Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 27 November. 1623 S. D I likhet med de beslut Högloft. Ridderstcpct och Adeln fattat, ansäg Bonde-Stäudet sig böra ät Dest Taleman urdraga, all i anledning af Kongl. Majus denna dag föredragne nådiga skri'welje om Riksdagens fortsättande betyga Kongl. Maj.t Ständets underdäniga tacksamhet, för det prof af ömhet om Landels wäl och ConstituiionenS helgd, högstbcrörde nädiga strifwelse utmärker. Härom skulle de öfrige Respective Ständer, genom Prorocolls Utdrag wördsamr och wänligen underrättas. lK lupra» krotocollo 8. L. Iiazäräb ^ Utdrag af Bonde-SlandetS Proto eoll häliit den 14 November,809» S. D Pä derom af Talemaunen framstäld proposition beflöt Bonde-Ständer, att det uri den Wal-act, hwarigenom Swensk Thronföljare bliswir utkorad, bcfinteliga uttrycket: I dön ordning och pä det sätt den as Gfl under den — öf werenSkomne och taststäldeSuccesiions-ordning bokstafrveligen innehåller och st dgar, mä förändras till följande: I den ordning och pä det sätt; en af Dsi under detta Riksmöte öfwerenskommen och faststäld Guccetzionö - ordning, dokstafweligen LnnehällaS och stadgas stall; Äswenfom Ständet i öfrigt ansäg lämpeligt arc osman - i624 Den 27 November - wanberörde Wal-act mä dateras för den dag dä Riksens Ständer hos Hans Kongl. Majit i underdänighet anmälde förloppet af isräga »varande »val; Hwarom de öfrige Res.kctive Ständen ski stle wördsamt och wänligen underrättas genom Protocolls Utdrag, vt tupiA.
För att tillstyrka en skattetillökning fordras icke endast begäret att samla skatter, ulan äfven behofvet att äga sådana, och det är nu icke heller pröfvadt. Då StatsUtsk. bibehållit den beräkning, som under den förflutna tiden ägt rum och som K. M. i Sin propos. föreslagit, och StatsUtsk. dertill har gått den äsigten, som önskade ytterligare förhöjning i denna afgift, så tillvida till mötes, att StatsUtsk. föreslagit en skrifvelse lill K. M. med anhållan att K. M. efter utredande af förhållanderne i afseende å bergshandleringens ställning, samt efter nödig pröfning huruvida tiondetackjerns-afgiften skulle kunna till sitt förra belopp förhöjas, behagade till näst sammanträdande Ständer aflåta nåd. propos. i ämnet, så skulle jag tro, att StatsUtsk. har med den varsamhet, som ett så grannlaga ämne kräfver och som afseende! på en af landels vigtigaste näringar påkallar, behandlat densamma. Jag får för min del anhålla om propos. till bifall å Utsk:s betänk. Hr Lefrén, Joh. Pehr: Jag, för min del, finner icke att StatsUtsk. begått detta formfel. StatsUtsk. har grundlagsenlig rättighet att, så väl göra framställning om den underd. skrifvelsen, som att göra den framställning, som Frih. Stjernstedt yrkat. Föreg:de riksdagars beslut äro gällande för den Statsregleringen och icke längre. Det står icke i dessa beslut meddeladt, att dessa bestämmelser om nedsättningen skola tills vidare blifva vid samma belopp, utan det står, att beloppet skall fortfara lill nästa riksdag. StatsUtsk. måste anse Ständernas beslut vara faststående, och följaktligen är icke denna nedsättning fortfarande, utan den är slut med den nu tilländagångna Statsregleringen, och StatsUtsk. har att till se att räntan utgår efter den gamla normen, såvida icke StatsUtsk. finner skäl att tillstyrka fortfarande nedsättning på sätt K.
