Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lås böra sättas för Ränteriernas Kassa-Kistor, samt Lands-Kamereraren, Landt-Räntmästaren och Slotts-Fogden, eller, der sådan ej är, Borgmästaren eller någon annan hederlig man, som Landshöfdingen dertill skicklig finner, hafva hvar sin nyckel till berörde Lås och således alla tre vara tillstädes, när någre medel i Kistan inläggas, eller derifrån uttagas; och Stats-Utskottet ansåg sig icke kunna föreslå någon ändring i desse Författningar, hvilka afse nödig säkerhet om Kronans medel , hälst då det icke i allmänhet och ovillkorligen vore stadgadt, att den 3:dje Nyc - Stats-TJtskottets Betänkanden. 16g kelli till Ränteri-Cassa-Kistan bör innehafvas af Borgmästaren, eller någon Magistratens Ledamot, utan att sådant förtroende kan af Landshöfdingen lemnäs åt annan dertill skicklig person, hvarigenom denne befattning genom ombyte emellan dem, som Landshöfdingen dertill eger utse, blifver mindre besvärande; vid hvilket förhållande Utskottet ansåg någon särskild Lön eller vedergällning för de Magistrats-Personer, som kunna erhålla ifrågavarande uppdrag, desto mindre kunna tillstyrkas att af Staten bestås, som Städernes åliggande att löna sine Tjenstemän, syntes icke böra sålunda betragtas, som skulle desse endast vara till Städernes tjenst, då hvarje Stad njuter donerade förmåner, frioch rättigheter, hvilka, med afseende äfven på Statens gemensamma bästa, blifvit dem förundte. Det är på dessa ännu gällande och af Riksens Ständer vid 1818 års Riksdag gillade skäl, som Stats-Utskottet icke eller nu kan tillstyrka Riksens Högloft. Ständer, att å den af Herr Lundman väckte Motionen fästa det afseende, som må föranleda antingen till ändring uti de i detta hänseende för säkerheten om Statens medel utfärdade Författningar, eller till någon särskild utgift för besväret med den dermed förknippade vården. Hvilket hemställes vördsamligen till Riksens Höglofl. Ständers beprÖfvande.
Indelta Räntor; samma belopp, som upptages uti 1855 års Biks-stat eller 8: gr 219,900 460 Summa Penningar. Riksmynt. Mått. Värde förslagsvis ä 2 R:dr kubikfoten. Riksmynt. Skrifvelse IS:o i95. 103 ångkraft, funnes mest tjenlig för dess anbringande, nemligen skeppen Försigtigheten, Skandinavien och Gustaf den slorr, samt fregatlerne Desirée, Götheborg och nybyggda fregatten Norrköping, malte, genom ångkraftens tillämpande, försättas i ett för kriget så brukbart skick som möjligt, såvida ej, vid föregående undersökning i docka, skråfveis beskaffenhet å eli eller annat af dessa fartyg befunnes lägga hinder i vägen för vidta gandet af en sådan åtgärd; hvaremot skeppen Carl XIII, Dristigheten och Prins Oscar, hvilka hvar för sig mer eller mindre närmade sig tiden för sin ulrangering, skulle i män som denna åtgärd med dem vidloges, ersättas med nya efter lidens fordringar konstruerade ångskepp, så all flottan fortfarande kunde ega nuvarande antal af 8 Ijenstbara linieskepp, alla slutligen försedda med ångkraft; alt deremot fregatt-klassen ytterligare må ökas med en efter nutidens fordringar och dimensioner konstruerad ångfregalt, så alt, sedan de ofvanuämnde 3:ne segel-fregatlerne blifvit lili ångfregalter apterade, fregatt-flottan för den närmaste framtiden tomine att beslå al 4 ångfregalter (3 af större oell 1 af mindre klass) samt 2 segel-fregatter (af mindre klass), hvilka sednare borde såsom sådana bibehållas lill exercis och andra expeditioner, intilldess de såsom ofjenslbara utrangerades; samt slutligen att nybyggnad af korveller, briggor och skonertar för närvarande icke matte ifrågakomma. Vidkommande rodd-fartygen, bomb-kanon-slupar och kanonjollar samt de öfriga cerlerna skärgårds-färlyg utan ångkraft, så har
