Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter erhållen kännedom om de i slutet af sistlidne riksdag vidtagne förändringar uti Rikets Ständers förut meddelade föreskrifter, rörande sättet oell vilkoren för Riksgälds-kontorets innestående kontanta medels förräntande och tillhandahållande ål allmänna rörelsen, hvarigenom det dittills gällande stadgandet, att räntan för alla från detta Verk i sagde, ändamål utgifna lån skulle utgöra 5 procent, upphäfdes, och i stället åt Fullmägtige öfverlemnades att, med afseende å de för dylika lån hypothiserade obligationers afsättlighet samt den då allmänt gångbara penninge-räntans belopp, bestämma det ränte-belopp, låne-innehafvarne skulle erlägga, — beslöto Fullmägtige, vid sin sammankomst den 29 Januari sistförlidet år, låta uppsäga alla Riksgälds-kontorets då egande lånefordringar för tills vidare förräntade medel, hvarvid dock låneinnehafvarne tillika underrättades, att lånen kunde få bibehållas eller omsättas mot aflemnande af nya skuldförbindelser, deruti 6 procents årlig ränta vore förskrifven och antingen viss bestämd betalningstermin eller efter skedd uppsägning inträffande förfallotid vore utsatt. Nyssnämnde räntefot stadgades sedermera för de lån, som af Riksgälds-kontoret under samma år utaf dertill disponibla mede! utlemnades, intill dess Fullmägtige, för att få Riksgälds-kontorets, genom inbetalningar å jernvägs-lånet uppkomna, betydliga kontanta behållning på föreskrifvet sött räntebärande, funno sig för - Stats-Vtskottets Memorial N:o 3, 37 anlåtne att, under sednare månaderna af sistlidne och de förra månaderna af innevarande år, utaf denna behållning meddela lån emot lägre ränta. Dock hafva Fullmäg tige, efter den allmänna räntans under vårtiden innevarande år åter inträffade stegring, höjt räntefoten för ifrågavarande lån till 6 procent, hvilken räntefot derefter bibehållits för nästan alla sådana lån. som uuder sednaste tiden blifvit från Riksgälds-kontoret utgifna.
SÄLJES HOS ALLA SP H E - G PROVISION. T I O - CERISTER I RIKET. ENDE TILLVERKARE: KRAFT-TVÄL - RES FRIMÄRKEN INSÄNDES. Ä 65 ÖRE PR METER SÄLJAS FRÅN KRONTORPS GÅ Ö — G-ENERAL IIEE ' S MARSCH — ADR. VERMLANDS BJÖRNEBORG. ADR. JOSEF SJÖBERG, 16 HAMNGATAN 16. (B) FABRLKEN, JÖNKÖPING. FÖR PIANO, ÄR LÄTTSPELT OCH VACKER. KOKBOK Tidaholms Bruks Aktiebolag&gt; Drott F sjukdmuar SS Osterlånggatan, Stockholm. CA. V.Xiundholm SS Hamngatan SS. i Musikinstrument. BRÖDERNA SVENSSON &amp; C:o, franko Tranås. Världers bästa Zittra, lättlär dt Inom 1 timme. Husmödrar! Spara är lösen för hvarje husmoder med en begränsad hushällspenning! Huru göra en verkligt stor besparing? Jo, använden i Edra hushäil Peilertns Margarin, Göteborg, som är bäst, drygast billigast / Etablerad 1706. Otto m / En bok för svenska hem. * Parfymer, Engelska Skrädderi-Etablissementets Eau de O. F. Amerikansk Flottyrpanna Cologne te svenska och Tvålar DUFVA I D r o t t n i a g g. i n. Ulstrar, Pälsar Julpresenter! Hygien vid fabriken öfvervakas af Bataljonsläkaren D:r CARL BOLIN, och den kemiska undersökningen bestrides af Löjtnant ARVID ZETTERLING, föreståndare för Visby kemiska station. Analyser. Vid undersökning af ratten från Stenslugård, användt vid Gotlands Konservfabrik, har jag funnit detsamma friskt, klnrt och välsmakande, ntan föroreningar af klor, ammoniak och salpetersyrlighet, hvarför detsamma är till fabrikation lämpligt. Visby den 23 September 1899.
