Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man är högst ängslig, för att hon skall komma hit, då sjukdomen säkert är smittosam... Jag går nu till ryttmästarbostället, och träffar der, som jag tror, doktor L. I sådant fall, ber jag honom komma hit... Ack, han var här redan i morse, och skref ett långt recept, som Post-Ante tog med sig, då han for bort i middags. Doktorn säger det vara scharlakansfeber. Så mycket mer skall ni akta mamsell Lovisa ifrån att komma till er dotter, och nu Guds frid! Han gick, men vände snart åter om. Ge ingalunda skrifdon åt Lotta, varnade han ännu en gång ty så nyttig skrifkonsten är för en frisk, så farlig är den för en febersjuk menniska. Ja, nog har magister Brummerus haft besvär att lära Lotta både räkna och skrifva, men få nu se hvad nytta hon har af det? Jag tror aldrig hon kommer sig mer, sade modren och torkade bort tårarne med afvig hand. Misströsta ej! hon är ung och stark, sade Walter och gick hvad han tänkte och önskade veta vi ej. Postbudet återkom, och medförde nedanstående bref till Walter: 'Min käre son! När jag gillade ditt beslut, att på obestämd tid taga kondition hos prosten Bryller, var det min tanke, att snart kunna lämna dig en ansenlig penningremiss, för att kunna hjelpa dig framåt, på den bana du beslutar välja för framtiden. Orolig öfver ditt obeslutsamhet, tyckte jag du der kunde hafva tillräcklig tid och rådrum att besinna dig på detta val, utan att frestas till öfverflödiga utgifter, tills du uppnått den af dig sjelf bestämda åldern af 24 år, hvilket snart inträffar; men ett gammalt ordspråk säger att "menniskan spår, och Gud rår!" och så är det äfven här... Jag har väl aldrig med tydliga ord talat med dig om mina affairer, men nog måste du, med din skarpsynthet, insett att dessa på långt när icke äro så goda, som man i allmänhet trott. Min kredit är i aftagande och flere f bannade konsis... men hvarföre berätta dig saker, som du icke förstår?
Ridderskapet och Adeln har till Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens gemensamma behandling öfverlemnat en af Herr Grefve Attkarsvärd, C. H., väckt motion, deruti anföres, att då den inrikes Seglationen vore belagd med båkafgifter, så snart fartygen komma från saltsjön, men flere vid saltsjön belägna orter och deribland hela Södertörn inom Stockholms Län, hvilka hade sin trafik pä Slockholm eller Mälaren, med sina farkoster aldrig passerade eller hade den vringaste nytta af någon Båk, motionären ansåge billigheten fordra, alt fartyg, så framt de komina från orter, hvilka bevisligen ligga innanför alla håkar eller fyringsanstalter, blefve från båk-afgifts erläggande befriade. Enligt Kongl. Förordningen och Reglementet angående Lots-och Båkinrätlningen i Riket af den 16 Maj 1827, erlägges af inhemska sjöfarten fyroch båk-afgift för inkommande och ingående, såsom för en resa, då fartygen äro däckade och lastade med 3 sk:r per läst, men af öppna skutor och båtar med allenast 1 sk. per läst, hvilka afgifter endast utgå till hälften, då fartygen äro barlastade. Deremot äro från fyroch båk-afgifts erläggande befriade, bland andra, däckade fartyg, skulor och båtar under 1 o lästers drägtighet, svenska fartyg, som innehafva jernmalm eller sandsten lill hufvudlast eller afgå barlastade, för alt sådan last afhemta, öppna fartyg, skutor och båtar, som icke öfverstiga r5 lästers drägtighet, samt däckade och odäckade fartyg, som afgå till orter inom samma tullkammare-district att lossa eller lasta.
På sätt under diskussionen hos Preste-ståndet blifvit anfördt till försvar för det bestående stadgandet, kan Utskottet ock af erfarenheten från flera orterj vitsorda, att den ifrågavarande karterin<vs-skyldigheten, mindre] än mänga andra beskattnings-titlar öfverklagad, behörigen fullgöres och kontrolleras. I hvilket sistnämnda hänseende både karta-sigillata-förfätt nin^en och den vid innevarande riksdag redan i delta läll af Ständerna antagna Bevillnings-förordningen innefattar, enligt Utskottets tanke, betryggande föreskrifter. Icke Bevilbiings-U tskotlets Utlåtande JY:o J5. 7 heller har Utskottet erfarit, alt stadgandets nuvarande och bibehållna lydelse gifvit anledning till missförstånd eller sådane betänkligheter, sorn man anmärkt deraf kunna härflyta. Då Utskottet, hvars ifrågavarande förslag, såsom ofvan är nämndt, hufvudsakligen blifvit af två Stånd godkändt, således anser sig föranlåtet att detsamma i allt väsentligt vidblifva, har Utskottet emellertid, i öfverensstämmelse med Bonde-ståndets beslut och för ait i någon mån lindra afgiften för aftal, angående ringare belopp, funnit sig böra hemställa, att 8 § 1 mom. af Utskottets förslag mätte godkännas, endast med tillägg af en ny afgifts-kategori i den der förekommande tarif ”utöfver 25 t. o. m. 50 R:dr 25 öre.” Mom. 2. Preste-slåndet har, utan alt framställa någon anmärkning, återremitterat Utskottets förslag till tarif för certepartiers kartering; Borgare-ståndet åter har beslutat, alt dessa certépartier skola karteras lika med skuldebref vid uppvisandet inför domstol, men eljest vara fria från stämpladt papper; hvaremot Ridderskapet och Adelil samt Bonde-ståndet godkänt ifrågaställa tarif; och får Utskottet alltså vidblifva sitt förslag samt inbjuda Borgare-ståndet att detsamma antaga.
Hvad alli rent sanning mest kvinnohjärta, det brinnande starkaste, o c k för samhällets o l i k a flockar, eller eger, men ännu följer d e n l ä r d o m e n, att f ö r ä l d r a r ej b ö r a drifva sina själfva gått, eller öfver barn att följa samma bana, hufvud att inslå deras de på äregisamt för samhällets enkpå jorden, fördraga allt, u t o m att vansklig om makt och glömska, till pris och åt liknöjdhet. Många åt en kvinnor utom att A. sträcka hafva nog förstånd till att sig o c h äfven m e d försakelser, skaffa ett lif utan glädje för dem o c h utan v e r k l i g n y t t a för kommer alltså f ö r hvarje Huru andra. m å n g a tusen må m a n fästa v a l a f lefäro ej d e, sinnande att som samt att nen k a n Hvad de egentligen passat för n å g o t helt nu nödgats försaka. många redan vårt studenter gifves intet y r k e, då det rätt o c h redbart vanhedra sitt y r k e. uppgift, s o m blifvit d e m anvisad? Huru många fruntimslarfva till och godt tala i rätt t i d; få hafva förstånd att tiga i rätt l i g a omsorger, utan att att tid. på dem så v ä l ställt b e t ä n k a, det försynen h ö g r e fordringar, att s o m noblesse oblige, richesse samt att r i k e d o m och föredömen i det senare, föräldrarnas förhållande sinsemellan o c h till andra, föräldrar, Rousseau. J. Den krafter fallen tillbringa många qvinnor lefnad f ö r sitt u p p e h ä l l e. arbete k a n erfordras, som består. ej låta sina barn lära så m y c k e t, s o m hans bättre skall nadsriktning.
rvr~t - % fammanbang ttteb frågan om £appmarfs <£ccleftaflifsgonbeu, ^ar fores ^retflntsV' fomtnit, butufont enligt 112 § uti i83o års ^Reglemente för OiifögälbS-Gtontois §anb<Gapa. nt, <Sanjlis@tpre(fenö .tpanbslÉafa, ufgöranbe ett belopp af 8,880 9i:bt Qfapital, f)mitfen Safja, ti(i fb(jb af Dlifets ©tänbers mib 1823 årö Sftifsbag fattabo ocb mib näjtpåföljbe Dtifsmöte i tmberbånigbet amnäfbte S5ejTut, f¥olat, efter Sanjli* ©tprelfenS för jtg gåttgtte upplösning, tid DttfögälbSsGfontoiret förfTpttaö od) bers fiäbes förmaltaö, ännu icfe biifmit titt ttämnbe Contoir öfmetlemttab, otb b^it* fet Oteoiforerne anfett ftg böra b°ö Slifets ©tanber anmäla. Otifets ©tättber f)afma, i famntanfjang tneb ben mib jTfil.
Ångestsvetten bröt fram på amiralens panna. Han sade till officerarne, som stodo bredvid honom på trappan: – Det här barkar till skogs, det blir ett veritabelt blodbad. – Tillbaka! Gevär på axeln! dundrade han. – Det gäller lifvet, herr amiral, gå ej ner! – Hellre ett lif än allas. Det är min plikt. Inom ett ögonblick var öfverkommendanten nere från trappan och midt inne i folkmassan. Hans kläder sönderrefvos i trängseln, men så allmänt älskad var han, att ingen hand höjdes mot honom, och där han lyckades göra sig hörd, vann han gehör. Han talade, förmanade, lugnade, han lofvade ånyo, att brännvinsbränningen skulle inställas. Stormen lade sig allt mera och mera. Men folkmassan på Stora torget utanför Rådhuset skingrade sig ej, fastän regementet natten igenom bivuakerade på gatorna. Utanför Rådhuset väntade man på Björnberg. Den ena vagnen efter den andra kom framkörande och stannade vid Rådhuset för att hemforsla de förskrämda balgästerna. En hvar, som gick ner för den breda trappan, synades noga, och hotfulla ansikten tittade in genom fönsterrutorna på vagnarna för att om möjligt upptäcka den hatade mannen. Flera af de i slängkappor inhöljda balkavaljererna blefvo antastade på gatorna, och lyktor höjdes tätt intill deras ansikten för att folket skulle kunna öfvertyga sig om att det ej var Björnberg, som sökte undkomma. Man var beredd på att, om så skulle fordras, hela natten vänta på honom utanför Rådhuset. Därinne i matsalen hade man rådplägat. Björnberg var visserligen illa sedd och hatad af de flesta, men alla voro dock ense om att man för borgareskapets heders skull ej finge öfvergifva honom. Björnberg stod fullkomligt lugn och åhörde rådplägningen, som om saken ej anginge honom mera än de andra, men hans sluga ansikte hade ett ondskefullt uttryck, och det enda ögat blinkade och plirade oupphörligt.
Maj:t i nåder täcktes föreslå Rikets Ständer, dels att på ordinarie stat öfverflytta de vid sistlidne riksdag åt Institutet för Döfstumma och Blinda för innevarande statsregleringsperiod på Riksgäldskontoret anvisade anslag, tillsammans R:dr 19,800. dels ock att, till ytterligare befrämjande af Institutets verksamhet, bevilja ett årligt1 ordinarie anslag af 20,200. hvarigenom, med inberäkning af de 45,000 R:dr å stat, hvaraf Institutet redan är i åtnjutande, ordinarie staten skulle för detsamma komma att upptaga en sammanlagd summa af 85,000 R:dr, eller i det närmaste hvad Direktionen ansett för Institutets utvidgade verksamhet erforderligt; Johan Gerhard Holtz Johan Nordfeldt och Elias Grönstedt . Bil. N:o 7 till Kongl. Maj:te Nåd. Prop. N:o 1 om Statsverket 1865. 83 samt att derjemte medgifva ofvanbemälde Johan Gerhard Holtz, Johan Nord» feldt och Elias Grönstedt pensioner å Allmänna Indragnings-staten, att från och med månaden näs: efter den, då de erhålla afsked, för deras återstående lifstid utgå, till Holtz med 2,000 R:dr årligen och med 400 R:dr om året till hvardera af de båda sistnämnda. 22:o. Den 22 sistlidne Juli har Direktionen öfver Allmänna Institutet för döfstumma AngMfrågaoch blinda afgifvit infordradt underdånigt utlåtande öfver Rikets sednast församlade stajfl ™rätStänders, uti underdånig skrifvelse den 11 April 1863, framställda anhållan, att vid ^igare ett^*- nästa riksmöte måtte, efter föregången undersökning och vederbörandes hörande, stitut j$r döfRikets Ständer föreläggas förslag till inrättande å lämpligt ställe af ytterligare ett stumma och institut för döfstumma och blinda på statens bekostnad. blinda m. m.
Att, sorn det vöre omöjligt att gifva ett tjenstehjon sådan Orlofssedel, som det försenade, enär , efter nu gällande sätt för Orlofssedel utfärdande, qualificationerne äro så få, att någon rättvis gradering af tjenstehjonets beskaffenhet icke kan uppgöras, Orlofssedlar alltså malte hädanefter varda inrättade så, att alla tjenstehjonets egenskaper i betraktande komma, och Husbondes omdöme på ett bestämdt och uniformt sätt ullryckes; i hvilket ändamål Motionairen uppgifvit ett formulaire, som jemte öfriga columner, innehåller en, hvaruti, under rubriquen af frejd, uppförande och tjenstbarhet, 5a qualificationer finnas upptagne. *’Då Artikelns 1 föreskrifver, jemte ”andra iakttagelser, den, att Orlofssedel skall ”innehålla uppgifter: om tjenstehjonets frejd ”i anseende till sitt förhållande, hvarvid om "dess ärlighet och nykterhet Husbonde bör 33 Lag-samtAllm.Besv.o. Otc. Vtsk. Bet. N:o 54>ä' ’’Yttrande afgifva t huru det sin tjenst be”stridt, samt hvad slöjd eller annat arbete "det dessutom kan förrätta ; så har, i Utskottens tanka, Husbonde tillräcklig ledningsEgrund för bestämmandet och uttrycket af ’’eti rättvist omdöme öfver sitt tjenstehjon , ’’under förutsättning, att han eger förmågan ’’att döma sundt, och viljan att yttra sig redligt. Saknas deremot hos Husbonde dessa ’’egenskaper; så skola formuler för qua’’lificationer, de må upprättas huru sorgfälligt och till hvad antal som helst, aldrig ’’leda till det åsyftade målet, ty den enfal”diga skall i dem endast finna nya bekymmer vid valet af Term, och den vrångsin, !ta skall med uppsåt lemna dem utan uppmärksamhet. Någon förändring i jl. kunr ,’na Utskotten alltså, icke tillstyrka a:o.
Gefleborgs Summa Odes Hemman och Lägenheter. Upsala Län . Stockholms Östergöthlands Calmar Blekinge Jönköpings Christianstads Malmöhus Hallands Götheborgs och Bohus Elfsborgs Skaraborgs Örebro Westmanlands Ordinarie Ränta. Kronorärde. Spanmäl. R:dr. T:r. kpr. 32 40 Anmärkningar: Ränta och KronoTionde af obefintlige hemman och lägenheter. Ränta och KronoTionde af ödelagde hemman och lägenheter, m. m. i Räntan af utjorden Finnatorpet i Östbo Härad, som afkortats altsedan 1669, då lägenheten antecknas som öde. Är dock skattlagd 1750 och räntan till år 1760 anslagen Häradsskrifvaren på lön. Räntan af 3:ne Ålfisken, som äro öde. | Ränta och KronoTionde af åtskillige hemman, torp och fisken, som äro öde. !Räntan af ^ mantal Krono Skraphult i Romelunda Socken och en qvarn under hemmanen Norroch Sör-Stahls i Forss Socken, som äro öde. Af det sistnämndas ränta, 44 sk, äro 35 sk. afkortade och 9 sk. upptagne såsom Kronan behållne. >Räntan af åtskillige ödelagde hemman, qvarnar och andra lägenheter. Litt. P. (6) Ordinarie Ränta. Kronovfirde. Markegångsvärde. R:dr. sk. rsl. R;dr. sk. rst. Hvartill kommer från: Uppodlings Friheter: Elfsborgs Omslut. Hvarifrån afgår och påföres: Spanmäl. fllarkegångsväröe. Räntan af åtskilige ödelagde heraman, qvarnar och andra lägenheter. Förmedling å en Taxe-öxe i Norunga Pastorat af Kullings Härad. Utgör difference emellan Krono-värderingspriset och den förhöjning i värdet afräntepersedlarne, sora emellan 1680 och 1756 var gällande och efter hvilket stadgade pris räntepersedlarne då utgjordes. 44: 3.
Att Aabers masik i » Kronjuvelerna » är ojemn är visserligen sannt, men är 9lutet bullrande och oskönt, så är början desto mer behagfull, Catharinas parti i första och andra akten af oförvansklig tjusning, finalerna fulla af fin esprit, malice, ironi, allt nyanseradt med » mekande elegans. Délibes musik är mer eklektisk, mindre natur-friskt osökt, men mer jemn, stiliserad med en i dessa tider säll-spord konseqvens och icke saknande melodier, som visserligen ej mäta sig med Aubers i omedelbart behag, men dock ej utan en egendomlig nobel fögring. Det är möjligt att en mindre tids-trogen musik å la Adam eller — Hallström kunnat mer popularisera denna farce, men som den är skall den alltid i alla mnsikvänners omdömen utgöra en aktad exponent af det unga Frankrikes musikaliska riktning, hvaraf vi hoppas genom » Lakmé » af samma tonsättare (med fru M. Gr. T. i titelrolen? ) fä ännu rikhaltigare musikalisk njutning. Att hr Nordquist, för att stödja sitt modiga opera-företag, måste låta sig angeläget vara att bibehålla eller nyupptaga allmänhetens inrotade favoritoperor, är ju ganska naturligt. Sä har » Konung för en dag », » Faust », » Mignon », » Carmen » kommit till uppförande, men dessutom också » Romeo och Julia », som ansetts omöjlig för Stockholm alltsedan en viss sångares danska sortie. Men hr Nordquist vet råd och plockar fikon af törne. Det mest intressanta i denna repris liksom det mest öfver-raskande var utan fråga hr Max Strandbergs påbörjade gengångarskap efter fader Olle. Den hr Nordquist ger ett embete den ger han förmåga det sköta, tycks det i detta fall. Hr Strandberg debuterade, som bekant, våren 1877 P&amp; k. operan i faderns debutrol, d. v. s. Max gaf Max. Rösten be-fans Strandbergsk, men debutanten debutant i högsta grad. Snarare sämre än bättre gick det med öfriga roler, hr S. utförde nästa spelår, såsom Lyonel (Martha), Charles (Pathelin) o. s. v. Snart försvann hr M.
Då Utskottet nu öfvergår till det egentliga föremålet för ifrågavarande framställningar, får Utskottet erinra, hurusom Rikets Ständers under sednast förflutna riksdag angående förevarande ämne meddelade beslut innehöll: att Riksgälds-kontoret borde genom upplåning anskaffa de medel, hvilka för Kontoret oundgängligen erfordrades i anledning af det då anvisade serskilda kreditiv af 2,000,000 R:dr till kostnader för rustningar och andra af politiska förhållanden påkallade åtgärder, samt att, för godtgörande! af de sålunda uppl ånia medlen och liqviderandet af der för upplöpande räntor, ett årligt belopp af 300,000 R:dr skulle utgå för år 1848 och följande år, intilldess samma medel voro till fullo återbetalda; hvarjemte Rikets Ständer stadgade, att detta årliga belopp, såväl för år 1848, som för den tid, derunder den då utfärdade bevillningsstadgan komme att tillämpas, borde utgöras sålunda, att på hvarje debetsedel, under rubrik: lill gäldande af 1848 års krigsrustnings-kostnader, utfördes -född eller 16| procent af summan utaf all den bevillning, som på grund af l:a, 2:a och 3:e artiklarne i bevillningsförordningen förut i debetsedeln blifvit den skattskyldige påförd; hvilken afgift på enahanda sätt, som sjelfva bevillningen, skulle af vederbörande tjenstemän uppbäras och redovisas samt till Riksgälds-kontoret inlevereras. I afräkning å nyss omförmälda kreditiv, har Riksgälds-kontoret, efter erhållna reqvisitioner, till Stats-kontoret utbetalt: under Juni månad 1848 R:dr 750,000: » Juli » dito 250,000: Transport 1,000,000: Bill. litt R. Transport
Beräkningen deraf till 3oo,ooo R:dr enligt Utskottets första förslag, är bifallen af II. R. o. A. samt Hederv. BondeStåndet, och antagen af Högv. PresteStåndet och Vallofl. BorgareStåndet till 3i5,ooo R:dr, efter Utskottets senaste Utlåtande. Uti frågan härom, hvilken rörer Statens reglerande och Bevillningens derefter lämpade hela bolopp, har Utskottet, till följd af 3o §. 'Riksdagsordningen, jemförd med 69 §. RegeringsFormen, skolat till H. R. o. A. samt Hederv. BondeStåndet öfverlemna, huruvida de måga finna lämpligt, att med de 2:ne andre RiksStånden instämma i beräkningen af sistnämnde belopp. Kan sådant ej ske och Stånden förblifva vid den mening de redan fattat, så att saken efter 3 Stånds Beslut ej afgjord varder, får Utskottet, nu tillika föreslå : att, sedan Utskottet blifvit förstärkt med det antal Ledamöter 69 §. RegeringsFormen föreskrifver, omröstning hos Utskottet må anställas öfver följande Proposition: ”Den, som bifaller SlatsUtskoltets Förslag i dess 44o Stats-U t skot .tets senare Utlåtande N:o ia3 rörande Mantalspenningarnes utgående och beräknande till3i5,ooo R:dr årligen, voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej; komma, med antagande af Utskottets tillstyrkande i första Memorialet N:o 54 med dervid hilaggde Betänkande Litt. A. i samma ämne, Mantalspenningarne att beräknas till 3oo,ooo R:dr. a5:te InkomstTiteln Krut och SalpetcrMedel. Enligt H. R. o. A., Högv. PrästeStåndets och VälJofl. BorgareStåndets Beslut skola desse beräknas, efter Utskottets förslag , till 70,000 R:dr årligen. Afgörandet med denna Punct har Iios Hederv.
Motionären, Hr Björck, har fästat uppmärksamheten derpå, att om Sverige antoge såsom grund för sin myntfot Vereinsthalern, som står förut i öfverensstämmelse med gramm-systemet, Sverige skulle äfven derigenom komma i direkt förhållande till det Franska myntsystemet. Men, Mina Hrr! derigenom skulle Sveriges myntsystem vidare blifva öfverensstämmande jemväl med det, som är antaget i Belgien, Italien, Österike, liela Tyska tullföreningen och Schweitz, länder, som, tillsammans med Frankrike, räkna en folkmängd af 141 millioner. Särskildt vill jag äfven nämna, att, om de uppgifter, jag har, äro rigtiga, Sverige genom att sätta sitt mynt i direkt förhållande till Vereins-thalern skulle äfven komma i förhållande till Brasiliens och Chinas myntsystem, med hvilka länder vi äfven drifva handel. Banko-Utsk:t har visserligen icke förbisett vigten deraf, att Sverige kunde komma i direkt förhållande till de öfriga Skandinaviska länderna, men om detta ändmål vunnes, skulle likväl vårt system stå isoleradt, omfattadt af endast 8 millioner. Det visar sig derför ojemförligt mycket fördelaktigare att antaga Preussiska eller Vereins-thalern. Dessutom vunnes genom en sådan förening bestämdt ingenting i det stora hela, emedan det myntsystem, som finnes i Danmark och Norige, icke passar in med flamb.-banko. Att det dessutom icke är skäl att nu öfvergå till det Hamburgska systemet, skall jag straxt ådagalägga. Hr von Koch har redan visat huru svårt det är att få noggranna uppgifter i afseende å myntförhållanden. Jag har under de sednare dagarne sysselsatt mig härmed, och efter noggranna beräkningar visar det sig, att de Hamburgska, DanskNorska och Svenska riksdalrarne, uttryckta i Franska gramm, förhålla sig till hvarandra som talen 25,387—,25,281—,25,504. Den Danska specien är således ^^delar mindre; den Svenska åter T\j'j/5:delar större än den Hamburgska. Beräknas värdet i rdr rmt, så utgör 1 Svensk specieriksdaler 4,000 rdr.
På grund af de skäl, som vid nämnde reglering blefvo för fördelningen mellan Sverige och Norrige af anslaget till Utrikes Departementet anförde, och hvarvid - Kongl. Maj:1a Nåd. Prop. N:n 1, om Statsverket 1859. 17 vid den olika folkmängden antogs till beräkningsgrund, så alt Svenska Statsverkets bidrag uppfördes till fördelar af det bela,— hvilket förhållande fortfarande ansågs böra tillämpas; — äfvensom till följd af hvad uti det denna Proposition bilagde Stats-Rådsprotokoll öfver Utrikes Departementets ärenden för den 14 innevarande månad är närmare utveckladt, tinner Kongl. Majit Sig böra föreslå dels att Departementets anslag skola uppföras att jemväl under nästa statsregleringsperiod oförändrade utgå med ett sammanlagdt belopp af 479,200 R:dr R:mt årligen, och dels äfven att dessa anslag må, — i likhet med hvad vid sednaste riksmöte af Kongl. Majit äskadt och af Rikets Ständer beviljadt blifvit,— under instundande statsregleringsperiod, utan hinder af fördelningen i särskilda utgiftstitlar eller inskränkning till något visst år, få användas till att fylla möjligen uppkommande brist å en eller annan sådan titel. Fjeri!e Hujvudliteln, innefattande anslagen för Landtförsvars-Departementet. För de årliga eller ständiga utgifterna under denna ITnfvudlilel finnes, enligt nu gällande Riks-stat, anvisadt: Penningar Rimt Ridr 6,107,404: 80. Indelta räntor efter markegång, på förslag ... » 2,122,917: — Indelt spanmål, på förslag 125,955 kubikfot 9 kannor, å 2 Ridr för kubikfot » 251,911: 80. Oindelt spanmål, 102,318 kubikfot 2 kannor, förslagsvis å 2 R:dr för kubikfot » 204,636: 40. Tillhopa Runi R:dr 8,686,900: