Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
London, Svenska Kyrkan derstädes, om befrielse från afgift ers erläggande dertill af fartyg sorn ej besöka Landon Loos Capell, om aflöning åt Pastor derstädes. Se Hufvudti-tel Side. LorichsGenera1-Löj.tnanf, om ett honom tillagdt arfvode.. Se Anmälan 8., Lotserioch Fyrings-Staterne. Se Hufvudtitel 5:te, sid. 8 Lotshemman, om upphörande af deras frihet från brobyggnad och väghåilningsbesväret . Lots-Statens lönevilkor, om. förbättring deri Svar på återremiss . Lidea Stad, angående tle.ss båtsmanshåll ., Lump samling en angående Svar pä återremiss .. Lundqvist, J. Pf, d. vice Kronofogde, om afskrifning af dess uppbördsbalauce . .. Lunds Academi hemman, angående deras utarrenderande ♦ Lunds Universitet, om löneförbättring för ■ Pro.— fessorerne derstädes Svar pä återremiss. „ , dess räkenskaper, om en deruti balan cerad fordran hos stats-Verket. Se Anmälan 93. Lynning. Se Vigsel. Lån för allmänna arbeten, angående sättet och 'vilkoren för utbetalningen deraf , angående vilkoren för erhållande och sättet för återbetalning af dem, sorn beviljas till odlingsföretagm. m ^ , „ angrde sådane, som af Bänco-Fullm. upptagas , ä magazinerad ritorr Spannmål,' angående Län af‘Al In anna medel: l:o till hamnbyggnaden i Cimbritshamn. Se anslag tor en gång 26. 2:o till dito i Carlshamn. Se Anlag för allmänna arbeten. 3:o till Söderhamn. Se Anslag för en gång .28. 2* % 4 ao cr. ~ pr -S __y ^ o O Q Cft rr" N:o - o Z' 2 Nio1 Sid. Riks-Ståndens Beslut. Ridd. o. Adeln. PresteS t ån det. Borgare - Ståndet.
Den neffo-inkomst som åtskilliga af dess jernbanor lemnat, d. v. s. dervid endast från brulto-revenuen blifvit afdragne fraierne för banans underhåll och vård, utgjorde är 1844 följande å totala anläggningskostnaden: Wien-Glagnitz 1| proc., Ferdinand nordbana 4J proc. BerlinAnhalts 7; Magdeburg-Leipzig 5 J-, Magdeburg-Halberstadt 3, BerlinStettin 5, Breslau-Freiburg 4, Cöln-Minden 3£, Diisseldorf-Elberfeld 2J, Rhenbanah mellan Cöln-Aachen 3, Bonn-Cöln 4f, LeipzigDresden 5, Saclis-JJaierska banan mellan Leipzig och Zwickan I|-, Badiska statsbanan mellan Mannheim och Freiburg 2^, Taunusba - Den 27 Augusti e. m. 463 nan 5J, Hamburg—Bergsdorf £ proc. — I allmänhet stiga utgifterna för banornas vård och underhåll med hvad dertill hörer lill minst 50 å 60 proc. af brutto-inkomsten. Anläggningskostnaden för samleliga Preussiska jernbanorna, som 1850 varit befarna och utgöra 378 Tyska mil, upgår lill 146,659,584 Thaler. Brulto-inkomsterne hafva upgått till 13,004,418 Th. och om derifrån dragés ulgifterne 6,183,565 Th., motsvara återstående netto, en ränta af 4,65 proc. å anläggnings-kapitalet, eller 6,820,853 Th. Den fördelaktigaste banan är ilen mellan Magdeburg och Leipzig som lemnäl 15 proc. i behållning. Sehlesiska 7 proc., Bonn—Cöln 6 proc., Berlin-—Stelin 5i1 proc., Berlin—Anhalt 5 proc. Inkomst af passagerare-afgifter hafva utgjort 6,314,546 Th. och af varutransport 6,154,613 Th. (Se P. o. Inr.
Anmältes och emottogs Konungens HofCantzler, Herr Friherre af Wetterstedt, som å Kongl. Maj:ts vägnar aflemnade 2:ne Dess nådiga Propositioner och en nådig Skrifvelse, hvilka, sedan Herr HofCantzleren blifvit åter utbeledsagad, upplästes, nemligen: i:o Kongl. Majrts nådiga Proposition af d*n 24 Maj, om ett i 81 §. Regeringsformen nödvändigt tillägga hvilken till ConstitutionsUtskottet remitterades. Den 25 Maj. o;o Kongl. Maj:ts nådiga Proposition af samma Öag, angående understöd för Hjelmare Slussverk; hvilken remitterades till Statsoch Banco.Utskotten. 5:o Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse af samma dag, angående de af särskildta Riks* Ständ vid åtskilliga Riksdagar gjorda underdåniga ansökningar om förändrade bestämmelser i afseende pä levereringen af Hö och Halm, samt angående en fri Victualiehandel; hvilken till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet remitterades. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskil* des klockan 2. In fidem Piotocolli A. G. Silverstolpe. Måndagen den 29 Maj. Plenum klockan g föremiödagen. Uppå gjord proposition tilläts Grefve Lilliencrantz att med de öfriga respectiva Stånden communicera sitt den 16 Maj upp^ lästa, och till det Särskildta Utskottet hänvisade Memorial om administrationen af Magazinslnrättningarna, Tullafgift å utländsk Spannmål., m. m. Den 2 g Maj. 751 Justerades följande: Utdrag af Protocöllet, hållet i Hög* lofiiga Ridderskapets och Adelns Plenum, den 22 Maj lglg. S. D. Beslöt Högloft PJdderskapet och Adeln anmoda Statsutskottjt att skyndsamt inkomma med sitt Betänkande i anledning af åtskilliga till det samma remitterade Memorial om löneförbättring efter Spannmålsvärde för Penni Tjenstemän i allmänhet.
Skulle Konungen hafva ansett, att någon prolongation af ifrågavar. contract icke borde komma i fråga, så förmodar jag, på goda grunder, att Konungen äfven låtit Ständerna en sådan tanke tillkännagifva; men då detta icke skett, tror jag att StatsUlsk. gjort ganska rätt att anse Konungens tillstyrkande såsom gifvet, ehuru det icke bestämdt blifvit ultaladt. Sådan anser jag meningen med denna remiss hafva varit, och vill icke, lika mod Hr Kammar-presidenten, alt den skulle sakna all betydelse. Jag tror också, att, från den ekonomiska sidan betraktadt, det är med Statens sanna vinst förenligt, alt arrenden af Kronans lägenheter, så mycket som möjligt, förlängas; och då en auetoritet, som bör äga sakkännedom i detta fall, kunnat tillstyrka Konungen denna prolongation, och StatsUtskts ledamöter, i anleda, häraf, funno ett godt tillfälle att för sin del pröfva huruvida denna auetoritet misstagit sig i siu framställning eller icke; så har StalsUtsk. trott sig göra det allmänna en nytta dermed, att Utsk. gifvit, om man så behagar kalla, ett praejudicat åt alla dem, som väl vårda och väl sköta Kronans lägenheter, alt för sig och sina efterkommande, om de fortfara med samma goda behandling af Kronans egendom, varda vid arrenderättigheten bibehållne. Man vet , huru det tillgått med arrenden af åtskillig egendom och isynnerhet med den mililiae-verket tillhörande, huru lätt det är alt uppdrifva dessa arrenden ; men man vet äfven huru med massan af denna Statens dyrbara tillhörighet det sig för närvar, förhåller, samt alt några kloka landthushållare vidtagit sådana åtgärder för utarrenderandet af sina egendomar, som man nu föreslagit Ständerna. Jag tror, att StalsUtsk. snart kommer att framlägga för Ständerna ett förslag i öfverensstämmelse med den grundsats, som StalsUtsk. här godkänt, innefattande en utväg för alla innehafvare af kronoarrenden att på förband få pröfvadt, huruvida de för framtiden dervid böra bibehållas eller icke.
Om Banco-Styrelsen skulle finna sig i nödvändighet att å creditivet lyfta större eller mindre belopp, lärer densamma för öfrigt icke underlåta, att, efter omständigheterna, förbehålla sig rätt till lånebeloppets återbetalning, inom kortare eller längre tid, ända till 3 högst 5 år, så att Bankens årliga vinst på lånerörelsen, förökad genom de medel till utvidgande deraf, som sjelfva den ifrågavarande låncoperationen innebär, visserligen skall, i förening med andre Bankens medel, lemna iner än tillräcklig tillgång till återbetalning af de dragne summorne om nämnde utväg till metalliska cassans förstärkande någonsin skulle behöfva att anlitas; och lärer jemväl, i händelse af mindre fördelaktiga conjuncturer, en uppmärksam Banco-Styrelse, under den tid, som sålunda kan betingas för återbetalningen af de å creditivet lyftade summor, icke sakna tillfällen, att på förmonligt sätt lånet betacka eller att derå, tid efter annan, göra afbetalningar. Då det vore med Bankens rörelse oförenligt, att den uppträdde såsom vexel-säljare och erfarenheten tillräckligen ådagalagt olämpligheten af att söka genom någre konstlade operationer styra cursen, kan Utskottet icke instämma uti den af en Ledamot yttrade åsigt, att ifrågavarande creditiv skulle af Banco-Styrelsen användas, för att hålla cursen emellan något bestämdt maximum och utsatt minimum; samt finnér för öfrigt alla föreskrifter om sättpt för creditivets användande utgöra föremål för ett blifvande Reglemente. Hvad slutligen beträffar den af en Ledamot vid 6 punkten gjorde anmärkning, att föreskriften, det Banken borde begagna första inträffande förmonliga curs för att betacka den del af Creditivet Banken å Utrikes ort begagnat* vore mer eathegorisk än som behöfdes, får Utskottet upplysa, att Utskottet dermed icke velat uttrycka något annat, än att Banco-Styrelsen, då den funne vexeloch handelsförhållandena sådant medgifva, skulle gå i författning om afbetalning af de å Creditivet dragne summor; hvarföre ej heller någon curs på detta ställe blifvit till siffran utsatt.
Om wid 1772 ärs Riksdag Herr^NiksRädet Gresive Ferlen blef förordnad till OswerDirecteur, stedde dek ej för att förekomma paria, vota, utan för att följa veu före ld8o brukiige me-hod, enlig svin orden lyda i Högloft. Ridderskapels och Adelns Protocoll af den 12 September 1772, med wärt nuwarande lytkliga Regeringssätt, atc utnämna en ibland Herrar Rike>s Rao^. four ruan arfwode i Ribdarhus-Direelionen förer OkwerDireclorium. Dä mid past 20 är derefter, Hans Eprcllence Herr Greftve cherson lemnade Direckionen blef icke haus stalie återbesatt, emedan Högloft. Ridderfkapet och Aoeln wid 1786 ars Riksdag uppå en af förenämnde Herre framstäld motion, ,og der beslut, akt aldrig i Riddarhus-Directionen inwälja någon Ledamot som antingen more eller hade warit Rikets Räd. Detta beftur har gifmir Ulsioktet anledning alt förestå 2 mom i 1 Z. Det ar Utffotrer icke obekant, att Rikets Räd uplöstes den 5 Maj 1789, att Herr Riks-Drorzet Grefwe Larl VVaclrtrneilior in Septemb. 179! crhöll affted ifrån RädsEmbetet, att detta Einbete blef fullkomligen afstafsadt genom Konungens och de trenne Ofrelse C tandens bi-asffed till Gefte Riksdags - Beflur är 1792: att de tider ars förflukne, dä Swerige ägde Fem Höga och Fyra mindre Ri.s-Embeten; Men det undfaller icke heller U>siot:et, ack de bada Stats-Mimstrarne, som arv fanctionerade i Regerings-Formen af den 6 Junii innewarande är, innehafwa warvigheter; som arv i der närmaste svarande mot de bada Höga Embeten af Drokzet och Kansler.
Rosenschöld anförde tillika besvär i målet, och framstälde dervid åtskillige ansvarspåståenden emot Rådstufvurätten, hvarefter Kongl. Hofrätten, som den 4 April 1855 meddelade utslag och dels ogillade åtskillige af anklagelsepunkterne, dels ock öfverlemnade till Advokatfiskals-Embetets vidare handläggning, särskilda angifvelser, samt i hufvudsaken, yttrade: att emedan Skantz, vid åtalets början och innan Munck af Rosenschöld å stämningen afgifvit hufvudsakligt genmäle inför Rådstufvurätten, anmält sig vara författare till den åtalade skriften; ty och ehuru Skantz sedermera återkallat denna anmälan såsom sanningslös och dervid uppgifvit, att densamma ägt rum endast i följd af derom med Munck af Rosenschöld träffadt afta! och emot af denne utläst betalning; likväl och som Skantz, fastän tillfälle honom dertill lemnats, icke förmått styrka, att något aftal af omförmälde beskaffenhet blifvit emellan honom och Munck af Rosenschöld ingånget, samt, genom hvad i målet förekommit, icke heller blifvit lagligen utredt, att Skantz icke författat den åtalade skriften; alltså och då vid sådant förhållande afseende ej kunde fästas å Skantz’s återkallelse af sin lörenämnda uppgift, hvarigenom, i motsatt fall, annan person skulle komma att af författareansvaret drabbas, Kongl. Hofrätten, jemlikt 1 § 8 mom. Tryckfrihetsförordningen den 16 Juli 1812, funne skäligt, med upphäfvande af Rådstufvurättens derutinnan den 23 December 1854 meddelade beslut, förklara Skantz icke kunna undgå att såsom författare tili åtalade skriften anses, och deremot, med Munck af Rosenschölds skiljande från målet, befria honom från skyldighet att för samma skrift stånda förlättare-ansvar, under förbindelse likväl för Rosenschöld att godtgöra Kongl. Majit och Kronan kostnaderne för hans inställande vid Rådstufvurätten den 8 Februari 1854, med lil Rdr 3! sk. 7\ rst. Banco jemte enahanda utgifter under påföljande
Uftafnmg öfwer sperfenftg Afgift ef^t? i* Stvf. af 1823 hv$ 23enriUnmg&@fai>ga ti(t 9t. $1. gögren får åv 18 • . 8 £>* 3 3 ' 1 <ö* SS ~3s *s 3 P g 3a Vt £ ^ ssw <§ ffi 't ©„ • 3 rj O 3> G) © 3 _ ^ 0 SS flit CS> - p ö o*» rt. n s> •>* ■0 © 0 2.5 ^ ca ^ -^>rx> r* p «* «-s sr"^* T «** S3 »-t »•» f&wifl’ «ing, ..-.T-.,., ■ '—T " gnliqf sBIanfafå» cd) ©fattffrif* •i ttW3$*2dngfreme$ imje&äfli t a 44 ff. ptrfoit - i a 2Z f?, frite. ,* ; : : ; > Sfoö 7‘ (Sf.) ©ammanfcrag oftvet’ Swerin^ £4ng&rne 9?:o i. uft 3i 9t åög&eri för år ig 9). 9?. ©otfen 30 SR. SR. bito SR. SR. bito ipern» man. groffe* SKdntor. £8' 3 fy r-t. <-} 3 >50 ; w fa i,o. *-* 3 O* »-* o 3 Edgon» heter. Qttar« nar od) ©agar.
„ „ „ , 1864 ... „ 21,047,000. ocp att be Ijaft febtar utetöpanbe titt belopp af: toth flutet af år 1862 9tbr 30,394,000. „ „ „ , 1864 ... „ 27,563,000. piaibanfer. Sif be fitiatbanfer, pmilfa roib fifttibne Sftifébag mebgåftoo» att efter förloppet af bå töpanbe oftrojtib uttber np oftroj erpåtta frebitio poS ft^relfe fig tillbragit feban fifta dtiföbag. 87 Sftifetö ©tanber^ 33anf, Rafina cttbafi fttialBanferna t ©unbömall ocp .fmbifgmall föft ocp fått fig bemtljab ni) oftroj, häremot filtalbanfen i Sunb enligt po8 fåoitgl. 5Diaj:t ffebb anmälan uppfört nteb fin rörelfe ben 31 december 1864. @tt färflilbt [lag af frebitanftalter meb ben begränfabe anfmartgpet trebiutwe* SSolag. för belegarne, forn i ätongl. $örorbningen ben 6 Dftober 1848 mebgif» mets, par uppfonunit genom bet i (löteborg bilbabe ©fanbinaöiffa
Försök att bringa grundlagarna i system. Detta arbete är äfven af mig kändt. Jag beklagar, alt den värde ledamoten, genom ytterligare begrundande af grundlagarna, kunnat komma till annan öfvertygelse om grundlagens mening, än han hyste vid samma arbetes utgifvande, synnerligast som grundlagen innehåller, att den i alla händelser skall efter ordalydelsen tolkas. Jag anhåller att få fästa den värde ledamotens uppmärksamhet på 29 J Riksd.Ordn., hvilken i början lyder sålunda: ''Constit.Utsk., som utgöres af 24 ledamöter, tillkommer att, i den ordning, Reg.F. föreskrifver, granska Rikets grundlagar samt upptaga frågor och till plena afgifva förslag om ändringar, förbättringar och förklaringar deraf, hvaröfver Ståndens ledamöter vare obetaget att in pleno yttra sina tankar, men R. St. icke förr, än å den nästföljande riksdagen må besluta. ” Huru kan nu den ledamot, som vill tolka systemet af grundlagarna, påstå, att med afslag å ett sådant förslag man icke har beslutat? Hvad är besluta annat, än ett meddelande af bifall eller afslag. Samma § innehåller ang:de Konungens propos:r till grundlagsändringar, att, om Utsk. afstyrker desamma, Stånden kunna antingen genast afslå dem, eller ock afgöra, att de deröfver vilja å nästföljande riksdag besluta. Af dessa sammanstämmande grundlagsstadganden skulle jag förmoda, att den värde ledamoten, efter en lugn pröfning, svårligen kan komma till annat resultat, än han redan för 7 år sedan fann vara riktigt; och hvad jag är fullkomligen öfvertygad om är, att med Svenska språkbruket öfverensstämmer, att ordet besluta betyder afgöra. 64 Den 4 December f. m. Nu kommer jag slutligen, i afseende på förevar, fråga, till upptagandet af den omöjliga sammanjemnkningen. R. o. Ad. torde benäget finna, att någon sammanjemnkning emellan ja och nej icke är möjlig.
Då motionären likväl icke meddelat andra upplysningar, än nämndt är, och utredning af de förhållanden i öfrigt, på hvilka frågan kan bero, icke egt rum, eller vederbörande fått tillfälle att deröfver sig yttra, för Utskottet, enär dessutom Skellefteå stad är obetaget alt bos Kongl. Maj: t i underdånighet framställa begäran om den förmån, som med det väckta förslaget afses, tillstyrka: att motionen ej må föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd. Stockholm den 26 Februari 1851. Ank. till Exp. Utsk. d. 1 Mars 1851, kl 9 f. ui. Utlåtande, i anledning af vackt motion om upprättande af nytt sammandrag af de författningar rn. mn som böra från predikstolen årligen uppläsas.
Men tyvärr började vinden nu blåsa så god, och min far var så trött vid strandliggningen och längtande efter hemmet och mor, att jag icke vågade nämna någonting – men nog var det grufligt bittert att resa förbi denna plats utan att någonsin få veta Celinas sista öde. En grym otur ville att jag heller aldrig fick veta det, ty då jag året derefter (vare det i parentes sagdt) kom till Bottnastranden, var Celina död, d. v. s. att hennes värda egarinna hade just nyss plockat sönder sista delen till spol-papper. Följande förmiddag låg Kulten i Strömstadsbugten invid den brygga, som gick till min fars sjöbodar. Min första känsla, då jag satte foten på land, var att erinra mig det en hop småflicks-vanor nu borde afläggas såsom föga lämpliga för ett ungt fruntimmer på 13:de året, hvilket med ett sådant omfång af erfarenhet hemkommit från sin första stor-resa. Äfven försäkrade jag min mor, som leende afhörde mig, att jag från nästa dag vore villig deltaga i alla hushållsbestyren. Jag hade sett så snälla flickor i skärgården, att jag önskade vara ett halft underverk i alla husliga dygder, innan jag följande sommar återvände till Kristineberg och det fria sjölifvet. Men, o ve! Jag hade icke i åtta dagar under madam Malmelins spira – efter krigets slut hade gumman återtagit sin befattning som husregentinna i sitt gamla kök – innan hon, ganska näsvist för min ålder, kastade mig ur köket, försäkrande högljudt att en dummare gåsunge till flicka aldrig försökt hålla i ett goråsjern eller en pannkaksklamp. Det hade just varit lagom för jungfru Helvig att ha en sådan lärjunge – och det var för illa att den norska hoppan icke längre ville ”tale det svenske sprog”, utan föredrog att resa hem till sitt land igen. Malmelinskan kände det alltid som ett slags chikan att en norska förestått samma spis som hon innehaft och der hon utkämpat så mången strid, synnerligen med ryttmästaren Hoving i verlden. Då jag emellertid för ingen del ville vara ifrån hvarken gorånseller pannkaksbakningen, uppfann jag ett tjenligt medel att blidka min stränga lärarinna.
Utskottet, som genom mom. 9 föreslagit, att fullmägtige måtte få, i enlighet med de i öfrige momenter utstakade grunder, låta upprätta de i och för verkställigheten erforderliga föreskrifter, har härigenom afsett, att det på fullmägtige må bero att bestämma den säkerhet, som för kassa-kreditiv skall ställas, helst nämnde säkerhet kan vara af mångfaldig art, och ett reglementerande härutinnan möjligen kunde komma att hindra fullmägtige från antagande såsom säkerhet af ett bland de bästa hypothek. Uti Utskottets förslag, att kreditiven beviljas på högst ett år, finnes ej eller något hinder för fullmägtige att förordna, det kreditiven skola vid kalenderårets utgång vara till Banken inbetaide; hvadan någon ändring iden syftning, yrkad blifvit, icke synes erforderlig. Dessutom och enär vederbörande ega att, derest kreditiven icke begagnas enligt deras egentliga bestämmelse, desamma uppsäga, finnes deruti, enligt Utskottets öfvertygelse, ett tillfyllestgörande korrektiv mot kreditivens användande såsom stående lån; och till förebyggande deraf, att icke någon må söka kreditiv å högre 6 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 60. belopp, än han i och för sin rörelse behöfver, torde det vara nödigt, att, på sätt Utskottet hemställt, en viss bestämd afgift erlägges för kreditiv-rätteTi; hvilket äfven uti de flesta privat-bauker iakttages. Mom. 4 angar föreskrifterna om kreditiv-beloppet. Åtskillige ledamöter hafva ansett det föreslagna maximum af 10,000 r:dr vara alltför lågt och böra förhöjas till 15,000, 20,000 eller 50,000 r:dr; men enär ä andra sidan åter yrkats, att maximum borde vara lägre, än 10,000 r:dr samt det är gifvet, att, i fall maximum höjes, endast ett färre antal personer skulle kunna erhålla kreditiv; synes det vara lämpligast att bibehålla den föreslagna summan af 10,000 r:dr banko.
St:rs pligt alt behandla frågans financiela sida, så vidt arbetets utförande derpå kan komma att bero. Det är en känd sak, att bland Herrar 100 fullmäktige det fanns vid denna frågas afgörande 34 dissenters. Man har då en anledning att antaga, det dessa 34 fullmäktige varit en minoritet, som ryggat tillbaka för de stora utgifter, som skulle drabba Stockholms stad. Det skulle då naturligtvis ingen 262 Ben 12 Maj f. m. ting betyda, om dessa 34 vore en minoritet, men så är icke förhållandet, enär desamma utgöra en pluralitet i finansfrågor. Säga dessa 34 nej, är penningelrågan afslagen, enär alltid en pluralitet af § fordras, för att en penningefråga skall kunna gå igenom. Om nu frågan hos fullmäktige får en sådan utgång, huru skall då arbetet kunna utföras. I)å således man icke kan på förhand se utgången, bör detta vara ännu ett skäl för att man icke bör gå längre än hvad omständigheterna nu kräfva, och icke förirra sig i beslut, som kanske blifva overkställbar — åtminstone är det beslut, hvari Borgare-St. har slädnät, i fall det skulle blifva R. Stirs, alldeles omöjligt att realisera. Frih. af Ugglas’ reservation omfattar dessa olägenheter i mindre grad. Det har blifvit förespegladt att vissa vådor skulle vara förenade med ett uppskjutande af frågan. För min del skulle jag tro motsatsen. Visserligen skulle expropriationskostnaden blifva dyrare, men penningefrågan inverkar icke särdeles mycket på mig, när ett allmänt nyttigt företag är af behofvet påkalladt. Skulle denna fråga blifva behandlad med mera lugn och man bestämdt finge veta, hvad Stockholm vill utgifva, tror jag att R. St:r skola mycket bättre kunna afgöra densamma. Jag får nu anhålla om propos. på att 1,500,000 rdr böra vid denna riksdag beviljas, på det att den vestra stambanan må kunna neddragas till Stadsgården, på sätt K. M. finner lämpligast. Hvad frågan om en station norr om Mälaren beträffar, är jag visserligen tveksam, huruvida en station vid Nybrobacken voro den fördelaktigaste; och jag vill derföre icke denna stund afgifva någon proposition i detta hänseende.
Af elen 4. deRnes, angående väckt fråga om förhöjning uti de för Riksens Siänders Revisorer af StatsBancooch Riksgäld»; Verken anslagna arfvoden. 2:0 Af den 10. dennes, angående Justering inför båda Utskotten gemensamt af de föreskrifter, som skola gälla lör Riesens Stan? ders båda PenningeVerk. Föredrogos å nyo och gillades följande från StatsUtskottet inkomna saint den 14. och eftermiddagen den 17. dennes pä bordet lagda Utlåtanden ; t:o Af den 4. dennes, angående nödiga Medel till Drottningholms Broars istandsättande. 2:0 Af samma dag, angående ny Stats re; glerande för Gtipsholms Slottsoch Djur^ gård&Betjeoing. 3:0 Af den 5. dennes, i anledning af Riksdagsmannen Eric Mörtbergs Mooon , om förändring i Roleringen vid Westerbottens Ro* gemente. 4:0 Af samma dag, öfver Riksdagsman; nen Jon Jönssons Memorial , angående KronoTtondeSpannmåltns utgörande till Stockholms Stora Barnhus. 5:0 Af samma dag, i anledning af Herr Landshöfdingen3 Friherre BW:Focks Motion, 282 Den 19 Martu. angående en till Upsala Barnhus donerad Krono»' fordran. 6:0 Af samma dag ,. angående Riksdags» mannen Johan Olsson Longbergs Memorial, att iå betala Osmundsjernet efter Kronovärdi , utan någon förvandling efter Markegång. 7:0 Af samma dag, i anledning af Riksdagsmannen Anders Sandstens Memorial, an? gående Ädelforss Guldverk. Föredrogos å nyo StatsUiskotfets, den 4.' dennes afgifna , samt den 14. i samma månad på bordet lagda fem serskilda Memorial , innefattande svar på Återrennsser af Utskottets 9 den 23. och 31. sisth Jar.uarii meddelte Utlåtanden : 10 Angående förhöjning uti Postskjutsnings-legan. 2:0 Om bidrag af allmänna Medel till fullbordande af Hamnbyggnaden i Malmö. 3:0 Angående föreslagen rättighet tili Skattelösen af LotsPIemman. 4:0