G:o. Johannes Andersson från Skaraborgs län, om skjutsskyldighetens öfverlåtande till entreprenörer samt om understöd derför, i händelse af behof, från Riksgäldskontoret; 7:o. Johannes Pettersson från Kronobergs län, om förändrad lid för uppbörd; 8:o. Olof Lagergren från Gottlands län, angående anslag till läkarevården på Gottland; fl:o. Sven Heurlin från Kronobergs län, om anslag till ett lasarett i Ljungby; 10:o. Ola Jönsson från Malmöhus län, om anslag till hamnanläggning vid Höganäs; ll:o. vice Talman Ola Svensson från Malmöhus län, om anslag till en jernvägsanläggning till Eslöf; varande vid denna motion gjorda anmärkningar, hvilka skulle till Utskottet åtfölja; 12:o. Gustaf Bolin från Upsala län, om restitution till åtskilliga personer inom Hollnäs församling för origtigt erlagd strömmingstiondc lill pastor; 13:o. Lars Ersson från Södermanlands län, om anslag till brobyggnad öfver Hjelmare sund; 14:o. Liss Lars Olsson från Kopparbergs län, om upphörande af arbets kommendering ur indelta arméen, jemte dervid gjorda tillägg; 15:o. Georg Nyqvist från Wermlands län, rörande bränvinsskalten; 16:o. A. J. Sandstedt från Jönköpings län, om ersättning till hemmanet Hallsnäs för underhållandet af Sundsbro; 17:o. Johan Johansson från Calmar län, om anslag till ordnande af farten öfver Calmar sund emellan Ölands vestra kust och Calmar stad; 18:o. Nils Olsson från Malmöhus län, angående bela bränvinsbevillningens användande till jernvägsarbetenas fortsättning. S. D. Till Banko-Utskottet remitterades Nils Petterssons från Calmar län motion, om åläggande för Banko-fullmägtige att ingå i underhandling med åtskilliga hypotheksföreningars Direktioner, alt de må inlösa sina i Banken befintlige obligationer till lika pris, hvarför de blifvit af Fullmägtige inköpte. S. D. Vid skedd föredragning remitterades till Bevillnings-Utskoltet följande motioner af: l:o.
Banco, hvilken summa koin att förvaras i kyrkokistan , af den orsak att den låntagare, som anmält sig till dessa penningar, ej infann sig inom April månads utgång iS4t; dock blefvo, uti Juli månad, 200 Rdr Banco utlånta mot revers, enligt bifogad afskrift. 2:0 Inventarieconto öfver Kyrkans lillhörigheter af böcker m. m, bar ailtid medföljt Räkenskaperna, i enlighet med den uppgift på alla de vid Kyrkan befintliga böcker och handlingar, sorn jag emotlagit, vid tillträdet af Pastoratet, år i838. 3:o Den lön, som af Kyrkan utgår lill Församlingens Barnmorska, är, enligt sockenstämmoprotokoll af år 1812 den 7 Maj, beviljad och bestämd till Fyra Riksdaler Banco, hvilket protokollsutdraget utvisar. Angående Räkenskaperna för Carl Ludvig Eugéns och »Saxtorps Kyrkor. I anledning af Kongl. Kammar-Rälleiis anmärkningar anföres: att Carl Ludvig Eugens och Saxtorps Kyrkor icke hafva outlånta penningar, flera än som erfordras till kyrkoreparationens fulländande och en iiy ringklockas anskaffande, så