Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Memorial om ytterligare förskoning intill nästa Riks'dag i Bewillningen fsr Uddewalla och Ämäl, samt Herr Borgmästaren Nenftns enahanda anmälan, i afseende pä Upsala, Herr Bruks-Patronen Bjuhrs för Westerbotten och Herr Borgmästaren Ull bergs för Ostersund. 'or suxi-s» blx l'rot«rco!Io .st» O. Vgjs5MS» Utdrag af' Bonde-StändetS Prokecoll wid Urtima Riksdagen i Arebro den 14 September r8iv. S. D. Ståndet Serskildta - Utssottets Betänkande rörande Riksdagens möjligast skynd. samma Mutande, med den enda förändring, att, med willkor de öfrige Respectibe Sländen sig dermed förenade, efter den 24 i denna mänad ingen ny Motion sär i Ständer »väckas. Or rrrxr». Cx ?l-otoco!lo Ogbriel Oämanv. Utdrag Den 14 September. Z17 Utdrag af Bonde-Ständets Protocoll, hällit wid Urtima Riksdagen i Arebro den 14 September 1810» S. D: ^ anledning af Jon Jonssons frän Blekingen nu inglfne Memorial, med anhällan, att den af honom wid förra Riksdagen wäckte, - af Ständer till Allmänna Beswärsoch Oeconomi. Utskottet remitterade samt genom Riksens Ständers dä gifna bifall till Utskottets utlätan. de afgjordt, men i Riksdags-Bestulet ej införde -fräga om stadfästelse ä Sksttemäns, genom 1789 ärs Kongl. Förordning om. Skatteköp, wundne fria Dispositionsrätt öfwer sins hemmans skog m. m. bestöts, att detta mål skulls till Expeditions-Utskottet öfwerlännäs, för att fä ruin i Bestutet för denna Riksdag; hwarom öfrige Respective Skändenkommo att »vördsamt och »vänligen underrättas, »ned inbjudning att i ctt lika. beslut deltaga, l-tt su^s.
Således ett brutto-belopp af 4,500,000. 29:o. Salu-accis af Städerne, såsom vid sednaste reglering 3,000. 30:o. Postmedlen, liksom vid 1848 års Statsreglering, till ett bruttobelopp af 600,000. 31:o. Chartce-Sigillatce-medlen, vid sednaste Statsreglering beräknade till 550,000 r:dr, men nu, efter medium under åren 1844 — 1848, till 560,000. 32:o. Bränvins-brännings-afgiften, hvilken afgift vid sednaste Statsreglering beräknats till 700,000 r:dr, men nu, efter ungefärliga beloppet för år 1849, ifrån och med hvilket år sednaste författningen i ämnet tillämpats, upptagits till 650,000. Restantier, hvilka, ehuru deras medium under åren 1844-1848 utgjort 251,445 r:dr, och således betydligen öfverstigit det belopp af 155,000 r:dr, hvartill denna inkomst vid de båda sednaste Statsregleringarne upptagits, likväl med hänsigt till föränderligheten af samma inkomst nu ansetts icke böra högre beräknas än till 180,000. Enligt den af Stats-kontoret sålunda uppgjorda beräkning, skulle alltså, utom det från Riksgälds-kontoret af Bevillnings-medlen lemnade bidrag för Stalsbehofvens fyllande, hvilket, enligt sednaste Statsreglering, bestämdes till 1,318,530 r:dr årliligen, Stats-verkets årliga tillgångar blifva: Ordinarie Inkomster r:dr 4,569,280. Extra ordinarie d:o » 6,113,000. Kongl. Maj:ls Prop. om Statsverk. 1830. 21 Efter anmälan af hvad Stats-kontoret sålunda i underdånighet hemställt, angående beräknandet af tillgångarne för den blifvande Statsregleringen, utbad sig föredragande
