Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Naj:t alla särlan» lremman iräcianekter kära, ieke säsom iritintilis, erläAA» rotekrilrets-kevillninA meri lalott 12 k:clr kor keit lremman, ^>ä sätt 26 §. i LevillninAS-^örorcininAsn ak är i83o käreskrek. I^än ^ällgnle roterinAgArunler, iivillret 8i8tu3mnle belopp, 838om I^äne» emelle, olilrg oell för8nlerli«t, lrorle vil mgrli6^änA88gttninA9rn6 8^eeifieerg8 oel, utrglrng 8, 8gmt i tgxorns ärligen ut8ättg8; oell lunne leonel. Ngj:t en 8glunlg törllöjl rotefril!6t83fAi!t le8tomerg llilli», 8om gil jörl gk lilrg ngtur f>orle, 03N8elt tillfglli^ileten gf en olilrg lle!g»enllet, lrgZs lili» ll68vär, 8gmt Ililret8 8tgnler 8jellve förlrlgrgt, gtt gil i flilret llelintli^ orotergl jörl gf Xrono-, 8l<gtteoell ?rä>8e-ngtur lrorle, enligt l3ilret8 8tänler8 l)68lut, vere till lrnelrteoell izgt8mgn8llgll inlelgl.
Utssottet behagade fästa uppmärk amhet pä den ai wig högst viullständigt uppgifna ldee, arr till grund för denna afgift antaga ett mini;- um för Hemmantal och rätta det öfriga efter p -nnerymden, län jag wcht ej annat stn erkänna den talang rid tillämp. ingen m utarbetningen deraf, som för klakrigt utmärker de siasta Bewillnings-Ulstvttels arbeten. M'n cä lag känncr Statens närwarande b bot, och dä jaa j kan förmoda att assigken med en förändrad vränwuis-afgitt kan wara att minsta Statens inkomster, nödaas jag gifwa mtn farhäga tillkänna i della afseende. Dä man räknar den bestämda Hemmansafgilte» till 2 R:dr ^ör helt Hemman lär för Swerj, ges nu ägande 05,282 rildels Mantal dä intet fält 924 Den 2v Januari:' sär anses mindre Fn del hela afgistm stiga till . 190.690: 40. För Städers Utgjordar och Qwarnar rclar wara uträknade Circa 25,000: — och of 500 stocken Krogar hwarull be supposilions wis lär wara räknade lärer ockla en lika hypotetisk afgift af IO R:dr xor mLäium wara antagen, gör - 5000: — 160,600 R:br 42 tz. Ehuru dctza r:ne sista poster icke aro någon ting mindre än bestämda, likwäl, om man ssulle wilia antaga dem för rigtiga, blefwe det 160,600 R.dr 40 tz° som utgjorde det witz 1 al branwins-afgtsten. För att drin, ga den till samma höjd fom förut fordrades - « 199,400. — 960,200 R:dr4o tz°
Underdåniga Skrifvelser. postföring, och för hvilken utgift Stats-Verkc* först borde godtgöras af öfverlopps-rotarnes prestation, skulle återstoden, efter beräkning af sex tunnor spannemål, hälften råg och hälften korn, årligen per rote, ifrån och med 1816, användas till understöd för ständiga knecktehållet, på det salt , att utaf afgiften formerades en gemensam fond, hvilken, i enlighet med hvad rotehållarne sjelfve kunde öfverenskomma , med proportioJierliga bidrag efter hvars och ens roteringsbesvär, antingen till Soldat-beklädnadens underhåll, eller till recruterings-kostnadens bestridande, komme att i det ena eller andra minska deras utgifter. För öfrigt är det val' af Stats-Verkets räkenskaper upplyst, att vacance-afgift blifvit påräknad och ingått för de 385 ordinarie rotar som, då 1600 man effectivt äro uppsatte, återstå af ständige knecktehållet; men huruvida någoa ■vacance-afgift erlägges för de öfrige 1-5 rotar, som ansetts erforderlige lill utgörande af Provinsens hela roteringsskyldighet för 3000 nummer, visar sig icke af dessa räkenskaper; äfven.; som beträffande hvad för ofvannämnde 85 öfverlopps-rotar skulle, efter anförde beräkningsgrund, belöpa, eller 516 tunnor spannemål, det icke kunnat utrönas, hvad åtgärd och reglering, sorn i denna del kan hafva blifvit vidtagen.