Jag får åfven fästa uppmärksamheten dervid , att då StatsUtskottet föreslagit, och Riksens Ständer beslutat, att ConnuissionsLandtmåtare skola vid 70 års ålder äga rätt till pension till lika belopp n\ed andra Randtmåtares löner, det år till omkring 4oo Riksdaler Banco, så synes, det obilligt, att Håradshöfdingar ej pensioneras, med mera ån 75 Riksdaler. Det år ej jemförelsevis, och ej för att anmärka något emot det förra beslutet, som jag anfört detta. Jag tror, att det yar af mycken nytta för Landtmåteriet,. hvilket åter år af vigt för Landtbruket. Då jag framställer dessa anmärkningar, får jag åfver erinra om den discussion, som hår uppstod i början af Riksdagen, når jag i anledning af ett LagUtskottets Betänkande gjorde anmärkningar rörande Håradshöfdingarnes rått att begagna vicarier, och föreslog correctif emot missbruket deraf. Jag möttes då al Herr Ribbing med den an - 552 Ds/i II Julii e, m. märkningen, att så långe Håradsjiöfdingarne ej ägde rått till pension, vore det svårt att beröfva dem deras tjenst, såsom ofta deras enda utväg till utkomst. Jag tror också, samt yttrade då äfven, att ehuru begagnandet af vicarier ofta äfven ägt rum, dér det ej varit påkallat af ålderdom, instämde jag dork deruti, att rättelse fordrades i afseende pä Pensionerne åt desse Tjenstemän. Jag tror mig äfven härvid böra erinra om en discussion, sorn för några dagar sedan hår fördes emellan Friherre Anckarsvärd och Grefve Mörner, huruvida en Embetsman kan för ålderdom eller oförmögenhet att sköta sin tjenst tvingas, att lemna den. Jag kan ej neka, att jag uti hufvudsaken delar Friherre Anckarsvårds mening, ty annat år lön, annat år pension5 lön har man för den tjenst man gör, pension för de tjenster man gjort. Men om jag vill följa denna grundsats, måste jag nödvändigt kunna förse den afskedstagande, åldrige och bräcklige
Ständernas pröfning dä ånyo öfverlemnade strafiflags-förslag, någon pröfning af det uppgjorda förslaget till krigslag följaktligen ej kommit att ega rum; — att likväl, efter det genom Kongl. Förordningen den 4 Maj 1855 om ansvar för rån, stöld och snatteri, en genomgripande förändring i viss del af brottmåls-lagstiftningen vidtagits, Kongl. Maj:t den 28 Mars 1856 lörordnat en ny Kommitté, hvilken, enligt erhållet uppdrag, lill Kongl. Maj:t i underdånighet afgifvit förslag dels till "Qrdnings-stadga för krigsmakten” och dels till ”författning angående ansvar för olofligt tillgrepp, begånget af den, som till krigsmakten hörer;" och äro dessa förslag, af hvilka jemväl det förstnämnda, eller ordningsstadgan, afser ändring i vissa delar af nu gällande krigsartiklar eller dithörande författningar, för närvarande beroende på KrigsHof-rättens granskning och utlåtande. Då Kongl. Maj:t, enligt hvad sålunda upplyst blifvit, visat sig vara i nåder betänkt på den förbättring i krigslagstiflningen, som nu kan befinnas lämplig och verkställbar, lärer någon framställning i sådant hänseende från Rikets Ständer icke vara erforderlig, hvadan Utskottet vördsamligen hemställer, att förslagen om underdånig framställning rörande nya krigsartiklars utfärdande måtte lemnäs utan afseende.
innan propos. å Hr von Hartmansdorff*! förslag gjordes; lill följd hvaraf H. Ex. hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla 15 punkten af StatsUtsk-.s utlåt. Ropades ja, blandade med många nej, hvarefter II. Ex. föiv klarade, det han trott sig finna, alt ja härvid varit öfvervägande. Hr von Hartmansdorff begärde votering. Upplästes till justering och godkändes följande förslag till voler, propos.: Den som bifaller 15 punkten af StälsUtsk:s utlåt. N:o 35, ang:de regleringen af utgifterne under riksstatens 2:dra hufvudlitel, voterar ja? den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, besluter R. o. Ad., att förslagsanslaget i 2:dra hufvudtiteln till fångars vård och underhåll bestämmes lill en summa af 000,000 r:dr. Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 54. Nej — 33. Ex. Hr Gr. o. Landtm, lillkännagaf, att plenum kommc ali fortsättas kl. 6 e. m. Ilr von Hartmansdorff: Emot det beslut, som R. o. Ad. nu genom votering fattat, får jag mig vördsamt reservera. När Ståndet derigenom anslagit en mindre summa för ifrågavar. ändamål, än som efter all sannolikhet dertill behöfves ; så synes Ståndet dermed hafva uttryckt den tanken, att stalsregleringen skall grundas, icke på verkliga tillgångar, utan på.skuldsättning af Riksg.- cont., hvilket är detsamma som skuldsättning af Riket. Detta är hvad man i andra länder kallar att uppgöra stalsregleringen med statslån. Detta är en stor grundsats i frågan om ett Rikes drätselverk; och jag skulle hafva önskat, att den hade blifvit öppet framställd af SlalslJtsk. och öppet afhandlad inom Ståndet, innan han antogs. Det är ingen småsak att i förbigående inläg5 II. 24 Den 7 December f. m. ga en sådan grundsats i clt beslut.
