Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Qvinnorna begagna ett slags korta, hvita yllemantlar, kastade öfver hufvudet, männen den öfver hela Sicilien gängse vida kappan med kapuschong och oftast brokiga dukar vridna kring hufvudet. Den af Syrakusas befolkning, som intresserade mig mest, var en gammal ostronfiskare med uppkaflade byxor, skjorta, som kanske varit hvit en gång, erggrön schal, knuten kring lifvet, och flere rader ostronskal, uppträdda på snören, dinglande kring det mörka skäggiga ansigtet, påsatta till skylt. Det var en präktig typ. Den nuvarande staden är snart besedd: en utvändigt rätt imponerande domkyrka, en vacker källa, inhägnad af papyrus och som fått sitt namn efter Arethusa, hvilken här — så påstår sagan — af Diana blifvit förvandlad till en källåder, för att undslippa floden Alpheus’ närgångna förföljelse, ett bibliotek på 10,000 volymer, ett gammalt palats med ett par präktiga fönster och ett museum, som åtminstone är originelt — se der allt. Museet utgöres af ett enda stort rum, der huller om buller äro hopade afslagna tår, gamla mynt, trasiga urnor, torson, några utmärkt vackra bas-reliefs, marmorbitar, helgonskrin, kaskar, svärd — ett imponerande Jupitershufvud fins der äfven — papyrusrullar, antika lampor i oändlighet, ja, Gud vet icke allt. Och midt i detta kaos höjer sig, som Ariadne ur vågorna, en Venusbild af ädlaste form och af en marmor, till hvilken jag knappast sett maken i skönhet. Något större än vanlig kroppsstorlek, besitter den en tjusningskraft, kanske underbarare än sjelfva Venus Milo, ty den tjusar utan både — hufvud och arm. Men det ligger en sådan ädel hvila öfver hela figuren, det till hälften upplyfta draperiet smyger så mjukt intill de härliga formerna, att man glömmer klaga öfver livad som fattas, för att glädjas åt det som fins. Så vidt jag förstår att bedöma, måtte detta vara ett konstverk af första ordningen. Denna Venusbild upptäcktes år 1804 i en trädgård strax invid Syrakusa och har sedan dess tillhört museet.
Ständen icke tillsamma anmärkningar accederade, sage Herr Grefwen ej något hinder för beslutets utfärdande och föresiog altsä att expedierandet af tryckfrihets-lagen mätte werksiällas enligt Constitukions Utskottets radackion, och Preste-Ständets anmärkningar anses, säsom nya motioner, böra hwitå till afgörande wid nästa Riksdag. Herr Landt Marskalken gjorde proposi, tion till bifall ä Grefwe hörnes tillstyrkande, hwilken med Ja beswarades. Uplästes ä nyo de twänne den 27 Junii pä bordet lagda Prorocolls-Utdrag frän det till utredande af upskjulna twistiga frågor emellan Bonde-Ständet och de öfrige Riks-Ständen förordnade särskilta Utstött, innefattande det ena anhållan om tillstånd att upkaga anré' hos Riks-Ständen redan förut behandlade frägor, och det andra ett tillkännagifwande, att Utskottet ansett sig icke tillhöra taga nägon befattning med en af en ledamot i BorgareStändetRädmannen kLManller wäckt fräga. Härjemte uplästes twänne Prokocolls-Utdrag frän det Hederwärda Bonde.-Ständet af den 29 Junii, hwarmedelst Ständer bifallit den förstnemnde Urstottets begäran, samt autoriserat detsamma art med den sistnämnde frägan, ehuru frän Borgare-Srändet wäckt, sig befatta; uti hwilken sistnämnde autorisation Borgare - Ständer, medelst Prolocolls-Utdrag af den i:staJulii, hwilket nu uplästes, instämt.
Reservationer: af Herr Friherre Cederström , Jacobi Då jag finner de samrnansatta Utskottens Betänkande utmärkt, af de mäst skefva begrepp, rörande handelsfrihet och rent af okunnighet , 1 afseende på hvad med Portofranco*frihet förstås, ehuru Utskotten egt tillfälle, om de sådant åstundat, att taga kunskap om framlidne Presidentens i Kongl. Commerce-Colle-i gium Grefve Liljencranz’s yttrande om Portofranco-inrättning på Gottland , innefattande hvad dervid iakttagas bör och de fördelar , som derigenom Landet i allmänhet skulle beredas; så har jag ansett mig, med anmälan af min Reservation emot beslutet, böra fästa Riks-Ståndens uppmärksamhet vid deri olikhet, som förefinnes, emellan framlidne Excellencen Liljencranz'$ på vidsträckta kunskaper och lång erfarenhet grundade öfvertygelse, med Högloflige Utskottens, på grund sorn det synes af helt och hållet saknad kunskap , dervid nu afgifna Utlåtande, och i afseende på sjelfva saken åberopar jag Oeconomie-Utskottets första Betänkande i ämnet vid sista Riksdag, såsom grundadt på de upplysningar, Utskottet dl inhemtade af ofvaunämnde Grefve Liljencranz's yttrande. HiLt.Bev.s.Allm.Btsv.o.Ofc.Zhik.Bei. N.-o 12. i5 Af Herr Kyrkoherden Lyth, H.: Orri man undantager sådana ihärdigt Stränga vintrar, hvilka, liknande den sist förflutna, lyckligtvis blott någon gång i hvarje århundrade återkomma , åro stränderna af On Gottland för sjöfarten tillgängliga, ofta hela månader , senare om hösten och tidigare på våren , än de Ryska väldet underlydande, som sköljas af Östersjön. Härtill kommer, att flere Gottländska hamnar äro ganska rymliga , beqvämliga , säkra och djupa, samt erbjudande tillfallen , att med olika vindar inoch utlöpa, — egenskaper, hvilka serdeles utmärka den på Landets östra kust belägna Slitö hamn.
Militär-Befälhafvaren pä Gottland har, under anförande hurusom det skulle ligga obillighet deruti, att Gottlands Landt-bevärings-olficerare, hvilkas bildning vore densamma som Officerarnas vid öfriga Arméen, och hvilkas tjenstgöring vöre ansvarsfull och fordrade full förmåga och duglighet, blifvit i afseende ä pensioneringen så mycket sämre lottade, än den öfriga Arméens Officerare, i underdånighet anhållit, att Gottlands Landt-Bevarings-o 1'lleerare mätte tillerkännas samma, pensionsrätt, sorn den öfriga Arméens officerare, och dess Civilstat densamma, som deras vederlikar vid Arméen ega, — jemte upplysning att vid förslagets uppgörande tili de nya Pensions-staterna, så val för Arméen som för Gottlands Landt-beväring, tjenat till grund att pensionerna i allmänhet komme att utgöra 50 till 66J procent af lönerna, samt att detta jemväl iakttagits vid upprättandet af pensionsstaten för Gottlands Landt-beväring, anser jag dock, sedan lönerna pä Gottlands fvational-be värings stat af Rikets Ständer icke obetydligt förhöjdes, berörda pensions-stat böra erhålla någon jemkning, sä att pensionerna sättas i närmare öfverensstämmelse med ofvanberörde förhållande och den öfriga Arméens pensioner. Jag får således i underdånighet hemställa, att Rikets Ständer mätte föreslås att medgifva följande förhöjningar i pensions-staten för Gottlands Landt beväring, (införd i Kongl. Brefvet den 9 Februari 1858), nemligen: för Bataljons-Chef, frän 900 till 1,200 R:dr. » Kapten, frän 540 till 800 » Bih. till Ji. St. JVs 2 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Föredrogs ånyo Statsoch Beviiln.Ulsk:ns d. 25 och 26 sisth Juli på bordet lagda utlåt. N:o 62, ang:de vissa ifrågaslällde förändringar i beskattnings-väsendet samt uppbördsoch redogörelse-verket. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Den viktigaste punkten i detta betänk, är, enl. min åsigt, den sista, hvari förekommer följande: ”Då nu en förändring i detta hänseende, hvarigenom de skattskyldige, utan att behöfva derom särskildt söka upplysning, erhölle kännedom om de dem påförda afgifter och blefve i tillfälle att, i händelse af befogenhet, sig deröfver besvära, onekligen är af omständigheterna påkallad, och något hinder för en dylik förändring icke möter, derest de uti StatsUlsIcs utlåt. N:o 242 framställda förslag, ang:de sättet för hemmansräntornas och kronotiondens utgörande varda af R. St. bifallne, hafva Utskm funnit sig äga skäl tillstyrka” etc. Denna del af betänk, sammanhänger följaktligen med betänk, ronde skattejemnkningen, hvilket blifvit af R. o. Ad. återremitteradt. Jag hemställer derföre, omickeStatsoch Bevilln.Utskms betänk. N:o 62 bör i sammanhang med nyssnämnde fråga återremitteras. Häruti instämde Frih. Cederström, Jakob. Hr Gr. o. Land tm. hemställde om R. o. Ad. ansåge förevar:de utlåt, i anseende till dess sammanhang med StatsUtsk:s utlåt. N:o 242, böra återremitteras på grund af de anmärkmr, som föranledt sistnämnde ul!åt:s återremitterande. Ropades ja. Föredrogs StatsUtsk:s d. 29 sisth Juli på bordet lagda utlåt. N:o 287, ang:de ifrågaställde anslag för aflöning af landsstatstjenstemän och betjente. Detta utlåt, företogs punktvis till pröfning. 120 Den 3 Augusti. 1 :sta punkten. Hr von Hohenhausen, Mich. Silv.:
