Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta är af Komitén beräknadt till 2 kanoner för infanteriet samt £:del häraf för de öfriga vapnen, eller öfver hufvud taget 2£ kanoner för hvarje lOOO:de man i arméen. För 40,000 man skulle således fordras 100 kanoner » 60,000 » 150 » » 80,000 » 200 » Artilleriets taktiska enhet är batteriet; och som dettas storlek bör lämpas efter den rörlighet, det måste ega, antages att det bör bestå af 6 i stället för, såsom nu är förhållandet, 8 pjeser Om arméen, vid dess ställande på krigsfot, utgör fem fördelningar, en kavalleri-reserv och en artilleri-reserv, utom depöterna, samt artilleriet fördelas på de'Sa arméens stöta enheter, så erfordras: för Bil. N:o 5 a. till Kongl. Maj:tu Nåd. » Kavalleri-reserven 1 » » 6 » » Artilleri-reserven 9 » »54 » tillhopa: 25 batterier eller 150 kanoner, såsom Heserv-ar tilleri 8 » »48 » eller för hela fältartilleriet: 53 batterier eller 198 kanoner; hvilket är den styrka, som svenska fältartilleriet anses böra ega. Till artilleriet anses äfven höra hela arméeus tygoch park-väsende, så väl det inom krigsorten, som det i depöterna erforderliga, äfvensom ledningen af vapnens och ammunitionens tillverkning. Vid beräkning af artilleriets styrka har Komitén ansett sig böra lägga hufvudsaklig vigt derpå, att ett fullt tillräckligt befäl må finnas, samt funnit detta syfte kunna vinnas, om samtliga fältbatterieruas personal beräknas efter hvad för de 12S":ga mäste finnas. För ett 12'B gt åkande batteri upptages; 5 Officerare. St. N:o 5 a. till Kongl. Majus Nåd. För ett kompani fättnings-artillen upptages: 3 Officerare, 3 Under-Officerare, 5 Konstaplar, 1 Trumpetare, 30 Stam-artillerister och 60 al Beväringsmanskapet.
Silfvermynt Penttinge-Inkomst. 14:o Strengnäs Hospital. Sedan åtskillige Donationer blifvit gjorde till de fattigas underhåll å denna Orten är år 1647 äf alledne Biskopen Doctor Johannes Mathia detta Hospital anlagdt och päbegynt och fått den 23 December 1698 Kongl. Maj:ts Stat och Spisordning. Utdraget af 1^54 års Hospitals - Räkning, som Lands-Contoi ret genomsett, visar, att inkomsten för samma åt varit 24$ T r 7 fj:r 3'- f:t Krono - Tionde , 6 T:r 2 fj-’r 1 f;t Afrads-Span» nemål af Hospitals-Hsmmanei Stenby Penn inge-inkomst. Arrende för Hospitalets Trägård - 40 D:r —• Afrad» och andre Persedlar utsattes i Penningar - 39: 1648 Stats-Utskottets Betänkanden: Interesse-Penningar « 16: Inlösnings Penningar 5 2 o: S:a 115 D:r ^ Hela inkomsten är således 255 T:r 2 fj.'r Spannemål, hvaraf go T:r 6 fj:r blifvit försålde och derföre influtit 635 D;r 8 öre Sunt, samt uti Penningar 115 D:r Sunt. Vesterås Stift. 15:0 Vesterås Hospital. Skall år 1623 fått en Kongl. Donation af Kronotionden uti 5 Socknar, samt ränta af 2:ne Hemman uti St. Ilians Socken, a:ne Vretar, 1 Humlegård. Efter ett af Lands-Contoiret verificeradt Utdrag af 1754 års Hospitals-Räkning, är inkomsten för samma år 425 T:r 3| k:pr Krono-Tionde oell 26 T:r 16 k:pr Spannemål, tillsammans 451 T:r ig5 k:pr Spannemål. Uti Penningar: Tomtören, Bodhyra, Inskrifningsoch Armbösse.
