Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den urgamla odallagen, som ligger till grund för vår arfslag, har i 500 år bibehållit åt Sverige ett oberoende Adelsstånd och ett oberoende Bondestånd, utgörande båda intergrerande delar af den lagstiftande makten ; den har åt brödrafolket bibehållit det sednare Ståndet ännu mera oberoende än hos oss, derföre att äldste sonen der äger rättighet att, emot lösen till sina syskon, inträda i en odelad besittning af sina fäders jord. Likväl vill man nu öfverändaka5 H. 32 250 Den 0 December.’ sta denna grundval för Skandinaviens fria Bondestånd, och öfverändakasta derjemte de dermed sammanhängande otålige öfverenskommelser inom familjerna, giftermålsförhållanden, jordupplåtelser, skuldsättningar, lösningsfrägor m. m. och hvarföre allt detta? Jo, för theorien af en billighetsgrund, som verldshistorien förnekar, emedan man icke torde kunna bestrida, att förfädren äfven kände hvad billigheten fordrar, och älskade sina döttrar lika ömt som vi. Man vill gå längre hos oss, man vill stifta en lag, som emot all Europeisk lagprincip, verkar retroactivt, enär den förflyttar äganderätten till en stor del af Sveriges jord, från den nuvar. lagliga arftagaren, till en annan, som får den lill skänks! Den lika arfsrätlen infördes först i den Nord-Americanska fristaten, genom de Puritaner, Qväkare och Methodister, som coloniserade denna stat, likväl icke förr, än den genom en revolution skilt sig från moderlandet. Uti landets localförhällanden, med millioner tunnland ännu obrukad jord, kunde styckningen icke blifva «å farlig; likväl klagas äfven der öfver jordbrukets förfall, och linnes flera stater, inom hvilka man i stället att producera boskapsafvel, lagt sig på att producera slafafvel, såsom mera lönande. Frankrike följde det Americanska efterdömet i början af sin revolution; den lika arfsrätten infördes, och Napoleon, tvungen genom dess tillvarelse, upptog den i sin codex, men sökte likväl att mildra dess menliga följder, medelst inrättandet af majorater.
Den, som instämmer i Utskottets förslag, att å rubriken Marin-metall bör bestämmas 5 R:dr införselstull för hvarje 100 R:dr värde, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer rubriken att lyda: Marin-metall eller annan composition, i form af bleck till förhydning af fartyg, med 5 R:dr införselstull för hvarje 100 R:dr varuvärde. För.starAta Stats-Utskottets Memorial', N\o 499. 11 Vid voterings-sedlarnes öppnande befunnos 11 Ja och 108 Nej, i följd hvaraf ifrågavarande rubrik erhåller den uli conlrapropositionen intagna lydelse. Tretiondefemte voteringen, enligt 205 punkten. Den, som godkänner Ulskoltets senaste förslag. aLt å Musslor: friska, hör bestämmas 1 R:dr 24 sk. införselstull per tunna, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, komma friska musslor, att utan tullafgift få införas. Voteringen har utfallit med 17 Ja och 102 Nej, på grund hvaraf friska musslor få utan tullafgift införas. Tretiondesjette voteringen, enligt 208 punkten. Den, som godkänner Utskottets förslag, att Nålar: syoch tambour-, höra åsättas 40 sk. tuli per 'fö vid införsel, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, bestämmes införselstullen å Syoch tambour-nålar till 24 sk. W. Med 60 Ja mot 59 Nej är Utskottets förslag i denna del godkändt. Tretiondesjunde voteringen, enligt 208 punkten.