Corona var hela dagen hos mig i trädgården; den andra: ☉ (det är med solens tecken fru von Stein nämnes i dagboken) åt kväll hos mig i trädgården. Eller: jag var till middag hos Crone På aftonen hos ☉. Ena dagen vandrar han med Crone till Belvedere, den andra med fru von Stein i Stern; ena gången gör han ridturer med den förra, den andra går han månskensturer med den senare. Än ser man den nye Apollo jaga den nya Daphne-Corona genom trädgården i det glittrande majregnet, eller sluta en »gudomlig dag» med att höra henne sjunga visor till sin guitarr i månskenet; än gör han bot för dessa fröjder hos fru von Stein. Under sådana förhållanden är det icke underligt, att man mellan dylika meddelanden läser i dagboken: »Fieberhafte Wemuth Leiden und Träumen Dunkel und Stille » eller att han känner sig »upprörd af tankar på ödet och förhållandena», af »själens omkastningar», af vissheten att »lifvet är inveckladt, ödet oundvikligt, allt underbart». När Goethe kom till Weimar, hade han just slitit sig från den sista af de unga flickor, hvilka varit från hans himmel snart bortblåsta, lätta sommarskyar, dem han med sin egen glöd rosenfärgat. Och han hade redan sett bilden af en kvinna, som i den grad gripit honom, att hon var målet för hans ifriga längtan till Weimar. Den vakne fysionomisten hade af hennes silhuett, bland mycket annat, äfven anat »en själ, hvilken såg världen som den var, men genom kärlekens medium»; en natur, kännetecknad genom »eftergifvande fasthet», det drag, Goethe ansåg vara den kvinnliga erotikens grundelement. Också förälskade han sig genast i originalet – Charlotte von Stein – vid ankomsten till Weimar och gaf henne alla fullkomligheterna hos sitt drömda kvinnoideal, hvilket han på ålderdomen säger sig aldrig i verkligheten hafva funnit, utan kallar då kvinnorna silfverskålar, i hvilka han lagt sin medfödda ideala åskådnings gyllene äpplen.
''Genom uti förstärkt Slats-ulskott under sistlidnc Riksdag falladt beslut bestämdes, att uti 4 inom. 8 §, rörande kartering af köpe-, bytesoch gäfvo-brel, det stadga! de skulle inIöras, att vid transport af sådant, inom för lagfart löreskrifven tid, räknad ifrån första köpet, förnyad kartering icke behöfde ega rum. Samma sladminde har af Utskottet nu med lä rösters majoritet blifvit bibehållet. Uti della beslut liar jag ej instämt, enär jag ej förmål!, ej förmår fatta uti hvad män en transport, det är en ny försäljning, lörändrar natur derigenom, att den sker några månader tidigare an en annan. Jag medgilver väl, att transport kail ega rum, utan att den förste köpa - 24 BevilhiingsUlsloltcts Betänkande JV.-o S. ren, eller den sorn uli egenskap af sådan uppträder, deruppå något vinner. Men då så sker, är anledningen van Igen den, alt den sisle. den rölle köparen, afen eller annan orsak finner för sig fördelaktigt, alt af en mellanlänk vid köpets afslulande begagna sig; och om någon gång eli tvunget köp göres, såsom t. ex. för alt bevara en inteckning, faslän köparen helst skulle önska all ifrån köpet vara qvill, loide under närvarande lid åtminstone icke vid skeende äleriörsäljning eller öfverlåtelse af sålunda tillhandlad egendom svårighet mola, all erhålla godlgörcbe lör värdet af karte-heloppet, uppgående blott lill -,u(j procent, eller 6(H) R:dr på 100,000 R dr.
