Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I anseende till embetsåligganden måste jag ofördröjligen afresa till Gottland, hvarföre jag nödsakas att afsäga mig det ledamotskap i Bevilln.Utsk. samt förstärkta StatsUtsk, sorn jag genom R, O. Ad:s förtroende fått emottaga. Ex. Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att äfven efter Hr von Hohenhausen utse en ledamot i Bevilln. Utsk. II, Ex. tillkännagaf tillika, det Gr, Lewenhaupt, Maur., anmält sig vara förhindrad att emottaga det honom lenmade förtroende att vara suppleant uti förstärkta BancoUtsk, Hr Rosenblad, Bernh., hade ingifvit ett så lydande anförande: Då Baneofulimägtige, enligt anmodan af H. BancoUtsk., ofgåfvo sitt utlåt, öfver några inom Borgareoch BondeStln väckta motioner, rör:de dels lindring i prescriptionstiden för omsättningar och liquider af discontlån, dels ökade credit]v, 23S •' Den a5 September, allt i anledning af den stagnation i allmänna rörelsen, cholerafarsoten förorsakat, afgaf jag till Fullmägtiges protoeoil några förslag i ämnet, afseende att, så vidt det med Bankens säkerhet och allmän ordning öfvergnsstämde, afhjelpa de öfverklagade olägenheterna. Jag ägde dervid den lyckan att se större delen af mina förslag godkända af mina kamrater, hvilka förslag jag tillåter mig recommendera till II, Utsk:s ömma behjertande; men en vigtig del deraf agde icke denna lycka.
M:t fastställda byggnadsritningar vid byggnadernas utförande noga följdes, samt, der sådant skulle befinnas icke ega rum, derom hos K. M:ts Befh:de i länet göra anmälan; och g) att biträda vid vården af inom distrikterna befintliga byggnader af antiqvariskt värde. Jag skulle visserligen kunna hafva flera skäl för bifall till K. M:ts Propos. att tillägga, men hvad så väl af mig som andra talare redan blifvit sagdt, torde tillräckligt ådagalägga, huru behöfliga de föreslagna länsarkitekterne äro så väl för Staten, som för kommuner och enskilde. Frih. Liljencrantz: Jag vill endast fästa den siste värde talarens uppmärksamhet derpå, alt åtminstone icke jag afsett, att samtlige landstingens bifall vore erforderligt, utan att min åsigt endast varit, att alla landsting inom de i K. M:ts Propos. föreslagne grupper måste hafva lemnat sitt samtycke, för att de ifrågavarande länsarkitekterne skulle kunna erhålla tillräcklig aflöning. Eftersom jag har ordet, vill jag nämna, att äfven jag genomläst K. M:ts Propos. och dervid funnit, alt desse länsarkitekter skulle hafva många åligganden, men att det just är denna mångfald af deras åligganden och den omständigheten, att i K. M:ts Propos. icke finnes bestämdt under hvilken myndighet de i första rummet skola lyda, som ingifvit mig betänkligheter för att bifalla K. M:ts Propos. Frih. Alströmer: Som Frih. Liljencrantz såsom skäl, hvarföre han ämnar bifalla Utsk:ts hemställan, anfört, att frågan befinner sig i outredt skick, får jag hemställa till honom, om han tror, att den skall komma i ett mera utredt skick, om representationen ej först täger den om hand, utan den först öfverlemnas till behandling af 24 landsting och alla dessa inkomma med olika förslag och vilkor. Hr Reutersvärd, Patrik Oscar: Den som känner det sätt, hvarpå allmogen går till väga vid uppförande af sina byggnader, kan icke annat än förundra sig öfver, att en så välbehöflig åtgärd som den här föreslagna, icke förr vidtagits. Frih.
För fyllande af detta behof äro påräknade, dels flottans fasta corpser, dels sjöbeväring, och jag utbeder mig således nåden att i främsta 8 rummet få afgifva underdånigt yttrande, i hvilken ninn de ständiga corpsevne, hvilka äro påräknade såsom en säker stam, behöfva ökas, dels för tjenstgöringen i fred, då ingen sjöbeväring till tjenstgöring uppfordras, dels för den effectiva tjensten i krig, då de böra användas till ledning af den rid örlogstjensten mindre vana del af besältningarne. I sådant afseende bör jag först nämna, alt, sedan Eders Kongl. Maj:t, inom det nu bestådda statsanslaget, reglerat officersoch under-officers-corpserue, någon ytterligare hufvudsaklig reglering endast fordras i följande afseenden nemligen: l:o Matroscorpsen, hvilken utgör kärnan af flottans sjömanskap, samt är påräknad att, under krig, till en stor del användas såsom under-officerare, består för närvarande af 400 man, af hvilka 360 äro förlagde i Carlskrona och 40 i Götheborg, men icke några vid Stockholms station, hvarest vid fartygs upptackling och utrustning måst förhyras så mångå matroser af handelsflottan, som dertill erfordrats. Antalet är alldeles otillräckligt, så i fred som krig, synnerligen sedan under-officers-corporalerne tagas af matros-corpsen. Jag hemställer derföre i underdånighet, att denna corps må få ökas lill 580 man, af hvilka skulle beräknas: för Carlskrona 540, „ Stockholm 30, och „ Götheborg eller der vestra Sjöförsvaret i en framtid kommer att förläggas
Då det uppgifna ändamålet hufvudsakligen skulle vara att vidmakthålla de af Ståndens pluralitet beslutade förhud mot införsel af vissa utländska fabriksvaror, och dessa egentligen inskränka sig till artiklarna kläde, en del siden, samt socker och sirap, så torde det ej hafva oskäl med sig att mäta vinsten och kostnaden häraf mot Dan 9 Januari e. m. 63 hvarandra. Bet rätta vore väl härvid att undersöka, huruvida de Svenska fabriksidkarne betala till Staten en skatt, som kan motsvara något när en sådan uppoffring; men då, enligt Forsells statistik, tredje upplagan, pag. 292, bevillningen efter 2 art. för samtliga inanufacturisier och fabrikörer i Riket tillsammantagne, för några år sedan icke uppgick till mer än 4°>^22 i;dr btco, både af dem som åtnjuta och dem som icke åtnjuta importförbud till sina tillverkningars skyddande, så kan någon jemförelse från denna grund ej komma i fråga; ty det är klart, att de öfrige skattdragande skulle få tillskjuta mer än af utgiften, för att gifva det önskade skyddet och förmånen åt de landsmän, som vilja förse dem med samma slags roanufacturartiklar, hvilka de, om en måttlig skyddstull existerade, skulle få för bättre pris. En annan norra måste således tagas till grund, och denna finner jag i Commerce-collegii nyligen genom Statstidningen publicerade berättelse om manufacturerna i Riket för år 18 ig. Samtlige arbetare vid fabriker och manufacturer under K. Commerce-coihm utgjorde nyssnämnda år i4,86i lili antalet, och af dessa lära de, som arbeta på tillverkningen af till införsel förbjudna varor, icke utgöra fullt 5ooo.
När jag, som ansågs vara bland de de andra vara då? bättre kan vara så genomusel, hur eländiga ska inte Ja, om jag någonsin trott! Det var kanske ADOLPHE. få vi säkert en utgångspunkt för nya betraktelser! Nu går jag ut och köper alla aftontidningar, så TREDJE AKTEN MAURICE vänder sig åt fonden. släppt under bevakning för att röja mig sjelf med oförsigtigt tal! Två detektiver! Det betyder att jag är lös ADOLPHE. Jag känner ju igen dem! Det är inga detektiver; det inbillar Du Dig bara! Går. MAURICE. att Henriette och jag komma till öppna förklaringar. MAURICE. Lemna oss icke ensamma, Adolphe; jag fruktar tid. Henriette, sök lugna honom; jag är straxt igen. Går ut. HENRIETTE. Var förnuftig, Maurice; och tänk på din fram icke skuld? Maurice, hvad tror Du nu om vår skuld eller MAURICE. vid mun, då jag drack. Men det är Ditt brott som går igen, och det har Du ympat på mig! HENRIETTE. Jag har icke dödat; jag har endast pratat bred Talar Du ur den ton? Var det icke Du som uttalade förbannelsen öfver ditt barn, som önskade BROTT OCH BROTT lifvet ur det, och ville resa utan afsked. Och var Dig hos fru Cathérine? det icke jag som bad Dig besöka Marion, och visa MAURICE. ligare än jag; och jag har all skulden. Förlåt mig! Jo, Du har rätt; förlåt mig! Du var mensk Men lika fullt har jag ingen skuld! Hvem har bundig och icke skyldig; icke skyldig och skyldig. Jag nar der borta! Och ingen kypare bryr sig om att servera oss! Jag skall gå ut och beställa mig en kopp té; önskar Du något? dit detta nät, ur hvilket jag aldrig kommer ut? Skylblir vansinnig af detta! Se nu sitter de och lyss HENRIETTE. Intet! MAURICE. Går ut. DETEKTIV I fram till Henriette. Får jag lof att se Dina papper! HENRIETTE. Dina? Skäms! DETEKTIV I. Skäms!
Då nu H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. hifölle Utsk:s hemställan uti förevar, punkt, ropades starka ja, blandade med nej, hvarefter H. Ex. förklarade det han ansåg ja hafva varit öfvervägande. 6:te punkten, ang:de inskränkning i den frihet fran skjutsning, som af nämndemän ätnjutes, 7:de punkten, ang:de bestämmande af kostnader för skjutsens bestridande i städerne genom entreprenad-auktioner, samt summans af de serskilda kostnadsbeloppens fördelning på alla rikets städer, efter samma grund, sorn blifvit följd, vid fördelningen af städernes båtsmanshåll; 8:de punkten, angtde skjutsningsbesväret i städerne Eksjö och Jönköping; 9:de punkten, ang:de anställande af undersökningar och rättelser i afseende pä de för skjutsningen från städerne, emellan dessa och landsbygden upgjorde aftal; och besvärels utsträckning lill alla hemman. Utsk:s i afseende på dessa punkter afgifne yttranden biföllos. 11 :te punkten, ang-.de förhöjning af legau för kungsoch kronoskjuts. Frih. Palmstjerna: Då R. o. Ad. afslagit den föreg:de punkten om skjutslegans förhöjning lill 20 sk. b:co, så synes konseqvensen fordra, att förevar, punkt afgöres på samma sätt. Frih. Cederström: Jag instämmer i Frih. Palmstjernas hemställan om afslag å denna punkt. R. o. Ad. afslog hvad Utsk. i denna punkt tillstyrkt. 12:te punkten, ang:de åläggande för reservhemman, som i skjutsentreprenad icke ingått, att utgöra den skjuts och de skyldigheter, som åligga hemman inom hull-laget, och 13:de punkten, ang:de utfärdande af ett stadgande derom alt reservhemman, som i skjuts-entreprenad ingått, skall, så länge entreprenaden fortfar, utgöra kronoskjuts i likhet med hållhemman, såvida reservhemmanet icke bidrager till entreprenadkostnaden i högre mån än hållhemmanet. Den 23 Juli. 579 R. o.
Från Oprakällarns glada kunder. För Opran jemt jag varit svag; 2. Men mest för våningen derunder. För stora namn jag visst är öm, För Almlöf, Dahlqvist och för flere; Men hette heldre Hammarström, Och voro förste man dernere. ( blir dem varse ) Ah! jag har främmande i min våning, ser jag ... god afton granne ... god afton, fru Walström! hur står till på morgonqvisten? F RU W ALSTRÖM ( pekar på klockan ) . Ser herrn hvad klockan är ... hvar kommer herrn ifrån så här dags? K ONJANDER ( med triumferande min ) . Jag kom mer ifrån Operakällarn ... ingenting mera och ingenting mindre ... det är tusan hvad den der källarn blifvit uppsnyggad ... och så får man dricka der ett nytt öl som kallas för bocköl ... har och ge mej morgonrocken. rakällarn? fru Walström nånsin smakt på bocköl var snäll F RU W ALSTRÖM . Jaså, herrn har varit på OpeK ONJANDER ( tar af sig fracken och påtager natt rocken ) . Jo men är det så, frua lilla det är ett skönt ställe ... om det är aldrig så tomt der oppe nere pä operakällarn ... der får man veta, hur i teatersalongen, så är det ändå alltid fullt hus derpjesen gått, hur aktörerna spelat och om de ha gastat mycket på amfiteatern och raderna ... det fins inga så skickliga recensenter i hela Stockholm som kyparne på operakällarn ... också är operakällarn en riktig sparbank isynnerhet för aktörerne, ty hvad de förtjena deroppe, lägga de ner dernere det ... ro hit med mina tofflor, frua lilla. hem och hvad man lagt ner der, ligger i ro, det är säkert F RU W ALSTRÖM . Men att komma så sent hvem har rättighet att K ONJANDER . Nå, jag är fri som en extra kammarskrifvare ... ensam som obelisken ... ogift som Turken ... se, det kallar jag för lycka, det. säga någonting åt mig hvem angår det då
Baron ho nom blifwit erindradt, huru fom angelägenheten fordrade at den antagne nya RegeringsFormen denna dag warder af Herr Landtmarffalken och öfrige Talemannen underffrifwen, för at genast kunna til tryckning befordras, och härwid tillika förklarade, det han ansäg nödwändigt inhämta Ståndets yttrande, huruwida de af Ständer äffade rättelser kunde anses hinderlige för en sädan hans åtgärd; för. enade sig Ständer enhälligt uti den tanka, at, enär Ständer genom uttryckeliga förbehäll tik desi Protocoll förwarat sig rättigheten, at fä sine anmärkningar, hwilka i Protocolls-Utdrag för den 5 Junii de respective Med-Ständen communicerade äro, af Rikets Ständer behörigen granffade och säsom nödige befundne rättelser i Grundlagen antagne, samt deremot med et sadant wilkor den foreflagne Constitutionen i öfrige delar godkänt, wore ä ena sidan icke 115, ris. någon Den'28 Iunik. nägon anledning, at för denna orsak Herr Talemannen borde undandraga sig den författade Constitutionen, såsom den nu lyder, ä Ståndets magnar underteckna, men ock a den andra en nödwändig följd, at Herr Talemannen, innan et sädant undertecknande werkställes, för . Herr Landtmarffalken och öfrige Talemännen framställer Ständets fordran af respeetive MedStändens löfte och mevgifwande, at, utan hinder af i staga warande underffrift, BorgareStändets äskade rättelser i Regerings-Formen, med samma frihet som Riksens Stander före Constitutionens antagande ägde, ofelbart warda genast til pröfning i behörig ordning företagne, och wid denna Riksdag siuteligen afgjorde, för at sedermera, säsom tillägg i Regerings-Formen, uti et särskildt biafsked intagas. Och skulle om detta Ständets beslut Protocolls-Utdrag, som genast upsattes och justerades, til Herr Directeuren och Talemannen pä hans begäran öfwerlemnas.
Utskottet betviflar högligen, att <4 Stats-Utskottets Utlät andej N.o 222. Sockeneller Häradsmenighelerna i allmänhet skola finnas benägne alt först och främst tillskjuta de betydliga kostnader, som för gemensamma magaziners inrättande erfordras, och sedermera ikläda sig en solidarisk ansvarighet för den der upplagda spanmåls vårdande och redovisande. Då den torkade spanmålens högre pris och lättare afsättlighet hittills icke kunnat förmå Svenska jordbrukaren alt mera allmänt begagna sig af torkinrättningar, synes det löga sannolikt, att den förespeglade, med håde kostnader och äfventyr förenade, låne-rättigheten skulle komma att i della afseende visa sig mera verksam. Utskottet anser sig dessutom böra härvid erinra, hurusom, sedan snart 10 år tillbaka, en serskild lånerätt i Rikets Ständers Bank varit beredd ej allenast för de Pri vat-Banker, som vilja i större scala befatta sig med belåning af inhemsk spanmål, utan äfven för de associationer, som på större handelsplatser kunna bilda sig för sådan spanmåls uppläggande och belånande samt beredande till en mera afsättlig handelsvara. Denna låneutväg har dock ej vid något enda tillfälle under hela denna lid varit begagnad; och, Utskottet veterligen, hafva icke ens några förberedande åtgärder för sådana låns erhållande blifvit vidtagna. För öfrigt har Utskottet icke kunnat förbise, hurusom vid sjelfva verkställigheten af nu ifrågavarande förslag, enligt hvilket Stats-Verket i borde alla landsorter belåna Socknevis, och på längre afstånd från hvarje controlleramle auctoritet upplagd spanmål, så betydliga svårigheter, i anseende till ej mindre spanmålsegarnes olika intressen, än Stats-Verkets säkerhet för de utgifna medlen, måste uppstå, att nästan oöfvervinnerliga hinder deremot skulle komma att möta.
Vidare skulle Författningen, i följd af hvad Rikets Ständer här ofvan i underdånighet yttrat, bestämdt utmärka, att ansvar för fylleri endast eger rum, då förargelse i allmänna lefvernet derigenom åstadkommes. Hvad sjelfva ansvaret beträffar, så anse Rikets Ständer de för förnyade förseelser stadgade påföljder dels af förhöjda böter, dels af arbete å correctionshus icke vara ändamålsenliga, då, utom det att en på fylleri begifven person icke lärer kunna räknas till den dass af brottslige, för hvilkas återfall i samma brott allmänna säkerheten fordrar ökade bestraffningar, det måste i betragtande tagas, att dryckenskapslasten vanligen åtföljes af misshushållning och att den, som nedsölar sig i denna last så, att han flera resor derföre tilltalas, merendels kommer i en •fördelagtig ekonomisk ställning, hvilken ytterligare måste försämras genom erläggandet af betydliga bötesbelopp, men ännu mera genom den felandes afsändande till arbets-inrättning och skiljande under längre Expeditions-ZJtskottets Förslag till uriel. Skrifvelse, N.o 187. 4'9 tiel från vården af sin egendom, hvaraf följden slutligen blifver, alt han med hustru och barn faller faltig-im ättningen till last. Rikets Ständer äro derföre af den mening, att böterna för fylleri böra, hvarje gång åtal sker, endast utgöra det belopp, som nu för första resan är stadgadt; att påföljden af ej mindre corrections-arbete, än den med ärelöshet jemförliga förlusten af medborgerligt förtroende, bör borttagas och att den felande, i stället, när han ej af tre undergångna bestraffningar för fylleri i allmänna lefvernet låtit sig rätta, utan fjerde gången eller oftare gör sig till samma brott saker, skall anses förfallen att under förmyndare vård ställas, om sådant af vederbörande äskas, med rättighet likväl att åter blifva försatt i myndighetstillstånd, i händelse han bättrar sitt lefverne. Slutligen, för att befordra enhet i rättegångs-ordningen, anse Rikets
Banko, hvari dock inbegripits värdet af förra sjukhuset jemte inventarier, samt behållning af ved och lysningsämnen. b) Stadens sjukoch kurhus, hvarest år 1855 å den syphilitiska afdelningen vårdades 262 personer, deraf 129 manoch 133 qvinkön. Af dessa afled 1, samt utskrefvos såsom friska 238 och förbättrad 1. Underhållsdagarnes antal uppgick till 9,233 och dagskostnaden i medeltal för person utgjorde 24 sk. 8 rst. Banko. Å den icke syphilitiska afdelningen var ingen till vård emottagen. Staden har anskaffat och underhåller ett för ändamålet passande hus och vidkännes bristen i underhållskostnaden utöfver beloppet al den i staden inflytande kurhus afgift. c) Garnisonssjukhuset, hvarest år 1855 antalet af sjuksängar uppgick till 75 och antalet af vårdade sjuke lill 580. Till medikamenter och underhåll af sjuk vårdspersedlar m. m. åtnjutas af statsmedel årligen 1,402 R:dr 20 sk. Berättelse öfver Götheborgs och Bohus län för åren 1851—1855. " 50 d) Fattigförsörjnings-inrätlningens sjukhus, med 60 sjuksängar. Antalet sjuke utgjorde vid årets slut 39. Sjukhuset underhålles genom medel, som till allmänna fattigförsörjnings-anstalten inflyta. Si®. WaSligvArdsoch andru Wäfyörenfaels-misgaller. a) Allmänna fattigförsörjnings-inrättningen, som med en fond den 31 December 1855 af 51,426 R:dr 21 sk. 3 rst., oberäknadt värdet af inrättningens fastigheter, med inkomster samma år af 61,272 R:dr 14 sk. 8 rst., bestående af uttaxerade medel, anslag af staten, fattighjonens arbetsförtjenst, bötesandelar och räntor å kapitalfonden, m. m., samt med utgifter af 58,922 R:dr 17 sk. 2 rst.
Besv, och Oecon,- Utskottens Utlåtande N:o 36. 3 soldatrotar i en framtid; ali Kongl. lill verkställande af ifråga v<tw rande provisionela rotejemkning, ansåg lämpligt förordna serskilde Cornmissioner, hvilka skulle sammansättas lika med dem, som, jemlikt Kongl. Maj;ts Nådiga Instrnction den 20 December 1825, förrättat 1826 års extra rotering; dock att hälften af Ledamöterne borde nises bland ortens jordbrukare, äfvensom af Kongl. Maj:Ls Befallningshafvande förordnade Gode. Män i Socknarne borde Commissionerne med nödige upplysningar tillhandagå; alt med Rikets Ständers mening i afseende å del stamrotarne beviljade understöd ansågs af Kongl. Maj:t öfverensstämma, att ej blott stamrotarne, utan ock strö- eller ulrotarne skola, i nion af behofvet, åtnjuta detta understöd, helst de deltaga i knektehållet lika, utan annan skillnad, än att stamrotarne merendels hafva soldat-torpen på sina egor; äfvensom Kongl. Majrt fann fördelningen af understödet lämpligast kunna fullgöras af Commissionerne, som k o uiin o att verkställa den anbefallda roleringsjemkningen, enär angeläget vore, att lika grunder iakttagas vid anslagets fördelning, sorn vid föreslåendet af rotarnes förstärkning; saint att Kongl. Majrt, i öfverensstämmelse med anförde bufvudgrunder, anbefallde Krigsoch Kammar-Collegierne alt upprätta och lill Kongl.
Under åberopande af den grundsats, som, i fråga om skuldsättningen för erhållande af medel till jernvägars anläggning, gjort sig gällande, nemligen att upp offringarne för åstadkommande af sådana med större kostnader förenade anläggningar, hvilka gagna kommande generationer, böra så fördelas, att äfven dessa få deruti deltaga, och då biand de företag, som vore synnerligen betungande för en församlings samtida medlemmar och hvaraf efterkommande åtnjöte fördelen måste räknas uppförandet af ny kyrkobyggnad, har Doktor Sandberg, uti en inom PresteStåndet väckt motion, föreslagit, att Rikets Ständer, — med afseende å behofvet af större kyrkor för den ökade folkmängden och svårigheten för de obemedlade kommunerna att utgöra de bidrag samt anskaffa de medel, som för dessa byggnader erfordras, helst kyrkobyggnads-kostnaderna, till följd af materialiers och arbetslöners förhöjda pris, under sednare tider högst betydligt ökats, men deremot den tillgång till sådana kostnaders bestridande, hvilken af stamboks-medel kunde påräknas, med hvarje år minskats, — måtte låta i Riksgälds-kontoret afsätta en summa af 200,000 R:dr R:mt. för att, i mån af behof, kunna användas till låne-understöd åt de församlingar, som i behörig ordning företoge nybyggnad eller hufvudsaklig förbättring af sina kyrkor; hvarjemte bemälde motionär hemställt, att, såsom vilkor för dylika låns erhållande, måtte af Rikets Ständer stadgas: att ansökningen derom bör vara åtföljd af vederbörligen granskad och godkänd ritning och kostnads-förslag öfver den blifvande byggnaden; att församlingen bör, genom afgifvandet af en sådan förbindelse, som utaf Riksgälds-kontoret godkännes, ingå solidarisk ansvarighet för återbetalningen af det erhållna låne-kapitalet äfvensom för räntans erläggande; Bih. till R. St.
— Då Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag, med bifall til! hvad Kongl. Maj:t derutinnan begärt, jemte det såsom arfvode under nuvarande statsregleringsperiod åt Professor Schlyter anvisats 1,100 Riksdaler årligen, tillika förklarat honom berättigad att under sin lifstid årligen uppbära beloppet af berörda arfvode, äfven om han skulle komma att med utgifningen af Sveriges gamla lagar upphöra, och någon vidare framställning till Rikets Ständer angående detta arfvodes utgående således ej erfordrades; men derjemte för fortsättande af arbetet, hvarmed Professor Schlyter fortfarande är sysselsatt, vore nödigt, att ersättning såsom hittills för biträde och andra kostnader vid arbetets utförande blefve utgifvaren tillförsäkrad, hemställde Hans Excellens i underdånighet att Kongl. Maj:t täcktes föreslå Rikets Ständer att såsom ersättning i uämnda hänseende finge å allmänna Indragningsstaten uppföras ett årligt belopp af Niohundra Riksdaler Riksmynt, att af utgifvaren uppbäras emot redovi-ning i vanlig ordning. Hvad Hans Excellens sålunda under denna och nästföregående N:o i underdånighet hemställt, täcktes, enligt Stats-Rådets öfrige ledamöters tillstyrkande, Hans Majit Konungen gilla; och skulle dessa beslut genom note ur Protokollet Finans Departementet meddelas, för att vid regleringen af utgifterna å Riks-statens Nionde Hufvudtitel iakttagas. Ex protocollo C. H. Brobeg. Bil. N:o 1 till Kongl. Makts trop. om Statsverket 1865, 9 Hufvudtiteln. 17 Transsumt af Protokollet öfver Justitie-Departements ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott Tisdagen den 3 Oktober 1865, i närvaro af: Hans Excellens Herr Justitie Stats-Ministern, Friherre De Geeb, Hans Excellens Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Grefve Man DEBSTEÖM, Stats-Råden: Grefve von Platen, Laoeesteåle, Malmsten, Beedbebg, Tiittlstbup, Reutebskiöld.