Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr von Ehrenheims, Pehr Jakob, denna dag väckta motion angående förändring i föreskrifterna rörande bränvins-försäljnings-afgifters användande; samt 4:o Hans Excellens Herr Grefve Löwenhjeltns, Carl Axel, denna dag väckta motion angående utvidgning af skyldigheter att belägga handlingar med slämpladt papper; Banko-Utskottet: l:o Friherre Alströmers, Carl Jonas Oscar, denna dag väckta motion, att Jernkontorets kreditiv å Rikets Ständers Bank, måtte fortfarande få begagnas; 2:o Hans Excellens Herr Grefve Löwenhjelms, Carl Axel, denna dag väckta motion, angående sedelemission från Rikets Ständers Bank till Privat-bankerna; 5:o Densammes motion angående förändrad beskaffenhet af Riks-bankens och Privat-bankernas sedlar; Lag - Prot.-Utdrag den 26 November 1859. 73 Lag-Utskottel: l:o Herr Dalmans Wilhelm Fredrik, denna dag vackla motion om oäkta barns arfsrätt; 2:o Densammes motion om inskränkning i bördsrätten; samt 3:o Herr Brakels, Mauritz, denna dag väckta motion om det s. k.
— Utaf 1859 och 1860 års anslag, 150,000 R:dr årligen, till dito af refflade infanteri-gevär 50,000: — » 1860 års dito, 100,000 R:dr, för fortsättande af Carlsborgs fästningsbyggnad — » dito dito, 80,050 R:dr, för dito af Carlskrona fäst ningsbyggnads-arbeten — » dito dito, 90,000 R:dr, för dito af Waxholms d:o — » dito dito, 100,000 R:dr, för Stockholms förseende med befästningar och deras påbörjande — » dito dito, 37,768: 8 öre, för befästningsarbeten vid Slite på Gottland — 1860 års anslag till bildande af material-förråd iöt fältr brygge-utredning vid arméen — Ctaf anslaget, 29,200 R:dr, till uppförande af kasern byggnad m. m. på Ränne slätt för Smålands husar-regemente 20,000: — Transport: 5,369,468: 48. 4,874,362: 23. — 64,225: — 12,500: 9,734: — 942: 86. 75,000: '7,500: 20,000 30,420 125,000 30.000 20,050 45.000 25.000 6,506 10.000 20,000: 82. 5,376,240: 1. — 8 — Transport: Utaf anslaget, 75,000 R:dr, till uppförande af förrådshus för bevarande af beväringsmanskapets materiel 1860 års anslag för fortsättande af Topografiska korpsens arbeten Dito för betäckande af skillnaden mellan tillgångarne och kostnaderne för indelta arméens utredning
Beträffande åter sednare delen af motionen, finna Utskotten det väl vara af ofvanberörde författningar tydligt, ej rriindre att de åboer, som innehade ifrågavarande hemman, då de till bruken upplätos, äro berättigade att derå vara odrifne, så länge de dem' enligt iag åliggande skyldigheter icke åsidosättas, äfvensom, att nämnde besittnings-rätt är lika ärftlig, som besittnings-rätten å Krono-rusthåll, än äfven att bruksegarne icke ega att åboerne med vidsträcktare eller andre onera betunga, än som i Jorda-boken finnas hemmanen påförde, eller enligt gällande författningar böra af dem utgöras, ehuru det är bruksegaren tillåtet, att, efter öfverenskommelse med åboen, förvandla hela hemmans-räntan uti kolning och körslor; uti hvilka hänseenden Utskotten anse åboerne i omförmälde föreskrifter ega tillräcklig trygghet mot otillbörliga anspråk å bruksegarnes sida. Men enär, efter Utskottens uppfattning, nödig bestämmelse saknas, huruledes med hemman af ifrågakommen beskaffenhet förhållas bör, då ingen till åboskapet berättigad af den sista åboens slägt qvarlefver, och denna omständighet möjligen gilvit anledning till de missbruk, motionären nu till rättelse fr <mhållit, få Utskotten vördsamt tillstyrka Rikets Ständer, attj uti skrifvelsej hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla^ att Kongl. Maj:t täcktes i Nåder förordna^ huru med antagande af ålbo å till brukens understöd skattesålde krono-hemriian f örf aras skall, då_, vid inträff ande åboledighet, icke någon till åboskapet berättigad person af den siste åboe>>s slägt finnes. Stockholm den 5 September 1854. STOCKHOLM, tryckt hos N. MARCUS, 1854. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 26. 1 ]f:« 36. Ank. till Exp.-Utsk. dea 8 Sept. 1854, kl. 10 f. m.
