Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lag-Utskottet: l;o Vice Talmannen Svartlings motion, om inrättande af Förmyndare-kamrar i landsorten, med dervid gjorda anmärkningar; , 2:o Daniel Danielssons från Örebro län motion, att all jord, af hvad natur den vara må, ålägges deltaga i byggnad och underhåll af Tingshus och Häradsfängelse; 3:o Elof Anderssons från Wermlands län motion, angående jernbruks, sågars, qvarnars m. 6. deltagande i underhåll af landsvägar och broar; 4:o Vice Talmannen Svartlings motion, om föreläggande för Rådhus-rätterna af viss tid för doms afkunnande 5;o Magnus Månssons från Östergöthlands län motion, om utfärdande af en författning rörande åverkan; . 6-0 Erie Erssons från Gefleborgs län motion, om förändring och tillägg i Kongl. Maj:ts Kådiga Förordning af den 13 Juli 1853, angående hemmansklyfning och jordafsöndring^ ^ Sahiéns frän Vester-Norrlands län motion, om förläggande till Hernösand af en särskild afdelning utaf Kongl. Svea Hof-rätt; _ > _ 8:ö Gustaf Nilssons från Kalmar län motion, angående ändring i Kongl, lörord ningen om lösöreköp; . „ , ... 9:o Johannes Bengtssons från Christianstads län motion, angående qvinnans försättande i myndighetstillslånd; . 10:o Olof Pehrssons från Vesterbottens län motion, angående skyldigheten att bvgga och underhålla vägar . Illo Johan Johanssons från Östergöthlands län motion, angående ändring af kap. 1 och 4 §§ Ärfda-balken; 12to Eric Christenssons från Götheborgs och Bohus län motion, om ändring i nu gällande Jagt-stadga . .. l3:o Nils Larssons från Jemtlands län motion, rörande ändring i utmatmngmals verkställande j t 14:o Magnus Månssons från Östergöthlands län motion, om upphafvande af l.o2 års Kongl. Resolution på Allmogens besvär, i hvad den angår utjordars och urfjällars afsöndring från hemman; , ... . 15:o M. Sahléns från Vester-Norrlands län motion, angående förändring i författningen rörande lösöreköp; . ... 16:o David Anderssons från Hallands län motion, angående ekonomiska besigt ningars å Kyrkoherde-boställen m. il. upphörande; 17:o Nils Nilssons från Wermlands län motion, om skyldighet för Bruksoch Bergverks-anläggningar m. fl. att deltaga i vägars byggande och underhåll; 54 Prot.-Utdrag den 18 December 18SS. 18:o 0. Lagergrens från Gottlands län motion, om ändring i nu gällande Förord ning, angående stängselskyldigheten på Gottland.
Å räkning, tillhörande 4: le eller 5:te klassen, får icke insättas eller uttagas mindre belopp hvarje gång än 100 R:dr Banko; gällande denna föreskrift, hvad 4:de klassens räknings-hafvare beträffar, först från och med 1857 års början. Vid assignering å Banken må räkningshafvare af 5:te klassen ej begagna andra än handskrifna invisningar Stockholm den 28 September 1854. Banko-Utskottets Memorial, N:o 62. 5 Reservation. af Herr Bogeman, J. L. ”Emot Högl. Utskottets förslag, alt, från och med 1857 års början, insättning eller uttag å räkningar i Banken, hvilka tillhöra 4:de klassen, ej skulle få ske till mindre belopp hvarje gång än 100 R:dr Banko, får jag mig reservera, öfverlygad att denna förändring, utan att vara från Bankens sida at verkligt helio! påkallad eller ledande lill någon egentlig fördel för densamma, mäste komma att medföra högst betydande olägenheter, kostnader och möjligen äfven förluster för de under Stockholms stads styrelse hörande embetsverk och kassor, allmänna inrättningar, välgörenhets-anslalter m. fl., hvilkas medel hänföras till 4:de klassens räkningar. För att kunna fatta verkan af den tillstyrkta förändringen bör man känna, att nästan alla af dessa verk, kassor och inrättningar, de der samtlige äro till för allmänt nyttiga ändamål och stiftade utan beräkning på enskild vinning, för närvarande verkställa all sin redovisning medelst Bankens Depositions-afdelnings attester och genom assignering på Banken, utan kontant uppbörd eller utgift. Uti detta, den största säkerhet, ordning och reda medförande redovisningssätt, skulle, genom förslagets antagande, en högst väsendtlig och lill sina följder vådlig rubbning uppstå, emedan, enligt detsamma alla poster, understigande 100 R:dr, skulle till ifrågavarande verk, inrättningar och stiftelser kontant inbetalas och likaledes derifrån kontant utgifvas.
Är åter bevisningen fullständig, så bör svarandens hörande ännu mindre vara af nöden, då han sjelf undandrager sig inställelse. Sådan är också utan undantag proceduren i de högre instanserna, hvad tvistemål angår. Emellertid kunna understundom vid första instansen inträffa fall, då domstolen, i anseende till kärandepartens oförmåga att framställa sin sak, icke kan bringa den till ett formenligt slut, med mindre än att domstolen hör svaranden och sålunda lemnar käranden sitt understöd till tvistefrågans utredande. Pröfningen af ett sådant behof bör dock tillhöra domstolen, och enär det har sin grund i kärandens oförmåga att sköta sin sak, så är det billigt, att han, i dylika undantagsfall, sjelf drager försorg om kallelse å vederparten genom delgifvande af domstolens beslut om hans inställelse. Utskottet har alltså ansett, att stämningen bör medföra rättighet för käranden att erhålla dom på de skäl han företer, men icke någon skyldighet för svaranden att yttra sig öfver denna bevisning, — hvartill han i alla fall ej kan tvingas, — eller att inställa sig vid domstolen, innan denna pröfvat sådant nödigt och han erhållit särskild kallelse. På dessa grunder äro de bestämmelser byggda, som förekomma i 12 Kap. 3 och 4 §§ samt 15 Kap. 5 och 6 §§ af Lagberedningens förslag till Rättegångs-Balk, Förra Delen; och i öfverensstämmelse dermed har Utskottet ansett, att 1—4 §§ af 12 Kap. Rättegångs-Balken — hvilka lagrum äfven i andra afseenden tarfva förtydligande — bort omarbetas.
Riksdag kunna komma att beviljas, anvisa följande anslags-summor att, i män af behof, under loppet af innevarande år frän Riksgälds-konloret utgå för fortsättningen och fullföljandet af arbetena å vestra stambanan, genom Skaraborgs län, emot Götha kanal, och å södra stambanan, genom Malmöhus län, emot Finja-sjön, nemligen: efter Maj månads ingång Runt R-.dr 1.350,000: — efter Juli månads ingång „ „ 1,500,000: — efter September månads ingång „ „ 750,000: — och efter November månads ingång „ „ 270,000: — eller tillsammans R:mt R:dr 3,870,000: — af hvilken summa må användas för vestra stambanan Två Millioner Trehundra Tjugufem Tusen R:dr och lör södra stambanan En Million Femhundra Fyratiofem Tusen R:dr R:mt. Hvilket Rikets Ständer fä i underdånighet anmäla; framhärdande &c. Stockholm den 25 April 1857. Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 22 April 1857. Presle-Ståndet den 22 Borgare-Ständet den 22 Bonde-Ståndet den 25 /likets Stunders underdåniga Skri/velse, i Jråga om anläggande aj en elektrisk undervatlens-lelegraf emellan Skåne och on Rugen. (Statssamt Allm.
För att i sin niån medverka till franikallandet af en god icke skolliteraturen tillhörande likning för bara och ungdom liar koiniten varit b e t h k t p&amp; att anordna en pristaflail; men liar i följd af bristande medel mast låta detta förslag Iivila till ett följande å r - dock a r det derföp ej öflsergifVet. : i ' Genom komitens försorg har under året förhundetc h k - förråd katalogiserats samt utlåningen frin förbundets bokoch tidskriftsamling ordnats. Då, som af ofvanstiiende synes, komiténs arbetsoinriide ridgats, har iifven ansetts nödigt att öka korniteils medlemsantal. Ctom de förutvarande medlemmarne, fru E. Ankarsviird. friiknarna L. Engström; AI. Forsell och G. Hjelnierus, hafva i komiten under året ingatt fruarne S. Almquist och Il. Sordeiisotr samt bokhandlaren H. Sandberg. Samkväm. Förbundet har under detta i r liksom iiilder (le föreahende låtit anordna två sainkviim genom korniterade, friiariin D. Kindstrand, M. Arwidsson, J. Jolin och intendenten Llpmark. Båda dessa samkväm h a h a varit talrikt besökta, och iindamilet att i denna form bringa till stånd ett innehiillsrikare urngangeslif har vunnits, i det att föredrag omvaxlat med musik, konstexposition m. m. Naturligtvis h a h a vid dessa samkvam rnångfaldiga tillfiillen gifvits och begagnats att sprida och befista intresset för förbundets verksamhet och iindamål. Komiten för ordnandet a f kurser i %rädgårdsodling kvinnor. Ett nytt område för förbundets verksamhet har öppnats, i det att frågan om kvinnors utbildning för triidgardsyrket fraintriidt. I detta afseende iir från det förflutna Aret att oiiiriiimna följande. Sedan till Fredrika-Brerner-Förbundet inkoininit åtskilliga förfragningar och ansökningar i denna riktning.
