Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På grund af denna sin öfvertygelse önska de, att ett allvarligt arbete måtte under konferensen ägnas åt frågan, hur de i yttre makt underlägsna nationaliteternas rättigheter bäst skola kunna skyddas mot öfvergrepp af starkare makter, såväl som åt anordnandet af fasta rättsinstitutioner, till hvilkas afgörande internationella tvistefrågor kunna hänskjutas. » Till mötet infann sig en deputation, representerande en del härvarande norska damer, som samtidigt voro samlade i ministerhotellet i anledning af fredssaken, samt framförde genom sin ordförande, fru Blehr, en med stor entusiasm mottagen hälsning samt en önskan om ett växande samförstånd mellan Sveriges och Norges kvinnor. Sedan den norska deputationen aflägsnat sig, valde mötet tolf 7 — I D U N 1899. svenska kvinnor, som till de i norska ministerhotellet församlade norska damerna framförde mötets svarshälsning, uttryckande den förhoppningen, att kvinnorna i Sverige och i Norge » må med allvar vinnlägga sig om att bruka den makt och det inflytande de hafva såsom kvinnor i fredens tjänst för brödrafolkens väl. » miLL FÖRESTÅNDARINNA FÖR ÅH LINSKA • * • SKOLAN efter fröken Karin Åhlin, som i följd af sin sjukdom och sin höga ålder frånträdt denna plats, har utsetts fröken Hedda Åhlin, mångårig lärarinna vid läroverket. SKANDINAVIENS ERKÄNDT FÖRNÄMSTA MOO DEBLAD ÄR IDUNS MODETIDNING, som för helt år kostar endast 5 kr. för planschupplagan, 3 kr. för den vanliga upplagan. Prenumerera på prof från det nya kvartalet! Stockholm — Öfre Norrland, Hushål sräkning 5 %. hvit TVÄTT och Ni ångrar Er icke. Doktor F. lendgiels ' vid iSgy års utställning Försäljas i våra butiker samt kos alla finare parfymhandlare i riket. i ett hälft dricksglas vat en gifver det Behagligaste, mest uppfriskande och välsmakande men dock starkast antiseptiska m unvat en. Koncentrerad pr flaska kr. Utspädd pr flaska kr. Tä 190 ltets cm. vikt T 11V ö den ältd u d k kg. ell st. er A ef l te t rk mot raf.
I öfrigl skall bolagsmännens aktieteckning medföra förbindelse för dem att utaf egna medel tillskjuta hvad utöfver det beviljade statsbidraget erfordras för kommunikalions-ledens fullbordande; börande den bebåilna årliga tra(ikinkomsten försl, och innan någon utdelning må aklie-egarne lillgodokomma, användas till den inbetalning å länet, som för äret bör ega rum. hvaremot, om inkomsterna icke härtill blifva tillräckliga, aktieegarne IVikallas från all skyldighet att utöfver det tecknade aktiebeloppet vidkännas någon utgift; egande Fullmägtige i Riksgälds-kontoret, så länge lånet icke blifvit tillfullo betaldt, utse en revisor att deltaga i de årliga revisionerna af bolagets styrelse och förvaltning. Skulle båloch kanal-leden, eller dess fullbordande, icke behörigen underhållas, eller skulle betalningsskyldigheten för det erhållna lånet icke af bolaget fullgöras, kommer båtoch kanalleden att hemfalla till Slaten, ulan rättighet för aktieegarne alt. lill större eller mindre del, utaf del allmänna erhålla ersättning för de tillskott till detta företag, som dessförinnan blifvit af dem utgjorda. 16:o. Med anledning af en hos E. K. Majit gjord och till Rikets sednast församlade Ständers pröfning ölVerlemnad framställning om statsbidrag för anläggning af jernväg förbi Hedens forssar i Laleå et/' i ändamål att derigenom sammanbinda de ofvanoch nedanom dessa forssar liggande, till elfven hörande vidsträckta lugnvattenytor, och såmedelst öppna en I IJ mil lång kommunikationsled mellan landets inre delar och hafvet, hade Rikets Ständer, sorn ansågo undanrödjandet af det utaf nämnda forssar förorsakade hinder i kommunikationen utefter Luleå eif vara af vigt, ej mindre för underlättande af transporterna å elfven, än äfven med hänseende lill ortens fortskridande odling^och befrämjande af en lifligare handelsrörelse derstädes, funnit skäligt alt till berörda företag anvisa ett låneunderstöd af 98,000 Ridr Runt.
539 ”Der i Lag .eller allmän Förordning stadgadt är, att burskapsegande medlemmar af en stadskomraun skola ensamt utgöra bidrag till viss utskyld, eller att någon stadsutskyld skall efter andra, än de i denna Förordning bestämda, grunder utgå, eller att vissa ''rån skattskyldighet till staden eljest befriade innevånare skola till fyllande af särskilda behof bidraga, gälle till efterrättelse hvad i thy fall förordnadt är.” Följden häraf har emellertid blifvit den, att §§ 4 och 58 i Kongl. Maj:ts nådiga Förordning mn Kommunalstyrelse i stad den.21 Mars 1862, hvilka §§ pätagligen grundats på Rikets Ständers behandling af ärendet, innehålla: § 4. I såväl de kommunala rättigheter, hvilka hittills uteslutande tillkommit borgare, som de särskilda skyldigheter af nämnda art, hvilka borgare uteslutande ålegat, ega hädanefter, med de inskränkningar allenast hvarom här nedan förmäles, alla medlemmar af stadskommunen att taga del, såvida icke samina rättigheter och skyldigheter äro genom rikets grundlagar borgerskapet särskildt förbehållne. och 8 58. Der i lag eller allmän författning stadgadt är, att viss utskyld skall utgå efter annan än den i nästföregående § mom. 1 bestämda allmänna grund, eller att vissa frän skattskyldighet till staden eljest befriade innevånare skola till fyllande af särskilda behof bidraga, skall till efterrättelse gälla hvad i thy lall förordnadt är. Så vidt nu detta sistnämnda stadgande innefattar, att borgare och fastighetsegare fortfarande skola draga de kommunalbördor, som dem, hvar för sig eller i förening, hittills ålegat, med befrielse af stadens öfriga röstberättigade innevånare frän deltagande deruti, så synes den nya kommunalförfattningen vara Föga egnad att tillfredsställa hvad man väntat sig af densamma. Utan att den af Rikets Ständer vid två riksdagar påyrkade grundsatsen af likställighet emellan stadskommunens alla medlemmar, i afseende på såväl skyldigheter som rättigheter, kommer att i denna författning göra sig fullt gällande, skall sannolikt föga uträttas med densamma. till åstadkommande af ett lifligare intresse för eller en ändamålsenligare vård om kommunens gemensamma angelägenheter.
Jag förnyar derföre mitt yrkande, alt Exped.- Utskzs förslag till skrifvelse måtte i afseende på ordalagen undergå lämplig förändring. Hr Lagerhjelm: Jag anhåller att R. o Ad. täcktes hafva tålamod att nu höra några uttryck uti förevar, förslag till skrifvelse. Den mening, vid hvilken jag fäster mig, är mycket lång; men jag skall blott framställa den egentliga väfnaden, hvarvid jag fästat mig, och som förljenar R. o. Ad:s uppmärksamhet. "R. ,St. hysa den öfvertygelse,’’ heter det, J’att om E. K. M:s öfriga regeringsomsorger medgifvit att tiden efter år i83(i blifvit begagnad till alt, så vidt ske kunnat, afhjelpa nyssnämnda olägenheter, samt för detta ända - Den a3 No v em lier. a65 damål neli med föranledande af, eller jemförelse emellan dessa oell de flera betänkanden och förslag, som R. St:s comiteer och corporationer afgifvit, fatta oell förkunna etl definitivt beslut i förevar, särdeles vigtiga samhällsangelägenhet; så skulle tvifvelsutan näringsfrihetsfrågan redan upphört att vara etl ämne för missförstånd eller »belåtenhet inom RiksSt:n och följderna af en genom ändamålsenliga ordningsbestämmelser medgifven sjeltförsörjningsfi ihet hade lika säkert redan burit en god skörd al lyckliggöraude frukter, samt såmedelst öppnat utvägar att afleda åtminstone någon del af det armod, den sysslolöshet och det sedeförderf, som fortfarande mångenstädes sprida sin förstörande inflytelse ibland nationens ringare classer." Jag kan icke fatta denna framställning annorlunda än såsom en förebråelse; ty då fattigdom och sedeförderf skulle vaia en följd deraf, att de utaf R. St. önskade åtgärder icke blifvit vidtagna, så skulle Regeringen sålunda hafva varit vållande till fattigdomen och sedeförderfvet, ehuru det mätte vara Regeringens förnämsta omsorg att förekomma desamma.
Betänkanclen. 747 berg och Falin hafva deremot nnderstödt den i Betänkaodet framställda mening. Frän Hederv. Bondeståndet, hvarest Anders Danielsson, vid föreskriften, att mindrearbetsföra personer och sådane, som äro ur stånd på annat sätt skaffa sig uppehälle, skulle i synnerhet få begagnas till lumpsamlare, erinrat, att under sådan rubrik endast tiggare och kringstrykande lösa personer skulle blifva begagnade, hvilket hara anser framför allt böra förekommas, och föreslår i stället, att pappersbruksegare måtte åläggas träffa aftal med någon viss bofast man i hvarje socken eller Pastorat, hvilken besörjer uppköp af de lumpor, som inom districtet kunna aflåtas. Häruti hafva instämt Nils Insulin från Stockholms Län, Eric Paulsson och Anders Larsson från Elfsborgs Län, C. F. Berg från Bohus Län, Carl Bengtson, Anders Nilsson och Jonas Gråberg från Carlstads Län, Eric Cederborg, Nils Håkansson från Christianstads Län och Nils Månsson från Malmöhus Län, hvilken likväl var skiljaktig i den omständigheten, att han, åberopandesitt yttrande i Utskottet, ansåg otjenligt, att Bönder befattade sig med upphandlingen. Eric Bylund har tillagg t, att insamlingen kunde ske vid mantalsskrifningen eller andra allmänna möten, hvilket åter Nils Strindlund funnit olämpligt.
Svenska handelns afgifter till Convoy-Cassan, så vore det visserligen af vigt för handeln, om en nedsättning uti dem i allmänhet kunde ega rum; men så länge det ej torde få antagas, att de nuvarande förhållandena med Barbaresk-Staterna äfven allt framgent blifva säkert beståndande, eller att de nu hvilande fredsköps-anspråken från Algier, Tunis och Tripolis ej åter väckas, lärer det icke heller vara rådligt, att med någon större nedsättning af nämnde afgifter nu genast reducera års-inkomsten för Convoy Cassan derhän, att den endast motsvarar de närvarande, här ofvan uppgifne behofven. Deremot och då, efter hvad ofvan berördt är, utgifterna från denna Gassa mera hänföra sig till sådana föremål, som angå handeln och sjöfarten i allmänhet, än till förhållandena med Barbaresk-Staterna enskildt, hafva B. St. trott, att den hittills begagnade titeln af Convoy-medel vore mindre lämplig, och som deras hufvudsaklig» föremål är handelns och sjöfartens skyddande och befrämjande, hafva R. St. ansett afgifterna härföre lämpligast kunna utgå under titel: Afgift till Handelsoch Sjöfarts-fonden. Med anledning häraf och lill lättnad för Svenska handeln, samt i synnerhet till uppmuntran för export af Svenska producter, få R. St. hos É. K. M. i und. anhålla, att Convoy-afgiften för alla utgående artiklar, så snart E. K. M:s kungörande af Dess Nådiga bifall härtill hinner allmängöras, må helt och hållet upphöra. Äfvensom att, i stället för den hittills erlagde Convoy-afgift å inkommande varor, som utgått olika för olika varor, eller med dels 5, dels 10 och dels i5 procent å tullen, denna afgift hädanefter, under ofvannämnde benämning, måtte, till enhets och enkelhets vinnande, blifva beräknad med 10 procent å alla import-artiklar. Enär härigenom, efter den Tull-tariff, som R. St. upprättat, en årlig hrutto-intrad bör kunna påräknas af minst
Enligt 16 § i gällande prestvalsförordning af den 1 April 1843, skall på landet en hel röst räknas för hvarje helt oförmedladt hemman, en för hvarje masugn, för hvarje stångjernshärd o. s. v. Vidare: för spikhamrar, qvarnar, m. m., bestämmes rösträtten efter deras grundränta, eller, der en sådan ej är åsatt, efter taxeringsvärdet, jemfördt med medelvärdet på hemman i församlingen. Denna omröstningsgrund vill jag för min del icke hafva förändrad. Men deremot skulle jag önska, att, med bibehållande af denna grund, den för dessa hemman, verk, lägenheter och inrättningar bestämda fyrktalssiffran måtte i vallängden införas till det decimalbelopp, som motsvarar det i lag stadgade röstetalet. Formen för röstetalets teckning och uträkning skulle härigenom väl blifva olika mot förr, men röstetalet sjelft förblifva oförändradt. Det är klart, att vallängden måste af vederbörande upprättas i enlighet härmed, eller så, att allestädes fyrktalet deri insättes i full motsvarighet till röstetalet, sådant det för hvarje hemmantal, m. m., i Jordeboken, jemfördt med prestvalsförordningen, finnes bestämdt. Af dessa skäl, och då fyrktalet redan är stadgadt såsom omröstningsgrund vid kyrkooch kommunalstämmor, således icke något nytt och ovanligt, får jag vördsamt föreslå, att, utan rubbning af nu bestående grunder för utöfning af rösträtt vid prestval, fyrktalet dervid måtte bestämmas såsom röstberäkningssätt, hvadan hemmansegare rösta efter dem åsatt fyrktal, verk och lägenheter samt inrättningar efter prestvalsförfattningen, på det sätt, att hel röst beräknas till det fyrktal, som utgör medium af hemmanens fyrktal i församlingen, eller, om äfven detta skulle anses mindre lämpligt, röstetalen måtte beräknas och utsättas i decimaler. I sammanhang härmed, och då, i följd af Kongl. Förordningen den 21 Mars 1862, folkskolelärares, orgelnist, klockares och annan kyrkobetjenings Motioner i Presle-Ståndet 1865.
