Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Propos:n är utsatt att sådant icke kommer att ega rum utan vederbörandes hörande, kan man vara öfvertygad om att ifrågav:de jord icke kommer att bortkastas. l)å slutligen det skälet, att i fråga vide plats skulle upphöra att vara en station lör flottan, vare sig tillfölje af kostnaderna för platsens försvar, eller i afseende på det nära grannskapet af en stor fabriksstad, är ganska talande, har jag ansett min skyldighet vara att härutinnan tillstyrka en framställning till R. St:r. Frih. af Ugglas, Gustaf: Den utredning, som af Gr. Mörner blifvit påpekad, och som visserligen varit önsklig, i fall den kunde hafva medhunnits, sönderfaller i tvenne delar. nemi. l:o om detta varf är lör kronan nödvändigt, och 2:o ang:de det pris, för hvilket kronan skulle afhända sig ifrågav:de lägenhet. Hvad nu mom:t 1 vidkommer, tror jag verkligen att man kan skänka förtroende till de tvenne komitéer, nemi. såväl af år 1855, som 1861, hvilka i detta afseende uttalat sin mening ganska bestämdt, och att representationen, utan inhemtande af några vidare utlåtanden af sakkunnige personer, i denna del af frågan kan bifalla Utsk:ts hemställan. Hvad 2:dra monut beträffar, hade det visserligen varit önskligt om R. St:r redan nu kunde hafva tagit i öfvervägande den summa, som borde betingas; men jag hemställer till Gr. Mörner, huruvida någon betänklighet kan vara förknippad med att öfverlemna bestämmandet deraf åt K. M., då K. M. tillkännagifva att någon försäljning ej kommer att ega rum förr, än upplysningar i detta fall blifvit inhemtade, samt då det slutliga afgörandet sker af K. M., på tillstyrkan af ansvarige rådgifvare. Jag för min del får förklara, det jag ingalunda hyser den åsigten, att kronans rätt under sådana förhållanden skall komma att slumpas bort. Man kan äfven se denna fråga ur en annan synpunkt.
Den, som till alla delar bifaller hvad StatsUtskottet i 3:dje punkten af dess sednare Utlåtande föreslagit, i afseende å lönerne för StatsSecreterarne samt Hofoch JustitiaeCanzlererne, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer, med bifall af livad StatsUtskottet i ofvanberörde hänseenden i allt öfrigt föreslagit, den tillökning i hemälte Embetsmäns löner att äga rum, att de fyra StatsSecreterarne samt Hof-och Justitiae-Canzlererne hvardera erhålla i årlig lön Femtusende Riksdaler Banco. Hvilken voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken lillkSnnagaf, att plenum lomme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas. Voteringen börjades klockan tre qvart till 12 förmiddagen; och befunnos efter voteringens slut, klockan ett qvart till i e. Den 2d September f. m. 201 m., sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 126. Nej — 107. I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskildt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellcnce Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, det Ridderskapet och Adeln således lill alla delar bifallit hvad SlatsUtskottet i 3:dje punkten af dess sednare Utlåtande, i afseende å lölierne för StatsSecreterarne samt Idofoch Justilige-Canzlererne, föreslagit. Herr Dalman, Lars Johan, hade inlemnat följande, som upplästes: På grund af de åsigter angående Statsregleringen i allmänhet jag förut haft äran yttra, har jag, för att vara conseqvent, ej kunnat deltaga i de partiela voteringarne, der dessa mina meningar ej kunnat ens i de framstälde sakpropositionerne komma i fråga.
Döling utföras, än mindre att sådant skett, hvarföre hans häktande yrkades icke o vilkorligt, utan till dess han rätt för sig gjort. "Vid dessa förhållanden och sorn stämning eller käromål vore grunden för rättegång, syntes del efter min tanka' otvifvelaktig!, att Levanders emot Döling anmälda talan, för sig betraktad, var af tvistemåls egenskap och destomindre kunde, genom Dölings genmäle, förändras till den af brottmål, sorn han icke förnekade sin förbindelse eller undandrog sig dess fullgörande, ehuru i sednare afseendel framställdes flera erinringar, de der likväl oslridigt hade bort pröfvas, innan de kunde förkastas; hvilken pröfning åter, att sluta af hvad Öfverståthållare-embetets protokoll innehölle, alldeles åsidosattes. Då nu målet, i följd af dess omlörmälda egenskap, rätteligen icke tillhört Öfverståthållare-embetet för polisärenden, samt detta embetes ytterligare befattning dermed således saknat stöd af lag, kunde fördenskull den omständigheten, alt Levander under målets fortgång antydt (icke bestämdt angifvit) Dölings transaktion såsom bedräglig, lika litet som kännedomen derom, att Döling ofta skall varit tilltalad för bedrägligt förhållande i handel och vandel samt derför äfven vid särskilda tillfällen blifvit häktad, innefatta laga anledning för Öfverståthållare-embetet att, vid ifrågavarande tillfälle, förklara honom skyldig att i häkte träda; ett beslut, som ej heller i någon mån rättfärdigades, hvarken genom hvad hos Öfverståthållare-embetet vid de fortsatta förhören förefallit, utmärkande fastmera den vanliga gången af en redovisningst vist, hvilken finge bero på käranden att fullfölja eller nedlägga, eller genom målets hos domstolen erhållna lagenliga utveckling och slut, ådagaläggande till öfverflöd dess rätta egenskap af tvistemål, deri brottmålsansvar lagligen ej kunde äga rum, och visande derjemte vådan att göra afseende å en i sjelfva verket obestämd angifvelse, hvilken käranden sedermera icke ville eller med fog kunde vidare förklara.
Revisorerne oell SlatsUtsk. hafva icke insett någon lämpligare utväg dertill, än att till K. M. ingå med den här föreslagna hemställan. Finner Konungen, att samma proberingsmethod icke alltid kan användas, eller att det nuvar. reglementet motsvarar sitt ändamål, sä lärer han icke medgifva någon förändring deruti; men representationen torde emedlertid böra Den 27 November f. m. 487 fästa uppmärksamheten på ett kändt missförhållande, hvarföre jag tillstyrker bifall ä betänk. Ilr Bråkenhjelm: Det gifves verkligen ett vigligt skäl, som jag tror, för Ii. o. Ad. alt. icke bifalla slutet af StatsUtsk:s tillstyrkande. Det är nemi., såsom den siste talaren uttryckte sig, en känd sak, all silfver, som utgår efter mynlprobering i Stockholm, hefinnes icke hafva den halt, som härifrån är uppgifvet. Detta inträffar isynnerhet med Bankens silfvertacka'. En och samma silfvertacka, som ullemnns frän Banken och går till Hamburg, samt sedermera återkommer, köpes af Banken och åter proberas i Stockholm, beflnnes båda gångerna icke hafva samma halt. Den är alltid en liten smula öfver hvad den befunnits i Hamburg, då tackan säljes, och under dä hon köpes. Della är således icke all rälta sig efter, emedan det tydligen är en fördel, hvaraf köparen eller säljaren begagnar sig, derföre att han anser Banken möjligen vara tvungen alt icke göra sä mycket afseende pä den förlust, sorn deraf uppkommer. Delta gäller isynnerhet leverautörerne, ehuruväl del i sisla hand drabbar Banken. Det är en klar sak, alt när leverantören linner sig generad af en så beskaffad probering, sä kan han fä den sådan, att controllerna blifva lika pä båda ställena. Skulle nu R. St. försöka alt binda händerna pä 1 Myntverket, så vore ali befara att ännu större olägenheter och olikheter skulle kunna yppa sig, lin de som hittills ägt rum; och jag torde derföre ytterligare få anhålla, att R. o. Ad. ville alsia hela denna framställning af StatsUtsk.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. samt Stockholm och Köpenhamn, blefve utförda under sommaren 1863, —“Akademien, med ledning af denna arbetsplan och till åtlydnad af föreskriften uti nådiga Brefvet den 3 December nästlidet år, till Kongl. Maj:t öfverlemnat förslag å kostnaderna för ifrågavarande gradmätnings utförande inom Sverige, uppgående till en summa af 23,000 R:dr R:mt, på följande sätt fördelad: l:sta Året: Traktamenten och resekostnader för 2 personer, deruti inbegripen en resa till Christiania 2,300. Diverse biträden 130. g 430 2: dr a Året: Traktamenten och resekostnader för 4 personer under 4 månader 3,800. Biträden af arbetsfolk 960. Transporter af apparater och instrumenter 1,000. y £60 3:dje Året: Traktamenten och resekostnader för 2 personer under 4 månader 2,000. Handräckning af två karlar under hela tiden 1,200. Signalbyggnader . 1,300. Transporter af instrumenter 500. 4:dc Året: Traktamenten och resekostnader för 2 personer under 4 månader, deruti inberäknade resor till Köpenhamn och Christiania 2,500. Diverse biträden och transporter 300. Omkostnader för en telegraftråds uppförande till Wetenskaps-Akademiens Observatorium, jemte diverse tillhörande arrangementer samt biträden 800. hvartill komme: Inköp af en basmätnings-apparat 3,500. Diverse reparationer å instrumenter samt anskaffande af åtskilliga effekter, såsom stativer, verktyg m. m 1,000. För oförutsedda utgifter 1,990. S:a R:mt R:dr 25,000.
St:s tanke, så protesterar jag deremot, och jag tror icke, alt Exped.Ulsk. skall våga instämma med Hr Frih. Frih. Kantzou, Joli. Al b., instämde med Gr. Horn. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Förnyandet vid riksdagens snart inträffande slut af den formfråga, hvarom vi så länge förgäfves öfverlagt under denna riksdag, är visserligen att beklaga, emedan intet annat än tidsförlust dermed torde kunna uträttas; men detta förnyande bevisar faran af stridiga grundlagsstadganden, och denna öfverläggning bekräftar deri gamla erfarenheten, att det just är de lagfarna, som, då det gäller, äro mest ovissa, huru de skola tillämpa lagen, hvaremot de, sorn mera enkelt uppfatta frågorna, ofta lyckas att komma sanningen närmare. Jag kan icke annat än instämma med Hr Hjärne oell Gr. Horn deruti, att, utan allt afseende på eller återgång till hvad förut tilldragit sig, man i detta ögonblick icke har annat att göra än tillse, huruvida 4 Stånds sammanstämmande beslut eller förstärkt Constit.Utsk:s utlåt, finnes eller ej, till Exped.Utskts efterrättelse. Här finnes icke någondera delen. Exped.- Utsk synes mig följaktligen icke kunna utan en advocatur, som hvarken finner stöd i grundlagen eller praxis, göra annat, än hvad det gjort. Dertill kommer, att detta betänk, från Exped.TJtsk. icke kan återremitteras, på sätt jag tyckte, att någon ledamot yrkade, emedan det härrör från en redan skedd återremiss i anledn. af Hr Cederschjölds anmärkn:r. Jag anser således ej allenast frågan om återremiss vara af den beskaffenhet, att Hr Gr. o. Landtm, ej lärer kunna derå meddela propos., utan jemväl frågan örn förändring af den åtgärd, Exped.Utsk. i sjelfva saken vidtagit, vara så beskaffad, att Hr Gr. o. Landtm, ej heller derå kan framställa någon propos. Vi förspilla således tiden på denna sak utan ändamål; hvadan jag hemställer, om det ej vore skäl att sluta denna onödiga öfverläggning.