På det synnerligen våra efterkommande må kunna bebo vårt land, är det nödigt att söka rädda de skogar som finnas, och anskaffa nya, der vi, i ett tanklöst lättsinnes egoistiska vinningsbegär, utrotat dem. I det republikanska Schweitz kan det fördragas att skogen tillhör det allmänna och att, genom dess myndighet, för hvarje år bestämmes hvad som bör huggas. Detta fälles och fördelas på kommunerna. Vi borde väl då äfven kunna tåla detta i vår konstitutionella monarki. Men då våra skogar redan, till så betydlig del, äro i enskildes händer, så kan naturligtvis någon kommunalrätt här ej komma i fråga. Men då deras bevarande eller förstörande så mäktigt ingriper i närvar:de och kommande generationers existens, så, med den erfarenhet, som våra förhållanden gifva vid handen, måste Staten vidtaga någon inskränkningsåtgärd i afseende på skogarnas förbrukning, äfvensom allvarligt beflita sig om deras återplantering och beskydda dess tillväxt. Jag får med anledning häraf vördsamt föreslå: 1:0 Att hvarje skogsägare ålägges att indela sin skog för trakthuggning. 2:o Att ett tillräckligt högt vite bestämmes för hygge utöfver den för året bestämda trakt. 3:o Att gallring skall ske under upsyn af skogsbetjening, på Statens bekostnad, och efter en för honom upgjord, bestämd instruktion. 4:0 Att all till odling mindre tjenlig jord efter hand besås företrädesvis med det slags skogsfrö, som för hvarje jordart är mest passande. At Landsh:ne updrages att, hvar och en för sitt län, låta upgöra en ändamålsenlig plan för denna skogssåning. 5:o Der någon ej vill beså sin skogsjord, som nu är sagdt, verkställes såningen på Statens bekostnad. Den upväxande skogen blir då en Statens tillhörighet. Dock bör jordägaren, när huggning kan ske, af det årliga hygget erhålla någon del, som ersättning för jorden. Af sådan skog bör äfven kommunens fattige undfå bränsle. 6;o Att vissa personer utses inom hvarje härad, för vakande öfver Skogsförfattn:ns efterlefnad. Hvilken befattning bör ombytas för hvarje år och bestridas utan lön. Begärdes på bordet.
Besvo. Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 34. 3 gärd, der utjord eller urfjell finnes, bör innchafvaren deraf deltaga i stängselskyldigheten »sä mycket som motsvarar innehafvet af jorden, beräknadt efter stångfall eller innebaf af jord, såvida icke vid jordens afsöndring annorlunda stängselskyldighet blifvit bestämd.» 3:o) Anders Jonssons från Wermland: »att, der flere delegare i samma hemman finnas, emellan dem bör, för fördelningen af stängselkostnaden för nödig gatugård och utgärdesgård, begagnas den delningsgrund, som vid laga skiftet varit använd, så att, der skattebeloppet vid laga skiftet varit delningsgrund, det äfven lägges till grund vid stängselfördelning, men der innehafvet för laga skiftet legat till grund, stängselskyldigheten äfven blir efter innehafvet beräknad; dock att, om driftesgata utgör råskilnad mellan jordegare, de, hvilka ligga derintill först stänga hälften, och den öfriga hälften sedan efter den antagna delningsgrunden på samtliga jordegare fördelas.» 4:o) Lars Rasmussons från Göteborgs och Bohus län: dels att 3 § i Stängselförordningen mätte derhän ändras, att olika skifteslag taga hälften hvardera i stängsel dem emellan, men att hvarje särskildt skifteslag åliggande hägnad mot fremmande byar, likasom skiftesliuierna inom skifteslaget, delas emellan delegare derinom efter deras egoandel; dels ock att 4 §, som stadgar, att den, hvilken med åker, äng eller plantering möter skog, utmark eller beteshage, likasom tillförene varit antaget, ej skall hafva stängselvitsord, måtte ur författningen alldeles utgå. På grund af hvad Utskottet ofvan anfört, anser sig Utskottet böra vördsamt hemställa, att omförmäida förslag, hvilka skulle föranleda en helt och hållet ny lagstiftning i förevarande ämne, icke måtte af Rikets Ständer bifallas.
