Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rättegångs-Balken medgifna rådrum, efter det dom eller utslag fallit, att öfverväga, huruvida skäl vore att fullfölja målet eller icke, måste för detta ändamål vara tillräckligt; då någon giltig grund till förlängande af berörde tid, utöfver hvad för vad emot Härads-, Lagmansoch Rådstufvu-Rätts dom stadgadt är, icke synes kunna liemtas ensamt ifrån revisions-skillingens större belopp, enär revisions-skillingen kunde minskas eller afskaffas, så vida icke andre skäl talade för bibehållande deraf utan förändring; i hvilken fråga Lag-Utskottet, i anledning af väckt motion, afgifver, under|denna dag, serskildt yttrande; och då Lagstiftaren icke bör förbise angelägenheten!, att skyndsamt bereda laga kraft åt den dom, hvaruti ingendera parten finner sig hafva orsak att söka ändring; får, på desse skäl, samt enär härtill kommer, att Samuel Jönssons förslag icke lämpligen kan antagas utan i sammanhang med åtskillige andre lagförändringar, såsom i fråga om tiden för fullgörande af praestanda och för inställelsen hos Kongl. Maj:t, med mera, hvartill motionen ej gifver anledning; Utskottet vöidsamt hemställa, att motionen icke mätte bifallas. Dock varder detta underatälldt Rikets Höglofl. Ständers egen närmare pröfning. Stockholm den 1 April 1834- 8 LayJJ; skottets Mern. Ankom till Exp. Ulsk. den 2 April kl. 5 e. m. Betänkande, öfver Riksdags-Fullmägtigen från Stockholms Län Nils Insulins motion, om ändring af 1 .och 3 i 3o Gap. Rättegängs-Balken. Genom remiss den 17 sistl. Februarii har Hedervärda Bonde-Sta lidet till Lag-Utskottets behandling öfveflemnat ett af Riksdags-Fullmägtigen från Stockholms Län Nils Insulin afgifvet memorial, hvari Motionairen föreslagit, dels i 1 §. 3o Gap.
» — » Nej, vi fick tre till här i Finland, och son ä ' nu hemma och sköter gården. » — » Det var väl det, att ni har någon som hjälper er — madam ser inte stark ut. » — » Nej, jag hostar — det kommer från magen. Vet fröken, hur jag fick det? » — » Nej, berätta, jag vill gärna höra. » — » Jo, jag var elak förstås, och det straffar sig. Det var när Hjalmar föddes, vår enda pojke. Det kunde väl vara sina fjorton dagar efter, och jag hade gjort i ordning ett bak inne i stugan. Plåtarna skulle gräddas i bagarstugan på backen, och far hade lofvat bära dem, ty jag va ' förbjuden att lyfta något tungt. Nå jag väntade, men far kom inte. Då blef jag elak och häftig och tog plåtarna själf och gick till bagarstugan. Men då var det som något gick sönder i mig, och nu blir jag aldrig bra. » — » Hur länge se ' n hände det där? » — » Låt se, Hjalmar blir trettioett nu till vintern — ja så länge se ' n ä ' det, fröken. » — » Stackars madam Blom. » — » Å, det ä ' värst för de andra, men de försöker alltid att spara mig och aldrig ett ondt ord sa ' far, fastän jag var så elak och häftig och inte kunde vänta på honom. Och Hjalmar, vet fröken, hans make finns inte — ja, jag sä- ger så, så mor jag ä ' till honom. » — » Ä ' inte Hjalmar gift? » — » Nej, fastän nog vill vi han ska ' få sig en flicka. Brudar har han haft, men se Hjalmar ä ' så noga. Ser han ett fel hos dem, så slår han upp. ' Kvinnorna ä ' dumma ', säger han, ' inte kan en prata med dem, då blir de alltrerade och sjåpar sig '. Ja, den Hjalmar, den Hjalmar! Men nu har han ändå köpt en guldring, som han har i lådan där hemma. Jag har sagt, att jag ska ' ta ' den, om han inte använder den snart. ' Gör det, I mor ', säger han, ' jag får väl en till än. ' Fast nog förstår vi hvarann ändå! » — » Nå men döttrarna då, ä ' de gifta? » — » Ja båda två, och goa män ha de fått.