Och då det syntes beklagligt, att mången i allmänhet kornmit till den liknöjdhet, att han i sin enskilda lefnad gör Söndagen till en reservdag , å hvilken skall uträttas allt det , hvartill han icke ansett värdt att offra en söknedag ; så måste de , Botn fått sig uppdraget att vara Lagstiftare och väktare öfver ordning och skick, bemöda sig att återföra folket till ett alfvarsammare tänkesätt, och åtminstone icke stärka den lättsinniga mängden i den föreställningen , att hvad i äldre lider blifvit stadgadt om Söndagens helgd icke angår vår, sig så kallande, upplysta tid. 13 LagUtskolteU Betänkande N:o 158. Lag-Utskottet , sill hvars behandling dessa motioner oell anföranden blifvit öfverIsmnade , har tagit ämnet i öfvervägande, och får härmed vördsamt tillkännagifva, att Utskottet ej kan instämma i yrkandet om nödvändigheten eller nyttan af FörlikningsDomstolars inrättande. Sjelfva den försonlig» hetsgrundsats, på hvilken en sådan inrättning skulle hvila, är långt ifrån att vara den yppersta i lagskipningsläran. Förlikning är icke annat än en nödhjelp , som vanligen tillgripes i ögonblick antingen af tvifvel örn rättsenligheten af de anspråk, man å ena sidan förfäktar och ä andra sidan bestrider , eller af fruktan för det obehag, den kostnad och det besvär en långvarig rättegång medförer. Missledd af den icke sällsporda fördom, sorn i utgången af tvistig» rättsfrågor tror sig skönja etc nyckfullt öde, uppoffrar mången gång en foglig part åt sin hårdnackade motståndare en välfången rättighet, och ordspråket, att en mager f örlikning är bättre än en fet process, gör då lagskipningen ingen heder. Det gifves likväl andra, lika verksamma och vida ändamålsenligare medel att förebygga olägenheterna af långvariga, kostsamma , obefogade rättegångar, och dessa medel förtjena således företrädesvis Lagstiftarens uppmärksamhet. — Benägenheten för from eftergifvenhet är dessutom icke eller den egenskap i folklynnet; sorn för samhälls - LogUtsiottets Beiänhnnde N.o i58.
Allt detta arbetas väl tillsammans och fylles hårdt i väl rengjorda skinn. Tager man hästkött, som är mycket mörkt i sig sjelf, behöfves intet blod. Efin N:r 124. I n:r 47 af » Idun » frågas, hur man skall tvätta ett svart klädningstyg. Detta sker bäst genom » nedsättning », hvarvid förfares på följande sätt: i ett rymligt kärl lägges först ett hvarf af tyget, derefter en näfve groft salt, som strös deröfver. Härmed fortfar man, tills alla tygbitarne äro nedlagda. Derpå slås kallt vatten så. mycket att det står väl öfver. (Det är ganska vigtigt, att vattnet står öfver tyget, ty eljest uppkomma hvita fläckar, som ej kunna urtagas). I denna saltlake skall tyget ligga ett half dygn, derefter upptages det, sköljes i ljumt tvalvatten och sedan i ljumt klart vatten; detta får lof att ombytas minst ett par gånger, så att allt saltet bortsköljes. Väl sköljdt, upphänges tyget, så att vattnet afrinner; sedan inklappas det i linne; balftorrt pressas det. Fira. 1 ® grönsåpa upplöses väl uti IV2 kanna varmt vatten. Då det kallnat hälles det sakta uti en balja, men bör ej det tjockaste grumset, som stannat på botten, få medfölja. På aftonen nedlägges tyget häruti och får ligga öfver natten. På morgonen vaskar man det väl och kramar ur såplösningen, hvarafter tyget sköljes vid en rinnande vattenledning, tills vattnet rinner rigtigt klart ur det, då det urvrides och klappas väl i lakan; strykes vått på afvigsidan med väl varma jern och så sakta, att hvarje bit är väl torr, innan man lemnar den. Om ej strykningen sker med omsorg, uppstå vattenskrynklor i tyget, som aldrig försvinna. Tyget blir efter denna behandling alldeles som nytt. Sjelf har jag härigenom fått mig flera xnya » klädningar. Alla märka tyger af helylle kunna tvättas på samma sätt, och samma resultat uppnås. Carola. ST0CKH0LM 14 Gustaf Adolfs torg 14 s r Frisbelönt i Sverige oeh i Utlandet.
