Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R* St:s skrifvelse justerad hos R. o. Ad. d. 12 Mars 1835 1 år — i2d:r. Obs. vid 1817 Sedan flera ledamöter yttrat sig i detta ämne, somliga i anmärknrr mot Utsk:s betänk, och andra åter i besvarande af detsamma, skall jag inskränka mig till några få ord. Jag instämmer då med Hr Rosenblad deruti, att minskning i tullinkomsterna mot hvad Utsk. beräknat skall uppkomma, om dessa tullinkomster antagas stiga i samma mån, afgifterna å vissa importartiklar ökas, och jag tror likaledes, atl, om K. M. skulle bifalla tulltaxan, sådan den blifvit föreslagen, menliga följder skulle uppkomma; ty handelsförhållanden skulle få den olagliga form, att inkomsterna antingen skulle minskas, eller ock utgifterna för tullbevakningen så okas, att behållningen blefve ingen. Men jag tryggar mig vid det hopp, att K. M. ej skall gifva ett ovilkorligt bifall till tulltaxan, utan blott medgifva den föreslagna högre tullen å sådana artiklar, som kunna bära den, och dertill räknar jag blott 4 varuartiklar, nemi.: 1:0 rått socker, emedan det kommer directe från productionsorteu i så stora partier, att någon förmån ej kan finnas vid denna varas insmugling; 2:0 caffe, i afseende hvarpå jag ej bestrider, att ju icke förlust kan uppkomma genom insmugling af smärre partier deraf, men dessa äro ändå i så ringa förhållande till de större partier, som införas directe från produetionsorten, att jag ej befarar någon minskning i den påräknade inkomsten härpå; 3:o toba k sst j el k a r, som hittills dragit för låg tull, och 4:o medel tullen å ull, emedan den olika cjualifieationen af denna vara hittills gifvit anledn. till missbruk, som vållat en årlig förlust af 20,000 r:dr, hvilken bör kunna undvikas. Men då jag inskränker mig till dessa fyra artiklar, uppkommer dock härigenom en förhöjning i tullinkomsten af 480,000 f:dr.
Majit, uppå General-Intendentens hemställan, likaledes utnämnt Intendenten, Armé-förvaltningens plenum, så sammansatt som instruktionen bestämmer, bör utan uppskof sammanträda, för att dels fastställa och utfärda gemensamma arbetsformulärer och gemensam arbetsordning, hvaraf de förra borde Departementerna meddelas, men den sednare till trycket befordras och vid årets slut till ordinarie embelsoch tjenstemän utdelas; ankommande på hvarje Departements-Chef att inom behörig tid delgifva Departementets personal den speciella arbetsordning, som af honom för Departementet kommer att utfärdas; dels att hos Kongl. Majit anmäla konstituerade Kapereraren i AflöningsKontoret, E H. W. Dahlqvist, om han så önskar och derest han icke under tiden blifvit till annan befattning befordrad, till erhållande af Kongl. Majits Nådiga Konfirmalionts-fullmakt på nämnda Kamererare-beställning; dels vid plenum eller på vederbörande Departement, allt efter instruktionens och arbetsordningens föreskrifter, vidtaga lagliga åtgärder för tillsättning och be stridande under tiden af öfriga lediga Kamererare-tjenster å Armé-förvaltningens stat; dels hos Kongl. Majit anmäla lämplige tjenstemän i Krigs-Kollegium till erhållande af Kongl, Majits Nådiga fullmakter å Sekreteraretjensterna vid Departementerua i Armé-förvaltningen, äfvensom huruvida Kollegii-Sekreteraren Öfverström och Registrator!! Waller, heldre än att med innehafvande ordinarie löner uppföras på indragningsstat, önska anställning i det nya embetsverket; börande vid berörda anmälan eller förslag till Sekreterare-beställningarnes tillsättande iakttagas, att Öfverström, i händelse han åstundar dervid komma i åtanka, i första rummet har valrätt och derefter i mån af tillgång nu varande 3 ordinarie Notarier, hvar och en efter ålder i tjensten; dels besluta placering till viss kanslisttjenst i Armé-förvaltningen af hvar och en ordinarie kanslist i Krigs-Kollegium; dels vid plenum eller på vederbörande
Vid den sorgfälliga granskning Utskottet, till följd häraf, egnat åt de i ämnet framlagde förslagen, har det ej kunnat undfalla Utskottet, att beviljandet af så beskaffade eftergifter och leuterationer, som i i:sta och /\:de punkterne blifvit af Motionairerne tillstyrkte, ej allenast i det derigenom sådane Låntagare, som egde att erbjuda full säkerhet, nödgades stå, tillbaka för äldre Borgenärers beqvämlighet, skulle på ett kännbart sätt rubba både allmänna och enskilda Credit-förhållanden och sålunda moLverka det af Motionairerne dermed åsyftade ändamål, utan äfven i det Banken, under fortfarande skyldighet å dess sida, att sina förbindelser ovilkorligen inlösa, beröfvades den motsvarande rättigheten, att sina fordringar, efter förbindelsernas lydelse, utkräfva, skulle innebära en vådlig afvikelse från en af de hufvudgrunder, hvarpå Silfver-utvexlingens framtida upprätthållande hvilar; att anslåendet af det i a:dra punkten föreslagne Creditiv lill Handels-Disconten desto hellre skulle kunna hos allmänheten uppväcka farhåga för återgången till det vådliga system, att, i nödens stund, af Bankens medel, genom nya Sedelmissioner fylla tillfälliga behof, som erfarenheten gifver tillräcklig anledning befara, att de medel, Banken sålunda borde i Crediliv-väg utgifva, svårligen och åtminstone icke så snartåter kunde af enskilde upplånas; samt att den i 3:dje punkten föreslagne tillökning uti Fonden för Publika Pappers-belåningen, ej heller kunde åstadkommas, utan genom en ny Sedelemission, hvilken åtgärd kunde blifva af desto förderfli - 8 Banco-Utskottets Bet. IV.-o 5-j. gare inverkan på Bankens framtida Credit, sorn dess vidtagande innebure ett åsidosättande af de hufvudgrunder, Rikets nu församlade Ständer sielfve fastställt för Bankens förvaltning och rörelse. I betraktande häraf och då Rikets Ständer lära inse angelägenheten af att på det nogaste i helgd bibehålla de af Rikets
Straffbalken innehåller; dock är härigenom icke någon ändring gjord i hvad uti 11 punkten af Kongl. Förklaringen den a3 Mars 1807 stadgas, angående uträkning och förvandling af olika bestraffningar, till ett slags straff.” Uti Nådigt svar, afgifvet på Rikssalen den 21 Mars 1835, förklarade Kongl. Majit sig hafva funnit så mycket mindre något att anmärka emot det föreslagna allmänna stadgandet, som detsamma af mensklighet och upplysning högt påkallades; men med uppmärksamhet å de i allmänna Lagen förekommande stadganden, angående åtskilliga slag af stölder, hvilka, ' fastän den sakfällde icke förut blifvit för tjufnadsbrotl dömd, likväl, hvad affsvaret beträffar, ansågos dels lika svårt, dels svårare, än andra resan stöld, och då följaktligen det för sistnämnda brott gjorda undantag skulle nog mycket störa den öfverensstämmelse, som borde finnas emellan Lagens serskilda bud, hade Kongl. Majit, på sådan grund, ansett sig icke kunna antaga det af Rikets Ständer aflemnade förslag, emot hvars uppställning i öfrigt bemärktes, att det kunde föranleda sådan misstydning, att äfven i tjufnadsmål böter skulle till kroppsstraff förvandlas, hvilket dock vöre emot 4° Kap. Missgerningsbalken stridande. Bevekelsegrunderna, som föranläto Rikets Ständer, att föreslå inskränkning i användande af spö- och ris-straff, ett förslag, hvars syftning Kongl. Majit äfven gillat, innefattas i korthet uti Konungens Nådiga yttrande, att ett stadgande härom af mensklighet och upplysning högt påkallas. Den grundsats, sorn yrkar afskaffande af de så kallade fysiskt aflliktiva straffen, eller åtminstone deras begagnande så sparsamt som möjligt, har sålunda redan tilLvunnit sig Konungens Nådiga bifall och Rikets Ständers samtycke; och det är derföre öfverflödigt, att här upptaga alla de skäl, som för deras förkastlighet kunna anföras. Likväl bör nämnas, att de försök, som redan blifvit gjorda att1 införa en mildare anda uti en serskild gren af strafflagarna, till sina verkningar fullkomligen motsvarat, hvad man deraf väntat.
