Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Januari månad hunnit till mig ingifva de tekniska redogörelserna för arbetet, kan j«g komma i tillfälle att afgifva svar å Riksgiiids-Afdelningens frågor, rörande qvan - titeter jordoch berg-schaktning saint längderna för olika lutningar och kurvor, i hvad dessa frågor röra liela Vestra stambanan; men för de öfriga endast hvad kurvor och lutningar angur, — icke beträffande qvantiteler jord och berg, emedan dessa qvantiteler endast upptagas in summa för hela stambanorna, utan att någon särskild beräkning göres för hvarje fullbordad eller under arbete varande del. Emellertid får jag, beträffande de begärda uppgifterna å de olika bandelarnas längder, meddela nedanstående tabell: Stockholm—Göteborg, 42 mil 21,927 fot. Stockholm — Södertelje, 3 » 13,077 » SöderteljeKatrineholm , 9 » 8,009 » Katrineholm — Hallsberg, 6 » 4,235 » Hallsberg—Örebro, 2 » 11,536 » Hallsb e rg—Töre bod a, 7 » 129 » Töreboda — Alingsås, 12 » 32,145 » Alingsås—Göteborg, 4 » 9,262 » Falköping—Mullsjö, 5 » 19,112 » Malmö—Fin jasjön, 7 » 13,000 » Finjnsjön — Elmhult 5 » 7,000 » »Beträffande frågorna om den rörliga materialen, får jag hänvisa lill vidlagda Promemorior, Litt.
Efter öfvervägande af allt detta, hafva Riksens Ständer, i öfverensstämmelse med hvad Stats-Utskottet vid 1715 års Riksdag yttrat, nu äfven funnit, alt de rörande Uppbörds-Werket utfärdade, och uti Kammar-Collegii Utlåtande uppgifne Författningar, i deras behöriga tillämpning medföra, vid Krono-Utskyldernes debitering och qvittering, all den ordning och säkerhet, som kan åstadkommas; och då Bonde-Ståndets ifrågavarande underd. ansökning endast åsyfta t, att de, tid efter annan, utkomne och förnyade flerfalldige föreskrifter 1 ämnet måtte samlas och, i en Författning, till allmänhetens underrättelse, kungöras, så anse Riksens Ständer sig böra i underd. till E. K. M. hemställa, att den Commitfée, som blifvit förordnad, att samla de Oeconomiska Författningarne, i afseende på deras öfverseende och föienklande, jemväl kunde erhålla Nådigt uppdrag, att härutinnan vidtaga den åtgärd, som med ) Underdåniga Skriffel serl 853 ändamålet instämma kan; hvarvid den af Kammarkollegium föreslagne oqhaf E. K. M. lätnpelig fundrse förändring, att\icke hvarje ränteposr, utan blott den skeende betalningen å Krono-utlagornes hela belopp, särskildt för Statsoch Riksgälds-Werken, qvitteras, torde böra . iakttag gas, såsom ländande till lättnad för Uppbördsmän och Redogörare, med bibehållande af lika säkerhet för de skattskyldige.
