Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nu skrifver hon en ganska god handstil och för, sedan mannen genom lamhet ej mer kan begagna pennan, en omfattande korrespondens, dels med sina barn och dels med sin finfina kundkrets. * » Till det godas befrämjande. * Åkerbrukskolonifondens konstoch industrilotteri har härstä- des i dagarne öppnat en utställning i den vackra villa, som är utställd vid Strandvägen, och hvilken utgör högsta vinsten i detta lotteri. Utställningen lofvar att bli mycket intressant, och som inträ- desafgiften endast är 25 öre, kan man så väl för utställningen i och för sig som för det behjärtansvärda ändamålet hoppas, att den skall bli flitigt besökt. Teater och musik. Djurgårdsteatern har den senaste veckan under lifligt bifall gifvit den sedan Mindre teaterns dagar välbekanta operetten » Giroflé — Girofla ». 1 musikaliskt hänsende tillhör den Charles Lecocqs äldsta och allra bästa arbeten, och libretton med sina fyndiga förväxlingar håller ett muntert intresse uppe. I den ingalunda lätta dubbelrollen Giroflé — Girofla firar fru Hilda Castegren snart sagdt triumfer med sitt intagande mjuka spel, sin nobla sångkonst och strålande apparition. Hr Castegrens Don Boléro är en humoristisk hållen prestation af god verkan, om än man kan finna att gubbfacket ej ligger lika väl för den begåfvade skådespelaren som älskarrollerna. Och det är ju ej heller annat än heltnaturligt. Fröken Magnusson som guvernörens resoluta äkta hälft är däremot riktigt i sitt esse. Som Marasquin debuterar en ung tenor, hr Henning, med en liten, men ej oäfven röst och ett riktigt teaterprinsutseende. Spelet förefaller ännu tämligen lamt och osäkert, men kan nog vinna med ökad scenvana. Herr Hagman gör aktningsvärda bemödanden som den barske mohren, ej utan framgång hvad spelet beträffar, men alldeles förspillda i vokalt hänseende. 247 Men det är ej heller så lätt att ge ett sångparti totalt utan röst. Ensemblen går med lif och lust. och den till stor del splitter nya uppsättningen är vacker och vårdad. Elpis Melena, » Kretas Af Cecilia välgörarinna ».
Maj:t, på grund häraf, ansett någon ”förhöjning icke bora ega runi, hvarken i ”Utgående tullen å Rikets export-varor, eller ”uti Införsels-tullen å de för Fabrikerna erforderliga Rå-ämnen; i afseende åter på det ”skydd, som, genom försvårande elier uteslutande af främmande medtäflan, åsyftas ”för de inhemska Näringarna, har Kongl. ”Majit förklarat Sig vilja, under fortsatt om”vårdnad för dessas bestånd och förkofran, vid utöfningen af den Lagstiftande ”Magt, sorn Grundlagen tillägger Konungen ”i de mål, som angå Rikets allmänna IIus”hållning, äfven hädanefter iakttaga den ”varsamhet, som är af nodell, för att bereda ”allmänt gagn, med undvikande af enskilda ”förluster och olägenheter, samt befrämja ”de industriela krafternas friare utveckling, ”utan en hastig rubbning af nuvarande förfallande. Bih till RSt. På grund häraf, samt med fästadt afseende å Commerce-Collegii till Kongl. Mai:t i underdånighet afgifna Betänkande öfver General-Tull-Styrelsens underdånigst aflemnade Förslag till grunder för Tull-Bevillningen samt ny Tull-Taxa, anser jag serdeles varsamhet böra iakttagas vid tillåtelsen att emot Tull få införa varor, som hittills varit förbudne, samt att sådant endast kan eller bör medgifvas i de fall, då fråga antingen är om sådana tillverkningar, hvilkas fortfarande beskydd emot utländsk medtäflan synes utan väsendtligt ändamål, eller ock om sådana tillverkningar, hvilka anses kunna, utan att inhemska tillverkaren undertryekes, tåla utländsk medtäflan. Oaktadt ofvanberörde antydningar, har likväl Utskottets pluralitet, såsom en af hufvudgrunderna för den blifvande Tullbevillningen, föreslagit: ”det en allmän ”frihet må förunnas att, emot en afpassad ”Tull, i Riket införa alla utländska varor, ”samt att sådana varu^artiklar, hvarmed i ”Sverige handel kan drifvas, må i den ”Tullbevillnings-Taxa, som af Rikets Hög”lofl.
