Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdag har sig ålagd enahanda trycknings omsorg, som samina Utskott vid den nästförflulna, och derutöfver Stats-Utskottets samt förenade Statsoch Banco-Utskottens Betänkanden, hvilka, jemte dem åtföljande vidlyftiga Tabeller, vid sistlidne Riksdag genom Stats-Utskottets serskilda försorg från trycket utgåfvos, hvarigenom den, nuvarande Expeditions-Utskottet åliggande omsorg för tryckningen af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll komme med omkring en fjerdedel alt ökas utöfver hvad då egde rum; samt det i högsta måtto är angeläget, så vida det åsyftade ändamålet skall vinnas, att tryckningens skyndsamma och oafbrutna fortgång icke fördröjes genom uppskof med genomläsning och corrigering af från många serskilda Boktryckerier på en och samma gång an - Expeditions-Utskottets Memorial JV.-o 6. 3 kommande correctur-ark, hvilket skulle inträffa, i händelse tillräckligt biträde för correctur-läsning icke vore att tillgå; så får Expeditions-Utskottet }iå dessa skäl vördsamt anhålla, att Fyra Cancellist-arfvoden måtte, i och för correctur-läsniug, ställas till Expeditions-Utskottets disposition, att i mon af förefallande behof användas. Derjemte och sedan den väckta frågan om entreprenad af bestyret med tryckningen m. m. af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll förfallit, derigenom att 2:11c
Och anser jag det vara högeligen att beklaga, att Hedervärda RondeStåudets Ledamöter inom Utskottet sjelfve motverkat antagande af den utväg Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit, samt Afdelningen för dess del vidare utredt och tillstyrkt, på ett sätt, som synes mig höra i möjligaste måtto förebygga alla dc missbruk och prejerier, för hvilka de skattskyldige hittills varit utsatte, jemte det dermed på ett rättvist sätt Statens rätt blifvit försäkrad, hvarförutan, i min tanka, härigenom till ej mindre allmänt välgörande följd, uppmärksamheten hos jordbrukaren hade blifvit fästad på angelägenheten ali bättre sköta och vårda sin säd, såsom enda vilkoret alt kunna uppbringa den till egenskap att framdeles kunna i handeln å verldsmarknaden täfla med andra länders sädesproduclion. Häruti hafva Prosten Nordin och Herr Fries instämt. STOCKHOLM, Ecksteijsskå Tryckeriet, 1834- Stats-Utskottets Utlåtande IV.-o 2jS. i N:o 3^5.. Ankom till Exp.-Utsk. den 29 Sept. Utlåtande, i fråga om lindring i Grundskatterna genomförhöjning af tulleller bevillningsafgifter. CL A.) Hos Ridderskapet och Adeln har Friherre Palmstjerna, Carl Otto, gjort framställning, hurusom, då stegrad produetionskostnad, försvårad afsättning och oförminskade skatter hota att med hvarje år göra behållningen knappare för jordbrukaren, och denne nu blifver mindre och mindre i tillfälle att förbruka de varor, som erbjudas genom fabrikerne och handeln, samt trög afsättning för desse senare minskar näringarnes liflighet och derifrån skeende efterfrågan utaf jordbrukets produeter, det tillhörde Lagsliftarne för beskattningen, att i rättan tid afhjelpa sådane brister uti skatteväsendet, som upphäfva jemnvigten emellan lnifvudnäringarnes belägenhet, ibland hvilka brister Friherren räknade det jordbruket i vissa orter vidhängande öfvermätt af grundskatter.