rödvin kan stå uppslaget några utan att förlora sin arom. A A. Prisbelönt, iskällarsaitad på flaskor för utspädning. blandad som engelsk o. fransk, flere sorter. Biffstekssås, Vi norra firman Detta dagar, CARL JOHANSONS r-ngj 1 1 S Tb 1 e r i n g s - a f f fir&gt; [2, 82] 4 5 Drottninggata », e » tr. Stor utställning: af Möbler i moderna och antika mönster. Coneentrerad Senap, Rödvin. Bordeaux-Vin, ett helsosam t och behagligt lätt vin, alldeles fritt från de ofta förekommande tillsatserna af starka spanska eller andra viner. Pr f-but. 0.35 Vöslauer (Schlumberger) Kr. 1.75 i buteljer Golden Sherry, ett fylligt, 1.80 C: o Vöslauer, Goldeck » den, fylligt, mycket gammalt och oöfverträffligt till sitt pris » Old Brown Sherry, mörk golden, mycket gammalt och fylligt » Portvin. 1.00 j 0.551 Good special Port Försöken Th. Winborg &amp; i Stockholm tillverkningar af 2.50 East India Sherry, ljust golPr flaska.) Dinner Sherry, ett godt bordsvin Kr. » Manzanilla, ett torrt vin med behaglig arom och smak » Olorozo. ljust golden, fylligt med utmärkt arom och smak » 2.40 Fino secco Sherry, ett mycket Sherry. H u s m ö d r a r! • Amoroso, halftorrt, ett gammalt och utmärkt vin Kr. Amontillado, torrt, very fine old superior » Prislista å V i n. &lt; &amp; Hvarje husmoder, som sätter värde på att vid hembakning erhålla goda småbröd och tårtor, spisoch knäckebröd, olika sorters limpor, olika slags karameller och glace samt god jäst m. m., m. m. bör insända 75 öre i frimärken till C. O. Ekblad &amp; Comp:s bokhandel i Vestervik, då portofritt erhålles en tillförlitlig för nämnda ändamål. skola henne tillsändas några frukter af mispelträdet (Mispilus Germanica).
Då dertill kommer, såsom Frih. Ehrenborgh redan nämnt, att det beror på Utskts välbehag att bifalla eller afslå denna begäran, och genom bifallet ingen nytta kan vinnas, men genom afslaget Ståndets anseende nedsättes i följd af detta beroende af Utskts välbehag, kan jag icke annat än på det högsta afstyrka bifall till motionen. Frih. Cederström, Jac.: Den värde motionären, som sjelf är ledamot af Constit.-Utsk., anser naturligtvis Constit.- Ulsk. berättigadt att bifalla, hvad han föreslagit R. o. Ad. alt af Utsk. begära. Enligt min öfvertygelse är dock Utsk. icke berättigadt att bifalla, utan lagligen tvunget att afstå en sådan begäran. Det är alldeles oformligt, att en myndighet tillen delegation af densamma aflåter en önskan, som denna delegation måste afslå, och det är derföre för mig oförklarligt, att den kunnat blifva framställd. För att ådagalägga livad jag nämnt om Utskts pligt att afslå ifrågavar. begäran, om den blefve framställd, behöfver jag ej anföra mer, än att dessa prof. måste ovilkorligen lill mer eller mindre del innehålla citationer och utdr. af Statsrådets prof., ofch dessa få ej lemnäs till trycket utan K. M:s tillstånd. Constit.Utskts prot., med uteslutande af alla utdr. från Statsrådets prot., blefve ett osammanhängande ting, som ingen kunde förstå, emedan de naturligtvis icke hade någon lör - t> c n 8 Juli. sats till dé slutsatser, som hvarje ledamot dragit af de meningar, hvarpå han grundat sina yttranden. Ett sådant transsumt skulle således blifva missledande för den allmänhet, som skulle läsä detsamma, och långt ifrån att upplysa, skulle det förvilla allmänheten. Det har blifvit ytfrädt af Gr. Horn, att han tillstyrker motionen för att derigenom komma till det resultat, att man skall se nödvändigheten af en förändrad representationsoch styrelseform, enä'r de förmer, som nu finnas, icke äro förenliga med conlroll.
