Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer icke hafva någon bestämd grund för anslagets belopp, hafva Rikets Ständer funnit detsamma hufvudsakligen böra bestäm - Expeditions-TJiskollels Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o 144. 23 mas dels med afseende å Statsverkets tillgångar, dels med hänsigt till den öfvertygelse. Rikets Ständer hysa, att de medel, som härtill af Rikets Ständer beviljas, komma att användas till anskaffande af den för vårt försvar mest ändamålsenliga sjökrigsmateriel; och då, utom ofvannämnda behof, jemväl flera andra finnas, hvilka icke heller kunna afvisas, anse Rikets Ständer inskränkning i den af E. K. Maj:t äskade summan böra ske och det extra anslaget kunna nedsättas till det belopp, hvilket synes Rikets Ständer böra i det närmaste motsvara behofven under nästkommande 3 år, eller intill den tid vid nästa riksdag, då Rikets Ständer hinna pröfva och yttra sig om den plan för sjöförsvarets framtida ordnande, som då kan komma alt för Rikets Ständer framläggas. På grund af hvad nu sålunda blifvit anfördt, hafva Rikets Ständer, jemte bifall till E. K. Maj:ts nådiga framställning i hvad den alser beredandet af nödiga tillgångar för ny sjökrigsmateriels anskaffande under nästa statsregleringsperiod, dels å Riksstaten låtit uppföra nuvarande anslag till flottans nybyggnad lill olörminskadt belopp, eller 1(52,000 R:dr årligen, dels ock såsom extra anslag lör åren 1864, 1805 och 1866 anvisat en summa af 1,800,000 R:dr, att med en tredjedel, eller 600,000 R:dr under hvartdera året utgå och tillika med öfriga för ändamålet beräknade tillgångar på anslaget till flottans nybyggnad öfverföras, för att samfäldt med detta redovisas; blifvande samtlige dessa medel och tillgångar ställde till E. K. Maj:ts nådiga disposition, för all, en ligt de af nuvarande
JBiskopen af Wingård gemensamt : au dat syntes främmande, att åt en fångvaktares behag lemna rättighet öfver fangens lif och död, helst i en tid, då frigan om dödsstraffs lämplighet på fullt allvar är före och ännu oafgjord ; samt af den sistnämnde serskildt , att det icke är rättsenligt , att med lifvets förlust bestraffa bemödandet att återvinna friheten, menniskans lifslugt ; och att fångvaktarens missbruk af hans arbitraira magt aldrig akall kunna ledas i bevis, enär, vid desa användande, inga vittnen förefinnas, eller ock endast brottslingar, som icke torde få vittna } samt 510 af Herr Biskopen ‘Doctor Thyselius : att redaclionen af lagförslaget bords i LagZJtskottels "Utlåtande N:6 156. j5 sä mätto ändras , att deruti varder bestämdt förbudet att i möilrret skjuta på tången. Dessa anmärkningar har Utskottet i öfvervägande tagit, men icke funnit dem föranleda till någon hufvudsaklig ändring af det utlåtande Utskottet redan afgifvic. Utskottet har i sitt Betänkande , i möjligaste korthet, men, såsom Utskottet förmodar, med erforderlig tydlighet, upptagit de skäl , som ej mindre emot än för Kongl. Majlis i ämnet aflåtna nådiga Proposition kunna anföras ; och ehuru Utskottet visserligen funnit de förras giltighet ej kunna sättas i fråga , samt derföre ej eller tillstyrkt anlagande af den nådiga Propositionen i dess helhet, har dock Utskottet ansett de senare ej böra lemnäs utan uppmärksamhet. En föreningspunkt för de stridiga åsigterne bär Utskottet trott gig finna i det af Utskottet framlagda förslag, ismot hvilket anmärkningarna äro rigtade.
Derföre kan jag med så mycket mera skäl yrka bifall till detta förslag, då det blott är fråga om 16,000 alnars återstående Canal; när jag på denna del med egna ögon sett nära 11,000 alnar färdiga, som måste igenfalla, om ej arbetet fortgår; när endast 10 slussar och 5ooo alnar återstå, samt härmed detta storverk , eller lilla verk om man så behagar, är slut; och det derjemte är slut på att göra denna sak till en ridhäst, på hvilken hvar och en Ryttare, som har lust eller tillfälle, kan kasta sig upp och manegera. Jag anhåller, att den proposition jag föreslagit, måtte blifva framstäld såsom ContraProposition. Herr Stråhle, Nils Wilhelm: I afseende på den föreslagna ContraProposilionen Den i3 April. »89 anhåller jag, alt få göra aine anmärkningar. Den förslå, alt man omöjligen kan ingå i något bedömande af den framstäldte utvägen att upptaga lån emot 3 procent, utan att tillika leda tankarna på Finance-regleringen. År 1828, när ingen myntbestämning kom i fråga att verkställas, gick det visserligen an att upptaga 3 procents lån, emedan då Banken icke skulle inlösa sina sedlar med reel valuta, det var möjligt, att på Banken lemna sådane anvisningar, som för upprätthållandet af 3 procents lånerörelsen voro nödvändige. Nu åter har fråga alfvarsammare blifvit väckt om bestämmande af BancoSedelns värde; man kan då icke längre följa samma system att upptaga 3 procents lån, som nödvändigt skola i sista hand drabba Banken. Den andra anmärkningen är den, att föreskriften om återbetalningsskyldigheten är ofullständig. Man säger: om Rikets Ständer framdeles afslå sjelfva liufvudfrågan, skall CanalDirectionen eller Bolaget förbinda sig att återbetala förskottet. Hvad betyder väl detta? Skall Directionen förbinda sig till denna återbetalning med egna medel? Eller om det skall ske med Bolagets, hvar finnas de? Canalens alla tillhörigheter äro ju redan pantsatta för Statens lemnade bidrag. Jag för min del tror, alt vi icke kunna bifalla det begärdta förskottet, utan att med detsamma säga:
Antingen måste de praktiska profven blifva stränga och lärarne vid Institutet blifva plågoandar för fakultetens utexaminerade disciplar, hvilka lörespeglats på förhand att de visste nog; eller skulle de blifva, såsom det anförda yttrandet innebär, en tom formalitet, och då blefve åter följden, att de praktiska profven kunde af universitetet med allt skäl öfverklagas såsom en onödig kontroll på detsamma, och afskaflas, likasom man redan klagat bort chirurgie magisterexamen, hvarigenom läroverket naturligtvis skulle förlora i anseende, äfvensom i gagn. Med denna utsigt för ögonen, voro promemorians författare fullt berättigade att sätta regeringens plan före interimsförslaget. Regeringen utförde sin plan; äfven hon handlade fullt bona fide; inverkade den ofta omnämnda promemorian på hennes beslut, så är jag så mycket mera skyldig att uttala, hvad jag vet vara händelsen, att Institutet uti denna 1861 års åtgärd, då den vidtogs, fann, under dåv:de omständigheter, ett bevis på välvilja mot Institutet, liksom en önskan, att på ett gagnande sätt ordna den medicinska undervisningen. Jag medgifver gerna, hvad de 3 läroverkens högtärade styresman i dag på f. m. yttrat, att inom 1861 års anordning fanns fullt rum för en utveckling af dessa läroverks krafter och tillfälle för dem att gagna utan strid. Men man började genast trängas och strida. 1 det förslag, Upsala medicinska fakultet afgaf, på befallning af Kansleren, till ordnande af examina, föreslås en sådan fördelning af läroämnena, att till den theoretiska examen, den från Institutet borttagna, förlägges största delen af medicin och kirurgi, hvaremot licentiat-examen, hvilken Institutet ännu har qvar, inskränkes till det minsta möjliga. Då komiterade föreslagit, att öfver tjenstgöringarna vid de med Institutet förenade klinikerna i Stockholm, graderade betyg öfver flit och skicklighet skola afgifvas af Institutets lärare, hvilka Den 14 Mars e. m. 137 vitsord sedermera uti iicentiatbetygen skulle intagas, så vil! man i Upsala icke att detta skall ske.
