Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lag och princip, Rikets Ständer någon gång kunde begå obillighet emot enskilde, hvilket förhållande skulle inträffa med Grosshandl laren Wener, om Rikets Ständer icke behjerta hvad han äfven behörigen vitsordat, nemligen alt han nedlagt sin förmögenhet på den arrenderade egendomen och densammas förbättring, då deremot de fleste andre Kronans egendomar, vid arrende-tidens slut, finnas utarmade och förstörde; att, genom bifall till Weners ansökning, något prasjudicat icke vore att befara, enär lika anspråk med Weners svårligen skulle kunna uppsökas; alt, derest Arrendatorns förlägenhet bringar honom till det yttersta, eller att söka utkomst för sitt stora hushåll, liksom andre Arrendatorer, på egendomens bekostnad, Kronan skulle nödsakas att återtaga egendomen vid Arrendetidens slut i ett så försämradt skick, att för densamma måhända ej erhölles mer än half arrende-afgift, hvarigenom Kronan förlorade mer för mindre, i hvilket afseende det ock blifvit uppgifvet och styrkt, huruledes flere Kronans egendomar mast, i anseende till Arrendatorernes oförmåga, innan arrende-tidens slut, återtagas och emot betydligt nedsatte arrende-summor å nyo bort-auctioneras; hvarförutan Riksdagsfullmägtigen Eric Svanberg, genom åtskillige med åter-remlssen ifrån Bonde-Ståndet Utskottet tillhandakomne handlingar och betyg ådi galagt, dels att, då frågan vid sistförflutne Riksdag hos Bonde-Ståndet förekom , en dess Ledamot framställt en beräkning af Kungsgårdens Bih. till R. St. Prot. 4 ‘Samt. 1 Afd. 2 Bandet. 1 i.sta Häftet. 2 Stats-Utskottets Utlåtande N.-o fSt. inkomster och utgifter, som ej med rätta förhållandet öfverensstämde, och hvarigenom inträffat, att samma Stånd ej lemnat Weners rättmätiga anspråk det afseende, som desamma, efter Svanbergs tanka, förtjenade, samt dels att bränvins-bränningsrält af Arrendatorn icke begagnas, hvilken rättighet likväl tagits i beräkning uti calculen öfver Arrendatorns inkomst.
Till så mycket bättre upplysnings erhållande uti denna af Magistraten gjorda ansökning för dessa Stockholms Stads Uppbörds-Cornmissarier, berätta Biksens Ständer sig hafva för nödigt ansett, att, häröfver infordra Vårt Kammar-Coliegu och Stats Contoirs Utlåtande, derutinnan de vid handen gifvit, på hvad sätt Kronans medel och contributioner blifvit här i Staden och på Mal marne - io80 Den 11 Juli, marne i förra och sednare tider indrifna samt hvad ändringar härutinnan tid efter annan sig tilldragit och huru dessa medel, intill är 1716 blifvit uppburna af Stadsens frenne Ordinarie Uppbördsman, hvilka, ifrån gamla tider, blifvit af Stadsens enskilta medel aflönta, enligt 1682 års Ordinarie Stat för Stockholms Stad, och efter Stadsens Extra Ordinarie Stat af år 1700,.skola samma Uppbördsman, hvilka jemte Stadsens medel, äfven uppbära Krono - Utskylderna , njutit lön af Borgerskapets Sammanskotts-medel. Men år 1716 den 3 Januari har Högstsalig Hans Kongl. Majit Konung Carl den XII. i .Nåder bifallit, att några särskilta personer skulle emot 1.200 Dal. Smits årlig lön utur Contributions-Renteriet antagas, att syssla med Contributions infordrande, hvilka 1,200 Dal. S:mt af Högstsalig Hennes Kongl Majit Drottningen den ii Sept. 17ig stadfästade blifvit. Vidare har den för. ordnade Stats-Corn missionen, den 15 Marti 1728, utom bemälte 1,200 Dal. S irnt tillaggt Extraordinarie Uppbörds Commissarierria , åtta st. till antalet, en tillökning af 40a Dal. Simt, tillsam» mans i,6oq Dal. dito mynt. Sedermera hafva Vi, under den 26 April 1734 i Nåder för godt funnit att resolvera, det, med Krono
