Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse> angående forändringar och tillägg uti den In. striiction, sorn, tinder den 10 Junii i8iö> finnes utfärdad får Riksens Ständers Revisorer öfver Bancooch Riksgälds-JP^erken. S. A» K. Sedan Riksens Ständer, thed fästadt äfseénde dels å deras, under nu varande Riksdag, Fattade beslut, ätt Publicitet oj BancotVerkets lula Stallning kominer att tga rum Vid de emellan Riksdagarna infallande Revisions förrättningar, och dels å Rika Sebs Ständers, vid 1818 års Riksdag, giFne föreskrift örn beräkningen af Revisorernes respenningar och dagtraciamehteny funnit någre Redafctiöns-förändringar, jemte tillägg i vissa delar, erforderlige vid de §. §. uti Riksens Ständers fastställde och af liK, M. i Nåder kungjorde tnstructiou af den 10 Juna i8ii, hvilka i ett «* 4 Underdåniga Skrif velter. sammanhang innefatta grunderne för Revisorernes åtgärder, i afseende på Bancooch Riksgalds-Werken; derom föreskrifterne vidtaga från och med 7 §. af samma Instruction; så anhålla Riksens Ständer, på grund häraf, i underd. det JE. KM. i Nåder täcktes, genom Allmän Kungörelse, till vederbörandes efterrättelse, låta utlärda den Instruction, Riksens Ständer, med iakttagande af sålunda nödige befunne tillägg och förändringar, stadfästat, att vid Revisionerne öfver Bancooch Riksgälds-Werten hädanefter och tills vidare gälla och tillämpas, så lydande:
Då aflidne professoren Sandberg onekligen bör räknas bland de förtjenstfull män. som gagnat och hedrat fäderneslandet, och han under sin lefnad icke 12 Stats-Utskottets Memorial’ N:o 268 lyckats förvärfva medel, tillräcklige att mot nöd och bekymmer värna effcrlöfvande enka och barn, anser Utskottet sig böra hemställa, att professoren Sandbergs enka, Sophie Kökeritz, må uppföras å allmänna Indragnings-staten till åtnjutande af en årlig pension stor 400 r:dr banko, att utgå så länge hon lefver ogift och i behöfvande omständigheter sig befinner. Stockholm den 29 Augusti 1854. Ank. till Exp.-Utsk. d. 31 Aug. 1854, kl. 10 f. m. Memorial, i anledning af erliållne återremisser å Utlåtandet N:o 201, angående Rikets Stunders år 1853 församlade Revisorers berättelse om Stats-verkets samt andra af allmänna medel beslående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1850 och 4851 m. m. : A.) Uörenämnda utlåtande har blifvit till Stats-Utskottet åt erremitterad! i följande delar, nemligen: l:o. I afseende å 16 §. Denna §, deruti Utskottet hemställt, att af Eevisorerne gjord anmärkning derom, att medel, som anvisats för inrättande i S/a/sUfslinlfe/g Memorial, -V.o 2<W. 13 Carlskrona af en högre applikativ undervisnings-anstalt, för flottan, dels icke blifvit använde, och dels utgått lill främmande ändamål, icke måtte till någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda, har blifvit återremitterad utaf Borgare-ståndet; men som Utskottets berörde hemställan blifvit af de tre öfrige Riks-stånden bifallen och frågan således, jemlikt 75 § Riksdags-ordningen, blifvit af Rikets Ständer afgjord. kan den erhållne återremissen icke till vidare åtgärd föranleda. 2:o. Sedan uti 35 §.
