Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På grund af dessa förhållanden har Kommittéen ansett t il! verk ningsbeloppet för jernverken vid Lagaån åtminstone icke kunna ökas med mera än 30 procent och således ej heller öfverstiga 30,000 centner, en qvantitet, som, transporten af dertill behöfliga råämnen på kortare sträckor inbegripen, visserligen försenade att tagas i betraktande med afseende på trafiken å jernvägen, men icke vore af nog vigt att tillerkännas något Stats-Ufskottels Utlåtande M 86. öfvervägande inflytande vid bestämmandet af riktningen för Statens stambanor. Kommittéen har jemväl anfört att de nuvarande bruken samtlige befunnes inom blott 2 till 3 mils afstånd från Nässjölinien oeh således i alla fall kunde draga fördel deraf för sin försäljning af effekter till Skåne. Vidare egde, såsom Kommittéen anmärkt, Nässjölinien den fördel alt närma sig provinsen Smålands enda inuti landet belägna städer, Wexiö och Eksjö, båda drifvand e en ej obetydlig handel och den förstnämnda äfven fabriksrörelse af flera slag, hvarjemte deri vöre säte för Landshöfding, Biskop, läroverk jemte flera kommunal-inrättningar; samt att beröra deri enda mera betydande vatten-kommunikation, som i det inre landet kunde åstadkommas; varande Kommittéen förvissad, att den rörelse, som åstadkommes genom en 27,000 personer starkare befolkning, beboende ett område som producerade spanmål öfver konsumtionen, skulle i och för afsättning af sina produkter och tillförsel of sina behof åstadkomma en vida större trafik än den, som jerntillverkningen i Lagaå-dalen möjligen kunde tillskynda jernvägen. Ur allmän synpunkt, i sammanhang med den af Kommittéer) upprättade planen för stambanorna i sin helhet och med hänseende till det framtida gagn, som Staten med deras anläggning åsyftat, har Kommittéen ansett att södra stambanan, hvars ändamål vore att på kortaste väg förbinda det norra och mellersta Sverige samt hufvudstaden med Malmö och utlandet, fullkomligt uppfyllde detta anspråk, om Nässjö bestämdes till föreningspunkt emellan den södra och den af Kommittéen föreslagna östra stambanan.
Majus ■Riken; haner jag visserligen mig hafva åtskilligt att anföra som icke kan upptagas under de i formulairet bestämde rubriker; men, som många sa*er» hvilka förut blifvit afhandlade, icke torde uti en följande berättelse, *lleva än hällvisuingsvis böra antydas, äfvensom allt hvad under femårsperioden ej undergått förändring torde böra uteleinnas, skall jag icke w .^a rutn för hvad jag bär att säga. Jag vet dessutom, att Eder Kongl. aj*t nådigst öuskar delaillerade uppsattser, hvarefter jag också hitintills underdånigst rättat mig, och blifva de sorn cnr?,™ , , i» itÄ* — ^ ■» Ejer Kongl, - Z“ä slssäÄ„ta°Ä-lu°* t oc" r terse 0mj.g skalle Lefv» glö-t .Ä.*",* iu "rfteafsot bordt ari foras såsom ägande eemenslnn , minnes, hvad sol» i åtskilliga fall funnit olikheter i våra omdömen"3 N* °‘ -r ^ melse uti allmänna åsikter Tänp„c c. “ ■ INagon ofverenssläm nröilig i anseende Ull de" ft tillie'", v??™» ruud “ idlfr ‘'“h, andra, och en saknad föreningspunkt der vW , :r—'i d med hvar' innan Eder Kongl. Majit Nådfgst"tarer kJ ^fger sammanträff-. I«l« loci. förhållanden oel, i ‘, i! ser " “"i®*‘ blir f uti våra framställningar, ehuru L frii i r ' , eSe,uI,gen uttrycka tjensteutöfninge.i minska förmåganatt'höja* osVVfvta UU de'\ 5 allmännare asigterne, hvilket man ;,>t0 erli i de '®o,e och bedömmande af våra åligganden Befäl* i* ^
Derefter erinrar Domkapitlet, att förut blifvit anmärkt, att denna författning endast gäller presters förbrytelser, icke lekmäns; att således de här omnämnda författningarne äro sådane, som angå ansvar för prester, mot hvilka mål, som angå religion eller söndring och affall från den rena evangeliska läran, förekomma; att föreskriften, att med sådane mål skall förhållas efter förra författningarne, är oinskränkt, gäller ej mindre rättegångsordningen än ansvarsbestämmelserna; och att rättegångsordningen, så vidt besvärshänvisningen angår, finnes bestämd i förut anförda 24 § af Kongl. Förordningen den 11 Februari 1687, hvilken § således