Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
och cmdan istoin studentlifvef, vilja vi 7tarnaed - s&amp; vidt friigan gliller uwiversitetet i Upsala, - uttala dett uttvyckligaste och bestamdaste protest. Vi, urzdertecknade professorer. af benzdlde, universitet, 7bafva uqtder, Jere &amp; r haft tilZjiii1le att följcq de, 7~lim ?lides studerande wzga .kv.il.mormt oc7h att iakttaga deras uppfi3ra&amp;e, sh val i förhdllande till deras stdier soni der@ vandel b8de inom och atoni universitetet; och c7&amp; vi i intet afseende ficnqzit orsak till klander, anse vi det för v i r plikt att karmed zctt~ycka v&amp;r fulla öfvertygelse vara, att herr Szcnclbeck ej blott utgiir friin en öfiierclriffiiet striing, zctan Jrån en fillktandigt osann oc$ falsk fö~utsattning i luad som rör de kvinliga stzcde~ztevnas hdllncilzg och deras inJytande p&amp; den sumla och normala zctz: ecklinge ?i af lifvet Blam1 deft akadetniska ungdonte~z. Den andra protesten ar iindefiecknad af studentkårens ordförande, kandidat N. Söderblom och innehåller en iitförljg utredning af de kvinliga stiidenternas ställning vid universitetet. Harined .tro .vi oss tillfyllest ha &amp; dagalagt, a t t oiii våra kvinliga studenters anseende möjligen i någon mån lidit genom den omtalade förklenande artikeln, den nu erhållit en fullgod upprättelse, tack vase deras akademiska liirares och manliga kainraters nobla och energiska upptriidaiide.
Att söka dessa uti en lättsinnighet, tanklöst omfattande de läror, svärmeriet, ett fromt, fast fåvitskt religionsgrubbel, eller ock verldsliga beräkningar diktat och utbredt, vore oriktigt och fruktlöst. Om äfven några spår af sådan lättsinnighets inverkan kan skönjas, såsom möjligen vid omfattande af mormonismen, lifvas dock uti allmänhet dessa ifrån kyrkan utgångna dissidenter af en varm, ora än oupplyst, religionskänsla, af en liflig åtrå att komma i besittning af religionens sanningar och välsignelser. Och hvad de här och hvar framstående föreläsare, lärare, predikanter beträffar, så, om äfven sjelfviska och låga beräkningar stundom drifva dera, får man dock icke förbise, att ett oeftergifligt vilkor för framgången af deras verksamhet är, att ett andligt, ett otillfredsstäldt behof förefinnes. Saknas detta, har det ej någon allmännelighet, någon styrka, förlorar deras verksamhet all häfkraft. Annu oriktigare och fåkunnigare vore, att söka orsaken till dessa rörelsers framgång uti slapphet vid handhafvandet af de lagar, som äro ämnade att befästa trons enhet uti vårt land. Jag torde knappt behöfva anmärka, att dessa lagar icke slumrat, att, så länge antalet af lagöverträdare icke gjorde lagens stadganden nära omöjliga att tillämpa, dess hårda straffdom allt emellanåt upsökte enskildta individer, för att söka afskrämma andra att efterfölja dem. Jag torde icke heller behöfva tillägga, att här, liksom öfverallt, der man skyggat tillbaka för inqvisitionen och ett Nantesiskt edikt, der civila lagen visat sig vanmäktig att bestämma tron; att den, långtifrån att upnå sitt ändamål, snarare verkat som en eggelse; och att den, vanmäktig ännu qvarstående, endast tjenar de andliga rörelsernas ledare att elda emot förtrycket och med falska förespeglingar om möjligen stundande lidanden och upoffringar stärka religionsnitet, lifva fanatismen. Den 19 November e. m. Dock detta uti förbigående.
De SOt) tunnland åker och 500 tunnland äng borde, enligt Utsk:ts tanke, icke förvandlas till ekplantering derföre, att Staten derigenom skulle gå i mistning af en inkomst, som dock i sjelfva verket icke vore särdeles betydlig. Så handlade icke våra förfäder, och derföre bör också Staten icke så handla. Staten är framtidens målsman och bör tillse att några 100 år härefter i Sverige linnes tillgång på skeppsvirke, så mycket mera som vi redan införskrifva ganska stora qvantiteter virke till högt pius. Detta virke kommer hufvudsakligen från Preussen, från stränderna af Weser, och som Preussen nu börjar inse behofvet af en flotta, så är det ganska troligt att utförsel af ekvirke kommer att der förbjudas, hvarigenom ytterligare svårigheter upstå i detta hänseende. Utsk:t anför vidare att, i anledning af förhållandet emellan odlad och oupodlad jord, är det mera skäl att förvandla skog till åker ån tvertom. Med anledning häraf må det tillåtas mig att yttra några ord. Jag medgifver villigt att början till all odling och dess fortgång begynner med skogens nedhuggande; men det finnes dock en gräns för odlingens utvidgande på skogens bekostnad. Många provinser hafva redan tillräcklig tillgång på spaninål, men brist på skogsprodukter och bränsle, så att der torde gränsen redan vara upnådd. Denna princip, i vissa fall tillämpad, visar redan sitt menliga inflytande i åtskilliga trakter af Sverige, der de gamla svedjarnes exempel följas, så att skogarne nedhuggas och bortsvedjas för att efterträdas af några få skördar. Att sådant i längden menligt inverkar icke allenast på vegetationen utan äfven på åkerbruket I allmänhet, torde man böra erkänna. Man hör redan huru sjöar och strömmar förminskas till följd af skogarnes utrotande; och man har redan fått en försmak af att frysa och lida af vattenbrist inom vårt land, om hvilket man måhända snart får såga, att det fordom var 7« Den 10 Mars f. m. rikt på skogar och vatten. I ett rationélt landtbruk bör man våt icke nedhugga skogarne och urtappa sjöarne för att vinna litet åkerjord.
men ali, så väl till stadgande af desse Bolags egen credit, sorn till allmänhetens fredande från förluster, hvarje innehafvare af Bank-Bolags credit-sedel bör vara försäkrad att af executiva raagten åtnjuta skyndsam handräckning til! utbekommande af sin Bancooch Lag-Utskottens Bet. •9 rätt, i händelse Bolags-Bank någonsin skulle vägra att en förevisad creditsedel inlösa, efter lydelse, med Rikets gångbara mynt; alt, i anseende lill de högst betydliga olägenheter och möjliga förluster, som för allmänheten kunde uppstå, derest innehafvare af Bank-Bolags credit-sedlar skulle vid möjligen inträffande, concurs nödsakas desamma bevaka, eller för desse sedlar blefve gällande den för skuldfordringar i allmänhet bestämde praescriplionstid, undanlag i detta] hänseende bör ske för BankBolags credit-sedlar; att, i afseende å sådan Bank-inrättnings Låne-rörelse, väl några visse a Ilna ä n 11 e bestämmelser må meddelas, men på Kongl. Majit ankomma, att, före beviljandet af privilegium, under granskning taga det för hvarje Bank serskildt uppgjorde Utlånings-reglemente; samt att i' öfrigt Lag-stadgandena för ifrågavarande Banker, såsom nästan hittills okände inrättningar, böra vara så specifika, som lämpligen ske kan, utan att träda för nära hvarje Bank-Bolags rätt, att efter serskilde localförhållanden afpassa sina Bolags-reglor. Enär offentligheten utgör en af de förnämste garantier, hvilka, enligt förestående grundsatser, böra iakttagas vid inrättandet af Bolag till Bankrörelses bedrifvande med egne tryckte eller graverade credit-sedlar, hafva Utskotten ansett desse Bolag böra benämnas Offentlige Bolags-Banker hvarigenom äfven kunde uttryckas motsatsen af de föreningar, som, ulan rättighet till egne tryckte eller graverade credit-sedlars utgifvande, vilja idka uppoch utlåningsrörelse, hvilka egentligen torde böra kallas Privat-Banker.
Vid öfvervägande af ett, uti väckt motion framställdl förslag till 3o Expeditions-Utskottets Forslag 07/ lind. Skrifvelse N.o 23. åstadkommande deraf, att frän värfvade Regementena permitteradt man* skap icke må sysslolöst stryka omkring på landsbyggden, hafva Rikets Ständer funnit, hurusom föreskrifter saknas i afseende å tiden för en permitlernds färd till och från den ort, dit permission erhållits; och alldenstund den permilterade deraf kan hemta anledning att uppehålla sig på vägen längre än nödigt är, samt såmedelst erhålla tillfälle ali någon lid stryka omkring i landet, utan att han egentligen anser sig derigenom öfverträda vilkoret! för den'undfångne tjenslledigbelen; alltså få Rikets Ständer, hos E. K. M. i underd. anhålla, att lill redan bifintlige stadgande!! angående permittering af värfvadt manskap må göras följande tillä88: att en permitterad bör tillryggalägga vägen till och ifrån permissions-orten, efter beräkning af två mil om dagen, utan rastedag; alt lian ej får aflägsna sig från samma väg; alt, om han under färden nödsakas, af sjukdom eller annat laga förfall, någon lid å ett ställe qvarblifva, sådant bör styrkas genom bevis, som af Preslerskapet eller Kronobeljeningen i orten påtecknas permissionspasset; alt tiden, då den permitte*- rade anländer till den bestämda orten, likaledes bör af Preslerskapet eller Kronobe!jeningen å passet antecknas; samt alt dessa föreskrifter, äfvensom de förut gifne, skola i Permissions-passet införas. Rikets Ständer framhärda & c. Stockholm dea 24 April i834- N;o 23. Uppläst oell godkändt lios Ridd. och Adeln den 34 April l834- Presle-Slåndet den 34 Borgare-Slåndet den 24 —« — Bonde-Ståndet den 34 —: — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelseangående indragning af Vexel-Controleurs-befattningar ne.
Författningen den 11 October 181 g, angående Pensioner för afskedstagande åldrige Ernbetsoch Tjenstemän, af Prosten Grapes Memorial, angående aflöning för Uppbördsskrifvare eller Löne-tillökning för Länsman , såsom biträde åt RronoFogdarne i Executions-mål; af Prosten Herlitz’s Memorial, dels om anslag till förskaffande af en DjurLåkare på Gottland, dels angående Saltpetter-skattens utgörande; samt -af Herr Grefven och Landt-Marskalkens, Flerrar Talmåns och Utskottens Herrar Ordförandes förslag till aflöning för RiksStån - Den 21 Maji J. -m! 607 deus och UtskotteDS Secreterare, Canzlier ocK Vakt-betjening, Statsoch Banco-Utskotten: Af Riksens Ständers Revisorers år 182a afgifne Berättelse, om Götha CanalBolags, Götheborgs samt Malmö f. d. Discontlnrättningar f från den tid RiksgåldsContoiret med nämnde DiscontVerk erhöll befattning; af Riksens Ständers Revisorers berättelse om den år 1822 förrättade granskning af RiksgäldsVerket, GeneralAssistanceContoiret samt Götha CanalBolags ^ Götheborgs samt Malmö f. d.
Tersmeden, W. F., om beviljande af låne-understöd för en jernvägs-anläggning mellan sjön Södra Dellen och Ljusne eif, m. m.: II. 49, R. 51; B IX. 232 283: X. 24, A. 41, 42. 52, 56, 58; U. XI. 180, 182, 227, A. 228, E. 354 — d:o om rättighet för Mosaiska trosbekännare att besitta fast egendom å landet: II, 51, R. 51; B. VIII. 91, 166, 224, A. 225; U. IX. 206, 367, A. 367; E. X. 161. — Hr Tham. C. W., angående förändring af föreskrifterna i Kongl. (Besvarad i Stats-Ut - 174 — M — skottets Utlåtande N:o 152, angående regleringen af utgifterna linder Biks-Statens Nionde Hufvud-Titel.) Motioner, väckta hos Ridderskapet och Adeln: af Gr. af Ugglas, C. L„ rörande presterskapets aflöning, sättet för dess utgörande, samt de för presterskapet gällande befordrings-lagar: — Hr Virgin, C. Ph., angående vattenkurs-anstaltens i Söderkö ping understödjande medelst ett. amorterings-lån : I. 445, R. 446; B. VIII. 90, 165, 220, A. 220- — Gr. Wrangel, T., om pension åt Professoren Johan Way: II. 56. R. 57. (Besvarad i Stats-Utskottets Utlåtande N:o 152, angående regleringen af utgifterna under RiksStateus Nionde Hufvud-Titel.) — Frih. Wrede, F. J., om pension åt Garnisons-Läkaren, Doktor Per Gustaf Broman: II. 127, R.
SD. Remitterades till StatsUtskottet: Herr Rosenblads, Bernhard, Memorial, innefattande anmärkningar vid StatsUtskottets den 21 sistiedne Maj eftermiddagen återremitterade Utlåtande, i anledning af väckt fråga, om ali jords lika beskattning samt en allmän ny refning och skattläggning. Ut Supra. S. D. Föredrogs å nyo och återremitterades , på grund af dervid gjorde anmärkningar, LagUtskottets den 13 sistiedne Maj under N;o 84 afgifne samt den 18 dennes eftermid - Den 25 Junti e, m. dagen på bordet Isgde Betänkande, i anledning af väckt motion, angående LagmansRätternes upphörande. Ut Supra. S* D. Förédrogos å nyo och bifollos följande från nedannämnde Utskott inkomne samt den 18 dennes ekermiddagen på bordet Iagde Betänkanden: Från Statsoch Banko-Utskotten'. Af den 17 dennes. I anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition, angående bidrag till utförande af Hjelmare Canal och Slussverks ombyggnad , så vidt den serskildt beträffar det innevarande år till berörde ändamål nödige anslag af allmänna medel. Frän Lagutskottet'. Af dea 24 sistledne Maj. N:o 85, I anledning af väckt motion om förändrad organisation af HäradsRätterne. Af den 28 sistledne Maj. I anledning af väckt motion, om befrielse för sökande parter uti skuldfordringsmål, hos Kongl. Majtts Befallningshafvande, att med förklaranden communicera de i dessa mål meddelande Utslag. Den a5 Junii e, nt, 6i3 Af den 4 dennes. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 4 sistledne Mars meddeldte Betänkande N:o 6, angående ändring uti 25 Cap. 5 §. RättegångsBalken. I anledning af väckte frågor, om FörlikningsDomstolars inrättande. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Lag.
Hvad billigheten i detta fall beträffar, hvarom Frih. Cederström, Cl. Rud., talat, så har den icke af någon talare blifvit bestridd, men af det enkla skäl, att man icke gerna kan bestrida ett förhållande, hvarom man icke äger någon bestämd kännedom. Först sedan en utredning af saken föregått, kan man yttra sig deröfver. I fråga åter om den ifrågakomne skrifvelsens lämplighet och nödvändighet, tror jag sannerligen icke att man i Sverige behöfver uppmuntra dem, som äro något skyldige, att söka undandraga sig sina pligters uppfyllande, ty dét göra de nog ändock. Här i landet är man nemi. sä van alt begära eftergifter och att få dem beviljade, att man icke behöfver befara det vederbör. skola försumma hos K. M. begära afskrifning. Om R. St. lill Konungen inginge med en skrifvelse i den syftning man föreslagit, så frågar jag om icke allmänheten öfverhufvud och de skattskyldige i synnerhet, skulle deraf kunna draga den slutsats, att man icke behöfver vara så noga med anskaffning af häradsskrifvarens annotation på kronofogdens qvittens, emedan man, om fråga blefve att betala 2 gånger, nog kunde hos statsmakterne erhålla afskrifning. Det förundrar mig att en landsh., som sjelf får kännas vid när under - Den 19 Februari e.m. 011 lydande icke fullgöra sina åligganden, kunnat förorda den föreslagna skrifvelsen. När han blir närmare bekant med hvad till hans embete hörer, förmodar jag att han också kommer att inse hvart sådant skalle bära. Man har äfven sagt, att det skulle blifva ett moraliskt stöd för Regeringen vid anstånds beviljande, om R. St. jemväl derom anhållit. Men om R. St. det gjorde, så innebure det icke blott ett stöd, utan ändå mera. Det vore att på förhand bifalla hela åtgärden. Dessutom vet jag af erfarenheten, att Regeringen alldeles icke behöfver en sådan påstötning. Ett temligen färskt exempel derpå hafva vi i fråga om den innehafvarne af utsockne frälsehemman i Halland åliggande rotevakans-afgiften.
Men oaktadt Utskottet, för sin del och på nu anförda skäl, hyser den öfvertygelse att väglagningsoch grusnings-arbete i allmänhet skulle lämpligast kunna vårtiden verkställas; likväl, och som det icke undfallit Utskottets uppmärksamhet, att undantag böra ega rum för de Rikets provincer, hvarest antingen climatets hårdhet och långvarig vårkyla kunde gora väglagnings-arbetet, under vårtiden, omöjligt eller åtminstone icke varaktigt, eller ock der detta arbete, om det skulle verkställas samtidigt med åkerberedning och såning, hlefve för väglottsegarne i högsta måtto betungande, hvaremot det för dem vore beqvämligare, att om hösten efter slutad skörd företaga väglagningen; alltså har Utskottet trott sig böra vördsamt hemställa, om icke Rikets Högloft. Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdå - Bih. till R. St. Besv. och Oecon. Utsk. nighet anhålla, att, med ändring i ofvan åberopade Kammar-Collegii Kungörelse, Kongl. Maj:t skulle täckas, i öfverensstämmelse med Kongl. Brefvet den i3 September 1790, i Nåder stadga, att all grusning och fyllning A allmänna vägarne skall verkställas, antingen bittida om våren före den 24 Maji, eller ock sent om hösten emellan den 1 och 24 Oetober, efter ortens skiljaktiga beskaffenhet, samt att om sommaren ingen annan väglagning må ega runi, än den, som i anseende till utskärningar och större tillfälliga brister kan vara nödig; börandes valet emellan de af Utskottet sålunda föreslagne terminerne, inom hvilka väglagningsoch grnsnings-arbetena, antingen vår eller höst, skola verkställas, få af väglotts-egarne sjelfve bero; i hvilket afseende Kongl. Majrts vederbörande Befallningshafvande skulle ega, att Häradsvis låta höra de väghållnings-skyldige, samt derefter bestämma den af förenämnde 2:ne terminer, som pluraliteten af de inom Häradet boende väghållnings-skyldige ansett med deras beqvämlighet och fördel mest förenlig.
Nu ater, da, enligt hwad Utskottöt tilstyrkt, tiden inom hwilken et köp blir lagständet, i bttydelig man förmindskas, fordrar omtanka» för bcwarandet af Bördemannens rätt, at de wid Domstolarna a Landet meddelta Upbud göras allmänt kunniga. För at winna detta ändamål, har Utjkottet ansett kilrackeligt wara, at Häradshöfding »vid stutet af hwarje Bng och innan han S3 »7» -n —2 reser israil Tings-Skaden anstar a Rättens dörr en för» teckning pa alla de Upbud, sam wid det da hallna Tinget gifwitö; hwilken förteckning som icke får borrkcagas förr, an de upbudna Hemmanen äro lagständna, bör innehalla Köparens och Säljarens namn, jämte den summa, hwarföre Fastigheten upbuden blifwit; och torde den, som detta Rättens offenteliga Anslag borrttager, böra i likställighet med Lagens bud k 24. s. §. Nättegangs-Balken anses förfallen til Tjugu Daler Silfwermynts Böter, Ester den ordning Utskottet företagit sig följa, kommer härnäst yttrande at lemnäs dels om tiden, inom hwilken Upbud a et stutadt köp skall begäras, dels ock om påföljden i händelse sadant försummas. At härutinnan göra något stadgande, är sa mycket mera nödigt, som icke sällan händt, at tredje mans rätt blifwit förfördelad derigenom at köp hällits hemliga: och har Utskottet til förekommande häraf, funnit lämpeligast, at i likhet med innehållet af 20. §. g.
St. iian Const.Utsk. framkomma; ty nästan omöjligt måste det val vara att antaga, att någon Konungens rådgifvare finnes, hvilken skulle visa brist på oväld, nit, skicklighet och drift i mångfaldiga ärenden, alla af den egenskap, att lian, till följd af hvart och ett för sig, kunde göra sig förtjent af anmälan att ur Konungens Conselj varda aflägsnad. Man synes öfverhufvud vid bedömmandet af den 107 § hafva betraktat den såsom om den icke borde komma i fråga annorlunda, än om den kunde såsom ett slags thordön rulla öfver hufvudena i Konungens Conselj; jag tror likväl, att denna åsigt är för mycket en reminiscence från den första menlösa tiden, då Svenska folket nyss hade inträdt på den constitntionella banan. Jag har haft äran att flere riksdagar hafva varit ledamot af R. o. Ad., äfvensom före denna lid tjenstgörande i Cancelliet härstädes, och jag påminner mig ännu ganska lifligt, sedan en riksdag för 21 är sedan, hurusom det vid den tiden nästan gick en rysning genom bela Riddarhussalen, då blott någon ledamot uppsteg och yttrade, att det vore anledn. till anmärkn. emot den eller den bland Konungens rådgifvare, samt dervid aflemnade sin förseglade rulle. Jag tror, alt dessa tider äro förbi; jag tror, alt Const.Utsk. kan göra en anmälan till R. St., en anmärkn. mot en Konungens rådgifvare, samt att denna anmärkn. kan af R. St. gillas, utan att den ifrågavar. rådgifvaren derföre behöfver förlora något i den allmänna aktning lian i öfrigt för sin person kan åtnjuta. Jag tror, alt Konungens rådgifvare i detta fall befinna sig i samma ställning, som en domare eller embetsman i allmänhet, hvilken kan vara högst hedrad både af sine kamrater och af allmänheten, ehuru han någongång blifver underkastad, för någon felaktighet, en fiscalisk action och jemväl derför dömd lill ansvar; ty misstag äro oskiljaktiga från alla menniskor.
Af den 30 sistledne Julii: N:o 354. I anledning af förekommen fri» J)en 3 Augusta «, m, 117 ga om lånebiträde af Allmänna medel för Trollhätte CanalVerk, samt om upphörande för framtiden af åtskillige afgilter för begagnade Kronans tillhörigheter, hvilka af CanalBolaget hittills utgjorts. I anledning af det, på sätt Kongl. Maj:ts Nådiga proposition, rörande ytterligare anslag för fullbordandet af Götha Canal innehåller, behöflige nya anslag af 100,000 R;dr Banco, till verkställighet af de, enligt arbetsplanen för detta år, återstående arbeten. N:o 356. 1 anledning af Kongl. Maj:tg Nådiga proposition , angående ytterligare anslag för fullbordandet af Götha Canal. Från Statsutskott et: Af den 24 sistledne Julii: N:o 357. I anledning af verkställd granskning af redogörelsen för de till Veneriska smit-: tans hämmande anslagne medel. Från Lagutskottet: Af den 23 sistledne Julii: N:o rö4* I anledning af återremiss å Utskottets förut meddeldte Betänkande öfver väckt motion, innefattande åtskillige föreslagne lagförändringar till minskande af kostnader och Hg Beti 4 Au^ustii e. m. besvär för rätts-sökand© vid Rättegångars utförande. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut afgifne Betänkande, angående yrkad rättighet för syskonebarn, »arnt med hvarannan på sidan i svågerlag varande personer, att ingå ägtenskap, utan att be* höfva söka Konungens tillstånd. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloft. Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm eftermiddagen den 2 Augusti 1823. S. D. Föredrogos å nyo och biföllog följande från Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet inkomne, samt den 19 och sa sistledne Julii eftermiddagarne på bordet lagde, Utlåtanden: Af den 8 sistledne Julii: N:o 138.
Ilevillningi-Vhsknllels llelänkavde I\':o S. 85 a) Kochcnilj, derå tullnedsättning föreslagits, eliuru tullsatserna å andra för den svenska industrien vigtigare färger lemnats ovidrörda; b) Bomullsgarn samt bomullsoch linne tråd, derå likaledes föreslagits tullnedsättningar, under det likväl tullsatserna för snörmakare-arbeten, strumpstolstillverkningar samt bomullsoch linne-väfnader bibehållits; c) Gummi, derå föreslagits tullfrihet, under det att för harts, som hittills dragit lika tull, densamma bibehållits.
Utsk. i förening härmed tillika framställt det förslag, att Banken framdeles bör upphöra med tillverkande af sedlar å mindre valörer än 5 gånger myntenheten, eller 3|- r:dr b:co, skulle deraf blifva en följd, att då de i omlopp varande 3- och 2 r:dr brcosedlarna, 2- och i r:dr riksgtssedlarna samt skrssedlarna i båda myntsorterna, som uppgå till ett sammanräknadt belopp af circa i6 millioner, till inlösen medtaga nära hela Bankens närvar, reella fond, ingen silfverfond återstod för inlösen af den öfriga i omlopp varande sedelstocken, och hvarigenom Banken således blefve satt i nödvändighet att med dryga omkostningar och uppoffringar anskaffa metallisk valuta för vexlingens oafbrulna fortgång. Det skäl, BancoUtsk. anför, ”att ju högre den minsta sedelvalören är, destomera metalliskt mynt qvarstadnar i rörelsen, ” synes mig bero på ett misstag, emedan jag skulle tro, att derest silfret ej finnes i rörelsen, ligger det antingen qvar i Bankens hvalf, eller har det utgått till inlösen af sedlar med högre valörer, hvartill Banken i motsatt fall med kostnad fått anskaffa nödig valuta. Härtill kommer ytterligare, att för den allmänna rörelsen och beqvämligheten af liqvider, isynnerhet i Rikets aflägsnare provinser, det onekligen blir svårt och med kostnad förknippadt att anskaffa skiljemynt i silfver. Min fullkomliga öfvertygelse är, att, med Bankens närvarande silfverfond och det föreslagna creditivet på Hamburg, Banken är i tillfälle att uppfylla sina förbindelser, så framt proportionen emellan i till 5 ej vidhålles och ej silfver för de mindre sedelvalörerna uttvingas utan behof i allmänna rörelsen. Jag anhåller vördsamt, att detta mitt anförande vid återremissen må få åtfölja till BancoXJtskottet, 12: t e punkten. Frih. Ehrenborgh; Jag är fullkomligen af de Hirs mening i grundsatsen, som yttrat sig, att det vore önskligt, om Banken redan hade i omlopp allt det silfver, som utgör valuta för de mindre sedlarna.