Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:r bestämda summa, låta utföra arbetet, i den rigtning K. M. aiVser med landets sanna intresse mest öfverensstämmande, samt på det sätt och med de kontroller K. M. finner tjenligast. g) Att StatsUtsk. må' erhålla i updrag att i öfrigt och med tillämpning af de grunder, som för jernvägs anläggningar i allmänhet kunna blifva fastställde föreslå de bestämmelser, som kunna anses erforderliga. Gr. Mörner, Carl, anförde skriftligen: Lika obestridligt som det är att förbättrade kommunikatiousanstaller i vårt land äro nyttiga och af behofvet påkallade, lika visst är ock att sedan sista Riksdag hågen för åstadkommande af jernvägar i alla riktningar mera allmänt lifvats. Jag hade visserligen ansett frågan om anslag för tillvägabriugande af ena eller andra slamlinien böra fördröjas intilldess R. St. yttrat sin åsigt öfver det förslag hvarå K. M. i Dess nyligen till Utsk. remitterade Nådiga propos. om Statens medverkan till slika anläggningar, påkallat Ständernes upmärksamhet; men sedan nu Hr von Troil så fullständigt utvecklat skälen till det företräde, som bör gifvas åt den vägbana, hvilken leder från Skånska kusten till Vetterns södra strand, med antydan af det ökade lif, som näringarne tillskyndas af berörde jernvägsförbindelse, så anser jag mig af flere skäl pligtig, att icke blott förena mig i nu afgifne motion till dess hufvudsakliga innehåll, utan ock göra de tillägg samt bifoga de anmärkn:r, hvartill jag efter mig benäget lemnad del af Hr v. Troils nu upläste anförande finnér mig föranlåten. 134 Den 28 December 1. m. liiv. .Troil har bland skälen för silf tillstyrkande af anslag lill den ifrågavande jernvägsbyggnadens utförande andragit de oberäkneliga fördelar, som derigenom skola tillskyndas Småländska provinserpe. Intet landskap i Sverige är så missgynnadt både af naturen oell sitt läge som medlersta delen af Småland, hvarför jag ock med uprigtig tacksamhet för motionärens afsigt att fästa R.
Den 1 April. äfgifne Riksdags-Berättelse, nu i ordning förekom frågan om återbesättande af den, genom Riddarhus-Secreteraren , Kammarherren , Riddaren af Kongl. Majrts Norostjerne-Orden samt en af de Aderton i Svenska Academien, Axel Gabriel Silfvefstolpes den y September 1816 timade död, ledig blcfie Riddarhus-Secreterare* bestallning, uppstod tilllörordnade RiddarhuSSecreteraren, Kammarjunkaren Lagerheim ifrån sin plats såsom Protocollsförande och afträdde samt emotcog undertecknad Protocollsföringen. Den del af *7 §. uti Riddarhus-Utskottets ofvanbcrörde Memoria! upplästes , som innefattade Utskottets Anmälan, dels att Utskottet, lika med Riddarhus Directionen, ansett det, af Ridderskapet och Adeln den 8 Augusti Ig rf, meddeldte förordnande för då varande Extra Ordinarie Ricldarhus-Cancellisten, Fredric Otto Silfverstolpe, atr vara vice-Riddarhus Secreterare med Tjenstgörings-tätnghet och pligt såsom Riddarhus Secreterare, vid de tillfälletl hans Fader tilläfventyrs detta Embete icke utöfvade, icke leda till ändring af hvad 13 i Riddarhus-Directionens Instruction, om huru vid Riddarhus - Secreterare - ledighet förhållas bör, i allmänhet förordnar, samt att på sådan grund Vice-Riddarhus-Secreteraren Silfverstolpes Tjenstgörings-rätrighet och pligt vid Fadrens död upphört, dels ock huruledes Riddarhus Directionen efter att, i enlighet med öyss åberopade §. i Dets Instruction, hafva uti Allmänna Tidningarne till Sökandes underRidd. och Ad. Fröt.
