Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t täcktes, efter Dess Nådiga bepröfvande, när Diligenceoch Forvagns-Inrättningar hunnit så utbilda sig, att allmänna poslföringen kan af dem till större eller mindre del öfvertagas, så inrätta brefposten, alt densammas lortskaffande kunde åt dem öfverlåtas. Anmärkningarne emot Utskottets förslag om öfverseende af Resereglemente! för inskränkning i det antal hästar, som en del Embetsman å resor i tjensten bestås och om behandling af de frågor, hvilka röra Jocal-angelägenheter i skjutsväsendet, äro, efter Utskottets tanka, ej af den beskaffenhet, att de böra föranleda ändring af hvad Utskottet i berörde hänseenden tillstyrkt och hvilket derföre vördsamt åberopas. Hvilket, jemte åtskilliga Ledamöters reservation, Rikets Höglofl. Ständers närmare pröfning vördsamt underställes. Stockholm den 28 Oclober 1834- Reservation: af Herr Hjärne: ”Emot Utskottets förslag, i afseende på en underdånig hemställan till Kongl. Maj:t rörande understöd åt Diligenceoch Forvagns-Inrättningar, reserverar jag mig. Afdelningen hade nu, i anledning af åtskillige anmärkningar emot första Betänkandet, föreslagit, att Rikets Höglofl. Ständer skulle, till befrämjande af Diligenceoch Forvagns-Inrättningar, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, alt egare af sådana Inrättningar måtte förunnas rättighet att, i likhet med egaren lill Diligencen emellan Stockholm och Upsala, ingå frivilliga öfverenskommelse!' med de skjutsnings-skyldige, efter samma grunder som för den sistnämnda äro bestämde. Jag hade biträdt delta förslag, öfvertygad derom, att detta, för närvarande, är det enda ändamålsenliga och verksamma sätt, att, utan betydliga anslag af statsmedel, göra det möjligt för enskilda personer eller Bolag, alt, med hopp om framgång, använda tid och capital på denna hittills lönande industrigren.
Den, som lili kontraproposition i hufvudsakliga voteringen, angående artikeln Blår, antager Ridderskapets och Adelns samt Preste-stäindets Utvinnings-Utskottets Memorial, N:o 23. 51 beslut att, med artikelns fördelning i Hampoch Lin-blår, bibehålla gällande införsels-afgifter, å de förra 6 r:dr och å de sednare 10 r:dr ]>er skeppund, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej-, vinner Nej, antages till kontra-proposition Borgare-ståndets beslut att å Hampoch Lin-blår under en rubrik bestämma 2 r:dr 24 sk. införselstull skeppundet. b) i hufvudsaken. 96:o I)en, som bifaller Ulskottels förslag att nedsätta införsels-afgifteii å Hamp-blår lill2r:dr 24 sk. och å Linblår lill 5 r:dr skeppundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej-, vinner Nej, antages (l:sta alternativet) Ridder skåpets och Adelns samt Preste-ståndets beslut. (2:dra alternalivel) Borgare-ståndets beslut. I afseende å Bokbindare-cloth, som nu är åsatt 24 sk. införselsBookbindarlull jier skålpund, hafva Borgareoch Bonde-stånden, i öfverensstämmelse cloth' med Utskottets förslag, beslutat, alt denna artikel skulle uteslutas ur kontexten och i noten hänvisas till väfnader; hvaremot Ridder skåpet och Adeln samt Preste-ståndet bibehållit gällande bestämmelse. På enahanda grund, som här förut i afseende å artikeln Band, Sammets-, Sidenoch Hall-siden-, blifvit anförd, anser Utskottet nödvändigt att frånträda sitt förslag angående Bokbindar-clolh, och hemställer, ' att Borgareoch Bonde-stånden ville med Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet förena sig om bibehållande af nu gällande bestämmelse för ifrågavarande artikel. 52 llevillningsVis kottets Memorial, N:o 23. Broderade arbeten.
Lån till nya Bibliotheks-byggnaden i Upsala samt Städerne Norrkö- ping, Borås och Ystad i4,85o. .2,601,153. Brist R:dr 78,701. ' i ' ■ Förslag öfver R.glsContorels Behof ifrån och med år i83o till och med år 1834, eller för nästkommande Fem är. Utaf calculerade Bristen år 1829 R:dr 78,701 upptages till ersättning beloppet af de samma år förfallne Obligationer med 5 procents ränta R:dr 20,000, Transport 20,000. 4go Stats-Ut skottets Transport 20,000. * samt Sr 1829 förfallne Obligationer för Skeppsuppbririgningsersättningar, i jemnt Hundra Riksdalerstal 58,?oo. 78,700. Återstoden af Obligationerne med 5 procents ränta 10,000. Återstoden af Obligationerne för Skepps uppbringnings-ersättningar 232,587. Aflöning och omkostnader vid R:glsContoret och R. St:rs Justitia; Ombudsmans Expedition ä 60,000 R:dr om året 3oo,ooo, Förmodad förlust pä Gen.AssistanceContoret åren i83o—i832 å 7000 R:dr .hvarje år R:dr 21,000. ExpectanceLöner, Pensioner och Gratificationer år 1833 20,000. ExpectanceLöner och Pensioner år i834 12,000. 53,ooo Kostnader för inredningen af RiksgäldsContoret samt Gen.AssistanceCoutorets Hus, och serskildt till anskaffande af erforderliga meubler och Inventarier för de rum i förstnämnde hus, hvilka komma att af R. St:r begagnas Betan kan den, N.*o~‘3o2. 49 Transport 694,000.— Bäntor å Högstsalig II.
Voterings-propositionen godkändes. N:o gj, med förslag till upphäfvande elier ändring af Tryckfi ihetsFörordningens 5 §. i3 moment. Härvid förekommo: 1:0 förslaget, pag. 5, att 5 §. i3 momentet Tryckfrihets-Förordningen må upphäfva®, och att ordnings-numrorne på de tre följande momenten af samma §. må ändras lill i3, 14 och i5. Memorialet i denna del återremitterades, med förklarande af Ståndets gemensamma tanke, att Ståndet icke anser sig kunna godkänna berörde förslag att hvila till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag; och a:o det, pag. 7, alternativt framställda förslag till förändrad lydelse af Tryckfrihets-Förordningens 5 §. i3 moment. Antogs att hvila till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. N:o gS, med förslag till ändring af Riksdags-Ordningens 5g §. och Tryckfrihets-Förorduingens 2 §. 4 moment. Härvid förekommo: i;o förslagen, pag. och i5, till tillägg eller blifvande 1 mom. af 5g §• Riksdags-Ordningen och till ändring' af 2 §. 4 morn. Tryckfri hets-Förordningen, Återremitterades, med förklarande af Ståndets gemensamma tanka, att berörde förslag, såsom hvarken nödige eller nyttige, ej kunna af Ståndet godkännas att hvila till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag; och Prof. Utd deri, if) Ap'ilr 184l•• 367 2:0 förslaget, pag. i5 och 16, af tillägg i de tvänne sista perioderna af Riksdags-Ordningens 5p §., förvandlade lill ett 2:dra moment ; Antogs att hvila lill Grundlags-enlig behandling vid nästa Riksdag. N:o 99, med utlåtande öfver Kongl. Majds Nådiga Proposition om ändring af 87 §. Regerings-formen. Den af Kongl. Majit i Nåder föreslagna och af Constitutions-Utskotlel tillstyrkta förändring af Regerings-forniens 87 §. antogs att hvila till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag.
Vid förnyad föredragning af Stats-utskottets den 4 och 8 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 74. angående regleringen af utgifterna under riks-statens femte liufvudlitel, bi föllos utskottets hemställanden i afseende på planen för sjöförsvaret och definitiva regleringen af de å denna hufvudtilel uppförda indelta räntor, äfvensom 1, 2, 3_, 6, 7, 12 och i3 punkterne samt litt:, a, b, c, d och e af 14 punkten; men blefvo 10 och iirte punkterne, på grund af deremot gjorda anmärkningar, återremitterade, samt ansågos 4> 5, 8, och 9 punkterne jemte litt. f. af 14 punkten icke erfordra någon åtgärd. Från Hög v. Preste-standet. S. D. Anmälde Komminister [lallen, att det är anledning till anmärkning emot Chefen och föredragande Stats-rådet för Ecclesiastik-departemenlet, hvarom remiss begärdes till Constitutions utskottet, inför hvilket anledningarme uppgifvas skulle; Remissen beviljades. S. D. Föredrogs ånyo Stats utskottets utlåtande N:o 82, i anledning af väckte motioner, angående förhöjning i priset å salpeter. 248 Prot.-utdrag den fl Mars ISiS. Återremitterades. S. D. Föredrogos ånyo och Judes till handlingarne Lag-utskottets memorialen N:o 22, i anledning af Bonde-ståndets remiss till utskottet af det i utskottets utlåtande N:o 4 omförmälde ärende. N:o 23, i anledning af återremiss af utskottets betänkande N:o 6 öfver väekt motion, angående ändring i författningarne om bysättning. S. D. Föredrogs ånyo Stats-utskottets utlåtande N:o y3, angående regleringen af utgifterna under Riks-stalens fjerde hufvudtitel.
»hvem är du, och hvar kommer du ifrån?» ’Jo,’ svarade prinsessan, ’jag är inte annat än en fattig främling, som har gått hit för att begära tjenst.’ »Ja så», återtog trollet, »du menar väl att jag skall ha tjenst åt hvar och en som kommer och far? Nej, packa dig straxt din väg!» och dervid såg käringen så bister ut, att prinsessan blef helt förfärad. Men hon repade mod igen, och svarade med stor ödmjukhet: ’om så är, måste jag låta mig nöja som eder täckes. Likväl ber jag att få låna hus några dagar, medan jag hvilar ut efter min långa vandring.’ »Ja,» sade trollet, »det kan du få. Du kan få ligga i gås-huset; det blir just ett passligt herberge åt en sådan som dig.» Dervid blef det. Troll-drottningen gick sina färde; men konunga-dottern skulle få bo i gås-huset, me’ns hon hvilade ut efter sin långa resa. När prinsessan nu kommit för sig sjelf, gjorde hon som den gamla berga-qvinnan lärt henne. Först skurade hon, och putsade, och fejade i hvar vrå, så aldringen har sett sådant; derefter tog hon fram sin spinnrock, och spann det allra grannaste garn, både gull och silke; sedan tog hon fram härfveln, och härflade garnet, och lagade till väf, och väfde gyllen-duk och fagert pell, och klädde hela stugan rundt omkring: och upphörde så icke, förrän gås-huset var förvandladt till det präktigaste herberge i hela kungs-gården. När så det var gjordt, tog hon fram sin silkes-pung, och gick ut och köpte sig både mat, och mjöd, och vin, och hvad annat kan fås för penningar, ock kokte, och stekte, och bullade upp, och lagade till ett gästabud, så att väl aldrig någon af oss har varit med om hälften så präktigt gille. Slutligen gick hon upp i kungs-gården, och beddes få tala vid drottningen. Ja, käringen undfick henne på det allra bästa, och frågade efter hennes begäran.
Det är derföre jag tror mig kunna tillägga, att om , på sätt Herr Munck af Rosenschöld nyligen yttrat , Rikets Ständer alltid skola veta skilja emellan Konungen och Embetsmännen , skola desse sjelfmant ej söka vända , ifrån sig på Regenten, hvarje anmärkning, de , i laglig ordning, kunna förtjena. En annan värd Ledamot, Herr Friherre Boye, har, med anledning af den väckta frågan, framställt sina tankar, och visat nödvändigheten att bereda ett tillfälle för ConstitutionsUiskottets Ledamöter, att, genom de i StatsRådets Protocoll hämtade uppgifter, offentligen kunna, antingen upplysa de misstag, som någon af StatsRådets Ledamöter , i sin yttrade mening, må hafva begått, eller ock gifva ett förtjent låford åt den, som ej i detta misstag deltagit 3 utan att på ett uteslutande sätt sysselsätta sig med granskningen af StatsRådets Protocoll, endast för att deruti an* marka, hvad emot grundlagarna kunde vara stridande. Lika med den värda Ledamoten', Den 31 Mars. 421 tror jag, att denna utvidgade anmärkningsrätt skulle, i visst afseende, vara både" af vigt och nytta-, ty då en Embetsman endast rodnande borde afhöra det låford honom möjligen kunde gifvas, är jag fullkomligen öfver, tygad, att han med glädje och frimodighet skulle och borde möta hvarje offentligt skeende anfall emot dess Embetsförvaltning. Men för att komma härtill, kräfver Irågan den noggrannaste öfverläggning och bör i constitutionel väg behandlas. Ridderskapet och Adeln kunna ej ensamme afgöra denna nya tolkning af grundlagen, som fordrar Konungens och de öfriga Ståndens sammanstämmande beslut, utan böra således hänskjuta densamma till ConstitutionsUtskottet, som jag tror först bör höras. För att deremot återkomma till den, i anledning af StatsSecreteraren Friherre Wirséns anmärkning , yrkade remiss till Utskottet, kan jag åtmindstone hvarken inse eller uppgifva till hvad Utskott en så beskaffad fråga hörer. Grefve Lantingshausen, Albrecht, conformer?de sig med Friherre af Wetterstedt.
Landtbonde till hemmanets bedrifvande behöfver, och hvarförutan han icke kan detsamma vederbörligen sköta, Jordegarene förut haft den utväg öppen, att i ArrendeContractet förbehålla sådane vilkor, som vid denna händelse, gifva honom rätt till Landtbonden» skiljande från Arrendet. I afseende åter på frågan om hinder för ifrågavarande egendoms försäljning, förekomma de omständigheter: att ehuru Lagen i allmänhet måste skydda hvarje på god tro emellan sjelfrådande personer slu - Lagutskottets Betånknndcn. 633 tadt aftal, samma Lag likväl skulle efter Motiona irens furslag medgifva, att den handel sorn utan minsta anledning a köparens sida till tvifvelsmål om Landtbondes egande ratt till den lösegendom, han hos sig hade och dagligen brukade, derom slötes, skulle upphäfva*, för att gifva kraft åt den förmånsrätt Jordegaren förvärfvat genom förstråckningar, om hvilka icke någon annan än han och Landtbonden kan hafva kännedom: samt att ett sådant förhållande äfven skulle ega rum, då någon lernnat Landtbonde undsättning, i förlitande på en af Lagen godkänd säkerhet derföre, uti den lösörepant han erhållit, heldst, det föreslagna stadgandet nödvändigt måste afse äfven den händelse, att egendomen kan genom pantsåttning afhåndas, om detsamma icke skulle blifva ofullständigt och sakna den dermed åsyftade verkan. Pä sådant sätt skulle allmänna grundsatser, på hvilka mångfalldiga rättsförhållanden äro byggde rubbas, till någon del samt osäkerhet beredas, Utskottet kan i öfrigt icke gilla, att i enahanda ändamål, sorn här ofvan blifvit föreslaget, öfverenkommelse må emellan Landthönder och Jordegare träffas och vara förbindande då de vid HäradsRätterne blifvit uti Protocollet införde, enar derigenom skulle beredas möjlighet till svekfulla aftal för att skydda Landtbondes egendom från hans Borgenärer* tillgripande.
Men beklagligen kan jag för min del icke dela Ulsk:ns öfvertygelse, att presterskapet vidtager några sådana varma och upplysta bemödanden: mina skäl liro grundade på följande: 1:0 äro presterne vanligtvis så öfverhopade af verldslrga göromål, att de ej hinna lemna tillbörlig uppmärksamhet åt sådana tvister, då likväl, efter min förmening, det borde med de varmaste ansträngningar utgöra en deras förnämsta pligt att upprätthålla kyrkans helgd och värdighet. 2:0 Det högre presterskapet, åtminstone en stor del, tyckes icke mycket bekymra sig om dylikt, när man lill och med ser en vidtfräjdad lärare vid ett af Rikets universitet uppträda som predikant i denna sekts kyrka midt under sjelfva striden. 3:o Det lägre presterskapet känner antingen icke förhållandena eller har dess opposition ingen vigt. 4;° Äger rnetodismen redan ett för stort inflytande, som, utan lagar, ingen makt kan motverka, och isynnerhet då, när de, sora skola vårda dessa heliga åligganden, lemna allt åt slumpen. 5:o i händelse ett lika varmt nit lifvade kyrkans prester som metodismens, så vore detta i sjelfva verket att endast, så att säga, arbeta metodisinen i händerna, enär det alltid visat sig att denna sekt slagit sig som en egen sorts bi ned på annans kupa och uppskurit der den icke sådde, det vill säga, dragit till sig sådana menniskor, hvilka redan förut voro bragte till en andelig besinning; hvilket lär vara orsaken, hvarför metodisterne underhålla så många missionärer i de christna länderna. Den råa, osed tiga massan söka de ej bearbeta. Ankom Statsrådet m. m. Frih. Stael von Holstein, hvilken å K. M:s höga vägnar aflemnade en nådig propos. till R. St. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Då jag såsom embetsman var en af dem, hvilka hade vård om Svenska kyrkans angelägenheter, ansåg jag fara vara för metodi,smens utspridande här i landet. Att på min utsago skulle göras särdeles afseende, kunde jag icke vänta, emedan jag icke är Den 3 April f. m. prest.
Han hade icke förr haft någon idé om att ett sådant elände kunde finnas till. Hvarje drag i kvinnans och det lilla barnets ansikte talade om hunger och lidande. Också runno tårarna utför Bengts kinder, då hans ögon fästes på de arma, och han sprang genast till närmaste boning för att skaffa mat åt dem. Gifva ville man dock ej; ty det var just lagom, om det där tjufpacket svälte ihjäl, svarade man Bengt. Stället dit han inträdt var en af dessa usla krogar, som finnas i alla städer, och där den sämsta delen af befolkningen har sitt tillhåll. I sin förtviflan att icke kunna erhålla något, aftog han sin väst och jacka, gaf dessa i stället för pengar och fick i utbyte därför bröd, mat och hvad som fordrades. Lastad därmed, återvände Bengt till de fattiga uthungrade, där han, efter att ha stillat deras hunger, började att badda på Pehrs sår, som värkte så, att gossen gret och skrek. Så hade Bengt tillbringat denna pingstafton, alldeles glömsk af sig själf, upptagen endast med att bistå och hjälpa eländets barn. Efter att hafva erhållit dessa upplysningar, återvände fru Aurell, sedan hon gifvit den fattiga modern litet mera pengar samt lofvat att söka förhjälpa henne ur det elände, hvaruti hon råkat. Af Lina Andersons grannar skaffade sig fru Aurell några upplysningar rörande denna och fick då veta att den beklagansvärda kvinnans man satt på fästning för tredje resan stöld. Den vanliga förkastelsedomen hade i hela sin grymhet här blifvit tillämpad. Ingen ville gifva arbete åt stortjufvens hustru. Själfva medlidandet nedtystades och det fanns ej någon som hade räckt hans barn och deras mor en hjälpsam hand. Den första som gjort det, var Bengt. Vid hemkomsten gaf fru Aurell sin man en förklaring på Bengts uppförande och orsaken hvarför han beröfvat sig sina kläder. Aurell kunde likväl icke finna något så berömvärdt i “pojkens tilltag“, utan påstod att man måste vara galen för att taga kläderna af kroppen och gifva åt första tiggare, som kommer i ens väg. Tiden gick. Ett år förflöt. Fru Aurell hade tagit Pehr och hans mor under sitt beskydd. Döden tog den lilla flickan, kort efter fru Aurells första besök i deras usla hem.
Faconerade, större eller min o 7 dre, samt tryckta, af 7 qvarters fyrkant och deröfver, fransarne oberäknade . Släta, af förgadt Garn, större och mindre samt tryckta, Qvantitet för Tuliber. Inf.-Tull. Utf.-Tull. l skålp. l skålp. l skålp. l skålp. l skålp. R:dr R:dr 48 Bil. till BevHillings-Ulslollets Betänkande, N.-o 21. T ullvärde. Qvantitet fur Tullbcr. Inf.-Tull. Utf.-Tull. R:dr s. r. ^Väfnader: Bomulls: Alngods: Shawlar, Shawletter och andra Dukar: under 7 q varters fyrkant, Rulr s. r. R:dr s. r. 4 IG — fransarne oberäknade 1 skålp. 1 21 4 Bomulls-, med blandning till större eller mindre del af Lin: 4 Damast 1 skålp. — 36 — 2 — -i Dräll 1 skålp. 24 andra slag tullbehandlas så- som lika beskaffade tyger af Bomull allena. Ylle: Alngods: 3 Boy l skålp. 36 — Casimir, livitt, svart, gult och 6 rödt 1 skålp. 1 24 — 3 2 Flanell Filtar och Mattor l skålp. l skålp. 36 24 — > F ri a. 2 24 Fris, Frisad, Doffel och Kalmuck 1 skålp. 30 — Kläde, Dråp, Halfkläde, Vadmal, Ratin och Corderoy; äfvensom Casimir af andra än 6 — nyss uppräknade färger l skålp. 2 5 — ■ Flaggduk och Qvinctte 1 skålp. 1 36 — Packing eller Prässduk l skålp. — 3 — 2 24 — alla andra slag 1 skålp. — 24 — Halfylle, eller af Ull med blandning till minst hälften af Bomull, Lin eller Hampa: Bil. till Bevillnings-Utskottets Betänkandej N.-o 21. 49 Tullvärde.
Denna tycks dock icke ens genera foglame sjelfva, då man ser dem, der de ha litet hemtrefligt, sjelfmant flyga in i sin bur. Kommer så en anmärkning mot första upplagan af öfversättningen utaf Brehms arbete. Härmed liar jag naturligtvis ingenting att skaffa; men rättskänslan hos en hvar må- förvåna * sig öfver att granskaren åberoper så många anmärkningar mot den upplagan utan att erinra sig eller med ett ord omnämna de svar, dessa artmärkningar fått Huru granskaren kan affarda Brehms på iakttagelser stödda berättelse om Rotgelns hjelpsamhet mot föräldralösa småfoglar helt enkelt med epitetet hjertnupet yttrande, må stå för hans egen räkning. Likaså, att busksqvätta är en » gammal svensk benämning ». Sundevall skrifver: » Namnet Buskärla, som användes här och der för åtskilliga småfoglar, hvilka lefva bland buskar, tyckes mig särdeles väl passande för Saxicola rubetra, hvarföre det torde vara att föredraga framför Busksqvätta, som är tungt att uttala och ej brukas uti folkspråket ». Att krustacéer skulle vara » ett bland Strömstarens vigti-gare födoämnen », har icke bearbetaren uteglömt. Brehm har i originalet ett temligen långt stycke i ämnet, hvarvid han citerar sin faders, Glogers och Girtanners direkta iakttagelser härom, vid hvilka inga krustacéer kunnat upptäckas såsom dylikt födoämne. Nu sammandrager bearbetaren det långa • stycket och säger, att denna föda består » nästan uteslutande af insekter och deras larver. » Sådan är historien om denna förfärliga glömska. Granskaren finner en öfverdrift i Brehms erinran om sadesärlans mod och snabbhet vid förföljandet af en roffogel. Andra skola helt säkert icke finna någon öfverdrift häri.
(Lidman bugar sig och ämnar gå). Det var sant det, så ningen. skickar Inspektorn genast efter fjerdingsman för vräkFASÂN (högst förvånad) Hva' befalls? inga hutleringar, och när inte en torpare kan göra MAJOBSKAN. Jo, ser kammarjunkar'n, jag tål rätt för sig hos mig, så kör jag genast bort honom. hvarom här är fråga har hustru och många barn. LIDMAN. Men tillåt mig erinra, att den person MAJORSKAN. Skulle det gå efter inspektorns pi pa, så skulle jag väl göra hela gården till ett barnhus, men se det blir intet af; karlen skall bort i morgon da'n för det är jag som vill det. går genom fonden). LIDMAN (för sig). Hvilken hjertlös menniska (han TIONDE SCENEN. FASÂN. MAJORSKAN. NOTARIEN. FASÂN. Ovanlig ömsinthet hos en inspektor. lantråkerna ska jag säga, och estimerade jag inte nedvändt i huset; men det var sant det i Pavillongen. MAJORSKAN. Åh, han hör till de der galna fi ordning bättre än han, så skulle allt bli uppoch Kammarjunkaren får ursäkta, att han blir lagerad i FASÂN. Åh, jag ber aldra ödmjukast! nars; men vi ha fått resande på gården, ett par ket rum som jag sjelf. MAJORSKAN. Jag är väl inte så trångbodd an slägtingar ifrån Tyskland, som nära på ta lika mycFASÂN. Verkligen! tén hade två systrar som begge blef gifta med tyska friherrar, ty, se i den verldsdelen lär då hvarenda själ vara adelsman. Den ena som var mor åt Au MAJORSKAN. Ja, se saken är den, att salig Strut rore, kom hit som enka dog busbas; och lemsjälen åtog sig förmynderskapet för henne. FASÂN. Det är fröken Aurore det? nade oss flickungen; och salig Struttén Gud fröjde ännu värre. Hon miste sin son och i sorg deröfver MAJORSKAN. Ja, med den andra systern gick det
Det har förmodligen undfallit Högloflige StatsUtskottet,att, om icke hela det ofvanstående Momentet kunde anses öfverflödigt, ett undantag åtminstone uttryckligen borde göras för detn , sorn tor närvarande äro uti Possession af ägandedispositionseller någon slags nyttjande - rätt. Att dessa skulle kunna tillförbindas att sjelfVe genom Stämning sätta deras lattighet i fråga , vore stridande en ot all Lagprincips och skulle innefatta ett fullkomligt avvikande från gällande Lagar och RärtegångsOrdningar. Hvad man på god tro innehafver , är man berättigad behålla med alla åtföljande förmåner , intilldess att den, som derå gör anspråk, i laglig väg anmält och styrkt sin talan. En Författning, som skulle för någon Serskild händelse påbjuda ett förändradt Rättegångssätt, skulle nödvändigt komma att bära den förhatliga stämpel , sorn alltid är oskiljaktig från hvad man kallar Lex in Casu, oell af retroactiv beskaffenhet. Att sorgfälligt undvika , det gifna föreskrifter ej komma i Collision med hvad Lagen stadgar, är alltid nödigt, i synnerhet vid frågor af sådan beskaffenhet, som denna, då Riksens Ständer hafva hufvudsakligen Beslutande-rätt : Regeringen skulle eljest komma i den obehagliga ställning, att antingen icke verkställa ert Riksens Ständers Beslut,eller ock utgifva en Författning, stridande emot gällande Lagar , som ej kunna på sådant sätt förändras. Mig synes den en 174 Den 7 Martti. kia åtgärd ) som Kongl. Maj:t i Dess Nådiga, Proposition nämnt sig hafva vidtagit genom Ordres till LandshöfdingeEmbetet, vara allt hvad som behöfves för verkställigheten utaf en Sak, der några Månaders, vore det ock Års uppehåll ej kan jemn föras med den olägenheten , att någon enda Medborgare skulle lida intrång i sina lagliga rättigheter. I för* bigående ina nämnas, att hvad de omförmäl* te publique Actorer beträffar, deras åtgärd icke äger någon inflytelse till Räftegångarnes påskyndande och föga till åstadkommande af tidsutdrägt annorlunda, än genom deras försummelse. Om Riksens Höglofl.