Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror det skulle vara en orättvisa mot juristerne att antaga, det just de sämst begåfvade skulle välja detta yrke. Och om man, beträffande våra jurister, måste bekänna att de icke stå så högt som andre embetsmän i afs:de å den bildning, som erfordras för deras yrke, tror jag man icke får tillskrifva detta bristande naturanlag, utan förhållanden, som ligga i våra institutioner, och särskildt i organisationen af våra högskolor eller saknaden af en juridisk tillämpnings-skola. Det som jag derför egentl. anser vara af vigt, är att vi här i hufvudstaden få en högskola, och om de fyra professorerne från hvartdera universitetet förflyttades hit, och ämnena dem emellan fördelades, så skulle vi redan då kunna få åtta särskilda juridiska lärostolar. Detta är just det antal, som af den nämnde universitetsläraren blifvit antaget vara det minsta antal som behöfves för undervisningens lämpliga ordnande. Om högskolan blefve förlagd till hufvudstaden, skulle man derjemte kunna påräkna att med mera lätthet besätta dessa juridiska professioner, än nu är fallet. Och, så vidt till min kännedom kommit, visar erfarenheten att det f. n. möter stora svårigheter både att fylla de ordinarie platserne och förskaffa vikarier, när 140 Deu 26 November f. m. professorerna äro annorlunda sysselsatte. Detta är ock temligen naturligt, då man besinnar huru rikt begåfvade de böra vara, som söka juridiska lärostolar, och huru så qvalificerade personer i allmänhet hafva vida större utsigter för sig till riklig utkomst än den en juridisk profession erbjuder. Jag tror ock att man nu knappast lyckas fästa vid universiteten andra personer än sådane som antingen hafva enskild förmögenhet, eller kunna och vilja inskränka sina behof och utgifter, eller ock hafva så varmt nit för vetenskapen, att de icke det ringaste afse några ekonomiska fördelar. Sådane måste dock alltid vara undantag, och man kan icke uppgöra en organisation med beräkning härpå. Om man således ytterligare ville öka de nu befintlige åtta prolessionerne, föreställer jag mig att det blefve ännu svårare att till deras besättande finna lämplige personer.
Antal. tillverkningar. p p p: CD CO £L t/j CD ►p ►ö CD & O: £ P <r+- P p: CD CD crfr. 2- CO K* CD ►P ►ö p t-i CD zo O: O F W p CD CP O: P Pj CD -i tö CD cd’ P 5* qq a p CD cP O: P Pj CD >-s tö CD cd’ P 5' qq a p CD CP O: P Pj CD >-i ■ tö CD CD* P B' qq a F CD cP O: P Pj CD tö CO ,g~tcd’ p p' qq a p p O: P pu CD tö CD CD* P 3’ qq a p CD cP O: P PCD tö CD cd" N:is 10 och 11. 35 Tab. \:o 10 A. HEMMAN och JORDLÄGENHETER m. m. Hemman och jordlägenheter af alla slag, efter olika natur, enligt nya jordeboks-ordningen. Hemman. Antal Uppskattningsvärde sista året. R:dr Ruut. Mantal. tu »-S 0 pr g B’ CF3 ca 0j CD O Jri jordtorp. badstugor. andra lägenheter. Oförmedladt. Förmedladt. Oförmedlade mantalet kan, i brist af dertill erforderliga handlingar, för Malmöhus län ej uppgifvas. 2. Summan af länets hemmantal i exakt bråk utgör 4,068-}$$ mantal. 3. Vid benämningen »brukningsdelar» (kol. N:o 4) har fästats det begrepp, att dermed afses det antal lotter, hvari hvarje hemmansnummer är fördeladt mellan olika innehafvare. 4. Benämningen »backstugor» (N:o 6) förekommer endast inom Luggude fögderi, och antalet deraf blott in summa. Tab. IS:o 10 B. Tomter. J 0 r d a r. Uppskattningsvärde. Tomter, jordar och lägenheter af alla slag. Antal Funnland R:dr R:mt. bebyggde. obebyggde. 0 Aker. Äng. Skog och beten m. m. Summa jordareal.
Utskottet ätt i dessa delar vidtaga den för bevillningsmåls behandling i Grundlagen föreskrifna åtgärd. 2:0 Utskottets yttranden i Memorialet under lit. c, e och g gillades. 3:o Med ogillande af Utskottets yttrande under lit. 1, att frågan om Tolags upphörande på de i sådant afseende uti Memorialet upptagne varuartiklar kan genom trenne Stånds sammanstämmande beslut afgöras, fann Ståndet denna fråga af Ståndet icke underkastas omröstning i Förstärkt Statsutskott, utan böra, såsom varande af privilegimåls egenskap, i öfverensstämmelse med 114 §. RegeringsFormen, behandlas, om hvilket beslut de öfrige RiksStånden samt BevillningsUtskottet skulle genom särskildt Utdrag af Protoeollet underrättas. 4:o Hvad Utskottet, pag. 20 och 21, sig utlåtit, i anledning deraf, att Högvördige PresteStåndet, vid uppräknande af de varor, som, enligt förslaget, skulle från tolag befrias, uteslutit artikeln Ull, fann BorgareStåndet, i följd af dess nästföregående beslut, förfalla, och hvad angående PresteStåndets beslut om en 5 B. 22 33o Stats-Uts kottets underdånig skrifvelse af It. St:r, i afseende på tolagen, samt under lit. k och öfver mom. lit. m af Utskottet yttradt blifvit, ansåg Ståndet ej föranleda till någon åtgärd å dess sida. 5:o Med frånträdande af de särskilta beslut, som föranledt den 22, 23 och 44 > ibland de uppgjorde VoteriugsPropositionerne, ansåg Ståndet desse trenne Propositioner förfalla, äfvensom Ståndet antog dels jemnkningsförslaget, angående artikeln g amia kläder, i följd hvaraf den 27 YoteringsPropositionen förfaller, dels Utskottets yttranden, pag. 62 och 63 af Memorialet öfver artikeln: Segel, och pag. 72—75 öfver artikeln: Trädvaror. 6:0
«Vist fruntimmer, menar du väl, Kjersti,» bet han stillsamt af och satte sig att tjura ned i glaset med en godmodigt dum min och i bottenlöst djupsinniga meditationer. Det bröt stämningen, det spända i situationen gaf efter, gemyten urladdade sig, och man skrattade öfver lag. Unga Elsa hade känt sig grufligt generad under uppträdet och icke visst lefvande råd, hvar hon skulle göra af sig. I sin nöd hade hon ryckt ned en tidning från tidningshängaren, hvilken hade sin plats midt öfver soffan. Hon satt och låtsade läsa, ehuru bokstäfverna dansade inne i en dimma framför henne. Hon hade icke en aning om, hvad det var hon läste; hon tänkte inte ens öfver, att det var «Landtmannabladet», Troedssons tidning. Men redaktören sjelf tänkte dess mer deröfver. Han hade känt den unga flickans bryderi – känt detsamma som ett eget obehag, medels en af dessa osynliga ledningar, hvilka så plötsligt kunna spänna sig mellan menniskornas barn; och han hade sett den plötsliga rörelse, hvarmed hon ryckte ned tidningen. Och medan han nu satt der och såg henne sitta lutad öfver hans tidning, gick något igenom honom, som då man första vårdagen efter en mörk och öde vinter står utanför gården på solsidan och låter solen skina rakt in igenom själen. Bara långt djupare, långt innerligare: – det var honom, som om hon läste sig in till hans hjerta Nisse hade omärkligt lyft ögonen, då han fann pausen väl lång samt kände det åligga honom att bryta den. De föllo först på redaktören, gledo vidare långs dennes egen blick samt stannade sålunda till sist på den unga flickan, som ännu satt der med tidningen utbredd öfver knäet. «Elsa tycks vara fullkomligt försjunken i sin läsning,» anmärkte han mycket stilla och liksom vänd till de andra, som om hon icke skulle störas. Men den unga flickan hade naturligtvis hört det: hon satt ju bara och lyssnade, lyssnade med alla sinnen och med spända nerver. Hon ryckte lite till, knyckte en smula på nacken och låtsade läsa vidare, som om hon ändå rakt inte hört, att Nisse sagt något. Nisse kom genast i godt humör igen. «Men det är ju «Landtmannabladet»,» fortfor han.
Men då, genom nämnde bataljoners bortkommenderande, besparing i de vanliga kostnaderna för samma bataljoner måste hafva uppkommit, synes det Revisorerne, som om tillgång, motsvarande en dylik besparing, bordt inom 4:de hufvudtitelns ordinarie anslag kunna beredas, för att minska den ifrågavarande betydliga utgiften. §. 5. Sedan Kongl. Förvaltningen af sjöärendena med enskild person kontraherat om lefverans af 300 Sk® Riga hampa för Kongl, flottans behof, har denne lefverantör, som, efter fullgjord lefverans, ägde ett öfverskott af 93 Sk® hampa, erbjudit Kongl. General-krigskommissariatet att få öfvertaga detta parti, emot ett pris af 80 R:dr pr Sk®. Då General-krigskommissariatet ansåg denna affär vara för Kongl. Majit och Kronan fördelaktig, anmodade det, uti skrifvelse den 11 Juli 1848, Befälhafvande amiralen i Carlskrona att emottaga och besigtiga samt af under händer varande krigsrustningsmedel liqvidera kostnaden för dessa 93 Sk® hampa, utgörande 7,440 R:dr. Denna Krigskommissariatets åtgärd, hvarigenom en så betydlig utgift drabbat krigsrustningsfonden, anse Revisorerne hafva varit desto mindre befogad, som behofvet af upphandlingen icke blifvit af Befälhafvande amiralen attesterad. §. 6. För Kongl, flottans station i Carlskrona, har Kongl. Förvaltningen af sjöärendena låtit upphandla 2,000 tunnor stenkol, för hvilka äro utbetalda; Till en handlande i Stockholm, för lefverans af 2000 tunnor stenkol, enligt kontrakt af den 16 Maj 1848, å 2 R:dr per tunna, 4,000: Fraktkostnad från Stockholm till Carlskrona, å 26 sk. pr tunna, 1,083: 16. — Mäklareeourtage för befraktningen 26: 2.
Fastighet, den egaren till Krono-utskyldernes godtgörande afstär: om egarens befrielse frän vidare betalnings-ansvar^ ,,,,,,,,,, Svar på återremiss .Fartz*gAefr-inteckningar; se Banken 28. /Vztt/^-försörjnings-anstalterne ,,,,,, Svar på återremiss ,,,,,, i anledning af skiljaktiga beslut , , , , Fattig-procenten i Sterbhus: om sättet för dess utgående 99999 9 9 9 9 9 9 9 9 9 99999999999 Fattigvården; se Fattig-försörjnings-anstalterne. Fattigvårds-Inrättningar; se Taxa å Expeditionslösen. Felfri^ tryckning; se Grundlagarne. Fern-års-Berättelserne j Konungens Befallningshafvandes: om dithörande Statistiska Tabellers trvck - dithörande Statistiska Tabellers tryck* liing , 9 9 9 9 9 9 9 9 9 9 9 9 999999999999 Fidei-commiss-egcndom: om rättighet att derå upptaga län, svarande emot fdel af egendomens värde Svar på återremiss ,,,,,, finska Armeen, f. d.: om underhåll tili dess Officerare; se Indragnings-Staten, Allmänna, pag. 12. — ^ -5 o ~i s c/q ^ — —* s CD X' X, ct> 1 CD " -L g CD la: fi:o C CJ 2. 3 « 3 « p c—■ CD * O - N:o | Pag. Riks-Ståndens Beslut. Ridd. o. Adeln. PresteBorgareBonde Ståndet. Ståndet. N:o ■336 iG3 • F. i-* r Fiskeri-sladgan den i4 November 1766; om uppl i fvande af 2 Cap. 8 §. deruti ,,,, , , > , Svar på aterremiss ,,,,,, Fiske; se Bohusländska Skärgården.
Hos BondeStåndet äro påminnelser, emot sjelfva hufvnclf rågan, eller om jemlikhet i giftorätten och arfsrätten, gjorda af Lars Hansson från Götheborgs och Bohus Län, Botvid Jonsson från Östergötland, Anders sindersson från Westerås Län, Johannes Andersson från Upsala Län, Daniel Danielsson från Örebro Län, Lars Olsson från örebro Län, Sven Jonsson från Jemtland, Anders Mårtensson från Jemtland, vice Talman Jon Jonsson, Johan Eric Jansson från Wermland, med flere, som med desse sig förenat; och finnas anmärkningarne hufvudsakligen innefatta samma inkast, som dels här ofvan, dels i förra Betänkandet redan äro anförde; varande af några tillagdt, att emot förslaget om lika giftorätt icke varit så mycketjatt påminna, om detsamma endast afsell de äktenskap, som hädanefter ingås, men att utsträcka lagförändringen jemväl lill de äldre äktenskapen, vöre en orättvisa, helst ej någon Lag borde hafva relroactiv verkan. Deremot hafva, för antagande af den utaf Utskottet, i omformälde hänseenden, lillst vi kta grundsats, följande Ledamöter af Bonde-Slåndet talat, nemligen Anders Danielsson från Elfsborgs Län, Nils Pehrsson från Örebro Län, Hans Jansson från Elfsborgs Län, Sven Heurlin från Kronobergs Län, Pehr Nilsson från Christianstads Län, Nils Pehrsson, från Södermanland, Johan Jacob Rutberg från Norrbotten, Göran Jonasson fran Kronobergs Län, Tufve Månsson från Malmöhus Län, Anders Olsson från Stora Kopparbergs Län, Lars Gezelius från samma Län, Gustaf Gustafsson från L.ig-Utskottets Utlåtande N:o 168. !7 från Södermanland, Anders Nilsson från Malmöhus Län, Andérs Svensson iiån Halland, m. 11., som instämt med dessa Talare. De inom sistnämnde Stånd gjorda speciela anmärkningar af Anders Danielsson från Elfsborgs Län, Nils Pehrsson från Örebro Län, Pehr Nilsson från Christianstads Län, Gustaf Gustafsson' iian Södermanland m. fl., åsyfta, i :o att morgongåfva och fördel måtte försvinna.
Utskottet att till Riks-Stånden ingifva Förslag till tjenliga föreskrifter, huruledes Stats - Verkets förskott till tryckning af Riks-Ståndens Protokoll och det dertill hörande Bihang vid nu påstående och följande Riksdagar jnå varda behörigen redovisade. Vidkommande derefter Stats-Utskottets förfrågan huru med de återstående i behåll varande Exemplaren af berörde Bihang , omkring 200 Exemplar bör förhållas , så och i betraktande der-' af att detta antal, (när dertill läggas de 41 E~ xemplar , hvilka, enligt redovisningen skola vala till Utskotten utlemnade samt de 2 5 Exemplar 33® Prot. Utdr. d. 24 Mars 181 8- Jjvilka likaledes lära vara till Hedervärda BondeStåndet utdelade öfverstiger antalet af .Ledamöter inom Riksens Högloft. Ständers Utskott, har Prest-Ståndet, för sin del beslutit att Herr Grefven och Landtmarskalken samt Herrar Talmän , och alla de Ledamöter uti Riksens Ständers AUmanna Utskott , hvilka icke redan erhållit Bihanget , äfvensom Akademieoch Gymnasii-Bibliothekerne i Riket , böra undfå livar sitt af de ännu återstående Exemplaren af Bihanget till Biks-Ståndens Protokoll vid 18*5 åis Riksdag; hälst som det icke är att förmoda, att hädanefter något betydligt antal deraf skall kunna till Stats"Verkets förmån försäljas.
Barbarer, att nästan alla Nationer wars Awenskarne imderlägsne i Krigskonstcn, sani i Swerige h de erhäl» !ik en smlilomlighet, hwilken endast den ododlige 6v8v>iil ^.vorr» och Hans lika odödliga Fälkherrsv kunde åstadkomma och grundlära, och som underhölls genom de beständiga krig, iom utmärkte denne store KonungS krigiske och tappre Esten: äd, res regeringar. Nu är schällander helt olika. Wara dä barbar,ske Grannar äro nu civiliserade, de äga en öswad och talrik krigshär, sammansatt af alla wapen, och der öfriga Europas Arméer antingen öbwenräffa eller eger, lera tvär; och man torde behag. Underrätta sig, om icke ella dcha 2lrmö r äga Fältmätnings-Pontonniere» och Genie,Corpsrr, med flera anstalter som vereda ve» ras wapenlycka, deras krigsära. Man torde ock inwända att wi hafwa en Fobtificarions Corps, som kan wcrkställa alt hwad Fält» MätniNgö-Corpsen har sig up tagit Jag kan icke an» nät än Medgisrva att wi hafwa en F itificatiouS Corp-, sä mycket heldre som dctz underhalls summa i Staten är upförd till elt ganska betydligt belopp, men för öf« rigt sär jag anföra Mande: Swrnska ForlisicalionS» Staten är ännu nära pä s mn>a fot till sammansätt» ning och storlek lom dä Swerige ägde Bremen Ver» den, Wismar, Vor och Hmtet. Pommern, Liffland, Estland, Ingermanland och hela Fmlind hwilka Länder ägde och skulle äga en otalig mängd Fästningar, som astid behösdes dels ombyggas dels repareras.
Utgifningstid: hvarje helgfri Gtniandls fredag lösnummerspris 1 5 öre (vid kompletteringar). - r a d. Dorsch. är ej säker på saken, men jag tror mig ha sett henne uppträda som en strå- lande vacker fé i » Bockfoten » på Manegeteatern i slutet af 1860-talet. Så fick hon anställning vid Svenska teatern i Helsingfors, fick där en bättre scenisk skolbildning än hon kunnat förvärfva sig under kringflackandet med Thespiskärran, fick goda roller och blef ansedd som en mycket lofvande talang. H o n ingick under denna tid äktenskap med teaterns då- varande regissör, hr A. Bosin. I oktober 1875 debuterade fru Dorsch-Bosin i Stockholm på Nya teatern, där gamle Stjernström härskade sedan i januari samma år. Hennes debutroll, Louise i Schillers » Kabal och kärlek » — som i förbigående sagdt gafs förträffligt med Stjernström som en oförgätlig Miller och Fredrik Deland som en dråplig hofmarshalk von K a l b — var noga taget ej synnerligen lämplig att låta den unga debutantens individualitet få sig uttryck. Debuten kunde ej heller inordnas bland de afgjordt lysande. Den blef betecknad såsom 242 1892 Döden är ingenting annat än lifvets mäktigaste handling, ty den föder ett högre lif. f. YERGINAUD. » öfver hufvud taget g o d ». » Det ärliga, till största delen af framgång krönta sträfvandet att gifva en i all sin enkelhet ädel bild af en bland det moderna sorgspelets vackraste skapelser förtjänar ett obetingadt erkännande », skref Aftonbladets kritiker om den unga, i Stockholm dittills helt och hållet okända skådespelerskan. Hon väckte emellertid intresse allt från sina första steg på den Sijernströmska scenen. Och det dröjde ej länge, förrän hon — jämte Olga Björkegren, Valfrid Torslow och något senare Louise Fahlman — nämndes som de främsta ibland de unga löftesrika förmågor, som fingo sin utbildning vid nya teatern. Den roll, som där framför alla andra stadgade hennes rykte, var Hjördis i » Kämparne på Helgoland ».
Utskotten liemtat skälig anledning till den: förmodan, att åtminstone flere af de så kallade Halländska Kyrkohemmanet!' äro< sådane, hvartill Kronan rätteligen har egandeoch dispositionsrätten, och hvilka följaktligen böra bortstädjas af Kronan samt kunna af enskilde till skatte lösas, med bibehållande af de onera och skatter, sorn till Kyrkorna eller Presterskapet blifvit anslagne.. Vid detta! förhållande, och med åberopande jemväl af de skäl, sorn Rikets Ständers ofvannämnde underdåniga skrifvelse innefattar, samt för att söka tillvägabringa ett sådant slutligt afgörande af denna fråga, sorn kan betaga ifrågavarande menighet alla, äfven, de ringaste skäl till klagan öfver - so Statssamt Allm. Eesv.- oc7i Oeconomie-Utshottens Betänkande JW:o ss. rubbning uti egande besittningsrätt, få Utskotten på det sätt understödja motionen, alt Utskotten tillstyrka den underdåniga anhållan hos Kongl. Maj:t, att en allmän undersökning rörande de så kallade Kyrkohemmanen i Halland måtte verkställas, hvarigenom på en gång utredes och urskiljes, om och hvilka af dessa hemman tillhöra Kongl. Maj:t och Kronan samt böra med åboer af Kronan förses, eller äro af den beskaffenhet, att Kyrkorna till dem hafva eganderätt och lagligen kunna dem bortstädja; om utgången af hvilken undersökning Rikets Ständer vid nästa Riksdag torde få emottaga Kongl. Maj:ts Nådiga svar.
voro goda råd kunde det ej gå, att dyra. komma om stänga A t t afböja i fråga. beMen För hur envifrämlingar genast ana Gunilla vecka hade farande opasslig, behöfde tillkallas, lemna nen. Hon modern förflutit. samt men var kan att en alltid innan doktorn mot mangick till mådde, Han hade k o m m a in en sitt arbete, o c h D e n l i l l a tre års flich a d e fattat stor förtjusning för h a n s p a p - der till ej slagit och ville de det vore mer r i n g a del a f henne anstiftade så i l l a ut. ty dock tagit f ö r v a n a att han Frun ej så m y c k e t tillbragte frågade Bort med beglädjen! sina r n m eller taga värde tär. veras med grädde vid bordet. barn. naturligtvis väl kom i gång. bel, A h. en t a n k e! fräsande gifva helst, ankomst det kanske q v i c k h e t e r n a gnistatt vanliga hans och med sinnet, njuta kastelse. att nerna! honom, hade Hända lag, Äfven han A l l d e n vekare öfver A t t säga sannindet i c k e. Han h o n o m, att Välan, han dit. i han gerna! lugnare dotter. väl icke derför g å ensam. git så godt för litet hafva b l e f han supéer, spelpartier champagnen ställning s o m stund denna som endast Och återtaga sitt f o r n a u n g k a r l s l i f o c h r o a sig så senare tiden en o n d a n d e farit Han, på åt familjelifvet uppsluppna hänsyftning v a r ej fint n o g f ö r en stagjort allt f ö r att ett gen alhade hela förmiddagen längo c h säga, h u r u sin häftighet Han stru han f ö r hennes o c h f ö r hans kujonerade säga hittills tyståtergå till sin fina m o r o c h d e n stackars vågade han betala. handlande. med tjenstemans inte g å in till h e n n e.
Jag kan således icke annat än på det högsta ogilla Stats-Utskottets förslag, att 220,000 R:dr måtte, under namn af extra anslag, intill nästa Riksdag, beviljas för Carlskrona och Kungsholms fästningsverk. Stockholms befästning har hittills blifvit bearbetad både på sjö-och landt-sidan. Följden deraf är, att ännu intet helt kunnat åstadkommas, eller att intet af de i denna väg påbegynta nya arbeten blifvit fullbordadt. Vid detta från den allmänna ordningen afvikande förhållande, har Stats-Utskottet icke varit befogadt att tillstyrka ett extra anslag af 5o,000 R:dr till fortsättning af Oxdjupets försänkningar samt Fredriksbergs fästningsverk; ty visserligen är det Rikets Ständers pligt, att, då till öfverflöd kändt är, att plan i anslagsdispositionerne hittills saknats, icke, i något fall meddela nytt Statsanslag för gamla qvarstående behof, så länge planlösheten och dess verkningar äro äfven för det kommande att befara. Slutligen anser jag mig böra göra den allmänna anmärkning, att extra Stats-anslag för Försvars-Verket i närvarande omständigheter är en åtgärd, hvilken, då den innebär en hyllning åt den svaghet, som utgör vår tids utmärkande tecken och paralyserar hvarje försök att införa en bättre ordning uti hushållningen med Militaire-Statens redan existerande tillgångar, omöjligen kan förenas med omsorgen för Natid - 20 Stats-Utskottets Utlåtande N;0 203. nens beklagligen förbisedda rätt, i afseende på gamla mötes-passevolance-fonden, convoj-cassan samt andra allmänna medel. Ått låta vården om de skattdragandes rätt gifva vika för sådane considei ationer, som här kunna ifrågakomma, är ett handlingssätt, hvilket, då det underkänner Nationens på Representationen egande anspråk och innebäf ett farligt frö till söndring, lika litet bereder någon enskild tillfredsställelse, som det i sjelfva veiket gagnar den Statsmagt, hvars öfver alla interessen upphöjda ståndpunkt icke kan ö.fvergifvas, utan skada fördel moraliska värde, som aldrig bör underordnas några materiel,a fördelar"- Af Herr fVcern, J.:
St:r, öfverlemnande alla närmare bestämmelser åt K. M:s Nåd. ompröfvande, dock tillkännagifva, att de ansett dervid kunna iakttagas, att lönen för hvarje professor, som mottager befattning vid högskolan, okas till 6,000 rdr, att ämnena så fördelas att undervisningen må blifva i möjligaste måtto fullständig, att, för att vid högskolan få taga examen till inträde uti embetsverken, erfordras, att först vid något universitet hafva aflagt prof å allmän humanistisk bildning, hvilken, om icke för alia, likväl för dem, som vilja vinna inträde uti K. M:s Kansli och Ofver-Domstolarne, torde böra ungefär motsvara riuv;de juridico-philosophiae-kandidat-examen, samt att, intilldes egen lokal framdeles kunde för högskolan beredas, det kunde tillåtas, att föreläsningarne, hvilka både för att kunna bevistas äfven af i tjenst varande embetsmän, och på det de studerande måtte kunna bevista domstolarnes sammanträden, helst torde böra hållas på e. m., finge ega rum å sådane af domstolarnes eller kollegiernas större sessionsrum, hvilka på e. m. vanligen icke begagnas. Slutligen får jag anhålla att detta mitt yttrande måtte få åtfölja Gr. Hamiltons motion vid remissen till Stats-Utsk:t. Gr. Hamilton: Jag anhåller, att med några ord få besvara den föregående värde talarens upplysande föredrag, helst han i hufvudsaken instämt i de åsigter. angående behofvet af juridiska undervisningens förbättrande, jag för R. o. Ad. i min motion framlagt. Men då han föreslagit andra åtgärder, än dem jag framställt, anser jag mig i korthet böra till besvarande upptaga hans skäl. Hr von Koch har sagt, att det, i stället för den juridiska bildningens bibringande, är uppdragen en allt 142 Den 26 November f. m. för skarp gräns mellan theori och praktik, och föreslår till undanrödjande häraf, att man skall sammanslå universiteterna i Upsala och Lund till ett enda i Stockholm.