Men begreppet utvidgades småningom; ordet rum blef tolkadt såsom 548 Expeditions-Vtskoltets Förslag lill underd. Skrifvelse, N:o 186. förvarings-rum; och genom 1807 års förklaring sanktionerades den utvidgade tolkningen. Det synes likväl som om man då hufvudsakligen tänkt sig ,det förhållande, att någon intränger i annans bostad och, för att stjäla, der uppbryter kistor, skåp eller dylikt; och det måste äfven medgifvas att detta förfarande jemväl låter hänföra sig till inbrott. 1 detta fall hafva meningarne ej heller 'varit delade vid tillämpning af berörde förklaring. Skiljaktigheterna hafva, på sätt nämndt är, först förekommit då förbrytaren borttager hela förvarings-persedeln. Särskilda länders lagstiftningar hafva i förevarande hänseende olika bestämmelser. Den Franska lagen sluter sig närmast till vår nu gällande lag; hvaremot de Tyska lagarne, i allmänhet, till inbrott blott hänföra ett med våld eller list verkstäldt in trängande i annans gård, hus, rum eller fartyg, och såsom försvårande omständighet vid stöld upptaga om någon dervid, på våldsamt eller listigt sätt, öppnar skåp, kista eller annan förvarings-persedel, som med lås, försegling eller dylikt, stängsel tillsluten är; och denna sednare åsigt har hyllats af Lagberedningen, som tillagt, att det ej inverkar på saken, om öppnandet sker inom eller utom hus. Men häraf skulle ock löija, att den, sorn i annans bostad, i afsigt att stjäla, uppbryter en kassakista, ej gör sig saker till inbrott eller för detta vådliga försök till stöld får vidkännas någon' påföljd, derest han finner kistan tom eller blir hindrad att borttaga hvad deri linnes. Efter hvad ofvan är visadt stöde dock en sådan bestämmelse i strid med vår gällande lagstiftning; och skäl synes destomindre vara, att i denna för rätts-säkerheten vigliga princip derifrån afvika, som ostridigt är, att förbrytaren i detta fall uppenbarar en brottslighet af enahanda beskaffenhet, som den han ådagalägger, då han medelst inbrott banar sig väg i annans runi eller hus.
Då var det, folket lade in protester, slet sönder länkarna i sina bås, och med ett jubelskri, som mer ej nås, kungjorde jämnlikhet i östoch vester. En enda afton gjorde schack och matt på hvarje skranka, seg och orättfången, som gärdat om ett ståndsprerogativ. Hell dig, den nya tidens största natt, då barnet mensklighet först kom till lif, då verldsförsonarn föddes andra gången! Adolf Lindgren.Den 4 Augusti 1789. Af Otto Sjögren. Liknelsevis skulle man kunna säga att 1789 års revolutionsrörelse företedde sig i sin knoppning den 5 maj, i sin blomma den 14 juli, i sin fruktsättning den 4 augusti, ja äfven att den 5 okt. kom med » visnepolitikens » vinterstadium, hvarur framdeles en ny revolutionsvår skulle fram-spira. Revolutionens årstider höllo sålunda 1789 temligen jämna steg med naturens. Vi skola här först taga i betraktande huru utvecklingen försiggick från blomma till fruktsättning. Till slut några ord om sjelfva fruktens mognad, art och värde. Fruktämnet förefinnes ju redan i sjelfva blomman. Si hörde också förklaringen af de mänskliga rättigheterna den 11 juli nära tillsammans med Bastiljens stormning den 14; det var ej tillfällighet, att dessa båda händelser följde i tiden så tätt på hvarandra, utan det var dubbelverkan af en gemensam orsak, nämligen af hofvets försök att med vapenmakt åstadkomma en kontrarevolution. Grefven af Ar-tois var egentlige ledaren för den kontrarevolutionära operationsplanen, hvilken till utseendet var riktad mot Paris, men i sjelfva verket mot nationalförsamlingen. En truppstyrka, ämnad att uppgå till 30,000 man och till största delen bestående af besoldadt utländskt krigsfolk, sammandrogs, till en början i tydligt syfte att afskära förbindelsen mellan Paris och Versailles. Nu afskedades Necker; Broglie, truppernas befälhafvare, inträdde i den nya kontrarevolutionäraministéren, och trupperna började redan visa sig utanför Versailles.
