Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
k~iltiirl t111 de11 blifia &amp; IIII i i, iiieri5 l.,egr&amp;iisad, &amp; ii e1; jes skulle vara fallet. Akteiislial~ens allt jämt aftagande mital bland de civilise(le foll&lt;eii. l&lt;aii &lt;l ocli i 1 qp,liiil. tyder p&amp; e.11 allt mer och mer tilltagande svårighet för maiiaeii a t t bilda och försörja familj. P&amp; samma g&amp;ng stegras svhigheten för de ogifta livinnornas v&amp;aiide skaror a t t fiiina en nnstiinclig besgiiiiig. Bi: eclvict och siiaxt förli de bvianorJ soni söka inträde p&amp; nyn banor i följd af behofvet a t t ut veck^ sim anlag, träiiges ett iniingfaldigt storre antal, so111 kastas. in i Iioidrnrrens ined .meimen i följd af tv&amp;nget a t t Iefva. Viiiner e; j k~inilaii sin fömö~:, jiiiiig af en make, i ntbyte niot de fo,~liktelser, so: ni i~~: bet~fördeln ingens stora lag &amp; laggel: 11enne a t t &amp; rda hem och barii för clein begge, sB mhste hoil strafva a t t piiegen hand försörja, sig själf. Db den vnsainina Iiviiiizaii liar blott sig s,jal.f a t t s t r a f ~ n fös, nnclw det n-iaiirieii i regelii afven fh.- striifva ~ O I ' linstrn. och barn, sh ' a r följden, attt clen.
Jag förnyar således mitt här ofvan framställda förslag, under vördsam anhållan om remiss derå till Höglofliga Stats-Utskottet. Stockholm den 14 November 1865. A. G:son Bennich. N:o 74. Af Herr Bennich, Axel Gustafsson, om löneförhöjning åt Landshöfdingarne i Jemtlands och Norrbottens län, rn. m. Lika angeläget som det, å ena sidan, är att Staten alls icke använder eller aflönar flere tjenstemän, än Staten för sina ändamål behöfver, lika angeläget är det ock, Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865. 151 å andra sidan, att de Statens tjenare, som verkligen behöfvas, efter måttet af dem förelagd verksamhet och ansvarighet och efter den samhällsställning, som deras tjenst anvisar, så tillräckligt aflönas, att de utan uppoffring af egna medel och med bibehållande af ekonomiskt oberoende kunna egna sina krafter åt utöfningen af dem anförtrodda värf. Asidosättes denna regel, så inträffar lätt att grundlagens föreskrift om de enda befordringsgrunderna, skicklighet och förtjenst, måste lemna rum jemväl för en tredje befordringsgrund, enskild förmögenhet, hvilken icke alltid finnes med de förra förenad. Allmängiltigheten af dessa grundsatser lärer icke röna motsägelse; men att samma grundsatser ändock sakna sin behöriga tillämpning vid vissa löneregleringar, såsom den för landshöfdinge-embetet i Jemtlands län, känner jag af erfarenhet. Lönen för detta embete, äfvensom för Landshöfdingen i Norrbottens län, fastställdes vid '1860—'1861 årens riksdag i ett för allt till 8,000 R:dr, hvaraf, efter afdrag för ackordsamortering och kronoutskylder, endast återstår omkring 7,500 Rdr. Att detta belopp nu mera icke kan, äfven med den strängaste hushållning, förslå till bestridande af en Landshöfdings lefnadsoch resekostnader inom dessa aflägsna och vidsträckta län, torde en hvar utan betänklighet medgifva.
