Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Slutligen och hvad angår Herr Comminister Bergegrens hemställan om en enda flyttningstid om året för tjenstefolk i hufvuflstaden, och Herr Ebels tillstyrkan af o1 i k a flyttningstid i städerna och pä landet; så, enär det förra skulle kunna medföra de olägenheter, hvilka velat förekommas penom de i Publicationerne af den g Augusti 1732, och den 27 .Januari 1735, saint 3 §. 6 Art. af 1739 års Tjenstehjonsstadga, jemförd med 4 §. 8 Art. af 1805 års Legostadga, tillåtna 2:ne flyttningstider i Stockholm, och det sednare skulle ej allenast inskränka den tjenande dassens rättighet, att inom landet söka förskaffa sig sin bergning, hvar heldst dess Besv. och Ekon. TJtsk. Betänkanden. sjenst kan beböfvas, utan ock betaga Städernas Innevånare de» förmon, att äga tillgång på dugtiga och i deras näringar andvändbara Tjenare; anser Utsbottet betänkligt, att tillstyrka bifall till Herrar Eergegrens och Ebels i dessa afseende» gjorda motioner; äfvensom Utskottet linner den af Herr Oxehufvud väckta fråga, om nu gällande tjenstehjonsstadga» granskande och förbättrande, samt uppläsande vid husförhören, ligga utom gränsen för Utskottets befattning; förmodandes Utskottet, att Herr Oxehufvuds Memorial, hvilket blifvit remitteradt till Lagoch EkonomiU(. skotten gemensamt, lärer, om så nödigt anses, få af förstnämnde Utskott i det afseendet upptagas. — Dock varder detta allt, jemte några Ledamöters serskilda tankar, vördsamligen efverlemnadt till Riksens Högh Ständers närmare ompröfning. Stockholm dan 15 Mars 1818. Transsumt af Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärs• och Ekonomiutskotts Protocoll hållet vid Urtima Riksdagen z Stockholm den 15 Mars 1818.
Frågas kan dock, om ej en sådan verkligen har funnits; och om ej den är lika mycket på väg att störtas och försvinna, som den ”privilegierade” adeln. Visst är åtminstone, att till danandet af denna ”naturliga adel” väljer man, för det närvarande, ganska besynnerliga medel. Se sid. 342, i andra delen af Thorilds Skrifter. Liljensparre hade anmärkt, att denna förordning saknade egentliga straffbestämmelser. Se förra delen, sid. 337. Jemnför (Årg. 1792, N:a 49, 50, sid. 202), med detta ställe i texten, den af Philipson sjelf tillagda Noten. Öfversättaren af Ferguson (se sid. 38.) Hjelm säger: ”rätteligen har upplagan utgjort blott 1000, hvaraf Hofrätten tagit 800”. Geijer, enligt en annan likaledes med Thorild förtrogen sagesman, berättar (se andra delen af Thorilds Skrifter, sid. 342), att i Thorilds rum ännu 1000 funnos qvar. Så förtäljer Hjelm. Liljensparre skickades, under förevändning af något uppdrag, till Pommern. Detta är ett minnesfel, der Hofrättens åsigt blifrit förblandad med Åklagarens. En i det Brockhausiska Conversations-Lexikon införd artikel om Thorild säger (så har åtminstone sjunde upplagan): att de ”am hellen Tage” nedsänkte den ”in ein grosses Grab mitten auf dem Markte”. Menas sjelfva stor-torget: så hade dock väl näppeligen der, ”am hellen Tage”, en sådan graf kunnat tillåtas. Det sällskap, som höll och utgaf dessa tal, synes varit en förberedande inledning till den sedermera uppträdande Höijer-Silfverstolpiska ”Juntan”. Det angaf såsom sitt tvåfaldiga ändamål, att hos den Studerande Ungdomen väcka en allmännare uppmärksamhet på det offentliga medborgar-lifvets vigtiga tids-frågor, och motverka den splittring, som härledde sig från en då ännu mäktig öfverdrift af provinciell nationalism. ”Skaldebref till H. K. H.
Att vigten af Svenska canalleden emellan Österoch "Vestersjön icke saknat uppmärksamhet i det Östersjörike, hvars varulörbindelse med länder utom Östersjön är den största, visar det i sednare handelstractaterne emellan Sverige och Ryssland införda uttryckliga förbehåll, att transitofarten på denna canalled är lika fri och mot lika afgifter för Ryska fartyg och varor, som för Svenska, en fördel, som R. kungör, af d. 25 Jan. 1833 redan förut beviljat alla nationer. *) 1842 t. ex erlades vid Götha canal afgifter för nedanstående varor (för det betydliga varubelopp, sorn ångfartygen förde, erlades ingen särskild afgift, då dessa fartyg i ett för allt. betalte en viss summa efter hvarje hästkraft): alun och alunslam 1730 t:r, ammunition 2 Sk?? 3 LMy aska 57 t:r, bark 204 Skfö, bastmattor och borstar 166 st., beck, tjära och parma 700 l:r, benmjöl och kreatursben 953 Sk?? 18 L??, bjelkar, timmer och espingsvirke 1324/r tolfter, buteljer, tomma, 234,717 st , brunsten och brunstensmalin 341f Sk??, bräder och plank 4240 ‘ tolfter, cementbruk 258 Sk?? 17 L??, coakes och stenkol 9990 tunnor, diverse köpmansgods (socker, caffe, kläden m. m.) 4732 Sk?? 12 LU 19 ??, ekvirke 316 Sk??, eldfast lera 29jt:r, eldfast tegel 3266 st., fönsterglas 324|| kistor, fjäderfä 34 st., flyttgods 58?4 Sk??, fourage 50£ SkS, frö 248 tunnor, gevär 170 st., gärdsle och stäfver 385£ tjog, hampa 170£ Sk??, husflyttning 350 Sk??, jernsmide och gjutgods 20,450 Sk?? 9 L?? 1 ??, jernmalm 9068 Sköf, kalk och krita 3219£ t:r, kimrök 18 t:r, kork 2401 i gross, kronoutredningspersedlar 79 SkS 6 L??
Och han, som först tog opp nybygget, han gick också med i en annan bondhop, ty han var arg på Flemingen, som inte hade tuktat den, som tog nybygget af honom; och så fann han sin död, och hans hustru och små barn ha gått till korta af onaturlig föda och annat elände, som tar bort folket nu som strå. Nu ligger nybygget öde och förfallet; men vill husbond, så söka vi opp det. Jag hittar vägen dit, och så har husbond tak öfver hufvud och godt gömsle för vintern. Och får hertigen öfverväldet, som de nu säga, så kan husbond sitta der till bättre tider. I vår arbeta vi opp jorden igen, och i vinter göra vi oss verktyg dertill och fånga harar och fåglar, och fiska i insjön vid gården. Ja, och vill husbond vara så god och förlåta att jag bjuder dåligt för präktigt, så skall jag nu hemta en arbetshäst för ridhästen. Till en sån räcker väl ändå, det jag har qvar; och litet råg måste vi nu ock se oss om att få, och utsäde och så der bortåt. Det går allt galant, husbond." Projektet begagnades. Allt noga öfverlagdt, var det det bästa man kunde hitta på, och syntes erbjuda säkerhet, och till nybygget i skogen ställdes nu vandringen. Stället fanns. Det var visserligen förödt och förfallet, men ej mer, än att åtminstone stugan inom några dagar var satt i hjelpligt skick, lätt kunde eldas varm, och genom Sigrids omsorger småningom fick tillochmed ett någorlunda trefligt utseende. Herr Erik började nu allt mer påyrka, att Sigrid skulle bege sig till fru Metta, men hon hade tungt af att lemna sin far här i ödemarken, i strid emot tusende försakelser, utan att ens hon skulle få deltaga, och efter sin förmåga försöka, att mildra dem. Men hon måste dock finna nödvändigheten af, att begifva sig bort. Hennes vistande hos fadren skulle af flere anledningar lättare väcka misstankar emot honom. Redan hennes utseende och tal röjde honom, hon kunde ej lyckas i, att se ut och tala som en bondflicka. Att hon försvunnit ur hemmet, kunde ock ge anledning till misstankar. Dertill kom, att fru
Ost senare förslaget borde, enligt Rikets 8länders begäian, till deras bedömande vid denna Riksdag ölverlemnas, vell pä grund deråt oeb det sammanbang, som bada iöislagen med bvarannan ega, balva desamma redan blifvit Rikets 8tänder meddelade. Vid detta sörbällande, oeb dä i allt tall krägan om uppbärandet as 8oekenstämmgs oeb k^rko-Räds, pä nu gällande sörsa! tningar g, undade, omedelbara besattiliilg med en del ärenden ieke berott ensamt pä Rongl. Majlis profning, bar Rongl. ^laj:t luttills sunni! 8ig Idndrad alt, j afseende pä en förändrad oeb fullständigare 6ommunal-8t^re!ses imättaude, vidtaga de åtgärder, Rikets 8 änder i deras sörrberörde 8krifvels6 äs^ flat. lVlen dä Rikets 8tän»Ier nu blifva i tillfälle, att, i krägan om 8vekenstämmors oeb K/rko-Räds förändrade inrättning, för deras del fatta beslut, vill kongl. Naj:t, efter inbemtande deras, äfvensom af de allmänna grunder, Rikets 8tänder kunna anse lämplige kör inrättning ak fullständig,; Lommunal8tvrelser, företaga detta vigtiga ärende i ett sammanbang till pröfning oeb afgörande. kongl. IVlapt förblikver Rikets 8tänder med ali kongl, käd oeb Vnnest rtädse välbevågen. Datum ut supra. /öurA/. /V/o Z6. 5 ee/" /^vo/oeo/Zet c>/ve,' /xcrmmcrn-./venc/en ^ /n/o/- //on?
Skrifvelse, N.ö 17. 21 K. M. i nåder förordnat, att, innan Rikets Ständer sig i ämnet yttrat, någon åtgärd för verställighet af Kammar-rättens ofvanberörda utslag, utom hvad anginge om förmälda 283 r:dr 15 sk. 3 r:st icke skulle ega rum, men att deremot den TVeinbergs ackordsersättning pålagda qvarstad och de borgensförbindelser, som till kronans säkerhet blifvit utaf sterbhusdelegarne aflemnade, lomme att tills vidare vara gällande. Rikets Ständer hafva tagit detta ärende under öfvervägande, hvarvid, i anledning af de utaf E. K. M. i nåder anförda omständigheter, samt med afseende derå, dels att Krigs-kollegium och Kammar-rätten tillstyrkt den sökta afskrifningen, dels ock att lieutenant T Veinberg, enligt hvad de till den nådiga propositionen hörande handlingar innehålla, genom olyckshändelse tillsatt lifv et, hvarigenom hans moder och tvänne oförsörjda systrar blifvit utan allt stöd, godtfunnit bevilja ifrågavarande af E. K. M. i nåder föreslagna afskrifning. Hvilket Rikets Ständer få till svar hos E. K, M. i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 16 Februari 1848, N:o 17, Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 16 Fehr. 1848. Preste-stnndet den 16 — —• Bor ga re-s tån d et den 16 Bonde-s.tåndet den 16 Rikets Ständers underdåniga skrivelse, angående ett förändradt användande af den ’ procent, som af sterbhus inom Wermland erlägges. (Allm. Eesv-. o. Ekon.-Utsk. Beti N:o 12.) S. A. K. Rikets Ständer hafva fästat uppmärksamhet vid det förhållande, att den utur sterbhus inom'
— Den lill Statsverket inflytande eller kronan behållna delen af ordinarie räntan, beräknad, jemte ufrads-spanmålen, vid sednaste statsreglering till 968,000 R:dr B:ko, har, efter det ofvannämnda öfverflyltningar och deraf föranledda tillökning i denna del af ordinarie räntan inträffat, utgjort i medeltal 1,146,449 R:dr B:ko eller Runt R:dr 1,719,(574: — Om härtill läggas Landtstatens från och med år 1855 till kronan ingående löningsräntor 274,500: — Bih. till R. St. Prot. 1856—1858. 10 Sami. 1 Afd. 2 Band. Supp/. 32 250 Ea p e di tio nslits kottets Förning till un (lerd. Skr/Jvelse N.-o So 9. och ifrån summan 1,994,174: — a leira ges det belopp, hvarmed salpeterhjelpen i Småland är beräknad att genom sitt förändrade utgående minskas 25,500: — sä kunde följaktligen antagas, att Rdr Runi 1,968,674: — skulle, enligt de sednasle årens erfarenhet, af denna inkomst-titel inflyta: och har E. K. M:t, enär de höga markegångspriserna för åren 1851 —1855 äfven komma att ingå i medel-markegångnrne under nu ingångna statsreglerings-period, ansett den kronan behållna delen af ordinarie ränta och alrads-spanmål med säkerhet kunna upptagas till 1,900,000 R:dr Runt, med tillägg, enligt hvad ofvan är omförmäldt, af Restantier 12,000 R:dr.
Hvem var den tappraste? Berätta allt! Hvar minsta småsak dem kallar upp till lif i minnet! LÄKAREN. I sista yrseln, när de kväfdes SMEDEN. Håll upp, för satan; kväfdes de? O Gud, som kväfde mina barn, jag hatar dig! LÄKAREN. Så höljde de min hand med kyssar och kallade mig far 12 Den första gång jag hörde fadersnamnet! Och när jag kände deras heta munnar emot min sträfva hand, som skurit mänskokött, då erfor jag din sällhet och din smärta . SMEDEN. Du är en känslig man, du doktor! LÄKAREN. Så tämligen! Emellertid, så kom jag då att tänka, och tänka är min starka sida Så tänkte jag: Hur sällt att dö uti sin ungdom, förrn lifvets elakhet har oss fördärfvat! SMEDEN. En gammal tanke, ganska god för resten! LÄKAREN. Du är en skarptänkt man, du smed. SMEDEN. Så tämligen! LÄKAREN. Men du lär också af naturen vara en munter karl. Så sägs i gillet. SMEDEN. Jag var, men är det icke mer. Nu är min glädje slut! 13 När trädet har förlorat sina rötter så vissnar det! LÄKAREN. Men sättas kvistarna i vatten, slå de nya rötter. Jag bar ock låtit mig förtäljas att du till kunskap, lärdom haft begär och att du visste mer än någon af ditt yrke! SMEDEN. Det sägs! Och sant är också utan skryt att när de andra gick på krogen, satt jag hos mina barn och lärde läsa! Och när jag kunde själf, så lärde jag de stora; min Katarina LÄKAREN. Hvad läste du då helst? SMEDEN. Om hof och furstar, slott och borgar, om stormäns strider; härar, fältslag, i tider som ha flytt för länge sedan, kabaler, statsmän, stiftare af religioner, om främmand' länder, turkar, perser, korsfarare och saracener, och eget nog: ju mer jag läste dess mera steg min längtan att få veta! LÄKAREN. Har ej du längtat att få komma ut och resa? 14 SMEDEN. O, resa! Ja!
Hvad pröfningsrätten angår, hvilken anmärkes såsom mindre billig, emedan Utskottet bestämt ett antal af 300 personer tillräck* lige att utöfva omförmälte handel, så är det-’ ta blott en provisorisk anstalt, till dess Landshöfdingen, i samråd med tillkallade Deputerade, hunnit närmare pröfva det antal Gårdfarihandlande, som kunna vara behöflige till afyttring af egna tillverkningar, och då Utskottet funnit, att en sådan handel ej kan idkas med fördel, då hvar och en, som dertill i laglig ordning anmäles, ej medför varor till ett värde af mindst 300 R:dr B:o, och då deraf följer, att 300 personer skulle äga varor för 90,000 R;dr, samt med en så betydlig egen tillverkning etne gänger om året till andra provincer förpassas, så har Utskottet funnit anledning att sorn maximum föreslå förrberörde antal. Skulle, emot förmodan , den välgörande och gagneliga upplysningen öfvertyga mig derom, att produetionen af egna tillverkningar inom de till Gårdfarihandel berättigade 7 Hä - 396 Den 19 Juni. rader kräfver ett utvidgadt antal säljare , blir jag verkligen den förste, som med liflig gladje skall gifva tillkänna ett sådant förhållande, 'och då, men ej förr, begära ändring uti hvad Utskottet nu föreslagit. Ett så beskaffädt förmynderskap kan väl aldrig vara öf* verflödigt, eller stridande emot tidhvarfvets liberala och till allmänt väl ledande tänkesätt. Den värde anmärkaren påstår, att Utskottet ej handlat principmässigt, då den för Contingenthandlande föreslagne 25 års ålder ej är lika för Gårdfarihandlande. Derpå får jag äran svara, att skillnaden imellan en Contingentborgare dräng Och Gårdfarihandlanden är den, att den förre försäljer sin husbondes varor och egentligen att anse som en vanlig bodbetjent ; den sednare deremot bör vara egen hemmansbrukare.
Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad., alt, på sätt i i cap. 6 §:n t mom. blifvit stadgadt rör:de hemmansklyfning, afven för jordafsöndring särskildt för hvarje ort må uppgöras bestämmelserna angtde det minsta område, som får afsqndras. och att således i mom. i 4 §:i1 af 2 cap. skulle erhålla följande lydelse: i mom. Lägenhet, som elter i §:n up pia tes, må icke vara af mindre område, än (de för särskilda orter uppgjorda bes t a m tn elstina införas) på hvarje afsöndrad del. Hr von Rosen: Jag anhåller att hela 2 mom. måtte utgå, såsom varande alldeles öfverflödigt. Hr von Hartmansdorff: Det är en gammal sats, att det öfverflödiga icke skadar. Derföre skulle jag önska, att Den 3 Februari e. m. 69 mora. finge förblifva oförändrad t. Men om II. o. Ad. finner af t medlerst;) delen bör utgå, så yrkar jag afl början oell slutet deraf mätte qvaiMå, nemi. lägenheten skall till sina gränser noga bestäm inas, och må odalåker eller äng icke dertill användas. liivon Rosen: Jag hemställer till Hr von Hartmansdorff, huruvida någon afsöndring af jord kan aga ruin från hemman i de socknar, sorn undergått enskifte och fått sina ägor pä gammal odalåker eller äng. Jag kan åberopa exempel på hemman i Skäne, som hafva ända lill 272 geometriska tunnland, hvilka blott beslå af gammal odalåker och äng. Hr Gripenstedt: Orsaken hvarföre man ej velat tillåta alt odalåker och äng skall afsöndra», ar den, att man derigenom önskat få någon säkerhet del återstoden atell hem n o , man, efter skedd afsöndring derifrån, må kunna bära sina skatter; och på sådan grund linner jag det vara rätt, alt stadgandet derom qvarstår, på sätt Ur von Hartmansdorff yrkat.