Beträffande åter Bevisningssä'ttet i de mål som angå åverkan å Skogsplanteringar, liar, vid inom Utskottet anställd votering, två Stånd slädnät emot två, i följe hvaraf tvänne alternativer blifvit till RiksStånden framställde. Yarandes genom det ena alternativet tillstyrkt, det må på lika sätt som uti 62 §. af SkogsOrdningen är förordnadt, tillsyningsman å Skogsplanteringar tillåtas, att der ej andra vittnen till äro, sjelfve i de åverkans mål, der de äga talan föra, edeligen vittna om hvad de sett och åtalat hafva, samt enahanda följd af sådant vittnesmål för den tilltalte blifva, sorn då Deh 2ö Juli. e. m. 977 da edgången sker af Skogsoch Jägeribetjente. Genom det andra alternativet ater, yttras attUtskottet funnit sig icke kunna frångå, att afstyrka det ett så beskaffadtbevisningssätt må, under något vilkor, uti i fråga ställda händelser antagas. 8.0 Från StatsUtskottet af den 18 Juli, hvaruti Utskottet anmäler sig, genom trerine sina Ledamöter hafva genomgått och granskat de redogörelser, som blifvit upprättade öfver de åren 1812 och 1813 influtnaSub»idiemedel, äfvensom den af särskilda Committerade för Allmänna Medlens förvaltning afgifan redogörelse för Subsidie-ochandra medel, som till Krigsfonden ingått förar 1814; anmälandes Utskottet, att dessa tre Ledamöter icke funnit något att anmärka, utan deremot inhämtat, att Räkningarne blifvit förda med ordning och redighet samt innefatta fullkomlig redovisning för om händer hafda medel och Uppbörder.
Diverse arbeten Sjukoch regn-dagar Tillverkning, transport m. m. af sleepers Transport af rails m. m Behållna tillgångar vid årets utgång: Materialier 15,143: 44., 7. Inventarier 24,243:,22^,. 2. 58,059: 26. 5; Summa 237,110: 3a. Ö! § I På sätt ofvan omförmälda nådiga bref innehåller, skulle 1855 års bokslut öfver de i och för jernvägs-byggnaderna använda medel hafva innan April månads utgång 1856 blifvit upprättadt, hvarefter redogörelserna skolat för granskning i vanlig ordning till Kongl. Kammar-rätten öfverlemnas. Dessa räkenskaper hafva emellertid först den 30 December 1856 blifvit till nämnde embetsverk öfverlemnade, men derstädes ännu ej undergått granskning. § 2. Vid granskningen af ifrågavarande redogörelser har det fästat Revisorernes uppmärksamhet, att ingendera utaf de aflemnade hufvudböckerna är underskrilven, hvilken uraktlåtenhet är af sådan beskaffenhet, att förvecklingar deraf möjligen kunna föranledas. § 3. lie månadtligen upprättade kassa-förslagen hänvisa till serskilda, öfver utgifterna uppgjorda, sammandrag, hvilka dock hvarken vid kassa-förslagen eller verifikationerna funnits bilagde; i följd hvaraf och då journalerna ej lemna hänvisning till verifikationerna,' samt dessa icke heller äro ordnade i oafbruten nummerföljd, någon kontroll öfver de sednares fullständighet ej kunnat ega rum, äfvensom räkenskapernas granskning i öfrigt härigenom i hög grad försvårats. § 4.
