Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapets och Adelns Elektorer till utväljande af Rikets Ständers Justitie-Ombudsman och hans Suppleant, angående val af: II. 3; V. 512. — valet förrättadt: II. 149; V. 547, 548. Ridderskapets och Adelns Elektorer till utseende af Kommitterade för Tryckfrihetens vård, angående val af: II. 3. — valet förrättadt: II. 63. Ridderskapets och Adelns Ledamöter och Suppleanter i de särskildta Utskotten, angående val af: se Val. — förrättade: se Lista. Ridderskapets och Adelns Ledamöter och Suppleanter i de särskildta Utskotten, ledigheter ibland: se Afsägelser. Ridderskapets och Adelns Ledamöter och Suppleanter ibland Rikets Ständers Fullmägtige i Ranken och Riksgälds-Kontoret, äfvensom uti Direktionerna vid Låne-Kontoren i Göteborg, Malmö och Wisby, angående val af —: se Val. Ridderskapets och Adelns Protokoll: se Protokoll. Ridderskapets och Adelns Protokolls-Utdrag, angående justering af dem: se Protokolls-Utdrag. Ridderskapets och Adelns sammankomster, angående uppläsande af Stadgan för ordnings vinnande vid dem: I. 4. Ridderskapets och Adelns underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t, Riddarhus-Utskottets förslag till sådan, med öfverlemnande af förslag till ny Riddarhus-Ordning: V. 322, 354, A. 354. Ridderskapets och Adelns underdåniga Skrifvelse, till Kongl. Maj:t, Riddarhus-Utskottets förslag till sådan, angående förhöjning i afgifterna för introduktion å Riddarhuset: V. 513. 160 — R — Ridderskapets oell Adelns öfverläggning rörande representationens ombildning, i anledning af Grefve Mörners, Carl Göran, motion om särskild tryckning och utdelning deraf: B. 1.527; II. 40, 48, A. 55.
En under förlidet år i Hamburg utgifven brochyr säger härom: (Hamburgs Krisis pag. 16) Diese Giiter haben, vermöge der Leiclitigkeit, womit darauf Hamburgisches Geld geliehen wurde, einen Werth erhalten, den sie schwerlich besitzen Men det är också ganska naturligt, att man i Hamburg icke hyser någon särdeles köplust till dessa obligationer, då vi på den Hamburgska Kursnoteringen finna bland omkr. 40 der noterade lån, ensamt 14, (säger fjorton) Svenska. Af noteringen d. 12Nov. se vi, att Götheborgs (andra serien) utbjudits till 85Vj proc. och Mälarens samt Skånes till 86 proc., eller med 14 proc. kapital rabatt! Skulle nu ett nytt statslån under detta år utbjudas på Hamburger-börsen, blefve denna långa förteckning på Svenska lån ytterligare tillökad. Troligt, om icke säkert är, att innan det nya statslånet ännu hunnit helt och hållet placeras, hvartill flera månader efter kontraktets afslutande torde åtgå, — inga hypothekskasseobligationer kunna försäljas äfven till ett pris vida under det närvarande. Oell utbjudes åter dessa sednare till ett ytterligare nedtryckt pris, skulle de framkalla ett sådant misstroende, att det möjligen behöfdes år, innan förtroendet till Svenska hypotheks-kassorna kunde återvinnas. Se der orsaken till min åsigt, att något större lån icke under närvide tid kan med fördel tagas, och att man måste söka inbespara så stora summor som möjligt på den till Ständerue afgifna utgifts budgeten. I stället för att öka antalet af Svenska lån på utländska fondmarknader, tror jag, att de, om möjligt, borde minskas. Detta kan åter endast ske genom en conversion, om jag så får uttrycka mig, eller att söka utbyta samtliga hypotheks kasseobligationerne af olika slag till obligationer af en enda sort, hvarföre jag föreslår bildandet af en Rikshvpothekskassa. Denna idé är icke ny, ty den var redan framkastad för mer än 40 år sedan af frami.