Och iir inamittii föraktlig, hvad gör det, noga taget, huriidana hens moraliska egenskaper äro, sk länge han liar sin personliga tjnskrtrft ksar, och det %r ctiirfiir att denna uppfattning genom&amp; romanen Keynotes som deii, enligt författarinnan, är uppfylld af doften af den allra h a s t e ultra-iiiodcrii~ kriiinofilosofi efter nyaste mönstret. JXan tror kanske, a t t det ligqer öfvwdrift i denii ?- ' skildring a! ' bokens tendens. Det kan emelleitid uied citat bevisas, ii ena sidair a t t författarinnans ksikt as, att den e d a lyckan för kvinnan l i g g e ~ i ett fullkomligt slafviskt beroende af aan: ien och kärleken till honoiii: ~kviilnans innehåll iii. mannen)); h andra sidan säges det a t t samme man, som framställes som så nöd.vändig, egentligen ä r en fiende, soin föraktas p i samma gång han älskas. Allts % predikas Ilar B ens sidan, a t t könsmotsatsen. mellan man och kvinna iir sgdan, a t t en kvinna ej kan finna en man, för hvilken hon ej djupast aF främmande, men trots detta kan kärleken spira lika. frisk och frodig ändi. Man finner onpphörligt i boken uttalanden om männens löjlighet och beviset för, a t t deii kvinna, som betraktar det som sin uppgift a t t idska med passionens glöd, ej gör det af ömliet för iiiannen, nien. af ömliet för lriirleken. -)) Det kurniner ej så mycket an dainpi Iiveni hon älskar som att Iion älskar)). Denna uppfattning af kärleken ur icke ny. Redan Byron liade reda p&amp; den, och när han ville förtala Iwinnan, yttrade lian de ofta ' citerade cyniska orden, a t t efter den första kärleken älskade kvinimi icke längre älskaren utan kiirleken.
Ifrån 50 till och med 70 L (12) d. ä. för 72 kannors panna ä 12 fi. - Och för hwarje kanna som begagnas öfwer den ester Hemmanswärdet uti r:te puncten förestagne rättighet, ökes denna afgift med;o procent. Ifrån 72 till och med 90 kannor a (22) d. ä. för 90 kannors panna t. ex. L 30 tz. - , , , Och för hwarje kanna som begagnas öfwer den ester Hemmanswärdet fö, restagne rättighet, ökes denna afgift med 5-2 procent intill och med 90 kannor. Ifrån 90 till och med 100 kannors rymd L 24 ss. Jfrän ISO till och med H2 L 28 fi. Ifrån i>o till och med 120 L z2 tz. Ifrån 120 till och med 1Z2 L 36 — Ifrån hotill och med 142 L 40 — Ifrån 140 till och med 150 L 44— Ifrån r;o till och med 16 kannors rymd - L 1 R:drIfrån r6o till och med 172 , - »rR:dr5k'8r. Den sz Maji. 329 R:dr. b. r. Ifrån i?o till och med 182 kannors rymd » L i R:dr n fi4 r. 220: Och sa widare intill 291 kannor, sa alt för panna Ifrån 290 till och med 322 erlägges t. ex. , , - 3 2: 40. 852:
De utaf Rikets Ständer, år 1823, för organisationen och förvaltningen af Låne-Con toiren - Banco-Utskottets Memorial N.o io3. 25 toiren i Götheborg och Malmö, fastställda reglementariska föreskrifter innehålla i 24 §. bland annat i delta ämne: ”att Rikets Ständer välja ibland sig, på lika sätt som för Banco-Discontens öfverseende sker, och enligt de ordningar, som inom hvart Stånd, i afseende på dylika val, finnas och blifva stadgade, fyra Revisorer, en af hvart Stånd, samt lika många Suppleanter, äfven en af hvart Stånd, i händelse af Revisorernes bortgång eller förfall, hvilka alla böra vara boende inom Districtet för det LånContoir, hvars Förvaltning och Räkenskaper de skola revidera; kommande dessa Revisorer att årligen, den irsta Mars, eller, om helgedag då infaller, den näst derpå följande söcknedag, sammanträda, jemte ett serskildt från Banco-Fullmägtige förordnadt Ombud, för att granska och inventera Contoirens för det föregående året afslutade Räkenskaper, generela Förvaltning, Cassa-behållning, Handlingar och Låne-Documenter,” etc. På grund af hvad sålunda finnes stadgadt, har Banco-Utskottet härigenom skolat vördsamt föreslå: Bih. till Riks. St. Prot. 1828—i83o, Gite Sami. 3 B, _ 3 6:te Häftet. i6 Banco-Ulskottels Memorial N.o io3. alt Riks-Stånden behagade, hvart lör sig, på sätt lämpligt finnes, utse en Revisor och en Suppleant för Götheborgs-Districtet, som innefattar Provincerna Götheborgs och Bohus Län, Halland, Westergöthland och Dahlsland; samt en Revisor och en SuppieantjförMalmöDistrictet, som innefattar Provincerna Skäne och Blekinge, i och för de Revisions-förrältningar, som komma att vidtaga den irsta instundande Martii, samt, om de sålunda anställda valen låta meddela Banco-Utskottet kännedom, så att Låne-Contoirens
Förkämpe är hon, men för hvad? För kvinnans rättigheter? Ja, visst, men det är ej nog. För en natureulig undervisning kanske? Utan tvifvel, men hon är ej blott pedagog. För yttrandefrihet och tankefrihet? Åhja, naturligtvis är hon det. Som sagdt: att karaktärisera hennes verksamhet helt kort och godt med fackområdet som rubrik faller sig svårt. Och ville man nu ändå ha ett namn, vet j a g ' intet bättre än att kalla hennes verksamhet för ett arbete i individualitetens tjänst, i den fria utvecklingens tjänst, utvecklingsarbetets förkämpe är hon. Utvecklingen, det andliga lifvet som en frukt af det egna sträfvandet, själfverksamheten och stillaståendet, ja, den andliga döden som en följd af den påtvungna öfvertygelsen och det döda eftersägandet är kanske den punkt i Ellen Keys lifsåskådning, som kan betecknas som hjärtpunkten. Så själfbeherskad hon eljes är — gäller det att kämpa mot drifhussystemet inom uppfostran, ger hon fritt lopp åt sin förtrytelse. Efter Richard Berghs porträtt ä Konstnärsförbundets pågående utställning. Xylografi af Ounnar Forssell. För min del tror jag, att hon tror något för mycket på individens förmåga att hjälpa sig själf och på hans rätt att vid alla tillfällen utan tvång utveckla sig. De odisciplinerade frihetsmänniskorna äro lika litet ett ideal, som de maskinmässiga marionetterna. Ellen Key vet, att hon kan tämja de förra ge ji. nom makten af sitt personliga inflytande, och hon tar kanske saken, i stort sedd, ungefär så som i sin lärjungekrets. Jag erinrar mig lifligt ett besök i fröken Whitlocks skola för ett par år sedan.