Att nu föreslå stiftandet af en val-lag för utöfningen af Ridderskapet och Adelns represenlations-rätt, vore, enligt min tanke, att än mera konsolidera en institution, hvilken, om den icke af den allmännare meningen kunde uppbäras eller hyllas, derigenom icke något vunnes utan fast hellre skulle anses såsom en misslyckad åtgärd, och något helt annat erfordras dock till lösande af en fråga, den endast den högsta grad af fosterlandskärlek förmår att nöjaktigt besvara.” 12 Konstitution!;- U t s k o Itel s Memorial N:o 59. Reservationer hafva jemväl blifvit anmälda af Herrar Biskopen Fahlcrants, Professoren Lindgren, Kongl. Hofpredikanten JVensjoe och Kontrakts-proslen Tegnér. Herr Prosten Lagergren har velat tillkännagifva, alt han icke deltagit i detta ärendes handläggning inom Utskottet. STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1857. Ank. till Exp.-Utsk. d. II Dec. 1857, kl. 2 e. m. Memorial lill Rikets Ständer, i anledning af Riks-Slåndens beslut rövande det af Konslitutions-Ulskotlet uti Memorialet .M 54 framställda förslag lill ändring i 5 och G §§ Regerings-Formen, angående ett nytt Stals-departement.
Vid omröstningen skall hvardera Ordföranden för hvartdera Rikets Comiterade uppläsa och utvexla det Document, sorn innefattar hans Coiniterades pä en person bestämda Val. Derefter skall voterings-propositionen upprättas, medelst ifyllning af de bägge Thron-Candidaternas namn i följande schema: Svea *26q Den 22 Juni. Svea Rikes Ständers och Norriges Sfor~Tings Deputerade rosta gemensamt att valja Thron/öljare till Sveriges och Norriges förenade Thron. Ifrån Svea Rikes Ständer är dertill föreslagen N. N Ifrån Norriges Stor-Ting är dertill föreslå« gen N. N. Om flesta Rösterna falla på N. N■ är han till Konungens efterträdare på Sveriges och Norriges förenadei Thron lagligen utkorad. Om flesta rösterna falla på N. N. är han till Konungens efterträdare på Sveriges och .Norriges förenade Thron lagligen utkorad. Innan upprop till Omröstningen företages skola alla de stadgar, sorn röra Omröstnings-sättet» högt och tydligen uppläsas. Upprop vid denna omröstning skall sä för-* rättas» att derest den gemensamma Comitéens Ordförande är Svensk, de Norrska Comiterade först uppropas och sina röster afgifva, och dernäst de Svenske, och tvertom derest Ordföranden är Norrman. Omröstningen skall förrättas med till stor lek och Utseende i alia delar lika sedlar, hvarpå hvardera Thron-Candidatens namn skall finnas tryckt Ja6|, tryckt med lika stilar, för att kunna gälla skola dessa Sedlar vara enkla, omärkta, slutna och hoprullade. Enkel Pluralitet gifve Utslag. Förr än sedlarne uppräknas skall Ordföranden en ibland dem uttaga och förseglad aflägga. Fefinttfes, vid uppsummeringen af de öfriga, Rösterna lika delade, öppnas denna sedel och bestämmer Utslaget. — Ar dessförutan pluralit*- ten redan bestämd , skall den aflagde sedeln genast oöppnad förstöras.
