Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Titelrollen hade tilldelats fröken Agda Meyer, isynnerhet för Malmöpubliken en gammal kär bekant Vi sade gammal, ehuru hennes ungdomliga fägring knappast varit större än nu, men Malmöscenen har sett henne uppträda i några af sina första roller, då vid tretton å fjorton års ålder. Den uppgift, hon denna gång fått sig förelagd, tog i anspråk alla de krafter henne stodo till buds, och det harmoniska i hennes spel stördes endast af den läspning, som i vissa andra hennes roller kommer henne så väl till pass. Den realistiska framställningen af Thérbses räddsla för den döde Camille var helt enkelt beundransvärd, liksom nyanseringen af hennes ofta upprepade: » Det var du, som dödade honom! » i sista akten. Au niveau med fröken M. hvad spelet beträffar stod fröken Alfrida Nilsson, som i vissa pointer hade som fru Raquin en öfvermåttan svår roll att utföra. Återgifvandet af den gamlas grannlaga sorg samt framför allt det stumma spel, hon hade att utföra i sista akten, der fru Ita-quin är nära att uppvakna och genom skrifning med fingret ii bordet förråda de båda brottslingarne, lät förstå, att fröken N. är en af dessa skådespelerskor, hvilkas flit och allvar bana väg till de mera bemärkta positionerna å konstens område. Styckets tredje qvinliga roll uppbars af fröken Amelie Tuné med en älskvärdhet och ett behag, som verkade just hvad författaren åsyftat med rollen, nemligen en skärande kontrast till Théréses sorgliga, ruelsefylda lif. Laurents roll uppbars af direktör Collin. Det vårdade och måttliga i hans spel gaf rollen sin rätta relief, och likväl kunde frestelsen att skapa en Laurent i romanens andasâ lätt förleda en skådespelare. Nu bief Laurent återgifven efter en mattstock, som fullständigt passade in pâ öfriga roller. Vi bafva härofvan sagt, att de bada första akterna räddades genom att romanens gamle inskränkte embetsman Grivet omskapats till ett smägnatigt original, som genom sina egendomligheter håller publiken i munter stämning. Afven denna roll bör derför räknas till de mera framstående och fordrar sin man helt och hållet.
Jsg tror således att man icke kan vänta af BevillmsUtsk. ett fullständigt förslag till ny BevillmsFörordmg elter bättre grunder, och detta har Utsk. äfven erkänt genom att längre fram föreslå att hos K. M. anhålla om utarbetande af sådana grunder. Detta är det enda sätt, hvarpå man kan erhålla en bättre BevillmsFörordmg. Sedan dessa grunder blifvit af Eegeringen utarbetade är det deremot ganska lämpligt att de granskas af R. St:r genom dess BevillmsUtsk. På så sätt blir det en möjlighet att sedan ett blifvande BevillmsUtsk. granskat dessa grunder, få en BevillmsFörordmg, som på ett lämpligt och rättvist sätt fördelar den bevillmg E. St:r komma att fastställa, men till dess mäste vi hjelpa oss med den vi hafva. Jag öfvergår nu till den punkt i den nuvar:de BevillmsFörordmn, sorn är i fråga. Man har sagt att den bevillning, som påföres handel och rörelse, samt fast egendom är för stor, samt att fastighetsegare och näringsidkare derföre icke uppgifva sina inkomster till dess rätta belopp, men om procenten nedsattes så menar man att dessa upgifter skulle blifva samvetsgrannare och komiléerna strängare. Presist på samma sätt motiverade man den nedsättning, som vid förra Riksdagen beviljades, men jag hemställer om upgifterna derigenom blifvit sanningsenligare, och om komitéerna blifvit strängare. Hela vinsten har varit den att de som förut upgifvit sig till för låg inkomst hafva äfven gjort det hädanefter, men de hafva endast fått betala hälften så mycket, och om man nu beslöt en ny nedsättning, IV II. 28 434 Den 26 Mars. så blefve följden troligtvis densamma. Om grunderna för bevillms utgörande icke väsendtligen komme att förbättras vid denna Riksdag, så blir det likväl ett faktiskt förhållande, att man på siffran vet hvad en klass af medborgare, nemi. embetsmännen hafva i inkomst, då det deremot är aldeles omöjligt att få reda på hvad näringsidkare oell fastighetsegare hafva i verklig inkomst.