Jag förenar mig derföre uti den önskan, att denna motion må röna en så skyndsam behandling, som grundlagen medgifver och den allmänna nöden påkallar. Gr. Frölich: Oberäknad! det förbindliga i den siste värde talarens yttrande öfver min afsigt med motionen, får jag nu uppstå för att förklara min tillfredsställelse derölverj i3 H. T 58 Den 3 September. att ban, såsom ledamot af Konungens Statsråd riktigt insett andan och syftningen med motionen, hvilken för resten af Hr Frih. Cederström blifvit så behandlad, som om det varit min tanka att falla Konungens polismagt i embetet, eller på en mot de vanliga formerna stridande lagstiftningsväg inleda en ny författning i ämnet. Jag kan icke nog protestera mot en sådan åsigt af egentliga ändamålet. Jag har icke kunnat undgå att finna det olämpliga deruti, att, då farsoten utbrister, medan R. St. äro församlade, och en tvekan synes förmärkas öfver hvad folket önskar och på hvad vis folket önskar, att Konungen skall begagna sin polismagt, icke folket genom dess härvar. organer skall träda fram och sjelfvilligt gifva en opinionsyttring. Sådan var afsigten och sådan är den ännu. Formen för denna opinionsyttring kan vara hvilken som helst; men efter den behandling, motionen fått inom Utsk., synes mig bäst vara att gå directe till K. M. med en adress. Jag känner ingen grundlags-§, som skulle ålägga R. o. Ad., i händelse Ståndet gillar det förslag till adress, som Gr. v. Fersen uppläst, att till tidens ytterligare fördröjande öfverlemna det till Exped.Etsk. Om R. o. Ad. antager detta eller något annat förslag och genom inbjudning lyckas förmå de öfriga Stånden att förena sig derom, tror jag ingen oformlighet derigenom vara begången. Jag hemställer, om icke Hr Gr. o. Landtm, vid behandlingen af detta ärende torde finna nödigt att först till R o. Ad. framställa propos. till afslag å Oecon.Utskrs utlåt, och sedermera propos. om en adress till K. M. Gr. von Fersen:
Mas t i sä beskaffade omständigheter tillägga ett stlkt asdrändt Boställe 1,2, eiler hoest g frihets är, med ersättning för räntan af Bostället efter Kronowärdsring, sedan öfwer eld stadan vlifwit lagligen ransakadt och dömdt, och Lands, höfdingm l Otten derä stadiästelse lämnadc, farn: ansökning derom nnd hela rar sökningen och wärbcringen insändt till Ktigs-Collegium, som elter be, funnen riktighet, sedan om medlens anordnande t.ii wederbvclig disposition föranstaltar. Wid de Brandsyner, hwarom i denna författning här nedanföre stadgas, bör dock noga efterses och synas vm nägre bristjälligheter finnas, som kunna medföra fara för eld, och om sä bcfinnes, älägges Aboen, att dem innom witz förelagd lid bota; kommer ledan eld lös uti elt wid Brandsynen lälunda för felaktigt befunnit hus, och gitter icke Äbo nona ott han de utmärkte bristfälligheter innom honom förelagd tid bättrat, enär sidant emellan Brandsynen och rvädelden kunnat medhinnas, dä undfaS ingen Brandstod eller ersättning af hwad namn den wara mä. Om äter Caractershus afbrinner utan ott Boställshafwaren, pa sätt namndk är, dertill wällande warit, njuter dan inqwarlermg intill detz ett Nytt hus i del asdrändas ställe blifwit upvförak. §. 52. Dä ett Caraeteröhus cfbrunmt, Affall det ä ljg, H54 Dm 27 Januarki. ligga Boställshafwaren, alt läka hopsamla och i förwar taga alla de Matertatier, som l något afseende kunna wara anwändbara. Skär nägon del af huset qwar, äligge alwen honom, akt det lamma täcka, cmor stalig ersättning derföre af Boställs Caflan.
N:o 29, med förslag still en i vissa delar förändrad reglering af Bankens lånerörelse m. m. Hr Åke rman, Fredr.: Ehvad man må hafva att anmärka emot BancoUtsk:s behandling af den vigliga frågan om penuingeväsendet (äfven mina anmärkn:r äro flere: och jag har tili min reservation uttalat dem), så må man likväl göra Utsk. den rättvisa, att det har haft ett ganska svårt problem att lösa. Ä ena sidan och måhända allmänt yrkar man med rätta realisationens upprätthållande, såsom det, hvartill man förnämligast bör sträfva: å andra sidan talar man om den svåra belägenhet i afseende på penningerörelsen och circulationsmedlen, hvaruti landet sig befinner, Den 18 December e. m. 483 och icke blott yrkar, utan fordrar med häftighet ökade lånelillgSngar lill afhjelpande af denna förlägenhet. Dessa åsigler hafva, efter hvad jag inhemlat af läsningen utaf Fullmäktiges prolocoll äfvensom vid betraktandet af hancoreglementets innehåll, redan länge velat göra sig gällande; men de i reglementet, af de särskilda åsigtcrna dicterade stadganden komma sä ofta i strid med hvarandra, att häraf bäst synes, alt man velat förena hvad som svårligen låter sig förena. Det har äfven visat sig af Fullm.s öfverläggningar, att då man å ena sidan velat sätta realisationens upprätthållande främst, och till stöd för denna åsigt åberopat §§ i reglementet, har man likaledes haft andra §§ i samma reglemente att stödja sig pä, då man å anr, dra sidan talat för det inflytande, en penningemdragning skulle hafva på näringarne och för tillfredsställandet af individernes behof att läna.
