Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Deremot, och ehuru Banque», genom det är r8oz Utlämnade Crediriv län pä r Million Riksdaler, och sedermera ester den rg siftledne Mars, med 6 Millioner Riksdaler, ytterligare, bisprungtt Staten, mcd tvilkor, hwad creditiv länet angar, af en redan tttsäst ränta och ärlig afbetalning, samt hwad de sednare Millioner beträffar, under hopp akt derföre äfwen sä njuta ränta och wisi ersättning om äret, finna Fullmägcige, dek Banque», i anseende tili Rikets nuwarande brydsamma och betryckta ställning, icke lärer kunna undgäi, alt sä långt möjeligen med desi bestånd, och realisationens uprätthällar-de, förenas kan, under lindrigaste wilkor, ännu ytterligare bidraga till det Allmännas räddning; och att således den yttersta gpanks nu pä en gäng bör, utsättas, utom hwilken Banque» , under hwad wilkor som hälft, icke kan eller mä, desie biträden i närwarande tid utsträcka. — Vanco»FuIImägtige wagg således hoppas, art i händelse en någorlunda tillräckelig amorrissemcnts-fond bleswe med fullkomlig säkerhet att päräkna, Banque» möjligen ssulle kunna ätaga sig, icke allenast att ge, nast liquidera de uti 2:dra, g:dje, 4.de och s:te punklerne af Stars Uljfkottets här ofwan anförde tillstyrkan - Dm iz Dede:ttbee. 7?r ker.de af Rckecs angclägna Credit, nied 7,977,040 R:dk Z4 sk. 2 ost. contant betala de heswcrantettrerg fordringar . för hwilka obligationer, enligt Stats Utskottcrs t-.llstyrkande, borde utfärdas.
»Så vackert,» säger Anna, pekar på bladväxterna, hvilka i afsatserna teckna af sina smärta stänglar i höga speglar, bredvid hvilka enstaka soldater stå posterade i paraduniform, stela, tysta högtidliga som ståndaktiga tennsoldater. Så inre vestibulen, der de båda flickorna som recipienter måste skiljas från de gamla, vestibulen med sitt simmiga gassken öfver den storrutiga mattan, sina körsbärsröda portièrer, sina balklädda damer, som här kasta en sista, pröfvande blick på handskar och pös för att sedan med släpens dämpade fras gå in i balsalen, vestibulen med sina brandsoldater, hvilka med kasker och räddningslinor stå der och titta så nyfiket. Ja, en såg riktigt hemskt på henne, tyckte Hedvig. Hon nästan skalf till för hans mörka blick, och så många ord, som Kurt i förtroliga, stilla stunder sagt henne, kommo med ens i hennes minne, hårda ord om de knutna näfvarne, hvilka en gång skola smula sönder menniskor som skört virke och som agnar strö magtegarnes guld för vinden ... Men nu hade hon glömt alltihop, der hon inne i recipientrummet satt och textade sitt namn i matrikeln med sirliga typer. Det sög sig genom alla hennes porer en stickande åtrå att njuta, som tände hennes blod varmt, och med ett klingande, högt skratt, som vände flera af herrarnes ansigten mot hennes, svarade hon på en rolig anmärkning af grosshandlar Sievert, hvilken, som nästan den enda »fisken» bland recipienterne sökte stå så kobent och säkert som möjligt bland alla de omgifvande uniformernas sjelfsäkra glitter. Hela rummet var fullt med folk. Flickor i massa, som sins emellan hviskade i orolig förväntan på hvad komma skulle, flickor i tyll och flickor i atlas, mörklockiga och ljusa, fnittrande, koketterande, flankerade af mödrar med djupa urringningar och pompösa sammetssläp; diplomater och officerare, officerare öfver allt och allestädes.