M. af det såsom hvilande till nästa Riksdag antagna Grundlagsändringsförslag rörande RiksStyrelsens förande i vissa fall m. m. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Från Styrelsen öfver LåneKontoret i Götheborg har till Fullmäktige i R. St:rs Bank inkommit en skrifvelse af följande lydelse: Till Hrr Fullmäktige i R. St:rs Bank! Uti en till Direktionen för härv:de LåneKontor ingifven skrifvelse har Hr Kaptenen och Riddaren Aug. af Petersén, hvilken, eul. Höglofl. R. o. Ad:ns protokoll för d. 18 sisth Mars blifvit vald till Suppleant i Direktionen för Götheborgs LåneKontor, tillkännagifvit sig vara förhindrad att denna befattning fortfarande innehafva samt derföre anhållit att Direktionen ville, å ort som vederbör, hans afsägelse deraf med det första anmäla; och får Direktionen, med ani. häraf och med bifogande af åberopade skrifvelsen i original, nämnde förhållande vördsamt meddela för den åtgärd Hrr Fullmäktige kan finna lämplig vidtaga; viljande Direktionen dock fästa Hr Fullmäktiges beniigna upmärksamhet å nödvändigheten af att annan Suppleant i Hr Kaptenen Peterséns ställe skyndsammast varder utsedd. Götheborg af R. St:rs LåneKontor d. 2G Maj 1857. C. S. Mörner. B. Wadström. Arvidsson. Carl Fr. Jacob Wall. Den uti skrifvelsen omtalade afsägelseskriften finnes här bilagd. Med anledning häraf anhåller jag, att R. o. Ad. mätte utsätta dag för valet af en Suppleant i den afgångnes ställe. Den 15 Juli f. m. 313 Hr Gr. o. Landtm, hemställde om Ii. o. Ad., i anseende till Hr af Peterséns nu anmälda afsägelse af dess befattning såsom Suppleant i Direktionen för Götheborgs LåneKontor, behagade företaga val af annan Suppleant nästkommande Onsdag d. 22 dennes vid början af plenum; hvilket bifölls. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Allm.
Utsk. har visserligen häntydt på de svårigheter, som skulle vara förenade med tullens bestämmande för en längre tidföljd, och på grund deraf uttalat den förmodan att R. St:r skulle komma att lemna rättigheten obegagnad, men om man får rådfråga erfarenheten i andra länder, så gifver den föga stöd åt Utsk:s förmodanden hvarken i det ena eller andra hänseendet. Rättigheten att bestämma tullen för en längre tidrymd, än en Statsregleringsperiod, har vid mångfalldiga tillfällen blifvit i England utöfvad, oeji vid hvarje på sednare tiden utförd, vigtigare förändring i tull-lagstiftningen i detta land, har sådant nästan alltid iakttagits. Sä skedde det då tullen å trävaror förändrades åren 1842 och 1846; och då Sir Robert Peel sistnämnde år föreslog öfvergång frän förut antagna system för spanmålstullen till det ännu i England gällande, stadgades genom Parlamentsakt af den 26 Juni 1846, i enlighet med hans förslag, olika tullbestämmelser, reglerade efter gällande medelpriser, att tillämpas till och med den 1 Februari 1849, efter hvilken tid först en lika tull skulle erläggas för all slags spanmål, eller 1 sk. Sterling per qvarter, motsvarande ungefär 15 sk. b:ko för Svensk Tua, men ändå längre i försigtighet gick Lord John Russel då han år 1847 föreslog reglering af Sockertullen. Det af honom då framställda, sedermera af Parlamentet godkända förslag bestämde successiva tnllnedsättningar att ega rum på följande terminer: första nedsättningen skulle gälla från den 5 Juli 1849 andra » )> » 5 Juli 1850 tredje » » » 5 Juli 1851 fjerde » » » 5 Juli 1852 femte » » » 5 Juli 1853 och sjette » » )> 5 Juli 1854. Tullen å socker bestämdes således i förväg och på en gång för Den UFebruari f. m. 231 en tidrymd af Sju (7) år, och af 1853 års Tariff för England inheratas att dessa bestämmelser blifvit beståndande, så att den normala tullsats, till hvilken man önskat komma, först ifrån den 5 nästkommande Juli blir gällande.