Ståthållareskapet måste vara en konstitutionel fråga, så erkänner jag mig ieke förstå, huru man kan anse den ligga inom vår befogenhet att blanda oss i, anseende denna sak vara helt och hållet en Norsk angelägenhet, ett prerogativ för Noriges Konung. Men, utan afs:de härpå, erkänner jag villigt de flere gg i Grundloven, som beröra unionen, men de egna sig icke nu mera för vår behandling, sedan vi i RiksAkten icke uptagit desamma; ty med samma skäl skulle vi kunna uptaga hvarendaste g i Grund loven till behandling, eller Norrmännen möjligen vilja revidera vår Grundlag. Dock förlora derföre icke dessa frågor sin vigt och behörighet, och en revision af föreningsfördraget på grund af dessa unionela intressen påkallas, högt uttalad af allmänna opinionen. Må man dock icke tro, att en sådan revision kommer att upfylla alla framtidens fordringar i detta hänseende; ty med förändrade tidsförhållanden måste nya revisioner återigen verkställas*, och något normalt i detta hänseende är endast principen, sjelfva grundvalen, hvarpå föreningen hvilar, som måste nu och i alla kommande tider erkännas såsom orubblig för föreningens bestånd. På grund af dessa åsigter yrkar jag förkastandet af Utsk:ts förslag och antagandet af Frih. Sprengtportens om en revision af föreningsfördraget och afslag på 3:dje punkten. Hr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz: För att icke säga mer eller mindre än jag önskar, har jag skriftligen upfattat mina tankar, hvilka jag ber att få upläsa. Den 17 Mars e. m. Jag minnes mig bafra sett anfördt ett yttrande af Konung Fredrik den Store. Af epitetet, som jag bifogat namnet, synes påtagligen att jag icke menar den Fredrik, som en gång hade den äran att innehafva Svea Thron, utan Konung Fredrik i Preussen, gemenligen kallad der alte Fritz. Detta yttrande lydde sålunda: »att han icke visste något folk, som så oafbrutet arbetat på sin ofärd, som det Svenska, utan att likväl upnå målet». Då jag i minnet återfört sagde yttrande, har detta icke skett utan afsigt.
Prot. VI. Band. 3o. 46S Den lo Julli e, i/t. Stånders Plena, eller att upptaga andra ämnen ån de från Plena remitterade. Således har det varit ConstitutionsUtskottet obetagit att väcka fråga om en sådan Skrifvelse, om Utskottet ansett det nödigt. Hvad beträffar den siste Talarens framställning, att Ridderskapet och Adeln samt Riksens Ständer af ConstitutionsUtskottets betänkande skulle finna många anledningar till en sådan skrifvelse, är det visst icke efter Grundlagen något hinder för Ledamöter att väcka motioner, i anledning af under Riksdagen förekomne händelser, för att sedan undergå Grundlagsenlig behandling, men att i Plena directe movera saker och afgöra dem, är ej med formerne öfverensstämmande. Herr Cederfchjöld: Enligt den tolkning den sista värda Talaren gifvit åt 37 §. Riksdags-Ordningen, skulle Constitutions-Utskottet kunna få väcka frågor i hvad ämne som helst, t. ex. Statens reglering, bevillning o. d., hvilket väl icke kan vara Grundlagens mening. Jag har derföre ansett det anförde stadgandet endast syfta på de slags frågor, hvilka det på andra ställen i Grundlagarne är ConstitutionsUtskottet bestämdt medgifvit att väcka, nemligen om förändringar i Grundlagarne, samt om anmärkningar emot StatsRådets Ledamöter. Jag har derföre inom Utskottet tvekat att biträda pluralitetens beslut att göra anmälanden till Ständerna om några önskningar, rörande rättelser för framtiden: men aldrig har jag ett ögonblick kunnat betvifla denna rättighet hos Ständerna, lita iö j ulli e, m. eliev i Grundlagarne finna minsta anledning till betänklighet derutinnan.
Så , ehuru dét visserligen ej kan bestridas, att Götha-Canal-Verk, en gång fullbordadt, otvifvelagtigt måste anses äga i och för sig sjelf ett Vida högre värde än Södertelje Canal, hindrar sådant likväl ej att, då, hvad sistnämnde Verk beträffar , en närmare utsigt för arbetets fullbordan och en deraf påräknad revenue åynes vara för handen , äfvens.om för hvarje Aktie a tecknade 100 Brdr en-mer än dubbel summa blifvit inbetald, så att ytterligare tillskott tilläfventyrs ej erfordras, desse Aktier möjeligen kunna hos Allmänheten äga en större begärlighet än Götha-Canal Aktier, med hvilka ett motsatt förhållande inträffar. Det är på denna tillfälliga säkerhet, som afseende vid ett Diskont-Verk egenteligen måste fästas, då dess natur och beskaffenhet ej medgtfver användandet af dess fonder annoriun - Banko-Utskottets Betänkande. 71 i da l än att de på korta och bestämda tider åtet ingå; Och Utskottet bör i öfrigt, med anledning af Anmärkningarne, erindra, att det egenteligen ar i följd af den ovisshet i hvad mohn inbetalningarne å Götha-Canal-Aktierne komma att fort-' gå, och huruvida icke sådan inbetalning till äfventyrs just å en eller annan i Banko -Diskon» ten heland Aktie kunde uteblifva, sorn Utskottet funnit betänkeligt, att någon beläning deraf tillstyrka. Hvad sluteligen angår den fråga huruvida Götha Canal Bolagets tillständiga rätt vid den af Riksens Höglofh Ständer beslutne reglering angående JFilial - Diskonterne blifvit efter Uag och billighet i allt iagttagen , anser Utskottet sig ej tillkomma att häröfver inlåta sig i någon pröfning. X grund af hvad ofvan förmäles, hafva de remitterade anmärkningarne , ej kunnat föranleda till någon förändring uti Utskottets afgifne Betänkande; Hvilket vidare underställes Riksens Högloft. Ständers upplysta ompröfning. Stockholm den 10 Julii 1818.
Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 20 dennes på bordet lagde Utlåtande N:o 104, i anledning af erhållne återremisser på Utskottets Utlåtande N:o 5, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse om anvisande af ett serskildt anslag till vatten-communicationer och andra allmänna arbeten år 1840, beslöt Ridderskapet och Adeln, att förutom den reserverade summan af 23,245 R:dr 23 sk. 9 rst. B:co bör anslås den summa, Prot. Vtdr. d. 3o Maj 1840. hvilken erfordras för att fvLla beloppet af 50,000 R:dr B:co, som för innevarande år erfordras till lättade vatten-communicationer. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet : Herr Dalmans, Willielm Fredric, motion om beviljande af ett anslag åt Sjömanna-sällskapet, till befordrande af de med Sällskapet afsedde ändamål; jemte de, i anledning deraf; afgifne yttranden; Grefve Mörners, Johan August, motion om beviljande af anslag till försöks anställande för bestämmande af den bästa modell för slagkruts-gevär, jemte ett, i anledning dera', afgifvet yttrande. Bevillnings-Utskottet: Herr Stuarts, Carl Gustaf, denna dag afgifna anförande, i anledning af Bevillnings-Utskottets återremitterade Betänkande N:o 12. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets den 20 dennes på bordet lagde Utlåtanden: N:o 99, angående väckt fråga om undersökning, rörande Statens rätt att inlösa Ekolsunds gods. N:o 100, i anledning af Kongl. Maj:ls Nådiga Skrifvelse om tillåtelse för Sällskapet till Vexel-undervisningens befrämjande att bibehålla den åt Normalskolan upplåtna Mariae f. d. Bränneri-byggnad. N:o 101, i anledning af Stadsmäklaren J.
