Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter att sålunda hafva framlaggt sina åsigter om beskaffenheten af de väckta förslagen, bör Stats-kontoret, till den upplysning, som här ofvan blifvit lemnad, angående de skedda afbetalningarne å dess skuld till Riksgälds-kontoret, lägga, att dén stadgade, först med 1860 års ingång vidtagna förändringen i bokföringen af bränvinsskatten, hvarigenom en del af denna skatt komme att redan i början af det löpande året inflyta, väl ännu ej kunnat till sin verkan å Stats-kontorets behof af ytterligare rörelsekapital fullt bedömas, men att erfarenheten dock visat, att under det sista året svårigheten för Statskontoret att bestrida sina utgifter varit vida mindre, än under de nästföregående två åren; — och, under förutsättning, att de större inkomst-titlarne i riks-staten, hufvudsakligen tulluppbörden och bränvinsskatten, utfalla ungefär med de belopp, hvartill de af Rikets Ständer äro beräknade, tror sig Stats-kontoret, i likhet med hvad Stats-rådet och Chefen för Finans-departementet, enligt det i Revisorernes berättelse omförmälta Statsråds-protokoll, ansett, kunna antaga, att, efter ofvannämnda förändring i sättet för bokföringen af bränvinsskatten, några vidare åtgärder för närvarande till beredande af ökad kassatillgång för Stats-kontoret icke äro af behofvet påkallade, för att detta embetsverk må kunna fullgöra detsamma åliggande utbetalningar. Rikets Ständers Revisorers berättelse återstå! les härjemte i underdånighet, åtföljd af protokolls-utdrag, innefattande en ledamots särskilda yttrande; framhärdande Statskontoret med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste undersåter och tjenare, 0. A. TAUVON. A. V. KOCK. O. F. af SILLÉN, Föredragande. 1. s. A. Becker. G. IF. af Donner, Stockholm den 10 Januari 1861. — 292 — Utdrag af protokollet, hållet i Kongl. Maj:ts oell rikets Statskontor den 10 Januari 1861. Närvarande: Herr Presidenten och Kommendören m. m.
Gästgi;fveri-rö reise se § 14, Art. lil Gesäller, apothek?- och fältskärsGesäller vid, bruk, manufacturier, fabriker och öfriga inrättningar Garmakare vid bruk och bergverk Handels-expediter, under hvilken benämning jemväl förstås alla , sorn användas uti liandelsaffärer ellery på handelsconlor och icke särskildt äro i denna artikel uppförde H y r k u s k - v e r k Hammarsmeder vid bruk och bergverk Hästhandlare, eller sådane, som befatta sig med försäljning eller byteshandel af hästar; hvarje person, utan åtskillnad på hufvudman eller följeslagare, som sig med slik handtering befattar, erlägger Anmärkn.: med vederbörande uppbördsmans qvitto skall styrkas, att full säkerhet för årets bevillning af dessa personer, blifvit ställd, innan pass dem meddelas, hvaruti ock bör utsättas, att de till en sådan handel äro berättigade. Inspector er (fogdar) frälseoch gårds Kamererare hos privata * • • Kl ädsömmerskor Klädmäklare -rör else . Licentiater, medicinae, se doctorer Lik ör k arn ma rrörelse se § ii, Art. III. Lotteri-commissionärer, som befatta sig med försäljning af utländska lottsedlar Lotsar och lotsdr ängar. Läkare, djurMark e t en ter i-rör else . se § ii, Art. III. Masmästare vid bruk och bergverk Den i Fcbruari. Mjölna re, som i annors qvarn icke arbetar för egen räkning Anmärka.: Mjölnare, som liar egen qvarn eller sådan under arrende. Se Art. IV. Mod k ramare anses lika med handel. Se Art. IV. Månglersk or af hvarje art de vara må Mäklare Mästare vid bruk, manufacturier, fabriker och andra inrättningar . Mäster-svenner dito Mätare När ingshål lning, lika med kröeeri-rörelse Se § ii, Art. lil. Packare Packhus-karlar Parmmätare Predikanter vid bruk och bergverk Pr ovisor er . Restauration s-rö reise Se § ii, Art. lil.
En Censur för Theatern anser jag för smaken och sederna högst nyt» »ig, men dä betz uppstgk endast fick utsträckatill de pjceer som uppföraicke till deras tryckning, hwarfbre stall den dä i Tryckfrihets,Lagen fä ett rum» dit ben f dylikt hänseende icke hörer. — Härmed kan ju för, farapä sätt hittills warit brukligt. En Censur eller uppsigt öfwer Oisputationer ök vtwifwelaktigt Nyttig och äfwcn nLdwändig: men hörer en sädan Censur till Tryckfrihet-»Lagen t derpä twiflar jag, och tror att denna Censur bör finna sitt rum i Akademiska Constitutioner och att FacultcternaOceaner hädanefter som hittills böra urskilja ämnenat Mer och mindre duglighet samt deras öfwerensstämmel, se Med i fräga warande Lag, hwarfbre de stä till an» sivar, men kunna enligt öspriten af Tryckfrihet icke hindra Oisputationerutgifwande, säsom afhandlingar Lfwer witza ämnen, med Författarens egit answar för deralnnehäll. Ve 4172 Der; 12 Oktober De (^3lus-som blifwit Upptagne säsom de der till högsta eller lägre graden böra anses innefatta brottsligt bruk af Tryckfriheten äro enligt min tanka till. största dclcir fullkomligt rätt bestämda och träffade,' samt dea i grundlagen, med förutsättning af det rätta bcgrcpct om frihet, hwar och en tillagde rättighet att offentlig göra stna tankar, icke derigenom förnärmad. Grunderna synas wara allmänna Lagen och de hindra swärmeriels och partik - andans skadliga »verkningar. Likwäl wägar jag yttra den tanka, att Lagens bud kunde i wista fall tydligare bestämmas och gifwas en till förbrytelse mindre uttydande kraft, pä det ett. fritt men förnuftigt omdöme ej mä till stn w.crknings-förmäga instränkas inom för tränga gränser ..
Alla människor kände till den besynnerliga skepnaden med den sorgsna blicken och det långa, ovårdade skägget, och stockholmarne visade främlingen på honom, där han med stapplande steg strök fram längs husraden. – Det där är rike Hallen, sade de. – Hvilken? Hvar? Den där tiggargubben? Omöjligt! – Just han. Om någon månad är mannen där i den slitna blå kappan troligen ägare till mera än en million, ty säkerligen dömer Högsta Domstolen till hans förmån i målet mot kuratorerna i Hallska massan. Denna regniga och blåsiga höstdag hade John Hall också varit ute, men var nu åter hemkommen och satt och väntade i ångest och bäfvan, ty han hade en förnimmelse af att hans osälla öde denna dag skulle beseglas. Och när en skarp knackning hördes på dörren, hviskade John Hall till sig själf: – Måtte han ha lyckats! Jag går in på allt. Jag är så oändligen trött. Kan jag blott göra rätt för mig och inlösa mina många skuldsedlar till barmhärtiga människor häruppe, så skall jag vara nöjd. Och om jag därtill återfinge Gunnebo, som jag så innerligt önskar – Stig in! Den högreste, svartklädde mannen kom in, och åter förmådde John ej lösgöra sin blick från hans, men lika litet nu som förut förmådde han tyda dess språk. Det blef en stunds tystnad. Ändtligen började häradshöfding Lundström. – Jag vill säga herr Hall, att jag haft mycket besvär och mycken möda för att öfvertala, synnerligast Björnberg, som är en hård man. Men jag har ändtligen lyckats bringa det så vidt, att om herr Hall följer med mig nästa vecka till Götheborg, äro herrar kuratorer villiga att ingå en förlikning med herr Hall. Kuratorerna erbjuda herr Hall ett hundrade tusen riksdaler banco, af hvilka jag betingar mig 25,000 riksdaler som billig ersättning, därför att jag tillstyrkt förlikningen. – Ja, ja, blott återstoden räcker till att hvar man får sin rätt af mig. Vet Backman om detta? – Nej, visst icke.
Majit äskat anvisande af 10,200 Ridr; men enär, enligt hvad i Statsråds-protokollet finnes antydt, jemväl för detta vapen förändrad modell torde ifrågakomma, synes frågan om anvisande af medel för berörda ändamål utan olägenhet kunna tillsvidare anstå; hvadan Rikets Ständer ej heller funnit skäl att förevarande nådiga framställning bifalla. Carlsborgs fästningsbyggnad. Sedan, på grund af Rikets Ständers derom gjorda framställning, E. K.
Nej, vi hafva enkammarsystemet, ehuru på 4 särskilda afdelningar och under en egen form. När man talar om enkammarsystemet, 422 Den 30 September f. m. så kommer man gerna in på franska revolutionen, och flen värde talaren har äfven så gjort. Vi hafva dock ett ganska mäktigt värn mot allt brådstörtande, nemi. att ingen förändring i Grundlagen kan ske på mindre än 2 Riksdagar, och derföre är enkammarsvstemet icke så farligt hos oss, som i an ira länder. Säger man åter, att det är möjligt att lagen icke åtlydes, så hjelper ju ingenting deremot. Här är eljest att anmärka vid detta förslag, att reservationerna emot detsamma utgått från motsatta åsigter. Frih. Paijkull och Hr Wensjoe anse att det leder in på en revolutionär bana, under det Hr Rosenschiöld och andra med' honom tycka att det är allt för inskränkt, hvilket förhållande gifver mig anledn. förmoda, att Utsk. just träffat den rätta medelvägen. Jag ber nu att få genomgå llr Hofpred. Wensjoes reservation, som innefattar nästan alla de anmärkn:r, man kan göra mot förslaget. Han säger i 1 :sta punkten, att RiksNämnden skulle blifva »ett femte hjul i vår för öfrigt fyrdeldta Ståndsrepresentation.» Hjul sätter man vanligen under .vagnar, men här har han sammanställt detta uttryck med representationen; det är således en grammatikalisk oriktighet. Dessutom finnas verkligen vagnar med fem hjul, och der är det femte ingalunda öfverflödigt, utan tverlom sje.fva styret. Skulle man dessutom nödvändigt tala om ett »femte hjul» i afs. å vår representation; så skulle det vara de förstärkta Utsk:n. — Han säger äfven, att »följden skulle blifva ökad friktion. » Hvad är friktion? Jo, att saken löper af med någon svårighet. Men jag tror ej det vore önskligt, att den friktion, som upkommer derigenom att tankar och åsigter nötas mot hvarandra, uphörde; det är just derigenom som man hoppas att träffa det rälta. I den 2:dra punkten säger reservanten: »2:o
R:dr till 500 Bd:r Banco.” 'Vidkommande de i 5:10 §. upptagne ofri. ge arfvoden och lönebelopp, har Ridderskapet och Adeln ensamt beslutat den ändring: 5 att BancoOmbudet vid hvardera Contoiret skulle i årlig inkomst erhålla 2000 R:dr Banco jemte hälften af gin i Eanquen innehafvande Xvön, samt alla tjenstemännen tillika med Vakt^ mästaren vid UåneContoiret i Malmö få lika aflöning, sorn den Utskottet för deras vederlikar vid Contoiret i Götheborg tillstyrkt.’’ Hvarvid någon annan åtgärd å Utskottets sida ej kan ega rum, än blott en anmälan derom, enar i desse j^elar Utskottets sednare Betan* Banco-Utskottets Betankanden. 315 lande är af de andre 3 Stånden bifallet och bör såsom Bikets Ständers Beslut antagas §. Sc 7 äro med de af Utskottet tillstyrkte förändringar af 3 Respeetive Stånd bifallne, hvarigenom det, sorn deruti innehålles, utgör Rikets Ständers Beslut, §. 8 $& g. Hafva alla Fyra RiksStåndeii godkändt. la. Hvilken af Vällofl. BorgareStändet blifvit gillad med den förändring Utskottets, sednare Betänkande innehåller, att advis-Iistot om Iiåntagare och Cautionister samt beviljade Håns belopp skola meddelas endast Discont* Verket i Stockholm ifrån Directionerne i Götheborg och Malmö, är af Högloft. Riddersla* pet och A.deln samt Högvärdige PresteSlåndet -och.