Hon steg upp från golfvet, rätade sin hopsjunkna gestalt och stod nu framför dem med sitt oordnade grå hår, sina rullande ögon och bleka skälfvande läppar, lik en af underjordens giftiga ångor berusad Pythia, färdig att utgjuta sitt raseri i gräsliga spådomar och hotelser. Dessa uteblefvo ej heller. Men länsmannen, som anade hvad som förestod, tog till en så skyndsam flykt, som hans tjenstemannavärdighet tillät. Suenonius deremot aflägsnade sig med säkra, långsamma steg och hörde med stålsatt mod de förbannelser, som genljödo efter honom bland skogens stammar. Sedan de begge inqvisitorerna besökt ännu tvenne andra kojor och äfven der gjort åtskilliga mer eller mindre vigtiga iakttagelser, återvände de mot aftonen till prestgården, der de efter intagen förfriskning genast satte sig ned att skrifva en promemoria öfver saken. Under detta arbete stördes de af fru Suenonia, som med andan i halsen ilat dit från visthuset, för att underrätta dem, att Ingrid på Tallmossen och hennes dotter nyss öppnat gårdsgrinden och närmade sig huset. Suenonius skyndade ut. Länsmannen åtnöjde sig med att från ett fönster betrakta uppträdet. Ingrid hade kommit, för att tala förtroligt med sin själasörjare och för honom berätta sin lefnads historia. Hon ville med skäl tala till hans förstånd, med böner till hans hjerta, för att skingra de misstankar, han hyste mot henne, och beveka honom att afstå från de förföljelser, hvilka hon blott alltför riktigt anade såsom förestående. Hon hade medfört sin Ellen, emedan hon visste, att en sörjande mor ej kan framställa en mer hjertgripande bön, än att visa på sitt barn. Med ena handen stödd på sin staf, med den andra hvilande i dotterns, närmade hon sig, lik en sörjande drottning, med ödmjuk, men värdig och ädel hållning. Och vid hennes sida gick Ellen, blek och bedjande som marmorengeln på en sarkofag. Ladugårdspigan, som just var sysselsatt på gårdsplanen med att mjölka Stjerna, tog vid åsynen af de kommande till flykten.
Förskingrade enskilte medel, af publike Ernbetsoch Tjenstemän, om Statens ansvarighet för. Nov. P. 394. Förslag, om vissa föreskrifter till iakttagande vid upprättande af, till Civile och Mililaire Tjenster. Försvarslöse personer, om deras användande till uppodlingar och colonisering. Febr. P. 267. B. 13r. Försvarsstyrka, om grunderne för inrättande af Rikets. Aug. P. 402. Sept. 2 A. P. 337. FörsvarsVerket, angående RiksStåndens olika beslut i fråga om åtskilliga anslag för. Oct. 2 A. P. io3,133, *77- G. Gagnefs Socken i Dalarne, angående det till densamma utgångne lånebiträde. Mars P. 705.. April P. 102, i3o. 165 Garnizons Sjukhus-byggnaden, om undersökning, rörande utgifterne dervid. Julli P. io36. Aug. P. 17, iox. Nov. P. 443»454* 58g. Nov. 2 A. P. 610. Gellivare Jernmalmsberg i Luleå Lappmark, om öppnande af en communication dermed. Dec. P. 579. Géne'alogier, Riddarhusets, om deras cornpletterande. Febr. P. 643. angående deras renskrifning. GeneralAssistanceContoiret; se AssistanceContoiret. Geographiska Inrättningens ChartaeVerk, angående inköp deraf för Statens räkning. Aug. Geometriska Chartor, om beredande af deras större användbarhet. Nov. P. 654- Gifte, angående rättighet för förrymd Maka att inträda i nytt; se Förrymd Maka. GiftermålsContract, Hans K:gl. Höghet Kronprinsens, om utväxling af ralificationerne derå. Febr. P. 23i. Glas, Finskt och Ryskt, örn förhöjning af Tullen för, samt dess framtida förbjudande till införsel.
