Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det måtte vara en underlig ro öfver det. Jag skulle vilja försöka hur det käns.» »Tycker ni om böcker? »Jag kan säga att jag lefver på dem.» »Du borde ha lärt dig hela verlden utantill nu, så mycket har du läst. »Hå, man hinner aldrig med något; lifvet är för futtigt tilltaget: när man lefver hinner man inte läsa, och när man läser hinner man inte lefva. Jag har försökt fuska med båda sorterna, och det är ett fel. – Antingen helt bokmal eller helt menniska.» »Prat!» »Har ni gifvit akt på hur uppfriskande det verkar när Börje säger det der: prat! Det är som ett enda tag ur en kall dusch, det är att ovilkorligen bli nykter vid. – Jag har just undrat om du brukade säga det ännu, alldeles med den tonen.» »Det var för din räkning jag lärde mig säga det, och om det nu kommer igen, så är det väl också din skull: – det behöfs», sade Börje skälmaktigt. »Tja, jag blir nog alltid den jag är! Men du har blifvit mera manlig. Jag skulle vilja säga att du blifvit ännu mer Börje Olsson än du var ... Fru Olsson, ska’ vi inte komma öfver ens om att han är en bra vacker karl?» Marianne rodnade. »Naturligtvis skall jag tycka att han är vacker. Det hör ju till mina pligter.» »Om jag vore qvinna skulle jag tycka det i trots af alla pligter.» »Naturligtvis!» Börje slog sig riktigt på försmädlighet. Pål skrattade och såg på honom: »Eller kan du kanske neka till, att du är en riktig urtyp för en naturenlig uppfostran? Vore jag siare skulle jag säga att framtiden tillhör dig och dina gelikar. Gud, hvad du måtte vara stark!» Han hade gått fram till Börje och lagt sina händer på hans axlar med ett litet försök att skaka dem. Börje lät honom hållas, med det öfverseende man har för ett vackert barns närgångenhet. »Jag skall säga dig något, Börje», sade Pål i det han kastade sig på en stol, »innan jag träffade din mor hade jag en så vacker plan.» »Hvad då?» »Jo, jag hade alldeles säkert för mig att du skulle ha köpt dig en stor landtgård.
l: iii.st~.andsulontei-n exponarar fiir iifrigt s3 ulgcket verkligt ~ a c k e r t, att m: ui, blefre den stHende aldrig s5 Iiinge, alltic1 med niije skidle gii (' lit. Hrad testilkonstcn dl.rornmer, lwukur ju Hanital-betcts ~ i i i i - ner gd i taten mecl det siuiiltlar: ~ste a £ (let nyu. Riirslrildt ' p5 denna ntstiillning exponern de clock Ilufrndsakligen l~rnlctfnlla ocli dyrbma salrer af Inern erkiindt natio !icl priigt.1, iiri tlirskt ~! l l t. Anna Bobergs och 0. ' CYennerl&gt;ergs vilc.lir,t g o l ~ e l i n ~ iiro r vis.rerli,ut~n modernn wheten, ~ n e n de iji-o 1~51111 fiir natnrcalistislca fiir nt.t vi1l.n typiska fiir nfigon viss ticl. Svensk E&lt;oi~stsliij~lutstiilliii~~g (S. (4iiilrel) har icke heller f m ~ u i t xlciil ntst~ll: i niy * kcn saii~ticlskoiist, esenilrelT ' ~ S f &amp;: IS D1; trii.l L\ .delborgs biis toit stilistbisingitr: if riistcr. Sammanfat.tn~. 111; 111 1111 intryckcn elldust frin (let obrtydliga, r i 11n11nit tnga i betraktande, miste iuun erliii~i~ii, utt totdbilrfen frrmrissr egenlmter, 11vilku stii i ritk niots: lts till hvucl fiirr lit - miirkte skapelser f B r liknandc!
Under vördsam anhållan, att få bibehålla min riksdagsmannarätt, har jag, som för närvar, af tjenstegöromål är förhindrad att uppehålla mig uti hufvudstaden, äran afsäga mig, alt vara Bänkman och ledamot af Ridd.Utsk. R. o. Ad. biföll denna anhållan; hvarefter Hr Gr. o. Landt m. tillkännagaf alt till följe häraf jemväl val af en Bänkman inom llite Bänknus-afd. komme att i början af nästa plenum företagas, samt anmodade Hrr Electorer att sammanträda till val af en ledamot i Ridd.Utsk. efter Gr. von Rosen. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf vidare, att som Hr Ehrenstam, Johan Fredr., genom dess utnämning till stats-räd, upphört att vara Bänkman, den sålunda uppkomna Bänkmans-ledighet inom 18:de Bänkm:s-afd. äfvenledes genom val i början af nästa plenum komme att ersättas; hvarjemte Hr Landtm., enär K. M. i nåder utnämnt till ledamöter af stats-rådet H. Ex. Hr Frih. Stjerneld, Gust. Nils Algernon, Hr Ehrenstam, Den 12 April f. m, 117 Joli. Fredr., och Hr Gunther, Claes Ephraim, samt till Landtm. Gr. Hamilton, Henning Ludvig Hugo, och derigenom deras befattningar såsom Utskrs-ledamöter upphört, anmodade Hrr Electorer att utse 2:ne ledamöter i hemliga Utsk. efter 11. Ex. Hr Frih. Stjerneld och Hr Ehrenstam, en ledamot i Bevilln.Utsk. efter Gr. Hamilton och en ledamot i LagUtsk. efter Hr Gunther. Då härefter Hr Gr. o. Landtm, erinrade derom, att 2:ne af de vid innevar. riksdag af R. o. Ad. valde fullmäktige i R. Sits riksg:s-kont. Gr.
Undervisningsanstalter för Handel och Sjöfart. a) Direktionens för den i Hernösand inrättade navigationsskola, af Kongl. Maj:ts befallningshafvande öfver Vester-Norrlands län, genom skrifvelse af den 18 September innevarande år, till Kongl. Maj:t insända och förordade underdåniga ansökning att, då statsanslaget för denna skola, hvilket från början blifvit bestämdt endast till 500 r:dr årligen, eller lika belopp, som blifvit hvardera af städerna Wisby och Carlshamn beviljadt, »att användas till underhåll af lägre undervisningsanstalter derstädes i navigationsläran», hvarmed ändamålet syntes hafva varit, att äfven i Hernösand skulle inrättas ett sådant läroverk, der undervisning meddelades allenast i de ämnen, som erfordras för undergående af sjökapitensexamen i 2:dra klassen, numera inalles utgjorde 700 r:dr, men de högre navigationsskolorne i Malmö och Calmar deremot hvardera erhålla 1,500 r:dr, och vid jemförelse, enligt sistlidet år af trycket utgifven förteckning öfver rikets handelsllotta, sig visade, att lästetalet af de i Hernösands skoldistrikt med Sundsvalls stad och Svartviks samt Wifsta skeppsvarf befintliga fartyg jemte de under byggnad varande utgör 7,902 och, tillsammans med de nordligare städernas och skeppsvarfvens, inalles 11,370 läster, då lästetalet för hela Skåne endast uppginge tili 4,869 och för Calmar med underliggande orter jemte Westervik utgjorde 6,481 läster, hvartill korrime att af de förre 14 stycken och af de sistnämnde begge städernas endast 2:ne fartyg uppgingo till 100 lästers drägtighet samt sjöfarten derstädes sällan sträcktes utom österoch Nordsjön, i stället att fartygen i Her - nösand och Sundsvall nästan uteslutande byggas och begagnas för handel å utrikes orter, belägne utom Öresund, dervid skeppare af l:sta klassen erfordrades, Kongl.
C assa måtte befrias från dén, Stadens Krono-Uppbörds-Verk åtföljande, ordinarie aflöning och denna varda på Kronans Stat öfverfård. Kongl. Maj:t bar 1 Nåder behagat till StatsUtskottet öfverlemna, för att vid Stats-regleringen komma under öfvervägande, nu varande Eandtmarskalkens, Hans Excellences, Öfver-Ståthållarens m. m. Herr Grefve Carl Mörners underdåniga skrifvelse af den 10 sistl. Mars, hvilken, med dertill hörande handlingar, i afskrift bifogas, hvaruti Hans Excellence , med åberopande af Kongl. Brefven den lo Januari 1735 och den 23 September 1743, och på flera i underdånighet andragna skäl, men förnämligast på den grund att särskild Betjening, endast och allenast i och för handhafvandet af Krono-Uppbörds-Arenderna i Stockholms Stad, måst tillförordnas i underdånighet anhållit, att, för innevarande år och framgent, Stockholms Stads Cassa matte befrias från den, Stadens Krono-UppbördsVerk åtföljande, ordinarie aflöning, och denna varda på Kronans Stat öfverförd, nu utgörandes årligen: Eör en Kamererare hos Öfver-StåthållareEmbetet för Krono UppbÖrds-Ärender 633: 16. En Secreterare, dito lön 100: Skrifvare-hjelp • 66: 32. lC6. Den il Juli. Ie6i;. En Kammarskrifvare hos nyssbemäldte Kammererare loo: En Controlleur vid Krono-TJppbörds Con troll-Contoiret * “ 375* En, Bokhållare vid dito - 3 5^ Två Contoirs - skrifvare vid d:o ä 100 R:dr 800: Sju Krono-UppbördsCornmissarier, å 600 E:dr, deraf Stads-Cassan betalar 584 R:dr. till hvardera, eller tillhopa r .3)988: -i Sex.
Därjämte har föreningen utöfvat en mycket storartad verksamhet genom spridandet af skrifter — några författade af fru V. personligen —, berörande olika sidor af djurskyddssaken. Föredrag ha under sommarmånaderna på många ställen hållits af fru V., och till och med föreningar ha bildats på hennes initiativ, t. ex. den i Mörsil. Fru Josephine Varenius, som härstammar från en gammal, aktad vestgötasläkt och i äktenskap är förenad med f. d. generalkrigskommissarien Varenius — jämväl han en varm djurvän —, har helt naturligt från meningsfränder fått mottaga lifliga erkännanden för sin gagnande verksamhet. Så var hon den första, som erhöll Sv. allmänna djurskyddsföreningens silfvermedalj, och Nordiska djurskyddsföreningen har kallat henne till sin hedersledamot. Hennes största betydelse ligger må- hända dock däri, att hon visat hvarje ädelt tänkacde kvinna ett sätt, på hvilket denna kan taga verksam del i det stora humanitetsarbetet. Lifvet är ju hårdt, och kampen för tillvaron är hård. Sedan sekler tillbaka har civilisationen dock arbetat för att i denna kamp införa rättvisa och barmhertighet. Länge gällde striden befrielsen af bröder, som trycktes af slafoket. Sedan slaffrågan emellertid lyckligt lösts, har en ädel grundtanke kunnat utvecklas i sin naturliga konsekvens, och man fordrar nu med skäl rättvisa mot alla och barmhertighet mot det stora oförskyllda lidandet — de lidande må vara hvilka som helst — t. o. m. värnlösa djur, hvilka, åtminstone hvad de högre beträffar, såväl i förmåga att känna välbefinnande och smärta som i kroppsligt afseende föröfrigt i del stora hela föga skilja sig från oss. Grymheten mot djuren är så mycket mer tadelvärd, som de, i saknad af förmåga att tala, ej kunna klaga öfver nöd och hård lott. F, A. E n Minsta bidrag ' emottagas tacksamt. DU DEN VET, DÖMA. p. J^ORDENFLYCHT. Umgänget med naturen. bal. Några vårerinringar till alla mödrar %) et är bal, och ljusen glimma Än i dunkel midnattstimma Genom fönstrens täta imma Uti festligt smyckad gård.
Statens samband, tryggad genom likhet uti så väl konstitution, som allmänna lagar, genom de många interessen som för del hela äro gemensamma, hotas icke genom en olikhet inom den ekonomiska lagstiftningens område, en olikhet som endast afser, att lätta utvecklingen af ett välstånd, hvilket till alla Statens delar spridt, uti sin förening skänker Staten tillbaka mångdubbel styrka och kraft till mångdubblad verksamhet. Men det är icke blott ur ekonomisk synpunkt, som jag anser en organisation utaf Läns-nämnder nyttig, denna har äfven sin stora politiska vigt. Jag har redan nämnt, all jag uti kommunen ser en 170 Den 14 Dcember. nations politiska upfostrings-skola, och clå, såsom jag äfven förut anmärkt, kommunens verksamhet genom dess ringa omfång synes inskränkas, är det uti Läns-nämnderue jag söker denna upfostrans utgångspunkt. Jag tror nemi., att vanan att behandla frågor, som röra interessen, med hvilka, äfven om de icke åro ens egna, man likväl dagligen är uti beröring, och hvilkas mera eller mindre gynsamma ståndpunkt på nyssnämnde egna, utöfva sin gifna stats-ekonomiska vexelverkan, snart skall, genom den enskildte fördelen, att icke säga egoismens kraf, lära ej allenast rättvisan, utan äfven nyttan utaf att med billighet vårda andras interessen och rätt, en insigt sorn behofvet af medverkan till egna önskningars framgång ännu mera måste inprägla. Jag tror att aktning för lag naturligt skall införlifva sig med en församling, som uti lagar och öfverenskommelse!' söker en borgen för skapade förhållanden, ett skydd för egen ekonomisk ställning, och att erfarenheten äfven snart skall lära vien vådan af hastiga förändringar, hvilka, utom den osäkerhet de medföra, en osäkerhet som förlamande inverkar på all industri, alltid vålla förluster och derigenom föranleda missnöjen och söndringar. Skulle jag uti dessa mina förutsättningar hafva räll torde ingen neka den stora fosterländska nytta, som nyssnämnde begrepps och känslors spridande, ifrån Läns-nämnderna tili kommunerna och de enskildta skulle medföra. Men ännu en annan fördel, af största vigt för fäderneslandets framtid, hoppas jag att den af mig föreslagna Läns-nämnden skall bereda.
Jonas Waern, att vid afskedstagandet erhålla sådan: se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 74 angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel. — —, angående sådan för Kommendanten och Direktören vid Straffoch Arbets-fängelset på Långholmen, Majoren m. m. Frans August Tellander: se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 74 angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel. — —, angående sådan lör Styresmannen vid afvittringsverket i Westerbottens län, Förste Landtmätaren derstädes m. m. Anders Tunell vid afskedstagande!-. se Stats-Utskottets Ut - 134 — P — låtande N;o 74, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel.
fint målet kalfeller fläskkött tagas 8 dl. stötta skorpor, hvilka hällas i ett fat, i hvilket slås 24 dl. grädde, 2 i 3 ägg samt litet salt, hvitpeppar och muskottblomma. När detta stått att blötna en liten stund, iröres köttet. På en skärbräda siktas ett lager stötta skorpor, med en sked tages af bland[1712] E n prestdotter, kunnig i allt, hvad som tillhör ett landthushåll, samt handarbeten, önskar plats i ett bättre hem på landet, där hon kan blifva nyttig. kunna betalas. Sv. till » L. R. 24 år ». Iduns byrå, Drottningg. [1934] E n ung engelska önsk. pl. i fam. för sommaren el. längre tid för eng. konversation o. undervisning. A r van vid barns handledn. ; äfven villig att gå frun tillh. Pret. små. Närm. genom professorskan Löfstedt el. doc. Lundeli, Upsala. [1875] Panorama international, Hamngatan 18 B, 1 tr. upp. (bredvid Svea-Salen) Denna vecka: Lsta serien af B e l g i e n. Nästa vecka: II:dra serien af P a r i s. Abonnementskorl, gällande för 8 besök, kr. Öppet alla dagar från kl. 10 — 10. Hvarje söndag nytt program. [1357] D ame distinguée, musicienne, désire place de dame de Compagnie ou dame de Maison. Hautes références ici, ainsi qu ' å 1 ' étranger. S ' adresser å. » X 3 », le bureau d ' Idun, Stockholm. Doktor A. Hvardagar ' / z3 — ' / f4- Helgdagar 10 — 11. Behandlar företrädesvis Barnsjukdomar. [1343] Doktor Per Johansson Kiiddargatan 2. Hjärter kl. 9-10,2-3; söndagar 9-10. Tandläkare John Wessler Götgatan 1 4.
Lag för tillfälletMen jemte det jag anser Fordringsägares rätt kräfva, det Staten icke, på föreslaget sätt, med Disconternes Liqvider sig befattar, anser jag äfven Medborgares rätt i allmänhet, i enahanda yrkande instämma ; och då Utskotten förklara , det någon uppoffring eif alllmänna tillgångar häffer för Discont er^ Den 17 Martil, J. mi 25 nes utredning oundviklig, frågas icke utan anledning, hvad rätt Rikets Ständer aga att använda alla Medel till Enskiltas fördel, samt om det är med billighet öfverensstämmande och bör hänföras till allmänna förbindelser, att till exempel de Norra Provineerna i Rinet, som i Disconter icke deltag;t, eller af sådana Inrättningar njutit någon nytta, böra med Be. villning hjelpa de oredor , hvartill felaktiga Administrationer al Disconterne föranledt* hvaremot jag för min del önskat, att användandet af Nationens bidrag en gång blef återfördt till dess rätta föremål : Statsbehofven och Mynt. värdets upprätthållande. Sedan jag således af anförda skäl förkla* rat mig icke i Utskottens Betänkande instämma, torde det tillåtas mig att äfven få yttra, hvad jag anser, till närmare upplysning af Betänkandet torde kunna förväntas.
Det är intressant att se, hur från Ronsard, renässansens fader, och till rococons mest sminkade och myskdoftande poeter, som Dorat och Gentil-Bernard, motiven och stämningarna från Anakreon, Horatius och de romerska elegikerna ständigt upprepas, vridas och varieras. Den enda motvikten häremot är den rent galliska chansonen, sådan den öfver Villon och Marot kommit till den moderna franska vitterheten. Det yppersta exemplet på dylik diktning äro helt säkert de dryckessånger, som advokaten Jean le Houx med tillgodogörande af gammal normandisk visdiktning utgifvit i 1600-talets början under den halfmytiske valkaren Olivier Basselins namn. I sitt hemlands äppelvin och i drufvorna från Orléans har Basselin hittat idéer och fantasier snarlika dem, som den stockholmske urmakaren utan ur och verkstad fann i tennstopen med brännvin eller remmarna med rhenskt. Också Basselin känner sig utan glas som ett rankigt skepp på böljan, »un navire sans pompe», också han har sina mer lustiga än precis vördsamma privatfunderingar om gamla testamentet. Han förebrår fader Adam att hafva haft en oädel smak för fråsseri – hade han tyckt om att dricka i stället för att äta, hade Eva fått stå där med äpplet – och i stället prisar han patriarken Noak, »qui planta la vigne». Lika väl som mången hjälte i Bacchi tempel hade han förtjänt bära i sin vapensköld »röd näsa i blått fält», ty hvarken hvitt eller clairet hade han sparat för att färglägga den med hög och ärofull kulör, och hans filosofi är Fredmans egen. Bort all melankoli och chikaneri: He, qu’avons nous affaire Du turc ni de sophy, Don don? Pour veu que j’aye à boire Des grandeurs je dis Fi, Don don. Trinque, Seigneur: le vin est bon. Hoc ocuit ingenium. Denna diktning, hvilande på gamla traditioner, fick skäligen närstående uttryck äfven i Henrik IV:s och Ludvig XIII:s glada Paris.
Med afseende härpå lärer också Norska Storthinget, med bifall i den delen till Regeringens Proposition, nu bestämt en rekrytskola på 42 dagar jemte regementsmöte i 20 dagar för de värnepligtige, som skola ingå i linien, hvilken tid, jemväl här af Kongl. Majit föreslagen, torde kunna antagas såsom den minsta erforderliga för rekryternas daning. Den tvekan, männen af facket hysa, om användbarheten af beväringen med dess nu varande ringa öfning, är lätt fattlig. Det är nemligen uppenbart, att, om den nu varande beväringen, efter 30 dagars öfning, till aldra största delen för sig sjeli, endast några få dagar i förening med stammen, vid krigets utbrott sammansloges med denna till lika delar, för att genast gå emot fienden, så vore denna eftersträfvansvärda sammanhållning bruten, tvekan och osäkerheten hos de oöfvade skulle förlama rörelserna och menligt inverka på lugnet och säkerheten äfven hos de bättre öfvade. Finnes åter genast vid krigets utbrott, och medan den öfriga beväringen underginge den ytterligare öfning, som för densamma erfordrades, en någorlunda fullbildad krigsförstärkning, så kunde man ock med mera lugn, med mera hopp att lyckas, emottaga fiendens första anfall. Denna krigsförstärkning skulle ock utgöra en förmedlande länk emellan stammen och den, under krigets fortsättning, inkallade ytterligare beväringsstyrkan, och sålunda bidraga till begges sammansmältande till ett organiskt - Sammarin. Lagsamt Allm. Beni).- neli Eleon.- Utskottet* Utlåtande N:o 5. 25 niskt helt, en stark här, der ungdomens liflighet, hurtighet och oförvägenhet handleddes och stöddes af de äldres vana, lugn och ihärdighet. Men är man också ense om behofvet af ett sådant stammens förstärkande, så återstår att lösa uppgiften om sättet för detta kompletterande.
M:t funnit frågan om inrättande af pensions-anstalter för folkskole-lärare inom Upsala, Skara, Stregnäs, Westerås, Wexiö, Lunds, Götheborgs, Carlstads och Wisby stift, med anledning af de fleste vederbörandes vägran att i sådana anstalter ingå, för det närvarande böra förfalla; att, då blott ett ringa antal af folkskole-lärare inom Calmar stift velat i peosions-inrältningen deltaga och då det der upprättade Reglemente innehölle stadganden, som stöde i strid emot de allmänna grunderna, detta reglemente icke blifvit i Nåder faststäldl; att deremot och med afseende dels ä det större autal skol-distrikter och lärare inom Linköpings och Hernösands stift, som förmält sig vilja i der föreslagna pensions-inrätlningar deltaga, dels ock å hvad dessa Stills Konsistorier anfört rörande sannolikheten af en större framtida utsträckning af pensions-inrätlningarne inom amma stift, E. K. M:t funnit godt att. med ändring i vissa delar, i Nader fastställa derför upprättade Reglementen; samt att, efter det en fördelning af ofvannämnda anslags-summa, med ledniug af Konsistoriernes sisllidne år afgifna berättelser angående folk-undervisningen, blifvit uppgjord, E. K. M:t utaf demia summa tillagt pensions-inrätlningarne för Linköpings och Hernösands stifts folkskole-lärare de belopp, som motsvarade antalet af hvarldera stillets vederbörligen examinerade folkskole-lärare, vid jemförelse med folkskole-lärarnes antal inom hela Riket, och hvilka belopp utgjorde för Linköpings stift 7,540 R:dr banko och för Hernösands stift 4,500 R:dr samma mynt. Dessutom bar E. K. M:t, uti högstberörda Nådiga Skrifvelse förklarat, att då de af Konsistorierna i de öfriga stiften afgifna yttranden angående Bill. lill B. St.
Statslån i silfver kungöras allmänneligen de Terminer, (hvilka böra utsättas så tidigt som möjligt är, på det lånsökande i aflägsnare orter må kunna hinna anskaffa erforderlige lånedocumenter) inom hvilka ägare af Jord-egendom på landet och i städerne, som af desse lån vilja sig begagna, böra hafva Betänkande n, N:o 384- 3g3 ingifvit deras lånehandlingar, antingen directe lill RiksgäldsContoiret eller genom K. M:ts Bef:h:de, de, som Jenina ny inteckning, i originaler, men de, hvilka söka öfverflyttning från annan hand af redan ägande intecknade skulder, uti bestyrkta afskriften, jemte de bevis, som BiksgäldsContoirels Fullmägtige anse nödige, för att Verket må kunna i förre iunehafvarens inteckningsrätt inträda. Andre bevis, som för Banco-lån, efter senaste författningar, erfordras, böra jemväl praisteras, samt ali möjelig, med RiksgäldsContoirets fullkomliga säkerhet förenlig lättnad beredas för låns öfverflyttande på redan varande inteckningar, till undvikande i möjeligaste måtto af ny kostnad för låntagaren af inteckningslösen, gravationsbevis o. s. v. 2:0 Till högre belopp, än som motsvarar § af Egendomens taxeringsvärde, efter medeltal af det genom Taxerings-Committe'en åsatte värde för åren i8a5 till och med 1829, må ej lån utlemnas; dock utan afseende för öfrigt i hvilken ordning inteckningen är beviljad. 3:o Årliga ränteoch Capital-afbetalningar å desse lån liqvideras tillsammans med 6 procent å primitiva lånebeloppet, hvaraf räntan beräknas till 5 procent å det sedan sista afbetalningen återstående Capital; det öfriga utgör Capital-afbetalning. 4:o Denna ränte-^ och Capital-afbetalnings liqvid sker endast en gång om aret och till låntagares i olika Orter af Riket destomera fördel och beqvämlighet 3g4 Stats-U tskottets på den tid af året, som för hvarje ort en gång för alla, efter K. M:ts Bef:h:des uppgift, blir bestämd.
Något skäl, hvarför dessa yrken, mera än de uti förevarande § uppräknade, blifvit från nämnde vilkor undanlagne, är icke uti Författningen uppgifvet eller ens antydt och Utskottet tror icke att något sådant af giltig beskaffenhet kan åberopas. Bland de undantagne handtverksyrkena finnas flera, hvilka erfordra lika, om ej högre, grad af färdighet som de, för hvilka mästerskaps förvärfvande är föreskrifvet. Att nödig kontroll å skicklighet i yrket för alla handtverks utöfvande må förefinnes, är efter Utskottets tanka af serdeles vigt, ej allenast för allmänhetens fördel, utan ock förnämligast på det de lärlingar, som egna sig ål handtverkerierne, icke må sakna den ledning och undervisning, hvarförutan skicklighet icke kan förvärfvas.
Proposition N:o 76. sina befattningar och dervid måst lemna de särskilda extra inkomster, såsom expeditionslösen m. m., hvilka icke ingå bland de i aflöningen inräknade, samt lefnadskostnaden för dem icke kan anses ringare än för deras afskedade embetslikar. Såsom ett vilkor för tillgodonjutandet af de nu föreslagna högre pensionerna föreslår Kongl. Maj:t, att den, som af sådan pension vill komma i åtnjutande, skall, der han i öfrigt fullgjort hvad som för uppförande på Indragningsstat enligt gällande författningar erfordras, vara pligtig att i allmänhet vid fyllda 70 år, eller, efter uppnådda 65 år, om han af sjuklighet hindras att tjensten utöfva, på Indragningsstaten öfvergå, derest icke Kongl. Majit, på grund af särskild derom gjord framställning, skulle finna för godt att annorlunda förordna. Med anledning af gjorda underdåniga framställningar, och under åberopande af de skäl, som i hilagda Stats-Rådsprotokoll äro upptagna, vill Kongl.