Utan tvifvel röjer sig i dessa domar det begrepp om fastebrefvet, att derigenom tillkommit någon ny kraft af lagfarten, såsom vore fastebref att anse lika med en laga kraftvunnen dom. Att så förhåller sig, lärer likväl icke låta förena sig med det begrepp om en sådan handling, hvilket förekommer uti 1818 års Kongl. Förklaring och det deri omförmälte lagens rum, 10 kap. 1 § Jordabalken. Fastebrefvens undanrödjande uti denna Nådiga Förklaring, inskränker sig icke till klandervärda fastor eller sådana, i hvilka skäl vore att gifva resning, om den söktes. Den mest oklanderliga lagfart fredar ingen fasta mot detta undanrödjande. Det är blott ett lagfartens återförande till dess förgätna rätta föremål, hvilket ingalunda inneburit skydd mot allt möjligt klander, och aldrig kan förebygga sådant mot alla dem, som kunna äga eller få anledningar dertill, hvarföre fasta ej heller kan vara dom öfver sådant klander, utan all föregången tvist. 1 stället att vara en allmän resning i fastebrefven och undanrödjande af allt åkommet laga stånd, måste således 1818 års Kongl. Förklaring hafva till syftemål endast att tillrättavisa ett vilsefarande begrepp om egenskapen och verkan af lagfart och laga stånd samt af fastebref, såsom ett bevis på fulländad klanderfri lagfart. Härigenom kan deremot icke den fångets bekräftelse, som genom lagfarten tillkommit, blifva någon annan än den, som med lagfarandet åsyftades, och hvilken väl är af lagen uttryckligen inskränkt genom bibehållande af all befogad klanderrätt, utan hinder af laga stånd, men deremot på intet sätt utsträckt utöfver den bestämda gränsen, att skydda emot bördemäns anspråk. Om nu sjelfva åtkomsten icke genom lagfart vinner någon annan klanderfrihet än mot bördsanspråk; så undergår den genom lagfarten säkerligen ej heller någon förändring; lag - farten har på åtkomstvilkoren ej någon inflytelse. I förevarande mål tvistades icke, huruvida laga tid blifvit försuten; ty det var medgifvet, att hembud icke skett; och någon tid för lösningsrättens begagnande var således ej heller förliden.
» 20,000 20 stycken grofva kanoner med projektiler för fästningarne » 260,000 Projektiler till de refflade fältkanonerna » 22,000 Brandrör » 10,000 Ridoch anspanspersedlar till tre fältbatterier » 60,000 4,000 stycken faskinknifvar med baljor » 24,000 Baljor till 1,000 faskinknifvar » 1,250 18,000 — Revolvers för artilleriservisen » 40,000 Kammarladdningsgevär, 8,000 stycken » 320.000 Ändring af 4,000 stycken gevär af 1860 års modell » 32,000 Patentet å kammarladdnings-konstruktionen » 20,000 Bly » 141,300 Papper till patroner » 18,710 Ammunition » 10,000 Transport af gevär till de norra orterna » 10,000 Skyddstält, 20,000 delar, » 140,000 — Fältflaskor, 20,000 stycken, » 60,000 Kapotter, 15,000, » 480,000 Klädesbyxor, förfärdigande af 9,000 pär, » 13,500 Kalsonger, 9,000 par, » 18,000 ... Stöflar » 75,454 Renslar med lifremmar, 15,000 stycken, » 375,000 Sjukvårdsmateriel <» 130,425 Summa R:dr 2,872,639