I min förra berättelse förekomma de upplysningar, jag varit föranlåten att infordra från Kongl. General Latultmäterikontoret; och deraf inhämtas, att intill den 14 Februari 1849, då den mig senast tillställda uppgift af Landtmäterifiskalen blifvit upprättad, den redovisningsbrist för rikets samtliga R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse för är 1840. 165 Landtmätare, hvilken vid föregående årets slut framvisat ett antal af mer än 700 oredovista förrättningar, verkställda af 129 särskilda Landtmätare, blifvit minskad med ett antal af 206 förrättningar, och antalet af de med redovisning bristande Landtmätarne nedsatt till 69. I anseende till den verksamhet, som för öfrigt under 'den senast förflutna tiden hos Genera 1- Landtmäterikontoret visat sig, för afhjelpande af bristen, hade jag trott mig höra, utan ytterligare åtgärd, tills vidare afbida frukten af denna verksamhet, under förmodan, att innan kort skulle komma att synas, hvad åtgärd behofvet vidare kunde påkalla. Enligt denna föresats har jag, intill min återkomst från min under sistlidne sommar företagna embetsresa, dröjt att vid detta ämne ytterligare lägga hand; hvarefter jag den 10 September nästlidna år från GenetalLandtmäterikontoret begärt uppgift öfver Landtmätarnes dels ännu befintliga äldre redovisningsbrister, dels ock sådana, sorn efter 184-7 års slut kunde hafva tillkommit. I följd häraf har jag först fått emottaga en intill den 29 förutgångne September fortsatt förteckning, som utvisade då varande förhållandet med redovisningen för de uti Februari månads förteckning upptagna landtmäteri-förrättningar, hvilka före 184-7 års slut bordt vara redovisade, och hvaraf inhämtas, att nu endast 17 Landtmätare inneslodo med redogörelse för denna tid, samt att antalet af förrättningar, som dem till last fördes, var 48, dock oberäknade några icke uppgifna förrättningar, som felade hos tvenne bland Landtmätarne, hvilke med arbetsförteckningar uteblifvit.
Riksdags-Ordningen, angående representations-rätt för Elementar-Läroverken; 15:de punkten Litt. B., med förslag till nytt moment uti 14 §. Riksdags-Ordningen, angående representations-rätt för manufacturister och fabriksidkare på landet; 16:de punkten, med förslag till ändring uti Irsta perioden 2:a mom. 13 §. samt tillägg vid slutet af 2:a mom. 17 §. Riksdags-Ordningen, angående Universitetens representation; samt 17:de punkten, med förslag till ändring uti 6:te mom. 14 §. Riksdagsordningen, rörande Bergsbrukens representation. Den 8 April 1840. f. m. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet nedannämnde denna dag afgifne yttranden nemligen: l:o af Herr af Uhr, Carl David, med återkallande af dess motion, angående lånebiträde åt Götha Canal; 2:o af Friherre Toll, Gustaf Philip, i anledning af remissen af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, rörande framstäldt förslag, att halfva tull-uppbörden för inkommande utländska stenkol må till understöd för Höganäs Stenkols-verk anvisas; och 3:o af Densamme i anledning af remissen utaf Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, rörande förlängning af de med rusthållarne vid åtskilliga afsutne Regementen och Corpser afslutade Contract om häst-vacance-afgifts utgörande. S. D. Återremitterades Stats-Utskottets den 28 sistlidne Mars samt den 4 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 28, i anledning af väckt fråga om indragning af Kongl. Nummer-Lotteriet samt angående åtskilliga dermed gemenskap egande ämnen. S. D. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets den 4 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 15, i anledning af väckt motion om förändrade föreskrifter, i afseende på låns erhållande ur Rikets Ständers Banks och andra 204 Trot.
En allmän klagan öfver de missbruk och svekfulla handlingar, som, under skydd af samma författning, ägde rum samt äfven den osäkerhet i allmänna krediten, som deraf var en följd, uppmanade jemväl inom lä år lagstiftaren att söka förekomma dessa författningens menliga verkningar; och för sådant ändamål utkom Kongl. Förordningen den 20 November 1845. Men erfarenheten skall emellertid nogsamt ådagalagt, att detta lagstiftarens bemödande varit förgäfves, emedan möjligheten för mindre redlige gäldenärer att genom svekfulla afhandlingar undandraga sin egendom från utmatning ännu qvarstår. I anledning häraf oeh då ändamålet ej synes kunna uppnås genom några ytterligare föreskrifter eller tillägg, hafva Lars Pettersson och Erik Mallmin föreslagit, att ifrågavarande Kongl. Förordningar måtte upphäfvas, sä att ett upprättadt köpekontrakt om lösegendom ej må hindra utmätning af samma egendom, utan att härutinnan måtte förfaras på sätt skett före utfärdandet af 1835 års omförmälta författning. Vid lörehafvandet af detta memorial har Utskottet inhemtat, hurusom de stadganden, hvilka före berörde författning i omförmälde hänseende tjenat till efterlefnad, innefattas i 7 kap. Utsökningsbalken, som förmår, att annan mans gods, som finnes i bo, der utmätning sker, ej får tagas, samt att, i händelse tvist uppkommer om det, som undantagas bör, Konungens Befallningshafvande skall skjuta saken under domarens pröfning och emellertid sätta godset i qvarstad. I)å likväl lagen, för giltigheten af ett köpaftal om lösegendom, icke fordrar hvarken egendomens öfverlemnande till köparen eller annan bevisning än säljares och köpares ömsesidiga samtycke, hade mindre redliga gäldenärer ett gynnsamt tillfälle att genom föregifna köp draga egendomen undan utmätning för deras skulder. Svekfulla tillställningar af denna art blefvo ock allt mer och mer allmänna; och detta förhållande gaf anledning till Kongl.
Ett sådant spel har Tieck286 meddelat under titlen: ”Ein Fassnacht-Spiel, von dem Engelendischen Jann Posset, wie er sich in dinsten verhalten, mit acht Personen in dess Rolandts Thon. I den på tyska utgifna samling af de engelska skådespelarnas dramer påträffas flere sådana sångspel, af hvilka ett,”Singing Simp,kin” är till innehållet fullkomligt likt det svenska sångspel, för hvilket vi nu vilja redogöra287. En Lustig Comædie-Act Emellan en ung Hustru och dess Man (hvilken var något ålderstigen) samt tvänne liderlige Courtisaner, nyligen agerad och framställt i en Wisa. Siunges under sin egen bekante Thon. Tryckt Åhr 1700. Denna Comedieact saknar all scenisk indelning och består af 49 åttaradiga, jambiska strofer i dialogform. Stycket börjar med följande klagan af en hustru, som blifvit gift med en gammal man, hvilken mest vistas på krogen: ”Ack mig! min ungdomsdagar Helt illa gådt förbij. Det står eij til at klaga Den sorg jag lefver i, Att jag emot min wilje Måst ta den gamble man; Den Ödet mig frånskillie At jag fick ta en ann!” Den ene Courtisanen kommer, men då straxt efter steg höras utanför dörren, gömmes han i en kista. Den andre Courtisanen inkommer, men störes i sin ordning af den hemkommande mannen; han låtsar sig då i vredesmod söka en fiende, som tagit sin tillflykt in i huset. Då han är borta, framdrages den i kistan gömde, hvilken för mannen framställes som den sökte fienden. Så drager sig hustrun ur spelet. Detta fastlagsspel i visform är säkerligen en öfversättning af Singing Simpkin eller troligast af en tysk (Ayrers?) bearbetning utaf denna Jigg. Ämnet är föröfrigt gammalt och återfinnes i Boccacios Decameron (VII. 6). Melodien (Thonen) är eget nog densamma, som i Ayrers ofvan anförda fastlagsspel på ”Rolandts Thon;” åtminstone är versslaget i båda styckena fullkomligt lika288.
Besvärsocli Ekonomi-Utskotten: 1:0 Herr af Ehrenstams, Israel, den i dennes f. m., på bordet hägde Memorial, angående förändring i Kongl. Förordningen den 38 April 18 ig, rörande exclusiva Privilegiers meddelande. 3:0 Herr Ankarsparres, Ingemar August, den 1 dennes f. m., på bordet lagde Memorial, om rättighet för Jordegare i allmänhet, att fritt begagna de å deras egor växande Ekar. 3:o Herr Reutersvärds, Pehr Adam, den 3 dennes f. m., på bordet lagde Memorial, angående ändring i Författningarne rörande Vattenverks anläggande. v Statsoch Lagsamt Allm. Besvär s0ch Ekonomi-Utskotten: Friherre Wrangels, Hen., den 1 dennes f. m., på hordet lagde Memorial, om förändring i Fångförings-sättet; jemte det af Grefve Löwenhjelm, Carl Axel, i anledning deraf afgifne yttrande. Statsoch Bancosamt LagUtskotten: Friherre Wrangels, Hen., den 1 dennes f. m., på bordet lagde Memorial, om instäl - ProtocollsUt drag. 1245 lande af Publike Cassors Lagsökningar, intill dess Finänee-Kegleringen blifvit uppgjord. S. D. Remitterades till Statssamt Ailm. Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: 1:0 Herr Lagerhjelm.? Pehr, deli 28 sistl.
Mig förefaller det, inom min inskränkta synkrets, märkvärdigt att se, huru samma satser användas i olika riktning vid Riksdagens början och vid dess slut, elier huru föremålen betragtas ur de olika ändarne af kikaren, allt efter som omständigheterna fordra det. Tvärtemot hvad som nu vid Riksdagens slut förklaras om förmågan hos det i Banken inlösta silfret att upprätthålla sedelvärdet, yttrades då af en värd ledamot bakom mig, att sådan tanka just vore korrtsynt, och att silfver, som ligger i Bankens 64 H. 9 Den 3 Mar* f. na. hvalf, och ej får utvexlas, lika litet kan verka lill sedel värdets upprätthållande, som om det låg på botten af sjön Wettern. Om jag ej bedrager mig, torde äfven han snart uppträda, och bevisa mig motsatsen. Men jag vill bespara honom denna möda och på förhand förklara, att jag ändock tror på hvad han först yttrade; och att jag anser någon ytterligare sedelutgifning icke böra äga rum, förr än antingen samtidigt med silfverutvexlingen, eller snarare efter densamma. Här är sagdt, alt Preussen gifvit efterdöme, huru man i olyckor skulle kunna upprätthålla sedelvärdet genom redbarbeters utvexling. Men skilnaden är, att Preussen hade klingande mynt före sina olyckor, och började icke under dem någon realisation; exemplet är således här oanvändbart. Man har äfven trott, att förlitandet på realisationens inträffande skulle trygga sedelmyntet. Ja visserligen något; men intet tryggar mera än sjelfva verkligheten, eller silfverutvexlingen. Jag vill ej uppehålla Ridderskapet och Adeln med förnyandet af de framställningar Herr Cederschjöld och jag gjort, dels här, dels i mina utförliga reservationer; ty jag förutser att vi ej utan votering komma från detta ämne. Jag hemställer då, att Contra-propositionen måtte blifva, det Rikets Ständer åt Konungen öfverlemna att bestämma liden för lånets upptagande, sedan Bankens silfver ut vexling börjat, eller sam - Den 3 Mars f. m. r3r tidigt med densamma.
1 sätten af grundernas tillämpning celi bevillningens fördelning ligger att äfven tullbevillningen måste tagas i betraktande och alt frågan derom måste vara en beskattningsfråga, emedan tullbevillningens bestämmelse onekligen liar inflytande på den allmänna bevilluingen; men jag får hemställa till Hr Frih. o. Landtm., huruvida någon discussion öfver saken numera är lämplig, och om icke Ståndet bör skrida lill densammas slutliga afgörande. Den 16 Januari f. m. 209 IIr Frih. o. Landtm, yltrade, all då lian icke trott sig kunna hemställa till K. o. Ad., huruvida Ståndet ansett öfverläggningen fulländad, hade ingen sådan fråga ägt rum; och hade Hr Lagerhjelm, långt innan propostn örn forsla™ gets delning varit framställd, förbehållit sig att få ordet, hvarföre Hr Landtm, för sin del ansåg, att det visserligen icke kunde förmenas de talare, som redan anmält sig och ännu kunde anmäla sig, alt blifva uppropade och få ordet. Hr Aminoff: Sedan jag nu hört Hr Frih. o. Landtnäs tillkännagifvande, förfaller hvad jag ämnade yttra, då jag begärde ordet. Jag trodde likväl, att discussionen var afslutad, då vi hela tiden discuteiat ämnet i hela sin vidd. Fråga uppstod, huruvida detsamma skulle delas eller icke, oell det beslöts att det skulle delas, hvarefter propos. framställdes i afseende på sednare delen deraf. Jag ansåg således discussionen slutad; men nu börja vi på nytt att discutera samma ämne, och af den riktning discussionen tagit, synes det, sorn om den icke skulle sluta i dag. Jag hemställer derföre lill de herrar, sorn anmält sig, 0111 de icke skulle vilja afstå och tillåta att Hr Frih. o. Landtm, finge framställa propositioner i den ordning han börjat. Hr L e f r e'n : Hr Gripenstedt har frågat hvar den § finnes i grundlagen, sorn skall tjena lill ledning vid bedömmande af sådana frågor, sorn anga t. ex. chnrtag-sigillalseafgifien.