Ridr 8 sk. 6 rist., och utgifterna 7,238 Ridr 3 sk. it ■i^st., hvaraf till 351 Pensionairer och 61 serskilta understödsrtagare utbetaltes inalles 5,142 R:dr 38 Sk. 11 rist., samt till Navigations-Scholans underhållande ett årligt bidrag af 266 Ridr 32 sk.; hvarförutan till en under Directionens vård stående serskild så kallad National-Cassa, för att underlätta Skeppsbrutne Besättningars hemförskaffande, ingår en viss fastställd afgift per Läst, utgörande årligen 170 å 180 Ridr. VI. Fabriks-Fattig-Cassén: k det i enlighet nied Kongl. Resolutio nen den 29 December 1827 af Fäbriks-Societeten anlagda Fattighus med ett värde af ii,ooo R:dr, voro år i83a intagne otili vårdade 88 personer, hvarjemte utom luis 285 behöfvande njöto understöd. Cassans Capital-Fond, som ifrån år 1827 blifvit minskad med nära 14,000 R:dr, utgjorde, utter en tillkommen Donation af 2,000 R:dr, sistlidet år 72,658 R:dr 46 sk. 10 rist.; inkomsterne åter 8,782 Ridr 29 sk. 10 rist., och utgifterne 7,887 R:dr4i sk. VII.
För min del nödgas jag bekänna, alt jag saknar denna förmåga, men vågar tro att man kan med full visshet säga, att de fartyg, sorn komma att byggas, snarare böra likna klassen af Monitor, än den af La Gloire. Men om än Monitor, då den byggdes, väckte hela verldens beundran och man gjorde dess sakkunnige konstruktör ftdl rättvisa, tror jag dock alt livar och en, som tagit kännedom om fartygets beskaffenhet, och eger någon förmåga att bedomina den, lika såväl som konstruktören sjelf, kommit till den öfvertygelse, alt den, om än ändamålsenlig för kustförsvar, likväl icke är någon god sjöbåt, och lör mig framstår, som en riktig slutsats häraf, att vårt sjöförsvar kräfver fartyg af skiljaktig beskaffenhet i ofvannämnda hänseende. Motionären säger vidare alt antalet af dessa rörliga fästningar aldrig kan blifva så betydligt, att för dem hehöfver bildas en särskild officerskorps. Detta torde dock i första rummet bero på beloppet af de medel, R. Sl:r vilja lill flottans behof anslå. Om jag nu fäster mig vid det anslag al 11 millioner, som enligt sjölörsvars-komiléns beräkningar skulle behölvas intill år 1874, och värdet för flottans hela materiel, uppgående lill 21 millioner, måste jag erkänna att det för mig åtminstone, som måste antaga att det är oafgjordt, huruvida det ena eller andra slaget af fartyg är det lämpligaste, är lika omöjligt förutsäga huru många i det hela kunna, af det ena eller andra slaget, komma alt anskaffas. l)e försök, som blifvit gjorda i utlandet, och jag hoppas att Svenska regeringen äfven skall blifva salt i tillfälle att göra dylika, hafva visat svårigheten att konstruera en skeppssida, så alt den icke kan genomskjutas, k vilket antyder snarare nödvändigheten att öfvergå till mindre fartyg med ett färre antal grofva kanoner. Likasom jag med skäl torde kunna påstå att ett regemente, som består al 1,000 å 1.200 man, för att ej tala om något af våra mindre regementen, är stort nog att hafva sin egen officerskorps, och då, oaktadt vid sednare riksdagar mera än en gång uppstått