Jag skulle visserligen icke vilja opponera mig mot afslag å Betänkandet, om ej derigenom inträffade, hvad Herr von Hartmansdorff" äfven anmärkt, att genom afslag på ett Betänkande, som afstyrkte motioner, det skulle synas som Ridderskapet och Adeln bifallit motionerna. Jag afstyrker således af - i3v Den 3 April. slag på Betänkandet. Men då jag deremot förutser, att vi under närvarande Riksmöte nödvändigt måste komma att punktvis besluta öfver vissa Betänkanden, emedan de ej kunna i sin helhet bifallas eller afslås, A^ågar jag bos Hans Excellence Herr Grefven ocb Landtmarskalken samt Högloft. Ridderskapet och Adeln vördsamt hemställa, om icke Betänkandet kunde delas i a:ne delar. Den första delen, som endast innefattar afstyrkandé på de i ämnet gjorda motioner, kunde bifallas, och den andra, som rörer undersökning om möjlighet af en väggärd, kunde, om Ridderskapet och Adeln så behagar, afslås. Om en sådan delning antages, kan man bifalla den ena delen, och afslå den andra. Herr Rosenblad: Att dela ett Betänkande första gången det är under öfverläggning, lärer svårligen kunna ske, emedan det ej är enligt med Riksdagsordningen. Men jag finner deremot ej vådligt, att afslå hela Betänkandet, ty ehuru afslag å ett Betänkande, som afstyrker en motion, visserligen kunde anses såsom bifall på motionen, är afslaget dock ej vådligt, emedan enda sättet att upptaga en motion är genom ett betänkande, och när betänkandet är afslagit, måste motionen äfven vara afslagen. Dessutom kunna protocollerna upplysa, alt vår mening så varit. I detta afseende instämmer jag med Friherre Anckar - Den 3 April. 133 swärd att afslag ej är vådligt, och anhåller derföre om proposition derpå. Friherre Ehrenborgh: Måhända misstager jag mig, och då anhåller jag hos Ridderskapet och Adeln om ursäkt derföre; men jag kan verkligen ej annat begripa, än att, om vi ej punktvis genomgå vissa betänkanden under detta Riksmöte, skola vi inleda oss sjelfva i den största vidlyftighet.
Under dagens lopp äro lämpliga fotrörelser, t. ex. upprepade höjningar på tåspetsarna, att rekommendera. Hårdt åtsittande strumpeband måste afläggas, och strumpor bytas om för hvarje dag. 1 annonser som beröra familjekretsen. - Annonser mottagas endast genom 3. Gumsellus annonsbyrå och hos redaktionen. Abonnentsamlare antagas. ridnlngen kostar endast en (I) krona för qvartalet, befordrlngsafglften inberäknad. — Fullständig modeoch mönstertidning gratis. Gumsellus annonsbyrå «&gt;cn nos redaktionen till 2 6 öre pr 4-spaltlg petitrad (- 10 stafvelser). Idun Fredagen den 16 november 1888. N:r 46. endast 1 krona för qvartalet. Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. postarvodet inberäknadt. Tidningen kostar Byrå: Klarabergsgatan 54, en tr. Annonspris: 25 öre pr petitrad ( Ingen Jösnumraerförsäljning! Altan. Telef. TTtgfifninjrstid: hvarje helgfri fredag. Bistå numret i hvarje månad innehåller en fullständig modeo. mönstortidning. l:sta årg. Prenumeration sker: I landsorten: å postanstaltema. I Stockholm: hos redaktionen, å Stadspostens hufvudkontor, i de större boklådorna samt å tidningskontoren. jF. I Iduns redaktion har som fast medarbetare antagits hr Johan Ett jubileum Fjerran från de stora gatornas buller och rastlösa oro har den gamla författarinnan dragit sig undan till Kaptensgatan å Östermalm, der hon sedan mer än 20 år innehaft sammalugna bo. Det är icke särdeles länge sedan den, som skrifver dessa rader, hade lyckan att få besöka fru Carlén i detta hennes hem. Hon lefver annars nu mera ett mycket stilla och tillbakadraget lif, ensam med sin gamla trotjenarinna. De enda besök hon i regel tar emot, äro de af någon nära anförvandt eller vän från svunna tider.
