Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
penninggåfva, hvarförutom festföremålet fick motSödra teatern skulle som i går (torsdag) begynna taga åtskilliga presenter af sina kamrater. Den | enkla högtidligheten bar i allo prägel af hjärtsin säsong med uppförandet af tvänne nya styclighet och gemyt. | ken, nämligen » I skymningen », svenskt original,; samt » Fruarna Shackleton », fars i 3 akter, öfvers. från engelskan. Under inöfning att gifvas är Ellen Jolin, den talangfulla akvarellisten, beoperetten » Stor Mogul ». finner sig för närvarande på en studieresa i Spanien, där hon flitigt sysselsätter sig med att måla de intressanta arkitekturföremål, på hvilka detta land är så rikt. " Min kompanjon. " » Solen i Karlstad ». Helt visst bör det roa våra läsarinnor att erfara, hur det bekanta ordspråket: vacker som solen i Karlstad, fått sin upprinnelse. För längesedan bodde i Karlstad en mamsell Eva Lovisa Holtz, född 1739 och död 1818, i lång tid gästgifverska därstädes, med namnet Holtza. Om henne berättas, att hon i yngre år varit en ovanlig skönhet och vacker som en dag, som man säger, hvadan hon ock fått, så länge hon lefde och ännu, det allmänna, ej just förolämpande, vedernamnet Sohla i Karlstad. Af Olga Wohlbruck. Öfvers. för Idun af J. Nordling. hur skönt, hur härligt är ändå inte lifvet! » ' utropar den lilla frun jublande och kastar sig om sin herres och mans hals. » Mycket skönt, » medger mannen, » mycket skönt och härligt ... en smula dyrt bara. » » Fy, så futtigt att tänka på pengar, då du inte borde tänka på något annat än mig och åter mig, » bannar hon och hotar med sitt ringprydda lilla finger. En kvinnlig Afrikaforskare. Till LiverOch i nästa ögonblick griper hon ånyo tidpool ha kommit underrättelser om en engelska, ningen, som hon nyss lagt ifrån sig, och läser miss M. B. Kingsleys forskningar i västra Afrika. en ganf med af tillfredsställelse darrande Miss Kingsley, som är brorsdotter till den beän stämma: römde romanförfattaren Charles Kingsley, begaf ».
Hedendomen säges bjuda att ”tänka fritt och uttrycka sig starkt”, förebrås Christendomen, att äska en blott tro med lydnad och tysthet; att fängsla inbildningen, qväfva och utrota passionerna, förakta och afsky Naturen och alla sinnliga nöjen; att undvika alla activa dygder och beflita sig om idel passiva. ”Hedningarnes dygder bestodo alla i verksamhet och utöfning; de Christnes grunda sig på försakelse, såsom tro, hopp, bön, tålamod, ödmjukhet, eget förnedrande o. s. v.; visserligen dygder af högre värde, än äregirighet, stolthet, med flera; men vida mindre fördelaktiga för Poetens målning”. (Stackars Calderon i el Principe constante! ja, stackars Shakspeare i Desdemona!) Åsigten kan synas äga frändskap med Schillers i ”Die Götter Griechenlands”. Det fransysk-artade i Stockholms-Postens är likväl, öfverallt liksom här, den större reflexions-ytligheten och dennas plägsed, att i sina anfall mot Bibel och Kyrka begagna ett gäckande, håniskt, halfskrymtande stridssätt, – ofta paradt med en lättfärdighet lika ofördragsam, som allt det öfriga såkallade fritänkeriet, mot hvarje (äfven den höfligaste) påminnelse. Tid efter annan togo nämligen flere hedersmän i landet – prester och icke-prester – häremot till orda: men de voro, om än stundom öfverlägsne i sakkännedom och bevisning, dock nästan alltid underlägsne i skrifkonst. Det var genom denna, som Stockholms-Posten fortfor att spela mästare. Så t. ex. öfver en from och lärd, men gång efter gång bittert häcklad Kyrkoherde Ekmark; för hvilken omsider en försvarare uppträdde (1781, N:o 67), som ganska träffande anmärkte: ”Sannerligen är icke den qvickhet, philosophi, vitterhet, hvarmed Ni synes vilja göra parade, långt mera intolerant, än theologien hos någon kyrkoherde. Herr Criticus! Laga att edert snille och sinne blifva stadgade.
