Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Representationens personal en eller två kamrar skulle kunna sammansättas, hyarmed nationen åtminstone kunde vara bättre belåten, än den nu är; men de odragliga formerna för arbetssättet vid riksdagarna, och de många ståndsinteressen, som splittra Representationen, måste nödvändigt förändras oeh undanrödjas. Här har blifvit sagdt, att det vore den unga familjen inom vår Dynasti, som, om jag fattade meningen rätt, skulle först komma att känna de skadliga följderna deraf, att Konungen gåfve efter för ropet efter reformer. Jag tror tvärtom, såsom Gr. Cronhjelm, att det just vore den uppväxande Dynastien, som häraf komme att skörda de mest välgörande frukter. Att införa reformer är naturligtvis alltid till en början förenadt med svårigheter; ty de, som dragit fördel af oformligheterna, släppa ej gerna ifrån sig dessa fördelar, utan söka på allt sätt att bibehålla dem. Men det är just detta onda, som, för att undanrödjas, fordrar den bepröfvade kraften, det stadgade anseendet, den Europeiska ryktbarheten, samt således icke bör Öfverlemnas åt unga telningar, som ännu icke haft tillfälle att förvärfva någondera. Hr Rosenblad har vädjat till historiens dom öfver såväl rådgifvande personalen som de personer, hvilka här tagit sig friheten att klandra denna. Jag har för egen del aldrig smickrat mig med någon tanka att ihågkommas af historien; och livad vår opposition i öfrigt angår, anser jag det vara så obetydligt, som den både vid denna och isynnerhet vid sista riksdag uträttat, att jag icke tror, att historien skall göra sig särdeles besvär att åt densamma förvara månget blad i sin dombok; och beträffande den rådgifvande personalen, Den i Julie. in. fruktar jag, att dess anspråk äro föga mer grundade, då sannolikt det bästa för åtminstone pluraliteten inom den vore, att den helt och hållet glömdes af historien.
Kläder: tillhörige sjöfarande och resande, när de äro synbart brukade ”eller” prof vas icke öfverstiga egarens behof, fria från inoch utförselstull, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, antages Borgare-Ståndets beslut (se ofvan}. Yid voteringen hafva befunnits 62 Ja och 57 Nej, i följd hvaraf Utskottets förslag blifvit godkändt. 1 fule voteringen, (enligt ig:de punkten.} Den, som godkänner, att, på säLt Utskottet föreslagit, och Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet ovilkorligen och Bonde-Ståndet eventueit antagit, Likörer böra få införas mot 1 R:dr 24 Per kanna, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, antages Borgare-Ståndets beslut, att införselstullen å Likörer skall bestämmas till 1 R:dr 24 sk. kannan. Ja och 42 Nej har Utskottets förslag blifvit godkändt. thule voteringen, (enligt 2o:de och 2i:sta punkterne.} Den, som anser, alt till contra-proposition bör antagas Ridderskaskapets och Adelns beslut, att Pelsverk och Pelterier: alla andra slag skola , med antagande af det utaf Utskottet föreslagne förtullningssätt, värde och införselstull, vara från ulförsels-afgift frie, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer Preste-Ståndets beslut, att denna rubrik bör förtullas efter värde med 10 R:dr vid inoch 1 R:dr vid utförsel för hvarje 100 R:dr värde, att utgöra contra-proposition. 12 Förstärkta Stals-Utskottets Memorial, N\o 539. Som denna votering utfallit med 47 Ja och 72 Nej samt Nej således vunnit; så har votering i hufvudsaken blifvit anställd, enligt följande proposition.
För tillgodonjutande af ifrågavarande för tjenstemännen föreslagna lönetillökning äro följande vilkor af Fullmäktige tillstyrkta, nemligen: l:o att tjensteman är skyldig att underkasta sig den förändrade tjenstgöring, som af Banko-fullmäktige kan varda honom ålagd och är med innehalvande befattning förenlig; 2:o att tjensteman icke är berättigad till fardagsår för boställslägenhet, hvilken alltså bör frånträdas, då han från tjensten afgår; dock må sterbhus efter afliden tjensteman bibehålla halfva boställslägenheten under en tid af två månader efter dödsfallet, med Fullmäktige förbehållen rätt att, derest förekommande omständigheter skulle dertill föranleda, nämnde tid utsträcka; 3:o att fardagsår ej heller eger rum i afseende på trädgårdar, jord eller kåltäppor; börande likväl, då afträdet sker vid vexande gröda, denna ersättas, sådan densamma vid afträdandet befinnes, af efterträdaren, enligt ömsesidigt åsämjande eller mätismannavärde, hvaremot vid dödsfall sagde gröda tillfaller sterbhuset: 4:o att för planteringar å tjenstejord ersättning vid afträdandet icke lemnäs; dock vare innehafvaren skyldig att sådana planteringar, der de finnas, vårda och underhålla, utan rätt att desamma försälja eller från stället afflytta. I sammanhang hvarmed, och på det att vederbörande må uppmuntras att verkställa plantering af icke allenast ädlare frukträd och bärbuskar i trädgårdarna, utan äfven häckar för instängning och fredande af trädgårdar, jord och fianko-Vlskoltels Memorial N:t> 41. 21 kåltäppor, Fullmäktige hemställt, att, då sådana planteringar medföra kontanta utgifter för jordinnehafvaren, han derför må understödjas af Bruks-kassan, under förbehåll, att sammanräknade beloppet af de understöd eller premier, inspekterande Fullmäktigen öfver Bruket för sådant ändamål hade att utgifva, ej finge öfverstiga 50 R:dr R:mt om året.
•Bevillningen, allmänna, densammas ingående till Statskontoret . 174. grunderna för densamma, angående deröfver verkställd omröstning . • , . 233. „ efter 2:dra artikeln; motion rörande den af arbetsfolk utgående . 317. tull-; omröstning angående 27S, 3*4- Bevillnirpgsmedlens ingående till Riksgäldskontoret 1 ^4» 235. Beväringens, sjö-, vapenöfningar, årliga anslag för 74. Bevärings-manskapets vapenöfningar, tillökning i anslaget för . '78. „ underhåll, beklädnad och utredning; anslag för .. 253. Bibliothekarie, angående lön för en sådan vid åtshillige gymnasier 124. Bibliotheket, Kongl., löne-anslag åt ytterligare en tjensteman vid 124,207. iBUlberghs, af, m. fits befriande från ådömdt ersättnings-ansvar i Finerska tullbalans-målet 263,299,313. Bjoerklund, häradsskrifvare, lönefylinad åt 286. Biskopen å Gottland, angående lön till .. '78,124. Bjärsätters sockens hemmansegare, tilldelande af skog från kronoparken V. Kinneskogen åt 143. Boda kronosäteri, nedsättning i arrendet för 171, 212, 234, 272. Bogens kapellförsamling, inköp af boställe åt pastor i . 124,207,289. Borgmästares delaktighet i civilstatens pensions-inrättning . i53, 186. Borgrätterne, ersättning till vid dem förut anställde personer, . 3g. Boställen i Åhs, Gäseneds och Kullings härader, förändrad reglering af . 62. Brobyggnad vid Säfva, anslag för .. 194. „ öfver sundet af Nätaren, dito ibid. „ öfver Qvicksund dito ibid. Broby qvarn, angående öfverflyttning af räntan å 115. Bränvin, omröstning angående grunderna för tillverkniug och försäljning af 294. Bränvins-afgiften, omröstning angående beräkning af 323.
Skrifvelse N:o 455. Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 28 Okt. 1837. Preste-slåndet den 31 Borgare-ståndet den 31 Bonde-ståndet den 4 Nov. — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om. anslag till bestridande af koslnaderne för Sveriges deltagande i en blifvande exposition i Paris af race-djur och landlmanna-produkter. (Stats-Ölsk:s Uti. N:o 141.) S. A. K. E. K. M:t har behagat uti en den 3 sistlidne April aflåten Nådig Proposition gifva Rikets Ständer tillkänna, att sedan, i anledning af offieielt meddelande i början af år 1856, att Kejserliga Franska Regeringen hade för afsigt att. så väi nämnda år, som det nu innevarande, i Paris föranstalta en allmän exposition at race-djur samt landtmannaprodukter och redskap, Landtbruks-akademiens förvaltnings-kommitté erhållit nådig föreskrift att göra underdånig framställning i afseende å de åtgärder, hvilka i och för Sveriges deltagande i dessa expositioner kunde vara att vidtaga, men bemäida kommitté i underdånighet anmält alt tiden vore alltför otillräcklig lil! nödiga förberedelser för expositions-artiklars utsändande samma år, hade under sistnämnda år något vidare deltagande i denna exposition från Sveriges sida icke egt rum, än att, uppå särskild framställning al Kejserliga Franska Regeringen, E. K. M:t i Nåder förordnade en Svensk Kommissarie, att med anbefallda åligganden 1856 års exposition öfvervara; deremot, beträffande 1857 års exposition, E. K. M:t, för att underlätta Svenska landtbrukarnes deltagande deri, under den 7
Gulockersslammeriet vid Semsholms säteri i Gäseneds härad har, i anseende till täta ombyten af egare, icke varit bedrifvet under detta qvinqvennium. Värdet af tillverkningarne vid samtliga de öfriga verken kan icke ens approximativ med någon säkerhet beräknas. 19 e) Fabriker, Bruk, Verk och öfrige Näringar på landet, hvilka icke höra lill Bergsrörelsen. tagverk och Sågar. Större inrättningar för virkessågning, elier egentliga sågverk finnas i synnerhet på Dahlsland och vid Götha eif, hvaraf de vid Upperud och Trollhättan äro och de vid Lilla Edet, som nyligen blifvit genom vådeld ödelagde, varit i särdeles fullkomligt skick. För öfrigt saknar icke någon del af Länet mindre saluoch lego-sågar; så att sågarnes antal i del liela, aila husbeliofssågar oberäknade, uppgår lill 202, som driivits med öfver 300 arbetare och vid hvilka 55 å 60,000 tolfter plankor, bräder och bakar årligen lörsågats. Värdet af denna tillverkning kan i medeltal antagas till ungefärligen 150,000 R:dr om året. Sågverken på Dahlsland äro grundade på stockfångst från egne skogstrakter eiler från skogarne i öfre delen af landet; men de vid Götha eif belägna sågverk, alla grundade på köpetimmer, förses dermed från andra orter och egentligen från Wermland. Till så vidt export åsyftats, har sågverksrörelsen under detta qvinqvennium bedrifvits med någorlunda fördel vissa år och ringa fördel andra år. De med beräkning på orternes behof eiler på afsättning inrikes anlagde mindre saluoch lego-sågarnc hafva åter bedrifvits med mera jemnhet i rörelsen. Skeppsvarf äro inrättade vid Trollhättan och Gamla Lödese för fartygs och båtars nybyggande eller reparation. Det på förstnämnda ställe belägna är forsed t med dockbyggnad vid kanalen.
Ehuru det må medgifvas att sådana kreditiv, sorn de till Manufaktur-diskonten och Jernkontoret anvisade, hvilka i det närmaste användas såsom stående lån, icke lämpa sig för Riks-banken, hvilken, efter hvad Utskottet redan förut s Banko-Utskottets Betänkande N:o 35. yttrat, bör hafva sina för låneoch kreditiv-rörelse afsedda tillgångar, rörliga och således lätt tillgängliga, har Utskottet likväl, i förevarande fall, icke kunnat förbise den omständighet, att det till Jernkontoret utgående kreditiv från Banken utgör den enda fördel, som från det allmännas sida är jernkandtcringen förunnad, under det andra landets näringar af Staten åtnjuta understöd af flcrehanda slag; och Utskottet tinner sålunda skäl icke vara för handen att nu tillstyrka indragning eller förminskning af meraberörda kreditiv; men som det vid 1823 års riksdag vid kreditivets begagnande fästade vilkor, att en del af kreditivet, minst 150,000 ll:ar, icke må i vanlig låneväg permanent disponeras, utan särskildt afsättas eller innestå, såsom reservfond, användbar egentligen vid de terminer, då köpslut om jern vanligen eger rum, på det att, derest konjunkturen för tillfället gåfve anledning till ofördelaktiga anbud, tillverkarens derigenom iråkade förlägenhet måtte, genom Jernkontorets mellankommande åtgärd, kunna särskildt underlättas; numera icke torde vara tillämpligt, och, om det iakttages, från kreditivet undanhåller en betydlig del, hvilken kan till jern-iDdustriens nytta vida bättre användas; så anser Utskottet sig böra hemställa, liro att den föreskrift i blifvande reglemente, som skall motsvara 148 § i det nu gällande, må erhålla följande uppställning: Det vid 1817—1818 årens riksdag Jernkontoret beviljade kreditiv å Banken, stort 900,000 Rrdr, ega Fullmägtige i samma Kontor, mot förut bestämd
Wid granstning af sadanr, som kan wara amne för positiva Lagens förbud eller tillåtelse, finner man någon gang, at en witz arc af handlingar wal mäste i allmänhet förbjudas, men ac dock äfwen i något fall sadane omständigheter derwiv förekomma, der afwikelse fran den allmänna Regeln kan anses böra medgifwas, hwaremot, i afseende pa andre arter handlingar, någon gäng finnes, ar deras tillåtelse bör höra til Regeln, men förbudet til undantagen. Til denne sednare art synas i frågor om ägtcnjkaps ingående, giftermål i de leder af andra swagerlaget, hwilka i 6. H. af 2. Lap. GifrermalsBalken omnämnas, böra hänföras, emedan förhållandet med de i detze leder beswagrade personer ar sadanr, al, ehuru de af fedwana bära nama af föräldrar och barn, en del likwäl aldrig, och endel gansta sällan befinnas med hwarandra i den relation af upfostrare och upfostrade, som i allmänhet för sedlighetens stull gör et owilkorligt agtenstapsförbud nödwändigt. Likwäl och dä någon gang hander, at en för - Den Zi Mars. e. m. 1569 ut warande Stjuffader etter Stjufmoder kan, wid ingående i nytt gifte, haswa med sig något sin förra makas barn, som annu ar wid den älder, dä der tarfwar upfostran, finna Riksens Ständer der för sadane händelser icke wara olämpeligr, om La» gen sa inrättades, at agtenstap emellan sadane personer , som i andra swagerlager i rätt up och nea. stigande linea arv i et stags frändskap, hwartil ock agrenssap med Stjuffaders Enka hörer, blefwo ansedde såsom i witzr afseende förbudne. Och fastän härwid förekommer' at Veste förhållanden skulle kunna genom Allmänna föreskrifter noga bestämmas och urssiljas, pä er sätt at
Er teoretiska underbyggnad är skral, mister Mac Loughlin, ni skulle veta hvad som fordras af en svensk för att ... Ett skarpt, skallande skratt afbröt honom och ekade genom den tomma salen. Mister Mac Loughlin låg tillbakalutad lika trankilt med hufvudet nedsjunket mellan axlarna och borrade in sin blick i taket. – Ni är en mycket hygglig man, mister Hultman, och jag tycker om er – jag håller alltid på svenskarna – de lefva som människor, fast de supa ihjäl sin intelligens – det är ett faktum, herre ... men de omsätta sina pengar i landet, de göra inte som kineserna, dem Gud utrote från jorden ... lefva på 25 cents om dagen och dra vårt guld hem till Kina – och så lyder ert folk lagen – acklimatiseras lätt – och äro bra arbetsmänniskor – men längre hinna de inte ... Svensken når sällan öfver respektabilitet, herre. Minns ni hvad Bayard sa’ på hundraårsfesten i Delaware: »Svenskarna ha gjort en god insats i Amerika, men jag har aldrig träffat dem på de högre stadierna af vårt lands utveckling», sa’ han ... Svensken, mister Hultman, har bidragit till Amerikas kultur som landtbrukare och maskinarbetare – hufvudsakligen – där har han sin betydelse. Men i högre instanser saknas han nästan alldeles, om ni jämför med andra nationer, som stå på mycket lägre teoretisk ståndpunkt ... Inte ofta min herre, ser man en svensk i de stora utvecklingscentra – som politiker, som ledare af stora företag ... Irländare, judar – ja italienare till och med göra sig mer bemärkta ... Hela tiden satt västgötapojken vänd i profil, blodröd och rak som en pinne, med fötterna hopslagna lik en beväring och målade säfligt bredt utan att yttra ett muck. – Svensken är inte framfusig, han har för mycket vett – mumlade Tore och skälfde på handen. Hur många gånger hade han icke sagt Louise precis detsamma: vi svenskar duga icke till någonting! Ånyo hoppade skrattet i små bubblor nedåt stolraderna och de stela madonnornas brokiga ryggar.
Godtgjorda brister i 1859 års förslagsanslag, jemte några med ordinarie statsregleringen gemenskap egande. och på Riksgälds-kontoret anvisade utgifter 822,490: 98. Lyftade medel å beviljade kreditiv 216,435: 17. Dito undsättningsmédel , "... 40.000: — För vissa bestämda föremål beviljade låneunderstöd 385,660: — Kapitalafbetalningar. och räntor å biksgälds-kontorets skulder 387,155: 86. Kostnader för upptagningen af 1861 års fonderade statslån, utom den låneöfvertagarne medgifna kapitalrabatt och provision, 7,931: 40. Tillsvidare förräntade medel 3,798,500: — Kostnader för riksdagar och statsrevisioner samt aflöning och expenser för Rikets Ständers Justitie-ombudsman och hans Expedition in. m 84,173: 73. Förvaltningsoch uppbördskostnader samt pensioner ni. Fromma stiftelsers andelar af kortstäinpelafgiften 37,926: 62. Utbetald brudgåfvovinst och restitueradé medel 198: 83. Summa R:dr 12,768,300: 88. — 49 — Som, Riksgälds-kontorets här uppräknade utgifter under år 1861 öfverstego inkomsterna under samina år med R:dr 1,275,009: 44, , 7 3 7 så hade följaktligen den å detta verks räkning N:o 1 i Rikets Ständers Bank innestående behållning, hvilken vid årets början utgjorde . R;dr 1,694,540: 72, minskats med detta, inkomsterna öfverskjutande, belopp och uppgick alltså vid årets slut till Såsom tillägg till nu meddelade, på afslutade räkenskaper grundade, uppgifter RihgäLMmnangående beloppet af de till Riksgälds-kontoret influtna eller derifrån utbetalda medel, få lorets inkomRevisorerne meddela följande, från Fullmäktiges till Revisorerne afgifna berättelse hem>ier och utgifter tade, upplysningar om
M«, taga mig friheten upplysa, att, till följd af StatsUtsk:s bos HofCancellersEmbetet gjorda begäran om upplysning i afseende på delta måls handläggning och det deraf uppkomna resultat, bar jag icke underlåtit att derom inhemta K. A'I:s nåd. befallning; och hafva derefter alla de begärda upplysningarna af HofCancellersEmbetet redan blifvit afgifna. StatsUtsk. torde derföre snart komma i tillfälle att inkomma med ett fullständigt utlåtande i denna fråga, hvilken då till öfverläggning och afgörande hos R. o. Ad. förekommer. Jag hemställer derföre, om frågan icke nu kunde hvila, till dess Stats-Utsk. inkommit med sitt betänkande i ämnet, grundadt på de upplysningar, som från HofCancellersEmbetet blifvit afgifna. Gr. Horn: Mig vill det synas, att sedan Ständerna förbisett hela den vigtiga politiska delen af skcppshandelsfrågan, hafva Ständerna icke kunnat vänta sig annat, än hvad sora skett. Jag Caster ett högst obetydligt interesse vid denna frågas behandling , sedan ansvarighetsfrågan vid sista Riksdagen förföll. Hvad gäckeriet med våra former beträffar, anser jag för min del, att det constitutionella samhällsskicket derigenom i högsta grad lider, genom den vigt man fäster vid småsaker, sedan man öfversett med de stora; och jag kan icke anse detta ämne förtjena den uteslutande uppmärksamhet, som man numera från flera håll synes vilja deråt egna. Hr Lefre'n, Joh. Pehr: Gr. Cronhjelm har förklarat, att han är mycket mån om formernas iakttagande. Hr Gr. torde då tillåta den erinran, att grundlagens stadgande undfallit honom , och behaga slå upp 90 §. Reg.F. Der står: "Under R. Sils eller deras Ulsk:s öfverläggningav och prof - Den 10 April f. m. G3 ”ning må icke uti något annat fall eller på något annat sätt, ”än denna grundlag bokstafligen föreskrifter, komma frågor ”om embetsoch tjenstemäns tilloch afsättande, Regerings”och Domaremagternas beslut, resolutioner och utslag.”
167, införd säker uträkning, som visar, att 3^ marker Spannemål, hälften Råg och Korn, som, efter de flesta Tjenstehjons-Staterna i Riket, utgör en Arbetsdrängs dagliga Sädesförtäring, verkar allenast 8 runstycken - Den 3 5 Juli'. *3S stycken på hvar Riksdaler Sadestunnån galler, i följe hvaraf denna portion, vid 4 R:dr pris pä en Tunna Spanneinål kostar 3 sk. 8 r:st, vid 5 R:dr 3 sk. 4; vid 6 R:dr 4 sk, vid ‘7 R:dr 4 sk. 8 rst. vid g R:dr, 5 sk. 4 rst. ocl^ sä vidare g rstmera för hvar E:dr en Tunna Spannernäl höjes; hvaraf, i Utskottets tanka, tydligen skönjes, att uppstegringen pä Arbetslöner, samt Handtverks-,Slöjda - och alla andra varor, i ganska obetydelig mån förorsakas af Spannemälen, utan måste sökas från andra håll. Skulle, oaktadt denna öbestrideliga uträkn ng, den villfarelsen ännu längre få råda, att Spannemålens fällning återställer i jämnvigt alla andra varor, och äfven dem, af hvilka Uandtmannen är i behof, samt anstalterna blifva derefter lämpade, så fruktar Utskottet, att Aberbrukets förstöring blefve oundvikeliga följden, och bör således, till förekommande deraf, största varsamhet härutinnan iakttagas, samt varu-prisernas fällande i allmänhet icke annorlunda än i gemensamt sammanhang företagas. Sedan Utskottet öppet framställt de grundsatser, sorn styrt dess öfverläggningar i detta vigtiga ämne, går Utskottet att tillämpa dem i afseende på de ofvan projecterade penningeanslagens användande till Spannemåls-upphandlirtgar uti förut omförmäldte tvänne särskildta angelägna ändamål. Hvad härvid först angår det ständiga Upplag af Spannemål, som alltid bör uti Magazi nerna - Den 25 Juli.
medgifver jag likväl ej, att något sådant förslag kan tillämpas, förrän, genom förutgående åtgärder, de olägenheter undanrödjas, hvilka i annat fall flerfaldigt öfverväga fördelarna; ty då ändamålet, sorn sökes, ej endast är en säkrare och jemnare beräkning af statens inkomst, utan äfven i främsta rummet åsyftas en lättnad eller lindring i de skattskyldigas bördor, så, fastän Utskis förslag innebär en ofelbar fördel i afseende på statens inkomst, får man ej förbise, att räntegifvare härvid kunna mer förlora än vinna, äfvensom att räntetagare blifva mycket lidande vid de tillfällen, då räntegifvare vinna, enär fleras vinst då sker på en endas bekostnad. Dessa olägenheter för räntegifvare äfvensom för räntetagare äro alltför betydliga och blifva än större genom den i nästa punkt af Utsk. föreslagna method för årliga markegångssättningen, och måste altså först afhjelpas, innan förslaget om bestämmande af en medelmarkegång kan tillämpas, så framt ej ändamålet, sorn i främsta rummet åsyftas, skall förfelas och motsatsen, nemi. ökade bördor för räntegifvare jemte obelåtenhet för räntetagare, åstadkommas; hvadan årliga markegångar måste bibehållas, intilldess åtgärder hunnit verkställas, hvarigenom all uppsägningsrätt kan upphöra och grundskatterna alltid liqvideras med penningar, utom den del deraf, som årligen till statens behof bör in natura levereras, samt alla löntagare erhålla sina löner af statsverket. Då först äro alla hinder undanröjda för antagandet af medelmarkegång. Hvad nu beträffar 3:dje punkten, om en förändrad method för markegångssättningen, anser jag Utskis. förslag i denna del vara sämre än det, som K. KammarCollini i dess anderd, utlåt, af d. 17 Juni i83o föreslagit. Den 7 No ve mber. io3 Likväl kan hvarken Utskrs eller KammarCollegii förslag till markegångssättning användas, så länge årliga markegångar måste bibehållas.
Penna och bläck; var käck; grip uti, var ej enveten, håll i! Skrif och drif, hvad du vill; tig still; låt smäda och häda Hvem, lik en hund, bär afunden i grunden och harmen i barmen; Lit’ på, du har, kära kar’, ordryttare marga och arga; Gynnare dock förmer, ganska fler: låt klandra de andra! Desse sku sist likvisst de belackare stackare kalla.” Nu då, välan, du min hand! Fast skrifva du tänkt låta blifva, Fast jag har os för ros, fast ofta profiten ä’ liten, Sysslan ä’ tung, och helsan ä’ tunn, och all åtalan osunn, Luften ä’ ljum, och hjernan ä’ dum utaf matthet och trötthet, Skall du dock ej säga nej! Han sade ock aldrig nej; utan ”höll i”, till sista slutet. Äfven den vidtberömda ”Ämbetsoch Äre-trappan”, som blef ”synt och betraktad” vid en Kämner Montins begrafning, uppbyggde han kort före sin död; ett verk, hvaraf till och med Lucidors grafqväde om en Fröken Strijk ansågs vida öfverträffadt. En Commissarius Frisk, som sedan utgaf hans samlade pennfoster, var vid denna tid hans förtrognaste. Jemväl den – i hvarje hänsigt – annorlunda beskaffade Skalden Frese, då ännu i sin första ungdom, tillhörde vid samma tid hans närmare bekanta, och nämner sig derföre, på ett qväde till Runii minne, ”hans i och efter döden till all kärlek högstförpligtade vän”. Ändteligen afled han på sin födelse-årsdag, just på timman då han fyllt sitt trettiondefjerde år, den 1 Juni 1713. Dagen förut hade han yttrat: Har Majus varit svår och bitter tid för Runius, Så ger väl honom Gud en ljuf och rolig Junius. Äfvenså på sjelfva dödsdagen: ”jag kan ej bli frisk förr, än i min födslostund”.