Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr, utom de vid sistlidna riksdag för uppförande af en byggnad för gårdsfolket beviljade, men ännu icke använda 6,000 R:dr; dels ock följande årliga belopp, nemligen: lönetillökning åt Akademiens Agrikulturkemist, så att bans lön, oberäknad hyresersättningen för hans laboratorium i huf vudstaden, komme att uppgå lill 3,500 R:dr 1,500 R:dr arfvode lill Agrikullurkemistens assistent 1,500 „ lönetillökning åt Inspektoren på Experimentalfältet, hvilken skulle blifva föreståndare för det med försöksanstalten förenade jordbruk 500 „ kommande hans lön derigenom all uppgå till 2,000 R:dr; till reagentier, apparater, kol, m. m 1,500 „ Summa 5,000 R:dr - 62 ExpeditionsUlskotlets Förslog lill underd. Skrifvelse N:o /67. Hvad E. K. Maj:t sålunda nådigst föreslagit har tillika med öfriga i detta ämne särskildt gjorda framställningar kommit hos Rikets Ständer i öfvervägande och hafva Rikets Ständer dervid funnit tillfyllest ådagalagdt, att ändamålsenligt inrättade Agrikultur-kemiska försöksanstalter måste utöfva ett fördelaktigt inflytande på jordbrukningens förkofran och utbildning, hvarföre Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med den nådiga Propositionen i denna del, ansett till en början en sådan anstalt vara af behoivet påkallad. I fråga åter om lämpligaste stället för densammas anläggning, hafva Rikets Ständer ej delat de härom af E. K. Maj:t uttalade åsigter. Rikets Ständer hafva nemligen ej kunnat förbise, hurusom verkställigheten af LandlbruksAkademiens förslag beträffande fullbordandet af en i ifrågavarande syftning vid Akademiens Experimentalfält redan påbörjad försöksaastalt skulle förorsaka större utgifter än som med statsverkets för närvarande strängt anlitade tillgångar äro förenlige.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att derunder yrkats dels bifall till Utsk:ts förslag, enligt hvilket utförseltullen å oarbetadt virke skulle nedsättas från 10 till 5 rdr för 100 rdrs värde, och dels att nämnde artikel skall vid utförsel vara från tull befriad. Hvad sistberörde yr kande beträffade, finge H. Exc. nämna, att någon motion om tullfri utförsel af ifrågav:de artikel icke vore afgifven samt att Bevilln.- Utsk:t, som sjellt enligt grundlagen eger motionsrätt, icke uti förevarande fråga framställt något annat förslag, än att den nu gällande utförseltullen skulle till hälften nedsättas: Frih. Baab: Vördsamt böjande mig vid alla tillfällen under Hr Gr:ns o. Landtm»- mening, vågar jag i detta afseende erinra om Frih. Sprengtporten motion, som innefattar tullfrihet vid utförsel af alla varuartiklar, hvadan således finnes ett initiativ taget för det yrkande Gr. Anckarsvärd och jag gjort. Hr von Koch: Jag är förekommen af Frih. Raab. Hr Fåhraeus: I anledn. af Frih. Raabs anmärkning, ber jag att få fästa upmärksamheten derpå, att Hr Frih. Sprengtporten i fråga om utförseltullarna' icke afgifvit någon formlig motion, utan endast reflexionsvis afgifvit sitt yttrande under diskussionen på detta rum, då K. M:ts Nåd. Skrifvelse rörande tulltaxan till Bevilln.- Den B Juni t. tn. 107 U(sk:t remitterades. Sådant oaktadt, har Utsk:t i sitt Betänk, uptagit detta yttrande, för att icke lemna någon del af ämnet obesvarad. Frih Raab: Jag vågar deremot föreställa mig, att om vid remiss af en Kongl. Propos. yttranden beledsaga denna med yrkande af det ena eller andra förslaget, dessa yrkanden icke kunna annorlunda betraktas än som motioner. Gr. Lagerbjelke:
Då vid Fullmäktiges sammankomst den 13 i samma månad köpekontraktet om egendomen afslutades, enligt hvilket kontrakt köparen skulle öfvertaga ansvarigheten för det intecknade skuldkapitalet med utläst ränta efter den 1 nästpåföljande Oktober, tilikännagaf, uppå tillfrågan, säljarnes ombud, nuvarande Herr Öfver-Post-Direktören Friherre H. Hamilton, att ”lian ännu icke kunnat erhålla Borgerskapets Enkhus-Direk”tions resolution å Ridderstolpeska sterbhusdelägarnes, redan för ett ”pär månader sedan gjorda, ansökning att få infria Enkhusets inteckning i sterbhusdelägarnes hus eller utbyta densamma emot annan erbjuden inteckningssäkerhet;” men Herr Friherren förmodade, ”att den”na resolution skulle med det första kunna utbekommas; hvarefter Herr ”Friherren ville meddela underrättelse om densammas innehåll.” Den sålunda lofvade underrättelsen erhölls dock ej förr än flera månader derefter, då Fullmäktiges Sekreterare, enligt protokollet för den 23 Januari 1846, anmälde, att han, efter flerfaldiga påminnelser, omsider lått mottaga ifrågavarande resolution, hvilken redan under den 20 Augusti nästföregående år, och således mer än 3:ne veckor före köpets afslutande, var meddelad. Denna resolution, om hvars lydelse följaktligen så väl säljarnes ombud som Fullmäktige dessförinnan kunnat be - — 71 — reda sig kännedom, innehöll: att sedan, uti en till Enkhus-Direktionen ingifven och i dess protokoll för den 5 Juli samma år intagen skrift, framställning af Hof-Marskalken Friherre Ridderstolpes sterbhusdelägare blifvit gjord derom, att Direktionens intekning uti ofvannämnde fasta egendom måtte af sterbhusdelägarne få inlösas eller mot annan lemnad och af Direktionen godkänd inteckning öfvertagas; så och ehuru det intecknade kapitalet, enligt reversens lydelse, skulle i alla tider blifva i egendomen innestående, fann Direktionen likväl något hinder icke möta emot bifallandet, att omförmälda inteckning, för beredande af det åsyftade ändamålet, finge af sterbhusdelägarne öfvertagas, såvida de deremot till
Prop. om Statsverk. 1850. 17 Transport: 686,789: liga åtgärden, har jag ansett, alt såsom grund för portionsprisets beräkning kunde antagas en stat, motsvarande | af den, som nu å kronans fartyg bestås, så reducerad af det skäl att flera af de artiklar, hvaraf spisordningen till sjös består, kunna i land utbytas mot mindre kostsamma och dock lika födande. Då nu kostnaden af en portion, enligt spisordningen ombord, i medeltal kan antagas, brödet inberäknadt, till 12 sk., så skulle portionspriset i land på stationen kunna beräknas till 9 sk., samt således, då brödet, som gifves in natura, afräknas med 2 sk., kontant utfalla 7 sk., att användas (ill anskaffande af den nödiga ansedda portionen i förhållande lill de olika priser, som på stationerna kunua vara gängse. Det skulle således erfordras en förhöjning uti det nuvarande portionspriset af 1 sk. banko, hvilket för 1,592 man, som per medium skulle å stationerna tjcnstgöra, utgör 12,105: 40. — hvarmed således anslaget till flottans underhåll borde ökas. Dock får jag i underdånighet tillstyrka att Eders Kongl. Maj:t, jemte framställning härom, måtte af Rikets Ständer äska rättighet att, om stigande priser på proviant-artiklar göra denna förhöjning i portionspriset, emot förmodan och hittills vunnen erfarenhet, otillräcklig för ofvannämnde ändamål, dä i likhet med hvad för arméen blifvit föreslaget, af durchmarsch-fonden få disponera nödiga medel till bristernas fyllande. Totalkostnaden för flottans underhåll och nybyggnad samt förrådens förstärkning, skulle således under denna tid blifva R:dr 698,894: 40. — Diverse anslag. Uti det åberopade anförandet om sjöförsvarets ordnande har jag sökt att fullständigt visa vigten af att åt sjöexercisen gifva en större omfattning. Det skulle blifva för vidlyftigt att här ånyo anföra de, i min åsigt, talande skäl, som för behöllighcten häraf kunna framställas och jag får derföre nåden till dem hänvisa.