Dervid skulle således hända, att den ena socknen, som hade färre fattiga, komme att lemna bidrag till den som hade flera; och denna åter, lill fyllnad i det bidrag, sorn inom socknen utgjordes, erhölle medel från en eller flera andra socknar. 6:0 För de fattiga, som under årets lopp tillkomma, bör förskott kunna göras till ersättning det kommande året, hvaremot afdrag sker för de afgångna. 7:0 Då fattiga barn finnas, hvilkas föräldrar sakna vilja eller förmåga att meddela dem nödig vård oell uppfostran, bör sockennämnden draga försorg att de komma till beskedligt folk, som vårdar sig om dem och låter dem gå i skolan. Underhållet derför intages uti det; i 5:te punkten nämnda förteckning. 302 Den 9 September e. m. 8:0 Har en socken särskild fattigcassa, sorn lemnar tillgång till utgifters bestridande, kommer sådant att iakttagas vid utgifternas fördelande, så att blott bristen uti det underhåll socknen åligger att bestrida, kommer af socknemännen att utgöras. Kan detta förslag, närmare utveckladt, bringas till verkställighet, är det att hoppas, att barnen skola blifva bättre vårdade än hitintills, samt att mödrar, som genom vården af deras barn nu hindras att taga tjenst, blifva i tillfälle dertill; äfvensom i öfrigt ökandet af fattighjonens antal motarbetas. Jag anhåller vördsamt, att detta mitt anförande måtte få åtfölja återremissen till Utsk:n. Remitterades till Lagsamt Ailm. Besvärsoch Ekon.- Ulsktn. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att Gr. Sandels, Samuel Aug., ledamot i Ridd.Utsk., anmält sig vara nödsakad att från riksdagen afresa och således afsagt sig sitt rum i Ridd.Utsk.; och hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade tillåta honom att det oaktadt blifva vid sjn riksdagsmannarätt bibehållen. Bifölls. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf äfven, att Frih. Hermelin, Aug.
Uppläst hos Ridd. och Adeln den 22 Iunik. rreste-Ständet den 22 » s Borgare-Ständct d. 22 » - Bonde-Ständet den 22 - U Wördsamt Memorial! ti Memorial, som den z-.dje denneS fran Högwördiye Prest-Standet blifwit till Lag-Utskottet remitterat, har Herr Prosten Carl Dybeck af anförde stät begärt, alt da Lagen uti i zrde Eapitlet 6 §. Giftermäls-Balken icke uppräknar de sa kallade goda stal, pa hwilka Domaren äger förkorta den lid af Sex ae, efter hwars förlopp lysning i allmänhet pa Hustruns begäran ma utfärdas efter hennes - Den 22 Jun ii. 84 r veS man, när han bortrest, och någon anledning icke finnes, om han lefwer, elter hwarest han sig uppehåller, det malte de orsaker, som till inskränkning af ofwanberörde tid fä föranleda, sa tydligt förestrifwas och bestämmas, att de kunna urstilias och tillampas af hwar och en. — Att sedan Lagen i detta fall blifwit tydlig, pröfningsrätten af denna omständighet matte uppdragas at wederbörande Pastor med Församlingen i allmän Sockne-Stämmaeller Kyrko - Rådet, och att efterlysningen makt? ste genom intimation i Post - eller Inrikes, Tidningarne, pa sätt det är förordnat genom Kongl. Brefwet den 26:ce Octvb. 1791, dä hinderslöshet till ägtenstap e> kan bestyrkas.
Säd, icke synes vara i behof af något understöd från Statens sida, Rikets Höglollige Ständer måtte besluta om indragning, ej mindre af circa 260 Tunnor Kronotionde-Spannmål, hvilka till Domkyrkan för närvarande äro anslagne, än af 100 Tunnor dylik Krono-Tionde, som af Domprosten i Lund, i egenskap af Ordförande i Domkyrko-Rådet, uppbäres, hvilket sistnämnde anslag dock borde af Domkyrkans Spannmål Domprosten ersättas; anhållande Motionairen, i sammanhang härmed, “att “då Lunds Universitet ej så mycket saknar “tillräcklig personal, sorn fastmera det nödvän“diga materiella i Jnstrumenter för Chemiska “Laboratorium, Physiska Cabinettet, sjelfva Ob Bi/h till Rihs-St.Prot. 1828 celi 1829, 4 Sami. 7. Afd. 2 Band. 10:de Htift. 2 18 Statssaint Oec.-Utsk. Uti. N:o 101. “servatorium samt tili JBibliotheketofvanbe' rörde till indragning föreslagna circa 360 Tunnor Kronotionde-Spannmål måtte, för afhjelpande af sistomförmälde brister, i hvad för undervisningen oundgängligen fordras, till Universitetet öfverlemnas. Ej mindre dessa hufvudsakliga hemställanden, men serdeles de i motionen innefattade anmärkningar mot de af Domkyrko-Rådet under senare år vidtagna åtgärder i hushållningen med Kyrkans tillgångar, hafva framkallat vidlyftiga påminnelser af Herr Crusenstolpe, Magnus, samt dessa åter, ett ännu vidlyftigare försvar af Herr Munck af Rosensköld, för de al honörn lemnade uppgifter, åtföljdt af åtskilliga, till bestyrkande deraf, anskaffade verificationer; men enär hela denna diskussion foga eller intet vidrörer sjelfva hufvudfrågan, men deremot nästan uteslutande afhandlar ämnen, hvilka icke kunna blifva föremål för Rikets Högloflige Ständers pröfning, hafva de förenade Utskotten ansett sig kunna undvika att tröttande detailer derutur framdraga.
§ 23 Påträffas otillåtna varor eller andra slags varor än som blivit anmälda, straffas enligt det andra rikets författningar. § 24 Tullstyrelserna skall var tredje månad sända förteckningar över varutransporter, som ankommit eller utförts till det andra landet. Artikel II Om Svenska och Norska fartygs ömsesidiga rättigheter samt kommunikation sjöledes mellan de förenade Rikena § 25 Alla Svenska och Norska på crawel och klink byggda fartyg skall räknas lika och åtnjuta samma rättigheter i båda länderna, erlägga samma avgifter då de från eller till utrikes ort ankommer eller avgår. § 26 Dessa fartyg skall ha skeppshandlingar antingen de är byggda i Sverige eller Norge, tillhör svenska eller norska undersåtar. § 27 Fartyg byggda i ett av länderna, kan utan att betala naturalisationsavgift naturaliseras om de kommer att tillhöra innevånare i andra landet. § 28 Det ena rikets fartyg får inte segla med frakt mellan det andra rikets hamnar. § 29 Varor som införs i Sverige med norska fartyg, skall inte betala högre avgifter än om de kom med svenska fartyg. Samma förhållande gäller i Norge. Den lindring i avgifter som gäller för svenska skepp för att uppmuntra deras skeppsfart på Västindiska öarna, Amerika och Ostindien gäller inte norska fartyg. § 30 Varje land bestämmer avgifter för in - och utländska alster och tillverkningar. § 31 Varor av svensk eller norsk avel eller tillverkning som förs direkt till det andra landets hamnar, njuter lindring till hälften av sjötulltaxan. § 32 För att få denna lindring skall man förse sig med tullkammarens bevis på avsändningsorten att varorna är av inhemsk avel eller tillverkning. § 33 För att få sådant bevis skall vävnader vara stämplade som i ena eller andra landet är föreskrivet. § 34 De varor som är upptagna på bifogade förteckning utan tillverkningsbevis skall betala avgift. § 35 Liksom vid kontroll av transporterna på landsvägen äger den rum vid sjötransporter. Var tredje månad skall förteckningar på fartyg och laster sändas till det andra riket. Stockholm den 24 maj 1825 CARL JOHAN Formulär till förpassningsinlaga. Formulär till Förbindelse för tullens erläggande, då tullbara varor landvägen från ena till andra Riket förpassas.
Leksaker eller Nurnberg er kr am-. af träd eller sammansatta ämnen, med eller utan betsning målning eller lackering 1 skålp. 1 50 andra slag förtullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de hufvudsakligen bestå. Lera Fri. Likör l kanna. 3 Lim: llusblås och Gelatine 1 skålp. — 75 andra slag 1 skålp. — 6 Lin, ohäckladt och häckladt Fritt. Kratz; se Tester. Laeca Gummi; hänföres under Gummi, alla slag. Lackerade arbeten af Bleck; se Bleckslagarearbeten. af Bly; se Bly, arbetadt. af Läder; se Läder-arbeten, af Papp; se Papp-arbeten, af Tenn; se Tenn,.arbetadt. Lackerade arbeten af Träd; se Träd, arbetadt, ej specificeradt. af Zink; se Zink, arbetadt. Lahn, oäkta: se Metaller, sammansätta, Lampvekar; se Yekar. Latun eller Trådband; se Metaller, sammansatta Lerpipor; hänföras under Piphufvuden. 50 4 Förslag tilt Tull-taxa. Ljus: PalmiliuStearinoch Margarin . andra slag Ljuskronor eller delar deråt, ej specificerade, fiirlullas lika nied det ämne, arbetadt, hvaraf de hulvudsakligen bestå och utan afdrag i vigten för påsatta glas. Luktvatten, alla slag (Flaskornas vigt inbegripen Lumpor Lunta Luder nr beton, ej specificerade, fört ullas med 50 procent förhöjning ä tullen för del läder, hvaraf arbetet hufvudsakligen beslår. Läster lill Skoarbeten Lök, alla slag, ej specificerade Magnetsten, oinfattad Mais Mahn, alla slag, ej specificerad Malmslufjer Mandel Marienglas Marmor, oarbetad eller i block arbetad, tullbehandlas såsom Bildhuggeri-arbelen, eller såsom Sten, arbetad. Masker Mattor af Strå eller Rötter Medaljer, alla slag Qvantitet för Tu llberiikningen. Införsels-tull Riksmynt. R:dr öre. Fria. 1 skålp. —i 2 Fri. Fri. Fri.
På detta sätt upptages tiden utan egentligt behof deraf, emedan man misshushålla!’ dermed i fråga om småsaker. Man har ifrågaställt hvem som skall vara ordförande uti sammankomster emellan flera socknar. Jag tror att det kunde få belo på val inom de närvarande vid sammankomsten, och följaktligen att §:n i detta hänseende kunde vara oförändrad; men jag skall dock icke motsätta mig det af Hr von Rosen föreslagna tillägget, hvarvid jag anser tillika böra stadgas; att Konungens Bef:h:de bör utse ordföranden, när han kallar till sammanträde , och att han bör af domeapitlet utses, när kallelsen derifrån utgår. För min del yrkar jag dock, att den närvar, redactionon af§;n måtte antagas såsom öfverensstämmande med hvad som är brukligt. Det vigligaste af allt hvad som blifvit tillagdt till denna §, anser jag vara följande: ”dock må beslut om afgifter vid sådan stämma icke fattas.” Delta anser jag i alla tider vara vigtigt, men framförallt uti en tid, då det mer än förr är fråga om afgifter. Frih. Boye: Jag har begärt ordet, egentligen för att till llr af Uhrs eget eftersinnande öfverlemna följderna af hvad han behagat föreslå. Han är icke nöjd med att der står i §:n att sockenstämma skall sammanträda i sockenstugan eller det ställe, der den vanligen sammanträder, utan lian vill hafva fullkomlig rättighet bevarad sockenboerne att bestämma stället för sammanträdet. Följden deraf blifver , att hvarje gäng skall erfordras en föreg:de sockenstämma, för att bestämma stället der sockenstämman skall sammanträda till hufvudsakens afgörande. För min del anser jag sockenboernes rättighet vara tillräckligen bevarad, när det beter att sockenstämma skall hållas i sockenstuga, eller der förut vanligt varit. Gr. af Ugglas har börjat med att förklara sig nöjd med min förut gjorda erinran rör:de skyldighet för presten, att, i det fall sockenstämma finge hållas samma dag den pålyses, förut meddela afskrifter af kungörelsen åt sockennämndens ledamöter; men talaren ansåg tillika, att sockenstämman borde uppskjutas åtta dagar, ifall sockennämndens ledamöter icke kunde träffas.
För några få »år sedan var allmänna priset på en tolft enkla 12-tums bräder 7 R:dr, men har »sedan uppgått till 10 å 12 R:dr, likasom priset å en tolft tre-tums plankor under »samma korta tidrymd stigit-från 10 å 12 R:dr till 16 å 18 R:dr, allt R:gs. Förr »lönade det icke mödan att till afsalu förfärdiga plankor, bräder eller balkar af gran; »men under sednare åren har äfven granvirket blifvit begärligt i handeln för den ut»ländska skeppningen och betalas med pris, som med endast omkring 20 procent »understiger det för furuvirket gällande, hvadan skogsproducenten således nu erhåller »för sitt virke af gran i det hela högre betalning, än han för få år sedan undfick »för enahanda gods af furu.» »Hvad konsumtionen af skogseffekter inom landet angår, kari den, då man icke »tager i betraktande det obetydliga, som erfordras till husgeråd och hvarjehanda redaskap, hänföras under tre allmännare behof, nemligen af vedbränsle, gärdslefång och »husbyggnadsvirke. Åtgången af ved ökas visserligen i bredd med folkmängden, men »en icke obetydlig minskning deraf torde redan hafva uppkommit och vidare uppstå, »dels genom inskränkningarne i bränvinsbränningen och dels genom ett ändamålsen»ligare inrättande af eldstäderna. I de trakter, som ej hafva öfverflöd på skog, har »det stegrade saluvärdet deraf ledt till en bättre hushållning med' bränslet, och på »flera ställen använder man nu bränntorf, hvilket förr var nästan oerhördt inom detta »Län. En betydlig mängd skog åtgår årligen till hägnadsvirke, dock nu måhända »något mindre, än fordom, emedan stengärdesgårdar börja att allmännare anläggas. »De förändringar, som sannolikt förestå i lagstiftningen om hägnadsskyldigheten, komma »också otvifvelaktigt att minska åtgången af skog till gärdsle, åtminstone inom slätt»lands-trakterne. Folkmängdens tillväxt i förening med stigande anspråk pä rymliga »och beqväma bostäder ökar konsumtionen af skog till husbyggnad.
Att någon restitution icke beviljas, så framt icke minst 100 kannor af normalstyrka på en gång till export angifvas och afsändas, äfvensom att, i likhet med hvad som vid tull-restitution för socker är stadgadt, utförseln verijiceras, antingen genom intyg af Svensk Konsul eller vice Konsul å lossning sorten, eller, om sådan tjensteman der ej är anställd, af annan vederbörande embetsmyndighet, att varan derstädes blifvit lossad; samt att någon restitution icke eger rum vid utförsel till Norge; hemställande Kongl. Maj:t, att det måtte till Kongl. Maj:t öfverlemnas att, efter General-tullstyrelsens hörande, meddela de ytterligare föreskrifter, som för ändamålet kunde finnas nödiga. Det skulle väl kunna ifrågasättas, huruvida icke jemväl, på sätt vid tullrestitution för socker vore föreskrifvet, borde företes vederbörande tillverkares, under edlig förpligtelse afgifna försäkran, att varan vore af Svensk tillverkning; men med afseende å de stora praktiska svårigheter, som härvid skulle möta, och då tullen å utländskt bränvin i allt fall vore vida högre än tillverkningsafgiftén å det inhemska, samt vid sådant förhållande några egentliga vådor icke vore att emotse, äfven om i ett eller annat fäll det skulle inträffa, att restitution komme att erläggas för reexporterad utländsk vara, funne Kongl, Maj:t icke erforderligt att dylika produktionsbevis företes. Hvad beträffade restitutionens storlek, skulle väl å ena sidan kunna anmärkas, att densamma icke borde uppgå till hela tillverkningsafgiftens belopp, utan så mycket afräknas, som ungefärligen motsvarade kontrollkostnaden i sin helhet, fördelad på hvarje tillverkad kanna bränvin, eller omkring 5 procent af tillverkningsafgiftén. Men då deremot likväl förekomme, att kontrollkostnaden egentligast syntes böra fördelas å det bränvin, som åtginge inom riket och för hvilket tillverkningsafgiftén komme statskassan till godo; samt det för landet skulle vara särdeles gagneligt, om denna vara kunde blifva föremål för betydlig export, hvilket naturligen underlättades, om hela tillverkningsafgiftén restituerades, har Kongl. Maj:t föreslagit:
J4- De öfrige förvaltande Verkens Räkenskaper med dertill hörande verificationer samt Protocoller och Handlingar, skola vara för Revisorerne att tillgå, och den af K. M:t till Revisorernes biträde fÖrordnade Ledamoten i StatsContoiret skall, efter Revisorernes äskande dem omedelbarligen begära; men linna Revisorerne sig, derutöfver, behöfva af något publikt Verk eller af någon Konungens Embetsman , inhämta skriftliga eller mundtliga upplysningar, hörande till de års styrelse och förvaltning, för hvilka afslutade Räkenskaper blifvit till Revision aflemnade, begäre de, genom sin Ordförande, hos HofCanzleren K. M:ts Nåd. befallning till vederbörande om de äskade upplysningarnes meddelande. §• *5. Rakenskaperne böra hafva undergått den speciela Revisionen i KamroarRätten, innan de till Revisorernes handläggning förekomma; dock må underlåtenhet deraf ej lägga hinder i vägen för granskning af Revisorerne, hvilke böra i deras Berättelse det upptaga. a3B Stats-U tskottets §. 16. Med Protocollets förande och Expeditionernes uppsättande vid Revisionen öfver StatsVerket bör Secreteraren i StatsContoiret Revisorerne tillhandagå; ankommande det på Revisorerne, att antaga erforderligt Cameraloch Caneellie-biträde inom StatsContoiret, jemte Vaktbetjening, samt att lämpliga arfvoden för dem bestämma, i mohn af hvars och ens arbete och tjenst. 3 Artike lN. Om granskningens föremal och form samt RevisionsBerältelsen. §• '7- Revisorerne skola efterse och granska, huruvida gjorda eller förordnade utbetalningar af Statsmedlen icke öfverstigit beloppet af de HufvudTitlar, som uti R. St:rs vid nästförflutne Riksdag uppgjorde Statsreglering blifvit fastställde, och om de äro grundade på behörigen upprättade Stater eller K. M:ts med vederbörlig contrasignation utfärdade anordningar samt styrkta med behöriga qvittencer af dem som medlen emottagit. §• >8.