I anledning häraf hade Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse af deri 7ide Juli 1841 förmält, att, ehuru de i allmänhet delade den af tullkommittéen yttrade och af Kongl. Majit godkända åsigt om antagande af en oinskränkt handelsfrihet såsom hufvudgrund för tulltaxan, så att förbud mot någon varas ineller utförsel icke vidare skulle äga rum, i enlighet hvarmed redan vid 1825 års riksdag Rikets då församlade Ständer beslutat att, med afvikande från de dittills vid tullregleringen följda grunder, öfvergå till ett friare system i afseende å handeln och näringarna, hvilken grundsats vid de bägge näst derpå följda riksmötena vtterligare blifvit fullföljd, ansågo Rikets Ständer likväl betänkligheter möta för tillämpningen af denna åsigt i så vidsträckt mån, som kommitterade föreslagit, hvadan Rikets Ständer, jemte det de, enligt deras då aflemnade förslag till ny tulltaxa, borttagit dittills gällande förbudsbestämmelser för införsel af ej specificeradt jernmanufaktur smide s jernskrot, ej specificerade slöjdevaror, samt oarbetadi stål andra slag än gjutoch garfstål, samt för utförsel af tackoch bar/astjern, af sjö- och myrmalm samt tjärbärma eller vraktjära, ansett förbuden böra bibehållas å öfrige dittills dermed belagde artiklar, så att fortfarande borde till införsel förbjudas: bränvin af säd eller potates, utom holländsk genever, samt af frugt utom fransk konjak; —- garn, kardails-, klädmakare-; 1—jern, gjutet, tackoch barlast-, samt smidt, alla slag, utom ankare, draggar, armbultar, hammare, roderjern, skeppsknän och smedjestäd, kettingar samt förtente plåtar och oförtente öfver 6 lispunds Kongl. Maj:ts Nåd.
Eli Memorial af Herr Handelsmannen Wäng, rörande föreslagen rättighet för Fa. brik6'Jdkare och Handtwerkare att sine fordringar med förde Böcker och räkenskaper styrka och beediga samt för Längifware i allmänhet, att efter Bok Msoka Contant gifna län. Or supra. Lx krolocoilo I. l). Valerius. Utdrag af Borgare.Ständet? Protokoll wid Urtima Riksdagen i wrebro den 7 September 1810. S. D. X^/illades de af Constilutions. Utskottet författade och insände förslag till Eds-Formulaire för Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen, samt till den Hyllnings.ed, som ät Hans Kongl. Höghet af Riksens Ständer swärjas stall, äfwenstin Borgare-Ständet biföll Utskottets hemställan att upprättandet af Hans KonglHöghets Titulatur sä wäl i afseende pä desin Eder som öfrige Thronföljden beträffande och redan fast - Den 7 September. 345 fastställda Handlingar mä till Kongl. Majtts Hof-Canzlers Embete öfwerlemnas. Oe supra. Ux ?rokLco!!o i). Valsrtus. Utdrag af Borgare Standcts Protokoll wid Urtima Riksdag-n i Orebro den 7 September i3ro. S. D, föredrogs ä nyo och gillades Lag-Ut. stöttets Memorial ar den 16 sistlidne Augusti, hwaruli Utstottet tillstyrkt bifall till Herr Justitiä. Ombudsmannens hemställan om anstånd till västa Riksdag med yttrandet öfwer Lagstipnin. gen och allmänna hushällningen, samt tillika fä. reflagit, att samma uppskof mätte bewiljas i afseende pä Fortekningen öfwer inkomna klago, skrifter och derwid tagne äkgärder. Or supra. L.X ?rutocoIIo O. Valerius.
Vi hafva vid denna Riksdag sett huruledes, långt innan beslut fattades, med afs:de på jernvägarne, medel likväl under loppet af våren och sommaren anslogos för detta ändadamål, utan att lägga hinder i vägen för Ständernas beslut. Då nu dessutom, genom bifall till denna punkt, det resultat skulle kunna vinnas, att de af lt. St:r beslutade arbeten kunde billigare utföras, vågar jag fortfarande tillstyrka bifall. Frih. Leijonhufvud: Förra gången då jag hade ordet, sökte jag förklara skälet till Utsk:s förslag, och det torde för hvar och en vara klart att omständigheter kunna förefinnas, som göra det nödvändigt för Chefen för Statens jernvägsbyggnader att hafva större summor att tillgå, än de som precist motsvara årets arbetsplan. Jag har i hufvudsaken af denna fråga varit af samma tanke, som de talare hvilka upträdt mot Utsk:s förslag, och jag skulle vara högeligen missbelåten med detsamma, om det ledde till det resultat, att genast vid nästa R. St:rs sammanträde skulle framställas en begäran om nytt anslag, hvarigenom således föreg:de Ständers beslut skulle eluderas. Jag tror likväl icke att något sådant kommer att inträffa, men om R. o. Ad. hyser en sådan fruktan, och är benägen att antaga Gr. Ugglas förslag om nedsättande af summan till 6 milhr om året, så har jag ingenting att deremot invända. Jag hoppas att älven denna summa skall vara tillräcklig, men jag anhåller att icke återremiss måtte beviljas, ty då blir Utsk. nödsakadt att vända sig till Chefen för statens jernvägsbyggnader, för att af honom erhålla en fördelningsgrund att gå efter, och om äfven härigenom någon fördel skulle vinnas, så skulle dock en betydlig tidsförlust blifva följden. Först skulle nemi. discussions-prot. gå till Utsk., hvars Riksg:sAfdeln. skulle behandla frågan, derefter komme den efter lång discussion till Utsk:s plenum, hvarifrån skrifvelse skulle afgå till Chefen för statens jernvägsbyggnader för att inhemta dess mening.
Men förhållan. det är ej enahanda med AssistanceContoiret; och med all aktning för StataUtskottets utlåtande, tror jag dock, att, om man behagat närmare undersöka och granska, huru det tillgick med belåningen af panter, innan AssistanceContoiret inrättades, man nogsamt skolat finna, att oordningarne och oredan vid dylik beläning voro sådane, att de måste förebyggas och påkallade en allmän anstalt i detta ändamål. Om nu den öfverklagade kostnaden för denna anstalt kunde genom en förbättrad organisation undvikas, men genom inrättningens upphörande samma oordningar och oreda, som före densamma egde rum, skulle ä terställas hemställer jag till de värde Talar ne, om icke en vida större immoralitet skulle komma att ligga i de inrättningar, som sedermera och i följd af AssistanceContoirets indragning bildades. Man har anfört, att tjufgods kunde i berörde Contoir insättas och belänas. Kan detta icke äfven ske hos enskilde långifvare? Och är det icke den stora skilnaden emellan ett publikt låncontoir och en enskild procentare, att man å förra stället kan efterhöra och återbekomma hvad man förlorat? — Dervid kan val invändas, att man måste utlösa det stulna. Men detta är en af de omständigheter, som tillhöra .det reglementariska, och möjligen kunde förändras. Dock, om det stulna och pantsatta godset förvarades hot enskilde, hemställer jag på hvad giund man skulle kunna bos dem göra en ransakning der - j)cn 3 October J. m, örn. Visitationer i enskildes hus äro, som bekant, icke af lagen iPiåtne. Den bestulne måste således vid slika tillfällen afvakta tiden, för att få sin egendom tillbaka. Efter min öfvertygelse är det visserligen ganska vigtigt, att Assistaticeverket blifver reorganiserad! både i afseende på behandlingen af det stulna gods, som dit inlemnas, och hvad den ökade Tjenstemannapersonalen beträffar. Men jag tror mig böra fästa uppmärksamheten å det förhållande, som inträder, i händelse Verket upphörer.
Utaf oftanämnde Tabell J\° 2, hvilken, efter ofvanstående förklaringar, för öfrigt torde vara tillräckligt tydlig, visar sig i första rummet, att användandet af svaga räler och svagt byggnadssätt, å hvarje jernväg, den må nu till spåret vara bredare eller smalare, i afsigt att derigenom minska anläggningskostnaden,! i |verkligheten är en misshushållning, hvaraf olägenheterna ökas med trafikens tillvext och att det, i fråga om bibanor, der trafiken ej tillåter anläggning af en bana af samma system som bufvudbanorna, är i ekonomiskt hänseende bättre att bygga en stark och god jernväg med mindre spårbredd än hufvudlinien, med omlastning, än att anlägga en af samma vidd, utan denna obestridliga olägenhet, men med svagt byggnadssätt. Så visar sig t. ex. af Tabellen, att en svag 4,83 fots bana med 15 & pr fot tunga räler, vid samma trafikinkomst af 500,000 R:dr, enahanda beräkningsgrunder och i öfrigt samma omständigheter, skulle årligen erfordra för drift och underhåll 260,000 R:dr, då en stark 4,1 fots bana med 18 & räler skulle under samma tid erfordra endast 213,000 R:dr, samt att förstnämnda bana, såsom sista kolumnen i Tab visar, skulle, äfven sedan omlastnings-kostnaden vid de smalare banorna afdragits, lemna en lägre ränta på anläggnings-kapitalet, än någon af dessa. Det hjelper härvid ej invända, att man å den svagare *) Utaf ilen omständigheten att de svagare banorna, t. ex. M 2 emot M 1, hafva mindre »utgift pr lägrnil», vill det synas, som skulle dessa vara fördelaktigare; men om man granskar föregående kolumn, visar sig att »brutto-inkomsten pr tågmil» vid dessa banor äfven är så mycket mindre. Orsaken härtill är det större antal låg, som å dessa banor, äfvensom å de smalare, måste framgå för öfverföraude af samma trafik.