Si. (7) Sbil^öf aSetvi((it. göfcvbnut<]eti tast* § o r m u (a 11* c. Calculatii) uppgift fou n. H. 23tuE, till Capedne^Committeen uti n. n. ©ocfen of n. n. Hatt fot4 åt* 18 >* 95iinco. ItnbcrtecFitab eger (btöpeitctar) 9i. 91. ‘öruf, priuilcgicrabt på .§ammarffattö 3h/Z 000: — fy er året luågfcrbt recognitiousi StlltmfttuigöfoftiMb (efter förra åretö prtfcr) ?lflöutitg, 3tat ed) öfrige förmåner till ©rufa-öetjeningen 00: — Stntbcéilcu, berutt jeunna! utberåfnab 3mc SDuttbnnfltge foftttaber för SBcrfetö u tiber Sranöpcrtfcftnaö ccf) (5oitttntöfioitatrftvobc för bet å leag (cPererabe fntifcet oo: — flterftår ©cbållntltg : Inuti feit ooo bH:bvö behållning, förtuaitblab till (kapital efter 5 ; procent, motftuarar ett tratte af 0000 9i:br, bivaraf 23elutff Vite! af öp a t» u t a r ff a 11 é je r 11
Jag vili icke motsätta mig en sådan åtgärd, men jag får dervid erinra, att det äfven nu står hvarje ledamot öppet att justera sina yttranden, utan att dessa derföre uppläsas in extenso här på stället. Jag tror icke, att det vore mera våda underkastadt, om dessa resuméer blefvo re'toucherade utan att uppläsas, hvilket alltid skulle medföra besvär och tidspillan. Jag får likväl förklara, att, om det så beslutas, jag visserligen icke skall motsätta mig ett sådant beslut.— Grefven har vidare beklagat, att inom detta Stånd finnes en riktning att nedsätta Ståndets anseende. Jag instämmer med Grefven uti hans verkliga bekymmer för en sådan syftning,- men tror, att om Ståndet skall få ett moraliskt inflytande utom sig, så kan sådant endast tilivägabringas genom detta medel att göra yåra förhandlingar ärligt kända utom Huset. Den i Augusti. 55 Gr. Hamilton, Henning Hugo Ludv.: Då denna fråga första gången förevar och jag deröfver yttrade mig, lärer jag mot min vilja kommit go §:n Reg.F:n för nära. På det alt icke detta ånyo må hända mig, så skall jag nu blott upptaga den ekonomiska delen af frågan, egentligen dertill uppmanad af det amendement till Gr. Sandels’ förslag, sorn Hr von Hartmansdorff begärt. Detta skulle lyda, att Ståndet borde antaga en eller flera referenter allt efter behofvet. Enl. den uträkning, som Ståndet fått, skulle kostnaden för 2!ne referenter blifva 270 r:dr i månaden. Vore meningen blott att göra ett försök dermed på två månader, så hade jag intet deremot, såvida dermed kunde förenas, att Ståndets prot:r ej behöfde in extenso tryckas, utan att man i stället kunde få en tillräckligt utförlig relation orri förhandlingarna, utan att Slaten behöfde vidkännas en så betydlig kostnad som den, hvilken nu utgår för protocollernas tryckning, och då skulle försöket efter 2 månader upphöra. Vore åter meningen, att försöket skulle fortgå under en hel riksdag; så tror jag, att detta förslag ej är fullkomligt verkställbart, emedan jag fruktar, att flere än tvänne referenter fordras.
Anna! » » Godt, och du lille därborta? » Pojken blåste ner i kaminen, så att askan rök om honom. » Nå hörde du inte, hvad jag frågade? » » Olof. » » Så skynda er då, Stina o c h Anna och Olof, och när ni väl uträttat ert arbete, så knacka dä på dörren in till mitt rum, skall jag bjuda er på en kopp kaffe. » Då Kerstin gått in till s i g ^ h ö r d e hon, hur barnen började samtala med hvarandra. » Hon ä ' visst snäll, » sade ena flickan. » Ä, hon gör sig bara till, » svarade pojken. » Vi ha kommit öfverens att inte lyda henne. Kanske ger h o n o s s smörj, och då skall hon få se på annat, det har min stora bror sagt. » » Men kanske hon är snällare än den andra mamsellen? » » S o p a på nu, Stina, få vi kaffe. » Efter en stund knackade flickorna på dörren till Kerstins rum. Hon kom ut. » Jaså, ni ha slutat. Då skola vi se, hur ni gjort ifrån er ert arbete. Nej, mina små flickor, det här är inte ordentligt. Soporna ligga kvar här och där. Tag bort dem också. » Flickorna togo ånyo, utan att säga något, fatt på borstarna, då Olof r o p a d e: » Gör det inte, töser, gör det inte! » » Hvad sade du, Olof? » frågade Kerstin allvarsamt. Pojken teg. » Fy skam, min gosse, att säga så. Vill du inte bli god vän med mig? » » Nej! » » Hvarför det d å? » » För det är inte roligt att gå i skolan. » IDUN 32 » Tycker du inte? Vi få väl se ändå. Och nu ha Stina o c h A n n a tagit vara på hvad de lämnade kvar, och nu gå vi in, så få vi litet kaffe. » Barnen blefvo stående vid dörren, o c h Kerstin måste riktigt truga dem att dricka det varma rykande kaffet. Under tiden började de öfriga barnen anlända, och när klockan blef åtta, började Kerstin sin första lektion med bön och sjungandet af en psalmvers. Hon hade en klar o c h vacker sopran, och barnen lyssnade förvånade till sången.
Han uppräknar alla de vinoch ölsorter, han önskar, vidare de vilda och tama djur, foglar och fiskar, som skola tillredas254, samt först och sist befaller han honom anskaffa 10 a 12 skökor af yppersta slag. Bonaventura, i tysthet lofvande att skrifva X för V på räkningen, går att uppsöka ”rännekäringar” för att uppköpa maten, sjelf vill han besörja vinet. — Sc. 2. Tuscnelda beklagar sig för pågen Amatus öfver Tisbes beteende. ”ömse hon ligger, ömse hon gåår, hon kastar sijne armar, hon löser sijtt håår, hon lägger af prydningh, hon lägger af gull, vnderstunnom hon dånar och faller omkull.” Tisbe kommer in och ber hofmästarinnan taga emot henne, ty hon känner att hon skall falla omkull. Hon dånar och Amatus skick kas efter ”lilla stolen” och ”lilla glaset.” Tisbe, kommen till sans, klagar, att alla hennes lemmar vilja falla henne från kroppen, och då hofmästarinnan vill gifva henne in, utropar hon: ”Ach, wore iagh nu i Rosenlund, Ther man iagar med höök och hund, Och finge af kalla kiällor dricka, — Thet ville iagh rekna för en lycka Och hwila min kropp i grönan daal, I skuggan vnder eek och aal.” Väl menar Tuscnelda det vara bättre att ligga i silkessäng, än på grönan äng, men Tisbe förklarar sig nu vilja tjena Diana och begär ”spetz” och ”båga. Hofmästarinnan märker, att Tisbe är kär, och denna bekänner, sedan hon affordrat sin förtrogna tysthetslöfte, att hon älskar Pyramus. Förgäfves föreställer henne Tuscnelda, att han är en simpel jägare af ringa adel, och att fursten aldrig skall samtycka till deras förening. Hon öfvertalas dock att lofva sitt biträde, ty Tisbe hotar att annars döda sig. De besluta att genast gå och skrifva till Pyramus samt sända Amatus med brefvet. — Sc. 3.
Vid öppnandet af voteririgssedlarne hafva befunnits 61 Ja och 58 Nej; och då således Ja vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmande med Japropositionen. 6:te Voteringen (enligt 5:te punkten i mern. 261). »Deri, som till anskaffning af slagkrutshufvar beviljar ett anslag af 15,000 R:dr, att med en tredjedel årligen från Riksgäldskontoret utgå under åren 1851, 1852 och 1853», voterar J a den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, »hafva Rikets Ständer til! anskaffning af slagkrutshufvar, anvisat ett belopp af 10,000 Ridr, att med en tredjedel årligen från Riksgäldskontoret utgå under åren 1851, 1852 och 1853.» Voteringen har utfallit med 59 Ja och 60 Nej; och enär således Nej vunnit, hafva Rikets Ständer till anskaffning af slagkrutshufvar anvisat ett belopp af 10,000 R:dr, att med Vsidel årligen från Riksgäldskontoret utgå under åren 1851, 1852 och 1853. 7:de Voteringen (enligt 6:te punkten i mern. JVs 261). »Den, som för fortsättande af fästningsarbetena vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona vill anvisa för innevarande år, utöfver de af Rikets nu församlade Skarin 4 Stals-Utskollels Memorial, JYi 289. der för berörde ändamål redan beviljade 73,000 Ridr, ytterligare 30,000 R:dr samt för hvartdera af nästkommande två år 103,000 Ridr, att af Kongl. Maj:t efter omständigheterna fördelas», voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, »hafva Rikets Ständer för fortsättningen af fästningsarbetena vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona beviljat ett anslag af 223,000
I sammanhang med granskningen af ChartaeSigillataäVeidiets förvaltChancening och Räkenskaper, dervid Revisorerne icke haft något att anmärka,Sly^ll2 hafva Revisorerne framställt hurusom de inliemtat alt, genom den tillsyn å ChartaeSigillataeFörordningens efterlefnad, i afseende på Chartering underkastade handlingars förseende med stämpladt papper, som af särskilt tillförordnad ChartaeSigillalaeOmbudsman i Hufvudstaden utöfvas, ett icke obetydligt belopp, till följd af verkställda undersökningar i Stockholms Stads Archiver, till Kronans Cassa ingått; och då anledning icke saknades till den förmodan, att äfven i Länen en noggrannare tillsyn än som nu i allmänhet lärer äga rum, vore behöflig i afseende å ChartasSigillalaeFörfatlningens behöriga efterlefnad, hafva Revisorerne tillstyrkt särskild åtgärds vidtagande till conlrolls vinnande derå, att äfven i Landsorterne, inneliggande, chartering underkastade handlingar, verkeligen äro med behörigt stämpladt papper försedde, I anledning häraf får StatsContoret i underdånighet upplysa, att uti nu gällande ChartaeSigillatteFÖrfattning, likasom i de äldre, finnes stadgadt, det Fiscaler, Kronoåklagare och CharlaeSigillalceOmbudsmän skulle öfver Författningens behöriga efterlefnad vaka och öfverträdelse!' lagligen åtala, samt dervid tillgodonjuta Eder Kongl. Maj:ts Nådiga hägn jemte skyndsam och kraftig handräckning af Domare och öfrige Embetsman, äfvensom att JustitiaeCanzlersEmbetet, derest desse betjente icke härutinnan sina pligler fullgöra, äger alt med dem efter lag och omständigheter förfara.
Låne-understöd, beviljade vid sistförflutne tvänne riksdagar . 119,473: 24. — Dito vid innevarande riksdag: till Navigationsskolan i Stockholm 5,600: » näringsidkare i Christianstad 10,000: » staden Christianstad, bygnads-lån 100,000: 235,073:24.— Summa R.dr 10,132,136: 42. 3. Härvid torde upplysningsvis böra erinras: att förestående utbetalningar å kreditiverne för ulldiskontens förstärkande och arméens ackords-reglering icke blifvit uti förestående beräkning upptagne emedan desamma ansetts komma att ungefärligen motsvaras of de å dessa kreditiver under ifrågavarande tid skeende inbetalningar; att några på Riksgälds-kontoret anvisade utgifter, t. ex. kostnaderne för knektekontrakternes tryckning, icke kunnat upptagas i anseende till saknad ledning för uppgifvande af deras belopp, samt att, af enahanda orsak, de förestående utbetalningarne för godtgörande af bristerne å statsverkets förslagsanslag för åren 1847 och 1848 ej heller kunnat tagas i beräkning. Enligt hvad ofvan berördt är, utgjorde vid 1847 års slut Riksgäldskonto rets tillgångar tillsammans 4,314,810: 21. 10. genom förestående liqvider under åren 1848, 1849 och 1850 kommer detta belopp att minskas med 1,082,779: 58. 6. eller till 3^32,050: 51. 4. Deremot komma tillgångarne att ökas genom de fordringar, som under samma tid uppstå för derunder utgående lånesummor, r:dr 235,073: 24. — äfvensom genom återstående beloppet af det nu inom linien upptagna lånet för Malmö kasernbyggnad 15,000: 250,073: 24. Så att tillgångarne vid 1850 års slut skulle uppgå till 3,482,104: 7. 4.
”Jag har en kusin, som när hon var förlofvad sade åt sin fästman att hon inte ville ha några barn alls.” ”Nå?” ”De gjorde en öfverenskommelse.” ”Hur?” ”Att det skulle finnas en skiljemur mellan dem ända till dess hon af fri vilja ville ge sig åt honom, – att vigseln inte skulle göra någon skilnad.” ”Nå?” ”Jo, det varade ett och ett halft år. Hon var alldeles obeveklig, hon sade att han kunde få göra hur han ville, gå till hvem han ville, men inte till henne. Och tänk en sådan karl så snäll! Han knotade aldrig. Hon hade sin frihet, sade han. Och de voro så kära i hvarandra. Men det ville hon inte.” ”Nå?” ”Jo – ett och ett halft år. Men nu ha de en liten dotter. Hon skrifver bref på bref att hon är i sjunde himlen, att hon inte för allt i verlden vill vara af med sin lilla tös. — Ja; men så skulle jag icke velat göra. Om han icke ville gå till någon annan än mig, ja, jag vet att de kunna ha ondt deraf och så tycker jag att detta andra är bättre. Men jag anser inte barn som Guds skickelse.” ”Inte heller jag.” (Hon böjde sig framåt och hviskade till mig.) ”Tänk er att det blef genast. Just den dagen, just för den gången. Var det inte otur?” ”Jo, det medgifves. Jag tänker att för framtiden skaffar ni er nog en reservspruta, så att ni inte står redlös om den ena går sönder.” ”Var säker på det!” ”Och var nu inte så ledsen. Två jemnåriga är ju icke stort mer besvär än med en ensam, och sen kan ni ju vara fri.” ”Ja, ja, ja. Jag får försöka att bära mitt öde. Men denna tid af ovisshet har varit förskräcklig. Jag har icke sofvit om nätterna, bara legat och kastat mig; – jag kunde rifva upp himmel och jord, jag kunde gråta ögonen ur mig, och ingenting skulle hjelpa, ingenting! Allt skulle gå sin gilla gång. Åh, det var så att ! Och sjuk var jag. Buh, hvad jag känt mig sjuk!