för egen del icke var särdeles benägen att blifva framhållen såsom någon märkvärdig kvinna, så gick hon dock villigt in på att lämna alla de upplysningar jag önskade, när hon fick höra, att det var fråga om en plats i Iduns spalter, enär hon förutsatte, att det i sin mån kunde bidraga att rikta tidningens bland alla samhällslager utomordentligt stora läsarinnekrets ' uppmärksamhet på den sak, för hvilken hon så ihärdigt kämpat, o c h hvilken hon ännu är så varmt tillgifven. Fru H e d é n har för öfrigt redan för mer än 30 år sedan varit föremål för pressens uppmärksamhet. I början af 1860-talet visste hufvudstadstidningarna berätta o m en uppseendeväckande tilldragelse på den kvinnliga emancipationens område, nämligen att en medlem af det svagare könet aflagt fältskärsexamen. Ja, så betydelsefullt ansågs detta steg, att personen i fräga till o c h med fick en plats uti ett större illustreradt arbete: » A n t e c k n i n g a r om Svenska Q v i n n o r », hvilket år 1864 utkom i Stockholm o c h däri det heter: Qeoffrin. » B o v a l l, Johanna M. är en kvinna efter nutidens maner, då man funnit att vårt kön kan duga äfven till något annat än att föra nål och tillreda mat. Mamsell Bovall undergick 1863 inför Sundhetskollegium examina i allt livad till badareo c h fältskärsyrket hörer o c h aflade inför Stockholms magistrat den 7 augusti samma år den föreskrifna eden till utöfvande af nämnda y r k e. » Mamsell Bovall blef d o c k hvarken badare eller barberare, utan fortsatte sitt yrke som barnmorska, hvartill hon redan i början af 1858 vederbörligen utexaminerats, ehuru en ständig kunskapstörst o c h åtrå att förkofra sig i allt, som kunde utveckla hennes insikter o c h förmåga i yrket, drefvo henne till det ofvannämnda för den tiden så märkliga steget af en kvinna. Men jag förgäter alldeles, att det var en lefnadsteckning jag tänkte framställa, o c h att man då måste gå i ordning med händelserna.
Maj:ts Befallningshafvande i länet hade tillstyrkt deputerades förslag samt dessutom, i afseende å Gestrikland anfört, att, då räntorne der utginge efter tre olika grunder, nemligen jordeboks-öreslandet, hästeståndet eller hemmanet och gärdemantalet, persedeltalet i denna provins ej kunde bestämmas lika för hvarje helt mantal och i proportion derefter för mindre hemmantal. Uti den Nådiga Propositionen har Kongl. Maj:t täckts förklara sig anse deputerades från Helsingland afgifua förslag till förenkling af dervarande persedelräntor i öfverensstämmelse med dervarande enahanda skattläggning å alla hemman böra tagas i särskildt betraktande; och som olika beskattningsgrunder redan nu finnas uti båda provinserne Gestrikland och Helsingland, får Utskottet, i likhet med hvad Kongl. Majit i Nåder föreslagit, hemställa, att grunderna för ränteförenklingen måtte bestämmas olika för de ifrågavarande provinserne Gestrikland och Helsingland. Vidkommande således först Gestriklands fögderi, anser Utskottet, lika med Kongl. Majit, att förhållandet med dervarande tre särskilde skattläggnings-grunder icke medför ökade svårigheter' vid ränteförenklingens tillämpning, och att, enär strömming och lax endast i ringa qvantitet utgå från två fisken, dessa båda räntepersedlar kunna utan olägenhet förvandlas till penningeränta. På grund häraf och i öfverensstämmelse med Kongl. Majits nu afgifna Nådiga förslag, utom hvad dagsverks-räntan rörer, som Kongl. Majit ansett böra bibehållas, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer måtte, för deras del, besluta, att: l:o Såsom hufvudränte-persedlar inom Gestriklands fögderi bestämmas: spanmål, smör, kött, tackjern och hö; Stals-Utskoltels Utlåtande, M 92, 35 2:o Af nuvarande räntepersedlarne bibehålies smör utan annan förändring än den, sorn kan blifva en följd af i allmänhet gifne föreskrifter. Spanmålen förvandlas till sädan, som utgöres af hälften råg och hälften korn.
Möjelighetcn af ett sädant förflags werkställanbe har redan i andra Länder blifwit bewist; och StatSUkikottct önskade, att Statens tillgängar hade medgifwit nägot understöd; men dä det närwarande utblottade tillständ dertill icke lämnar nägon tillgäng, anser Stats - Utskottet nägon annan' utwäg icke öfrig, än att genom nägon afgift pä nägon witz öfwerflöds» wara som ifrän flinkes orter hit införes, säsom t. ex. Utländske Tobaksblader, härtill skaffa nägon sond. Om Riksens Högloft. Ständer, det Stat Utskottet tror sig icke böra draga i llivlfwelsmäl, täckas omfatta denna för den lidande menskligheten gagnande inrättning med deras ynnest och beskydd, och sälebcs gilla den af Stats - Utskottet föreslagna utwäg till betz understöd, sä fär Stats, Utskottet vördsammeligen hems 4278 Den r6 (Vctober. hemställa, om icke Bewillnings - Utskottet mätte upp« dragas, att föreflä, sä wal hwilken öfwerflöds - wara kunde med nägon afgift för detta ändamäl beläggas, som ock beloppet af samma afgift. Riksens Högloft. Ständer underställeS detta ämne wördsammeligcn. Är och dag som förr skrjfwiL stär. Pä befallning, kröäslius. Friherre ^uflbsck, Alexandr, fös reflog, att i anledning af det i förmiddags fattade beflutet, en Beredning af BewillningSs och Stats - Uts skotten skulle nedsättas, att undersöka detta ämne, BegärdeS pä Bordet, Upplästes följande: Utdrag af Protokollet hältet k Riksens Högloft. Ständers Stats , Utskott d. 5 Octo ber 1809. S. V. Uti Protocolls, Utdrag af d. 25 sistl.
Beri/Inings-Uf skottets Betänkande, Ar.-o 1?. 33 Capten vid de indeldta infanteri-regementena sin fullmagt med i a5 R:dr, utgörande 124. procent af liela den nya lönen 1000 ii:dr, ehuru han, efter min åsigt, högst borde betala a5 R:dr, utgörande 12'; procent af den vunna lönetillökningen 200 R:dr. Han måste således nu, då man inberäknar de sex månaderne för den s. k. begrafningshjelpens aftjena nde, tjena i den nya graden minst i3 månader, innan de besparade lönetiilökningarne uppgå till beloppet af den sista fidimagts-lösen. På samina grunder måste en till Hofr älls-Råd befordrad Assessor, tjena minst i5 månader, innan han genom, löntillökningen inbesparat den nya fullmagten, en till Lector befordrad Reetor-Scholae 16 månader, samt en i Stockholm till Borgmästare befordrad Piådman 12 månader för samma ändamål. Då dessutom, serdeles efter de af Utskottet nu föreslagne föihöjningar, fullmagterne och 1 esolutionerne å ålskilbge andra värdigheter synas vara belagde med stamphult papper Lill ett alltför högt belopp, vågar jag vördsamt föreslå: alt Rikets Ständer ville för sin del besluta, alt, efter verkställd granskning af de olika fullmagtseller resolu tionskostnaderne, i förhållande till de olika värdighelernes vigt (dier de åtföljande Jönetillökningarnes belopp, charlel ingsbeloppen för fnllmagler, öppna bref och resolutioner m. m. måtte nedsättas i ett till löner och värdigheter mera billigt förhållande, än som för närvarande eger rum.
Riksgälds-kontoret insändt föreskrifna inteckningsoch b rån d försä k r i n gs-ha n d li n ga r för det belopp, 20,300 R:dr, som utaf nämnde stads, efter 1843 års eldsvåda, erhållna byggnadslån å 240,000 R:dr fått användas för det nya rådhusets uppbyggande, och dessa handlingar, likasom de från bemälte Kommitté till Riksgälds-kontoret förut inkomna skuldförbindelser och säkerhetsliandlingar för enskilde tomtägare tilldelade läne-understöd, blifvit af Fullmäktige godkända, har Kommittéen aflemnat den, vid lånets beviljande, jemväl föreskrifna general-liqvidation öfver hela den utbekomna lånesumman; vid hvilken liqvidations i Riksgälds-kontoret verkställda granskning något icke förekommit att mot densamma erinra eller anmärka; ådagaläggande lånehandlingarne, att utaf sistnämnde lånesumma ett belopp af 140,100 R:dr utgifvits såsom understöd för låneberättigade, hvilka uppfört steneller gjutna kalkbrukshus samt med tegel beklädda trähus. Enligt kapital-räkningarne i Riksgälds-kontorets hnfvudböeker, hafva förvaltningskostnaderna vid detta verk samt derifrån utgående pensioner uppgått till följande belopp, nemligen: Enligt 1851 års kapitalEnligt 1852 års kapitalräkning. räkning. Dafgårdska egendomen i Wenersborg. Det till staden Wexiös återuppbyggande efter 1843 års eldsvåda beviljade lån. Riksgälds kontorets förvaltnings kostnader. — Redovisandet af förskott till kontorsexpenser m. fl. dylika utgifter. (Riksgäldskontoret» förändra de organisation. — Arfvoden, gratifikationer och begrafningshjelp —- 1,150: 941: 32.
Birger och kastade sig på en stol. ”Jag säger dig förut, Ella, att du i evighet aldrig blir Arnmans hustru! Och de goda tankar, jag förut hyst om honom, ha alldeles förgått, se’n han så listigt, eller troligen j begge i samråd, kunnat narra oss. Det var gement gjordt; och förrän jag samtycker till ditt giftermål med jaktlöjtnanten, skall jag spärra in dig i bur! Nu vet du min tanke, och du bör se’n gammalt ha i minne att jag inte låter gyckla med mig.” ”Son, son, tänk på hvad du säger!” mumlade Haraldson och smög smekande omkring sin förgudade älskling, åt hvilken han ej haft mod att säga hvad Birger nu funnit nödigt. Gabriella syntes icke förfärad öfver Birgers ovanliga utbrott. Nej, hon hade nu upplefvat så mycket att detta hvarken gjorde till eller från. ”Du vill tvinga mig,” sade hon till brodern, ”att afstå från det löfte, jag gifvit Arnman; tvång skulle likväl ej haft någon makt öfver mig, om jag icke redan sjelf funnit hvad jag borde göra. Arnman reste härifrån före Rosenberg, och begge medtogo min försäkran att icke tillhöra någondera af dem. Jag har sagt att jag aldrig gifter mig – och det håller jag!” ”Det var, min själ, det förnuftigaste ord du kunde lofva!” sade Birger stillad. ”Och om du än bryter ditt löfte längre fram, äro vi dock nu af med jaktlöjtnanten; jag begär inte bättre. Rosenberg, honom söker jag väl upp igen ... Men har Anton kommit till rätta?” ”Nej; men jag har många andra saker att omtala, som händt medan ni varit borta.” ”Hvad då?” ”Jo, först att Anton, som vi sökt här öfverallt, af en fremmande båt blifvit sedd nära Marstrand.” ”Marstrand?” utropade Erika, hvilken vid denna underrättelse syntes mest bestört. ”Birger,” sade hon och såg uttrycksfullt på honom, ”du ser nu hvad nytta det varit att ha följt mitt råd.” ”Det är för sent att nu tala derom!” svarade Birger, åter alldeles lugn. ”Hvad har vidare händt, Ella?”
Då till följd af värt lands vidd stam-jernbanorna måste, äfven med den största möjliga inskränkning, utgöra en högst betydlig sträcka och således fordra ett drygt anläggnings-kapital, och då med vår glesa befolkning och brist på stora städer trafiken på dem öfverhufvud icke, åtminstone på en mycket lång tid, kan blifva så liflig, sorn i andra tätare befolkade länder, måste den allrastörsta omsorg användas vid banornas utstakning, så att de måtte kunna uppsamla den största möjliga rörelse och dymedelst åtminstone bära sin egen underhållsoch driftkostnad. Rikets sednast församlade Stander insågo ock detta, och ställde derföre till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition ett särskildt anslag, för att sätta Kongl. Maj:t i tillfälle att genom erfarne och sakkunnige män låta, med hänseende till blifvande jernvägars riktning m. m., anställa noggranna undersökningar och utredningar i både statsekonomiskt och topografiskt afseende. Den af Kongl. Majit i och för detta ändamål i Nåder tillförordnade Kommitté har i sitt för öfrigt värdefulla Betänkande icke, med undantag af några sparsamma befolkningsuppgifter, meddelat några sådana undersökningar och utredningar, utan tvifvel derföre, alt tillräcklig tid, personal och penningar icke stått Kommittéer! till buds, för att kunna nöjaktigt fullgöra detta mycket svåra och mödosamma åliggande. Då emellertid Kommittéen för sina stam-jernbanor föreslagit de riktningar, som allt hittills ansetts vara de rätta och ändamålsenligaste, har saknaden af nämnda utredningar kunnat kännas mindre stor; men helt annorlunda är förhållandet nu, då för Rikets - Ständer blifvit förelagd och af Stats-rJiskottet tillstyrkt en plan för Rikets jernvägs-system, som i de väsentligaste punkter strider icke allenast mot de åsigter, som uttalats af den i och för detta ärendes utredande tillförordnade Kommittéer!, utan ock emot de föreställningar, man i landet allmännast hyst angående denna stora och vigtiga sak.
Ex protocollo Alfred Grandinson. V t tit t V. tÄ !i n• • •• •»■ t nan nio . ‘ * a ff »ujP t.no hnft1 ; ■>0'r) !off.T! »vi » ■ •' g n'< Hiöl» •n<iSi}t»siolljiö!? ‘f. nniloiliöl ihö botil M1 it.■ 1'y' "r •to*)!■ kullilt u*>b Slit Ji^oibid •• :•»> p*)i«;fHlemfcil .«•><>!? t'-boBS8 f!ii ;,v:( A? 1; om tÄOot» t > fo< r!" h '.jin f*; ■ 7 '1i .nciÄif-i i lil monitor (t % •: •»A t09sihl .-»fefl 008 1 -tolin , al »foll I' » t.tj'•boefon 1® /isiibd totti "■■•■■> Sjtti ttct —i ts t bit nio i c bn liffrin) ofibm »hnfiiJfnoiD in obnnv-nii i , tv ii> onit? i f>88t ts ?bn«nn .01' i* 'ofisinSb >*huu r S»Un •itjj*lqqo no trio. i 'bf>3- j>«thiD •*!'<<>!* •;■>' ; rJinMd f.-btti ! ':;F /I .<»i»ftbom. '“"oom > !Bq«)ö rnfioi^ tno ol!ooo!otn x3 STOCKHOLM, TRYCKT HQS JOD. BECKMAN, 1862, Bil. 6 till Kongl. Maj:ts Proposition N:o 1 om Statsverket 1862.
I anseende till elevernas antal af båda classserna, alla på fältet fordrande hans personliga tillsyn, måste denna lärare ovilkorligen hafva flera personer till biträde. För att inplanta hos rättarelärlingarna den stadga, som för dem är framför allt väsendtlig, blifver en särskild handledare nödig för den stadiga tillsynen öfver dem, för den muntliga undervisningen, passad efter deras verkningskrets och fattningsförmåga, för repetitioner, för öfning i räknekonsten och enkla räkenskapers förande. Han blifver således den vigtigaste medhjelpare för den praktiska läraren, *) Flera af deni, hvilka redan anmält sig att lära landthushållningen vid Degeberg, hafva studerat och med heder tagit sina examina vid Dniversiteten. Dessa silka naturligtvis en grundlig undervisning, och en sådan skall säkert förmå många possessioliatcr att skicka deras söner dit, äfvensom ingifva många unga män håg för landtmannanäringen , hvilka eljest kanske valt en för det allmänna mindre gagnande bana. Den 27 Februari i. hvars tid omöjligen Ian tillåta honom att deråt egna sig. Lönen för denna person upptages till 166 R:dr 31 sk. B:co. Till en Veterinärlärare, på sätt ofvan är nämndt, vore, roed hänseende dertill, att han, medelst praktik i orten vid lediga tillfallen skulle kunna vinna förtjenst, dess årliga lön och vilkor sammanräknade minst 333 lt:dr 16 sk. B:co. Till vidare befrämjande af för landtman väsendtliga kunskaper är det nödvändigt att engagera: 1:0 En i orten varande instruerad person, för att vissa tider meddela kännedom i skogshushållningen, helst dertill icke saknas tillfälle på de egendomen tillhörande och i granskapet befintliga skogstrakter. 2:0 Hr A. Jonsson minst en månad årligen, då han redan lofvat sysselsätta sig med undervisningen. Hans metier — afdikning och ängsvattning —förtjenar en särskild behandling. Han äger dessutom det lyckligaste sätt att väcka täflan och håg hos de personer af alla classer, med hvilkas handledning han befattar sig. 3:o
Ständers eget godtfinnande, huruwida Allmänna Brandförsäkrings-Werket bör ifrän Niksgälds-Lontoiret understödjas med en Lumms swarande emot den ränta, som ifrän den 1 November 1829 til den i:sta nästkommande April ä Brandsörsakrings-medlen stall beräknas, men til hwars erläggande Riksgälds-Lontoiret icke kan förpligtas. Stockholm den ic> Mars 1810. Pä Högloft. Nidderstapets Pä Högwördige Preoch Adelns Ledamöters ste-Ständers Ledamö - Pä Wällofl. BorgarePä Hederwärde Bom Ständers Ledamöters de-Ständers Ledamö - wägnar Llaes k lem in A. ters wägnar s. 1inA8t-tcIiu8. wägnar .4kr. LnZel. ters wägnar sok. Lric88on. dl. I^röäelius Den 14 Mars. e. m. 659 Riksens Högloft. Ständers Statssamt Allmänna Befwärsoch OeconomiLUrskvtts Betänkande, angående Allmänna Skogshushållningen i Riket. Sedan i anledning af ätskillige emot Allmänna Beswarsoch OoconomiD-Utskottets i detta ämne förut enskildt afgifne Betänkande gjorde anmärkningar, denna fräga blifwit ifrån Högloft. Ridderffapet och Adeln, Wäilofl. Borgare-Ständer och Hederwärda Bonde-Ståndet lil Utskottet äcerit-mitterLcl, sa har jemwäi ett frän Högloft. Nidderffapet och Adeln til den samfäldta Beredningen af Statsoch Oeconomi^ Utskotten rörande Kronoskogarne, remitterLäc OiÄ!M0N af Herr Hofmarffalken m. m. Friherre ^lex.incler l<u(lbi'ck, föranledt til begge dessa Utskotts gemensamma ätgärd wid detta mäl.
Res er v-fond för limeoch kr editiv-rör elsen”, och dels den å början af sid. 72 i Betänkandet N:o 37 intagna föreskrift att vid beräkning af Filial-bankernes kreditiv »må antagas att, under vanliga förhållanden, högst hälften af totalsumman af de åt samtlige Filial-banker beviljade kreditiv kan blifva på en gång lyftad», hvilken föreskrift af Preste-Ståndet återremitterats med afseende derå, att en tillökning i sedelstocken utöfver det fastställda maximum ansetts härigenom kunna föranledas, enär Filial-bankerne vore oförhindrade att när som helst utassignera hela de beviljade kreditiven, hvilka Riks-banken då måste utgifva, oaktadt Riks-banken, för infriande af de å kreditiven utställda assignationer, enligt föreskriften, ej behöfde hafva mera än högst halfva beloppet afsatt; Borgare-Ståndet, som förbehållit sig att framdeles besluta angående Reserv-fondens benämning, har återremitterat såväl 52 som 53 punkten i Banko-VUkottels Vllåtande N:o 48. 15 följd af framställda anmärkningar derom, att den af Utskottet till lån åt blifvande Filial-banker föreslagna summa, 4,681,000 R:dr, borde nedsättas med 2 millioner eller åtminstone 1 million R:dr och således sammanräknade beloppet af Ian till Filial-banker fastställas till 5,000,000 R:dr eller aldra högst 6,000,000