Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Som icke min reservation, som ätfbljt Betänkandet, är upläst, har jag ansett det wara min skyldighet »plysa, det jag icke i Utskottet warit wacklande i mina tankesätt. Grefwe s) e la 6ar6ie, ssacob: Oä bet är en alldeles otwifwelaktig sanning, att alt Jord, bruk grundar stg pä Boskapsskötseln, dä Bränwins» Bränningen äfwen befordrar densamma, och den desi» Utom är en Landtmanna näring som bestär i anwän» bandet af Landtmanncns egen produet, tror jag intet hinder bör läggas i wägen för Landtmannen att brän na och efter behag föryttra sitt Bränwin. Jag häller allenast före att en gräns bör sättas för PannorneS storlek, och att de ej böra öfwerstiga go Kannors rymd. Hwad äter Städerna angär, är det enligt min dfwertygckse, att de ej borde fä bränna, utan endast Landtmannen som proäiacersr Sädén. Herr Lilverstolps, 6astsk ^brsdLm: Det är endast till förekommande af ett misitag, jag Den 25 September. ' 959 jäg anhåller för ett ögonblick om Riddcrskapct och A, dclns tålamod. En wärd Ledamot par yttrat det Regerings »Formen förcskrifwcr sooi en förbindelse att Bränwins-skattcn skall utgöraS. Om jag ej misitagcr mig, är detta ej Rcgernigs-FormenS mening. Den för» klarar allenast denna skatt för en Bcwillning, till skill, nåd ifrän grundskatt, och gör den sälnnda sä mycket mindre till en nödvändig pälaga.
Friherre Anckarswärd liar deltagit i Revisionen, och med hvad rätt fordrar den värde talaren, att StatsUtskottet skulle hafva tillvägabragt en redovisning för Passevolance-medlen, den han som Revisor ej kunnat utverka. Hvad sorn kan vara tillåtit för den enskilta forskningen, ligger ej inom Utskottens förmåga, hvilka ej hafva annan utväg att söka upplysningar än den 42 §■ Riksdagsordningen lemnar, hvilken ock blifvit tillämpad. Friherre Anckarswärd har äfven föreburit, alt man ej ingått i undersökning om contracternes lydelse i äldre tider. 80 §. RegeringsFormen och 1812 års beslut hafva varit en tillräcklig ledning för Utskotten, men om man ock vill antaga lika många dagars möten, som Friherre Anckarswärd, tror jag dock ej alt man rätteligen skall komma till annat resultat, än att 7 R:dr är den summa, som motsvarar möteskostnaderne för en rote; ty i den vidlyftiga bevisning Friherre Anckarswärd framställt, saknar man det vigtigaste, nemligen beviset att portionen kan erhållas för 8 skillingar. Friherre af Tibell har upplyst, att den öfverhuf - 88 Pen 26 Octo ber f. ni. vud tagit går till io|- sk. Då tobaksskillingen och £ jungfru Bränvin, sorn är nödvändig för manskapets hälsa, tillkommer, gör det 12 sk. Efter samma beräkningstid, sorn Friherre Anckarswärd antagit, uppkommer en kostnad af 6 R:dr. Extra utgifter, såsom lägerhalm, sjukvård, m. m. har Friherren sjelf antagit till 1 R:dr; summa 7 R:dr, eller precist hvad Kongl. Maj:t föreslagit. Men om nu Kongl. Maj:t skulle finna, att ändamålet med Passevolanceafgiften eller armeens öfning bättre vinnes derigenom, att ett eller annat Regementsmöte indrages, för att deremot någon gång kunna samia ett större öfningsläger, har jag svårt att inse, huru detta involverar någon orättvisa mot Rustoch Rotehållare, då det bejor på Kongl.