841 som ingår och ej kan lill nya Odlings lån an* vändas, i stället mä öka den nya lönefond, för Fastigheters beläning, hvarom Utskotten här nedanföre vördsamt till Rikets Ständer framställa deras Förslag , och således än ytterligare förblifva till förmån för Jordbruks-näringen använd; hvaremot åter de öfrige tvänrie Standen icke funnit något särskildt föremål , hvaruppå denna disposition egenteligen kunnat anses böra hafva afseende , men deremot ansett det till Banquen på detta sätt , med en mindre betydlig summa hvarje ar , oförmärkt återgående Sedelbelopp vara behöfligt , att i någon mån motsvara andre , genom vidt utsträckte anslag åstadkomne , utvidgningar af Sedelstocken , och i synnerhet ersätta någon del af det till Spannmål*.köp bestämda Creditiv-anslaget ; hvilka bägge alternativer således nu underställas Rikets Höglofl. Stan. ders pröfning. Emot det, som Utskotten derefter tillstyrkt, i afseende på utgifvandet af Fastighetslån, hafva anmärkningar af högst skiljaktig beskaffenhet blifvit framstalde. Inom Högvördiga Preste-Ståndet samt af flere Uedamöter bland Höglofl. Ridderskapet och Adeln är vordet yrkadt: att Fastighetst-lån, såsom innefattande det olämpligaste användande af Banquens medel, icke borde ega rum, utan det, som inbetalas å de äldre Fastighets - lånen, an. våndas till något för stärkandet af Banquen» 842 BancoZJtsiottets Betankanden. soliditet nyttigt ändamål ; hvaremot :tf åtskilige Ledamöter inom Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt det Vällofl. Borgare-Ståndet fråga blifvit väckt, om användande till utlåning på Fastigheter jemnväl af de tillgångar , hvilka komme att tillflyta Banquen vid en skeende utredning af allmänna Magazins - Inrätt, ningen, såsom afbetalning å dess begagnade Creditiv.
För öfrigt förordnade Kongl. Majit, i sammanhang härmed , dels att den för entreprenad-contractets frånträdande sålunda beviljade ersättningssumman borde, såsom en direct utgift, å allmänna byggnads-anslaget aflöras, dels ock att de af entreprenörerne uppförda ma - 4 Stats-Utskottels Utlåtande, Nx 164• terialbodar samt planket omkring den för Residensbyggnaden förut afsedda tomt, likasom sjelfva tomtplatsen, skulle försäljas och de härigenom inflytande medlen i Landt-Ränteriet lefvereras och såsom en tillgång för det årliga byggnadsanslaget i Ränteri-räkenskaperna upptagas. Sedan härefter en förändrad plan och ny ritning för ifrågavarande byggnad blifvit af Kongl. Öfver-Intendents-Embelet uppgjord och Kongl. Majit underställd* tillika med ett förnyadt kostnadsförslag, upptagande, efter afdrag för en anmärkt missräkning, ett belopp af 50,239 R:dr44sk., eller 7,185 R:dr 41 sk. 4 rist. utöfver den i förra förslaget beräknade kostnadssumma; så förklarade Kongl. Majit, under den 24 Maj näsllidet åri alt som den för Landshöfdinge-Residenset då föreslagna förändrade plan bland annat afsåg dels Landt-Ränteriets och Provins-Landtmäteri-Contorets inrymmande i residenshuset, och dels erforderliga uthusbyggnaders uppförande af sten under plåttak, i stället för sådana med papperstak, hvarigenom i förra hänseendet ökad beqvämlighet och i det sednare större varaktighet komine att beredas; så funné Kongl. Majit desto mera skäl att i Nåder antaga samma plan, som den serskilda byggnaden för Ränterietoch Landtmäteri-Contoret, hvilken jemlikt den förra planen borde bibehållas, sedermera blifvit genom den inträffade eldsvådan betydligen skadad, samt i alla fall, för verkställigheten af den fastställda nya tomtregleringen, måste flyttas.
Och då Presterna gingo utu det helga; ty alle de Prester, som för handene voro, helgade sig, så att ock skiften icke hållne vordo, Och de Leviter, med alla dem som under Assaph, Heman, Jeduthun, och deras barn och bröder, voro, klädde med linnen kläder, sjöngo med cymbaler, psaltare och harpor, och stodo österut ifrån altaret, och när dem tjugu och hundrade Prester, som blåste med trummeter; Och det var, såsom det hade varit allt en som trummetade, och sjöng, såsom man hörde ena röst, till att lofva och tacka Herranom; och då rösten upphof sig af trummeterna, cymbaler och annor strängaspel, och af Herrans lof, att han mild är, och hans barmhertighet varar till evig tid; då vardt Herrans hus uppfyldt med ett moln; Så att Presterna icke stå kunde, till att tjena, för molnets skull; ty Herrans härlighet uppfyllde Guds hus. Då sade Salomo: Herren hafver sagt, att han vill bo i mörkrena. Och jag hafver byggt ett hus dig till boning, och ett säte, der du bo skall till evig tid. Och Konungen vände sitt ansigte, och välsignade hela Israels menighet; ty hela Israels menighet stod; Och han sade: Lofvad vare Herren Israels Gud, som genom sin mun till min fader David talat, och med sine hand fullkomnat hafver, då han sade: Efter den tiden, att jag mitt folk utur Egypti land förde, hafver jag ingen stad utvalt i alla Israels slägter, der ett hus att bygga, så att mitt Namn der vara skulle; hafver ej heller någon man utvalt, att han skulle vara en Förste öfver mitt folk Israel; Men Jerusalem hafver jag utvalt, att mitt Namn der vara skall; och David hafver jag utvalt, att han skall vara öfver mitt folk Israel. Och då min fader David i sinnet hade att bygga Herrans Israels Guds Namne ett hus,
Lördag d. o.5 dennes på e. m. val skulle komma att förrättas af 6 revisorer till deltagande å R. o. Ad:s vägnar i iB3g års revision af Stats-, Bancooch Riksg,verkens förvaltning och räkenskaper. Föredrogs ånyo och lades på bordet ånyo af Frih. af 206 I Den 23 April e. m. Nordin, Carl Joh., samt Gr. Frölich, Dav., StatsUtsk:s d. 21 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 447 i anledn. af erhållen återremiss å StatsUtsk:s meraor. N:o 424 om förtydligande af R. St:s beslut, ang:de garanti för hypotheksföreningar, jemte förslag till hufvudgrunder för sådana föreningar. Likaledes lades ånyo på bordet af Frih. af Nordin, Carl Joh., och Gr. Horn, Claes Fredr., StatsUtsk:s d. 2 1 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 44$ i anledn. af gjorda anmärkn:r vid Utsk:s betänk. N:o 4^5 i fråga derom, att Utsk. måtte inkomma med förslag till formulär för den förbindelse, som skall af hypotheksföreningar afgifvas. Ånyo föredrogs och lades till handkna StatsUtskts d.21 dennes på bordet lagda memor. N:o 449 i anledn. af erhallen återremiss å Utskrs utlåt. N:o 427- Vid förnyad föredragning nf StatsUtskts d. 21 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 45p i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse, angrde en uppkommen brist i statsverkets tillgångångar för år i835 genom R. St:s beräkning af tulloch brännvinsinkomsterna, blef det ånyo lagdt på bordet af Gr. von Fersen, Hans, samt Ilr Oxehufvud, Göran Adolph. Föredrogs ånyo StatsUtskrs d. 21 dennes på bordet lagda memor. N:o 45i,med anmälan af RiksSl:ns fattade olika beslut i fråga om en årlig nådegåfva till förre
Beträffande den anmärkn., Hr Printzensköld gjort, att R. St. icke böra besluta några afgifter till kommunerna, så får jag säga, att jag värderar högt Hr Printzenskölds städse ådagalagda nit, att skaffa Kronan höga inkomster, och kan icke annat tro, än att Hr Printzenskölds afsigt endast varit att härom göra en erinran, då han icke begärt någon propos. i ani. af de anmärkn:r han framställt. Vidare torde jag icke behöfva uptaga detta ämne, ulan går direkte öfver till lydelsen af propos., och detta lärer väl böra blifva hufvudsaken. I detta afseende förenar jag mig med Gr. Lagerbjelke och Hr Hjärne i den hemställan till Ståndet, om icke lämpligast vore alt ur 23:dje §:ns !:sta mora. utesluta orden: ”eller, där i Länet sådant ej finnes, under PröfningsKomités förfogande.” Om man stryker ut de orden, så skulle l:sta mom. af denna §, i full öfverensstämmelse med R. o. Ad:s förra beslut, få följande lydelse: ”Utaf de afgifter, som enligt denna förordn. inflyta för minuthandel med och utskänkning af bränvin, vare sig i stad eller ä landet, afsättes ^:del till en för hela Länet gemensam kassa, hvilken tills vidare ställes under Hushållnings-Sällskaps förvaltning, att användas till ändamål, som för Länet nyttige äro.” 2:dra mom. är lika med R. o. Ad:s förra beslut. Jag torde derföre icke behöfva derom något yttra. Skillnaden emellan R. o. Ad:s beslut uti lista mom. och det af mig nyss uplästa, ligger blott i ordställningen, och, utan att bär vilja ingå i någon pröfning om den ena eller andra redaktionens företräde, fäster jag endast upmärksamheten derpå, att PresteSt. har antagit en sådan redaktion, som den af mig nu uplästa, och det blir alltid en vinst att i en sqk, der det kan vara tvetydigt, få två Stånds lika beslut. Jag anhåller om propos. i enlighet med det förslag jag nu upgifvit.
I anledning af detta utlåtandeförklarade Kongl. Maj:t den 24 November i8iy sig icke hafva funnit skäl bifalla Riksens Ständers anmälan. Höglofl. StatsUfskottet behagar nu erkänna: ”att den af sednaste Riksens Ständer föreslagne uträkning af hvarje post, till den dagens cours, då den ineller utgick, skulle på sätt Kongl. Maj.ts åberopade skrifvelse afser ä blifva alltför compliqueradj men anser likväl * 48 Ben 4 Apri 1 f m. siället, att dén af Riksens Ständer härmed åsyftade, uti Stati tiskt hänseende gatt fia vigtiga upplysning, om anslagens mer eller mindre tillräcklighet och möjligajle redighet i räktnjkaperne, kunna derigenom erhållas, att Statsverkets alla så väl inkomster som utgifter uti Hamburger Banco, i RiksStaterne, och i de till grund derför liggande Råkenfkaper debiteras och redovisas eber en viss cours, sorn vid hvarje Riks* dag bestämmes, samt den uppkommande skillnaden mellan samma cours och den medelcours får året, som finnes gällande då inkomsten eller utgiften inträffar iakttages uti den generella årliga liqviden mellan Statsoch RiksgäldsVerken medelst StatsVerkets godtgörande för hvad medelCoursen öfverstiger den fasställda; hvaremot RiksgäldsContoiret tillkommer öfverskotta, som vinnes på den fasställda coursen, utöfver mtdeleoursens belopp Då ingalunda må bstviflas att det är reda och ordning i Statsverkets räkenskaper som åsyftas; mäste jag öppet förklara min öfvertygelse, att den ingalunda kan vinnas med detta dubbla Calculationsverk, med tvenne imaginerade mätare: Riksdagscoursen och årets medelcours förutom den tredje och enda rätta, nemligen den cours hvartill vexlarne verkeligen säljas eller köpas; och hvilken allena måste utgöra grunden för uppbördsmännens redovisning. Jag hade tillåtit mig tro, att den utveck ling - Dan 4 April f m.
N:o 81, i anledning af väckt motion om förändring uti den Borgerskapet i Fahlun åliggande skjutsnings-skyldighet, bifölls; och N:o 84, i anledning af väckta motioner om förändradt användande af de utaf lediga prestlägenheter utgående inkomster, som hittills tillfallit vissa under Dom-kapitlens vård ställda kassor. Ståndet lät bero vid yttrandet, pag. 33, i anledning af Prosten Meléns motion, afslog den sednare framställningen å samma sida och godkände yttrandet, pag. 34, i anledning af Johan Johanssons motion. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades följande Kongl. Maj:ts den 18 dennes aflåtna nådiga Propositioner till Rikets Ständer, nemligen: l:o i fråga om erforderligt statsbidrag till upprätthållande af den Arméens Pensions-kassa åliggande pensionering; 2:o angående pension på allmänna Indragnings-staten åt tvänne Afvittrings-landtmätare i Norrbottens län; 3:o angående upplåtelse af mark från Eskilstuna kungs-ladugård till skolhusbyggnad inom Klosters församling af Nyköpings län; och 4:o angående upplåtelse åt enskild person af norra delen af Carl XIII:s torg i hufvudstaden, till bebyggande och disposition under viss tid emot tomtöre-afgift; äfvensom Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse af den 18 dennes till Rikets Ständer, angående anvisande af fyllnad i ersättningen till Wadstena Krigsmanshus-kassan och Amiralitets-krigsmans-kassan för de till Statsverket indragna rusthållssamt en-per-mille-afgifterne vid fastighetsköp, blef till Stats-Utskottet remitterad. S. D.
Efter att jag lemnat en redogörelse för rörelserna i Sverige och Norge och lagt pi hjertat nödvändigheten af att vi komme med, uppmanade vi inbjudare församlingen att tills vidare konstituera sig som en förening, hvar » stadgars första paragraf skulle lyda: » Föreningens uppgift är, att genom alla lagliga medel verka för största möjliga samlif och samverkan mellan de tre nordiska folken samt att förbereda de tre rikenas smmanslutning, så att de bilda en politisk enhet utåt med bevarande af hvaije rikes oafhängighet inåt. » Sven Qrnndt-vig, som icke är grundtvigian, utan hallian och personligen står Hall nära, föreslog emellertid att uppskjuta den formliga konsti * tueringen tills vi kunna uppträda offentligt, och att vi nu endast skulle besluta det eventuella inträdet i en förening med angifti » syfte samt öfverlemna åt inbjudarne att fortfarande arbeta p&amp; före-ningens utbredande. Det var ju egentligen allt hvad vi knnde önska. Programmet, som sammanfattar bådi det göteborgska ocb stockholmska och i det väsentligaste öfverensstämmer med det norska, blef godkändt, ehuru det innebär som konseqven9er både dynastisk enhet och förbundsparlament. Vidare fingo vi öppei fullmakt att använda föreningens medel och bestämma om dess uppträdande. Vi ha i sinnet att utge en räcka flygskrifter för att påpeka skandinavismens nödvändighet i politiskt-dyoastiskt, i na tionelt och ekonomiskt hänseende. Ploug, som vet af alltsammans, står och väger, emedan han gerna vill vara med, men icke vågar. Innan han går med, hAlier sig en stor del af de bästa krafterna tillbaka; ger han signalen, komma vi att få stor anslutning. Men han måste di slitasig lös från Lehmann &amp; comp., som ännu befinna sig på samma ståndpunkt af dépit amoureux, pä bvilken Ploug befann sig i fjor. N: o 30. Från riksdagsledamoten J. H. T. Hasle * till E. v. Qvanten. Köpenhamn den 21 maj 1866.
Att anställa valet i dag, kan ej komma i fråga; likasom det svårligen låter sig göra i morgon, dels af de skäl, sorn redan äro nämnda, och dels emedan ett annat val i morgon kommer att äga rum, enligt hvad redan är bestämdt. Då detta ämne hörer till dem, som ganska naturligt böra, så vidt möjligt är, på en och samma gång företagas i alla Stånden, så hör det äfven till Talmans-confercncen att sammanjemka valförrättningen i de särskildta Stånden så, alt densamma icke blir hinderlig för de öfriga riksdagsärendenas handläggning. — Dessutom hafva de Stånd, som ännu icke förrättat valet, väntat, att detta ämne skulle blifva föremål för öfverläggning inom Talmans-conelaven. Om derföre icke desto vigtigare skäl förefinnas för delta vals brådstörtande anställande, anser jag rådligast att låta utsättande af dag blifva föremål för öfverläggning inom Talmans-conelaven, innan frågan afgöres inom Ståndet, hvaraf likväl ingalunda följer, att valet skall lange uppskjutas; men följden deraf blir naturligen, att det ej kan komma i fråga förr, än efter näst kom - Den J Juni f. m. « .ömmande Onsdag. På dessa grunder anser jag den »f •Vili. Tersmeden för valet* förrättande föreslagna tiden icke vara lämplig. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: Jag kan ingalunda dela de talares åsigter, sorn anse grannlagenhetens fordringar bjuda, att icke i enlighet med Frih. Tersmedens förslag anslaIIn valet i morgon. Jag anser det ganska tvetydigt, huruvida icke Riddarhuset nästkommande Onsdag blir ännu fåtaligare än i dag, emedan jag föreställer mig, att manga af de ledamöter, hvilka aflägsna sig under Pingstveckan, icke återkomma till Onsdagen. Dessutom kan jag ej beräkna, på hvilken tidpunkt hädanefter Husets fulltalighet skulle kunna anses mest förenlig med grannlagenheten, helst, att domina efter vanligheten, Huset under sommarmånaderna, med undantag af ett eller annat tillfälle, som omöjligen kan på förhand bedömmas, icke lärer blifva särdeles fulltaligt. Jag förenar mig således med Frih.
Mau sammanträdde i frimurarelogens pelarsal. Till ordförande utsågs med acklamation L. J. Hierta, till v. ordf. S. A. Hedlund och till sekreterare A. Krook. En hel timmes diskussion framkallade den af hr Borg föreslagna » kontrollen å stock-holmseller landsorlsbladens korrespondentartiklar ». Hvad eärskildt beträffar Stockholmskorrespondensen, som då ännu, kan man säga, låg i sin linda och först ett tiotal af år sed-nare tog första steget till den utveckling den nu eger, sä framstäldes mot den irån ett par håll ganska skarpa anmärkningar, hvilka nog icke saknade sin grund. Ja, dessa så lösligt och lättsinnigt hopkomna artiklar kunde, menade en talare, ibland till och med jemföras med dem som före-komrao i hufvudstadens så mycket klandrade skandalblad. Flere landsortsredaktörer togo de förkättrade korrespondenserna i försvar. Hr Gumeelius ansåg dem icke alls vara så innehållslösa och obetydliga, som man påstod. Stockholms-tidningarne meddelade till och med utdrag ur landsortstid-ningarnes korrespondenser, de der till och med innehålla » fakta ». Den lätta form, hvari dessa korrespondenser nu för tiden framträda, vore utan tvifvel bildad efter det mönster, som hufvudstadstidningarne genom sina kåserier, krönikor o. d. sjelfva bragt på modet. Hr Bulow ansåg, atttidningskorrespondenserna numera ganska väl försvarade sin plats bland andra pressens alster, och hr Hedlund trodde, att kontroll äfven borde utsträckas till — redaktörerna sjelfva. Den förda diskussionen fick anses tjena som ett uttryck af mötets åsigter i ämnet. Åtskilliga motioner » lades till handlingarne », bland dem ett par af Schultz, som opinerar dels » att mötet uttalar sitt ogillande af några tidningars sätt att låna notiser ur andra utan citat, men om notisen efteråt befinnes falsk, då — och oftast med förebråelse — citera den förut förnämt förbisedda källan; att landsortspressen, i den goda smakens och äfven i allmänheteus samt framförallt i författarnes (!