Fabrikörer rc. rc. — r R:d. z Mom. »728 Den i8 Augusts. z Mom. Som Bryggares, Handtwerkares och andre Borgersmans rörelse och cmftändighcker, det ena äret mot det andra, af Conjunclurerne mindre bero, emedan deras Näringsfång egenteligen aro rigtade pä Inhemska Producter, samt pä tillwerk, ningen och consumtionen deraf, sä kommer, utan rubbning af den i allmänhet fastställda grund wid i sragawarande Personers Taxering, destutom till närmare rättelse för Taxeringsmännen att gälla, den särstildta Classificativn som här uppföres, nemligen: I Stockholm och Götheborg: Tolf Clasten Första Clasten 266 R:d. 32 st' Andra dito — SVO N:d. Tredje dito iso R:d. Fjerde dito — r:s N:d. Femte dito 90 R:d. Sjette dito 7» R:d. Sjunde dito — ,2 N:d. Åttonde dito 4 <2 R:d. Nionde dito . zo R:d. ^ T-onde dito 20 R:d. Elfte dico rz R:d. Tolfte dito 10 R:d. I Sräöerne af Första Clasten: Tio Claster: Första Clasten r;c> N:d. Andra dito —- iso R:d. Tredje dito 92 R:d. Fjerde ditv — 75 R:d v Femte »789 60 R:d. 4; R-.d. 30 N:d. 2V R:d. is R:d. ro R:d» Den i8 Augusti. Femte Clasten Siclte dito Sjunde dito Åttonde dito Nionde dito Tionde dito I Gtäderne af Andra blåsten: Nio Closter: Första Clasten roo R:d. Andra dito 80 R:d. Tredje dito 60 R:d. Fjerde dito 45 R:d. Femte dito 30 N:d.
Jag anhåller alt få väcka en motion till Nummerlotteriets afskaffande. Sverige är den enda stat i Europa, som äger Nummerlotteri. Vid 1828 års riksdag föreslog Regeringen dess afskaffande; men Ständerna biföllo det icke. Då det icke kan nekas, att staten i alla hänseenden bör vara »edlig, så bör hon, om hon spelar, idka blott redligt spel; men ett sådant är ej Nummerlotteriet. Det spelar — obeskedligt, (jag mildrar uttrycket). Väl är sannt att, i der» mån en spelare har förstått spelvillkoren, i den mån är lian icke bedragen. Nu förmår en hvar lätt uträkna, att han bör få insatsen 18 gånger för enkelt, och go gånger för bestämdt utdrag, och det är således med fullt 238 Den 19 Februari e. ra. velande han åtnöjer sig med att, i händelse af vinst, utbekomma l5 insatser för det förra oell y5 för det sednare. Sä vidt, sager jag, må spelaren skylla sig sjelf; ty så vidt kan han, äfven Seseman förutan, uträkna sin chance. Men få spelare förmå uträkna; ja, få veta ens att araben, som betalas med 270, är värd 5 h 6,000; ternen icke blott de ullofvade 5,200, men 35 ä 36,000; och qvarternen icke blott 75,000, men 5 å 600,000. — Se detta kan hon icke uträkna, den stackars tjensteflicka!!, sorn till Lottericollecteuren bär sina lönestyfrar; och hon är således af Lotteriet purrad. Att bibehålla denna anstalt, sedan alla Europeiska Regeringar bannlyst den såsom en immoralisk kräfta, synes mig alldeles oförenligt med vår nationalstolthet; och att bibehålla den för en statsinkomst af omkring 60,000 r:dr, synes mig alldeles för mycket nedsättande. Jag motionerar derföre Nummerlotteriets a ('skaffande och anhåller om remiss af dennna min motion till Slats-Utskoltet. 2.