S. D. -8iföllS Allmänna Beswärs. och Oeeo. namie-Utskottets den 8 sistlidne September med. delade, pä bordet hwilande Utlätande öfwer Iouweleraren Holmers af Wällöf!. Borgare. Ständet till Utskottet remitterade Memorial, angäende Gesällers hänförande under Tjenste, hjons-Stadgan, ve saprr. Lx ?rotocollo 6»brisl Oämsoe». Utdrag af Protokollet, hället i Riksens Högloft. Ständers Allmänna BeswärSoch Oeconomie-Utskott den n October i-ro. S. D. 8ät Utskottet stg föreläsas Handlingar, ne, rörande de hoS Wällofl. Borgare, Ständet gjorde anmärkningar i anledning af Utskottets yttrande uti den af Herr Holmer wäckta frä. ga om Gesällers hänförande under TjenstehjonsStadgan: och beflöt Utskottet att till swar härä förklara, att Utskottet icke ansett det tillkomma sig att pröfwa, huruwida berörde fräga rätts. sr 1O6 Den 11 Oetober. ligen wore ett ämne för Borgare-Ständets en. skilda besrvär, sedan bemälte Ständ, pä hwilket en sädan pröfning syntes egentligen bero, behagat tig Utskottet remittera samina kräga, samt att Utskottet, i owisshet om den af Herr Holmer föreflagne förändring i Skrä - Ordningens föreskrifter kunde pä nägot sätt röra BorgareStändets Privilegier, funnit lämpligast att detta ärende wid nuwarande Urtima Riksdag icke till hufwudsakelig pröfning ffulle upptagas, emot hwilket yttrande nägon erinran ifrän de öfrige Respeetive Riks-Ständen ej blifwit Utskottet meddelad, l-tt supra. Lx ?rotoco1Io Oart O. 8kozmza. Utdrag af Protocollet, hältet i Riksens Högloft.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken erindrade, att vid slutet af förra Plenum en motion blifvit af Herr Munck af Rosensköld väckt, innefattande förslag, att Rikets Ständer borde hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att nödige medel af tillökningen i anslaget förKrigsAkademien måtte användas till beredande af sundare lokal vid Carlberg; denna motion, som då blifvit lagd på bordet, hade Hans Excellence ämnat nu föredraga, i sammanhang med det nyss afgjorda a:dra Momentet af 8 punkten, men motionen hade ännu icke blifvit till RiddarhusCancelliet aflemnad, och kunde derföre nu icke eller för Ridderskapet och Adeln föredragas. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard’. Jag skall hafva äran i eftermiddag till RiddarhusCancelliet skrifteligen aflemna den ifrågavarande Motionen. Friherre Cederström, Jacob: Då andra Momentet i 8 punkten innehåller ett raisonnement öfver användandet af de å KrigsAkademiens Stat framdeles blifvande besparingar, och Herr Munck af Rosenschöld föreslagit ett annat dispositionssätt, skulle Den 5 October f. ni. jag anse, att man ej Ian kalla det en ny motion, utan ett förslag till ändring 1 StatsUtskottets Utlåtande, och att det således nu kan antagas eller förkastas. Jag finnér ej, att Herr Munck af Rosenskölds kerörde förslag, för att kunna nu afgöras, behöfver vara skrifteligen till RiddarhusCanceliiet in» lemnadt, eller särskilt remitteras. Herr Munck af Rosensköld: Jag är för min del fullkomligen tillfredsstäld med hvad Friherre Cederström yttrat, och skall gerna medgifva, att mitt förslag nu blir afgjordt.
Sl.r utfärdad Instructionj öfverse oell granska StatsVerkets, Bankens och RiksgäldsContoirets styrelse och förvaltning; samt i 2 §. af denna Instruction, hvilken stadgades vid 1809 och i8ro årens Riksdag, inen utfärdades år 1812, "att Revisorerne skola äga tillgång "till alla K. StatsContoirets räkenskaper, protocoller "och handlingar," icke allenast för de år, till hvilka Revisionen sträcker sig, utan ock, likmätigt 4^ §. RiksdagsOrdn. , äga ratt, att af StatsContoirct undfå de upplysningar och handlingar, so/n de i öfrigt finna nödige; till hvilka serskildte föreskrifter för Revisorerne äfven komme TryekfrihetsLagens allmänna tillåtelse i 2 §. 4 Mom. för en hvar "att i allmänt tryck utgijva alla, så väl Rättegångar, som andra Allmänna ärender rörande handlingar, protocoll och beslut . ... af hvad namn och beskaffenhet de vara må, ehvad de höra till den förflutna tiden, eller till mål, som hädanefter förekomma. Och enär, i öfverensstämmelse håde med bruket och desse föreskrifter, Revisionerne fortgått lika öfver StatsVerket, som ännu öfver Banco och RiksgäldsVerken, till 1823 års Riksdag, då, vid Förslaget till ny Instruction för Revisorerne, fråga först väcktes om ändring i afseende på desses granskningsrätt, vore den inskränkning, i både RiksdagsOrdningens och Tryck - 2\i S t a t's-Ut s k o 11 e t s frihetsLagens stadganden, som 5, ii, 12 och i3 §j.' 1 den af K. M:t föreslagne Instruction åsyftade, oriktig; i följd hvaraf äfven, då för öfrigt Förvaltningens beskaffenhet kunde utan afslutad RiksHufvudbok granskas lika oskadligt af Revisorer som af Statsutskott, Andra Hufvud/rågan ansetts böra med Nej besvaras, Hvad den Tredje fräsan anginge, vore också i Grundlagen bestämdt, huru ofta Revisionerne skulle inträffa.
Herr Prosten Melander har, med åberopande af ett i samma riktning af honom vid nästföregående Riksdag algilvet memorial, framlagt fullständigt förslag “lill stadga om val af orgelnisler, klockare och andra kyrko-beljente’’ samt såsom moliver till detta förslag an lort: alt behofvel af en allmän förordning i ämnet vore lätt insedt af den, som ville eller mäste göra sig besvär att på flera ställen uppsöka de hit hörande författningar, hvilka äl'»en lemna ganska många luckor, som efter egel godtycke finge fvllas. Vid sisllidne Riksdag hade också Högvördiga Preste-ståndets Enskilda Utskotts Lag-afdelning med synnerlig välvilja och uppmärksamhet omfattat motionärens då gjorda framställning i enahanda syfte samt jemväl utarbetat ett fullständigt förslag till admän förlältning i ämnet. Della förslag hade blifvit, efter några smärre förändringar, gilladt af II ögvördiga Ståndet, men vann icke bifall af Rikets Ständer; hvarföre enda ulvägen för dess allmängörande varit att införa detsamma i deri comitialis cirkulär, der det ock vid förekommande fall ijenal mången till en ganska välkommen och behöflig hjelpreda. Emellertid egde det ej allmänt gällande kraft, hvarföre motionären anhöll, att del af honom afgifna förslag måtte, elier att hafva hos vederbörligt Utskolt undergått B/h. till B. St. V AJd. 11 Hä/t. 2 10 Lagsami Allm. Besvärsoch Ekon.-litsle. Betänkande N;o 47. möjligen behöflig omarbetning, underställas Kongl. Majlis nådiga pröfning och stadfästelse; och halva, vid motionens remitterande till sammansatta Utskottet, Herr Prosten Schram och Herr Kyrkoherden Nordlund deruti instämt. Del memorialet åtföljande lagförslag är af della innehåll: Stadga örn. val af Orgelnisten, Klockare och andra kyrko-betjenle.
Allt detta oaktadt, visar sig vid jemförelse af tullverkets utgifter under sistförflutna 3 år med dem för det nästföreg:de året 1856, följande resultat : Afkortningar, bestående hufvudsakligen af drawback och restitutioner af oriktigt erlagd tull, samt för öfrigt af beslags-, aktoratsoch observationsprocenter: 512 Den 26 Maj e. m. Effektiva aflöningar och andra förvaltnings-omkostnader: ” 1857 inberäknade ofvannämnde på in dragningsstaten tills vidare uppförde circa 45,000 och löntillökningsbeloppet omkring 220,000 rdr » 1,820,088: 53. » 1859 inberäknad den af betydligen för höjd tulluppbörd föranledda tillökning i uppbördsprovision med 39,182: 59 » 1,809,999: 91. De af K. H:t innev:de år 1860 fastställda utgiftsstater för tullverket sluta med en summa, som understiger det nästföreg:de årets med 4,350: 20. Tullverkets nu afslutade hufvudbok för det sistförlidna året visar, att hela bruttouppbörden då utgjorde: af tull rdr 13,007,343: 21. af fyroch båkmedel . ” 428,328: 33. Nettoinkomsten har öfverstigit E. St:rs beräkning: af tullmedel med rdr 1,475,064: 83. af fyroch båkmedel med » 234,721: 58. Å berörde bruttointrader 13,435,671: 54 utgöra omkostnaderna icke fullt 13 * procent. Afräknar man från nämnde bruttobelopp de utgångna ersättningarna för handelsoch sjöfartssamt tolagsumgälderna, tillsammans rdr 1,714,458: 72, finner man å återstoden, nemi. tullmedel ” 11,292,884: 4 9. » båkmedel » 428,328: 33.
Förordningen den 12 Januari 1855, angående Svenska jerneffekters stämpling. S. D. Föredrogs och lades lill handlingarne Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Memorial, Ni 102, i anledning af återremiss å Betänkandet Ni 81; och blef Samma Utskotts Betänkande, Ni 103, i anledning af motion om skyldighet för bruksegare att, i mån af rösträtt, bidraga till klockares och organisters aflöning, af Ståndet bifallet. S. D. Vid förnyad föredragning af Sammansatta Lagsamt Allmänna Be svärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, Ni 4, i anledning af motioner, angående dels ändring och tillägg i Kongl. Förordningen om egors fredande emot skada af annans hemdjur, samt om stängselskyldighet, dels ock rättighet för Landstingen, alt i fråga om stängselskyldigheten inom länen besluta, blef detta Betänkande, med undantag allenast af den i sista punktens motivering nederst å pagina 7 förekommande mening, som börjar med orden: »dock som berörde lag» och slutar öfverst å pagina 8 med orden: »med mera af dylik beskaffenhet», hvilken mening ansågs böra utgå, i öfriga delar af Bonde-Ståndet bifallet; hvarjemte Ståndet beslöt vördsamt och vänligen inbjuda de öfriga Riks-Stånden att i omförmälda beslut sig förena. Prot.-Utdrag den 16 Mars 1863. 275 S D. Anmäldes, att Ståndets Elektorer till Ledamöter och Suppleanter af Ståndet i det särskilda Utskott, som komme att tillsättas för handläggning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition med förslag till ny Sjölag, utsett till Ledamöter: Matts Pehrsson från Stockholms län; Paul Fritz Mengel från Upsala län; Paul Hedström från Wester-norrlands län; och August Carlberg från Hallands län; samt till Suppleanter: Olof Larsson från Jemtlands län; Svante Bergström från Ostergötlands län; och Ola Olsson från Blekinge, län; hvilket skulle de andra Riks-Slånden och vederbörande Utskott meddelas. Den 10 Kars. Frän Ilöglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D.
Och sedan Bonde - Ståndet, såsom grund för Bevillningen efter 2:dra Art. sålunda antagit behållen inkomst och det, af BevillningsUtskottet uppgifne hinder härigenom försvunnit för progressiva afgiftens införande, att nemligen den samma , såsom egenteligen hvilande på verka lig förmögenhet, vore oförenlig med den af Utskottet bibehållne grund af synbar förmögenhet; har äfven Bonde-Ståndet, med förkastande af den vid 1815 års Riksdag antagne fyllnads afgift, hvilken dels drabbar alla lika, och dels icke medförer åsyftad inkomst, ansett återinförande af den progressiva afgiften , hvarigenom den mera bemedlade delen af Nationen komme att vidkännas en högre beskattning, stå i omedelbart samband med den antagne grunden, och i hvilket afseende Bonde-Ståndet ansett ledning böra härn-' tas af Herr Stallmästaren von Törnes på behållen inkomst grundade förslag. 3. Och hvad sluteligen angar frågan oni tjfverflöds - beskattning har Bonde - Ståndet i så måtto antagit Bevillnings-Utskottets uti dess sed-' nare Utlåtande , uppgifne första alternativ, ätt den föreslagne Öfverllöds-afgiften , kommer i enlighet med hvad Utskottet förut yttrat, att utgå genom Taxering af vissa Öfverflöda-Artiklar. Så vida dessa af Hedervärda Bonde-Ståndet fattade Beslut , hvilka till Respective Med-Ständens pröfning , efter Bevilinings - Utskottets hörande, ofverlemnas, skulle på vederbörligt säte blifva godkände , kommer bemähe Utskott, i föl-’ je af 71 §. LRegerings-formea att föreslå andra Prof.