Kronprinsen , utgör medium af de öfrige fem districts-generalernes ålder 67 år. Ingen af dem är under 60, och tvänue uppnå i år eller hafva redan uppnått 70 årsålder. Säger man, att detta härrör af det inskränkta antalet af pensionsrum, och att förhållandet för deras efterträdare skall blifva annorlunda; så får jag upplysningsvis nämna, -att medium af nuvar. reg:ts-chefers ålder är 58 år; 10 bland dem, således mer än äro öfver 60 år, och endast trenne äro under 5o, nemi. arne 49 °ch en 48 år. Hvilka utsigter framtiden kan öppna, är mig naturligtvis okändt; men del; tror jag mig med visshet kunna förutse, att om alla de af StatsUtsk. föreslagna indragn;na komma att verkställas, skola en gång de grå håren åt lieutenanterne inom Svenska armeen förskaffa en aktning, som de nu i allmänhet, genom allvarliga studier samt skicklighet och ett, då måhända svalnadt, nit i tjensten, söka förvärfva. För egen del tror jag mig kunna bedömma detta förhållande ganska opartiskt; deU derföre att StatsUtsk. icke tillstyrkt någon förändring i anslaget för den corps, vid hvilken jag har den äran att tjena, dels ock, emedan det icke legal för StatsUtsk. inom möjlighetens gräns att ens sjelft motionera någon förändring i Ulin lön, af' det skäl, att jag icke på stat har någon sådan. 34a Deri 7 Maje. m. I afseende på förevar, punkt af StatsUtsk:s utlåt, vågar jag emedlertid vördsamligen hemställa till Ståndets och Utsk:s pröfning, huruvida icke åtminstone en sådan modification deri kunde göras, att districts-generalerne, efter fem års tjenstgöring i denna egenskap, erhölle rätt till pension, emedan jag är öfvertygad, att ganska få — och visserligen ingen vid 60 års ålder — eljest skola komma i tillfälle att begagna sig af och tillgodonjuta denna rättighet. Indelta Cavallenoch Infanteri-regementena.
Rikets allmänna hushållning kunna angå eller derpå ega något inflytande, samt att besluten i dessa mål, äfven då de innehålla några allmännare undantag ifrån författningar, måtte på ett eller annat sätt komma till Kongl. Maj:ts trogne undorsåters kännedom, på det att de med anledning deraf må kunna så inrätta sina företag och rigta sina speculationer, som de af besluten sig härledande omständigheter kunna fordra. Herr Silverstolpe yttrade sig: Den dag, då Höglofl. Constitutions-Utskottet beslöt sin anmälan hos Riksens Ständer, kunde jag, såsom ur Staden frånvarande, icke i öfverläggningen deltaga. Jag har således ej haft tillfälle att i hufvudsaken yttra min enskilda öfvertygelse. I den opinion jag i Utskottets Beredning afgifvit rörande formen af en sådan anmälan, har jag endast uppfyllt min skyldighet, den att i mitt förslag inskränka mig inom Utskottets gifna föreskrift. Enär nu målet definitift skall afgöras, utbeder jag mig få förklara, att när det, som jag tror med rätta, anses af de fleste öfverskrida billighetens gräns och oförenligt med en sund afvägning mellan felaktighet och beifrande, om Utskottet skulle anse de anmärkta uraktlåtenheter böra framställas till den högtidliga påföljd, hvartill 106 och 107 §§ Regerings-Formen föranleda, och när i följe deraf fullständig décharge bör Stats-Rådet och de Före - Bilaga Q till Mern. N:o 27. 959 dragande meddelas, anser jag för min del ändamålet af Utskottets anmälan efter riktig slutledning icke kunna blifva annat än att söka rättelse för framtiden i det såsom felaktigt anmärkta tillvägagåendet.
