Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rdr, som uti Riksgälds-Conloret innestå till en perpetuel säkerhet, att Götha Canal-Bolag skall utan Statens bidrag underhålla CanaJen, enär en sådan lyftning kunde anses innebära en rubbning af det vilkor, senast församlade Rikets Ständer fästade vid det yttersta Canal-byggnads-biträde, Rikets Ständer då lemnade, så borde deremot den af mig föreslagne låne-summa från Riksgälds-Contoret till Götha Canal-Bolag för verkstadens upprätthållande dock .desto hellre vinna Högh Utskottets tillstyrkan hos Rikets Ständer, som Ståts-Utskottets Utlåtande N:o s^8. f delta lån ej medtager något af Riksgälds-Contorets egna eller andra om händer hafvande medel, utan är motsvaradt, i det aldra närmaste åtminstone, af de nyssnämnde, Götha Canal-Bolag tillhörige mede], i RiksgäldsContoret innestående till belopp 98,926 Rdr, hvadan jag ock, om i detta afseende så fordras, erbjöd att nedsätta det begärda lånet till 93,000 å 90,000 Rdr. Hvad vil koren för detta lån angår, så i stället för, alt Motionairen föreslagit dem till 5 års begagnande af lånet räntefritt, men sedermera erläggande af 4 högst 5 procents ränta under påföljande 5 år, och dereller under 10 år lika ränta och återbetalning med 10 procent årligen, hade jag, att äfven betaga all förlust eller uppoffring från Statens sida, föreslagit, att räntan på hela lånetiden skulle blifva lika med den ränta å 5 procent, som Bolaget från Riksgälds-Contoret njuter för dess der innestående underhålls-fond 93,926 Rdr; men att med återbetalningen af lånet måtte lemnäs anstånd lill från och med 6:te året, för att dd, samt under hvarje af de påföljande 14 åren utgöras med 62/3 procent af lånebeloppet, d. v. s. vara till fullo liqvideradt inom 20 år.
Man måste uppgöra listan på de författare, hvilkas bidrag önskas; man måste sedan underhandla med hvar och en särskildt af dem och, sedan man förvärfvat det välvilliga löftet, gifva veckor, kanske månader till manuskriptets utarbetande. De kunna ju sällan vara redo att genast slå sig ned. Mycket kan ju ock sedan komma emellan, en oförutsedd händelse i sista stund strandsätta oss på ett beräknadt bidrag. Emellertid pläga vi anstränga oss att på våren, åtminstone i maj månad, ha det litterära materialet i ordning. Nu kommer omsorgen för den artistiska utstyrseln. Det är nu vi hafva att lita till våra talangfulle och bepröfvade medhjälpare på detta område, hr Viktor Andrén, som troget varit med från tidningens allra spädaste ålder, ja, till och med innan den blef till, då ju han är » pappa » för den nu så välbekanta titelvignetten med Idunsbilden, som pryder första sidan; fru Jenny Nyström-Stoopendaal, den populära, fantasirika och outKomma vi så till signaturernas här alltför ringa falang; men en hel del äro så rädda, så rädda om anonymiteten 1 Kandidat Buben G:son Berg är allmänt skattad under sitt författaremärke Lennart Hennings och fröken Ingeborg Dahllöf (Inge m. fl. märken) ej mindre för sina käcka inlägg i många ledande frågor; fru Louise Frcenekel (Ilse Franke) är äfvenledes känd och värderad för sina kloka artiklar; fröken Ida Granqvist har vunnit lika många hjärtan under signaturen i&gt;En svensk kvinna » som under visiret » Adi »; kandidat Gustaf Lindkvist har som Mari Mihi många tacksamma läsarinnor; och fru Sophie Nordling (Sophie Linge) känna våra läsarinnor redan. På Iduns rent praktiska afdelningar, i Hjälpredan och i Svarsspalterna finnas ock några s^omsignaturer, hvilkas popularitet icke torde vara den minst vidtgående, outtröttliga och snart sagdt allkunniga rådoch hjälparinnor som de visat sig vara åt hvarje i bryderi stadd eller Litografiska snällpresstryckeriet. 23 Matilda Roos. H. G. Sandström. Birger Schöldström. Sophie Sonnichsen. IDUN a Angered Strandberg. Carl Strandberg. Gerda iTirén.