genom nämnde 6 § i Kongl. Brefvet den 7 December 1787 är upplifvad. Härpå förordar Domkapitlet nödig uppmärksamhet vid tolkningen af 8 § i sistnämnda nådiga Bref, der 79 det heter: »i alla fall, antingen domstolen eller Consistorium angifvelserna pröfvat, tillkommer det Hofrätten att upptaga och skärskåda de besvär, någondera parten deröfver inom laga tid anförer»; ty detta måste, efter hvad förr är visadt, förstås om öfriga mål i eller utom embete, för hvilka prest kan anklagas, men icke om religionsnit, rörande hvilka besvärshänvisning till Kongl. Maj:t genom 6 §., enligt Domkapitlets mening, redan är bestämd. Vöre det icke så, fortfar Domkapitlet, åsyftade den 8 §„ i motsägelse med 6 §, besvärhänvisning till Hofrätten, så funnes ingen förnuftig grund, hvarföre sådana mål skulle afskiljas från underställningsmål. Derföre måste Domkapitlet anse stadgandet i 24 § af Kongl.
Ridrj sä att anslaget, under fem år, skulle komma att årligen utgöra 722,000: Sedermera äro tillkomne och på Contoret anvisade följande, i nästlidne Augusti månad okände , och således uti förra förslaget icke beräknade utgifter, nemligen: a) Enligt bifallne Utlåtandet N:o-294> Creditivet till bestridande af de kostnader, sorn genom farsoten Cholera föranledas boo,000: —- — d) Enligt bilallne Utlåtandet N:o 4°7> lånet till Staden Wenersborg .. 1 bo,000:. — dy Enligt bifallne Betänkandet N:o 347, till reserverade pensioner å Sjunde Hufvud-Titeln åt Mililaire-Enkor och Barn 1,591: i3. 4- dy Extra Slats-brist för år i83a, som afStats-Contoretblifvit reqvirerad med3Si,375: 29. 9. Summa, nya tillkomne utgifter, R:dr 1,012,967: 43* i* Jemväl är till Roteoch Rusthåliarne i Jemtland, enligt Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotlens Betänkanden Ntris 29 oeh 45, på Riksgälds-Contoret anvisadt ett årligt anslag af 4,000 R:dr, att, under högst 3 år, från och med i836 års början, utgå, i händelse Kongl. Majit i Nåder bifaller den af Rikets; Ständer föreslagna nya rotering i Jemtland. Dessutom äro på Conloret anvisade stora och lilla Creditiven , samt det nya Creditivet för spanmåls-undsättningar i missväxt-år, stort 4°0>ooo R:dr.
För detta ändamål utkom 1778 års Kongl. Bref, hvilket alltså stadgade: att den hemliga kyrkoplikt, som å lägersmål borde följa, må af hvilken prest, som derom anmodas, verkställas uti vittnens närvaro, med förbud för dessa alt sådant upptäcka; att ej någon för omförmälda förseelse må utestängas från församlingens gemenskap eller hindras från salighetsmedlens nyttjande, oansedt åtal är vid domstol anhängigt; att ej skillnad må göras vid dop emellan äkta och oäkta barn; att häfdad qvinna uti lysningar till giftermål, eller andra handlingar, ej må utmärkas såsom mindre ärlig, eller med annat menligt, eller sorn lägersmålet betecknar; alt den qvinna, som för lägersmål tilltalas, må ega alt skriftligen svara, med åliggande för domaren, derest hennes inställelse ovilkorligen fordras, att ej genom otjenliga och onödiga frågor blottställa henne för skymf och begabberi; att när häfdad qvinna upptäcker sitt tillstånd för fader eller moder, husbonde eller matmoder, den, för hvilken hon sig yppat, bör ej allenast dölja hennes tillstånd, utan ock hafva vård om henne samt befordra barnet till dop och christendom; att ej någon, vid ansvar, må förebrå lägrad qvinna hennes förbrytelse, hvarken före eller efter förlossningen; samt slutligen att qvinna, som vill å okänd ort förlossas, må i sådant uppsåt lemnäs ostörd, utan någons åtal eller efterfrågan om hennes person eller tillstånd; hvarförutan författningen innefattar föreskrift till lättande af den förlägenhet, hvaruti en fattig qvinna, som framfödt barn, sig befinner. Sådant är innehållet af omförmäldta Kongl. Bref. Att det bidragit till ökning af barnamord lärer svårligen kunna antagas. Alla dess föreskrifter gå tvärtom uppenbarligen ut på undanrödjande af de motiver, som vanligen drifva till berörda brott, på förmildring af de lidelser och känslor, som ofta så öfverväldiga den vilseförda qvinnan vid den tidpunkt, då följderna af hennes felsteg bekräftats af ett lef Bih. till R. St.