Maj:ts disposition, för att vid förefallande behof till vapenöfningarne användas; Nils Olsson från Malmöhus län: att värfningssystemet bibehålles för de regementen och korpser, som nu äro värfvade; att indelningsverket upphäfves på det sätt, att alla dess nuvarande tillgångar disponeras till bildande och underhåll af militärinstruktörer och befäl för beväringen Sammansatta Stals-, Laysamt Allm. Best).- o. Ekon.-Utsk:s Betänkande N:o 7. 15 samt till vapen-, ammunitionsoch tygförråders anläggande i hvarje socken eller åtminstone hvarje härad; att den nuvarande bevärings-exercisen indrages helt och hållet och ersättes med öfningar inom socknarne, samt det anslag, som nu dertill utgår, användes till samma föremål som indelningsverkets tillgångar; att instruktörer och befäl anställas i hvarje socken, med skyldighet att i skolorna undervisa i gymnastik, marscher och rörelser i trupp; alt vidare om söndagseftermiddagarne i allmänhet leda fria vapenöfningar och tällingsskjutningar bland folket; samt slutligen att vissa söndagar om sommaren inom socknarne exercera beväringen; att de fria öfningarne uppmuntras genom premier och inrättas så, att de blifva folknöjen, såsom de gamles kämpalekar, i hvilka alla åldrar skulle få deltaga, men ordningen vid dem handhafvas och bestämmas genom instruktörerna och befälet; att vid inträdet i beväringsåldern, 2i år, ynglingen skulle, i de orter der tillgång till kavalleri och artilleri-instruktörer funnes, ega att välja något af dessa vapen, om han så önskade och förmådde att sjelf hälla sig häst; och att beväringsåldern måtte upphöra med fyllda 25 år, men att man derefter skulle inträda i landtstormen, som icke skulle kunna till större eller mindre del uppbådas till tjenstgöring, innan krigsförklaring vore gjord, och aldrig få föras utom rikets gränser; G.
Man antager derföre på god tro hvad koltillverkaren uppgifver; men blifver dervid ej alltid så uppriktigt bemött. — Vore deremot kolskrindans storlek uppmätt på förhand, då såge man ju straxt huru det förhölle sig med de inkommande kolens sanna myckenhet, och då kunde ordning vinnas. Hr von Stockenström, som väckt denna motion, har dervid likväl gått något längre, än jag vore villig att biträda. Hans förslag kunde visserligen leda lill ett hastigt bedömande af kolmängden, men^ jag anser det vara af Den 5 April. 45 mindre billighet emot allmogen; ty den bör äga rättighet få begagna skrindor af hvad storlek som helst, blott att dessa fordon äro behörigen krönta, så att man må veta hvad de innehålla. I Stora Kopparbergs län har icke den för det öfriga riket utfärdade förordn. i ämnet af 1843 varit påbjuden att tillämpas; utan har denna landsort bibehållit rättigheten att följa hvad förut derstädes varit föreskrifvit och af ålder ägt rum. Jag tror att det vore, på sätt jag i min reservation haft äran nämna, ländande till fördel, både ur ekonomisk och synnerligen utur moralisk synpunkt, att i 1843 års författning göra en förändring i den syftning som förslaget utvisar. Det nu brukliga sättet innebär nemi. en verklig och svår frestelse för koltillverkaren att missbruka köparens förtroende, och jag anser alt man ej bör sätta folket i en sådan frestelse. Äfvenså bör ägaren af bruk besparas den förlust, sorn derigenom måste honom ofta förorsakas. Som jag här ej torde böra vidlyftigare upptaga R. o. Ad:s tid; så, med åberopande af hvad jag redan anfört, yrkar jag återremiss af ifrågavar. ärende. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.: Jag anhåller om bifall till betänk.
Läs nu 33, §, der det heter: ”Då af fastigheter, efter deras värde, samt af handel, näring och rörelse, efter inkomsten, bevillning utgår”, etc. 73 §, mot hvilken min motion är riktad, börjar pä samma sätt; men huru slutar den? Jo, med att sätta en bestämd gräns, hvarunder comiteen icke får gå. Det är denna inskränkning, som jag bestrider. Vidare förefaller i Utsk:s utlåt., att ifrågavar. förändring sannolikt skulle föranleda en sådan nedsättning uti bruksuppskaltningen, att en motsvarande förhöjning i taxeringsvärdet 54 Den 4 December f. ra. af andra fastigheter och näringar ej kunde undvikas. En värd talare har anfört, huru svårt det varit, att fästa afseende på dessa motioner, just emedan man kände den betänkliga ställning, hvaruti jordbruket sig befann, och då ännu statsbristssumman icke var gifven, fruktade man att lättnaden, som bereddes den ena näringen, skulle falla desto tyngre pä. de öfrige. Frågas då: huru tungt skulle den falla pä de andra näringarne, i händelse bevillu.- författn. lämpades efter min motion? Lätom oss se. Jag supponerar ett bruk, som äger 1,000 Sk?? smide; jag antager, att hammarskaltspriset vore 13 r:dr 24 sk.; t deraf utgör 1 j r:dr, eller det lägsta hvartill taxeringscomiteen får nedsätta bevillningen. Om taxeringscomiteen håller ett högre värde, det rörer ju icke denna principfråga. Jag vill utvidga minimigränsen och då beliöfver jag icke resonnera öfver huru taxeringscomiteen förhåller sig vid tillämpningen af ett högre värde, då den icke rubbat maximum.
Maj. theborgs stift att vid tillsättning af folkskolelärare beräkna lika rösträtt, som rikets öfriga pastorer; 6:te punkten, ang:de väckt fråga om inskränkning af den åt kyrkoherde vid folkskolelärares tillsättning lemnade rösträtt; och 7:de punkten, ang:de ifrågasatt förbud för sökande till folkskolor att samtidigt ingifva sina ansökningar på flere ställen. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i dessa punkter tillstyrkt och hemställt. 8:de punkten, ang:de bestämmande af laga afoch tillträdestid för folkskolelärare. Hr von Hartmansdorff: Mig synes, som hade Utsk. i detta förslag mera afsell lärarnes än skolornes fördel. Jag befarar likväl, att genom det ifrågavar. beslutet, lärarnes fördelar icke heller iakttagas; men jag fäster mindre afseende derpå, ty den kontanta aflöning, folkskolelärare erhålla, torde dock vara ringa mot de varor och persedlar, som lemnäs dem. Hufvudsaken är naturligtvis, att skolans angelägenheter blifva vårdade, men månne sådant sker derigenom, ali flyttningstiden för lärarne inträffar under pågående hösttermin? Ingalunda. Del är klart, allden afgående skolläraren behöfver tid, omkring 14 dagar åtminstone för alt bereda sig på sin förestående flyttning; likaså att undervisningen lider på lärareombytet; ty det är naturligt, att en lillllyllande skollärare icke eller kan, omedelbart, efter sin ankomst, nog införlifva sig med sin nya befattning för att göra rigtigtgagn under terminens återstod. Följaktligen, och derest icke läsningen upphört föreden 1 maj, kommer skolan att lida i sin verksamhet åtminstone en månad eller mera. Man har velat rätta denna flyttning efter klockarnes, men der skollärarebefallningen är förenad med klockarebefattningen, synes den sednare snarare böra rättas efter den förra och icke tvertom. För socknen kan det vara likgiltigt, om klockaren tillträder sin tjenst den ena eller andra månaden, men så är icke förhållandet med skolan.
Jag får anhålla, att Hr Wistrands re servation varder uppläst, och att Hr Gr. o. Landtm, behagade framställa propos. på afslag å Utsk:ts förslag och bifall till den af Hr Wistrand uti reservationen gjorda hemställan. Den begärda uppläsningen af Hr Wistrands reservation försiggick, hvarefter anmälde sig och yttrade Frih. af Ugglas: Anledningen till det förslag, Utsk:t med afseende å denna punkt framställt, är, att Utsk:t, lika med II. St:r vid uppgörande af sednast utkomna Bevillningsförordning-, ansett lämpligt, att sedan fast egendom blifvit uppskattad till sitt verkliga värde, detta värde fick under några år förblifva oförändradt, såvida icke olyckor eller andra omständigheter inträffade, som deri borde vålla en förändring. Med sådane åsigter var det nödvändigt, att, sedan R. St:r antagit en ny R. O., enligt hvilken riksdagen skall hvarje år sammanträda, iden nya Bevillningslörordningen inflöte några ord härom. Utsk:t har tillika ansett ett uttryckligt förklarande nödigt, derom att år 1867, då den nya Bcvilln.-Förordnm träder i verkställighet, ny taxering af fastigheter skall försiggå. Till följd deraf att den Bevilln.- Förordn., som vid 1859—1860 årens riksdag antogs och hvilken innehöll stadgande derom att fastighetsvärde, en gång åsatt enligt denna förordning, skulle i 3 år förblifva oförändradt, först år 1862 blef tillämpad, och sålunda icke kom att gälla mer än under två år innan ny Bevilln.-Förordn. utfärdades, har nemi. mycken villervalla i afseende å fastighets taxering uppstått, i thy att inom några län ny taxering verkställts år 1864, men inom andra åter först år 1865. Fastigheterna inom landet hafva sålunda icke blifvit samtidigt uppskattade, och den större jemnlikhet i beskattning, som man föreställt sig kunna ernås, om fastighetsuppskattningen öfver hela riket skedde på ett och samma år, har blifvit helt och hållet förbisedd.