Endast Villaflor stadnade qvar. Hvilken gudlöshet! utbrast Abbedissan med en djup harm; detta heliga hus förvandladt till ett, kruthus, till en mordets och dödens verkstad! Arma, värnlösa hjord, du måste då åter ingå i verldens frestelser och faror! Men hvad skall det blifva af eder, systrar? mest beklagar jag dem bland eder, som äro utan anförvandter, utan stöd, utan medel. Hvarmed skolen J hädanefter uppehålla eder, J, som icke hafven lärt annat än att bedja! O att jag sjelf skall vara så fattig! Nu framträdde Villaflor, hvilken hon hittills icke märkt, sägande, i det han af grannlagenhet sökte dämpa sin glädje som så illa öfverensstämde med Abbedissans känslor: Högvördiga dame, jag förstår och ärar er smärta; om min cassa kan räcka till att bereda de fattigare af dessa fromma jungfrur en lättnad för ögonblicket, så hoppas jag, att ni icke nekar mig ett sådant nöje. Föröfrigt tillåt mig att påminna er om eder egen lärdom för några få dagar sedan: man måste, yttrade ni, böja sig för nödvändigheten, med ödmjukhet åtlyda Försynens lagar. Kallar ni, svarade Abbedissan, detta beslut för Försynens, – denna godtyckets och fritänkeriets åtgärd, som står i rak strid mot Christendomens, religionens och kyrkans stadgar? Måtte barmhertighetens herre förlåta dessa gudlösa Cortes, och upplysa deras förstånd! Men lyda måste vi mellertid, arma, förskjutna barn! Jag hoppas, återtog Villaflor, att nu vidare ingenting står i vägen för min förening med Clementina, och att ni tillåter mig uppvakta henne! Jag äger ingen makt mera, hvarken att tillåta eller förbjuda, senhor. Jag öfverlemnar blott till er egen grannlagenhet att bestämma, om det är passande, att i detta ögonblick besöka systern Maria, – jag menar Clementina, som utan tvifvel behöfver någon liten tid för att hämta sig efter en så oförmodad omhvälfning af hela sitt lifs öde.
Resyltatet af hvad jag haft äran yttra, är att jag för min del ej kan bestämma om den lagliga räntan bör nedsättas, eller ej — JJen 22 Julli f. m. i°77, eller om man bör fritt fä taga sä hög ränta som helst, förr än jag sett detaillerne °af den blifvande Bevillnings-stadgan, och förr än jag sett, hurudan Finance regleringen må blifva, Af denna anledning skall jag anhålla, att de Förenade Utskottens ifrågavarande Betänkans de varder återremitterade. Jag får dock til-' lägga, att ehurudan Bevill ningen vid Financeregleringen än kan blifva, nedsättning af räntan i de publika Cassör, hvilka af Riksens Ständer bero, i alla fall torde böra äga rum. Herr von Qvanten, Carl: Jag förenar mig med Herr Munck af Rosenskjöld derom, att det obestämda myntvärdet hindrar räntans ned: sättande; ty om det bestämmes, så åstadkommes samma ändamål af sig sjelf. Jag kan dock ej ändra den öfvertygelse jag alltid hyst, att räntan för jorden är alltför hög. Alla veta, att jorden ej förmår gifva mera än tre ä fyra procent i afkastning, och likväl mäste den till långifvaren betala sex. Jordbrukaren nödgas således att af sin del af egendomen, eller den ograverade delen, betacka hvad som brister j revenuen af den graverade delen. Om nu till exempel räntan antages tilj. 5 procent, skulle m?n derigenom slippa det bevillningsafdrag som är föreslagit, och detta vore rättvist nog. I alla fall hvila alla näringar om Söndagarne, och gifva då ingen ränta; ty de bedrifvas blott om hvardagarne, Het vore således att helga hvilodagarne, om capitaiisterne blott för hvardagarne beräknade Dea 3 2 Julii f. rti. ränta,' då den för ar utan nedsättning utgjorde 5 procent. i - t Herr Lefren, Jehan Pehr' Trogen det sy* Stern jag för mig uppgjort, vågar Jag afstyrka all rubbning af den lagliga räntan.