Väl synes, som om den på senare åren så betydligt ökade trädvarurörelsen så till vida möjliggjort en bättre skogshushållning, att de Svenska skogsalstren först genom denna handel, i förening med underlättade och utvidgade kommunikationer, för skogsägaren erhållit något verkligt värde, men å andra sidan lärer trädvaruexporten i manga och kanske de flesta skogsbygder hafva föranledt en, i förhållande till virkestillgången och den för skogens återväxt erforderliga tiden, allt för stark afverkning, ett förhållande, som flere af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande antyda. Såsom särdeles förderfligt för skogarnes bestånd omnämnes från en del län, t. ex. Jönköpings, Kronobergs och Gefleborgs, bruket att till sågverksägare eller -bolag till afverkning på viss, längre eller kortare, tid upplåta skogsparker. Der sådant i de mera sydligt belägna länen äger rum, tyckes upplåtelsen i de flesta fall skett under rättighet för sågverksägare att helt och hållet afverka skogsparkerna, innan de till markens ägare återgå. I de nordligaste länen deremot lära väl öfverlåtelsekontrakterna i allmänhet föreskrifva, att endast mogen skog eller träd af vissa dimensioner få tagas, men äfven under förutsättning att kontrakternas bestämmelser i detta hänseende verkligen efterlefvas, saknas likväl icke, hufvudsakligen med afseende på det brukliga afverkningssättet, som icke kan anses försäkra skogens återväxt, och de låga tillväxtberäkningarne, grundade anledningar till det antagandet, att denna öfverlåtelserätt icke sällan i betänklig grad bidrager till skogstillgångens minskning. Hemmansköp med hufvudsakligt afseende på skogens sköfling förekomma äfven här och der. Från Östergötlands, Jönköpings, Calmar, Gotlands, Blekinge, Elfsborgs, Skaraborgs, Wermlands, Stora Kopparbergs, Gefleborgs, Wester-Norrlands, Jemtlands, Westerbottens och Norrbottens län utföras betydliga qvantiteter skogseffekter, till hvilkas beredande ock inom flertalet af dessa län ett stort antal sågverk finnas anlagde.
För att Magister M. Wiberg tilldelas, såsom honorarium och kostnads-ersättning för en af honom uppfunnen och utförd räknemaskin, hafva Rikets Ständer anslagit en summa af Åtta tusen R:dr, att jemväl af Riksgälds-kontoret utbetalas. § 171- Med afseende å don för dervarande landsmän gagnande verksamhet, förre Pastorn vid Svenska församlingen i Chicago inom Norra Amerikas Förenta Stater, Gustaf Unonius, under ett längre vistande derstädes ådagalagt, hafva Rikets Ständer tillerkänt honom ett till utgående från Riksgälds-kontoret anvisadt understöd för en gång af Tre tusen R:dr. § 172. Efter derom under innevarande riksdag väckt fråga, hafva Rikets Ständer, såsom godtgörelse till aflidne Skeppstimmermanncn Johan Larsson Hedströms arfvingar för en Chefen å sedermera förolyckade korvetten Carlskrona, höstetiden år 1845, i hamnen vid Buenos Ayres lemnad försträckning, beviljat och anvisat ett mot Etttusen femhundra Spanska Piastrar svarande belopp i Svenskt mynt, att utaf Riksgälds-kontorets medel utbetalas efter den vid denna liqvid gällande kurs. § 173. För att användas till beviljad löneförhöjning åt Rektorn vid lägre Elementar-läroverket i Piteå, Magister Johan Petter IIuss, för tiden från slutet af vårterminen 1859 till innevarande års utgång, har ett särskildt anslag af Sjuhundra femtio R:dr blifvit af Rikets Ständer anvisadt; hvilket belopp bör af Riksgäldskontoret utbetalas efter derå skeende vederbörlig reqvisition. Stats-Utskottets Memorial N:o 214. 27 § 174- För haspitals-fondens understödjande och för fullbordandet af de nya hospitalsbyggnaderna vid Stockholm samt i Wexio, Wadstena oell Hernösand äfvensom för dessa inrättningars ordnande och förseende med erforderliga inventarier m. m., hafva Fikets Ständer, med bifall till Kongl.
Jag anhåller att till prot. få reservera mig mot möjligheten af att anse den nu gjorda framställningen af Hr Landtm, såsom medförande ändring i Ridd.- Ordn:s tydliga bud för framtiden. 88 Den i Februari. Frih. Stael von Holstein, Otto Wilh.: Jag måste visserligen finna mig smickrad, alt äfven denna riksdag hafva blifvit vald till ledamot af LagUtsk.; men ej mindre allmänna an enskildta göromål, de sednare vidt omfattande, taga min tid så i anspråk, att jag icke skulle kunna fullgöra dessa nya åligganden, som ledamot af LagUtsk., till allmän båtnad eller egen tillfredsställelse. Hr Frih. o. Landtm, tilikännagaf, att bland Hrr Bankman ledigheter uppstått efter följande herrar, hvilka till Eiectorer blifvit utsedde, nemi.: i 3:tlje Bänkm.-s-Afd. efter N:o 13 r. Gr. De Geer, Carl; i 6:tc Bänkm.-s-Afd. efter N:o 2.55. Frih. Falkenberg, Conrad; i y.-de. BånkniiS-Afd. efter N:o 338. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredrik; i Hermelin, August; samt N:o 193. Hr Bäck i Finland; Fullm. Gr. -Spens, Carl Gustaf; i samt N:o 2109. A. Hr Anckarsvärd, August; i 1/g-de Bänkm.-s-Afd. efter N:o 1117. Hr Cederschjöld, Pehr Guslaf; i Frih. Leijonhufvud, Abraham; i Hr von Troil, Emil; samt N:o 1479- Ulfhjelm; Fullm. Hr af Geijerstam, Carl; i iS:de Bänkm.-s-Afd. efter N:o 1703. Hr Blomcreutz; Fullm. Frih.
