Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Derpå togo de under djupa bugningar den heliga guds moder, en under hvardera armen och buro henne under idkeligt bockande och sjungande upp mot det rum, der Nadja satt. Väl der uppe sattes dockan på bordet mot fönstret. De båda männen föllo på knä under korsningar. Gubben inträdde derpå med två bränvinsbuteljer. Han räckte en till diakonen, en till kusken. Sedan dessa båda herrar uppfriskat sina strupar en smula, togo de på nytt fatt der de slutat och sjöngo så mycket de orkade. Nadja satt på sängen iklädd duk och paletå. Hon var blek och uppsvullen, med stora blånader öfver hela ansigtet. Hennes kropp skälfde af den smärta slagen förorsakat henne, och ögonen lyste af feber och oro. Men uppträdet med madonnan roade henne dock. Hon drog en smula på munnen och sade på svenska till Samuli, som stod i dörren, att det var för hennes helbregdagörelse och heliggörelse som man släpat dit upp den heliga hvita Maria. De veta, att jag är en synderska sade hon nu skall det här göra mig ren igen. Hm som om det hjelpte med sådant. När diakonen hörde de främmande, i hånfull ton uttalade orden på det främmande tungomålet, svängde han rökelsekaret öfver Nadja, sjöng i djupa basen och gestikulerade emellan madonnan och patienten. Så tog han Nadjas hand, ledde henne till bordet och lät den hvita vaxhanden ett ögonblick beröra Nadjas panna. Med en qvick rörelse grep hon efter bränvinsflaskan, som tittade ut ur fickan på hans rock och var i färd med att föra den till sina läppar, när ett kraftigt slag kom henne att fälla handen. Samuli hade fått nog af uppträdet. Han bad herrarne på god finska att packa in och gå sin väg, hans religiösa känsla, i början tilltalad af det märkvärdiga i denna mystiska helbregdagörelse, gaf vika för hans sunda förnuft, och han blef ond öfver det föga heliga i diakonens såväl som kuskens uppförande. Men de ville alls icke aflägsna sig.
För att hindra denna att taga öfverhand, begagnade man r början beskärning af ungstammarne från alla qvistar till en viss höjd, hvilket sedermera visat sig framkalla rötskador i veden. Alla dessa för ekarnas bättre växt och framtida användbarhet menliga behandlingssätt hafva dock, efter en vunnen större erfarenhet, blifvit under sednare tider rättade, så att numera sättet för ekarnes kultur och upamning söker tillgodogöra allt hvad som ståndartens beskaffenhet kan lemna till fördel för en framtida vacker ekskog.» Dessa ursäkter för att ekplanteringen ännu icke år hvad som af densamma väntas, torde tagas för goda af hvar och en, som utan fördom och biafsigter bedömer saken. Att man icke i början af nytt industrielt företag år mästare deruti, bör vara förlåtligt. Andra länder hafva experimenterat längre tid ån Sverige med ek - I) e 11 7 Mars. 41 plantering — men icke heller desse hafva förr än i senare tider kommit på den rätta metoden och ännu torde ändå mera erfarenhet vara att i den vägen vinna. Sålunda synes mig Ut.sk:t gerna kunnat förbigå att tala om ekplanterings ringa framgång och att derpå grunda en förkastelsedom öfver all dylik plantering i SverigeEtt sådant omdöme är för tidigt och omoget. Det andra skälet, som Utskit begagnar för sitt afstyrkande i denna fråga, är, efter hvad Utsk:t påstår, grundadt på »utmärkte vetenskapsmäns yttranden att ekträden äro i 'aftagande i Norden, som icke vidare vore för deras odling tjenlig». Det hade varit mer än önskvärdt, att Utsk:t namngifvit någon af de utmärkta ve tenskapsmännen, på hvilka syftas. Jag tviflar storligen, att desse velat vidkännas sina tankar, uttryckta i så sväfvande ordalag, som Utsk:t begagnat. Hvad vill egentligen det säga: »alt ekträden äro i aftagande i Norden, hvars jordmån icke mera är tjenlig». Att trädslaget ek är i aftagande, att ekproduktionen under århundraden minskats, det är en sanning.
Uti 45:te och 46:te punkterna hade Utskottet, med hänseende till föreslagna utvidgningar af åtskilliga lägre elementarläroverk, hemställt att nedannämnda för dylika läroverk uppförda anslag måtte förhöjas, nemligen till gymnastiklärare med 2,100 R:dr samt till lärare i musik och sång äfvensom i teckning med 1,550 R:dr. Denna Utskottets hemställan är oförändrad bifallen af Presteoch Bonde-Stånden, hvaremot Ridderskapet och Adeln, i följd af dess beslut om Eskilstuna treklassiga läroverks förändring till femklassigt, bifallit densamma på det sätt, att. den förra summan ökats från 2,100 R:dr till 2,300 R:dr och den sednare från 1,550 R:dr till 1,675 R:dr. Af Borgare-Ståndet, som jemväl anvisat medel för berörda utvidgning af läroverket i Eskilstuna, äro med anledning deraf ifrågavarande punkter till Stats-Utskottet återremitterade. Utskottet får härvid till en början erinra att, på sätt uti det den nådiga Propositionen, angående Statsverkets tillstånd och behof, bilagda Statsråds-protokoll öfver Ecklesiastik-ärenden den 13 Oktober nästlidet år (pag.
s r 0 CD I CD Q CD Esther Sillen. En lärarinna — 22 år — önskar med första plats att undervisa i vanliga skolämnen (icke främmande språk) Elin. samt musik. Den sökande, hvilken N:r I 13. Finnes det något medel att, dä håret börjat gråna, förhindra denna process? eger vana både som lärarinna och Hvilket är det bästa, oskadliga ihedel till färghar god helsa och gladt lynne D ing af mörkbrunt hår. Friherrinnan lektris, S. samt har utgått från ett mycket godt N:r I I 4. Huru skall man tvätta knypplade hem. Anspråken äro ej stora. De linnespetsar, der i arbetet ingår lantråd? Gistnade träfat blifva åter täta, om Fanny. bästa rekommendationer kunna föreman fyller dem med halm eller dåligt hö, N:r I 15. Hvad skall jag göra med mina tes. Närmare upplysningar kunna ergjuter dem fulla med vatten och lägger spanska höns, som plocka af hvarandra fjädhållas genom Iduns Redaktion, dit en sten deröfver. Vattnet rinner visrarne på halsen, så de äro alldeles nakna? svar, märkta » H. H. », ock torde Jag fruktar de förkyla sig i vinter. Anna. serligen bort, men den fuktiga halställas. [519] N:r I I 6. Frågas om någon härtill kompemen befordrar träets svällande. Eljes Ett städadt, yngre fruntimmer öntent person ville genom Idun lemna en uppmåste ma ?n — utan halm — fylla på gift om rätta medlet och sättet att laga gummiskar i bättre familj få deltaga i inom vatten, tills träet svällt så mycket, att ga^scher såväl på bottnen som ofvanpå? hus förekommande göromål samt blifva Våra barn slita sönder sina galoschcr så vattnet ej kan rinna ut, men detta upptagen såsom en medlem af familfort, så att det vore en verklig fördel att få fordrar vida längre tid. Viktor. veta något medel, som de kunde varaktigt jen. Ingen lön. Benäget svar torde lagas med. Hoppas mången meddelar sina fortast möjligt sändas till » E. F. », råd härom, hksoni jag tror att många skulle Ked. af Idun.
Vid besittningstidens slut återfulle lägenheten lill hemmanet utan ersättning eller lösen, ehvad förbehåll vid upplåtelsen derom kan vara gjordt eller ej; innehafvaren af lägenheten obetaget att derifrån bortflytta honom tillhörig åbyggnad eller stängsel, der ej hemmans-innehafvaren den lösa vill. § 7- 20. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Uts/cotlens Utlåtande, JV.-o 28'- 3 morn. I afseende på lägenhet, som på lifstid upplåten är, galle hvad' ©m lifstidsstädja å hemman i lag stadgad t är, och skall jern val sådan Lägenhet vid besitlningstidens slut, återfalla till hemmanet utan lösen eller annaa ersättning, än för sådan derå nedlagd odlingskostnad, som då ännu icke är genom afkastningen ersatt, samt med rättighet för innebafvaren af lägenheten alt derifrån bortflytta honom tillhörig åbyggnad och stängsel, der ej hemmans-innehafvaren den lösa vill. §8. 1 mom. Vill innehafvare af boställe eller publikt hemman, som icke under stadgad åborätt besittes, Kungsoch Kungs-ladugårdar samt öfiiga under Kronans omedelbara disposition varande hemman likväl undantagn©, jord på viss lid, i enlighet med nu stadgade allmänna grunder, upplåta; gore ansökning derom hos det Embels-Verk , under hvars allmänna vård och inseende bostället eller hemmanet är släldt, hvilket Embetsverk, efter vederbörandes hörande, med afseende å boställets eller hemmanets framtida nytta och förkofran eger att, då skäl dertill finnes, sådant tillåta och vilioren bestämma. 2 mom.
Ständcts tanka inga synnerliga swärighetcr kunde hindra, att ju Taxcringarne i Städcrne msi stallaS pä samma fot som ä Landet, ansäg Ständet Taperingarne i Städcrne böra beredas af en Comuuttee, bestående ar det antal Ledamöter, som i detta Moment föreslås, hwilka likwäl, om sä nödigt prösvades, kunde fördelas uti åtskilliga afdelningar efter Städernas storlek och ^ D:stricker!S belägenhet, hwarestcr sjelfwa Tareringarne skulle, liksom pa Landet, förrättas af en Committse , som utg-ordes ak lika mänga Ledamöter ifrån hwardera af RiksStänden, hwarmcd det föreflagnc antal Stånds-Personer skulle förenas, halst som den enhet uti Beskattnings-sät. tct, hwilken Regerings - Formen äsyftar och sörcffrifwer, derigenom säkrast winnes. Hwad äter angär Aeademicrne, sä och dä der endast är fraga om twcnne särstildta Jurisdictioner, förblifwer Ständet wid det beflut, hwaruti Ständet genom Transumt af Protocollet för den 26 nästlcdne Februarii inbjudit de öfrige Rcspective Ständcn, att sig med PresteStändet förena. r8:o) Z ^ Dm 17 Apel!. 6l6 18:0) I anseende till de uti Z Art. 2 §. föreflagne kompromisi-Nattcr, fnnn Ständst dcm böra organiseras pä dct satt, att sine inom Disttietet boende Compromissarier mä förordnas af Landshöfdingen, att 2me utnämnas af desi om hwars taxerande fräga ar, samt flutet-gen att en tillsattes af Taxexings-Commrt^en, inom desi Medlemmar. Widare och da Ståndet ä ena sidan medgaf, att, enligt hwad Utffvttet föreflagit, uti Eompromist - Nättens b-flut ej kan sökas ändring, ansäg
För min del har jag icke funnit de af besagde reservant framställda ironiska bekymmer öfver de föregifna svårigheterna att få Adelsmän alt bosätta och fortplanta sig på Gottland, böra leda lill någon betänklighet mot antagande af förslaget; utan, godkännande hvad Ulsk. i berörde hänseende förordat, hemställer jag vördsammast det sådant ock mätte varda det Höglofl. Ståndets beslut. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Efter den uplysning, som blifvit meddelad, om den utgång, som frågan inom de öfriga Stånden fått, anser jag öfverflödigt att spilla många ord på densamma. Jag beklagar likväl denna utgång, ty, med all sympathi för Gottlänningarne, tror jag ändå, alt del förslag, som Hr Aker - 410 Den 14 April. man framslällt, varit förtjent af någon större upmärksamhet, än det lyckats inom Ulsk. tillvinna sig. Vid nu uplyste förhållande skall jag inskränka mig att blott, i anledn. af några yttranden af åtskilliga talare, göra en eller annan anmärkn. Man har sagt, att något borde göras för Gottland, derföre att denna ö vore af naturen serdeles gynnad, och att den vore en af de skönaste perlorna i Sveriges krona, men kanske också den som siitte lösast. Detta sista skäl torde icke väga serdeles mycket, emedan om man ser saken ur den synpunkten, vore det. mera konseqvent att bespara sig alla utgifter för att icke göra perlan alltför mycket aptitlig. Den läDgd af gärdesgårdar, som en talare omtalat, hafva blifvit en följd af verkstäldt laga skifte inom eli hemman af mindre betydligt värde, tror jag äfven på fasta landet icke vara någon så stor sällsynthet, utan äfven der upkomma vid eli eller annat laga skifte. Samme talare har trott att inrättnigen af ett lånekontor icke skulle kunna på Gottland komma till stånd på annat sätt än förslaget innefattar.
Äfven dar man finner passionens glöd, saknar man kanslan och innerligheten, och det är därför de icke förmå att varma. Mycket har blifvit skrifvet för och emot tendensen i många af fru Lefflers arbeten. Så ' liar Dagny, som läsaren torde erinra sig, mer än en gång oförbeli~~llsamt uttalat sina åsikter däroin. Fru Leffler, säga hennes vänner och beundrare, behärskades som diktare af två lidelser: ~sanniiigskärlek i skildringen af lifvets. och sitt eget Iijartas - uppenbarelser och Iiat till all konventionalism. B Det var sitmmansiniiltandet af dessa lidelser: kärleken till sanningen och hatet till det konventionella - samt val äfven trycket af tidsriktningen och begäret att ' bereda densanma iiitrade inom den svenska litteraturen - som gaf henne mod att beliandla ämnen, soni kviniior vanlingen gå utomkring. ' Af stort intresse bör det vara att höra huru författarinnan själf tänkte sig att liennes verk, som kritiken ofta rätt hhdhändt handskats med, borde uppfattas. I bref till Esselde - hvilka brefeinot.tagerskaii haft godheten ställa till vårt förfogande - yttrar hon sig oförbeliållsaiiit om sitt skriftställarskap. F r u Leffler ägde dock, soin hon själf säger i sitt bref, ett djupt inisstroende till alla slag af estetiska teorier och tänker sig det ganska möjligt, att hon koinmit att motsäga .sig själf, under det hon. låtit allt hvad som under skrifvandet fallit henne in utan någon kritik flyta. ur pennan. Hon ber därför att brefvet måtte anses såsom konfidentielt, en önskan som noggrannt efterkommits ända tills nu, efter diktarinnans död, då hennes tankar kunna tjäna till att belysa och förklara liennes dikt.argifva, och det synts vara, ej blott tillåtligt utan t. o. m. en plikt att meddela dem, helst so111 de alls icke lida af n&amp;gon befarad motsägelse.
1 slutorden ”i Hamburg betalbara” uteslötos, dels i mom. 2, efter orden ”Bankens hus i Hamburg,” tillädes ”eller Al - \ 28 Den 1 Juli. tona” oell dels i inom. 3, efter orden ”förbindelser i Hamburg”, tillädes: ”eller Altona,” samt, i st. f. ordet ”siad,” infördes "städer;" och uti §. 116, efter orden ”Bankens hus i Hamburg”, tillädes ”eller Allona,” blef propos. till bifall å förevaride punkt utan förändring barnstöld, men besvarad med Nej; hvarefter denna punkt bifölls med de af Gr. Gyldenstolpe föreslagna förändringar. 5:te punkten, ang:de Hr Petterssons förslag, i fråga om deposilionsräkningars öpnande af It. St:s Bank med Bankerne i Köpenhamn och Christiania m. rn. Bifölls. 6:le punkten, ang:de t mom. af Banko-Reglementets -t20 §. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Uttrycket 3,000,000 R:dr silfver finnes i nu gällande banko-reglemente. Men det synes vara origtigt, ty 3,000,000 Rd:r silfver kunna vara 3,000,000 R:dr b:ko eller 3,000,000 Ridr rgs, om dessa erläggas i silfverslantar. Det borde väl heta 3,000,000 Specie-Ridr, hvarigenom bestämdt säges, hvad man egentligen menar. Jag anhåller att denna rättelse måtte ske. Hr Gr. o. Landtm, framslälde, hurusom Hr von Hartmansdorff föreslagit den förändring i Utskis förslag, att i st. f. slutorden ”Ridr silfver” infördes: ”Specie-Ridr”, samt hemstålde derjemte, om R. o. Ad. behagade utan förändring bifalla förevaride punkt, men denna Propos. besvarades med starka
Son af framlidne magistratssekreteraren i Stockholm N. W. Martin och hans m a k a född Braun, föddes den nu aflidne 1849, inskrefs som student i Upsala 1868 och absolverade därstädes 1880 sin juris licentiatexamen, hvarpå h a n s a m m a år disputerade för doktorsgraden med en af handling » Om ackord i konkurs enligt svensk rätt ». Strax därefter utnämndes h a n till docent i svensk och allmän lagfarenhet och romersk rätt. Två år senare blef h a n sekreterare i gcneraltullstyrelsen och redan samma år tillförordnad byråchef därstädes, hvarpå 1887 följde utnämningen till expeditionschef i civildepartementet och 1895 till chef för landtmäteristyrelsen, med generaldirektörs n a m n och värdighet. Närmast sörjes h a n af maka, född Rydberg, nere barn och syskon s a m t andra anförvanter. HVAD SKULLE HAN SVARA? KTORINNAN D O HENRICSSON ». Härom dagen afled å Sofiahemmet efter en längre tids sjukdom fru Charlotta Henricsson, född Bellman, under en lång följd af år känd i hela vårt land som en u t m ä r k t sårlä- kerska. F r u Henricsson var född den 22 oktober 1833 T \ Å PRÄSTEN i Neagas skiss skall afgifva svaret * r till sin hustru på hennes fråga: » Hon var din kärlek, icke sant? » är det ej nödvändigt att han antingen genom skärande lögn förnekar sin ungdomskärlek såsom hvarken nu existerande eller hafvande existerat eller genom rena sanningen krossar ett oerfaret barnahjärta. Prästens svar kunde förslagsvis lydt på följande sätt: » Ja, barnet mitt, jag har verkligen hållit mycket af henne för många år sedan, och det gör mig så ondt om henne, men nu har jag ju dig. » Och så kunde Dahllöf foto. DIRECTOR MDSICES IVAR HEDENBLAD. prästen beledsagat sina ord med sådan visad värme, som mellan älskande är vanlig.
Jag anhåller att få förena mig i hvad som förut här blifvit sagdt till försvar för Ulskts förslag, samt 74 Den 24 April. alt endast tillägga, det erfarenheten redan visat att den indragning Utsk. föreslagit verkligen låter sig göra utan någon olägenhet; ty om vi se tillbaka, så finna vi, alt under en längre följd af år dels eli Bergsråds-embele, dels Presidents-platser varit vakanta och att således ärenderna i Bergs-colhm verkligen skötes af 3 personer. Det torde således icke kunna dragas i tvifvelsmål att så äfven hädanefter later sig göra och att således den 4:de personen kan vara borta samt ärendena skötas af en President och 2 Råder om ett Råd försvinner, eller af 3 Råder om Presidenten går bort. Jag anhåller vördsamt om bifall till Utsk:s förslag. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag tror, lika med andra talare, som bär yttrat sig, att besparing å Bergs-colbii Stat kan och bör göras; men hvarje åtgärd i ett lagbundet samhälle bör naturligtvis företagas pä ett lagligt sätt. Första frågan är här, huruvida framställningen blifvit rätteligen väckt. Hvem har gjort motion derom? ingen, såvidt jag vet eller här upgifvits. Har då Konungen föreslagit förändringen? icke heller. Huru har då förslaget tillkommit? jo StatsUtsk. har af egen makt-fullkomlighet gjort framställningen. Ar Utsk. dertill berättigad!? det bet vidar jag. 37 § 2 mom. Riksd.Ordn. är af följande innehåll: ”Intet Utsk., Const:s och Banko-Utskm allena undantagna, vare berältigadt att väcka frågor till afgörande i R. St:s plena, eller att uptaga andra ämnen än de från plena remitterade; så vida ej, hvad StatsUtsk. serskildt angår, Konungens propos., enl. 27 §, lill detsamma omedelbarligen öfverlemnas”.
Hvilket dock, jemte flere Ledamöters serskilda mening, Rikets Höglofl.. Ständers närmare pröfning vördsamt underställes. Stockholm den g Maji 1834- Reser va tion Af Herr Leffler: ”Jag får i så måtto reservera rnig emot Höglofl. Utskottets Betänkande, sorn jag icke kan gilla Utskottets förslag, att Rikets Höglofl. Ständer borde hos Kongl. Majrt anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t i allmänhet upphäfva Skrå författningen, i hvad den. angår Murmästare-, Byggmästareoch Timmermans-handtverken. Då jag icke vill bestrida, att behofvet kan påkalla ett sådant upphäfvande i vissa Städer, men att andra Städer kunde gifvas, der ett sådant behof icke egde rum, hade jag trott rättare vara, att Rikets Höglofl. Ständer anhållit, det Kongl. Maj:t täcks låta höra Städernes invånare, Och derefter anbefallt delta upphäfvande i de Städer, som det sjelfve önska”. Med Herr Leffler förenade sig Herrar Malmbergj Ståhl3 Bruce och Lundin.. STOCKHOLM, i83j; hos J. A. Waudcr. AUm. Be sv,- och Oecon.-Utsk, Utlåtande N-'0 62. < N:o 62. Ankom till Exp.-Utsk. den i5 Maji kl. 12. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om befrielse för allmo gen på Gottland ifrån skyldigheten att bygga och underhålla boställshus åt Tullbetjeningen vid landthamnarne derstädes. Uti memorial, som ifrån Hedervärda Bonde-Ståndet till detta Utskotts behandling blifvit remitteradt, har Riksdagsfullmägtigen G. A.
Häraf visar sig således, att, ehuru Ridderskapet och Adeln ansett Lagen i förevarande hänseende böra förblifva oförändrad, de öfriga RiksStånden likväl äro ense derom, att förändring skall ske; men att dem emcllan den skiljaktighet eger rum, att, då Borgareoch Bonde-Stånden ansett 7 § i omförmäida Kapitel och Balk böra erhålla den förändrade lydelse, som Utskottet föreslagit, med förklarande, alt 8 § af samma Kapitel till all kraft och verkan upphört, Presle-Slåndet deremot, med antagande af framställda förslaget till förstnämnde §, funnit den 8:de böra i sammanhang dermed till innehållet förändias. Enligt föreskriften i Riksdags-Ordningens 73 §, föranlåtes alltså Utskottet att vördsamt inbjuda sistnämnde lids-Stånd att med Borgareoch Bonde-Stunden i den skiljaktiga delen sig förena. Men skulle denna inbjudning icke antagas och sammanjemkning på detta sätt således ej kunna tillvägabringas, föreslår Utskottet, att omröstning i ämnet måtte i Förstärkt Lag-Utskott anställas efter en sä lydande Kolerin gs-Pi •oposition: Den, som bifaller Lag-L tskotlets Betänkande N:o a /, öfver värkt fråga om förändring i y och upphäfvande af 8 $ i iö Kap. Jorda-Holken, löstalja ■ y Den det ej vill, röstar Nej; Finner Nej, anses Rikets Ständer hafva beslutat, a't, jemte det 7 i omförmälde Kap. och Balk erhåller den förändrade lydelse, som Utskottet i dess Betänkande föreslagit, samma Kapitels 8 $ skall till innehållet förändras i enlighet med Preste-Ståndets beslut. Stockholm ilen 17 Februari 1845. Lag-Ulskottels Memorial, N:o 72.
Föredrogos och biföllos Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:ns nedannämnde d. 29 sistl. April på bordet lagda betänk, och utlåt:n : N:o 6, i anledn. af väckt motion om rotehållarnes på Gottland befriande från skyldigheten att anlägga båtsmanstorp; N:o 7, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse till R. St:s StatsUtsk. , ang;de rotering af den staden Lund tillhörande s. k. Wagnmansjorden; samt N:o 8, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse till R. St., ang:de Fahlu stads båtsmansrolering. Frih. Cederström, Claes Rud.: Tillfälligtvis frånvar. under den korta stund, som åtgick för behandlingen af BankoUtsk:s utlåt. N:o 47, får jag, med åberopande af hvad jag hade äran anföra när detta ärende förra gången vid pröfning af samma Utsk:s betänk. N:o 24 härstädes förevar, tillkännagifva min reservation mot del fattade beslutet. Föredrogs BankoUtsk:s d. 29 sistl. April på bordet lagda betänk. N:o 48, med förslag till föreskrifter, angrde bankens metalliska kassa. Detta betänk, företogs punktvis lill afgörande. Dessa punkter blefvo af R. o. Ad. bifallne. 3 punkten. Ilr von Hartmansdorff, Aug.: BankoUtsk. har här gjort en ordförändring, som jag icke tror lända till någon fördel. I st. f. alt i det gamla betänk, stod: ”Bankens antagna handelshus i Hamburg”, sä har Utsk. nu infört ordet ”Bankirhus”. Mig veterligen är det intet hus i Hamburg, som kallar sig. bankirhus; utan de som befatta sig med vexelärenden kalla sig helt enkelt för köpmän liksom andra. Om den gamla benämningen handelshus fått qvarstå, så vore naturligtvis all tvetydighet i detta afseende försvunnen.