fort ske kan. Anmärkes i öfrigt, att medelst Lånebankerna blifva kyrkolånen mindre sökta, oell att Sysslomannen oftast hemsökas af låntagare, hos hvilka merendels osäkerhet och krångel kunna väntas. Dessa Kyrkor hafva inga andra utgifter utgjort , än dem som äro äldre och på lagliga omständigheter grundade. Jag vet icke något här vara feladt; utan skulle Önska att erhålla särskilta anmärkningspunkter, då jag tror mig kunna reda allt och ådagalägga mitt redliga förfarande. Angående Räkenskaperna för Söderviddinge och Annelöfs Kyrkor. Öfver de anmärkningar, som Rikets Högloft. Ständers Revisorer, vid 1841 års Siats-Revision, gjort vid Räkenskaperna för Landtkyrkorna i Skåne, Halland och Blekinge, få vi, så vidt^dessa anmärk 58 - — 454 —■ »ingar röra Söderviddinge och Annelöfs Kyrkors Räkenskaper , i djupaste underdånighet afgifva följande Förklaring:
- Låt oss icke tala mer därom, fortfor Rakel. Jag har dock ännu något, varom jag kan bedja mina fäders Gud, och det är om döden. Jag har givit dig allt, Karmides, utom detta usla liv. Det är allt vad jag äger kvar. Tag även det, om det kan vara dig till någon glädje. För mig är det nu endast en börda. Då jag gick hit, så ägde jag ännu en förhoppning. Jag var svag nog att i vissa ögonblick inbilla mig, att det kalla sätt, varpå du besvarade mina brev, var hycklat; att du ville plåga mig för att se min svartsjuka, att du var grym emot mig, emedan du älskade mig. Jag ville understundom icke tro vad alla sade mig, att du älskar Krysanteus' dotter och går att trolova dig med henne. Jag påminde mig, att du hade lovat mig evig kärlek, och ville icke låta övertyga mig, att jag skulle svikas av honom, som jag en gång gav mitt hjärta, emedan han var olycklig och behövde det. Jag avvaktade tillfällen att närmare betrakta denna Hermione, om vilken man talade så mycket, och som jag kände mig böjd att hata. Ja, hon är skön och värd att älskas av dig, Karmides; men jag sade mig till tröst, att mina ögon äro mer strålande än hennes, och att mina lockar och icke hennes äga den färg, som du föredrager. Hon syntes mig så kall och marmorartad, och jag visste, att du älskade en värme och hängivenhet, sådan som min. Det var då endast hennes vishet, jag fruktade; men när jag påminde mig, vad du sagt, att du älskar min enfald, emedan du själv var vis, så lugnade jag mig även då ... åtminstone för ögonblicket, ty jag har varit gruvligt plågad under denna tid av tvivel, svartsjuka och bedrövelse. Jag har tillbragt mina nätter med gråtande och dagen med väntande. Jag har suttit där uppe på altanen med ögonen riktade på kullen, bakom vilken jag så mången gång i forna dagar såg dig framträda och vinka mig ... Men varför talar jag nu om detta? Jag inser nu, liksom du, nödvändigheten att vi skiljas. Du älskar Hermione och icke mig. Det tjänar då till intet att tala om mina sorger eller överhopa dig med förebråelser.
