Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid föredragning af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 20 och 22 dennes bordlagda Relänkande N:o 14, i anledning af väckta motioner om ändringar i nu gällande skiftes-stadga, biet della Betänkande i dess helhet af Ridderskapet och Adeln bifallet. S. D. Föredrogos och biföllos Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 22 dennes bordlagda Belänkanden: N:o 15, i anledning af väckt motion om förändrade bestämmelser rörande successionsrälten till under Bruk skatleköpta hemman; 494 Prot.-Uldrag den 30 Juni i860. N:o 16, i anledning af väckt motion om upphörande för framliden af den stångjernsbruken åliggande skyldighet alt deltaga i Kyrkooch Prestgårds-hyggnad; och N:o 18, i anledning af väckta motioner om förändrade föreskrifter rörande tillsättande af Klockare, Organister och Folkskole-lärare, m. m. S. D. Föredrogos och biföllos Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottets den 22 dennes bordlagda Betänkanden: N:o 16, i anledning af väckt motion om lindring i de Båtsmans-rotehållare åliggande skyldigheter; N:o 18, i anledning af väckt motion om inrättande af en diligens-förbindelse emellan Stockholm och Carlskrona uteller östra kusten; och N:o 19, i fråga om förändring af bestämmelserna i Kongl. Brefvet den 5 Februari 1808 och Kongl.
Jmf not i SS 7, sid. 306 ff. Ytterligare två varianter på versen lämnas: Hör ack hör på fogelqvitter hungrig sparf på qvarnen sitter. och: Piga, lyss på fogelqvitter hungrig sparf på qvarnen sitter. Axel Lundegård har tryckt sagan i SS 7, sid. 54 ff. Else Sjöbergs namn efter denna saga kan betyda att VB hört den från två håll. Hon anger ju på sid. 79 att bland de sagor som hon hört av sin mor och vilka denna i sin tur fått från ”Moster Johanna” i Trelleborg finns en saga kallad ”Niper.” Under tre av de folksagor som VB skrivit ner i Stora boken står Else Sjöbergs namn, näml. ”Svinavakterskan”, dvs ”Niper”, ”Pingsoen” och ”Kitta grå.” En struken mening i brevet till Ernst Beckman den 25.8 1882 (sid. 74 och not 45) omtalar ”en bondgumma som är en lefvande krönika fullproppad med sagor och påhitt, hvilka jag efter hand tänker att uppteckna [...].” Denna bondgumma är sannolikt identisk med Else Sjöberg. I kyrkböckerna från Hörby kan man finna de yttre data som anger ramen kring Else Sjöbergs liv. Hon föddes den 15.10 1836 i Ousby. Fader var timmermannen Jöns Sjöberg, född 1787 i Gudmundtorp, och moder var Karna Månsdotter, född 1807 i Munkarp. Else var ett av fyra barn. Hon gifte sig 1860 med Ola Isaksson, född 1837 i Hörby. Hennes man omtalas en gång som åbo, annars som inhysehjon, d.v.s. utan egen jord och eget boställe. Familjen var fattig. Makarna fick 6 barn, äldste sonen flyttade 16 år gammal till Danmark, yngste sonen dog i 2 års ålder. 1870 flyttade familjen från Hörby men återvände efter fyra år, och då bosatte de sig, av husförhörslängden att döma, i närheten av Benedictssons, båda familjerna står skrivna på ”Hörby nr.
Är aflastaren icke känd, eller icke att träffa, eller år konnossementet stäldt till innehafvaren eller till viss man eller order, räknas liggetiden från den dag, aflastare eller lastemottagare blifvit, på det i orten brukliga sätt, anmauad att godset aflemna eller emottaga. Lag samma vare om konnossementet är stäldt till viss man, men denne icke anträffas. Expeditions-Ulskottels Förslag till underd. Äro liggedagarno icke bestämda genom aftal eller annat gällande förbehåll, beräknas deras antal särskildt för lastning och särskildt för lossning: för ett fartyg, som icke är öfver 30 nyläster — 6 dagar, för ett fartyg öfver 30 men ej öfver 50 — 8 „ 50 „ 80-10 „ 80 „ 120 - 12 „ 120 „ 160 - 14 „ 160 „ 200 — 16 „ 200 „ 250 — 18 „ „ „ 250 — 20 „ Sker på ett ställe lossning och lastning för samma persons räkning, må ersättning för öfverliggedagar ej beräknas förr, än den för lossning och lastning tillsammans i denna § bestämda tid tilländagått. I det bestämda antalet liggedagar inberäknas icke helgedagar och de dagar, under hvilka lastning eller lossning ej kunnat ske, till följd af skeppsarbete eller annat från fartyget härrörande hinder. § 79. Antalet af öfverliggedagar och den ersättning, som för dem bör utgå, ankomme på särskildt aftal. Har öfverenskommelse ej skett, må öfverliggedagar ej öfverstiga hälften af det antal liggedagar, som i § 78 eller i fraktaftalet bestämda blifvit. I öfverliggedagarnes antal inberäknas helgedagar. Ersättningen för öfverliggedagar utgår, der annat aftal ej skett, med en Riksdaler om dagen för hvarje nyläst af fartygets drägtighet, och är för hvarje dag förfallen. Betalning af fordran för öfverliggedagar, som vid inlastning uppkommit, må ej, sedan fartyget lemnat lastningsorten, utsökas ur godset, der ej om den fordran skett anteckning i konnossementet.
"När laga skifte på en eller en eller flere delegares egolott, den lörra flere delegares begäran verkställes, dä ego-indelningen rubbas; så skall, när skall sådant skifte hela skifteslaget omlaga skifte på en eller flere delegares ver gå; dock alt om alla delegarne uti begäran verkställes, sådant skifte hela hemman förklara, att de ej sig emellan skifteslaget öfvergå, på del att ytterligare äska åbo-delning, de skola vara berätti kostnad i detta afseende må besparas gade att få sina egor uti ett för dem och oreda vid egornas bruk förekommas.” gemensamt skifte utlagda. De skäl, på hvilka Herr Thomées framställning grundar sig, äro till alla delar öfverensstämmande med dem, som Öfverdirektörs-embetet för landtmäteriet i riket andragit uti ett den 17 Maj 1852 algifvet underdånigt memorial, innefattande förslag till ändringar uti och tillägg till Stadgan om Skiftes-verket i riket,' och uti hvilket memorial Öfverdirektörs-embetet hemställt, att berörde lag-stadgande måtte erhålla en så lydande förändrad redaktion: ”När laga skifte på en eller flere delegares begäran verkställes; så skall sådant skifte hela skifteslaget öfvergå; men Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk. Bet. 15 begära alla delegarne utaf särskilda delar i ett och samma hemman, all det hemman icke klyfvas mä, vare sådant tillätet, när det utan andra delevares förnärmande kan ske”. Öfver detta memorial infordrade Kongl. Maj:t Högsta Domstolens underdåniga utlåtande; och ansågo Högsta Domstolens flesta ledamöter sig böra till förslaget i denna del på det sätt tillstyrka bifall, att det mä medgifvas de delegare, hvilka hafva samfälld åbyggnad och förklara det de sig emellan ej äska åbo-delning, att fä sina egolotter i för dem gemensamt skifte utlagde; men två af Högsta Domstolens ledamöter förklarade, att de, på de grunder, som finnas uttryckte i ofvannämnde lagrum, ansågo någon förändring af detsammas innehåll ej lämplig.
N:o 107. eller och, att, om detta icke af Ständerne bifalles, Borgare-Ståndet måtte, efter att hafva hört sitt blifvande Enskilda Utskott, som bör uppgifva förslag till underdånig skrifvelse i ämnet, i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täckes, för berörda ändamåls vinnande, till Rikets Ständer, så fort ske kan, aflåta nådig proposition om en sådan ersättning till städerna. Jag förmodar, att det Utskott, som kommer att handlägga denna fråga, icke underlåter dervid framhålla, hurusom städerna, — ifall de fortfarande skola aflöna de embetsoch tjenstemän, som i städerna hafva bestyr med det, som Staten rätteligen åligger besörja, såsom kronouppbördens debiterande och uppbärande, justitie-administrationen, exekutionsverket, säkerhetspolisen, fångvården m. m., — icke kunna, utan sin ruin och undergång, mista ifrågavarande inkomster, helst flera städer, under förlitande på privilegiernas helgd och gällande kraft samt urgammal häfdvunnen rätt, upptagit och upptaga betydliga lån, till betäckande af de kostnader, som drabbat städerna i följd af jernvägsoch hamn-anläggningar, byggande af nya skolhus, m. m. dylikt, samt åtskilliga allmänt gagneliga inrättningar, som en genom 1862 års kommunalförfattningar uppväckt kommunalanda och lifaktighet kräft såsom offer åt den nyare tidens önskningar. Stockholm den 14 November 1865. L. V. Henschen. N: o 107. Af Herr BlällChO, Allgust, angående litterär eganderätt. ”Med en stigande kultursutveckling, utvecklas äfven rättsbegreppen; de erhålla, i samma mån som nya lefnadsförhållanden och nya behof uppstå, en vidsträcktare tillämpning och en bestämdare gestalt. På detta sätt har begreppet om eganderätt, ursprungligen tillämpadt blott på materiela föremål, i nyare tider gjort sig gällande äfven inom tankens område. Lagen har erkänt såsom en författares egendom frukterna af det tankens arbete, hvarigenom han lyckats finna något sannt eller bilda något skönt.” Med Motioner i Borgare-Ståndet 1865.
Slotte å 3 sk., 2 sk. pr st. Sorn utgå utan Förhöjning å i3 sk. 8 sk. å 7tt sk. ii 7ti *k. å ii sk. St. St. St. St. Blekinge . Jönköpings Kronobergs Christianstads Malmöhus . Hallands . Götheborgs Elfsborgs . Skaraborgs Örebro . Wermlands Westmanlands Kopparbergs Gefleborgs Wester-Norrlands Jemtlands Westerbottens Norrbottens Årliga Som utgå utan Förhöjning 5ji sk. sk. 5 sk. 4fsk. Antal Litt. E. Hästar Årliga ak. å 6 sk. 11 5 jjf SK. u 5 sk. a 4 gsk. a 4t sk. Sfl utgå utgå å igr sk. oell 3* kpr Spannmål. utgå * i 54 sk. I utgå utgå å | sk. å | Tunna Hvete. U 5* kprj Span| mål. J å £ Läst Kohl. * * | å 5| sk. Antal Antal | 1,654 166 12,247|2,827|l,82o| 2 LiH. E. (4) Jorstetoolcs Hästar Ivona:!» Upsala Län Jönköpings . Kronobergs . Christianstads Malmöhus Hallands Götheborgs . Elfsborgs Skaraborgs . Örebro Wermlands . Westmanlands Kopparbergs Gefleborgs . Wester-Norrlands Jemtlands Westerbottens Norrbottens . Antal 2i sk» 2 sk. i sk. Litt. E. Hästar Kongs å 3 sk. u 3j sk. u 3 -jsk. Å 3* sk. a 3sk. ä 3J sk. a 2-Jsk. å 2 y sk. å i sk. a i~ixf sk utgå a 3* sk. utgå å 3i sk. utgå å utgå utgå å 3j sk. utgå utgå å A T:a Hvete. utgå å tV T:a Hvete. utgå utgå å 3i sk. å 4 sk. ä 4 sk. I* 34 sk. å ii kpe Spaninål. å £ Läst Kohl. a y sk. i penningar oell I tV kjie Spanmål. Södermanlands Östergöthlands
Då dessutom svårighet icke bör möta, att hos så väl välgörenhets-inrättningar, hvilka utlåna penningar, t. ex. spar-banken, som hos enskilde personer, på billiga vilkor, undfå lån mot pant af guld och silfver; tillstyrker Utskottet dels 9:o att utlåningen från Banken mot pant af guld och silfver må med innevarande års slut upphöra; och,dels, i händelse af bifall härtill, 10:o att föreskrifterna i 154 med 159 §§. af Banko-reglementet må från blifvande reglemente uteslutas, samt genom utdrag af Utskottets protokoll Banko-Fullmäktige delgifvas, med tillkännagivande: att desamma fortfarande komma att intill utgången af detta år tjena till efterrättelse; att utgifningen af nya lån mot pant af guld och