Bevillnings-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-TJtsk. Bet. ,]\f 2. § 48. Företager någon mäskberedning för bränvinstillverkning före fern dagar innan dylik tillverkning, enligt gjord anmälan, skall taga sin början, bote för hvar dag sådant sker, ett belopp, motsvarande tillverkningsafgift för en dag. Samma lag vare, om någon utöfvar anmäld bränvinstillverkning, utan att hafva enligt 20 och 21 förskottsvis erlagt tillverkningsafgift. Ofverträder bränvinstillverkare det förbud, som i mom. 3 af § 2 gifvet är mot mäskberedning samt bränvinstillverkning från klockan 10 om aftonen näst före söneller helgedag till klockan 10 om aftonen å sådan dag; gälde, för hvarje gång sådant sker, den tillverkningsafgift, som mot en dag svarar, och bote ett med afgiften lika belopp. Verkställes annat till bränneri hörande arbete, utom tillsyn vid malteller jästberedning, emellan klockan 8 på morgonen och klockan 5 om aftonen å söneller helgedag, eller öfverträdes förbud, sora i § 10 gifvet är; bote bränvinstillverkare eller distilleringsidkare från och med 5 till och med 50 R:dr. Vid de förbrytelser, som nu sagde äro, vare så väl bränvinstillverkaren eller distilleringsidkaren, som de arbetare, hvilka honom biträdt, underkastade ansvar för sabbatsbrott, enligt allmän lag. § 49. För öfverträdelse af hvad i § 32, mom. 2 och 3 samt § 34, angående branvinstillverkare, stadgas, vare ansvaret böter från och med 20 till och med 200 R:dr; för underlåtenhet att iakttaga föreskriften i § 69, botes från och med 5 till och med 50 R:dr. § 50. Vägrar man den, som i afseende å förbrytelser mot denna författning eger undersökning anställa, tillträde till rum eller byggnad, der, enligt § 63, undersökning ske må; bote från och med 100 till och med 1,000 R:dr. § 51.
Hos Hedervärda Bonde-Ståndet har uti ingifna och till Utskottens gemensamma behandling öfverlemnade memorialer i berörde hänseende blifvit föreslaget: af Riksdags-fullmägtigen Matts Pehrsson från Stockholms Län, med hvilken J. A. Zetterberg, Johan Olsson och Olof Jansson från samma Län sig förenat, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, att Båtsmanshållet öfver allt, der sådant må finnas lämpligt och med behofvet förenligt, varder stäldt på vacance-fot, emot det att rotarne erlägga samma contanta afgift i ett för allt, som för städerne funnes stadgad; men att, derest en sådan framställning icke skulle af Rikets Ständer beslutas, De åtminstone måtte göra underdånig anhållan om i:a och 2:a Roslags-Compagniernes försättande på vacance-fot, helst dessa oftare än de öfrige Båtsmans-Compagnierne till tjenstgöring uppbådades, och roterings-besväret för dem sålunda vore i högre grad tryckande; af Riksdags-fullmägtigen Lars Larsson från Gefleborgs Län: att Kongl. Maj:ts Nådiga förordning af den 21 Maj 1830, hvarigenom rustoch rotehållare vid] båtsmanshållet blifvit förpligtade att erlägga vacanGe-afgift för båtsmän, som under krig afginge, hvilken afgift efter nuvarande markegång utgjorde omkring 30 R:dr Banco årligen, måtte upphäfvas, samt rustoch rotehållarne varda bibehållne vid de rättigheter, som genom Kongl. Kungörelsen den 27 October 1812 blifvit dem tillförsäkrade; och af Riksdags-fullmägtige Ola Jeppsson, G. B. Appeh/vist och Lars Pettersson, alla från Blekinge Län, att då, med stöd af äldre författningar, Båtsmans-vacanceafgiften inom samma