Sedan Langlauri på Södermalmstorg vinkat farväl åt Trippsnapp, som med ett ironiskt leende ser sällskapets resa, passerar man tullen och upplefver allehanda äfventyr. Man blir anfallen af »Gasten» under natten och äter sedan en »löjlig och munter dejeuner på landsvägen, bestående af liqueur eller Ungerskt vin, rapphöns». Men just härunder nalkas rättvisans handtlangare, ertappar sällskapet och för utan vidare krus de förbittrade rymmarna tillbaka till Stockholm, och där hälsas de af en hel spefull chorus af »pojkar, arbetskarlar, hårfriseurer och käringar», som stojande och skrattande hylla dem med en försmädlig välkomstkuplett: Ack se på! Se på! hur de sittja Flata i sin harm, De nu komma durck från Fittja. Ack hvad stoj och buller och hvad stort allarm! lal lalla. Resan lär dem ängslig falla, Se hvad frun är varm! Men likväl så ha de sig fått skaka Och haft god motion. Så Herr Hector, Squirre, som Frun och lilla hon! lal lalla Måtte ingen af er alla falla Äfven af denna korta redogörelse skulle man kunna sluta till, att åtminstone den ena uppgiften om styckets författarskap är föga sannolik. Ty till och med en blott ytlig kännare af Gustaf III:s litterära skaplynne skulle knappast vilja tilldöma honom denna själfsvåldiga och obetydliga tillfällighetspjes, hvilkens uppsluppna och drastiska humör och folkliga språkton så föga erinra om den förfinade, litet kyliga kvickhet, som genomgår konungens konversationslustspel. Utom det osannolika, att han spillt sin tid på att skrifva en pamflett mot en aktris, talar mot hans författarskap äfven den omständigheten, att intet spår af originalmanuskriptet finnes kvar bland hans eljes så samvetsgrant gömda dramatiska handskrifter. Vida mer talar för Hallmans auktorsskap.
Derest Banko-ombudet af sjukdom eller Derest Banko-ombudet, af sjukdom eller annat laga förfall hindras att uppdraget beannat laga förfall, hindras att sin tjenst bestrida, förordna Fullmägtige antingen någon strida, må på Fullmägtiges pröfning anaf Styrelsens öfrige ledamöter eller ock komma, antingen Banko-ombudets göromål annan person att uppdraget under tiden skola uppdragas någon af Direktionens öfutöfva, mot ersättning, som af Fullmägtige rige ledamöter, som kan och vill ett slikt bestämmes. uppdrag sig åtaga, emot åtnjutande under tiden af skilnaden emellan hans eget arfvode och de för Banko-ombudet anslagna löne-inkomster, eller ock annan person må, för tjenslens bestridande, under tiden förordnas. Tjenstemännen och vaktbetjeMom. 6. Tjenstemännen och vaktbetje ningen vid hvartdera Lånekontoret antagas ningen vid hvartdera Lånekontoret antagas och förordnas af Lånekontorels Styrelse, och konstitueras af Lånekontorels Direksom eger alt, när så fordras, från tjensten tion, som eger att, när så fordras, från och densamma åtföljande förmåner entlediga tjensten och densamma åtföljande förmåner den, med hvilken Styrelsen linner Laneentlediga den, med hvilken Direktionen finner kontoret icke vara belåtet. verket icke vara belåtet. (Utsår.) Mom. 7. Hvardera Direktionen eger att åt de komiterade, som af Fullmägtige ibland Bankens tjenstemanana-personal utses för besörjande af Lånekontorens angelägenheter i Stockholm, vid hvarje års slut bestämma arfvoden, med afseende å omfånget af de göromål, som under året komiterade ålegat. Mom. 7. De af Lånekontorens tjensteMom. 8. Ombudsmannen vid hvartdera män, som innehafva uppbörd, skola ställa Lånekontoret skall, för den uppbörd, som af Styrelsen godkänd borgen eller annan kan blifva honom anlörtrodd, ställa al
