Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ting äro om äret, insättning as Bördeskillchgen borde ske inom tredje Tingers flur, unn stäm. ningS-rättigheten wara öppen ci! fjerde Tinget, har af Lag - Utskottet blifwit bcflutad i den afsigt, at som enligt sågens tydeliga föreskrift klander i börd aldrig gäller utan med pengar, sa borde också clsjx IltuEn göras wtd den tid Lag-Utskottet hällit före ac Lagfarten knnde anses ändad och fasta meddelas pä de köp hwilka icke blifwit klandrade wid Tredje Tinget; De ater a hwilka klander inträffat stngo dä wld fjerde Tinget genom rättegång afgöras, men de andra wörö pä ec lagligt sätt Domfästa och stikta L Köparens händer. Beträffande den af flera äskade ^romulgLtionea har Lag - Utskottet ansett at da wanliga kraxis warit at Köpcbrefwen endast uplästes wid första Tinget samt andra och tredje upbuden allenast munteligen kundgjordeö, har Bördc. männen om lagfarten icke fatt någon annan underrättelse, da nu i stället en förman mera blifwit dem til, deld, genom dek föreskrefna anslaget a Rättens dör, och ct mera utwidgadt kundgörande skulle medföra kostnad för köpare och säljare samt öfwerdrifwet öka Ämbets, männens redan nog mödosamma pligter och ansvarighet; Deflutom da et kraclama i en Oonoours kundgöreS pä Raktenö dör, och detta är nog i sa angelägna mål, fä mäste L Bördestwister som äro af mindre wigt et lika förfarande wara cilrackeligt. Beträffande ater någon följd för försummadt hembud af Fralse-Skatte som säljes mom börd, sä har wanliga praxis hictils warit at
De uphelsa ej parter mot hvarann i hopp af slem vinning, utan förutsäga åt hvar af dem, det utslag, som en rättvis domstol troligen fäller. Not. Publ. häfver ibland annat den skyldighet att icke för någon omtala hvad honom af parter blifvit anförlrodt under tysthetslöfte, och brott häremot skulle snart beröfva honom klienters förtroende. Slutligen må jag nämna att i Frankrike, förutom bevisning af nndergångne Juridiska Examina, hvarje Not.-Publ. åligger uti honom anvisad publik kassa deponera en viss summa, af hvilken han dock egt utbekomma ränta, och desse caulionssummor kunna uti större folkrikare städer upgå ända till 50,000 francs, och utgöra en tillgång då han bevisligen genom falska råd har vållat klienten förluster. För att än närmare beteckna värdet af notarial-embetet i Frankrike, må jag nämna, att de i allmänhet utgöra en af de mäst aktade samhällsklasserna. Notarien är vanligen den som handhafver alla klienters interessen — han är en vän uti och af huset — han rådfrågas i alla vigtigare frågor — ja, t. o. m. vid giftermålen, då honom anförtros att hämta tillförlitlig kännedom om friarens penningeförhållanden och hans förutgående vandel. Det är notarien som oftare gör de första framställningar härom, och i samma mån med andra familjers notarier, upsälter han giftermåls-kontrakter. Vanligen förvarar han i sin jernkisla, klientens egänderättshandlingar emot sitt gifna qvitto och anteckning i sin journal, är 352 Den 31 December e m. det fråga om kapitalernes placering, rådfrågas han förut om erbjudne säkerheters lagliga värde. Af denna ofullständiga teckning torde man finna lill hvilken grad man har förtroende till den notarie hvars redlighet och kunskaper blifvit pröfvade. Och för ali denna nytta notarien bildat uti samhället fordrar han ingen lön af Staten, endast den betalnig som gifves af den som anlitat hans biträde. Deremot är det notarien förbjudet, alt nånsin som advokat inför domstol upträda för någon af dess klienter.
— Då grundlagsstiftarne här hafva ingått i så noggranna detaljer, huru det skall tillgå med nytt val lill Utsk:sIedamot, sedan en ledamot blott 112 Den 7 Augusti. tre gånger å rad afhållit sig från Utsk:s sammanträden; vill det förefalla klart, att grundlagsstiftaren äfven skulle hafva uttryckligen föreskrifvit något ang:de val af suppleanter, om han ansett sådane behöllige för den händelse, att en Utskts-ledamot mindre än tre gånger sig från Utsk:s sammanträden afhållit. Jemför man med detta förhållande den praxis, som under alla riksdagar sedan år 1809 befinnes hafva varit motsatt den mening, hvartill pluraliteten af R. o. Ad. nu genom remiss lill Ridd.Utsk. af den ifrågavar. motionen visar sig hafva kommit; så finner jag deruti en ökad anleda, att nu reservera mig emot Ståndets beslut. Praxis har nemi. varit, att en ledamot ansetts kunna få vara från var. ifrån ett Ulsk. en, två eller tre gånger, utan att Utsk. derigenom ansells förhindradt att fortsätta sina öfverläggningar. Den värde motionären har visserligen till stöd för sin sats anfört det förhållande, som äger rum i afseende på bildandet af de förstärkta Ut.sk:n; men i det afseendet innehåller grundlagen tydlig föreskrift, att Utsk. skall förstärkas lill så stort antal, att ledamöterue blifva 30 af hvarje Stånd. Nödvändigheten af detta stadgande är tydlig deraf, att i förstärkt StatsUtsk. genom votering per capita med II. Sl:s rätt afgöras de till detta IJtskrs handläggning förekommande ärenden ; men så är icke fallet uti de öfriga Ulsk:n, der ärendena blott skola förberedas. Sedan motionären sjelf förklarat, alt hans motion icke har afseende på de fall dä längre ledigheler inträffa; så lärer väl, i enlighet med en persons yttrande, sorn hufvudsakligen understödt motionen, meningen dermed egentligen vara, att R. o.
Då vi emellertid hafva många andra lika svåra polisförbrytelser, för hvilka genom ekonomisk lagstiftning lika höga eller högre straff, än det här förekommande, finnas stadgade, kan jag icke finna, det man, endast på grund af nyssomförmälde motiv, bör införa detta mom. i strafflagen. På dessa skäl anhåller jag att §:n måtte antagas, uppställd i enlighet med K. M:s Propos. Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. på bifall å §:n, hvarvid svarades nej, och sedermera propos. på afslag derå och antagande af den motsvarande §:n i K. M:s förslag, hvilken propos. med ja besvarades. 18:de—22:dra §§:na samt kapitlets rubrik. Biföllos. Biföllos. 10:de §:n. Gr. Sparre: Uti 1855 års K, Förordning, ang:de stöld, snatteri och rån antogs den grundsats att andra resan snatteri skulle bestraffas såsom stöld. Jemlikt nämnde förordning skulle äfven det tillgripnas värde uppgå till 5 rdr, för att förbrytelsen skulle kunna betraktas som stöld. Uti denna lag är samma värde höjdt till 15 rdr. Vid det förhållande att en så betydlig förhöjning af summa furti egt rum, synes mig allt skäl saknas att frånträda ofvanberörde grundsats och, på sätt Utsk:t föreslagit, återgå till gamla lagens bestämmelse om 2 resor snatteristralT. Den skillnad, som uti äldsta stadganden kan finnas mellan snatteri och stöld, har varit att till den förra kategorien hänförts s. k. långfingrighet att tillegna sig en sak af ett mindre värde; — och man ansåg att sådana tillgrepp icke voro förenade med lika stor skam, som tjufnadsbrott i allmänhet. Om en mildare bestraffning af första resan snatteri icke medfört rättelse, torde dock allt skäl förefinnas att andra resan af samma förbrytelse stämplas, icke längre såsom lättsinne och långfingrighet, utan får sitt rätta namn: stöld, och såsom sådan straffas. Uti min, Betänk:t bifogade reservation har jag gifvit skäl för denna min åsigt, hvilka jag nu ej vill upptaga tiden med att upprepa.
Dalman väckte motion böra komma under pröfning, har Utskottet, i anledning af densamma, funnit sig böra hufvudsakligt yttrande meddela, och ehuru, enligt hvad Utskottet, i dess afgifne Utlåtande N:o liti, i anledning af Herr Dalmans först väckte motion, angående subscription af Rikets Ständer för bildandet af en uppfostrings-anstalt för fattige sjömäns söner, yttrat, Sjö— manna-Såilskapets ädla bemödanden för ett vackert och nyttigt ändamål, åro förljente af allmän aktning och erkånsla, har Utskottet likväl, då Rikets Ständer vid innevarande Riksdag varit i tillfälle att, medelst Statsanslag till inrättande af Navigationsoch Skeppsbyggeri-Skolor, bidraga till sjömannayrkets uppmuntrande och förkofran, hvarigenom således det med Sjömanna-Sållskapets bildande afsedde ändamål redan hos det allmänna tillrunnit sig den uppmärksamhet, hvartill detsamma, i anseende till sin obestridliga vigt, varit beråttigadt, icke ansett något ytterligare anslag af allBill. till R. St. Prot. 1$4°" 4 Sami. 1 AJd. 2 Band. 26 Haft, % 10 Stats-Utskottets Memorial, N\o 352. månna medel lämpligen böra lemnäs till Sjömanna-Sällskapets disposition; hvadan Utskottet afstyrker bifall till motionen. Stockholm den 6 October i84o. Anti. till Exp. Utsi;, d. 7 Oct., kl. 11 t. to. Memorial, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 261. (U. A.)
Utskottet tror icke att, efter hvad vid 15 §. blifvit anmärkt, någre successift förhöjde vitén böra fastställas, innan Rätten må kunna för visad motvilja eller försummelse skilja Sysslomän från deras befattning, utan anser sådant böra be* ro på beskaffenheten af de handlingssätt eller af den underlåtenhet, som gifvit skäl till Borgenärernas missnöje. Men, i fall den förändrade redaetionen af 3 §. antages , som Utskottet föreslagit, bör 15 §. erhålla följande lydelse: Om motvillige eller försumlige Syssloman, vare Lag, som om Gode Män i 3 §* stadgadt är. Då vägrandet att visa redo för de män, som Borgenärerne, enligt 11 i detta afseende förordnat, ligger inbegripit under den allmänna caracteren af motvilja eller försummelse, bas 54? Lag-Utskottets Béruilfandén; Utskottet ej funnit nödigt att denne sii ('skildt antyda. För att tillvägabringa en nödig ansedd förklaring vid 16 §, finnes vara anfördt, att då stundom en och samma Summa af flere personer bevakas, såsom exempelvis af fordringsinnehafvare och Cautionister, samt fordringar jämväl anmälas endast för att vinna qvittning af skuld, skulle deraf Vid de under sammankomster före-* fallande omröstningar oreda kunna uppstå, så att fordrings-surnmor beräknades, de der likväl icke borde upptagas. Ytterligare är anmärkt 4 att orden i §.s Ej må Rätten vid dessa mål
I afseende på den verksamhet, som i lika ändamål borde kunna påräknas af socknenämnder och tillsyningsmän, är 16 ännu mycket öfrigt att önska; ofta förspörjes klagan öfver brott emot person och isynnerhet emot ägande rätt; men man besinnar icke, alt dessa lika otta hafva sin orsak i omöjligheten för den en gång brottslige, att på ärligt sätt förtjena sitt uppehälle, då den bättre lottade är obenägen, att härtill lemna honom tillfälle, sorn orsaken till brottet är, att söka i den brottsliges egen förderf vade natur och onda böjelser; och ett säkert bevis för sanningen häraf finnes uti mängden af sådane, som dels, ehuru berättigade att frigifvas från härvarande afdelning af kronoarbetskorpsen, dock frivilligt der qvarstanna, dels ock anmäla sig, alt åter blifva derstädes anställde såsom frivillige, ja lill och med anhålla, att blifva dömde till en sådan förlust af friheten. Vid de resor jag gjort i länet, har jag ock iakttagit tillfället, att fästa folkets uppmärksamhet på dessa förhållanden, äfvensom derpå, att det för den fåtaliga ordinarie kronobetjeningen är omöjligt, att, som sig bör, upprätthålla ordningen, så vida icke invånarne sjelfve dertill medverka; och i den mån öfvertygelsen härom hinner vinna insteg, skola de institutioner, som i sådant ändamål tillkommit, säkerligen till allmän nytta mera utvecklas och blifva verksamma. Folkundervisningen är inom alla församlingar i länet, med undantag af trenne, ordnad i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga stadga den 18 Juni 184-2 och bestrides af vederbörligen examinerade lärare dels i fasta och dels i flyttbara skolor. De tre socknar, der sådant ännu icke skett, äro Listerby, hvarest anledningen dertill är, att en till skolhus inköpt byggnad icke fått tillträdas och hunnit iordningställas så tidigt, att skolan före den i allmänhet bestämda tiden kunnat öppnas; samt Ramdala och Jemjö församlingar, der klagan blifvit förd öfver de i detta afseende fattade beslut. Fattigvården. Denna har inom alla församlingar blifvit organiserad, med iakttagande af föreskrifterne i Kongl.
Föf dem, hvilka Voro i till fälle att använda en rörlig förmögenhet tili verkställandet af den 33epositi»ns operation, hvarigenom de betedde sig sjelfva enskild trygghet under den allmänna villervallan, och måhända äfven någon gång kunde ernå en betydlig vinst på andras bekostnad, att den lätt disponibla capital-förförmögenheten derigenom erhölle en ännu mer ökad förmånlighet framför den på ett eller annät sätt, fästade af eljest enahanda värde, hvilkens egare i^ke vöre i tillfälle att begagna samma sätt att trygga endast sig, som Capitalisten, titan tvärtom kunde blifva utsatt för att nödgas hålla den sednare tillhanda de mede! för verkställandet af denna operation, hvil-; ia förut varit i nyttiga näringsgrenar begagnade och, om de än sedan dertill återvända, likväl aldrig fullkomligt kunna ersätta dea afsaknad de, en gång derifrån dragne, orsakaU och att, om till undvikande af en dylik omsättning af de emot myntvärdets förändringar oförsäkrade capiiabfordringar till försäkrade,’ sedan valuta derföre, under form af myntbar metall inkommit i Banquen, den utväg skulle blifva vidtagen , att låntagaren erkände sig skyldig ersätta den förlust, som genom försummandet deraf kunde uppstå, vore derigenom tillfälle lemnadt, och anledning gifven, till mångfaldiga transactioner, hvarvid skäl vöre att befara, att endast den parts interesse, som hade alla fördelarne på sin sida, blefve behörigen iakttaget; med afseende å hvilket ■Bhrtt.o-Utsfrentts Éetäniandrn, 45,4 tili, och då dessutom en dylik rättighets be» gagnande till så stor del som kan vara råd* Sigt, att den ännu upplåta, redan finnes vara medgifvet, genom de lån Banquen emot guld och silfverpant utlemnar, om värdet dervid varder
Af de för hvarje särskildt lån meddelade redogörelser har Utskottet inhemtat: l:o att kapital-återstoderne på 30 stycken af lånen ur allmänna diskontlonden, äfvensom de G lånen från handelsoch närings-diskontfonden, äro af den beskaflenhet, att icke något vidare kan derå indrifvas, enär så väl låntagarne som löftesmännen eller hypoteks-utgifvarne antingen redan i utfattigt tillstånd aflidit, eller, der de ännu lefva, äro tiggare, boende inhyses och saknande det nödvändigaste, eller åtnjuta understöd af fattigvårds-inrättningar, eller i alldeles medellös städning begifvit sig till okänd ort, utan alt upplysning sedermera kunnat erhållas, hvar de sig uppehålla, och (Je öfriga i många år, vid år efter år hållna kostsamma undersökningar, befunnits sakna all förmåga alt rätt för sig göra, hvadan ifrågavarande lån blifvit under åren 1851—1855 såsom osäkra förda inom linien samt af lånekontorets revisorer öfver 1856 och 1858 års förvaltning föreslagna till afskrifning; Bilt. till R. St. 2:o att beträffande det återstående af de till afskrifning föreslagna 31 lånen, sorn tillböra Allmänna diskontfonden, bcviljadt Jonas Pettersson i Antorp å 300 Riksdaler Banko, förekommer, att Sedelvexlaren S, A. Holmgren erhållit uppdrag alt uttaga och qvittera lånet, men öfverlålit berörde uppdrag på Bokhållaren W. Holmgren, som detsamma fullgjort, dervid han affemnat S. A. Holmgrens qvitto alt medlen kommit denne tillhanda, hvarefter tvist uppstått om låntagarens skyldighet att lånet återgälda, hvilken tvist är vorden genom Wahlbo häradsrätts utslag den 12 Februari 1853 sålunda afgjord alt, då riktigheten af S. A. Holmgrens till W. Holmgren algifna qvitto å lånebeloppet blifvit bestridd, och det icke kunnat ådagaläggas, alt S. A.
EN KVINNA HADE VÄNTAT PÅ DEN ÄLSKADE, SÅ LÄNGE DÄR FUNNITS EN SKYMT AF HOPP — MANNEN DÄRNÄMSTA ARBETE FÖR SCENEN, VIMLAR AF MUSIKALISKA SKÖNFINNAS MER ÄN ETT TILLFREDSSTÄLLANDE SVAR, DET SOM EMOT KAN MAN EJ FÖRTÄNKA, ATT HAN VILLE BILDA ETT HETER I ALLA DE MÅNGA TABLÅERNA. OCH SKULLE DET ÄFVEN » OLLE » REDAN GIFVIT OSS I SINA VEMODSFYLLDA RADER: EGET HEM. SÅ LÅNGT ÄR ALLT GODT OCH VÄL. MEN DÅ DENNA GÅNG VISA SIG, ATT DEN EJ KAU HÅLLA SIG UPPE, HAN SKULLE SÄGA SANNINGEN. HVAD SKULLE HAN SVARA? fteniKbcrd-Siden — ENDAST ÄKTA, FRÅN NÄR DET MINA INFÖRSKRIFVES FABRIKER DIREKT 6. — När d e t blir kyligt smakar en god kopp kaffe bättre än eljest, synnerligast om Edert kaffe är blandadt med Stockholms KatfeAktlebolag-s berömda Intubikaffe, som af de mest framstående professorer och läkare erkännes att som tillsats göra kaffet hälsosamt, billigt, drygt och välsmakande, och skyddar man sig äfven därigenom mot kaffeBANKAKTIEBOLAGET förgiftning, som nppstar vid bruk af kaffe enbart. Detta Intubikaffe säljes i hvarje välordnad specerioch STOCKHOLM — ÖFRE NORRLAND, diversehandel i paketer å 25 och å 10 öre, men bör man akta sig för alla DROTTNINGGATAN 6. värdelösa efterapningar, som gå under namn af äkta, prima eller andra beHushållsräkning 5 %. nämningar, hvarför man bor efterse Kassafack till 15, 20, 25 kronor. att å hvarje paket är tryckt firmans namn, Stockholms Kaffe-Aktiebolag *, samt dess fabriksmärke med ordet » Patent », ty endast dessa äro FRU ORITS verkligt äkta och garanterade att innehålla den hälsosammaste och bästa kaffetillsättning.
Ej må Protocoller eller dertill hörande Handlingar åt andra än Riksens Ständers Utskott utlemnas, med mindre Ridderskapst och Adeln dertill sitt samtycke lemnat, och äfven i sådant fall icke utan qvitto. Ett ojusteradt Protocoll och Handlingar dertill få aldeles icke utlånas. Då emellan Riksdagar Rikets Collegier eller Riksens Ständers Verk, begära tillgång till de uti RiddarhusArchivet förvarade Handlingar och Protocoller som ej äro förseglade eller böra hemliga hållas, må det vara RiddarhusSecreteraren tillåtit, att de begärte Handlingarne med RiddarhusDirectionens tillstånd emot qvitto utlemna. 5 §• Svarar mot 5 §. Directionens För slag. T) en t g juiri r. fil^ 5 §■ Emellan Riksdagarne ar Svarar mot 6 §* det RiddarhusSecreterarens åliggande:, att föredraga Ärenderne uti RiddarhusDirectionen samt de utgående Expsditionerne uppsätta och cönträsigrtera. Hönom tillkommer äfven att i egenskap af Archivarius med biträde äF Förste Canzlistért Vårda och i ordning hålla Ridderskapets och Adelns Protocoller och öfriga Handlingar-. ‘ 6 § -. RiddarhusSecreteraren äge Svarir ittöt 7 ansvaret och inseendet enligt upprättade och tinderskrifne Inventarier öfver alla Hsndlingarne och allt annat af hvad namn det Vara må, sorn Ridderskapets och Adelns Archiv tillhörerj haö ägt ock under en Dirdcteurs tillw syn hufvudansvaret för sjelf.' Va Riddarhusets vårdande samt att emellan Tjenstetnännen efter omständighé - Bii. tili Ridi4 e. Ad, Pr. VI Batli, g 6 402 Den ig Julii <•, m. terne tillsynen fördela; och åligger det RiddarhusSecreteraren fördenskull att ovilkorligen bebo de honom i Riddarhuset anslagne rum. v 7 §•
Juni 709 Uppläst hos Ridd. och Adeln den 17 Juni,'. Prest-Ständer den 17 - » Borgare-Ständet den 17 Bonde - Ständer den 17 Wördsamt Memoria! -ti ett fran Högwördiga Preste-Standet den 2; fistl. Maji remilteradt Memorial, har Herr Doct. lehnström begärt den förändring af allmänna lagens stadgande i ;. Cap. 2. §. Byggninga Bal'en, att da ena Bvlbyns odal Jnägor möta den mdras Utmark, den förra wal borde, pa sätt La, !cn söreffrifwer, sjelf hägna omkring sine Jnägor, >en för beloppet af den såmedelst uprättade stängsel likwäl njuta afdrag wid beräkningen af stängselchldigheten emelian Bolbyarnes Utägor; Och har >err Doctorn derpå grundat sin begäran om denina förändring, att Utägor före detta ansetts af mindre wärde, och merendels legat oinstängde och till gemensamt bruk, samt att det da war billigt, att den som angräntsade med Jnägor, borde hägnaden deromkring sjelf upprätta, men att förhallan, >et i sa matto nu ffall wara annorlunda, som man insett förlusteu af en för wida sträckt samfällighet, och således begynt att instänga sine Utägor. Nu ehuru Utffottet funnit billigheten osta kun!na wara talande för en fadan ändring uti 5 Cap. 2 §- Byggn. Balk. och Kongl. Förorda, den 2 Apr. angående stängsel-ffylldighet, som Herr Doct. lehnström förestagit, har Utffottet likwäl ansett, au ett stadgande af denna art i allmänhet ffulle medföra lidande, hwarföre, och da stängseftlkylldigheten är ett af de Oeconomiffa ämnen, deruti en allmän före - Den 17 Junit. föreskrift' sällan är till alla orter fyllest lampelig, Utskottet trott sig icke bära hoS Riksens Högloft.
Men du, Penttu, har ju två starka armar att arbeta med. Moder, du vet ju att Kirsti och jag ej äro goda vänner alt se'n jag uppträdde till försvar för Matts, som de ville plåga till döds, för att han vågat kalla henne en blodsugare. Det där är väl redan glömdt. Så tror du med ditt goda hjärtelag, men jag vill påstå, att sådan herre sådan dräng. Kirsti är ju ock så väl inskrifven hos herr Klas, att då hon en gång säger nej, så står ingenting i den vägen vidare att ändra. Men om du på själfva jordafärdsdagen i morgon trädde fram till den höge herren, knäfölle och bad om hans förbarmande öfver oss, tror du ej hans hjärta veknade, nu därtill, då denna stora sorg hemsökt honom. Jag vet det ej. Åtminstone hyser jag intet synnerligt hopp i den vägen. Men det går ju ändock an att försöka. Man kan väl ej göra dig något ondt för det. Ja, det är visst sant. Penttu förföll åter i en slö likgiltighet. Så satt han en stund, då tanken på moderns bön vakte honom till besinning. Han hade två starka armar, menade hon. Nej, starka kunde de väl ej vara efter de många umbäranden han redan fått utstå så ung han var. Men de voro ändock vida starkare än fars, som ej hade mycket kvar, där han, en skugga af hvad han en gång varit, låg på sin torftiga halmbädd. Men om han misslyckades i sin mission? Nå väl. Man kunde ej göra honom större men än hungersdöden förr eller senare skulle göra det, i händelse de alla blefvo utdrifna bland köld och försakelser. Han steg upp och gick ut att andas frisk luft. Det var så kvaft där inne i stugan. Månen blickade ännu klar och kall ned på den i rimfrost klädda skogen rundtomkring. Drifvorna lågo liksom öfversållade af de klaraste diamanter och en djup tystnad rådde öfver alt. Penttu begaf sig upp på den närliggande höga åsen, från hvilken man hade en så vidsträkt utsikt. Längst borta vid synranden upptäkte kan skymten af ljussken.
Motionären har upgifvit — utan att sådant af Utsk. blifvit vederlagdt — att dylik kronoskjuts verkställes af bönder, som bo på 5 rails afstånd från det ställe, hvarest skjutsen mottages, samt att i lega erlägges endast 16 sk. b:ko milen, en ersättning, som icke skulle motsvara fjerdedelen af verkliga kostnaden. Att någon enskild man, på andra medborgares bekostnad, tilltvingar sig fördelar, bör ej af R. St. tillstädjas. Jag anhåller derföre, att R. o. Ad. måtte återförvisa Betänk. Häruti instämde Frih. Raab, Adam Christian. Propos. till bifall å förevar:de Betänk, blef först framställd och besvarad med blandade Ja och Nej, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge de gjorde anmärkmne föranleda till återremiss, samt, sedan svaren härvid utfallit med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande. Den 29 September. 407 Föredrogs och bifölls Allra. Besvärsoch Ekon-Ulsk:s den 27 dennes f. ra. pä bordet Jagda Betänk. JV° 134, i anleda. af väckt motion om uphörande af metall-vågarne i städeroe Westerås, Arboga och Köping samt vid Strömsholm. Ånyo föredrogs Riddar!) Ulsk:s den 23 och 25 dennes på bordet lagda Mera. JU 11, i anledn. af Hr Adelborgs, A. 0., motion om ändring i 23:dje §:n Riddarh.-Ordn:n. Hr Adelborg, Anders Otto: Vi veta alla, att den stats form, vi na ega, år 1809 framkallades under inre hvälfningar, alstrade genom en anarki, hvilken lätt kunnat urarta, men lyckligt nog, ledd genom ljusa hufvuden och kraftiga viljor, blef för vårt land lyckligt till sitt resultat. Tackande