För allt detta och för mycket annat, hvilket vi förbise som helt obetydligt och tillfälligt, finnas lagar, icke dikterade af menniskovilja, de äro icke artificiela, utan naturliga. Det naturliga är hos menniskan rätt starkt, det har under senaste tider fått sin egen vetenskap. Under denna rubriken “menniskans naturvetenskap“ hafva vi att sätta icke allenast den vetenskap, som ransakar vår kropps byggnad, dess delars förrättningar, eller söker att följa det animaliska lifvet i dess mångfaldiga yttringar, eller den vetenskap, som sysselsätter sig med vår ande, dess natur och lagarna för dess verksamhet. Folken äro ock naturbildningar, ty de hafva icke uppkommit så, att den ene sade till den andra: “kom med mig, att vi må föra våra hem tillsammans, så att våra efterkommande må känna sig som en enhet gent emot alla andra likartade enheter här i verlden.“ Det finnes derföre en folkens vetenskap, som sysselsätter sig med det naturliga hos folken och dettas mångfaldiga uppenbarelser. Men menniskans fria vilje? Skola vi utesluta honom eller glömske af hans tillvaro bygga theorier, som icke fördraga en skärskådning vid dagsljus? Nej, han är oss gifven och leder oss till den gerningen eller till den, han bestämmer oss enskildt till det eller det, men dock händer det aldrig, att detta, hvari jag just visade min sjelfständighet, står i strid mot den allmänna verldsordningen och de lagar, som i denna göra sig gällande. Äfven folken, såsom menskliga individer af högre ordning, veta att göra sin fria vilja gällande, men utan att kunna krossa dessa lagar, utan att kunna t. ex. från dessa handlingar borttaga den nationela färg, som vidlåder dem, ty denna nationela färg är icke ett artificielt smink, utan naturlig. Fullkomligt frigör menniskan sig aldrig från naturen, men vi varsna en ständigt fortgående andens kamp emot det rent naturliga, det är denna kamp, som bildar kärnan i den menskliga utvecklingens historia. Folket, lika väl som den enskilde, har sin barndoms och sin omyndighets tid, då medvetandet ännu ej fullt har vaknat och bestämt den menskligt fria verksamheten.
Det Särskilta Ulskollet här intet annat ämne till sin handläggning, än blott detta, och något uppehåll för deni förorsakas således icke genom återremiss. Det ligger mig obesklifligt om hjertat, att vinna Deras Excellencers bifall för min öfvertygelse; och jag våear alltså till Deras Exeellencers äfvensom till O Höglofl. Ridderskapets och Adelns eget upplysta bedömmande ödmjukast öfverlemna, hurudan min öfvertygelse skulle vara, om den kunde svigta för en personlig anmaning till min begifvenhet. Jag tror mig alltså snarast vinna Deras Exeellencers goda bifall, då jag härmed har äran ödmjukast förnya min anhållan om återremiss. Herr Munck af Rosenschöld: Jag afstår gerna ifrån den begärda återremissen af Betänkandet, så framt detsamma, på sätt Friherrarne Anckarsvärd och af Wetterstedt föreslagit, varder lill Kongl. Majrt ölverlemnadt, men kan likväl ej frångå mitt yrkande, att den blifvande Commilteen må till en del utgöras al Riksens Ständers valde Deputerade. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att då Friherre Boije ej ville afstå från sin begäran 0111 återremiss, linge Hans Excellence hemställa, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid Särskilta Utskottets Betänkande gjorde anmärkningar böra föranleda till återremiss deraf. Ropades Ja och Nej. 364 Den 27 Maji. Friherre Boije: Jag respecterar hvarje annan öfvei’tygelse, men hlir trogen min egen. När Ståndets meningar äro delade i frågan om bifall till Betänkandet, så är det väl nödigt att återremittera detsamma. Detta ankommer visserligen på Ståndet. Jag bestrider icke, att Betänkandet bifalles, men med det tillägg, såsom förbehåll, som jag uppgifvit, och hvarifrån jag ändå slutligen icke beger mig utan votering. Herr Påhlman, Otto Fredric: Jag respecterar äfven hvars och ens öfvertygelse, och om Friherre
Hartmansdorff'som icke kunnat dela denna Herr Cederschjölds åsigt, föreslagit, nemligen att öka Expeditions-Utskottets Betjening med några persöner, som äro skicklige correctorer, har Utskottet, för dess del, väl såsom i det föregående blifvit anlydt, funnit, att ändamålet härigenom skulle vinnas lika så väl som genom den af Utskottet föreslagna utväg, förmedelst ett bestämdt anslags beviljande; men då redan blifvit utredt, hvilken skillnad i kostnaden skulle uppkomma vid den ena af dessa utvägars begagnande företrädesvis framför den andra, har Utskottet trott något vidare yttrande i detta afseende icke från dess 80 £jép. t/tsh. Förslag till lind. Sinif v. N:o 33- sida erforderligt; utan har Utskottet nu härmed endast skolat ytterligare förnya dess uti det återremitterade Memorialet gjorda hemställan. Och hvad slutligen angår det af Herr Grefve von Schwerin, i sammanhang med denna frågas behandling, hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln gjorda serskildta anförande, i afseende på tryckningen af Stats-Utskottets Utlåtanden och Bctänkanden, så anser Expeditions-Utskottet detsamma, såsom ickej rörande den af Utskottet gjorda ofvanbcrörde hemställan, icke för närvarande till något yttrande från Utskottets sida föranleda. Stockholm den 17 Februarii 182g. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 2 Mars 1829- Preste-Ståndet d. 5 Borgare-Ståndet d. 5 Bonde-Ståndet d. 5 —* —* Rikets Ständers underdåniga Skrif velse j angående Arrendator emes af Indelar utaf Sörforss Kr ono-Laxfiske underdåniga ansökning om eftergift i Taxan för 3ine år, m. m. S. A. K. Genom Nådig Remiss den 17 December sisth år, har Eder Kongl. Maj:t till Rikets Ständers Stats - Ecfp. Utsi. Forsing till uhcl. Slrifv.
Rikets rätt och bästa, så kan jag icke finna anledning att hylla en sådan ömtålighet, hälst Riksens Ständer i och med det samma meddelst en sådan åtgärd villigt erbjudit sig att emellan Ministeren, och sin egen bristfälliga sammansättning dela ordsakerna hvarföre så litet godt kunnat uträttas. Jag har länge varit af den mening , att Sveriges uppkomst och trefnad ovilkorligen påkalla en Förändring uti dess representativa förmer; en förändring som kunde tillvägabringa en kraftfull och tillika allvarsamt redovisande och ansvarsskyldig Ministére; samt en FolksRepresentatioa, hvars beståndsdelar åtminstone voro beräknade att bilda ett sammanhang för att kunna uppfylla sitt föremål , att controllera Styrelseåtgärderna, och att för beviljandet pröfva behofven för Skattebidragen. Vi hafva nu så många Riksdagars erfarenhet, huru litet vi sjelfva och våra CoostilutionsLJtskott förmått till något högre mål begagna den uti Cotastitudonen förbehållne 548 Den 22 Julii e. m. rättigheten att föreslå ändringar uti Statsförfattningen, och tiden syntes mig således vara inne, äfven sorn tillfället för mig visade sig lämpeligt att till Konungen framställa äfven den önskan att något Förslag i sådant hänseende åtminstone till nästa Riksdag kunde Riksens Ständer föreläggas; men CoostitutionsUtskottet har genom sitt nu ifrågavarande Betänkande stängdt denna utväg; jag reserverar mig emot detta dess förfarande, och jag vågar tro att Nationen deråt icke lärer komma att lämna sitt bifall.