18,000 » Köjer 28,000 » Madrasser och hårtäcken 16,600 » Sjuksängar för stående sjukhus 1,200 » Det lager af stenkol, som finnes i förlag för Kongl. Flottans behof, uppgår till 48,000 tunnor. 2. Af det uti föregående revision s-berättelse omförmälda lån å 120,000 II:dr, som Lots-verket under åren 1840 och 1841 från Riksgälds-kontoret erhållit till uppbyggande och förbättrande af fyrbåkar, återstod vid 1857 års slut, efter under året skedd afbetalning, ett belopp af 10,979 R:dr 32 sk. § 3. Vid granskning af räkningen för Carlskrona Stations material-förråd befanns, att den i 1857 års räkning upptagne behållning blifvit från föregående årets räkning rätten ligen öfverförd för all materiel, med undantag af ekevirket,^ hvilket ej blifvit öfverfördt enligt den behållning, räkenskaperna visa, utan enligt en, på grund af anställd inventering, funnen verklig behållning. Räkenskaperna visa en behållning af 295,568}^| kubikfot virke och 1,449^ tolfter bräder, hvaremot inventeringen angifven en behållning af endast 251,060}!$ kubikfot virke samt 1361 tolfter bräder. Denna stora skilnad emellan räkenskaperna och inventeringens resultat har föranlåtit Revisorerne att förskaffa sig upplysning på huru lång tid bristen uppstått, och har dervid inhemtats, att ekevirkesförrådet i Carlskrona alltifrån år 1780 intill år 1842 icke undergått någon inventering, förr än det sistnämnde år inventerades, då en brist af 31,941 kubikfot visade sig. Derefter inventerades förrådet år 1851, och visade då ett öfverskott af 1,771 kubikfot, uppkommet sedan år 1842. Slutligen har vid den år 1856 anställda inventering den betydliga brist visat sig, som här ofvan omförmälts.
Det beslutade sammanskottet uppbärs och redovisas på vanligt sätt af vederbörande Uppbördsman, efter uppgift af härads-skrifvarne å beloppet, som å hemmans-äga, eös debetsedel antecknas, och kommer kassan att hvarje är undergå Revision utaf dertill af länets pröfnings-kommité utsedde revisorer, '”ed utbetalning af de förhöjde premierne, sker början den 1 Juli *^3o, för rof-djur som förut icke blifvit dödade, dermed fortfaras ba länge befintlige tillgångar sådant medgifva. Den som utom skall - • — i4 — gång fångar eller fäller rof-djur, för hvilka han vill tillgodonjuta förökade skottpenningar, bör genast efter det rof-djuret blifvit fåri" gådi eller fäldt, och innan ännu skinnet är aftag.et, uppvisa detsamina för tvenne bofaste, trovärdige män i socknen, hvilka å socknestämma skola personligen intyga att fångsten skett på uppgifvit ställe inom församlingen, och inför hvilka personer äfven ena örat å djurets skinn afskäres, så nära intill hufvudet som ske kan, hvarförutan jemväl skinnet bör företes vid socknestämman, der andra örat afskäres, hvarefter utdrag af socknestämmo-protokollet, som upp' tager detta förhållande, bör tagas och till Konungens befallningshafvande, för erhållande af premium, ingifvas. För de rof-djur hvilka fångas eller dödas vid sockneskall, till anställande hvaraf vederbörande församlingar äga rättighet, dock med förbindelse att derom hos närmaste kronoeller jägeri-betjent göra anmälan, erhållas skottpenningar till lika belopp som för rof-djur, hvilka utom skallgång dödas; och bör vid socknestämma öfverenskommas och beslutas om användandet af dylik ersättning. För utbekommande deraf erfordras bevis af närvarande trovärdige personer, att fällningen skett vid soekneskall inom församlingen, och detta bestyrkes sedan al Pastor, eller den kronoeller jägeri-betjent som tilläfventyrs varit tillstädes.”
Wiese, men dristar mig nämna, att mina uppgifter utom på personlig erfarenhet från flere af mina vänners p a p e g o j o r stöda sig på arbeten af 0. R. Sundström, Sundevall, Brehm m. fl. Kära moster! Man b ö r ej ha horn i sidan till någon människa, men jag har särskildt horn i sidan till » El L e p a e », därför att hon inkastat misstrons brand i min själ m o t Math. Langlets uppgifters pålitlighet. Jag, s o m i åratal litat på » Husmoderns&gt; förträfflighet! Skulle jag så grundligt ha misstagit m i g? Känner ni fru Langlet, så trösta h e n n e med, att h o n har en olyckskamrat i Brehm, som äfven påstår att såväl sallad s o m kål är » lämplig föda ». Mot » El Lepaes » påstående att det » t. o. ra. är bevisadt, att sallad o c h kål verka s o m gift », kan jag ej bevisa motsatsen, m e n då måtte det väl i all världens dar vara ett » långsamt verkande gift ', s o m den 85-åriga i hela sitt lif kaffedrickande g u m m a n sade o m kaffet, ty hos mina vänner finnes i 3:dje led en papegoja, s o m lefver och mår bra, fastän den icke allenast fått såväl sallad s o m kål, utan t. o. m. kött, d o c k det senare visst ej i öfverflöd, m e n inte vill jag därför påstå, att alla papegojor tåla vid den dieten. Nu får jag så ödmjukast be moster o m förlåtelse för min långrandighet, m e n än en sak har jag på hjärtat, innan ni slipper mig. Skulle ni vilja vara så genomrar och säga » El Lepae », o m ni händelsevis stöta på hvarandra, att jag sagt mitt sista ord i papegojfrågan. S o m hon säkerligen har större erfarenhet än jag vis ä vis papegojorna, afstår jag gärna åt henne att besvara frågorna på det området. Ej behöfva vi ta ' s vidare; n o g räcker Iduns frågoafdelning till för både » El Lepae », mig o c h många fler.
Af denna anledning, och för att någorlunda kunna bedöma beskaffenheten af de verkställde reparationerne och inredningarne, hafva Ledamöterne af Riksgäldsverks-afdelningen besett alla rummen, och dervid, efter ledning af designationerne öfver localens förra inredning, vunnit en grund för anställande af jemförelse, efter hvilken arbetets vidsträckthet kunnat pröfvas; hvarvid befunnits, att, så vidt localen kunnat medgifva, 4 Slati-Utskottets Memorial N.O 56. inredningen blifvit verkställd med den omtanka, alt något i della afseende icke varit att erinra. Till närmare upplysning i hvad som angår arbetet i detail, har fran Commissarien Ek blifvit infordrad en så lydande: Ö. P. M. Reparationen uti Riksgälds-Contorets förra hus förbereddes i83o genom upphandling af diverse materialier, golfbräders hylling ni. m. Den egentliga reparationen begyntes i April i83i och fortsattes till October månads slut; fortsattes åter i832 från April till September samt vidare j833 från Februarii till October månads slut, då den var fullbordad. Första året eller 1831 inreddes östra delen af stora huset, eller Hedervärda Bonde-Ståndets Sessionsrum och Cancellie, Högvördige Preste-Ståndets Sessionsrum och förmak, samt 3:ne rum på nedra bottnen. Andra'året ändrades Höglofl. Stats-Utskottets rum, samt inreddes tambourer och kapprum i båda våningarne en och två trappor upp; och tredje året inreddes Yällofl. Borgare-Ståndets Sessionsrum och Cancellie, Högvördige PresteStåndets Cancellie och Yaktrum, samt Höglofl. Bevillnings-, Oeconomieoch Expeditions-Utskoltens Sessionsrum och Cancellier, jemte 8 serskilda rum på nedra bottnen och sex rum på nedersta bottnen åtgärden, äfvensom rum ändrades i östra flygeln för Höglofl. Conslitutionsoch Lag-Utskotten.
På resan i Mindre Asien erfordrades 4 ridhästar för mig, min tolk, postiljonen och bagaget; i öknarne kunde min vandring ej ske med mindre än 5 kameler. Härtill kommer alt, utom kostnaden för sjelfva resan, hade jag alt bestrida utgifter för instrumenter, för gräfningar och för handtlangningar vid monumenternes undersökande och uppmätning. Afven med den yttersta sparsamhet, blcfvo alla dessa kostnader alltför betydliga för en obemedlad man ; och om K. M:s nåd. stöd ej här mellankommer, skall jag visserligen nödgas se frukten af mina mödor och af min oåterhållna nitälskan för vetenskap försvinna för alltid, och det nu, sedan, genom användande af allt hvad jag hade alt enskildt uppolfra, jag äntligen lyckats alt nästan vidröra det yttersta mål jag sökte. Som jag haft nåden visa uti min förut afgifna und. berättelse, har intet företag till de för ali historia så bögst vigtiga Egyptiska fornlemningarnes kännedom blifvit å bane bragt med det omfång som milt, om ej för allmänna medel. Danska 1 II, 11 82 Den 7 Augusti. regeringens, Napoleons, den Fransk-Toscanska oell do ännu sednare Franska beskickningarne, utförde af en bland Champollions forna reskamrater, Ilr L’Höte, hafva alla skett pä regeringarnes bekostnad. Champollion utskickades till Egypten pä en fregatt, dertill enkom utrustad. Sist är nu, för kort tid tillbaka, en ny expedition med vidt omfattande planer afsänd frän Tyskland, pä Konungens af Preussen bekostnad, till de Egyptiska templen. Monarker hafva bundit och binda ännu sina namn vid förelag, som röra samma mål, dit en ensam Svensk vandrade, och derifrån han, lemnad ät blott sina egna krafter, skördade hvad K. M:s VitterhetsHistorieoch Antiqvitets-Academi bär granskat.” Anhållande jag om remiss å denna min motion till StatsUtsk. Lades pä bordet. Då härefter Frih. Boye, Fredr., anmälde sig och började uppläsa ett anförande, rör:de förtydligande af en § i grundlagen, afbröts han af II.
Ständer tillgjordt, af Kongl. Majit i Nåder förordnadt och af motionärerne nu föreslaget och hemstäldt, hafva Utskotten i noga öfvervägande tagit; och ehuru Utskotten medgifva, att den genom knekte-contracten fastställda ersättning af strörotar till stamrotar nu mera och i allmänhet icke synes godtgöra de senares betungande med knektetorpet å deras egor; likväl och som stamrotarnes förmenta anspråk på förhöjde planpenningar icke kunna med säkerhet bedömas, utan föregången undersökning i hvarje serskildt fall, samt det härvid förekommer, att vid Landtmäteri-förrättningar och skiften rotelag emellan, hvilka efter den tid, då knekte-contracten afslutades, egt rum, stamrotarnes rätt i och för knektetorpen blifvit, under motsvarande försakelser å strörotarnes sida, gällande gjord; alltså och då föreskrifter redan äro i Nåder utfärdade, hvilka bestämma, huru de tvister skola afgöras, som Rotehållare emellan om planpenningars utgörande, uppstå, så vida de icke kunna genom frivillige öfverenskommelse!’ biläggas; så få Utskotten hemställa, att de väckta motionerne målte förfalla. Stockholm den 6 November 1840. Slatssamt Allm. Besv. och Ekon. Ulsk. Ank. till Exp. Utsk. den 9 Nov., kl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af väckt Jr äga om behof vet af Stamoch Strö-rotars närmande till hvarandra.
Sedan Prasteoch Bondea Standen nu latit til» kannaqifwa sitt instämmande uti Ridderffapets och Adelns bestut, angående formerande af en Nämnd genom 0 LoiMmie Utikotter, förstärkt til del antal Ledamöter Riksdags-Ordningen föressrifwer, för at afgöra fragan om Bränwins-Brannings-rättigheten för Städerne Stockholm och Götheborg, sä torde Nid» derffapet och Adeln i eftermiddag kl. 4 sammanträda til wal af sine Förstarknings-Ledamörer, jemte xlLLurer ät dem. Bifölls. Herr Landtmarskalken föreslog afwen, at wal af Riddarhus-Oir<Eeuren mätte nästa Tiss dags eftermiddag företagas. Bifölls. Herr Landtmarskalken anmodade Herrar LltEorerne, at i morgon genom wal upfylla de rum inom Oeconomie-Utskottet, hwilka befunnos lediga, samt för andra Liesen utse en Ledamot i Lauco-Utskottet ester Herr L^llenkrok. Fri - Den 17 Mars. 857 Friherre Ltgsrnsteclk '"^rl t? ÄI, hade inlemna! et Dick-mwn, sa n-oanoe: Admjukt Ibland de angelägna ärender, hwilka förk,../.g Konungs och Ständers upmärkiamhet, räknar jag den offenteliga Sjukwärden pa Landet. Der ar sant, at hos ost saknas ei Fö, fatt» »ingar, deri föreskrifter meddelas huru förhallas stall wid allmänna farsoter och smmosamma sjuk» domar, men jag fruktar före, marte jag mitzraaa mig i den tanka, at dessa anstalter icke en gang stro rilräckeliga at förekomma det elände, den smstrtande förödelse, som wanstörsel och aros okunnighet förorsaka ibland de arbetande Folk-^labscr pa Landsbyggden. Jag förbigår at här nämna, huru dels?-ovinciLl-Ickeciici hafwa för widstrackta vistriLlsr ar warda sjuke, och framför alt saknar Lön, ar kunna
St. hafva beslutat och, om jag icke misstager mig, dertill i förstärkt SlatsTJtsk. bestämt sjelfva orri dagen i redactionen af den underd. skrifvelse, som R. St. t>r.>h lin t afEitaj till K. M. med afseende på försvarsverkets organisa i ion; så finner jag deraf klart böra följa, att något annat, än hvad R. St. i detta afseende formligen antagit, jelte Liiu komma att till K. M. framställas, i följd hvaraf afven den ingress, hvilken i många delar innefattar en redogörelse för Ulsk:s åsigter, icke kan komma att inflyta i Siändernes lind. skrifvelse, oell det så mycket mindre, som denna ingress i flera fall har ett nära sammanhang med sådana punkter i Utskts betänk., hvilka ansetts böra förfalla på den grund att Hne Stånd stannat emot 2, och h vilka följaktligen icke äro afgjorda; af hvilken anleda, jag fullkomligen billigar den anmärkn., som Hr von Hartmansdorff i detta afseende framställt. — Uti iy:de punkten, i fråga om förläggande af en afdelning artilleri till Norrland, — eli förslag, sorn samtliga RiksStm bifallit, — har Exped.- Ulsk. äfven åberopat ingressen. Jag tror, att detta åberopande af ingressen bör försvinna, likasom jag instämmer med Ur von Hartmansdorff, att i3:de punkten ang:de anslag för eser eis-sq vad ro ner na bör förändras och kunde iå följande lydelse: ”R. St. hafva icke ansett sig äga skäl bevilja uppförandet å stat af det af E. K. M. för exercis-sqvadronernes underhåll äskade anslag.” Slutmeningen i framställningen till K. M. skulle då möjligen kunna blifva af följande lydelse: 5”Sfot!igen få R. St. af de skäl, som bär nedanefter finnas anförda, i underd. hos E. K. M. anhålla;” och sedermera efter den ordalydelse, som R. St. genom votering i förstärkt StatsUtsk. antagit.
