Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
„Utskottet har, med instämmande i Kongl. 5Iaj:ts nådiga proposition, tillstyrkt de i 6:te punkten omnämnda räntors samt oindelda och indelda spanmalsposters indragande till statsverket, samt föreslagit, att den kontanta ersättningen till vederbörande må bestridas af förslags-anslaget till fångars vård och underhåll; men då Kongl, propositionen, såsom billigt är, förbehåller nuvarande innehafvare af berörde indelningar deras rätt att under sin tjenstetid in natura uppbära desamma, emot det att en motsvarande andel af det kontanta anslaget under tiden komme att afdragas, så kan den enkelhet och reda, som åsyftas, icke vinnas. Genom den föreslagna åtgärden uppkommer nemligen den olägenhet, att liqviden mellan Stats-kontoret och Fångvårds-styrelsen underkastas årliga förändringar och hvarje års anslag således måste i verkligheten beräknas till annat belopp, än i riksstaten är utfördt; hvarförutan kontrollen öfver dessa indelningars i behörig tid verkställda indragning blifver svårare. Alla dessa olägenheter vore undanröjda, om ifrågavarande indelningar, i likhet med öfriga på indragning ställda, utgifter, öfverflyttades till 9:de Hufvudtiteln och allmänna indragnings-staten. Saken kan i sig sjelf synas vara af mindre betydenhet, men då flera likartade frågor kunna vid blifvande stats-regleringar förefalla, är den icke utan sin vigt; och enär en sådan öfverflyttning, som här är föreslagen, icke kommer att inverka på den årliga liqviden mellan statsverket och Riksgälds-kontoret öfver brister och öfverskotter på statsanslagen, så torde en rättelse i det anmärkta förhållandet böra ejra rum.* o STOCKHOLM, f. d. SchuUzaes Boktryckeri, 1851. Andra HufvudTiteln. 1849 Års Riks-Stat anslår. Penningar. Mått. Departements-Chefen: Justitie-Stats-Miuistern: Lön .' Departementets Expedition: Expeditions-Chefen 3,000: Öfrige Embetsoch Tjenstemän 7,850: o2.
Hvad deremot stadsfastighets-fonden angår, så gäller väl icke helt och hållet, i afseende på säkerheten för sådana lån, detsamma som för landtegendoms-län; men då, under närvarande tid, behofvet härutinnan är ännu större (emedan väntetiden för lånens erhållande är vida längre) och lånen meddelas blott till en tredjedel af 1850 års taxeringsvärde, så vågar jag äfven vördsamt hemställa, att fonden för utlåning emot pant af stadsfastighet må intill nästa riksdag bibehållas vid sitt nuvarande belopp, eller 1,125,000 R:dr » al vice Talmannen Ola Svensson samt Riksdags—fullmägtige Olaus Eriksson från Göteborgs och Röhus län, Liss Lars Olsson från Stora Kopparbergs län och Lars Gustaf Andersson från Elfsborgs län. Herr af Wirsén, C. Th., har begärt få antecknadt, att han ej deltagit i Utskottets beslut om fortsatt indragning på Bankens fastighels-Iånefond. Vid 13:de punkten, angående kreditivet lill Manufaktur-diskonten: af Herr C. Ekman. af Herr Wallenberg, A. O.: »Till stöd för bibehållandet i sin helhet af Ma nufaktur-diskonten under Kommerse-kollegii styrelse och vård, har ingenting annat kunnat anföras, än alt »tiden ännu icke var inne» för vidtagande af en genomgripande förändring. Jag vill icke upprepa de många och giltiga skäl, som uti min motion blifvit anförda. Endast ett par af de motiver, hvilka under diskussionen förekommit, ber jag att få lill vederläggning upptaga. Man påstår, att in gen kan känna manufakturisternes vederhäftighet så väl som Kommerse-kollegium Banko-Utskottets Betänkande M 25. 79 Men det är en väl bekant sak att samma manufakturister uppträda som låntagare i Diskonterna och de Enskilda Bankerna, hvarjemte det blifvit ådagalagdt, att ingen bank-inrättning jemförelsevis till omfånget af sin rörelse drabbats af flere förluster än just Manufaktur-fonden. Vidare uppgifves det, att indragning af kreditivet hade hela inrättningens upphörande till sannolik följd.
Ehuru jag gillar Utskis afstyrkande af det sätt, Frih. Ehrenborgh föreslagit att disponera gide hufvudtiteln, kan jag ej dela den mening, Utsk. uttrycker till svar på frågan i huruvida i allmänhet statens credit bör användas till understöd för näringarna. Redan under öfverläggningen om StatsUtskis betänk. Nio 87 yttrade då varande ordföranden i StatsUtsk. enahanda mening, som man får läsa | det nu föredragna utlåt. nemi. att näringarnas förkofran hufvudsakligen h v i 1 a r på näringsflit och n ä r i n g s s k i c k I i g h e t, hvaraf man skulle kunna draga den slutsats, att Utsk. anser sig hafva gjort nog för jordbruksnäringen genom det till institutet vid Degeberg tillstyrkta anslag. Men om man ej bereder och anskaffar tillräckliga tillgångar på capitaler till förlag, mot låg ränta och förmånliga villkor, hvaraf jordbruket hos oss har synnerligt stort behof, så kan näringsflit och näringsskicklighet ingenting uträtta, allraminst i ett så penningfattigt land som Sverige, der jordbruksnäringen erfordrar större förlag, än i de flesta andra länder. Uti den reservation, Frih. Palmstjerna bifogat StatsUtskis utlåt. Nio 275, som på f. m. här upplästes, har den ädle Frih. utvecklat flera öfvertygande skäl, hvilka bevisa, att då jordbruket dels af grundskatter, hvilka ej kunna upphäfvas, dels af många andra skatter är mycket tryckt under närvar, con-v Den a3 O c t o b c r e. m. 3o9 junctur, hufvudsaldigast i följd af penningebrist och trög afsättning, bör tinder sådana förhållanden staten med sin credit bispringa denna vigtiga näring, hvaraf staten hemtar de största statsbidragen.
Men sorn ingen tur till förtroende-embeten äger rum, händer det ofta nog, att män, som hafva en obetydlig eller ingen lön på stat, befordras dit, och att de följaktligen under första liaifåret efter deras inträde i befattningen, eller just då de bäst beliöfde deras lön, få en alltför ringa eller alldeles ingen aflöning. Jag har sjelf varit i den sednare belägenheten att icke hafva haft någon lön på stat, då jag utnämndes till det förtroende-embete, jag nu bekläder. Detta och vissa andra dylika embeten äro äfven af den mödosamma beskaffenhet, att äldre män svårligen kunna bibehålla dem så länge, att de vid sitt afskedstagande få åtnjuta lönen såsom pension på indragningsstat. Annan pension kunna de icke erhålla; ty ostadigheten af deras embeten hindrar dem att få vara delägare i Civilstatens Pensionscassa Således om de nödgas tidigare taga afsked, fä de hvarken igen, hvad som förut blifvit dem i begrafningshjelp afdraget, eller någon pension för framtiden. De och deras familjer förlora således på dubbelt sätt. Jag anser följaktligen StatsUtsk. hafva alltför hardt förfarit, och tillstyrker på sådan grund återremiss af betänk. StatsUtskis utlåt. A:o 58 återremitterades. Ånyo föredrogs och gillades StatsUtskts d. 21 dennes på bordet lagda utlåt. JN:o 5g, i anledn. af de åren i83o 3J4 Den a5 April e. m. och i832 församlade R. St:s Revisorers till R. St, afgifna. berättelser om verkställd granskning af Riksg.Cont., det derunder lydande Gen. AssistanceCont. och Götha Canulbolags samt Malmö f. d. Discontverk. Upplästes och lades på bordet nedannämnde från Lagoch Oecon.Utskm inkomna betänkanden: N:o i. i anledn af väckt motion om öfverseende af städernas polisförfattningar; N:o 2. i anledn. af väckt fråga om rättigheten till hemtning af s. k. hafstång.
Der är en för länge mistkänd sanning, at cn större Egendoms borrt-errernlsranäs i smärre delar är enda utwagcn ac bringa dcsta til ben hogsta grad af culcur, och al det grbirraira i hushållningen ar af lika gladelig iverkan, som det arbirraira i koliiilren. Det ar afwen en sanning, at i längden, dä allt blifwit derefter rattadk, är det sri-Lnäsmorboäen, som förskaffar bade ^rrenclacorn, Egendomsherren och Staten den högsta möjeliga winst, och det är äfwen likaledes en fanning, ak England räknar fin upkomst och början cil sin rikedom och sik anseende ifrån den tid, da borsnäs» begynte pä Landet blifwa allmänna. Men om alla d sia skal öfwsrtala ost ar taga et steg, som kan leda ti! et sä wigtigk ändamål, lcuom ost påminna ost, at afwen det närwarande ögonblickets ställning icke långt ifrån kräfwer et sädant steg utaf ost. Om Ridderskapcts och Adelns afsigter ofta blifvit mistkända, om afven wid början af Verka Riksmöte en wärd Ledamot trodde ost rnöfeligen böra befara afwundens mistkydningar; pä hwad wis kunne wi bättre förekomma eller wederlägga vem, än dä wi wise ost beredwillige at öpna wägen för andra at erhålla utwidgade rättigheter. Jag tror det more en billig gärd at klokheten och ät tidehVarfwcks uplysnjng, och da wi äre utur ständ at för det närwarande gora mera, skole wj likwal derigenom en gang af efterkommande förtjena det loford: deras af» sigt war ren, de hafva gagnat ost. Det är hos samtida, som lysande wärf, som widt utseende företag »väcka upmärksamhet, det ar hoö efterkommande som Vesta ofta blifwa mera kännbara än beundrade, det ar hos dem, som föga märkeliga, men kloka företag ofta erhälla de storsta läsord.
Genom den hos Rikets Ständer förehafda undersökning af detta ärende är vordet npplyst, att för det intill 1839 års slut privilegierade smides-beloppet, 596,280 Skeppund, tillämpas de nu gällande olika beskattniugs-grunderna sålunda, att 17,388 Skepp, äro under frälse-rätt befriade från all beskattning, för 322,770 „ erlägges enkel hammarskatt, 1 proc 3,227 Skepp. 14 Lisp. „ 165,140 „ dubbel hammarskatt, 2 proc 3,302 „ 16 „ „ 90,982 „ erlägges \\ proc 1,363 „ 4 „ 12 Skålp. 596,280 Skepp. 7,893 Skepp. 14 Lisp. 12 Skälp. hvilken skiljagtighet i beskattningen icke lärer kunna anses annorlunda än så som godtycklig eiler tillfällig, emedan den är helt och hållet beroende af de olika tider, då smidesrätten blifvit medgifven och af de skatte-bestämmelser, man vid hvarje period funnit för godt att stadga såsom vilkor för detta medgifvande. Då .Bergs-Collegium, i afgifvet och uti högstberörde Nådiga Kungörelse äberopadt förslag till ny Förordning om stångjernssmidet och jernförädlingen i Riket, i underdånighet gjordt hemställan om classificalion af tillverkningsorterne, jemte stadgande derom, att för nya stångjernshamrar, som hädanefter privilegieras, skulle, för hvarje tillåten härd, enviss ständig grundskatt, utan afseende på Skeppundstalet af det ena eller andra årets tillverkning, till Kronan årligen utgöras, har väl berörde classificatiou åsyftats en mera rättsenlig skatteberäkning, under den antagna förutsättningen, att tillverkningen gifver större vinst, i mon af den närmare tillgången å tackjern eller jernmalm; dock inträffar delta sistnämnde förhållande ingalunda så allmänt, alt det synes kunna antagas såsom grund för beskattningen. De, till Expedilions-Utskottets Förslag till und.
De äro dock så sköna, att man knappt får tid göra denna reflexion för all den rika skönhet, här strömmar en till möte. Detta senare är i synnerhet fallet med koralerna, arbetets höjdpunkter. Synnerligen de af orkesterna icke beledsagade göra ett i all sin enkelhet nära nog himmelakt upplyftande, rentoch idealiskt intryck. En koral sådan som: » Och Herdens röst jag känner, som ropar mig vid namn » gifver i pjelfva verket jordens barn en försmak af de heliges sånger bortom tiden, den för åhöraren in i musikens allra heligaste och visar dess frSnd-skap med andeverld och gudomlighet, denna masikens konst, som så ofta neddrages till idel öronfägnad, till sinlig lust, till synd och skam, här strålande af idealiskt skimmer, gripande människans innersta hjertefibrer med helig rysning, ledande tankarne hän öfver molnen till sällare verldars lycksalighet. Arbetets 200 år märkas i någon mån i ariorna. Här undgår Bach ej en Händels eller Haydns öde. Alt och basariorna göra dock därifrån lyckliga undantag, särdeles basarian » ger na vill jag allt fördraga » samt den ofvannämnda gripande alttarian » Förbarma dig ». En ljuft poetisk, idyllisk och nästan outsägligt egendomlig aria kommer efter skildringen af Jesu död, nämligen » En qväll då luften kylig var ». Denna märkvärdiga arias verkan stördes hos oss betänkligt genom att den utfördes af innehafvaren af Jesu parti, livilket till en följande repris bör lätt kunna rättas. Af recitativen ega många liflig dramatisk innebörd, såsom » Du milde Oudl Här står min vän i rep och och tågor ». Ett intressant och djupt konstrikt arbete är dnetten med kör, föröfrigt erbjudande svårigheter bland de största, som torde finnas i hela oratorieliteraturen. Första afdelningens slut-kör är i sanning ett bjeltenummer, der gamle Bach visar sig i all sin prydno. Skildringen af Jesu död (i andra afdelningen) söker sin like i mildt allvar och kraftig karakteristik.
De sju männen, harpuneraren Henrik Nilsen, Ole Andreas Olsen, Axel Henriksen, Amandus Hansen, Nils Andreas Foxen, Johan Andersson och Lars Larsen, hvilka om hösten rodde bort, hade ytterst märkvärdiga öden. Då de lemnade fartyget, kunde de endast taga med sig 14 skeppsskorpor, 6 askar tändstickor, två bössor med ammunition, en kikare, en kaffepanna och en gryta, men inga vinterkläder till skydd mot kölden. Till en början måste de, för att komma till öppet vatten, draga båten ungefär 7 kilometer öfver isen. Derpå satte de kursen mot söder längs land. Resan blef ytterst besvärlig. Mörkret och kölden tilltogo, stormen likaså, och hvad som var värst af allt, de medförda lifsmedlen voro mycket snart förtärda. Redan andra dagen voro de dock nog lyckliga att få skjuta en björn; senare lyckades de äfven döda ett par sälar. Slutligen, efter att ha rott och till en del seglat ungefär tre veckor (de hade ingen almanacka med sig) och tillryggalagt nära 400 kilometer, kommo de till två små jagteller förrådshus, som ryssar uppfört på norra sidan af Gåslandet. För att åtminstone få tak öfver hufvudet slogo de uttröttade männen sig ned här, oaktadt de i huset funno hvarken lifsmedel, kläder eller fångstredskap. Af hunger, törst, köld och den långa båtfärden voro de alla i hög grad medtagna, deras fötter voro uppsvullna och till en del förfrusna. De stannade i huset ungefär tre veckor och sköto under tiden en säl, två hvita räfvar och fyra renar, med hvilka de uppehöllo lifvet, men som inga renar vidare tycktes kunna erhållas, och tillfälle att skjuta sälar eller björnar icke vidare yppade sig, beslöto de att lemna huset och försöka komma till Waigatsch-ön. Då de bröto upp, togo Ole Andreas Olsen och Henrik Nilsen gevären och ammunitionen, under det de öfriga fem begåfvo sig å väg med några små vid stugan träffade kälkar, på hvilka de lastade hvad de hade af kläder och bohag. Båten lemnades qvar.
~ ' ~ O ~ dh F~ed~BPrr-Bremea-F6~bunadet~ by * &amp; B&amp;o~kBno&amp;m, 64 D a a f i % m t m g g a t a m 9 filmas anmiildn, kvinliga arhetssokande siisol~l: lektionsgif \ - are i olikn iimnen: srenskn och nt1iiadsk.z 15rnriimor fiir heill och skolor, Irontorsoch skrifbitxiiden, honuer, lmsfiirestiindarinnor, siil lskap 0 t h hitriideu ihcni, fbreliiserskor, gymnaster, sjnkskiiterskor nl. Idun Stockholm, Iduns Kungl. Fredagen den 22 april 1898. N:r 16 (539) Prenumerationspris pr år: Idun ensam kr. Iduns Modet., fjortondagsuppl. &gt; Iduns Modet., månadsuppl. » Barngarderoben ... » Byrå: Klara södra kyrkog. 3: — 3: — Allm. telef. Rikstelef. Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Redaktionssekr. Hofboktr. ll:te årg. Utgifningstid:. h v a r j e fredag. Annonspris: 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Lösnummerpris 15 öre (lösnrr endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. Nilsson. Giacometti, Weille, Worth? O c h j ä t t e - J. S å t. e x. Tora Kjellberg. * I stenören. Skulle det väl m e d någon synnerlig sannolikhet k u n n a ä g a groddkraft, äfven o m det fölle i god jord? konfirmander. Öda. —] \ [är vi damer firade Ibsen. Men i Svans kölvatten skulle j a g segla. Detta var således Ibsen.
Grefve Lilliencrantz. Då jag första gången i dag uppsteg på min bänk, begärde jag redan afgörandet punktvis, emedan jag insåg det återremiss nu mera ej kan äga lumj jag beder vördsamt att första proposition må göiafe till ogillande ai det förslag, att Länsmännen skulle väljas ibland Ulmogen. Hans Excellencc Herr Grefven och LandtMarskalken uppläste StatsUtskottets åtskilliga tillstyrkanden, och gjorde derefter proposition till bifall å StatsUtskottets Betänkande i hela dess vidd. Ropades Nej. Härefter, och i anledning af hvad Herr Grefve Liljencrantz yttrat, gjorde Herr LandtMarskalken proposition till bifall af hvad Utskottet föreslagit, att Länsmän, så vidt sig göra låter, måtte tagas bland Ali-, mogen. Ropades Nej. Herr LandtMarskalken proponerade bifall till Lfskoitets förslag om Länsmännens löningssätt. Grefve Lilliencrantz. Då Länsmän i allmänhet icke kunna innebegripas bland penninge-löntagare, och nödvändigheten af löne. förbättring för de sämst aflönte är för stor att kunna uppskjutas, föreslår jag ödmju* Den 11 Maj. '7° 9 keligen, att den andra proposition må innefatta anmodan till Högiofl. StatsUtskottet, att nu genast föreslå lönetillökning för de sist berörde, som icke äga Boställen. Herr Manner stam, Johan. Den af Friherre Cederström upplästa 56 $. i RegeringsFormen föreskrifver sättet huru Utskottens förtlag skola behandlas då de. efter att hafva med »nmärkningar återgått till Lkskoiten, till Stånden återkomma, och denna §. har äfven blifvit sålunda förstådd och verkställd, att dessa forsing, då de andra gången förevarit i Ståndenblifvit slutligen afgjorda.
Rioderstapet och Adeln nyligen redan sädant besiutak, sä att jag icke behöfwer uppehälla mig med fullständigare Vewisning uti en redan afgjord sak. Andra Classen anser jag innefatta alla de Kongygaroar och Krono-Lägenhcter, hwilka ä öppen Auction blifwit till den mästbjudande under Arrende upläkne och ehuru desse derefter meddelke ArrendeContract hittills icke blifwit af Nikalls Ständer fast. stäldte; dock som ä ena sidan derigenom icke Riket tistyndatS någon förlust dä eli sätt till Arrendets försäljande warit widtagik, hwarmedelst synbart til! Stacs-Cassan influtit den högsta möjeliga inkomst, som någonsin kunnat päräknas; ock ä den andra ett Deii 27 Februarii^405 för Riket mera klokt behandlingssätt med KongSgärdarne dä för tiden icke kunnat uptänkas, samt härförutan wederbörande Arrendatorer i förlitande pä säkerheten af denna dyrt köpte äckvmst eller besitt, ning, haft full anledning att a de sälunba förmärs, wade Lägenheter under de första befittnings-ären ned, .lägga all den möda och kostnad hwartill de kunnat anskaffa utwägar pä det framdeles innan arrendets flut, antingen de sjelsve eler Åtminstone derasakswingar mage derföre full ersättning till godo njuta z sä anser jag ofwanberörde Arrende-Contract äswen wara Ds laglig beskaffenhet, och att deras innehafware rättmätigt tillkommer samma flydd, kom enligt hwad olnsönnält ar ostridigt bliswit uti Lagar och RegeringsForinen tillöfwat Arrendatorer af de Kongsgärdar och Lägenheter hwilka jag hänfört under den första Clatzen. Tredje >tla6sen äro äter de Kongsgärdar och Krono - Lagenhe er hwilka af Sweriges framfarns Konungar efter godtycko blifwit disponerade samt ät .enflilte donerade eller öfneckälne emot wiste mer och mindre för Riket sörmänliga »vilkor.
p&amp; det, best %endes orubbade grund, erkanna vi villigt det nu antagnn forslagets forij&amp;nste.r att bringo reda och klarhet i en del forut dunkla lagbest8mmelser, men uttalsl p i samma g %ng vArt fasta hopp ' och bestamdn fortrostan, att inom. Dagny U n d e r jzzni, jzli, sng zzsti och ceptemt ' el utkozzmer Dagny med endast e t t hafte mrinatligen. 189s Ny foljd ++ I Haft. 13 &amp; log. (Forts.) R. G. : Fattigv [irclsbarnens uppfostran i England. ANN MARGRET 1-IOLBIGKEN, F. TERSMEDEN: ~Lnndskvindesagsmijdet i Bergen,. Brer irRn Norge. Solidt, tidsenligt Liff ' tJrslikringsbolag. ~xnsesidighetsprinoi - Bvensk dWighet. Kvinliga agenter oog lnspektther amtagas. Froken Kristine Dahls rationella Underklader shom Cheinilettcr, Britstband: clelnde Kjolnr m. m. Svenska ~raktreformfoieningens Underklader i 1. M Lund ' bergs Bosattningsmagaslir och Almedohls Fabriks Forsa~nhgsmagasin 2 StorJsyniobrinlien STOCKHOLX. Hygieniska Skodon tillverkas for Herrar, Darner 0th Barn, OBS. Skodon tillverkas afven efter rnodcrn fason. dllt nrl~oto ~~tfiires lroggrnrint ode nf IlIstn ti: ateri: tl. Reparationer verkstallas val och p i bestamd utlofvad tid. P. GUST. TPafgarner a£ ylle ocl~ I~omnll.
— N:o 47, i anledniug af väckta motioner, angående dels inrättande af en Hof-rätt i Hernösand, dels ock Svea och Götha Hof-rätters fördelning i flera mindre Hot-rätter: B. V. 610; VI. 4, A. 4, U. 393, 441, A. 441. — N:o 48, i anledning af återremisser af Utskottets Betänkande N:o 21, i fråga om tillägg till lagstiftningen angående äktenskaps-skilnad: B. VI. 52, 55, 59, A. 60. — N:o 49, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 33, öfver väckta motioner om förändring i stadgandena angående giftomannarätt: B. VI. 52, 55, A. 55; E. VII. 389. — N:o 50, i anledning af väckt motion om utsträckning af tiden, inom hvilken Under-rätts så kallade små-protokoll skola till Hof-rätt insändas: B. VI. 52, 55, A. 55; E. VII. 3. — N:o 51, i anledning af väckt motion om bestämmande af tid för klander emot tilleller afträdes-huse-syn å krono-jord: B. VI. 52, 55, 61, A. 61; E. VII. 3. — N:o 52, i anledning af väckt motion om giltigheten af vitén, utfästa för fullgörande af enskilde emellan slutade aftal: B. VI. 52, 55, A. 55. — N:o 53, i anledning af vackt motion, angående beräkning af boupptecknings-arfvode för fast egendom: B. VI. 52, 55, A. 55. — N:o 54, i anledning af återremisser af Utskottets Utlåtande N:o 42, öfver väckt motion om utvidgad religions-frihet: B. VI. 52, 56, A. 56.
Densammes denna dag väckta motion, angående den bevillning, som utgår i lösen och andra afgifter för fullmakter eller konstitutorialer m. m. å verklig tjenst; 4:o Herr Hårds, Adam, denna dag väckta motion, angående ändring af första momentet i Bevillnings-förordningens 27 §; 5:o Herr Bråkenhjelms, Pehr Reinhold, denna dag väckta motion, angående samma ämne. Banko Utskottet: l:o Herr von Bårtmarsdorffs, August, denna dag väckta motion, angående myntenheten och dess underafdelningar; 2:o Herr Westfelts. Albert, denna dag väckta motion, angående förändring i det sätt, hvarpå i Rikets Ständers Bank penningar insättas och uttagas; 3:o Friherre Raabe, Adam Christian, denna dag väckta motion, att 1,200,000 R:dr banko måtte å Rikets Ständers Bank anslås till kreditiv åt Hypotheks-föreningarne i Riket. Lag-Utskottet: l:o Friherre Hjertås, Fredrik Phlip, denna dag väckta motion, om skärpning af ansvaret för skogsåverkan; 2:o Herr Reutersvtlrds, Patric Oscar, denna dag väckta motion, att all borgen såsom för egen skuld måtte förklaras fiån och med 1856 års början vara till kraft och verkan lika med full laga borgen. Expeditions-Utskottet: Friherre Raabs, Adam Christian, denna dag väckta motion, angående tryckningen af Bihangef till Riks-Ståndens protokoll; jemte ett i anledning deraf afgifvet yttiande. Särskilda Utskottet för behandling af frågor om bränvins tillverkning och försäljning: Herr Hårds, Adam, denna dag väckta motion, med förslag rörande tiden och b«- skattningen för bränvinsbränningen samt tillverkningens kontrollerande. Prot.-Utdrag den 31 December 1853. 69 S. D.
8cbmi6t« ^ob. ^ric^son. kröäclius. Wid granskningen af den 36cStats KeAlcrmAen har uri de l^ezpeÄivs Riks-Ständer! fräga upstätt, hnruwida de 8,062 R:d., hwilka blifwit Hennes Kongl. HI.LLKIMH tillagdt i ersättning för förloradt inkomster af Stiftet Quedlinburg, borde indragas eller ock fortfara til deh Hennes Kongl. Höghet erhåller nägon motswarande ersättning; och som lwa Stand stadnat emot 2, sä hafwa uti kromcolls - Utdrag af den 8, 9 och iz i denna mänad Ve kespeLive Riks'Standen ärer förwist delta ärende lil Stats-Utffottet, ar, förstärkt pä sätt 69 §. i Regerings-Formen innehäller, detsamma afgöra» I detta afseende har Srats-Utjkottet, til 120 Ledamöter förstärkt, i dag sammanrrädt, och sedan handlingarne blifwit uplaste, samt af de 120 en Ledamot pä manligt sätt blifwit utlottad, har följande Votering, proposition blifwit framställd: Den som wil, at de 8062 R:d., hwilka genom Longi. Brefwet den 4 Lebruarii 1829 blifwit tillagde gennes Longi. Höghet Prinsessan i ärlig ersättning för förlorade inkomster fran Stiftet (Quedlinburg, stola ifrån och med innewarande äcs början uphöra, och til Stats-Werket indragas, strifwec Ia, den det ej wil, strifwer lTlej, winner t^lej, fä kommer Hennes Longl.