Genom tätare omsättningar ville rnan gifva Hotelsemedlet större hastighet i omloppet, men då detta omlopp bär gälde endast lånemedel , upptagne af skuldsatte Jordbrukare , hvilka icke kunde förmå att göra afbetalningar till nödigt belopp utan nya lån, så verkades härigenom blott en starkare tryckning på dem och skrämde all industri, från att grunda något försök, någon utvidgning på en så farlig lånetil Igång. Man verkade således motsatsen af hvad man åsyftade. AU säker gpeculation upphörde. Hvar och en sökte att rädda sig, så godt lian kunde. Enskilde Crediten förblef cxx Statsoch Banco-Utskottens Uilåtanäen. i samma osäkerhet^ som förr.' Värupriserne, i synnerhet på spannemål, folio utan hejd, sedan Magazins - Inrättningen först uppjagat, men sedermera ej förmådde att uppehålla dem. Det ändamål man sökte förfelades. Emedlertid är det en sanning, att Disconternes fall genom mången enskilds olycka, afskräckte från begagnandet af nödiga lånebiträden; Consurntion och öfverflöd hafva derigenom blifvit hämmade; obestämda enskilde förhållanden ‘hafva utredf sig till Concours eller bestånd; och man kan hafva skäl till den förmodan, att de sorn hittills uppehållit sig från fall, hädanefter skola bärga sig. Discont-rörelsen, öfver, lemnad ensamt åt Ständernes Eullmägtiges Styrelse efter gifna föreskrifter, är bringad till mera reda, och en strängare ordning införd. Enskilda tillståndet är nu mera jemnt, än om kring , förra Riksdagen , sannolikt en följd af en oafbruten Jern-Export, samt någorlunda försvarliga skördar. Deremot finner man tydligt ett aftagande i Näringarnes liflighet och förkofran, samt att speculationer; nästan endast för ögonblickets fördelar utföras, så att, ehuru det enskilda tillståndet är mindre tryckt än straxt efter 1818, samt man hunnit vänja sig vid en tryckande ställning, är likväl tillståndet så vida sämre än 1815?
A r lärarinnan nitisk och ej öfverser med bristerna, låter hon barnet lära sig under hennes Hvad hjelpte det sedan, att jag kom in med särskilda uppsigt eller, med ancra ord, ger det bakslätadt hår, i en prydlig drägt och nätta lexa. Upprepas detta ofta, händer ej sällan, att skor? Vår gäst hade ju först sett mig i den föräldrarne i barnets närvaro uttrycka sin missbeandra kostymen, och det första intrycket skall låtenhet med lärarinnans » kitslighet ». Hvarför hade då Ännu bittrare blir förhållandet, om lärarinnan, ju vara det varaktigaste. då hon uppbjuder alla sina krafter för att bibringa min mor ropat upp mig? Hon kunde j u tänka barnet det, som är godt och nyttigt, ändock får sig — ja, det var just det! D å hennes ord höra, att hon ej fullgör sin pligt. Så t. ex. befunno hittills icke medfört något resultat, ville hon sig i en skola tvänne syskon, ytterst svagt utrustade å hufvudets vägnar. Lärarinnan egnade dem särge mig en lexa för lifvet, hvilken, kännbar skild undervisning, så mycket hon kunde utan att som den var, äfven verkligen hjelpte. åsidosätta de öfriga barnens. Resultatet blef ändock Från denna stund höll jag min morgonej bättre, än att de vid uppflyttningen måste stanna qvar i samma klass. Då infann sig barnens fader drägt proper och ordentlig, och denna ordning P blef snart till vana hos mig. Äfven nu, som husfru, då jag har en hel skara barn, som gifva mig fullt upp att beställa från morgon till qväll, är min enkla morgondrägt sådan, att jag kan visa mig för hvem som helst. Malin. 4 ^ - Teater och musik. Kungl. operan. Sistlidne lördag återupptogs » Trollflöjten ». Den härliga mozartska operan fick denna gång ökadt intresse genom en ganska lyckad debut. Sarastros tacksamma, men maktpåliggande parti utfördes nämligen af en ung hr Borgstedt, medlem af k. hofkapellet.