Lifvet efter detta är enligt dessa ej ett hopp till idel nya förhållanden, utan blott ett nytt utvecklingsskede, uppvuxet ur jordelifvet, och hvars lycksalighet eller olycklighet beror på, hurudant detta under jordelifvet varit och de böjelser i ondt och godt, med hvilka människorna här införlifvat sig och som de » gjort till sina egna. » — Att så måste vara blef henne allt tydligare och hela hennes väsen sammanväxte med dessa åsikter. Under dessa studier fann hon dessutom förklaringen, hvarför hon under den tid, då hon ansett sig stå på höjden af sin lycka, dock understundom öfverfallits af en outsäglig känsla af tomhet, som, tidtals återkommande, hon ej kunde förklara och därför också helt naturligt ej kunde råda bot för. — Nu hade denna försvunnit; hon hade funnit det enda nödvändiga, förutan hvilket vi alltid skola bygga på lösan sand. Så förflöto flere år, tillbragta under stilla begrundning, hvarundcr hon började vinna klarhet inåt och lugn utåt. Dessa skatter ville hon äfven meddela åt andra, först genom en sig alltmer utvidgande korrespondens och sedan genom en skriftställarcvcrksamhet, som till en början ringa efter hand fick allt större omfattning. Af hennes utgifna arbeten vilja vi här uppräkna nedanstående: » Bönpå julaftonen », en liten ströskrift, som utkom på 30-talet var den med hvilken hon debuterade. Den väckte mycken uppmärksamhet, både därför att den fyllde en erkänd brist, men kanske ännu mer därigenom, att J. O. Wallin uppgafs som dess författare. Detta uppmuntrade, och nu utkom » Prostinnans flickskola », skildringar ur husliga lifvet af » Onämd », första delen 1846, den andra följande året. Detta blef hennes första I DU N 1894 och sista roman. Hon var for mycket förståndsmänniska, för att hon skulle lyckas på ett område, där fantasien skulle tagas i anspåk; hon saknade alldeles sådan. Hon vände sig därför åt ett annat håll, kanske påverkad af ett bref frän friherrinnan Knorring, hvilken, ehuru ringa bekant, tog sig anledning att skrifva till henne för att orda om romanen.
Bångs anställning utgående kostnad varder bifallet, af de å denna fond anvisade utgifter endast återstå allöningsoch andra förvaltnings-kostnader för det i Norrköping befintliga Ullkontor samt ullmagasinerings-inrättningen, likasom inkomsterna, utom det särskilda, genom Kongl, brefvet af den 9 November 1836, bestämda årliga bidrag af 1,200 R:dr utaf manufaktur-medlen, endast utgöras af de från sistnämnde egendom inflytande medel; och då det förefallit Revisorerne mindre nödigt och ändamålsenligt, att fortfarande för dessa räkenskaper bibehålla en särskild bokföring och redovisning under den oegentliga benämningen diskont, särdeles om, såsom af Revisorerne blifvit ifrågastäldt, fondens fasta egendom, ull-magasinet, jemte inventarier, komme att den allmänna räkenskapen frånskiljas; ansåge Revisorerne ifrågavarande räkenskap desto hellre böra med nya ull-diskont-fondens räkenskaper sammanföras, som den sistnämnde fonden, hvars ändamål, likasom gamla ulldiskont-fondens, är den inhemska ull-kulturens befrämjande, för sin verksamhet härvid täger i anspråk så väl ull-magasins-inrättningen, som Ull-kontorets tjenstemäns biträde, hvadan äfven för den händelse de inkomster, hvilka af gamla ull-diskont-fonden nu innebafvas, skulle tili något mindre betydligt belopp af utgifterna öfverskjutas, det för betäckande af en sådan brist erforderliga belopp lämpligen syntes, utan att andra allmänna mede! derför be - — 39 - hofde anvisas, kunna af nya ull-diskont-fondens vinstmedel ersäitas.
