Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det finnes säkerligen ingen redlig fosterlandsvän, som icke måste erkänna verkligheten af nu förespeglade vådor. Men de fleste torde anse det omöjligt, att tillgripa en radikal utväg, utan tillstyrka endast palliativer. Så t. ex., för att det icke må heta, att man arbetar å söndagen, inställas då godstågen, och endast persontrafik tillåtes. Men af det ofvan sagda inses, att det just är denna om söndagarne ökade persontrafik, som utgör det vådliga, då derigenom all sabbatsfrid tillintetgöres, och söndagen, ifrån att vara bestämd till en hvilodag för kroppen från jordiskt arbete, och för själen från verldslig omtanka, förvandlas till en förströelsens och njutningens dag, då alla band och bommar lossas, för att begären må otygladt kunna tillfredsställas. Ungdomen på landet, förut upfödd i stränga seder, med aktning för mensklig och gudomlig lag, ser nu, att dessa lagar öfverträdas af alla, fattiga och rika, unga och gamla, höga och låga, befallande och lydande; den finner icke mera den stilla sabbatsfriden, som fordom så mäktigt talade till känsla och förstånd, utan ständigt blir sinnet öfverfylldt af detta lifvets företeelser, om söcknedagarne rastlöst arbete, om söndagarne otyglade nöjen; inga yttre anledningar mana numera kraftigt till allvarliga tankar och lyfta sinnet ifrån det förgängliga. 3S Den 1 December f. m. Frestelsen blir alltså för stark, ungdomen gifver vika och kastar sig tanklöst i nöjenas och berusningens floder. Ett annat palliativ ar, att bantåg om söndagarne endast gå om morgnarne och eftermiddagarne; men dels afhjelpas derigenom de af mig framställda vådor, dels iir detta overkställbar^ emedan, om ock ett inskränktare antal bantåg gå om söndagarne, så måste dock ett tåg, som en söndag går ifrån Stockholm till Göteborg eller Malmö, komma att under vägen passera vissa trakter under gudstjensttiderne. Vidare siiges, att för postens befordran det åtminstone är nödigt, att ett tåg går om söndagarne.
N avel män pä Kronans Slät, samt »ned afseende pä sö'ekvmmande omständigheter, säLana kcnston -r benätl'a, som til en tredjedel eller hälften swaa emot det belopp, den afgaendes lön pä S'at utgjort; dock lik.väl med iakttagande deraf, at ej et större antal än tiva a tre sädane kentionairer mage under en och samma tid an agas, pä del Lagian härigenom ej mätte äoragas allihör känbara utgij:er. §. iA Riddarhus - Lecrsteraren åligger: ilo At wid Riksdagar föra krotocollet r Ridderskapets och Adelns klena, och är sä wäl för detta som för sina öfriga göromål i tjenste» under warande Riksdag, Rioderstapet och Adeln allena ansvarig. Honom -strommer äfwen noga uptaga, hwad han hörer, under sammankomsterna, talas, förelöpa och bestutas, samt, at icke läta uti krotocollorn» insti-ta något, som han icke felt, hörk eiler annorlunda än han hört; ställande sig den 'd til esterräkS-lse hwad 23. 8. RiovarhusOrvmngen widare utstakar. 2:0 Riddarhus-Lecreteraren är ej tillätet, ak för någon, eho so;n häldst, wisa ek ojusterastt kroiOLvlI eller vicstunsn; likwäl äliggcr honom äfweu före justeringen, at hemma hos sig, för den Ledamot , joni det ästundar, upläsa dest anförande, och ware en Ledamot obetaget, at wid sättet Huru dest tanka blifvit til krotocollet sattadt meddela Rchdarhus-Lecreteraren sina anmärkningar. Den - 9yr nr sistnämnde mä dock ei de pä göra nägot widare aserwe, n ;o n kan stä tilsammans med hivad i i sörsta lttomomet stadga.