Då emedlertid öfrige Ulskrs ledamöter förenade sig om det förslag till underd. skrifvelse, som nu utgör föremål för Ständernas pröfning, ansåg jag mig icke kunna eller böra mig detsamma motsätta. Jag har mig icke bekant alt befälet vid indelta armeen utsträckt sina åtgärder vid rekryteringar utöfver laglighetens område, men jag ansåg mig deraf icke kunna hemta auledn., att bestämdt bestrida hvad motionären påyrkat. Visserligen hade Krigs-collrm, till följd af R. St:s skrifvelse vid 1844 års riksdag uplysl, ali några klagomål icke blifvit anmälde i detta afseende, men derför ansåg jag mig icke heller berättigad påstå, att några anledntr till klagomål ingenstädes kunnat ega rum. Under sådana förhållanden ansåg jag mig ieke kunna motsätta mig ett beslut, som endast afsåg att bereda kännedom om författningarne, så mycket mer, som jag anser en sådan författningskunskap alltid vara nyttig och utan ali inverkan å befälets åtgärder vid rekryteringar. Gr. Horn, Claes Fredr.: Det nu ifrågavar. Utskrs betänk, har sin grund i de gamla, ständigt återkommande klagomålen af rotehållare öfver den godtyckliga behandling de tro sig vara underkastade. Sanning är också, att numera, och i långliga tider, endast undantagsvis kanske, någon enda rote blifvit besatt med rekryt i fullkomlig öfverensstämmelse med det för hvaije landsort gällande kneckte-kontrakt. Dessa kneckte-kontrakt, som, enl. grundlagen äro gällande intill dess Konung och Ständer gemensamt besluta förändring af dem, föranleda de kontraherande att ständigt vara upmärksamma på deras rätt. Deras rätt är nemi. den, att icke kunna åtnöjas med de godtyckliga och ensidiga ändringar af kneckte-kontraktena å den ena statsmaktens sida, emedan de äro öfverlygade derom, att de å deras sida hafva rättighet att antingen bifalla eller vägra en sådan förändring.
Dock som Cassans netto-inkomst af ifrågavarande besparingsmedel under tiden efter år 1833, till följd af den sistnämnde år verkställ - 4 Ståts-Utskottets Utlåtande, N\o l5o. de löne-reglering, varit i stigande och, i den raon löne-regleringen hunne gå i den verkställighet, måste ytterligare ökas, ansåge Directionen den summa, hvarmed Cassan borde ersättas för den inkomst-titel, hvilken genom löne-besparingarnes upphörande skulle försvinna, lämpligen böra bestämmas till 32,ooo R:dr, såsom utgörande i rund summa medium af de 3:ne sista årens besparingsmedel, hvilket medium utgjort af vacanceoch liggetids-besparingar 12,468: i\. 8. och af begrafningshjelp 19,367: 11. it. Af Directipnen för Amiralitet.s-Krigsmans-Cassan är slutligen hemstäldt, att, i händelse omförmälde förändring komme att försiggå, Cassan måtte hållas skadeslös genom ett årligt från Stats-Verket utgående anslag af 3,44° R:dr. Och har Stats-Contoret för egen del förklarat någon egentlig erinran icke förekomma vid de ersättningsbelopp, hvarå vederbörande Cassaförvaltningar sålunda gjort anspråk. Enär följaktligen upphörandet af den Statens embetsoch tjenstemän nu åliggande skyldighet att vid embetets eller tjenstens tillträdande aftjena begrafningshjelp icke kan tillvägabringas, så vida icke förrbemälde 3:ne Pensions-Inrättningar från Stats-Verkets sida hållas skadeslöse för derigenom uppkommande minskning å de af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer dem tillförsäkrade inkomster, men anvisandet af de i berörde hänseende erforderliga betydliga Stats-anslag, efter Utskottets tanka, icke lämpligen för närvarande bör ifrågakomma, samt då för öfrigt, på sätt ofvanberördt är, frågan om ändamålsenligheten och nyttan af de utaf inotionärerne framställde förslag för närvarande är beroende på Kongl. Maj:ts Aådiga pröfning, anser Utskottet ofvannämnde motioner icke böra till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda.