Den, som vill, att, på sätt tre ständ beslutat, gällande införselstull å saxar, andra slag, (än öfverskärare) i ridr 24 sk. per skålpund, skall bibehållas oförändrad, röstar ja; 12 S/alsUls kotte Is Memorial, N:o 302. den, det ej vill, röstar nej; vinner nej, nedsättesjdenna tull till i r:dr skålpundet. Resultatet af omröstningen har varit 80 ja och 38 nej, samt en sedel kasserad; i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med ja-propositionens innehåll. 3 Salje voteringen (enligt 104 punkten). Den, som, på sätt tre stånd beslutat, anser införselstullen å smör böra bibehållas med 1 r.dr 16 sk. lispundet, röstar ja; . den, det ej vill, röstar nej; viuner nej, nedsättes denna tull till 32 sk. lispundet. Resultatet af omröstningen har varit 78 ja och 41 nej; i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med ja-propositionens innehåll. c4:de voteringen (enligt 107 punkten). Den, som bifaller Utskottets förslag, att i införselstarifen intaga artikeln spännhalsdukar med följande tulibestämmelser: af hel och halfsiden 1 skålp. 3 r:dr införseltull af andra tyger. ... 1 d:o 1 r:dr 16 sk. af läder 1 d:o — 24 sk. röstar ja; den, det ej vill, röstar nej; vinner nej, kommer artikeln spännhalsdukar icke att i tulltaxan serskildt specificeras. Resultatet af omröstningen har varit 109 ja och 10 nej; i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med ja-propositionens innehåll. 35:te voteringen (enligt 109 punkten).
På dessa vilkor skulle åhdamålet kunna vinnas och Staten utan förlust dertill bidraga.” Bil. till Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 354- Af Herr Prosten Stenhammar: ''Anslag till Instruclionseller Exerris-compagnier lärer väl i sig sjelft och för Armeens fullkomliga tjenstbarhet vara af vigt. Men jag reserverar mig emot Utskottets beslut att afsiå Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i denna del, framför allt af det skäl, att det vill synas, som skulle, i samma moa Kongl. Maj:t värdigades lemna Nådig uppmärksamhet åt Rikets Ständers redan beslutade underdåniga önskan, om indragning af någon del af den slående armeen, i ändamål att bereda tillgång för Nalional-beväringens utbildning och öfning, Ökade medel böra vara beredda lill öfning för Armeens öfriga slam, på det ersättning må vinnas i stammens ökade inre förmåga och färdighet för dess minskade antal, och tillika tillgång beredas på skicklige Instructörer för beväringen. Representationen synes mig icke handla i fullkomlig öfverensstämmelse med sig sjelf, om den icke är betänkt att undanrödja de hinder, som annars torde möta att, utan vådä för landet® säkerhet, indraga någon del af den stående arméen, om Kongl. Maj:t skulle annars i Nador finna en sådan ålgård lämplig.” Härmed instämde Ilerr Biskop Hedren och Herr Prosten Åstrand. "Stats-Utskottets Utgifls-afdelning har i det afgifna förslaget lill Betänkande hemslä lt, alt Utskottet måtte lill bifall hos Rikets Ständer anmäla Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om anslag fö? en gång af a5,ooo R:dr till hvartdera af Rikets Universitet, såsom bidrag till byggnads-kostnader för åtskilliga för den Acrademiskä undervisningen nödvändiga an. -ställer, som befinnas i det ofullkomliga skick, alt de ej kunna uppfylla sitt ändamål. Utskottets pluralitet har icke instämt i detta UtgiflS-afdelningens tillstyrkande.