Uti en, från Vallöf!. Borgare-ståndet remitterad, motion har Herr G. F. Ekholm anfort, att, som i fäderneslandet under sednare åren börjat utveckla sig en dramatisk litteratur, hvilken staten borde lemna skydd för de många hinder, som merändels möta uppträdande författare, och lätteligen kunna qväfva deras anlag och håg för konsten, det tilikomme lagstiftningen att äfven i sin man värna dessa författares, så val sorn ali annan, eganderätt, och detta desto heldre, som dramatiska författare här i landet, jemförelsevis med de utländska, ega en fåtalig publik. Ett sådant skydd saknades ännu i vårt land, men vore genom serskilda lagar beredt författare i Frankrike och Tysklands stater, hvarest, vid dramatiska arhetens uppförande, författarne ega uppbära en viss andel af inkomsten derför. Då likväl en sådan andels belopp och åtkomst vore svår att kontrollera, har motionären, såsom till ändamålet ledande, föreslagit, att theater-föreståndare matte, vid stadgadt vite, förbjudas att, inom fem år efter det dramatiskt arbete första gången blifvit på scenen uppfördt eller af trycket utkommit, sådant arbete utan författares tillåtelse uppföra; varande såsom skäl för detta förslag ytterligare åberopadt, dels att dramatisk författare, i anseende till lättheten för theater-föreståndare i Riket att till egna sig hans arbete, blott sällan vågar öfverlemna detsamma till allmänhetens granskning, och icke är i tillfälle att af förläggare betinga sig det honorarium, som eljest kunde beviljas, och dels att författare nu har att befara, det hans arbete varder stympadt eller vanstäldt till skada för konsten och författarens rykte. I anledning af denna motion får Utskottet yttra, att, som ett dramatiskt arbete, genom uppförande på scenen, blifver till allmänhetens kännedom öfverlemnadt, och således samma rättsgrund, som föranledt det i Tryckfrihels-förorduingens 1 § Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, N:o 34.
Den som vill hafva stadgat; att Uppi låningen mot Obligationer, vid Banken i Stockholm samt Låne*Conloiren i Gölhe* horg och Malmö, må ega rum endast i jern* na 125, 25o och 5oo:tal; jöstar Ja; den det ej vill, röstar JYej; Vinner JVeL så är beslutadt; att Upplåningen mot Q* Ranco-UIskottets Memorial N.-o Ilo. 9 bligationer vid Banken Stockholm, samt Låne-Contoiren i Götheborg och Malmö, eger rum endast i jemna 5oo Riksdaler-tal, Punkten 4) (Betänkandet N:o 53, pag, 147) af innehåll: att den i Banco-Disconten anslagna serskilda Fond af 5oo,ooo R:dr för Lån på Actier och Documenter, utan omsättning, må härmed sammanslås, och disponeras efter enahanda grunder, som för de upplånade medlen blifva gällande; är, enligt Höglofl. Ridderskapets och Adelns samt Hedervärda Bonde-Ståndets beslut, hvilket Högvördiga Preste-Ståndet också sedermera, efter inbjudning, antagit, sålunda förändrad; att den i Banco-Disconten anslag, na serskilda Fond af5oo,ooo R:dr för Lån på Actier och Documenter, må med Upplånings-Fonden sammanslås, men såsom Reserv. Fond disponeras. Kommande denna, utaf 3:ne Stånd beslutade föreskrift, alltså att intagas i Banco. Reglementet. io Banco~Utsl\ottets Memorial N:o 120. Beträffande de under Litt. B framställda förslag oru Utlåningen med hvad dertill härer, (se Bet. N:o 53, pag 147, och Uti. N:o 82, pag. 86) förekommer: Att enligt Högloft.