Jag hafver allahanda sett i mine fåfängelighets tid: Det är en rättfärdig, och förgås i sine rättfärdighet; och det är en ogudaktig, som länge lefver i sine ondsko. Var icke allt för mycket rättfärdig, ej heller för mycket vis, att du icke förderfvar dig. Var icke allt för mycket ogudaktig, och galnas icke, att du icke dör i otid. Det är godt att du detta fattar, och att du ock icke släpper det andra utu dina hand; ty den der Gud fruktar, han undkommer det allt. Vishet stärker den visa, mer än tio väldige, som i stadenom äro. Ty det är ingen menniska på jordene, som godt gör, och icke syndar. Lägg ock icke på hjertat allt det man säger; på det du icke skall höra din tjenare banna dig. Ty ditt hjerta vet, att du ock ofta androm bannat hafver. Sådant allt hafver jag försökt visliga. Jag tänkte: Jag vill vara vis; men visheten kom långt ifrå mig. Det är fjerran, hvad skall det varda? Och det är fast djupt, ho kan finnat? Jag vände mitt hjerta till att förfara, och uppspörja, och uppsöka vishet och konst, till att förfara de ogudaktigas dårhet, och de galnas villfarelse; Och fann, att en sådana qvinna, hvilkens hjerta är nät och snara, och hennes händer bojor äro, är bittrare än döden. Den Gudi täck är, han undkommer henne; men syndaren varder genom henne fången. Si, det hafver jag funnit, säger Predikaren, hvart efter det andra, att jag måtte finna konst. Och min själ söker ännu, och hafver intet funnit. Ibland tusende hafver jag funnit en man; men ingen qvinno hafver jag funnit ibland alla. Allena skåda härtill: Jag hafver funnit, att Gud hafver gjort menniskona rätta; men de söka många konster. Ho är som en vis? Och ho kan det uttyda? Menniskones vishet upplyser hennes ansigte; men den der oförvägen är, honom hatar man. Jag håller Konungens ord, och Guds ed.
Den är följakteligen att tillskrifva endast öfvertygelsen, att Domstolen verkeligen utgör ett värn for den lidande och en skräck för den brottsliga; och Utskottet ser för sin del icke den ringaste anledning att frukta, det denna öfvertygelse skulle kunna rubbas deraf, att Domstolen ännu oftare sättes i tillfälle att värja den oskyldiga och straffa brottslingen. Gudstjensten vid Tings • sessionens början ar oemotsägeligen en förrättning af så stor vigt och betydelse, att ingen fråga bör kunna uppsta om dess afskaffande. Utskottet förmodar, det LagComitéen icke eller underlåter att föreslå en sådan religions-akt äfven vid hvarje vinteroch höst-sessions början hädanefter: allmänna begreppet om helgden och värdigheten af stället och ändamålet bibehålles derigenom ostördt, och tillfällen torde lika litet framdeles, ifall Tingen inträffade oftare, än som förut vid Ordinarie Tingen eller under brottmåls ransakningar vid Urtima Ting, saknas till utdelande af tjenliga förmaningar åt allmogen; ehuru Utskottet icke tror essad 4.tf« B. Den 28 Juni'. dessa förmaningar just vara att påräkna såsom något särdeles stort surrogat för bristerna i allmänna folk-undervisningen, heldst erfarenheten hos allmogen icke synes hafva besannat, att den sorti mest bevistat Tingen, och foljakteligen varit mest i tillfälle att emottaga så beskaffade varningar, utmärkt sig genom någon deraf synnerligen förbättrad vandel. Alla de verkliga fördelarna af en väl un» derj-ättad nämnd, anser' Utskotiet kunna vinnas, äfven om Härads-Rätterna oftare sammanträdde. Besväret för hvarje nämndeman att dervid inStälla sig, skall föga öfverväga den olägenhet, som förut ägt rum , då nämnden kunnat när sorn heldst uppbådas till Urtima Ting. Utskottet tror derföre, att någon betydlig förändring med Härads nämndens nuvarande Organisation icke är af nöden, om Uag-Comitéens förslag i öfrigt antages.