Belopp. Värde efter medelmarkegångspris 1851—60. Lön af församlingarne till detafDomkapitlet uppgifna belopp. Lön af Ecclesiastikverket i kontant. Summa. Tillskott för löneregleringen. Summa ny lön. Kapellpredikanten i Hotagen » » Örträsk. » » Tärna... Rdr i Föllinge — » Frostviken... — » Åsele 20 » Fredrika — » Dorothea — » Wilhelmina.. — » Lycksele 14 » Stensele 6 » Sorsele 15 » Arvidsjaur... 40 » Arjeploug 15 b Jockmock 25 b Gellivare b Juckasjärvi.. 20 b Karesuando eller Enontekis 15 Summa | 170] Tr. Rdr. 36 36 35 ö. 87 Tr. k. Rdr. Ö. Rdr. Ö. Rdr. ö. Rdr. Kronobonden uppbäres: af Kyrkoherden i Föllinge från Jemtlands län, der tunnan efter medelmarkegångspris 1851—60 kostat » » i Åsele, Fredrika, Dorothea och Wilhelmina från Wesler-Norrlands län » » i Lycksele och Sorsele från Westerbottens län . » » i Stensele från Westerbottens län: 11 tr 10* kpr korn. » Wesler-Norrlands län: 10 » 13 » » 2 » 3 » råg. » presterskapet i öfriga församlingar från Norrbottens län Råg. Bih. lill R. St. N:o 7 d) till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o i, om Statsverket 1862.
Så gick vintern, men härunder funno vi, att något mera måste göras, och så beslöto vi en utvidgning af hemmet. Följande vår uppfördes sålunda första byggningen i det nuvarande flickhemmet. — Till byggnadsplan anvisades den af domprosten Laurenius skänkta tomten, hvilken han gifvit staden med uttalad önskan, att den en gång skulle användas för just detta ändamål. H ä r satt jag nu ensam — min man hade dött — i nära aderton år med mina sex flickor omkring mig, ty härtill steg antalet genast, så godt som uteslutande hänvisade till mina egna tillgångar, hvilka bestodo i de små hyrorna och afkastningen af trädgården, ty af staden fick jag litet, ja, sä godt som intet, då man ej kunde förmå sig att betala mer än fyra, högst fem kronor i månaden för hvarje barn och icke en gäng det för alla, utan nödgades jag draga fram flere helt och hållet afgiftsfritt. Från sundbergska stiftelsen erhölls ej ett öre. U n d e r sådana förhållanden måste jag naturligtvis inskränka utgifterna till det allra nödvändigaste: födan var i hög ' grad tarflig, kläderna likaså. Villkoren för fordringarna pä ett ardnadt flickhem kunde jag sålunda, äfven i dessa afseenden, ej uppfylla, men » jag drog fram dem » och vackert så under dessa många år, och när jag nu ser tillbaka på denna tid, är det mig fast obegripligt, huru det kunde gå så pass det gick. Trött och utsliten och dessutom väl inseende, att det fordrades en annan hand än min att sköta ett flickhem med de anspråk allmänheten har rättighet att ställa på ett sådant, lämnade jag för åtta år sen barnen ifrån mig, och de ha, gudskelof, kommit i kraftigare och mera passande händer än mina, om också ej i mera välmenta. D e t af mig och min man uppförda huset sålde jag då till det nya barnhemmet. » D e t t a var ungefärliga innehållet af den märkliga gummans berättelse. I denna låg intet skrytsamt, snarare något försynt och blygsamt, hon hade endast varit verktyget; det var » vår Herre, som drifvit v e r k e t ». För ' det fattiga b a r n h e m m e t, som under så många år k ä m p a t under svåraste omständigheter, skulle emellertid en annan tid uppgå.