Härvid ropades ja och nej, hvarjemte Hr von Hartmansdorff, Au g., anmälde sig och yttrade: Dä. frågan nu är väckt, tror jag ej alt man kan underlåta att utse den felande suppleanten. Grundlagens föreskrift i det fallet är tydlig ali lika manga suppleanter som fullmäktige skola finnas. Hvarföre skulle man då nu underlåta att utse den felande? Då nu Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemställde om R. o. Ad. behagade utse en 3:dje suppleant för fullmäktige i riksg:s-kont., samt företaga detta val i början af plenum nästa Onsdag, ropades starka ja, blandade med nej; hvarpå Hr Landtm, förklarade det han trott sig finna att härvid ja varit öfvervägande. Föredrogs och lades lill handlingarne BankoUtsk.-s d. 19 d:s Den 22 Juli. 187 på bordet lagda mera. N:o 81, i anledn. af erhållen ålerremiss af utlåt. Föredrogs och bifölls BankoUtsk:s d. 19 dennes på bordet lagda mern. N:o 82, med förslag till vissa förändrade föreskrifter i 7:de art:n af gällande banko-reglemente. Föredrogs och lades till handlingarne BankoUtsk:s d. 19 d:s på bordet lagda mern. N:o 83, i anledn. af BiksStms beslut öfver utlåt. Anmäldes och upplästes ett af R. St:s just.ombudsman till RiksStin inlemnadt så lydande Vördsamt memorial. En följd af den i sednare åren så betydligt ökade mängden af häktade brottslingar och lösdrifvare är, att fänglistorna, hvilkas granskning åligger Just.ombudsmannen, vuxit till flerfaldigt omfång emot det de förut innehållit. Exempelvis må blott anföras, att de för ett år sednast inkomna utgöra en fyra gånger större volum, än de som inkommo år 1818 och 1819, hvilka dock redan utvidgat sig betydligt utöfver de första årens efter Just.ombudsmans-embetets inrättande.
Samma söndringinom pressen. För scrutin de liste ifrade det republikanska partiets förnämsta organ, såsom Journal des Débats, • Temps, XIX Siècle, République Française, Voltaire, Siècle, Rappel, Justice; mot. förslaget kämpade Jules Gré vys organ Paix, Freycinets språkrör Télégraphe, Henri Rocheforts tidning Intransigeant, den då ' ultra-radikala France och nästan hela den reaktionära pressen. Stäld i valet mellan republikens president och Gambetta fattade ministéren, i spetsen för hvilken Jules Ferry då stod, det försigtiga beslutet att förblifva neutral i denna stora konstitutionellafråga. Detta beslut hindrade emellertid ej utrikesministern, senatom Barthélémy Saint Hilaire, och understatssekreteraren i finansministeriet, deputeraden Wilson att lifligt uttala sig mot Bardoux ’ förslag. Den antigambettistiska pressen sprutade eld och lågor. Scrutin de liste — ropade man med verklig eller låtsad förfäran — betyder Gambettas diktatur, och denna diktatur betyder krig, krig med Tyskland, krig med Turkiet, krig med hela verlden! Trots allt motstånd och alla intriger lyckades Gambetta den 19 maj 1881 genomdrifva scrutin-de-liste-för-förslaget i deputeradekammaren, om än med ringa majoritet. Man trodde nu allmänt, att slaget var vunnet, och att senaten icke skulle vägra att bekräfta deputeradekammarens beslut, hvilket ju uteslutande angick valsättet till deputeradekammaren. Gambetta begick nu det stora politiska felet att dela denna tillförsigt och deraf låta insöfva sig i säkerhet. Han lemnade Paris för att i sin födelsestad Cahors inviga ett monument, som blifvit rest öfver de soldater i departementet Lot, hvilka stupat under försvaret mot tyskarne 1870. Han följdes på resan till Cahors af enskock referenter för reaktionära och intransigenta tidningar. Dessa sanningsvitnen skildrade i sina telegram och bref Gambettas resa såsom en » diktators » triumftåg.