Man må icke anföra, att andra stadganden, obestridligen af privilegii natur, finnas intagna i allmänna lagen, såsom bevis för den mening, att äfven detta skulle kunna vara af sådan egenskåp; ty det bevisar just motsatsen, emedan för de särskilda fall, der man af en eller annan orsak har velat göra något undanlag från den allmänna regeln, har man icke nöjt sig med att införa dem ibland den allmänna lagens stadganden, utan hafva alltid dessa undantag dessförutan uttryckligen blifvit genom särskilda privilegier stadfästade. Så har skett i afseende på Presterskapets privilegier, sä har skett i afseende på Adelns forum i hofrätten, så har skett i afseende på Adelsmäns utsökningsrält bos sina underhafvande. Detta allt står i särskilda privilegier, och bör alltså, såsom stadfästadt af 114 § Reg.F, äga full gällande kraft, och kan man på samma sätt, i afseende till den lika arfsrätten för Adeln, någorstädes genom privilegier eller annan laglig handling citera något, som skulle kunna uppväga 87 § Reg F:s föreskrift derom all 3 Stånds sammanstämmande beslut i lagfrågor utgör R. St:s beslut, då kan man möjligen hafva rätt att ingifva den protest, hvarom nu är fråga; ännu är delta dock icke visadt, och intill dess måste väl grundlagens bokstaf tillämpas efter dess ordalydelse, och icke godtyckligt tolkas, såsom man finner fördelaktigast vara. För min del kan jag icke se annat, än all hvad jag nu anfört, just antyder den stridsfråga, hvarom här skall utkämpas, och på de skäl jag sökt framställa, kan jag icke komma från den lifliga öfvertygelse, att grundlagens uttryckliga bud skulle blifva öf - Den 8 Februari e. m. 229 verträdd, om fl. o. Ad. protesterade emot ett af 3:ne Stånd, enligt S7 § Reg.F., fattade beslut uti en allmän, civil lagfråga. På dessa skäl måste jag anhålla, att Ståndet, med förkastande af Rivon Hartmansdorffs förslag, ville inskränka sitt beslut lill att endast belt enkelt lägga Utsk:s ifrågavarande betänk, till handlingarne. Många röster hördes begära proposition.
Lades på bordet StatsUtskts utlåtanden: N:o 34, i anledn. af sökt eftergift af det staden Öregrund beviljade låne-understöd, eller förlängning af de derför stadgade betalningsterminer; N:o 2Ö, ang:de väckt förslag att, till minne af Carl von Linne', i hans födelseort anlägga en inrättning för trädgårds-odlingens befrämjande; N:o 26, angtde ett föreslaget låne-understöd af allm. medel, för anläggningen af den nya vägen emellan Borås stad och Fläskjums gästgifvaregård. Likaledes lades på bordet Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:s meni. N:o 10, om beräkning af notarie-arfvode för de, såsom notarier, hos Utsk. anställde cancellister. Hr Den j6 Mars c m. 5 j 3 Hr af Grubbens, Nils Wilh., hade inlemna! ett så lydande anförande: Sedan jag nu från Carlskrona erhållit de nödiga upplysningar rörrde Gottska Sandön, som jag vid plenum den ii dennes anmälde mig införvänta och utbad mig att få anföra, vågar jag nu vördsammast anhålla, att desamma till H. StatsUtsk. måtte blifva remitterade. ”Öns stränder äro långgrunda, utom vid Tersevid, der en hamn lätteligen genom correctionisters arbete vintertiden kan anläggas; ty der är så djupt, att en lastad mindre brigg eller en större galeas kan lägga till så nära, alt endast landgång beliofver begagnas för ureller ilastning; — ankargrunden är god, och medelst utläggande af 2: ne mor ingar till fartygens förtöjande bör tills vidare på denna redd inga olyckor kunna ske. Af stormar, hvarvid sand från hafsbolten uppkastats, har nästan rundt om ön blifvit sandvallar, isynnerhet å norra sidan ovanligt höga, bildade a f träd och hoppackad sand, hvilka nu skydda ön, så väl för öfverspolning af valten, som af sand. Inom dessa naturliga vallar är således ingen fara hvarken för hus eller planteringar, och årligen ökas dessa vallars soliditet af hafssanden.
Herr Pahlman, Otto Fredric, och Friherre Wrangel, Henning, anhöllo att Friherre Åkerhjelms anmärkning äfven matte sfcsom Ridderskapets och Adelns gemensamma tank» få till ConstitutionsUtskottet medföljs. Uppå derefter cf Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marjkalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adela för godt, att ConstitutionsUtskottets ifrågavarande förslag till förändrad redaction af 102 §. Regeringsformen? jemte de a| Grefva Möjner och 554 Den il Junii f. m. Friherre Åkerhjelm dervid gjorde anmärkningar, såsom utgörande Ridderskapets och Adelns gemensamma tankar, till ConstitutionsUtskottei återremittera. Företogs till pröfning ConsdtutionsUtskottets så väl den 13 eistledne April aflåtne Memorial, innefattande 2me Alternativa förslag till förändrad redaction af 38 §• i Riksdagsordningen, sorn ock den 1 dennes afgifne samt den 5 derpå följde på bordet lagde Memorial, i anledning af de hos RidderBkapet och Adela vid Utskottets sednare Alternativ gjorde anmärkningar. Friherre Cederjtröm, Jacob: För min del anser jag alla omröstningar i Utskotten böra åke per Capita, och tror att Utskottets Förslag bör förändras till enkel votering per Capita. Hvad alternativa Förslag beträffar, äro de nu mera af egenskap att ej kunna antagas. Sådana funnos väl år 1815, emedan då först de Grundlagsförändringar förekommo till pröfning, hvilka blifvit gjord® 1809 och påföljande Riksdagar, hvarigenom föreslagna ändringar voro sins emellan stridige; men efter den förändring 56 §. Regeringsformen vid 1815 års Riksdag undergick, måste frågan ovilkorligen afgöras, och om ej RiksStånden kunna sig derom förena, skall den till Nämndens^ omröstning öfvgrlemnas. Don ii Junii f. m2 555 Hurr Påhlman, Otto Fredric: Jjg delar fullkomligen den siste värde Ledamotens tanka om nyttan af votering per Capita inom Utskotten.
D e t är ofta nog något kvinnligt också hos de män, hon tecknar — de bli i alla händelser i regeln mer sväfvande o c h mindre individuell tecknade än hennes kvinnor. Den mest personliga manliga typ, jag minns från hennes b ö c k e r, är de » R i k a flickornas » far, gubben D a h l. lag skulle misstaga mig mycket, ' o m denna humoristiska o c h originella typ ej är tecknad efter lefvande modell. ter e t t lif, som redan var brutet. I » Säve, Kurt it k o m p. » är det den korrekta, otadliga och innehållslösa fru E l e o n o r e, som trycker sin banala prägel på hemmet o c h gör sin man olycklig, utan att hon har en aning därom, o c h utan att hon skulle kunna förstå det eller kunna tro det, o m han eller någon annan u p p - lyste henne o m förhållandet. O c h båda b e - rättelserna upptaga som motiv vid sidan a f detta ett kärleksförhållande, i den förra är det den unga fruns syster, som med dennas öde för ögonen kufvar sina egna känslor och föröder den kärlek, hon e j vägar tro på, i den senare är d e t d e n korrekta fruns man, som påträffar den kvinna, han e j kan annat än älska, men som bunden af traditionen af sitt namn o c h sin ställning i samhället ej har kraft att bryta sig lös. A t t uppgörelsescenen mellan h o n o m o c h henne, s o m borde utgöra skildringens höjdpunkt, i stället blifvit dess svaga punkt, är öfverraskandc, därför att Rust R o e s t i m e r än en af sina noveller visat sig rå på känsloanalyser af alls e j ytligt slag. Man väntade mera psykologiskt innehåll i konflikten i » Säve, Kurt &amp; k o m p. Hennes kvinnogalleri är redan nu omfattande Det är som en samhällsniålning boken har och omväxlande. D e båda romanerna skildra sitt värde o c h sitt intresse. » rika fruar.
17 inom vissa orter af riket, i följd af saknade afsättnings tillfallen och de serskilda omständigheter i öfrigt, sorn derstädes ega rum, kunna medföra betydliga svårigheter, lärer den förmån i berörde afseende, hvilken räntegifvarne från de äldsta tider fått tillgodonjuta och som så nära sammanhänger med hela vårt, på natura-prestationer grundade skatteväsende, icke billigtvis kunna för framtiden dem helt och hållet betagas, utan ifrågavarande rättighet äfven framgent i viss mån böra få fortfara, dock med den inskränkning, som här ofvan blifvit antydd, eller att endast spanmål må till leverering in natura uppsägas, med skyldighet för räntegifvarne, att i sådant fall forsla afradsspanmålen på enahanda sätt, som i afseende å tionde spanmål finnes föreskrifvet: hvarförutan och enär det egentligen skulle vara vid inträffande rika skördar, då en öfverproduktion utöfver orternes egna behof uppkommer, eller, med andra ord, då årets markegång är låg, som afrads-och tiondespanmålens leverering in , natura egentligen kan vara af behofvet påkallad och komma i fråga, densamma också hör inskränkas till de år, då markegången är lägre än det till grund för persedelskatternes lösande fastställda medelpris; och torde det, tillförekommande af förlust för så väl räntetagare som kronan, böra, såsom vilkor för bibehållandet af en dylik optionsrätt, stadgas, att derest räntegifvarne, vid sådant tillfälle vilja begagna sin uppsägningsrätt till spanmålens leverering in natura, de då skola vara pligtige att kontant tillägga skillnaden i spanmålens värde efter års markegången och ofvannämnde medelpris.
Den framställning, som innefattas uti det nu föredragna betänk., anser jag mig likaledes böra tillskrifva ett misstag eller ett förbiseende af StatsUtsk.; ty jag kan ingalunda föreställa mig, att det verkligen varit XJtsk:s afsigt att föranleda en så vidsträckt tydning äf io3 § i Riksg.cont:* nuvar. reglemente, sorn dénsamma, enligt Den »3 April e. en. lg3 Utskrs afgifna förslag, skulle komma att erhålla. Detta förslag har också hos mig väckt så många betänkligheter, att jag får förklara, det jag efter yttersta förmåga skall söka förekomma, att en § af dén nu ifrågasatta lydelsen, och sålunda stridande mot grundlagen och Svenska folkets rätt att sig sjelf beskatta, någonsin måtte blifva i Riksg.contrs reglemente intagen. Till en början, och innan jag ingår i någon utveckling af skälen för denna min åsigt, anhåller jag att få upplysa om tillkomsten af den § i nu gällande reglemente, hvilken den af Utsk. föreslagna skulle motsvara. Den tillkom nemi. i följd af en utaf Hr Crusenstolpe vid sista riksdagen väckt motion, söm föranleddes af lians, mot slutet af samma riksdag val bekanta varma nit för beredandet af tillgångar till ett visst anslag för arme'ens materiel. På grund af denna motion, och då statsverkets inkomster vid nämnde riksdag blifvit så högt beräknade, att de sannolikt icke skulle komma att ingå till hela det påräknade beloppet, utan brist i följd häraf uppstå såväl för berörde anslag som för flera andra statsverkets utgifter, föreslog dåvar. StatsUtsk., som ej kunde neka möjligheten af ett sådant förhållande, till förekommande af de olägenheter Cn dylik statsbrist skulle medföra, den iö3 § i Riksg.contrs reglemente, sådan densamma nu lyder, eller att, derest någon brist tillfälligtvis skulle uppkomma uti det påräknade beloppet af de till statsverket eller Riksg.cont. anslagna inkomster och tillgån-' gar, hvilken ej af öfverskott eller andra för handen varande medel blefve betäckt, ägde Riksg.- cont. att, på sätt äfven tillförne öfligt varit, anskaffa skillnaden genom lån.
B:co för dagen, beräknadt från den 10 sistlidne Januarii, och så länge erforderligt var, till dagtractamente åt en person, för att användas till budskickningar emellan Expeditions-Utskottet och de af detsamma engagerade Boktryckerier, samt anhållan att , derest framdeles skulle så erfordras, ernot dagtractamente af 52 sk., ytterligare, utom den, som i x Mom. nämnes, få antaga eo person för behöflige budskickningars bestridande; och, i anledning af 5 Mom, rörande begäran, att Stats-Utskottet, i och för Riksgälds-Contoirets förständigande i ämnet,; mätte Prof. Utdrag den 11 Maji igög; 4g måt<e underrättas om det bifall , hvilket till Expeditions-Utskottets, under N:o g, aflåtna. Memorial om ökadt Cancellie.biträde blifvit af Rikets Ständer lemnadt, ansåg Borgare» Ståndet någon annan åtgärd icke af nöden , äa att Protocolls-Utdrag för den g sistlidne Januarii, angående Ståndets beslut i ämnet J må till Stats-Utskottet expediera*- S. D. Till Stats-Utskottet remitterades , vid förnyad föredragning, Herr Ekermans bordlagda Memorial, angående ett fritt spelsätt å Nummer-Lotteriet, i händelse denna Inrättning kommer att fortsättas, tillika med hvad, i anledning deraf, inom Ståndet i öfrigt yttradt blifvit; äfvensom Ståndet beslöt, att Memorialet skulle med de öfrige RiksStånden communiceras, S. D. Bifölls, vid förnyad föredragning,• Banco-Utskottets Betänkande, N:o 5g, i anledning af Hr J. P. Hembergs Motion, röjande eftergift af Xntecknings-säkerheten för återstoden af det Banco-Lån, sorn vid i 8 15» års Riksdag beviljades Uddevalla Stad för dess afbrända publika byggnaders iständsätSande, till belopp ä£ 25,000 R:dr. Bihl till Riks-St.
Om denna upiyser ock StatsUtsk. endast, att den är det största af hans arbeten; men man får icke ens veta, om detta uttryck afser den artistiska fulländningen, eller qvadratmåttet. Jag förmodar dock, att meningen är det sednare. Hvad artistens själsqval beträffar, så är det visserligen möjligt att han haft svåra sådana att utstå; detta skäl torde äfven hafva varit gällande hos BondeSt., som biföll det sökta understödet hufvudsakligen derföre att konstnären förut varit sadelmakarelärling, hvilket ansetts för en stor förtjenst, den jag icke vill förringa. Mea en utmärkt konstnär kan måla taflor af större eller mindre värde. Hvilken den nu till inköp föreslagna är vet jag icke, men förmodar det är den som stått på expositionen i Paris; och om så är, måste jag anmärka, att det varit olika meningar om denna taflas värde, lin kopia deraf är införd i sista numret af Illustrerad Tidning, och föreställer ett skeppsbrott i Bohusländska skärgården. Man ser der åtskilliga klippor, på hvilka den nedgående solen kastar sina strålar, oell som derigenom blifvit något röda. Detta har gifvit anleda, åt en kritiker att i en Fransysk tidskrift som jemväl medelar afbildningar, framställa en sådan af denna tafla med underskrift att målningen föreställde humrar kokade i sin egen sås vid den nedgående solens strålar, måladt af Markus Larsson, Ostrogoth. Det synes således, som ej alla obetingadt tillerkände denna tafla ett så utomordentligt värde. Kanske är det åter en annan tafla, som varit utställd vid förra årets exposition här, och som blifvit mycket berömd. I alla fäll måste jag anmärka, att det pris,- som här blifvit föreslaget, går långt utöfver hvad för andra taflor, äfven af rätt berömda utländska mästare, betalats. — För att återkomma till konstnärens själslidanden, skulle jag tro, att Hr Larsson ej varit den ende artist, som fått genomgå sådana, innan han blifvit mer bekant; äfvensom att han, tillföljd af sitt snille och sin förmåga att göra sina produkter gällande, varit en af de minst lidande konstnärer i vårt land.
Län, Memorial, om anläggning af en ny Stad vid Berga i nämnde Län. 12:0 Anders Anderssons, från Calmara Län, Memorial, om Saköres Längders kungörande från Predikstolarne. i3:o Olof Wikströms, från Norrbottens Län, Memorial, angående Afrads-Spannemålens betalning med penningar efter Markegång - Piotocolls-Utdrag. 131 I 1^:0 Anders Paulssons, från Jönköpings Län, Memorial, rörande förbud mot Landtmanna varors införsel från Finland. i5:o Anders Henricssons, från Stora Kopparbergs Län, Memorial, angående förbud mot Kols bortförande från Bergsmans Hyttor. 16:0 Nils Pehrssons , från Malmöhus Län, Memorial, om förbud mot bruk och nyttjande af Utländske Öfverflödsvaror. 17:0 Bemälde Nils Pehrssons Memorial, om förändring i Presterskapets Löningssätt. 18:0 Anders Maltessons, från Bohus Län, Memorial, om upphäfvande af stadgandet, att enskildes Kungörelser skola af Krono-Betjeningen före uppläsandet påtecknas. 19:0 Eric Larssons, från Westmanland, Memorial, rörande afskaffande af de i Stockholm bruklige Parmar för Skepsmätning af Hö. 20:0 Olof Anderssons, från Örebro Län, Memorial, örn allmänna B}'ggnads-skyldighetens bestämmande efter Hemmannens Taxeringsvärden. 21:0