Memorial, med hemställan om ett til* lägg till 2:dra a f Utskottets _, i dess Memorial N:o 111, afgifna Förslag, angående föreskrifter i det blifvande Banco-Reglementetj såsom en följd af Rikets Ständers vidtagna Beslut, rörande inlösning och utvexling af Bankens Sedlar m. m. Uppä derom, med föranledande af Stadgandet i 2. §. af den utaf Rikets Ständer, vid innevarande Riksdag, stiftade, och af Kongl. Majit i Nåder sanctionerade, Lag för Rikets Ständers Bank, inom BancotJtskottet väckt Förslag, får Utskottet hos Rikets Ständer vördsamt föreslå, att, till 2. af Banco-Utskottets, uti dess Memorial N;o lii, afgifna Förslag till föreskrifter i det blifvande Banco-Reglementet, såsom en Bih till Riks. St. G Sami. 3 B. a allsta Häftet. jo Banco-Utskottets Memorial N.-o 146. följd af Rikets Ständers vidtagna beslut, rörande inlösning och utvexling af Bankens Sedlar, förstärkning och utmyntning af Bankens metalliska tillgångar, och hvad mera härmed gemenskap eger, må göras följande tillägg: Skulle Banco-Fullmägtige, i och för den oafbrutna fortgången af Bankens infriande af dess Sedlar, efter stadgad Myntbestämningsgrund , linna nödigt, att för tillfället söka biträde hos Regeringen, ega de, att derom, med underdånig anmälan, till Kongl. Maj:t inkomma; dock må icke, i sådan BancoFullmägtiges anmälan, intagas något Förslag till åtgärder, som kunna stå i strid med Lagarna angående Myntbestämningen, och för Rikets Ständers Bank, eller med detta Reglemente. Hvilket Rikets Ständers upplysta bepröfvande underställes. Stockholm den 8 Mars i83a. Ankom till Exp.-Utsk. den 8 Mars i83a.
– Nej, intet har jag just sett nåka25 – genmälte Bengt, medan de raskt vandrade hemåt, på en liten smal stig i djupa täta skogen – men hört, det har jag mången gång, båd’ gasten och annat otyg. – Ja, nu är det kanske allra som bäst att intet tala om «tocket der» – menade Gunnar – nu medan vi ä’ så här i mörka skogen, och intet justament så långt från båd’ jettegrytera och den der hedne kongens graf, der det spökar så käckt alla söndagsqvällar, och lyktegubbekärret se’n, men så mycket ska’ jag säga dig, du Bengt, att kommer något till dig någon gång, så’nt der du förstår, så slå bara korstecknet för näsan på ’et, och läs dit Fader vår med fulla tankar, så viker det straxt. – Har du försökt det? – frågade Bengt, med en hemsk känsla, i hvilken dock låg stort behag. – Det har jag visst – svarade Gunnar – jag som så mången gång nattetid har sträfvat der genom store, djupe skogen till mor. – Nå men du! Hurhvulet såg det ut? frågade Bengt. – Ja, det kan jag just intet så noga säga – svarade Gunnar – ty intet stod jag just så länge still och bliga på ’et, utan så fort jag varsna’t, gjorde jag som jag sagt, och så blundade jag och gick på med dugtiga steg, och läste under tiden på Fader-vår’et, och aldrig gjorde det mig nå’n skada. Men se jag har mi’ tro för mig, och det är: att har man intet ondt gjort, så kan man gå trygg för båd’ gastar och troll, men har man någon synd på samvetet, så kunna de nog komma och anfäkta ’en med besked. – Nå ja, men hvilken ä’ väl det som intet syndar på nå’et sätt – anmärkte Bengt ganska snusförnuftigt.