Hvad jag tror vara säkert, är det, att nu ofta händer vid en Prests frånfälle, att Nådårsinkomsterne åtgå till fordringsegares förnöjande. Då Pensioner hafva den egenskap, att de icke gå till gälds betalning, så är klart, att fördelen af den af mig föreslagne förändringen stannade på Presterskapets enkors och barns sida. Jag har trott mig böra framställa dessa tankar. Torde hända kunna de tjena till sann vederläggning af de anförde betänkligheterna emot hvad af mig i ämnet blifvit föreslagit. Jag har trott mig hafva destomera fog dertill, som Herr Anckarswärds Motion om Conventioners ingående förutsätter det vilkor, att de icke böra hindra mellankomsten af någon allmän lönregleling, samt han således erkänt, att en sådan vore bättre, än de förre, hvilka ock 1 IO Den 26 Ju nii f. m. nödvändigt skola föranleda till oupphörliga besvär för Församlingarne, för Consistorierna och för andra EmbetsVerk, sorn dermed hafva att skaffa. Jag anhåller vördsamt, att detta anförande får åtfölja den redan beslutade återremissen af Utlåtandet till Utskottet. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet. Herr af SillenGeorg 4xelJ anförde skriftligen: Yid LagUtskottets af Mderskapet och Adeln den 9 dennes f. m återremitterade Betänkande N:o 62, angående ändringar i ConcoursLagen, tar jag mig friheten göra följande erinringar. 2 Cap. 1 §. Här är föreslaget bibehållandet af den föreskrift, alt Borgenärerne skola genast inför Rätten utse, elier ock sig emellan välja och för Rätten nämna tvenne eller flera Gode Män, helst bofaste och dem som sjelfve Sakegare äro, att den afträdde egendomen till förvaltning emottaga; samt att, då boet är af ringa beskaffenhet, och Borgenärerne vilja dess förvaltning åt en God Man anförtro, det må vara tillåtet, om Rätten pröfvar, att det ske må. Den 26 Junii f. in.
Tidtals har fru Deutgen till hel eller middagsinackordering i sitt hem mottagit sjuka personer, på hvilka hon tillämpat sin regim. Men en stadsvåning, om än så rymlig och luftig, motsvarar icke alla anspråk i detta fall. Inseende detta, genomförde fru Deutgen trots jättelika svårigheter sin plan att i en hälsosam trakt på landet i hufvudstadens närhet låta uppföra ett vinteroch sommarhem för sig, sin familj och sina skyddslingar. Våren 1 8 9 5 stod villan Stenshäll i Djursholms villastad färdigtimrad och inredd, och redan första sommaren hade den glädjen mottaga så många sjuklingar, som den bckvämligen kan rymma. » Djursholms sanatorium », som står under uppsikt af skicklig stockholmsläkare, har redan under sin korta tillvaro vunnit berättigadt er• kännande både från fackmäns och enskildes sida. Själf är fru Deutgen den ledande anden, från tidigt på morgonen har hon uppsikt öfver sitt kök och lägger själf med sina döttrars tillhjälp hand vid rätternas tillagande, gifver själf bad och duscher åt de sjuke, på- lägger själf deras vattenomslag och knådar själf deras stela lemmar. Som en tjuguåring springer hon upp och ned för trapporna, från köket till sofrummen, från matsalen till badrummet. Högst ogärna anförtror hon åt någon t. o. m. mycket lättfattliga processer. En söndags afton, då allt var lugnt i huset och fru Deutgen för ombytes skull satt bekvämt i ett soffhörn, se vi henne med ens resa sig och springa upp i öfre våningen. Då hon kom ned igen och vi frågade, hvar hon varit, svarade hon: » Jag hade alldeles glömt bort att vrida ur fröken P:s strumpor. » Som om fröken P. inte kunde vrida ur sina strumpor själf, när hon sett, att den våta fotbeklädnaden gifvit henne sömn nu i flere nätter! I sammanhang härmed vill jag omtala, att fru Deutgen våren 1895, så snart Stenshäll var inredt, företog en resa till Wörishofen i Bayern, där hon grundligt studerade den världsberyktade kyrkoherden Kneipps olika vattenbehandlingar och badformer, barfotagåendet, solbadet, m. fl. naturläkemedel.
Redan vid 1843—1844 årens Riksdag aflöt K. M. en Propos., hvari hemställdes, att ett statsanslag måtte beviljas af icke mindre än 463,000 Rdr Bko för att öppna en farled emellan de båda ifrågavide orterna. Denna Propos. vann dock icke Ständernas bifall; men vid sista Riksdagen, då man fann att ändamålet lättare och för bättre pris kunde vinnas genom en jernväg, föran latos Ständerna att på en enskild mo - Den 19 December. 54 7 tionärs framställning bevilja en lånesumma af 200.000 Rdr, utgörande | af det beräknade kostnadsbeloppet. Den jernväg, som då skulle anläggas var endast »f 3 fots spårvidd och för hästkraft. När sedan Styrelsen för Vägoch Vattenbyggnader skulle pröfva och undersöka de förslag, som blifvit-inlemnade, visade sig att ändamålet skulle bättre vinnas, om denna bana blefve en lokomotiv-bana med 4 fots spårvidd. Derigenom skulle kostnadsförslaget komma att upgå till 437,000 Rdr Bko. När nu bolaget fick höra att det för rörelsen vore fördelaktigare att anlägga en lokomotivbana, ansåg det sig böra ingå på det förslag, som of Vägoch VattenbyggnadsKorpsen upgjorts, oaktadt det blefve mycket dyrare, eller nära dubbelt emot kostnaden för hästbanan. Att bolaget förbundit sig i kontraktet att icke ytterligare tag3 Staten i anspråk, är en fullkomlig sanning; det kan icke bestridas. Någon rättighet att erhålla stats-understöd finnes således icke. Det är vidare sannt hvad Gr. Hamilton sagt, att detta kontrakt afslöts i Sept. 1856, och således en månad innan Riksdagen började, hvarföre det också varit fullkomligt i sin ordning, att arbetet icke påbörjats förr än det visat sig att äfven R. St:r skulle vilja utsträcka sitt låne-understöd. Ser man deremot på billigheten, så visar sig, att detta bolag icke skytt att bestrida alla de utgifter, som erfordrats för alt få arbetet i gång, och hvilka upgått till 329,314 Rdr Rmt, hvadan det således användt icke allenast det af R.
För öfrigt hoppas jag att om de anmärkn:r, som blifvit gjorda, remitteras till StatsUlsk., så skall Ulsk. icke förbise den vigtiga nödvändigheten af att icke befatta sig med sjelfva organisationsfrågan, utan lemna denna helt och hållet till K. M:s afgörande. Hr Tham, Casper Wolrath: Då man har alt välja mellan två alternativer, antingen att bifalla StatsUtsk:s tillstyrkande i denna punkt, eller ock att yrka återremiss af densamma, så kan jag i della hänseende icke tveka, utan anhåller vördsamt om punktens återremitterande. Den, som sjelf något sökt handlägga undervisningen i en skola, har säkerligen funnit,. äfven om han förut genomgått ett läro verk, huru främmande han är -för den method, som nödvändigt fordras för att kunna meddela de olika disciplinerna, Vanligen kommer man från Akademien med ett examensbetyg, hvilket väl utvisar, att man inhemtat de första grunderne i en mängd serskilda Den 22 April f. m. 319 vetenskaper; men detta betyg innehåller icke att den som innnehar detsamma är genomträngd af dessa kunskaper. Det fordras ovilkorligen för att kunna meddela undervisning i en vetenskap, att ämnet skall af läraren vara så genomträngd!, alt lian känner det i dess minsta delar. Jag kan tala härom genom den lilla erfarenhet jag sjelf i delta afseende eger. För tio år tillbaka kom jag såsom Philos. Candidat till Stockholm och blef på min egen önskan anstäld såsom lärare vid en Apologistskola för att der undervisa i ämnen, i hvilka jag sjelf ansåg mig vara tillräckligt underbygd för alt kunna meddela dem åt andra. Under hela första året, som jag gick der såsom lärare, blef likväl följden den, alt jag mera skadade än gagnade skolan, och jag kan icke nog beklaga det öfvermod, som gjorde mig så sjelfkär. Ty jag ålog mig ett kall, hvilket jag icke var vuxen, och jag anser det derföre nödvändigt att, innan man inträder i lärare-kallet, man måtte ega tillfälle att sjelf undervisas om, huru man bör undervisa i de ämnen, hvilka i skolan läras.
Mer än andra fordra de därför en ständigt vakande och ledande kärlek, men en kärlek, som förstår att på samma gång rycka upp dem, ingifva dem mod och tillförsikt, göra dem lyckliga och komma den bundna lifsglädjen inom dem att spränga sina fjättrar och ge sig luft i sund, yrande barnafröjd. Men huru ofta låter man icke i stället ett sådant barn försjunka i sig själft eller plågar det med kält och gnat, ja, till och med handgripligen tuktar det, utan att barnet kanske ens förstår, hvarmed det för brutit sig. V e de föräldrar, som så handla! Sannerligen de veta icke hvad de göra! I barnets kroppsliga aftynande, den till sjuklighet stegrade känsligheten, i ögats skrämda uttryck och det skygga, kufvade, som hvilar öfver hela dess väsen, kunna de dock se följderna af sitt gränslösa lättsinne, för att icke säga grymhet. * * * Jag vet väl, att i vårt moderna samhälle befinna sig de föräldrar, som häfda stränghetens princip i minoriteten. Men då slapphet vid uppfostran i alla tider klandrats och äfven den dag som är får sitt rättmätiga ogillande af dem, som skrifva i denna viktiga fråga, då däremot så sällan ett rop höjs mot en öfverdrifven och fullt ut lika skadlig stränghet, så har jag icke dragit i betänkande, att med denna lilla uppsats rikta ett varningens ord just till denna minoritet, den må nu vara än så fåtalig. Fader eller moder, du, som brukar kroppsligen bestraffa ditt barn, lägg handen på ditt hjärta, innan du lyfter den för att slå till, och fråga dig inför Gud, hvad det är du afser med den tillämnade bestraffningen! A r det din egen sårade värdighet och kränkta myndighet, åt hvilken du på detta sätt vill gifva upprättelse eller är ditt enda mål barnets förbättring och lycka? Steffen. Man och kvinna äro alldeles lika inför Gud, lika kallade att vara hans tjänare och lika vä- sen dtliga för hans tjänst, hvar och en med sin egen natur och sin gåfva. Fr. Bremer. En Marstrandsskiss af Mari Mi / li. jet var en onsdagskväll i Nordens Madeira eller för att tala litet mindre poetiskt, i Marstrand.
Vid räkenskaperna öfver artilleri-regementernas andelar af fjerde hufvudtitelns anslag till kavallerioch artillerihästars remontering och skoning hafva Revisorerne, med tillkännagifvande, att utgifterna å detta anslag äro fördelade under fyra särskilda titlar: remontering, skoning, medikamenter och lysning, med för hvarje titel bestämdt belopp, erinrat, att, då Götila och Wendes artilleri-regementer redovisa kostnaderna för samtliga dessa föremål LL — 274 — / -endast utj en räkning, hvaruti uppkommen brist å endera af titlarne finnes godtgjord med behållning å någondera af de öfriga, Svea artilleri-regemente deremot afgifver särskild redo-^ görelse för hvar och en af de fyra utgiftstitlarne; såsom följd hvaraf och då hvarje sådan redogörelse upptager brist eller behållning, oberoende af de öfriga, inträffat, att regementet, \ anledning af uppkommen brist å det till medikamenter anvisade belopp och oaktadt samma brist kunnat af öfverskott å de till remontering alsedda medlen fyllas, fått, enligt Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref den 15 Juni 1852 och den 19 Maj 1853, från besparingarne å anslaget till artilleri-regementerna uppbära, det förra året, 344 R:dr 29 sk. 11 rst„ och, det sednare, 406 R:dr 31 sk.; och hafva ltevisorerne, som ej kunnat inse hvarföre redogörelserna för ett och samma anslag icke blifvit efter samma grunder upprättade, funnit angeläget, att bokföringssättet för de 3:ne artilleri-regementerna, till förekommande af ofvan anförda olikhet vid beräkningen af bristernas ersättande, hädanefter må bringas till öfverensstämmelse. Orsaken till den anmärkta olikheten i redovisningssättet inom Svea artilleri-regemente, å ena, samt Götha och Wendes artilleri-regementer, å andra sidan, torde härleda sig derifrån, att då Kongl, brefvet den 11 December 1830, till följd hvaraf de vid artilleri-regementerna någon tid förut inrättade