— Ofvergår jag, efter denna bestämning vid sättet för de anförda grundsatsernas tillämpning, till frågan om denna sjelf i och för en reglering af socknarne, så synes mig dervid i första hänseendet, eller hvad angår pastoraternas storlek och omfång, att öfver 2,000 till omkring 4,000 innevånare bör anses utgöra’det ungefärliga antalet i en församling der tvänne ordinarie prester behöfva anställas; att smärre socknar och synnerligen sådana, som hafva mindre än 1,500—1,200 innevånare, böra med en eller flera andra förenas till en med gemensam kyrka, under iakttagande likväl af att, åtminstone i mellersta och södra Sverige, kyrkvägen ej må blifva längre än högst omkring en mil; hvaremot, om särskilda omständigheter, lokala eller andra förhållanden göra en förening omöjlig eller olämplig, i församling med mindre än omkring 2,000 innevånare endast en ordinarie själasörjare bör vara anställd; att åter pastorater med flera innevånare än omkring 4,000. såvidt möjligt är, böra delas i tvänne eller i annat fall ega tre ordinarie prester. Beträffande åter beloppet af presterskapets löner, synas 250 tunnor spanmål eller 2,500—3,000 R:dr R:mt för kyrkoherde böra vara minimum, men också ej mer än omkring 500 å 550 tunnor eller 5 k 7,000 R:dr behölligt, med undantag måhända af särdeles dyra orter, såsom hufvudstaden o. s. v.; samt ej under hälften: 125 tunnor eller 1,250—1,500 R:dr Runt för komminister böra anses såsom det minsta, som bör komma i fråga. Det kan naturligen ej vara min mening att yrka ett ofördröjligt och öfverallt samtidigt verkställande af en sådan reglering, som den nu omförmälda. Men är saken rigtig och af behofvet påkallad, så synes nödigt och välbetänkt att ega en pä förhand uppgjord, pröfvad och lämplig befunnen plan för att, der anledning och tillfälle inträda, ej underlåta åtgärders vidtagande, ej heller stadna i ovisshet om det lämpliga och konseqventa sättet för dess successiva genomförande.
Godkändes; Utlåtande N:o 2jjj i anledning af väckt motion, angående försäljning eller utarrendering af kronohemman. Bifölls. S. 1). Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets den 29 dennes bordlagda: Utlåtande N:o 108i anledning af väckt fråga om en extra krigshjelps erläggande utaf presterskapet; Prot.-utdrag den 51 Juli 1858. 607 Betänkande N:o tog, i anledning af väckt motion om den till staden Sala donerade jords skiljande från tomterna; Dito N:o 110, i anledning af väckt motion om upphörande af den genom Kongl, general-tullstyrelsens cirkulär af den 10 Februari 1838 föreskrifna kontroll vid aflastning från Norroch Westerbottens län af saltad lax och smör; . Dito N:o uij i anledning af väckt motion om ränte-försäkringsanstalters inrättande i hvarje län och om husbönders till förbindande att uti dessa anstalter insätta ett visst årligt belopp för hvarje tjenare; Utlåtande JV:o H2j i anledning af återremiss å betänkandet N:o 92, angående väckta motioner om revision och reorganisation af hospitalsanstalterna i riket; Dito N:o n3j i anledning af återremiss utaf Utskottets betänkande N:o 81, angående förändring i vissa föreskrifter uti inqvarterings-ordn in gen för städerna utom Stockholm; samt Betänkande N:o ii5„ i anledning af väckta motioner om nästa riksdags hållande i någon annan stad än Stockholm. S. D. Föredrogs Stats-utskottets sedan .den 29 dennes på hordet hvilan de utlåtande JY:o 28ij i anledning af erhållna återremisser å vissa punkter af betänkandet1 N:o 30, angående stats-verkets och andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1842 och 1843. Ståndet godkände de af Utskottet uti Usta, 2:dra och 4:de punkterna uttalade åsigter, gillade den uti 3:dje punkten föreslagna voteringsproposition, samt lade utlåtandet till handlingarna.