”Inseende min oförmåga alt bedöma de detalj-frågor i hvilka Stats-Utskottet, vid 3:dje Hufvud-Titetns reglering, ingått och oberedd att åtaga mig skyldigheter, hvilka allvarsamt betraktade icke torde kunna åläggas hvarje Ledamot af Svea Rikets Ständers Stats-Utskott, men deremot tillhöra och med fullt anspråk kunna fordras af en Krigs-Minister, kan jag, ehuru jag tror mig inse fördelar af åtskillige vid denna Hufvud-Titel föreslagne förändringar, i afseende å verkställbarheten af det hela, ej annat än, på ofvan anförde grunder, för min del reservera mig i frågan om 3:dje Hufvud-Titelns reglering.” Af Hr af Harmens, sorn yttrade, ”clet han icke tilltrodde sig kunna tillstyrka Rikets Ständer att göra någon indragning i Cavalleriets numerär; och skulle sådant specielt tillämpas i afseende å Smålands Husar-Regemente, ansåg Herr af Harmens beräkningen af en vaeance-afgift af 7 tunnor spanmål för hög, och trodde, att på detta vilkor säkerligen icke halfva Regementet komme att sitta af, så vida detta berodde af Rusthållarne, icke derföre att 20 Stats-Vtshottcts Utlåtande, N.o 44. |U kostnaden för rustningen vore högre, men derföre att en stor del bland Rusthållare heldre vilja underhålla hästar, än aflemna ett spanmåls-belopp, som de stundom nödgas från andra håll inköpa eller lösa efter hög markegång. ” Af Hr Biskop Hedrén. ”Då §. 34 af Riksdags-Ord ningen samt §. §. 53 och 89 Regerings-formen föreskrifva att alla uppkomna frågor om grunderna för allmänna Inrättningar af alla slag, skola af allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet upptagas, och de nu föreslagna förändringar ovägerligen mäste anses röra grunderna för en allmän Inrättning, som är för fäderneslandet af den högsta vigt, nemligen Rikets försvarsverk, så hade nämnde Utskott bordt denna fråga bereda, eller åtminstone i dess utredning deltaga.
Domkyrkans underhåll och behof, pa Stat redan vo - 64 Underdåniga Skrifvelseri ro anslagne 98 tunnor Kronotionde årligen, hvilket bidrag utgjorde ett af de betydligaste, som i sådant hänseende funnos bestådde, samt utvägar till de nödvändigaste förbätiringarne dessutom syntes kunna beredas, så väl af de 44 tunnor hvilka af nyssnämnde bidrag återstodo, sedan Kyrkobetjeningens aflöning afgått, som af Kyrkans Capital och de tillskott Stadens innevånare, hvilka begagna Kyrkan, syntes i och för reparationen deraf böra vidkännas. Under enahanda Isigter af ämnet och enär Statsverkets tillgångar icke mindre nu, än åt 1815 påkalla sparsamhet, hafva Riksens Stander icke funnit skäligt bifalla, att Staten med något bidrag till Calmare Stads Domkyrkas reparation varder belastad, utan anse R. S:r deremot Kyrko-Bådet böra hos E. K. M. i underd. söka Nådig tillåtelse att, på sätt vid dylika tillfällen vanligen sker , förskaffa sig den till ifrågavarande reparation nödige tillgång; och hvilken utväg i förening med de medel Kyrkan förut eger, R. S:r förmoda desto heldre skola befordra ändamålet, som, vid jemförelsen emellan de år a 815 afgifne och det derefter upprättade samt E. K. M:ts Nådiga Remiss följaktige Förslag, det visat sig, att, utan något allmänt bidrag, Kyrkans bristfälligheter, ifrån sistberörde år, blifvit så vida bättrade, att reparations-kostnaden numera är vorden uppgifven till ett belopp af 5,470 R:dr B:co mindre, än hvartill densamma i Förslaget år 1815 uppfördes. Riksens Ständer framhärda etc. N:o Underdåniga Skrif velseri 65 N:o 212.' Uppl.o.godkänd hos Ridd. o. Ad. d. 14 April 1823.'
Är Presidenten i Svea Hof-Rätt af laga förfall eller jäf hindrad, företrädes dess ställe af den äldste i tjenst varande Presidenten , och efter Bihang till R. S, Prot, 5:dje Sami. 26 ConstitutionsUtskottets betänkanden. Presidenterne, af den Ledamot som innehafver högsta Ämbetsvärdigheten. Denna Domstol åge, sedan ransakningen är fulländad och Domen efter Lag fälld , att densamma för öppna dörrar afkunna. Ingen håfve magt att sådan Dom ändra, Konungen obetaget, att göra Nåd, hvilken likväl icke må sträcka sig till den -persons återinsättande i Rikets tjenst, som blifvit dömd sitt Ämbete förlustig. Se Bihanget 3 Bandet, sid. 113 och 137. Morn. Skulle Constitutions-Utskottet anmärka, att Stats-Rådets Ledamöter samfällt eller en eller flere af dem, uti deras rådslag om allmänna mått och steg, icke iakttagit Rikets sannskyldiga nytta, eller att någon StatsSecreterare icke med oväld blifvit gjord. Skulle Constitutions-Utskottet anmärka, att Stats-Rådets Ledamöter samfällt eller en eller flere af dem, uti deras rådslag om allmänna mått och steg, icke iakttagit Rikets sannskyldiga nytta, eller att någon Stats-Se« creterare eller Föredragande af Cornmando-mål icke med oväld blifvit gjord. Se Bihanget, 3 Bandet, sid 25. ► Ridderskapets och Adelns Protocoll den 7 April, I. sid. 287; d. xi 28 Constitu/tionsUtskottets betänkande. April, I. sid. 355—553; d. 27 Maji, II. sid. 491—499; d. 5 Junii, I. sid. 142, och d. 11 Junii. Borgare - Ståndets Dito d. 4 och 8 April, sid. 1591, 1690. Morn.
Gerna ville han ock visa henne tjenstvillighet och sade derföre slutligen: "Om denna sak är af så stor vigt, så torde väl vara bäst, att jag sjelf ger mig af att uppsöka herr Erik." "Detta vore visserligen en stor tjenst, och skulle jag, i betraktande af sakens vigt, ej ens neka att antaga edert tillbud; men en färd uppåt landet är denna tid förenad med faror." "Icke så alldeles många, der just herr Klas med krigshären tågat fram. Jag kan ock medtaga en stark och rask karl och ett par hakebyssor, som jag kan få hos en bekant vid vägen. Sålunda utrustad, har jag ingen fara." "Nåväl, herr Enevald, jag måste väl antaga eder tjenstvillighet, ehuru såväl kanske ni, som herr Klas, anser saken onödig att bekymra sig öfver; men i min själ är jag så fullt öfvertygad om dess vigt, att jag sjelf förr ginge till fots fram till herr Erik, än jag ville lemna den outrättad." Fru Metta skref: "Käre herr Erik! Kan jag eder icke förhålla, hurusom jag förnummit, att en gammal trollkona härstädes, Annika benämnd, är i beråd att vilja herr riksmarsken, riksamiralen och ståthållaren, högborne herr Klas Fleming, friherre till Wik, m. m. genom trolleri om lifvet komma. Och har jag sjelf i hennes koja, både hört tal ditåt, så ock sett en underlig fremmande qvinna och andra märken till trollkonsts bedrifvande, stygg helvetisk brännestank, och mera dylikt. Syntes henne dock till hennes onda afsigts genomförande, trenne af förbemälte högt uppsatte herres hårstrån behöfliga vara. Är derföre min tjenstelige begäran, att J, herr Erik, ville förbemälte herr Klas förvarna, att han sig mot all slags signeri må tillvarataga, icke utan en bit jern på kroppen vara, och att han sina hårstrån ingalunda tillåter af någon vidkommas, i thy att man icke kan veta ho, som kan förrädisk vara. Och har unge herr Enevald Fincke, för att J mågen veta att varna bemälte herr