7g ler uti minclre summor), för motsvarsncle kelopp secllar äter uttaga; cloek unöer vilkor, att cleposition oek uttag alltici ställas pä jemna tiotal; att minimum llerak klikver 25 Oue. i gulcl eller 5o L:<lr i silfver; att vill ätei uttaganLet en afgift as T proett, ak uttaget till Lanken erlägges, oek alt okvannäinncle attest till uttagancle ak pä tlenna Leposil, åkning insatt silfver »ppkör att vara gällancle ä Lagen för rilkver-utvexlingens körjsn i allmänket. ^kk clenna Oepositions-Inrättning kafva cle väsenclteliga körmäner s^nts Utskotten kunna förväntas, att i lien män rörelseLapitslet pä Letia sätt ökaLes, en lilligare rörelse i alla inLustriens grenar skulle uppkomma; att län i främmamle läncler skulle meri större lättket kunna upptagas till sannolikt minclre ränta an inom lanclet kuncle ketingas, vek säluncla utlänclske eapitaler kegagnas till inkemske näringars utviclganLe; att, genom en pä Letta sätt kilLaL Lisponikel silkverkonL, unLer Let Lanken; egen LilkveikonL fortfore att ieke vara Lisponikel, Len courskörköjning, som en för kanLeln osörclelaktig conjunetur kunLe förorsaka, skulle till nägon Lel motverkas; oek att Len akraknacl, som allmänna rörelsen genom lorLröjanLe ak utvexlingsticlen mäste viLkännas, skulle till en Lel goLtgöras, Kvarjemle Let Hillver, som viL utvexlingstiLen kelunnes unLer Leposition, mäste i likket meL all annan mot nva seLIar skeLL invexling, i sin mokn förkättra förkällanLet emellan Let kela al LillverfonLen ock
Vidtages den nu af mig påpekade åtgärden med sockcrtransporlen från Norrige, så har man icke gjort annat än hvad Norrmännen gjort i fråga om det Svenska jernet. Alt gå längre, att egenmäktigt utstryka artiklar ur traktaten, kan föranleda ett annat ensidigt utstrykande å den Norrska sidan och möjligen föranleda ett slags hellum emellan de båda med hvarandra så nära förenade rikena. Ännu mindre kan jag godkänna Utsk:s andra alternativ nemi. all K. M. skall ifrån och med d. 1 Juli d. å. förhöja den nominella tullen å artiklarne raffineradt socker och sockersirap, som från Norrige sjöledes till Sverige införas till det belopp, K. M. i Nåder linner nödigt, dock så, allden, jemlikt de unionella författningarna utgående, lull icke öfverstiger hvad i allmänhet är stadgadt, eller för raffineradt socker 5 sk. Denna åtgärd skulle tillintetgöra den förmån, som just denna traktat eller öfverenskommelse förbehållit Norrige och följaktligen föranleda till likartade åtgärder å Norrska sidan. Då tror jag att den form man i Den 13 Juni. 13 Norrige valt, är mycket rigiigare, emedan, ehuru hela den genom premium upmuntrade utförseln af Fredrikshallska sockerbrukets produkter, endast afser Sverige, lagen är stäld för all utförsel både till Sverige och andra länder. I anledn. af Nådig remiss hafva Gorameree-colhm och General-Tullstyrelsen afgifvit i detta ämne und. utlåt, till K. M. hvaruti Colhne, jemte förslag till nödige åtgärder emot missbruk af den landväga resande beviljade förmån, alt tullfritt införa 50 Skålpund socker från Norrige till Sverige, framställt tvenne alternativ, nemi. l;o att, på sätt IIr Lagergrens motion innehåller, höja tullen å socker till 8 sk. och till 4 sk. å sirap.