Derigenom åhigges domaren ett så väl moraliskt, som juridiskt ansvar för den honom uppdragne controllen, och detta är det högsta hvartill man kan komma. Denna controll utsträcker jag till alla de Embetsverk, Embelsoch Tjenstemän, som äga att handlingar, hvilka böra charteras, mottaga och handlägga. När nu Utskottet redan antagit, att Chartas-Sigillataeförsäljningsmän böra utses och vid Tingen närvara, för att betjena parter med chartering, så får jag endast föreslå följande redactions-förändr ingar: 7 §. l:o Arrendeoch andra Contract emellan enskilde personer, angående egendomar, hus, rum, bodar, källare, tomter, trädgårdar, åkrar, ängar och beteshagar m. m., så på landet som i städerna, skola, ulan afseende å det sätt, hvarpå de finnas upprättade, jemväl om de blifvit inför vederbörande Embetsverk och genom deröfver meddeladt Protocolls-Utdrag afslutade, då de till Domare, Embetseller Tjenstemän för laga åtgärds erhållande af emnås, antingen vara skrifne på eller belagde med stämplad t papper, beräknad t etc. — 11 §. 3:o Domare eller andra, hvilka i och för deras tjenstebefattning emottaga skrifter och handlingar, böra, vid det i 14 § stadgade ansvar, tillse, att handlingar, som inlemnas, äro rigtigt charterade och stämplarne annullerade, på sätt 3 § 6 mom. föreskrifver. Innan behörig chartering skett må ej laga åtgärd ät handlingen lemnäs , och vare domare, embetseller tjensteman skyldig, att i Dombok, Protocoll eller Diarium anteckna det chartae-belopp, hvarå den ingifna handlingen är skrifven, eller hvarmed den är belagd. 1 vidlyftigare mål och der flere bilagor äro, må domaren i Dombok, Protocoll eller Diarium gifva allmänt intyg öfoer behörig chartering. 4:o I de fall förseglade handlingars ingifvande till Domstolarne är tillåten, åligge det vederbörande
Hvad angår sättet för Utsktts anmärkning, tror jag att det i längden kan leda till stor våda och till förhållande af sådana upplysningar, som kunna vara det allmänna till gagn. På grund af hvad jag nu anfört, anhåller jag få instämma i det yrkande, att punkten med ogillande måtte läggas till handlingarne. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredrik: När ett Utsk. inkommer med en framställning till R. St:r, bör denna innehålla antingen ett förslag eller en redogörelse för en förhandling. I den nu förev:de 3!:sta §:n förekommer icke något sådant. Det är helt enkelt en betraktelse, sorn Utsk:t uttalar öfver revisorernes sätt att gå till väga. Deri är visserligen ganska sann, men alltför litet detaljerad, för att Ståndet derpå skulle kunna grunda något omdöme. Jag vet sålunda icke hvad Ståndet rätteligen borde företaga. Om § 1 utan vidare åtgärd lägges till handlingarne, kan den medföra osäkerhet för blifvande revisorer, huru de höra gå lill väga vid utölvandet af sitt revisionsskap. flade Utsk:t velat uttala ett klander öfver revisorernes åtgöranden, hade det bort framställas i annan form. Genom det sätt, hvarpå Ulsk:t nu uppställt förev:de §, sättas R. St:r i en bekymmersam ställning, huru de skola förfara. fjär är föreslaget, att §:n skulle med ogillande läggas till handlingarne. Detta förslag skulle jag vilja biträda i afseende å formen, men icke i afseende å saken. Jag tager mig friheten hemställa tili Hr Gr. och Landtm, att Hr Gr. o. Landtm, behagade framställa propos. på att denna § måtte läggas till handlingarne, med ogillande af den form, hvarunder den framkommit. Hr Montgomery: i afseende § den framställning, som af Frih. Tersmeden blifvit gjord, skulle jag kunna med honom instämma, deruti att jag äfven önskat att Utslcts anmärkning framkommit i en lämpligare form, men på den grund att jag anser 1861 års revisorer hafva öfverskrida gränserna för sin befogenhet. Jag hade derföre önskat att Utsk-.ts framställning blifvit sådan, att R.