Det torde icke heller böra förbises att en betydlig truppstyrka fordras för att hindra en mäktig flotta att landstiga och att ifrån landsidan upbränna Carlskrona med flotta och alla dess tillhörigheter. Jag är fullt öfvertygad att, om Kronstadt hade haft samma belägenhet som Carlskrona, skulle säkert icke ett enda fartyg af alla dem, som lågo på dess redd, nu mera finnas till. Kriget i Östersjön 1854—55 hade således efter mitt förmenande bordt vara mera lärorikt och föranledt till andra slutsatser än de hvartill man synes hafva kommit. Man borde derifrån hafva inhemtat en på fakta grundad öfvertygelse, att i afseende på sjöförsvaret, skärgårdsvapnet är det enda hvarpå Sverige bör använda sin omtanka och offra sina krafter. Det är helt naturligt att jag icke kan göra anspråk på den noggrannare detaljkunskap som fordras för att tala om eller beräkna skärgårdens beskaffenhet och derefter upställa ett förslag, men jag har derföre sökt att skaffa mig uplysningar och underrättelser från personer, som häri hafva insigt och kännedom. Jag har varit i tillfälle att taga notis om en af Öfverste Hagelstam upgjord krigskarta öfver Svenska skärgården som företer det märkvärdiga förhållande att när 2:ne sund utanför Öregrund och söder om Gräsön som äro 3 famnar djupa, samt 2:ne smala sund mellan Singön och Grisslehamn 2 famnar djupa, blifva försänkta, så får man en förmur af 8 svenska mil, midtför Aland, hvarifrån sedan finnes blott ett inlopp att försvara, emellan Weserön och Långgrundet. Af denna karta inhemtas att lika vigtigt är att det forntida sundet, som nu är igenfyllt emellan Rådmansön och Norrtelge, blifver uppränsadt för kanonslupar, hvilket, efter Vägoch VattenbyggnadsCorpsens förslag, skulle kosta 60,000 Rdr.
Hamilton, Jacob Essen, såsom ledamot af BancoUtsk., Hr von Ehrenheim, Christian Wilh., såsom ledamot af Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk., och Hr Printzenskjöld, Carl, såsom ledamot af Bevilln.Utsk. begärt och erhållit ledighet, den förstnämnde för 2:ne veckor från d. 21 dennes och de sednare för 3:ne veckor ifrån denna dag, anmodade H. Ex. Hrr Bänkman, alt i deras nästa sammanträde utse en Elector efter Hr Linroth, samt Hrr Electorer, att i nästa sammanträde välja nya Utsk:s-ledamöter efter Hrr:ne Gripenstedt och von Post, samt suppleanter för Gr. Hamilton och Hrrme Ehrenheim och Printzenskjöld. Föredrogs till justering Exp.Utsk-.s d. 9 dennes på bordet lagda, under N:o 8 afgifna förslag till R. St:s und. skrifvelse till K. M., rör:de af K. M. i nåder föreslagen och af R. St. antagen förändring af 87 § Reg.F. I sammanhang härmed föredrogs ett från Const.Utsk. inkommet - Den 12 October f. ra. 97 niet mern. N:o 9, med uppgift å de af samtlige RiksSt:n god kände grnndlagsändringsförsiag, hvilket mern., i öfverensstämmelse med II. Ex. Ilr Gr. o. Landlm:s propos., af Ii. o. Ad. ansågs böra förekomma vid justeringen af så väl Exp.Utsk:s nu förevar, förslag, som dess nu jemväl på bordet hvilande, under N:o 9 afgifne förslag till II. St:s und. skrifvelse till K. M., ang:de godkända förslag till ändringar i Rikets grundlagar. Hr von Ilar t mans dorff, Au g.: I detta förslag till und. skrifvelse har Exp.Utsk., på sätt som det brukas, infört hela den §, hvaruti ändring blifvit gjord. Utsk. har således afskrifvit äfven den gamla texten.
Discont-inrältningars utredning, detta utlåtande dels bifallit och dels lagt till handlingarne; hvaremot Högvördige Préste-Ståndet, under samma dag, åtterremitterat 2:dra punkten i utlåtandet, med förklarande, att Ståndet för det närvarande lät vid de öfriga punkterna bero, äfvensom Ilöglofl. Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet berörde utlåtande, på grund af dervid förekomne anmärkningar, till Utskottet, återremitterat. Till följd af dessa återrerpisser, får Utskottet nu äran likaledes punktvis besvara de emot Utskottets framställningar gjorda anmärkningar, nemligen: l:o Vid a.dra punkten, angående Kongl. f. d. Canzli-styrelsens Hand• Cassas öjverletnnande till Riksgälds-Contoret. Härvid är vordet anmärkt, alt Utskottet uragtlåtit föreslå, att räntan å berörde Cassas capitalfond måtte i allt fall fortfarande användas till ole föremål, hvarför fonden tillkommit; i hvilket afseende således blifvit yrkadt, dels af Herr B. Rosenblad> att detta räntebelopp måtte anvisas till understöd åt Gustaf Adolfs-Stiftelsen i Leipzig för nödställda Protestantiska trosförvandter i Calholska länderne, dels af Herrar A von Hartmansdorff och P. Lagerhjelm samt Biskoparne Tegne'r3 Holmström och Heurlin m. il., att ifrågavarande ränta måtte hållas Kongl. Maj:t tillhanda, för att användas till understöd för vetenskapliga och allmänt nyttiga arbetens utgifvande, dels, och slutligen, af Prostarne Nordhammar, Sandberg och Lytht att samma ränta måtte anslås för utgifvandet och spridandet af lämpliga läroböcker för den första undervisningen i christendomen. Äfven Utskottet erkänner den allmänna nyttan och vigten af det föremål, eller understödjandet af vetenskapliga arbetens utgifvande, dertill ränteafkastningen af omförmälde Cassas capitalbehållning, enligt Kongl. Brefvet den 11 Februari 1832, användes.
75g benägenhet emottagit nnderrättcsse frön dcm alla om bct understöd af ^o,OOO R:dr Banco som s enlighet med Sr-tts-Unkottets uttäcandc i Prolocollsttltdrag under fbileden girdag btifwit de genom Fiendens inträngande olyklige Innemänare j Westerbotten rärttcfritt bewiljad, för citt med w'tze utstakade bctalningswilkor lyftaaf de i Rikens Scändcrs Bingue för Stats, Werkets räkning insttte ännu »disponerade friwilliga län och gäswor; sä blcf nn enahanda Beslut af Bonde - Sundet fattadt, och bivarom de öfrige Ständcn skulle genom Prottcclls-Utdrag wördsamt och ovänligen underrättas. Ve iupra. k^x krvtoaoilo 8. L. Dä^srstb. Utdrag af Protscollct, hältet hos Bonde, Ständet den 19 September 1809. S. D.
Om man biträder denna grundsats, och således Lönnbergs motion i det väsendtligaste, så undvikes också hela tvisten om transporten, och det blir då deras egen sak att fortskaffa sig till den ifrågav:de kommunen. Jag anhåller om återremiss i denna syftning. Frih. af Schmidt: Då denna fråga förehades i Utsk:t, var det högst få ledamöter, som icke helst velat bifalla motionärens förslag, men Utsk:t vågade icke, i likhet med hvad Hr von Koch här yttrat, hoppas på R. Shrs frikostiga bidrag för genomförande af detsamma. Utsk:t kalkylerade, att fattigvård för det afskedade manskapet skulle bli mycket dyrare på tjenstgöringsorten, än om det återvände hvar och en till sin hemort, der de afskedade kunde erhålla partiell fattigvård, hvilken dock alltid skulle betalas af kronan. Frih. Gederström och Hr Nordenfelt hafva trott, att transporten icke skall betalas af kronan, men derom är dock tydligen stadgadt i fattigvårds-förordningen. 1 afseende å det årliga underhåll, som kommer alskedadt manska tillgodo, får jag upplysa, alt, enl. K. Kungörelsen den 28 Januari 1*59, det utgår Irån Wadstena krigsrnanshus-kassa, i l:sta klassen med 72 rdr eller lörhöjdl med 100 rdr, uti 2:dra klassen med 48 rdr, uti 3:dje klassen med 24 rdr, och iden lägsta eller 4:de klassen med 15 rdr, allt rmt. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Jag, för min del, kan icke förstå, hvarföre en värfvad soldat och hans hustru och barn skola mera än alla andra personer vara skyldiga att tillhöra det fattigvårds-samhälle, dit de hörde, innan mannen trädde i tjenst. Det kan ju ganska väl hända, att en soldat tje - Den 14 Febrnari e. m. 421 nät 20 å 30 år vid en garnison och der gift sig med en qvinna, som alltid tillhört den orten, och som der har alla sina slägtlörhållanden.
— Den annuitet, som för ett lån utgifves, är lika stor, ehvad vid lånets upptagande rabatten å nominalbeloppet varit större eller mindre. Om således, under i öfrigt alldeles lika förhållanden, det ena lånet erhållits med mindre kapitalrabatt än det andra, utgör skilnaden i influtna lånebeloppet för det förra, i förhållande till det sednare, en ren behållning. Att för framtiden undvara nya lån, torde, sedan banan en gång blifvit beträdd, icke låta sig göra. Svårligen lärer landet inom den tid, som för återbetalningen af redan afslutade lån blifvit bestämd, kunna medelst egna öfverskott helt och hållet afbörda sig deri utländska skulden. — Det ämne, hvarpå jag tagit mig friheten fästa uppmärksamheten, lärer alltså icke kunna frånkännas en framtida vigt och betydelse. Då, oaktadt den fördelaktiga ställningen af Svenska Statsverket och den noggrannhet hvarmed amorteringen för utländska lån blifvit verkställd, de Svenska statsobligationerna likväl icke förmått höja sig till lika kurs, som de bästa i vissa andra länder, måste sådant antyda ofördelaktig inverkan af andra förhållanden. Första rummet bland dessa intaga visserligen de många små lån, hvilka blifvit upptagna af 11 ypotheks-föreningarne, och hvilka lån ännu skyldra å kurslistorna. Att Svenska Staten, såsom sådan, icke haft med dessa lån att skaffa, samt att de hvar för sig omfattat jemförelsevis mindre belopp, torde utgöra förhållanden, uppå hvilka mängden i utlandet fästat mindre uppmärksamhet, än på den långa lånelistan, hvarmed det mindre betydliga Sverige öfverträffat stora stater. I följd af Rikets Ständers beslut vid förra riksdagen, hafva väl sedan dess antalet af Hvpotheks-föreningarnes lån ej ökats; meu i det ställe hafva tillkommit Hypotheks-kassor i städerna, hvilka, med åberopande af Regeringens tillåtelse att upptaga amorteringslån, såsom lånesökande uppträdt å utländska orter och ej ringa stört landets kredit.