Jag vill njuta af friheten i hela dess herrlighet, då man obemärkt och okänd kan följa den väg man finner god, och der man, ehuru qvinna, kan ingå uti alla detaljer, se det som intresserar en, och icke behöfva redogöra för sina mått och steg. Men huru skall Mylady kunna reda sig uti en så stor stad? En ensam qvinna, vacker som Mylady är, blir aldrig obemärkt. Mary! Mary! känner du mig ej ännu? vet jag någonsin något omöjligt? nej, händelserna måste böja sig för min vilja, icke jag böja mig för dem. Och ändå, tillade Mary tveksamt, är Mylady rädd att återvända till sin fader, och att bli tvungen att gifta sig? Rädd? nej, barn, jag är icke rädd att bli tvungen, men jag vill så länge som möjligt ihågkomma det fjerde budet: "Du skall hedra din fader och din moder." Jag känner min fader, men han förstår mig ej och jag vill ej yppa för honom mitt förakt för den man, som han bestämt till min make. Blott i yttersta nödfall skall jag göra det. Lyckligtvis har min moders förmögenhet satt mig i stånd att lefva oberoende, så att jag kan följa mitt hjertas lag och den väg som mitt förstånd anvisat. Dessutom har du lofvat mig ett blindt förtroende. Framtiden står i stora drag tecknad för mig, men detaljerna känner jag icke. På Gud beror allt det, som min vilja är oförmögen att åstadkomma eller förhindra. Ja, Mylady, jag har lofvat att lyda blindt; jag tror på er mera än på mig sjelf. Snart komma vi till vårt första mål, Liverpool, derifrån vi omedelbart komma att fortsätta vår färd till Paris med nödiga försigtighets mått. Försigtighet är visdomens lag. Icke feghet, rädsla, utan den oberoende försigtigheten, som man mindre är tvungen till genom omständigheterna, än genom ingifvelsen utaf egen erfarenhet, utaf egna tankar. Under detta samtal hade Lady S. emellertid klädt af sig och sedan hon läst högt ett kapitel ur bibeln, hvilket hon hvarken morgon eller afton försummade att göra, tog hon godnatt af sin trogna följeslagarinna och försjönk snart uti en djup och lugn sömn. Man säger att endast fullkomligt rena samveten kunna njuta en lugn hvila, men detta anse vi i allmänhet vara ett stort misstag.
Den för innevarande år föreskrifna innehållning till enahanda belopp har af Fullmäktige blifvit å de serskildta DiskontVerken sålunda fördelad, att inbetalningen skall utgöra: från Banko-Diskont-Verket i Stockholm 100,000, — „ Låne-kontoret i Götheborg 135,000, — „ dito i Malmö 65,000, — S:gr R:dr 300,000, - Af dessa medel äro influtna och till Bankens Reserv-fond öfverförda: från Banko-Diskont-Verket R:dr 60,000, — „ Låne-Kontoret i Götheborg „ 85,000, — „ d:o i Malmö „ 44,000, - eller tillsammans R:dr 189,000, — och utgjorde, den 8 nästlidne September, ifrågavarande fond, vid Banko-Diskont-Verket R:dr 6,190,000, — „ Låne-Kontoret i Götheborg „ 2,645,000, — „ d:o i Malmö „ 1,326,000, — Banko-Diskont-Verket i Stockholm borde visserligen, eldigt Reglementet, innehafva en större andel af fonden, än som, efter slutligt verkställande af den förordnade innehållningen, kommer att å nämnda verk belöpa, men med afseende å den Fullmägtige förbehållna rätt, att, efter sig företeende omständigheter, kunna besluta annan fördelning Diskont-Verken imellan af fondens tillgångar, än den i allmänhet antagna, hafva Fullmägtige, i betraktande af summan af hvilande, bifallna, lån vid hvartdera Verket, ansett sig ej böra ytterligare minska Låne-Kontorens i Götheborg och Malmö andelar af fonden. Beloppet af bifallna, men, i saknad af tillgängliga medel, hvilande lån uppgick å berörde dag, den 8 September, vid Banko-Diskont-Verket till R:dr 247,540, — „