Besv. och Ekon. Utsk. Ull. N:ris 1G0 och 204.) S. A. K. Uti Nådig Skrifvelse af den 17 October sisllidne år, har E. K. M. behagat meddela Rikets Ständer, att den beslutade nya ordinarie Soldat-Roteringen i Riket blifvit fullbordad inom Stockholms, Westmanlands, Nyköpings, Upsala, Jönköpings och Östergöthlands Län, samt alt de deröfver upprättade längder äfvenledes äro vordna af E. K. M., for Dess del, i Nåder gillade; hvarjemte E. K. M. behagat öfverlemna dessa längder till Rikets Ständers granskning och gillande jemväl för deras del. Härförutan har E. K. M. uti högstberörde Nådiga Skrifvelse förklarat, att det uppå Rikets Ständer ankomme nu att till pröfning upptaga E. K. M:s, under den 18 Januari 1834, till Rikets Ständer aflåtna Proposition, i afseende å vacance-afgiften under fredstid för de bela rotar eller spridda roteandelar, hvarmed den ordinarie roteringen i Riket tillökad blifvit, eller ytterligare kommer att ökas inom de Län, deruti roterings-förrättningarne ännu icke hunnit till slut bringas eller för hvilka granskningen af dessa förrättningar ännu återstår; och att det berodde af Rikets Ständer, hvilka allena ega att bestämma de bevillningsgrunder, hvarefter nämnda vacance-afgift bör till Stats-cassan erläggas, att tillika sig utlåta, huruvida de nya ordinarie rotar eller spridda rotedelar inom Götheborgs, Calmar, Gefleborgs, Wermlands, Örebro, Skaraborgs och Elfsborgs Län, hvilka, på grund af upprättade, men hitintills icke fullständigt granskade eller fastställda, roterings-längder, tillkommit, skola, före nästinträflånde Riksdag, en lika vacance-afgift till Stats-Verket erlägga, eller om dermed uppskjutas bör, till dess Roterings-verken för sistnämnde 7 Län hunnit till Rikets Ständer, vid deras Expeditions-Vtskotlcts Förslag till und.
Bankens förmåga beror, såsom hvarje enskild capitalists, derpå, att den icke missvårdar sin egendom, och i detta afseende tror jag den icke hafva något att göra med tullagarna. Ilr Lefre'n, Joh. Pehr: Jag ber att i allmänhet få instämma i hvad Hr von Hohenhausen yttrat. Jag har icke den egenkärlek, att jag tror Utsk. skall fästa något synnerligt afseende å hvad jag möjligen kan andraga härutinnan, men jagtror ej, i likhet med den siste värde talaren, att Utsk:n i allmänhet böra anses så likgiltiga för hvad i Stånden yttras. Jag tror, att ett samband äger rum mellan baucoväsendct och det ämne Hr von Hohenhausen framställt, men jag instämmer med Hr Hjerta deruti, alt bankens styrelse, oberoende af alla systemer, bör och kan handla såsom en bankostyrelse egnar och anstår. Om man ej vill afse det ofvannämnda sambandet, så mäste man gå strängare tillväga i bankens styrelse, än man kunnat göra med fästadt afseende å systemets verkningar. Således, den som icke önskar, att ett allt för strängt strypsystem må af behofvet påkallas till upprätthållande af landets myntvärde, den må i tid betänka sig och skänka sitt bifall åt de af Hr von Hohenhausen framställda grundsatser.. Hr Hjerta: Jag har begärt ordet, för att få lemna den förklaring, alt jag är långt ifrån att vilja helt och hållet förneka hvad den siste värde talaren yrkat, ang:de den verkan, som en större eller mindre import af utländska varor kan utöfva på rörelsecapitalet inom landet; mitt förra yttrande afsäg endast, att man ej måtte sammanblanda importen med bankens förmåga att honorera sina förbindelser, som hvardera är en sak för sig, oberoende af hvarandra. Men jag ber tillika få nämna, efter som jag erhållit ordet, att det medel, motionären trott sig böra föreslå, till vinnande af rörelsccapitalets bibehållande medelst en förhöjning af importtullen, nemi. om denna skulle göras så betydande, att det kunde åstadkomma någon synnerlig verkan, icke synes mig vara det ändamålsensligaste eller nyttigt för landet.
Sedan säger Utsk.: ”hvadan och då härtill kommer, alt antingeu bergmästare eller geschworner lätteligen torde blifva i tillfälle alt afgifva de årliga förteckningarne till Bergscoll. öfver tackjernsoch smidestillverkningarne, äfvensom att utrifva slångjernshärdar, samt att med större sakkännedom, än som hos de oexaminerade bergsfogdarne kan förutsättas, utöfva tillsyn öfver jernförädlingeu, Utsk. för sin del byser den öfvertygelsen, all bcrgsfogdel jensternc utan olägenhet kunna upphöra. ” Dessa skäl förfalla alldeles af sig sjelfve, Jy de förteckningar, som äro i fråga, äro just de, som af bergmästare och geschworner afgifvas, men dessa förteckningar eller berättelser grunda sig på den controll, som bergsfogdarne i egenskap af Kronans underordnade embetsman utöfva, och hvarom de till bergmästare och geschworner skola meddela underrättelse. Det är bergsfogden, som iir ansvarig för och har den egent liga tillsynen öfver tackjernsoch smidesliltverkniugen, öfver slångjernshärdars ulrifvaude m. m.; det är lian, sorn skall tillse att blåsningsliden är rätt uppgifven, hvarefter sedermera debiteringen sker, och det är lian, som öfver allt detta skall afgifva berättelse till bergmästaren och geschwornern, hvarefter berättelse af dessa embetsman uppgöres och insändes till Bergscoll. Utsk. slutar sålunda: ”och får Utsk. på dessa skäl, och med fästadt afseende dessutom å nödvändigheten af alt undanrödja de olägenheter, som uppkomma deraf att bergsfogdarnes nuvarande löner icke i allmänhet förslå till deras bergning” etc. Detta är ganska sant; deras löner äro ganska små. Om Utsk. framkastat den sats att indraga på antalet af bergs fogdar och öka de qvarvarandes löner, så skulle jag ej haft något alt dervid erinra, meu detta Ulsk:s förslag kail jag ingalunda gilla.
En hvar, som med uppmärksamhet följt privatbankernes rörelse, lärer icke kunna bestrida, att i samma mån som sedelvaleurerne varit högre, hafva de skyndsammare återgått till invexlingscontoren. När man dertill lägger det personligt stränga ansvar, som blifvit fästadt vid direeteurerne, ett ansvar så långt sträckt, att jag betviflar det personer finnas, som under dylika villkor skola vilja åtaga sig det i alla fall ansvarsfulla kall, att förvalta en större penningerörelse; så anser jag dessa 2:ne villkor innefatta ett förbud för privalbankerne att hädanefter organisera sig. Man invänder, att genom det höjda minimum af sedelvaleuren, man endast har för afsigt att minska actieägarnes vinst, och att, om desse associationer äro för landsorterne så nyllige, som de sägas vara, det nyttiga ändamålet likväl skall framkalla dem, oberoende af den vinst de genom sin rörelse kunna åstadkomma. För min del anser jag mig skyldig yttra, att jag tror vinsten på actierne vara del obetydligaste ändamål, som vi här söka, och att jag visserligen skulle anse det privatbanker borde inrättas, äfven om de icke gåfve mera vinst, än andra mera vanliga företag, blott för den nytta, sorn näringarne af dem draga, öfvertygad som jag är, att en mängd personer inom landsorterne, som i sådane afsigter ingått i privalbanksbolagcn, icke skulle tveka alt derstädes qvarblifva. Men förhållandet är icke så med alla. Man kan gerna säga, 8 Den 23 April f. m. alt nära hälften af privatbankernes aclieägare utgöres af smärre capitalister, som föga eller icke egnat sig åt någon särskild näring, utan som följaktligen i hankbolagen ingått, icke för den nytta näringarne af dessa bolag draga, ulan för dea vinst de sjelfve af dem skulle få; och om jag förutsätter, ali, med iakttagande af en sådan lag, som den, hvilken nu bjudes oss, de af actieiigarne, som intressera sig för landets nytta, skola i bolagen qvarblifva, så kan jag å andra sidan antaga, att de actieägare, som endast deruti ingått för vinstens skull, skola träda derifrån.
Och då Utskottet nu, i likhet med hvad förra Riksdagen yttrades, förutser omöjligheten att betaga den på spel begifne alla andra utvägar att tillfredsställa sin vinningslystnad, och för säkert kan antagas att, om NumerLotteriet, såsom en allmän anstalt, komme att indragas, enskilta Lotterier i stället skulle uppkomma, der ingen controll å vederbörande blefve möjlig samt, i allt fall, spel å utländska Lotterier, oaktadt största uppmärksamhet, icke skulle kunna förekommas, hvilka spel serskilt medföra den olägenhet att penningar dragas ur landet, så är Utskottet af den tanka att NumerLotteri-Inrättningen tills vidare må bibehållas. Någre Ledamöters serskilda yttranden åtfölja. Reservationer: Af Herr Biskopen Doctor Thyselius: ”Emot de beslut, som, så väl uti sjelfva hufvudfrågan om K. NumerLotteriets indragning, eller bibehållande, som 2:ne i sammanhang dermed väckta mindre hufvudsakeliga öfverläggnings-äranen, fattades al Höglofl. StatsUtskot - ai4 Stats-Utskottets tets majoritet, får jag till Protokollet anmäla min reservation, hvilken jag begär måtte till de resp. RiksSlånden medfölja. 1:0 Emot Höglofl. Utskottets beslut, att tillstyrka NumerLotteriets bibehållande, reserverar jag min olika tanka, ur det skäl, att, såsom mig synes, Folkets Ombud, nu uppmanade af en vis och Landsfaderlig regering, att afskaffa en inrättning förnuftsvidrig i sin grund, samt för all sund Stats-oeconomie och sann moralitet skadlig i sina följder, icke hade bordt ett ögonblick tveka, att dertill gifva sitt bifall. Skäl, som hemtas från en måttelig penningevinst af det, som erkännes vara immoraliskt — och ursäkter, sökte från svårigheten, att förekomma en öfverklagad oordning, eller farhågan för andre ännu vådeligare missbruk , väga, efter min tanka, här mindre, än att de bordt komma i någon beräkning. 2:0 Emot uteslutande af det, för Höglofl.
Maj:ts Befallningshafvandes Doms-Rätt härutinnan böra upphöra, sig förena med Höglofl. RidderskaPet och Adeln, samt Vällofl. Borgare-Ståndet, med antagande af den Redactions-Förändring sistnämnde Stånd beslutat. S. D. e. m. Banco-Utskottets Utlåtande N;o 93, öf ver Anmärkningar från Höglofl. Ridderskapet och Adeln Prat. Otdr, d jo Dceembr, risj Adeln samt Hedervärda Bonde-Standet vid Utskottets Memorial N.o 76» angående de Föreskrifter, som må lemnäs för Bankens Utlåning på fast egendom intill nästa Riksdag, föredrogs 3 nyo och förblef Preste.Ståndet vid sitt förra beslut i detta ämne, med antagande af de i 2 och 3 Puncterna af Utskottets i förevarande Utlåtande nu föreslagne Tillägg, S. D, f m. Bifölls med godkännande af den föreslagna Voterings-Propositionen, Ekonomi Utskottets Memorial J4;o 22i> i anledning af föreslagne Förändringar uti Kongl. Förordningen den 26 Februarius 1817, om Socknestämmoroch Kyrko-Räd. S. D. e. m. Föredrogs 3 hyo och bifölls Lag-Utskottets Betänkande N:o 246, angående väckt motion om ändring i g Cap. Handels-Balken. Bihang till R. St. Prot. g:de Sami. 44 3g» Fröt. Utdr. d. 10 Decembr. 1823 S. D. e, m.