Den häri gjorda uppgiften om Rikets Ständers beslut i denna fråga vid sistlidne Riksdag, är rigtig, men den deraf dragne conclusion, att Motionairens önskan redan, är eller blifver uppfylld, saknar grund, ty Kongl. Maj:t har ej bifallit den gjorda hemställan om Wisby Ilospitalsmedels oförryckta disposition inom Länet. Jag anhåller derföre om återremiss, på det saken måtte blifva gemensamt behandlad af Stats-samt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskolten. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus: Jag vill ej bestrida den yrkade återremisseu, emedan kanske något misstag skett i BondeStåndets Canzli vid expedierandet af remissen med denna motion; men deu till StatsUtskottet ankomna remiss lyder ej på något annat Utskott än detta. Friherre Cederström: Den i BondeStåndet'Väckta motion i förevarande ämne har visserligen ej blifvit remitterad till jemväl Den 14 Febr 11 ar i i. Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet; men delta Utskott har dessutom fått lill sig ensamt öfverlemnad en dylik motion från PresteStåndet; frågan hör således behandlas gemensamt af Statsoch EkonomiUtskotten, och så behandlades äfven frågan vid förra Riksdagen. EkonomiUtskottets afdelning har ansett ett dylikt behandlingssätt jemväl nu böra iakltagas, såsom icke allenast enligt med remisserne, utan äfven af ämnets beskaffenhet påkalladt.
Nådiga fastställelse anmäla bestämda och förenklade Taxor, som kunde tjena allmänheten till efterrättelse, med bibehållande af Borgerskapets rättighet att hädanefter, •såsom hittills, sjelfva ombesörja uppbörden af afgifterne,beräknade efter tullvärde, samt på sätt och i den ordning, som de olika förhållanden i hvarje stad kunna föranleda, förordna om deras användande till de föremål - Ztilhn. Besv, och Oaoon.-Utsk. Utlåtande N:o i37« 9 mål, hvartill de blifvit bestämda, mea under dermed förenad skyldighet, att öfver så beskaffade afgifter föra serskild räkning, som, afslulad för hvarje år inom den i Maji det påföljande, borde undergå revision, hvaruti en, af Öfver-Ståtliållaren i Slockholm och af Kongl, Majrls.Befallningshafvande i hvar sitt Län, dertill utsedd person borde deltaga, för att kunna deröfver afgifva berättelse till bemälde Embetsmyndigheler, hvilka derefter borde till Commerce-Collegium anmäla, alt revisions-förrätLningen blifvit verkställd; till hvad belopp inkomsterne af handeln och sjöfarten föregångna året i hvarje stapelstad uppgått, samt huruvida de blifvit till bestämda ändamål använde; — äfvensom slutligen, att emedlertid på förhand borde bestämmas, hvad som hittills åtminstone någorstädes varit tvist underkastadt, att den vara, som ej drager ineller utförseltull, också är befriad från tolag, hvarigenom, och så vida Gomiterades förslag, att de flesta varuartiklar tullfritt må utföras, blefve godkändt, tolagen i betydlig mon skulle komma att nedsättas. Efter öfvervägande af hvad sålunda rörande detta ärende förekommit, får Utskottet vördsamt anföra, att Utskottet visserligen lemnat behörig uppmärksamhet till de omdömen, hvilka, så väl Herrar Comiterade för granskning af Tullförfattningarne, som ock Kongl.
“Denna juridiska sida af saken synes hafva alldeles undgått Herrar Kéviso“rörs uppmärksamhet; och då i betraktande tagas cé slutsatser, Herrar Revisorer “från den af dem antagna utevaron af fullmakt för ombudet dragit, och som, “sedan hvad af ombudet tillgjorts, blifvit af priheipälerne godkändt, med uteva“ron eller med tillvaron af en sådan fulimägt icke ega något hvarken logiskt “eller annat samband, torde det vara nog att erinra, att samtliga dessa, delvis “på flera ställen i berättelsen upprepade slutsatser äfven från Revisorernes ståndpunkt mäste förlora sin betydelse, så snart den för desamma uppgifna grund “visats vara ett misstag. “ De af Fullmägtige i denna förklaring åberopade tvänne bref, genom hvilka Heinemann blifvit hos Fullmägtige introducerad såsom Schröder k CÖmp:s ombud, lyda i öfversättning sålunda, nemligen: Brefvet af den 21 Augusti: “Sedan oss blifvit meddeladt, att det förestående Svenska lånet skulle företrädesvis komma att afslutas i London, så tillåta vi oss att ödmjukast erbjuda Eder vårt biträde. Vi äro beredda att öfvertaga ifrågavarande lån och stödjande oss på vår mångåriga verkningskrets inom det högre bankväsendet, betvifla vi icke, att vi skola kunna föreslå Eder de fördelaktigaste vilkorep. Vi hoppas derföre, att I viljen begagna tillfället att i lämpliga punkter uppmana oss till underhandlingar och vi ställa oss i detta hänseende helt och hållet till Edert förfogande. Emottagen etc. J. Henry Schröder & C:o.“ Och brefvet af den 14 Oktober: “Vi hafva tid efter annan bekommit Edra ärade skrifvelser af den 31 Augusti och 9 Oktober, för hvilkas vänliga innehåll vi tacka. Med den sednare af dessa skrifvelser hade vi nöjet emottaga en afskrift af det offentliga tillkännagifvandet angående de, med hänsyn till det nya statslånet, fattade beslut, och hafva vi deråt egnat behörig uppmärksamhet.
