Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
TryckfrihetsFörordningen: antogos lill grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. S. I). Föredrogs Bevillnings , Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utsköttens Memorial, JV:o 16, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Memorial, N:o i3, med förslag till sammanjemkiiing af Riks-Ståndens beslut, rörande Utskottens Utlåtande, N:o 8, angående reglementarisk» föreskrifter för bränvinsbrännlngens. utöfning m. nut kades lill handlingarne,. Från Hedervärda Bonde-Ståsdet. S. D. Föredrogs å nyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oecanomie Utskottens, på bordet hvilande, Utlåtande, JV:o 53, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet, jV;o 27, öfver väckte motioner, om skyldighet för säteri-egare och vissa boställsinnehafvare att deltaga i byggnad af Tingshus och Haradsfängelse: i afseende på ifrågaställde byggnadsskyldigheten för Presteoch Klockare-bol, lades Memorialet N:o 53 Fröt. Ut dr. d. 2i Mars 1835. 37 till Iiandlingarne; Ii varemot, i livad angick denna skyldighet för Sätesoch Ladugårdar, afhyste RAoch Rörs samt insockne Frälsehemman, Ståndet fann för godt att, med frånträdande af dess beslut, i anledning af Betänkandet N:o 27, gilla Utskottens tillstyrkande i Utlåtandet N:o 53; och skulle Ilögloflige Ridderskapet och Adeln samt Högvördige PresteSlåndet vördsamt och vänligen inbjudas att i detta sistnämnde beslut sig förena, S. D, Föredrogs å nyo och återremitterades Lag-Utskottets, på bordet hvilande, Betänkande, N;o 178, öfver Herr Dalmans motion, att häktande, "på grund af anklagelse för brott mot 5 Gap. 1 §, Missgernings Balken, ej måtte ega rum förr, än Konungen yttrat
Ehuru det icke kan nekas, att mången lånar för att kunna fortsätta ett yppigt och öfverflödigt lefnadssätt, så gäller det lika mycket om all slags lånerörelse. Ingenstädes kan långifvaren öfvervaka de utlånta penniugarnes användande. Att missbruket af lån ur denna fond skulle vara större än ur andra, lärer väl icke kunna ådagaläggas. Det torde lika ofta inträffa uti de rörelsegrenar, der stora lån meddelas, och äfven i enskilda låne-anstalter, der man, jemte säkerheten, förnämligast afser Iångifvarens fördel. Det vanliga förhållandet med all skuldsättning torde väl i allmänhet vara följande: man kommer i förlägenhet, antingen för betalning af gammal skuld, eller för sina lefnadsbehof, eller för sin rörelse; man söker och erhåller lån, der de lättast och billigast kunna fås; stundens förlägenhet afhjelpes; och det beror sedan af låntagarens omtanka huru lånet skall återgäldas. Under deri nuvarande tryckta penningeställningen, som kännes svårast för dem som behöfva mindre lån på längre tid, och då allmänna Diskonten gifver utväg att med icke allt för korta mellantider få efter hand återbetala sin skuld, hvilket utgör en väsendtlig förmån för det största antalet af landets lånebehöfvande innevånare, hvilkas bästa Rikets Ständers Bank både kan och bör afse, får jag fördenskull vördsamt föreslå, att Banko-Utskottets Betänkande JVs 25. 81 att Allmänna Diskont-fonden till utlåning med omsättningsrätt må, utan någon vidare förminskning, bibehållas vid det belopp, som den utgör vid 1860 års slut.» af vice Talmannen Ola Svensson. Vid 27:de punkten, 2:dra morn., angående förhöjning af räntan till 6 procent för lån från Allmänna Diskont-fonden: af Herr af Wirsén, C. Th., och Herr FL P. V. Gahn. af Herr Doktor Sandberg: »Det var en hjelp och lättnad, som hittills stod öppen för alla samhällsklasser, att i Rikets Ständers Bank erhålla lån till mindre belopp på billiga vilkor.