Maj 1845 icke äger retroaktiv verkan, så vore han färdig att bifalla betänk. Jag ber att få fästa hans och Ståndets uppmärksamhet derpå, att förhållandet med giftorätt och arfsrätt är liiycket olika. Giftorätten inträder, såsom jag nämnt, då en person gifter sig. Den förändras, om han under äktenskapet förändrar ständ i vissa fall, men den är alltid gifven i och med detsamma, som han inträder i äktenskapet, eller dä han förändrar stånd. Hvad åter beträffar arfsrätten, så kan den icke ens komma i fråga, förrän den person är död, som skall ärfvas. Om jag sjelf dör före den person jag skall ärfva, så kommer för mig ingen arfsrätt i fråga. Således skulle alla de, som lefde anno 1845, dä lagen beslöts, vara osäkra om någonsin den lagen kunde komma alt tillämpas pä dem. Lagen om lika arfsrätt, kan således aldrig komma i fråga att verka retroaktivt. Friherren yttrade den förhoppning, att BondcSt. skulle framdeles inkomma med talrika förslag om förändring i den ifrågavar. lagen. Jag vågar icke yttra mig i afseende på (len större eller mindre sannolikheten i denna förmodan. Den tillhör, såsom mycket annat, framtiden. Jag vill dock icke neka, alt så kan inträffa, men att, i hopp derom, nu motsätta sig en nödig förklaring hvad giftorätten angår, kan jag åtminstone icke finna vara, såsom han uttryckte sig, politiskt klokt. Att utan sidoafsigter behandla förekommande frågor, måtte väl alltid vara det rätta, ty alt afslå en nyttig sak, för att dermed vinna något hvarom fråga ej är, vore att använda jesuitismens åsigt: att ändamålet helgar medlen. Gr. Sparre, Erik: I egenskap af Utsk:s-ledamot är jag uppmanad af fö re g: de talare att yttra mig öfver förevar, betänk. Jag får då tillkännagifva, att jag inom Ulsk. icke deltagit deruti och vågar således undandraga mig ansvar sä väl för dess innehåll som för redaktionen.
Den genom vexlar uppköpta fordran bör, efter min tanke, heldre förvandlas till utländska Stats-papper, hvarigenom vinnes den förmånen: att Banken kan hafva den i dessa papper uppköpta summan i eget förvar; att de gifva en god ränta, och kunna realiseras, när som helst, på utländska börser. Engelska Bankens förnämsta fond består af räntebärande papper och blott | deraf består i metallisk cassa. För öfrigt anser jag reglementet ingå för mycket i detaljer, då det upptager vexlarnes pris, myntsorterne, stället hvarpå bör dragas, 111. m. Blott det, att Bankens pris är bekant, kan göra allt uppköp af vexlar till intet, genom öfverbjudning af ett enda runstycke. Hvad åter försäljningen af vexlar angår, anser jag det icke bora ske lita n i högsta nödfall, då derigenom cursen nedtvingas, till skada för exportören, hvilken Banken sålunda går i förväg.” Af Herr Theod. Foenander: ”Emot Banco-Ulskoltets beslut uti ifrågavarande ämne anhåller jag att få anmäla följande reservation, nemi.: l:o rättigheten för Deputerade att i Götheborg, så väl som i Stockholm, uppköpa vexlar förefaller mig så mycket ändamålslösare, som några stadganden i afseende på en dylik transaction icke blifvit tillstyrkte, och det dock vill synas mig nödvändigt, att Banco-Fullmägtige af Rikets Ständer bemyndigas, att åt andra personer, än dem, för hvilkas åtgärder BancoStyrelsen ar ansvarig och öfver hvilka densamma är i tillfälle att vaka, anförtro utförandet af ett sådant uppdrag, ett uppdrag, hvilket lätt kan missbrukas ; 2:o Utskottet har tillstyrkt, att vexlar, i Hamburg betalbara, må lika med vexlar, dragna på Hamburg, uppköpas.