Men iifven med antagande deraf att (1 ist.rik terne borde intagas i grundlagen, så och då jag med den siste talaren erkänner, att d ist ri k terne måste vara stora, så att man måste göra lärare på Gottland och lärare i Nerike och Södermanland till ett valkollegium, hade det val varit lämpligare att icke binda dem att välja en representant inom sig. DA valdistrikterna äro temligen stora, anses det såsom eu allmänt erkänd sats, att man bör lemna de väljande fria händer. Det är mycket sannolikare att lärarne på Gottland och lärarne i Nerike, eller lärarne i Piteå och Luleå samt de i Gefle skulle kunna förena sig om en person, som vore dem alla känd, men icke tillhörde det distriktet. Hvad sjelfva distriktindelningen angår, så vill jag öppet bekänna att lärarnes löneinkomster synes mig varn en föga lämplig måttstock. Vid mitt förra anförande glömde jag att framställa ännu en anm. mot §:ns ordalydelse. Der står: »De vid Rikets allm. elementarläroverk på ordinarie stat anställda lärare etc. etc.» Att elementarläroverk icke skulle vara allm., det är någonting som jag icke förstår; jag har åtminstone aldrig hört talas om enskilda elementarläroverk; åtminstone kunna de aldrig kallas för Rikets. Således ligger äfven deri ett fel. Då jag .nu hört att förslaget i de andra Stånden nr förkastadt, lönar det ej mödan att tala derom, men i alla fall synes mig att R. o. Ad icke bör gifva sitt bifall till ett förslag, som är i flera hänseenden ofullständigt, hvarföre jag förnyar min anhållan om afslag. Hr Stjernsvärd: Jag har begärt ordet i ani. af ett yt trande af Gr. Lagerbjelke.
Jag hoppas, att bevisningen i detta afseende skall misslyckas; ty det skulle smärta mig, om jag så misstagit mig, och om så många andra redliga medborgare äfven skulle hafva misstagit sig. Jag slutar helt enkelt med det tillkännagifvande, att ett sådant sätt att reservera sig, är i högsta måtto obehörigt. Jag anhåller, att detta mitt yttrande måtte få åtfölja till de andra Stånden, för att visa, att äfven den, sorn icke är tjensteman, kan i högsta måtto ogilla oförtjent klander. Herr LefrenJohan Pehr' Herr Nordenfalk har uppmanat någon af StatsUtskottets Ledamöter, att uppgifva, om de upp - Den i4 October e. m. lysningar StatsUtskottet erhållit, varit tillräcklige; och jag anser då för en pligt att förklara att de varit så tillräcklige, det jag skulle önskat, att Ledamöterne inom StatsUtskoltet haft tid, håg och förmåga att granska alla de uppriktiga och redliga uppgifter, hvilka varit att tillgå. Jag skall äfven upplysa, att Utskottets Ledamöter varit inbjudne att taga kännedom om sådana saker vid försvarsverket, hvilka hvarje redlig Svensk bör önska vara en hemlighet, och som finnas i Rådsprotocollen. Jag anser denna förklaring, som icke förut blifvit afgifven, just nu vara på sitt rätta ställe. Eli hvar, som velat peka på någon upplysning, har haft dörrarne öppna för sig, att genast erhålla den. Jag anser mig vara skyldig sanningen denna gärd. Hvad reservationssättet beträffar, så var det icke oväntadt, och det gör säkerligen icke större effert nu än förut, ty Svenska nationen har likasåväl hjerta att känna, som förstånd att bedöma. Friherre af Nordin, Carl Johan: Jag har begärt ordet i anledning af Herr Grefyens och LandtMarskalkens förklarande, att de yttranden, som mot Herr Hjertås reservation afgifvas, äfven få till de respective Medstånden åtfölja. Jag tror mig kunna lemna några upplysningar, och har derföre ansett mig böra yttra mig.
3 hemmet kvinnan verke, hennes kall är r 6 S 6 r så i magra arbetsvärden. ©ch skapar du åt den du älska lärt ett paradis bland splitet, midt i stri T i l l Iduns l ä s a r i n n o r, Med detta julnummer sänder Redaktionen Iduns alla läsarinnor de varmaste önskningar om en angenäm och lycklig jul. På samma gång tacka vi för det ständigt ökade förtroende, som kommit oss och Idun till del. Vi kunna endast försäkra, att vi hvad på oss ankommer skola söka att värdigt motsvara detsamma. Och med fast föresats att göra tidningen bättre och värdefullare allt efter den uppmuntran, den röner, afsluta vi Iduns tredje årgång. Hvad det nu föreliggande julnumret angår, så hafva vi, då det ju är svårt att just till det numret finna ett lämpligt porträtt, i stället sökt bereda en liten omvexling för ögat genom att i texten inflicka några små teckningar, utförda af de välkända konstnärerna fru Jenny NyströmStoopendaal och hr Viktor Andrén. Härmed har naturligtvis, såsom lätt inses, ingalunda varit vår afsikt att ingå i täflan med öfriga illustrerade jultidningar. Däremot hafva vi hvad texten beträffar samlat omkring oss en både god och talrik medarbetarestab, hvars här införda alster säkerligen af alla skola läsas med odeladt intresse. Vidkommande för öfrigt tidningens plan för framliden torde vara öfverflödigt nämna, att Idun äfven hädanefter kommer att redigeras i samma erkändt goda anda som hittills. Intressanta berättelser och noveller — vi framhålla särskildt flere utmärkta sådana från Iduns senaste pristäfling — skola omvexla med allvarligare uppsatser i ämnen, som röra kvinnan och hennes verksamhet i oeh utom hemmet. Och de praktiska rönen och råden skola ej bli färre än hittills, och för att göra dessa riktigt praktiska och lätt tillgängliga när som helst, ämna vi vid slutet af hvarje årgång bifoga ett särskildt sakregister, upprättadt i alfabetisk ordning och med hänvisning till den sida i årgången, där den eller den saken finnes omnämnd. Först härigenom blir denna afdelning en verklig hjälpreda för kvinnan, af hvilken hon snart sagdt i alla förhållanden kan hafva nytta.
Banko, samt härtill kommer, alt den nu erbjudna ackords-summan, efter hvad sökandertie förmält, endast genom hjelpsamma anförvandters bistånd kan åstadkommas, får Utskottet hemställa, att, såvida sökanderne till Banko-diskont-verket inbetala återstoden å deras kapital-skuld, 32 R:dr 26 sk. 9 r:st. Banko, inom en månad från den dag Rikets Ständers härom fattade beslut blifvit dem delgifvet, den å lånet upplupna ränta må efterskänkas och utur räkenskaperna afskrifvas. Stockholm den 27 Augusti 1857. Bih. titt R. St. L Äfrö 47. Ani;, tili Exp.-Utsk. d. 4 Sept. 1857, L!. I e, m. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om anskaffande af ny ända målsenlig byggnad för Rikets Ständers Bank■ Uti motioner väckta inom Höglofl. Ridderskapet och Adeln af Herr Friherre Tersmeden, F.
Rid ler'kappt och Adel i har till U skottts åtgärd r mitt rat följande Ma" moritler rörand» detta ämne. nämligen: t:o Memorial af Herr G. A. Liljehorn, deruti, m*d anledning, ej mindre af Kongl, Ma>rts Nådiga Proposition af den 2pde si tlidne November, rörande en Lönerörhättring för Militaire Stat ma, än ett af Herr Friherre Björnstjerna i d tia ämne uppläst 3VT morial, anföres, att den Officer elier Tj nsteman, sorn frikännes ifrån en utgift, armera i behåll nnd hvad han har, utan L;'netillökning, än med en sådan, sorn litet eller intet svarar emot den Summa, hvilken måste användas till öfverflödiga utgifter. Härifrån leder H»rr Liljekorn uppmärksamheten på H errar OtTicerares och en d l af Trouppernas ornering med Guld och Silfver, och linner beklagligen, att tinder dessa tryckande pennioge tider Herrar Officerares uniformer betungas med Guld och Silfver, soui, i högsta utåt - P,esv. och Ekon. TJtsk. Betänkanden. 453 to dyrt i anseendetill arbetet, blir det ännu iner, enär den metall, hvaraf det förfärdigas, visst icke uti dertill behöflig qvantitet är en Nationalprodukt. Pa dessa skäl, och då dessutom Guldoch Silfveipryd aderne å uniformerna kunna anses som det största öfverflöd, oell sådant a£ vår vi a Regering påyrkas ti' 1 indragning, hemställa, att Riksens H gloil.