Dramatiska teaterns spellista har under de två sista månaderna af arbets&amp;ret för öfrigt upptagit » Roderik Heller », » Familjen Dänicheff », » Nflmbergerdockan », » Målaren och modelleraa », den redan nämda » Förbi! » samt » Rosa och Rosita », hvilket sist nämda stycke åter uppförts efter läng hvila och lemnat tillfälle åt några unga elever att visa sig offentligt Bland dem känner allmänheten fröken Göthlin redan genom flera föregående roller och har god förhoppning om henna En annan elev, som under halft annat år (halfva tiden mot den nyss nämda) ätnjutit undervisning i elevskolan, fröken Ulrich, Torsslows dotterdotter, visar goda anlag, men det torde vara alldeles för tidigt att ännu yttra sig något om hennes verkliga förmåga. Ehuru hr J. Örtengren redan i tre år tillhört elevskolan och fastän han redan för halft annat år sedan gjorde lycka i » Strandbybor », måste man ännu i afseende på honom intaga en afvaktande ställning. I » En liten förmyndare » uppträdde fröken Seelig, Hedvigs i » Vildanden » lyckliga framställerska, men hon hade tagit med sig alt för mycket af vildandens natur för att göra lycka i ett stycke af helt annan art Fröken Seelig torde ännu ha mycket att lära. Södra teatern bjöd icke på mycket nytt under våren, och kunde ej göra det, emedan han var upptagen af den inkomst-bringande » Guldspindeln », hvilken länge fortfor att gifvas för fullsatt salong. Det nya svenska lustspelet » Pröfvad kärlek », föga nytt till sitt innehåll, gjorde likväl en öfverraskande god lycka och höll sig uppe längre än » Herr Boisjolis bröllopsäfven-tyr », öfversättning från ett franskt original, som icke gärna låter sig öfversättas, utan måste, ses på fransk scen, hälst på Palais-Royal-teatem i Paris. För öfrigt spelade denne ' teater åter » Kosackflickan », » Hon är från Grenna&gt;, » GckI natt granne », » Lilla helgonet » och Frans Hedbergs gamla » Valborgsmessaftonen », nu lämpad efter tidens smak.
Ceder ström yttrade, att det för , de norra länens kustboer vore lättare än för Jemtlänningarne att komma hit, och detta såsom skäl, hvarföre Jemtland företrädesvis borde få tillgodonjuta berörde anslag. Jag erkänner denna lätthet för resan, men deraf följer icke, att en landtbruksskola i Upland är passande för alt lära den landthushållning, som är tjenlig i Norreller Westerbotten, emedan dessa landskaps luftstreck är alltför olika med Uplands. Skillnaden är så stor, att vissa sädesslag, som växa i del sistnämnda, icke kunna odlas i de nämnde nordliga landskapen, och att korn, som mognat i det förra, icke mognar i det sednare, samt är följagteligen oanvändbart lill utsäde i dem. Med ett ord, det fordras att hafva studerat jordbruket pä stället, för att der blifva rätt gagnande såsom landthushållare. Hvad det likgiltiga ordet egendomlig beträffar, så skänker jag efter min anmärkning dervid om R. o. Ad. vill bibehålla det; men sä vidt på mig berott, har; jag bordt söka förekomma alt Ståndet skulle gilla uttryck vid hvilkas läsning man är frestad draga på munnen. Att om en trakt, såsom betecknande, säga det hon är egendomlig, är ungefär detsamma, sorn att vid heskrifningen på en menniska vilja såsom något utmärkande anföra, det hon är tvåbent. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag kan ej finna samma löjlighet inneboende i ordet egendomlig, som den siste tajaren, och StatsUtsk:s ledamöter hafva icke heller kunnat så upfatta saken, hvarföre jag. ock för min del anser detta ord ganska väl passa in på Jemtland; men i afseende på- hufvudsaken, som är Gr. Mörners förslag, att ifrågavar. anslag för denna landtbruksskola, borde af Konungen användas lill inrättande af en dylik skola i något annat af de norra länen än Jemtland, ber jag att få erinra, att R. o. Ad. redan bifallit Utslcs förslag i 9:de punkten af utlåt. N:o 87, der det heter: ”beroende af K.
December samma år föreskrifvet, att de bygg nader för hvilka låneunderstöd erhållits, borde sednast den 1 Juli 1849 vara i så fullbordadt skick, att försäkring derå i städernas allmänna Brandstods-bolag kunde vinnas, vid äfventyr att länet i annat fall komme att genast infordras: att hvad som utaf de anslagne byggnadsmedlen icke vore lyftadt inom nyssnämnde dag, ej finge derefter utbetalas, samt att vederböraudes skuldebref å hela den utbekomne lånesumman sednast den t Juli innevarande år borde vara till Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-konlor eller till Rikets Ständers Riksgälds-kontor insände; så har, uti en af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Kronobergs län till Kongl. Maj:ts nådiga pröfning ölverlemnad skrift, Byggnads-Komitéen i Wexiö underdånigst förmält, hurusom, efter det Regements-skrifvaren vid Kronobergs regemente, Kaptenen F. G. Klingström, hvilken utaf ifrågavarande medel såsom byggnadslån erhållit ett belopp af 7,300 r:dr; detta lån efter ingången af September månad sistlidet år till Byggnads-Komitéen återbetalt, samt utaf det sålunda återbekomna lånebeloppet en summa af 1000 r:dr blifvit förre fångknekten J.