Jag är förekommen af Hr Gr. o. Landtm, i hvad jag velat säga, och Ståndet har nu endast att genom votering fatta beslut. Då härefter Hr Gr. o. Landtm, först hemstälde om R. o. Ad. 26 D eu i Mars f. w. tjll kontrapropos. vid den begärde voteringen behagade antaga Hr Åkermans förslag, att R. o. Ad. med afslag å Utsk:s hemställan måtte utan förbehåll bifalla K. M:s Nåd, framställning om hammarskatteus uphörande från och med nästk:de år, ropades starka Nej, blandade med Ja; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemstälde om R. o. Ad. behagade antaga Gr. Björnstjernas förslag till kontrapropos. samt efter det svaren härvid utfallit med starka Ja jemte åtskilliga Nej, förklarade att han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Det nyss uplästa förslaget till voter:sprupos. blef nu, efter förnyad upläsning, af R. o. Ad. godxändt och vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer Ja — 59. Nej — 73. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Vidare förekom och bifölls 3:dje punkten, ang:de K. M-s Nåd. framställning, alt vid hädanefter skeende bevillningstaxering för slångjernslillverkningen något minimibelopp för upskatlning af behållna vinsten icke vidare borde mera än för annan industri fastställas. I fråga om 4:de punkten, ang: de Riksdag sfullmäktigen J. bergströms motion om lackjernstiondcns uphörande jemväl inom bergslagarne, yttrade Erih. Tersmeden: Sedan Ståndet återremitterat frågan om tackjernstionden, torde äfven denna punkt böra återremitteras för att i sammanhang med den förra förekomma till behandling i Utsk.
Stadens inkomster, hvilka genom Kongl, brefvet och taxan den 13 Juni 1855 blifvit förökade och reglerade, bestå af hamnpenningar, barlastafgift, pråmlega, broafgift, mätare-, vågoch packarepenningar, tolag, inkomst af donerade jorden, vretpenningar, strandpenningar, inkomst af fiskehamnar, tomtören, burskapspenningar, marknadsstånds-penningar, andel i sakören, afgift för idkande af värdshusoch krogrörelse, hvartill rättigheten, enligt Kongl, brefvet den 7:de December 1852, får utarrenderas, ersättning för källarfriheten, samt auktions-provision. Af dessa inkomster besörjes Magistratens och dess tjenstemäns aflöning, samt stadens publika byggnaders, broars och kajers underhåll, m. m. Handel och sjöfart, hvarför staden äger ett ganska förmånligt läge, utgör hufvudgrunden för stadens bestånd, utom det att i öfrigt skeppsbyggnad, handtverkerier, 70 strömmingsfiske och jordbruk idkas. Utrikes handeln består i export af hufvudsakligen jern från omkringliggande bruk, samt trävaror, hvilka hitflottas från Medelpad och Jemtland genom Indalsoch Ljunga-elf, hvarförutan bräder och plankor sjöledes fraktas hit från sågverk utefter Ångerman-elfven och från andra nordligt belägna orter. Utrikes sjöfarten har årligen tilltagit, så att direkt från utrikes orter till staden ankommit: - år 1851. 171 fartyg om 23,581 läster, deraf 13 med last » 1852 År 1850 ankommo 159 fartyg om 20,627 läster, hvaremot ifrån Sundsvall till utrikes orter utgått följande antal fartyg: Antal. Läster. år 1851 28,539. » 1854 42,123. Medeltal för året 299. 38,742, med hvilka fartyg exporterats dels de här ofvan under § 3 nämnde 37,343 Skäf stångjern, dels följande skogsprodukter: 1851. 1852. 1853. 1854. 1855.
Propos. lill bifall å Utsk:s i ämnet afgifna afstyrkande yttrande blef härefter framställd och besvarad med starka Ja, jemte några Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade alt han funnit Ja öfvervägande. §:n 6 inom. 7. Hr von Hartmansdorff: Ifrågavar:de motionärer åsyfta att inskränka antalet af landthandlare. Denna åsvftniug synes mig lika god, som den att inskränka deras antal, hvilka idka handel i städerna. Landlhandlarne hafva gjort mycken skada, såsom hränvins ut prånglare och i flera andra hänseenden; ty de hafva utbredt yppighet hos allmogen, och derigenom skadat mångfaldigt. Denna ntminulering af handeln på landet, jag vill icke säga åsyftar, men föranleder likväl dertill, att man får backstugnsiltande Köpmän äfven där. Således öfverensslämmer det ena förhållandet med det andra; och man förfar följdrigligt då man på detta sätt öfverdrifver handeln. Enär R. o. Ad. godkäunt sådan öfverdrift i afseende på stadshandeln, befarar jag att Ståndet på enahanda sätt förfarer med landthandeln. Men då jag icke kan gilla en sådan åsigt, önskar jag likväl att punkten måtte återförvisas. Frih. Raab: Det förhåller sig visserligen så, att en af de motionärer, hvars förslag blifvit uti ifrågavande punkt besvaradt, har yrkat en inskränkning af handelsrättigheten på landet eller att afståhdet från stad, hvarinom landthandel ej må idkas, måtte utsträckas lill 5 i st. för 3 mil, men 2:ne andre Riksdagsmän, G. Bjerkander och Jöns Persson hafva motionerat i en alldeles motsatt syftning, enär den förra har yrkat, att afståndet för landthandelns idkande mätte bestämmas till 2 mil från närmaste stad, samt den sednare, att delta afstånd måtte inskränkas till 1^ mil.