Jag förmodar att StatsUtskottet framdeles torde uppföra åtskillige mot nyssnämnde förhöjda Inkomster svarande bestämda Utgifter och Anslag, hvilka alldeles icke äro underkastade samma osäkerhet, sorn de påräknade Inkomsterne. Jag anser mig således böra fästa Högloft. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på vigten och nödvändigheten deraf, att StatsUtskottet måtte anmodas föranstalta, att för de möjeliga fall, då ifrågavarande InkomstTitlar icke uppgå till det af Utskottet nu påräknade Belopp, en serskild Fond eller Creditiv måtte finnas till Kongl. Maj:ts Disposition, för att derigenom kunna betacka de blifvande StatsBristerue. Om en sådan fond af Riksens Den 2 Martil. 75 Ständer utses', kan beräkningssättet af Statsinkomsterna vara likgiltigt, men i annat fall finnes icke någon säkerhet för det verkeliga beloppet af Utskottets föreslagna beräkningar. Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog, att StatsUtskottets Förslag måtte, [i anledning af de dervid gjorda Anmärkningar, lill Utskottet återremitteras, samt Utskottet tillika anmodas, att, på sätt Friherre Jacob Cederström föreslagit, till Riksens Ständer inkomma med det, inom Utskottet uppgjorda alternativa Förslag till beräkning af StatsVerkets Intrader. Bifölls. Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf: Sedan Återremiss nu blifvit beslutad, får jag ödmjukast anhålla, det täcktes Herr Grefven och LandtMarskalken göra Proposition, i anledning af mitt tillägg, att nemligen StatsUtskottet skulle anmodas att, i förening med BancoUtskottet, uppgöra FinancePlånen, innan Utskottet återkommer till Ständerna med Förslaget till beräkning af Statsinkomsterna. Herr Grefven ochLandtMarskalken yttrade, att om Herr Cederskjöld ansåg pröfningen af FinanceRegleringen böra föregå granskningen af Förslaget tilt beräkning af Statsinkomsterna, Herr Cederskjöld ägde tillfälle, att när StatsUtskottets Utlåtande, i anledning af den nu beslutade Återremiss, återkomme, hos 76
StatsUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition angående liqvid emellan Förvaltningen af SjöÄrenclerna och Allmänna Magazinslnrättningen, för det till Flottans behof i Carlskrona befintliga proviantlager. XLIX. B. 281. L. A. 280. LYI. E. 45. — angående väckte motioner om anslag af medel till åtskillige nya Fyrbåkars uppförande. XLIX. B. 281. L. A. 26g. — angående väckt motion om ersättning af allmänna medel åt Boställsinnehafvare för skifteskostnader. XLIX. B. 281. L. A. 26g. — angående Landshöfdinge-Residencehusét i Hernösand. XLIX. B. 281. L. A. g8. LY. E. 3. LVI. U. 87. A. 1.5. — i frågan angående förändring och reduction af Hemmansräntorne i de Län, der desamma nu finnas i ett större antal persedlar utförde. LII. B. 18g. LIV. A. 160. LVIII. E. 57. LXII. U. 323. LXIIL A. io3. ■— angående yrkad befrielse för Kihls, Axbergs och Hofsta frisocknar från utgörande af åtskillige prasstatiöner till Dylta Svafvelbruk. LII. B. igo. LIV. A. 215. LV. E. 3. ~ förande liqvidationen af åtskillige Med - 522 borgares i de förente NordAmerikanska Staterna fordringsanspråk bos Svenska Statsverket. LII. B. 190. LV. E. 3. A. 33. StatsUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden i anledning af verkstäld granskning af TullVerkets räkenskaper och förvaltning för år 1826. LII. B. 190. LIV. A. 215.
