Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till närmare utredande af förberörda antydda förhållanden är vidare hos Rikets Ständer upplyst, att kanal-bolaget, jemlikt Kongl. Maj:ts den 28 April 1842 Nådigst ut färdade privilegium, icke varit förpligtadt utsträcka kanal-verkets södra ändpunkt längre än till gamla slussverkets slutpunkt på Strömsholms kungsgårds egor vid sjön Freden; att sedan bolaget, med E. K. Mats Nådiga gillande, låtit, der väg-öfvergångar öfver den 8 mil långa segeloch kanal-leden voro behöfljga, uppföra rörliga i stället för fästa broar, denna för den betydliga kanal-rörelsen så vigtiga och välgörande åtgärd likvijl komme att sakna åsyftad verkan, derest icke den lästa bro, som förenar Borgås udde med fasta landet i Rytterns socken och ligger emellan sjön Freden samt Hammarviken af sjön Mälaren, så förändras, att ångbåtar äfven under denna bro kunde framkomma, hvartill åter de brohållnings-skvldige, som af kanal-farten icke hade något gagn, ej kunde förpligtas, utan 'mäste alltså bolaget åtaga sig ali underhålla Borgås-sunds-bron i nvssberörda skick och att således utsträcka kanaj-verkets södra ändpunkt lill östra sidan af Hammarviken; att då ingen större kommunikations-anslalt kunde uppfylla sitt ändamål ulan att vara försedt med upplagsplatser pä lämpliga ställen och förnämligast vid ändpunkterna, äfven egaren till merberörda kanal och dervid inrättade jernväg, vare sig Kronan eller enskildt bolag, derstädes måste ega tillräckligt utrymme för egna tjenstemän och betjente, magasiner m. m., hvadan Strömsholms kanal-verk, antingen det finge sin södra ändpunkt vid nordvestra sidan af sjön Freden eller vid östra sidan af Hammarviken, måste, för rörelsens och eget behof, förskaffa sig dylikt utrymme; samt att den mark, sorn härvid kunde komma i fråga till begagnande, vore af krono-natur och således endast med E. K.
Propos., och jag gör det med inbegripande af Utsk:s hela motivering, ulan att derifrån utesluta någon enda rad. Att, på sätt Hr von Hartmansdorff föreslagit, låta förslaget blifva hvilande i akt och mening att vid en kommande Riksdag afslå detsamma, är ett sätt att förfara, som i min tanke icke är det rätta. Hvilken af oss vet om han vid nästa Riksdag lefver? en hvar vet hvad nu kan åstadkommas, men icke hvad då kan uträttas, än mindre hvad del det kan vara honom beskärdt att deri ta. Jag följer i detta fall den säkra regeln: ”verka ett godt verk medan dagen är; natten kommer” men när den för enhvar af oss kommer, — det vete vi icke. Gr. Mörner: Då jag anmälde mig; var det i anledn. af Gr. Gyldenstolpes yttrande att jag skulle hafva påbördat R. St:r den beskyllningen, att vilja rycka brödet från munnen på den idoge arbetaren. Lyckligtvis var mitt anförande skriftligt, och den sorn läser det och förstår hvad han läser skall lätteligen linna att någon sådan mening deruti icke är inlagd. En annan framställning gjordes af den samme värde talaren, hvarpå jag anhåller att få fästa R. o. Ad:s upmärksamhet, enär den innefattade en 16 * 244 Deni F ebruari f. m. förespegling, till hvilken de handlingar, som det Ulsk., hvaruti den värde talaren är ordförande, har under sin vård, icke hade bordt gifva honom anledning ; den värde talaren yttrade nemi. att han hyste den åsigt, att Konungen i afvaktan på det hvilande förslagets antagande icke skulle komma att rubba någon af förbuds-bestämmelserna i Tulltaxan; det K. Förslaget till förändringar i Tulltaxan innehåller dock uttryckligen en framställning lill R. St:r att ”i händelse K. M., genom inträffande omständigheter, funne Sig föranlåten, att för beredande af väsendtliga fördelar för landet i det hela eller för någon serskild näringsgren, antingen såsom följd af handelstraktat med främmande makt eller eljest borttaga en eller annan förbnds-bestämmelse”. Genom ett sådant förklarande är Gr. Gyldenstolpes framställning på förhand vederlagd.
Lagerbjelke meddelade upgift rörande proceduren af dylika frågor, sä vill jag ej bestrida riktigheten af densamma; men tillåter mig dock erinra, .att om äfven R. o. Ad. vid denna och påföljande riksdagar skulle vara hugadt att bifalla ifrågav:de K. Propos. i dess nuv:de skiek, så synes likväl, vid det förhållande, att de 3 öfrige Stånden afslagit samma Nåd. Propos. samt antagit Konst.Utsk:ts förslag i frågan, sistnämnde åsigt utgöra det öfvervägande uttrycket af representationens tanke, eller att, med andra ord, representationen lägger en ganska stor vigt på de ifrågav:de orden; hvadan det är angeläget, för ärendets slutliga framgång, att de stå der. Vid denna Nåd. Propos:s behandling i Utsk:t, syntes ock berörde åsigt vara till den grad rådande derstädes, att jag tror det kuapt fanns flera af dess ledamöter än 3 eller 4, som icke gillade densamma. För detta obestridligen högst vigtiga ärendes befrämjande ansåg Utsk:t tjenligare, att vidtaga de nödige befunne förändringarne, samt till R. St:rs grundlagsenliga behandling öfverlemna det nu förev:de förslaget, än att söka vinna röstplural itet för den K. Proposm, hvilken måhända sedermera icke blifvit af alla 4 Stånden antagen. Jag har härmed velat vitsorda den verkliga benägenhet för saken, som förefanns inom Utsk:t, samt önskat ådagalägga att det var en klok beräkning af Utsk:t att icke oförändrad tillstyrka den K. Propos:s antagande. I öfverensstämmelse med Frih. Paykull anhåller således äfven jag, att R. o. Ad. måtte bifalla den nu föredragna punkten, äfvensom den derpå följande redaktionen. Hr Carleson, Edvard Henrik: I anledn. af de utaf Utsk:t anförda skäl får jag erinra, att det utaf syftemålet med denna föreslagna grundlagsförändring uppenbarligen synes följa, att Svenska och Norska gruudlagarne böra uti berörde hänseende, så vidt möjligt är, vara uti fullkomlig öfverensstämmelse med hvarandra, så till form som innehåll.
Efter mitt begrepp om våra grundlagar kunna hvarken hos R. o. Ad. eller något annat Stånd andra förslag till öfverläggning förekomma, än de, som af Constit.Utsk:s hemställan föranledas. Ordningen för öfverläggningen bör således vara den att hålla sig vid de särskilda §§ i Utskrs betänk.; ty om man fortfar på sätt man börjat, nemi. att derifrån afvika, kan man komma att öfverlägga om alla möjliga förslag till grundlagsändringar, alldeles oberoende af hvad Utsk. framställt. Likasom den siste värde talaren gjort, håller man sig blott till titeln på Utskrs betänk., sägande : förslag till Nationalrepresentation; och fogar dervid alla möjliga projecter till nationalförsamlingar, hvilka passa efter ens eget omdöme, eller hvad man kallar tidens fordringar. Redan hafva vi sju olika modifierade förslag, hvilka synas vara bestämda misstag och icke på något sätt vidröra den framställning, Constit.Utsk. afgifvit. Om man på det Den ii October e. m. 3ag viset tillvägagår, åsidosätter man grundlagens föreskrift, att det är Constit.Utsk., sorn liar initiativet till grundlagsförändringar, och att det är dess förslag, hvarom hvarje Stånd har att öfverlägga. Jag hoppas och förmodar, alt Hr Gr. o. Landtm., sedan de allm. tankarna öfver ämnet blifvit så vidlyftigt utvecklade, som hvar och en åstundar, likväl slutligen återför R. o. Ad. till öfverläggningens egentliga föremål, nemi. i3 § Riksd.Ordn., der det blifvit ifrågasatt, att lärare vid elementarläroverken skola få välja inom hvarje stift en riksdagsman till PresteSt. Om det icke är Hr Gr. o. Landtm:s mening, sedan det varit oss tillåtet använda en hel dag till öfverläggning om allm. valrätten , nödgas äfven jag tala öfver ämnet i allmänhet, för att vederlägga hvad vissa vissa talare yttrat och derigenom söka göra andra meningar gällande.
Den 2 D-ctober. 1245 z. Mom. Sluteligcn, och pä det, äfwen i afseende pä Historiens upplysning och fullständighet, intet hinder mä ligga i wägen, och ingen kunskap eller händelse, som dcrtil höra kan, bortgömmas eller i glömska förloraS, ägt, pä lika sätt, en hwar frihet att genom trycket kungöra och till efterwerldens kännedom uppdaga alla under framfarna Regeringar mer eller mindre kända händelser, och förefallna märkwärdigheler, jemte Politiska Reflexioner deröfwcr, och sädana hemliga eller bekanta Anekdoter som derät ljus läna, Likwäl derwid förbchällit, att källorna till sädana upgifter böra kunna, i händelse af ätal, wcderbörligerr förewisaS, samt att, i alt hwad närwarande lid och ännu lcfwande Personer röra kan, ingen ting mä under sken af Historiskt ändamäl, i offentligt tryck utgifwas, som emot hwad om sädana ämnen i denna Förordning innchällcs, stridande wore. Förbrytelser häremot, skola, efter deras beskaffenhet straffa; pä sätt som ä behöriga ställen redan i det förcgäcnde stadgadt finnes. s. Z Under förutsättning af hwad i föregäcnde § § innehällcs och förcffriswcS, stär för den allmänna tan« ken fritt och öppet alt, i alla ämnen, utan undantag, öfwa, uttrycka och Meddela sig: Skriften mä wara af Teologiskt eller Philosophiskt innehöll; den mä angä Moral, Statistik, Politik; beträffa wärk eget Land eller främmande; röra Medborgares rättigheter eller skyldigheter; äsyfta Nationens förkolning genom hushälls ning, slöjder, näringar, eller dis sinncs-odling, genom Uppfostran, Vetenskaper, Vitterhet och Eorgerlig upplysning.
Jag har sökt attvinnaupp lysning i detta ämne, men har icke funnit, med anledn. af de handlingar, som jag genomläst, och de enskilda förfrågningar, hvilka jag gjort, alt detta mål förut varit behandladt såsom bevillning. Jag har synnerligen fästat min uppmärksamhet derpå, att denna afgift aldrig mig veterligen af R. St. blifvit beslutad att utgå till nästa riksdag. Grundlagen säger, att ingen afgift må utgå längre än till nästa riksdag, och således synes mig, alt både uti grundlagen och i R. St:s beslut denna fråga icke blifvit betraktad såsom varande af bevillningsnatur. Frågan är således nu, huruvida denna afgift hädanefter må erhålla bevillningsnatur. Att en sådan fråga kan afgöras af förstärkt StatsUtsk., derpå tviflar jag högligen. På det skäl, jag nu framfört, och dem jag förut under discussionen hört åberopas, förenar jag mig med dem, som icke anse denna fråga vara af bevillningsnatur, och således anser jag, att densamma ej behöfver afgöras genom votering i förstärkt Statsutskott. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade godkänna den föreslagna voter:s-propositionen. Ropades ja och nej. Då Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfverröstat ja, begärde Hr Westfelt, Nils, votering. Upplästes till justering och godkändes följande voter:sproposilion: Den som godkänner den i StatsUtskts utlåt. N:o 4^3 föreslagna voter:s-propos., ang:de handelsoch sjöfartsfondsafgiftens belopp till io eller till 6f proc., voterar . ia; den det ej vill, voterar nei; Vinner nej, anser R. o. Ad, att all fråga om votering i afseende på ofvannämnda afgifts belopp bör förfalla. Efter voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: 212 D e u 19 M a j f. m. Ja — 37. Nej — 75. Hr Manck af Rosenschöld, Nils Rudolph, Gr.
Directeurerne i Malmö Discont, rneddeldte Utslag jemn väl innehåller, Kock och Ståhle till en del genom svekfullt och bedrägligt förhållande, dels på egne och dels på diktade namn, åtkommit de högst betydlige lån, hvarföre de hos Malmö f. d. Discont-Verk häftade, de bevekande omständigheter, som för Disconternes en del öfrige Gäldenärcr kunnat föranleda deras befrielse från bysättning, i afseende på Kock och Ståhle således icke synas böra komma i fråga; hvartill må läggas att, utom det de föreskrifne afbetalningarne stå uti ett alltför ringa förhållande till skuldernes belopp, det i alla fall icke är Rikets Ständer värdigt att inlåta sig i så beskaffade Accords underhandlingar med personer, hvilka äro örn brottsligt förfarande förvunne; anse Utskotten skäl ej vara, att hos Rikets Högloft. Ständer tillstyrka Kocks och Ståhles fortfarande befrielse från bysättning, utan hemställa Utskotten om icke Herrar Fullmägtige i Riksgälds-Gontoiret må få anmodas, att med Kock och Ståhle enligt författningarne förfara. 125?, Stats-Utsköttets Betänkan den. Transsumt af Protocollet, innefattande någre Herrar Ledamöters sarskildte yttrander bifogas, Stockholm den 3i Maji 1823. Bilaga till Litt, M. Utdrag af Protocollet, hållet hos Rikets Hoglofi. Stånders Statsoch Banco-Utskott, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm den 31 Maji 1823, H err Friherre Bjerta yttrade sig skrifteligen sålunda; ”Vid Sammansatta Utskottens fattade heslut, rörande Jlandlanderne Ståhles och Locks behandling, gjorde jag vid Utskottens förra sammanträde anmärkning, hvars vidare utveckling, föranledande till min reservation mot berörde beslut, mig nu torde tillåtas. Desse bägge DiscontensGäldenärer äro genom Konungens
Men, af erfarenheten öfvertygad om vanskligheten af planer och systemer, hvilkas utförande tillhöra en aflägsen framtid och uti hvilkas detaljer en jemt fortskiidande utveckling, nya uppfinningar, tillfälliga händelser och oförutsedda omständigheter ofta måste göra väsendthga förändringar oundvikliga, har jag ansett riktigast att för närvarande endast fasthålla vid grundsatsen af iståndsättande af den del af befintliga materielen, sorn, med afseende pä dess möjliga tjenstbarhet, förtjenar att göras användbar, och, i öfverensstämmelse dermed, nu endast framlägga arbetsplan för den närmaste perioden, under hvilken ingen annan nybyggnad skulle ifrågakomma, än hvad beträffar de ofullbordade linic-skeppen “Stockholm'* och “Scandinavien. a — Det gifves emedlertid en gren, hvaruti, vid iståndsättandet af den äldre befintliga materielen, synnerlig försigtighet och omvårdnad är af nöden, att icke ute - Bil, N:o 4 till Kongl. Maj;Is Nåd. Maj:ts Nåd. Prop om Statsverket 1853. sluta möjligheten att äfven härvid använda nya numera erk&ndt nödvändiga förbätt ringar, nemligen med hänseende till ångkraftens utvidgade användande. De stora framsteg och de förändi ingar, som tid efter annan förorsakats i flere delar af sjöväsendet genom denna krafts användande, skulle förefalla otroliga, om de ej vore allmänt kända och erkända. De större och rikare sjönatiouerne hafva, i följd Däraf, vidtagit manga väsendlliga förändringar i sina mariner och användt utomordentliga summor på försök, hvilka inom få år undanträngts af nya uppfinningar och ännu mora fulländade förbättringar. De mindre makterna, hvilkas verksamhet i denna rigtning varit begränsade inom små, ofta till det aldrauödvändigaste otillräckliga tillgångar, hafva måst inskränka sig till att med uppmärksamhet följa alla dessa nya uppfinningar och praktiskt — med* försigtighet — deraf använda hvad behofvet oundgängligast kraft och tillgångarne medgifvit.
Jag har sjelf, såsom dåvar. åbo och ännu varande ägare af reservhemman, arbetat derpå; men fåfängt, emedan hinder, olika mot i alla andra land, möta i vårt, och genom hvilkas uppräknande jag skulle, om tiden så medgåfve, kunna tydligt ådagalägga ogörligheten, åtminstone på de aldra flesta trakter, af väsendtlig förändring i nuvar. skjutssätt. Riddarhusets långa plenum den 5 dennes uppfriskades af en melodram, rör:de comiteen för skattejemkningen, så väl utförd, att man nästan kunnat anse den för instuderad. Det uppgafs då, att comiteens arbete varit för 6 år sedan slutadt, att det blifvit till Regeringen aflemnadt, och att, enär intet svar derå följdt, ordför. hade fruktlöst påmint om iustruetion hvad vidare tillgöras borde. Detta ämne har sedermera under flera plena utgjort en anledn. till förnyadt tadel öfver Regeringens overksamhet; och man har beklagat, att ett så ypperligt förslag skulle multna under försegling. Olyckligtvis för detta klander har ett exemplar, straxt vid tryckningen, undsluppit denna försegling. Det befinner sig i mina händer; det är här att granskas af hvem det lyster. Låtom oss nu betrakta dess innehåll. Det upptager på 44 sidor betänk., jemte en särskild åsigt, och äger till bihang en stor tabell. Men hvad ar dess resultat? Blott och bart en kameral öfver provinsen Uplands ord. skatter, utarbetad, efter hvad af desse herrar kan väntas, med största noggrann - Don 36 Februari f. m. het, men det innehåller icke något, ej ens det aflägsnaste förslag till den berömda skattejemkningen; corniterade yttra sig tvertom, pag. 3g: att en likadan tillförlitlig ransakning borde först öfver hela Riket, genom särskildt tillförordnade, verkställas; och innan allt detta för sig gått, har det synts corniterade olämpligt att ingå i någon undersökning om det särskildta indirecta beskattnings-systemet, och ännu mindre hafva corniterade emedlertid funnit sig tillständigt att för närvar, afgifva de af E. K.
Kursen stäldes till de vestligaste af de öar, som gamla kartor förlägga utanför Pjäsinas mynningsvik och benämna Kammenni Ostrowa (Sten-öarna), ett namn som tyckes angifva, att de till sin naturbeskaffenhet öfverensstämma med de steniga öarna kring Dicksons hamn. Himlen var molnhöljd, luftens temperatur ända till +10,4°C., vattnet i början +10°, sedan +8°, dess salthalt vid hafsytan obetydlig. Ingen is syntes under dagens lopp. Gynnad af en frisk bris från sydost kunde Vega derför med fullt utspända segel anträda sin färd. Smärre klippöar, hvilka icke finnas utsatta på sjökortet, erinrade oss dock snart om kartornas otillförlitlighet. Detta, jemte disig luft, nödgade kapten Palander att framsegla med stor försigtighet, under skarp utkik och ständig lodning. Varmt väder och isfritt haf gynnade äfven den följande dagens färd. Men dimman blef nu så tät, att Vega redan på morgonen måste lägga bi vid en af de många små öar, som vi fortfarande mötte på vår väg. Dr Kjellman, dr Almqvist, löjtnant Nordqvist och jag gingo här i land. Den ytterst ödsliga och kala holmen bestod af en låg gneishäll, som här och der sköt fram i dagen med klippor, söndersprängda af frosten och temligen rikt lafklädda. På mera låglända ställen var stenen täckt af ett gruslager, som genom torkning och derpå beroende sammandragning söndersprungit i sexsidiga rutor, merendels af 0,3 till 0,5 meters genomskärning. Rutornas inre var fullkomligt blottadt på växtlighet, endast i sprickorna sågs en ytterst torftig vegetation af förkrympta mossor, lafvar och blomväxter. Af den sist nämnda gruppen funnos femton arter198, som kunde med framgång, eller rättare utan att gå under, utkämpa striden om tillvaron på det lilla magra, af inga bergshöjder mot Ishafvets stormar skyddade skäret, men bland dessa arter torde dock ett par sällan utveckla några blommor.
Den, som blefve vald af flera Härader, än han fick vara representant för, skulle sjelf bestämma, hvilkas val han anloge. Friherre Cederström: Jag får endast anhålla, att RiddarhusSecreteraren ville upplysa, om BondeStåndet afslagit ConstitutionsUtskottets förslag lill redaction af i:sta Momentet i i5 §. Riksdagsordningen. Undertecknad Riddarhus-Secreterare : Enligt hvad BondeStåndets för en stund sedan uppläste ProtocollsUtdrag innehåller, bar BondeStåndet antagit ConstitutionsUtskottets af Hr Friherren omförmälte förslag till den behandling 56 §. RegeringsFormen föreskrifter. Friherre Cederström: Jag anhåller äfven, att få veta, huru de andra Stånden afgjort denna fråga. Undertecknad R i dd a rhus-Secr eter are : Någon underrättelse derom har ännu icke från de öfrige RiksStånden ankommit. Friherre Cederström: Då Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet redan godkänt Den a5 Maji. >47 ConstitutionsUtskottets förslag till i Mom. af i5 §. Riksdagsordningen, vore det högst besynnerligt, om man , vid öfverläggningen, rörande 2:dra Momentet, skulle upprifva det förra beslutet. Jag tror således, att de serskildta nu gjorde Redactions-förslagen böra förfalla. Herr Rosenskölds förslag, att välja inom Länet, tror jag ej vara förenligt med Grundlagen, synnerligen som BondeStåndet derigenom skulle erhålla så få Ledamöter, att Riksdagsgöromålen betydligen skulle komma att lida. Herr von Schulzenheim: Jag har begärt ordet för att vördsamt förklara, det jag ingalunda vill motsätta mig antagandet af Herr von Hartmansdorffs förslag, helst jag tror, att det måhända bäst förenar alia de här yttrade meningarne. Lika med Friherre Cederström anser jag, attdåRidderskapet och Adeln redan afgjort ConstitutionsUtskottels Memorial N:o ar, torde någon öfverläggning icke vidare böra ega rum öfver första perioden af i5 §.
Ehuru Utskottet, som uti ifrågavarande förslag till underdånig skrifvelse intagit, i dess helhet, det af Stats-Utskottet, i förrberörde Utlåtande N:o 160, föreslagna beslut, i afseende å den för Dal-allmogen yrkade, ofvananförde förmon, anser derigenom med tillräcklig bestämdhet angifven denna förmons omfattning; likväl, och med anledning af den uti Hedervärda Bonde-Ståndet af Riksdags-Fulimägtige Anders Olsson och Lars Boéthius gjorda framställning, får Utskottet vördsamt hemställa, om icke de 3:ne Riks-Stånd, hvilka godkänt Utskottets förslag till underdånig skrifvelse N:o 38, skulle vilja medgifva, att, såsom ett ytterligare förtydligande, ett tillägg, rörande den af bemälde Riksdags-Fulimägtige för invånarne i WesterDaiarne och Nedan-Siljans Fögderi yrkade enahanda förmon, som Didric Weström för dem i Ofvan-Siljans Fögderi begärt, finge uti den underdåniga skrifvelsen inflyta, och sålunda samtlige Riks-Stånden förena sig om det nya förslag till underdånig skrifvelse i ämnet, som härhos följer under N:o 42» Stockholm den 2.\ Memorial till Rikets St änder, i anledning af erhållen åter remiss å förslag till underdånig skrifvelse N:o Sedan Expedilions-Ulskottets förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse N:o 54, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om me - Expeclilions-UIskollets Memorial, N.o 11. 11 dels anvisande lill Gevärsfabricalionen, blifvit af Högvördige Preste-Ståndet återförvisadt, reed den anmärkning, alt, då, enligt hvad Stats-Ulskottets Utlåtande N:o io5 utvisar, det till Gevärs-ti 11 verkningen beviljade anslag, 180.000
R:dr för nödiga nybyggnader och förändringar i husen på den universitetet tillhöriga, nu odisponerade gård, der kemiska institutionen förut varit belägen, och som, ifall den föreslagna nya sjukhus-inrättningen komme till stånd, är föreslagen att disponeras till lokal för exercitii-mästarne samt deras institutioner. Enär det sålunda erforderliga kostnadsbelopp af tillsammans 193,161 R:dr icke kunde af sjukinrättningarnes eller universitetets tillgångar bestridas, då de fonder, som sjukinrättningarne redan ega jemte försäljningssumman af deras nuvarande lokaler helt och hållet skulle blifva tagne i anspråk för underhållet af det med omkring 50 procent ökade antalet sängar, hade Konsistorium, på grund af hvad ofvan blifvit anfördt, samt med hufvudsakligt afseende på den fördel, som genom denna förändring skulle tillskyndas den kliniska undervisningen, i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit ville till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition om beviljande af sistberörde belopp, att för ofvanomförmälda särskilda ändamål användas. Vid underdånig föredragning inför Kongl. Majit af detta ärende, hade Departements-chefen förklarat sig finna ådagalagdt, att den ifrågasatta sjukhus-byggnaden vore såväl för sjukvården i orten, som ock för den kliniska undervisningen vid universitetet af behofvet högst påkallad. Någon anmärkning mot den för detsamma föreslagna tomt eller de nuvarande exercitii-institutionernas flyttning hade icke heller förekommit. Deremot syntes det Departements-chefen icke utredt, i hvad mån länets innevånare kunde vara pligtige eller villige att i den nya sjukhus-byggnadens bekostande deltaga, likasom ej heller, huruvida icke de fonder, sjukhus-inrättningarne redan egde, jemte försäljningssumman för deras nuvarande lokaler kunde lemna någon tillgång för samma byggnad, helst länet, som vid det nya sjukhuset skulle erhålla ett ökadt tillfälle till sjukvård och kunna betinga sig ett större antal sjuksängar, väl äfven borde bidraga till dess underhåll.