Jag vill icke vidare genomgå historien om hvad som passerat inom detta Fins i förflutna tider, eller försöka uppgöra aristocratiens räkning, sedan en värd talare före mig gjort det så utförligt och talentfullt och visat, alt likväl måhända icke allt varit så helt i detta afseende, som man vill låta förslå på den motsatta sidan. Jag utbeder mig blott af den värde ledamot, som här nyttjat det af mig nämnde argument, att få fästa hans uppmärksamhet derpå, att majoriteten inom detta Hus, äfven under sednare tider, icke alltid varit ett värn för friheten, och enskilde ledamöters be - Den 28 Augusti. lil mödanden emot majoriteten kunna väl i delta fall icke skrifvas Ståndet i sin helhet, eller sjelfva inrättningen, sådan den är, till godo. För att framdraga några enstaka exempel, påminner jag mig nemi., hurusom, då en värd talare här midt emot, hvilken 1111 hör till de starkast conservativa, för 3 riksdagar tillhaka, väckte en motion ang:dc kungsskjutsen, deruti han gjorde en målning af det sätt, pä hvilket det tillgick vid dylika skjutser, en målning, som visserligen var försedd med starka skuggor, dock ingalunda pä långt när så starka, som vissa af de uttryck, som i dag blifvit sagde lill prot. i detta Hus, hurusom, säger jag, en förfärlig storm uppväcktes emot honom och en mängd af ledamöter skyndade fram till landtm-.sbordet, för att medelst sina namnteckningar uttrycka sin ovilja mot det sätt, på hvilket den ädle Grefven yttrat sig. Det är nu många år sedan detta passerat, och det lugn, hvarmed man haft tillfälle att betrakta denna händelse lemnar äfven anledn. alt bedomina, huruvida icke äfven inom det conservativa elementet hänförelsen stundom kan vara just så stark och af den art, sorn de värde talarne sjelfva befarat hos massorna.
Man kan lätt beräkna kvantiteten af terpentin, då man besinnar att man, för att hindra fosfor, som befinner sig inom ett kärl af en gifven rymd, att lysa, måste tillföra kärlet en desto större mängd luft, ju mindre denna luft är utblandad med terpentinånga. Parfymens intensitet är uppenbarligen i samma mån starkare som den mängd terpentinånga, som erfordrats för dess neutralisering, varit större. H r Mesnard har senare konstruerat en apparat grundad på samma princip som den ofvan beskrifna, men hvari mätningen utföres på annat sätt. Apparaten utgöres af en liten låda innehållande tvänne valsar. Kring hvardera valsen är upplindad en tråd; den ena af dessa trådar impregneras med den vällukt som skall undersökas, den andra med terpentin. Experimentatorn håller sin näsa tätt intill en öppning i lådan och inför medels valsarna i den sistnämnda först en viss längd af den med vällukten impregnerade tråden samt sedan en så stor längd af den med terpentin impregnerade tråden, att de bägge dofterna neutralisera hvarandra. Den i apparaten införda med terpentin impregnerade trå- dens längd utgör ett mått på välluktens styrka. IDUN 272 Kvinnoöden och kvinnobilder. Anteckningar för Idun af Birger Schöldström. ii. En svärmerska. | | ^ | ä r Styrmansgatan å Stockholms Öster&lt;r %do malm nu går fram, funnos i medlet af 1600 talet endast trädgårdar och kål-land, ladugårdsbyggnader samt enstaka boningshus. I en af egendomarne där — eller malmgårdarne, såsom de sedermera blefvo kallade — bodde vid den tid vi här ofvan anfört en af sin samtids märkligaste kvinnor. Hennes namn var Anna Owena Hoyer. I något s v e n s k t arbele har jag aldrig sett hennes verksamhet omtalas, ej ens hennes namn har jag upptäckt. Det är i hittills uteslutande utländska arbeten, utgifna i Danmark och Tyskland, man kan skåda denna verksamhet och finna några få biografiska uppgifter om henne. Ja, det är egentligen endast i ett arbete — Johannes Mollerus: Cimbria Literata (Havnise MDCCXLIV) — dessa uppgifter förekomma, och därifrån ha de öfvergått till andra verk.
Härtill kommer ytterligare den af Föredraganden i underdånighet anmärkta omständighet, all sorn klaganderne icke visat pä hvilken sida de 72 röster, hvilkas ogillande de yrkade, vid omröstningen fallit, så kunde ett godkännande af klagaudernes anmärkningar i denna del ej föranleda till annat, än hela omröstningens undanrödjaude, hvaraf åter klefve en följd, att något förslag till ändring i det förutvarande reglementets stadgande om gratilikations-fonden icke hade lagligen blifvit framstäldt, och ali detta stadgande alltså hade måst bibehållas i det nya reglementet; men derigenom skulle frågan hafva fått en frän klagaudernes egne yrkanden mera aflägsen utgång, än den Föredraganden nu tillstyrkte, nämligen godkännande af del beslut, sorn vid sammanträdet den 4 Mars ansågs utgöra de Reste Rolehållarnes, och sorn innehöll, att de årliga bidragen från kassan till gratifikalions-löndcn, hvilka förut omfattade hela det årliga öfverskotlot af kassans räntemedel, skulle inom ett visst belopp begränsas. — Al vederbörandes yttranden i frågan har Utskottet ock inhemta!, att gratilikations-fonden icke skall vara ett för kassan främmande ändamål, dels emedan del icke kan vara utan gagn och intresse för Rolehållarne .ali deras afskedade Soldater och desses efterlemnade familjer erhålla understöd, dels emedan tillvaron af en inrättning för dylika understöd bidrager att minska hela den årligen utgående rekryteringskostnaden. Af hoppet alt efter långvarig och trogen tjenst erhålla understöd för sig, enka och efterlemnade harn föranledas Soldaterna att tjena länge och alt uppföra sig så väl, all de tillåtas i (jonsten länge (jvarsladna. Deraf biifver en gifven följd, all rekryteringarna mera sällan Kanstitulions-Utskotlets Memorial N-.o 11. 45 skola inträffa, hvilket förhållande ock, enligt uppgift af Enöres-kassans Direktion, skall efter gralifikations-fondens inrättande verkligen egt rum.
”F-n så tungt!” sade Haraldson, hvars rygg ej på många år varit krökt under en sådan börda. ”Det andra få vi ej med oss i den här vännan.” ”Det skall jag gå efter se’n,” hviskade Birger. Om en liten stund var det första godset lyckligt i båten; men då Birger hunnit nära andra gömstället, för att derifrån hemta sidenpackorna, hördes Simon jaktkarls röst höja sig till ett: ”Hållåh! jag menar det är någon derborta? Hunden blir orolig.” Denne, som åter kommit upp, visade verkligen alla tecken till ett nytt spår. Men Lutter öfverröstade de högljudt delade tankarne med en väldig skrattsalfva, hvarvid han svor till: att det då säkert var bara hafsfrun, som gått upp på land att torka sig. Birger fann ej rådligt att afvakta utgången, utan hastade tillbaka, glad att ha fått undan det, hvarpå tullsnokarne hade väderkorn. Det öfriga var ingen fara underkastadt. Gubben Haraldson gillade hans försigtighet, båten sattes utan tidsspillan i gång och styrdes mot Marstrand, der den landade vid norra skansen. ”Nu går jag upp till köpman,” sade Haraldson. ”Det är inte mer än en af hans karlar tar i två vändningar.” Gubben upplyfte, liksom på försök, en af de tyngsta packorna. ”Jo jo, det var för god vara att råka i räfvens klor; det rakar hans näsa förbi!” Men i detsamma uppgaf den gamle en vildes ohyggliga vrålande; packans ena sida hade remnat – och öfveröst af fuktig sand, stod Haraldson med den snart alldeles toma bastmattan på ryggen. ”Nå, så måtte alla helvetes djefl ..” Vi förbigå de ohyggliga svordomar, som den för första gången i sin lefnad lurade gamle lurendrejaren utöste, men våga nästan påstå att de voro lika otaliga, som sandkornen i de behändigt instufvade packorna, hvilka verkligen till sitt yttre egde tillräcklig likhet med de förlorade, att i mörkret och brådskan tillåta ett misstag.
Landtm, framställde propos. till återremiss af StatsUlsk:s utlåt. Lit. E. Ropades ja och nej. II. Ex. framställde derefter proposition till bifall å samma utlåtande. Ropades ja, nej och votering. Upplästes lill justering följande voteringsproposition: Den, som bifaller StatsUtskrs utlåt. Lit. E, ang:de i5- åriga personers befriande från mantalspenningar^ erläggande, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anses R. o. Ad. återremittera StatsUtskrs ofvannämnde utlåt. Lit. E, tillika med de dervid gjorda anmärkningar. Gr. Spens: I den upplästa voteringspropostn slår endast omnämndt femtonåriga personer; men Utsk:s betänk, angår äfven sextonåriga, och jag hemställer således, örn icke voteringsproposrn bör i denna del rättas. Underteckn. Ridd.Secret.: I den upplästa voteringspropos. har rubriken till Utskrs ifrågavar. betänk. Lit. E ordagrannt blifvit följd såsom vanligt, och det torde i de flesta fall blifva svårt att rubricera ämnena på annat sätt, än Utsktn i sina betänkrn gjort. Frih. Hermelin, Carl Samuel: Jag hemställer, om icke i stället för rubriken, i anseende till dennas ofullständighet, sjelfva förslaget eller slutmeningen i Utsk:s betänk, bör intagas i voteringspropositionen. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då man hittills tagit till grundsats, att till bestämmande af del ämne, hvarom fråga är, uti voteringsproposma införa de af Utskrn uppgjorda rubriker, ansåg H. Ex. denna grund, såsom i allmänhet den säkraste, äfven vid närvarande tillfälle böra följas. II. Ex. Hr Gr. af We Herstedt:
Jeni: gjutet: l skalp. 2 3 F ri tt. 9 Tackoch Barlast-, af Bergmalm 5/rS(St.v. 4 24 — 4 24 — 8 af Sjö- och Myrmalm i SkU. St.v. 2 16 — Bomber och Kulor, Kanoner, Stycken , Nickhakar och Mörsare 32 samt finare och gröfre Lavetter Kanoner, Stycken, Nickhakar och Mörsare, ostämplade och oborrade, Hällar öfver 11 tums tjocklek samt Lod och Lödjor öfver iMSt.v. 8 F ri a. 9 1 skepp:ds vigt stycket . Gamla casserade Kanoner och i kS/fÄSt. v. 4 24 — 4 24 — 8 Bomber Grytor och Kittlar, Hällar af 11 tums tjocklek och derunder, Kakelugnar, Lod oell Lödjor lill vigter af till och med 1 skepp:ds vigt stycket, Stolpar till Gallerverk och Ledstänger dertill i SkttSl.v. 2 ■ ■ 2 24 samt Slussportar i A/r&St.v. 6 — F ri a. allt annat gjutet arbete, ej speci25 ficerad t ioo Rd. v. - — F ri tt. Smidt eller valsadt: 50 — Ankare i kSmst.v. 6 — F ri a. Ipecacuanha, se Apotheksvaror. Ja lapparot, sc Apotheksvaror. Jean, se Väfnader, Bomulls. Jern, pläteradt, se Metallarhetcn, ej specificerade, uppptagne under Metaller, sammansatte. Jern-Malm, se Mahn. Jern: Gjutgods till Machinerier och delar deraf, se Redskap och Machinerier. Jerntråd, sc Träd. Bil. till Bevillnings-Utskottets Betänkande, JV:0 21. 19 Tulli färd c. Qvantitet för Tullber. Inf.-Tull. Utf.-Tull. R:dr s. r. Jeni: smidt eller valsadt:
Sädesproduktionen inom länet skulle otvifvelaktig! vara tillräcklig för dess innevånares behof, om icke en så stor del af hvad jorden afkastar åtgick för bränvinstillverkning, som vid ungefärligen 1,000 vanliga bränneriet’ och 27 ångbrännerier medtaga minst 18,000 Ttr säd och 160,000 Ttr potates; hvarföre ock i vanliga år eller vid fullt medelmåttig skörd mäste från andra orter, hufvudsakligen Skåne, Gottland och Öland, anskaffas omkring 36,000 Ttr säd, utom hvad som erfordras för Kongl. Flottans behof.” Kts Befhtde i Hallands län har andragit: ”Så länge jordbruket D.en 26 Ap i rl f. m. 429 grundar sig på bränvinstiIlverkning, kan det aldrig nå samma höjd oell utveckling, som i andra länder, der denna tillverkning är skiljd från jordbruket och bedrifves såsom en serskild fabriksrörelse. Men det är icke att hoppas, det husbehofsbränningen kommer att uphöra förr än den genom sin egen öfverdrift korrigerat sig sjelf, och den tid kommer väl, måhända snart nog, då den höga produktionen så nedsatt priset, att det icke blir någon vinst för jordbrukaren, att förvandla säd och poläter lill bränvin. Handlingen torde och tåla högre beskattning, särdeles som efter hvarje Riksdag alla möjliga försök göras att genom förändring i tygen eludera författningar, och undgå erläggandet af bestämda utgifter.” K:s Befhide i Malmöhus län säger: ”Bränviusbränvinsbränning är den enda egentliga binäring, som idkas. Den s. k. husbehofsbränningen tued små pannor och enkel redskap är visserligen i aftagande, men de med en aldrig tröttnande upfinningsförmåga allt jemt förbättrade ångbrännerierna förvandla all åtkomlig säd och potatis i en bränvinsflod, hvars vågor hola att fördränka hela landet, om icke snart en damm sättes för deras verksamhet. Det är denna som utgör hufvudorsaken till den ökade fattigdom och slöa liknöjdhet, hvaruti arbetsklassen oemotsägligen sjunker utan alt kunna uppehållas, så länge vinningslusten icke afser medlen för sina framgångar.
Stats verket har, i anseende till dess Inkomster och Utgifter, blifvit under dessa tvänne år förvaltadt, ej mindre efter de grunder och den Stats Reglering, som Rikets Ständer, vid Url inia Riksdagen i Örebro, år 1812, fastställt, än i enlighet med de i följd deraf Nådigst utfärdade Stater, samt de af Eders Kongl. Majit, Ven 14 Juli. Dess Höga Rätt likmätigt, gjorda dispositioner och förordnanden. Hvad Stats-Verkets Ordinarie Inkomster angår , så hafva Rikets Ständer, uti den vid 1812 ars Urtima Riksdag i Örebro, af Rikets Ständer upprättade och till Eders Kongl. Majtt i underdånighet öfverlemnade Riks-Stat, icke ansett någon förhöjning uti de Ordinarie Inkomst-Titlarna antagelig , undantagande för Koppar-rentan och Slagskatten , samt Kronans Tionde-Tackjern, e* medan erfarenheten under den korta tiden, sedan sista Stats Regleringen, icke kunnat stadga någon grund för högre beräkning deraf. Stats-Verkets ordinarie inkomster blefvo således beräknade till enahanda belopp, som uti a 810 års Riks-Stat, med tillägg af nyssnämnde förhöjning uti Koppar-rentan och Slagskatten, samt Kronans Tionde-Tackjern , jemte några tillrikta och nya inkomster, som, ifrån och med I812 års början, kunna för Stats-Verket vara att påräkna; men, i anseende till Krono-tionde och Afrads-spannemål, hvilken dels användes till Flottornas och Värfvade Arméens aflöning, dels utgör Stats-Verkets Öfverskotts-spannmål, och dittills uti Räkningarna blifvit uppoch afförde efter det vanliga Statspriset af 1 R:dlr 16 sk. Tunnan, ansågo Rikets Ständer det blifva ledande till mera redighet och enkelhet uti Räkenskaperna, sorn den dädanefter och för framtiden beräknades endast efter det, vid 18x0 års Stats-reglering för Öfverskotts-Spannmålen, pi Förslag, i Staten upptagne pris af 4 R:dlr Tunnan ; dock skulle detta stadgande likväl icke med - Den 14 Juli.
(Botea öernnö anmärkning till forånöring, och finnér ©tånöet åtenöet tillfylleft utreöt, må ©tånöet, feöan be* ftåmöt foeflag till fåöan ånöring blifvit uppgjotöt, om öc£ antaganöe ellet fåtkafianöe, antingen genafl ellet, öereft någon Heöamot öct åffar, i annat plenum befluta. iiv anmärkningen af öen befkaffenhet, att 6 Den cnfee forbra nåtmare utrebntng, erbålle Ut^ottet af famina au* mattning Del, för att forflagct Derefter ytterligare granda od? jenda, når ett fålunba bereöt förjlag till ©tånDen återbommer, watbe Det bebanblabt på famina fått, font t?år ofwan om Utfbotto för fl a för* flag ftabgae, Död: att ytterligare å tetre mig ej må åga rum. 4:o Sitccförvoifav något £Ktbé*©tcmD cj uppehållas?. §. 59. Silla beträffar, ^jan&lingar, Ijrotlfa till famtliga 3lifé* ©tånDen tnlemnas eller från Dem utgå, fiola ide i Protokollet! intagas?, utan cnDafl meD nummer eller bort rubric antybas.