Föredrogos ånyo och bi föllos Lag-Utskottets Beläukanden: N:o 78, i anledning af väckt motion, angående förändring af hvad lagen stadgar om härads-nämnds röst-rätt; Prot.-Utdrag den 25 Februari i858. 843 N:o 79. i anledning af väckta motioner, angående förändring, dels af 25 kap. 1 § Rättegångs-balken, dels ock af sättet för val af nämndeman; och N:o 80, i anledning af väckt motion, angående jäf emot härads-nänmd. Frän Hederv. Bonde-Stdndet. S. D. Föredrogos och godkändes Stats-Utskottets Memorial: N:o 279, med förslag till voterings-propositioner i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om återställande till bolaget för jernvägs-anläggning mellan Köping och Hult af de till säkerhet för detta företags fullbordande i Kongl. Stats-kontoret återstående deponerade medel; och N:o 280, med förslag till voterings-proposition i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om lån för en jernvägs-anläggning mellan staden Borås och vestra stambanan. S. D. Föredrogos och godkändes Expeditions-Ulskoltets Förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelser till Kongl. Majit: N:o 222, angående regleringen al utgifterna under Riks-statens Åttonde Hufvud-titel; N:o 231, i fråga om eftergift af f. d. Landskamereraren. Kammarrätts-rådet S.
Kungörelsen den 3o No v. 1810 fogade, och vid Bevillnings-Ulskottets Betänkande N:o 5i bilagda TarifF utvisar, samt att för öfrigt, i fråga om befriandet från denna afgift m. m. , skall iakttagas hvad som i nämnda Betänkande och i Utlåtandet N:o 56 blifvit föreslaget, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej ; Vinner Nej s skall genom Votering afgöras, om, i afseende på Salu-accisen, antingen Ilöglofl. 14 Bevillnings^Ut skottets Memorial N.-o 6/f.- Ridderskapets oell Adelns ellerVälloft. Borgan re-Ståndets beslut skall tjena till efterrättelse» För det fall, att iVe/-propositionen biträdes, framställes vidaret Prop. 2. Benj som, i öfverensstämmelse med Höglofb Ridderskapets och Adelns beslut * vill, alt Salu-acciseri skall fördelas till samma stimma och på enahanda sätt, som dell vid Kongl. Kungörelsen deh 3o Nov» i8to fogade, och vid Bevillnings-Utskottets Betän* kande* N:o 51, bilagda Tariff utvisar, samt att för öfrigt» i fråga om befriandet från dehUa afgift, skall iakttagas hvad sorn i nämnda Be*» tänkande och i Utlåtandet Nio 56 blifvit föreslaget, med det tillägg, att» då Bandt* mannen skulle tillerkännas den o vil kori lgä rättigheten att till någon stad införa och till salu hålla endera af dessa 3:nö Varu-artiklar i färskt kött, dricka eller bröd, så beviljas lindring till en tredjedel af Accis-sUmman för samma Stad, för hvardera af de Artiklar, hvilka sålunda efter* gifvas till fri införsel» röstar
Skrifvelse N:o 205. njutande af årliga pensioner och understöd till sarmnanlagdt belopp af 975 R:dr Runi, hvaraf likväl betydligaste delen syntes vara af mera tillfällig beskaffenhet, har dock E. K. Maj:t, enär dessa understöd i allt fall, såsom sökanden äfven anfört, icke lemnade medel till en någorlunda tillräcklig bergning för henne oell hennes två ofvannämnda döttrar, vid sådant förhållande och med afseende jemväl pä Ofverste Bruncronas städse ådagalagda utmärkta redbarhet och skicklighet i de åt honom uppdragna värf och befattningar, behagat i nåder föreslå, alt Rikets Ständer mätte på allmänna lndragningsstaten anvisa för merbemälde Öfversles enka och (vänne döttrar en årlig pension af 200 R:dr för hvardera eller tillsammans 600 R:dr Runt, att utgå så länge de ogifta förblifva. Då Öfverste Bruncrona i lifstiden genom sin verksamket i Statens tjenst förvärfva! hilliga anspråk på ett sådant erkännande från det allmännas sida, alt hans eflerlemnade familj icke bör utan hjelp öfverlämnäs åt nöd och fattigdom, hafva Rikets Ständer funnit skäl att på det sätt bifalla E. K. Maj:ts i omförmälda hänseende gjorda nådiga framställning, ali Rikets Ständer tillagt Öfversten Bruncronas enka, Ghristina Charlotta Lagerheim, en årlig pension af 600 R:dr R:mt. 20:o.