Dröjsmålet dermed och hög cours emedlertid, under det, alt inhemska låntagare liqviderade capital och ränta i det försämrade sedelmVntet, skulle förän» låta R:gsContoiret, antingen att i hopp om realisation taga af det i Banken deponerade SilfverCapitalet, till ränteliqviden, eller ock, att af Statens medel betala coursskillnaden. Äfven i förra händelsen finge Contoiret åtminstone satta till transportkostnaden för det silfver, som till betalningens verkställande skulle utföras. Rikets vanliga vexelbehof skulle genom den årliga afbetalningen af 5 proeit ökas med 266,666f R:dr B:co hvilket ock i sin nion skulle motarbeta realisationen , och städse verka ofördelagtigt på Coursell. Oro än realisationen ändock skedde! så är det naturligt, att ett Statslån, som gjordes före hennes inträffande, och som möjligen kunde detsamma förhindra, men hvilket emedlertid försäkrade långifvaren om återbetalning i silfver skulle framlocka alla dertill användbara medel inom landet. Följden deraf blefve åter, att när RtgsGontoiret sedermera eller derjemte behöfde upptaga lån till Städer och corporationer, eller till Creditiven, mot återbetalning i sedlar: så skulle medel brista för dessa Statslån, eller ock räntan å de samma blifva högre än eljest till skada för Staten, och möjligtvis äfven för enskildta, om hon blefve så hög att både inteckningsoch namn-lån uppsades hos enskildta, för att insättas i Statslånen. Under det man ville nedsätta räntan och skaffa lån, å Betänkanden, N:o 382. xv den ena sidan, skulle man å den andra höja räntan och vålla lånebrist eller tillintetgöra sin egen afsigt. För sjelfva lånets erhållande beräknas ock en kostnad af 8 till 10 proc:t eller 4 & 5oo,ooo R:dr B:co hvilken summa ytterligare kommer att ökas i händelse obligationerne vid deras inlösen stigit öfver pari.
Inkomster, Presterskapets, i anledning af väckt motion om tillägg till 5:te §:n i Kongl. Inre tull-bevakningen, i anledning af väckt motion om förändrade bestämmelser i fråga om den till densamma hörande personal: B. II..374, 445, A. 445. Inrättande af ett Ofver-Consistorium, i anledning af väckt motion derom: B. II. 322, 373, 424, A. 424. Insmuggling af Danskt bränvin till Sverige, i anledning af väckt motion om vidtagande af åtgärder till hämmande deraf: B. V. 610; VI. 4, A. 4. Institut för döfstumma, i anledning af väckt motion om inrättande af ytterligare ett sådant: B. II. 484; lil. 46, A. 46, E. 510. Institutet för döfstumma och blinda, angående förhöjdt anslag4ill detsamma; motion af Herr Gustaf Fahnehjelm: se Motioner. — —, angående pensioner åt tre handtverks-lärare vid nämnde Institut; motion af Herr Gustaf Fahnehjelm: se Motioner. angående inbjudning till bevistande af en offentlig examen vid nämnde Institut: V. 105. Instruktion, angående utfärdande af förnyad sådan för Rikets Ständers Revisorer vid granskningen af Riksgälds-Kontorets tillstånd och förvaltning: B. VII. 9, 11, 16, A. 16, E. 258. Instruktion, angående förslag till sådan för Rikets Ständers Revisorer öfver Banko-Verket: B. VII. 14, 17, A. 17, 18, E. 258. —, angående förslag till sådan för Rikets Ständers Revisorer öfver Låne-Kontoren i orterna: B. VII. 14, 18, A. 18, E. 258. —. för Rikets Ständers Banko-Utskott vid nästa Riksdag, angående: B. VII. 66, 82, 90.
Majit i Nåder resolverat och genom Nådig skrifvelse j den 12 Mars innevarande år förständigat Dess Befallningshafvande på Gottland derom, att, som skiljaktige begrepp visat sig om Landshöfdingens Författningar rörande vägarne och färdandet derå ; så agde, till undanrödjande deraf, Landshöfdingen utfärda en Förklaring deröfver, instämmande med allmänna^ Lagens stadgande uti 4 Cap. 1 §. och 25 Cap. 6 .§. Byggn. Balken samt 23 §. i 17 34 ars GästgifveriOrd. ning; men , som i anseende till den händelse sistnämde §. och Landshöfdingens Kungörelse den 25 Februarii 1814 omförmäler, det icke vore lämpligt, att någon annan för den utstakakade plikten ansvarar, än den, eller de, som sjelfve mot förordnandet sig förbryta; Så borde landshöfdingen uti den med.delande förklaringen tillkännagifva, att Föräldrars och Husbönders ansvar för deras barn och tjenstefolk ej skulle sträcka sig vidare, än att de i allt hvad på dem ankomme, borde ej allenast förmana dem till Författningens efterlefnad, utan jemväl befordra deras inställande till vederbörlig Domstol, om de för slike öfverträdelser varda dit inkallade. Beträffande åter förbudet emot Lekstugor , så, ehuru flere märkeliga oordningar förefallit ^fustiticeOmbudm. EmbetsBerättelser. 213 vid dylika sammankomster , hvilka fordrat rättelse , hvadan ock Kongl. Maj.t, uti Landshöfdingens derom utfärdade Kungörelse icke miskändt hans vanliga nit för god ordnings bibehållande inom det honom i Nåder anförtrodde Kän; Dock, på det ändamålet säkrare måtte vinnas och Allmänheten genom missförstånd icke inskränkas i rättigheten, att på ett oskyldigt och oskadligt sätt vid lediga stunder samlas att sig förnöja, har Kongl.
Om åter värdets bestämmande, utan stadgandet af en sådan föreskrift, öfverlennäs tili de personer, eller Landtmätaren och Gode Män, hvilka, efter hvad i Författningen påbjudes, det i alla fall tillkommer att deröfver sig utlåta, och desse ega frihet, att, efter noggrann undersökning och pröfning af Vattenverkets beskaffenhet, enligt allmänt gällande grunder för fastigheters värderande, samma värde uppgöra , förmoda Utskotten större visshet och säkerhet, än genom iagttagande af berörde föreskrift i de fall , der den möjligen låter tillämpa sig, skola vinnas; hvarföre ock Utskotten föreslå, att samma föreskrift må ur Författningen utgå. Med anledning af ofvanberörde anmärkningar och förslag, hemställa Utskotten fördenskull, att nedannämnde § i Författningen måtte förändras och erhålla följande redaction, nemligen: 5 §• Jordegare, som, i de Jall 2 §. utsätter, sin rätt begagna vill, vare skyldig att till egaren af Vattenverk fullt gälda den jörlust denne lider, under det Verket ej drif vas kan, om det skall ändras, eller flyttas eller vattenledning göras, sa ock värdet af den del i Vattenverket, som för framtiden bortgår, med förhöj - LngUtskottets Etiinkandeti. g ox ving af hälf ten derutöfver, om Verket får• sämras. Astundar Vattenverksegaren att om Ver hets ändring eller flyttning eller om Vattenledningen sjelf bestyra, bör Jordegaren vidkännas kostnaden, efter som den maten varder ; men vill Vattenverksegaren icke deruti ingå, vare jordegaren pligtig att ändringen, flyttningen eller vattenledningen verkställd. Kommer Vattenverk att alldeles utrifvås j skall Jordegare betala ful/a värdet jemte hälften dertill , samt sjelf om rifningen besörja.
Bl a sänks och ibland helt förbjuds importen av bomullstyg, vin, porter och arrak. Förbud av försäljning av tillrett kaffe, vin och utländska drycker. Kongl Maj: t har med välbehag förnummit att hans trogna undersåtar lytt hans faderliga bud och i en vaknad besinning och nationalanda gått hans uppmaning till mötes, på ett sätt som lagens stränghet inte kunnat åstadkomma. Detta borgar för Kongl Maj: ts hopp att måtta, arbetsflit och enkla seder skall åter allmännare fästas på den ej rika men fria jord, som av ålder är deras hembygd. Oaktat alla Kongl Maj: ts omsorger, vilka åtminstone mildrat det onda även om det inte förmått bota, har en förlägenhet i den allmänna rörelsen uppstått. Malmö Diskonto har genom sitt förvaltningssätt råkat på obestånd, vilket hade till följd att Göteborgs och Göta kanals bolagsdiskonto nödgades inställa sina betalningar. Misstroendet, oredan och penningbristen ökades av flera millioners hastiga indragning ur cirkulationen. För att avhjälpa olägenheterna behövdes Ständernas närvaro och medverkan att utan dröjsmål inställa uppbörden av innevarande års kronoutskylder. Under bekymrade utsikter men med lugn förtröstan på rikets inre oförsvagade kraft och på dess representanters upplysta fosterlandskänsla går konungen att samråda med ständerna för att finna medel till säkerheten, kreditens och ordningens införande i rikets penningverk. Ut supra CARL Förklaring över 17 § i Kongl Förordningen av den 15 juni 1803, om stångjärnssmidet och järnmanufakturen i riket. Det har blivit anmält att missbruk och underslev förekommit då rekognitionsjärn försäljs. Vi förklarar att manufakturverksägare utom Bergslagen har rätt att köpa ämnesjärn av stångjärnsverksägare utom Bergslagen. Smidesrättigheten får inte överskridas. Stockholms slott den 9 december 1817 CARL Proposition till Rikets Ständer om allmänna penningrörelsen och myntverkets upprätthållande. Stockholm den 10 december 1817. Kongl Maj: t har med noggrann uppmärksamhet följt rikets finansiella ställning och skulle med oro sett den skakning, som senare tiders händelser åstadkommit. Möjligheterna för framtiden har dock givit tröst. Flera folkslag har befunnit sig i samma omständigheter som Sverige.
Men Rikets sjelfständighet fordrar äfven betydande Stats-bidrag, som icke heller få eftergifvas. Huru nu förena desse begge motsatser ? jag tvekar icke att bekänna min öfvertygelse, att tvång sysfernet i vår handel förorsakat Skatternas ökande, och att om handeln befriades från detta tvång , den hos oss lika som i andra Stater otvunget skulle åtaga sig att fylla största delen af Stats.behofven genom de förhöjda Tullinkomster den lemnade och i och med det simma medgifva betydliga nedsättningar i de allmänna utskylder hvaröfver Nationen klagar. — På desse skäl och med full öfvertygelse, om nyttan deraf har jag biträdt det Höglofl. Utskottets beslut att föreslå Rikets Ständer etablerande af ett mera liberalt handels system och upphäf. vandet af det hittills gällande införsel-förbudet, samt tillåtandet af att alla varor mot en efter varans beskaffenhet lämpad Tull matte blifva Bevillning! Utsltoittts BetUnkanden» »6} File till införsel i Riket. — Herr Limnelius har orätt om han påstår att omsorgen för våra inhemska Fabrikers fortkomst och bestånd dervid på minsta vis blifvit åsidosatt. Tvertom har Utskottet just till betryggande af deras fordel föreslagit en så hög Tull på alla sådane utländske Fabriks artiklar, som vid inhemska Fabriker kunna tillverkas, för att förebygga våra Fabrikers prtjudicerande af utländningen. Om detta correctiv af Ständerna gillas, så lemnäs genom denna åtagna beskattning ett nytt bevis på Nationens beredvillighet, att för sina Fabriker alla de uppoffringar, som med rättvisa och billighet kunna förenas. Att de imhemske Fabriks-inrättningarne genom denne föreslagne införsel frihet skola gå under, dess egare ruineras, och dess arbetare blifva tiggare, uslingar och brottslingar o. m. d. äro påståendet som flerfaldiga gånger förut och af flere än Herr Limnelius blifvit declamerade och upprepade men af ingen bevisade. Tvertom tror jag, att ingen Fabrik, som för Sverige är naturlig, skall häraf lida minsta skada.