Proposition N'o 56. i5 hvilka rätteligen borde tjena till grund för liqvider räntetagare och räntegifvare emellan. Stats-Secreteraren ansåg alltså en förändrad method i markegångssättningen böra införas; men då de i orten nu inverkande local-interessen otvifvelaktigt skulle göra sig lika gällande, äfven om sjelfva markegångssättningen ankomme på andra i orten bosatte personer, än som nu af Riks-Stånden väljas; och sjelfva markegångssättningen utgör en del af den handläggning vid beskattningsväsendet, som Rikets Ständer ensamma tillkommer, syntes i Stats-Secreterarens underdåniga tanke den enda säkra utvägen till vinnande af rättelse härutinnan vara, att, med ändring i behörig ordning af hvad y5 §. Regerings-Formen stadgar, Rikets Ständer vid hvarje Riksdag upprättade markegångs-taxor, gällande till nästföljande Riksdag eller under 5 års tid, icke allenast för hvarje serskildt Län i Riket, utan ock för olika district inom samma Län, der skiljaktighet i markegångsprisen antingen hittills befunnits nödig, eller hädanefter, till följd af anställd undersökning, anses böra införas. Till grund för markegångs-sättningen kunde Rikets Ständer, med syftemål att söka befordra någorlunda jemna och stadiga pris, isynnerhet å spanmålen, taga uppgifter å spanmålsprisen i orterna och deras medelbelopp, infordrade på sätt Kongl. Maj:ts under den i5 Januarii i83i till Kammar-Collegium aflåtne Nådiga Skrifvelse stadgar. I afseende på dessa uppgifter har Kongl. Maj:t i högstberörde skrifvelse förordnat, att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, hvar för sitt Län, till Kammar-Collegium skola insända, först vid årets slut, uppgift på de pris, som under höstmånaderne i handel enskilde emellan, så väl som å städernas torg allmännast varit gängse i olika trakter af
Hr v. Francken, Georg Wolfgang; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde i Bevilln.-Utsht. Hr Fåhraeus, Johan Fredrik; Allm. Best.- o. Ekon.-Utsk:t. Hr Muhl, fullm. Hr Kuylenstjerna, Carl Johan Gammal; lixped.-U lsk:t. N:o 2,063. Hr Nordenfalk, Carl Olof Christian Johan; Biddarh.-VlskU. Hr Bongenhjelm, fullm. Gr. Lewenhaupt, Mauritz; » 1,93-0. Hr Wahlfelt, Carl Adam. Uplästes följande af Gr. Cro n st ed t, Fredrik Johan, Frih. Stjernstedt, Johan Wilhelm, och Hr Leijonmarck, Evald Gustaf, inlemnade mern.: Den 5 November. 87 af Gr. Cronstedt: Att jag anser mig vara af min ekonomi förhindrad att emottaga det, af H. R. o. Ad:s Hrr Elektorer mig lemnade smickrande förtroende att varu Ordlide uti Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk. under innev:de Riksmöte, får jag inför H. K. o. Ad. härmed vördsamt tillkännagifva. af Frih. Stjernstedt: Hindrad att för det närv:de bevista Riksdagen, får jag vördsamt afsäga mig den plats i Konst.-Utsk. till hvilken jag blifvit kallad, hvarjemte jag beder att få, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, afsäga mig min plats såsom Bänkman för ll:te Bänk:s-Afd:n. af Hr Leijo nmark: I anseende till trägna embetsgöromål, föranlåtes jag afsäga mig det förtroende att vara suppleant i Konst.-Utsk:t, hvarmed jag af H. R. o. Ad:ns Hrr Elektorer blifvit hedrad; . anhållande jag, på grund af 23 § Riddarh.-Ordn., att få vara bibehållen vid min rikdagsmannarätt.