Hivad den warda Ledamoten Herr Grefwe Norner anfört rörande 56 Z. torde kanske wara ratt, men är Åtminstone icke tydligt. Jag tror att den, för att wara en lam - 404 Den is Zebruarii. lämpelig Lag hade bordt aga samma egenskap:'och denne förefaller mig lika som ekt mäladt porrrait, hwarunder Konstnären, pä; der att det skulle igenkännas nödgas undersikrifwa, det-a stall wara den eller den personen. Jag kan ej weta hwad mening ConstilUtions-Mstottets Ledamöter haft nar de salunda författade denna utan jag häller mig endast wid ordalydelsen. Hwad de prejudicat Grefwe lVlörner omtalt angar, mins jag dem ej. De document Grefwe körner trott böra finnas i Härads-Kistorna, hafwa aldrig der funnits, utan i Kammar-Collegium, hwarest hwar och en kan upsöka dem, och underrätta sig om säkerheten af sin besittningsrätt, innan han den förwerfwar. Herr Grefwen och Larrdtmarstalken. Denna fraga skulle om den uptoges leda til! upiifwande af ett redan fattadt beslut, och jag kan således ej derpå göra proposition. Sedan Friherre Stael nu fält ytira sin tanka, lärer således Ridderffapet och Adeln finna all widare discusiion deröfwer böra uphöra. Ropades Ja. Friherre Stael von wolstein förklarade att han allenast welat göra sin reservation och protest till Prokoeollet, samt begärde i afseende pä tillämnad tryckning af detta yttrande, alt derpå mätte fä tecknas alt detsamma här blifwit uplast, och att desi communicerande med de andre Skändcn mätte honom lillätas. Bifölls. Herr Den rr Abruarii. 405 Herr idlorclt-nliolpe. Austers och Herr Lsnger. lein, ^acob conjormerave sig med Friherre Ltasl.
Den 12 December f. m. 39 Det bör ej eller förbises, att vår nu varande skjutsinrättning, mest af allt, motverkar en duglig hästafvel, för livars upphjelpande man nu så mycket ifrar, men sorn i de fleste Länen blir en omöjlighet, så länge jordbrukaren icke kan spara sin unga häst, då budkafle till skjuts går genom hela landsorter. Med synnerligt afseende på nödvändigheten deraf, att denna skjutsuppbådning i massa mätte inställas, föreslår jag: Att all Kronoskjuts-skyldighet genast upphör_, och att, intill dess en ny förändrad Skjutsinrättning i förening med Bref posten blir ordnad och antagen _, Thilioch Reservskjutsen måtte j der det sig göra later , ställas pä torde underlättas, om skjutslcgan bestämdes med afseende på locala förhållanden. Det måste då i naturlig väg uppstå en forslings-anstalt, såsom industrigren för de mindre jordegarne i närheten af Gästgifvaregårdarne, hvilken gerna kunde allt framgent äga beslånd, i bredd med nya Postoch Skjutsinrättningen. Det moraliska förderfvet skulle emedlertid inskränkas till ett ringa antal skjutsande, men borde äfven minskas inom deras krets, då skjutsen, ifrån att vara en skattebörda, förvandlades till ett lönande yrke. 4° Den 12 December f. m. Grefve Horn anhöll, att dess Motion måtte remitteras till vederbörligt Utskott, samt blifva cominunicerad med de öfrige RiksStånden. Friherre Ridderstolpe, Fredrik: Med känsla för sanning och den pligt, som åligger hvar och en att upplysa hvad han vet vara rätt och sannt, kan jag ej med stillatigande afhöra de nyss fällde påståenden om uteblifvandet från Regeringens sida af nödig åtgärd till upphörande af Hållskjutsen. Kongl. Maj:t har utgifvit ett Circulaire till Landshöfdingarne, hvaruti de påminnas, att gå Rikets Ständers önskningar till mötes, och vidtaga alla medel till lättande af skjutsningsbesväret.
Vid denna rollinnehafvare äro desamma som förut, med har valts ett stort oratorieverk, nämligen Händels tanke förbinder sig alltid hoppet, att du snart Änkefru Lotten JNorlund har till Serafimerlasarettet donerat 10,000 kr., hvilka under namn af » Fru Lotten Norlunds fond för från Serafimerlasarettet utgående konvalescenter » skola bilda en fond, hvaraf räntan utdelas åt från lasarettet utskrifna, verkligt behöfvande, för att sätta dem i tillfälle att genom lämplig föda eller vistelse i stärkande luft vid brunnar eller bad söka återvinna hälsa och krafter. På onsdagen i denna vecka skulle en af de äldre bättre operorna återupptagas, nämligen » Vattendragaren » af Oherubini, hvilken ej uppförts härstädes sedan våren 1886. Efter denna opera utföres Rubinsteins vackra balettmusik ur operan » Ferramor », hvartill balettmästaren Glasemann anordnat ett dansdivertissement. I likhet med hvad som förekommer på flere utländska scener, kommer k. operan att under spelåret en gång i månaden gifva en billighetsföreställning med så nedsatta pris, att en större allmänhet utan någon nämnvärd uppoffring kan komma i tillfälle att få höra några af de mest populära operorna på repertoaren. Den första af dessa föreställningar äger rum i morgon lördag, då » Fra Diavolo » kommer att uppföras. Extra fin Marsala (Qualitó Inghilterra) härstädes lagrad sedan 1891. Vid K. A. handelskemist befunnen enl. analys Stockholm, 2 Stnreplan. fullgod. Pris kr. 1:25 pr butelj. Finnes endast hos Biktoch Allm. telefon. själf bildar ett hem — med Elsa. Hon har varit mycket för mig dessa lidandets dagar, ja, den ömmaste dotter — Du har i dina bref talat om din principals dotter, mademoiselle Marguerite. Ack Rikard, akta, akta dig för en utländsk hustru, sådana omplanteringar blifva sällan lyckliga » Var ej detta en fingervisning? Rikard satte sig ned vid sitt skrifbord och stödde hufvudet i sina händer. Han hade ej hjärta att gifva sin moder en ny sorg.
Ser man åter detta project af de förenade Utskrn ur den militära synpunkten och antager hvad som ej kan beräknas, emedan det beror af huru en blifvande rotejemknings-commission anser det, att 200 nummer försvunno; så upphör derigenom en af de redan svaga bataljonerna af Jemtlands fältjägare-regrte, hvilket redan är svagt för att utgöra cadie till den betydliga styrka af VesterNorrlands, Medelpads, Jemtlands och Herjeådalens beväring, hvilken tillsammans med jägarne lill häst och fot utgör en respeelabel styrka, danad efter locala förhållanden och, med Trönderne till reserv, alltid är färdig att afböja, om ej afslå, hvarje fiendtligt anfall, synnerligast emellan Ljungan och Ångermanna-elfvarnes herrliga vattendrag. På dessa grunder och med mitt varma nit för Jemtlands väl och med mina åsigter till Nordens försvar, kan jag ej annat än på det högsta protestera och afstyrka all nedsättning af Jemtlands reg:te, men deremot yrka, i betraktande af att mari i Norden haft missvext uti 10 år, och till lättande af allmogens mindre goda omständigheter, det ett årligt anslag af 4000 r:dr b:co måtte Don 3o September. tills vidare utgå, hvarigenom Regertn Liefve i tillfälle träffa sådana åtgärder, att en ömsesidig belåtenhet för Staten, rustoch rotehållare uppstode. Jag yrkar och anhåller således om återremiss, oell om jag får den äran blifva kallad lill Utsk:n, skall jag för dem med nöje lemna alla af mig kända upplysningar, som kunna finnas behöfliga, och hvilka, lill undvikande af en tröttande vidlyftighet, nu måste undvikas. Hr von Törne, Michael: Båda Statsmakterna haf va beslutat lindring i Jemtlands rotering, men om sättet att verkställa denna lindring halva tankarna varit olika. Mig synes det vara klart, att då K.