Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Grefven och Lanclt-Mdr skalken yttrade, att dä Gretve von Platen tillkännagifvit sin önskan, att någon särskild tryckning af dess ifrågavarande anförande icke måtte äga rum, samt Herr Grefven och Landt-Marskalken förmodade, att så val Herr Berghman som Rid - Den December c, m. 347 derskapet och Adeln torde i denna del vilja gå Grefve von Flåtens önskan till mötes, ansåg Herr Grefven och Landt-Marskalken sig böra hemställa, om icke sil fråga om särskild tryckning af berörde anförande finge lörfalla. Bifölls. Vid förnyad föredragning af Bevillningsutskottets den 2 dennes under N:o 62 aflåtne, samt den 3 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde Memorial, i anledning af yppade skiljaktigheter i afseende på det i den nya Bevillnings-förordningen förekommande stadgande, angående den af Bryggare, Handtverkare och andre Borgersman, hvilkas rörelse och näringsfång egentligen äro rigtade på inhemska produeter, utgående Bevillning; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, under förblifvande vid dess i detta ämne förut fattade beslut, samt med godkännande af den utaf Utskottet föreslagne Voterings-proposition, öfverlemna berörde fråga till Förstärkta Stats-Utskottets afgörande. Företogs till pröfning Constitutions-Utskottets den 11 sisth Nov. under N:o 71 aflåtne, samt den 16 i berörde månad på bordet lagde, Memorial, innefattande förslag till ett tillägg i 56. §. Regeringsformen. 348 Den 4 December e. m. Friherre Cederström Jacob: Jag sif ulle endast underställa , om icke de i redactionen förekommande orden: önskningsmål &c. kunde förändras till: Dock i de mål, hvarom 89- §• handlar &c. Ty genom användande af benämningen önskningsmål kunde långvariga tvister i framtiden komma att äga rum, emedan man icke alltid vore ense om hvad dermed skalle förstås; men om den af mig föreslagne redaction begagnas , tror jag all sådan misstydning vara förekommen.
I sista mom. har Utsk:t föreslagit borttagande af skyldigheten för yngling å reala linien att hafva blifvit godkänd vid de skriftliga profven såväl i språk, som mathematik, innan muntlig examen lar afläggas, samt ansett godkännande endast i ett af dessa ämnen vara härför tillräckligt. För min del kan jag ej finna, att någon förändring i nu gällande stadganden är påkallad; lefvande språk och mathematik äro på reala linien sådane hufvudämnen, att tillräckliga insigter i båda dessa ämnen måste fordras för genomgående af afgångsexamen. Utsk:ts hemställan här liksom i åtskilliga andra delar af Betänk:t vittnar om en, enligt min åsigt, ganska malplacerad ömhet om ynglingarne, gående ut på att nära nog uppmuntra dem att lära sig så litet som möjligt. Jag kan icke gilla denna tendens, lika litet som jag kan instämma i de vanliga ropen om öfveransträngning. Vetandets skatter äro ej tunga att bära på, och jag är öfvertygad om att ju större ballast man deraf kan intaga, när man skjuter ut sin farkost på lefnadens haf, desto stadigare skall denna gå, desto hårdare skall man kunna hålla upp emot vidriga vindar. På grund af hvad jag nu anfört, får jag yrka alslag å hela den nu föredragna punkten. Gr. Björnstjerna: Vid föredragningen af en föreg:de punkt i detta Betänk., den om befrielse från grekiska språkets Den 17 Mars e. m. 153 läsande, använde åtskilliga af mina värde motståndare en af Lektor Bergman afgifven reservation såsom elt kraftigt vapen till bekämpande af Utsk:ts gjorda hemställan; Hr Bergman framhölls då såsom en verklig pedagogisk autoritet. Jag anser mig derföre böra upplysa nämnde Hrr. att Utsk:ts hemställan i nu föredragna punkten tillkommit på förslag af samme Hr Bergman och är af honom jemväl h. o. h. sammansatt. Jag förmodar att lektorn fortfarande tillerkännes samma afgörande vitsord som i f. ro. I Utsk:t åtminstone erkändes hans stora insigter i undervisningssältet, och Utsk:t kunde således icke annat än godkänna de grunder, hvarpå han stödde sina åsigter i ifrågav:de hänseende.
Jag anmärker mot den tull, som är lagd på bomolja, att den utgör 1 i£ proc. på eli råämne, som ej finnes i landet, och som är oumbärligt för yllefabrikernes behof. Boy borde upptagas bland artiklarna kläde, dråp, halfkläde - D e n 39 J u 1 i e. m. 385’ kläde &c., emedan hoy endast är valksköljdt oberedt kläde, solli under den särskilda rubriken bov skulle bära endast 36 sk. tull, men under rubriken kläde 2 rjdrs. Denna anmärkn. gör jag likväl, endast tinder förutsättning att införsel af kläde skulle mot min mening blifva tilläten. Af casimir bör, under samma förutsättning, det svarta, sorn nu tillverkas inom landet i tillräcklig mängd, oell som derföre blifvit genom Cornmerce-collegii kungörelse den 3 Äng. 183y förflyttad! till förbjudna varor, upptagas bland kläden, bal (kaden &c. och med 2 tidis tull på Ti beläggas. Hvad bomu I s väfnade 11 beträffar, så bar Hr Skogman i dag omtalat, huruledes detina fabrikation tilltagit i samma mån, som man förminskat bennes skydd. Deremot har en stor tillverkare af bomullsgarn, den störste i Westergöthland, skickat mig en framställning för att vid delta tillfälle begagnas, och hvilken jag anhåller matte få uppläsas. TJlur den åberopade skrifvelsen upplästes följandet ”Af naturen vanlottad på jordeller bergsbruk, har denna otts innevånare, omkring Borås stad i Elfsborgs län, från längre tider tillbaka sökt sin bergning genom husflit i väfnad, samt den bandel och byten, som af dessa tillverkningar å andra orter blifvit en följd.
Skrifvelse, Dl:o 19. 55 någon qvarn åsatt, och hvilket dryga räntebelopp, efter hvad sökanden uppgifvit och jemväl i orten kändt samt af auctoriteterne vitsordadt vore, i förening med det knappa vattenfallet, verkat dertill, att högre arrende, än 75 tunnor icke kunnat erhållas, hvarmed dock förefallande underhållsoch nybyggnads-kostnader måst bestridas, i följd hvaraf denna lägenhet en längre tid gått i köp och salu för tredjedelen af nu nedlagde byggnads-kostnad; samt att, efter den förbättring, qvarnen genom nämnde betydliga uppoffring erhållit, säkerhet syntfes vara vunnen, att den dryga grundräntan till oförminskadt belopp kan i framtiden utgå, hvarföre ock Statens fördel ostridigt vore genom den verkställda byggnaden befrämjad; och hafva Rikets Ständer, med afseende å hvad Kongl. Kammar-Collegium i ämnet sålunda anfört och upplyst, pröfvat skäligt att, såsom understöd för omförmälda förStaten gagneliga nybyggnad af Örebro qvarn, efterskänka den ränta, som under byggnadsåren eller från den 9 September 1833, då qvarnen nedbrann, till den dag i September månad 1836, då densamma åter sattes i gång, bordt för samma qvarn utgöras. Hvilket, till svar å E. K. M:s Nådiga remiss, Rikets Ständer få härigenom i underdånighet meddela. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 1 Juni 1840. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 10 Juni 1840. Preste-Ståndet den i3 Borgare-Ståndet den >3 Bonde-Ståndet den i3 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse j angående upphäfvande af den Hof-Rätterne lemnade tillåtelse att, under serskild omständighet j i dråpmål döma till lottkastning emellan flere anklagade. (Lag-Utsk. Betänk. N:o 33.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har fråga blifvit väckt, huruvida icke angeläget vore, Bih. till R. St.
Af dels från ordinarie stats-medel omförda, dels ersatta medel . 802: 45. 6. Credit. Utgifter: Balans till påföljande äret: Utaf den 1843 års räkning bifogade balans-relation inhemtas, att af de till år 1844 balanserade förskotter, 4,354 R:dr 28 sk. 10 rst., äro 175 R:dr 8 sk. upptagna och redovisade år 1844; hvaremot 4,179 R:dr 20 sk. 10 rst. numera bero på Kongl. Krigs-Kollegii Ådvokat-Fiskals åtgärd, sedan såväl gäldenären, Brukspatronen Åmark, sorn hans löftesmän till borgenärer afträdt sin egendom. Fortifikations-Afdelningen. (Ordinarie Stats-anslaget). Räkenskaperna för båda revisionsåren hafva i Kongl. KammarRätten undergått granskning utan anmärkning och utvisa: Debetår 1843 år 1843. Balans från föregående året: Af stats-anslaget till försvars-verket i allmänhet „ dito till oförutsedda utgifter „ dito till fångars vård och underhåll Från Artilleri-Afdelningen, till en Artilleri-förråds-byggnad å Carlsborg Balans till påföljande året: Credit. Balans från föregående året: Utgift: Balans till påföljande året: Enligt räkenskapen biiagd balans-relation, u tgöras de lill år 1844 utbalanserade behållningar af följande poster: — 93 — A nslag till reseoch traktamentspeningar för Fortifikations-Officerare samt för böckers och instrumenters inköp 446: 43. 4. Redogöraren för ponton-trainen och ponton-bryggan vid Stockholm 99: 5. Götheborgs Carlstens Waxholms Christianstads Gränse-posteringens i Haparanda kassa med aflidne Majoren Bergenstrå hies konkurs-massa 400: 36. — Dito i Grislehamn 10: Utestående arrende-medel för Kalmar f. d. Fästnings utarrenderade lägenheter 245: 26. 4.
Det bar också varit dessa, inom Utskottet temligen allmänt såsom rigtiga erkända, grundsatser, som föranledt Utskottet tillstyrka, att en del af banks grundfond skall bestå af räntebärande, lätt säljbara, obligationer, en grundsats, som dock förtjenst att uti hela sin utsträckning tillämpas samt sålunda stadgas, att hela den del af grundfonden, som i allmänt förvar skall nedsättas, bör bestå af obligationer. Derigenom hade, enligt mitt förmenande, ingalunda, såsom man velat påstå, omöjliggjorts uppkomsten af banker i landet, ty öfver brist på ofvansagda slags papper lärer man ej kunna skäligen klaga, — tvärtom hade för desamma blifvit lagd en så säker grund att, hvad man i första rummet bör afse, eller allmänhetens betryggande och deraf här fly tande större förtroende för bankerna, hade i vida större mån vunnits, än nu efter Utskottets förslag kan blifva fallet, och derigenom hade jemväl bortfallit många af de betänkligheter, som nu ställt sig upp emot bankrörelsens fulla frigörande. Då jag emellertid väl inser, att yrkandet på grundsatsens fulla tillämpande, för närvarande, skulle möta motstånd inom de respektive Stånden, vågar jag dock, såsom ett steg mot det eftersträfvansvärda målet, föreslå, att Rikets Ständer behagade, för sin del, förordna, att minst hälften af sedelutgifvande banks grundfond skall bestå af räntebärande, lätt säljbara, obligationer samt den öfriga delen af grundfonden, som ej kontant inbetalas, af intecknade skuldförbindelser, i likhet med Utskottets förslag.» Af Herr Å. Lemchen och Riksdagsfullmägtigen Sven Rosenberg från Christianstads län, som instämt i Herrar Norderifelts och von Hofsténs reservationer mot Utskottets förslag att sedelutgifning ej skulle få grundas på inneliggande kassa. Rättelser: Sid. 9 rad. 5 uppifr. står: låter läs: lärer » t6 » 10 » » kassakistan » kassakista » 18 » 20 » » motsvara » motsvarar » 19 » 8 » » banksedlar » banks sedlar » 20 » 4 nedifr. » sked t » skett Bih. till R. St.
Utskottet hemställer derföre till Riksens Ständer, att de matte hos Hans Maj:t Konungen i underdånighet förnya deras redan förut vid tvänne föregående Riksdagar yttrade underdåniga önskan, om fogande af en anstalt, lill samlande af allmänna Statistiska kunskaper öfver Sverige; och att dervid i •ynnerhet och för detta ändamål noggranna undersökningar måtte anställas , om Rikets befolkning , dess förhållande i afseende på stånd och Närings-klasser, dess förhållande till orternas vidd, till förmögenhet och lefnadssätt. Dessa uppgifter anser Utskottet åtmindstoneLäns-vis böra vara utarbetade, och stödja sig på detailler öfver hvarje Härad. De borde kunna leda till utredande af det rätta förhållandet i afseende på de Jord - Den ii Juli. 11 gjj Jordägare , som hittills ansetts orepresenterade: de borde tillika på ett tillförlitligt sätt kunna upplysa beskattningens, så väl den beständigas som den tillfälligas, fördelning. De borde kunna meddela en Historisk öfversigt öfver alla slags Privilegier, huruvida de tillhöra en viss klass, vissa personer, eller vissa yrken och näringar, huruvida de äro Civila eller blott Oeconomiska , på hvilka Contract de grunda sig och så vidare. Derigenom skulle erhållas kännedom af antalet på personer, hvilka såsom Manufacturister af hvad slag som heldst, utan att vara Stads-Borgare eller Jordägare, likväl sjelland ige genom sin näring, kunde äga rätt till delaktighet i representationen; samt i allmänhet vinnas en säker kännedom, så till antal som beskaffenhet, af den personal, hvilken såsom väljande och väljb^r borde komma i beräkning. Dessa Statistiska u,pplysningar borde äfven innehålla *n uppgift a^f näringarnas inbördes förhållanden inom hyart jYistrict, en undersökning om de anledning'ar som' i orterna finnas till högre odling i afseen<]e pä jilia Närings-grenar , vare sig Jordbruk, boskapsskötsel, skogseller andra produc* ters fo/rädling,.
6er äskat, någon sä- , rian vors att återkalla; att, ^ä en alik verkställiglret, såsom kerosncls ak konungens seli kiikets 8tänriers gemensamma beslut, jor-legarnes enskilcia besvär, 8ä vicit ris angings roteringssk^Iriiglretens tillvarelse, röke karls någon inverkan, irvarai soljt, att uurie, lätenlret, att tillika besvär ankora, ieke eller konäs till ri^lik sk^irligbet kärbinrla; samt slutligen, att nägon prestation ak cien n^a stänciiga roteringeu ännu ieke vors ak Longi. Naj:t 1 Uäcier sororrinaci, än minrire ak jorriegarns kuligjorci, clerak oek vors en käljci, att någon kos t nack eller förlust Aen om cien anstallt, Longi. Najtt i Käcler viätagit, ieks kunnat jorcisAare tiligk^nclag. Uti en meck aamma skrikveias tili kiketa Ääncier ösverlemnaci l^äcliA ?roj)08ition, kärklaraäs Lionel. Naj:t klanci annat, att, livart i>eträii'acie keiojijrst akäen assist, avin erläAAaa irorcie, ak orciinarie rotering unclerkaataäe, msn tili 8äcisn rotering ieks inclelaris lremman oeir iaAenlretsr, 8ä, enär <is i knekteliället c^valvatäenris Oajaeliana-kaaallenaa kela koatnaä kör roterinAaksaväret boräo till kullo AoritAoras sk iiemnian, 8om, kor »klä»86nlr6tsn 5kuli, eiler ak annan oraak, unäalujo^s ökvertaAanclet in natura ak samma iaesvär, anaäAS LionAi.
129 vudstaden anlagde fabrik för tillverkande af fabriksredskap och macliiner, elt förlags-lån af 2,000 R:dr, samt tillika, nied afseende å den stora fördel, sorn för härvarande fabriker förväntades deraf, att Felling snart komme i tillfälle att i större scala drifva sin machin-tillverkning, i Nåder medgifvit, att, då af det Rörstrands Porslins-fabriks intressenter år 1832 tillagde förlags-lån af 20,000 R:dr, i följd af skedd afsägelse, endast 15,000 R:dr komnie att uttagas, och således å förlags-lånefonden förefunnes en opåräknad tillgång af 5,000 R:dr, Fellings lån finge af först till fonden inflytande medel utbetalas, så bade detta lån också, näst efter lånet till Rörstrands fabriks delegare, utgått, ehuru då ännu icke kunnat utgifvas de förlags-lån, sorn till ett sammanlagdt belopp af 74,666 R:dr 32 sk. blifvit, innan Fellings lånc-an,sökning bifölls, i Nåder beviljade att, i mon af forlags-lånefondens tillgångar, utbetalas till låntagarne, hvilkas rätt Revisorerne alltså ansett genom den Felling tillerkända förmon vara eftersatt.
Hvarföre skall då blott en liten del ; Nationen ensam vidkännas alla de utgifterr utan fördel, då likväl fördelarne af anlägg ningen tillhöra Nationen gemensamt. Hur många finnas ej, hvars återstående lilla förmi genhet är några Götha Canals-Actier. De ha va ännu kunnat draga sig fram med knappt omständigheter i sin lilla rörelse; i hvilkt 992 Den 28 Februarii, lycklig belägenhet skall detta nu sätta dem ; då de för sin omtanka kunna använda 500,000, eller några /ooo R:dr som äro deras egna penningar, och ej kosta således hvarken räntor, douceurer, öfver-ränta, ej eller obligationer åt någon för caution m. m. Hvad kunna de ej derigenom blifva för sig och de sina , och hvilken nystyrka för Staten ; ty det är uti innevånarnes förmögenhet och välmåga som en Regering vid utomordenteliga tillfällen kan finna jdess sanna resoursser, vare sig till försvar eller nyttiga företag. • - . .. Jag tror mig ej behöfva ingå i undersökning af den allmänna nyttan af Götha Canal , ty man är redan derom öfvertygad. Men hvad jag kan pasta, är att detta stora företag ej haft annan skada, än den det förorsakat den enskilta förmögenheten och hvilken nu härigenom skulle upphöra att vara längre verkande. Det är på grund härutaf och på de omständigheter, som åtföljde början och fortgången af Götha Canal, sorn mig synes att opartiske National-Representanter böra göra rättvisa åt Nationens hafda förtroende och patriotisme för detta företag som bär stämpeln af éii allvarsamt och högsinnt folk. No t o. Den 2 g Februarii, N:o 10.
De hade spunnit sig så fast kring hennes hjerta, att hon icke kunde afslita dem utan att det blödde. Men nu var det beslutadt. I dag skulle hon göra honom sitt sista besök. Hon stannade framför kofferten, som stod packad i ett hörn af rummet ja, allt var i ordning, men det svåraste återstod ändå. Hon sökte föreställa sig uttrycket i hans ansigte, när hon sade honom det, och hon kände en darrning genom hela sin kropp, från hjessan till fotabjället. Hon satte sig åter ner vid skrifbordet, och för att stilla sin nervositet genomögnade hon ännu en gång dikten, som låg der. Det knöt sig med ens en smula hopp till denna dikt. Hon tänkte på, att hon kunde fortsätta, öfverflytta hela diktcykeln Ny vår till Frankrikes språk. Hon visste, att alla dessa dikter voro under öfversättning af en annan hand för att intagas i Revue des deux Mondes. Men detta arbete ville hon utföra! Så skulle bandet emellan dem icke vara afslitet i och med det, hon for bort. Hon skulle ha rätt att skrifva till honom, hon skulle kanske också, någon gång, få ett par rader till svar. Men skulle han taga emot hennes arbete? Det fans någonting innerst inne i hennes hjerta, som svarade ja. Han skulle känna, att det var för honom hon arbetat, icke för egen fördels eller vinnings skull. Och skulle hennes krafter räcka till? Hon hoppades det. Hon var öfvertygad om att hon förstod honom bättre än andra — ty hon älskade honom mer. Margot satt hela eftermiddagen hos den sjuke. Hon skref efter hans diktamen ett bref till modern, den gamla frun vid Damthorstrasse i Hamburg, ett muntert och lustigt bref, fullt af de ömmaste lögner angående sonens helsotillstånd och öfriga lefnadsförhållanden — ett bref som just derför gjorde ett oemotståndligt gripande intryck på henne, som skref det. Hon satt vid hans skrifbord, med ryggen mot bädden; då och då vände hon sig om och såg på det dödsbleka, lidande ansigtet, från hvars mun de kärleksfullt bedrägliga orden strömmade fram. Han diktade. »Aldrig förr har jag behöft min fantasi bättre än nu», sade han med ett stänk af bittert vemod. »Den kära gamla!
Det är allmänt kändt, att en öfverdrifven import af finare och gröfre utländske Bomulstyger, då redan i flere år nästan helt och hållit utträngt den huslig* väfnadsindustri, sorn förut var rådande öfverallt i landet, och att ibland de Folkklasser, som förr till klädsel åtnöjde sig med hvad de sjelfve tillverkade, större delen fants klädd i utländska Bomulsväfnader, hvita eller tryckta. Öfvertygad om nödvändigheten att sätta en gräns för detta förstörande offer åt en främmande Nations konstflit, beslöt Konungen att låta utlärda i - Den 28 Juni i j, nu ' frågavarande importförbud, det enda sf någon vigt, som under de sist föxflutne 6 åren emanerat, och verkan deraf biet, att omtankan med förvånande hastighet riktades på Bomulsväfverislöjden, hvilken sedermera nästan öfverallt i Riket haft den mest tillfredsställande framgång och hufvudsakligen bidragit att genom inhemske tillverkningar fylla behofvet af hvad sorn fordras för qvinnokönets klädsel. ÅtskiIlige betydliga Bomullsväfveri - Fabriker hafva inom korrt tid blifvit anlagde, och vid en enda, der för det närvarande omkring 400 arbetare sysselsättas, åstadkommos år 1821 tillverkningar tili ett värde af 105,990 R:dr 21 sk. Sammanräknade värdet af de vid Fabriker i Städerne tillverkade Bomullsoch Linnevaror, som utgjorde år 1S J 6 — 47.822 R:dr 7 sk. 4 r. och år 1817 5o?7o8 R R:dr 36 sk. 3 r.j hvarvid bör anmärkas att af dessa sammanslagne Bomulls-, och Linnetillverkningar, ej mera än ungefärligen —idel kan hänföras till Linr.eväfnad, en industri, som egenteligen finner trefnad å landet, der den, i förbindelse med Linculturen kan med mesta fördel idkas.
Ånyo föredrogs Hr af Ekenstams, Israel, den 9 dennes på bordet lagda hemställan om inbjudning till Presteoch BondeStm att instämma i det beslut, hvari R. o. Ad. och BorgareSt. stannat i fråga om fri brännvinsbränning. Hr af Ekenstam, Israel: I sista plenum framställde Frih. Hamilton en begäran, att denna inbjudning skulle ställas i sådana ordalag, att jemväl BorgareSt. skulle vara i tillfälle att deltaga i den inskränkning, sorn R. o. Ad. beslutat för de personer, hvilka icke äga 3oo r:drs jordvärde eller i5o r:drs årlig inkomst. Med anledn. af denna begäran har jag nu förändrat ordalagen och anhåller att få framställa dem som följer. Dea »3 November. Hr af Ekenstam uppläste derefter följande: Efter numera afslutad föredragning i alia Stånd af grunderna för brännvinsbränning, förefinnes, att medium af samtliga Ståndens beslut, i afseende på näringens beskattning, är närmast i sk. r rist. per kanna, efter afvcrkningsförmåga. En sammanjemkning till detta medium, äfvensom till öfverensstämmelse i andra delar af ärendet, torde kunna ti 11 — vägabringas af Bevilln.Utsk., endast principen för rättighet till brännvinsbränning blifver enahanda erkänd, åtminstone af 3:nc Stånd. Af sådan anledn. får jag vördsamt anhålla, att R. o. Ad. täcktes inbjuda de resp. MedStånden lill förening i R. o. Ad:s beslut om öppen rättighet till brännvinsbränning för alla classen medborgare, endast med undantag af dem, som icke äga jordvärde af 3oo r:dr, eller årlig inkomst af i5o r'dr; anhållande jag derjemte lika vördsamt, att detta mitt yttrande, som upptager motivet för inbjudningen, måtte få densamma åtfölja. Hr Westfelt, Nils: Den inbjudning, sorn Hr af Ekenstam har föreslagit, anhåller jag måtte blifva uppläst; örn deri finnes någonting annat än hvad han nu sist uppläste, så uther jag mig att sedermera få ordet.
Rättegångs-Balken samt till uppliäfvande af dermed sammanhang egande Kongl. Brefvet den 29 Julii 1812 och Kongl. Kungörelsen dea 18 December i8a3. i83o den 7 Januarii; svar å Riks-Salen. a5:0 Rikets Ständers skrifvelse af den 19 October 1829, med anhållan om lagförklaring i afseende på sådane Bankens lån, för hvilka Gäldenären icke aflemnar skuldförbindelse. j83o den 7 Januarii; svar å Riks-Salen, och förklaring expedierad. 26 lO Rikets Ständers skrifvelse af den 19 October 1829, angående ändring i slutet af Kongl. Förklaringen den i4 Maji i8o5> rörande lagfart å fast egendom. i83o den 7 Januarii; svar å Riks-Salen. 27:0 Rikets Ständers skrifvelse af den 19 October 1829, med förslag till förändrad redaction af 21 Cap. Rättegångs-Balken. i83o den 1 Mars; svar å Riks-Salen. 28 '.O Rikets Ständers skrifvelse af den 19 October 1829, angående förändring i hittills gällande Författningar om föryttrande af Bankens fastighetspanter genom Banco-auction. i83o den 7 Januarii; svar å Riks-Salen, samt förordning expedierad. 2Q10 Rikets Ständers skrifvelse af den 19 October 1829, i an ledning af Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition, rörande förmonsrätt för Upsala Academie hos dess uppbördsman m. m. j83o den 12 Mars; svar å Riks-Salen, samt förordning expedierad. 30.0 Rikets Ständers skrifvelse af den 11 November 1829, angående ändring af 6 Cap. 2.'dra och följande §§:ne i Concurslagen. l83o den 12 Mars; svar å Riks-Salen, samt ny Concurslag utfärdad. 3» Bil. till-R. St Just, Ombudsm.