Utskottet skulle ansett så mycket obehörigare att med visshet räkna derpå, alt Konungen vid 1843 års Stor-Thing skulle velat föreslå en sådan Grundlagsändring, som Konungen om Conslitutions-Utskottets förslag på officiell väg icke erhåller någon underrättelse; och den indirecta anhållan om Nådig Proposition till Norrska Stor-Thinget, som man skulle vilja finna i ett sådant förslag, sedan det. af Riksens Ständer blifvit antaget till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag , synes åtminstone Utskottet ega ett ganska tvetydigt företräde framför den öppna, sorn Utskottet föreslagit. Utskotttet har i Memorialet N:o 63 också vidrört en mellan Svenska och Norrska Grundlagarne, i fråga om Förmyndareval, befintlig skiljaktighet, hvilken, enligt Utskottets tanka, lämpligast torde kunna afhjelpas genom en sådan ändring i Norrska Grundlagen, sorn i denna punkt bragte den till likhet med den Svenska. Denna skiljaktighet angår antalet af omyndig Konungs Förmyndare. I denna fråga torde Utskottet kunna bespara sig sjelft och Riksens Ständer beviset på olämpligheten af att föreslå den nödiga öfverensstämmelsens tillvägabringande genom en ändring af Sveriges Grundlag, så länge ovisst är, huruvida icke de i båda Rikenas Grundlagar härom gällande stadganden på ett ändamålsenligare sätt kunna bringas till öfverensstämmelse. Utskottet tror Kongl. Maj:t vara i tillfälle att säkrast bedöma, hvad i detta afseende är möjligt att åstadkomma, och Utskottet •vågar äfven tro, att det i sitt Memorial iakttagit all den grannlagenhet, som Utskottet ålegat.
PräsleStandets och Ilederv. BondeStåndets förklaranden, det belopp, hvarmed Öfverskotten på StatsVerkets inkomster för åren från och med i83o det ena året möjligen understiga den summa af 70,000 R:dr, som är på RiksgäldsContoiret anvisad för KrigsCollegii Departementers Materiella behof och Krut - 6^o Stats-U t s kottets tillverkningskostnadcrne, får af de påföljande innan nästa Statsreglering förflytande årens Öfverskott ersättas, derest desamma dertill lemna tillgång; röstar Ja, Den det ej vill, röstar Nej, Vinner Nej; kommer alt, genom serskild votering afgöras, huruvida Vällofl. BorgareSlåndets eller Högl, Ridd. och Adelns, ang:de ifrågakomne 70,000 R:dr, den it och ij Mars meddelade Beslut, skall, såsom föreskrift för Fullmägtige i RiksgäldsContoiret tjenst till efterrättelse, Voteringen härom utföll med 5i Ja och 67 Nej. Och sorn Nej vänn-, alltså skedde omröstning ef-s ter följande 2,‘dra Proposition; Den som bifaller, att, på sätt Vällofl, Borgare Ståndet förordnat, RiksgäldsContoiret skall, för att tillhandahålla K. M:t årligen 70,000 R:dr för Krigs^ Collegii Departementers Materiella behof och Kruttill verknings-kostnaflerne, intilldess Öfverskotten på StatsVerkets inkomster från och med år i83o blifva utredda, eller, derest Öfverskotten härtill för något år icke lemna tillgång, desamma genom upplåning anskaffa, roed vilkor, att nämnde förskott af de följande årens öfverskotlsniedel skola ersättas; röstar Ja. Den det ej vill, röstar Nej.
Men hwad ater Racernrö bibehållande innom Landet genom betäckning af Lands-Orkens Stoén, warg sig dem som ages af Passes stemmer, eiler aro Nunu mer-Scoen tvid Cawalierie - Regemenkerne, beträffar , fa ar förhållandet i synnerhet i Skane helt aunar, der ortens Häst a five! ar större och akt derpå bör göras rtt märkestgt afseende, och ehuru för Rikets Casta mindre nyttigt, torde niera afseende göras pa dea Nationella äu Kronans enstilte winst deraf. Jag får således wördsanimsigen förestå att med undantag «s hwad osman anfort bljswkt, det inga Stoén witz Skukerierne matte underhällas, hwarigenom aswei, Underhållet för upvwäxande Föh! förswinner, men att ondast Hingstar pa Strömsholm och Flyinge till ett behöfweiigk anta! berstädcS underhålles, med oumbariig tillchn och fkjöcsel, bestaetide af en Hästkunniz Styresman och nödige Scallö-Drangar samt en Hofbagare. Genom denna mindre kostsamma inrättning tror jag det huswudsakeligasie ändamalet wara wunnic tzch bä hwarje Otts Inne wäna re, som later betacka ett Den s Januarn. 165 ett Sko af Stuteriets Hingstar, hwarjs gang betalar uti Hasta en ä iwa Tunnor, sa torde en bekydelig besparing af HinastsrnrS u-werhällonde derigenom winnås, sa att vm redeligen dermed sörsares, kan Hingsiarneö underhållskostnad bstfwa v^ägriiq, och om kontrollen öfwer denna afgift stuiie anses wara swar att werkställa, kunde östverenekommelfe med den pa starek walands
Men här, i verkligheten, du bakom prakten finner Och tusen varma böner u r tystnaden sig svinga Ett hjärta, som i tystnad för allt det högsta brinner, F r å n Sveriges alla trakter, från mäktiga och ringa Som stort och fullt af kärlek på lifvets allvar ser. Att, framför allt en kvinna, „ F ö r dig, vår ädla drottning, och dina sextio år. Ellen Lundberg, född Nyblom. Slottet Bieoricri. Drottning; Sofias barndonishem. Drottning Sofia af Sverige och Norge. Skönare nejder skådas väl knappast under ett så pass nordligt klimat. serenad och fackeltåg. Landstigningen skedde vid de genom sin skönhet, sin allvarliga kau t t r y c k i följande o r d: » Hon låter blott Logårdstrappan. » Det sen. Gustaf, Oscar, Karl, Eugen, Vid k o n u n g Karl XV:des död, d e n 18 september 1872, uppsteg konung Oscar I I på Sveriges tron, hvarefter de kungliga makarne kröntes d e n 12 m a j 1873 i Stockholms Storkyrka och den 18 j u l i s a m m a å r i Trondhjems domkyrka. egenskaper, som utgöra en kvinnas och en drottnings högsta och skönaste prydnad. i d a g är. StraffS v e r i g e. Efter prinsessan Eugenies död står Stockholm. I d e n så kallade » Paviljongen » vid Drottningholm hade ock v å r konungafamilj, under sin hertigtid, sin älsklingsvistelse under en del somrar. af " Wirséns v a c k r a s å n g till drottn i n g Sofia: Att n ä r den mörknar, lifvets rymd, När ' glädjens sol bak moln är skymd Och tungt det käns att vandra, Bevara hjärtats himmel klar, Sig anförtro i Guds förvar Och ' tänka mest på andra: Det är vår drottnings diadem Och kvinnlig mildhets statssystem. Att äga hvarje dag och stund I tron sin fasta ankar&gt; grund Och ordets hugnad bruka, Att från den gyllne praktens sal Gå ned i fattigdomens dal Och söka u p p de sjuka: Det är vår drottnings hermelin Och kvinnlig huldhets pärleskrin.
Rdr värderadt oxok, dels ock, efter inbrott, stulit två marker smör, skattade till En Riksdaler 60 50 öre, böta för första resan snatteri Tio Rdr, eller i brist af tillgång dertill, undergå sju dagars fängelse vid valten och bröd, samt för första resan inbrott hållas till Två månaders straffarbete; men, enär den sakfälde, för hvad honom, på sätt ofvan nämndt är, lill last kommit, rätteligen bort, jemlikt 1 och 6 §§ i ofvanåberopade Kongl. Förordning, fällas att för inbrottsstöld böta Tio Rdr 50 öre eller undergå fyra dagars fängelse vid vatten och bröd samt derförutan hållas till straffarbete i minst Sex månader, och Härads-Rätten sålunda öfverträdt tydlig lag, uppdrog jag åt Advokatfiskals-Embetet i Kongl. Svea Hof-Rätt att emot Romhafvanden i Leufsta Tingslag anställa åtal och yrka ansvar efter lag och sakens beskaffenhet. Uti detta mål har Kongl. Hof-Rätten meddelat Utslag den 19 Juni 1860 och dömt Romhafvanden, såsom för Härads-Rättens beslut ansvarig, att, för det han fällt orätt Rom, böta, jemlikt 1 Kap. 12 § Rättegångs-Balken, Femtio Rdr Rmt till treskiftes emellan Kongl. Majit och Kronan, Advokat-Fiskalen, som åtalat utfört, och Leufsta Tingslag; dock att Dotnhafvandens andel i Tingslagets lott af böterne skulle tillfalla Lazarettet inom Upsala Län. Detta Utslag har icke blifvit öfverklagadt.
Läns undsättning efter !83a års missväxt, hafva Revisorerne sammanställt deras anförande, angående de åtgärder, som Eder Kongl. Majit i Nåder anbefallt för behofvens afbjelpande efter missväxten det påföljande året 1 833 i de tvenne förstnämnde Länen, dervid förmodas, att, hvad Norrbottens Län vidkommer, de 6000 Tunnor Spanmål, som åt Länet anvisades efter 183a års missväxt, quarfunnits i Länets Magazin när betalningsprisen för denna Spanmål bestämdes, hvilket skedde nästan på ( 174 ) samma tiel, hösten år 1833, som Eder Kongl. Majit i Nåder fann nödvändigheten påkalla skyndsamma anstalters vidtagande förafvärjandet af den än mer hotande nöden efter missväxten sistnämnde år; sådant var likväl icke förhållandet, ty ej allenast förrberörde 6000 Tunnor Spa timål, ulan mycket mera, hade till undsättningstagare på Credit måst utlemnas, innan ännu resultaten af 1833 års skörd voro kände, hvadan den omständighet, att i83a års undsätlningspris icke kunde af Eder Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i underdånighet uppgifvas och följaktligen ej eller af Eder Kongl. Maj;t i Nåder fastställas förr än under hösten påföljande året, ingalunda äger sammanhang med frågan om hvad som kunde vidtagas för folkets frälsning från svält och elände, sedan det fjerde missväxtåret var för handen. Eti Eder Kongl. Maj:ts ofvanåberopade Nådiga Bref den 5 Octoher i833, på grund hvaraf StalsContoret under den 27 Decembersamma år afslutade Contract med Handlanden Liljewalch om öfverlåtelsen af förrberörde 7000 Tunnor Spanmul, emot 7 R:dr 16 sk. per Tunna Båg och 5 R:dr 32 sk.
Jag är af annan tanka och tror, att capitalisterna icke lemna för bättre vilkor, om penningarna af dem kunna uppsägas, än om de stalius till återbetalning efter io å 12 till z5 år; och skulle jag äfven misstaga mig häruti, skall besparingen likväl säkerligen aldrig komma att motsvara kostnaden för creditivs hållande och begagnande samt risken vid att icke veta när, och möjligen icke huru, man skulle kunna betala. Hufvudfördelen af Hr v. Troils förslag är nemi., att Puksg.cont. derigenom beredes säkerhet att, under hvilka omständigheter som helst, fullgöra de förbindelser, det ikläder sig; ty dertill blifver den anvisade fonden fullt tillräcklig, t. o. m. åtgå endast i3 år till betalning af de beräknade a millionerna, oaktadt i5 äro dertill antagna. Den andra fördelen är den, att nedsättning af pen-, i;i n geränt an i landet i allmänhet blifver en följd af förslaget, hvilket icke kan åstadkommas genom Hr Lagerhjelms förslag, sorn flera gånger varit användt, utan att visa sig hafva inverkat på räntefoten , och detta just derföre, att obligationerna varit ställda på korta uppsägningstider och räntan således blifvit en vinst för ägarne af de capitaler, hvilka användts uti speculationer, men icke det ringaste inverkat pä förhållandet med sådana, hvilka varit tillgängliga för utlåningar på längre tid och som bestämma räntefoten viti ett land Deremot tror jag, att en räntenedsättning bör komma att blifva en nödvändig framtida följd af Hr v. Troils fardag, Om man. vid upplåning i början icke får mer Den 19 Hove 111 lie r. •a 1 än 80 proc. eller något derutöfver, skola likväl, otti systemet fullföljes och landets förkofran uti produetion lyckligen fortfar, obligationerna småningom stiga i värde, och i samma man naturligen befordra räntans fallande. DA är tiden inne äfven för Riksg cont. att upptaga andra lån mot en ännu lägre ränta. Jag tillstyrker alisa Hr v. Troils förslag, med den lindring i i:sta punkten deraf, som jag haft äran uppgifva. Hr Lagerhjelm: