Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Artilletie har gjordt, och kan göra all Garnisons tjenst t likhet med Jnfamerie, och Trouppen kostar - Den 14 November. z star mindre att underhälla emedan den ej är försedd med gewär. Ekk Jnfamcrie tilldanas lättare wid början af ett faltläg, vä deremot en menniskas hela lifstid osta är otillräckelig att grundeligen inhämta Arttllerie-melien. Ehuru Finland är förlorad följer icke deraf att Finska Artillerit - Regementet är öswerflövigt, utan jag anhäller art den frägan mätte komma v rider noggrannaste pröfning; kan tvär närwarande Arkillerie-styrka käla större eller mindre reduction, utan att blottställa Rikets sörswar? Men mätte tillätaS mia nämna ari err mitzkag häruti kan medföra obe» räkneliga följder. Men om jag nu frän en Militairisk synepunkk yltrat nödwändigheten af Finska Artillerie-Regementets bibehällande, torde äfwen mig tillätaö alt i rättwisans, ädelmodets och mensklighetens namn vakalla Höglofl. Riksens Ständers uppmärksamhet för mina lidande Kamrater, Officers - Corpsen, StatsBetjenter, Under-Officerare och Manskap af della Regemente. Efter ekt Fältrog, hwars mödor jag ej bör nämna, och ber Artilleriets förtjcnster icke af mig bör bedömas, är nu Finska Artillecie-Regementet äterkommet i Moderslandets sköte, efter att i Finland hafwa förlorat allt, utom dest med ömmaste uppoffringar bibehallna tillfredsställelse akt hafwa uppfyllt sina pligter. Detta Regemente är nu det enda som bär namn af Finskt; mätte Swensk» Nationen mi denna Stam alltrv pämiimas om det n»grma 4 Den l4 November. warma nit för Fäderneslandets wälgang och förr swar, som sä ihärdigt Utmärkt Fjnske Troupperne, och mätte (om jag sä sär yttra mig) Swensta Nationens erkänsla pä något sätt återfalla pä denna enda lämning as ert troget Folk.
Nto 144» angående vackt motion, att tillförordnade embetsoch tjenstemän ej må ega åtnjuta annan lön än deras ordinarie tjenster på Stat medföra, och att, om någon embetsman erhåller fullmagt på flere ordinarie tjenster, han må uppbära lön för endast en af desamma, blifvit återremitteradt; men då berörde Utlåtande är vordet bifallet af Ridderskapet och Adeln den 4 Joni. samt af Presteoch Bonde-Stånden den 3 och 5 i nämnde månad, samt ärendet således, enligt 70 §. Riksdags-Ordningen, är genom Irenne Stånds beslut afgjordt j kan Utskottet dermed icke taga vidare befattning. Stockholm den 24 Juli 1840. Ank, till Exp, Utsk. den 25 Juli, kl. 2 e. m. Memorial, i anledning af aterremiss å Utlåtandet N:o 14U• (U. A.) Från Bonde-Ståndet har Stats-Utskottets Utlåtande N:o i46, i anledning af, vä’ckt motion, angående pensioner för Ledamöter af Stats-Rådet och Högste Domstolen tinder vissa förutsatta fall, blifvit återremitteradt; men då detta Utlåtande är vordet bifallet af Ridderskapet och Adeln den 3, af Preste-Ståndct den 10 och afBorBih. lill R. St. Brot. 1840. 4 Sami. 1 f/d. 2 Band. 11 Haft. I 2 Stats-Utskottets Memorial, N-.o 25a. gare-Ståndet den 4< ut> sistlidne Juni månad, samt ärendet således, jemnlikt §. Riksdags-Ordningen, är genom frenne Riks-Stånds beslut afgjordt; finner Utskottet sig dermed icke kunna taga vidare befattning. Stockholm den 24 Juli 1840. Ank. till Exp. Utsk. den 25 Juli, kl. 2 e. m. Memorial, i anledning af Herr Grefve Mörners J. A., motion om beviljande af anslag till försök för bestämmande af den bästa modell för slag-krtits-gevar.
Desse anmärkningar, fär Utstottet ttu i samma ordning som de här ofwan äro intagne pä följande sätt beswara: ' r:o Lika med Herr Grefwe HsntMzzhzusen, sinner Utstottet, det frägan angstende Curhus-inrättningarnes ut wid - 84 Den 3 April. widgande beror pä Kongl. Masits olnffränkta Höga förordnande; men det förslag Utffottet yttrat angäende Landshöfdingarnes rädplägningar med Socknarnes Deputerade kan Utffottet nu icke frängä. s:o Herr Lagmannen Vt->5sllerinratt om angeläZenheten att ffynde^amt och innan nästa Nordag widtaga anstalter emot Veneriska smittan medgifwes fullkomligt af Utffottet, som icke inser nägot hinder för all i detta Ärende nödig Åtgärd, sedan frägan härom nu mera icke har någon gemenskap med den om Allmänna Fattigwärdén. > Z:o Z hwad Herr Borgmästaren Noström anfördi, om tillständ för ensamne personer, att begilwa sig till nägon Landsort, till Idkande af Cafföhus-och Krögerinäring, anser Utffottet sig icke kunna instämma, sä framt endast kring-resande är i f-äga, ty Utssotttt är öfwertygadt, att fastän anledning till afsigtens misstänkande ej förekommer, det likwäl kan wara gansta lätt för en Cafföhuö- eller Krkgen-Hdkare, att puder resan förffaffa sig till biträde en mängd lösa och liderliga personer samt med dem besöia orterne och ästadkomma samma olägenheter som hitintills. 4:0
Skri frelsej N:0 149‘ följd deraf, alt dessa Domstolar sammanträda blott en gång otn året, hvadan stundom ett helt år kan förflyta, innan ett från Härads-Rätt vädjadt mål varder af Lagmans-Rätten pröfvadt, Rikets Ständer ansett lämpligast, att Lagmans-Ting förrättades två gånger under året i hvarje Lagsaga; dock att en sådan förändring, den der ej skulle medföra någon fördel i orter, hvarest endast är elt Härads-Ting årligen, bör inskränkas till de Lagsagor, der flera Härads-Ting under året hållas. På grund häraf, och för den händelse, att Kämnersoch Lagmans-Rätlerne komma att fortfara, hafva Rikets Ständer för deras del beslutat och få hos E. K. M. underdånigst anhålla om utfärdandet af en Författning, hvari . ° O ' genom stadgas: l:o Nedannämnde lagrum ändras på sätt, som följer: Rättegångs-BaZken. 3 Cap. 1 Denna §. skall erhålla följande lydelse: Lagman skall Ting hålla i sin Lagsaga hvart år, en gång, i orter, der endast ett Härads-Ting årligen är, samt två gånger, derest flere Häradsting under året inom Lagsagan förrättas. Lagmans-Rätten sammanträde, i förra fallet, emellan den 1 Augusti och den 1 November, och i det senare emellan den 1 Februari och den 1 Maj, samt emellan den 1 Augusli och den 1 November, der landsorten ej annat klafver. Lagman kungöre Konungens Befallningshafvande dagen; late ock sedan det lysa tre månader förut. ° 25 Cap. 1 Femte punkten af denna §., sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 12 Mars 1830, förändras sålunda: Hålles Lagmans-Ting närmare än tre veckor efter Härads-Ting, och säger den, som vädjat, att han ej kan saken så brått fullfölja, då skall den å andra Lagmans-Tinget derefter fortsättas; skrifve ock Häradshöfding &c. 26 Cap. Öfverskriften till detta Capitel förändras till denna lydelse: Huru borgen skall sättas och det, som dömdt är, utgifvas, innan laga vad fullföljes.
„ Carl Gustaf Sköldberg från Nerikes län, om åtgärder för bildande af pensionsförening för tjenstemän och betjente vid jernvägarne i riket. „ Carl Gustaf Sköldberg från Nerikes län, om lån af allmänna medel för anläggning af jernväg från Dalkarlsbergs grufvor till sjön Möckeln. „ Carl Johan Johansson från Östergötlands län, om vissa ändringar af Kongl. Förordningen den 11 Juli 1862, angående allmänt ordnande af presterskapets inkomster. 6 Förteckning å Motioner i B onde-Ståndet. Af Per Nilsson från Christianstads län, om lindring i rustningsskyldighetens utgörande. N:o 82. „ Per Nilsson från Christianstads län, om vissa ändringar i Kongl. För ordningen den 18 December 1863, angående vilkoren för bränvinstillverkning. „ Gustaf Botin från Upsala län, om anslag af återstående delen af skyddsafgiften till folkundervisningens befrämjande, m. m. N:o 84. „ Gustaf Bolin från Upsala län, om ändring i Kongl. Kungörelsen den 11 Maj 1855, angående grunderna och sättet för bestämmande af markegångsprisen. „ Carl Dahlgren från Elfsborgs län, angående ändring af Kongl. Kun görelsen den 4 December 1863. om stämpelpappersafgiften, m. m. N:o 86. Motionen ingifven den 11 November, men af motionären återkallad den 13 i samma månad. „ Johannes Magnus Lundahl från Skaraborgs län, att viss andel af af giften för tillverkning af bränvin måtte anslås till fortsatt utförande af Statens jernvägsarbeten. „ Anders Andersson från Skaraborgs län, om lån af allmänna medel för sänkning af de s. k. Kottbolmsfallen i Ullervads socken. „ Nils Olsson från Malmöhus län, om förändring af grunderna för nationalförsvaret. „ Nils Olsson från Malmöhus läu, om fortfarande statsanslag till un derstöd åt de sedan 1808 och 1809 årens krig ännu qvarlefvande landtvärnsman. „ Peter Andersson och öfrige riksdagsfullmägtige från Blekinge län, om indragning af en tredjedel af båtsmännen i Blekinge, m. m. N:o 92.
Saken intresserade föga vikomten, och han fortsatte sin väg åtnöjande sig med det svar han fått. Framkommen på Corso, gick han in på ett kafé och frukosterade med en kopp chokolad, under det att hans vägvisare depenserade en half bajocco på stekta kastanier. Derefter lät han föra sig nedåt Tiber-stranden, beundrade Vestas tempel och erinrade sig vid betraktandet af Borca della verità och Foro Boario, der fordom ara maxima stod, sagan om Herkules och Evander. Borca della verità befinner sig i portiken utanför kyrkan S:a Maria in Cosmedia och består af en rund stenskifva, som föreställer en oformlig mask och i hvars midt ett rundt hål är anbragt på det ställe, der munnen skulle sitta. En sägen hotar med stor olycka hvar och en, som, sägande en osanning, skulle våga att sticka in sin hand i denna »sanningens mun»: handen skulle ovilkorligen krossas af sten-maskens tänder. Icke långt härifrån ligger »la casa di Cola di Rienzi», ett litet tvåvåningshus af ett dystert och förfallet utseende. Det är uppmuradt af ett slags små tegelstenar, hvilka arkitekten konstrikt hopfogadt, så att yttre sidan är beklädd med fantastiska basreliefer, skilda af kolonner med kapiteler, hvilka ej tillhöra någon antagen ordning. En långt utsprängande fris (om man får begagna ett så oegentligt uttryck) öppnar sig i midten framför ett litet hvälfdt fönster, det enda, som man kan upptäcka på de tre fristående väggarne af byggnaden. Från detta fönster säger man att den olycklige folktribunen ofta hållit tal till folket. På den krökta arkitraven läser man en latinsk vers, hvilken man antager vara författad af Rienzis vän Petrarca: »Adsum Romanis grandis honor populis». I sitt halfförstörda skick och alldeles öfversålladt med bizarra arabesker och nyckfulla prydnader, tyckes det lilla huset vara en passande symbol af folktribunen Cola di Rienzi och hans utsväfvande planer till återupprättandet af Roms fordna glans och frihet.
Den plats i samhället, som han trodde vara tom, som var hans, den var redan upptagen; det fanns redan en lord Astley Hawerfield; i det hem der han trodde sig hafva varit älskad, saknad och begråten, der hade man ingen aning ens om hans tillvaro, och alltsammans, hela denna historia, som fylt hans själ med smärta och vrede, ömhet, längtan och hopp, den var kanhända icke annat än en grym dikt af denna besynnerliga qvinna, hvars hatfulla sinnes bitterhet öfverlefde henne sjelf. Huru kunde han väl ega den ringaste förhoppning att eröfra en rättighet, som allt ifrån barndomen tillhört en annan? Hans uppträdande och anspråk skulle ju anses löjligt, rent af vanvettigt, på samma gång denna väckta förhoppning var en brand inkastad i hans själ, som skulle förtära honom, och det var utan tvifvel detta hans demoniska fostermor åsyftat. Så tänkte Astley i sin första förtviflade bestörtning, vid underrättelsen om den verkliga lord Astleys tillvaro, men en mera sansad och lugn eftertanke visade honom likväl saken ur en annan synpunkt och lät honom icke helt och hållet förlora modet. Om det verkligen varit den hämdfulla mrs Mertons mening att bedraga honom med ett falskt föregifvande, så var han naturligtvis icke det utsedda offret, utan endast medlet för hennes fortgående hämd på en familj, som hon hatade; förbittrandet af hans lif var en småsak, en obetydlighet för henne, men beräkningen af styrkan i det medel hon valt var fullkomlig; ty det är icke lätt att lemna förhoppningar, hvilkas perspektiv äro rikedom och rang, och det frö till tvedrägt, strid och skandal hon utsått, skulle utan tvifvel blifva fruktbart. Om han icke var lord Percys son, hvems var han då? Hvarför skulle mrs Merton hafva uppfostrat honom? ”Lord Astley hade åtminstone ingen bror, som egde rätt till hans fars namn”, hade Crawford sagt. Skulle möjligen de första gissningarna om hans härkomst vara sanna, skulle denna qvinna likväl vara hans mor? Nej, nej! Astley sprang upp ifrån soffan med fuktig panna. Dessa tankar qväfde honom, han ville icke längre fördjupa sig i fåfänga gissningars qvalfulla mörker.
Genom detta R. Sl:s beslut har visserligen äfven mitt ofvannämnde förslag till en del blifvit bifallet; men dä man besinnar, alt de ifrågavar. tjensterne äro af en högst trägen och ansvarsfull beskaffenhet, samt fordra en oafbruten uppmärksamhet och vaksamhet, trägen tillsyn och en punktlig noggrannhet, omständigheter, hvilka verka ej mindre på kroppens än på själens krafter och förmögenheter, tidigt undergräfva dem och sätta mången ur stånd att en längre tid innehafva dylika tjenster; och att desse just derföre fordra hos deras innehafvare ungdom och styrka, som svårligen kunna till Statens båtnad bestridas, då en framskriden ålder i förening med utståndne mödor medtaga krafterne: så skall man säkerligen inse, att såväl rättvisan emot dc ifrågavar, tjenstemännen, som äfven fördelen för Den 24 Augusti e. m. 44!) för Staten att få desse befattningar ständigt besatte med fullt pålitlige och skicklige personer, bjuda att vidtaga ytterligare åtgärder till betryggande af de ifrågavar. tjenstemännens bergning ocb utkomst, sä snart de genom ålder eller sjuklighet blifva oförmögne att fullgöra deras mödosamma och ansvarsfulla åliggande. På de skäl jag sålunda haft äran anföra, får jag derföre, under förnyande af den utaf mig vid sista riksdag i detta ämne väckte motion, vördsamligen föreslå, att de vid fångvården anställde tjenstemän och betjente måtte tilläggas pensionsrält i likhet med den, som, enligt ofvan åberopade nåd. bref, redan blifvit tjenstcmännen vid tullverket beviljad. Om remiss af denna min motion till StalsUlsk. anhålles vördsamligen. Remitterades lill SlatsUtsk. Hr Lagerhjelm, Pehr: Jag föreslår, att räntan på de i R. St:s bank belånade metaller, stångjern, tackjern m. II. måtte nedsättas från 4 lill 3 proc.
Derigenom trodde Herr Bruncrona fördelen af Bänkmansinrättningen , eller en förutgående mognare öfverläggning inom ett färre antal personer till det vigtiga Electorsvalet, kunna förenas med fri valrätt utur massan. Uti 45 §• förslaget önskade Herr Bruncrona ett tillägg, som bestämde äfven huru förhållas borde, i händelse Kongl. Maj:t till äfventyrs funne för godt att i vissa delar gilla, och i andra äter vägra sanction å förslaget lill RiddarhilsOrdningen, och Ridderskapet och Adeln skulle anse de partiella förändringarne vara af beskaffenhet att, oberoende af de öfriga, kunna antagas eller föranleda till något jemkningsförslag. I öfrigt förklarade Herr Bruncrona, att han ansåg RiddarhusOrdningens helhet C 3o ) erfordra, att hänvisning till Grundlaganie icke utelemnades å de ställen hvarest de förut Varit åberopade eller stadganden derutur införda. Herr af Ekenstam , Israel, anförde tned egna ord: Olämpligt har förefallit mig, det af Utskottets pluralitet föreslagna sätt, att väl i a directe iir massan det stora antalet af iåde Elcctorer och deras Suppleanter. Valet måste, efter min tanka, erhålla ett mindre uttryck af sjelfständighet genom det inträdande behofvet för många, om ej de fleste, voterande, att utom sig|sjelfve hämta de bestämmelser, hvilka från individuel öfvertygelse böra utgå. Beviset för den svårighet, som möter en till Riksdagen nykommen Representant, att i Riddarhusets personal, inom den korta tillgängliga tiden, uppsöka 45 personer med äskade egenskaper, anser jag alltför påtagligt, att behöfva framställas. Dessutom är snart nog den menskliga vvagheten till hands, att söka undgå ett bryderi, genom tillegnandet af Väns vänners handlingssätt. En ytterligare anmärkningsvärd omständighet vid ett direct val ur massan, synes jemnväl vara den möilighet, att med valet kunna stadna inom en viss localise* iad del af Riddarhuset.
D:o om verkstäld votering, lagdt till Handlingarne af Presteståndet, s. 563. af Bondeståndet, *s. 5f>9i - 75 Inteckning i jord dfel» fast egendom, angående stafring af Författningen om; F^agUr skot tets betänkande, bif. af Prestestandet, s. 30g. af Borgareståndet, s. 3 3 3. återrem. af A deln, s. 319, af Bondeståndet, s. 324. Ytterligare Utlåtande, bif. af Prestestandet, s. 1072. lagdt till Kandlingarne af Borgareståndet, s. 1082. bif. af Adeln, s. 10S9, af Bondeståndet, s. $105 — . om ändring i 12 §. af Kgl. Förordningen d. 13 Julii 1818 rörande; LagUtskottets betänkande, bif. af Prestestandet, s. 309. af Borgareståndet, s. 313. återrem. af Adeln, s. 318. af Bondeståndet, s. 324. Ytterligare Utlåtande, lagdt till Handlingarne af Presteståndet, s. 1072. af Borgareståndet, s. 1082. bif. af Adeln, s. 1089. af Bondeståndet, s. 1105. — om ändring i 13 §. etc. -LagUtskottets betänkande, bif. af Prestestandet, s. 309. återrem. af B >rgareståndet, s. 311. af Adeln, s. 318. af Bondeståndet, s. 334. Ytterligare Utlåtande, bif. med förésl. ändring af Borgareståndet, s. 1099. af Bondeståndet, s. lia». — om ändring i 23 §. &c. .LagUtskottets betänkande, bif. af Prestestandet, s. 309- af Borgareståndet, s. 313. återrem. af Adeln, s. 31^ af B >ndeståndet, s. 334.
Jag vill derföre gerna medgifva, att ordet hushåll i propos:n införes i stället för minderåriga barn. Uppå derefter af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, gjord framställning Lief ofvanstående voter:spropos. godkänd med den förändring, att i »tallet för ordet: minderåriga barn, insattes ordet: hushåll. Efter voteringens slut och sedan, i anseende till lika röstantal, den förseglade sedeln blifvit öppnad, befunnos rö sterna hafva utfallit, som följer: Ja — 28. Nej — 29. Hr von Hartmansdorff: Under discussionen i detta ämne, hvarom nu votering försiggått, yttrade Hr Rosenblad, att jag meddelat en oriktig uppgift i fråga om prestetaxan. Jag har nu tagit fram StatsUtskls betänk. N:o 147> ang:de detta mål Der står sidan 27 mitt rättfärdigande, och jag anhåller att få uppläsa följande mening: ”Af de utlåtm, som bemälde K. Colhen såväl som K. Statscont. i ämnet afgifvit, irohemtas först i afseende på prestetaxan i allmänhet, att den i olika län utgår efter högst olika grunder, nemi. dels i penningar, dels i persedlar, såsom spannmål, oxar, smör, lax, strömming, hvilka lösas antingen efter ett oförändradt pris eller efter ortens markegång.” Denna taxa utgöres således icke blott i penningar, såsom Hr Rosenblad sagt. Hr Rosenblad: Ehuru jag trodde discussionen vara slut i ett redan genom votering afgjordt ämne, anser jag mig likväl skyldig att i anledn. af Hr v. Hartmansdorffs yttrande svara, att om det äfven kan vara förhållandet, att i några län prestetaxan utgår äfven i persedlar, så, i fall Hr v. Hartmansdorff vill göra mig sälskap till Kammnrarchivet, skall jag visa, att prestetaxan i de flesta län förr utgått i persedlar och nu utgöres i penningar. Hr Den iG Augusti e. m.
Ropades nej. H. Ex. hemställde sedermera, om R. o. Ad. behagade afslå förra delen af Utskms utlåt, samt bifalla det af Frih. Palmstjerna framställda förslag. Ropades ja. Sednare delen af Utskms förevarande betänk., ang:de ifrågasatte båkinrällningar på Holmön och klippaji Bonden, blef, uppå derom särskildt framställd propos., af R. o. Ad. bifallen. Då härefter II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad., pä sätt Frih:rne Tersmeden och Raab föreslagit, behagade inbjuda de öfriga RiksSt.m att instämma uti R. o. Ad:s i detta ämne fattade beslut, blef äfven denna propos. bifallen. Föredrogs ånyo Statssamt Alim. Besv.- o. Ekon.Utskms d. 8 och 22 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 30, i anledn. 424 Den 23 Januari. af väckt fråga om Landlbruksacademiens indragning och den Academien tilldelade fonds öfverlemnande till Riksg.cont. m. m. Detta utlåt, företogs punktvis till afgörande. lista och 2:dra punkten, ang:de väckta motioner om indragning af landtbruk sinstitut en vid Degeberg och Ulltuna samt landtbruksskolan vid ^Väderbrunn, äfvensom af Landtbruksacodemien, blefvo af R. o. Ad. bifallne. 3:dje punkten, ang:de Landtbruksacådemiens räkenskapers öfverlemnande till granskning af 11. St:s Revisorer. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Ehuruväl jag icke in stämt i Frill, von Kraemers reservation, har jag likväl instämt i den af honom yttrade mening, och tager jag derföre nu tillfället i akt att yttra, det jag anser revisionen af Landtbruksacademiens räkenskaper icke vara tillräckligt motiverad, derför att någre Academien tillhöriga hus blifvit genom bidrag af statsmedel uppbyggde.
A. 214. — angående utgörandet in natura af de, visse Räntetagare ånslagne, Kohlräntor inom Stockholms Län af hemman under Ortala bruk och Norrtelje Gevärsfactori, eller samma räntekohls godtgörande’ till löningstagarne efter Markegångspris. XLIII. B. io3. XLVIII. A. 215. LI. E. 64. — i anledning af Arrendatorns utaf en fjerdedel af Kungsöhrs KungsLadugårds södra del C. H, Ahlboms underdåniga anhållan om nedsättning af arrende-afgiften för samma Kronolägenhet. XLIII. B. io3. XLVI. E. 119. XLVIII. A. 214. —* i anledning af väckt motion om Curhus-afgiftens an vändande till understöd för hälsobrunnar. XLIII. B. io3. XLVIII. A. 214. — i anledning af väckt motion, att Manufactur-Discontfondens räkenskaper må undergå granskning i Kongl. KammarRätten. XLIII. B. io3. XLVI. E. 119. XLVIII. A. 356. — i anledning af väckt motion rörande Gar - 511 nizons-Sjukhus-byggnaden i Stockholm. XL lil. 13. io3. XLVIII. A. 356. StatsUlskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Handlanden G. BiIIqvists underdåniga ansökning om befrielse från honom ådömd bränvinsbränningsafgift. XLIII. B. io3. XLVIII. 356. XLIX. A. 33, 452. LVU. E. 3. — angående de så kallade Trippiska köpégodsen i Halland. XLIII. B. io3. XLIX. A. 5a. LIV. U. 164. A. 258.
Prot. 1828, 182g. usta Sand. 3 Band. atelia Haft. t 3 Kongl. Mny.ts .Nådiga Proposition. Kongl. Maj:t Bonde-Ståndets Riksdagsfullmägtige för Upsala, Stockholms och Vestmanlands Län i underdånighet anhållit, att * detta torg mätte på det sätt utvidgas, att så stor del af den dervid belägne Tomten, Beridare-Banan kallad, sorn för ändamålet kunde pröfvas nödigt, dertill må få användas; öfver hvilken anhållan Kongl. Maj:t hört Dess öfver-Ståthållare-Embete, sorn, efter att hafva öfver den ifrågavarande localen låtit upprätta en fullständig Charta, hvarå alla de på Beridarebanans Tomt nu befintlige Byggnader voro upptagne och beskrifne, och efter inhenrtande af erforderlige upplysningar samt vederbörandes yttranden i ämnet, uti afgifvet underdånigt utlåtande förmält sig till alla delar instämma både i omdömet om olägenheterne af Hötorgets närvarande alltför inskränkta vidd, och uti önskan om dess af behofvet påkallade utvidgning, så mycket hellre, sorn de ofvannämnde orternas i senare åren tilltagande production och hitförsel af Landtmanna-varor, för hvilka detta Torg är den hufvudsakligaste försäljningsoch upphancllings-platsen å Norrmalm, derstädes fordrade ett ökadt utrymme för både säljares och köpares beqvämlighet, samt en grundad klagan länge försports deröfver, att vägen till och ifrån de kringliggande husen ofta Kongl.