Riksdags-Ordningen; återremitterades, med den anmärkning, som förklarades utgöra Ståndets gemensamma tanka, att ett af ConstitZitions-Utskottet afgifvet förslag till Grundlags-förändring, sorn af 2:ne Riks-Stånd, vid den Riksdag då det väckes, blifvit ogilladt, ansågs böra förfalla, samt i fall ett Stånd förkastar detsamma, eller dervid gör anmärkningar, frågan derom bör hänskjutås till förstärkt Constitutions-Utskott. Från V ä 11 0 f l. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs å nyo Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Ulskottets Utlåtande, N:o r44 > i anledning af väckt fråga om förklaring af Kongl. Kungörelsen den 28 Augusti 1834» angående närmare bestämmande af Landtmäns och städernes Ilandtvei kares handels-frihet; bifölls. S. D. Föredrogos å nyo Banco-Vt kottets Memorial och Belänkandcn: N;o 9a, i anledning af Banco-Com missarien Eric Fants ansökning att, vid sitt afskedstagande, få såsom penssion uppbära det årliga afiöningsbelopp, sorn tillkommer dess innehafvande tjenstegrad, afslogs; JNr:o 98, med hemställan om ett årligt understöd till aflidne Vaktmästaren vid Banco-Disconten E.
Dessa anmärkmr borde väl komma äfven till de andra Ståndens kännedom, och man borde bevärdiga dem med någon utredning, huruvida deruti funnes något som vore sant eller icke. Detta har icke skett, och således sakna de gjorda anmärkn:rne allt besvarande. Detta tillstår jag att jag för min del icke kunnat undgå att fästa uppmärksamheten vid, isynnerhet som jag trodde mig hafva anfört åtskilligt emot sjelfva den grund, hvarifrån Utsk. utgått, och äfven åtskilligt annat, som hade kunnat kräfva att åtminstone utredas, besvaras och vederläggas, om man så hade funnit sig kunna göra. När t. ex. Utsk. i sitt första betänk, börjar med att säga, alt då en vexel i sig sjelf icke är annat än en invisning på metallisk valuta, så anmärker man, att sä visserligen kan vara i vissa fall; men så är det icke alltid. Hvar och en, som köper en vexel i Stockholm, ställd på riksbanksdaler, vet, att den vexeln alldeles icke berättigar honom att fä någon metallisk valuta derför. Sådant har äfven förhållandet varit på andra ställen. Så t. ex. kan en vexel på Petersburg vara ställd på Ihbr b:co, utan att derföre vara ställd pä någon bestämd metallisk valuta. Sålunda finnas äfven vexlar ställda på •£ St., för hvilka man visserligen kan få silfver, men hvilka icke äro ställda på någon viss metallisk valuta. Ilar antages emedlertid det såsom ett axiom, hvilket egentligen skulle bevisas, nemi. att ett uppköp af vexlar, med förutsättning att åter draga derå, skulle vara att förstärka Bankens metalliska cassa. Detta var det, som jagvågade bestrida, ty så snart en vexelförsäljning skall åtfölja uppköp af vexlar, så 7 H. IS 138 Den 7 Februari. åstadkommes icke derigenom någon förstärkning af Bankens metalliska cassa. Jag tror hvar och en måste medgifva, alt efter 129 sk. curs tager ingen någon sk. silfver ur Banken, för alt ex portera; men deremot köper man gerna vexlar efter denna curs, om de kunna dertill erhållas.
Om Ständerne medgifva, att ersätta Saltpetergärden med ett årligt anslag af 124,000 R:dr, kan jag ej begripa annat, än att detta måste vara tillräckligt för Statens behof af saltpeter; och om man föröfrigt, såsom Friherre Anckarswärd föreslagit, beviljar de här ifrågavarande 70,000 R:dr, endast för den tid, som Kronan, till följd af redan utfärdad Kungörelse, måste fortsätta sitt Saltpeter-uppköp, tror jag, att den ändamålsenligaste utväg vidtages; men jag förnyar min begäran, att öfverläggningen må blifva hvilande. 170 Den 14 O c t o b e r f. m. Grefve Gyldenstolpe: Herr Hjerta har hegart, att frågan skulle blifva hvilande, intilldess Ständerne fattat deras beslut öfver vilkorén för Saltpetergärdens upphörande, men jag kan icke finna något skäl dertill. Det vore besynnerligt, om samina pluralitet inom RiksStånden, som afskaffat Saltpetergärden, för att gifva jordbruket någon lindring, sedermera skulle vägra att fylla de behof, som erfordras för Saltpeternäringens upprätthållande, och sålunda vilja ytterligare belasta de jordbrukare, som lagt sig på denna näring; ty utan de ifrågavarande anslagen skulle hela näringen otvifvelaktig! förstöras. Jag tror således, att man bör kunna antaga såsom gifvet, att de af Konungen begärde 124,000 R:dr skola beviljas, i synnerhet som Konungen gjort dem till vilkor för skattens upphäfvande, så att den kommer att qvarstå, derest medlen icke blifva anslagna. Herr Hjerta har trott, att desse 124,000 R:dr skulle blifva tillräcklige för Kronans hela behof.
Majit åt andra Gomir) i tterade uppdragit; och först, när det blifvit fullbordadt, hvilket Comrnitterade ej kunnat afbida, är möjligheten att utreda och närmare granska alla de Administrationen tillhörande befattningar, fullständigt beredd; men då skall det ock, efter hvad Comrnitterade tro sig kanna förese, ofelbart visa sig, att lill införande af en sådan ordning i Statens allmänna hushållning och förvaltning, sorn kan leda till Näringarnes och national-välraågans trefnad och förkofran, en omarbetning ar hela Rikets Geconomiska I.agstifning är af stor nödvändighet. Vid sådant förhållande, och då den i flere afseenden högst nödige Regleringen af Rikets Ämbeten och Tjenster ingalunda bör uppskjutas, intill dess att ett nytt oeconomiskt Lagverk kan hinna fullbordas , hafva Comrnitterade för det närvarande rr.åst inskränka deras åtgärd dertill *. att upptaga de hufvudsakliga befattningar , sorn komma att tillhöra de Ämbetsverk, hvilka antingen bibehållas, elfer på nytt organiseras, utan att föreslå Lagar och Ordningar för deras laandhafvande. Således är Committerades förslag till den nya Regleringen derpå beräknadt, att det genom sin öfverensstämmelse med Constitutionen, när som hälst, må kunna införas; att ärenderne, så länge nuvarande Författningar gälia, 'Betänkande om Rikets Styrelse-Verk.
F. § 49- till lagtima riksdag hvart tredje år, den 15 November, eller, om helgedag då inR.O.§§lo.2. träffar, dagen derefter. Konungen är dock obetaget att å tid, som mellan lagtima riksdagar förflyter, kalla Riksförsamlingen till urtima riksdag, då han så nödigt finner. Riksförsamlingen sammanträder på två Kamrar: den Första och den Andra. Antalet af Riksförsamlingens ledamöter är i Första Kamaren Etthundratjugu och i Andra Kamaren Etthundrafemtio, hvilka tillsättas genom val, på sätt i Riksdags-ordningen stadgadt är. § 49. Riksdagarne skola hållas i rikets hufvudstad, utom i de fall, då fiendes framR. F. § SO. trängande, eller pest, eller andra lika vigtiga hinder, göra det omöjligt eller för RO§ 3- Riksförsamlingens frihet och säkerhet vådligt. Konungen utsätter då, efter samråd med Riksförsamlingens fullmäktige i Banken och Riksgäldskontoret, en annan ort, der Riksförsamlingen bör sammanträda, och kallar dem, genom offentlig kungörelse, dit på bestämd tid. § 50. I den händelse, att Konungen, efter företagen resa, utöfver tolf månader ur.R. F. § 94. riket blifver, åligger Statsrådet att, genom öppet påbud, Riksförsamlingen till riks§ *• dag sammankalla; och skall kallelsen inom femton dagar efter berörde tids förlopp uti hufvudstadens kyrkor, och skyndsamligen i öfriga delar af riket, kungöras. Sedan Konungen derom underrättad blifvit, men Han ändock icke till riket återkommit, tager Riksförsamlingen den författning om rikets styrelse, hvilken den nyttigast finner. Bih. till R. St. Skrifvelse, N:o 83, § si. 11. F. § 92. Lag samma vare, om en Konungs sjuklighet fortfar af den beskaffenhet, att R. O. § S. jjan ]ängre tid, än tolf månader, med regeringsärendena Sig icke befattat. § S2. R. F. § 93.
Af de tvänne vigtiga näringarne, jernhaudteringen och trävarurörelsen, som näst jordbruket förnämligast sysselsätta provinsens befolkning, har den förra varit under åren 1843 och 1844 särdeles nedtryckt, genom det att jernet af vanlig tillverkning icke kunnat afyttras med fördel, utan allenast till så låga priser, att tillverkningskostnaden knappt var betäckt; men delta, lör jern verkens ägare visserligen bekymmersamma, förhållande verkade dock mindre kännbart, än hvad man skä 1 igen befarade, på det allmänna välståndet och arbetsklassens utkomst, emedan den sednare näringen, trävarurörelsen, åter under tiden förkofrades och lemnade skogsoch sågverksägare samt arbetare i de stigande priserna för alla slags skogseffekter och de ökade förtjensterna vid dessa effekters utdrifning och flottning goda inkomster. Berättelse öfver Wermlands En förbättrad konjunktur inträdde med år 1845 i jernhandteringen och väckte åter den deri hämmade verksamheten. För handteringens idkare fortfor den ock att vara lemligeu lönande linder nyssnämnda och de tvänne följande åren, hvilket, i förening med den fortgående lifliga trävarurörelsen, då för skogseffekter betaltes villa mer än hvad någonsin tillförene under gynnsam konjunctur för denna rörelse varit händelsen, tillförde provinsen betydliga penninge-tiIlgångar. Landtmannen hade äfven sin fördel häraf i det att spannmål, boskap och andra ladugårdsprodukter kunde lätt afsättas till höga priser, hvilka, stegrade till följd af de tre sista årens mindre goda skördar, icke nedtrycktes af någon penningebrist; och landtegendomarne höjdes derigenom mycket i värde. Fördelarne, som under de omförmälda fem åren tillflutit provinsens frenne hufvudnäringar, hafva således uppvägt och godtgjort de motgångar, hvilka träffat jordbrukaren och jerntillverkaren under några af dessa åren; och det kan derföre, såsom otvifvelaktigt, antagas, att under denna tidrymd en icke ringa näringsvinst i det hela kommit länet och dess invånare till godo. — Carlstad å Lands Kansliet den 31 Maj 1849. H. F. OLDEY1G.
71.0 af den 22 Februari 1845, angående en del lönförmåner till Underofficera ine vid trenne kompanier af Helsinge Regemente (121). 1845 den 3 Mars föredragen och vederbörande lill behörig verkställighet meddelad. 72:o af den 5 April 1845, angående öfverlålande lill Haparanda stad af Kaptensbostället vid Norrbottens Fältjägarekoips Hapaniemi N:o 1, 4 mantal (152). 1846 den 29 April föredragen, då Kongl. Majit jemväl för Sin del i nåder biföll, alt nämnde boställe jemte dertill hörande laxfiske finge såsom donation för all framtid till staden Haparanda öfvei låtas, under vilkor, som tillika i nåder fastställdes. 73:o af den 5 April 1845, i anledning af väckl fråga om ny Inqvartei ings-ordning för Stockholms stad, samt andra i sammanhang dermed förekommande frågor (153). 1845 deli 12 Juli föredragen; och ansågs någon kasern för Svea Artilleriregemente lör närvarande ej kunna, i saknad af erforderliga medel, komma alt uppföras; hvaremot till underhållet af Lifgardes-iegementenas kasernoch stallbyggnader anvisades det belopp, som, enligt Rikets Ständer meddelade uträkningar, derför erfordrades utöfver de hiding härtill, hvilka borde af de från staden lill Regementena utgående inqvarleringsmedel bestridas. Bil. till RSt. Justitie-ombudsmans Embetsberättelse den 15 Nov. 1845. 13 74:o af den 5 April 1845, angående inqvarteringen i de Skånska städerna och Göteborg (154). 1845 den 19 Juni föredragen; och ville Kongl. Majit i afseende å de ifrågaställde kasernoch stallbyggnaderna i Malmö, Helsingborg och Landskrona, till hvilka icke några medel ännu funnes ansfagne, framdeles i nåder besluta, huruvida de till dessa byggnader erforderliga medel borde hos Rikets Ständer äskas.
Vårt land delar med så många andra länder, hvilkas språk icke inom de stora politiska förhandlingarnes verld vunnit ett allmännare burskap, den olägenhet, att vid de utrikes ärendenas behandling nödgas anlita ett främmande tungomål. Utom den underlägsenhet med afseende å utlandet, som uppstår vid begagnandet af ett språk, som ej är ens eget, och på hvilket man svårligen korrekt och med erforderligt behag kan uttrycka sig, har man äfven att kämpa mot olägenheten att för egna landsmän aldrig uppträda annat än i en öfversättning, som alltid bär pregeln af sitt främmande ursprung,— och följden blir att man skrifver illa, så val det ena språket som det andra. Härtill kommer den skyndsamhet, hvarmed dessa ärenden oftast måste handläggas, och hvarvid åt formen tiden icke medgifver att egna den fulländning, som vore önsklig, i den mån man deraf är mägtig. Dessa förhållanden äro inom den diplomatiska verlden kända och erkända; den opartiske läsaren, som har god tid till en genomgående granskning, skall deremot snart uppdaga bristerna och fästa sig dervid, kanske mera än billigt och tillbörligt vore. Jag torde slutligen icke böra lemna obemäldt, att redan innan förev:de fråga inom representationen uppstått, hade jag varit betänkt på ett meddelande till densamma i detta afseende, rörande Den 7 Febrnari. 321 rörande ett af de vigtigaste föremålen för vår utländska politik, och härtill utbett mig K. M:s nåd. tillstånd. Detta arbete förberedes i utrikes departementet; men det fordrar ej så ringa tid, och äfven någon brefvexling på utrikes ort. Huru snart det kan vara färdigt är mig icke möjligt att i dag säga; länge hoppas jag att det icke skall dröja. Men jag måste, vid detta, som vid liknande tillfällen, reservera K. M:s initiatif, så väl med afseende å tidpunkten, som å innehållet af hvad som kan komma att meddelas. Hvad jag med anledning häraf yttrat, torde vid remissen få åtfölja Hr Frih. Kaabs motion. Många ledamöter hördes härtill yttra bifall. Ofverläggningen förklarades härefter slutad samt motionen jemte anförandet remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t. Gr. Mörner, Carl Göran:
Detta oaktadt, och ehuru enskilde jordegare såväl som Tumba bruk bidragit med s. k. års-ackord, så har dock, allt sammanlagdt, sig visat, att någon läkare, i följd af för små inkomster, ej qvarstadnat någon längre tid, utan på de sista tjugu åren dels nästan årligen varit ombyten, dels platsen måst skötas af oexaminerade läkare och dels stått obesatt. Att för en del af domsagan erhålla läkare från hufvudstaden har visat sig vara nästan rent af omöjligt, synnerligast till dem af socknarne som äro fem å sex mil långt bort belägna, och för de närmare hufvudstaden äfven nära omöjligt eller .376 Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:o 260. åtminstone då emot ett pris så högt att befolkningen ej haft råd att använda en i alla lall så osäker utväg. Proviucial-läkaren är visserligen i Stockholm boende, men det har visat sig största svårighet att vid sjukbesök få reda på honom, synnerligast då han vanligen är upptagen af tjensteåligganden för länet i allmänhet. På grund af förenämnda motiver och bland dessa med synnerligt fästadt afseende på, att Tumba bruk med sin talrika personal ligger inom distriktet och läkaren der är stationerad, att genom enskild välgörenhet Etthundrafemtio Riksdaler årligen till aflöning är anslagen och att kommunerna gemensamt med nämnda Statens bruk uppfört läkarebostad, får jag vördsamt föreslå: att Rikets Ständer anordna ett statsanslag på ordinarie stat, stort Åttahundrafemtio Riksdaler årligen, till löneförhöjning för distriktläkaren vid Tumba, så att dennes lön kommer att blifva lika stor som de nuvarande extra provincial-läkarelönerna, mot samma åligganden för bemälde läkare, som nu äro eller framdeles kunna komma att föreskrilvas för extra provincial-läkare. Om remiss till Höglofliga Stats-Utskottet anhålles. r> o Stockholm den 15 November 1865. L. M. Carlsson, från Stockholms län. Af Lars Magnus Carlsson från Stockholms län, om ändring af morn. 6 uti § 8 i Kongl. Kungörelsen angående stämpel pappersafgiften m. m. den 4 December 1863, i fråga om stämpelafgift till högre belopp än 500 R:dr.
Skrifvelse A:o 130. 399 hemstäldt, att Rikets Ständer måtte hos E. K. Maj:t i underdånighet anhålla, det E. K. Maj:t täcktes i nåder anbefalla Sin Befallningshafvande i Wester-Norrlands län att låta genom dertill förordnad fullt skicklig person ur arkivet för sistnämnda län uttaga de handlingar rörande Jemtland, hvilka der kunde påträffas, såsom landsthings-protokoller, skattläggnings-instrumenter, afvillringshandlingar, allmännings-undersökningar, fiskelängder m. m.; ur jordeböckerna från äldre lider ända lill de båda länens skiljande från hvarandra, äfvensom ur årssamlingarne af akter lill såväl afgjorda som oafgjorda mål, löstaga de delar, spm rörde förhållanden inom Jemtland ; vidare ur registren till alla resolutionsböcker och diarier göra utdrag i enahanda afseende, med hänvisande för hvarje ärende till dess nummer i den qvarblifvande handlingen; samt slutligen öfver alla de handlingar, sorn sålunda frånskiljdes, och de gjorda utdragen upprätta förteckning, att, jemte handlingarne, till Landshöldinge-embetet i Jemtlands län öfveriemnas; — varande tillika föreslaget, alt, enär det ifrågavarande högst vidlyftiga och vigtiga arbetet fordrade särskild, sakkunnig och pålitlig person, med vana vid forskningar i arkiver, saint de hos E. K. Maj:ts Befallningshafvande i Jemtlands och Wester-Norrlands län anställde tjenstemän, hvilkas tid vore af deras tjensteåligganden fullt upptagen, skäligen icke kunde med samina arbete besväras, Rikets Ständer måtte till E. K. Majlis disposition anvisa ett anslag af 2,000 R:dr, att, i mån af behof, för ändamålet användas.