I borjan holl hon dock strangt p l teorien om en allt omfattunde dualism mellan kiinen - hade t. o. m. svHrt att gb in p i Kristi liira, om det jord i s h och ovasentliga i denna skillnad - och fruktade, att kvinn m s r6strlltt skulle gora mannen for heme till hrad den garnla tanten hos Washington Irving ksllade sthe opposite sex,. Det iir ett stort steg mellan denna litet iingsliga stindpnnkt, s o n hon intog 1838, och hennes isikter pb 1850-talet, d i tron p i kvinnans uppgift slsom mecl borgarinna, ansrarjg inf iir samhiillet, lag till grund for hennes arbete i sb miinga foreningar och imiittningar, dem 4 1 - saintid glomt att siitta i farbindelse med Fredrika Bremers namn, - en stilla viilsignelserik rerksamhet, som alltfor snart f0rbisd.g~ under det alhanna anskriot ofver Hertha. Och dock ligger ingen frarligare princip till grund for dennes hok, an den, som uttalas i Boklins ord: raK~innan behofver ndgot fastare an hittills skett inlenmas i samhallsordningen. Just detta, att ett formynderskap ofrer heme fortfarande anses nodigt och nyttigt, vittnar om, aft samhiillet icke inser sin egentliga bestiimmelse och kristendomens id&amp; a t t af hvarje sin lem skapa en yersonlig ande, ett myndigt barn i huset. Krinnasn iir icke undertryckt, men hon ar undantriingd~. Slidant var i sjalfva verket hela Fredrika Bremers program i kvinnofrhgan. Intet pocksnde pB rattigheter, som genom mannen sknlle hafva blifrit kvinnan berofvade; - dartill hade hon stltt begifvade man allt for nara. Hennes forniimsta drifkraft var helt enkelt insikten om, att samhiillet under nuvarande forhAllanden icke har den nytta af kvinnan, som det horde ha.
Då således Rikets Ständers ofvanberörde, redan för 4 år sedan Fullmägtige till iakttagande meddelade beslut icke blifvit af dem satt i verket, utan rörelsen ännu befinnes i saknad af ifrågavarande, efter det förändrade räknesättets införande, nödiga sedlar; så måste Revisoreme detta förhållande anmärka, desto heldre, som alla i Riket befintliga sedel-utgifvande Enskilda Banker redan långt före detta anskaffat och hållit allmänheten tillhanda sedlar å Riksmyntsvalörer, till hvilka sedlar papperet, för de fleste Bankerne, blifvit tillverkadt vid Riksbankens eget pappersbruk, Tumba, samt tryck - 49 ningen, för en del af nämnde Banker, verkställts i Riksbankens eget sedel-tryckeri. § 32. Under tiden från och med den 1 Juli 1857 till och med den Inkomnaför 30 Juni innevarande år hafva förslitna sedlar till Banken inkomslitnaochfer mit samt nya sedlar blifvit tillverkade till följande belopp: fmdigadenya J •’ 1 L sedlar. Inkomna forslitua Förfärdigade nya sedlar sedlar B:ko R:dr. B:ko R:dr.
SD. Remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition af den aG förlidne November, angående lane-understöd till återuppbyggande af Staden Borås, tillika med ett i anledning deraf till Ståndets Protocoll af Kongl. Öfver-Hofpredikant er. m. m. Doctor 'Hedrén afgifvet anförande. Bil, till Ä. St. Prut, isai iSat.J-dt Sami, M '§• Trot. Vt Jr, J. 4 Dec, isig. 5- D. Till Allmänna Besvärsoch Oecono■r»ie-Utskottet remitterades Prosten Hvasser st den i dennes på bordet lagda Motion, om inrättande af Arbetshus i hvarje Län, jemte fler* Ledamöters i ämnet afgifna yttranden. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet ConIraets-Prosten Heurlin? Motion, hvaruti flera af Preste-Ståndets Ledamöter instämt, om en ny Instruction för Rikets Ständers Revisorer •ifver Stats-Verket; till Bevillnings-Utskottet Prosten Anjous Motion, otn upphörande af Kongl. Kammar-Rättens granskning af Allmänna Bevillningens total-belopp, samt till Lag.Utskottet Prosten Dedekinds Motion, angående beKtämmande af de böter Kyrko-Råd eget att ålägga. S. D. Till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-TJtskottet remitterades Prosten Dedekind? Motion, om uppförande af en Lazarettsbyggnad i Wisby; och skulle denna Motion med de Respective Med-Stånden vördsamt och vänligen communiceras. S. D. Upplästes och remitterade* till Stats -TJtskottett Kongl. Maj-.ts under den a6 nästlidne November till Rikets Ständer isSåtna. Proposition, fröt. lil dr. d. 4 De c. t Sitt. angående anslag af nödige medel till fullbordande af de i Hufvudstaden anlagda GorrectionsIniattningar. Bevillning!