N:o 13 ,"rörande väckt fråga om upphåfyande af föreskrifter, att af Allmogen utfärdade Kungörelser om Auctioner och andra hus-; hållsangelågenheter böra af vederbörande Kronobetjent påskrifvas, innan de från Predikstol larne uppläsas. Ut supra^J * S, D. Föredrogs å nyo och bifölls Statsech BancoUtskottens den g denoes afgifne oefe Ken 7 April r, m. den 5 derpå följde på bordet lagde Utlåtande angående Götha CamdDirections anhållan, att nu genast få uti Riksens Stånders Bank å Bolagets vågnar lyfta de af detta års ansLgne byggnadsbitråde återstående 200,000' R dr utan att behöfva förut hafva infordrat den sista Actieinsåttning, sorn Riksens Stånders beslut år i8i5 utsätter, inom utgången af innevarande år. Ut Supra, s S. D. Föredrogos å nyo och återremitterades, i anledning af dervid gjorde anmärkningar följande StatsUtskottets den 29 sistledne Martii afgifne, samt den 3 dennes på bordet lagde Memorial och Utlåtanden; N:o 76, med hemställan att åtskillige till SfatsUtskottet remitterade Memorial, måtte till det Särskilta Utskottets handläggning få öfverlennäs. N:o 77, om löneförbättring för KronoIJetjeningen på Gottland och i Bohus Lån, samt om befrielse för KronoBetjeningen i allmänhet från deltagande i tryckningskostnaden förLandshöfdingarnes Kungörelser. N;o 78, om Wadstena Klosterkyrkas öfverlåtande åt Stadsoch LandsFörsamlingarne derstädes.
Reservation: af Herr A. W. Björck: “Då, ändamålet med de uppoffringar, som sl?ulle åläggas Statsverket, måste vara att söka hämma sjukdomen, innan den vunnit större spridning och detta åter synes väsendtligen bero af en skyndsam och tidig anmälan om sjukdomens utbrott, är det nödigt att ersättningen icke bestämmes så, att den tillgodonjutes till lika belopp, ehvad anmälan skor så tidigt, att ändamålet kan vinnas, eller först kommer vederbörande tillhanda, då anspråk på ersättning framställes för ett af egaren sjelf, utan föregången anmälan, besigtning och värdering nedslagtadt kreatur. Enär någon sådan olikhet i ersättning icke eger rum, om Utskottets beslut godkännes och Kollegiernas förslag om viikoren för ersättningen vinner tillämpning, har jag ansett mig böra härå fästa uppmärksamheten, under hemställan att full ersättning för nedslagtadt sjukt kreatur endast må beviljas, då tidig anmälan om sjukdomens utbrott skett, och kreaturet efter föregången besigtning och värdering varder nedslagtadt.“ STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1866. Stats-Utskottets Memorial N:o 58- 1 Xio 59. Ank. till Exp.-Utsk. den 20 Mars 1866, kl. 8 e. m. Memorial, angående bestämmandet af dels aflöningen• för RiksStändens och Utskottens kanslioch vaktbetjening^ dels godtgörelsen af vissa kostnader i följd af tryckningen utaf Riks-Ständens ‘protokoller jemte dertill hörande Bihang. (R. A.)
Hetta önskade jag få upplyst af Utskotten, till ledning för Rik - iDen 1*6 September f, nt. sens Stander, hvilka annars sköka härvid dömma sorn den blinde om färgen* Vid fördelningen skulle jag imellertid teo , att Halland lämpligare kunde förenas med det Skånska lån-districtet, eftersom denna province, såsom jag vill minnas,' äfven står under Skånska Hof-Rätten , och häri-i genom således vunnes mera enhét. I förslaget har Utskotten nämnt,' hvad ränte» och capital-afbetalningen beträfFar, att densamma borde blifva alldeles lika, som hittills för BancoHiscontverket i Stockholm blifvit beslutadt. Jag har äfven dervid en anmärkning att göra, icke i afseende å ränteeller capital-afbetalningsrbelop» pet, xnen rörande tiden, för lånens återbetalning och de så kallade respit-inånaderne. Jag anser för min del förlängda terminer i allmänhet, till beredande af uppskof med en redan förfallen betalning, alldeles icke nyttiga. Jag tror, på grund häraf, att respit-ipånaderne kunde inskränkas ifrån två till en, ty jag anser hvar och en , som, gör lån, böra, bereda sig att i rätter tid och ordning betala det, och att fördelen för låntagaren af en längre tid att rangera sig till betalningen icke är någon.. Deri förmån åter, som man trott dessa respitmånader medföra för Cautionisten, som derunder linge rådrum att underrätta sig, om låntagaren fullgjoit sin bstalnings-skyldigbet, kunde lättare och bättre erhållas, om anmanitigsbref afginge till Cautionisten vid samma tillfälle, som till låntagaren, på lika satt sorn nu är öfiigt i JemContoiret. Med denna inskränkning af respit-månader - Den a 6 September /. m13 öe , vill jag deremot tillstyrka en förlängd betalningstid från sex till nie månader. Med sex månader är köpmannen belåten, men sällan landtrnannen.
