Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Väl kunde man invända, att Rikets Ständer medgifvit att grundskatterna i allmänhet numera icke kunna anses så betungande, att de bilda ett hinder för jordbrukets framsteg och förkofran; att, jemlikt de af Herr Justitie-Statsministern afgifna berättelser om årligen köpt och såld fast egendom, allmogen, som eger största delen af den skattskyldiga jorden, från och med år 1822 till och med år 1838 oaflåtligen köpt jord för högre värde än den sålt, och under denna period af 37 år ökat sin fasta egendom med ett värde af sammanlagdt 29,800,000 R:dr R:mt, eller mera än 800,000 R:dr om året, hvilket, om också icke obetydlig gäld härvid blifvit åsamkad, dock på det hela antyder ett lyckligt framskridande till välstånd; att enär de af Rikets Ständer omförmälda eftergifter i skatter, som frän införandet af nuvarande statsskick egt rum, afsett Salpetergärden, Djeknepenningar, Lagmansoch Iläradshöfdingeräntan samt åtskilliga mindre vigtiga utskylder, men de mera betydande jordeboksoch mantalsräutorna samt kronobonden fortfarande ti vilat på jordegendomen, detta framskridande skett ehuru de hufvudsakligaste grundskatterna förblifvit orubbade; samt att, under sådana omständigheter, det kunde ifrågasättas, huruvida en åtgärd, som skulle gå ut på att lyfta grundskatternas börda från de skattskyldige jordegarne för att i annan form lägga en stor del af dess tyngd på andra medborgareklasser, hvilket mäste inträffa, då statsbehofven på ena eller andra sättet skola fyllas, kunde anses välbetänkt och rättvis, samt om icke den beskattade jordens anspråk på lättnad borde stadna vid att småningom, och så vidt omständigheterna det tillåta, frigöras från sådana servituter, som lika med skjutsning och väghållning påkalla jordbrukarens tid och arbete, och hvarigenom han vida mera än af grundskatternas utgörande hindras från utveckling i sitt näringsyrke. Men underkännas sådana betänkligheter må man göra sig reda för beskaffenheten af den lindring i bördor, som man föreställer sig att den skattskyldiga jorden skulle vinna genom grundskatternas inlösande.
Jag var icke tillstädes, då Frih. Cederström började uppläsningen af sitt anförande, och har sålunda endast afhört en del deraf. Jag har icke lieber liöit allt hvad sorn sedermera i detta ämne blifvit yttradt. Jag önskar alltså, utan att på något sätt bestämma huruvida jag ämnar instämma med Frih. Cederström eller ej, alt frågan måtte få hvila på bordet, så att jag och andra mätte komma i tillfälle ali betänka, huruvida ifråga var. handlingar äro af dea beskaffenhet, att de må anses utgöra ett föredragningsämne eller ej. Hr von Heyne, Georg: Efter min uppfattning af discussionen , så bar jag icke kunnat finna alt denna framställning af Frih. Cederström åsyftar något annat än att få läsa StatsUlskts protocoll. Hr Frih. o. Landtm, liar förklarat, alt delta icke är något ärende, som kunde föredragas eller bordläggas. Dermed anser jag mig fullkomligen nöjd och tror ej, att någon propos. till Ståndet derom är af nöden; men skulle det behöfvas en sådan framställning, så har jag icke heller någonting deremot, utan förmodar, att R. o. Ad. i sådant fall lärer ogilla den åtgärd, som Frih. Cederström vidtagit. Frih. Ridderstolpe, Fredr. Christopher: Den förklaring, som Hr Frih. o. Landtm, afgifvil, gör att jag för min del ej bar mycket att i saken anföra. Skulle det likväl inträffa, alt Frih. Cederström anser dessa yttranden och prot.uldr. böra behandlas såsom en motion och således blifva bordlagda, så vill jag icke lägga mig deremot; men då jag trott mig finna det resultat, hvartill Frih. Cederström vill komma, endast vara det, att få se, huruvida StatsUtsk. i flera andra fall, än det af Frih. Cederström nu framdragna, begått dylika af Frih:n förmenta lagöfvei trädelser, så får jag förklara, att jag såsom ledamot af R. o. Ad. icke för min del önskar någon sådan undersökning, och är öfvertygad om, att de fleste, som sig yttrat, med mig deruti sig förena. Gr. Frölich:
Herr Grefwen och Landtmarsk alken gjorde proposition ä detta af Grefwe Os l» Osrllie begärde tillägg , hwilken bifölls; och skulle Friherre lAsrwsrdsim« anförande, jemte detta tillägg , tjena till grund för Protokolls-Utdraget. Derefter upropades Deputationen till de andre StänLen, och afgick under anförande af Grefwe Os 1» Osillic. Höglofl» Ridderstapet och Adeln atstitjdes klockan HZ In llclem yrotocolli. 6-. Lllverrtolge. Lhors - 963 Thorsdagen den 26 April. Plenum kl. förmiddagen Uplastes och godkändes följande underdäniga flrifs, Velse till Konungen. Stormägtigsle AllerNadigste Konung! Sedan hos Riksens Ständer blifwit föreftagct, att bäls» ten af bägge Skänsta inoelta Livallerl-Regcmeiiterne samtSmäkands och -Westgötha Dragone-Rcgementer mätte förändras till Infanteri, haava Riksens Ständer efter öfwer läggning härom, grisett sig böra detta gmnlaga amnö till Eders Kongl. Maj:ts. Eget Nädiga godtfinnande öfs ' lyerlcmna, rä att Eder Kongl. Majtt Sjelf mä kunna derom i Nader -Srordna, pä det satt, som för Rikets försmak singes mäst nprtigt och med de Nustaydes fördel samt lös cala förhällandet mäst öfwerensstammande, Riksens Stander framhärda etc. Anmäldes och infördes en Deputation frän det Högs wördige Prcste-Standet, anförd af Herr Biffopen Doctor vnn I^osenneili 1 som jamte framförande af StZndcts wan-i liga hälsning, uplästc följande: Utdrag af Protocollet, hållet hvs Hogwördige Prestc»Ständet den 26 April tgio. S. D. Uppä gifwcn
Om sådant kunde ske, skulle jag genast frånträda mitt yrkande, — Vi hafva nyss hört uppläsas ProtocollsUtdrag från tvänne MedStånd, hvilka gifva oss tillkänna, att de, oaktadt ett af Riksens Ständer fattadt beslut, 344 Den 17 Julii. efter Grundlagens tydliga innehål!, icke kan vid samma Riksdag häfvas, likväl funnit godt att Kullkasta det, som nu uigör föremål fö* denna öfverläggning. Allt visar , att ämnet fordrar betänketid, och då den fråga jag tog mig friheten, att tor en stund sedan underställa Ridderskapets och Adelns pröfning, ansågs böra blifva hvilande, anhåller jag, att den bu förevarande måtte dela samma öde. Grefve Spenn Jag kan och vill ej bestrida någon Ledamots rätt, att begära den af irig väckte motion på bordet, men jag vill blott hemställa, om icke, då frågan nu på en gäng uppstått både att förekomma, det ett förhastadt beslut ej måtte tagas, och att Riksdagen icke må för mycket utdragas på tiden, båda ändamålen skulle vinnas derigenom, att den af mig väckte motion nu genast remitterades till vederbörligt Utskott. Att en sådan remiss ej kan, på sätt en värd Ledamot yrkat, förvägras, anhåller jag nu få bevisa. Det är ostridigt, samt kan och skall aldrig af mig nekas, att ett ordentligt fattadt Riksens Ständers Beslut ej kan vid samma Riksdag ändras. Men det nu ifrågavarande Beslutet behöfver icke ändras, på det ett nytt j samma ämne ttrå kunna tagas, ty det förra existerar icke mera annorstädes, än i RiksdagsHistorien och i Protocollerne, sedan det nu redan de facto är upphäfvet, eller förfallit, derigenom att det, med anledning af Kongl. Maj ts i dag uppläste nådiga skrifvelse, befinnes nu mera icke kun(ta gå i verkställighet.
Stals-ZJtskatlels Uttalande N.o Sa. ■a) I sa ni ma rilian g härmed laar Utskottet förehaft en af Comminister Dahlgren väckt, o.ch af Biskopen Doctor af Wingård, Biskopen Doctor Franzen samt Prosten Ahlqvist understödd motion, om återappförnnde på Kongl. Bibliothekéts stat af den år 1.809 indragne Yiee-Ribliothekarietjensten, hvars behöflighet, efter Motion&irens tanka, vore tillfyllest ådagalagd, .-om man blott Besinnar: att årliga anslaget för böckers inköp, som år 1S04 utgjorde 5oo R:dr, nu är sex gånger högre; att betydliga boksamlingar blifvit lillköpte; att i öfrigt Vice-Bibl i olhekarie-beiålt ningen finnes Både i Upsala, Lund och Christiania, ehuru bokförråden på dessa senare 2:ne ställen liro vida underlägsne det Kongl. Bibliolhekets; att Tjenstemännen vid delta, icke lika med den Öfrige personalen i Kongl, Maj:ts Caneellie, ega utsigt lill befordran 1 andra Yerk; och ändtligen att fara vore, att de här befintliga dyrbara Manuscript-sainlingar icke, medan tid ännu är, blifva ordnade. Men då vid reglering af Embets-Verken den grand satts i allmänhet Blifvit följd, att, emot förbättring i lönevilkoren, inskränka personalen, och hvilken grundsalts äfven synes vara iakttagen i förslaget till Kongl.
Rotehjelp i Jönköpings och Kronobergs län, angående upphäfvande al Kongl, kungörelsen den 31 Juli 1685 om — 8 — 85 b. 9 Maj b. 2 Maj b. 2 Maj b. 6 Maj Rotehållare, om befrielse från rekrytering in. m. för — 4 2 46 — b. 29 Jan. b. 29 Jan. b. 29 Jan. a. a. 30 Jan. 252 » å Gottland, angående befrielse från båtsmans-torps anläggande för ... : — 4 2 45 — a. 30 Jan. a. 29 Jan. b. 29 Jan. b. 30 Jan. » om befrielse från underhåll af soldatbeklädnad, för, se: soldatbeklädnaden — 56 — H g s S • CO <3 m 1 C» !“* - V CO 23 > 5 —: Riks-Ståndens Beslut. 3-I CK? R. is j II s | 2- if 1 2. i ja i 3 * i1? O CD 2. -i p‘ 23 3 P CU Clj Ct> O - ^ eL 2- cn 3 ™ 03' ÖS s pRidd. o. PresteBorgareBondeN:ö ! N:o | Sid. Adela. stånd et. ståndet. Ståndet. N:0 § Rotering, om befrielse för Ansätts hemman i Jemtland från 4 2 47 — b. 6 Febr. b. 4 Febr. b. 10 Febr. b. 4 Febr. 223 » vid Westgötha-Dalds Regemente, om ändring i gällande, m. rn 4 2 55 — b. 24 Febr. b. 22 Febr. b. 22 Febr. b. 20 Febr. Roy, om pensiom på Allmänna indragnings-staten lör JustitieRådet Jolin 133 4 1 167 43 Se Nionde HufvudTiteln. Rudenschöld, om pension åt Grefve Thorsten — 4 2 20 — b. 3 Oct. 3 Oct. 3 Oct. a. 30 Sept.
N:o 14, i anledning af väckt motion om ändring af 20—25 88 i Kongl. Maj:ts förnyade Nådiga taxa på arfvode för Landtmäteri-förrättningar den 18 "Oktober 1834; N:o 16, i anledning af väckt motion, att sökande till klockaretjenst måtte befrias från undergående af examen inför kyrkoherden; N:o 17, i anledning af väckt fråga om upplifvande af Kongl. Maj:ts Nådiga varning mot yppighet och öfverflöd af den 11 Augusti 1792; N:o 18, i anledning af väckt motion om rättighet för arrendatorer af Lunds Domkyrko-hemman att efter markegångspris lösa arrendespanmålen; N:o 19, i anledning af väckt motion om förändrad boningsort för Provincial-läkaren för Gottlands södra härad; N:o 20, i anledning af väckta motioner om två Sqvadroners af indelda Skånska kavalleriet och Smålands husar-regementes afsittande, mot erläggande af hästvakans-afgift; N:o 21, i anledning af väckt motion, om skyldighet för hvarje till full arbetskraft kommen person att årligen bespara något för sin egen framtid, intilldess densamma kunde anses nödtorftigt betryggad; N:o 23, i anledning af väckt motion om anskaffande af sådana postvagnar, att resande kunde desamma medfölja; och N:o 24, i anledning af väckt motion, om upphörande af mätare-penningar för stenkol, stenkols-stybb och coakes, som till riket införas.
Faran af den gröna ungdomens sällskapslif ligger ej blott däri, att det skapar ytliga, fåfänga, koketta, ofina, beräknande snobbar o c h snärtor; faran ligger däri djupare, det skapar lättsinniga, karaktärslösa, moraliskt fördärfvade o c h brottsliga människor. Den invändningen, att det väl ej är så farligt, ty det är ändå godt o m bra karlar och präktiga kvinnor, saknar allt värde. Vore det än så, att ett ytterst ringa fåtal vandrade vägen utför, borde de kraftigaste åtgärder vidtagas för att rädda dessa få o c h rädda deras närmaste från att se dem gå under. Den starke kan måhända stå, men låtom oss värna o m den svage. R. IDUN 30 Frigörelse. Å r 1915. A f Corde. (Forts. o. slut fr. föreg. n:r.) jL \ en frigjorda kvinnan är för ärlig att lofva, hvad hon kanske ej kan hålla. Hon * försörjer sig liksom mannen och har samma rang som han. Också har kärleken blifvit en episod för henne, liksom för mannen, den inkräktar icke på hennes ärelystnad eller verksamhet, de två kamraterna eller kompanjonerna följas åt eller gå till hvar sitt verk, allt efter omständigheterna. Som sagdt, vigselformuläret måste ändras, ty förr ingick icke svensk kvinna äktenskap. Männen trodde icke det var allvar, men i två hela år fingo de känna på celibatets vidrigheter, och alla giftasvuxna män gingo in med petitioner till kungen och domkapitlen, att de för själ och pina skulle låta kvinnan inlämna sitt formulär, sammankalla extra kyrkomöte och urtima riksdag samt sanktiotioneta deras förslag i all hast, hur det än var: giftermålskandidaterna gingo in på allt. Hans majestät behjärtade deras nöd, och förslaget blef lag. Nu kunde de börja sitta sadelfasta. Nästa steg gällde allmänna rösträtten. Hvilken naiv och löjlig oförskämdhet: kallades det icke i början på 1890-talet för allmän rösträttsagitation, när den lilla del af befolkningen, som är män, jobbade därmed! Ä r o icke kvinnorna ojämförligt mycket fler? Men så gick ej heller männens lilla försök igenom den gången — naturligtvis.
Jag håller således före, att åtskillige §§ uti det nu öfversedda Lagförslaget, hvaruti detta stadgande repeteras, äro öfverflödiga och kunna utgå, och tror ändå, att blott stadgandet om privilegii förlust, för vägrad inlösen, bibehålles, så uthärda de nya Bank-inrältningarne, i afseende på deras säkerhet och gagnelighet för allmänheten, fullkomligt jemnförelsen med Rikets Ständers Bank, isynnerhet som Directionerne uti de förra, icke allenast äro personligen ansvarige, utan äfven på närmare håll kunna 36 Hor till Bancooch Lag-Utskottens Utlåtande IV.-o 4• bedöma näringarnas nytta och lånsökandes behof samt tillgångar att punktligt fullgöra sina förbindelser; hvaremot Statsbanken, utan ansvarig Direction, med en rörelse utsträckt öfver hela Riket, måste agera på en vida osäkrare fot, samt understödet blifva helt olika verksamt och nyttigt för mer eller mindre närboende, men dock alla lika berättigade och garanterande medborgare. Skulle äfven denna senare, eller Stats-Banken, genom de uppstående Privat-Bankerna, inskränkas till en naturligare verkningskrets, så blefve densamma derigenom troligen äfven allmänt nyttigare, och kunde göra en stor besparing, medelst nedsättning af den orimligt höga förvaltningskostnaden, utan att ändå på det bela förlora det stora företräde, som den alltid måste bibehålla, dels i följd af dess monopolium, eller den exclusiva förmonen, att dess sedlar utgöra ett lagligt mynt och emottagas i uppbörden_, dels genom dess läge i hufvudstaden. Jag. tinner derföre ock så mycket mera orimligt och orättvist, att, jemte nyssnämnde monopolier eller exclusiva förinoner, Stats-Banken äfven lika exclusivt skulle tilläggas rättigheten att ensam utgifva småsedlar.
I ilen l:sta punkten af Hr Lagerhjelms förslag rör:de inbjudning till de öfrige Stånden att förena sig om förlängning af privatbankernes octroj, pä det ali under tiden clt moget och väl öfvertänkt förslag må kunna utarbetas och af Konungen stadfästas lill efterlefnad för privatbankerne, förenar jag mig lill alla delar, och anhåller, sedan den Esta § af Utsk:ns förslag blifvit förskaslad, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes göra propus. på Hr Lagerhjelms förrberörde framställning, samt derefter om remiss af Frih. Raabs förslag. Hr Aminoff, Joli. Fredr.: Då privatbanker först organiserades här i landet, hörde jag icke annat än loftal öfver desamma och den nytta de medförde för landet. Jag har icke eller funnit någon missbelåtenhet med dem, annorlunda än för det att de skött sig för väl. Man klagar, alt desse banker procenta: det är visserligen sant, att de taga några procent, dock icke öfver 5, eller den minsta, som i allmänna rörelsen går och gäller; men de hafva, genom sin egen omtanka och klokhet att sköta affärerne, kunnat drifva desse 5 proc. högre, d. v. s. icke på allmänhetens bekostnad, utan söm sagdt är genom sill sätt att gä till väga. Emedlertid är man missnöjd med. 40 Den 23 April f. m. dem, man vill exprimentera, det ligger i Svenskens lynne. Nå må så ske då! det iir dock bra att privalbankerne skött sig väl, jag hoppas de skola sluta på samina sätt. Må Riksbanken träda i dess ställe och allt gå väl, men jag fruktar, att experimentet blir något allvarsamt. Riksbanken liar förr engång innästlat sig i discontrörelsen oell affären slagit illa ut; vi fä väl se, örn icke efter en 10 år eller den nu föreslagna förändringen man finner sig hafva tagit ett steg, sorn det är för sent ali ångra, under önskan att privalbankerne städse hade existerat, om ej pä samma grunder som hittills, åtminstone på andra, t. ex. på de af PresteSt. antagna.
Då det redan länge, såväl inom som utom Representationen, varit föremål för en allmännare önskan, att ett på dylika inkomster grundadt aflöningssätt, såsom i flera fall olämpligt, skulle efterhand, der det sig lämpligen göra lat, afskalFas, hade man haft skäl att förmoda, det ett förslag härom från Regeringens sida icke skolat mötas med ett afstyrkande, och det innehar i sanning ett föga uppmuntrande exempel för Styrelsen att för R. St. framlägga förslag till förbättringar i de administrationen rörande ämnen, då de på på sådant sätt upptagas. Undersöker man StatsUtskrs skäl mot ifrågavar. förslag, finner man, att Utsk. i allo erkänt riktigheten af förslaget, och att den i allo olämpliga sportelinkomstens afskaffande vore att önska; men att, enligt Utskts tanka, en partiel sådan förändring icke medförde någon väsendtlig nytta, och vore förenad med flera olägenheter, deribland att dels grunderna för fullmagters chartering i vissa fall kornrne att till betungande för tjenstemännen förändras, dels alt inan icke kunde med säkerhet controllcra ingåendet till staten af den mot sportlerna svarande förhöjda chartse sigillatae-afgiften, så alt förändringen kunde medföra en ökad statsutgift. Dessa af StatsUtsk. uppgifna skäl synas mig vara dels af ingen vigt, dels alldeles oriktiga. Att på en och samma gång kunna afskaffa sportler för alla tjenstemän lärer få anses knappt verkställbar!, och det torde äfven fordra närmare öfvervägande, om det för alla vore fullt lämpligt. En gång måste man dock göra början i saken, och det är detta, man nu föreslagit. Derföre, attén sådan anstalt icke kan eller måhända icke bör generelt vidtagas, kan icke något giltigt hinder uppstå att bringa den i verket, der saken synes i alla afseenden nödig, nyttig och utan olägenhet verkställbar. Med sportlerna inom K. M:s Cancelli är ock i allmänhet ett annat förhållande än med sportler vid andra embetsverk och domstolarna; de förra utgöra egentL fullmagtslösen, och en obetydlig del innefattar afgift för domar och utslag, hvilken afgift icke heller på annat sätt, än genom oriktig beräkning, är underkastad förändring.
För slutligt liqviderande af köpeskillingen för en till ny lokal åt myntock kontroll-verken inköpt egendom, samt till betäckande af öfrige med dessa veTks flyttning förenade kostnader, 30,000 r:dr. Utskottet, som i anledning af KongL Maj:ts rörande detta ämne aflåtna nådiga proposition, kommer att gemensamt med annat Utskott afgifva serskildt utlåtande, får alltså nu till detsamma hänvisa. b) Då kostnaden för iståndsättandc af Wadstena slott med dertill hörande vallar och torn, hvartill, enligt af Öfver-intendents-embetet uppgjordt kostnadsförslag, skulle erfordras en summa af 16,765 ndr 28 sk. 2 rsk utöfver en i Linköpings länsränteri sedan längre tid tillbaka innestående för Wadstena slott reserverad behållning af 528 r:dr 9 sk. 10 rst., icke kunde, utan äfventyr af bristande tillgång för andra nödiga reparationer, bestridas af det å 7:de hufvudtiteln uppförda anslag till byggnader och reparationer i landsorterne, har Kongl. Maj:t, som ansett det vara af icke ringa intresse att förenämnde sköna och i sitt slag egna minnesmärke af den äldre byggnadskonsten, så vidt möjligt vöre, blefve i sitt ursprungliga skick bibehållet och från tidens åverkan bevaradt, föreslagit, att för ifrågavarande ändamål måtte anvisas ett serskildt anslag af 16,800 r:dr.
Derför ska' ni ge mig revanche i nästa, så ska' vi då också jämföra, hvilket af de två, som innehåller mest förställning och förkonstling. »Ska' det här va' ett bref?» sa' Pelle i går inne på operakaféet. »Det liknar ju en kyss!» »Fy sjutton», tänkte jag. Det var ett bref i samma format som detta. Men det var till en jude, som lånat mig pangar. Dethär kan ni ta' som ni vill. Det enda som retar mig, är att ni härvidlag har hela »Förnöjelsen». Den brukar annars gerna vara ömsesidig. Gör mig den tjensten att buga er å mina vägnar för er moster och kyss Pelles fästmö på kinden från W. Z. Som svar på denna epistel fick William ett bref skrifvet med blyertspenna. Det började: »Men min bäste herr »William Zimmermann! Ni är ju en rent »idealisk idiot». Jag lånar uttrycket ur Er egen teaterkritik. Det förefaller mig ytterst slående. » För öfrigt underrättade hon om att hon för tillfället var sängliggande sjuk och funderade på att resa till Stockholm för att undergå läkarebehandling. Hon frågade när den lilla pjesen skulle gå och uttalade som sin åsigt att den troligen skulle komma att göra fiasko. Underrättelsen om att hon var sjuk grep honom på ett underligt sätt och utsigten att få träffa henne gjorde honom glad. Han sände henne med omgående en nyutkommen fransk roman till lektyr och han besvarade strax hennes bref med några få rader: Stockholm den 9 november. Fröken Alma Hagberg. Idealisk? låt vara! Men idiot? nej! Men ni är sjuk, så vi ska inte disputera. Jag har brådtom och hinner bara ett par rader. Jag hoppas med boken kunna förkorta och förljufva några af era timmar på sjukbädden. Hvad fiaskot angår så tror jag ni missräknat er. Dertill är pjesen alldeles för dålig. När ni kommer upp denhär gången hoppas jag ni gör mig det nöjet och er själf den tjänsten att underrätta mig om, hvar ni tar in eller t. ex. när ni kommer. W. Z. P. S. På måndag går pjesen för första gång. P. P. S.
bad funnat af tillfälliga befparingar, forn icfe alltib äro att påräfna, tilläggas emot penfionerne froaranbc gratificationcr, unber afroaftatt att penfioné?rum för bern blcfroo lebige, famt någon tttinffning i betta penfioné?andag fa mycfet minbrc bör fomma i fråga, font militaire enfor od) barn icfe tuera än be ci? vila böta uteflutaé från pcnfionS åtnjutanbc af |taté?mcblen, bå be äro i torf? fige omdänbighetcr (tabbe, berföre att pcnfioncn af ben fonb, f)twtrtill beraS männer och faber bibragit, bern fatt tillf omma; lärer Äottgl. iÖcajtt i Ståber milja föreda Svifeté 0tänbcr, att berörbc tillöfabe penjtoné?an|Tag, (jmilfct i allt fall är nog fnappt, äftven framgent må beftåé.” Stdigt för ©arbeé?regintentcrne faftftällbe 3ntcrint5?0tatcr, grunbabc på ben föränbrabe organifation, ^ongl. ?Otaj:t för beforbranbet af bcroé tjenftbarhet funnit nöbigt att nteb bent ivibtaga, crforbra» utöftver bet af SUfctö 0tänber för bent tvib fifta Stifobag anroifabe andag: $ör £tf*@art>et till f)äft. Stilöfning t contant 7,462: 45. 6. famt 290 tunnor fpanmål unber löncrne, h«>ar? emot 0taten är minffab mcb 1251 tunnor fpan? mål in natura å 5 3t:br -.
Pennor, Blyerts-; se Blyertspennor. Percal; se Väfnader, Bomulls-. Perlegryn; se Gryn. Persikokärnor, hänföras under Apotheksvaror. Pinchback; se Metaller, sammansalla. Pipor, Tobaks-; se Piphufvuden. Piqué; se Väfnader, Bomulls-. Pistacier; se Frukter och Bär, ej specificerade, torra. Pistoler; se Gevär. 564 Exp edilin nsUlsko t tets Förslag till tind. Skrifvelse, N:o 197. Pomeranser Pomeransknopp ar och Skal Porslin: oäkta, Steneller Fayance: livitt, gulaktigt eller omäladt: Tall rickar andra pjeser måladt eller tryckt: Tallrickar andra pjeser äkta, livitt eller enfargadt förgyldt eller måladt, i figurer eller med blommor . Anm. Kärl och redskap af äkta porslin för farmaceutiska eller vetenskapliga behof må, sedan beskaffenheten och qvantitelen blifvit hos Sundhets-Kollegium, VetenskapsAkademien eller vederbörande Universitets-Fakultet uppgifna och godkända, af Apothekare eller Vetenskapsmän tullfritt inlöras. Portföljer, Taskböcker, Ridikyler och Nattsäckar . Potates Potatesmjöl ' Puder Qvicksilfver Redskap och Machinerier, eller delar deraf, ej specificerade ' Qvantitet för tullberäkningen. Banko. Pläter; se Metaller, sammansatta. Porfyr; se Sten, ej specilicerad. Pottaska; s« Aska. Pressduk; se Väfnader, Ylle-. Ovarnstenar; se Sten. Qvercitron; se Färger. Rakknifvar; se Knifvar. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL S^HMTMGUfi »BIM-BffÅiimasiB PROTOKOLL VID Lagtima Riksdagen i Stockholm Åren 1.80Ä och 1863« §JLKDfi SAMIilMREM. 1