Vid de i Betänkandet uppräknade, sedan sista Riksdag af Kongl. Maj:t med Dess Högsta Domstol utfärdade, Lagförklaringar, har jag ansett mig böra fästa Utskottets uppmärksamhet på nödvändigheten, att JustitiasOmbudsmannen i framliden bör besörja, att afskrifter af otryckta författningar, hvaraf han, enligt 18 §. i sin Instruction, bör hafva erhållit del, måtte bifogas hans EmbetsBerättelse, på det att sådane icke måtte blifva Rikets Ständer obekante. Jag vågar äfven önska, att de bär ifrågavarande rescripter m. fl. måtte åtfölja Utskottets förnyade Betänkande. Jag anser ock, att Utskottet bör till Rikets Ständer föreslå, att för sin del besluta, det alla lagförändringar, äfvensom alla sådane skrifvelser, hvilka föranledas af nödig ansedd påminnelse om författningars efterlefnad, ovilkorligen böra af trycket utgifvas och behörigen promulgeras. Jag bör bekänna, att jag ej rätt inser grundligheten af de skäl Utskottet haft, 17 H. i5 2l6 Den a3 Mars f. ra. att om vissa förklaringar eller rescripter yttra, att de ej fordra Rikets Ständers gillande, hvaremot jag till alla delar anser mig böra bifalla de sist uppräknade 8 Nådiga Skrifvelser och 2:ne Circulärer, som Utskottet till Rikets Ständers gillande anmäler. Slutligen vågar jag af Utskottet anhålla, att det föremål, som Herr Landegrens Reservation vidrörer, måtte för Rikets Ständer närmare utredas. Om det är en sanning, att Svensk lag icke hindrar Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes ställande till ansvar inför Doraaremakten, för olagliga åtgärder i Polisoch Ordningsmål; om det äfven är en sanning, att hvarje äldre prejudicat för en rättvis och kraftfull Domaremakt icke är förbindande, anser jag dock, att Rikets Ständers derom uttryckta mening vore ändamålsenlig. Utskottets uppmärksamhet kan icke hafva undgått de flera fall, då Rikets Ständers JustitiaeOmbudsmans
II23 piimärkningar här nedanföre få projectera, för att derefter öfver liela Riket såsom allmän Lag gälla; i och hvarmed Utskotten anse allt behof försvinna af särksildt jrttrande öfver de af en de! Stånds Ledamöter gjorde förslag, om författningens antagande och tillämpande endast för de orter der looala omständigheter kunde göra densamma oundgängelig, oni större och vigtigare Vatte 11-verks undantagande från lösnings anspråk af Jordegarn samt om öfyerlemnandet till Kongl, Maj:t i hvarje särskildt fall der bruk af tvångsrätten emot en enskild Vattenegare skulle vilja} göras, alt afgöra om något allmänt gagn derigenom skulle kunna till vägabringas, och om på sådan grund tvångsrätten borde kunna få utöfvas, Det yrkande, som under Discusionerne, i anledning af Utskottets afgifne Betänkande, blifvit af en och annan Stånds Ledamot framstält derom, att i det fall prilla pipen om tvångsrätten korinne att antagas, verkan deraf borde vara reciprqqve och gälla till förmån äfven såväl för Vattenverksegaren sojn jordegaren, fordra nu i prdningen Utskottens besvarande; och an Det projeeterade stadgandet eger deremot ett annat alldeles stridigt syftemål, och om det i författningen vunne inrymme, skulle man få se det nog besynnerliga exempel af en lag, innehållande föreskrifter, som verkade i motsatta rigtningar till motsatta ändamål; och torde detta vara nog för att visa att Utskotten hvarken kunna eller behöfva inlåta sig uti vidare yttrande i detta ämne,. De speciella anmärkningar, som i saken blifvet gjorde gå Utskotten nu att till granskning företaga efter den ordning, som paragraferne i författningen, dit de kunna anses höra, förekomma, i anledning hvaraf Utskotten således först få yttra sig rörande ändringen derom, att sådane förut ingångna oell Lagligen faststälde contracter, hvarigenom jordegare förbundit sig att e« mot hetjngad ersättning af Vattenverk tå - Lagutskottet! Betiinkandett.
Mathållning för manskapet vid Garnisons-Regementena, Förslags-anslag .. ■ • • S:r Beväringen. Lif-Bevärings-Regementet Gottlands National-Beväring Hallands Beväring. Wester-Norrlands Beväring, lönefvllnad Bevärings-manskapets vapenöfning, Förslags-anslag • • • S:r Materielen. Försvarsverket till lands i allmänhet eller Krigs-Kollegii Departementer, hvarunder äfven inbegripas indelta räntor för Akers krutbruk och Husqvarna gevärsfaktori; Reservations-anslag Till Lifoch Släpmunderingar vid rothålls-regementena Inqvartering s-kostnader i Stockholm, Förslags-anslag Till inqvartering ens ordnande i dito, Reservations-anslag Inqvartering s-kostnader i landsorterne, Förslags-anslag Salpeter-uppköp _ Ved och Ljus för Fästningsoch Garnisons-orter • • ■ S:r Diverse Anslag. Till Skjutskolor Spanmåls-upphandlingsoch Bageri-kostnader Durchmarche-kostnader, Reservations-anslag Reseoch Traktaments-p enning ar, Förslags-anslag Skrifmaterialier och Expenser, Ved m. m. för Krigs-Kollegium m. fl. Verk Skrifmaterialier och Expenser, Ved m. m. för Departementets Kansli-Expedition, Förslags-anslag Extra Utgifter • • S:r Summa iå Penningar. Indelta Räntor enligt markegång på förslag. S ]) a 11 m å I. Indelt på förslag. Mått. Värde å 2 R:dr kubikfoten. Oindclt. Mått. Värde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. Summa Riksmynt. Räntor, Summa Penningar. enligt Värde markegång förslagsvis Riksmynt. nå förslag. å 2 R:dr Sjöfiir svars-Departementet. kubikfoten. Mönings*Stater.
V i måste på denna fråga svara Ja, om ock ej fällt obetingadt. Det är tyvärr allt för sannt, att tjänarne i allmänhet äro mycket odugliga o c h tråkiga, ehura det nog finnes undantag, särskildt bland de äldre, som dock egentligen torde påträffas blott i gamla hem, som äro inrättade på gammaldags vis, och där tjänarne liksom v u x i t samman med familjen. O c h för att ej vara orättvisa måste vi medgifva, att det äfven bland den yngre generationen finnes goda tjänare, men det är dock på det hela illa bestäldt där I DU N 1890 med, oeh dettta särskildt hvad hufvudstaden beträffar. kunna undervisa behöfva Om det denna nu klass verkligen förhäller sig så, att den underkasta 327 okunniga och ej blindt sig den kunnigas regedrar sekvens och stränghet fordra af andra. böcker, visserligen, att bokkunskapen är en död kunskap, om skrifna men öfver detta ämne. man bärtill vara, och hur skulle man afhjälpa detta grundar onda? omständigheterna, Det ende torde nog finnas många och djupt gå- orsaker till detta sakernas tillstånd, och bland dessa kanske just den socialistiska rö- vi här vilja andra, sysselsätta som det flitigt Det säges studerar och be en sådan bok och därefter, allt efter söker i praktiken vunna kunskapen bli fullt ut lika lefvande, okunnighet, som hindrar dentlig ledning, utan ofta äfven endast bekvämlighet, man vore frestad att säga lätja. rinna föredrager mången matmor att byta och att lära och undervisa sin okunniga tjänaförsöka med en annan. För att vara rättvisa, vis den, att flickor taga tjänst, utan att ha den måste vi dock erkänna, att många tjänarinnor ringaste aning om de plikter, som vänta dem. ej Detta tanken på flytta kunna afhjälpas, om i vilja låta leda sig och äro genomträngda af sin egen fullkomlighet, hvarför de folkskolorna * hushållslä^a infördes obligatoriskt, hällre hvarigenom de unga flickorna redan tidigt finge allrahälst för en yngre. en inblick i konsten att rätt sköta ett ordentlet, får matmodern ej gifva vika, utan stå fast ligt vid sin fordran och i värsta fall låta den upphem.