Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Renligt Betänkandet N:o 5, sid. 9, N:o i5, sid. 6,), dock med det förtydligande i BevillningsFörordningen, att från inkomst afdrag icke får göras för lefnadskostnad; 2:0 afslog förslaget, om skyddsafgiftens utgörande från fyllda 18 år (N:o 5, sid. 10, N:o 15, sid. j,) och ansåg densamma böra utgå hädanefter sorn hittills från fyllda 17 år; 3:o ogillade afstyrkandet af beskattningen medelst Bevillning å öfverflödsartiklar (N*o 5, sid. 12, N:o i5, sid. 8,) och ansåg en personel' constin) tions-afgift böra erläggas för bränvin, alla utländska spirituosa, vin och spel om penningar ; 4:o ogillade afstyrkandet af Bevillning för fulimagt å caraeter fyNm 5, sid. 12, N:o i5, sid. 80 och ansåg atr, årlig Bevillning å earacterer bör utgå. De öfrige punklerne i Betänkandet N:o 5 och Utlåtandet N;o iS biföllos. Från Vä Hofi. Borgare-Standet. S. D. Efter å nyo skedd föredragning af Banco-Vt kottets Utlåtande N:o l4, i anledning af de inom Biks-Stånden framställde anmärkningar .Fröt. Ulclr, ,d. y Julii tS'4- ■vid 'Utskottets under N:o -7 ;afgifne Betänkande, med förslag till i ett snytlt iiriynt-system, fattade Borgare-Ståndet nedannämnde beslut: 1:0 att bestämmandet af en mynt-enhet för .bela landet är ett ämne, hvilket må, såsom ett önsk långsmål, hos Kongl. Majit af .Rikets Ständer ,i underdånighet .anmälas,-; 2:0 att Rikets Ständers yttrande, i fråga om mynt-enhetens fördubblingar oell a fd eln ingar, jemväl må i önsknings väg till .Kongl.
Af detta skäl och då det vore önskligt, att pålagor af den art som den å utländningar, hvilka sluta handel om varor äfven för egen del — möjligen en Krupp från Essen, en Brown från Sheffield, en Carlsund från Motala eller en Göranson från Gefle — icke i vårt eller något land underkastas andra kontroller än öfriga resande utländningar; då, om afgifterna endast nedsättas till hälften, rättigheten för Franska Regeringen att pålägga Franska handlande eller deras ombud motsvarande afgift, om jag icke misstager mig, ändå qvarstår; då chikanen eller den vexatoriska kontrollen för många kännes tyngre än afgiften; samt då det torde vara tvätydigt om 17:de §:n i Bevilln.-Stadgan nu kan och bör tillämpas å alla de makters undersåter, med hvilka fördrag äro afslutade, äfvensom huruvida samma § icke äfven kan vara hinderlig för nya öfverenskommelsers afslutande; 174 Den 27 November. vågar jag vördsamt hemställa, om icke i detta ämne följande förslag kunde i stället antagas, nemi.: att vid slutet af Bevilln.-Stadgans 24:de § tillägges en punkt så lydande: »Har Konungen träffat öfverenskommelse, hvarige nom stadgadt blifvit, att Svensk undersåte, i annat land, icke betungas med annan skatt eller afgift än inföding derstädes vidkännes, ege för sådant lands undersåte afgift af den beskaffenhet, hvarom i 16:de och 17:de §§:ne förmäles, icke rum. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., remitterades K. M:ls ifrågav:de Nåd. Propos. jemte yttrandet till Bevilln.-Utsk:t. Föredrogs och remitterades till Banko-Utsk:t K. M:ts den 22 dennes bordlagde Nåd. Skrifvelse till R. St:r ang. Styrelsens för Allm. Hypotheksbanken underd. ansökning om krediti vrätt i R. St:rs Bank för Allm. Hypotheksbanken.
— Dä således, vid tidpunkten af 1847—1848 årens Riksdag brist befarades innan kort skola inträffa, beviljades af Rikets Ständer för derpäföljandc statsregleringsperiod ett anslag af 22,000 R:dr Banko årligen, att i mån af behof användas tilljjfbetäckande af den brist, som under tiden möjligen kunde uppkomma, derigenom att kassans årliga inkomster icke blefve tillräckliga till utgifternas bestridande. Anslaget, sorn för år 1855 utgjorde 36,000 R:dr Banko, hade sedermera frän ochjmed är 1856 varit förhöjdt till 57,000 R:dr samma mynt ärligen, uti hvilken sistnämnda summa likväl ingått de 5,880 R:dr, hvarmed det årliga ersättningsanslaget för Arméens Pensions-kassas Adelar af de i Wadstena Krigsmanshus-kassas äldre inkomster ingående, men till Statsverket indragna Rusthållsafgifterna blifvit förhöjdt. sä att Arméens Pensions-kassas nuvarande anslag för pensioneringens upprätthållande rätteligen utgör endast 51,120 R:dr Banko frän och med är 1856. Alla dessa anslag hade under de sistförflutna tio åren behöft anlitas till följande belopp, nemligen: Anslag. Häraf visade sig, att, om hela^ånslaget under dessa tio år kommit Pensionskassan tillgodo på det sätt att, hvad som det ena året icke begagnats, fått reserveras till ett annat, öfverskott pä det J liela hade uppkommit. Förhållandet under de sednaste tre åren syntes också antyda, att'} pensions-utgiften uppnått sin kulminationspunkt. För är 1857 hade omkring ^en procent af pensions-utgiften kunnat enligt föreskrift återbetalas af ersättnings-anslaget med 4,412 R:dr 82 öre Riksmynt, hvilket förhållande Direktionen förmodat komma att inträffa jemväl för år 1858, för hvilket år räkenskaperna icke voro afslutade. Direktionen har deremot ansett 14 Bil. JM 2 till Kongl. May.ts Nåd.
Den som bifaller, att, till inköp af Astronomiske Instrumenter för Observatorium i Stockholm, 5ooo Rrdr Banco måga af Statsmedlen anslås och utgå i tvenne år, med en i? St ats-Ut skottets tredjedel hvardera året, voterar Ja; den det ej vill, Nej; Vinner Nej: så komma någre särskildte medel för delta ändamål icke att anvisas. Vid denna omröstning hafva befunnits 65 Ja och 53 Nej, samt en märkt Voteringssedel, hvilken förkastades; och som Ja således vunnit, komma 5ooo R:dr af Stats-medlen att anvisas till inköp af Astronomiska Instrumenter för Observatorium i Stockholm och med en tredjedel hvardera året, under 3:ne år utgå; hvilket Förstärkta Stats-Utskottet får vördsamligen anmäla. Stockholm den 24 Julii 1823. Antora den 28 Julii i823. Utlåtande, i frågan om ersättning för bortmistade egor genom TrollhätteSlussverks-uppdämning. Sedan Kongl. Majit, under den 17 October förlidet år, angående ersättning för bortmistade egor, genom Trollhätte Slussverks uppdämning, i Nåder anbefallt Kammar-Colfegium och Stats-Contoiret, att afgifva underdånigt, utlåtande, i anledning af de upplysningar, som vid den, genom Kongl. Majrts Befallningshafvande i Elfsborgs Län, anstälde undersökning vunnits, angående närvarande be - Betänkanden. skaft enheten af de, genom Trollhätte Slussverks uppdämningar, skadade Hemman, samt af hvad Kongl. Majrts Befallningshafvande i nämnde, äfvensom i Skaraborgs
I suto der hvar på sin stol som två gammaldags kungar, som begge ville vara lika styfva, och sågo så högtidliga och värdiga ut, att en ann’ icke vågade andas. Men det var en fin gubbe, du! Lade du märke till, hvilket märkvärdigt regelbundet ansigte han hade? Och så hans sätt: det var sådana medfödda later, hvar kan han ha fått dem ifrån? Jag skulle icke vågat erbjuda honom betalning för hvad vi förtärde!» «Nej, du såg ju också, att jag inte heller gjorde det. Han hade heller inte tagit emot det. Om han behagar gifva, så är det inte för att få pengar. Ser du, Louise, han var en god typ. Typ för den bästa sortens skandinavisk storbonde. Vi förstodo hvarandra; jag var sjelf förvånad öfver att finna en sådan likhet i alla afseenden mellan här och der hemma i Skåne. Af detta lag har jag sjelf framgått, ser du. Derför kände han genast, att jag var en af hans, liksom jag bara behöfde reagera naturligt, för att vi skulle kunna finna hvarandra. Vi ha vårt sätt att umgås, våra former och vår takt; de ha utbildats likformigt, under många århundraden; de äro icke desamma som de gängse, men de äro säkerligen lika goda.» Hon gick tyst och undrande och intresserad och hängde vid hans arm och lyssnade. «Berätta,» bad hon. «Berätta mer derom!» Och han berättade mer derom, skildrade, liksom förr en gång dernere på Rügen, sitt fädernehem, sin barndom, sitt land och sin slägt, – natur och folk, vanor och nöjen, poesien och prosan, – allt medan de i sakta mak och på måfå ströfvade kring i det storslagna och ensamma bergslandskapet.
Oa och den som bestrider, t7?ej, och bör i wigtiga frågor proposition af Riddarhus-Secretersren striftligen författas och ^usteras^ innan den af Landtmarstalken göres. § 47. ?422 Den 29 Mars. e» m. §- 47- Ar propo8itionen med Ja och Mej beswarad kch begäres af en eller flere Votering, samt den eller de derifrån ej wilja afstä, dä skal Voteringskrox-ositionc-n genast af Riddarhus-8ecretersrvn författas och Lil justering framställas, samt Voteringen derefter pä satt nästföljande §. §. stadga, innan ?Ienum slutas för sig gä, och mä kroxosition aldrig göras om det skall votera, ej heller Vote. z-iug derom tillätas. Emot et beslut, som genom xluralitet med eller utan Votering blifwit fatkadt, rnä den eller de, som af särskild tanka aro, enligt Riksöags-Ordningens 57 §. j hwad fall som helst aga ratt reservation anmäla, sadant Uti 1'rotocol. let anteckna lata och en sädan reservation de öfrige Ständen meddela. §. 48. Da antingen Votering eller Wal börjas skall, anmodar Ordföranden en Grefwe, en af Friherrarne samt fyra af Adeln at jemte sig sitta wid bordet och samfält anteckna sä wäl dem, hwilka wid första upropek sig ej infinna, som dem hwilka c ilslädes aro, hwarefter med Grefwarne upropet börtas och sedan i ordning med Friherrarne samt RidDerskapet och Adeln fortsättes. De som pä en Bänk sitta, framträda i ssranket när bänkens numer upropas, och wid uprop framlagge hwar och en sin lyckta sammanrullade Sedel pä det pappers-ark, som hålles af en Ledamot wid bordet. När Bänkens uprop är fluradt, lemna de, som honom tilhöra, ffrankec ät nästa Banks Ledamöter, och ma ingen annan an den som til förewarande
Stånds återremisser å memorialet N;o 38; i\:o 46, i anledning af 2:ne Stånds återremisser å memorialet N:o 42. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskoltets memorial N:o 312, med öfverlemnande af 53 §§ af förslaget till det nya Reglementet för Riksgäldskontoret, samt den samma memorial åtföljande Bilaga, innefattande förslag till Reglemente för Rikets Ständers Riksgälds-Contor: godkändes. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. B. Sedan Borgare-Ståndet, vid föredragning den 7 dennes af ConslituLions-Utskottets utlåtande N:o 36, i anledning af återremisserna .1 memorialet JN:o 26, med förslag till National-Represcntationens ombildning och deraf följande Grundlagsförändringar, antagit, att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, det af Herr Ekholm afgifna förslag till Regeringsform, Val-lag och Successions-ordning, enligt vid memorialet N:o 26 fogad reservation, med de förändringar, tillägg och. rättelser, sorn innefattas uti bemälde Ledamots vid utlåtandet N:o 36 bilagda reservation, dock med det ytterligare förklarande, att den i 48 § Regeringsformen befintliga Ziffer-uppställning alser Riksdaler Riksgäld, äfvensom med föreläggande för Constitutions-Utskottet, att, ehvad Ståndet blir om sin mening ensamt eller icke, upprätta voteringsproposition till frågans afgörande genom omröstning i Förstärkt . Constitutions-Utskott, beslöt Borgare-Ståndet 1111, uppå at Herr Vice Talmannen Brinck väckt fråga, att vänligen inbinda det Hedervärda Bonde-Ståndet att med Borgare-Ståndet uti nämnde beslut sig förena; i hvilket afseende en Deputation af Borgare-Ståndet skulle till Hedervärda Bonde-Ståndet genast afgå. S. D.
Det kati ej nog ofta upprepas, att 'denna otillgänglighet al}- drig kan blifva ett skäl till allmän inskränkning, äfven för de tillgängliga: att denna otillgänglighet till en stor del härrör af handelstvånget, och endast kan afhjelpas genom handelsfriheten, som höjer värdet af produkterna; att, då flottning nu utan strömrensning eller andra allmänna anstalter, på 30 och 4° mils afstånd, varit möjelig, måste densamma, understödd af sådana medel, blifva ännu lättare verkställbar. Den stora magt och rikedom, sorn England, Frankrike och Holland vunnit genom en utvidgad egen Sjöfart, och som hos flere Patriotiska män fö dt den öfvertygelse och det hopp, att äfven Sverige skulle genom samma medel kunna vinna samma ftirdelar, den vinst, fäderneslandet vid vissa förmonliga, ehuru snart öfvergåends conjuncturer verkeligen skördat deraf, såsom vid förra Amerikanska kriget, har uti närvarande fråga förnämligast kallat uppmärksamheten att undersöka, hvad verkan en fri export af våra skogselFekter med främmande skepp skulle kunna medföra för vår egen sjöfart. Denna sjöfart, påstår man, skulle af en sådan frihet undergräfvas, och dess undergångderigenom beredas. Jag vill icke bestrida möjligheiten, att Svenska sjöfarten, oaktadt dess af Skeppsredarne sjelfva nu temmeligen allmänt öfverklagade vanmagt, kan för fäderneslandet bereda de fördelar, Besv. och Ekon. Utsk. Betänkvnden. h \ ilka man hos ofvannämde nationer hittills ansett vara en följd af deras centrala läge, blidare klimat, större fysiska odling, och flera andra orsaker; jag vill hoppas, äfvensom jag med hvar och en rättsint Patriot önskar, att sådana Conjuncturer för vår sjöfart som det förra Americanska krigets, måtte snart återkomma, ehuru den allmänna navigationslag, som Lagstiftaren på Verldshafven med styrkans rätt i senare tider infört, ej mera lärer i krigstider erkänna några neutrala fartyg, ej heller underlåta att förklara alla fiendtliga hamnar för blockerade.
' Ja ', svarade prosten, ' vi ha nu kommit till den oiritalade döda punkten. ' Men ", fortfor doktorn, ' låt oss åtminstone tacka författaren för att han gifvit oss något pikant att tala om - och hör, vet ni hvad ', tillade han, vänd till mig, ' ni skulle utföra scenen till ett helt, fullständigt drama och iåta uppföra det med e n afslutning ena qvällen och en annan den andra! ' ' Det vore ju en lösning ", sade prosten i det han reste sig för att taga afsked. Ett samqvam och en hvardagskomite. redrika-Bremer-Förbundets vintersamqväni egde i år rum d. 17 niars och hade en säregen prägel af ungdomlig lefnadslust och munterhet. Man hade tydligen vid de enkla anordningarna haft till biträde skämtets och den oförargliga qvicklietens tomtar, hvilka eljest ofta synas vara bannlysta från vår tids sällskapslif. Likt Puck i Midsoinniarnattsdrömmen hade tomtarna ined hvarjehanda hokus pokus förberedt samqvämet, framtrollat teatern, inspirerat prologen och diktat handlingen i pjesen, icke fullt så trolsk som den mellan Titania och Oberon, men icke häller på långt när så rörande, som deii mellan Pyramus och Tisbe. Ja, hvad mera ar, jag är viss att de, osynliga, trippat omkring bland åhörarne och genoni indrypande i deras öron af en onämnbar örtsaft gjort dem först uppmärksamma på hvad som koninia skulle och sedan kiinsliga för hvarje finess i ordvändningen, hvarje udd i repliken; kort sagdt, de hade gjort sällskapet mottagligt f " o r det T O - liga, hvilket är vilkoret s h e qua non för att skämtet skall hitta fram, qvickheten nå sitt mål. Här i hast en Aterblick på hvad som förehades vid det ovanligt talrikt besökta samqvämet. 88 I tamburen råder öfvermänskliga ansträngningar för att nå klädhängaren, medan sorlet fran salen strömmar ut likt en oartikulerad yvittrande kör af sopranröster.
Åfven om vi än aldrig så lifligt önskade det, kunna vi ej för våra barn inrätta en ny, mera ideel tingens ordning: ut på världsmarknadens bullrande torg måste de en gång, och där hörs tyvärr ej den, som ej kan ropa högt; i kappränningen på lifvets täflingsbana få de lof att deltaga, och då duger det ej att blygt stå och vänta. Existensvillkoren kunna vi ej förändra för dem, men hvad vi kunna göra är att dana och fostra barnen så, att de kunna bestå under dem. Och hit hör då, utom mycket annat, att man hos dem borttager all mäuniskofruktaa, all sjuklig pjunkighet, all onödig rädsla, och gifver dem med på färden en tillräcklig portion oförskräckthet och själftillit. Ingen framhåller den, som ej framhåller sig själf, han må nu vara än aldrig så rikt utrustad / ingen blir uppsökt och erbjuden ett lefvebröd, han må nu vara i än aldrig så stort behof däraf. Nej, i kampen för oberoende och samhällsställning, för erkännande och namn och för brödet först och sist gäller det att åter och åter träda fram, utan att låta sig afskräcka af de första nederlagen, att söka och åter söka, utan att fälla modet, för att man törhända mötes af en högdragen reservation, isande likgiltighet eller sarkasmer och sårande utfall. Mer än ett snille gick förloradt för sin samtid och dog i svält just på grund af sin naturs skygga tillbakadragenhet. Men gick det snillet så, huru många ha då ej fått enahanda erfarenhet, ehuru samtid och eftervärld därom veta intet! Det har blifvit sagdt, att den, som vill fram i världen, måste ringa i storklocka för sig, och, med någon modifikation, måste man instämma i detta yttrande. Men icke blott sedan han hunnit ett stycke fram i lifvet, får han erfara, huru försagdheten ligger honom emot; redan pä, dess föjsta stadier eller under förberedelsen för det blifvande kallet kan den hafva en menlig inverkan. Jag tänker på examenspröfningarna.
Skattskrifne. Skattfrie. Summa. Mankön. Qvinkön. Mankön. Qvinkön. Mankön. Qvinkön. Tabell-Kommissionens uppgift. Enligt den sistnämnde belöpte sig folkmängden vid 1845 års slut Lill 2,601 personer och vid 1850 års slut till 2,837. I kyrkligt afseende utgör staden ett regalt pastorat af tredje klassen. Staden hade först en trädkyrka, belägen midt i staden och byggd 1650, men denna nedrefs 1764, sedan en ny kyrka af sten blifvit uppbyggd och invigd 1753. Undervisningsverket består dels af en högre apologist-skola med 4 lärare, hvilken med ökadt förtroende varit begagnad af staden och angränsande socknars invånares söner, till ett antal af omkring 70 i hvarje termin, dels af en folkskola, der, under handledning af en nitisk och skicklig lärare, omkring 100 barn under det sednast utgångna året njutit undervisning i de ämnen, som enligt Folkskolestadgan utgöra föremål för denna skolas verksamhet, och af Ii vilka barn 25 de medellösaste dagligen erhållit mat vid en för dem på stadens bekostnad föranstaltad spisningsinrättning. Genom tillbyggnad till apologist-skolans för några år sedan inköpta och för klass-läsning ordnade skolhus, har staden nu låtit iordningsställa en större lärosal med tillräckligt utrymme, för att uti ett gemensamt rum bibringa skolans samtlige elever undervisning efter nu derstädes införd elementar-undervisningsmetod, hvilken lärosal med innevarande års början blifvit till begagnande upplåten; och för folkskolan är ett nytt skolhus uppfördt, på nedra botten innehållande, utom sidorum, en tillräckligt stor samt prydligt och ändamålsenligt inräLtad skolsal, som under Berättelse öfver Wester-Norrlands Län för åren 1846—1850. ^ 98 nästlidet år till folkskolans bruk invigdes, och i öfre våningen försedt med boställsrum för skolans lärare, samt lokal för en påtänkt slöjdskola för flickor och boningsrum för dess blifvande lärarinna. Staden bar bokhandel och botryckeri, hvarifrån en tidning utgifves.
Inom Borgare-Ståndet kar Herr Pehr Staaff uti afgifven motion, deruti Herr C. Rinman instämt, samt inom Bonde-Ståndet Riksdags-fullmägtigen Olof Nilsson från Westerbottens län fästat Rikets Ständers uppmärksamhet å behofvet af följande väganläggningar inom nämnde län, nemligen: l:o. Från Öhrträslcs socken, i fortsättning af den dit från Bjurholm ledande väg, till Fredrika kyrka, utgörande en väglängd af 137,720 fot, derför anläggningskostnaden beräknats till 54,810 R:dr Runt; 2:o. Emellan Fredrika ock Åsele kyrkor, 201,834 fot, med förslagsvis beräknad anläggningskostnad af 80,120 R:dr; 3:o. Emellan Öhrträsks kapellkyrka ock Kraftens hy, 141,341 fot, medförande en kostnad af 33,387 R:dr; 4:o. Emellan Gränö ock Degerforss byar i Degerforss socken, till en längd af 82,242 fot, för hvars anläggning kostnaden i det upprättade förslaget upptagits till 36,980 R:dr Runt; samt 5:o. Från Björna socken i Norra Ångermanland, dit landsväg från den i Ångermanland vid hafvet belägna Örnsköldsviks köping redan funnes, ock till Fredrika kyrka, af tillsammans 223,036 fots längd, derför kostnaden förslagsvis beräknats till 148,850 R:dr Runt, deraf 80,000 R:dr för vägsträckningen inom Wester-Norrlands samt 68,850 R:dr för sträckningen inom Westerbottens län; och hafva motionärerna, med afseende å angelägenheten att undanrödja det kinder för odlingens vidare framsteg, sorn saknaden af nödige kommunikationer medförde för de till Westerbottens län hörande Lappmarkssocknarna, anhållit att Rikets
I afseende på den i Kongl. Propositionen angående Stats-Verkets tillstånd och behof gjorda framställning, att CapitationsBevillningen, hvarmed lärer förstås den i Bevillnings-Författningen för alla inom Riket skattskrifne personer, från och med fyll - Den a3 December. 337 fyllda 17 år, stadgade personella afgift, måtte, såsom utgående efter samma grund, som Mantalspenningarne, directe till Statsverket ingå, instämmer jag så mycket iner i den af Herr Tham i ämnet föreslagna contraproposition, som det efter min öfvertygelse är med grund-espriten af Svenska Folkets i Grundlagen förvarade fria sjelfbeskattningsmagt öfverensstämmande, att, på sätt en annan värd Ledamot Friherre Anckarswärd i en serskild Motion föreslagit, alla genom bevillning ingående medel böra emottagas af det Rikets Ständers Verk, dit den så kallade Allmänna Bevillningen ingår. Hvad nu förevarande fråga, rörande den personella bevillningen, särskildt angår, så bär Motionairen, såsom mig synes, klart uppfattat den väsendtliga skilnad, som är emellan denna afgift, hvilken, lika med all bevillning af hvad slag slag som heldst, det på Rikets Ständer allena beror, att så till grund, som till belopp bestämma och följaktligen förändra eller alldeles upphäfva, och den ordinarie beständiga skatt, som under namn af Mantalspenningar utgår, äfvensom Motionairen i sammanhang dermed antydt den förvandling från en till annan natur, från bevillningar till ständige skatter, som af bevillnings-medels direeta inlefvererande till Stats-Verket kan 7 H. 32 338 Den 9.3 December. blifva en följd. Mig torde det tillätas, att i förening härmed fästa uppmärksamheten på stadgandet i 66 §.
Om Banken i stället alt å ena sidan af Statsverket emottaga Capitalafbetalningar å dess Lån, för att tili silfver, såsom föreslagit är, dem förvandla, och å den andra, använda andre inkomster till bestridande af utgifter för det allmänna, främmande för dess bestämmelse samt icke förenlige med dess närvarande behof och den realisation, som åsyftss, om Banken, säger jag, i stället skulle uppoffra sin vid detta års slut återstående fordran hos Statsverket i Capital R;dr 5,233,026 emot förbindelse å Statens sida, att genom RiksgäldsContoiret utgifva förenämnde 5 procents obligationer och dem amortera med 100,000 R:dr årligen, så skulle det således upptagne allmänna lånet vara betalt pä 27 år med 4,216,500 R;dr, och corn ett öfverskott derigenom uppkom af R:dr 1,016,536 kunde denna summa tillhandahållas och användas, i händelse utgifterne öfvargingo kostnadsförslagen för återstoden af Canalerne eller ock till dylike behof i framtiden. Jag har bifogat eq 296 Den i4 Julii. Calcul, hvilken icke torde behöfva uppläsas,1 öfver progession och minskningen af räntan, samt beloppet af både capital och ränta på dessa 27 år. Afbetalningen af den sammanalagne summan eller R;dr 4,216,500 på af Utskotten föreslagit sätt med 150,000 R;dr årligen, skulle åter upptaga 28 år, utgörande således skillnaden «f betalningstiden endast ett år, och någon förökning i bevillningen genom den åtgärd jag föreslagit, komme således ej i fråga.