Memorial, angående verkställd omröstning i anledning af RiksStändens skiljaktiga beslut, rörande åtskilliga till statsregleringen hörande frågor. Sedan Riks-Stånden meddelat sina beslut rörande de uti Stats-Utskottets särskilda memorial Nås 81, 8.3, 95, 97 och 98 afgifna förslag till voteringspropositioner uti åtskilliga statsregleringen tillhörande frågor, har Förstärkta Stats-Utskottet, jemlikt 69 § Regeringsformen, denna dag anställt omröstningar, enligt nedannämnda af samtliga Riks-Stånden godkända propositioner: Issta voteringen. Den, som godkänner Stats-Utskottets hemställan, att Rikets Ständer, i enlighet med Kongl. Maj:ts nådiga förslag, medgifva, att de för Flottans befälsoch underbefälspersonal nu anvisade medel må, för tillämpning af de uppgjorda lönestaterna för Kongl. Flottan och Kongl. Skärgårdsartilleriet samt för organisationens fullständiga genomförande, fortfarande och framgent blifva använda, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; 'Vinner Nej, hafva Rikets Ständer, i enlighet med Preste-Ståndets mening, beslutat, att, utan att ingå i pröfning af det förslag till förändrad organisation Bill. till R. St. Majit framlagt, bifalla, att de för bemälda personals aflöningsstater nu anvisade medel må fortfarande utgå. Denna votering har utfallit med 61 Ja och 55 Nej, hvadan Rikets Ständer följaktligen beslutat i enlighet med Ja-propositionens lydelse. 2:<lra voteringen.
I England, som är ett af öfvcrbcfolkning besväradt land, 18 II. 10 74 Den i5 Januari. behöfver man icke, ur statsoeconomisk synpunkt, särdeles oroa sig öfver folkstockens tillfälliga minskning. Förhållandet är hos oss motsatt. Yi böra derföre vara dubbelt försigtiga uti våi'3 communicationer med nämnde like. Uti 2 § af 1806 års quarantänsförordning finnes väl visligen stadgadt, att handelsagent, d v. s. consul, så snart smittosam sjukdom utbrustit inom dess district, bör derom insända rapport lill K. CommerceColhm; men, besynnerligt 110g, saknas ansvarsstadgande för underlåtenhet af denna vigtiga tjenstepligt. Det är t. o. m. fara valdt, att consuler, i sednare tider utnämnda och särdeles utländingar, sakna kännedom om denna del af deras åliggande. Jag vet icke till hvilkendera af dessa orsaker man måste hänföra dea oförlåtliga försummelsen, att t. ex. GommerceCollegii kungör. förlidet år, örn cholerans utbrott i Spanska, Portugisiska och till England hörande städer, ej blifvit utfärdad förrän i4 dagar, t. o. m. 3 veckor senare, än man läst berättelser derom i Svenska tidningar, ja, äfven i Regeringens officiella blad, hvaraf följt, att fartyg gerna kunnat inlöpa i Svensk hamn från smittade orter, utan att behöfva anlöpa quarantänsort, eller ens få afvisas dit. Ja, ehuru sjöstaden bilbao varit af choleran svårligen hemsökt denna höst, lärer ingen kungör, derom ens här utgått.
Herr Quidinge Bernhard Chriftopher, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande s (Se Bilagan N:o 5.) Herr Grefven och Landt-Marskalken föreslog, att så vål Herr von Heijnes ofvannåmnde Memorial, som Herr Quidings, i anledning deraf, afgifne yttranden, måtte till Allmänna Den 24 Februarii; 687 Besvärsoch Oeconomie-Utskottet remitteras $ hvilket bifölls. Föredrogs å nyo Herr Gripensvärds, Fredric Adolph, den 17 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, om rättighet för TidningsRedacteurer, att i RiddarhusCanzliet hafva tillgång till Ridderskapet* och Adelns justerade otryckta Protocoller, jemte undertecknad Rid. darhusSecreterares i anledning deraf samma dag afgifne yttrande. Friherre Cederström, Jacob, ansåg lämpeligt, att Ridderskapet och Adeln Öfver Herr Gripensvärd* berörde Memorial jemte undertecknad RiddarhusSecreterares yttrande inhemtade Riddarhus-Utskottets Utlåtande, hvilket, uppå af Herr Grefvens och LandtMarskalken gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifölls. Föredrogs å nyo Friherre Anckarsvårds, Carl Henric, den 17 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, innefattande anmärkningar vid Riksens Ständers Revisorers sistlidne år afgifne Berättelse angående Allmänna MagazinsInrättningens räkenskaper och förvaltning. Friherre af Nordin j Cart Johani anförde skrifteligen; (Se Bilagan N;o 6.) 683 Den, 2'i Februarii. - ** Friherre Anckarsvärd, Carl Henric'. Då Friherre af Nordins svar på mina anmärkningar vid Riksens Ständers Revisorers ifrågavarande Berättelse komoier att af StatsUtskottet bedömas, är det öfverflödigt att vid detta tillfälle upptaga Riddersknpets och Adelns tid med en vederläggning eller ett försvar utaf de åsigter, •om föranledt dessa anmärkningar.
Genom bestämmelsen i sistnämnda §, på sätt den är vorden föreslagen, kan i allmänhet antagas, att fyrkens värde blifvit fördubbladt; i följd hvaraf det nu stadgade röstminimum af tio fyrkar lärer böra nedsättas till fem. Minimum, bestämdt till fem fyrkar, kommer således, enligt nu gällande Bevillningsförordning, att så väl beträffande jordbruksfastighet som annan fastighet motsvara ett taxeringsvärde af 1,000 R:dr. Derest röstminimum bör finnas, torde det ej kunna sältas lägre, då det i Kongl Förordningen om kommunalstyrelse i stad stadgade röstminimum af En R:dr bevillning enligt 2 art. förutsätter ett fastighetsvärde af 2,000 R:dr. Hvad angår löntagare och näringsidkare, för hvilka det föreslagna minimum af 5 fyrkar motsvarar 50 öre bevillning, så är väl deras rösträtt oberoende af detta minimibelopp till följd deraf att Bevillningsförordningen bestämmer En R:dr såsom minsta bevillningsafgift för icke fastighetsegare; men denna omständighet synes dock ej böra föranleda till särskild eller förändrad bestämmelse för inkomst af kapital eller arbete. Utskottet hemställer alltså, att § 9 måtte erhålla följande förändrade lydelse: Den, som är uppförd till mindre än fern sådana fyrkar, som i § 58 omförmälas, eger ej rösträtt vid kommunalstämma; egare af i mantal salt jord likväl undantagne. Hvad slutligen angår yrkandet, att i förordningen måtte inrymmas stadgande om ett maximum för utöfvande af rösträtt i kommunalstämma; så utgjorde frågan härom under sistlidne riksdag föremål för en flersidig pröfning så väl hos dåvarande Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, som inom samtliga Riks-Stånden. Utskottet hade då tillstyrkt, att, med undantag för jordegare, ett maximum af V2o:del af kommunens hela röstetal efter röstlängden borde i detta afseende bestämmas; men Rikets Ständer stadnade i det beslut, som sedermera gifvit anledning lill Förfaltningens bestämmelser i ämnet, och i enlighet hvarmed, på sätt komiterade för kommunalväsendets ordnande jemväl föreslagit, någon begränsning för rösträttens utöfvande ej blifvit stadgad.
Att tvid nu warande Pastors afgång Tomtägarne finge eftergift för den hwarje Pastor i Upsala hittills personell tillagde Kronans andel uti Sädes-Ttonbrn utaf Bergslagets Jord. 9:0 Att sedan Krono - Räntorne bliftvit till Stats-Werket indragne och Bergslaget således urständfatt att gifwa desi nu warande Tjenstemän underhäll, Bergslagen mä derifrån warda defriadt. io:o Att Enäkers och Nora Allmänningar hädanefter som hittills mä af Bergslaget utan afgift fä behällas» n:o Akt Bergslaget af de detta Werk underlagde Socknar mä framför andra bruk, emot full betalning i mon af wägens längd, äga förmonsrätt till Kohloch Med» handel säfom en 0- umbärlig wara för de nu i underdänighet sökte Jern-tillwerkningar, och stuteligen att sörstaget i hela sin widd oförändrat mä antagas eller förkastas. Med de i sörsta puncten omnämnde Förläningar hwilka Bergslaget ffulle afstä, ffulle förstäs endast de arrenderade Hemmans-Räntorne jem - 484 Den ic> IWiuarkl. jemte Daqswerks-pennmgarne i de 6 Nedre Socknarne jamt Grufwe - Drängs hjelpen of alla i r Gvcknorne, som efter i8oz ärs Markagäng räknades lill 9,457 R:dr 29 st. 2 r-st. Banco. Statens winst om detta förslag gätl i werkställrghet skulle hofwa blifwit följande: i-o Wardet af de för-arrenderade Räntorne i de Sex Nedre Scckn.arne 7487: 25: 2. 2.0
13 rens krafter, vore, lika mycket som vetenskapen om de oorganiska naturkrafterna, experimenterande, och fordrade likaväl som den sednare sina idkares krafter odelade, om något vetenskapen i högre mån befrämjande skulle kunna åstadkommas, hvarföre den numera, lika litet som fysiken, kunde förenas med andra vetenskaper, såsom läroämnen, åliggande en och samma lärare. Af ofvanstående inhemlas, att en lärostol i fysiologi vid ifrågavarande universitet länge ansetts vara af behofvet påkallad. Detta behof måste kännas större, i samma mån som vetenskaperna utvecklas, och som det visar sig att det icke vidare är möjligt för en enda lärare att, såsom hittills skett, meddela undervisning i 2:ne läroämnen, hvilka, såsom ofvan