Det subjektiva jaget måste tänkas vara omedelbart bestämdt af driften (ej förmedelst det objektiva, emedan det är identiskt med detta). Men en omedelbar bestämdhet hos det subjektiva jaget eller intelligensen är en tanke. Alltså uppstår genom att driften bestämmer det rena jaget en tanke i det naturliga själfmedvetandet. (Mera stringent: Vi filosofer tänka det rena jaget såsom bestämdt af driften i det naturliga medvetandet och tänka därför, att i detta medvetande uppstår en tanke). Hvilken tanke? Vi beskrifva den efter dess form och efter dess innehåll. Till sin form är det en bestämd tanke, emedan det är en tanke på det rena jaget såsom bestämdt. Men den är af sig själf bestämd. Vore den bestämd af annat, skulle den vara bestämd antingen af ett objekt eller en annan tanke. Af ett objekt kan den ej vara bestämd, ty i det rena jaget är det subjektiva ej beroende af det objektiva, såsom ofvan framhållits, af en annan tanke kan den ej vara bestämd, ty den är en tanke af det rena jaget, vårt grundväsen, och därför en förutsättning för alla tankar. Den är den till begreppet ursprungligaste af alla tankar hos det naturliga medvetandet. (Visserligen kunde det synas, som om den vore bestämd af driften, men det är endast vi filosofer, som så hafva grundat den samma. Vi kunna ej tänka det rena jaget annat än såsom bestämdt af driften, men emedan vi tänka det rena jaget, måste vi tänka, att af denna bestämdhet uppstår en i sig själf bestämd tanke. Eller: vi måste tänka det rena jaget såsom bestämdt af driften, men för att tänka det rena jaget måste vi tänka denna bestämdhet såsom en själfbestämdhet eller ur subjektiv synpunkt såsom en obetingad tanke, i hvilken driften icke ingår såsom ett den samma bestämmande. Eller från den bestämmande driftens synpunkt: emedan driften är en drift till absolut själfverksamhet, måste det rena jagets bestämdhet af den samma vara absolut själfbestämdhet och såvidt bestämdheten är en tanke, en i sig bestämd tanke). Vidare märkes med afseende å tankens form, att den är medveten om sig själf. Den är nämligen till själfva sitt väsen intelligensens omedelbarare medvetande om en bestämning hos sig såsom intelligens.
Jag ber dåden värde ledamoten taga närmare kännedom af ifrågavar. betänk., då lian skall finna att den nåd. propos-.n är nära nog ordagrannt intagen uti recilen af detta betänk. Jag förmodar alt lian med sin erinran menai, att man icke hållit sig vid de af K. M. föreslagna siffror. Men dervid bör man först ihågkomma, att den K. propostn afgafs vid början af riksdagen. De förhållanden, hvar om Utsk. erhållit kännedom, voro då icke kände och kunde således icke i den K. propostn afses. Hr af Grubbens bar tillika anmärkt, ali om kurhus-direktionen hushållat med medlen, hade någon anticipation icke behöft äga rum. Härvid ber jag 1$. o. Ad. taga i betraktande den omständigheten, att förvaltningen af kurhusanstalten i hufvudstaden årligen revideras af särskilde utaf församlingarne utsedde comilerade, och att denna granskning ligger till grund för bedömandet vid afgiftens ärliga bestämmande. Dessa förhållanden synas mig tillräckligt rättfärdiga Utsk:s förslag. Om behofvet verkligen icke skulle vara så stort, som man uppgifvit, sä kan man vara öfverlygad, ali Stockholms stads innevånare icke tillåta att afgiflen höjes lill maximum, utan sälta den så lågt, som omständigheterne medgifva. På dessa grunder och då jag icke har anledn. att tro, del de anmärkmr emot förvaltningen, som den värde ledamoten har afgifvit, äro tillförlitligare än det vitsord sora förenämnde comilerade funnit sig i tillfälle att lemna, anser jag mig böra, i öfverensstämmelse med den sista talaren, hemställa om bifall till del föredragna betänk. Gr. Posse, Fredr. Salomon: De 2-.ne föregående talarne hafva redan så fullständigt utredt förevar, fråga, att jag anser onödigt att ingå uti någon ytterligare motivering af Utsk:s betänk.
Att några betydliga jordbruks-förändringar under de ifrågavarande fem åren icke inträffat: Att postgång och andre communicationsmedel inom Länet äro fullt svarande mot behofvet: Att ehuru Gästgifvare-skjutsen i vissa fall mera kau anses som näring än besvär, finner man dock snällposternes förskaffande onerÖst; men Krono-skjulsningen i fredstider är dräglig. Alt inqvarteringen deremot är ett af locala omständigheter ojemnt fallande onus och ett lika förhållande inträffar med Krono-brefbäringen: Att fångskjulsen nu mera icke trycker landet, men väl Stats-verket: Alt fattig-försörjningen är kännbar i följd af fallig-classens och tiggarhopens åi liga tillvext, en till vext, som, besynnerligt nog, röjer sig mera i Länets bättre än sämre delar och som, jemte dermed förenadt sedeförderf hos den lägsta folkclassen, är ett ondt af andlig natur, som icke blott med materiella medel kan grundligen botas: Att för hälsovården är sörjdt allt hvad å administrationens sida kan väntas, så att allmogen nu mera synes mindre förtro sig åt qvacksalfvare och under-kurer: Alt Länets Lazarett är i godt och under sednare åren mycket förbättradt skick: Att choleran förfärligen härjat i Jönköpings stad, men föga visat sig på landsbyggdeu: Att de fleste Sockne-Magaziner icke äro något annat än räntegifvande Cassör och således icke innefatta erforderlige undsätlnings-anstalter i missväxtår: Alt enskilda skyttar mera än skallgångar bidraga till rofdjurs utöda nde: Alt Sockne-skolor på landet äro få och, der de finnas, mindre besökte: Att ambulatoriske skolmästare anses der mera passande: Att ingen ny institution tagit åt sig så hastig faveur som Jönköpings Slads och Läns Sparbank: Att polisen på landet hufvudsakligen beror på Länsmännens kraft och urskiljning, hvadan desse svagt lönte och ofta missaktade tjenstemän förtjena Styrelsens särskilda uppmärksamhet: Att de olika polis-föi fatluingarne i olika Län föranleda till oreda och villervalla: Alt
Prot. 1840 och 1841. 8 Sami. 18 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N.-o 1^.0. reslagna öfvergångs-perioden, förekommer först yrkandet, att full frihet 1 jérnhandteringen genast må medgifvas, emedan, enligt hvad Utskottet upplyst, den frihet, som successivt varit medgifven under de senaste åren, verkat förmonligt både på tillverkning och afsättning, så att varsamheten icke skall påkalla att ytterligare erfarenhet afbidas. Det är icke i anledning af någon betänklighet i detta afseende, som Utskottet föreslagit, att smidesfrilieten först efter någon viss tid må i sin helhet införas, utan har Utskottet dermed åsyftat alt förekomma mera kännbara förluster, som genom en hastig rubbning kunde tillskyndas en del Bruks-idkare, hvilkas anläggningar äro grundade på tillgångar och rudimaterier, som bero på beståndet af hittills gällande lagstiftning; och som de skäl, Utskottet i detta afseende anfört, icke äro genom anmärkningarne motsagda, får Utskottet, endast med åberopande deraf, bemöta denna anmärkning. Utskottets förslag, alt uppvisandet af en viss skogseller kol-tillgång skulle, under öfvergångs-perioden, fortfarande utgöra vilkor för anläggande af nya Bruk, oaktadt hvad Utskottet yttrat om det ändamålslösa och olämpliga i detta vilkor, är en uppenbar följd deraf, att Utskottet funnit en öfvergångs-period nödvändig, emedan de hittills gällande föreski ifterne, ehuru ändamålslösa och olämpliga att för framtiden bibehålla, likväl äro af det inflytande på en del nu befintliga inrättningar, att de icke kunna på en gång helt och hållet afskaffas.
De positions-Räkning, får Öfver-Stål hållare-Embetet, sedan de äldre årens handlingar frän år iy5i hunnit genomgås, afgifva följande underdåniga Föiklaring: Vid Ö f ve r - St åthåll a r e-Émbetet s Kafislis Räkning för Kronans Publika Hus i Stockholm är anmärkt: 1:0 Att denna Räkning är förd i kassaformy ehuru deruti ingå medel af olika slag m. m. Denna Räkenskap, sorn, hvad dess rubrik tydligen ger tillkänna, innefattar blott en Räkning, har i alla tider blifvit förd på enahanda sätt, utan att någon förlust för Kongl. Majit och Kronan derigenom uppstått, alltid med biläggande af Stats-Kontorets anordningar i debet, hvilka grunda sig endera på Stat eller ingifna Protokolls-Utdrag från Öfver-Stå t hållare-Em betets Kansli,- och i credit är ställd på sina särskilta titlar. 