Under låtsadt motstånd utsträckte och d u får ej trötta honom. » Bob sig välbehagligt i liggstolen och ett bord, » Ja, det är verkligen mitt första försök, » väl försedt med färska tidningar, ställdes bredsade B o b blygsamt, » men j a g hoppas få ervid honom. farenhet med tiden. M e n som dockans h y » Om ni tänker skämma bort N i l s på samma tycks vara något ömtålig, är det kanske så sätt, » sade B o b med en förnöjd suck, » så godt j a g drar m i g från allt ansvar. » N ä r B o b var ensam igen, lutade han sig motarbetar ni totalt de lärdomar j a g gifvit Jaså, honom. Endast öfverlägsna snillen kunna tillbaka med en långdragen hvissling. det där v a r änkan; hon hörde då, G u d ske saklöst bortkelas. » » Var inte rädd, A d a, d u kan inte skämma lof, inte till det gråtmilda slaget. Och så bort, hvad j a g aldrig har fått, » invände N i l s, började h a n fundera, som de flesta, som sågo » Bob har ofta, med denna rörande uppriktigR u t h första gången: » är hon vacker? » » Nej, het, som hos honom är ett karaktärsdrag, fördet är h o n inte, » fortsatte B o b bestämdt, » pannan är för bred, dragen för oregelbundna säkrat, att mitt snille lyser genom sin frånoch likväl » B o b utstötte en otålig varo. » » Nå, än se ' n? » svarade B o b, » du måste fnysning och återtog sin försummade tidning. (F o r t s. o. slut i nästa n:r.) åtminstone medgifva, att j a g alltid sökt ersätta denna din brist ur egen fatabur. V i 211 Ut! Ett sommarbref från fröken Eva. ar du lagt märke till, att det alltid är något vemodigt i att resa hemifrån?
De betydliga förluster, hvilka den genom författningarne private personer medgifne assignations-rätt pä Banken i år genom inträffade konkurser ådragit allmänheten, serdeles allmogen uti från hufvudstaden aflägsne provinser, föranleda mig att härmed väcka motion om nämnde rättighets uphörande. Det förtroende desse assignationer tillvunnit sig har till en stor del berott på den missledande förutsättningen att de äro dragne på en i R. St:s Bank innestående fond, hvilket oftast dock icke är fallet, emedan denne mästendels efter behof snccessive insättes. Då dessutom genom en hundra-årig för de fleste okänd författning af d. 12 Mars 1750 stadgas, att ofvannämnde assignationer, om de ej ofördröjligen i Banken inlemnas, icke i ulgifvarnes konkurser ega anspråk på någon utdelning förrän alla bevakade fordringar först blifvit till fullo liqviderade, synes det icke vara den lagstiftande makten värdigt alt med - 236 Den 28 December, e. m. gifva en rättighet, hvilken sålunda lätteligen blottställer assignat ionsinnehafvarne vid assignanternes obestånd för en total förlust af kapitalet, dä det i synnerhet för i landsorten boende personer är alldeles omöjligt att kunna omedelbart efter emottagandet besörja om insättande deraf i Banken. Om remiss till vederbörligt Utsk. anhälles vördsammast. Remitterades till BankoUtsk. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof, hade inlemnat 4 motioner af följande innehåll: 1:0 Motion om tillägg till 24 Kap. 5 § Rättegångs-Balken, sådant detta lagrum lyder i K. Förordningen den 18 April 1849. Uti 24 Kap. 5 § R. B., sådant detta lagrum f. n. lyder, är vordet stadgadt: Alt i Rådstufvu-rätt och Hof-rält parterne böra genom anslag vid middagstimma dagen förut stämmas att dom å tid föresattan emottaga.