Jönköpings Regemente, En Sjukhusbyggnad af träd under tegeltak A Mötesplatsen Rommehed: Dal-Regementet, Ett Sjukhus af träd med dubbelt brädtak , upphygdt åren 1806 och 1807, Å Mötesplatsen Fråstadshed: Elfsborgs Regemente, En Sjukhusbyggnad af träd under tegeltak . ; Å Mötesplatsen Nygårds-ängen: Westgöt ha' Dahls Regemente, Ett Sjukhus af timmer under skiffertak . Å Mötesplatsen Ödsköldsmoar: Westgötha Dahls Regemente, Ett General-Intendentshus af bräder . : 20: Transport 20: — —■ 55,633: 20 17,806: 32. 1,600: — 2,52.3: 32 666:32 t,000: — 387: 16 / 1,668: 32 81,286: 20 — 95 — Transport 20: 81,286:20. 8. Ett Fältkamrerare-kontor af bräder Tvä Magasinsbodar af dito En Krutbyggnad af dito En Stallbyggnad af dito Ett Wärdshus jemte en Köksbyggnadj upp förda af stolpvirke och bräder . 13: 16. — i3: 16. — 6: 32. — y 66: 32.— j32: — J Mötesplatsen Backamo'.
Tungarbetet lämnar också märken, som aldrig gå tillbaks. Anders var gråsprängd och krokig han med, men tänderna hade då han i behåll. Ja, som sagdt, ibland var det nog så lätt, ibland tunga dagar, men ett år kom, som blef det tyngsta af alla. Det var det året, då lill’Brita nyss börjat gå och äldstpojken, Verner, fyllde 10 år. Sedan, när mor tänkte tillbaks på den tiden, tyckte hon det var ett under, att hon hållit ihop. Vintern kom öfver dem med yrande snöstorm midt under päropptagningen, och drifvor, höga som till mellerststången på pärrishässjan, lade ihop sig på endast några timmar. Med snöskofveln kom man sig ju fram till de upphackade högarne, men sura och blöta kommo de in i källarn’, och stort bättre var det inte med de pärer, som voro kvar i jorden. Det var ett oherrans elände, och mest blef det kräkena, som fick godt däraf, då som en kan förstå sjukan efteråt tog fart i så godt som alltihop. Den snön gick förstås undan, men det blef en ond tid med sjukdom och tråkighet. Alla tre barnen och en Anders med lågo i magsjuka, och den tog åt dem så svårt att, när de en gång kommo på benen igen, voro de inte goda ens att gå bak’ stuguknuten. Fram i november kom snön drifvande på allvar och det i sådana massor, att det int’ gällde försöka ens komma sig fram till byavägen på nära fjorton da’r. Det var bara att skotta sig fram till föjse och vedskjul och tillbaks och så börja om igen med det samma. Så kom kölden ofvanpå det, och den släppte ej taget, förrän det blef vårdags. Och hvilken köld! Kallvattenämbaret var bottenfruset hvar morgon, fastän det stod nedanför spisen, och kaffepannan var det lika eländigt med. Om nätterna smällde det som bösskott i stuguknutarne och knäppte och knastrade i trävirket, så att Anders för jämnan drömde, att han sköt björn, och hörde hur besten kom emot honom öfver vindfällen och rishögar, så att de torra kvistarne knakade och skreko under labbarne.
Dito dito af Hyttor eller Bergsmans-Hemman Dito dito af Skatte-Torp och Lägenheter . Rckognitions-Skogs-Hemman Skattlagde, bebyggde Torp, Utjordar, Urfjellar med flera lägenheter ej under något hemmans ränta äro inbegripne: Frälse Dito dito dito Skatte Dito dito dito Krono Dito obebvggde Oskattlagde, bebyggde dito, deraf Ryttare-, Soldatoch Båtsmans-lor Backstugor utan ma st. med särskild i Bebyggde lägenheter, afsöndrade från hemm Dito på viss tid eller lifstid Skattlagde Fisken och Fiskelägenheter ränta äro inbegripne: Skatte Tull-mjölqvarnar med 402 par stenar Tull-sågqvarnar, grofbladige Dito finbladige . Husbehofs-mjölqvarnar, deraf 70' Ilusbehofs-sågqvarnar Stampar Kopparhammare Stångjerns-verk Amnes-hammare Masugnar Jernmanufaktur-verk Glasbruk Pappersbruk Tegelbruk Garfverier Färgerier f särskilda TakskifTerbrott . Repslagerier Gästgifverier , Krogar Diverse personer, som ej höra till viss näring Diverse onera och allmänna besvär Efter 2:dra Artikeln. Efter Irsta Artikeln. Bränvins brännings afgift. Summa. Jordcboksoch HcmmantalsRänta. i Krono-lionde Afrad. Manlals penningar. Gernings ören. Rrdr s. r. R:dr s. r. R:dr s. r. R:dr s. r. R:dr s. r. Rrdr s. r. Rrr s. r. Rrdr s. r. R:dr s. 1*. Summa. Arrende medel. Kostnad för Rustning och Rotering. Pastorers. Fattigför sörjning. Axel Anelersttu. lill l!trättelsen öfver Wermlands Län för åren 1848—1850. Ti Ite: Ii Tv för itSdcrnc inom Wermlands Carlstads Stad.
Borgare-Ståndet dels blifvit väckt af Herr Geijer en motion uti samma syftning, hvilken remitterats till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, samt dels afgifvits yttranden: l:o af Herr Petre': alt, ehuru Rikets Ständer icke ”med fullt lagliga - termer” afhändt Sveriges krona besittningen af Ön S:t Barthelemy, ett sådant a Bländande dock varit af föregående Ständer åsyftad L; alt, i a^seeficle härtill, Utskotten bordt fästa mera afseende, än de gjort, vid den^ttälade afsigten att skydda Stals-Verket från förluster i och för den &kmd, sorn af Öns förvaltning uppkommit; samt att Ulskollen bordt utreda de äfventyr för Stats-Verket, som kunde föranledas genom de förhållanden, hvilka egde rum mellan Sverige och Ön; och har tillika härvid åberopats de'n utredning af ämnet, som blifvit framlagd uti Herr Petre's i det återremitterade Betänkandet omförmälda och besvarade motion; 2:o af Herr Vinge, som föreslagit, att, med stöd af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t af .den 18 Juli 1818, Ön S:t Barthelemy måtte till den högstbjudande försäljas, äfven om denne vöre en enskild person, och de medel, som derföre kunde erhållas, inlemnas tilt Riksgälds-Contoret, för att sedermera användas, på sätt Rikets Ständer kun Lih, till R, St. 4 Sami, 2 Afd, 32 Haft, 1 Statssamt Allm, Besv,- och Ekon,-Utskottens Utlåtandej N'.o 138, de derom besluta; hvilket förslag Herr Vinge ansett desto heldre böra ■vinna framgång, sorn, i händelse af ett inträffande krig mellan Sverige och en annan magt, Ön lätteligen kunde Sverige afhändas, ulan att ersättning derföre komme att vinnas..