Ty skulle del nu verkligen blifva regel, att kyrkoherdarne inkallades till tjenstgöring i Domkapitlet, så torde det vara till befarandes att Consistorii-göromålen komme att alllförraycket lida, bland annat, t. ex. genom den tidsutdrägt, som måste inträffa i dessa ärendens handläggning, då handlingarne i målen skulle utsändas lill måhända aflägset boende pastorer, på del de af desamma måtte taga kännedom. Den 2 Augusti. 73 Vidare finner jag att förslaget uptager bland kompetente Consistorii-ledamöter ”ordinarie högre lärare vid läroverket i stiftsstaden”. Men hvad menas rätteligen med ordinarie högre lärare? Detta uttryck förefaller mig något sväfvande. Deremot vet man ganska val hvad som menas med det af nu gällande förordning begagnade yttrycket ”Lektorer”. Ytterligare finner jag icke i förslaget omtalad någon ersättning till de personer, som blifva af K. M. förordnade att bestrida Consistorii göromål. Det tyckes mig vara nog mycket begärdt, att dessa personer skulle upoffra både tid och penningar på resor till och ifrån stiftsstaden, samt på vistelsen dersammastädes, utato att derför erhålla någon vedergällning; oaktadt man svårligen lärer kunna betrakta ett dylikt bestyr, såsom tillhörande deras ordinarie tjenstebefallningar, änskönt de vid tillträdet af dessa icke iklädt sig eller kunnat förutse något sådant. Ar meningen åter, att medelst någon ersättning serskildt remunerera dessa ledamöter, hvar finnas medel afsedda för bestridandet deraf? Derom iakttager Ulsk., som icke heller för sådant ändamål varit betänkt på alt med SlatsUtsk. conferera, en fullkomlig tystnad. Det synes således verkligen vara dess förmenande alt K. M. helt enkelt anbefaller Kyrkoherdarne den ökade tjenstebördan, utan att något för besväret dem lemnäs. Sådant är dock ej alldeles billigt; och skulle förmodligen framkalla framtida anhållanden om ersättning, hvilka, enär de vore billiga, man finge svårt för att tillbakavisa; men det hade då varit bättre ali från början göra sig redo för beloppet af dylik kostnad och huru penningar dertill må vara att tillgå.
Emb.-Berättelse för är 1848. 47 Häröfver utlät sig Hofrätten, såsom förste domstol: att genom tvenne omtvistade testamenten den efterlefvande maken blifvit tillagd rättighet till orubbad besittning i sin lifstid af all till makarnes bo hörande egendom, och tillika förordnad!, huruledes efter begges död den fasta egendomen skulle efter lag tillkomma deras arfvingar samt af dem bibehållas och förvaltas; att den öfverlefvande maken låtit hos Hofrätten uppvisa ornförmälte testamenten, men desamma i öfrigt icke blifvit hvarken i anledning af den först aflidnas eller den öfverlefvande makens dödsfall bevakade; att den af den senare gjorda bevakning, hvartill han ej bevisligen ägt något honom gifvet uppdrag, följaktligen icke kunnat i annan måtto hafva inflytande på hans arfvingars af testamentena beroende rätt, än att lian genom bevakningen beredt sig tillfälle att samma förordnanden, i hvad de honom anginge, tillgodonjuta; att ehuru han förskaffat sig sina barns eller deras målsmäns skriftliga förklaringar, dels att de med föräldrarnes ofvannämnde öfverenskommelse vore nöjde, och dels att de samtyckte till alla delar deraf, denna omständighet likväl icke utgjorde bevis om aftal af sådan beskaffenhet, att det, äfven sedan barnen efter fadrens död af föräldrarnes qvarlåtenskap kommit i besittning, men ej funnit med sin fördel förenligt att begagna sig af föräldrarnes testamentariska dispositioner, de der innefattade föreskrifter, ledande till inskränkning uti barnens lagliga arfsrätt, och hvilka föreskrifter icke heller genom bevakning af testamentena i laglig ordning emot barnen erhållit gällande kraft, kunde anses hafva varit för barnen i något afseende förbindande; att vid anförda förhållanden i fråga varande testamenten, hvilka, så vidt de i detta mål blifvit åberopade, enligt 18 Kap. 1 § Ärfdabalken vore ogilde, således ej kunde till den af käranderna åsyftade påföljd af deras talan föranleda, samt att käromålet derföre blefve ogillad t. Att Kongl. Maj:t icke gillat detta Kongl. Hofrätlens beslut, ligger deruti uppenbart, alt genom åberopade nådiga
S:r 3,150,033: 58. [50,000: — Summa 3,150,054: 3. 150,000: — läuTÖÖÖT 146,077: 95.) 42,197: 93. 71,771: 27. 316: 72. 545,762: 96. 1,877,182: 63. 195,000: — 3,045,020 45 450,000 | I 33 53 3,495,054 3 20 ■io 3,495,03. f58 3,495,0541 3 Utom ofvan berörde för stads-häktena upptagna kostnad, 42,197 R:dr 93 öre R:mt, har, jemlikt Kongl, brefvet den 16 Oktober 1855, såsom bidrag till reparation å stadsfängelset i Arboga, från Riksgälds-kontorot blifvit reqvireradt och af Stats-kontoret utbetaldt ett belopp af 3,150 R:dr, hvadan återstoden af anslaget för ifrågavarande fängelser rätteligen utgör endast 149,652 Il:dr 7 öre, deraf vid årets slut i Riksgälds-kontoret funnos innestående 142,927 R:dr 95 öre samma mynt. — 161 — För öfrigt innehåller samma berättelse, dels att i Norrtelje under berörda år grund blifvit lagd för ett häkte med 16 celler, jemte tillhörande ekonomioch ransakningslokal, hvilken byggnad ansetts blifva färdig påföljande året, dels ock att, utom de för de äldre länsfängelserna samt straffoch arbetsfängelserna erforderliga underhållsarbeten å tak, eldstäder, stängsel m. m., hvilka arbeten jemlikt nådigst fastställda byggnadsförslag blifvit verkställda, följande större byggnadsföretag utförts, nemligen i Landskrona, der ombyggnad påbörjats af det derstädes afbrända fabrikshuset, hvilket nu erhållit en betydlig utvidgning; å Långholmen, der, bland annat, utom en ny kasernbyggnad för bevakningstrupp och befäl, en förut till verkstäder och sjukrum vid epidemier begagnad lokal blifvit inredd till sjukhus för fångarne samt det förra sjukhuset apteradt till verkstäder, en förändring hvarigenom ett behöfiigt större utrymme för de sjuka vunnits; samt vid straffoch arbetsfängelset å Norrmalm, hvarest tvätthuset blifvit tillbygdt med ett rum, afsedt att användas vid mangling af kläder.
Maj : t s Nådiga Resolution uppå BorgareStåndets, genom Hess Taleman i underdånighet gjorde ansökning, att, i anseende till de förluster, som blifvit Svenske Undersåtare tillfogade, medelst Upbringningar af Makter, med hvilka Riket varit i fredligt förhållande, Kongl. Maj:t täcktes i Nåder förordna en Gommittée till StatsUtskottets Uetänlianden. 301 Utredande af dylike förluster, samt derjemte mtse nödige Medel till den Fond, hvarigenom ersättningarne må kunna beviljas; Gifven Stockholms Slott den 11 Augusti 1815. JCongl. Maj:t har i Nåder låtit denna underdånig a ansökning sig föredragas; men då Riksens O O O D ' Ständer, hos hvilka Motion i detta ämne blifvit väckt, icke anslagit någre medel till ersättande af ifrågavarande förluster och inga odisponerade Fonder till ett sådant ändamål äro anviste, finner Kongl. Maj:t sig ur stånd, att kunna å BorgareStåndets ofvanberörde underdåniga ansökning, för det närvarande något afseende göra. Hvilket vederbörande till underdånig efterrättelse länder. Datum ut Supra. Och 2to Herr H. W. Eckhoff, lydande som följer: ”Bland de Medborgare, som under Kriget ”blefvo genom olaglige Kaperier och Upbring”ningar lidande, räkna sig äfven flere Handlande och Skeppsredare i Gefle, och det är på ”deras anmodan, som jag eftersett och tager mig ”friheten framlägga för det Högtärade Ståndets ”Herrar .Ledamöter, behandlingen vid föregåen”de Riksdagar, af ett dem och flere Svenske ”Medborgare, så närä rörande mål.” O J ”Wid 1812 års Riksdag, täcktes Kongl. ”Maj;t i Nåder föreslå, att af de medel, a om Å. G.
Angående föreslagna vidsträcktare rättigheter för odlare till biträde af v sine grannar med dikning rni m 3. I anledning af gjordt Förslag att skogsåverkan matte anses och straffas lika med stöld. 4- I anledning af återremisser utaf bernälte Utskotts förra Memorial rörande tiden för Kungörelsers uppläsande i Kyikorne. 5. Angående gjorde Förslag att Förlik nings-JDomsiolar måtte inrättas. Frän .Lag och Ekonomi-Utskotten. 1. Angående föreslaget förbud emot all utborgning af brännvin. 2. Angående yrkad rättighet för Krono skjutsskyldige, att vid Härads-Tingen välja de uti Kongl. Förordningen den 28 Junii 1809 omförmäldte Deputerade. 3. Angående föreslagen skyldighet för åt skilige från Tingshus och Prästgårdsbyggnad riu frikallade fastighets.innehafvare att uti sådan byggnad deltaga. 4. Angående förändring af tiden för viig» syners förrättande. 5. Angående föreslagen indelning af By vägar. 6. Angående vackt fråga i afseende på Brandstods erläggande efter förmedladt eller oförmedladt Hemmantal. 7. Angående väckt fråga om rättighet för en livar, att emellan Eiksdagarné till Regeringen inlemna Förslag till ändringar uti Författningar m. in. Prof. Udr. d. 3 Mars 1818. 167 8.' Angående föreslagen förändring uti hvad sorn blifvit stadgadt i afseende på allmänna vä-' garnes underhållande vintertiden. SD. Då *nu å nyo föredrogs Stats-Utskottets den 3l Februari afgifne och sedan den 34 i samma månad på hordet hvilanda Memorial, innehållande Yttrande och Förslag i fråga om aflöning för Kiks-Ståndens och deras Utskotts Secreterare, Canceller och Vaktbetjening, blef detta Memorial i anseende till inom BorgareStåndet deremot gjorde anmärkningar till StåtsUtskottet återremitteradt. f S. D. Jemte det Borgare-Ståndet lät bero vid hvad Riksens Höglofl.
Propos., anguie ändring af 5 och ö gg;ne Reg;sF;n, i afs:de å StatsRådets sammansättning. Frih. Paykull, Johan Gustaf; Const.Utsk:s majoritet, som icke var synnerligen stor, hvilket synes af de många Betänk, vidfogade reservationer, har afstyrkt bifall till K. M:s Propos. i fråga om inrättandet af ett nytt StatsDepart. och tillsättandet af ett nytt konsultativt StatsRåd. Utsk. har icke kunnat förneka nödvändigheten af det liva Depart.. men Utsk som icke ville tillstyrka tillsättandet af ytterligare ett konsultativt StatsRåd', afstyrkte antagandet af den K. Proposm deriöre, att man måste antingen bifalla eller afslå densamma i sin helhet. Det är otvifvelaktig!, att såväl folkmängdens förökning som industriens framåtgående förorsaka StatsRådens öfverhopande med göromål. Det är bekant, att inom CivilDepart. hafva ärenderne nästan fördubblats mot hvad de fördom varit. Behofvet af inrättandet utaf ett nytt Depart. tor allmänna arbeten iir således påtagligt. Hvad den konsultativa StatsRådsplatsen betriiffar så afsågs med densamma att mindre ärenden och isynnerhet besvärsmål skulle kunna afgöras af de konsultativa StatsRåden och vederbörande Depart:sChef, utan att de öfrige Rådens närvaro erfordrades. Det är väl också temligen klart, att, för att kunna sysselsätta sig med större och vigtigare ärenden, DepartrsCheferne behöfva ganska väl sin tid, och kunna icke upoffra den för att vara närvule i StatsRådets öfverläggningar då en mängd mindre mål skola afgöras. Nu säger Grundlagen, att dylika mål kunna afgöras i StatsRådet då blott 3 ledamöter jemte Föredraganden äro närvrde. Antager man nu såsom princip, att de konsultativa StatsRåden jemte Föredraganden skola utreda och sedan inför K. M. besluta öfver dessa ärenden, skulle aldrig finnas någon som kunde supplera De,part:sChefen i händelse af något hans förfall, ty hvarken hans närmaste man eller någon annan får adjungeras.
Förändringen är i synnerhet vådlig då, när NationalRepresentationen är sammansatt, som den nu är. Om den vore beskaffad, likasom i andra constitutionella Stater, skulle äfven jag tillstyrka afslag å Betänkandet, och bifall å Konungens Nådiga Proposition. Man säger att Kongl. Majit deltager i administrationen. Han gör det på sätt och vis icke; ty Han är öfver allt ansvar. Man har äfven yttrat, att det skulle compromettera Konungavärdigheten, om Kongl. Maj:t i Högsta Domstolen blef öfverröstad. Jag hemställer, om man icke med lika skäl kunde anse för comprometterande, om hela StatsRädet förenade sig med Kongl. Maj t i en åtgärd, för hvilken StatsRådets Ledamöter blefvo underkastade anmärkning. Jag tillstyrker på grund häraf bifall a Betänkandet. Den 5 September f. m, 2^3 Herr Ctderfchjöld, Till hvad jag förut yttrat . anhåller jag få tillägga , att då jag föreställt mig Kongl. Maj:t såsom medelpuncten i Statsorganismen, har jag äfven ansett Honom böra deltaga i alla Statskroppens kraftyttringar Då derföre Konungen är enväldig i den administrativa magten, och endast ' halfväl~ dig i den lagstiftande, anser jag ej olämpeligt, att Han i den Lagskipande är, om jag så får säga, Jjerdedelsväldig. Till undanrödjsnde af den emellan 56 och St §§ i Regeringsformen befintelige strid, har ConstitutionsUtskottet redan beslutat att uti den förre föreslå en ändring. Det är 2 Momentet af 56 §, hvilket, tillkommit vid 1815 års Riksdag, innefattar en motsägelse mot 81 Mea då man nu finnér en sådan stridighet i Grundlagens egne föreskrifter, synes detta mig vara ett ytterligare skäl, att låta målet blifva till nästa Riksdag hvilande, I alla fall kan proposition ej göras till bifall af Utskottets Betänkande, emedan Utskottet blott öfverlemnat frågan till den behandling 56 §. föreskrifver. Hprr von Hartmansdorff, Jag utbeder mig
Bänk måtte innom sig utse, en Leda mot 5 nien då alla de Hofvet eller serskilda .Embete* niännaCorpser tillhörande Herrar Ledamöter redan vore berättigade att gå i Processionen, hemställde Herr Grefven och LandtMarskalken, om icke sådana Herrar Ledamöter, hvilka icke ägde någon dylik befattning, måtte utväljas, att vid samma tillfälle å Ståndets vägnar sig infinna5 hvarvid AdelsUniformen med flor om armen och i värjan kunde nyttjas; och voro lör de öfrige af Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter, hvilka icke kommo att deltaga i Processionen, rum utsedde i RiddarholmsKyrkan, hvartill Biiletter funnos uti KiddarhusCanceUiet att tillgå. Gref ve Mörner, Carl Stellan, hemställde, om icke, på sätt Herr Grefven och LandtMarskalken föreslagit, Ridderskapet och Adeln skulle finna lämpeligt, att hvarje Bänk innom sig uti sage en Ledamot att deltaga i Processionen. Herr Grefven och LandtMarsialken gjorde Proposition till bifall af hvad Grefve Mörner föreslagit, samt att, sedan alla Bänkarne utsett sine Deputerade, dessa sistnämnde måtte Den 17 Martil, f. tn. II till deltagande i Processionen låta sig hos Ridd*rhusFiscalen anteckna. Riföils. Företogs till pröfning Statsoch Banco* Utskottens den 3 dennes afgifne samt den 7 i samma Månad, förmiddagen, på bordet lagde Betänkande, i anledning af den del af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition den 10 December 1817 om Allmänna Penninge-rörelsen och Myntvärdets upprätthållande, sorn angår Malmö, Götha CanalBolags samt Götheborgs Discontverks utredning. Herr Hjarne, C. J.y hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande; Vid Högloft. Statsoch BancoUtskottens Betänkande, rörande FilialDisconternes utredning , vågar jag följande Anmärkningar: 1:0