antydes, hvar för sig äro synnerligen vigtiga. En fortsatt förening af dessa ämnen skulle således, enligt Utskottets tanke, hafva till följd, att eli af dem icke erhåller sin tillbörliga behandling, utan vid undervisningen eftersättes, allt efter den större eller mindre böjelse eller förkärlek för ämnet, hvarmed delta af läraren omfattas, ett förhållande som icke kan för undervisningens gång vara gagneligt. Ännu klarare visar sig olämpligheten af det hittills varande förhållandet, då i öfvervägande tages, att fysiologien eller läran om lifsverksamhet på sednare tider alltmera framstått såsom en grundläggande vetenskap inom medicinens område. Rikets Ständer torde derföre så mycket heldre hafva skäl att bifalla hvad Kongl. Majit för ordnande af denna angelägenhet ansett behöfligt, som den ifrågavarande undervisningen är af stor och ingripande vigt. Utskottet hemställer alltså, att Rikets Ständer må anvisa dels 4,500 R:dr årligen för inrättande af en profession i fysiologi inom Medicinska fakulteten vid Upsala akademi, dels ock ett årligt belopp af 1,000 R:dr till inköp af instrumenter och materiel för de fysiologiska och pathologiskt-anatomiska laboratorierna derstädes. 14:o. Kongl. Majit har begärt att 2:ne Adjunktslöner vid Upsala universitet måtte förhöjas med 500 Ridr hvardera eller med 1,000 R:dr. Enligt
Stånd hafva återremitterat denna 73 punkt, efter hvad jag vet genom inkomna prot.- 4 11. 17 2 5S Den 22 April. utdr., och då jag förmodar att R. o. Ad. icke heller nekar återremiss af della morn., så får jag an hålla alt till BankoUtsk:s begrundande få framställa den åsigt: huruvida icke dessa kassakrediliver borde beviljas för kalendet'-år, på säll all, om någon icke vore hugad att just alltid börja sitt kreditiv vid årets början, han deraf skulle få begagna sig blott lill kalender-årets slut (ej till kreditiv-årets), hvilket skulle föranleda lill mycken lättnad i räkenskaperna, äfvensom jag tror alt, om på detla sätt de personer, söm ville för del kommande året anmäla sig lill erhållande af kassa-kreditiv, voro tvungue att inlemna sina ansökningar en lid förut, och således alla de inlemnade ansökningarna kunde på en gång pröfvas, man då kunde iakttaga mera billighet och rättvisa och således bevilja dessa kreditiver lill sådane, som verkligen använde dem till den nytta som jag afser med dessa kreditiver, nemi. att de skola vara nyttiga för näringarne. — Jag framställer denna åsigt lill Bankol*lsk:s begrundande. Hr Ribbing: Jag fruktar att det skulle blifva alltför vidlyftigt och ändamålslöst, att bär börja reglementera härom. Ofta komma låntagare midt i året och begära kreditiv och då beviljas de vanligen om banken har tillgångar och personen är känd som säker. Jag tror således att det skulle vara oriktigt att lägga hinder i vägen för så väl det ena, som del andra. Pä grund häraf, anser jag alt detta bör öfverlemnas åt dem, som hafva med saken att göra. Frih. Cederström:
Barkens ock Lisans Lana!, krän skorra Barken lil! Lagneks Lräria k) ock lorin Lräria-kallen, lien sä kallade 6ra6a Lana! ^Venerns ock Haelin arens dana! c ... Lörlermaniamls, eller Mälarens ock Ingarens (lana!, krän Mälaren lii! Lockvattnei ock öerikrän lill Vngaren Lilipstaris Lana Möckelns Lsnal, utgrening kran venerns oclr N^elmarens Lana! c?') ^männingens ock knutens Lan al, utgrening lil! NorkergZ Äl almfält e) Barkens ock IVessmans Lana!, utgrening till Nraugärliets Bergslag k) . Brom /esk?'« Lorsskaga 8iusZ-aniäggning vi6 Lisra Lik g Lei^ekorss Liuss-anläggning viri ri:o K Lana! Iran wenern lill Lrren pä Dalsland . Lana! krän wenern lik 5>:ta Lee .. Lanal genom Vlkrecktsunri, nära Marstranrl M„aSr«,gs-»rI^«e» i Lik, mellan Ströms Lana! ork Lotkekvrg, approximativt !) Livtkekorgs Namn vek Rivier . Bror» Oskr» LttTrai-BrL/r-iolek Namnk^ggnaci vir! Linköping ock murlclring 1 Slängan ut lill Roxen K) . ; >. Namnk^ggnacl vill ^Vallstena .. Namnk^ggnaZ viri Liäköping - Slängans upprensning i gränsen mellan (IstergvlklanZ ock Z-nalaml L . Lmm-Vns upprensning . r > , - - Brom Lö'^« Lannö-BrsBrctek. Vkarkergs Hamn . Hamn-anläggning viri Höganäs - ^ .