M:supmärksamhet derpå, huruvida icke Han, före promulgerandet af den nya lagen, ville taga i öfvervägande, om ett stadgande i denna syftning skulle vara lämpligt eller icke. Derigenom undviker man att nu fatta ett beslut i bestämda uttryck, man uttalade endast en åsigt, och jag tror att, när det gäller en lagstiftning sådan som denna, det vöre riktigast. Hr Mannerskantz: En talare hemställer till mig att jag måtte upgifva den redaktion, som jag kunde finna lämplig, men att nu på stående fot upgifva den, torde vara förenadt med den största svårighet. Jag önskar dock icke et.t sådant absolut förbud, som här är föreslaget för en styrelse att icke begagna ett uplåniugssätt, som i vissa fall kan vara af nytta. Jag tror att man med uttrycket premielån betecknat ett begrepp, som ganska mycket varierar i olika länder, och det är ganska oriktigt att insätta en så sväfvande term i reglennt. Om t. ex. ett amorteringslån uptages på kortare tid än 40 år, så i samma mån som tiden blir kortare, dess större blir chancen att vinna. Jag tror således det vore välbetänkt att icke antaga detta förslag, synnerligast med afs:de derpå att, man icke uttryckt hvad som menas och hvad man vill framhålla. Jag fortfar att begära afslag å inbjudningen. Gr. Lagerbjelke: Man har här ansett att ett amorterings lån, der obligationer utlånas, afven skulle kunna vara ett premielån. Skillnaden dem emellan är dock ganska stor. Vid ett amorteringslån få alla samma rättighet, alla få äfven samma kapitalut - Den 20 Oktober f. m. betalningar; skillnaden är endast den att genom lott afgöres hvilken som först eller sist skall erhålla sitt kapital åter. Alla erhålla samma kapital och samma ränta. Vid ett premielån deremot, om hvarje obligation är ställd på 10 thaler, kan den som vinner mest erhålla 25,000 thaler redan första året, den som har sämsta turen erhåller 10 thaler om 30 år. Nu hemställer jag, om ett sådant lån kan jemnföras med ett amorteringslån, der räntan erhålles under hela tiden.
Uti mom. litt. d) af 63:dje punkten hade Utskottet tillstyrkt, att, i enlighet med Kongl. Maj:ts derom gjorda nådiga begäran, måtte af Rikets Ständer anvisas följande belopp, nemligen: till Seminarierna, efter den fördelning Kongl. Maj:t ansåge lämplig, 45,000 R:dr; till understöd för Seminarii-elever 20,000 R:dr; lill förbättrande och tillhandahållande af undervisningsmateriel äfvensom till understöd för utgifvande af lämpliga läroböcker, kartor m. m. för folkskolorna 10,000 B:dr; samt till arfvoden och resekostnader för skole-inspektör er 17,000 R:dr. Utskottels yttrande i detta moment är af Bidderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet bifallet, men af Bonde-Ståndet med ofvan omförmälda förklarande i afseende å skyddsafgiftens användande, till Utskottet återremitteradt ; och har PresteStåndet, med godkännande af Utskottels hemställan, såvidt densamma afser anslagen till seminarierna samt understöd för Seminarii-elever, deremot afslagit Utskottets yttrande i fråga om anslaget för skoleinspektörer, hvarvid dock bör iakttagas, att, såsom bär ofvan uti 14:de punkten är omförmäldt, det Högvördiga Ståndet, vid behandlingen af mom. litt. b) angående sättet och vilkoren för användandet af de till folkundervisuingen anslagna medel, som icke blifva för särskilda ändamål disponerade, ställt eli samma anslag motsvarande belopp till Kongl. Maj:ts disposition, att, för folkskoleväsendets befrämjande i allmänhet, utgå i enlighet med de vilkor, Rikets Ständer funne skäl att i sådant afseende föreskrifva; — varande af del llögvördiga.
Utslag fälla öfwer alla de klagomal, som uppkomma i anledning af 4:de § i denna Förordning, sä längt de ej blifwkt i 4:de Moni. af närwarande 8: de § särskildt undantagna. Likaledes upptagas derstädes till afgörande sädana mäl, som i stöd af denna, Förordnings 6:te och 7:de W angä Författares Ägande-Rätt, eller försäljning och utspridande af confisquerade eller med qwarstad belagde Böcker och Skrifter. Öfwer Under-Rättens Utslag äger den mismöjdc att, i wänlig ordning för brottmäl, anföra sina Beswär i den Hof-Rätt, hwarunder Domstolen lyder. Dä mäl af denna beskaffenhet inkomma till Hof-Rätten, ware sig genom beswär eller underställningSwis, mä TryckfrihetsCommitteens yttrande oni dem af bemälde Rätt icke infordras. 7:o Angäende för öfrigt Rättegängssättet i Hof-Rätten; huru ändring i dest Utslag sökas mä, samt i hwilka fall Hof-Rätten tillhör att underställa sina Beslut Kongl. Majrts höga pröfning; sa förfares i deha delar enligt hwad allmänna Lagen och särskilda Författningar förcskrifwa, i afseende pä brottmäl, hwilka btifwa ifrän UnderRätt dragne under Hof-Nättens pröfning. 234 Expeditioner till Riks-Ständen. 8:0 Skulle den oförmodade händelse inträffa, att någon Bok eller Skrift blefme till sitt innehall ätal underkastad, för hmarö offentliga utgifning den af Riksens Ständer tillförordade TrycksrihetsComniittee, med anledning af hwad Regerings-Formen derom stadgar, sig i answarighet ställt; i följd hmaraf emot nyfinämnda Committee talan anställas mäste: dä skall Swea Hof-Rätt mara förste Domstolen, samt mälet der omedelbarligen upptagas och afdömas.
Så helt var Nellys själ i denna stund eröfrad af Österlandet, att hon kände en vildt triumferande glädje, då hon upptäckte, att det icke var korset, lidandets symbol, som krönte kupolen öfver denna bibliska personlighets graf utan en gyllne halfmåne. Praktfull kunde moskén icke kallas i sitt nuvarande förfallna och vanvårdade tillstånd, ehuru den egde en basilicas glada och oskuldsfulla behag. Den liknade en för sin skönhet fordom beryktad gammal kvinna, hvars fina drag och mjuka linier vemodigt berättade om allts förgänglighet. Nelly hade på sista tiden så ofta hört sin far tala om Velids moské, att hon ganska väl förmådde att sätta sig in i den gamla byggnadens egendomligheter. För öfrigt var den lättfattlig som en melankolisk främmande folkvisa, hvilken i sin enkelhet vädjar direkt till känslan och rycker åhöraren med, äfven om han icke förstår hvart och ett ord för sig. Då Nelly, som blifvit stående mellan två arabiska kvinnor nere vid ingången, slutligen vände sig om för att aflägsna sig, upptäckte hon långt ute på gården den person, som hon redan börjat misströsta om att träffa. Åtminstone tyckte hon, att han påminde om Emin, ehuru han föreföll många år äldre, nästan som en äldre bror till honom. Allt förenade sig i denna stund att sätta hennes känslor i svallning: moskén, stillheten, den första oroliga missräkningen, då hon icke upptäckte Emin, och slutligen den plötsliga öfverraskningen, då hon trodde sig se honom ute på gården. Dertill kom, att den blandning af öfverretning och nästan sjuklig trötthet, som sedan sist tryckt sin pregel på den man, hvilken hon väntat möta stolt och skrytande af sin framgång, kom kvinnohjertats mest känsliga sträng att vibrera: hon kände deltagande. Hon närmade sig honom, gående rätt ut öfver gården i rigtning mot den bortersta ingångsporten. Hon erinrade sig ganska väl, att hon vid sitt inträde sett samme man stå i bön på samma ställe, men hon hade icke närmare betraktat honom. Hon hade endast lagt märke till, att han knäfallit och kysst marken, Österlandets jord, och då hade hon tänkt, att om hon varit man skulle hon gerna och af fullaste hjerta gjort det samma.
Föredrogos ånyo punktvis Bevillnings-Utskottets Betänkanden: JM 3, angående allmänna bevillningen, dervid Ståndet biföll allt hvad Utskottet i detta Betänkande hemställt och tillstyrkt; äfvensom M 4, angående stämpelpappersafgiften, hvilket Betänkande bifölls, med undantag af hvad Utskottet föreslagit under § 3, punkten 2, angående stämpelafgift för karaktersfullmagter; i fråga hvarom Ståndet, med afslag å Utskottets berörda hemställan, beslöt, att nuvarande föreskrift i ämnet fortfarande skall förblifva gällande. Vidare föredrogos och biföllos samma Utskotts Betänkanden: JM 3, angående kurhusafgiftens utgörande; och JM 6, i anledning af motioner om nedsättning af dels det enkla brefportot, dels afgiften^för sluten rekommendation, m. m S. D. Efter föredragning punktvis af Banko-Utskottets Betänkande JM i5, med förslag till ändring i vissa delar af föreskrifterna angående metalliska kassan, m. m., Prot.-Utdrag den 14 Mars 1866. 201 m m., biföll Ståndet alla Utskottets risamma Betänkande gjorda hemställanden och afgifna yttranden, med undantag af punkten 11, deruti Utskottet afstyrkt bifall till Fullmägtiges hemställan om borttagande af slutmeningen i nuvarande Banko-reglementes 16:de §. Med afslag å Utskottets tillstyrkan beslöt Ståndet att, i enlighet med Fullmägtiges berörda hemställan, orden: »börande Fullmägtige tillse att, så vidt ske kan, prägladt silfvermynt af alla fastställda sorter städse finnes i förråd,» skola ur nämnda § utgå. Vidare föredrogs och bifölls samma Utskotts Betänkande M 16, angående åtgärder för skiljande från Riksbankens tillgångar af inlöst kopparmynt af äldre präglar. S. D. Föredrogs ånyo Lag-lJtskottets Betänkande M 28, i anledning af motion om suspension af dödsstraffets tillämpning under viss tid.
Emb. Ber. den 14 Jan. 1840. dertill hörande allmänna fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1827, 1828, 1829 och i83o, hvilken Rikets Ständers underdåniga skrifvelse blifvit den i3 September 1834 gcnom Handelsoch Finans-Expeditionen i underdånighet anmäld, då Kongl. Maj:t i Nåder funnit de uti irsta, 2:dra, iorde, urte, i2:te och i3:de punkterna af samma skrifvelse gjorda framställningar böra genom Krigs-Expeditionen föredragas. i834 den 29 November föredragen; Och, vidkommande Rikets Ständers framställningar i irsta, 2rdra och iorde punkterna, har Kongl. Majrt, i betraktande af hvad Stats-Kontoret härvid upplyst, icke funnit några åtgärder i anledning deraf erforderliga. Hvad åter angick Rikets Ständers anhållan i urte punkten af deras skrifvelse, fann Kongl. Majrt något hinder icke möta för meddelande af det begärda sammandraget öfver krut-förråden, hvadan Kongl. Majrt gått Rikets Ständers i detta afseende yttrade underdåniga önskan till mötes. Rörande vidare skrifvelsens i2:te punkt; så, enär, enligt 8:de momentet af Kongl. Majrts i fullkomlig öfverensstämmelse med Rikets Ständers beslut vid föregående Riksdag den 27 Mars i83o utfärdade Nådiga Kungörelse angående Möles-passevolance-afgiften af Indelta Armeens Rustoch Rotehållare, så beskaffade utgifter, som de, mot hvilkas utgående af nya Passevolance-fonden erinran blifvit gjord, böra af denna fond bekostas, har Kongl. Majrt funnit Rikets Ständer hafva till en slik erinran saknat all anledning.
U. 209. E. 210. A. 236. — extra-, om Riksgäldscontorels tillgångar för bestridande af de derå anvisade utgifter. XXI, B. 225. XXIII. A. 121. — extra-, angående vissa iakttagelser vid upprättande af förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse!', rörande. XXVI. B. A. 111. — extra-, om resultatet af. XXVI. B. 238. A. 240. — extra-, angående förslag till reglementariska sladganden för ( *4g ) för Riksgäldscontoret, i anledning af Rikets Ständers der* om fattade beslut. Se Riksgäldscontoret. Statsrådet, angående en med den föreslagna förändringen deraf gemenskap ägande fråga. IV. R. 256. •— angående ny lönereglering för. Se Lönereglering. Statsrådets ankomst. VII. 260. VIII. 16. A. n3, i5o. B. 3g.. XVIII. A. 144, i55. XXV. U. 29. A. 85. — tillträde i alla Ståndens plena, angående. Se Riksdagsordningen, 4* §• — ledamöter, 0111 bestämmande af pensionsrätt för. V. B. 399. VI. 3. VII. A. 18. — ledamöter, om pensioner åt, under vissa förutsatta fall. Se Pensioner. — ledamöter, om förordnande för en af dem, i afseende & den i 42 § Riksdagsordningen afsedda befattning med riksdagsärender VII. A. 296, —- ledamöter, angående ansvarighetslagen för. Se Ansvarighetslagen. — ledamöter, om pensionering af, under vissa förutsatta fall, XII. B. 326. Å. 458. XIV. U. 169. A. 319. —- protocoll, angående anmärkningar, gjorda under granskningen af. VIII. B. 228, 297, 377, 44g. Statssecreterare, f. d., om pensioner för. Se Pensioner.
Desse Löftesmäns vederhäftighet bestyrkes af Konungens Befallningshafvande, eller Domaren i Orten, hvarjemte så väl Gäldenärens, som Borgesmännens egenhändiga underskrifter, så framt de ej tecknas inför Konungens Befallningshafvande eller Domaren i Orten, böra bevittnas af Pastor i församlingen eller närmaste Kronobetjent, jemte ett annat, på en gång närvarande, ojäfvigt vittne. Berörde borgen förnyas hvarje år, och om Löftesman dör, eller kommer på obestånd, vare Låntagaren skyldig ny borgen genast anskaffa. Löftesman, som tillika är Låntagare i Odlings-låne-fonden, får icke häfta för högre summa i - Reglemente. 289 ma, Xn 6000 R:dr, i ett för allt, bade såsom Låntagare och Löftesman; icke eller må någon, som står i ansvar för större till samhällighet beviljadt Lån, kunna ingå någon vidare betalnings-förbindelse till Odlings-Låne-fonden. Men häftar han förut för ett mindre eget Odlings-lån, må det ej hindra honom, att jemte de öfriga hemmans-egarne, eller Byamännen, underteckna förskrifningen för samfäldt Lån. 3 §. Det må 1 öfrigt vara Lånsökande tillåtet, att, i stället för borgen, låta för Låne-summan intekna sin fasta egendom, så framt icke den samma förut häftar för inteknad skuld till det belopp, att, då Odlings-lånet dermed sammanräknas, liela inteknings-summan öfverstiger hälften af 1823 års Taxeringsvärde; kunnandes äfven annan af någon bland ofvannämnde Auctoriteter godkänd säkerhet, efter Banco-Styrelsens bepröfvande, antagas. 4 §• Då Lånesökande, i stället för borgen; låter intekna sin fastighet, bör samma bevis företes, som i afseende på Fastighets-lån är föreskrifvet. 5 §• Vill något Hushållnings-sällskap åtaga sig* att, emot stäld nöjaktig säkerhet, uppbära de beBikaag till Rikt-St, Pr»t, loida Sami, I8ij. i B, t A, 19 Regletfieniet viljade
I stad väljes en elektor för 50 röstegande, och derunder; två, der antalet stiger öfver 50, men ej öfver 100: tre, der det stiger öfver 100, men ej öfver 150, oell så vidare. § 14. De tjenstemän, som mantalsskrifningar verkställa, skola, hvar i sin ort, inom Juni månads slut hvarje år lill vederbörande Kyrkoherde insända en, efter sednaste mantalsski ifning, för hvarje socken uppgjord förteckning å alla dem, som enligt 7 § röstegande vid elektors-val äro. Uti denna förteckning skola de män särskildt utmärkas, hvilka till Elektorer eller Riksdagsmän valbare äro. § 15. Då den förteckning ankommit, som i föregående § omtalas, utfärde Kyrkoherden ofördröjligen kallelse till allmän stämma med samtlige röstegande, för alt förteckningen granska. Före stämman skall under minst fjorton dagars tid förteckningen vid sockenkyrka tillhandahållas en hvar, sorn vill af densamma taga kännedom. Vid stämman ege hvarje röstegande, att emot förteckningen framställa anmärkningar, hvilka skola i protokoll antecknas och af Kyrkoherden samt fyra af de närvarande utsedde män pröfvas. Godkännes anmärkning, skall förteckning derefter rättas. När granskningen blifvit fulländad, uppläses den rättade förteckningen och sedan den blifvit godkänd, bestämmes det antal elektorer, som för socknen väljas skall. Protokollet justeras, och såväl det som förteckningen, hvilken skall gälla såsom röstlängd vid blifvande elektors-val, närvarande röstegande. Den öfversändes derefter till vederbörande valförrättare. § 16. Val af Elektorer förrättas för socken å landet af socknenämnd och för stad af stadsrätt, å den tid och ort, som af desse valförrättare utsättas och, på sätt om andra allmänna påbud stadgadt är, odentligen kungöras. § 17. Då Elektois-val skall förrättas, varde hvarje röstegande uppropad i den ord^ ning röstlängden honom upptager och afgifve uti sluten, enkel och omärkt sedel sin röst på det antal af Elektorer, som för distriktet väljas skall.
S. D. Vid förnyad föredragning af Cunstitutions-Utskottets dea 27 sistlidne November och 4 dennes på bordet lagda memorial, Nio. 17, angående Slats-Ulskollels anmärkning, i frågan om afskrifning af ett från Handelsoch Sjöfartsfonden till Directionen öfver segelfarten, mellan Venera och. hafvet uthetaldt Lån, beslöt Ridderskapet och Adelil, att delta memorial skulle läggas till handlinsarne, med förklarande, att detsamma » . O icke föraidedde lill någon åtgärd. S.. D. Vid förnyad föredragning: af CunstituLions-Ui skottets den 27 sistlidne November oell 4 dennes på bordet lagda memorial, N:0 18, angående fullbordad granskning af de i Siats-Rådet förda protoeoll, beslut Ridderskapet och Adelli, alt detta memorial skulle läggas till handlingarne, med förklarande, i afseende pä förra delen deraf, att Ridderskapet och Adeln ansåg densamma icke erfordra, någon åtgärd, samt, i afseende på sednare delen, alf Ridderskapet och Adeln ansåg Constitulions-Utskottet, genom anmälan lill Rikets Ständer af Regeringsåtgärder, uli hvilka besluleni afvika från Siats-Rådets enhälliga tillstyrkanden, hafva öfverskrida t grän.- 382 Prot.-Utdrag, den 5 December 1844• sonia för den i Grundlagen för delta Utskolt utstakade verkningskrets, och att Ridderskapet och Adeln derföre ogillade Utskottets berörde åtgärd. Från Ilögv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets följande betänkanden: N:o 32, i anledning af vackt motion om bestämmande af viss lid, hvarifrån den i Kongl. Förordningen den 13 Juni 1800 bestämda praesoriptionstid för fordringars utsökande räknas må: Bifölls; N:o 33, i anledning af väckt motion, angående förändradt sätt för kyrkoböckers förande och skärpta controller, i afseende på deras förvarande: