Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tersmeden har uplyst, att i den föreslagna lönen, 24,000 Rdr, icke ingår något bidrag af Norska Statsverket; men, mine Hrr, jag är derföre alldeles icke rubbad i min öfvertygelse, att så bör vara. Vi måste alla erkänna, att föreningen emellan de båda Rikena icke daterar sig ifrån i går. Det synes mig att, under loppet af några och 40 år, man bordt medhinna att reglera de unionella förhållanderna. Sådane de nu äro, förlorar visserligen icke Norska folket derpå. Det är vi, som få vidkännas hela utgiften för bestridandet af de Norska angelägenheterna, och hvarföre? Jo derföre, att vår Regering ännu under 40 år icke velat göra något, för att i det afseendet få något bestämdt. Sedan man så lång tid upskjutit dermed, framlägger man en grund för fördelningen af de båda Rikenas gemensamma utgifter, . hvilken fördelningsgrund man »förmodar» äfven i Norrige kan befinnas billig och antaglig. Jag hemställer till Hrr:ne, om vi kunna anses hafva upfyllt vårt kall såsom representanter, om vi underlåta att söka få förhållandet utredt, och om vi icke böra lemna kraftiga påminnelser om nödvändigheten deraf, i hvilket sednare fall den åtgärd synes mig ganska lindrig, att man genom nedsättning i anslaget tillkännagifver hvad man tänker, nemi. att det icke är Svenska folket ensamt, som bör drabbas af alla de utgifter, som i och för de förenade. Rikenas utrikes angelägenheter erfordras. Jag har aldrig påstått, att StatsUtsk. såsom afgjordt ansett den föreslagna fördelningsgrunden; tvertom har Utsk. vid detta tillfälle, mera än vid något föregående, lagt vigt derpå, att denna beräkningsgrund icke blifvit i vederbörlig ordning antagen. Således vidblifver jag mitt yrkande, att anslaget för StatsMinistern för utrikes ärenderna måtte, i enlighet med Hr Björks reservation, nedsättas till 20,000 Rdr: Hr Bildt, Didrik Gillis:
För bestämmande af hvad i sådant hänseende må utgöra en lämplig tidrymd kan ledning hemtas af de nyare statistiska beräkningar, som, efter Länsstyrelsernas till Stats-kontoret lemnade uppgifter, skett öfver skördens förhållanden i riket under de fyratio åren 1815—1854. Dessa beräkningar utvisa, att, i allmänhet taget, nära hvart annat år skulle vara medelmåttigt, något mer än hvart fjerde godt, mer än hvart femte under medelmåttan, hvart nionde gifva missvext och hvart tjugondeförsta svag äring. Under tjugu år böra således kunna förväntas omkring tio medelmåttiga och fem goda år, tre till fyra år med skörd under medelmåttan och ett till två svaga eller missvext-år. Då, i följd häraf, en tjuguårig arrendetid synes i de flesta hänseenden billigt förena Kronans och arrendatorernas ömsesidiga fördelar, vill Kongl. Maj:t härmed i nåder föreslå, att, med ändring af Kongl. Kungörelsen den 17 December 1799 tiden för utarrendering af Kronans egendomar må framgent blifva till tjugu år inskränkt; hvarigenom äfven den förmån för Kronan skulle ernås, att, i händelse någon hennes egendom behöfver annorlunda, än hittills skett, disponeras, sådant kan inom en jemförelsevis kortare tid låta sig göra. Handlingarne i detta ärende komma att tillhandahållas det Utskott till hvars behandling frågan varder af Rikets Ständer öfverlemnad; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kunglig nåd och ynnest städse välbevågen. År och dag som ofvan. CARL. ./. A. Gripenstedt. Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition N:o 68. 5 Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Honungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 23 December 1859. Närvarande: Hans Excellens Herr Justitie-Stats-ministern,; Friherre De Geer, Hans Exc. Herr Stats-ministern för Utrikes-Ärendena, Frih.
Hvad Hr Ribbing nu sednast behagat yttra om ställningar och förhållanden, rör:de landshöfdingar , landssecreterare m. fl. embetsmän, linner jag stå i rak strid med go §:u Reg.F:n, hvilken hindrar mig att upptaga hans yttrande. I annan händelse hade jag att anföra hvad som kunde till rätta v isa försöket, att göra sådana saker till öfverläggningsämnen inom Representationen. Vi lefva uti eli sam - Den ao Maj f. ra. 7‘ halle med lagar, deri man ej har rätt att gå utom den lagliga ordningen, hvilket man gör, då man uppkastar personliga förhållanden till öfverläggn.ämnen för R. St., hvilka skola enligt grundlagen vara sysselsatte med hell andra och i annan form väckta ämnen. Jag förnyar min anhållan, alt Hr Landtm, måtte vägra propos. till remiss. Hr Sandelhjelm: Jag anhåller att få upptaga blott några få af de erinringar, Hr Ribbing afgifvit vid mitt anförande. Hr Ribbing förutsätter, för att göra sitt förslag så mycket mera rättvist, att det skulle vara landshöfdingen obetaget, att besvära sig öfver häradsrättens afgifvande förslag, och att till högsta instansen fullfölja sådana besvär. Jag anmärker härvid, att i besvärsmål få inga andra än parter fullfölja talan, och landshöfdingen vore icke här part. Emot antagande af Hr Ribbings förslag förekommer dessutom en annan anmärkn., som ligger djupare i ämnet. Domaren skulle enligt detsamma upprätta förslag till kronoiänsmanstjenster. Han må dervid vara oberoende af främmande inflytelse eller icke, så kunde dock förslaget slå illa ut, och landshöfdingen blifva nödsakad att antaga < n oduglig länsman, hvilken kort derefter kunde förhålla sig så, att landshöfdingen blefve föranlåten remittera saken till undersökning vid samma domstol, som upprättat förslaget och nu hade att dömma länsmannen till ansvar och måhända tjenstens förlust. Jag frågar Hr Ribbing sjelf, huru domaren då borde förhålla sig. JBorde han jäfva sig?
St. icke kunnat anvisa några medel på tredje hufvudtiteln, eller för militär-departementen, lill telegrafinrättningens underhåll, så länge mål te det. icke kunna komma att fela, att allt hvad som rör föredragning af den financiella delen kommer alt äga rum af Finance-ministern ; och det torde icke vara något nytt förhållande inom vår statsreglering, att en inrättning kan vara af den egenskap, att den äger sammanhang med tvänre olika departement. Jag hoppas det R. o. Ad. behagar inse, att det är en fortsät tning af Regeringens egna åtgärder, som StatsUtsk. i detta hänseende tillstyrkt, och att Ståndet derföre bör lemna bifall dertill, aldi ahelst, som telegrafinrätt - Den ao Mars e. m. 183 ningen, i annat fall, torde blifva utan allt anslag för sina behof. Frih. Cederström: Jag begärde ordet i anledn. af Gr. Frölichs yttrande, alt vi icke borde äflas om att vinna rättelse uti hvad StatsUtsk. oriktigt föreslagit, sedan denna oriktighet utaf tvänne Stånd blifvit bifallen. För min del är jag icke af den tanken, att man icke bör äflas för att få lättelse uti hvad som rättas bör. Hvad Frih. Sprengtporten anfört såsom skäl för SlatsUtsk:s tillgörande i detta hänseende, nemi. att K. M. utaf postverkets öfverskott anvisat medel till telegrafinrättningen, bevisar ingenting annat, än att, då någon statsreglering icke kan uppgöras emellan riksdagarna, och K. M. således lill föremål, som för landet äro nyttiga, måste använda de tillgångar Han äger att disponera, så har K. M., till inrättande af telegraferna, hvilkas nytta och nödvändighet så väl StatsUtsk., som RikstSttn erkänt, anvisat medel på tillgångarna af postverkets öfverskott; men annat är det, och annat är frågan om samma ordning äfven framgent skall äga rum, hvilket.då rätteligen bör benämnas oordning. Telegrafväsendet hör till Landtförsvars-departementet, så väl i afseende på personalen, som kostnaden dertill.
Tersmedens förslag synes åsyfta, att tjenstemännen inom depositions-afdeln:n skola utgöra 2 kommissarier, 3 kamererare, 2 bokhållare och 5 kontors-skrifvare, samt att minskning af detta antal skulle ske, endast i den / Den 17 Oktober 267 händelse, diskont-kassören blefve tillsatt. Får frågan denna form, skall jag ej sälta mig emot förslaget. Hr Gr. o. Landtm, framställde nu, såsom föremål för öfverläggningen, den af honom nyss, i följd af förbiseende, förbigångna punkten, nemi.: 16:o Ulsk:s hemställan, pag. 34, örn den jemkning i instruktionen för deposilions-afdeln:n, att äfven expeditioner, hvarå pollett öfver emottagande blifvit utfärdad, till inlemmar en utgifvas, i män som desamma vunnit slutlig handläggning och vederbörande till utbekommande deraf sig anmäla. Hr von Hartmansdorff: Fullrmges förslag, som blifvit af Utsk. godkändt, åsyftar att göra alla expeditioner, så vidt möjligt är, till snabblöpare, d. v. s. att få dem färdiga så hastigt, att iusättaren må kunna utan olägenhet vänta på deras erhållande, utan att behöfva, efter någon stunds förlopp, till Banken återvända. Mera i Utsk:s Betänk, är icke bestämdt uttryckt, hvarföre jag skulle önska att få, måhända af Frih. Tersmeden, uplyst, huruvida Ctsk:s mening varit, att uprop skall ske för de expeditioner, hvilka icke blifvit färdiga, förr än vid den sista tid, som för expeditionernas ulfående är bestämd. Jag, för min del, anser nödigt, att man bibehåller icke blott polletterna, utan äfven ett slutligt uprop, ty om ett sådant icke sker: så blifver följden, att insättarne trängas vid luckan, hvarigenom oreda, hinder och måhända äfven misstag förorsakas. Skulle deremot uprop ske, så gagnar det icke för Pål att trängas med Per; ty ingendera får sin expedition förr, än han upropas.
De hafva påkallat noggrannhet i bedömandet, och deraf har följt en vidlyftighet i behandlingen, som, ehuru tidödancle, likväl ej blifver utan nytta, genom det ljus elen spricit öfver våra sanna fördelar. Vi höra således hoppas, att då vår Konungs bud eller Grundlagens före - Den 2 2 December e. mi 441 skrift Ater förenar Svenska Folkets Representanter, skola desse göra rättvisa At våra bemödanden, och 1 dem igenfinna det nit för Sveriges väl, som ledt oss, och den erfarenhet vi samlat skall då, rätt använd, föra dem närmare det stora ändamålet — Fäderneslandets sällhet. Ridderskapet och Adeln har ålagt oss (len pligt, vi nu villigt upp fylle, att, under betygande af dess högaktning och vänskapsfulla tillgifvenhet för det Ilögvördiga PresleStåndet, till detsamma frambära Ridderskapets och Adelns afskedshelsning, och dervid utbedja sig fortfarande lika tänkesätt. Till Wällojlige Borgare-Ståndet: Deputerade af Ridderskapet och Adeln, infinna vi oss, för att å vårt Stånds vägnar vid detta Riksmötes 1111 inträffade slut bjuda det Wällofliga Borgare-Ståndet ett vänskapligt farväl. Ingen hotande fara, ingen inträffad allmän olycka, endast Grundlagens ovillkorliga föreskrift samlade oss till detta Riksmöte. — Lugna, fredliga, för den allmänna välmågan gynnsamma år hafva förflutit alltsedan det föregående, och Riksens Ständer hafva således odeladt kunnat öfverlemna sig åt den granskning af Rikets financiella och oeconomiska förhållanden, som varit påkallad, i förra afseendet af bristen på ett stadgadt myntvärde. och i det sednare af nödvändigheten att 442 / Den 22 December et m. lämpa föråldrade stadganden efter fordringarne af en mera upplyst tid. Det vore förmätet att nu vilja bedöma, huruvida Riksens Ständers åtgärder i dessa delar komma att i verkställigheten uppfylla den goda afsigt, hvari de blifvit vidtagne.
Uti särskildt Memorial har Riksdags - Ful lmägtigen Pehr Jonsson, från Christianstads Län, föreslagit, att som en orubbad och oberoende besittnings O rätt af Egendom och Jord hufvudsakligen bidrager till uppmuntran för Jordbruket, bifall matte lemnäs till Aboernes på Preste-, Klot.kare-, Annexeoell Meusal-Hemman enhälliga önskan, att till Skatte få inlösa deras innehafvande Hemman och någon liss årlig afgift i Penningar eller Spannmål bestämmas till Löntagaren, i händelse lian icke skulle kunna anses dessutom vara tillräckligen lönt, hvarjemte Riksdags Fullmägtigen Eric Sven sou, från Bohus Län, hemställt, att sorn Kongl. Majit, genom Nådig skrifvelse af den 22 April 181g, till Kongl. Stats-Utskottets Betänkanden. 769 Kongl. Kammar - Collegium, upphåfvit Dess uti Nådigt Bref af d. 29 Mardi 1810, Åboerne å Annexeoch Mensal-hemman i Bohus Lån, med vissa inskränkningar, lemnade rättighet, att tå losa dem till Skatte, men denna rättighet, i kraft af Kongl. Försäkringen på Allmogens frioch rättigheter, d. 4 April 1789, jemförd med 77 $. af Regeringsformen, syntes icke båra vara rubbning underkastad; en sådan förklaring ofver 1819 års Kongl. Skrifvelse måtte utverkas, att Åboerne på Annexeoch Mensal-hemman komma i fullt åtnjutande af de rättigheter, 1810 års Kongl, beslut dem tillerkänner; och har Riksdags - Fullmågdgen Pehr Knutsson, från Malmohus Lån, yrkat enahanda Skattelosnings-råttighet för Åboerne på de uti Skåne varande Domkyrkooch Hospitalshemman, uti hvilka anföranden åtskillige bland Bonde-Ståndets Ledamöter sig förenat; hvarefter ärendet blifvit till StatsUtskottets åtgärd remitteradt.
Hvaremot minskning under samma tid ägt rum med Tullsågqvarnar Husbehofs-mjölqvarnar 2. Husbehofs-sågqvarnar 2. Af de i tabellen upptagne 13321 mantal gymnasiioch skolhemman äger Gustafsbergs barnhus 94 mantal och de öfriga 124JI mantal tillhöra Hvitfeld tska gymnasii-stipendii-in rättningen. Hemmansklyfningen fortgår i ungefärligt förhållande till folkökningen; men med undantag af vissa orter, synnerligast i skärgården, synas olägenheterna deraf, med afseende å besutenheten i allmänhet, här i Länet vara mindre än flerstädes. Ett ungefärligt begrepp om hemmansklyfningens utsträckning vinnes genom jemförandet af de i Länet befintlige hemmans antal, sådant det visar sig 22 i bifogade tabell, med de af vederbörande häradsskrifvare år 1846 för det näst föregående året, enligt Kongl. Maj:ls nådiga befallning, särskildt meddelade statistiska uppgifter, och hvaraf inhemtas, att inom detta Län antalet då utgjorts af: Ägare eller med ständig åborätt innehafvare af hemman 9,719. O D Boställsinnehafvare 1 53. Arrendatorer och brukare af hemman 1,207. I medeltal kan man härefter beräkna nära 4 åboer på hemmanet. Härutinnan förete sig dock betydliga skiljaktigheter. Så exempelvis i vissa skärgårdsorler förekomma ända till 100-delar af hemman; men dessa äro gemenligen att anse föga annorlunda, än som bostadslägenheter för fiskare, hvilka sysselsätta sig med jordbruk såsom binäring. Skiftesverkel har inom detta Län haft synnerlig framgång. Sedan utfärdandet af Kongl. Maj:ts nådiga Stadga derom den 4 Maj 1827 har intill 1846 års slut laga skifte härstädes öfvergått inalles 1,317|| förmedlade mantal. Summa 1,568ij förmedlade mantal eller mera än hälften af Länets hela ägo-område.
För att lemna en öfversigt af UllDiscontfondens tillstånd under de arne år, som utgjort föremål för granskning, bifogas härjemte de för samma år öfver denna fond författade Capitalslut, af hvilka inhemtas, att dess vinst utgjort: år i83o. R:dr 3145:6. 9. i83i „ 2037: 3. ir. « ,00 „ 5,182: io.8. och då härifrån afdragas utgifterne för fondens förvaltning 574: 3a. visar sig fondens inkomst för begge åren 4,607: 26. 8. sorn sammanlagd med dess behållning vid 1829 årsslut 144,266: i5. 6 utgör en tillgångssumma af 148,873: l\i. 2. hvaraf följande utgifter blifvit hestridde, nemligen: I följd af de i sista Revisions-berättelsen omförrnälda Kongl. Bref af den 10 April och den 10 December 1828, för inköp i Tyskland af Electoralfår, dessa fårs transport så väl i Tyskland sorn i Sverige, samt resekostnaden för Kongl. Secreterare!! Nathhorst, enl. dess redogörelser, tillsammans 17,218: 6. 2.
Domstol uppkommit, och sakens natur fordrade äfven, att, sedan HofRätterne blefvo flere, en enda sådan högste Domstol måste gifvas, sorn ut» gjorde öfversta föreningspunkten för hela rät, tegångs-verket, och utöfvade Högsta Lagskipande Magten; men härigenom är äfven handt, att, Folket ovetande, efter hand blifvit detsam, mapåtrugadt, att jag så må säga, enny, i våra gamla Lagar alldeles okänd, Domstols - grad , hvarigenom de rättsökande nu mera betungas icke allenast med betydligare kostnad, utan Den 19 April 519 ock med en ganska betydlig ytterligare tids-, utdrägt. Då afsigten nu är, att bestämma hufvud» grunderna för rättegångssätt i framtiden, anser jag således ändamålet bora blifva återställandet; 1:0 af Domstolarnes ursprungliga permanence ; och 2:0 af Instantiernes eller Domstolsgradernes fordna antal, till trenne i stället för fyra, som de nu utgöra. Af dessa, tvänne hufvudgrunder synes mig den första böra möta hvarken några särdeles betänkligheter eller svårigheter vid verkställigheten. Må hända skulle en sådan anstalt möjligtvis kunna medföra någon skillnad i anseende till lönutgifterna, men under den tidrymd, hvarförinnan derom ej blifver fråga (ty jag tager för afgjordt, att det nya Lagverket hvarken kan eller bör förr, än åtmindstone efter fem eller sex år, sättas i verkställighet) tror jag det vara otvifvelaktig^ att utvägar kunna beredas utan ökad tunga förStaten, dels genom indragningar af mindre nödiga utgifter, dels genom användande af tillgångar, som bunna finnas till Statens disposition, utan att densamma för närvarande deraf drager någon särdeles fördel^ dessutom blir det väl alltid ren misshushållning att låta en öfverdrifven besparings-principe råda vid fråga om nödiga kostnader för de constitutionella magternas underhållande: äfvensom det är hvarken värdigt eller nyttigt att sätta någon consideration framför den, som har hela Allmänhetens Väl och lagliga rättighetens åtnjutande till fö - 5-o Den 19 April, remal.
Besvär»- och Ekonomi-V tskotlets Utlåtande, Pho 29. föranleda till någon hemställan om ändring i de föreskrifter om besigtningseller åderlåtnings-möten, hvilka i tjenstgörings-reglementets 3 del, 3 cap. 24 § samt i öfrigt rörande desamma meddelade blifvit, vid hvilket förhållande Utskottet anser sig icke heller kunna tillstyrka bifall till motionärens förslag i detta afseende. Hvad slutligen angår motionärens hemställan om tillåtelse för rusthållarne att, antingen sjelfva eller genom eget folk, få inställa hästarne vid ådermötena, så lärer hvarken nyttan eller fördelen deraf kunna förbises, att ryttaren personligen dervid inställer sig med hästen, för att få begagna tillfället att inhemta kunskap om huru förefallande åkommor behandlas af hästläkaren, som alltid är vid dessa möten tillstädes, hvadan också Kongl. Majrt, uti nådiga bref af den a5 Augusti och den 21 September 1818, afslagit likartade hemställanden af rusthållarne vid Skånska och Smålands Hussar-regementena; och får Utskottet derföre tillstyrka, att det härom väckta förslag ej heller må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 25 Februari 1848. Emot detta Utskottets Utlåtande anmäldes reservation af riksdagsfullmäkligen Jöns Jönsson från Christianstads län. Ank. till Exp.-Utsk. d. 26 Febr., kl. 1 e. re. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om upphäfvandet af föreskrifterne, rörande nummerhästarnes vid indeldta Kavalleriet förseende med sqvadrons-märken. Genom remiss från det Hederv. Bonde-ståndet bar Utskottet fått emottaga en af Riksdags-fullmäktigen från Örebro län, Johan Johansson, till Ståndet ingifven motion, af innehåll, att han redan vid sistförflutne riksdag fästat uppmärksamhet å ett, såsom det torde synas, föga väsendtligt ämne, men som likväl för hans hemort och för rusthållarne vid indeldta kavalleriet vore betydligare, än man, vid första påseendet, Allm.
Derjemte och utom det att det framtida förvaltningsoch användningssättet af de magasins-behållningar, som på ett och annat ställe tillkommit medelst enskilda donationer, derigenom blifvit ovilkorligen bestämdt, förekommer, på sätt inom Bonde-ståndet allmänt blifvit anmärkt, emot de af motionären föreslagna reglementariska stadgandens tillämpande för alla i sockenmagasinerna befintliga spanmålsupplag, att de kommuner, som erhållit serskilda, efter lokala förhållanden lämpade och behörigen fastställda, reglementen försina, på grund häraf samlade, behållningar, svårligen kunna åläggas att, emot sin önskan, i afseende på dessas framtida förvaltande och begagnande, underkasta sig förändrade vilkor och bestämmelser. Utskottet finner sig således föranlåtet afstyrka det framställda förslaget, angående lillvägabringandet af en, efter likartade grunder bildad och förvaltad, distrikt - 20 Stats-Utskoltets Utlåtande, N:o 214. eller socken-magasinsinrättning, oansedt Utskottet erkänner både den stora vigten och den tvingande nödvändigheten deraf, att hvarje hemmansegare, genom inrättandet af sådana magasiner, som motionären föreslagit, eller andra ändamålsenliga anstalter, söker alt i tid förekomma den nöd och förlägenhet, som missväxterna under nuvarande förhållanden måste medföra, helst statens mellankomst samt allmänna medels fortsatta tillhandahållande och uppoffrande, för att godtgöra följderna af den enskildes bristande omtanka och sparsamhet, omöjligen kan allt framgent påräknas.
Bt/i. till B. St. Anie. till Exp.-Ulsk. d. 26 Febr., kl. 1 e. m. Memorial, i anledning af återremis utaf Utlåtandet, N;o 7. Frän Hederv. Bonde-ståndet har förenämnde utlåtande, angående utfärdande af förbud emot marinsoldaters permittering, m. m., blifvit till Utskottet återremitteradt, i anledning af deremot gjorda anmärkningar; men som utlåtandet, enligt ankomne protokolls-utdrag, är bifallet af de öfrige Riks-stånden den 2 innevarande månad, anser Utskottet, jemlikt 75 § Riksdags-ordningen, frågan vara afgjord och återremissen således icke kunna föranleda till någon Utskottets åtgärd. Stockholm den 25 Februari 1848. STOCKHOLM. Östlund & Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsk. Betänkande, N:o 38. 1 Arik. till Exp.-Ulsli. den 29 Febr., kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckt fråga om Bibel-kommissionens upplösande. Genom remiss från det Högv. Presteståndet har Utskottet fatt emottaga en motion af herr kontraktsprosten, professoren H. G. Lindgren, hvari han har åberopat den lika allmänt kända, som erkända sanning, att den öfversättning af Bibeln, som ännu är inom den svenska kyrkan gällande, så mästerlig den än med skäl må anses för den tid, då den åvägabragtes, dock är med bristfälligheter behäftad, ehvad man afser dess förhållande till originalet eller till vårt nuvarande språkbruks fordringar. Motionären har vidare anfört: Tre århundradens trägna forskningar så i linqvistiskt som archeologiskt hänseende hafva icke kunnat undgå att sprida ljus öfver åtskilliga vid Luthers tid dunkla, af honom och hans samtida oförstådda eller missförstådda ställen, och modersmålets under denna tid vunna utbildning har gjort månget i 1541 års bibelöfversättning förekommande uttryck antingen anstötligt eller otydligt för ett yngre slägte.
Detta arbete fordrar den yttersta försiktighet och påpasslighet och bör aldrig öfverlemnas åt tjänstfolket ensamt. Blir pannmuren för het, och detta inträffar lätt, så brännes fjädern, hvarför man blott bör elda med torrt ris, stickor, spånor eller kol, och en person måste ständigt sköta elden, färdig att med en ugnsraka genast rifva ut den, ifall den som rör i pannmuren skulle märka, att det börjar » osa hett ». Sedan fjä- dern tagits ur pannmuren och fått kallna, är dea färdig att fyllas på våren och är nu lika mjuk och fin, som om den vore ny. Mången nöjer sig med att på detta sätt färska upp gammal fjäder, utan att först tvätta den, och den blir äfven så behandlad mycket bra och lik gammal fjäder, ty dam, söndersmulade stjälkar och annat skräp stannar på botten i pannmuren, därifrån det bör aflägsnas mellan hvarje ny iläggning, och fjädern blir mjuk och svällande. Sängkläder, som användts åt små barn eller sjuka, är det dock skäl att underkasta den grundligare rengöringen genom tvätt. Familjer, hvilka äro i tillfälle att anlita en ångrensningsanbtalt, tillrådas att göra detta, särdeles om det gäller sängkläder, som användts vid smittosamma sjukdomar. Det säger sig själft, att rengöring af fjäder bör företagas under den varma årstiden. Annu ett ord angående fjäder. Som hvarje erfaren husmoder vet, har fjäder en stor benägenhet att krypa igenom äfven de tätaste bolstervar, och svårast i detta hänseende äro de till utseendet oskyldigaste, nämligen hulldunen, hvarför till dem ofta användes var af mjukt sämskskinn. Vanligt bolstervar måste därför alltid klistras, och ett recept på ett förträffligt klister torde för mången vara välkommet. 5 liter vatten kokas med J liter linfrö, tills det blir som en tjock välling, silas och hälles åter i grytan. 1,065 gram gult. vax ocb 50 gram lim iläggas att under ständig omröring smälta. Då vällingen uppkokar, ivispas så mycket firjsiktadt rågmjöl, att det blir som en tjock gröt. Bolstervaret vändes afvigt, lägges på ett bord och bestrykes medels en borste jämnt och väl med gröten.