Fru Fahlman och hr Örtengren bidrogo likaledes med förtjänst till det helas framgång, hvilket dess sämre icke kan sägas om hr Palme, som, hvad han nu än är, icke åtminstone är någon spanskt eldig älskare och därför också illa passade in i ramen. Hans plats här hade obestridligen bäst fyllts af hr Skånberg. I går torsdag upptogs Echegarays märkliga drama med samma besättning å Dramatiska tea tern, där det åter i morgon gifves. V a s a t e a t e r n, som senast med så mycken framgång gifvit » Den sköna Galathea », » Kolhandlarne » och » Dockféen », har nu åtminstone för någon tid nedlagt dessa stycken och upptager i morgon » Storhertiginnan af Gerolstein » med fru Anna Pettersson i titelrollen. Hofpianisten — _ * Rosenthal gaf på onsdagen i Sedan ofvanstående nedskrifvits, hafva vi haft tillfälle äfven bevista hr Rosenthals andra konsert, hvilken gafs i tisdags inför vida talrikare publik. Och vi finna ingalunda anledning att ändra vårt omdöme om hans konslnärsskap. Äfven nu entusiasmerade han sin publik, och denna tröttnade ej att applådera, hvilket föranledde den aktade konstnären att gifva ej mindre än tre extranummer. till sista plats fyllt Berns ' synnerliga förtjänsten, att S C H U M A C H B R Kongl. Alldeles okänd och utan att föregås af några storartade reklamer kom han hit, denne väldige betvingare af pianospelsteknikens orimligaste svårigheter. Och som han därjämte kom vid den snart sagdt olämpligaste tidpunkt, var det ej underligt, att han möttes af en mycket fåtalig publik. De, som infunnit sig, märkte emellertid snart, att de här hade framför sig en af konstens utvalde, hvilken förstod att elektrisera sina åhörare ej endast genom sin fenomenala teknik, utan äfven med ett sant konstnärligt föredrag. Och säkert torde vara, att hr Moriz Rosenthal hvad det tekniska beträffar står oupphunnen af alla de samtida pianister, som hittills besökt vår hufvudstad. För honom synas inga som helst svårigheter existera.
— 38oo — CommerceCollegiuin med ControllVerket 35 4 KammarRätten 33174 •9 5 SundhetsGollegium med Medicinal Verket och Veterinairlnrätlningen 6oÖ22 3 9 Tillökning, lönefyllnad för Kamereraren 3o3: 24. - för underhållet af en electricitets-machin 600: I anslaget till farsoters och smittosamma sjukdomars botande 3ooo: 24 Djurläkare - Löner å 5o R:dr 1200. — Till arfvoden åt nya P10- vincialLäkare Tillökning, 2.'ne ArchitectsLöner , hitflyttade från Femte HufvudTiteln och anslaget för Fria Konsternas Transport Acaderuie TabellCommission en Landtmäteristaten . Tillökning genom indeIdte räntornes rättande enligt Räkenskapen . Jägeristaten genom indelta räntornas rättande enligt Räken - Minsk ning skapen Tullverket Tillökning i Stat och Utgifter NumerLotteriet . Minskning i Stat och Utgifter LandsStaterne Tillökning, för LandsKamereraren i Blekinge Län förut utgående å Besparin - garne för d:o i för d:o i för d:o i Gottlands Län Jemtlands d:o Westerbottens d:o . för d:o i Norrbottens d:o . Lön för LänsBokhållaren i Jemtlands Län med derunder räknade i5 T:r Spannmål D:o för d:o i Norrbottens d:o För LandsContöristerne till fyllnad i 166: 32., med derunder begripneS T:rSpannmål Lön för nobergs Län D:o 1 d:o i Wermlands d:o D:o i d:o i Norrbottens d:o D:o 1 Häradsskrifvare 1 Wermlands d:o D:o 1 d:o i Norrbottens d:o Till löneförbättring åt Länsmännen 8000 För Fångvaktmästare till fyllnad i 160 R:dr . För Vaktknektar till fyllnad uti 106: 32.
Friherre 1 Vrangel t Henning, anförde skrif» teligen: Da jag i Plenum af den ti dennes gjorde framställning att alla större anslag borde hvila, intilldess Pinance-planen var reglerad. Var det ingalunda min mening, ätt öfverlägga om Summornas större eller mindre belopp, utan af det enda skäl, att dessförinnan känner man icke Pertninge-tillgangen , Myntets förhållande till Varuprisen, och med detsamma möjligheten för Nationen, ätt kunna bestrida ökade utgifter; med ett ord, man vet dessförinnan icke hvad sorn beviljas. Nationens Representanter hafva vid de föregående Riksdagarne, åtagit lig hvad af dem blifvit äskat, för att ersätta de behof, sorn fordrat ökade anslag» genom Myntets försämring; men nu då Banco* och Stats-Utskottens föreslagna Finance-plan, med åberopad ledning, af Kongl. Maj;ts Nådiga Proposition, åsyftar Mynt-förbättring, och t Sådant afseende onekeligetl föranleder dertill, att Rörelse - Capitalet eventuelt för det hela, och ständigt för Jordbruket minskas; och då enligt nyssnämnde Finance - Betänkande, 7fo,öoo R;dr årligen, ända till och med 1829 eller tillsammans nära 9 Millioner R;dr Barn Den i.g Åprn. co endast till Bsnquens Consoliderande skola utgöras, då måste yttersta varsamhet iagttagas vid beviljandet af nya anslag. Erindrom oss blott, att efter nämnde Finance Plan, utbetalninge» af 750,000 ärligen till Banquen blifver vida mera tryckande än en Krigsgärd , ty under kriget med alla dess rysligheter, spridas dock tillgångar3 nu under freden, sker det ej,t om icke genor* Län, sorn för Jordbrukaren likväl icke nu bro *»ot Inteckning föreslagn» till 1 proCent af Egendomens värde. Om pä sådant sätt vi skola skatta öfver -^.del af hela Rörelse-Capitalet, för att flera proCent om året förbittra Myntet, sä böra väl åtminstone icka ökad» anslag komma i fråga.
I Den 22 Junji. 847 fä fatta omständigheter insäge den idoge Odlaren alt afskaffandel eller inskränkning i Börds-rättigheten beredde en widsträcktare möjlighet för egennyttans bundSförwanter, att komma i besittning af den egendom han antingen ärft eller aflat, och i synnerhet om han hade flere barn, skulle icke den ibland dem eller deras barn, som möjligtwis hade förmäga att inlösa den egendoms-lott, som en desi Bro. der eller Syster blifwit lackad eller af andra orsaker twungen att försälja till någon utom siägten, hwilkct erfarenheten wisat icke sällan kunnat inträffa, således skulle wilia och »verksamhet hos honom sörwandlas till liknöjdhet och ledsnad. Hwad de Hederwärda Medbröderne af wärk Ständ i sine Memorial som skäl till upphäfwande af Lagens rum angående Börd föredragit, att Hemman fom köpeS icke kunna af Köparen som sig bör, dlifwa förbättrade, och att Köparen uppehäller Rättegängen med Bördcmannen samt emedlertid egendomen icke allenast blifwer wanhäfdad, utan också att skogen under den tiden blifwer förstörd; jag hemställer wördsamt till Högloft. Lag-Utfkottet, jemte det jag pastär att Lagen, i afseende till Vörds-rättighetcn, mätte sörblifwa oförändrad, att den Köparen, som icke inställer sig wid Domstolen, dit han lagligen blifwit kallad af Bördemannen, blef älagd an^ . senliga böker för uteblifwandet, och att näst derpå följande Tinget sjelfstämd wid talans förlust sig infinna, samt att dä icke någon inwändning bör aga rum sä wida Bördorätten är bewisad, och derjemte att Bördemannen icke allenast dör wara berättigad, uran äfwen älagd att tillträda egendomen, sä wida Börden blifwit wunnen före Midkastan, förmodar jaart alla de svårigheter som den sammas bibe L 0, 848 Den 22 JunU. hällande elter deras tanke medförer, blcfwe förekommen. Orebro ben 2 Junii »812.