7. — angående den är 1841 verkställda granskning af Statsverkets och andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, jemte de i anledning deraf infordrade och till Kongl. Majit afgifne underdåniga utlåtanden. I. R. 8, 24. IX. U. 3. II. 106. A. 197. A. 199. X. E. 355. — angående de åren 1841 och 1843 verkställda granskningar af RiksgäldsCoutorets förvaltning och räkenskaper samt Götha Canalbolags och Malmö f. d. Discontinrältningars utredning. I. R. 8, 24. II. B. 519. III. IV. E. 3. " — angående de åren 1841 och 1843 förrättade granskningar af de under Kongl. Maj:ts och Rikets CommerceCoBegiom ställda fonder och medel, jemte bemälde Collegii i anledning deraf till Kongl. Majit afgifna underdåniga utlåtanden. I. R. 8, 24. II. II. 519. lil. A. 10. E. 288. IV. U. 35. A. 109. — angående den år 1843 verkställda granskning af Statsverkets styrelse och .förvaltning, jemte de i anledning af samma berättelse infordrade och lill Kongl. Majit afgifna underdåniga utlåtanden. I. 24. R. 128. IX. U. 3. U. 106. 197. A. 199. X. E. 355. — angående den åren 1841 och 1843 verkställda granskning så väl af Bankens och Tumba bruks afslulade räkenskaper för åren 1839, 1840, 1841 och 1842, som af styrelsen och förvaltningen vid dessa verk. I. R. 128. VI. B. 615, 652, VII. A. 5. Ribbing, Arvid, yttranden. Riben, Carl Wilhelm, yttrande. VII. 396.
Man helsas med knäfall af värden och alla tjenarne eller rättare tjenarinnorna, och sedan är man nästan ständigt omgifven af ett antal unga, ständigt skrattande och snattrande flickor. Dessa hafva vanligen sålt sig åt värdshusvärden för en viss tid, under hvilken de föra ett lif, som efter europeiskt sedemått just icke är mycket prisvärdt. Sedan den i öfverenskommelsen faststälda tiden tilländagått, återvända de till sina hem eller gifta sig, utan att på något sätt hafva sjunkit i sina stamförvandters anseende. Men olyckliga de, som i någon af de städer, som ej äro öppnade för främlingar, drifva en kärleksintrig med en europe. De blifva då öppet utpekade som osedliga, till och med i tidningarna, och deras anseende är hjelplöst förloradt. Förut blefvo de i sådant fall äfven hårdt straffade. Alla qvinnor af de lägre klasserna och äfven de flesta af de högre gå japanskt klädda. De förnämare qvinnorna äro ofta utmärkt vackra, i synnerhet hafva de vacker hals. Beklagligen vanställas de ofta af smink, för hvilket fruntimren här tyckas hafva stor förkärlek. De yngre qvinnornas drägt är, äfven hos de fattiga, vårdad; den är föga grann, men smakfull och nästan lika för alla klasser. Deras sätt är mycket intagande och angenämt. Qvinnorna ur de förnäma klasserna börja redan att deltaga i europeernas sällskapslif, och alla europeiska herrar och damer, med hvilka jag samtalat härom, öfverensstämma deri, att ingen svårighet finnes för en japanska att lemna den inskränkta krets, till hvilken hon förut uteslutande varit hänvisad, och uppträda med behag och qvinlig värdighet i europeiska sällskap. Hon tyckes vara född till »lady». Den 20–21 sept. hade guvernören i Jokohama anordnat en utfärd för mig, dr Stuxberg och löjtnant Nordqvist till den ett stycke från staden belägna heliga ön Japanska vid sin toilett. eller halfön Enoshima. Vi reste först några engelska mil längs den ypperliga vägen Tokaido, hvilken utgör en af de få med vagnar farbara vägar i Japan.