Enligt förstnämnde lagrum åligger det nemligen den, som söka vill, att konungen ina pröfva llof-rätts hufvudsakliga dom och utslag i tvistemål, att å sjunde dagen efter det beslutet fallit insätta 66 R:dr 32 sk. banko, eller så mycket i guld eller silfver, som deremot svarar; och genom de sednare är föreskrifvet, att så väl den, som sålunda söker konungens pröfning, som den, hvilken från Under-rätt vädjar, bör för sig ställa två löftesmän, som borga begge för en och en för begge för kostnad och skada, den han kan kannas skyldig att gälda. Att dessa föreskrifter eller i lag bestämda vilkor för ändringssökande mätte upphäfvas, är nu yrkad t inom Hedervärda Bonde-Ståndet af Riksdagsfullmägtigen Pehr Mattsson från Wcster-Norrlands Län, som, till stöd för samma yrkande, anfört, att hans afsigt dermed är att åstadkomma förenkling i vårt rättegångsväsende, medelst dess befrielse från sådana formaliteter, hvilka till en del ej ens kunde af rättsökande iakttagas. Med afseende å den korta tid, hvarinom revisionsskilling bör vara insatt, efter det llof-rätts dom fallit, vöre nemligen den rättssökande mången gång urståndsatt att meddela föreskrift eller sjelf bestyra om insättningen, hvadan lian ställdes i beroende af ett ombud; och vidare korrektiv emot trätlystnaden syntes ej behöfligt, än det i 16 § af 30 kap. Rättegångsbalken bestämda ansvar för den, som emot bättre vetande drager mål under Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning. Enär revisionsskillingarne dessutom numera tillföllo" icke Hof-rätternes ledamöter, utan Staten, borde de följaktligen desto heldre försvinna, sorn »det ieke vore tänkbart, att Staten skulle vilja draga vinst af en rättsökande, som har rätt på sin sida;» och då den lidandes säkerhet för kostnad och skada icke minskades, derest den skyldige ålades stränga böter, i stället för skyldigheten att ställa den ifrågaställa borgen, hvaremot upphörandet af samma skyldighet skulle undanrödja många misstag och olägenheter, kunde lämpligheten af ett dylikt upphörande ej eller ifrågasättas.
N:o -9, i ani. af dels kontorsskrifvarne H. T. Benckerts, L. F. Hedbergs, m. fl., hos Utsk. anförde besvär, och dels åtskillige e. o. tjenstemäns ansökan om ersättning för mistade inkomster. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr., upläste en så lydande motion : Reg:sF:s 109:de g bestämmer tiden för R. St:rs sammanvaro, till ärendernas handläggning till 4 månader. Riksdagen har redan inträdt uti den 7:de månaden, och för Svenska folket som står utom representationen, torde den t i Ilrygga lagda tiden, ej utan skäl synas alltför lång, vid jemförelse med hvad som egentligen blifvit uträttadt. 34K Den 22 Apr 11. Jag har ansett mig icke längre bora undanhålla min förmodan, att StatsUtsk. för ärendernas beredning beträdt en oriktig och med Grundlagens anda föga öfverensstämmande väg. Jag hade föreställt mig, att de ordinarie statsutgifterne, upfattade i sin helhet, långt före detta bordt varit R. Stms slutliga pröfning underställde. Jag bade föreställt mig, att den ordinarie statsregleringen, eller m. a. o., att utgifterne i och för statsmaschinens erforderliga och orubbade gång i första rummet bade blifvit B. St:r förelagde. Vi emottogo omsider, efter temlig lång förväntan, de 3:ne första HufvudTitlarne och jag förmodade att de öfrige snart skulle följa efter; men då detta icke inträffat, bar det synts mig, äfvensom många andra, att det af StatsUtsk. vid denna Riksdag vidtagne sätt, att så till sägandes portionsvis förelägga R. St:r den egentliga statsregleringen, varit mindre ändamålsenligt, då besluten i dessa hänseenden endast borde fattas efter en föregången noggrann pröfning af delarnes sammanhang med och beroende af det hela.