silfver derefter upphör; alt pantsedlarne för de lån, hvilka från och med början af år 1855 omsättas, undfå den lydelse, att det ovilkorligen skall åligga pantsedel-innehafvaren att, utan rätt lill lånets vidare omsättning, vid påföljd af lösningsrättens förlust, del omsatta lånet inom 15 månader från den dag, då omsättning blifvit beviljad, lånet infria; att omsättning sålunda icke får efter slutet af Mars månad 185G beviljas; samt att Fullmäktige skola, i den mån låne-rörelsen minskas, verkställa indragning af obehöfliga tjenster. Utskottet har härvid bordt anmäla, att det, beträdande dispositionen af de i sednare punkten af Reglementets 159 §. omförmälda auktions-öfverskott, kommer att afgifva yttrande och förslag i sammanhang med upprättandet af Reglementets 7 artikel, rörande »anordningar utom stat.»
fliten Det är, för en m a n, af stort intresse in i denna af n å g o n kommer att deltaga exponerandet rik barockstil. praktfullt, i i Hela det med sköldpadd, skönaste inlagd pärlemor och mässing. R u n d t kring skifvan går en präktig bård, i hvilken hela djurkretsen är afbildad. Man står f ö r v å n a d intresse af att taga i betraktande kvicka fingrarnas » mästerverk » i de små form af drällväfnader, flitens andra rier i f o r n n o r d i s k a med utsökt färger. juryns de kvinnliga V i skola hopfinna n å d för d e n stränga ögon. afgå m e d Adolf * fullHellander. Hvad det var. Skiss för Idun nf Sophie Linge. vad var ' det? Jag stod vid mitt skrifbord och, nästan utan nade vi jag upp just att t ä n k a d ä r p å, ö p p - almanackan vid nu maj, voro blick. som den låg där. månad i inne, och bland D e t var en Jag en fortfor Den hvilken siffrorna förnimmelse bundet med reda för åtta. att af stirra på den och att någonting var den, men kunde föregående förmig hvad. besluten Att börja småningom med framträdde d u n k l a bilder, hvilka efter h a n d blefvo klarare o c h redigare. endast Med viljekraft år i f u l l v e r k - historiska » Karl Blink » m e n väggar och b o r d blifva öfverfyllda m e d som och där var det en s o m särskildt fängslade min läsarinnor se något Johanna första Sljernslröm. dess Här får m a n praktiska k o m m e r här att få se ett med Det som anordna skola skolrum på utställningen! a t t i sitt s l a g konstskickligheten Man Dockor m. och Wentzell, Lind utställningen k o m m e r digt flätning, färgning m.
de 3 delarne med tunn, hvit sbirting ooh syr tillsammans figurerna a i sidorna c med efterstygn. B, som bildar bottnen, beklädes på ena sidan S ö n d a g: Soppa med sockerrötter; med atlas, som vikes väl öfver på an" kotletter af oxtunga; sparris; apelsindra sidan oeh där fästes. Därpå klipsallad (Idun n:r 2 1). pas 2 atlasoch 2 plyschdelar efter fig. M å n d a g: Puré af morötter; kokt a, i det man likväl upptill på allesambafstunga. man beräknar ytterligare 12 cm i trådT i s d a g: Ragu på lam med risgryn; rät riktning. M a n syr nu tillsammans äggöl med mjölk. atlasen på sidorna c och infogar den Onsdag: Soppa med spenat; kokt sedan, så att söm inträffar mot söm. fårbringa med dillsås. med fina stygn i det styfva fodralet. Torsdag: Puré af potatis; kokt Nedtill vikes den till en bred söm öftorsk. ver kanten och fästes på utsidan. N u F r e d a g: Surstek; soppa på smulförenar man figurerna a och b, som tron. alla tre förses med atlasfoder, i det L ö r d a g: Soppa på gädda; ragu på man infogar bottnen med kast stygn. fläskkorf (chipolata) med kalfstek i tärDärpå syr man tillsammans plyschdeningar. larne i sidorna e och drager dem, likaledes så att söm inträffar mot söm, utvändigt öfver fodralet. E n bred söm A f vikes en efter bei undre kanten inåt och plyshof stor gädda tagas fileterna, hvilka chen fästes med osynliga stygn vid hvardera skäras i två delar, saltas bottnen. I öfre kanten sys plyschen och stekas lindrigt med smör i förtenoch atlasen tillsammans, hvarvid man nad stekpanna samt få kallna. Gäddpå båda sidor om sömmen c lemnar 6 hufvudet och benen jämte en morot, cm öppna.
Transport rdr för Institutet, hvilka Styrelsen såsom vilkor erbjudit, hädanefter utgå med 8000 rdr; i följd hvaraf anslaget till Undervisnings-anstalter för jordbruk och landtmannanäringar skulle ökas med Jemte det Kongl. Maj:t, med afseende å de för landets jordbruk fördelaktiga resultater, som uppkommit genom tillvaron af LandtbruksInstitutet vid Degeberg i Skaraborgs Län, och de inom serskilda provinser inrättade lägre Landtbruksskolor, hvilka numera, sedan en dylik skola blifvit sistlidet år inrättad i Nerike, uppgå till ett antal af 10, i Nåder föreslår, att i den blifvande Riksstaten må för Degebergs Landtbruks-Institut uppföras enahanda årliga Statsbidrag som hittills, eller 10,000 rdr, vill Kongl. Majit, då erfarenheten bekräftat att de lägre Landtbruksskolorne icke kunna utöfva åsyftad verksamhet med mindre Statsbidrag än 2000 rdr för hvardera, härmed begära, att totalanslaget för dessa skolor må förhöjas till 20,000 rdr, att utgå med 2000 rdr för hvardera, under vilkor att lärokursen vid dessa skolor skall utgöra 2:ne år, samt att 12 friplatser finnas vid hvardera skolan; kommande, i fall Rikets Ständer härtill lemna bifall, 6:te Hufvudtitelns anslag tili Undervisningsanstalter för jordbruk och landtmannanäringar att ytterligare ökas med . b) Befrämjande i allmänhet af jordbruk och landtmannanäringar. Med fästadt afseende å den af Svenska Trädgårdsföreningen ådagalagda nyttiga verksamhet, föreslår Kongl. Majit, att för den tid, hvarunder nästa Statsreglering förblifver gällande, Trädgårdsföreningen må, till understöd för sin Elevskola, fortfarande få uppbära ett årligt anslag ^f 1,333 rdr 16 sk. mot enahanda vilkor som hittills, nämligen att Föfe eningen, så vidt ske kan, verkställer utdelning af fruktträd och plantor till mindre bemedlade jordbrukare och, jemte behörig redovisning för näipnde medel, till Landtbruks-Akademien afgifver berättelse om antalet Transport rdr Bih. Ull R. St. Prop. om Stalsv. 1850.
För att icke gå i den talares fot spår, som yttrat sig emot mig, genom klandrande af andras åsigter utöfver hvad som fordras för molbevisning, vill jag alldeles sätta å sido att yttra mig i afseende på hvad lian om mitt anförande sagt och blott nämna, att just den mening, att delta är en formfråga, är hvad jag yttrat. Således är deruti ingen skilnad emellan honom och mig; men efter min förmening, hvilken jag har rätt att äga, oansedt den förmening kan vara olika, som hyses af Ur von Troil, har D c ii G Februari f m. grundlagen i denna formfråga icke gillat votering, då icke denna pension till eli enka kan anses tillhöra statsregleringen. Hvad angår den af Ur von Troil citerade frågan om Statsråden, så var deruti den betydliga skilnad, att desse hade varit embetsman, samt att i afseende på omorganisation af Statsrådet en viss tvetydighet kunde äga rum. Dessutom, när derom en K. propos. var afbiten, hvaruti nämndes att elen ene var nära pensionsinessig, så visar sig att förhållandet i flera afseendeti var olika. Jag vill icke derföre säga, att man icke möjligen kunnat tillämpa detta grundlagsbud äfven der. Frih. Cederström: Statsregler:n angår visserligen pensionsfrågor, från den stund pensionen blifvit beslutad till större eller mindre belopp, och olikheten i RiksSt:ns beslut i sådant fall måste, der jemkning icke äger runi, genom förstärkt StatsUtsk. afgöras; men här har icke StatsUtsk. för Statens reglerande föreslagit denna pension, utan pensionsfrågan är väckt genom enskild motion, som Utsk-.n besvarat, och i fråga om denna motions besvarande hafva 2 Stånd stannat emot 2. Frågan är således efter y5 §:n Riksd.Ordn. förfallen.
Utskottens Betänkande, IV 3 s 44—47» bif. af PresteStåndet, IX s54o, af BondeStåndet, IX s 548, af BorgareStåndet, IX s 567, ålerremit. af Adeln. IX s .574. Förnyadt Utlåtande, med tillkännagifvande att målet, enligt Riksdagsordningen, är afgjordt, IV 4 s 727, 728, lagdt till Handlingarne af BorgareStåndet, IX s 1075. *— rörande frågan om upphäfvande af den föreskriften att af Allmogen utfärdade Kungörelser om, m. m. böra af KronoBetjent påskrifvas. Ekon. Utskottets Betänkande, VIII s 35—'38, bif. af Adeln, IX s 116, återremit. af PresteStåndet, IX s 127, af BorgareStåndet, IX s i3o. Förnyadt Utlåtande, VIII s 671 —674, bif. af Adeln, IX s 35p, afsk af PresteStåndet, IX s 371, bif. af Borgare Stån - *7 Ståndet, IX s 374» af BondeStåndet, IX s 382. Underd. Skrifvelse, X 1 s ao3. — Om ändring i densamma. BondcSlåndets Beslut, IX s 818. Riksdags-Beslutet, §."44- Auctioner, om inskränkning i Länsmänsrätt att verkställa. Motion rcmitt. till Ekon. Utskottet, II s 1232. Utskottets Betänkande, VIII s 153 -— 155, bif. af Adeln, IX s 182, af PresteStåndet, IX s 188, af BondeStåndet, IX s ig4> af BorgareStåndet, IX s 206. B.
Härtill kommer slutligen, att, enligt Stats-Råds-protokollet, som vidfogas den nådiga Propositionen, 7 af Stats-Rådets ledamöter hafva emot 5 obetingadt uttalat sig för en nordlig rigtning öster om Sigtuna-fjärden direkt på Upsala, med något varierande meningar om sträckningen från sistnämnda stad. Af nyssnämnde 7 Herrar Stats-Råd synas 3 bestämdt sammanstämma deruti, att jernvägens första utsprång från hufvudstaden bör, för att bespara Statens medel, så vidt möjligt är vara gemensam både för den vestligare grenen af denna jernväg, hvilken en allmännare mening i dessa trakter allt högljuddare påyrkar, och den nordligare, hvarom alla ofvannämnde myndigheter sig sålunda enstämmigt förenat. Eör att nu gå en medelväg mellan denna mängd af förslager, som blifvit framställda för norra stambanans rigtning emellan Stockholm ocii Sala, öster eller vester om Sigtuna-fjärden, får jag vördsammast hemställa, att en jernväg drages öster om Sigtuna-fjärden från Stockholm till trakten af Husby—Odensala och derifrån vesterut öfver Erikssund förbi Ekolssund, Simtuna och Tärna samt derifrån till Sala, allt på sätt bilagde brochyr, med åtföljande karta, närmare antyder. Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862.
Det första felet är, att modern hade varit »piga», att fadrens äktenskap »hade felaktig form» och var messallians. Tjensteqvinnans skuld är stor: »hon har passat upp och varit höflig mot alla», hon har derför gifvit sonen i arf »slafblod», skygghet, blyghet, skrämsel, osjelfständighet. Amman har skänkt honom »brand i blodet och kramp i nerverna». Fadren, om hvilken det berättas, att han härstammar från en adlig ätt på 1600-talet, har sin skuld deri, att sonen »såg dagen i ett sköfladt bo», och han spelar sedan för det mesta rolen af den orättfärdige tyrannen. Han misskänner elfvaåringens »personliga rättigheter» derhän, att han låter honom bära tidningar och hemta posten, han favoriserar bröderna, han skylles t. o. m. för att hafva piskat Johan till att ljuga på sig sjelf. Om bröderna, åtminstone den ene, antydes det, att han oädelt motsvarat den yngre broderns hängifvenhet. En styfmoder kommer till, som naturligtvis också blir skulden till att Johans utveckling snedvrides. Familjen är med ett ord Johan till förargelse, den är »för trång, har små sjelfviska och antisociala syften»; der »herskar en (eller två) viljor utan appell, och derför är ingen rättvisa möjlig». Så kommer skolan; här är det än värre. Johan passerar igenom tre olika läroverk och förf. fäller hårda domar öfver dem alla. Johan »slarfvar igenom lexorna» och hvems är felet? Skolans naturligtvis. Han får sitta qvar i en klass och »hans nervlif rycks sönder, hans viljekraft slappas, grunden lägges till blifvande modlöshet.» Slutligen och värst förderfvar universitetet hans uppfostran. Här är det frihet i studierna, men det är heller icke bra, sämre t. o. m. än skolans lexor; friheten kändes »tryckande – som ett tomrum»! Professorerna äro bönder. Orättvisor begås öfverallt mot den arme Johan.
Den själfständighetskänsla, som alltid utmärkte henne, * Fröken Lundqvist, som ännu lefver, är oaktadt sin höga ålder rask och liflig. Den fryntliga, älskvärda gumman kommer väl ihåg, när lilla Marie Louise för nära 47 år sedan kom till hennes skola. himlen h ö g t och h a f v e t underbart m e r än k r o n o r s och j u v e l e r s jZ .. förmådde henne att tänka pä att skaffa sig en sådan verksamhet, som kunde tillåta henne att vara alldeles » sin egen », och år 1868 begaf hon sig till Gymnastiska Centralinstitutet för att utbildas till sjukgymnast. Hon genomgick här den stadgade kursen på halfva den vanliga tiden och utexaminerades redan år 1869. Samma år erhöll hon anställning i den högre flickskola, där hon allt sedan tjänstgjort. Denna skola egdes då af fröken Hidén, öfveitogt senare af lektorn, numera kyrkoherden Arnold Hammar och innehafves nu sedan flera år af fröknarna Mathilda Eckerberg och Ebba Sundholm. Dessa förändringar i skolans högsta ledning hafva gifvetvis föranledt omgestaltningar i åtskilliga andra afseenden, både hvad organisation och lärometod angå, och det åttaklassiga, af staten understödda elementarläroverket för flickor, hvars äldsta lärarinna fröken Vestman var vid sin död, torde i bra mycket vara olik den Hidénska skolan, där hon 22 år förut börjat undervisa. Men fröken V. saknade hvarje anlag att stelna i gamla former, hon följde utan svårighet med under utvecklingsskedet samt fyllde äfven under den senaste tiden sin plats i skolan på ett sätt, som lände henne till heder och skolan till gagn. Hennes nit slappades ej af under de många arbetsåren, och hennes undervisningsskicklighet var alltjämt framstående. Hon var läroverkets gymnastiklärarinua samt undervisade dessutom i geografi och naturvetenskap. Hennes verksamhet som lärarinna var likväl ej det, som främst tog hennes tid och krafter i anspråk. Hon var jämväl sjukgymnast, och det är såsom sådan hon kanske arbetat mest.