Nettobehållningen af denna inkomst har för år 1860 uppgått till 129,661 R:dr 8 öre, eller 20.592 lf:dr 13 öre utöfver hvad som i stat i detta hänseende beräknats. Fångvårdens hela > behållna inkomst för fångars och kronoarbetskarlar dagsverken och arbeten har vid straffoch arbetsfängelserna, kronoarbetskårens lista och 5:te kompanier samt åtskilliga andra fångvårdsanstalten under sednaste decennium utgjort: Fångvårds-styrelsens ofvan åberopade underdåniga berättelse, hafva Revisorerne låtit upprätta nedanstående sammandrag, utvisande antalet af de personer, som under loppet af åren 1835, 1840, 1845, 1850, 1855 och 1860 uti Stockholms stads jemte samtlige länsoch kronofängelser äfvensom i polishäktena i Götheborg och Norrköping varit förvarade, tillika med uppgift å folkmängden vid slutet af dessa år, med undantag af år 1860, för hvilket år uppgift derå ännu icke kunnat erhållas vid den tid, då berörda underdåniga berättelse afgafs, utan lemnäs i stället uppgift å folkmängden vid slutet af år 1859, såsom det sista år, för hvilket folkmängden i riket då var tillförlitligen känd. Uti nedanstående tabell meddelas uppgift å antalet af arresteringar, som under de tio sista åren förekommit. 135 — vid början af hvarje år förvarats uti länskronooch polishäktena, utan äfven för sådana, hvilka under årets lopp förflyttats från ett till annat häkte. Af denna tablå inhemtas, att arresteringarnes antal varit störst år 1852, men att det derefter betydligt minskats och under loppet af år 1860, ehuru något större än under hvartdera af de fyra föregående åren, likväl understigit arresteringarnes antal år 1852 med 6,577; •— utvisande denna redogörelse jemväl att, efter sistnämnde år, ett vida mindre antal barn åtföljt föräldrar till fängelserna, samt att under revisionsåret detta antal icke uppgått till mer än omkring en fjerdedel af hvad detsamma utgjorde år 1852.
Då man tager i betraktande Upsala Academies skuld lill Riksgälds-Contoiiet, skall man nästan anse delta Universitet befinna sig i financielt hänseende i ett ännu mera ulblottadt tillstånd, än Lunds, som väl icke har några disponibla tillgångar, men också icke några skulder af betydenhet. Lunds Academie erbjuder det egna phenomenet af ett Universitet, som icke har någoh penninge-skuld till Staten, utan tverlom beredt Staten stora financiella fördelar. Academien grundades på egendomar, hvilka aldrig hafva tillhört den Svenska staten, utan såsom kyrkogods borde, enligt det Statsfördrag, Svenska regeringen frivilligt ingick med de eröfrade provinserna, nemligen Malmö Recess och deruti åberopade Siatshandlingar, aldrig användas till annat än undervisnings-ändamåh — Det oaktadt blefvo af denna egendom mer än 47° bondhemman tagne af Konung Carl XI och använda for indelnings-verkels behof emot ett ringa vederlag. Endast Academien återfår sitt, så kan hon tacksamt lemna staten alla dess bidrag tillbaka, och likväl vida bättre än nu bestrida sina aflöningar och byggnads-behof, Bland dessa sistnämnde äro några af en alldeles trängande beskaffenhet. Academien har intet chemiskt laboratorium och ingen capell-sal. Hon har fått af Domkyrkan låna ett flera hundrade år gammalt hus, som förut varit hegagnadt såsom kyrkans materialbod, och blys löpning skammare. Delta hus slår nu, sedan omgifvande kojor blifvit nedrifna, ensamt midt på gatan vid kyrkans hufvud-ingång, lika vanprydande genom sitt läge och sitt utseende; det kan icke längre begagnas utan en högst kostsam ombyggnad, och förslaget om dess nedrifvande är af Domkyrkans målsmän redan för ett par år sedan meddeladt Consistorium Academieum, hvilket derigenom kan anses redan uppsagd t ifrån lägenheten.
Justerades pleni prot. för den 17 sistl. Mars f. och e. m. Uplästes ett af Hr Anckarsvärd, Theodor, ingifvet Mern. af följande lydelse: Den 2 Juni e, m. 2!) Sorn tjensteåligganden om en kort tid härefter kalla mig från hufvudstaden, får jag härmed vördsamt afsäga mig det hedrande förtroendet att vara ledamot i Bevilln.Utsk:t. Till följd af denna afsägelse anmodades Ii. o. Ad:;;s Hrr Elektorer att välja en ledamot i Bevilln.Utsk:t efter Hr Anckarsvärd. Hr Lilliehöök, Erik Gustaf, hade inlemnat en skrift, som nu uplästes och lydde sålunda: Af angelägna tjenstegöromål nödsakad att afresa från riksdagen, får jag härmed vördsamt afsäga mig det hedrande förtroendet att vara en bland B. o. Adms Elektorer, äfvensom att vara ledamot i Höglofl. StatsUtsk:t, hvarjemte jag lika vördsamt anhåller att vid min riksdagsmannarätt varda bibehållen. Sedan B. o. Ad., uppå framställd propos., till denna anhållan lemnat bifall, anmodade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, så väl Hrr Bänkman att välja en Elektor, som ock Hrr Elektorer att litse en ledamot i StatsUtsk:t efter Hr Lilliehöök. Uplästes och godkändes Exped.Utsk:s Skrifvelseförslag: N:o 65, rörande postbevillningen och dermed sammanhängande ämnen; samt N:o 66, arigrde skatt för hundar. Sedan härefter samma Utskits Skrifvelseförslag N:o 67, om befrielse för åtskilliga stapelstäder att hålla ständigt uplag af salt, blifvit föredraget, anmälde sig och yttrade Gr. Lagerbjelke, Gustaf: I afseende på det nu föredragna skrifvelseförslaget förekommer, att vid afgörandet af sjelfva saken, som rörde huruvida författningen ang:de salt uplag skulle uphäfvas i sin helhet eller icke, 2:iie
* En anslående festlighet ägde rum den 2 dennes i den vackert belägna hushållsskolan i Brännkyrka, strax invid kyrkan af samma namn och i närheten af Elfsjö järnvägsstation. Festen gällde högtidligbållandet af minnet af den människovänliga, gagnande och välsignelsebringande inrättningens öppnande, som försiggick samma dag för tio år sedan, eller den 2 maj 1882. Bland festdeltagarne märktes hushållsskolans nuvarande beskyddarinua, fru S. Elworth från Stockholm, skolans föreståndarinna under de gångna tio åren, den nu 76-åriga skriftställarinnan fru Fredrika Wennberg, hushållsskolans pensionärer samt n#,gra damer och herrar från hufvudstaden. * Praktiskt. Ur notisboken. Ett vackert handtag. Riksdagsman E. Hammarlund hade i riksdagen motionerat, att statsmakterna skulle anslå 50,000 kr. till undervisning i flickskolorna i kvinnlig slöjd. Ehuru statsutskottet afstyrkt detta, synes frågan nu dock gå en lycklig lösning till mötes. I första kammaren har visserligen med 34 röster mot 30 den uppfattningen segrat, att kvinnoslöjdens understödjande vore en sak, som kommuner o c h landsting privatim finge taga o m hand. I andra kammaren blef emellertid utgången en annan, i det herr Hammarlunds förslag antogs utan någon som helst votering, sedan flere talare varmt uppträdt till den vackra tankens förmån. Så att all sannolikhet föreligger nu, att. ur den gemensamma voteringen skall framgå fullständig seger för motionären. Det blir ett vackert handtag åt sträfvandena att höja kvinnoslöjden i vårt land, för hvilket alla ifrare skylla herr Hammarlund stor tacksamhet. * Vårt underhus » Hjälpfond för arbetsdugliga, ogifta kvinnor » är namnet på en institution, hvilken varit till stor nytta för unga kvinnor i Danmark. Fonden har till uppgift att försträcka unga kvinnor penningmedel, för hvilka de kunna skaffa sig en undervisning, som bereder dem tillfälle att komma i en oberoende ställning. Så har t. ex. föreningen hjälpt unga kvinnor att utbilda sig till husförestånderskor, sömmerskor, bokförerskor, lä- rarinnor m. m. ja, bland föreningens skyddslingar finnas åtskilliga unga flickor, som ha ägnat sig åt snickarens, bagarens, bokbindarens o c h urmakarens yrken.