RiksdagsBeslutet, §. 9. Klabböhle Laxfiske , om prolongation å arrendet af. StatsUtskottets Betänkande, IV 2. s 940 — 944, bif. af Adeln, IX »54 s 270, af PresteStåndet, IX s 274, af BorgareStåndet, IX s 277, återremitt. af BondeStåndet, IX s 278. Ytterligare Utlåtande, IV 4- s 22 —. 25, bif. af PresteStåndet, IX s 717, af BorgareStåndet, IX s 780, af BondeStåndet, IX s 734. Klamparelaget i Götheborg, om Skogsegares befrielse från kostnaderna till; Ekon. Utskottets Betänkande, VIII s 660—'663, bif. af Adeln, IX s 359, af PresteStåndet, IX s 372, af BorgareStåndet, IX s 374, af BondeStåndet, IX s 381. Underd. Skrifvelse, X 1. s 587—'589* RiksdagsBeslutet, 44 Klintberg, SlatsSecreterare för Handelsoch FinanceExpeditionen, om, III s 169, 170. Klockarelnstruction, om en ny. Se Schölväsende, om ett förbättradt i landsförsamlingar. Klädesfabrikernas upphjelpande, om kraftiga åtgärders vidtagande till Svenska. Motion, remitt. till Statsoch Ekon, Utskotten, II S 1225. Utskottens Betänkande, IV 6. s 432 —> 445, bif. af PresteStåndet, IX 3. s 351, af BondeStåndet, IX 3. s 36o, af Adeln, IX 3. s 364, — förordning, om utfärdande af en. Motion, remitt. till Ekon. Utskottet,. II s . 1286.
Hålles å den dag, dA kungörelsen uppläsas bör, icke Gudstjenst i den Kyrka, till hvilken Stad eller Köping hör, gånge, sorn i 26 ff säges. 15 §. Riksdagsman för Stad eller Stads-valdistrict väljes genom slutna, enkla, omärkta sedlar, af hvilka hvarje valberättigad lemnar en, för hvarje hel, tiondedels eller hundradedels röst; och skola de sedlar, hvilka lemnäs för lika röstvärde, serskildt samlas och räknas. Hvar och en i Staden eller Köpingen boende valberättigad, som icke af styrkt laga förfall hindras, aflemne sjelf sina röster. Den, sorn laga förfall styrker eller utom Staden eller Köpingen bor, ege sådane röstsedlar, som ofvan beskrifne äro, insända i försegladt omslag, försedt med tydlig och af den röstande sjelf underskrifven, så lydande påskrift: "N. N:s röster till Riksdagsmannavalet i ”N. N. Stad (Köping) d " Tiondedels och hundradedéls röster skola i serskilda omslag insändas. Rösternas sammanräkning skall genast, efter omröstningens slut, verkställas af va/förrättaren. När hela valförrättningen slutad är, skall protocollet af val förrättaren och minst fem v albe rätti gade under skrif vas. Består vahlistrictet af flera Städer, eller Städer och större Köpingar, då skola till den Stads-rätt, sorn bestämt valdagen, de protocoll, som äro hållna öfver de öfriga, till districlet hörande Städernas eller Köpingarnes val, genast insändas; hvarefter omförmälda Rått sammanräknar de vid distr idets samtliga val afgifva rösternas antal. 16 §. Piiksdagsman i Första Kammaren för Stad eller Stads-valdistrict vare den, som vid det eller de för Staden eller districtet anstälda val fått Jlesta rösterna. Om valet, i Jöljd af likhet i röstetal, är oafgjordt, anställe den Stads-rätt, som valdag bestämt, lottning, och vare då den, som lotten utvisar, Riksdagsman.