Hör ni det, lofvar ni mig det? » » Aldrig » • — svarar Sonja. T v ä r t o m äro de däri oöfverträffliga, så snart de det ringaste egnat sig däråt eller däri förvärfvafc minsta öfning. Fru de Ger ar din. Fru Fée. Färslag till matordning för veckan 3 0 mars — 5 april. S ö n d a g: Stor middag: Soppa på hönslefver (Potage a la Cameroni); kokt lax med holländsk sås; stekt fårsadel med grönsaker; kalfbresskroketter; chaufroix af höns; punch a la romaine; kapun, brunstekt med kompotter och salad; sparris med holländsk sås; kabinettpudding; ost och cakes; glace plombiere med nougat; frukt; konfektyr och marmelad. M å n d a g: Buljong med vermiceller; hachis af får med grönsaker. T i s d a g: Kalfkotlett med konserverade ärter; fin hetvägg. O n s d a g: Bagu på tunga med macaroni; soppa på grönsaker. T o r s d a g: Paré på silleri; stekt färsk skinka. F r e d a g: Stekt laxrygg med korintsås; njuponsoppa med macroner och grädde. L ö r d a g: Lamstek med grönsaker; soppa på helgryn. Recept. Soppa på hönslefver. Hönslefver, ju flere dess bättre, och grönsaker: morötter, palsternackor, silleri, purjolök och persilja, hackas fina hvar för sig och grönsakerna fräsas med smör, hvarefter de hackade lefrarne, som icke tåla så stark värme, tilläggas. Makaroni förvälles i buljong och kryddas med peppar och salt. I soppskålen lägges ett hvarf af det hackade, ett hvarf makaroni, ett hvarf parmesanost, hvarmed fortsattes till dess att skålen är till tre fjärdedelar fyld. Därpå sättes skålen i ett kärl med kokande vatten att sakta koka under spädning med buljong. Soppan, som räknas till de fina, serveras med rostadt bröd.
Beträffande norra stambanan hafva alla fyra Riks-Stånden afslagit Utskottets uti ll:te punkten gjorda tillstyrkanden, dervid Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet beslutat ”att Rikets Ständer för norra stambanans byggande från Stockholm ”till Upsala, öster om Sigtunafjärden, bevilja ett anslag af 4,672,000 Riksdaler;” hvaremot Borgareoch Bonde-Stånden ”för norra stambanans byggande från Stockholm till Upsala, öster om Sigtunafjärden, samt till påbörjande af fortsättningen ”derifrån i rigtning åt Sala, beviljat ett sammanräknadt anslag af 5,734,000 R:dr, ”hvarutaf 4,672,000 R:dr för banan från Stockholm till Upsala och återstoden” (1,062,000) ”till förberedande arbeten för fortsättningen af denna jernväg till Sala.” Då sålunda samtliga Riks-Stånden för norra stambanans byggande från Stockholm till Upsala, öster om Sigtunafjärden, anvisat 4,672,000 R:dr, men endast Borgareoch Bonde-Stånden beviljat anslag för banans fortsättning mot Sala; får Utskottet, för denna frågas afgörande genom omröstning i förstärkt Stats-Utskott, framställa följande voterings-proposition: Den, som, lika med hvad Borgareoch Bonde-Stånden beslutat, vill att Rikets Ständer till förberedande arbeten för norra stambanans fortsättning från Upsala i rigtning åt Sala anvisa ett anslag af En million Sextiotvå tusen (1,062,000) Riksdaler, röstar Ja; Stats-Utskottete Memorial JW 11T - 5 Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer beslutat, att något anslag för berörda ändamål icke vid innevarande riksdag skall beviljas. 6:0.
Snarare bör man väl tro, att stiftsstyrelsen skall mera vinlägga sig om deras utbildning, enär de komma all blifva lärare inom ett annat stift, och att, om de icke ega nödige kunskaper, felet anses ligga hos denna stiftsstyrelse, sorn så lamt vakat öfver deras utbildning, att de befinnas oskickliga till sina embeten. Frilen har derjemte ansett, att alla undervisningsverken böra stå i sammanhang med hvarandra ifrån och med Folkskolan till och med Universiteten. Enligt min åsigt kan folkskolan icke komma i något sådant sammanhang till de öfrige undervisningsverken, ty i folkskolan slutar undervisningen vid barnets 12:te års ålder. Den, som egnar sig åt en annan bana än den, som egentligen tillhör Svenska allmogen, erhåller icke undervisning i folkskolan ulan i de andra läroverken. Gr. Lagerbjelke har ansett omöjligt att erhålla folkskolelärare, om man af dem fordrar högre kunskapsmått. Månne likväl icke allmogen eller de, som aflöna dessa skollärare, heldre vilja tillskjuta en större summa än f. n., om derigenom folkskolan kunde blifva sådan, att de för henne få del förtroende, att hos dem öfvertygelsen stadgades derom, att deras barn der erhålla den moraliska bildning, de hafva rätt alt fordra. Jag anser, att om folkskoleläraren icke kan bibringa barnet den religiösa och moraliska bildningen, det varit vida bättre, att någon folkskola aldrig blifvit inrättad och, enl. min åsigt, komma vi då på en sämre punkt än förut, då den moraliska bildningen meddelades i fädernehemmet af modren, som var tvungen att meddela undervisning åt sina barn, men som nu förlitande sig på det goda i folkskole-inrättningen, måste sända sina barn dit och återfå dem sämre än hon sjelf kunnat göra dem. Vore förhållandet sådant bekänner jag, att det skulle vara en skam för oss, som i landet infört denna inrättning. Jag anser denna fråga således vara af den största vigt och jag kan icke nog anhålla om R. o. Ad:s upmärksamhet derpå, pä det att vi må få folkskolelärare, som kunna bibringa folket i allmänhet en nödig och nyttig undervisning. Frih. Cederström:
Fortsattes verkstaden genom antagen Verkgesäll, vare benne tillåtet, att, på sått uti 2 och 5 Art. forordnas, antaga lårogossar, hvilka, sedan de, efter upphunnen behörig ålder och visad, skicklighet, blifvit för Gesåller iorklarade, ega att njuta samma rättigheter med dem , som hos Mästare arbetat. Tråder hon i annat gifte ochvill med handteringens idkande fortfara, galle i sådant fall hvad i afseende på dylika frågor hår nedanför i i5 §. föreskrifves, §• *5- Enkor i allmänhet och sådana ogifta per-» söner, af qvinnokSnet, som uppnått en ålder af 5o år, skola vara berättigade att ingå i utöfning af handtverk, enär den sökande, med vittnesbörd om god frågd, hos HandtderksSocieteten och Magistraten sig anmäler och hos den förstnämnde uppvisar försvarligt prof af insigt iAden handtering, sora boa åstundär idka, hvältet profstycke af Societeten pröfvas och vid hvars verkställande annan tillsyn ej tarfvas, ån att den, sora dermed sig anmäler, kan tillförlitligen styrka, att hon detsamma förfärdigats 'År den sökande ej Enka, åligger henne förete bevis, att hon antingen år af Kongl. Maj:t i nåder förklarad för myndig, eller ock biträdd af / LngVtskottets Eetänkandtn. 87 förmyndare eller annan vederhäftig person, sorn åtager sig ansvaret för de skyldigheter och förbindelser, hvaruti hon i och för rörelsen sig inlåter.
Det visar sig således, att här ofvan för år 1844 upptagna' antal dömde kunnat vara ökadt till 135, men i sådant fall deribland icke benådade 9 och benådade 126; ett förhållande dessa bägge kathegorier emellan närmast jemnförligt med förutgångna året 1843: och hvaraf i öfrigt torde inhämtas, dels att 1844 års resultat egentligen är anmärkningsvärdt i hänseende lill de sakfälldes vida större antal, än något år tillförne, dels ock att nödvändigheten af dödsstraff, åtminstone for vissa brott af dea mest svåra art, fortfarande erkännes. Då.isednaste årsberättelsen, såsom äfven blef anmäldt, de i förutgångne berättelserna meddelade utförligare uppgifter, sist för år 1840, angående för « 71 brott eller såsom vanartiga och försvarslösa å fästningarne och allmänna arbetsinrättningarne förvarade fångar, ej heller