Maj:t har i Desi Nådiga Proposition vm denna Stuteri-inrättning och de ämnen som dermed äga gemenstap, täckts anmärka, hurusom Riksens Ständer i deras underdåniga fkrifwelse af den 22 MarS >8ro ibland annat anmält, att hos dem blifwit yrkat, det Köpings Stad, som enligt Donationer och Privilegier fran äldre tider stall innehaft den förmon, att emot wisie willkor fa begagna betet a de under Kungsöhr lydande men nu M Stuteri-inrättningen wid Strömsholm anstagne Angar, Köpingsön och Boslätten, jemte fistel wid wiken der nedanföre, matte äfwensom Förwaltarne af Gästgifwcriet och Postföringen derstädes, till hwilkas underhäll Kungsgårds Lägenheten Hushagen blifwit emot fastställde wilkor uplaten, bibehallas wid desie förmaner af förenämnde Lägenheter, öfwev hwilken anhållan Riksens Ständer icke annorlunda sig yttrat, än alt med detta ärende borde förfaras ester de grunder, som, vm siika Lägenheters framtida begagnande blefwe i Allmänhet stadgade vch förestrifne. Nagra grunder för begagnandet af fadane Lägenheter som med Ängarne KöpinMn och B)stätten samt Lagenheten Hushagen äro af lika egenskap, stola dock sedermera icke blifwit af Riksens Ständer förestrifne. Och som wid sadant förhållande ocy da ä ena sidan Köpings
En kort orienterande framställning af den historiska språkvetenskapens allmänna rön torde emellertid tjäna som en lämplig afslutning af skolans språkstudier, för att ej säga ersättning för dess logik, samt lända den bildade ungdomen till mycken nytta. Förfaringssättet skulle ej sakna föredöme så till vida, som i England Peile ' s » Philology » och i Amerika Whitney ' s » Life and Growth of Language » varit sålunda i viss mån använda. I det föregående har frågan varit om de nyare språkens studium vid våra allmänna läroverk. Universitetet har en annan uppgift att lösa än dessa. Skola nämligen de allmänna läroverken bibringa sina lärjungar den allmänbildning, hvaraf de alla kunna sägas vara betjänta, när de utträda i lifvet för att egna sig åt bestämda kall, så är det däremot universitetets uppgift, sådant detsamma utbildats hos oss, dels att förbereda för vissa statsexamina, således för vissa kall i lifvet, och dels att utbilda sina lärjungar till samt utöfva vetenskaplig forskning. Hvad nu vidgår de nyare språkens studium vid våra universitet, blir detsamma af någon väsentlig vikt endast där det är hufvudmål, eller med andra ord där de lefvande språken i de filosofiska profningarna äro hufvudämne. Att där utstaka afgränsade studiekurser eller metoder är naturligen så till vida vanskligt, som vid universitetet de individuella anlagen och krafven böra såvidt praktiskt möjligt få sin fulla frihet tillgodosedd, om såväl arbetet som veDE NYARE SPRÅKENS STUDIUM VID VARA LÄROVERK. tandet skola blifva i rätt mening fruktbringande. Fältet är ju snart sagdt oändligt, och möjligheterna för fruktbärande arbete därfär äfven obegränsade. Men å andra sidan ligger det äfven i alla mänskliga inrättningars natur och begränsning, att de för sig måste uppställa vissa ledande hufvudsyften, dem de i mån af sin utrustning kunna sträfva att uppnå, äfvensom vissa däraf betingade arbetsmetoder och studiefält. Språkstudiernas hufvudsyfte vid ett universitet kan väl knappast vara tvifvelaktigt. För ett kulturfolk är det ej nog med att tillegna sig tidens samlade vetande.
Föröfrigt skulle han, och det hos både granskare och läsare, – hvilka ju sjelfve äro granskare så till vida, som dem åligger att läsa med förstånd, – äfven träffa ett annat hufvudhinder för allmännare tillvaro af sundt omdöme: det omätligt stegrade Mångläseri, hvaraf nu nästan alla menniskor – bättre och sämre – upptagas och förbryllas. Ty detta medbringar en själens bedöfning, en känslans förnötning, en smaksinnets förslappning och förskefning, som från sin sida mäktigt befordrar samhällslifvets öfverallt synbara lutande åt ett förnyadt tillstånd af fulhet och vildhet. Den mer än någonsin utbredda gluphungern efter läsbibliotheker, dagblad och flygskrifter, är visserligen den sämsta skepnaden af detta frosseri; men äfven de lärdare företeelserna deraf äro, för sann bildning, föga mindre skadliga. Jemväl här inträffar nämligen, dels att det drager med sig en spridning af uppmärksamheten, en splittring af allvaret åt för många håll, i ett lösligt brådskande från det ena föremålet till det andra, hvarigenom allt djupt och starkt interesse göres omöjligt; dels att smaken invänjes, om icke genast vid Dåligheten, dock snart nog vid Medelmåttan eller vid den förnöjelse, som ock från henne desto ymnigare flödar, ju mera det tillförne ovanliga, att medelmåttan sjelf kan vara förenad med talang, nu har blifvit en alldaglighet. Sålunda urståndsättes alldeles det omsider liksom förlamade sinnet, att rigtigt älska och förstå det Upphöjda, det Ädla, det Stora, det sannt Snillrika, det äkta Sköna. Häraf kan ock förklaras det förbund, som nu hos så mången träffas knutet mellan fördragsamhet mot det Medelmåttiga, ja ändtligen sjelfva det Usla, och ofördragsamhet (eller åtminstone likgiltighet) mot allt hvad som lyfter sig öfver denna jemnlikhetsrymd.
Vi få, vid tanken på denna deras vildhet, som understundom öfvergick till verklig råhet och upprörande grymhet, icke förgäta, att de derjemte egde en yttre odling, som ingalunda är att förakta, ej heller glömma den förtrolighet, med hvilken de umgingos med sina gudar, de höga tankar, de heliga sångerna förvara, den djupa psychologiska blick och det fina doft, som tjusar oss i Gudruns klagan, den vemodiga, innerligt varma, men manligt undergifna sorgen i den vilda Egils qväde öfver sonens död. Dessa drag tillhöra icke ett i barbariets gräsligheter försjunket folk, utan ett, som kan räddas, kan öfvervinna de onda yttringarna och låta det goda komma till utveckling. Sådant är för öfrigt sambandet mellan allt här i verlden, att vilja vi rätt bedöma en tid, få vi icke hålla henne isolerad för oss, utan vi måste framkalla till vitnen de tidigare skiftena med deras löften, de efterföljande med de frukter, de burit. Hvad vitnar Nordens historia, hvad vitnar vår? Folket, som sörjande gick vid Magnus Ladulås’ bår, som efter mångårigt förtryck reste sig under Engelbrekt och lät sig ledas af Gustaf Vasas herrskarevilja, det folk, som frimodigt offrade sig för sanningens sak under Gustaf Adolf och som trofast älskade Carl XII i trots af de olyckor, han vållade sitt land det folket var icke för åttahundra år sedan endast vildar. Dess forntid måste kunna för oss uppvisa herrliga ting, om vi blott våga skjuta undan de blodfärgade vapnen och gå männen närmare in på lifvet och lyssna till slagen af deras manliga hjertan, följa gången af deras dolda tankar. Med christendomen kom försoningen. De skilda krafterna bragtes närmare hvarandra och under ömsesidig inverkan antogo de alltmer billiga proportioner. Vildheten bröts och storheten kunde uppenbara sig utan afskräckande skepnad. Dock icke genast, ty det är blott den svage, som i ett ögonblick skiftar natur. Särskildt på Island hann icke öfvergångens tid att vika för ett stillare och mer harmoniskt tillstånd, ty republikens upplösning närmar sig alltmera och är ungefär 260 år efter christendomens antagande fullbordad.
Betcinkcinclen. märkvärdighet, ej klott i förevarande mera inskränkta hänseende utan i synnerhet för de vådliga följder, den, utur sin absoluta synpunkt betraktad, för hela vårt financiella förhållande troligen skulle medföra. Sällinge Sverige, äfven betraktadt såsom oberoende af alla Luxe-Artiklar, icke producerar salt och drogaerj så länge ett svårare climäL äfven med det bäst inrättade Jordbruk, pålägger den hårda lag att i missvextår importera spannemål till förekommande af hungersnödj och så länge Landet icke äger tillräckligt förråd af ädla metaller till den solida myntrepresentation af dess varumängd 5 —• lika länge måste det väl blifva en öppen ensidighet, alt till umbärlighet nedsätta jerntillverkningen uti sjelfva jernets fosterland, och dessutom en gifven missräkning, innan man äger något surrogat att sätta uti exporjens ställe. Skulle åter anmärkaren alludera derpå, att man påstått, det hela Svenska jerntiliverkningen icke svarar emot importen af blott en enda luxe-artikel j så lärer det ej undfalla dess uppmärksamhet, att man på detta sätt kan bortargumentera sjelfva Spanmåls productionen, emedan den och alla andra både naturens och konstflitens alsterkunna orätt användas och missbrukas. I England och Tyskland, hvarest visserligen Landthushållning^ är längst drifven, skulle den Statsman blifva föga välkommen, som, till förmon för Landtbruket, ville undanrödja Skottska Blygrufvorna och de Saxiska Bergverken. — Med fullt erkännande af dea sanning, att Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanäen.
Genom anslag till lån utan ränta med jtalning från och med 3:dje året. i fb eBanco. R:dr sk r. i835 års anslagssumma 120,000 i836 års anslagssumma . 120,000 1837 års anslagssumma 120,000. Afbetaln. för år 1835 15,ooo. 135,ooo — i838 års anslagssumma 120,000. Afbetaln. förar i835 . 15,ooo. Afbetaln. för år i836 . 15,ooo. t* i5o,ooo 1839 års anslagssumma 120,000.—• — Afbetaln. för år i835 . i5,ooo. —■ — Afbetaln. för år i836 . Afbetaln. för år i835 . i5,ooo. Afbetaln. för år i838 . 18,750. 185,625 -. 184-1 års anslagssumma 120,000. Afbetaln. för år i835 . 15,000. Afbetaln. för år i836 . 15,000. Afbetaln. för år 1837 . 16,875. Afbetaln. för år i838 . 18,750. Afbetaln. för år i838 . 18,760. Afbetaln. för år i83g . 20,85g. Afbetaln. för år i83g . 20,85g. Afbetaln. för år 1840 . 23,203. Afbetaln. för år 1S41 . 25,8 ;o. — -— 255,497 Transport 1,56g, 168 Den 1844 års anslagssumma 1845 års anslagssumma 1846 års anslagssumma 1847 års anslagssumma 1848 års anslagssumma aS Maj c. ra.
Förordningen den 31 December 1689, o n afgift till Krigsmanshus-kassan för gåfvor i kontant samt gods och räntor, för konfirmationer å länsrätt och för donationer å lifstidsfriheter må för framtiden upphäfvas. 7:o Att med uppbörden af nedannämnde, Wadstena Krigsmanshuskassa nu tillflvtande, inkomster skall förhållas sålunda, att i de fall, då till kassan böra erläggas avancements-penningar, en deremot svarande förhöjning i karta-sigillata-beloppet ä fullmakter, konstitutorialer och förordnanden iakttages; att vid de tillfällen, då, enligt nu gällande författningar, rusthållsoch En-per-mille-afgifter skola till kassan betalas, stämpladt papper till ett mot dessa afgifter svarande värde bilägges de handlingar, hvarå egandeeller åborätt till fast egendom sig grundar; att karteringen af burbref kommer att ökas med de belopp burskaps-afgifterne utgöra; samt att afgifterne till kassan för utnämningar till Rikets högsta värdighet, äfvensom ärftliga och ordens-värdigheter böra utbytas emot högre karta-sigillata å diplomerne; och att slutligen, såsom följd af allt detta, till Bevillningsutskottet öfverlemnas, dels att med förslag till närmare bestämmelser, i och för verkställigheten häraf, till Rikets Ständer inkomma, dels ock att, vid kalkylerandet af beloppet utaf karta-sigillata-inkomsten, taga i beräkning den deruti således uppkommande tillökning. 24 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 51, Litt. A. 4:o. AE8Bii'4fiIitGi§-Iisig-§issaii!§!i«3§saia§ medel.
I det engelska Nordamerika, särskildt i Canada, höjas tidtals röster för anslutning till den stora republiken; på Cuba har väl ej någon sådan rörelse på senare tiden försports, men sympatierna äro äfven där omiss-känliga; i Mexiko utbreder sig alltjemt det nordamerikanska inflytaudet på industriel och kommersiel väg. Ännu mer verkar den stora republiken genom sitt föredöme. Hela Amerika danar efterhand sitt samhällslif och sin statsrätts-liga uppfattning efter hennes mönster. En attraktion af sådant slag är det tydligen, som gjort sin verkan i den brasilianska revolutionen. » Vi vilja ej hafva ett kejsardöme efter europeiskt mönster, vi vilja hafva en republik efter nordamerikanskt); ungefär så formulerades sedan lång tid tillbaka opinionens kraf i Brasilien. Arméen åtog sig att blifva exekutor för det krafvet, och kejsar Pedro gaf godvilligt vika. Genast proklamerades » Brasiliens förenta stater » efter nordamerikanskt mönster. I Europas högmonarkiska stater, särskildt Ryssland, Tyskland och Österrike hafva däremot visat sig företeelser af ej så särdeles sympatisk art. Till sådana företeelser inom det förstnämnda riket hör den våldsamma förryskningen af Östersjöprovinserna, hvilkas tyska befolkning nu också lärt sig att se det fordom så bittert häcklade svenska öfverväl-det i ett bättre ljus. Denna förryskuing sträcker sig numera äfven till folkskolorna och inleddes den 11 febr. med ett dekret af » kuratorn för Dorpats universitetsdistrikt » angående afskedandet af de folkskolelärare, som ej kunna undervisa på ryska; den: i6 april utkom dekretet, som påbjöd undervisnings meddelande uteslutande på ryska språket i folkoch privatskolor. Från den 2 december har den ryska lagboken trädt i fullständig tillämpning inom Östersjöprovinserna. Ej mindre brutal, om än inskränkt till ett mindre område, är tyskarnes framfart i det dansktalande Schlesvig, där nu äfven religionsundervisningen i folkskolorna måste meddelas på tyska. I Preussen fick vid årets början den vidunderligaGeffckenprocessen sin epilog (5 jan.
Ärwen anser jag mig böra meddela den wid för rättningen närma!andr Engelske (ikarpe eias nstÄires önskan, till befordrande af dessa Larars ffpndcsamma assändande, att genom Herr Baron och^StatsrMinistnn sä rm, dcrrättclsc om Riksens Ständers härom till widtagande bestut, för att, i -ändelse af bifall till deras afhämtning, genast kunna derom gä i författning. Friherre skjorta, /exel, tilkänna» gaf, att hgst enligt Ridbc:ff.'pets och Adclr-s befallning warit tillstädes wid örninge» af de i,. Banqvrt» deponerade kistor med pastri'.i LciiliNger. ltlyöttAe, hwar - 974 Den 26 September. hwarwid sä wäl de öfrige Riks-StändcnS Ombud wid upt^ckningen af f. d. Konungens egendom som Banco» Utskottets Ledamöter, warit närwarande. Twännc kistor httde warit fulla med papper och documettkcr, hwarjdland äfwrn nögra dels hförseglade dels med Bruns, schweigska SigMt förseglade convolut. Nägra af de kpna papperen hade ha» ögnat pä, inett när han fun, Nit att de icke attgingr Swerige, trodde Friherre ^erta sig ej widare behöfwa sockna efter de förseglade paqueter, och alt det c) warit honom tillständig!, att säsvm hatt hört sägas om wipa Tullbesökare» upbrytä andras papper. Hwad sjrlfwtt kistorna innehällit kunde synas af ben Förteckning berä, hatt nu uplästei N:o 1. Bord-Silfwer med tilhöranbe piettr» 2. Diverse päpper — bref addrcsierade till Pritta sen af Brunswig samt Brunswigffa Sigillet. Hr Likaledes diverse pcpper och Correspondcnce» addretzerade till Prinsen af Brunswig. 4.
Mä man kunna wäata af Riksens Ständer en sä uppcndar stridighet i principen? Nej witzö! ligen icke. — Försöken dertill skola anseS som de förtjena, ock i venna förmodan pästär jag, att hivad i anseende sill RceognitionSEkvgarne är proponcrat mätte förkastas, och de härom utkomnc nu gällande beslut och Författningar fdrklarabdra tjena til framtida rättelse. 'knur Kurck. Uträkning. Den ärliga kohlningS-frlheten uppä RecognitkonS!- Allmänningarne bestiger sig till s2,222^ stor-Stigar. Säsom Skogsören ärläggaS ärligen 2,ooi R:d Zy k4 r:st och 4,ZOI R:d 15 tz. 2 r:st uti Bewillning eller tillsammans 6,zoz R:d 6 tz. 6 r:st hwartill kommer den ärliga Stängjerns - Bewillningcn af de Bruk, hwarunder Rccognitions-Skogarne innehafwas, hwilken utgör 4408 Skepptd 6 L!sp:d. s Marker — och som säledeS efter medelpris ärligen importerar minst 48,928 R:d Z8 k. uti Riksgälds - Sedlar. Lika lydande med Originalet betpgak kröäeäius. Lil! rZio Den 4 October Till Protocollet dm 28 Sept. rZog. §huru jag bfwcrwarit den afbelningrnS beslut som nu haft dcn äran för Högloft, Utssottct framlägga sitt Betänkande, nödgas jag likwäl Erkänna, att jag icke till alla delar kan deruti indämma.
Le summor, hvilka i Herr Lagman Htäkles reservation finnas upptagna, vek hvilken i allmänhet s^nes hakva köranleLt anmärkningarne inom R,ks8tänLen; sa kunna Le hänköras unLer köljanLe irenne (Glassér, nemligen: ^ n L k a g att a/° utgå.- Reparation ak Htrömskolms 8Iott, Let. lV:o 335. s. 94. 5,4oo. Inlösen ak Hemmanet Dolm L:o s. 94. 4,666: 3s. — LtaLsIltsk^ILer till K^^öpings 8tacl L:o s. p5, 96. 5oo. Löneersältning till ÖkversteLieutenant Le Mottoni L:o z. 90. 3,4oo. D. M. Drottningens RröningskoslnaL L:o s. 94. 3i,5oo. inslag till Veterinaire-Inrättningen 548 8tatsock Lanco-Lltsko t lens Letalnmg för granskning af LiksgällisSelilar Let. lV:o 335. s. 95. l,2l5: ro. 6. ^III vägars anläggning i Mermelanö 6:0 s. 94. 3,ooo. lill Lkeplante, ingar clio s. 95. 25,ooo. Afbetalning Lan till Lorås 8tali ... 85,000. lbo Norrköping 100,000. <l:o ^rollKätteLaualLolag 80,000. 8umma 265,000. f^re^rkr-v-summor om ele ansk-^ä-r genom /«n.- lill (larlskrona Vattenlellning, 8tatsI7t skottets Letänkanöe M:o 335. s. 97. 83,333: 16.— Leglering af ikrmeens aceorllsersättnin gar 6:0 s. 96.
Utestående lån. Oanvändt belopp. Utlåning In beta In in o* Utestående. Oanvände. Utlåning. Inbetalnin or o Utestående. Oanvande. Utlåning. Inbetalning. Utestående. Oanvände. Berättelse af B aril'O-Fullmäktige. 29 Det torde derjemte tillåtas Fullmäktige fästa Höglofl. Utskottets uppmärksamhet derå, att enär, äfven om den ifrågavarande behållningen på RiksgäldsKontorets räkning qvarstått, Kontoret icke kunnat densamma till större eller mindre del sig tillgodogöra, det måste roed antagande deraf, att Riksgälds-Kontoret kan komma att undfå någon del af den upplupna Bankoviusten, hafva ledt till Riksgälds-Kontorets fördel, att Banken förfarit på sätt, som nu egt rum, emedan derigenom del endast blifvit möjligt, att, medelst behållningens användande till uppköp af räntebärande papper, göra medlen fruktbara. Rikets Ständers innevarande år församlade Revisorer, hvilka uti den afgifne Berättelsen, under § 39, upptagit detta ärende, hafva, uppå anförde skäl, förklarat, att Fullmäktige uti gällande föreskrifter egt stöd för deras i ofvanberörde afseende vidtagne åtgärd. Angående Bankens Låne-rörelse. 48:o. Med tillkännagifvande, att från och med den 1 Juli 1845 uti Fullmäktiges Expedition blifvit förd en tablå, utvisande ej mindre utestående beloppet vid hvarje veckas utgång i de serskilda laneoch kreditiv-rörelse-grenarne jemte inbetalningar och utgifningar under veckan samt den till utlåning disponible summan, utan äfven laneoch kreditiv-rörelsens belopp på det hela; hafva de år 1845 församlade Revisorer, angående berörde tablå, yttrat det omdöme, att densamma med ordning och redighet företer de upplysningar, som deraf böra hemtas, samt att tillfälle numera finnes, att, vid hvilken tidpunkt som helst, under året, undfå kännedom om icke allenast hvarje serskild låneoch kreditiv-rörelses ställning, utan äfven förhållandet på det hela. Uti nyssbemälde
Capirainen boklinZ bltfwik gjord och hwilket till Kongl. Mast den 24 sistledne April i underdånighet blifwit inberälladt, dä säirmlige spekulanter dä ytrrade det ds ej kunde deruti inga, än mindre bjuda något derunder, hvarefter de asrrädde. Och som Capitain IwWnA befanns wara tillstädes uti Kongl. Collegio bles hart inkallad och företrädde dä han anmälte det han emot hwad förur af honom erbudit bliswet wille staga sigck» frägawaxande 18 st. Canon hästars underhällende. Kongl» Collegium knnde likväl icke detta anbud antags, utan bcstöt det stulle bref härom till KonglMaftt i underdånighet expedieras, »ch Dest Rädtga yttrande afwaktas III protocoiu. b'rie6r. deMroru» Med Originalet lika lydande intyga: tzlils Höberg. Hotz. ^Kbeck. 8 Deri rs Dcreniber. Corps befordrade eller flyttande, och utgör emellan rz a l6oo R:d, samt nu är Md unker Kongl. Krigs» Lollegii disposition med willor att förräntas och redo» wisaaf Lee derunder lydande Husesyns» Contoir. l.itr. A Uträkning. Ifrän den eiö Militiae» Boställsoch Husesyns - ConroiretS inrättande, hafwa desi Kammererare och Betjening allt imil! ar 1770 njuklk p.enningrlönru i likhet med 1696 ars Stak.