I afseende å Revisorernes, efter granskning af Tross-PassevolanceFondens Räkenskaper, gjorda framställning, dels 0111 angelägenheten deraf, alt Fondens disponible och för de löpande utgifterne icke behöflige medel må göras fruktbare genom utlåning antingen till Publike Verk eller enskilde emot den ränta, som efter tidsförhållanden kan fås, och alltid med hufvudsakligen fästadt afseende på säkerheten, dels derom, alt, elmru Rikets Ständer, i anledning af faltadt beslut, uti underdånig skrifvelse den 19 Februari 1835 tillkännagifvit, att, när lån för Handels-Disconterne komma alt upptagas, något hinder icke mötte, att Tross-Passevolance-Cassans medel, när de ligga ofruktbare, finge insättas på Låne-Bankens upplånings-räkning, det likväl befunnits, att Eders Kongl. Maj:t, genom Nådig skrifvelse den 25 Augusti i835 endast i så måtto lemnat bifall till Rikets Ständers förenämnde hemställan, att Tross-Passevolanee-Cassans disponible tillgångar finge göras fruktbare medelst utlåning antingen till Gamla Passevolance-Fonden, hvilket i Rikets Ständers skrifvelse icke vöre afsedt, eller ock till Ilandels-Disconten emot 3 procents ränta, samt att, i följd deraf, både vid i834 och i835 årens slut, räntelösa och till sine belopp i Revisorernes Berättelse uppgifne lån varit utestående samt 14,000
Då emellertid det magtpåliggande ärendet redan är föremål för Kongl. Maj:ts uppmärksamhet, kunde det synas, som någon åtgärd från Rikets Ständers sida för närvarande ej påkallades. Härtill har likväl Utskottet trott sig finna anledning dels i det förhållande, att, på sätt ofvan är nämndt, Sundhets-kollegium gjort särskilda underdåniga framställningar »med anledning af det ökade behofvet af veterinärläkare i förening med stegrade fordringar på deras insigter», och redan tillförene en Kommitté haft uppdrag att utarbeta förslag i hithörande ämnen, utan att likväl någon reorganisation af större om - Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M 19. 11 fattning deraf blifvit frukten, dels ock deri, att sedan numera en stor del af landets jordbrukare vid allmänt möte uttalat sina önskningar samt veterinär-institutionernas vårdare instämt i begäran om en reorganisation af veterinärväsendet, vidare dröjsmål härmed synes böra undvikas. Beträffande åter motionärernas hemställan att hos Kongl. Majit begära tillsättandet af en Kommitté för uppgörande af definitivt förslag i ämnet, anser Utskottet sig ej böra sådant tillstyrka, enär det nemligen synes antagligt, att, då från sakkunniga korporationer och myndigheter utförliga förslag till veterinärväsendets ordnande blifvit till Kongl. Majit ingifna, samt den år 1851 upplösta Kommittéens utlåtande jemväl torde kunna tjena till upplysning, någon sådan förberedande åtgärd, sora den ifrågasatta, ej lärer vara behöflig. Utskottet inskränker sig fördenskull till att, i anledning af ofvannämnda motioner, hemställa, det måtte Rikets Ständer, i underdånig skrifvelse till Kongl. Majit, anhålla, att Kongl. Majit täcktes låta genom vederbörande utarbeta och för Rikets Ständer framlägga ett förslag, hvarigenom, i öfverensstämmelse med tidens fordringar och landets behof, ej mindre undervisningen i veterinärkunskapen måtte höjas och utvidgas, än äfven djurläkarnes antal förökas och deras vilkor förbättras Stockholm den 18 December 1862. n Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M 20.