Regerings-Formen: beslöts, att åter öfverlemna detta Memorial lill Constitutions-Utskottet, för att, i anledning af Ståndets serskilda beslut, uppgöra voterings-proposition, och med densamma lill Riks-Stånden inkomma; och N:o 58, i anledning af ålerremisserne på Memorialet, N:o \o, med förslag, som åsyfta Tryckfrihets-, Förordningens återbringande till dess ursprungliga skick: med undanröjande af all kraft och verkan af Constitutions-Utskottets Memorial N:o 58, anmodade Ståndet Constitutions-Utskottet, att, i anledning af RiksStåndens serskilde beslut öfver Memorialet, N:o 4°> med skiljda Betänkanden, angående förslag till Grund lags-förändringar, dels att [ndragningsmagten må upphöra, dels att Juryn må, med modificationer, bibehållas, inkomma, och, så vidt sig göra låter, Ståndens meningar sammanjemka; viljande Ståndet, sedan dessa Betänkanden blifva afgilne, sig utlåta, cfm förslagen kunna till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag antagas. S. D. Föredrogs meddeladt Utdrag af Hedervärda Bonde-SfAndets Protecoll denna dag, hvaraf inhemtades, att Bonde-Ståndet bifallit Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Betänkande, N:o 4o, rörande dels upphörande af Postförings-skyldighelen, dels lindring i samma onus, likväl med dessa förändringar: 1:0 att Pastskjuts-legan i allmänhet tillökas med 2 sk. B:co för milen; och 2:0 att Post-Inspeetorer vid Post-ransakningar, lika med andre Tjenstemän, då de Tesa i Embetets ärenden inom deras distr ict, erlägga Gästgifveri-skjutslega för de hästar, som de begagna; och hade Bonde-Ståndet inbjudit Med-Stånden att i dessa beslut sig förena; men denna inbjudning blef icke antagen af BorgareStåndet, som bifallit Betänkandet, N:o 26, i; omförmälde ämne.
Jag får likväl säga, att den fördel, man vill vänta sig af denna förändring, endast blifvit yrkad i Götheborg och icke i Stockholm, hvarest likväl större partier belånas, och jag tror derföre, att förändringen ej är nödig, äfven om den skulle medföra en fördel, helst fördelarna af att till -|:delar af värdet få belåna stångjern i Banken, äro så stora för låntagaren, att, äfven om dermed vore förenadt något besvär eller något litet omak, han gerna kan underkasta sig det, för att tillgodonjuta de stora fördelarna. Jag tror icke heller, att någon egentlig olägenhet uppstått, och af sådan anledn. kan jag ej heller finna skäl att frångå det hittills iakttagna stadgandet i bancoreglementet. Men jag har derjemte ett annat skäl för min mening. Man har nemi. hittills icke gjort någon betydlig skillnad emellan de olika stångjernssorterna; men jag föreser, att man snart skall komma att tillverka stångjern af så olika slag, att skillnaden i värdet skall uppgå till 25 proc., så att det ena skeppundet blir värdt 20 , då det andra betalas med i5 r:dr. I fall vi gå emot en sådan tid, så synes det icke vara skäl att nu förändra reglementet, hvilket man i följd af det förhållande, jag emotser, återigen skulle nödgas förändra; ty efter det en sådan tidpunkt inträffat, kan icke blifva tillåtet, att den ena sorten utbytes emot en annan, då skillnaden i deras värde måhända kunde uppgå till 5o proc. Huruvida detta sednare skäl ej förtjenar afseende, understäl - Den i3 April e. m. ia7 ler jag vördsamt R. o. Ad:s bepröfvande; och de 2:ne skäl, jag anfört, gifva mig gemensamt anledn. till den önskan, att förevar, betänk, måtte återremitteras, på det frågan må ytterligare betraktas af BancoUtsk. Deremot har jag intet emot det tillägg, som Utsk. gjort i anledn. af Bancofullmägtiges framställning, att vågförda effecter ej må belånas, utan att inom sistförflutna io år hafva undergått uppvägning, utan finnér jag skäl, att betänk, i denna del må bifallas.