På det skeppare och besättningar å Svenska kravelfartyg, större eller mindre, må komma till säkert åtnjutande af den föring, som uti Kongl. Maj:ts år 1748 utfärdade Reglemente dem till uppmuntran blifvit tillagd, skola skeppare och besättning vid den Tullkammare, der lossning sker, af den tull, som för fartygets medbragta last inflyter, mot behörigt qvitto, erhålla föring, utgörande, vid lart från Östersjön, för en skeppare 2 R:dr, för en styrman 88 öre och för de öfriga al besättningen, så väl som gossar, hvardera 60 öre; från de vid Nordsjön, Kanalen och Atlantiska hafvet belägna Europeiska orter, för en skeppare 10 R:dr 78 öre, för en styrman 5 R:dr 38 öre och för det öfriga skeppsfolket, hvarje person, 4 R:dr 32 öre, samt från Medelhafvet, Levanten och andra aflägsnare orter, för skepparen 13 R:dr 50 öre, lör styrmannen 6 R:dr 75 öre och för hvardera af den öfriga besättningen 5 R:dr 38 öre; men då tullbeloppet för medförda varor icke uppgår till minst 75 R:dr, bestås skeppare och besättning ej någon föring, från hvilken förmån äfven inhemska på klink bygdå samt utländska fartyg äro uteslutna. Skeppare, som komma från Medelhafvet, men tillika intagit last uti Westersjöhamnar, njute föring såsom från Medelhafvet, när tullen för de derifrån i Svenskt fartyg medbragta varor stiger till en fjerdedel af tullbeloppet för de varor, som annorstädes blifvit inlastade. Yid ett annat förhållande bestås endast den mindre föringen. § 13- För gods, som under transporten genom tillfällighet tagit skada, må ej någon minskning i tullen tillåtas, så vida godsegaren sjelf vill detsamma disponera.
Jag får börja med att instämma uti hvad Hr von Rosen anfört 0111 ett hemman inom Malmöhus län, hvarest den händelse tilldragit sig, att en hel by blifvit så sönderstyekad, att när fråga uppstod 0111 försörjning af några fattiga från denna, sorn från början ägdes af några fä bönder, så slutades det dermed * att hela hyn töll församlingen till last, sedan en delaf personalen flyttats på eorreetioiisinrätlningen. Jag får dessutom besvara några andra här falJdu yttranden. Det är sagdt, att den fattige bör hafva lika rätt som den rike att förvärfva jord. Jag medger, att detta kari vara ganska rätt, om man ur rättsgrunder betraktar Saken; tilen jag mäste också anmärka, att just ett sådant förvärfvande ofta medför den fattiges undergång, jemte det att den medför skada lör de hemman, hvarifrån afsöndrängen skei-, och att dessas åboer ofta derigenom utarmas. Jag anser derföre ej orätt att för hemtnansklyftiingeu sätta en viss gräns, hvarutöfver den ej får utsträckas. Den vanliga iiieloden åtminstone i min hemort är, att en dräng tjenaf några år och förvärfva!- sig ett litet capital. Detta capital är ej tillräckligt till inköp af sä stor jordrymd; som han beliöfver för sin utkomst; men han köper en rymd af några få tunnland, passar på ett godt är, dä isynnerhet en god potatesskörd är att förvänta, gifter sig och familjen tillväxer; .Sedan kommer en missvext, och då går dfct icke ari ött lefva på den lilla hemmansdelen, arbetsförtjenst fås ej, och familjen blifver en vandrande tiggai personal. Han kari försörja sig sjelf med arbete, men familjen faller ovillkorligen församlingen till last, om ej värre följder inträffa. Det är äfven sagdt, att blott de få tak öfver hufviidet, så ligga de ej församlingen till last.
Defla af 180Z ars Revisorer Meddelre föreskrift ter hade således till föremäl 1:0 att bereda besparing Uti Conkoireks utgifter, dels derigenom, atk Riksgälds-Comoirets egen Betjening , hwilken med expeetance Löner skulle gravera Staten, framföre andre flyttades till de syflor eker befattningar, hwilka befunnos nddivändige, och dels atk, till exyectanöe Skakens kältande, de med högre löner försedde bvt» de, sä framt oskicklighet icke skulle i wägen ligga, emplojeras, framföre dem, hwilka lill mindre expectanee Löner moro berättigade; och 2:0 att befordra till werkställighet regleringen af Boksluts-(5ontoirets Staf, pä hwilken wid ,800 ärs Riksdag blifwit upsörv en ny Kammarförwandts sysia, och genom hwars till» fäktande Kammererare« befattningen wid Inrikes Ä« renderne, för hwilken war anflagen en högre arfwsdes lön, än Staken utsätter för Kammarförwandtssysian, kunde indragas. Da 1807 är'S Revisorer singö erfara, att före» Ljer-e BandNno i>9, aso. näinn - 946
J426 Statsoch Besvärs-Utstottens Betänt anden'. finnas hafva eftersatt sin skyldighet i afseende på Arbetets tillbörliga fulländning, Bolaget då matte anses förbundit, att till Stats Verket återbära, hvad det af understödet kunde hafva lyftat; till hvilken ända Bolaget Vid emottagande af första årets belopp borde afgifva skriftelig förbindelse för fullgörandet af ofvannämnde vilkor. Skulle Riksens Högloft. Ständer pröfva skäligt, att Utskottens nu gjorde förslag bifalla, torde i sådan händelse Riksens Högloft. Ständer finna nödigt, att härom hos Kongl. Majit göra underdånig anmälan, med framförande tillika af den underdåniga anhållan, det täckies Kongl. Maj;t i Nåder låta vidtaga de åtgärder, sorn med afseende på ofvan Upptagne förbehåll kunna anses nödige, Om åter Delägarne i Skånska Stenkolsverket, emot det föreslagna Understödet icke skulle vilja åtaga sig utförandet af ifrågavarande kostsamma företag, finna Utskotten billigt* att delägarne likväl intill nästa Riksdag bibehållas vid åtnjutande af de Premie - förmåner, Som Riksens Ständer vid sistledne Riksdag deni föiundt. Hvilket allt till Riksens Högloft. Ständers Egen upplysta pröfning vördsammeligen underställes. Stockholm deri 15 Maji 1818. Riksens Högloft. Ständers Statssamt Allmänna Besvärs* Och Ekonomi-Utskotts Statsoch Besvärs-TJtskotteris Betänkahderi. 1427 Utlåtande, angående Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, 1 anledning af förekommen frågd örn Båtsmans - Roterings införande i Färentuna Härad af Stockholms Län, H öglofi. Ridderskapét och Adeln samt HögVördigé Preste-Ståndet hafva, till Statssamt Allmänna Besvärsoch Ékönömi-Utskottert ge. tnensamt; äfvehsom Vallöf]. Borgare Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet till Stat?-Utskoitet (enskilt behagät remittera följande: (Dennå Nådträ Proposition af don g
Omöjligt är att beräkna summan ä£ allt d et onda, som denna Sect af lågtån kta själar åstadkommit i verlden; mea de okloka, förhastade, våldsamma steg, som Historien på goda grunder förebrår de från skådeplatsen redan bortgångna Styrelser, månne de ej oftast härledt sig från inflytelser af dessa personer, hvilka sjelfva utan förtjenst, bemöda sig framför allt, att göra hvar och en annan misstänkt, tillskapa mången gång himmelskriande brott af ett enda obetänksamt eller illa valdt uttryck, och ega i sjelfva verket ingen annan utväg att visa sin oumbärlighet och göra sig gällande ån genom de faror de uppställa, icke ens efter sin inbillning, utan efter sina ©nskildta egennyttiga beräkningar. Jag vet, det är icke möjligt, att upptäcka och fö'* rebygga alla de dolda anläggningarna a£ dessa föraktliga varelser} men när de nä - LagUtshotttts Betänknndcn. 6i gon gång allt för uppenbarligen begå ett omisskänneligt brott emot både Samhället och dess högsta Vårdare, då förtjänte de att, genom något lämpligt Correcsiv, åtminstone sättas ur stånd att vidare skeda; och till utfinnande och stadgande deraf ber jeg s’t detta mitt anförande må med de öfrige RiksStånden communiceras och till Hög* lofL Lagutskottet varda häuvist, MStenhammar. Hvad Herr Doctor Stenhammar sålunda andragit, har Lagutskottet öfvervägat; och hyad angar förra delen af Memorialet, eller den af Doctorn föreslagne granskning af de Författningar, som hafva afseende på Åmbetsmäns ansvarighet för förskingring af allmänna medel, samt nya Författningars vidtagande, hvarigenom, om icke ansvaret skärptes, controllen åtminstone blefve enkel och rättegångssättet förkorrtadt; så emedan Herr Doctorn hvarken bestämdt uppgifvit, i hvad delar allmänna Lagen, eller de Författningar, hvilka å förbrytelser af denna art hafva afseende, anses tarfva förbättring, ej eller något förslag dertill framställt; har Lagutskottet ansett sig icke vara i tillfälle, att öfver Doctorns motion i denna del något vidare mlåtande meddela.
Transport R:dr 3,.586: 32. 8. 4:o. Lancls-Staten. a) Då, i följd af inträffade Landshöfdinge-ledigheter, verkställighet efterhand kunnat beredas åt den i Kongl. Brefvet den 24 Februari 1837, angående reglering af Landshöfdingarnes lönevilkor, meddelade föreskrift om frånskiljande från nedannämnde landshöfdinge-löner af följande kontanta aflönings-anslag, nemligen: i Gefleborgs län R:dr 201: i Wester-Norrlands län » 323: i Gottlands län » 300: i Malmöhus län » 380: tillsammans R:dr 1,204: har Kongl. Maj:t i Nåder förordnat, att dessa belopp böra, med nästa års ingång, öfverflyltas från berörde läns stater till aflöningsstaten för Blekinge län, i afräkning ä den lön förbättring, som tillkommer Landshöfdingen i sistnämnde län. Likaledes kommer vid nästa års ingång att lill aflönings-staten för Christianstads län, såsom löneförbättring åt dervarande Landshöfding, öfverflyltas den uti samma Kongl. Bref till afskiljande från landshöfdinge-lönen uti Stora Kopparborgs län upptagna så kallade »vedbrands-ränla», beräknad till 549 R:dr 5 rst., hvilket belopp, genom Rikets sednast församlade Ständers beslut, blifvit förvandladt till kontant anslag, b) 1 betraktande, å ena sidan, af det genom landets tilltagande odling, folkmängd och framsteg i industrielt hänseende, årligen förökade antalet af Landsstats-tjenstemännens göromål, och å den andra, af bemälde tjenstemäns i allmänhet ganska ringa förmåner, hvilka, under en allt jemt stigande lefnadskostnad, blifva mer oph iner otillräckliga, ett förhållande, som på sättet för ärendenas handhafvande måste skadligt inverka, har Kongl. Maj:t funnit Sig icke kunna undgå att ånyo fästa Rikets
Yarm-apparater, med serskild eldning för bläslerns upphettande, finnas vid Österby och Söderforss; likväl har ännu icke någonstädes dessa apparater blifvit så placerade, alt bläslerns uppvärmning kan åstadkommas med Masugns-lågan. Nya Masugnar eller smideshärdar hafva icke under ifrågavarande år blifvit anlagda. Vid Bruken och Bergverken i Länet utgjorde befolkningen, under dessa 5 år, i medeltal 13,293 personer, bestående af Husbönder och deras Betjening, Bruksbetjening, Hammarsmeder, Masugns-arbetare, diverse Bruksarbetare och Manufactursmeder, Grufarbetare, Skogvaktare, Kolare, Frälseoch Landt-Bönder, Torpare, Dagsverksfolk och Gratialister, uti 2,565 hushåll, eller, då de med jordbruk hufvudsakligen sysslosatta hushåll och Gratialist-familjer, hvilka sammanräknade voro i,494> afräknas, ett återstående — 16 — antal aF i,i3i hushåll och 4>9^6 personer egentligen tillhörande Bruken och Berg vei ken. Slutligen torde höra anmärkas, att, efter sina privilegier, äro de flesta af ofvannämnde Bruk fonderade på ett visst qvantum jern, sorn årligen skall utsmidas och för hvilket måste betalas Hammarskatt efter smidets qvantitet å i procent, ehvad delta qvantum utsmides eller icke. Det årliga smide, hvarefter denna skatt beräknas, är vid Leufsta med Carlholm 2000 SIM.; vid Österby i,5oo; vid Gimo 3^5; vid Strömsberg i,65o; vid Ullforss r,45o; vid Söderforss 1,600: vid Wattholma 700 och vid Elfkarleö i,85o SkU, hvarföre Hammarskatts-afgiften enligt årlig Taxa utgöres. Dessutom skola Recognitionsverken Leufsta, Österby och Gimo för fritt smide utölver