Herr Friherre Anckarswärd påstår, det Regeringens beslut att inställa Bränvinsbränningen, hämtat sin tillvaro frän ett ogrundadt rop af dem, som icke känna eller begripa något annat af samhällets fordringar , än beräkningen af ett eget ögonblickligt och ej sällan illa förstådt interesse , eller från en Styrelses, utan föregången undersökning, allt för hastigt lemnade afseende åt mängdens någon gång från ensidig egennytta sig härledande önskningar om åtgärder i ekonomisk Lagstiftningsväg. Jag skulle fästa uppmärksamhet å dessa tillmålen, om jag vore BränvinsFabrikant, förfäktande eget interesse, eller kunnat hinna derhän, att jag föreslagit eller försvarat sådant, sorn syftat åt eget interesse. Nu må det återfalla eller drabba den, som känner Den 3 J u 1 i i. sig träffad; jag står här under lugnt medvetande inför det upplysta RiksStånd, deraf jag anser för min ära, att vara Ledamot, utan den förebråelse, att hafva talat för beredandet af egna fördelar, och således kail jag äfven med liknöjdhet förbise Herr Friherre Ånckarswärds yttrande, som skulle min Motion innebära talande bevis_, huru enskifta interesset förblindar åsigterne i anseende till det allmänna bästa. Regeringens Beslut är i min öfvertygelse en gärd åt folkets önskningar, och syllan hafva åtgärder i det allmänna vunnit högre och mera väl förtjent bifall. Må det derföre denna gång förlåtas mängden, som enligt Herr Friherrens åsigt ej utgör den opinion, hvartill Regeringen bör lyssna, om den funnit sig lillfredsstäld. Må det förlåtas mängden, om den heldre önskar bröd än bränvin, hvarpå i allt fall ej uppstår brist, och må det förlåtas mig om jag högre önskar, det Svenska folket måtte, i afseende på behofvet af bröd, ställas framför kanske ett par hundrade BränvinsFabrikanter, som skulle idkat rörelsen under sommaren, öeh hvilkas interessen med så utmärkt nit bevakats, men hvilka i alla fall äro skadeslösa genom högre bränvinspris, en gifven följd, då missväxtår inträffar, och genom högre spanmålspriser.
S ta is-Ut sko Itel s Be tänka uden. ^47 ' N;o 488. Ankom den 57 Sept. 1895. Riksens Höglofl, Ständers Statsoch Bevillnings - Utskotts 7/tlåtande, i anledning af väckt fråga om alla Tullumgälders liqvjderande i Svenskt mynt. Genom Protocolls-Utdrag (Jen i5 shstlMlie Februarii, bär Välloflige Borgare-Ståndet till Statsoch BevillningsUtskottens gemensamma åtgärd remitterat eli af Herr Zaéhr, Danielsson till Ståndet ingifvit så lydande Memorial l Ibland svårigheter sorn handeln kämpar med är den omständigheten ej obetydlig, att den Handlande ej med Svenskt mynt till ett bestämt belopp, får betala sina Tullumgäidcr, utan nödgas dependera al en Cours, som den ena månaden är högre än den andra. Deraf vållas, att n,|8 Stats-U tskoltets Betänkan den. en vahra sorn förtulias den 28 Februarii, kan komma ali slä ägaren betydligt högre eller lägre, än samma vahra förtullad en postdag sednare, hvilket verkar betydligt vid försäljningen tillden enås eller andras fördel pcb skada. Att Tullafgiflerne äro lika för alla är en rättvis fordran, utom hvilken ingen bestämd Calcule kan uppgöras vid Handelsföretag. Sä länge Hamburger Banco eller Species värde ej kan fixeras i Svanska Banco,sedlar, bör ej eller desse myntsorter inom Landet begagnas vid Skatters uppbärande, hvaribland äfven Tulluppbör' dpn bör beräknas. Alla bör i delta afseende ske lika rätt, och sä litet sorn möjligt är låta de skattdragande underkastas slumpen. Om det Högtärade Ståndet delar min. öfvertygelse, önskar jag att delta mitt Memorial Comrnuniceras de öfrige Respective Med-Slåiidcu, och remitteras lill veder-! börligt Utskott. Be län k and en.