fortsattes, utan lemnades å sido, för att i sammanhang med Justitieförvaltningen i allmänhet förekomma, fordrar ordningen att låta den nu lemnade öfversigten af lagskipningens tillstånd efterföljas af likaledes för ifrågavarande åren, ifrån och med 1841 till och med 1844 fortgående uppgifter rörande förutnämnda ämne, hvilka, efter jemförelse emellan inkomna fångförteckningar och de, för samma år, till Kongl. Maj:t af Styrelsen öfver fängelserna och allmänna arbetsinrättningarne i riket afgifne underdåniga berättelser, kunna indelas på sätt här nedan visas, nemligen: l:o Uppgift å de brott, som af de i fästningarne och arbetsinrättningarne förvarade fångar, män och qvinnor, blifvit begångna: 18 41. 1 8 42. 1 8 43. 1 844. af Lifstidsfängar: Mord, dråp, förgöring genom förgift m. qm. qm. qm. q67 13 72 19 73 23 101 23 Barnamord — 22 — 21 — 17 21 Mordbrand 4 5 4 4 3 6 5 5 Röfveri, rån 41 — 40 — 53 — 63 — Blodskam 4 — o — 1 — 1
Del bör äfven i alla händelser ganska lort kunna vara afgjordt, så att något betydligt ombyte of personal torde icke dessförinnan inträffa. Hr Prytz, Lars Adolph: Jag anhåller att af Hr Ridd..Secrelin erhålla upplysning, om det genom ankomna prot.utdr. är bekant huru de öfriga Stånden behandlat detta ärende; anhållande jag att åter derefter få ordet. Underl. Ridd.Secret. tillkännagaf, att ingen underrättelse ännu ankommit från något af de öfriga RiksStin röride deras beslut i detta ämne. Hr Prytz: Ehuru jag visserligen skulle hafva åtskil liga anmärknir att göra mot detta betänk., så, då jag likväl finner det i hufvudsaken vara öfverensstämmande med betänk. Nio 11, får jag lika med Hr von Hartmansdorff yi ka alt detta betänk, mätte framställas till bifall i sin helhet. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph: Jag förenar mig i Frih. Cederströms begäran, att betänk, måtte punktvis föredragas. Hr von Hartmansdorff: Det är naturligtvis hvars och ens rätt alt i detta fäll yrka det föredragningssätt, som han anser vara det lämpligaste. Jag hemställer derföre, att Hr Frih. o Landtm, ville genom framställd propos. inhemta majoritetens önskan. Så har det förut brukats med sådana framställningar, som den nu gjorda. llr Palmcrantz, Joli. Mauritz: Om jag icke miss tager mig, har, så ofta en ledamot begärt föredragning punkt aå 11. 44 D c ii a4 M a j. vis, sådant aldrig blifvit vägradt. Icke heller tror jag att det rättvisligen bör kunna nekas vid detta tillfälle, helst betänk. omfattar §§ af ganska olikartadt innehåll. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då någon ledamot begärt föredragning punktvis, bade R. o. Ad. vanligen icke nekat det} likväl berodde det på Ii. o. Ad. att derom besluta, hemställande Hr Landtm, alltså, om R. o. Ad. ansåg, att föredragningen af Bevilln.-, Lagsamt Allm.
Ridderskapet och Adeln gjorda underdåniga ansökning om en med Spanmålshandel» lika fri Victualie-handel; och sedan Riksens Ständer, med afseende å den betydliga nytta för allmänna Rikshushållning gen och en för Landtbrukarne härigenom lättad afsättning af sina pvoductioner, sorn en fri Victnaliehandel ostridigt medför, yttrat den underdåniga tanka, att Riksens Höglofl. Ständer funno de stadganden, hvilka Kongl. CommerceCollegitim i underdånighet föreslagit, skola, jemte några dervid gjorda tillägg, leda till det ändamål, som genom berörde handelsfrihet och med upphäfvande af de derå nu laggda band sökesj så hade Kongl. Maj:t, under den 51 Augusti 1815, behagat utfärda, rörande detta ämne, en Förordning, i enlighet med det af Riksens Höglofl. Ständer godkända underdåniga förslag. — Vid detta förhållande finnér Utskottet sig icke kunna fästa afseende på ,en enskild persons gjorda motion om upphäfvande eller inskränkning af hvad sålunda, enligt Konttngens och Riksens Ständers förklarade vilja blifvit genom utfärdade Författningar gällande, och saknar således anledning att tillstyrk abifall till hvad Memorialets författare Besv. och Ekon. Zftsk. Betankandtn. 307 begärt. Hvilket dock Riksens Höglofl. Ständers eget upplysta omptöfvande vördsamt underställes. Stockholm den N:r 65. Miksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUtshotts Utlåtandef rörande •väckt motion om förbud mot krämare, kringstrykande.