4 Stats-Utskottets Memorial M 143. jernväg från hamnen vid Köping till Uttersberg, med grenbana till sjön Lillsvan, beviljade lån af 500,000 R:dr skall inom hvarje års slut, räknadt från lyftningsdagen, årligen inbetalas sju (7) procent å lånets primitiva kapital, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer beslutat, att berörda lån må räntefritt innehafvas i två år, hvarefter å lånebeloppet skall inom hvarje års slut, räknadt från lyftningsdagen, årligen inbetalas sju (7) procent å lånets primitiva kapital. Som denna omröstning utfallit med 58 Ja och 61 Nej, hafva Rikets Ständer alltså beslutat i öfverensstämmelse med Nej-propositionens innehåll. 7:de Voteringen: Den, som, med godkännande af Stats-Utskottets utaf Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet gillade förslag, vill, att arfvodet för den hos Stats-Utskottets Afdelning för Riksgäldsverket rörande ärenden anställde Sekreterare skall utgå med 500 Riksdaler i månaden, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer berörda arfvode alt utgå med 400 Riksdaler i månaden. Denna votering har utfallit med 53 Ja och 66 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Nej-propositionens lydelse. 8:de Voteringen: Den, som godkänner Stats-Utskottets afstyrkande af den tillökning, som blifvit föreslagen i ledamöternas af Högsta Domstolen nuvarande aflöning, 8,000 R:dr, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej;. Vinner Nej, kommer ifrågavarande aflöning att höjas ined 1,000 R:dr och således att utgå med 9,000 Riksdaler. Sorn omröstningen gifvit ett resultat af 76 Ja och 43 Nej, hafva Rikets Ständer alltså beslutat i enlighet med Ja-propositionens lydelse. Oxie Voteringen:
Men du behöfver ej rädas att min fruktan skall korsa en din önskan eller att den hindrar mig att känna att du är mer för mig än hela världen, såsom jag nu ser den – ja, mer än hvad jag tog för hela världen i mina tidigaste drömmar! Jag har stundom tänkt, när jag tänkt endast på mig själf, att jag skulle vilja dö i vinter – innan du i något fall känt dig bedragen på mig. Men emedan du är bättre och dyrbarare för mig än jag själf är, så vill jag det icke, ty jag icke kan vilja din smärta, äfven om jag tror att du sålunda kunde sparas den större, att jag blefve en börda för hela ditt lif Jag kan, ej klagande men med djup öfvertygelse, bruka m:me Staëls ord: »Jag har aldrig blifvit älskad så, som jag själf är i stånd att älska». Förmågan att älska är min största förmåga – jag visste det redan förut. Och ehuru hvarje kvinna måste ha älskat dig – så tror jag dock att ingen kunde gjort det som jag. För andra kvinnor kunde du blifvit den högsta lyckan i deras öfriga lycka; för mig är du hela lyckan Från grufvans mörker ser man stjärnorna praktfullast och de profundis amavi Om du lämnade mig nu – emedan du fann det bäst för dig – skulle jag dock aldrig ångra att jag känt dig och älskat dig – under intet förhållande kan jag för min del komma att ångra något, endast för din Jag älskar dig med min naturs största djup, med hela mitt väsens fullhet. – Hela världen är mig intet bredvid dig – och det, som är så dyrbart, är icke långt ifrån att vara förfärande! Det synes mig som kunde en man aldrig förr hafva varit för en kvinna hvad du är för mig. Ty fullheten kännes ju i förhållande till tomheten förut. Och jag vet hvad som var bakom: den stora öknen med min naturs möjligheter för lycka som ett svart gapande tomrum, innan dessa silfverfloder fyllde det! Är det underligt om jag tror mig drömma, när min skönaste ungdomsdröm – gömd under långa, mörka år – med ens står för mig som en verklighet ute i solen? Ja, jag vågade ej ens drömma om att, ifall den man kom, som jag kunde älska, också han skulle kunna älska mig!
Klädningen är af grått tyg, garnerad med i två blåa färgnyanser stickade galoner. Tuniken göres af enfärgadt grått tyg, likaså lifvet, hvilket knäppes på sidan. Isättningen är af mörkblå sammet. Ärmarne äro vida och veckas strax nedanför armbågen samt afslutas med Fig. 2. Under brättet monteras med ett band af beigefärgad guldbrokad. Den på venster sida anbragta klädseln är likaledes af beigefärgad guldbrokad, kantad med högröd sammet. Plymer och guldfärgade band utgöra den öfriga garneringen. Denna jaquet är förfärdigad af mörkgrönt kläde samt garnerad med mörkgrön soutache. Brämet bör helst vara utter. I synnerhet lämpar sig denna jaquet för en högrest, smärt figur och kläder utmärkt väl. Se för öfrigt mönsterbilagan! Underklädningen utgöres af bronsfärgad plysch, äfvenså den högra sidans höga plissé, den till armbågen gående öfverärmen samt det hjertformigt utskurna lifvet. Bakvåden af klädningen består af bronsfärgad guldbrokad, likaså det öfver kjolen till hälften nedfallande draperiet. Från högra skuldran går ett äfvenledes af bronsfärgad guldbrokad ordnadt smalare draperi, hvilket i midjan sammanrynkas och derpå lägges i djupa fotsida veck, döljande kjorteldraperiets uppfästningar. Den halflånga ärmens främre sida utgöres af samma tygsort. Såsom axelspännen anbringas fjärilslika sidenbandrosetter. Den hjertformiga urringningen ersattes af en höghalsad chemisett med hög krage af plisserad rosafärgad spetstyll. Elegant supédrägt. Brudtoalett. J a n. 1888 IDUNS galoner. Den grå filthatten är skarpt uppvikt å venster sida och fodrad med veckad plysch. Denna kostym är sydd af smårutigt brunt och beigefärgadt ylletyg. Kjolen är ordnad i breda plisséer rundt om samt framåt ett dubbelt motveck. Polonäsen, hvilken prydes af en utterfärgad sammetsisättning, delar sig i djupveckade paniers.
Men då principerne i Utskottets Betänkande, till så vida de kunna utletas, strida emot de villkor jag anser nödiga , pä det att Närings-Rätten kan sakkunnigt pröfvas, hvarpå den trygghet ytterst hvilar, som lockar Capital och Industri in i det verksamma medborgslifvet j så kan jag icke undgå , att framställa min motsatta öfvertygelse, och grunderne derför i detaille. Ingen Inrättning eller Författning kan äga bestånd , utan att med Samhällets idé stå uti ett väsendteligt sammanhang. Om formen (Inrättningen eller Författningen) icke passar för det lif, som deruti skall rörås och utvecklas J så måste antingen formen brista , upplösas eller förändras , eller också skall lifvet dö , eller utvecklingen hämmas. Men Historien tillkännagifver och bestämmer hvarje särskildt Samhälles utmärkande förhållanden och Folkets e~ genheter 5 hvadan ingen Inrättning eller Författning kan komma eller vara i ett väsendt - Den 4 December f. m. ligt sammanhang med Staten , utan genom den historiska betydelse den 'ager. Svenska Folkets äfvensom flere Europeiska Folkstammars urgamla ömtålighet om sin frihets och sine rättigheters helgd, har gifvit våra allmänna Domsto. lar sin sammansättning, väsendtligen innebärande, att den anklagade skall dumas af en Persona moralis, sammansatt af Individer, sorn närmast ansågos känna person och förhållandet. Samma noggranna värd om parters rätt har sedermera gifvit vära särskilda Domstolar sin sammansättning , hvilkas utmärkande egenskaper äro, att Domen fälles af en persona moralis, hvaruti sak-kpnskap finnes förenad med Lagkunskap. Att denna ömtålighet uti Näringsrättens tillämpning på mer än ett sätt kan vinnas, derpå finna vi bevis i de former, hvarunder Närings-tvister afhjelpas i England och Frankrike, hvarest en sak-kunnig Nämnd biträder de allmänna Domstolarne i dessa tvistemål.
Äfven denna eftersågs nu, att intet fel skulle vara derpå, ehuru ifrån den plats, som af muren inhägnades, icke fanns någon port till slottet. En liten lucka i muren, anbragd för att derigenom kunna utsopa ogräs och stök ur trädgården, eftersågs äfven, beslogs fastare och fastgjordes genom en hake, som ej kunde öppnas af någon annan än den, som dertill kände mekaniken. Åt denna sida vette endast det gamla slottets höga tjocka väggar och här och der högt uppe någon liten glugg, men fru Ebba ville icke lemna något försigtighetsmått oiakttaget. Åter en dag gjorde fru Ebba, åtföljd af Sigrid och en gammal tjenare, sin rund för att efterse om några arbeten, dem hon anbefallt, blifvit rätt fulländade. Vid en vändning omkring ett af slottstornen emot trädgården, mulnade hennes blick, och hon sade: ”Gamle Hans, hvad betyder detta, der står ju ännu rönnen, som jag befallte dig låta nedhugga.” ”Ack”, utropade Sigrid, ”måste den bort. Den är så vacker, der den rotat sig mellan stenarne och synes minsann nog ha svårt att slå sig ut, med så litet mull, som den kan finna der.” ”Den kan ej få stå, den kunde bli en hjelp för någon som ville klättra opp här mot muren, och derofvanföre är en glugg att krypa in igenom. Gluggen har visserligen galler, men äfven det är af tiden något angripet och icke att lita på, och kan nu icke alldeles snart blifva ersatt med ett nytt. Man får ej försumma ens den ytterligaste försigtighet.” Derpå vände hon sig åter till Gubben: ”Nå Hans, hvad betyder det att rönnen ännu står qvar?” Hans stod ödmjukt och höll i handen sin mössa, hvilken han vred och vek i många bugter. Slutligen sade han: ”Nådige fru, det vill ej gå att hugga ned den rönnen.” ”Det vore besynnerligt. Skaffa hit en karl med en god yxa, jag tror det skall vara snart gjordt.” ”Förlåt, eders frudöme, men tillåter eders nåde mig att säga huru det hänger ihop med den rönnen?” ”Nå, så säg då.”
Bel. JN:o 108. Bränvin, om restitution af skatt för hvad deraf till utrikes ort expoi teras. Bet. Båkafgift, om befrielse derifrån för fartyg under inrikes seglation. Uti. Båtsmanshåll, städernes, angående förnyad reglering deraf. Uti. Båtsmans rote ringen i Fahlun, 0111 nedsättning deri. Uti. N:o 86. D:o å landet, angående åtgärder för lindring deri. Lill. N:o 128. Båtsmän, Blekinge Läns, om förändrad reglering af tjenstgöringstouren för dem. Ull. D:o , om sältet för deras förskaffande till och från tjenstgöringsorterne. Uti. N:o 54. C. Cahnare Län, om dess fördelning i 2:ne Landshöfdingedömen. Uti. Carlskrona Läroverk, om anslag till utvidgning deraf. Ull. N:o 33; Mern. Cavalleriet, Indelta, om afskaffande af dess fotmöten. Uti. Central-Bureau, Statistisk, om inrättande af en sådan. Uti. N:o 22; Mein. Central-Stjrelse öfver Ecclesiastikoch Läroverken, om inrättande af en sådan. Uti. Consistorierne, örn upphörande af deras domsrätt. Ull. N:o i3. Consul ad-af giften, om upphörande deraf eller lindring deri. Uti. Contractsproslarne i Bohuslän, om förbättrade lönevilkor för dem. Uti. Contractsprostar och Pastorer, om portofrihet för deras embetsbref. Uti. Curliusanstalterna, angående väckt fråga att de medel, som för desamma erfordras, må af Statsverket utgå. Bet. D. Danviks Hospital, om upplösande af Directionen deröfver m. 111. Uti. Degebergs Landtbruks-institut, om indragning deraf. Uti, N:o 3o. E. Edsmären, Kronopark, om förändrad reglering af den åtskilliga hemman mcdgifna rättighet till Muhlbete derstädes. Uti.
En Ledamot af StatsUtskottet, Herr Lefren, har lill förekommande af rättegångarnes mängd, tillstyrkt FörlikningsDomstolars inrättande. Jag tror åter, att härtill ej finnes någon enklare eller säkrare utväg, än alt ställa Domrarnes aflöning på en sådan fot, att den vore oberoende af rättegångarnes längd och myckenhet. Det liar synts mig, som man vid denna Riksdag fästat föga afseende på de för en dylik förändring anförde moraliska skäl, men jag hoppas, att omsider det materiela skälet, penningebristen i StatsCassan, sluteligen skall tvinga till vidtagande af ändringar i närvarande aflöningssätt för UnderDomstolarne. Hvad som verkar på dem, verkar äfven på åtgången af Skrifmaterialier, der Expeditions-lösen äger rum. Måhända kunde den stora åtgången häraf nå - Den 19 Maji e. m. got minskas, om man lemnade Skrifmaterialierne på entreprenad åt Sekreteraren eller den som uppsätter Expeditionerna i verken. Då kommer åtminstone vinsten på dragen stil i strid med vinsten på Skrifmaterialierne; och sålunda kunde möjligen någon besparing å de sednare Staten tillskyndas. Jag anhåller, att dessa anmärkningar måtte få åtfölja den förmodligen blifvande Aterremissen till StatsUtskotlet. Herr CederschjöldPehr Gustaf: Sedan jag begärde ordet, har det mesta af hvad jag arnat yttra, blifvit anfördt af en annan värd Ledamot. Jag får således väsendtligen instämma i hvad han sagt 0111 de högre Embetsmännens aflöning. Jag vill blott tilllägga, i afseende på StatsRåden, den hemställan, att löneförhöjningen må inskränkas till dem, som icke i egenskap af Militairpersoner kunna derjemte innehafva något annat Embete, hvarigenom en större tillökning förde civila StatsRåden skulle kunna åstadkommas, utan Statens ytterligare betungande på det hela. — Men framför allt beklagar jag, alt Utskottet, som fullkomligen erkänt behofvet, icke kunnat finna någon utväg lill den löneförhöjning jag föreslagit för Högsta Domstolen.
Nej, här är endast frägan att jemte Gymnasii inkomsters försäkrande genom beredande af säker besittning för Äboerne, kunna förskaffa Kongl. Masit och Kronan ett betydligt öfwerffott. Här är ocksä fräga om att förekomma det en enda Slägt, som nu i mänga är /ör lindriga arrenden innehaft Sundsby och Äby Säterier och efter be. hag disponerat underlrggande Hemman samt af» och tillsatt Äboer, ej mä ensam draga musten af en hel menighets arbete, utan att Äboerne pä desie Hemman mä, likasom annan fri Swensk man sättas i den belägenhet, att de blifwa säkre om sin besittning och kunna draga behörig nytta af" sitt arbete, sin idoghet, med ett ord, ej me» ra wara flafwar. Jag wägar säledes föresiä att alla desia Hemman och Lägenheter till Kronan indragas, sedermera^för desi räkning pä bästa sätt förwal. tas och Äboerne bibehällas pä ett eller annat sätt ivid orubbad besittning ä desie Hemman, frie frän alla dagswerken och dylika servituter till Sätesgärdarne med det enda undantag, att fjerdedels mantal i hwarje Församling, hwari desie Hemman äro belägne, afsättas säsom till. ökning i Löner för Herrar Capellaner, som i Bohus Län hafwa sä usta och ömkanswärda Löner att de nödwändigt böra ökas, om desie medlemmar af det Andeliga Ständet stola kun. Den n October, 15 na bibehälla sig i aktning hos allmogen; annars örfelas ändamälet af deras bestämmelse. När sedermera föregäende utgifter afgätt, hwilka i händelse af trmande förändringar med pikets mynt, böra ökas pä sätt, att den Stu. -erande ungdomen och Lärande Corpsen aldrig blir lidande, äterstär säkerligen för Kronan ett betydligt öfwerffott utom tillökningen i Bäls. nanshället, och detta allt utan att näqon derwid blir lidande och Hemmans Äboerne stola ändock »välsigna denna ändring.