Nu till » kolten », af delningen för små muntra fyrar från ett till sex år, hvilka af en eller annan anledning tills vidare få stanna på barnhuset, ännu ovetande o m lifvets törnen och färdiga att rida ranka eller slå boll, med ett ord till hvilken lek som helst. Den stund vi voro där » körde de häst », och små fötter trippade med full fart genom den långa korridoren, och glada barnaröster ropade sitt » hopp, hopp » af hjärtans lust. De rörde sig också inom ett område, där deras lungor kunde få andas fritt ut i snnd luft med högt till tak och god ventilation. På mjölk att släcka törsten med var heller ingen brist: hvarje ram hade åtskilliga tillbringare till sitt förfogande, och med barns kända förmåga att inmundiga anlitades de ofta. På » sjuken » (ej den för smittosamma sjukdomar) funnos barn af olika åldrar och sjukdomsarter. Många, hvilkas rosiga kinder och lifliga rörelser ej vittna om det sjukdomsfrö, som doldes bakom ytan, andra, som för sin kortare eller längre lefnad voro bundna m e d hårda band af sjukdom eller lamhet. Till » sjuken » hör en stor veranda, försedd med markiser, och på denna få de barn, som äro bundna vid sina bäddar, sin del af sommardagars sol och varma vindar. I skola och slöjd sitta hvarje dag de barn, som äro mellan sex och fjorton år, om nu någon andlig eller lekamlig krankhet håller dem inom barnhusets hägnande murar. Genom fru Carlesons och pastor Dehlgrens gemensamma omsorger få de där så mycken insikt i läsning och skrifning, som deras svaga fysiker tåla vid. Slöjden förestås af fröken Fliesberg, och barnens snideriarbeten voro särdeles vackra. Vi öfvervoro en stund slöjdlektionen och åsågo, huru små fingrar voro i fart med att sticka strumpor och vantar, pojkar så väl som flickor. Årligen vid juletid äger en liten försäljning af barnens arbeten rum, och de penningar, som därför inflyta, insättas i deras sparbanksböcker. Gudstjänst äger rum hvarje söndag i skolsalen. Nere i det stora köket, ett riktigt ideal för kök, fritt från dam och rök, ljust, luftigt och glänsande, se vi fru Wahlöf, omgifven af sin stab.
Jag tror, alt i framtiden liela Riket skulle hafva nytta häraf, då denna konst spriddes öfverallt af den ungdom, som, under särskildta lefnadsförhålJanden, säkerligen kommer att vistas på många olika håll i fäderneslandet. Jag anhåller om återremiss, med begäran att dessa mina anmärkntr mätte dervid åtfölja. Hr Lagerhjelm, Pehr: Med afseende på den nuvar. föreståndarens vid gymnastiska central-inslitutet Hr Bräntings utmärkta förtjenster, skulle jag, lika med dtn siste talaren, hemställa, huruvida icke StatsUtsk. kunde finna skäligt hugna honom med ett särskildt anslag, på sätt som om Hrr Cederschjöld och Retzius blifvit nämndt. Det är allmänt kändt, att gymn. ceutral-jnstilutet här i liufvudstaden måhända är det bästa sorn finnes i Europa; utländningar erkänna det. Om största förtjensten häraf tillhör den fräjdade Ling, så är det likväl en heder för Sverige att i hans efterträdare finna en person, som på en gång förenar så mycken kännedom i anatomien och färdighet i yrket, så att 712 D e n i5 Maj e. m. man kan säfja, att Hr Branling är en i allo värdig efterträdare af den störste man, som i den vägen hittills varit känd. Jag anhåller likaledes om återremiss, med begäran alt denna anmärkn. dervid må åtfölja, till den uppmärksamhet som den kan förtjena. Hr Ribbing, Arvid: Jag vill blott med få ord näm na, att jag, tillika med en stor del af Ekon.Utskts ledamöter, begaf mig för några dagar sedan från Utsk. till gymnastiska institutet, dit Utsk. blifvit inbjudet att bevista slutöfningarna för denna termin. Man fann, med allmän tillfredsställelse, den utmärkta färdighet i allehanda öfningar, som lärjungarne ådagalade, uppmuntrade af H. K. II. Kronprinsens närvaro. Hr von Hartmansdorff: På de grunder Hr Lager hjelm anfört, skulle också jag för min del önska, att R.