St:s utlåt, hvila till nästa riksdag, men att deremot sednare delen deraf, eller det ytterligare tillägget, som Utskottet ansett böra särskildt pröfvas, för den händelse, att den förra delen blefve antagen, icke malte af R. o. Ad. godkännas; Frih. Raab hade åter föreslagit, ätt R. o. Ad. skulle såsom sin gemensamma tanke antaga den redaclionsförändring af 72 §, som vid sista riksdag blifvit af samtliga RiksSt:n antagen, och slutligen hade Hr von Hartmansdorff, med hvilken Hr Printzenskjöld förenat sig, föreslagit, att R. o. Ad. måtte såsom sin gemesamma tanke förklara, att Utsk:s förslag vore hvarken nödigt eiler nyttigt. Hr von Hartmansdorff: Det är någon skillnad emellan Hr Printzenskjiilds och mitt förslag, men jag anser del vara förgäfves att göra några förslag, och vill således återtaga mitt. Efter tillkännagifvande, att de framställde förslagen skulle blifva föremål för propos. i den ordning de blifvit väckte, hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. behagade återremittera €onst.Utsk:s mern. N:o 23, med antagande af Gr. Lagerbjelkes förslag såsom Ståndets gemensamma tanke. Ropades starka nej, jemte ett eller annat ja. Då härefter propos. framställdes å återremiss, med anta6 IL 72 570 Ben 28 Januari. gande af Frih. Raabs förslag såsom Ståndets gemensamma tanke, hlef denna propos. besvarad med starka nej, blandade med ja. Proposition å återremiss, med antagende af Hr Printzenskjölds förslag såsom R. o. Ad:s gemensamma tanke, blef sedermera framställd oell jemväl besvarad med starka nej, blundade med ja. Hr von Hartmansdorff:
Herr Gresrvcn och L andr-Marstal keit erindrade att altsammans, enligt Regerings-formens för» skri t, nu more ätcrremikkeradl Ropades Ia - Friherre K<15 anksNe, Lcksrinx, Utbad slg sä tilkännagifwa i afseende pä det af Ridderstapct och Adeln i väg bifallne betänkande af Riddarhus Utskott'r för hwardera as Herrarna Rrmgell, att ehuru wa! t lamma betänkande endast nyttjades termen crlefg, §u inlroduction, hade Utskottets mening dermed icke lunnar wara annan än ait ej hiort den egenkeligen sä kilade imrotuclions algisren, utan äfwen de likaledes säsom wilker för iniroLuctionen stadgade asgiftcr lill Adcliga Cadett-Scholaris och Adeliga Jnngfru-Sri » ters Castor, borde ,ör hwardera wara ertagde; och hoppades Friherre Uoienlians att Ridkerstapet och Adcln sjelfwa täcktes finna, att det af Utskottet nyttjade uttryck icke kunde Uti inskränkrare mening fattas. Herr La»dr>Ma rsk a lke n gjorde hära pro, post. Den i6 December. §Zr position, hwilken bifölls; och skulle ProtscollS.Utdraget till Riddarhus-Utskottel i consormite dermed inrättas. Höglsst. Ridderskap?! 06) Acekn ärMjdeskl. E till z. In krotnLvlli. 6. Lilverstol^s.. Lördageli dm i6 December. Plenum kl. 5 eftermiddagen. Justerades säljande fran Expeditions-Utskottet inlämnade underdåniga.skrifwelstr t.ll Kongl. Maj:! Stormägligste Allernadigste Konung! Dä i anledning af inkommit
Deras till deltagande uti Öfver-Revisionen af Krigs-Räkenskaperne förordnade Deputerades Berättelse, angående KrigsRedogörelseoch Revisions-arbetet sedan sista '■Riksdagen. Ståts-Vt&kottets Fetunkanden'. 1865 Deputerade hafva, beträffande sjelfva Revisions - arbetet, oinförrnält huruledes, sedan Kongl. Majit vid sista Urtima Riksdagen'före. slagit Riksens Ständer, att jemväl genom Deputerade deltaga i revisionen af 1810 och senare årens Krigs-Räkenskaper, samt Riksens Ständer, med antagande deraf, utfärdat Ihstruction för Deputerade oell dertill utsett 2:ne af hvarje Stånd, så hafya desse Deputerade icke allenast fullföljt tillsynen å hvad sora återstod af 1808 och 1S09 arens krigsredogörelses så beskaffade handläggning, utan ock vidtagit enahanda åtgärd med Revisions-arbetet för 1810 och följande årens krigs räkenskaper på sätt den. erhallne Instructionen utstakade och de deröfver förde protocollerne, hvilka äfven Stats-Utskottet blifvit meddelade, närmare utvisade. Till granskningens förrättande äro af Kongl. Majit i Nåder förordnade 2 ne serskildte Contoir med erforderlige Tjenstemän och .Betjening Och hafva de först inbekomne Räkenskaperne blifvit i detta hänseende uppskattade till 541 i Revisions-månader, derutaf vid sistledne Octob.er månads hal fårs undersökning funnits verkstäldt 356^idels Månaders arbete och af det förra återstått 185’idels Månads, men hvartill kommit dels ytterligare aflenmade dels inför» väntade Räkenskaper för 1813 till och med för 18171 tillsammans med sistnämnde återstod utgörande 429 Revisions-mänaders arbete, så att mer än hälften af det hela då ännu icke medhunnits.
Det lopp en aning genom hans blod, som ej låter beskrifva och förklara sig, men som något hvar med liflig inbillningskraft och ömma känslor erfarit, då man befinner sig i det älskade föremålets närhet, och röner det af hjertats sällsamma sprittning, utan att någon sagt, att personen finnes der, eller man eljest upptäckt det med sina vanliga sinnen. Beslut och handling är ett hos qvinnan, säger skalden. Så äfven hos en söderlänning. Badins första tanka blef, att skaffa sig ljus i detta mörker, och inom ett par minuter befann han sig vid dörren af de begge kammarfruarnas rum. Flickornas förvirring, då Badin, utan omsvep, trädde in i rummet, var obeskriflig. Jenny *** och negerynglingen sågo hvarandra nu ej första gången, och likväl var deras hälsning å ömse sidor temligen kall; hvaremot Olivia Ramströms fina, ljusa, grekiskt bildade ansigte höljdes af törnrosens hy, då Badin, utan att sjelf vilja eller veta det, för henne gjorde en djupare bugning än vanligt, och hans naturliga frimodighet i hast förvandlades i förlägenhet. Blodet rusade äfven honom upp i ansigtet, men morianens färg förråder aldrig hjertats hemligheter. Jenny återhemtade sig först och härmade, så godt hon kunde, drottningens stränga uppsyn, då hon ville injaga vördnad hos dem, hon talade till. «Hvem söker, min herre, och hvarmed kunna vi vara herrn till tjenst?« frågade hon, med höjd stämma. – »Sannerligen, mina sköna fruntimmer, har jag icke funnit vida mer och bättre än det jag sökte, och om ni befaller min tjenst, så skall er trogne slaf alltid vara redo.« – »Vi äro ej vana vid uppassning af negerslafvar,« – återtog Jenny, bitande, men sänkte rösten och tystnade, då hon blef varse vredens blixtar i Badins ögon. Han hade ej hunnit gifva luft åt sin harm, innan Olivia redan bestraffat sin väns förhastade uttryck, dels med en missnöjd blick och dels med det allvarliga utropet: »Du glömmer dig, bästa Jenny!«
Och upprättas häröfver genom Låne-Banken behöriga Ränte-uträkningar vid Junii och December månaders slut, lill rättelse för liqviden, som i enlighet dermed sker tvänne gånger örn året. Hvarken från Stockholms Stads Brandförsäkrings-Contoir eller någon af Spar-Bankerne i Riket, har anmälan hittills blifvit gjord om begagnande af den Låne-rättighet som för dem finnes förbehållen. Götha Canal-Verk. Enligt Rikets Ständers beslut har Bankens hos Götha Canal-Verk för lemnadt Byggnad s-Lånebilräde ägande fordran 2,700,000 R:dr, uti 1829 års General-Hufvudbok blifvit inom linien förd och balancerad. De till Götha Ganals byggnad af Rikets Ständer beviljade Anslag hafva till och med år 183o i stadgad ordning blifvit genom Riksgälds Contoiret utbetaldc, sedan behörig inspection af arbetsförvaltningen och granskning af Räkensknperne för sig gått, och Banco-Fullmägtige hos Fullmägtige i Riksgälds-Gontoiret anmält att hinder deremot ej mött. Banco-Fullmägtige hafva gifvit Reyisorerne tillkänna, att det Förslag, som leaa t lill arund för beräkniuaarne vid det under nasti. Riksdag lill O O ‘ # O # 1 O Götha Canal-Verk beviljade biträde, under Banco-Fullmägtiges vård förvaras. Bankens fordringar hos Södertelje Canaloch Slussverks-Bolag , 100,000 R:dr, och hos Hjelmare Canaloch Slussverks-Bolagj 200,000 R:dr, hafva, i följd af Rikets Ständers beslut, blifvit uti 1829 års Hufvudbok inom linien förde och balancerade. f. Bankens egenteliga Läne-Rörelse mot Pant, Hypotliek och serg skilda, Förbindelser. Kongl.
Det gjorde jag visst, det? ADOLF. Och så... TEKLA. Ledsnade jag på honom! ADOLF. Tänk om du ledsnade på mig med? TEKLA. Det gör jag inte! ADOLF. Om det kom en annan, som hade de egenskaper du nu söker hos en man, antag det bara! Så öfvergaf du mig! TEKLA. Nej! ADOLF. Om han fängslade dig? Så att du icke kunde öfverge honom, så öfvergaf du mig, naturligtvis! TEKLA. Nej, det är inte sagdt! FORDRINGSEGARE. 68 ADOLF. Du kunde väl inte älska två på en gång? TEKLA. Jo! Hvarför inte? ADOLF. Det förstår jag inte. TEKLA. Men det kan finnas saker till, fastän du inte förstår dem! Alla menskor äro ju icke lika skapta! ADOLF. Nu börjar jag fatta! TEKLA. Nej, verkligen! ADOLF. Nej, verkligen! (Paus, hvarunder Adolf synes med Tekla! Vet du att din uppriktighet börjar bli plågsam. svårighet erinra sig något han ej kan komma på.) TEKLA. Och det var ändock den högsta dygd du visste, och som du lärde mig. ADOLF. Ja, men det förefaller mig som om du dolde dig bakom denna öppenhet! TEKLA. Det är den nya taktiken, ser du! ADOLF. Jag vet inte, men jag tycker det börjar bli otrefligt här. Vill du, så resa vi hem i afton! FORDRINGSEGARE. 69 TEKLA. Hvad är det nu för påhitt! Jag har nyss kommit och har inte lust att resa igen! ADOLF. Ja, men nu vill jag det! TEKLA. Hvad bryr jag om hvad du vill! Res du! ADOLF. Nu befaller jag dig att följa med nästa båt! TEKLA. Befaller? Hvad är det för prat? ADOLF. Vet du af att du är min hustru? TEKLA. Vet du af att du är min man? ADOLF. Ja, det är skilnad på det ena och det andra! TEKLA. Jaså, du talar ur den ton! Du har aldrig älskat mig! ADOLF. Inte det? TEKLA.
MasmästareOrdningen af dea 26 Juni 1766 kan icke vara främmande för Motionärerne, ty den upläses hvarje år vid de så kallade Masmästare-mötena, der, utom Hyttefolket, alla Hyttefogdar måste sig infinna, för att inför ÖfverMasmästaren redovisa Blåsningarnes förlopp, samt huru de af honom meddeldte föreskrifter och befallningar blifvit fullgjorde. Denna Kongl, förordning gör en väsendtlig skillnad, emellan de Blåsningar, som verkställas af enskilte personer, och dem, som tillhöra Corporationer eller Bolag. 11 §. till exempel stadgar: att vid Bergsmanshyttor ne okänd malm icke får nyttjas, utan ÖfverMasmästarens tillstånd: men om enskild egare tilltror sig, att vid sin masugn nyttja okänd malm, utan att förut rådfråga ÖfverMasmästaren, gifve han då sin Masmästare för dess säkerhet skriftelig befallning derom, och stånde till egarens äfventyr al - i44 Den 19 Februacii f. m. lena, om Blåsning för den orsak misslyckas. Skälet härtill är påtagligt; i ena fallet blir förlusten blott den enskiltes, i det andra åter drabbar förlusten hela Bolaget; och denna föreskrift synes derföre grundad både på rättvisa ocb billighet. Enligt Kongl. BergsCollegii Instruclion af den 3 October 1753, åligger det äfven Öfverinasmästaren, att jemte en noga tillsyn vid Bergsmanshyttorne, följa Blåsningarnes gång, gilla eller förbjuda de för behofvet anskaffade malmer, anbefalla malmbeskickningarne m. m.; och alla dessa föreskrifter måste enligt ofvan åberopade Kongl, författning ovilkorligen efterlefvas, vid bot af begtämda vitén i hvarje fall, som sådant urakllåtes, och det är likaledes Bergsmännen förbjudit att sjelfva lägga hand vid arbetet, utan detta skall verkställas af de utaf ÖfverMasmästaren antagne och godkände arbetare. Lagstiftaren har genom dessa stadganden åsyftat både den enskiltes och det allmännas gemensamma hästa, och sålunda undanröjdt de många olägenheter, som eljest genom oförstånd och okunnighet nödvändigt skulle upkomma.
Afskedstagandes Fullmagters cliartering 267. Afskrifningar: af NumerLotteriets fordran hos Helsingborgs IlambyggnadsDirection 56. „ förskott till inlösen af falska eller skadade Creditsedlar 67. „ fordna DiscontVerkets skuld 67. „ förra MagzinsFondens äldre fordringar . 209. „ gjorde anvisningar å Öfverskotterne i55. Ahlbom, om nedsättning i arrendet af Kungs ölirs KungsLadugård 229. Allmänna Anslag, angrde 23g. Allmänna Frågor i Statsregleringen 124, 235. Allmänna Bevillningens fördelning, angrde 4°9‘ Amiralitets-KrigsmansCsssan, StatsVcrkets bidrag dertill 2491 Andra Lif-Gardets Stats-anslags-summa, angående i32, 3o4, 316. — Cassernbyggnad, anslaget dertill, ang:de . 34o. Andre', om dess Lån 200. Anmärknings-anledningar emot Statsfio, 11,57, io3, Rådet och Föredragande Anordning utom Stat, angrde 133. ArbetsliusFonden, angrde 200. Arbetshus-medlen, Allmänna, angrde 201. Archi v, Rikets Ständers, om inrättande af ett sådant 5o, 166. N:o Arffurstarne, tillökning i Kronprinsens Hof hållnings-summa för dera 236. Armeens Accorder, ang:de 23g. Arraeens Officerare, om Stipendier för dem . ig, 8o. Arme'ens PensionsGassa, utbetalningen af Stats - Verkets bidrag dertill 24g. Arrende-afgifter: af Lunda Kronohemman 223. „ Berga D:o 160. Sörforss Kronö-Laxfiske 34. „ Carl Gustafs Stads Kronoqvarn 35. Hemmanen Rörby och Barkarby 47- , Svartsjö KungsLadugård 55. Arrende-brist hos Boställs-inneliafvare, angtde 270.