2.0 Att Eders Kongl. Ma jäs Nådiga Stat samt Rontrakterna angående Lysoch Renhållningen ej blifvit Räkenskapen bifogade. Denna punkt är redan i dtn ofvanstående förklarad , derigenom alt Stats-Kontoret, som medlen anordnar , har dessa handlingar till grund för anordningarne. 3:o Att behållningen icke är i Rikets Ständers Bank insattj utan årligen balanserad. Detta kommer deraf, att icke obetydliga förskotter måste utbetalas, såsom ett qvartals fångförtäringskostnad m. rrv. Och har denna behållning, som åren i838 och i83g tillfälligtvis varit ovanligt stor, sedermera nedgått, så att den vid i84oåis slut ut gjordt hdj ^8 sk. 4 rsf. 474- — 4 o Att aflöning för lägra
Med anledning af gjord ansökning om understöd af allmänna medel till utförande af slussanläggningar vid Dejefors och Forshaga, för att derigenom sammanbinda båtlederna vid (Hara eif, anvisades genom Kongl, brefvet den 16 Mars 1826 en summa af 100,000 R:dr, att till det bolag, som för berörde ändamål blifvit i orten bildadt, med en femtedel årligen, mot vissa föreskrifna vilkor, från strömrensnings-fonden utgå; hvarjemte i nåder förordnades, att utaf den beviljade anslags-summan ett belopp af 8,000 R:dr skulle till förberedande kostnader för ifrågavarande arbete få användas. Sedan ett aktie-bolag för nämnde företags verkställande blifvit upprättadt och bland sig valt ledamöter till en Direktion, för hvilken Kongl. Maji derefter, enligt nådigt bref den 19 Oktober 1826, utsett Ordförande äfvensom en Ledamot såsom Kronans ombud, samt bolaget för anslaget ställt säkerhet uti såväl det tecknade, men ännu icke inbetalta aktiebeloppet, 27,300 R:dr, som hela sluss-anläggningen med hvad dertill hörde, blef, enligt gjord ansökning, en summa af 5,000 Rör utaf de anvisade medlen till Direktionen utbetald. De sålunda erhållna tillgångarne blefvo likväl endast använda till åtskilliga förberedande arbeten af mindre betydenhet, äfvensom till uppköp af materialier samt till afbetalning å öfverenskomna jordersättningar. Emellertid uppstod fråga 0111 lämpligheten af sluss-anläggningens utförande enligt den af bolaget antagna plan, och sedan Chefen för dåvarande Stor-amirals-embetets tredje afdelning, Grefve von Platen, hos Kongl.
Skulle någon emellertid ännu hafva uraktlåtit detta, bedja vi få erinra om, att sent a n k o m m a n d e prenumeranter löpa risk att alldeles gå miste om de första numren i den nya årgången, emedan upplagans storlek i god tid måste bestämmas, och om den blifvit utgången ej utan alltför stora omkostnader k a n nytryckas. Skäl torde därför vara att oförtöfvadt prenumerera och förmå edra bekanta att göra det. Prenumerationspriset å Idun och Iduns Modetidning för det kommande året återfinnes i Iduns helsidesannons i julnumret. Märkas bör, att prenumeranter å lunn jämte Modetidningen för minst ett kvartal erhålla som gratisbilaga med sista januarinumret » Gösta Berlings saga », hvilken vid Iduns senaste stora pristäfling belönades med högsta priset 50Ö kr. Vi hafva nödgats vidtaga denna lilla kombination p å grund af de stora kostnader, som framställandet af denna gratisbilaga betingar. Vid prenumerationen, som helst bör ske å n ä r m a s t e postanstalt, k a n den beställningsblankett användas, hvilken finnes till urklippning i det cirkulär, som medföljde m r 50 af Idun. Med detta nummer följer ej blott titelblad och hufvudregister öfver tredje årgångens innehåll, utan äfven ett fullständigt sakregister, genom hvars hänvisningar Iduns läsarinnor n ä r som helst med lätthet kunna få råd i snart sagdt allt, som r ö r kvinnan och hemmet. Numrets innehåll h a r ock på grund af dessa vidlyftiga register, som naturligt är, måst inskränkas. Under förhoppning alt på det nya året få helsa ej blott alla våra nuvarande prenumeranter välkomna åter, utan äfven en stor skara nya med dem, tillönska vi alla våra läsarinnor ett godt slut på det gamla året! Redaktionen. Hennes arbetsfält. Berättelse för Idun af Amanda Leffler. (Forts. o. slut fr. n:r 50.) 4 [id festen återsåg Märta flere af eleverna från Y sin förra vistelse i folkhögskolan. De flesta voro gifta, men den trefligaste af dem alla, nämdemannens Augusta, var ännu ogift. Hon berättade, att doktorn lofvat hennes bror att nästa söndag hälla föredrag i Husby skolhus.