Att åtminstone för rikets större städer ett minimibelopp för sammanräknade bevillum å all borgerlig rörelse fastslälles, samt att deremot i samma städer det hittills fastställda minimum för bevi 11n:n af hvarje enskilt borgerlig rörelse idkande person upphörer; 4:o Att för utdelning å aktier i kanalbolagen, Höganäs stenkolsverk, och andra likarlade med K. M:s privilegium försedda bolag för allmänt nyttiga företag, den lindring i bevilln.-n medgifves, att så snart ärliga utdelningen icke öfverstiger 3 proc. af det tillskjutna aktiekapitalet, bevilhn fastslälles till lika proc. af utdelningen som denna utgör proc. af aktiekapitalet. Remitterades lill Bevilln.Utsk. Den 23 December e. m. 401 2. Jag får vördsamt föreslå, att R. St. måtte fastställa följande grunder för vissa i sammanhang med allmänna bevillnm utgående kommunala ulskylder: l:o Att falligförsörjningsafgiflen i släderne Slockholm och Götheborg, äfvensom andra i samma städer utgående ulskylder för vissa samhällighetsföremål, hvilka hittills utgjorts efter erläggande allmän hevilln., dels efter lista dels efter 2:dra artikeln i bevil 1 n:sforordn-. n, hädanefter skola utgå på sätt, att hälften utgöres efter förmögenhet, enligt uppskattning af vederbör, taxeringscomilé och pröfningsrätt af vederbör, pröfningscomilé, hos hvilken den skattskyldige, om han sig dertill finner befogad, äger rätt anföra klagomål öfver taxeringscomitéens bestämmelser, och andra hälften efter utgående allmän hevilla, efter 2:dra artikeln å behållen inkomst.; 2:0
Remitterades till Bevillnings-utskottet; 2:o Herr Gustafssons (N:o 35), angående den förändring uti Bevillnings-författningen, att traktörer i hufvudstaden, hvilka äro bor - 54 Prot.-utdrag den 48 December 4847. gare dersLädes, må blifva frikallade ifrån serskild bränvins-minuterings-afgift: Remitterades till Bevi/lnings-utskottet; 3:o Herr Palmcers (N:o 36), angående bildande af en komitte för att utarbeta ett förslag till den medicinska undervisningens ordnande: Remitterades till Allmänna Besvärsoell Ekonomi-utskottet; 4:o Herr Malmstedts (N:o 42), om förändring uti föreskriften, att till inga andra städer, än Stockholm, Götheborg, Norrköping, Malmö, Halmstad och Helsingborg grof ull må införas. Remitterades jemte livad i öfrigt inom ståndet i ämnet yttradt blifvit till Bevi/lnings-utskottet: 5:o Herr Kocks (N:o 46), angående den bevillning, som bör af enskilda banker erläggas. Remitterades jemte ett i dag motionäiren gjordt tillägg och hvad af flere ståndets ledamöter i ämnet yttradt blifvit till Bevillnings-utskottet. S. D. Föredrogos ånyo följande Kongl. Maj:ts nådiga propositioner och skrifvelser, som den 15 dennes bordlädes: l:o Kongl, propositionen, angående beviljande af creditiv-rätt å Rikets Ständers bank för Stockholms stads drätsel-commission, till ett belopp af högst 200,000 r:dr b:ko; Remitterades till Banko-utskottet; 2:o dito dito, angående afskrifning af en del utaf det för Hallands län år 1846 beviljade undsättnings-anslag; Remitterades, tillika med hvad i öfrigt inom ståndet i ämnet yttradt blifvit, till Stats-utskottet: 3:o dito dito, angående pension å allmänna indragning-staten för öfverste-löjtnanten J. Edström.