Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
”En försäljning af dem skulle således kunna ske ”'efter hand och då tillfället dertill erbjöd sig, ''utan att Banquen emellertid förlorade något. -■“* ”Men då Bailquen derjemte eger en borgensför9>bitld‘else tecknad af Stadens Magistrat och Aid. ”sie, å Borgerskapets vägnar, hvaruti desse Aué”toriteter ikläda sig och Borgerskaper skyldigheten ”att ansvara för så val räntans sorn Gapitälets betalande, å ttfsatte terminer, vågar jag hoppas, ”att Banquens säkerhet är tillräckligen betryggad, '”'fastän denna borgen icke är tecknad en för ah ”la och alla för en. — Så länge Götheborg skall Vara en Stad, så länge måste dell ock hafva ph» ”blikå byggnader, och då det alltid måste åligga ”'staden och Boigerskapet att anskaffa dessa, Föl”'jer deraf, att Staden och Borgerskapet äro nöd”sakade att fullgöra detta sitt åtagande, för att ici#ke blottställa sig för sådane händelser, hvilka t • - 'skulle medföra för .Staden ett stot och obotlig "skada. Jag Vågar ock att derjemte hoppas, att ”man icke behöfVer frukta För rnotsattäeti. Det ^skulle vara Under Borgerskapets Värdighet, och 5 a Banco.UtskottetS Betänk anderi. ‘'förringa den aktning, sorn det alltid bör söka. “att förtjena, att annorlunda handla. Öe skäl, ''som förmådde Riksens Ständer vid 1818 års ‘'Riksdag, att åtnöjäs med en borgen sådan soni ”den blifvit tecknad, äro annu lika talande, oell ”den säkerhet, sorn då ansågs för tillräcklig, har ‘'icke försämrats, utan, Söm jag haft äran visa, ‘'snarare x anseende till fastighetérne förbättrats. ”JDrätsel-Commissionen har ock sökt att både tryg. ”ga Banquens, [säkerhet, genom Egendoma ines ‘'underhåll och försäkrande för eld och våda, ‘‘såsom ock att i rättata tid inbetala den förfallna ‘‘räntan till Banc[Uen.
M:t i allmänhet af nåd förskonat från samma straff. Vid sådant förhållande hafva emellertid de benådade städse måst, enligt 1807 års förklaring, undergå kyrkoplikt, hvaraf följer, att brottet, der dödsstraff ej följt derå, varit ett bland dem, som ansetts skilja från kyrkans gemenskap; och som Rikets Ständer nu för rån, der ej lif spilles, antagit ett mindre straff än lifvets förlust, har omförmälda tillägg alltså funnits nödigt. 1 öfverensstämmelse med hvad sålunda blilvit i underdånighet anfördt, hafva Rikets Ständer för sin del beslutat: l:o) en så lydande Författning: Med upphäfvande af hvad som stadgas i 9 §. 20 kapitlet Missgernings-Balken om rån, 40, 41, 42, 43, 46 och 47 kapitlen, 49 kap. 1 §. samt 50 kap. samma Balk, angående stöld och snatteri, jemte de särskilda sfadganden, som antingen ändra eller förklara lagens berörda rum eller dervid något tillägga, äfvensom af hvad särskilda lagar och författningar i omförmälda hänseende, utom i det fall här nedan sägs, innehålla, varder stadgadt, som följer. Om stöld och snatteri. §. 1. Hvar, som stjäl gods eller penningar öfver tio daler, dömes, för stöld, att böta tre gånger det stulnas värde, samt att hållas till straff-arbete från och med två till och med sex månader, der ej annorledes här nedan stadgadt är. 552 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 186. §• 2. Går värdet ej öfver tio daler och är gerningen ej utmärkt med sådan omständighet, att den ändå för stöld anses skall, då kallas den snatteri; och vare straffet böter från och med fem till och med tjugo daler, utom i de fall, hvarom i 3 och 4 §§. sägs. §. 3.
1 den fordran på husförhörslängden, hvilken vid mantalsskrifningen skall tillhandahållas till upplysning och efterrätfelse, att “deruti skola vara fullständigt införda alla, efter sednaste mantalsskrifning, inom församlingen födde eller dit inflyttade personer, samt vederbörliga anteckningar verkställda angående dem, som derefter med döden afgått eller bortflyttat, äfvensom angående alla andra sedermera inträffade förändringar i afseende på församlingens i den förra mantalslängden upptagna personal" m. m. För vinnandet af detta mål äro ock, hvad inflyttningen från andra församlingar angår, och kontrollen öfver uppvisandet af de derifrån medförda prestbetyg, hvarjehanda föreskrifter meddelade och ansvarsbestämmelser fastställda i de följande momenterna af ifrågavarande § och i Legostadgan, äfvensom hvad beträffar införandet i husförhörslängden af de födda och afförandet ur densamma af de med döden afgångna och bortflyttade bestämda stadganden finnas i lag och författningar uppgifna. Men hvad deremot angår, såsom det i den nådiga Förordningen heter: “alla andra sedermera inträffade förändringar i af seende på församlingens i den förra mantalslängden upptagna personal”, så meddelas, besynnerligt nog, eller åberopas icke några särskilda föreskrifter i den högstberörde Förordningen, huruledes de härföre nödiga upplysningar skola komma husförhörsboken till godo, ehuruväl i 6 § 1 mom. anbefalles, att vid mantalsskrifningen skall hvar och en husbonde till föroch tillnamn, födslse-år och dag uppgifva sig och alla dem, som till hans hushåll höra eller i hans tjenst äro anställde" o. s. v.
Till en början tillåter jag mig att upptaga de sista orden af den siste värde talarens yttrande. Dervid mäste jag förklara, ali det ligger utom gränsen för min fattningsförmåga huruledes han kunnat ifrågasätta möjligheten deraf, att frågan om Statsregleringen skulle kunna uppskjutas eller på något sätt försvåras derigenom, att de voterings-propos:r som nu utgöra föremål för R. o. Ad:s pröfning blefve ogillade. Man har vid alla föreg:de riksdagar, och, jag hoppas att så äfven hädanefter skall ske, ansett, att, då två Stånd stannat emot två och frågan sålunda kommer alt förfalla, räntorna skola utgöras i den ordning och efter de grunder som förut stadgade varit. Således om tvänne Stånd afslå denna af den värde talaren så kallade Statsregleringsfråga, kan något annat förhållande icke inträffa, än att alla fyra Stånden måste foga sig efter de lagar och författningar, som hitintills varit gällande och de Ständ, hvilka afslagit frågan hafva icke åsyftat något annat än att upprätthålla dessa lagar i gällande kraft. Hvad nu åter angår den värde talarens yttrande, att det vore en Statsregleringsfråga, huruvida räntorna skola utgå i fix penningeskall eller efter markegång, så är jag med honom i detta hänseende af fullkomligt olika åsigter. Granskar man de grundlags-§§ hvilka handla om de inkomster, hvarom här är fråga, så skall man finna, det K. St. såsom beskattningsmagt, alldeles icke öfver dessa inkomster äga annan eller vidsträcktare beslutanderätt, än blott att, vid Statsregleringens uppgörande, taga dem i beräkning för de ändamål, hvartill de en gång blifvit anvisade, utan att deremot hvarje fråga om förändring i sältet och vilkoren för deras utgörande helt och hållet faller inom den civila lagstiftningens område och alltså bör afgöras efter de former, som för denna lagstiftning äro föreskrifne. Sålunda heter det i 59 § Reg.F.: ”Efter Rikets och Statsverkets tillstånd och behof läte Konungen till Utsk:s öfverläggning framställa hvad Staten kan tarfva utöfver de ordin, inkomster, och hvilka behof genom bevillningar böra fyllas.”
Rikets Ständer hafva äfven hemställt, huruvida Kongl. Majtt skulle finna för godt, att låta Deras Revisorer öfver StatsBankooch Riksgälds-Verken , tillika granska Serafimer - Gillets Räkenskaper, hvartill Kongl. Majit med anledning af Regeringsformens stadgande, likväl icke lenanat Sitt bifall, utan endast i Nåder befallt, det borde de nyssnämnde af Rikets Ständer tillökte Åttatusende Riksdaler Banko på det sätt i Sundhefs - Collegio bokföras, att redovisningen kunde Revisorerne företes. Kongl. Majit har utfärdat nya Instruktioner för Sundhets Collegium, det Carolinska eller Medico Chirurgiska Institutet, samt för Chemiseoch Anatomioe-Professorerne. Vården af Barnsängsoch KoppympningsHuseu har Kongl. Majit uppdragit till en serskild Direktion, och hafva de kraftigaste anstalter blifvit vidtagne till dessa Inrättningars förbättrande. Sedan Kongl. Majit i Nådigt Cirkulär om hvad iakttagas bör i afseende på smittosamma sjukdomar, utan att anbefalla det, uppdragit Presterskapet, att förmå Försåmlingarne, att söka befordra Inrättningen af Sockne Apothek i Försam-* - Konungens Nåd. Berättelse. samlingatne, har, på Sundhets-Collegii anmodan, oell med Kongl. Majits Nådiga sariitycke, LifM(yliens och Assessoren i Sundhets-Collegium, Pontin, författat oell utgifvit en Anvisning till valet af läkemedel for allmänna Sjukvården, till inrättande af Sockne Apothek. För det i Hufvud-Staden, under Kongl. Ma j:!s Nådiga beskydd, varande Läkare-sällskap, har Kongl. Majit anslagit ett årligt understöd af Medicinal-Fonden. Sedan Pikets Ständer, till underdånigt svar å Kongl.
Under år 1855. Under år 1856. Under år 1857. Summa. Den vid slutet af April ning i Rikets Ständers Bank medel utgjordo 1857 å General-krigs-kommissariatets räkinnestående behållning utaf dessa kreditiv4,884 23 5 R:dr 1,400,000 Till följd af ofvan Åberopade 2:ne Kongl. Bref och i öfverensstämmelse med Kongl. Stats-kontorets derpå grundade reqvisitioner, hafva från Riksgälds-kontoret utaf ifrågavarande kreditiv utanordnals: Mars 1855 250,000 April samma år 100,000 Juni » 200,000 Augusti » 50,000 Oktober » 100,000 November » Februari 1856 200,000 Maj » 100,000 Augusti » 100,000 November » Februari 1857 s • • ••••• 100,000: R:dr B:ko 1,400,000: Derjemte är under Maj månad 1837 hos Riksgälds-kontoret ytterligare reqvireradt och derifrån utbetalt ett belopp af 100,000 R:dr B:ko; hvadan de hittills hos detta verk icke uttagna kreditiv-medel, hvilkas lyftning enligt högstberörde Kongl. Bref blifvit beslutad, utgöra 50,000 R:dr. STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1857. Stats-Vlshotlels Memorial N:0 lis. 1 STOCKHOLMS HÖGSKOLAS JURIDISKA BIBLIOTEK HT: o (i.i. Ank. till Exp.-Utsk. den 29 Maj 1857, kl. 2 e. m. Memorial, i anledning af erhållne återremisser ä Utlåtandet N:o Sd, angående ifrågastiilld upplåtelse af jord till Strömsholms kanal-bolags disposition. (I. A.) / .
Han hade hela den sista tiden gått och invaggat sig i tron, att fröken Hagberg skulle komma upp till första föreställningen och nu fick han med ens en fullkomlig visshet. Det var hon. Men när han under mellanakten kom in i salongen – alla menniskor kikade på honom men det generade honom icke – var platsen tom. Han slog sig ner vid moderns sida och konverserade henne, men hon märkte hur tankspridd han var. Hon trodde emellertid att det var pjesens succés som upptog honom och fäste sig icke dervid. Så med ens såg hon ett nervöst ryck i hans ansigte – han stod vänd emot henne och såg uppåt salongen. Den bleka damen hade kommit in igen; det var icke hon. Förgäfves genomsökte han salongen med sin kikare, från höger till venster. Han såg icke en skymt af det der ljusa hufvudet, som han inbillat sig skola finna der. Han stod och letade ända till det blef mörkt och ridån gick upp; han letade under alla de följande mellanakterna, men lika fruktlöst. Hela aftonen var han fåordig och irriterad. Modern undrade öfver orsaken till hans synbara missstämning och Pelle Wahlberg började på sitt saftiga språk hålla en längre straffpredikan för honom i »gropen». »Hva’ går åt dig, buse? Du har gjort en rent skandalös lycka, och ändå är du sur som en urlakad tobaksbuss. Har jag inte skrikit mig hes för din skull, bara för det du skulle vara en smula angenäm i kväll och så sitter du och glor som en mjeltsjuk råtta! Har du ingen försyn! Upp med humöret, gubbstackare!» Hur det var försvann misshumöret så småningom och aftonen slutade med en stämning af behagligt välbefinnande. Tiden gick och William glömde. Glömde ytligt, som man glömmer när hvardagslifvets småhändelser tränga sig upp, medan tanken, känslan, den fixa idéen omedvetet ligger och rufvar på djupet. Den store sedlighetsaposteln och den lille osedlighetsaposteln kommo till staden och annonserade sina föreläsningar. »Till hvilken af de två ämnar du offra din skärf?» frågade William sin mor. »Jag vet icke. Hur ämnar du sjelf göra?» »Det är mig likgiltigt. Jag kan dem begge utantill.
Ordf:den hemställde om R. o. Ad. ansåge de gjorde anmä.rkn:ne föranleda till återremiss, samt sedan svaren härvid utfallit med starka Ja, jemte några Nej, förklarade sig anse Ja nu hafva varit öfvervägande. § fä. Hr Aminoff: Ehuru det kan synas obetydligt, får jag likväl anmärka, att man i denna g uteslutit ett stadgande som fanns i gamla lagen, nemi. att sedlar på samma valör skola hafva lika färg. På det Privatbankernas sedlar icke må förete allt för stor omvexling i färgor, anhåller jag att detta stadgande måtte införas. Gr. Sparre: För min del kan jag icke fatta någon anledn. till det stadgandet, att Privalbanksedlar på samma valör skola hafva lika färg, och då jag i allmänhet anser att man icke onödigtvis bör reglementera med afs:de på Privatbankerna, så anhåller jag om bifall till Utsk:s förslag. Efter till bifall å förevtde g framställd propos., som besvarades med starka Ja jemte åtskilliga Nej, förklarade Hr Frih. o. Ordf:den att han funnit Ja öfvervägande. Hr Lagerstråle: Enl. min tanka har man varit obillig, då man i första mom. af denna g stadgat, att om en sedel till inlösen vägras, så eger sedel-innehafvaren att upbära 6 proc. ränta till den dag då full betalning följer. Det är väl gifvet, att om en Bank blir oförmögen att fullgöra sina förbindelser och ställes under utredning, så kommer en viss dag sedermera att utsättas för kredit-sedlarnes inlösande. Skall då den kredit-sedel, som på sagde dag icke till betalning upvisas, löpa med 6 proc. ränta allt framgent? Detta synes mig i sanning vara obilligt; ty all ränta borde väl uphöra från den dag, då Banken ånyo börjat sin invexling. Hvad angår sista mom. af denna g så tager jag mig friheten att Den 10 December e. m. 311 föreslå ett stadgande, hvilket jag anser böra införas antingen vid denna eller den 21 §•
- .Jag har nu så länge sett er arbeta så troget - jag har sett till hur stor välsignelse ni är för små- flickorna - jag har beundrat er och känner den största tillit till er, tror på er och så är ni Znnu ung - och vacker ... F B ~ R E JESSEN. N Hvad har det att göra med ornbygnaden af ck o1 s al e ii? STENSEN. Upptag det ej illa, anse ej, att jag missbrukar den ställning jag SA att säga på embetets vagnar kommit i gent emot er - haf öfverseende med m i g. jag håller cå innerligt af er - vore det möjligt. vill ni blifva min hustru? FROKEN JESSEN. Det skulle ni hälst inte sagt. Fröken Jessen, förlåt mig! Det har nu i lång tid legat STENSEN. mig på hjärtat, jag maste veta mitt öde meii jag är också först. skyldig er räkenskap för mig själf. FHOKEN JESSEN. Det behöfs icke. STENSEN. Jo, den som kommer i ett sidant ärende måste göra reda för sig. - Min fader var smed, men blef maskinfabrikant; jag blef polytekniker, ingeniör. Far var rik och lät inig göra resor. Jag kom ut i stora verlden, kom i ett kärleksförhiillande, som bragte mig kort lycka och lång sorg samt for hem med ett fast beslut att göra min pligt i det dagliga slitet och vara andra till nytta, men själf ej begära eller hoppas mer af det, som kallas lifvets poesi. Så träder ni fram och är för mig just lifvetc poesi. Först genom att se er har jag kommit rigtigt hem igen, allt annat är som en dröm, all sorg är släckt, allt det som tärde är läkt. Ni har blifvit spännkraften, fjedern i min tillvaro, derför att jag älskar och beundrar er. Jag har en känsla af ' att ni och jag tillsamman kunde uträtta något godt i verlden, om också allt det goda stannade här i obemärkthet, i den lilla staden. FROSEN JESSEN. Herr Stensen, iii ar en rättänkande man. Jag hoppas niigot så när förtjena den benämningen. F R ~ K E JESSEN.
S. D. Föredrogosoch återremitterades Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets följande betänkanden N:o 17, i anledning af väckt motion om upphörande af KammarHällens anmärkniugs-rätt vid Taxeringsoch Pröfnings-Comileers åtgärder att befriautfattiga, från. bevillning^ N:o -18, i anledning af väckt motion om befrielse för rotehållare inia skyldigheten att för regemeuts-officerare förevisa reeruter innan de Erot.-Utdrag, den 12 October 1844- 221 antagas, samt 0111 vidtagande af åtgärder emot befälets olagliga inblandning vid uppgörande af contract emellan rotehållare oell knektar; N:o 22, i anledning af väckt motion om ändring af 61 och 61 §§ i inslvuetionen för jägeri-betjeningen af den 16 Mars 1838, och N:o 25, i anledning af väckt fråga om inköp lill kyrkorna i Riket af en ny upplaga af Psalmboken, med dioval-melodierna och mässan. &. B. Efter föredragning af Kongl Majrls Nådiga Proposition till Rikets Ständer af den 17 sisllidne September, angående åtskilliga i Götheborgs och Robus-Läns skärgård belägna holmars upplåtande lill fritt och allmänt begagnande, biet samma Kongl. Proposition till Stats-Ulskottet remitterad S, D. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet återremitterades, vid förnyad föredragning, dels betänkandet, N:o 26, i anledning af väckt fråga om den Kongl. Thealerns ularrendering lill enskilde personer; och dels betänkandet, N:o 29, i anledning af väckt motion, att fullmagter å namn, heder och värdighet, utan verklig tjenstebefattning, icke mätte meddelas. S, D. Vid förnyad föredragning biföllos följande Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets beläukanden, nemligen:
Oaktadt Hr Lefren förenat sig med Hr von Hartmansdorff, så aro likväl deras argumentationer icke alldeles precist desamma. Hvad Frih Cederström beträffar, så har lian äran af alt uppställa en alldeles ny theori i detta fall; han vill nemi. påstå, alt så snart en fråga är äf den beskaffenhet, att hon kan förfalla, så måste den förfalla. Den ur då enligt hans tanke ej mer af sådan egenskap, alt derom kan voteras. Han har också påstått, alt det egentligen är om statsregleringsfrågor, som votering i förstärkt StatsUtsk. primitivt i grundlagarna blifvit föreskrifven; att lagstiftarne sedan funnit, alt det vä! också finnes andra frågor, utom statsregleringsfrågor, hvilka äfven äro af den beskaffenhet alt ej böra förfalla, och alt samma machineri af votering i förstärkt SlatsUtsk. äfven då bör äga rum, hvarom den y5 §:n Riksd.Ordn. handlar. Del är något synnerligen ovänladt att få höra en af i bo9 års män, som varit med om att skrifva denna grundlag, nu vilja på detta sätt förklara densamma. Hvad Hr von Hartmansdorffs argumentation beträffar, så är elen egentligen deruti märkvärdig, att lian vill etablera en egen dislinction emellan sådana mål, som direct röra statsregleringen, och sådana, som indirect röra statsregleringen. Om denna dislinction vore nödig, så återstår det likväl alt bevisa det conclusionen deraf skulle blifva, att de mål, som directe röra statsregleringen, måste undergå votering i förstärkt StatsUtsk., då två Stånd stanna emot två; men de mål, som blott indirecte röra den, skola ej undergå votering. Om ett stadgande finnes i grundlagarna, som etablerar eller ens tillåter en sådan dislinction, så hoppas jag att Hr von Hartmansdorff tiar den godheten upplysa hvar detta står.
Enligt detta förslag skulle vården och tillsynen öfver fisket i rikets sötvatten och vid kusterna, med undantag af det egentliga hafsfisket vid Bohuslänska kusten, uppdragas åt en Intendent, hvars verksamhet borde omfatta att utföra en vetenskaplig undersökning af fiskerierna, samt att föreslå och vidtaga åtgärder till fiskets förbättrande, särdeles genom fiskodling i förening med fiskens fredande, genom plantering oller ledning af värdefulla fiskslag i passande vatten, genom anläggning af fiskparker och fiskdammar, samt genom införande af förbättrade fiskdon och redskap; en närmast under denne Intendent stående Assistent, som särskildt skulle hafva sig anförtrodd ledningen af en hufvudstation för fiskodling, hvarest personer från olika delar af riket kunde erhålla praktisk handledning i anläggning och skötsel af sådana anstalter samt undervisning i bedrifvande af olika slags fiske, med hvad till dess vård och förbättring hörer; samt en annan vid sidan af denne ställd Assistent eller medhjelpare, med uppdrag att resa till de orter, der hans närvaro för dylikt ändamål önskades; hvarjemte, bland de vid hufvudstationen undervisade eleverne de skickligaste ansåges kunna, efter Expeditions-EIskottets Förslug till underd. Skrifvelse, !S:o 74.9. 47 reqvisition utsändas, för att anlägga kläckningsanstalter, plantera fiskrom, o. s. v., äfvensom, enligt samma förslag, en årlig summa borde vara disponibel för försöks anställande vid andra fisken än sådana, som kunde ifrågakomma vid hufvudstationen, exempelvis ålfisket, samt för vidtagande af åtgärder för att pröfva nya, ännu oförsökta medel till fiskets förbättrande; hvarjemte Akademien, som till ledningför bedömande af de kostnader, hvilka för ifrågavarande åtgärder kunde erfordras, upplyst, att de belopp, hvartill utgifterna för dylika anordningar i Norrige uppginge, utgjorde årligen tillsammans 2,750 speciedaler eller i Svenskt mynt 11,000 Ridr, hade, i enlighet med Professoren Lovéus förslag, dels upptagit de årliga omkostnaderne på sätt som följer: En Fiskeri-intendent, lön 2,000.
Hvad Herr Grefven för öfrigt yttrar om de offentliga undervisningsanstalternes beskaffenhet och härvarande tillstånd, tror jag mig kunna lemna obesvaradt, och återupprepar blott i förbigående huru Riksens Ständer vid 1809 års Riksdag anhöllo, att undervisningsverket i sin helhet måtte blifva ett föremål för undersökning och reform, hvilken dock ännu uteblifvit i hvad universiteten eller den vigtigute del«n d*raf beträffar; för öfrigt torde det Den 5 Maji e, m. tillåt3s mig att hänvisa till ett nyligen utkommit arbete utaf en af Upsal* Academies förtjentaste Lärare, och deli skildring soni dertuli gifves af en i ämnet kunnig man, öfver den Civilistiska bildningens närvarande tillstånd vid Universitetet och dess behof af omskapning, hvilket utgör i verkligheten ett så tillfyllestgörande motstycke till den ädle Grefven» framstälda tafla, att jag anser allt vidare yttrande öfver ämnet blifva öfverflödigt. Om Svenska Folket efter den adle GrefVens uppgift som oväntad och besynnerlig anser den anmärkning, jag gjort vid längsamheten af den nya Lagbokens utarbetning, så har jag till svar å den ädle Grefvens yttrande ej annat att erindra, än att jag gärna erkänner det jag icke uppfunnit något visst för* rnuiair eller förkortningssätt för tankan och begreppet, i följd hvaraf Lagar inom viss tid kunna beställas} men att jag |likväl af hvad den ädle Grefven yttrat icke anser mig be-* höfva frångå, att arbetet möjligen kunnat vart närmare sitt slut än det visar sig. Till den förmodan, att det ännu kan komma att dröja I många år, innan Svenska Folket får hugna sig åt en ny allmän Lag, som står i öfverensstämmelse med dess Grundlagar, hemtar jag förnämligast anledningen deraf, att inga af de för Lagens sluteliga antagande nödvändiga förberedande åtgärder ännu blifvit vidtagne; det nya Lagförslaget bör efter Regeringsformen för att kunna föreläggas Ständesae hafva varit utaf Högsta Domstolen först och se - 20 Den ‘J Maji. dan utaf StatsRådet granskadt.