Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
flödigt för en så upplyst man, som Friherre Wirsén, att jag har äran ^förklara, att ehuru min öfvertygelse i denna fråga år siridande mot hvad han yttrat, jag likväl för honom hyser samma aktningsfulla tänkesätt, som jag af många 6kål haft anledning att stadga. Man kan se saker olika, man kan draga olika slutsatser af gifna föreskrifter, oell detta sednare bevises bäst, då af Ständernas Beslut att Canalens skuld till Disconten skulle småningom minskas, man vill hämta styrka för sitt påstående, att det vöre en ytterligare medgifven rättighet, att skuldsätta Canalen. Hvad som blifvit yttradt om det så kallade förskottets återbetalande inom iö år, hörer icke till förevarande fråga, och rättfärdigar på intet sått de gjorda afvikelserna från Reglementet, om ock föreskriften, huru de år 1810 förskottsvis lyftade 5oo,ooo R:d, böra Banken godtgöras, vore sådan jag nu hört framställas. Man har vidare sagt, att ingen påföljd vore ef ett ogillande att förvänta, men det år visserligen påföljd nog, om det kan leda till mera varsamhet och noggrannare förvaltning i framtiden. Dessutom och ehuru jag icke mycket vill ingå i Domarens befattning, tror jag mig dock icke fela i mitt omdöme, om jag påstår, att det Den 2 Junit. 33 det är ganska möjligt, att CanalDirectionen lag» ligen förbindes till ersättning. Ridderskapet och Adeln har nyligen med 8 rösters pluralité afgjort, att DiscontOotroyens förlust skall Artieågarne framdeles ersättas. Frågan t hvilken skall göra det? är väl ännti icke afgjord, men mig synes ganska naturligt, att den som vållat förlusten, skall ersätta den. Om det ej kan bestridas, att författningarnes efterlefnad varit villkoret för DiscontRåttens bibehållande, och om det år lika påtagligt, att Direetionen öfverskridit dessa Författningar, och således beredt Disconträttens förlust, så lärer d^n slutföljd vara ganska gifven, att det år bemålte Direction, sorn bör samma förlust ersätta.
Jag tycker, att om yi lägga detta betänk, tiljl handbna, så äger Constit.Utsk. öppen rätt att på grund af redan inkomna eller framdeles inkommande motioner afgifva nya betänk, i dessa ämnen, och Constit.Ulsk. blefve då skyldigt att ställa sig ti}} efterrättelse RiksStpis beslut, att båda Den 12 Februari e. ra. >97 gorna ej skola sammanfattas, utan åtskiljas. Mig synes således, sorn sjelfva hufvudfrågan på intet sätt skulle tillbakasättas genom ett beslut att lägga betänk, till handltna, utan att tvärtom Constit.Utsk, derigenom skulle sättas i tillfälle att ånyo behandla ämnet i enlighet med grundlagen. Jag förnyar min redan gjorda framställning, att jag ej inser, det bifall kan lemnäs till Constit.Utsk:s betänk., såsom varande uppstäldt i den form, att det hvarken kan bifallas eller afslås, samt att den enda propos., som derå kan göras, är, att det må läggas till handlma; öppet lemnadt för Hr Gr. o. Landtm, alt, enligt dess uppfattning af betänk., framställa propos. på llr v. Troils förslag. Jag önskar blott, att, i fall frågan ej utan votering kan afgöras, contrapropostn må blifva, att betänk, lägges till handlarn. Till bifall derå skulle jag önska, att ingen ville lemna sin röst, emedan betänk. endast innehåller, att RiksSt:n må göra, hvad dem lyster. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: För att pröfva, huruvida en ledamots yttranden bedömas med oväld, då de ena gången lofordas och andra gången klandras, måste man tillse af hvad beskaffenhet de vid båda tillfällena varit. Äro de så beskaffade, att det ena yttrandet till sin princip står i rak strid med det andra, så bör det ej förefalla någon besynnerligt, att man iofordar det yttrande, som öfverensstämmer med de grundsatser, man sjelf hyser, men klandrar det yttrande i samma sak, som strider deremot.
J\iksens Högloft, Ständers Stats-Utskott, som denna dag fått emottaga Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof, har, då enligt 27 §. i Riksdags-Ordningen af den 10 Febr. 1810, Riksdagens början räknas från den dag Högstberörde Nådiga Proposition lill Riksens Ständer eller deras Stats-Utskott aflemnas, skolat sådant i nämnde afseende anmäla, äfvensom att Utskottet, efter förra vanligheten, nu låter till trycket särskildt befordra denna Proposition, för att hvarje Ledamot af Riks - Stånden meddelas; och får Utskottet vördsamt till Riksens Höglofl. Ständer hemställa, om underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t att vederbörande, som besörjer Riksdags-Utgifterna, må erhålla Nådig befallning,att denna trycknads kostnad betala. Stockholm den 3i Januarii 1823. Stat s-Utskottets Betänkan elen. På H8&’ofl. Ridderskapet och På Högy. Preste-Ståndets Adelns Ledamöters vägnar ; Ledamöters vägnar : Gustaf af Ugglas. M. Wallenberg. På Vällofl. Borgare-Ståndets På Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar; Ledamöters vägnar; Th. A. Aspelin. A. Sandsten. L. G. af Sillén. N:0 2. Ani om den 3 Fehr. i8?3. Vördsamt Memorial. Om förökad Betjening.
Då nu å nyo föredrogs StåtsUtskottets Utlåtande, Nto 132, angående regleringen af Utgifterne under Riks-Statens 5:dje Hufvud-Titel, fann Ståndet för godt att bifalla g:de punkten, om Allmänna Garnizons-Sjukhusets Statssumma, n:te, om Excerciti«eEsqvadronernes underhålls-summa , i5:de, örn anslaget för Kron-Prinsens Hussar-Regemente , 2i:sta, om Lif-BeväringsRegementets och de reducerade Lif-DrabanJ ternes aflöning, 22tdra, om Gottlands National-Bevaring, a4:de, om anslag för Beväringsmanskapets vapenöfning ; och 37:de, om diverse allmänna anslag, men i alla öfriga punkter blef Utlåtandet , i anledning af gjor-i da anmärkningar, Eterremitteradt. S. D. Föredrogs och bifölls Stats - Utskottets Utlåtande, N:o 129, i anledning a£ väckt Motion om förhöjning i lönerna fö^ Rikets Allmänna Ärendens Beredning, Prof. Utdrag den ai och 2j Maji 1829. 95 S. D. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets Utlåtande, N.o 128, angående regleringen af utgifterne under RiksStatens Andra HufvudTitel, blefvo i:sta och y.dra punkterne, om tillökning i Stats-Rådets och JuBtitiiB-Rådets löner, samt 5:te punkten, om tillökning uti antalet af Ledamöter och Betje, ning i Hof-Rätterne, samt förbättring i deras lönevilkor afslagne; hvaremot i5:de punkten, om anslaget till reseoch tractamentspenningar för Civile Einbetsoch Tjenstemän, lyide, om lönereglering för Landtmäteristaten, ochigide, om reglering inom de Administrativa Ernbets-Verken, af Ståndet biföllos; men i alla öfriga delar blef Utlåtaadet, på grund af gjorda anmärkningar, aterremitteradt.
I alla fall måtte reglering och nedsättning af lönerne icke kunna hänföras till egenskap af grundlagsfrågor, med mera skäl, än reglering och förbättring af andra Tjenstemän^ löner, som ganska ofta sker. „ 9 Allm. Bcsv.- och Octon.-Utsk. Utlåtande N.o 35. 5 2:0 Åf Lars Larsson ifrån Elfsborgs Län: Emol Utskottets Utlå tande uti väckt fråga, ej mindre om Biskopsembelerias, än så kallade Domprost-ljensternes indragning, för att af det öfverflödiga i dessa löncvilkor öppna tillgångar för folkscholois bildande, får jag fullfölja min reservation. Hvad först beträffar Biskopsembelena, så, om man också ville antaga, att dessa beställningar kunde indragas, utan våda för religionens ocb Svenska Kyrkans behöriga vård och upprätthållande, så förekommer likväl, att Chefer torde vara lika oumbärliga vid andliga eller clericie-styrelsen, sorn de fleste verldsliga embetsverk, såsom Landshöfdinge-embeten, Collegier m. m., och således lärer väl indragningen af sjelfva Biskopsembetena i närvarande tidsförhållanden ej skäligen komma ifråga; mert deremot borde, enligt lidens kraf, intet hinder möta, i vår conslitutionela oeconomiska lagstiftning, alt reglera och jemka ej mindre Iönevilkoren än personalen vid Rikets befintliga embetsverk, hvarigenom något öfverskott kunde vinnas lill understöd för ändamålsenliga inrättningar, jag menar folkundervisningen; och månne man ej skulle finna religionens och upplysningens nitiske tjenare benägne, att taga första steget på uppoffringens och billighetens hana? Hvad Domprostarne beträffar, har Utskottet fästat sitt Betänkande hufvudsakligen dervid, att
Nej, den tjänstgörande kammarherren rang), så må hon först och främst uppsöka någon af sina vänner eller går där omkring som värd, men han ä r också ensam herre i samrelationer, som redan är presenterad, och bedja denna följa sig på lingen. Och så naturligtvis lakejerna, som bjuda omkring te och små- de nödvändiga visiterna till hofvets damer. bröd på brickor. Värdinnor äro statsfrun och hoffröknarna. En dag i veckan, i början af januari, är officiell mottagningsdag, och den viktigaste visiten gäller den för tillfället tjänstgörande Efter en stund kommer drottningen. Det förut stillsamma sorlet statsfrun hos h. m. drottningen, hvilken jämte hoffröknarna tager tystnar nu alldeles. Damerna ställa upp sig i en rad, och drottningen emot i den salong å kungliga slottet, af hvilken vi meddela en bild. går från den ena till den andra af dem, hälsas af en djup nigning Vi meddela äfven porträtt af de tre i tjänst varande statsfruarna, och tager livar och en i handen, sedan hoffröken nämnt hennes namn. fru Hedvig Munck, född Hierta, fru Anna von Krusenstjerna, född Strax därpå går drottningen åter, efter några ögonblicks samtal — grefvinna Posse, och grefoch så är couren slut. vinnan Elisabeth WachtDess mest påfallande följd meister, född von Plåten. blir ett bjudnings kort till den ofvan nämnda stora Den ena vagnen bal, som hvarje år den efter den andra rullar 21 januari, konungens fö- upp på slottets borggård delsedag, ges på slottet. och den ena damen efter Men detta h a r nu den andra tågar, elegant fört oss från vårt egentvisitklädd, upp i salonliga ämne, de olika sagen. I dörren möter man longerna. Från statsfrun damer, som gå sin väg grefvinnanWachtmeisters igen, visiterna äro korta, eget hem vid den gamdet är ett oupphörligt la, aristokratiska Västra ut och in. Statsfrun rikTrädgårdsgatan ha vi tar några vänliga ord till en vacker bild.
Du har själf mer än en gång observerat, att hennes sätt fordrar en smula nöjd. Walter! Sansa dig! (Paus.) Hvad har jag med hennes fel. Det ä' alltsammans, och nu ska ändring. Jag har nog märkt, att du varit missWALTER. Det har du inte. FRU HERMENS. gjorde Lina! (Springer till salsdörren. Utåt.) Men, se då på, hvad du gör! (Till Walter.) Tänk nu inte på det där. När allt kommer omkring, så Jo, min gosse. (Buller i salen.) Se så, hvad ä' det kanske bara barnsligheter af henne, som du säger. (Åt salen.) Det ska dukas för häradshöfdingen också. Ja, jag ska ta fram. (Till orätt i dina tankar, än jag i mina ord. Walter). Akta dig, att du inte gör henne mera ­ 18 ­ WALTER (häftigt). Jag! Skulle jag göra henne orätt! FRU HERMENS. om du inte gör henne mera orätt än jag, så ä' de ingenting att tala om. WALTER. om det. Nej, det ä' bäst att inte alls resonnera FRU HERMENS. kommer. Ja, gå nu inte och fantisera! (Utåt.) Jag (Går in i salen.) WALTER (går mot dörren till de inre rummen. Dörrdraperiet drages plötsligt igen midt framför honom). Hvad nu! HANNA (drager bort det igen och Nu ska du få den där kyssen, som du inte kastar sig om hans hals). Det har jag inte sagt. Jag menar bara, att fick nyss. (Kysser honom innerligt.) Jag kan inte kyssa dig, så andra ser det. När allt det bästa se på. Det ä' bara för dig! och varmaste stiger upp inom mig, då får ingen WALTER. litet ensamma, och ser du, ibland längtar jag efter en kyss, trots att alla äro omkring oss. För mig finnes ändå ingen mer än du. Min älskade! (Paus.) Men vi få ju vara så ­ 19 ­ HANNA. skulle det bli en vana, och så blef det ingenÅh, Walter, du kan inte vilja det. Sedan ting.
Föi hållandet härmed är nemi., att K. M. vid 1834—1835 årens riksdag för detta ändamål äskade ett anslag af endast 3oo,ooo r:dr, på den 3d4 Den 25 November c. rri. grund, att af elen del af den summa, som R. St. vid 1828— 18io årens riksdag beviljade för gevärstillverkningen, återstod en behållning af omkring 200,000 r;dr , hvilken uppkommit i följd af gevärsfactoriernas bristande förmåga att tillverka åsyfladt antal gekär. Sedan StatsUtsk. vid förtnämnda riksdag först det äskade anslaget afstyrkt, blefvo likväl, enl. Utsk:s sedermera skedda tillstyrkan, beviljade 180.000 r:dr, icke för fem år, såsom antaget oell yttradt blifvit, utan för en anskaffning af gooo gevär under loppet äf 3 år, emedan, efter hvad Utsk. förmält sig hafva bekant, tillgångar funnos för denna vigtiga fabrikation under de 2:nt första åren af då ingående nya statsreglerts-period, oell emedan Utsk. ansett, att gevärsfactoriernas tillstånd icke medgåfve en större årlig afverkning. Häraf följer således , att då dessa 180,000 läggas till behållningen 200,000 eller rättare 2i5,l38 r:dr 17 sk., hvartill behållningen rätteligen Uppgick, häl' K. M. kunnat under de sistföi flutna 5 åren, i och för gevärsfabrikationens bedrifvande, disponera omkring 400.000 r:dr på 5 år, eller omkring 80,000 r:dr hvarje år. Kändt är ock, att K. M., med aidedn. så väl af förbrukningen af gevär inom artiieen, som af nödvändigheten att öka de i förråden varande upplag deraf, år i835 i nåd. beslutat, det gevärsfabrikationen i Riket borde uppdrifvas till 5ooo gevär om året.
Son i London uppburit 2 procent kommission för under åren 1855 och 1856 verställde utbetalningar; och då dessa provisions-kostnader uppgått till den betydliga summan af 25,785 B:dr 28 sk. hafva Bevisorerne ansett sig böra hemställa, huruvida icke någon nedsättning deruti kunde för framtiden ega rum. § 6. Under den 27 November 1857 har Chefen för Statens jernvägsbyggnader till Kongl. Maj:t inlemnat underdånigt förslag till organisation af Styrelse för Statens jernvägar, hvilket förslag är, efter hvad Revisorerne inhemtat, på nådig pröfning ännu beroende. § 7. Revisorerne, som besökt den i närheten af liufvudstaden varande jernvägs-linien, anse sig böra vitsorda den ordning och omtanka, hvarmed arbetena der bedrifvas. - 133 — lionel. Styrelsen öfver fängelser och arbets-inrättningar i riket. A) l^ångvårrts-aiislaget. Redogörelsen för detta anslag, sorn ännu icke undergått fullständig granskning i Kongl. Kammar-rätten, utvisar följande förhållande: Debet. Balans från år 1855: Uppbörd: Stats-anslag för fångvården, enligt Kongl. Mai:ts stat, 1,006,000: Arbets-inkomst 246,941: 21. 4. Balans från år 1855: Utgifter: Arbetens bedrifvande 159,694: — 3. Kongl. Stats-kontoret tillgodoförclt: Skilnaden, hvarmed inkomsterna öfverskjuta utgifterna, 56,482: 8. — Balans till år 1857: Proviant, beklädnad, materialier och inventarier 227,347: 11. 11. Summa 1,986,372: 38. 3. § I Vid jemförelse mellan Kongl. Fångvårds-styrelsens räkenskaper och den i riksliufvudboken å detta anslag upptagna utgifts-summa, böra följande omständigheter iakttagas :
Sedan Kansli-styrelsen genom Nådigt heslut af den 30 November 1833 blifvit upphäfd, fanns knappast namnet qvar af det Riksens Kansli, som af den store Axel Oxenstjerna ordnades 1634, och i hvilket traditionerne af Sveriges politik sedermera blifvit bevarade. De utrikes ärendena handlades derefter och till 1840 af Statsministern för utrikes ärendena och Hof-Kansleren samt af deras Expeditioner, Kabinettet och Holkan slers-expeditionen. Den sednare indrogs tillika med Hof-kanslers-embetet sistnämnde år, hvarefter, genom den vid dåvarande Riksdag beslutade Grundlags-förändring, Stats-ministern för utrikes ärenden hlef Chef för det då upprättade utrikes Stats-departementet. Detta Departement, som bestämdes böra bestå af samma personal, som det förra Kabinettet för utrikes brefvexlingen, samt af en ifrån Hof-kanslers-expeditionen öfverflyttad Kanslist, skulle enligt Kongl. Stadgan den 16 Maj 1840, ”handlägga alla diplomatiska ärenden, eller sådane, sorn röra förhållandet till främmande makter; bevakande af Svenske undersåters angelägenheter på utrikes ort, då ministerielt biträde dertill kunde erfordras, samt frågor om rättighet för utlänningar, att i Riket inkomma. ” Under Departementet ställdes, förutom dess Expedition, Kongl. Maj:ts Beskickningar till utländska Regeringar, Handels-Agenter och Konsuler; hvarigenom vården af samtelige de ärenden, som förut varit fördelade emellan olika myndigheter, således åter förenades i en och samma hand, Stats-ministerns för utrikes ärenden. Detta fullkomligt riktiga förhållande, fick genom Kongl. Beslutet den 25 Maj 4850 en ytterligare utvidgning, i det att Stats-ministern erhöll ett mera omedelbart öfverinseende i afseende på Konsulerne, ett förmanskap, som Kommitterade för ordnande af Konsuls-ärendena tillstyrkt måtte än mera utsträckas.
2 Mom, På Landet och i Städerna skall rättigheten till Brännvins-bränning åtfölja Hemman och Hemmansdelar med åsatt Mantal efter JordeBoken, samt bebyggde med särskild Åbo försedde, utjordar och andre lägenheter, hvilka uti Ordinarieoch Extra-Roteringen deltaga, och den jord som finnes inom Städernes område, äfvensom Torp-Lägenheter, hvilka icke äro Roterade eller Rotefribets-afgift erlägga, men likväl med särskild ränta till Kongl. Maj:t och Kronan helaggde; Dock stånde innehafvare å Landet öppet, att upplåta samma rättighet ostyckad, åt annan å Hemmanets, Hemmansdélens eller Lägenhetens egor boende person, så-vida denna Betänkanden. 3 7 sjelf Icke är berättigad att Brännvins - bränning idka; och Stadsjords innehafvare, att öfverlåta meranämnde rättighet åt den, som sjelf är berättigad till Brännvinsbränning i Staden eller å dess jord, 3 Mom. Den Brännvins - Pannerymd , hvarmed tillätes att bränna, skall beräknas efter Hemmanets, Hemmansdelens och Lägenhetens eller Stadsjordens värde vid 1822 års Taxeringar, efter hvilket värde Brännvins - Fanne - rymden bestämmes intill nästa Biksdag; och få Pannor begagnas efter uti nedannämnde 2:ne Classer gjord fördelning. Första Classen till högst 5o Kannors Pannerymd. För Hemman, Lägenhet eller Stadsjord, som stiger i värde under, samt till och med 5oo R:d., får begagnas en Panne-rymd af 20 Kannor. Tredje Classen till högst 90 Kannors Pannerymd. Till och med 11000 R:d., 78 Kannor. 12000 Riksdaler, 81 Kannor. i3ooo •—i 84 —1 i4ooo -— 87 — iSooo —i 90 — Öfver denna Pannerymd af 90 Kannor må ingen Brännvins-Panna nyttjas ; dock må vid de Egendomar, hvilkas värde öfverstiger i5ooo R:d., äfven begagnas en annan, till storlek enligt ofvanstående Tariff, i mån af det öfverskjutande värdet.
Tillverkningarne vid bergsrörelsen inom länet under åren 1843 lill och med 1847 kunna ahses hafva i medeltal årligen uppgått till följande värden: 132| dukater å 5 R:dr 32 sk 749: e: s. 4,185 Silfver Specie Riksdaler å 2 R:dr 32 sk. ... 11,160. 3,066 SkM. 18 LM. 9| M koppar, garad samt till endel valsad eller smidd vid Avesta efter medium af priset i Stock - holm under ifrågavarande fem år, då transport och öfriga omkostnader ersältas af det högre manufaklurerings-värdet, å 129 R:dr 395,633: & 4. 311 SkU 16 LU 14f U frigrufveoch slaggsofringskoppar af lika skäl till 129 R:dr 40,226: 46: 8. 131 SkU 9 LU 9 U. 90,831 SkU stångjern och manufaktursamt bergsmansjern, sammanslagne af samma orsak som kopparen, å 14 R:dr 1,271,634. De till Bergsrörelsen icke hänförlige fabriker, bruk och näringar äro i tabellerne upptagna, och deras tillverkningar uppskattades för år 1847, likasom i sista berättelsen anmäldes för år 1842, till 144,000 R:dr, ehuru tobaksfabriken under liden blifvit nedlagd.
Till hyra utöfver den tid, befälhafvaren verkligen varit i rederiets tjenst, och till ersättning för hemresan, vare han dock ej berättigad, derest han, för ådagalagd oskicklighet, olydnad eller oredlighet, ur tjensten skiljes. § 26. Varder befälhafvare under resa urståndsatt att sin tjenst fullgöra, må han dock icke utan trängande nöd fartyget öfvergifva. Nödgas befälhafvare under resa lemna sin tjenst, bör rederiet derom underrättas och dess föreskrift afbidas. Kan det ej utan skada ske, håfve Svensk konsul, efter rådplägning med den afgående och andre befälhafvare å Svenska fartyg, som der äro, magt alt, emot skriftligen betingad aflöning, anförtro fartygets förande åt dess tjenstgörande styrman, eller, om han ej finnes skicklig, åt någon annan Svensk fartygsbefälhafvare eller styrman. Är ej Svensk man alt tillgå, må utländning anförtros fartygets förande till dess Svensk befälhafvare anskaffas kan. Finnes pä stället rederiets ombud, ege sådant ombud, efter rådplägning med Svensk konsul, utöfva den rätt, den sistnämnde här ofvan tillagd är. § 27. Med undantag af det i föregående § nämnda fall, må fartygs befälhafvare ej lemna tjensten förr, än fartyget, efter fullbordad resa, återkommit till hemorten eller annan svensk hamn och lasten der blifvit lossad. Kommer fartyget i sjönöd, ställe befälhafvaren sig till efterrättelse hvad i § 176 stadgadt är. § 28. Vid fartygets emottagande läte befälhafvaren till sig inventera dess tillhörigheter, enligt deröfver förut upprättad förteckning, hvaraf ett exemplar, försedt med befälhafvarens qvitto å hvad han emottagit, öfverlemnas till hufvudredaren, och det andra qvarblifver i befälhafvarens vård. 8 § 29. Befälhafyaren antager och afskedar besättningen. Han må ej antaga någon, som honom veterligen är förut till annan förhyrd. § 30.
B L Å E D E L &amp; C:os (G. Chelius) Stockholm s n S B f l å B I M I N N E S i alla boklådor i Sverige o c h å i krona: C. V. Modin, å å å k 80 60 50 4SO Öre: Öre: Öre: Öre: V. Finland: Koraller; Johan Nordling, På lifvets våg; Moll och M. R — g, Vågskvalp; S. H — r, På lifvets haf; LS., Hemåt och Hvitare än snö. D. Fallström, Ljufva minnen; 0. Beer, Blida stämningsstunder; S. H — r, Blomsterhelsning; V. Moll, Kosornas saga. S., Oförgängliga blommor samt Var stilla för Herren! Beer, Violknippan; S. H — r, Hjärtehelsning. Trons vägvisare; Himmelska fotspår; Gröna ängar; Lifvets väg — dessa fyra innehållande väl valda bibelspråk till daglig ledning under en månad. Pr duss. V i d köp a * minst 100 st. är priset 10 a 12 k r. pr 100, Hummer, lefvande eller kokt, alla sorters Skogsfågel samt Gäss, K a l - koner, Capuner, A n k o r, Poulard, Hamburgerkyckling, ' Fasaner, Vaktel, Morkulla, BeckaTill och den rökt, sedvanliga sin, Lax, färsk Färsk saltsjöfisk, färsk rysk Caviar, färska Tuppkammar, ryska Saltgurkor, ryskt Thé, Sill och Anjovis i utmärkt goda kvalitéer. WIRÉN &amp; K:ni. Stockholm. Telegrafadress: W i r é n s. [2S28] UÖiliUlN, Små rmsmoderlig-a julvinkar. Serveras å &lt;7e flesta He&amp; Ca feer. stawranter VL Saffran Stenia. till saffransbröd Adolf Bonniers B P. N. BERGSTRÖM Stenia. Lutfisk.
a n n o n s e r a s bäst i ldunl vor, så många man vill kosta på, så gör man en stark men go 1 skarpsås af senap, hvitpeppar, socker, ättika, god grädde och häller rikligen öfver alltsammans; får stå med såsen en stund, innan det ätes. (Forts, å följ. sida.) Ylletyger bli vattentäta, om de en timme läggas i en lösning af ättiksyrad lerjord vid 45 graders värme. Efter badet pressas, torkas och strykes tyget. En vacker, glänsande blanksmörja. Man blandar 300 delar bensvart, 160 delar dextrin och 20 delar alun, rör detta samman med 240 delar melass, 100 delar träättika och 30 delar vatten och sätter härtill, när massan är väl samarbetad, 65 delar vanlig bomolja och 85 delar engelsk svafvelsyra. Skall svärtan bli otadligt svart, får man begagna bästa sortens bensvart. Allmännyttigt. För att hindra färgerna flyta i hvarandra, när man målar på silke o. s. v., kan man blanda dem med litet renad oxgalla, som finnes att köpa å apoteken. — pp — Matlag-ning. Saltning och rökning af skinkor. Så kallade Ashlandskinkor, som i Amerika betinga de högsta salupris, beredas på följande sätt: Till 4 medelstora skinkor tages 450 gram fint salt, 150 gram salpeter och 300 gram brunt socker, väl blandadt. Dermed gnidas skinkorna på båda sidor, hvarefter de nedläggas i tätt kärl och få stå i kallt rum i 3 veckor. Därefter afhälles den lake, som samlat sig på botten i kärlet, och en lake, kokt af salt och vatten, så stark, att ett ägg flyter därpå, hälles kall öfver skinkorna. I denna lake få de ligga i 3 veckor, tagas därpå upp, gnidas med salt, upphängas att torka under några dagar och rökas med enris, tills de bli ljusbruna. Därefter insys hvarje skinka i tyg, som hvitlimmas, torkas och hvitlimmas ånyo. En god kall rätt.