Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
William satt och betraktade hans evolutioner med det intresse man ovilkorligen känner vid att se en god vän företaga sig ett eller annat halsbrytande experiment, då hans uppmärksamhet fångades af en ung fröken, som i detsamma kom in på verandan och tog sig för att mönstra honom med den slags närgångenhet, som en dam comme-il-faut kan tillåta sig gentemot en ung herre om hon blott samtidigt i min och hållning inlägger ett tillräckligt stort qvantum otillgänglighet och förakt. Denna salongs-fräckhet mötte William med sin allra mest ironiska fysionomi, i det han å sin sida började betrakta henne med ett par stickande ögon, men detta bekom henne synbarligen icke stort; sedan hon tillfredsställt sin första nyfikenhet tycktes hon icke ens ana att han existerade. Hon satte sig midt emot honom, i ett hörn af verandan och slog upp en bok, i hvilken hon fördjupade sig. Men William, som efter denna introduktion icke ansåg att hennes blygsamhet sväfvade i fara, betraktade henne fortfarande med sitt spotska smil, hvari der dock blandades en smula intresse, sedan han läst titeln på den bok, hon höll i handen: Det moderne Gjennembruds Mænd. Hon hade ett stort, rundt barnansigte, sjukligt blekt, med ett par vidöppna grågröna ögon, en liten välformad trubbnäsa och ett par tjocka, bleka läppar med ett drag af vemod omkring. Hon var klädd i en mera extravagant än smakfull drägt: ett mörkblått klädeslif med uppslag af veritabelt gult läder kring ärmarne och halsen. Ett läderbälte kring midjan, en hatt med läderband och ett par skor af samma slags läder fullbordade toaletten. Hon hade icke suttit många minuter förrän en äldre dam med förvirrad uppsyn dök fram och med öm moderlighet svepte en röd schal kring hennes axlar. Den unga damen mottog den äldres omsorger med en otålig rörelse, dock utan att lyfta sin blick från boken. Det är gumman, tänkte William. – Hon hade samma stora ögon och tjocka läppar som den unga. Det var ett tydligt slägttycke. Då den unga damen emellertid icke tycktes vilja inlåta sig på något vidare utbyte af blickar, svalnade också Williams fiendtliga uppmärksamhet.
Då Rikets nu församlade Ständer, enligt Nådig kallelse, fått öfvervara E. K. M:s och Dess Höga Gemåls, Hennes !VLj:t Drottningens Kröningsfest, hafva Rikets Ständer, för att åt efterkommande bevara minnet af denna högtidliga akt, hvilken, genom den för alla E. K. M:s undersåter gemensamma känsla af varm, trofast tillgifvenhet, blifvit hela Svenska folket kär och dyrbar, skyndat att åt Styrelsen af Rikets Ständers Bank uppdraga att, till enahanda storlek, som i sådana fall tillförene varit bruklig, låta prägla en skådepenning, för att, å Rikets Ständers vägnar, öfverlemnas i guld till E. K. M., Dess Höga Gemål och öfrige medlemmar af det Kongl. Huset, och utdelas i silfver till Deras Excellencer Rikets Herrar, Svenska och Norrska Stats-Rådets Ledamöter, Landtmarskalken och de trenne ofrälse Ståndens Talmän vid detta Riksmöte, Universiteten i Upsala, Lund och Christiania, Expeditions-Ut skottets Förslag till und. Skrifvelse, N;o iSg. 381 Kongl. Mynt-Cabinettet, de Gymnasier som hafva myntsamlingar, Kongl. Yit'ei hets-, Historieoch Antiqvitels-Academiens Secreterare och Bankens Mynt-cabinett, samt tillställas i brons hvar och en af de vid innevarande Riksdag antecknade Riksdagsmän. Hvilket Rikets Ständer, då ifrågavarande skådepenning ej torde blifva färdig att, innan Rikets Ständer åtskiljas, kunna till E. K. M. i underdånighet öfverlemnas, få härmedelst underdånigst anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 18 April 1845. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i5 April 1845.
S. D. Företogs till afgörande det vid Herrar Revisorers sammanträde den 23 innevarande månad för andra gängen bordlagda förslag till § i berättelsen, innefattande — 270 — hemställan om begagnande af s. k. po stremis sv exlar vid penuingelbrsänduingar för Statens räkning. samt yrkat, att ur förslaget måtte utgå hela meningen, från och med orden: »helst det med säkerhet torde kunna antagas» — Efter det öfverläggningen förklarats afslutad begärdes votering, som försiggick, enligt följande af Herrar Revisorer gillade voteringsproposition, — Herr Reutersvärd, Patrik, reserverade sig mot beslutet och upptog såsom sin reservation den af första Afdelningen föreslagna § till berättelse, uti sista delen så lydande: »Under granskningen af statsverkets — —• böra såsom välgrundadt bibehållas. Erkännande Kongl. Stats-kontorets förtjenstfulla omtanka och noggrannhet vid de allmänna medlens förvaltande, kunna Revisorerne likväl icke hysa de betänkligheter, som mot förslaget blifvit framställda, eller dela den farhåga, Kongl. Stats-kontoret yttrat, beträffande bankerna och de förluster, sorn antydts kunna uppstå genom deras möjligen inträffade oförmåga att fullgöra ingångna förbindelser, helst det med säkerhet torde kunna antagas, att om, mot förmodan, någon bank af en eller annan anledning nödgas inställa sina betalningar, en slik händelse icke sker så hastigt, att icke kännedomen 0111 bankens obestånd derforinnan är någorlunda allmänt spridd, då ock utan tvifvel vederbörande myndigheter i landsorterna icke lära underlåta att vidtaga de försigtighetsmått, som deraf påkallas. Revisorerne anse således de skäl, Kongl. Stats-kontoret anfört emot berörda hemställan, icke böra tillerkännas den vigt, att desamma omintetgöra ett förslag, som, enligt Revisorernes åsigt, förtjenar vinna framgång, synnerligast som ifrågavarande förslag numera icke afser användandet af vexlar, utställda på enskilda personer, utan endast sådana, som af i behörig ordning oktrojerade banker skola infrias.
Vid handläggning af förenämnde motion, har hos Utskotten af Borgmästaren Helledaij fråga blifvit väckt derom, att högstberörde Förordning, jemväl i hvad den angår förbud mot utförsel af mynt, måtte, såsom stridande mot andre nu gällande lagstadganden, förklaras hafva upphört; och enär, efter det, jemnlikt myntbestämnings-lagen samt lagen för Rikets Ständers Bank af den i Mars i83o, silfver-utvexlingen i Banken vidtagit och innehafvare af Bankens sedlar äro berättigade att derföre bekomma valuta i myntadt silfver, hvar och en innehafvare af så väl sådant mynt, som guldmynt, ovedersägligen eger att deröfver, såsom öfver annan sin egendom, fritt och obehindradt råda, samt utförsel af mynt, af hvad slag som helst, enligt gällande Tullförfattningar, jemväl är tillåten, och alltså förbud för guldoch silfvermynts nedsmältning och utförande utur Riket i sjelfva verket numera icke förefinnes; hafva Utskotten, till förekommande af de förvillelser, som, på sätt motionären anfört, tilläfventyrs kunna uppkomma deraf, att merbesagde Författningar icke uttryckligen blifvit upphäfne, ansett sig böra tillstyrka, att en Kungörelse måtte utfärdas, hvarigenom Förordningen den 27 April 1742 och Förklaringen deröfver af den 4 Juli ir]fo> angående förbud emot guldoch silfvermynts nedsmältning och utförande utur Riket förklaras hafva till all kraft och verkan upphört. Stockholm den 18 Augusti 184». Bancooch Lag-Utskotlcns Utlåtande, N.-o 3. 3 N:o 3. Ank. till Exp. Utsk. den 25 Augusti, kl. lo f. m. Vtl ätande, i anledning af väckt motion om upphäfvande af Kongl. Förordningen den 2 Maj iy47> angående straffets skärpande för denij som föröfva svek och bedrägeri med Banketts sedlar. Från Högloft.
Då Kongl. Maj:t och Kronan är i behof af alla sina inkomster efter ett nu öfverståndet olyckligt krig, och af denna lägenhet för närvarande drager föga eller ingen nytta, samt jag befarat att denna Öes beqyämliga läge, med dertill hörande förmåner , utaf Höglofl. Utskottet icke lärer vara kändt, har jag till Kongl. Majus och Kronans disposition , uti Högloft. Stats-Utskottet detta förhållande directe anmält , med yrkande att ofvannänjde Ö matte genom Entreprenad-auction under arrende pä vissa ar till någon utbjudas eller ock till den mestbjudande försäljas till Krono-skatte. Men som Högloft. Stats-Utskottet icke lärer kunna till pröfning Upptaga denna min enskilta anmälan, grundad Uppå bilagde deröfver ingifna Handlingar, se - 23m 7 Juli. ian thensarama ifrån Ståndet icke blifvit dit remitterad, föranlåtes jag af sådan orsak vördsammast anhålla att detta mitt Memorial måtte till Högloft. Stats-TJtskottet till ändamålets vinnande varda remitteradt , och de öfriga Respectiva Riks-Stånden om dess innehall underrättade. Stockholm d. 13 Aug. 180g. Jonas Jonsson. Riksdags-Fullmägtig för Akers Härad i Södermanland. Likheten med Originalet intygar Eric Persson i Järstad. Anhållandes det Synemännen måtte blifva tillfrågade, huruvida någon Fårafvel, eller Scheffer! på Eindön, i snart sagdt deras lifstid eller deras minne exisHrat, eller åtmindstone på 30 år, i ödmjukhet begärt af Jonas Jonsson från Tuna.” Efter uppläsandet häraf anförde Bruks-Inspectoren Christjernsson, att Jonas Jonsson uti detta Memorial, så väl inför Riksens Höglofl. Ständer, som nu ytterligare inför Härads Synerätten anfört uppenbar osanning, och påstod derföre att Jonas Jonsson måtte till ansvar ställas.
Finnes härvid ersättnings-beloppet vara faststäldt genom öfverenskommelse emellan den ersättningstagande och den, som ersättningen gifvit, och förmenar intecknings-egaren värdet hafva blifvit för lågt beräknadt, vare denne berättigad att, der ej full liqvid för hans fordran honom lemnäs, äska jordens uppskattning af nämnd, i den ordning förut i denna lag är vordet stadgadt; dock gånge heslutet om jordens afträdande icke dess mindre i verkställighet. ' Sådan talan, som efter 21 och 22 §§ föras kan, må ej eller utgöra hinder för vederbörande att, sedan ersättnings-beloppet blifvit inom stadgad tid erlagdt eller nedsatt, jorden eller lägenheten tillträda eller begagna. Fördröjes utöfver nämnda tid betalningen, då skall, i händelse någon till ersättning berättigad det jrkar, frågan om jordens eller lägenhetens afstående eller begagnande, så vidt på hans rätt inverkar, vara förfallen och ankomma på ny pröfning. Rikets Ständer hafva tagit detta ärende i behörigt öfvervägande; och då Rikets Ständer redan godkänt den grundsats, hvarpå högstberörda Nådiga Förslag hvilar, har E. K. M:ts ifrågavarande Nådiga Proposition blifvit af Rikets Ständer antagen. Hvilket, till svar i ämnet, Rikets Ständer få hos E. K. M:t i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 28 Augusti 1854. 238 Expeditions-Ulskotlets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o i 12. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 26 Aug. 1834. Presle-Slåndet den 26 Borgare-Ståndet den 26 Bonde-Ståndet den 28 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af den genom Rikets Ständers Revisorer, åren 185 4 och 4853 verkställda granskning aj de under Kommerse-kollcgium ställda fonders förvaltning. (Slats-Utsk:s Utl:de N:o 192.) S. A. K.
Slutligen må anmärkas, att, i afseende å Artilleri-batteriet i Norrland, Utskottet, i likhet med hvad förut är beviljadt för underbefälet vid detta batteri, äfven för öfrige löntagare derstädes uppfört ifrågakomna förhöjning med ett belopp af 395 R:dr 75 öre, att från Norrbottens Hästjägare-sqvadrons-fond utgå. Efter meddelande af dessa upplysningar, får Utskottet, i öfverensstämmelse med hvad här ofvan blifvit anfördt, föreslå, att Rikets Ständer å Riksgälds-kontoret anvisa och till Kongl. Maj:ts disposition ställa en jemnad summa af 960,000 R:dr R:mt, att Lill sådane Statens embetsoch tjenstemän samt betjente, åt hvilka Rikets Ständer för de år, den nya stals-regleringen omfattar, beviljat lönetillökning, antingen direkte för tjensterne eller genom ställande af vissa belopp till Kongl. Maj:ts disposition, för år 1857 gratifikationsvis, i mån af behof, utbetalas sålunda, att nämnde löntagare erhålla 50 procent af beloppet utaf den tillökning utöfver förut innehafvande aflönings-förmåner, som vid den nya stats-regleringen blifvit dem tilldelad, dock att från ifrågavarande förmåns åtnjutande undantagas sådane löntagare, hvilka, qvarstående vid sina indelningar, under berörde år uppburit sin aflöning antingen in natura eller efter årets markegång; hvarjemte Rikets Ständer torde medgifva, att en summa af 395 R:dr 75 öre R:mt må få på enahanda sätt utgå af Norrbottens Hästjägare-sqvadrons-fond lill de löntagare vid Artilleri-batteriet i Norrland, hvilka icke redan fått en dylik förmån sig tillagd. Stockholm den 4 Februari 1858. Stats-UlskoUels Utlåtande JW 231.
Dan vägnar, un<ler8änig8t anlläliit, att ät demällla for8amling, 80m 8alinacle 6en, anclra 8oeIinar öfver dela dilret i allmändet a»8lagna Itrono-tionrle till an8falfan(ls af eommunionvin, dvillret där mä8te del<08ta8, 6el8 af communieanterne sjelfva, 8els af clen ringa lc^rdo-eassan, mätte derecla8 ett ärligt anslag ris Itronans dedällna ^ionll6, till clet delopp oell af clen tillgäng, 80m i ansölcnings-dancllingarne närmare Ujl^gifv68. Viel unäerclänig föredragning däraf, dar Itongl. Naj:t velat clenna ansölcning, 8«m inlcommit efter clet Dess diäcliga Droposition, angäencle 8tatsVerlcets tillstäncl oell dellof, reclan dlifvit affattacl oell ex^eclieracl, till Dilcets dtänclers 8tat8-Dtsliott därme6 öfverlemna, till clet afseenäe, 8amma ansölian f>nna8 förtjena. Xongl. Naj:t fördlifver klilrets 8tänclers 8tat8-Dtslrott mecl ali L.ongl. l^äcl oell önnest stäclse väldevägen. Datum ut su^ra. tl 8 II 308^^. (7. //eu/V/n. 6 ^V.o «/ D^otooo^e^ ö/oer' ^oo/esrasE-^e/rk/err, ?ro^c/ /n/ö> lion»/.
M. begära, att en skyndsam förenkling af Öfverintendentsembetets räkenskaper måtte anbefallas, så att vid revisionerna kan utrönas, hvad hvarje arbete för sig kostat. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: En betydlig skillnad äger rum emellan Flottans och Öfverintendentsembetets räkenskaper. Hvad derföre Flottans räkenskaper särskildt angår, medgifver jag, att den beslutade skrifvefsen kan vara nödvändig, emedan en säker revision, utan en förenkling af räkenskapsmethoden, icke är modig; men hvad Öfverintendentsembetets räkenskaper beträffar, medför formen för desamma ingen annan olägenhet, än att man icke kari se, hvad hvarje arbete för sig kostar, och det torde blifva svårt att få denna olägenhet afhjelpt, utan att råka i den ännu större Den ly Juli c. m. att arbetena blifva dyrare. Det bar nemi. blifvit upplyst, att en del smärre arbeten utföras på det sätt, alt arbetarne på samma dag verkställa sitt arbele på flera ställen, några timmar vid ett luis och några timmar vid ett annat, oell att vid sådana tillfällen en fördelning af 'le åtskilliga arbetarnes dagspenning efterse olika busen, hvarå arbetet skett, låter sig icke göra annwflunda äu högst godtyckligt; och samma förhållande inträffar jemväl i afseende pä materialernas fördelning husen emellan. Jag anser således frågan om förändrad method för Öfverintendentsembetets räkenskaper af långt ringare vigt än den andra, och tror, att en underd. begäran i afseende på Flottans och Förvaltnts af Sjöärend. räkenskaper skall medföra större kraft, om den icke omfattar mera, än som behöfves, men deremot till sin verkan försvagas, om flera anmälanden af ringare vigt deri intagas. På dessa skäl, och i betraktande af den nu väckta frågans underordnade beskaffenhet, hemställer jag, huruvida icke Utslits betänk, må i nu förevar, punkt bifallas, och den underd. skrifvelsen inskränkas till hvad på förmiddagen blifvit beslutadt. Gr. Cronhjelm:
Propos. ang:de upplåtelse till Stockholms stad af en del utaf lägenheten Stallmästaregården för anläggande af en lastbrygga vid Brunnsviken; N:o 103, ang:de kostnadsfri upplåtelse för den tillämnade jernvägen emellan södra stambanan och Landskrona af viss del utaf kronans omkring nämnde stad befintliga fästningsverk; N:o 104, i ani. af K. M:s Nåd. Propos. ang:de upplåtelse af mark till utvidgning af Upsala centralhospitals område; N:o 105, ang:de beviljadt anslag till fortsättning af reparationen å Linköpings domkyrka; N:o 106, i ani. af K. Propos. ang:de försäljning till skatte af de s. k. Halländska kyrkohemmanen; N:o 107, i ani. af K. M:s Nåd. Propos. ang:de afsöndring af jord från_ häradshöfdingebostället Hvetlanda Thomas-och Kullagården i Ostra Härad af Jönköpings län; N:o 108, i ani. af Ii. Propos. i fråga om nedsättning Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 PROTOCOLL, HÅLLNA HOS HÖGLOFLIGE mm IMDUW» VID laetima ftiköfcitgeit i -Sftfltkljflltn ÅKEK 1836 OCH 1837. Tre t!Jr tånftet. STOCKHOLM, TYPOGRAFISKA FÖRENINGENS BORTKYCKERI, 1857. 'i . Lördagen den 3 Januari 1857. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 3 prot.-utdr. för d. 30 sistl. Dec. samt pleni prot:n för d. 6 f. m., d. 8 samt d. 10 f. och e. m. i samma månad. Ilr Gr. o. Landtm, tillkännagnf, alt då sannolikt under de närmaste pleni-dagarne endast få ärender kunde förekomma till afgörande.
S e: &gt;Några enkla sparsamhetsråd ». Rakel. Man tvättar de målade väggarne och dörrarne med 12 delar kallt vatten och en del salmiak. Varmt vatten är skadligt för färgen. Rakel. ' Ehuru detta svar tyvärr kommer alldeles for sent, kan det dock möjligen blifva Eder eller någon annan af Iduns läsarinnor till nytta för ett kommande år Jag förgyller granoch tallkottar sålunda: först öfverstrykas kottarne med ägghvita, hvarefter de med en bomullstapp, doppad i guldpulfver, lätt öfverstrykas. (Guld, brons och silfverpulfver fås hos alla färghandlare.) A f guldpapper, eller också af andra kulörta papper klipper jag en qvarts tum breda och fyra tum långa remsor, hvilka jag ihopgummar i båda ändarne, så att remsam bildar en ring, sticker så en ny remsa in i den första ringen, ihopgummar denna o. s. v. till jag har en lång C D ked, hvilken slingras omkring granen och tager sig ganska bra ut. A f hvitt papper viker jag en slags stjernor, hvilkas förfärdigande tyvärr här blir för svårt att förklara, men detta slags vikningsarbeten kunna de flesta småskoleelever. Stjernan får icke vara större än högst en tum i genomskärning. Dessa fästas med en kort tråd här och der i granen C D ooh taga sig särdeles bra ut. Små hvita bomullstappar här och der i granen taga sig äfven bra ut. Isynnerhet om man strör på dem litet glitter. Utblåsta äggskal öfverstrykas likasom kottarne med guldpulfver. Fä&gt;t sedan en g^dpappersfyrkant med en tråd invid ena ändan, dra tråden genom ägget och fäst med denna tråd ägget i granen. Om ni är barnkär så sök en bonne — eller rätt och slätt — barnsköterskeplats för större barn! — Der har ni ett rikligt arbetsfällt och kan blifva en oumbärlig skatt i den familj, som är nog lycklig att fä eder bjelp. Men märk väl — endast om ni är verkligt barnkär! Rakel. Lär er att sjelf röka, eller försök att finna er i ett oundvikligt öde.
Det är nödigt atl allmänheten, isynnerhet de mindre bemedlade, vet att dessa privatbanksedlar icke äro Rikets mynt. Det är nödigt att directionerna för dessa filialcontor blifva derom påminta, emedan jag enskildt haft den erfarenheten, alt de alldeles förbisett detta stadgande i grundlagen. Under 1838 års vinter, då postcommnnicationen var afbruten emellan Gottland och fasta landet, saknades tillfälle att kunna utbyta dessa sedlar; men då allmogen skulle betala sin skatt, och i uppbörden icke får emottagas annat än det allmänt i Raket gallande myntet, eller det mynt sorn i R. St:s Bank blifvit utgifvet, så nödgades allmogen köpa varor till något betydligt belopp, för att få vexla sedlarna eller ock gifva agio derför. På det alt följande året ett sådant menligt förhållande icke skulle inträffa, utfärdade jag kungörelse, med erinran derom att de borde vara betänkte på alt i tid förskaffa sig det mynt, som behöfdes för kronoutlagorna innan postcommunieationen kunde blifva hämmad, emedan privatbanksedlarne icke emoltogos i kronouppbörden; älven erinrade jag derom, att ingen kunde tvingas att i liqvid för hvad som försåldes emottaga privatbankssedlar. INågon tid derefter kom en commissionär till mig från filialcontoret i Westervik, med tillsägelse att om jag icke återkallade min kungörelse, så funno de sig befogade att i Wisby Weckoblad låta införa, att så länge kungörelsen på Gottland vore gällande, skulle ingen Goltländning få låna i filialcontoret i Wisby. Jag svarade derpå, alt hotelsen var af beskaffenhet att den icke borde gå förlorad för allmänheten utan genast borde Don 18 Februari e. m. 435 införas i Weckobladet. Den blef äfven införd i bladet, elmru den icke väckte särdeles uppmärksamhet. Af denna erfarenhet synes således, att det ur nödigt alt privatbankerne erinras, att det blott är 11. St:s Banks sedlar, hvilka enl. grundlagens stadgande som mynt i Riket gälla. Jag instämmer derföre med Fril).
Men det är lika när; och skall, efter min tanka blifva det, ända tili dess man återgår till den rätta Lagtolkningen, ty förr, än man riktigt eftersökt den förrymde inom landet, äger man Den 5 Maji /, m. S icke antaga, att han rest utrikes. Han bör icke skonas från stt allmänneligen efterlysas, häktas och hemförpassas, I vår nu gällande Kyrkolag heter det ock i i6:de Cap. 8 §. ”Men öfvergifver någon sin Make och blifver dock qvar i Riket, måste den verldslig» domaren göra sitt Embete och skaffa den öivergifne rätt.” — Detta stadgande oaktadt har domaren, på sätt redan är anfördt, efter gammal vana utfärda* lysning och derefter Skil jodom, utan annan grund i Lagen än den ringa anledning, som ett, i 13 Cap. 4 §. GiftermålsBalken, efter min tanka, origtigt skiljetecken kail gifva. I missbruket ligger ofta ett frö till rättelse. Det förevarande synes nu moget att falla. Jag vågar derföre, tili Lagens återställande i sin ursprungliga helgd, föreslå följande stadganden: . r;o. En öfvergifven Make äger, att klaga hos Församlingens Pastor. 2:0. Pastor åligger, att derest han icke på annat sätt kan få kunskap om den förrymde, genom Embetetsskrifvelser till Presterskapet i Häradet och nästgränsande Socknar, begära bevis, som vid ordinarie Socknestämmor skola utfärdas, om den afvikne i orten varit syn' lig eller ej, och om någon kunskap om honom eller hans vistelse förefinnes. 3:0. Är det sålunda styrkt, att den afvikne icke pä minst ett halft år vistats i orten, och anled - ning saknas att utröna hans vistelseort, då äger Pastor hos Konungens Befalloingshafvan, 6 Den 5 Maji f, rn. de reqvirera allmän efterlysning öfver hela Riket eftt r den förrymde, som vid ertappande bär häktas och hetnförpassasMen 4:0.
Af de i hufvudboks-formuläret uti det så kallade tabellverket upptagna medel och fonder, som icke utgöra stats-medel, utan tillhöra vissa län, eller enskilda kommuner och korporationer, äro några, såsom utgående endast i några få län och med mindre betydliga belopp, nemligen enöresoch brobyggnads-medel m. fl., redan uti de föregående årens och följaktligen äfven uti de för revisions-åren upprättade riks-hufvudböcker helt och hållit uteslutna. 5:o. Sedan Kongl. Maj:t, i öfverensstämmelse med Rikets sednast församlade Ständers beslut, under den 18 Januari 1855 i nåder förordnat, att af de för minuthandel med och utskänkning af bränvin inflytande afgifter 1 skulle tillfalla länens hushållningssällskap och de öfriga £:na såväl rikets samtelige städer som socknarne på landet, för att till kommande behof användas, hafva följaktligen de uti riks-hufvudbokens tabellverk förekommande serskilda medel blifvit från och med samma år tillökade med nyssnämnde afgifter, under rubrik: »bränvins-minuteringsmedel». De under Kongl. Stats-kontorets förvaltning ställda Norénska och Filéenska testamente-fonder na, hvilka i formuläret saknas, hafva jemväl under revisionsåren blifvit uti riks-hufvudboken upptagna, enligt hvad här nedan vid redogörelsen för dessa fonders ställning kommer att närmare omförmälas. 7:o. Jemte de i formuläret intagna serskilda tabeller öfver statsoch riksgälds-medel innehåller den nya riks-hufvudboken dessutom en gemensam tabell för nämnde medel. Denna sammanföring har befunnits nödig i anseende till det förhållande, som eger rum i afseende å ifrågavarande medels bokföring uti de olika verkens räkenskaper, i det att alla från Stats-kontoret till Riksgälds-kontoret lefvererade medel uti sistnämnde verk tagas till uppbörd såsom riksgäldsmedel, hvaremot de från samma verk till Stats-kontoret öfverlemnade summor derstädes benämnas statsmedel.