Det är åcke för att förklara mitt ogillande deraf, att nästkommande Riksdag blifvit utsatt till i835, som jag 1111 begärt ordet, helst jagar fullkomligen öfvertvgad derom, att, med de åtgärder Rikets Högh Ständer vid denna iakttagit, en urtima dessförinnan torde inträffa; utan det är, för att få i protocollet förväradt detta mitt öppna bekännande, att jag bort till den minoritet, Som i förmiddags plenum förliden gårdag sökt att försvara det Grundlagens bud, hvilket då, genom Ridderskayets och Adelns beslut, enligt min öfvertygelse, på det mest förvånande sätt blifvit öfverträda Herr Dalman, Lars Johan, anförde skriftligen: Såsom amplifikation af den protest jag i går förmiddagen rnundtligen tog mig fri62 H. 1 * 4 Den 12 F e b r u a r i i e. m. heten liär göra emot den då förrättade voteringen, anhåller jag vördsamt att få skriftligen yttra följande, för att intagas i protocollet. Öfvertygad, som jag var, att Ridderskapet och Adeln rörande den genom 4 röster bland 280 voterande afgjörda frågan, skulle med stor pluralitet instämma i Hans Excellence Herr Grefvens och LandtMarskalkens ovedersägligt grundlagsenliga mening, ”att ej annan proposition, än örn en dag n. b. innom år 1833 till nasta Riksmöte, grundlagsenligt kunde göras,” har jag, såsom dessutom ovan talare, under discussionen ej velat öka den ändå nog stora vidven af protocollet. Men voteringens oförväntade sorgliga utgång har uppmanat mig, att begagna den numera ensamt återstående utväg, att såsom Folkets ombud högtidligen protestera emot det farliga prrejudicat, att i en contraproposilion upptaga ett odiscuteradt serskildt öfverläggningsämne, hvilket ej af Ordföranden blifvit föredraget, — och att man såmedelst banat sig väg att decretera, det tre Stånd äfven i Grundlagsfrågor kunna besegra det fjerde.
Konungen under vissa tider på äret företager resor till andra inrikes orter samt till Norrige, då de ifrågavar. målen afgöras af den t. f. Regeringen. Öfverläggningen förklarades nu vara fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde 0111 R. 0. Ad. antoge det i lista punkten af Const.Utsk:s mern. N:o 2 anmäldta förslag till ändring i 17, 22 och 24 §§ Reg.F. Ropades starka ja, blandade med ganska många nej, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf det han trott sig finna, titt ja varit öfvervägande. Härvid hördes flere röster begära votering. Upplästes till justering och godkändes följande voterings-propos.: Den som antager det i första punkten af Const.Utsk:s mern. N:o 2 anmäldta förslag lill ändring i 17, 22 och 24 §§ Rcg.-F. voterar Ja; den det ej vill voterar Nej; vinner nej, varder nämnde - förslag af R. 0. Ad. förkastadt. 168 Den 16 Januari f. m. Efter voteringens slut befunnos röslerne hafva utfallit sora följer: Ja — 92. Enligt af Hr Gr. o.. Landtm, före voteringens början framstäld propos., åtskildes H. R. o. Ad., sedan voteringen försiggått, kl. 3 e. m. In fidem prolocolli, Albert Munck. Onstlayen den 19 Januari 1848. Plenum kl. ö e. m. n Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf att Frill. Åkerhjelm, Joli. Carl, anhållit att, med bibehållande af sin riksdagsmannarätt, få afsäga sig förtroendet att vara suppleant i Const.Utsk. R. o. Ad. biföll denna anhållan, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att i deraso nästa sammanträde utse en suppleant i Const.Utsk. i st. f. Frih. Åkerhjelm.