Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Likaledes må af Vettenskaps-academien till riksdagsmanna-underhåll. 19 §:n sista perioden. klagomål Öfver val till riksdagsmän af PresteStåndet ingifvas, för stiften och elementar-läroverken , hos consistoriel na 22 §:n sednare perioden. Fullmakterna underskrifvas: PresteStåndets, för stiften, universiteten och elementar-läroverken, af vederb. consistoriel Undert. Ridd.Secret, tillkännagaf, att förslaget i denna punkt Llifvit afslaget af PresleStåndet. Hr Frih. o. Landtm, framställde propos. till bifall å detta förslag. Ropades ja och nej. llr Frih. o. Landtm, framställde derefter propos. till afslag å detsamma. Ropades starka ja, blandade med ganska många nej. Hr Frih. o. Landtm, förklarade, att han, vid svaren af dess sist framställda propos., trott sig linna att ja öfverröstat nej. 16 punkten. Förs lag angtde universitetens representation: i3 §:n Riksdagsordningen, 2 mom. itsta perioden. 2:0. Universiteten i Upsala och Lund, skola genom deras samtlige professorer och adj tinder , ordinarie eller extraordinarie samt docenter j academiernes räntmästare och secreterare, jemte alla öfriga academiska tjenstemän, som, i och för sina befallningar , äga pr ester lig befordringsrätt, Den i April. 23 utse till riksdagsmän i PresteStåndet, hvartdera minst en professor från de verldslig.! faculteterna, dock med rättighet alt ställa tvä sådana fullmäktige. 17 §:n, 1 mom. (Tillägg vid slutet.) För en af hvartdera universitetets fullmäktige hör ofvannämnda reseoch underhållskostnad utgå från academi/ö tiden. Undert. Ridd.Secret. lillkännagaf, att PresteSt. bifallit förslaget i detina punkt. Enahanda beslut blef nu äfven af R. o. Ad. fattadt. Föredrogs Hr Rosenqvists, Fredr. Leonh., den 28 sist).
Ja, det är myck e kons tigt. Ho vet inte åf , att ho varet vilse i hufve och mins ingenting alltse'n händelsen i körkan. När ho feck se Erik , var det blankt som det skull' ha knäppt i skallen på'na och som ho skull' ha v aknat opp ur en dröm, sa' ho. Hon måtte v ara mycket vek och blödig till sinnes, Anna? Jojo men, ho feck inte från barndomen vänje sej ve s tarke och bonnske saker, ser betjenten. Hjelp mej , h an, att ställa rätt de här s tolarna; jag hör folket komma. Betjenten . Per. Betjenten . Per. Betjenten . Per. Betjenten . Per. ANDRA SCENEN. DE FÖRRE. BRUKSPATRONEN och alla de öfriga personerna i stycket (utom Ola i Gyllby och Britta). BONDFOLK. Intet att tacka för, go' vänner. Tack, tack! Ni har v äl fö rsett er på bästa vis allihop, vill j ag tro. Tack, tack ! Kom nu ut på gården, så ska' vi dansa och h ålla oss lustiga. Der på bordet har ni dricksvaro r att muntra er med. Spara inte; det finns mer i källarn. Kom, k ära Erik och Anna; ni sk all sitta bredvid mig i högsätet. Det var mig en riktig glädje, att jag en gång fick fira ert brölopp, Erik och Anna; j ag anser er nära på såsom mina fosterbarn. Gud ske lof, att saken fick en sådan utgång, och att j ag kunde nedtysta hela ledsamheten med den andra lysningen. Ja, Gud ska löna herr Patron och Prosten för all godhet. Prosten. Erik och Anna. Bli inte otålig på gamle Löper-Nisse, h err Patron, f ast jag är li te munter och storl åtig åf mej. Jag får lof ta Patron i hand och tacke för den dråplige välfägnan. Tack, tack , f ader Nils . Var ni alldel es som ni behagar i afton. Jag vill se alla glada och otvungna. Brukspatronen.
Landtm, förklarade, det han ansåg .Ta hafva varit öfvervägande. Sednare delen af Utsk s förev:de hemställan, innehållande »samt besluta att hvad af förut anslagne tillgångar kan återstå sedan det södra strandverket blifvit fullbordadt, skall Statsverket besparas,» blef sedermera, efter först till bifall derå framställd propos., som besvarades med Nej, af E. o Ad. afslagen. Vidare förekom och bifölls Utsk:s hemställan, ang:de anslagen till fästningsbyggnäds-arbetena vid Carlskrona och Waxholm. Mom. litt. c, till befäslnings-arbetena vid Slilö på Gottland. Frih. af Ugglas, Carl Gust.: Jag ämnar icke ingå i någon undersökning om nyttan af befästningen vid Slitö, eller på något sätt söka vederlägga Utsk:s sorn mig svnes nog knapphändiga motivering i detta hänseende; ty denna fråga är af den beskaffenhet, att jag gerna erkänner, det jag icke är i tillfälle, att densamma bedöma. Det må likväl såsom ett motstycke till hvad StatsUtsk. anfört gälla hvad Hr af Klint i sitt yttrande omförmält, och som ett annat motskäl torde jag fä åberopa den omständighet, som Konstit. Utsk. i sitt s. k. decharge-betänk:de vidrört, nemi. att sedan dessa befästningar blifvit påbörjade, yttrade Engelska regeringen till den Svenska, att den lifligt önskade deras fortsättande med all möjlig drift och skyndsamhet. Jag har nu blott velat fästa R. o. Ad:s upmärksamhet på en annan sida af denna fråga, som här bör tagas i betraktande, nemi. det kreditiv som vid sista Riksdagen beviljades äfvensom det, hvilket anvisades för neutralitetens uprättliållande, Frågan var således för E: St:r icke obekant; ty It.
1898 Men så började d e n föreläsningskurs Fredrik skulle gå i g e n o m; han blef upptagen hela förm i d d a g e n och somliga dagar äfven efter middagen. Flickorna Verhoff ' fingo n u i uppdrag att taga hand o m Karin, m e n det dröjde ej länge, förrän h o n märkte att d e ej hade m y c k e n lust eller tid till det, de voro så upptagna af sina vänner, lektioner o c h nöjen. Ja, Karin var genast hågad, tog sina skridskor och följde d e m, men de voro knappast n e d k o m n a på N y b r o v i k e n, förrän två för Karin obekanta herrar k o m m o framåkande, hälsade p å d e båda systrarna o c h förde dem bort m e d sig i triumf. Karins glada lynne sjönk genast, h o n åkte ensam några hvarf kring banan, men upptäckte snart, att d e flesta andra flickor hade sällskap. H o n sökte förströ sig m e d att se p å folkvimlet, m e n tiden blef lång; d e t är så svårt att h a tråkigt, när alla andra roa sig. Slutligen fick B o j se henne, h o n sade några ord till sin kavaljer, o c h d e åkte fram till Karin. » Får jag presentera löjtnant Hollén. Vill d u icke åka m e d oss, Kajsa? » Ja, Karin följde m e d d e m, men kände alltför väl att h o n var tredje hjulet under kärran, o c h den känslan förtog allt nöje. Hela eftermiddagen grubblade h o n på, hvad hon skulle hitta på för skäl för att slippa gå på isen en annan gång, men h o n blef icke vidare o m b e d d att följa flickorna. H o n grät så häftigt, att h o n ej märkte eller h ö r d e någonting, förrän en mild hand strök öfver hennes hår, o c h e n vänlig stämma frågade: » Kära lilla barn, hvad är det? » 1 2 3 Mitt och Mitt med första är villkor för lifvet träffas därför öfver allt. andra det följer så gifvet u n g d o m, den tid det är kallt.
Kärleken till det egna hemmet ingåfve soldaten en ökad kärlek till fosterlandet. Det enkla arbetsamma landtmanna-lif han förde stärkte hans hälsa, gjorde honom ihärdig och duglig till många i falt förefallande göromål. Då han af fri böjelse omfattat soldatlifvet och valt det till sitt lefnadsyrke, ginge han äfven med mera villighet dess skiftande öden till mötes, än den, som, utan inre kallelse, på grund af en lag, som skulle anses tyrannisk, tvingades att, emot sin vilja, underkasta sig krigstjensten. Hans långa tjenstetid inplantade hos honom en krigslydnad och disciplin, hvilken man förgäfves skulle söka hos en på endast national-beväpningens grunder bildad trupp, och denna omständighet, i förening med hans öfriga förhållanden, gjorde honom dessutom mindre benägen för rymning. Spridd öfver hela landet, utgjorde den indelda armeen en stam, synnerligen lämplig för beväringen och skulle uppfylla detta ändamål ännu mer, derest soldaternas utbildning från början blefve fullständigare och undervisning deni meddelades i alla till soldatyrket hörande delar. Af sådana skäl funno Utskotten sig icke kunna tillstyrka tillintetgörandet af en organisation, hvars vidare utveckling efter tidens fordringar utan svårighet läte verkställa sig. Stalssami Allm. Bess. och Ekon.-Blsk. Betänkande, N:o 18. Utskotten, som tillika tagit kännedom om det af Herr Stjernsvärd till Höglofl. Ridderskapet och Adeln jemväl ingifne, vid motionen fogade, tillägg, hvaruti Herr Stjernsvärd dels framställt anmärkningar emot ofvanberörde Betänkande, dels sökt vederlägga flera af de deruti yttrade åsigter och uppgifter, få med anledning deraf anföra, att, äfven om nyssnämnde anmärkningar skulle i ett eller annat mindre väsendtligt hänseende vara grundade, så hafva de likväl icke förringat kraften af de hufvudsakliga skaij på hvilka Utskotten stödt det af dem vid sistlidne Riksdag i frågan afgifna Betänkande.
Den sista i räckan ropade åt Jofrid och sträckte handen åt henne. Hon fattade den och sprang med. Dans var det ej, blott ett ursinnigt framstormande, men det var glädje däri, lifslust och öfverdåd. Svängarna togos allt djärfvare, ropen ljödo högre, skrattet blef alltmer stormande. Från kummel till kummel, där de lågo spridda öfver heden, slingrade sig raden af dansande. Den, som stupade i de häftiga svängarna, rycktes upp, den långsamme drefs framåt, spelmännen stodo i stugdörren och eldade upp yrseln. Ingen tid var att hvila, att tänka, att se sig för. Dansen gick med allt galnare fart öfver sviktande mossa och glatta hällar. Under allt detta kände Jofrid allt tydligare, att hon ville behålla friheten, att hon ville dö hellre än förlora den. Hon märkte, att hon ej förmådde följa Tönne. Hon tänkte på att fly, på att ila bort i skogen och aldrig komma åter. Omkring alla högar hade de nu kretsat utom kring kung Atles. Jofrid såg, att det nu bar upp mot denna, och hon höll sina ögon skarpt fästa på högmannen. Då såg hon hur hans jättearmar sträcktes efter de framstormande. Hon skrek högt, men gapskratt svarade henne. Hon ville stanna, men en stark näfve ryckte henne framåt. Hon såg honom gripa efter de förbiilande, men så snabba voro de, att de tunga armarna ej kunde nå någon af dem. Det var henne ofattligt, att ingen såg honom. Men dödsångest kom öfver henne. Hon tänkte, att henne skulle han nå. Det var henne han lurat efter i många år. Med de andra var det blott lek. Det var henne han nu ändtligen skulle bemäktiga sig. Det blef hennes tur att ila fram förbi kung Atle. Hon såg hur han reste sig och krökte sig till språng för att göra allvar af saken och fånga henne. I denna yttersta nöd kände hon, att kunde hon blott besluta sig att gå morgondagens vandring, så skulle han ej hafva makt att fånga henne, men hon kunde ej. – Hon kom sist, och för henne blefvo svängningarna så häftiga, att hon mera släpades och rycktes fram än själf sprang, och hon hade svårt för att ej falla omkull.
Maj:ts Befallningshafvande', Magistraterne och HaltRätterne i Riket, låtit förständiga vederbörande om berörde nya classification jemte de i sammanhang dermed meddelade Nådiga föreskrifter, på det desamma måtte kunna från och med innevarande år tjena till allmän efterrättelse. 4 BetiafH:licie rättigheten, att i Manufactur-Discontfonden upptaga lån i vanlig discontväg, hafva under åren 1835 och 1836 följande Nådiga förordnanden blifvit meddelade, nemligen: l:o Kongl. Brefvet af den 24 Januari 1835, som tillägger Garfveriidkare E. B. Hale Levin och J. von Koch lånerätt i nämnde Fond för de tillverkningar, som vid deras härstädes anlagda Lädergarfveri efter Engelska sättet åstadkommas; 2:o Konell. Brefvet af samma da?, hvarigenom Kammarherren W. O o 7 O Virgius Enka, Fredrika Virgin, född Bonde, blifvit tillåtet att, i mån af värdet A föregående årets vid egendomen Krokforss åstadkomna och på föreskrifvet sätt styrkta tillverkning af emaillerade kokkari!, machinerier och sådan jernmanufactur i öfrigt, som är af särdeles beskaffenhet och vid gjuterier i allmänhet icke tillverkas, årligen få i Manufactur-Discontfonden i vanlig discontväg upptaga lån; 3:o Kongl. Brefvet af den 5 December 1835, som tillägger Expedi lion s-Com ni issa lien vid Kongl. Maj:ts Flotta C. A. Wolijn lånerätt i Manufactur-Discontfondcn för det af honom vid egendomen Gransholm i Kronobergs Län efter Engelska sältet beredda sål-läder; 4:o Kongl. Brefvet af samma dag, hvarigenom lånerätt i nämnde Fond blifvit i Nåder beviljad Fabriksidkare!! S. L. Lamm för de tillverkningar, han vid sin i Stockholm anlagda Vaxljus-fabrik åstadkommer; 5:o Kongl. Brefvet den 19 December 1835, som tillerkänner Fabriksidkaren J.
Att genom Credivets begagnande, hvilket endast kommer att ske i hogsta nödfall eller då behofvet af utsäde och brödföda uti enskild väg icke kan anskaffas, på intet sätt lägger binder i vägen för den enskilda speculationen, då utaf Utskottens Betänkande inhemtas, det Staten med Sädes-uppkÖpet ej kommer ati direete taga befattning, ntan att endast förskotten emot ställande godkänd säkerhet böra tillhandahållas de speculanter, sorn åtaga sig att för billigaste pris å undsättnings-orten leverera det Spannmåls-parlie, som efter Koonngens Befallningshafvandes reqvisi* tioner för Länets behof erfordras och så» 568 Sta ts-tJ ts ko itets Betäilkanden. dant med vilkor alt Lefveranlören vid Sädens aflemnande erhåller sin betalning» så vida ej anstånd dermed blifvit på längre eller korrlare tid betingad: Att då Gredilivet» på sätt nu anfört är» allenast till lättnad för enskilda spectdalioneh användes något intrång från Statens sida tili en fri oell obehindrad Spaimmåls-handel alldeles icke ar att befara: Att Creditiv-Anslaget icke får begaglias till Spanmåls-uppkop uti fremmande lalid vid andra tillfällen, lin då eli tnera allmänt härjande missväxt möjligeli kunde göra Rikets egiie Spannmåls tillgångar för behof vet otillräcklige, hvilket hädanefter, då jordbruket och Sädesproduclioneli här i Landet så betydligen VUiillit i sill tillväxt, man liar anledning att hoppas sällan eller aldrig torde inträffa: Att metall ära nde Creditiv får disponeras för alla landskap i Riket utan undantag, der brist och norl sådant påkallar samt alt, hvad förslaget om en Särskild fond för Jordbrukares understöd med penninge-Låil vidkommer, denna fråga utgör ett ämne för sig/ som med nu förevarande icke äger något oskiljagtigt sammanhang.
Friherre u.as-nbsne, Lcbering, tfodde, att ingen förläggare kunde förbindas, att med sin egen förlust fortsätta Protocolls-tryckningen. Herr Grefwe» och Landt-Marskalken erindrade, att Ridderstapet och Adeln redan beslutat, att förläggaren af Riddarehus-Casian skulle hällas skadeslös, och att Medes alla mätt och steg wore tagne till tryckningens ofelbara fullbordande. Grefwe Den 27 April. 9gl Grefwe körner, /cllolk Ocir.ir, frägade, HUtlliNikss dags-Beslrttet och Bewillnings-Förordningen uptages fräsan om BewillningenS fördelning iBewillningoch Krigsgärd. Grefwe De la Osrclis: uplaste de Respective Stänkens Protocollö-Utdrag, rörande Finance-planen, och dä dtnsamma af alla war bifallen, utan någon gjord anmärkning wid denna deri föreflagna fördelning, anfg han densamma ej af Preste-Ständet wara motsagd, hwars anmärkning nu säledes kommit för sent. Friherre Lxster.nöm, lduckolk, Prestc-Ständet har genast, när fräsan derom forsta gängen förewar, fwarat Nej. Z ,E,rpef>itionen finnes denna fördelning icke upptagen och detta sones mig bcwifcr, att de andre Ständen lätit frägan derom förfalla. Dcrr Liiverstnlpe, 6u?tik rVhrsbsm: Allde tre Ständen, Preste-Ständet undantaget, bifallit denna fördelning, lärer wara. utom all twifwel, PreAe-Ständrt anmäler sjelf i sitt sista Protocolls-lttdrag, att det ej dertill samryckt, och begär, att mälet till Nämnd mätte hänskjutas.
Den 5 Maj. 49 lärer derjemte, vid en mogen pröfning af detta mål, finna, att ett instämmande å Dess sida i det Vällofl. BorgareStåndets åsyftning måste bero af den frågan, huruvida en öfverensstämmelse med bemälte RfksSrånd i begreppet om rigtningen af de anföranden, hvilka för missfirmliga blifvit ansedda, kun. de äga rum; och således att en opartisk granskning utaf denna rigtning måste bestämma det svar Ridderskapet och Adeln häröfver kommer att afgifva. Jag har, efter ankomsten af Vällofl, BorgareStåndets ProtocollsUtdrag, med uppmärksamhet genomläst Herr Majorens och Riddarens O. F. Pålmans anföranden, i följe af frågan om det af Ledamöter i Borgaren Ståndet föreslagna Jude.Reglementet. Jag har deruti trätfat uttryck, använda emot några individuer ibland Christna och Svenska Handlande, ställda i jemförelse med judiska Köpmän; men ingalunda har jag någorstädes igenfunnit något enda sårande uttryck emot den Constitutionella Corporation, som i vår National-Representation bär namn, och ensam kan bära naum, af det Vällofl. BorgareStåndet; likasom jag äfven läst några skriftväxlingar emellan Herr Ma. joren Pålman å ena sidan, och Individuer inom HandelsSiåndet å den andra, men icke träffat någon sådan obehörig, som i ProtocollsUtdraget finnes åberopad, nemligen emellan sjelfva Vällofl. BorgareStåndet och Herr Pålman. 4* Ridd. och Ad. Prot. N:o 7. g. Den 5 Maj. Icke någon af Ridderskapets och Adelns Ledamöter, som jag haft tillfälle att träffa, har funnit denna sak äga ett annat förhål, lande, och om Högloft. Ridderskapet och Adeln i allmänhet skulle vid en lika gransk. ning inhämta samma erfarenhet, och pä sådan grund finna nämnda skriftväxlingar icke innefatta annat än enskildta tvister; Så lärer ock Ridderskapet och Adeln lätt förena sig i den förmodan, att några vidrigt fattade begrepp om vissa benämningar varit or. saken till Vällofl.
Utlåtande rörande förändrad reglering af HospitalsInrättningarne i Riket. P. 543. — om remiss af Konungens proposition rörande upphörande af Konungens tvenne röster i Högsta Domstolen. P. 544- — orn remisser af Konungens Propositioner och Skrifvelse: i) angående utordentligt anslag till uppköp af Spanmål i händelse af allmännare missväxt; a) angående inrättande af ett allmänt Arbetsoch Correctionslius i Hufvudstaden, samt anslag af löner och arfvoden för Fång-Predikanter och Yaktbetjente; 3) angående vidtagande af en ytterligare anstalt till förekommande af Fångars flykt. P. 737. — angående ett tillägg vid TullTariffen. P. 62^. — om Statsoch BancoUtskottens Betänkande angående anslag för Södertelje CanalVerk. P. 738. — om remiss af Herr von Hohenhausens anmärkningar vid Statsoch BancoUtskottens Betänkande rörande anslag för Södertelje CanalVerk. P. 739. — om StåtsUtskottets sednare Betänkande rörande pension för Friherrinnan Tornerhjelm. P. ioi3. — om Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Betänkande rörande återläggande af Herjeådalen till Gefleborgs, och af Jemtland till WesterNorrlands Län. P. ioi3. — om Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Betänkande rörande Westeroch Norrbottens Läns sammanslående till ett Län. P. 1013. 400 ProtocollsUtdrag, Ridderskapets oell Adelns: Aug. 2 A. om BevillningsUtskottets Betänkande rörande de genom Stora SjöTullen inflytairde Bevillnings-medel. P. 9. —• om LagUtskottets Betänkande rörande förändringar i BrottmålsLagstiftningen. P. 127. — om remiss af Hr Hjärnes memorial rörande Pension för Riksens Ständers f. d.
Denne kan val vora nyttig att Ilalia om; men jag tror ieke, alt cle» är värö clet besvär som orsakas sä väl II. 8t:rs som statens tjenstemän, meclelst unclersökningars anställancls ocb upplysningars meclclelanöe om Dälclenärernes körsnöracle vilkor. Dä privata personers LoncurslVlsssor sluteligen skola upplösas, visar erlarenbeten, att osäkre sorclringar antingen säljas pä Auction eller oek antages ett sccorö, som Dälclenären pröfva» Kunna utgöra; ocb öesse utvägar äro sä maekel mera nöclvänöige, som en (loncourslklassas utreclning i annat kall icke vore tänkbar. Dä 8tateu inläter Letänkan6ek>, N:o HZ. lnläter sig uti trsnsactioner, bvilka äro lika beskaktacie, som lVIeclborgarens, mäste clen sörre 6e facto ba underkastat sig samma billigkets tagar, som clen senai-es känsla söreskrifver; ocb kan jag clersöre ej föreställa mig något skäl, bvarföre icke 8tatens Ilepresentantei' skullv.^för sin Illassas ulreclning, vilja följa samma regler som clen private. 8laten bar i mitt omclöme mintlre skäl än clen senare, att ogilla förenämnöe realisations-sstt, emeclan 8talen allticl bär vinst pä bvarjs Ztgärcl, svin leöer till någon medborgare» välstäncl eller bereclancle till verksambet, okeräknaö förlusten genom en långsam utredning. lag anser förclenzkull clet vara nöilväncligt, att cle pä Utreclning ställcle
Och då han var förekallad, begynte Tertullus klaga, och säga: Att vi lefve i mycken rolighet under dig, och mång ting beställas i goda måtto, i desso folke, genom dina försigtighet, högmägtige Felix; det anamme vi alltid och allestäds gerna, med all tacksägelse. Men på det att jag icke alltför länge skall förhålla dig, beder jag dig, att du hörer oss någor få ord, för din dygds skull. Vi hafve funnit denna mannen vara skadelig, den upplopp uppväcker allom Judom öfver hela verldena, och är en mästare för de Nazareners parti; Den ock tillbudit hafver göra templet oskärdt; den vi ock gripit hade, och ville dömt honom efter vår lag. Men höfvitsmannen Lysias kom dertill med stora magt, och tog honom utu våra händer; Bjudandes, att hans åklagare skulle komma till dig, af hvilkom du kan sjelfver utfråga och låta dig undervisa om all ärende, der vi klage honom före. Och Judarna sade ock dertillmed, att så var. Då svarade Paulus, när landshöfdingen tecknade honom, att han skulle tala: Efter jag nu väl vet, att du nu i mång är hafver domare varit för detta folk, vill jag med dess friare mod försvara mig. Ty du kan väl märka, att icke är mer än tolf dagar, sedan jag kom upp till Jerusalem, till att bedja. Och hvarken funno de mig i templet disputera med någrom, eller göra något upplopp ibland folket, hvarken i Synagogorna, eller i staden; Och icke heller kunna de bevisa de stycker, der de klaga mig före. Dock bekänner jag för dig, att jag så dyrkar mina fäders Gud, efter den vägen som de kalla parti, att jag tror allt det i lagen och Propheterna skrifvet är; Och hafver samma hoppet till Gud, der de ock sjelfve efter vänta, som är, att de dödas uppståndelse skall ske, både de rättfärdigas, och orättfärdigas. Ja, för samma saks skull lägger jag mig vinn om hafva ett obesmittadt samvet, inför Gud, och inför menniskor alltid.
3:0"Bifall till följande Utskotts Memorial pch Utlåtande!?, nemligen: (zon/lituiionsUt/kottets'. Med hemställan. angående tryckning af uppgift på dhvilande förslag till ändringar i prundlagarne, som vid denna Riksdag böra till afgörande upptagas* och om deputeradeg förordnande till uppsigt öfver GruDdlagarnes felfria tryckning. Stats - Utskottets: Om med-el till bestridande a? kostnaden, för tryckningen af Kongl. Majds Nådiga Proposition , om StatsVerkets tillstånd och behof; angående tillåtelse för Utskottet att utöfver den i 24 Riksdagsordningen bestämda Betjening, få antaga en särskild Secreterare för Riksgäldsärenderne, en Kamererare och till en början arne Ganzlister; om Riksdagskostnadet - Den ii Junii f. rn. pe; rörande tryckningen af Borgareoch BondeStåndens Protocoll vid innevarande Riksmöte m. m.; angående tryckningskostnaden för R idderskapets och Adelns samt PiesteStåndets Protocoll vid innevarande äfvensom utdelning af sistnämnde Stånds Protocoll för nästförflutne Riksdag; i anledning af Kongl. Majus Nå diga Proposition om fortfarande af den utaf Kongl. Maj:t inrättade Provisoriska Länsstyrelsen på Öland; angående de fleste LandsKammererares ansökning om tillökning i Expencer och Skrifvarelön; i frågan om inrättandet af ett nytt Fögderi i Wermland; om tillstånd för Utskottet att antaga ytterligare tvenne Ganzlister; angående sökt utbekommande af afledne Abbé Voglers Pension; i anledning af KyrkoRådets i Calmar gjorda underdåniga ansökning om medels anslående för reparation å Kyrkobyggnaden derstädes; angående Handlanden AB.