Höghet Hertigen af Dalarne, i händelse af Hans Kongl. Höghets förmälning, för närvarande icke bör till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, hafva Rikets Ständer beviljat omförmälde anslagstillökning.» Stats-Utskottets Memorial M 124. 3 3:o. 1 fråga om anslaget till Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Eugenie, hade uti ljerda punkten Utskottet, enligt Kongl. Maj:ts derom gjorda framställning, hemställt, alt, i stället för nu utgående 10,000 R:dr måtte såsom anslag till Hennes Kongl. Höghet, uppföras ett belopp af 18.000 R:dr. Då denna hemställan är blott af 2:ne Riks-Stånd, Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, bifallen, men Borgareoch Bonde-Stånden bestämt omförmälda anslag till samma belopp, som nu utgår, eller 10,000 R;dr, får Utskottet, för omröstning i afseende å detta anslag, föreslå följande proposition: »Den som vill att anslaget till Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Eugenie, enligt Kongl. Maj:ts af Stats-Utskottet förordade framställning, uppföres med 18,000 R:dr, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Vinner nej, kommer berörde anslag att utgå med oförändradt belopp, 10,000 R:dr.» 4:0. Uti femte punkten hade Utskottet förklarat sig ej finna skäl att tillstyrka Rikets Ständers bifall till Kongl. Maj:ts nådiga framställning om beviljande af ett särskildt anslag å 6,000 R.dr lill utfodring af Hans Kongl. Höghet Hertigens af Östergötland stall; — men som äfven detta Utskottets yttrande blifvit godkändt endast af 2:ne Riks-Stånd, Borgareoch Bonde-Stånden, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet beviljat det af Kongl.
Ridderffapet och Dm 14 April. 62Z sch Adeln öcnagit sinna, att 1305 Zrs Revisorer ej pä något satt handlat emot den af Herr Larlsson äberopads Högloft. Hemliga Utstottets Resolution, utan att deras åtgärder äfwcnsom Stats-Utstottets haröfwer meddelta yttrande eller, som Herr Lsr!c.?on kallar godkännande warit uti fullkomligaste öfwerenSstämmelse med Högloft. Hemliga Utskottets föreftriftcr, och att således Herr Lawson till dest wackte ilander af Revisorers och Stats-Utstottets förhällande uti en af Riksens Högloft. Ständer redan pröfwad och godkänd sak warit aldeles obefogad Högloft. Ridderstapet och Adeln åtskiljdes kl. r. ln UrotoonIU O. Lilverstolpe. Mändagen den 16 April. Plenum kl. n förmiddagen. Herr Grefwen och Landt,Marskalken, Ztsr tillfristnad, förde ordet. Anmältcs och cmottogS en Deputation fran det Högwördige Preste-Standct, anförd af Herr Bistopen Doctor Wciäerrmn, som medförde Ståndets bcftut öfwer Lecono, mie-Utstottcts Betänkande, rörande medel till Rikets förs sivar, hwiiket beslut innefattades i följande Protoeolls -Utdrag, som af Herr Biskopen upläsies: Utdrag af Protocollct, hållit hos Högwördige Prestc-Ständet den 14 Aprils iZro. S. D. Föredrgs det ifrän Allmänna Beswärs - och Oeconomie-Utstottct förledne Onsdag pä bordtt lagda Be'v - ' tans §24 Dea 16 April. länkande, i anledning af dek till Utskottet remitterade Kongl. Masits Nädiga Swar kill Rikets S tänder, rörån? de Wargering?»: och som detta ämne uti bcmälte