— På grund häraf och till förekommande deraf, att icke en del hemman, i brist af lämplig betesmark, må falla i ödesmål, har motionären föreslagit, att ”de ifrågavarande planteringshagarne icke måtte inhägnas el”ler åtminstone blifva inskränkte och så förlagde, att alla de hemman, ”sorn enligt det Kongl. Brefvet af den 1 Mars 1834 böra få sig betesmark ”och torftägt anslagne från Parken, kunna erhålla dessa fördelar nära sig ”och sålunda draga deraf någon nytta;” och 2:o Johannes åndersson från Skaraborgs Län, hvilken, jemte meddelandet af hufvudsakligen enahanda uppgifter, som, i afseende på den förändrade regleringen af muhlbeles-rältigheten å Kronoparken Edsmären, Ephraim Larssons motion innehåller, yrkat, att då den betesmark, Larfs socken fått sig tilldelad, är af berg och större måssar så afskiljd från hemmanen, att en del af dessa icke kunde betesmarken begagna samt ett sådant förhållande hotade hemmansegarne, synnerligen i Stora Kårud, Blakerud och Skalstaden af Laske Härad, med undergång, det måtte nyssnämnde hemman af den för Kongl. Majrts och Kronans räkning afsatta mark, kallad Planteringshagen, erhålla på närmaste och lämpligaste ställe så stor del till fritt muhlbete för sina kreatur, som svarade mot hvad dessa hemmans-innehafvare i detta afseende från urminnes tid haft att påräkna. Sedan omförmälde motioner blifvit till Statssamt Allmänna Besvärsoeh Ekonomi-Utskottens gemensamma handläggning öfverlemnade, hafva Utskotten desamma förehaft och få, till utredande och närmare kännedom om beskaffenheten af den fråga, som är motionernes föremål, meddela 6 Statssamt Allm. Besv.- oeh Ekon.-Utskottens Utlåtandet N\o nedanstående upplysningar, dem Utskotten af författningar, chartor och andra handlingar varit i tillfälle att inhemta.
Till ersättningför utarbetande, i sammanhang med Krigskollegii bokslut, af uppgifter öfver samtliga kostnaderna till de särskilda föremål, som tillhöra Kollegii förvaltning Ersättning i anledning af upphörandet af den s. k. Näs Kungsgårdshjelp; för åren 1862 och 1863 tillhopa 10,000: - 1,500: — 1,450: — 171,890 74 Summa 3,266,836 36 Expeditions-Utskottets Förslag lilI underd. Skrifvelse, N:o 134 1 \:o 134 Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 14 Okt. 1865. Presle-Ståndet den 17 Borgare-Ståndet den 17 Bonde-Ståndet den 17 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i fråga om anskaffande af medel till jernvägsbyggnader. (Stats-Utskottets Belänknnden m. m. N:ris 89, 150, 154 och 167.) S. A. K. Uti nådig Proposition af den 25 November sistl. år har E. K. Maj:t, beträffande de financiela frågor, som hafva gemenskap med jernvägsbyggnaderna, pä anförda skäl, föreslagit: l:o. att till fortsättning af jernvägsarbetena å Statens stambanor intill 1866 års slut mätte anvisas en summa af 26,315,000 R:dr jemte del öfverskott, som genom räntevinst på stalslånefondens medel, eller slutlig realisering af denna fonds ännu utestående fordringar, kan komma alt uppstå; 2:o. alt vidare mätte anvisas 5,000.000