväl icke att deraf följer, att den stora massan af folket, för hvilken lagar skrifvas, skall af dessa motiver finna tillräcklig ledning för sitt omdöme. Gr. Anckarsvärd har sagt, alt vår nu gällande lag, såsom öfver 100 år, vore för gammal. Jag deremot tror alldeles icke, derföre att 100 år förflutit efter en lags antagande, man skulle hafva skäl att anse den för gammal; tvertom föreställer jag mig att under denna tidrymd folket först hunnit att med densamma göra sig fullt förtroligt och bekant. Hvartill tjenar det att antaga lagar, som icke äro rotfästade i folkets seder och begrepp? ”Quid leges, sine moribus, vanse proficiunl?” Gr. Anckarsvärd har vidare yttrat, alt det Den 2 Februari f. m. 275 vöre förmånligt äga en på lidens 'fordringar grundad omarbetning af vår lag; men jag hemställer om den nya lagen kan anses sorn en omarbetning af den gamla, då snart sagdt endast benämningen af balkar och kapitel deri finnas bibehållne, men föga någonting derutöfver af det gamla. Ty hvad angår innehållet af den nya lagen, torde jag få bespara Ståndet obehaget att ingå i en vidlyftigare förförklaring af huru högst betydligt den skiljer sig från den nuvar. och från alla i Sverige af ålder antagne rättsbegrepp.
PresteSt. ankommit prot.utdr. i ämnet, som innehöll: ”Hvad Utsk:n i detta betänk, föreslagit och tillstyrkt, lilef af Ståndet bifallet, med undantag allena af det å sidan 6 af betänk, framställda förslag, att 2 cap. 1 § skiftesstadgan måtte erhålla en förändrad lydelse, hvilket förslag af Ståndet afslogs.” Från Vallöf!, BorgareSt. hade ännu icke prot.utdr. kunnat erhållas; men uppå derstädes gjord förfrågan, hade den uppgift blifvit lemnad, att BorgareSt. bifallit hvad Utsk:n i detta betänk, yttrat, med undantag af det pag. 6 intagna förslag till förändrad lydelse af skiflesstadgans 2 cap. 1 §, hvilket blifvit afslaget; hvaraf det visade sig, alt samtliga de öfriga RiksStm afslagit Utskrns nu ifrågavar. förslag. Ofverläggningen förklarades nu vara slutad, hvarefter H. Ex. Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge de emot Utskrns förevar, förslag gjorde anmärkn:r föranleda lill återremiss. Ropades nej. Propos. till afslag å detta förslag blef härefter framställd och besvarad med starka ja, blandade med nej, hvarpå H. Ex. förklarade sig härvid hafva funnit ja öfvervägande. 4:de punklen, ang-.de Professor Fries’s motion om ett tilllägg i i § 7 cap.; 5:te punkten, ang-.de Riksdagsm. Nils Nilssons motion om ett tillägg i 4 § 14 cap., och 6:te punkten, ang-.de Riksdagsm. Petter Jonssons motion om ändring i t § ;6’ cap. af skiftesstadgan. Hvad Ulsk-.n i dessa punkter hemställt, behagade R. o. Ad. bifalla. Ånyo föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk-.s d. 4 och 11 dennes på bordet lagda betänk. N:o 95, i anledn. af väckt motion om tillåtelse att årligen få utföra 50,000 Sk# tackjern. 408 Den 14 December e. m.
Ridderskapet och Adeln, vandt ifrån långliga tider att hos sine Ordförande få högakta de största egenskaper, och att se Ärenderne förde och styrde, med utmärkt klokhet och styrka, kunna ej utan för mycken afsaknad finna den ofullkomlighet jag hos mig känner, att uppfylla hvad från detta rum bör förväntas; men, tryggande mig vid renheten af mina afsigter, och värman af det nit för allmänt hästa* sorn aldrig skall slockna i mitt bröst, förlitande mig jemväl med oinskränkt förtroende till Ridderskapet och A» delns Fosterlands-kärlek och ädla tänkesätt, på Dess vishet i Rådslagen och manlighet i Besluten, går jag med derpå grundad förhoppning om kraftigt biträde, att börja det kall mig blifvit anförtrodt, tillförseende mig, att under utöfningen deraf, och vid de öfverläggningar, sonj blifva företagne , mötas af den öppna redlighet, som alltid stämplat Sveriges Ridderskap och Adel, samt den välvillja och ynnestfulla vänskap, hvars förtjenande skall utgöra ett bland föremålen för mina handlingar, äfvensom förvärf - 6 Den 2 5 November. vandet deraF, skall gifva mig den största tillfredsställelse. Herr Grefven och Landt Marskalken yttrade derefter, att icke några allmänna ärender i dag förekommo till öfverläggning, utan att endast Ridderskapet och Adelns enskildt* angelägenheter skulla för Ridderskapet och Adeln framställa^. Herr Grefven och Landt Marskalken till. kännagat, att sedan genom aflidne RiddarhusSecreteraren, Kammarherren och Riddaren af Kongl. Nordstjerne Orden samt en af de Aderton i Svenska Academien, Axel Gahrie.1 Silfver, slolpes den 5 September 18 tö timade död, Ridderskapet och Adeln förlorat Dess förra Secretetare, hade, enligt 13 §. af RiddarhusDirectionens Inströction, RiddarhusDirectionen den ig
Vid förnyad föredragning af så väl Bevill. ningsUtskottets den 16 dennes afgifne samt den 17 i samma månad eftermiddagen på bors det lagde Utlåtande öfver de innom RiksStån* den gjorde Anmärkningar emot Utskottets dett 23 sistledne Januarii meddelte yttrande, angå» ende grunderne för den Allmänna Bevillnin, gen, som ock af Allmänna Besvärsoch OeconomiaeUtskottet6 den 21 sistledne Februarii afgifne samt den 17 dennes eftermiddagen på. bordet lagde Betänkande, öfver föreslagne äru 298 Dea 19 Mar/ii. dringar uti Författnin^arne rörande HusbehofsBrån vinsBränningen och dermed gemenskap ägande ämnen; hemställde Hr Grefven och LandtMarskalken, om icke, enär berörde tvänne Mål så nyligen inkommit, att troligen alla af Ridderskapet och Adeln ännu icke hunnit deraf taga nödig kännedom, hellst desamma voro af en vidlyftig omfattning, dessa Mål alltså kunde ytterligare intill nästa Plenum få hvila på Bordet. Bifölls. Företogs till pröfning BancoUtskottets den 10 dennes afgifne samt den 17. i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, i anledning af väckt fråga om tillåtelse för en och hvar, att, emot Svenskt SpecieMynt, i Banquen tillbyta sig omyntadt Guld och Silfver. Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf: Herr Örnbergs Motion , om tillåtelse att i Bai quen få utbyta Svenskt Guld^ och Silfvermynt mot omyntad metall, är så mycket mer billig och välgrundad, samt förtjent af bifall, som eljest intet lagligt sätt finnes att begagna detta Mynt så länge det ej är gångbart i allmänna Rörelsen. Låna ut SpecieMynt kan man ej våga, i osäkerhet om hvad mynt man i återbetalning kan erhålla, hellst det, förmodligen till följe af Lagarnas obestämdhet i detta ämne, ännu tyckes bero på Domarens skön och godtycke, •m en skuldförskrifven summa i Silfver skall Den 19 Martn. 299 med metall eller papper liqvideras. Att nedsmälta
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Lag-Utsk:ts d. 10 dennes bordlagda Betänk. N:o 8, i ani. af K. M:s Nåd. Propos. om antagande af en författning ang:de giftermål emellan kristen och mosaisk trosbekännare. Föredrogs Exped.-Utskds Mern. N:o 8, i ani. af väckt motion om upphörade af tryckningen utaf R. St:rs prot.-utdr. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att, som den ifrågav:de motionen stöde i uppenbar strid emot 59:de §:n Riksdags-Ordn., R. o. Ad. behagade finna, att Mem:t ej kunde föranleda till annan åtgärd än att läggas till handlingarna. Ropades ja. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf derefter, att, enligt hvad Talmännen vid hållen öfverläggning öfverenskomma, plena hos de respektive Riks-Stånden under instundande julhelg komme att hållas å de ordinarie plenidagarne, med undantag af Onsdagarne den 24 och 31 dennes, då juloch nyårsaftnarne inträffade. Den 13 December. 491 Anmäldes och bordlädes nedannämnde från Utskm inkomne Mern. och Betänkm, nemi. från Stats-Utskottet: N:o 12, ang:de ytterligare kansli-biträde; och N:o 13, ang:de återlemnande af en från Bonde-St. till Utsk:t remitterad motion, om tillägg i 15:de §:n af K. Kungörelsen d. 13 November 1860, ang:de den allmänna beväringen; Lag-Utskottet: N:o 9, ang:de återlemnande af en från Bonde-St. till Utsk:t remitterad motion om ett tillägg till 17:de kap. 16:de §:n R. B., samt om ändring i föreskrifterna rörande embetsmanna-ed och läkare-attester; Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: