Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vore det ej möjligt juryns rättfärdighetskänsla och opartiskhet på att där tänka sig en » damernas egen teförsäljsned. Och det är att sätta kvinnor i domning »? Skulle det ej kunna låta sig göra, att det ohälsosamma bakelseätandet o c h chokladdricstolen och juryn också. kandet finge gifva något vika för en kopp oförfalEtt lika enkelt som ofelbart medel — eller skadt. väl tillagadt te med tunna smörgåsar eller hur, mina damer? tekaka — efter engelskt mönster? De flesta stora Sccevola. Damernas egen te-affär i London. EU a taref o c h ett Till Idun. förslag. London i augusti. llt fler o c h fler äro de nya banor, som öppna sig för Englands kvinnor, allt fler och fler de områden, inom hvilka de pröfVa sina krafter o c h » försöka sin lycka ». Den nya » Ladies Own Tea Association » är ett af dessa senare. Skulle några af Iduns läsarinnor vilja följa mig till » Damernas egen te-association » i New Bond Street för att se, hur dessa engelska damer drifva sin affär — utan någon slags manlig hjälp? Först några ord om New Bond Street, som är den fashionablaste modegatan i London. Här vimlar det både föroch eftermiddag, isynnerhet under säsongen, af den fina världens damer, promenerande eller hälst åkande i sina eleganta ekipager, ofta med pudrade betjänter och perukklädda kuskar. Man stannar utanför de ståtliga magasinen, hvilka innehålla allt af lyx och elegans, som den stora världsstaden kan bjuda på. Här finnes konungen inom damskräddarvärlden,Worth ' s stora etablissement, här är Atkinsons världsberömda parfymeriaffär, juvelerarebutiker med de mest bländande smycken, modistoch linneaffärer med allt som kan fresta Evas behagsjuka döttrar, förutom tafvelgallerier o c h konsthandlare af alla slag. Ja här är det, som London» socieletens » damer framför allt älska att göra sin » shopping ».
Hade de af Domkapitlet vidtagna åtgärder icke innefattat endast ”ytterligare varning och medel att leda den tilltalade till eftersinnande af sitt ”förfarande”; så hade tilläfventyrs Hofrätten och derefter Kongl. Maj:ts Högste Domstol icke gillat Domkapitlets beslut. Domkapitlet omedelbarligen stadgat en svårare påföljd, såsom tjensteus förlust för alltid, eller kanhända blott suspension, men ovilkorlig och på viss fid; då hade följaktligen kunnat hända, att heslutet icke vunnit Hofrättens och Kongl. Majt:s fastställelse. Men det hade då endast varit för straffets olämplighet, icke för bristande straffbarhet, som Domkapitlets beslut blifvit ogilladt. Den vida vigtigare och djupt inpripande hufvudfrågan om behörigheten af ett sådant inqvisitionsförhör *), som Domkapitlet anställt, och om straffbarheten af de *) Inqvisition är icke alltid ett olofligt sätt att vid domstol förfara. I inånga fall åligger det domaren att inqvirera (ransaka, i den fordna egentliga bemärkelsen, ännu i konstspråket icke allestädes bortlagd.) R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse för är 1840. 63 svar, sorn den förhörde då lemnade, såsom röjande endast de tänkesätt, han inom sig hyste, icke belastande honom med skuld i egenskap af författare eller folklärare — denna hufvudfråga var den, som ej lick öfverhalkas och sorn skulle fått en annan utgång, så framt vid dess pröfning lagens lätta förstånd blifvit gällande. Att för öfrigt det använda varningsoch ledningsmedlet, i afseende på dess menlighet för den tilltalade, ingalunda var af alltför ringa betydelse, ligger i dess egenskap af förberedelse till någon annan påföljd, hvilken omöjligen kunde uteblifva, och som var alternatif: återkallelse inom sex månader eller ock — ett straff, sådant det kunde pröfvas skäligt. Beskaffenheten af detta straff kunde också icke vara tvetydig. Att elen tilltalade, såsom ”ett skadligt verktyg”, icke tilläts någon embetsutöfning, innan hans anmälan om återkallelse af villomeningarna skett inför
Hufvudsakligen förekommen af Hr v. Hartmansdorff, vill jag blott, under erkännande af riktigheten i den grundsats, Hr v. Troil omnämnt, nemi. att posttaxan borde utsättas i den myntsort, som efter realisationen blir gällande, fästa talarens uppmärksamhet derpå, att efter denna grundsats borde alla författningar om de särskilda staterna, allmänna bevillningen och anslagen rättas derefter. Men då sådant icke låter verkställa sig vid denna riksdag, vöre det ju olämpligt att hafva en författning efter en annan beräkningsgrund. Hvad mitt yrkande af återremiss beträffar, skall jag icke envisas dermed, i fall R. o. Ad. icke finner min anmärkning förtjena det afseende, att den bör föranleda dertill. Hr von Troil: Jag begärde ordet i anledning af första hälften af Hr v. Hartmansdorffs yttrande, hvaraf jag icke kunde sluta annat, än att han icke hort, hvad jag yttrade ang:de hela och halfva skillingarna. Jag fann likväl slutligen, att han hört det, men att han funnit det vara småsaker. Jag kan likväl icke finna likgiltigt, om en posttaxa, som dagligen behöfver tillämpas af flera tusen personer , är så redigt som möjligt uppställd elfer ej. Det har varit af denna grundsats som flera föregående BevillntsUtsk. och äfven detta sökt att reducera postafgiften till hela skir, och jag skulle tro, att denna grundsats vore lätt iakttagen. Jag kan icke gå in på den siste talarens förmenande, att man af samma skäl skulle förändra beräkningssättet af alla skatter, tull &c., emedan dessa utgå i större belopp. Deremot är det af vigt för correspondenterna, om posttaxan är så enkel, att man kan komma ihåg,afgiften. Likväl kan icke neka, att Hr v. Hartmansdorffs anmärk - 6S Den i Augusti e. ra. ning, att BevillntsUtsk. ännu mera, än något annat Utsk., är öfverhopadt med återstående arbeten, förtjena? afseende; och af denna anledning skall jag icke vidare fortsätta mitt yrkande, utan öfverlemna!' åt It. o.
— »Här har jag två kuverter till, det ena inuti det andra. Skulle fröken vilja vara så innerligt god att lägga dem hos de andra två, så har jag lättare att hålla reda på dem.» Hon tog upp paketerna och gjorde som han bad. Han stod och tittade på, med en illmarig liten ryckning i ögonvrån. »Jag skall säga fröken att jag har en fästmö till.» »Åh!» — Nu höll hon på att storskratta. »Hm — joo. Och så vore det allt bäst, om jag finge fyra frimärken med.» Han räknade upp pengarne på bordet och hon gick efter frimärkena. Under tiden gick han bort i kakelugnsvrån och började ställa med sitt knyte. Då hon åter kom fram till bordet, reste han sig och höll knytet i handen. »Och så får jag be fröken om en ting till. Vill hon vara så god och sätta frimärkena på brefven», sade han ytterst höfligt, »det är nästan skam te’ å begära, men jag kan inte sjelf, för — ja’ har snus i mun’.» Hon kastade hans pengar i kassan för att få tillfälle att vända sig om, så kom hon igen och klistrade fast frimärkena. Om han inte snart ville gå, skulle hon förgås af skratt. »Men när han nu på det sättet går och har en fästmö, som den andra inte skall veta om, så kan det ju hända att hon i sin tur har en extra fästman, som han inte vet af.» Den långe tvärstannade med knytet och käppen halfvägs lyfta mot axeln. Han såg på henne, slagen af det nya i denna tanke. Så gled det ett knipslugt och medgifvande leende öfver hans pergamentbruna ansigte. »Ja, det kan man aldrig veta», svarade han med oförstäld beundran för det sinnrika i hennes anmärkning, »det kan man aldrig veta», — han sänkte rösten, lade hufvudet på sned och log, — »för se fruntimmer di ä’ så rasande illmariga. Med en beslutsam knyck slängde han käppen och knytet öfver axeln. Gubben vid dörren murrade något, utan att förändra en min, men icke heller nu kunde någon höra hvad han sade. Han hade synbarligen ett horn i sidan till qvinnokönet i allmänhet.
St. skulle i en underd. skrifvelse anhålla, det K. M. läcktes i nåder bestämma, att riksdagen sist inom tiden emellan d. i5 Dec. och Jul skall afslutas; 2:0 att alla Ulskm skulle i allmänhet anmodas att sist inom d. 10 Nov. inkomma till RiksSltn med utlåt, i de frågor, hvilka äro af den beskaffenhet, att de icke kunna förfalla, och att de, utan hinder af Ständernas beslut i andra mål, kunna handläggas; äfvensom att d. 10 Nov. skulle särskildt såsom prescriptionstid bestämmas, inom hvilken vissa uppgifna utlåtrn borde till Stånden inkomma; och skulle Utsktn anmodas att till tidens vinnande, utan att afbida tryckningen, omförmälda betänk:n skriftligen inlemna. Upplästes och Judes på bordet nedannämnda utlåt:n från StatsUtskottet: N:o 290. öfver anmärkn:r vid betänk. N:o ig4 i anleda, af K. M:s nåd. propos. till R. St., ang:de fortfarande anslag till Uildiscontens förstärkning samt ullcuiturens och ullproduetionens befrämjande; N:o 291. i anledn, af erhållen återremiss å betänk, N:o 2o3 i fråga om beviljandet af extra anslag till försvarsverkets islåndsättande, allm. arbeten m. m.; Nto 2g2. ang:de verkställd omröstning till följd af RiksSt:ns skiljaktiga beslut uti de frågor, som omförmälas i StatsUtsk:s memor. M:s nåd. skrifvelse till R. St., angtde tillökning i lånebidraget till Manufactur-discontfonden; N:o 294. öfver anmärkn. vid betänk. W:o 266 i fråga om beviljandet af ett creditiv för bestridandet af de kostnader, som genom farsoten cholera föranledas; Bevil] nings-Utskottet: W:o 35. i anledn. af gjorda anmärkntr vid Utskts betänk.
Wales och Högländerna sakna ännu jernvägar, trots Utsk:s theorier, under det att otaliga dylika genomkorsa StorBrittaniens rikare delar, ja följa alla hafskustens böjningar. Dessa fakta tala högre än alla granna phraser. Mycket omtalas den södra vägens »strategiska fördelar», låtom oss se huru dermed hänger ihop, Att Stockholm till sitt försvar beliöfver en jernväg torde ingen bestrida, ja bäst vore visserligen om staden finge 2:ne, en norr och en söder ifrån, men då detta nu icke kan ske, blir frågan: »hvilkendera af dessa båda vägar bör först byggas? Hvilken befordrar bäst egna trupptransporter? Från Södermanland och södra Nerike kan uphemtas 1 sqvadron, samt 3:ue batailloner; från Upland, Westmanland och norra Nerike 7 sqvadroner samt 0 batailloner. Hvilkendera vägen ligger bäst skyddad för fiendtligt anfall? Den norra, på 10 mils afstånd från en möjlig landstigningspunkt är betäckt af en bred vik af Mälaren, samt af den framför liggande stora Upsalaslätten den en utan rytteri landstigen fiende torde draga i betänkande att öfvergå; den södra deremot löper, under en lång sträcka, längst hafskusten, kan således afskäras af den första båt fienden sätter i land samt drager dessutom uppmärksamheten till den svagaste punkt i hela vårt försvarssystem. Denna vägs militäriska vigt torde således vara lika litet bevisad som den öfriga fördelen. Hufvudfelet i Utsk:s förslag är dock, att det med en kostnad för hvilken jag, trots FinanceMi - 92 Den 9 Juni e. m. nistern, fasar, vill börja arbetet på' en mängd olika ställen utan att afsluta någonting. Huru skulle väl vestra stambanan se ut vid 1860 års slut. Jo, vi skulle hafva en bit färdig från Götheborg till kanalen, en påbörjad bit på vägen till Södertelje samt några förberedande arbeten kring Cathrineholm, således endast lappverk. Ar det då icke bättre att söka åstadkomma något helt.
Majrt alltså i nåder förordnat, att, när utarrenderadt militie—boställe ånyo skall under arrende upplåtas, oell boställs-direktionen finner med löningsfondens fördel mest öfverensstämmande, att den förre arrendatorn vid detsamma under förnyadt arrende bibehålies, emot erläggande af hvad sorn, med afseende å boställets beskaffenhet, skäligen ptöfvas deraf kunna utgå, boställs-direktionen må egaatt »ådout boställe, utan hinder af hvad i merberörda Kongl, reglemente den 19 Juli 1832 är stadgadt angående mililic-boställens ularreudering genom auktion, lill förre arrendatorn, derest han minst i 5 år bostället förut innehaft och detsamma derunder väl häfdat, samt, inom viss af direktionen förelagd lämplig tid, förklarar sig sådant åstunda, under förnyadt arrende öfverlåta, emot det att han i årlig arrendeäfgift erlägger det belopp, hvartill boställs-direktionen, med tillämpning af de i 6 § af nyssnämnda nådiga reglemente stadgade grunder, pröfva) arrendet böra bestämmas; dock 6 -‘Slals-VUIiollels Utlåtande, TV':o (99. all della belopp i intet fall må understiga hvad sorn under nästföregående arrendelid blifvit erlagdt. Genom hvad sålunda blifvit af Kongl. 'Majit i nåder stadgadt anserUtskotlcit •det af motionären åsyftade ändamål vara hufvudsakligen vunnet, och då det dessa sorn torde vara mindre lämpligt, att uti ett ämne, som så nyligen utgjort föremnlför Kongl. Maj:ts nådiga pröfning och afgörande, nu föreslå ytterligare förändriugar, hemrttaller Utskottet, alt ifrågavarande motion icke :-må tilUnågon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 20 Juni 1851.
Friherre Cederström: ”Sorn öfverlämnandet till Rikets Ständers afgörande af frågan om utbetalande af räntan på Högstsalig Konungens Hemgifts-Capital till nuvarande Konungen, förutsätter att Rikets Ständer skulle äga rätt afslå Utskottets tillstyrkande af denna räntas utbetalande, så kart jag ej annat än emot detta Utskotts beslut protestera, emedan frågan, ifall möjligen tvist skulle uppstå om dessa medels vidare utbetalande, måste af Domaren, ej af Rikets Ständer afgöras. Herr Professoren Fo-rSsell ansåg skrifvelse endast böra afgå till Herrar Fullmäktige i Riksgälds-Contoiret med anmodan om räntans fortfarande utbetalande, emedan frågan Icke tillhörde Rikets Ständers pröfning. Herr Öfverstc-Lieutenanten Friherre Nordin förklarade: ”att efter dess åsigt af detta ämne vore det samma ej af den beskaffenhet atf tillhöra Riksens Ständers pröfning emedan o» »tridigt vore att räntan å förenämnde Hemgifts-Capital bör utgå till Högstsalig Konungens rätts-innehafvare. Och skulle dessa serskilda yttranden enligt begäran medfölja Utskottets Utlåtande till Rikhet# Högloil. Ständer. Sem ofvan. Ex Protocolloj' L. G. af Sillén* StatS-UtskottetS Betänkanden* 12 97 Litt. A. Utdrag of Sveriges Rikes Ständers Beslut po A!i männel Riksdagen i Stockholm dell 26 Januarii i779» i 3 §, 4 mörn. -—"V^ldarfi och då Vi med serdeles fägnad förnummit, att Hans Kg!» Höghet Hertig Carl af Södermanland sedan
Ju mer det ögonblicket nalkades, desto djupare blef magierns röst. Nu kom kallelseformeln och nu ... ljöd namnet Tekfael. Det var som om ett tusenfaldigt, men hviskande eko från hvalfvet derofvan, från alla hörn af rummet, från alla dödskallarne och från sjelfva besvärjelseboken upprepat detta namn. Magiern tystnade. Rökelsen förtätade sig och antog en rödaktig färgton, som småningom blef starkare. Vi tyckte oss höra åskan gå, först på afstånd, så närmare, slutligen öfver våra hufvuden. Det var som om tornet skakade och hvalfvet öfver våra hufvuden remnade. Mina knän svigtade. Genom den röda rökmassan skar plötsligt en blixt. Magiern utsträckte sin staf, likasom om han velat bjuda den stanna. Han höjde åter sin röst, stark och kraftig midtunder de fortsatta åskslagen. Köken förtunnades åter; ur densamma, helt nära oss, midt framför magiern, omedelbart invid trollkretsen, så godt som vid motsatta ändan af hans framräckta staf, framskymtade ett något, en gestalt, hvars första anblick beröfvade mig medvetandet. Min sista känsla var att jag sjönk till golfvet, att jag var förlorad ... Jag vaknade med ångestsvetten på min panna, men lyckligtvis i min egen bädd och i nittonde århundradet. Utsigten från mitt fönster är glad och liflig. Jag ser en flod, som bär stolta skepp, kajer, som hvimla af menniskor, och luftiga gator med hus i en lätt och ljus renaissancestil. Jag lefde åter i det närvarande, hvilket ock behagar mig mest, näst det att svärma in i framtiden. De ville dock något stort, dessa medeltidens lärde magier. Det var en väldig fantasiskapelse, deras vetenskap. Hon ligger i ruiner, för att aldrig mer uppstå, men de grusade spillrorna vittna om tron på en allomfattande mensklig kunskap och magt. Desse lärde magier voro också oroliga Faustnaturer, lika skilda från den vanliga typen af medeltidslärde, som Faust från den pedantiska, gloshögfärdiga, brödstudie-idkande nattmössan Wagner.
Till diverse onera äro hänförde och beräknade: 108 Bränvinsminuterings-afgift 9,331 12 Folkskole-afgift 11,238 12 — Afgift till Wadstena Krigsmanshuskassa för fastighetsköp (för år 1831) 2,339 10 5 Böter, ådömde vid stadens domstolar 237 16 — Afgift till Riddarhuskassan 497 Brandvakts-afgift af fastigheter 44,630 58 9 Inqvarterings-afgift af hus och borgerlig rörelse 10,711 44 — De å borjrerskapet uttaxerade medel, som ingått till bemedlings— kommissionen 36,147 32 — Afgifter till kyrkors och skol-inrättningars underhåll, omkring . 25,000 Kostnad för gatulyshållning 53,791 — Dito för gators renhållning, approximativt 50,000 Summa B:ko R:dr|244,144 21 2 Af de orsaker, som i föregående femårsberättelser äro nämnda, har icke heller nu i tabellen influtit någon uppgift på kostnaden för stadens styrelse eller för skjutshållningen; äfvensom Ofverståthållare-Embetet icke är i tillfälle meddela upplysningar om utsädet och medel-afkaslningen å den till hufvudstaden hörande jord, eller på antalet af der underhållna kreatur. Med djupaste vördnad, nit och trohet framhärdar Stormäktigste, Allernådigste Konung Eders Kongl. Maj.-ts Underdånigste och Iropligtigste tjenare och undersåte: JACOB HAMILTON. Stockholm den 30 September 1836. CARL TELANDER. TABELL, tillhörande ÖfverståthåHare-Embetets berättelse om Stockholms Stads tillstånd i ekonomiskt och statistiskt afseende under åren 1851, 1852, 1853, 1854 och 1855. T:r. T:r. T:r. T:r. T:r. Medelafkastning, sedan utsädet är aldraget. T:r. T:r. T:r.
Härvid är nu det förhållandet, att det flata godset leronar den ringaste vinsten, så att om Utsk:s förslag vunne tillämpning, skulle följden blifva den, att den sorten, hvarå vinsten är liten, icke kunde införas i anseende till den ökade tullen derå, men att, tillförseln af den mera lönande sorlen blefve desto större, sedan tullen derå blifvit nedsatt. Utländningen skulle således förbjudas att införa, hvad som knappt lönar sig alt här fabricera, men *74 Den iS October. uppmuntras alt täfla med den inhemska industrien, der denna är mera lönande. — Jag anhåller, alt dessa anmärkningar få åtfölja till Utsk. vid återremissen af betänk, som jag förmodar kommer att beviljas. Hr Cederschiöld, Pehr Gust.: Jag utber mig att få framställa några få anmärkningar uti förevar, ämne. Hvarken min insigt deruti eller tiden medgifva någon utförligare granskning deraf. Jag vill då först fasta mig vid några i betänk, framställda principer. Pag. 19 under mom. 2 säger Utsk.: ”att alla råämnen, hvarå erforderlig tillgång inom landet saknas, och hvilka äro föremål för inhemsk förädling, må införas emot låg tullafgift.” Detta är ganska riktigt; men uti påföljande mom. yttrar Utsk.: ”att sådana råämnen, sorn äro föremål för landets egen production, beläggas med en, relativt till de i föregående punkter omnämnda råämnen, högre införseltull.” Jag mägtar verkligen icke inse skillnaden emellan dessa båda kategorier. Uti det förra mom. talas om sådana ämnen, hvarå erforderlig tillgång saknas; uti det sednare talas om sådana, som äro föremål för landets egen pro du clio 11. Att de i förra punkten afsedda jemväl utgöra ett dylikt föremål antydes i ordet erforderlig, hvaraf följer, att de ifrågavar. ämnena, lill en dei i landet produceras, såsom t. ex. ull. Deraf produceras visserligen inom landet, fast icke till erforderlig myckenhet. Ull kan sålunda hänföras under båda kategorierna. Då man uppgifver allmänna grunder, är det angeläget, att de så skarpt och noga som möjligt begränsas.
Två Stånd hafva således stannat emot två; med anledning hvaraf, och om något af de respective RiksStånden icke finner godt att frångå sin redan yttrade mening och förena sig med de RiksStånd som annorlunda beslutat, följande Proposition till omröstning af förstärkt Statsutskott varder till R. St:rs bifall framställd. Den som bifaller, att SjötullsMedlen i RiksStaten upptagas och beräknas brutto till 2,100,000 R:dr, voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, kommer samma InkomstTitel att upptagas till brutto 2,200,000 R:dr. Första Hufvud-Titeln. • Enligt StatsRcgleringen vid i823 års Riksdag. Kongl. Propositionen föreslår Stats Utskottets ’urslag vid 1828 och 1829 års Riksdag. Kongl. Maj:ts Hofhållning 420,000 420,000 — i 420,000 Hans Kongl. Höghet KronPrinsens d:o i5o,ooo i5o,ooo — t5o,ooo H. K. H. KronPrinsessans Handpenningar 20,000 20,000 20,000 D. K. H. ArfFurstarne 20,000 Högtsalig H. K. H. Prinsessan Sophia Albertinas Hofhållning . 4°,99° 5 4 43,990 5 4 Meublers Underhållande å Kongl. Slotten ... Rikets Allmänna Ärendcrs Beredning Nedre Justitie-Revision • » Svea Hof-Rätt m Derunder lydande Justitie-Stat Götha Hof-Rätt * • • Derunder lydande Justitie-Stat Hof-Råtten öfver Skåne och Blekinge Derunder lydande Justitie-Stat .. Krigs-Hof-Rätten Kongl. Maj:ts Cansli * Minister-Staten, 100,000 R:dr Hamb. B:co Post-Verket Kammar-Collegium, med Myntet Stats-Contoret • F. dAfräknings-Contorets Stat ..
Som jag icke tror mig böra emottaga dementie i en fråga, hvarom jag är fullt förvissad, så får jag nu den äran förklara, att Riksens Ständers af mig nyss åberopade, beslut är ordagrant sådant so/ti jag detsamma upprepat, och att jag alltså icke kan taga tillbaka ett enda ord deraf, utan skall, när Discont frågan till afgörande förekommer, med original documentet bevisa mitt påstående. Att Betänkandet punktvis mäste företagas, lärer hvar och cn så mycket snarare finna, som det innehåller flera alternativ, hvilka endast på detta sätt kunna afgöras. Hans Excellence, Herr Grefven och. Landtmarskalken: Anser Ridderskapet och Adeln discussion slutad? Ropades starkt Ja, 1470 Den 29 Juli e. m. Herr Landt Marskalken'- Bifaller Ridderskapet och Adeln alt målet företages punktvis? Ropades ganska starka Ja, men Friherre Cederström, Ulric, ropade Nej, och yrkade pa Votering. Herr Våhlman: Så långt det är från mig att bestrida någon utöfningen af sin Riksdagsmanna rätt, nödgas Jag likväl påstå att votering vid detta tillfälle icke bör kunna äga rum, enär Betänkandet måste utgöra grunden för öfverläggningen, och detsamma innefattar flera såsom alternativer framställda frågor, öfver hvilka Ridderskapet och Adeln väl måste bestämma sina tankar. Friherre Cederström, Ulric, bestridde Herr Pählmans mening och uppläste af 56 §. Regeringsformen den del, som stadgar att ett till Stånden återkommet beredt förslag kan af Riksens Ständer oförändradt eller med några forändringar antagas, eller ock alldeles förkastas. Friherre Cederström, Jacob: Det kan icke bestridas att votering kan äga rum öfver frågan, huruvida Utskottets Betänkande skall i hela dess vidd till afgörande företagas eller om det skall ske punktvis*, men / Den 29 Juli e. itt. om det beslutes* att till bifall eller afglag företaga Betankandet i hela dess vidd, så måste de af alternativen i Utskottets Betänkande bestämmas, hvilka uti bifalls-propositionen komma att inbegripas.