Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Deremot hysa Rikets Ständer, näst förtröstan till den Allsmägtiges hjelp, den högsta *) Se Exp.-Utskoltets Memorial, Nto 16. Fxpediiions-Vlskoitets Förtlag till und. Skrifvelse N.-o ia6. ao3 tillit till E. K. M:s visa och faderliga omsorger för handhafvandet af en kraftfull och sträng Sundhets-Police, helst i större och folkrikare städer, och för berredandet af en omsorgsfull Läkarevård, i förening med sådane stadganden, som i allmänhet befordra måttlighet, renlighet och ordning i allmänna lefnaden; och det är på sådan grund Rikets Ständer få hos E K. M. i underd. anhålla, att några allmänna späi rningsanstalter inom landet icke må påbjudas, utan desamma genast inställas, så vida icke serskilda ställen, till hvilka farsoten ännu icke spridt sig, sjelfva skulle yrka på och vilja föranstalta om så beskaffade försigtighetsmått, dock utan alt allmänna comrnunicalionen derigenom må hämmas eller försvåras; i hvilket fall det ovilkorligen åligger samma ställen att sjelfva besörja bevakningen, bestrida de med spärrningen förenade kostnader samt jemväl ansvara för de inom den inspärrade trakten boende fattiges underhåll. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den iq Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i5 Sept. 1834. Preste-Ståndet den i5 — Borgare-Ståndet den i5 Bonde-Ståndet den 17 Rikets Ständers underd. Skrifvelse 3 angående anskaffande aj en Militair-post till bevakning vid Malmö Lä ne-Conior. (Banco-Utsk. N:o 32.) S. A. K.
Hon kände benens vikta under sig, då hon såg ett skäggigt ansikte trycka sig mot rutan o c h hörde en grof röst skrika: » Det var då också hin, att h o n inte kan öppna, när hon är hemma. Jag vill henne ingenting ondt, bara tala vid henne. » Darrande gick Kerstin genom det kolmörka skolrummet ut och låste upp dörren. Karlen klef in och följde henne in i kammaren. Det var en grof, smutsig en med yfvigt hår och skägg. Kerstin såg på honom, utan att säga något. » Ja, hon behöfver min själ inte darra på det där viset. Jag har ingenting elakt i sinnet. Men jag gick förbi, o c h då hörde jag henne sjunga, och som jag visste, att den nya skolmamsellen kommit i dag, tänkte jag säga henne ett ord. Se jag heter Pettersson o c h bor här uppe i skogen och har två ungar, som gå i skolan. Men j a g vill inte att dom ska lära sig något nymodigt, TREDJE KAPITLET. Kerstin spratt upp ur sömnen tidigt följande morgon af några sakta knackningar på dörren till skolsalen. Hon skyndade upp och öppnade. Det var ett par små flickor och en gosse, som drypande af regn stodo utanför på trappan. » Så tidigt ni komma, barn! » » Ja, vi skulle sopa skolsalen. » » Jaså, stig då in o c h börja. Jag kommer strax ut o c h hjälper er. » Hon klädde sig i hast och gick ut till barnen. De både flickorna fäktade sig svettiga med hvar sin lång damborste, under det gossen förgäfves sökte göra eld i järnkaminen. Barnen sågo litet skyggt på henne genom dammet, som stod högt i tak. » Bruka ni inte göra det här om eftermiddagarne, innan ni gå härifrån? » sporde Kerstin. » Nej, » svarade den ena af flickorna. » Nå, då skola vi börja med det hädanefter. Och så skola vi stänka vatten på golfvet, så dammar det inte så mycket. Ha ni ej fått lära er det? » » Jo. » » Nå hvarför göra ni det inte då? » Intet svar. » Hvad heta n i? » » Stina.
50,000 r:dr b:co tyckas kunna vara tillräckliga för en ung oförmäld furstes underhåll. Jag har yttrat min mening om obehöfligheten af ett tillökadt anslag för H. K. H. Kronprinsens hofhållning och grundlagsvidrigheten af StatsUtskrs väckta motion om anslag för Högstdensammes förmälning, och anhåller pä grund derutaf, alt det uti den K. pro post n begärda anslag är obehörigt och onyttigt och det uti StatslJtsk:s utlåt, tillstyrkte opäkalladt och obegärdt och från StatsUtsk:s sida olagligt, om återremiss med anhållan, att SlatsUtsk. måtte vidblifva sin åsigt med afseende på obehöfligheten af det i den K. proposm begärda förhöjda anslaget för H. K. H. Kronprinsens hofhållning, men inse sig enligt grundlagen oberättigadt, att väcka fråga om anslag för H. K. H:s förmälning såsom hvarken varande uti den K. proposm eller frän Ståndens plena föreslagit. Hr Fåhraeus, Olof Immanuel: Med hänseende till ärendets grannlaga beskaffenhet, hade det visserligen varit att önska att StalsUtsk. icke funnit behof af något inskränkande vilkor för tillstyrkande af bifall lill K. M:s framställning i ämnet. Då likväl, i följd af den förklaring, som en af K. M:s rådgifvare, tillika chef för det K. hofvet, här meddelat, det måste såsom tillförlitligt antagas, att den ifrågavar. tillökningen i anslaget hufvudsakligen icke varit afsedd att användas under andra förhållanden, än som af StatsUtsk. blifvit förutsatte, så hyser jag för min del icke någon betänklighet att bifalla Utsk:s förslag i dess närvar, skick. Att återremittera det, skulle endast leda lill tidsutdrägt, utan annat ändamål än som genom bifall till betänk, vinnes.
En sådan skulle ju kunna af någon valkorporation gripas och insättas i ett främmande Stånd, sig sjelf kanhända till sorg och bedröfvelse, samt Riddarhuset möjligen till största afsaknad. § 17 säger ju uttryckligen: »Riksdagsman, som vald blifvit, må ej, utan lagliga hinder, kunna sig derifrån undandraga.» Inom Konst.-Utsk:t har jag på den tid, då förslaget först framställdes, ifrigt, ehuru fruktlöst, motarbetat detsamma, och ansåg mig derföre ingalunda förbunden att, då dess afgifvande ändock beslöts af pluraliteten, tillse eller försöka åstadkomma, det redaktionen blefve den bästa möjliga, derest jag skulle dertill egt förmåga. Hen är också långt ifrån att vara tydlig och god. Jag har velat inför det Höglofi. Ståndet begagna detta tillfälle, att uttryckligen anmäla min oskuld i detta hänseende, och förenar mig med dem, som yrkat afslag. Hr Cederschiöld, Robert Theofron: Jag skulle visserl. anse som en stor fördel, att valbarheten till de särskilda Stånden utsträcktes på sätt här är föreslaget, men finner ingen möjlighet att antaga den ifrågav:de ändringen i Grundlagen, emedan § 16 står i alldeles uppenbar strid med § 15. Enligt den förstnämnda skulle t. ex. en Adelsman eller en Biskop kunna väljas till riksdagsman i Bonde-St., hvilket enl. § 15 är uttryckligen förbjudet; och jag kan för min del icke gå in på att antaga Grundlagar af den beskalTenhet, att den ena §m upphäfver den andra. Jag nödgas derföre anhålla om afslag. Hr von Koch, Nils Samuel: Jag måste visserligen medgifva, att den 16:de §:n är i förslaget ej särdeles väl redigerad, men dock ej mycket sämre än åtskillige andra §§ i vår gamla R. O., som just ej utmärker sig i detta afseende. Att denna 412 Den 8 December. § 16 står i strid med den nästföregående, förnekas. Sådant torde i allt fall icke vara af så särdeles stor vigt, helst den föreslagna förändrade lydelsen af § 15 ännu icke är antagen.
Ett litet flicksvärmeri, det vore j u ingenting ondt i det. Han tog hennes båda händer i sina, såg henne i ögonen och sade med ett hälft skälmskt, hälft myndigt tonfall: » Hur var det n u? » Hon fick tårarna i ögonen, och hennes läppar darrade som på ett bedröfvadt barn. » A h Ernst, låt mig slippa, be mig inte tala om det! » » Hvarför inte? » » Därför att, att » rösten blef litet grumlig, » åh, jag blygs så. » Grosshandlar Bergman reste sig från sin arbeten, tillverkade med den Liedbergska flossaapaliggande ställning, det skämtsamma uttrycket raten. Vi vilja härmed i tid påminna om detta. försvann, och det kom plötsligt något af doDe närmare villkoren finnas angifna i det nämnmarvärdighet i hans hållning. Hvad ville da numret, liksom pris och prisnämnd. det taga? Skulle hon kunna ha någonting Hed. af Idun. att förebrå sig. men det var inte möjligt med hennes oskyldiga uppsyn. Han lade cigarren ifrån sig. » Jag hade hoppats, » sade han i en ton, som kom hans hustru att känna sig alldeles För Idun af tillintetgjord, » att det inte fanns något i ditt lif, som du behöfde blygas öfver att minnas; Sigrid Blrnblad (Toivo). i så fall hade det varit bättre, om du förtrott En kvinna får inte glömma, \ iddagsbordet var nyss afdukadt i den mig det förut. I rymliga, vackra salen, där dyrbara att hennes förgångna lif också kan sätta en möbler vittnade om ägarens goda förfläck på hennes mans heder. Det är han, mögenhetsvillkor, konstrikt uppsatta dörroch som i och med giftermålet får bära hundOch därför bör äktenfönsterförhängen om tapetserarnes yrkesfärdighufvudet för allting. het och det helas fraicha utseende om boets skapet grundas på fullt förtroende i allting. allting, » han gjorde en imperatorisk gest. nydanade beskaffenhet. Fullt förtroende. J I » herms rum » låg grosshandlar Bergman utsträckt på sin divan och rökte cigarr, medan hans hustru med en slafvinnas noggranna aktpågifvande tillsåg hans bekvämlighet.
Då likväl af samma Inrättning resultatet i afseende på kostnaden icke kan bestämdt uppgifvas och Rikets tillstånd fordrar en omtänksam hushållning med Statens medel tror Utskottet försöken med en PaquetPosts inrättande böra göras i en mindre scala och således till en början erhålla en mindre utsträckning; hvarföre Utskottet får föreslå: att en PaquetPost, såsom i synnerhet behöflig för Rikets inre orter, dit sjölägenheter saknas, måtte inrättas på det sätt, att den en gång i månaden, un - Betänka uden. 34t der den tid öppet vatten är eller ångbåtarne färdas, afginge fram och åter från Norrköping öfver Linköping, Jönköping, Wexiö och Christianstad till Ystad och ifrån Ar boga öfver Örebro, Mariestad, Lidköping och Alingsås till Götheborg med vagn och 2 hästars anspann samt med endast enbetsåkdon och 1 häst fran Westerås öfver Köping och Westra Bergslagen till Falun, på hvilken väg en större Paquetvagn icke synes erforderlig. Enligt upprättad Calcul skulle Omkostnaderne, bestående uti: SkjutsLegaj beräknad lika med hvad för Gästgifveriskjutsen erlägges, ifrån Norrköping till Ystad fram och åter, 6 resor . 401* — ~ ifrån Arboga till Götheborg d:o d:o . 293: 18.- ifrån Westerås till Falun 84 - DagTractamcnte för 3 Conducteurer å 45 R:dr i Månaden, eller för 6 Månader 810: Inköp af 2:11 ePostvagnar och ett Enbets-åkdon 341: 32. - för året uppgå till Banco ii:dr i,g3o: 26. - oberäknadt den för en gång utgående, men på en mängd ar fördelade, utgiften för VågBalancer med vigter för Paqueternes vägning vid ofvannämnde PostStationer samt vagnarnes årliga underhållskostnad med | eller i af deras inköpspris jemte skälige Arfvoden åt de Postförvaltare, hvilka, i händelse PaquetPoslen 34a Stats-Ut skottets ställes under PostStyrelsens uppsigt, erhålla, befattning med Paqueternes emottagande, uppvägning och afsändning.
Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet hafva i alla dessa hänseenden vidblifvit gällande taxa. Då således Utskottets förslag, angående artikeln stäfver, laggoch botten-, i sin helhet icke vunnit mera än ett Stånds bifall, men deremot två Stånd varit ense om vidblifvande af nu gällande taxa i detta hänseende, anser Utskottet sig föranlåtet inbjuda Borgareoch Bonde-stånden att i de öfriga Ståndens nyssnämnde beslut Bevillnings-Utskollels Memorial, N:o 23. 25 sig förena. Yinner denna inbjudning icke bifall, måste omröstningar anställas, hvarvid, med antagande af Utskottets förslag till ,/a-proposition i den hufvudsakliga voteringen, först måste afgöras hvilketdera af de öfriga Ståndens beslut må i samma votering blifva kontraproposition, sålunda: a)om kontrapropositionen:
Utöfver den för ConstjrutionsUt kottets verkningskrets i detta fall före» skrifna gräns, har jag ej trott det äga rät» tighet att gå, utan har jag trott det träda in pä området af Riksens Ständers egna verkningskrets, och göra ingrepp i Riksens Ständers sig ensamme i Grundlagarna förbehållna rätt, om det låter de af Protocoller. s genomläsning föranledda anmärkningar förfalla, och underlåter tillkännagifva dem för Riksens Ständer, Det vore u» tan tvifvel angenämt för hvar och en Gonatituti03?Ut-kottet5 Ledamot, och fövmodli» gen äfven öfverensstämmande med Heras enskilda förbindelser samt, iaS tillstår det, afven med mina, om Utskottet kunde äga rättighet uraktlåta göra i frågavarande aa» märkningar; men, som Ledamot af Consti» tutioiJsUf^kottet, kan jag, enligt rbin öfver» t geise, icke, tvärtemot Grundlagarnas föreskrift, tillegna mig en rättighet som Grundlagarna ej tillegnat GonstitutionsUtskottet, titan förbehållit Riksens Ständer sjelfva, men som jag, i egenskap af medlem, i mitt Stånds Tlenurn, kan hända, gerna skulle vilija begagna. Jag reserverar mig således emot den, » min tanka, utöfver Grundlagens föreskrift Pett 17 Juli. f. m. 77» utvidgade rättighet för ConstitutionsUtskottet. Då Friherre Stael von \HollsteinCorfitz Ludvig, härefter sig anmälde, yttrade sig Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken böra tillkännagifva , att öfver den af ConstitutionsUtskottet meddelade dechargen kunde ventilation till beslut icke äga runi, utan endast reservation dervid vara tillåten* Friherre Stael von Hollstein:
BondeStis ledamöter kunde då äfven resa hem öfver julhelgen och den preliminära beredningen af riksdagsärcndena, såsom remiss af motioner, etc. kunde under denna tid företagas, så att på det nya året allt vore beredt till arbetets börjande. Jag hemställer sålunda vördsamt, om icke de Hrr, hvilka yttrat sig i denna fråga, skulle vilja förena sig derutinnan att utsätta den 15 November lill den dag, då R. St. skola härnäst sammankomma. Af 2 § Riksd.Ordn., der det heter: ”tili hvarje riksdagsbeslut bestämma R. St. dagen, då de åter sammanträda”, synes det tydligen, att meningen icke är, att riksdagarne skola periodiskt återkomma på samma dag, utan att det beror af R. St. att utsätta dagen för deras sammanträdande. Om R. o. Ad. skulle finna för godt att fatta sitt beslut i enlighet med hvad jag föreslagit, så vågar jag tillika föreslå, att R. o. Ad. ville inbjuda de öfrige RiksStm att sig om detta beslut med R. o. Ad. förena, hvarigenom frågan äfven finge en hastigare gång, än om den skulle öfverlemnas till Exp.Utsk., som dä möjligen kunde föreslå någon annan dag än den, hvarom allas mening nu tyckes vara ense. Gr. Posse, Erik Arvidsson: Då flere ledamöter begärt återremiss, vill jag visserligen icke sätta mig deremot; men jag hemställer till H. Ståndet, om icke denna återremiss då bör åtföljas af det förklarande, att Ståndet för sin del önskar, det den 15 November måtte blifva den dag, som utsättes till R. St:s nästa sammanträffande och om icke till enstämmighets vinnande denna önskan borde genom särskild communicalion meddelas de af öfrige RiksStm, som ännu icke i ämnet fattat sine beslut. Helst skulle jag likväl önska, att denna fråga kunde afgöras ulan återremiss, och alt en inbjudning till de öfriga Stånden afginge att sig med R. o. Ad. förena uti bestämmandet af den 15 November till nästa riksdags sammankallande. Gr. Horn: I händelse R. o. Ad. besluter en återremiss af denna fråga, så skulle det kunna bända, hvad Frih.
Detta är i nämnda traktat med mycken 358 Den 7 Februari f. m. omständlighet behandladt. Vidare stadgar tilläggs-konventiorien mellan Frankrike och England af den 12 Oktober 1860, huru varornas produktionseller fabrikationsort skall verificeras; dispensation härutinnan för maskiner och mekaniska inrättningar (artin 3); verifikation för varor, taxerade ad valorem (artin 4); huru värdet å varor, som för tillfället sättas i entrepöt, skall bedömas (artin 5); huru varorna, då tvist om deras värde ifrågakommer, skola uppskattas genom värderingsman (artine 6, 7 och 8). Slutligen innehåller den 2:dra komplementar-konventionen mellan Frankrike och England af den 16 November 1860, bestämmelser öfver de kompensationer, utöfver tullen, som vissa varor måste vidkännas, för att contra-balansera de skatter, på lika varor, som egna fabrikanter måste vidkännas. Likaså linnes i Fransk-Belgiska traktaten af den 1 och 27 Maj 1861: angide tullens höjande i fall af surveillance, kontroll o. s. v. å vissa Franska fabrikater (artin 5); bestämmelser rörande drawback (ibid.); angide inverkan af accisen på tullen (artin 6); åtgärder om deklaration rörande varors värde anses af tullstyrelsen oriktig (artine 20—23); hvad sistnämnda deklarationer böra innehålla (artin 24); åtgärder för bedömande af väfnaders värde (artine 27 och 28). Häraf befinnes huru vigligt det är att exportören känner dessa bestämmelser, på det han icke må göra förluster. Om dessa bestämmelser hafva dock R. Stir tills dato sväfvat i den fullkomligaste okunnighet! Gå vi nu till 7:de artikeln, der den mycket omordade bränvinsfrågan behandlas, så finna vi der det stadgande, att »bränvin och sprit af vindrufvor, på fat, må, då varan är tillverkad i Frankrike och derifrån sjöledes direkt inkommer till Sverige, dit inforas emot erläggande af den afgift, som iör tillverkningen af Svenskt bränvin är eller kan varda bestämd.
Med anledning af den till beloppet jemförelsevis låga försträckning, som blifvit vissa Filial-banker lemnad, har Herr Paul Berg, uti väckt motion hemställt, att, — då dessa Filial-banker icke kunde med så ringa försträcknings-belopp utrifva någon egentligt gagnande verksamhet och delegame i samma Banker, hvilka, i förtroende till gifna löften, deponerat säkerhets-handlingar och penningar, måste umbära de förra, som på nyttigare sätt kunde användas, och förlora ränta på de sednare samt jemväl torde blifva nödsakade ali tillskjuta medel till förvaltningskostnadernes betäckande, så vida icke högre försträckning dem beviljades, — Rikets Ständer måtte besluta, alt försträckning till nya Filial-banker icke får meddelas innan de redan organiserade undfått det försträcknings-belopp, som genom Rikets Ständers beslut blifvit en hvar af dem tillförsäkradt, eller % af hvarje Banks tecknings-summa. Efter hvad Utskottet inhemlat, hafva Filial-bankerne i Blekinge, Christianstad, Gefle, Hudiksvall, Flelsingborg, Lund, Skaraborgs län, Sundsvall och Westerbottens Banko-Utskollets Betänkande M 25. (il län från Riks-banken redan utbekommit de försträcknings-belopp, för hvilka de ställt godkänd säkerhet. Till de öfriga Filial-bankerne åter har hittills anvisats endast större eller mindre del af den en hvar af dem tillkommande försträckning; och uppgår beloppet af de säkerheter, som af sistnämnde Filial-banker blifvit aflemnade, utöfver hvad som i försträckning från Riks-banken dem beviljats, till circa 1,227,000 R:dr.
12 90 En sådan verksamhet, sades det, borde öfverlemnas till pantlåneinrättningarne, ehuruväl, som bekant är, dylika institutioner just icke gjort sig kända att lemna försträckningar på andra, än för låntagarne tryckande vilkor. Att en bitter klagan framkallades öfver detta förhållande bland åtskilliga samhällsklasser, torde vara temligen allmänt kändt. I behofvets stund hade det för de mindre bemedlade varit en säker utväor att, emot billig ränta, erhålla hjelp, då de i den Bank, som bör anses vara stiftad till hela Svenska Folkets gagn, belånade sina redbarheter i guld eller silfver. Denna utväg till hjelp var nu stängd. Riks-Bankens höga värdighet medgaf ej längre att lemna någon, om än aldrig så obetydlig, anpart af sin verksamhet åt den talrika del af Sveriges befolkning, som icke har hvarken aktier eller publika papper att belåna, som saknar kredit att utfärda vexlar och förskrifningar, och som icke vill eller kan förskaffa sig borgensmän, men som likväl någon gång kan komma i pennino-ebehof, och förut varit van, att, under sådana förhållanden, icke blifva bortvisad från Bankens lucka vid erbjudandet af de säkraste bland alla panter, nemligen guld och silfver. — Man har visserligen velat gifva det välmenta råd till sådana lånebehöfvande, att icke belåna, utan deremot försälja dessa som så öfverflödiga ansedda guldeller silfverpjeser, men förgäter dervid, att den mindre bemedlade bör anses berättigad att lika höet värdera bibehållandet af eganderätten till sina få redbarheter, som O o den förmögnare är mån om att bevara en dylik rätt för sina betydligare egodelar.
Underhåll och driftkostnad på en sträcka af mer än 10 mil från Göteborg till Falköping, hafva, såsom ofvan synes, utgjort något öfver 31,000 R:dr R:mt per mil. G. Sammandrag af inkomster och utgifter vid Trafiken å Westra Stambanan emellan Göteborg och Töreboda (17,mil) under de trenne sista månaderna af år 1859. Inkomster. Utgifter. Passagerare. Antal. | Afgift. 1 Gods. Vigt | i | Afgift. Centner. | Öfvervigt å bagage, paketer, åkdon, djur, post, diligence, m. m. Summa Inkomster. För Banans underhåll. För Trafikafdelningen. För Maskiner och Verkstäder. Konsumerade Materialier. Summa Utgifter. Sammandrag af trafik-inkomsterna å Södra Stambanan från Malmö under åren 1856 och 1857. Passagerare. Afgift. Summa TillÖfvervigt å bagage Åkdon och Hundar. Passage rare-trali Gods. Summa Passagerare l:sta kl. 2:dra kl.| 3:dje kl. 1 1 lista kl. 2:dra kl. 3:dje kl. Antal. Afgift. skott. Cd O B M 0 t P Afgift. k. Vigt i S:Ät L.V7. //. Afgift. och Gods-trafik. O S . i 1856. St. II Bilaga till Stats-Utskottets Utlåtande N:o 86. Litt. Vestra Stambanan. Göta Kanal vid Töreboda—Katrineholm, 13 mil 5,200 fot. Terräng-Ar beten: Ett spann af 20 fot. Landfästenas höjd 15, bredd 30 och tjocklek 7 fot. Vingmurar. Grundläggning: grundgräfning, 34 k:fmr å 3 pålar med nedslagning, 210 st å 10 plank till platform, 19 tolfter . å 18 spåntpålning Landfästen: 37 k:fmr mur i bruk å 75: stenhuggning, 1,180 qv.-fot koppyta å — 75. Ställningsvirke, 20 proc. af ofvanstående Öfverbyggnad, i16 sträckfot å 60:
Om stämpel å fullmagter, konstitutorialer, förordnaden och afsked, af Kongl. Majit meddelade. Fullmagter, konstitutorialer eller förordnanden, hvarigenom embeten, tjenster eller beställningar med verklig lön vid civila, militära, ecklesiastika eller andra stater af Kongl. Maj:t tillsättas, böra förses med stämpel af 6 R:dr samt dessutom till belopp, motsvarande 5 procent å hela lönen, när den Bcvillnings-Ulskoltels Betänkande N:o 7. 27 utnämnde första gången tillträder befattning med lön, men, vid befordringar till högre lön, blott å skilnaden emellan förra lönen och den, som erhålles. Då embete eller tjenst åtföljes af extra ordinarie inkomst eller sportler af ständig egenskap, böra äfven dessa uti löneberäkningen ingå. I detta fall, eller då lönen är underkastad förändring, beräknas stämpelbeloppet efter medeltalet af de sista fem års, tjensten åtföljande, löneförmåner, för hvilka (let, på sätt i S § /4 morn. omformäles, kail styrkas, att bevillning efter 2:dra artikeln blifvit erlagd. O o Härvid iakttages, att ackordsränta samt hästoch fourageraedel afräknas, så att stämpeln ålägges endast för den återstående löne-inkoinsten. Konstitutorial eller förordnande på behaglig tid förses med s t ampel å 6 R:dr. Om någon beställning med lön på stat tillsättes genom generalordres, anses dessa lika med konstitutorial på behaglig tid. Ful/magier, konstitutorialer, Öppna bref, protokolls-utdrag m. m., hvarigenom embeten, tjenster eller befattningar vid de Kongl. Hofven bortgifvas, skola, då dylik fuilinagt m. m. första gången löses, förses med stämpel till 5 procent af lönebeloppet, men vid ytterligare befordran med enahanda lindring och iakttagande i öfrigt, som i afseende å fullmagter vid civila, militära och andra stater stadgas.