Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men i stället att föreslå tvenne kammare med denna väsendtligare karaktersskillnad, en utväg, som derjemte, utgående från det närvar, såsom ett gifvet rättstillstånd, skulle på ett lämpligt sätt bibehållit såväl Konungens, som de fyra särskilda RiksStms juridiska rätt, har Utsk. construerat tvenne, som, härledande sig från samma valkretsar och hvar för sig saknande ett bestämdt skaplynne, endast synas utgöra tvenne likartade hälfter af ett och samma enkammarsystem, der naturligtvis samma meningar skola lyckas göra sig herrskande inom begge, der den återhållande kraften kommer att lemnäs åt slumpen, och inom hvilkas sköte den vådliga slitningen mellan de så heterogena ståndselementerna troligtvis skulle komma att fortlefva. Mot Utskottens sammansättning framställer sig hufvudsakligen, att äfven inom dem det olämpliga valsättet ståndsvis, åtminstone för de väljande blifvit bibehållet; vidare: det alla omfattande statsmannaåsigter splittrande förslaget att tillsätta ett Utskott för hvarje regeringsdepartement; förslaget att Utsk:ns ordförande ej skulle få väljas af ledamöterne sjelfve, hvarigenom valet, till skada för sammanliålligheten och ärendenas bemedlande inom Utskrn, icke skulle komma att utgöra ett uttryck af pluralitetens inom Utsk. förtroende; samt slutligen och synnerligast stadgandet, att sådane frågor, som icke kunna förfalla, skola i förstärkt Utsk. afgöras. Dessa voteringar i förstärkte Utsk. synas mig nemi. just utgöra rälta sältet (ifall sådant skulle kunnat vara afsigten) att inom hvardera kammaren undertrycka minorite - Den 10 Mars f. m. 23 lens åsigt, enär hvardera kammarens Utsk:sledamöter, tillsatte genom det i kammaren rådande parti, skola mangrannt uttrycka en oell samma opinion, hvadan troligtvis inom de förstärkte Utsk:n tvenne rakt stridande partier skola komma att votera mot hvarandra, och således det föga behagliga, men för samhällets lugn så menliga skådespelet förete sig, att, på sätt vid innevar. riksdag så ofta ägt rum, den aflagde voteringssedein kommer att afgöra de vigtigaste samhällsfrågor.
Fullmägtige och deras ätgärd förut gjorde anmärkningar, och Fullmägtige uti afgifne serffilte förklaringar, som redan undcrgätt nödig pröfning, i underdänighet anfört, hwad Fullmägtige hertvid haft att erinra och andraga, Fullmägtige fölunda wid detta tillfälle ej funnit sig anständigt, att nägot annat eller närmare yttrande aflemna i ett mäl, som redan blifwit af Kongl, Majit i fläder pröfwadt och afgjordt och hlvarr Klagandens - Den 22 September.' 733 dens underdäniga ansökning om förklaring blifwit säsom obefogad, asstagen. Det trottsiga bfwerdäd, hwarmcd Klaganden ä nyo gifwit sig frihet akt granska och qwälja Kongl. Majus nädiga Utslag den 25 Januari! 1808, lagger för öppen dag, att han e) räknar bland sina pligter, wbrdnaden för Eder Kongs. Majus höga beflut. Han pästär utan förbehöll, att högsibcrördc Urflag är grundadt pä en origtighck och att det för ett aldeles motsatt innehöll, om det byggcS pä werkclig sanning, att dä ett Utslag, som utfärdas i Konungens höga namn, ehuru han deri ej deltagit, bör bära en tydelig stämpel af owäld, rättwisa och sanning, Högsta Domstolen likwäl annorledes med honom förfarit; att han derstädes obehörigt» blifwit behandlad och rättwisa honom förnekad.
I öfrigt har Bevillnings Utskottet icke ansett dess åtgärd kunna så som provisorisk betraktas, annorledes än så vida det från Höglofl. Sfats-Utskottet yrkade anslag skolat såsom' provisoriskt vara att betrakia; och då Bevillningsutskottet Utan att afbida uppgiften härom , varit med dess Jleviflriingk-förslag så beredt, att det inom fä dagar efter det Stats-anslaget blifvit uppgifvet, kunnat dess Bevillnings project Riksens Höglofl. Ständers granskning förelägga, kan Utskottet för egen del icke förebrå sig någon försummelse i dess åliggande pligt, i synnerhet då äfven andra Bevillnings ärenden, i afseende på Charta-Sigillata, Post-Taxa och Bränvinsafgift varit under dess handläggning, för att icke vålla hinder i Riksdags-ärendernas oafbrutna gång och afslutande, Hvad Den I7 Juli, 1425 Hvad vidare angar de emot sjelfva Bevillnings-förslaget och dess detailler författade anmärkningar , sä har Utskottet , som med nöje antager de upplysningar och rättelser, hvilka dervid ansetts tillämplige, äfven funnit sig af sjelfva framställnings-sättet lifvadt till en noga granskning af deras halt och beskaffenhet; och ehuru icke alla af dem som förekommit, kunnat antagas, förmodar Utskottet likväl, att jemväl sjelfva anmärkarne skola finna de i sädanä fall anförde skäl vara nöjaktige; enär Utskottet dessutom icke kunnat eller bordt vika från dess antagna grunder, så vida ej effecten i det hela skulle komma att förfelas. Vid usta Art. har Hedervärda Bonde-Ståndet yrkat, att Capitations afgiften ej borde bestämmas lika för den rika och den fattiga, utan i mån af deras olika vilkor indelas, åtmindstone i tre Glassér: För de mest förmögna - 1 B:dr Mindre förmögna - — 3 a sk. Mindst förmögna * —„ 16 —* Och i enahanda förhållande för Qvinnor.
Departements-chef förmält, det institutets adjunkter icke såsom universiteternas skulle hafva bestämd offentlig föreläsningsskyldighet sig ålagd; men, enligt Rikets Ständers tanke, med skäl bör kunna fordras, att nämnde lärare, när de i afseende å löningsvilkor försättas i samma ställning, sorn deras vederlikar vid universiteterna, äfven i afseende å tjenstgöringen böra vara underkastade enahanda skyldigheter, som finnas för universitets-adjunkterna stadgade och hvartill, bland annat, hörer att hålla offentliga föreläsningar, torde såsom uttryckligt vilkor för tillgodonjutande af den nu förordade löneförhöjningen i adjunkternas vid institutet löner böra föreskrifvas, att bemälde lärare skola tillförbindas enahanda åligganden, som gälla för adjunkterna vid rikets universiteter. Hvad åter angår de ifrågaställa arfvodena för en Bibliothekarie af 1,000 R:dr, för en Sekreterare af enahanda belopp och för en Kamrerare af 500 R:dr, hafva Pikets Ständer trott någon nedsättning härutinnan kunna ske. Då nemligen de till Bibliothekariens befattning hörande göromål likasom de göromål, som åligga Sekreteraren och Kamereraren, icke torde vara af någon särdeles trägen eller tidsödande beskaffenhet, hafva Rikets Ständer ansett en summa af tillhopa 1,500 R:dr vara till - Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 169. 11 räcklig, för att, efter Lärare-kollegii bepröfvande, utdelas såsom arfvoden åt den eller dem, som sköta berörda befattningar. I öfrigt hafva Rikets Ständer icke funnit skäl till några erinringar vid de i den föreslagna staten uppförda belopp; och då, med iakttagande af de förändringar deri, som Rikets Ständer ansett nödiga, nuvarande löne-anslaget för Carolinska Institutet således erfordrar förhöjning med 19,900 R:dr, hafva Rikets
Rikets Ständer anse således angeläget, att före frågans afgörande Föreståndaren må blifva häröfver ånyo hörd ; men som det likväl svårligen torde för honom, eller sedermera för Rikets Ständer, blifva möjligt att tillförlitligt bedöma fördelarne al det utaf Bruks-societeten gjorda anbud, innan något bestämdt och mera detaljeradt förslag af Societeten meddelats, angående sättet för de praktiska öfningames ordnande för framtiden, synes del äfven vara af vigt, att Bruks-societetens Fullmäktige anmodas att i detta hänseende inkomma med yttrande. Derjemte och då Rikets Ständer, af hvad hittills i frågan förekommit icke funnit sig öfvertygade att hufvudsladen skulle i alla hänseenden vara den lämpligaste orten för en Bergsskola, och dä det icke synes oantagligt att samma fördelar för undervisningen, som Bruks-societeten genom den föreslagna flyttningen velat bereda, skulle til! väsendtlig del kunna vinnas derigenom att Rikets Ständer beviljade ökade anslag för utvidgning och förbättring af Bergsskolan i Fahlun, vore det för en fullständig utredning af detta ärende, enligt Rikets Ständers tanke, lämpligt, dels att Bruks-societeten anmodades afgifva förklaring, huruvida dess förut omnämnda anbud icke skulle vidhållas, i händelse Rikets Ständer lunne skäl att föredraga sistnämnde utväg, dels ock att fullständig plau och kostnadsförslag upprättades för Fahlu Bergsskolas utvidgning och undervisningens ändamålsenliga ordnande derstädes, på det Rikets Ständer, innan de fatta sitt beslut i ämnet, måtte kunna jemföra fördelarne och kostnaderna af såväl det ena som det andia förslaget. I betraktande af delta allt hafva Rikets Ständer funnit frågan om Fahlu Bergsskolas flyttning till Stockholm och förening med Teknologiska Institutet uti ofvan omförmälda hänseenden erfordra ytterligare utredning, innan Rikets Ständer kunna derom besluta, samt anhålla i följd deraf underdånigst, att E. K. Majit läcktes, efter det sådan utredning blifvit verkställd, lill Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta den nådiga framställning i ämnet, hvartill E. K. Majit kan finna omständigheterna föranleda. Rikets Ständer framhärda etc.
Långt ifrån, att vårt jordbruk skulle finna någon fördel vid att öfvergifva den ståndpunkt af fri koukurrens och fri delaktighet i den utländska marknaden, som det nu intager, och återgå till ett mera eller mindre strängt isolerings-system med alla dess konseqvenser, är jag fullt öfvertygad om, att detta skulle vara för detsamma skadligt; och jag kan derföre icke heller tillegna mig förtjensten af, att i denna fråga (så gerna jag ock skulle önska det) hafva gjort ett offer af mitt enskilda intresse för min öfvertygelse, ehuru allt hvad jag egar består i en landtegendom, hvars värde naturligtvis beror på värdet och afsättningen af dess produkter. Hvad slutligen den värde talaren yttrat ang:de inkonseqvensen af att genom export-tullar på vissa effekter, tillhörande bergshandteringen, försvåra eller förhindra det fria utbytet på detta område, så har han häruti onekligen ganska rätt. Men dessa undantags-stadganden tillhöra en öfvergångsperiod, och hafva sin grund i sekelgamla förhållanden, hvilka sammanvuxit med näringens hela utveckling, och som således ej i ett ögonblick kunna rubbas. Hetta är förklaringen på den anmärkta inkonseqvensen, hvilken jag således icke anser drabba systemet, utan bör betraktas blott såsom en förmedlingsåtgärd under öfvergångstiden med afseende å praktiska förhållanden. Jag har i korthet velat yttra dessa åsigter om det friare handels-system, som hos oss blifvit infördt, men hvars riktighet man nu bestrider. Jag hoppas dock att detta system, som efter mitt begrepp fullkomligt öfverensstämmer både med tidens fordringar och vår egen fördel, skall förmå motstå de anfall, som nu från flera håll riktas mot detsamma. Den 23 November e. m. Frill. Sprengtporten:
Dessa grundsatser kunna också aldrig så fullständigt utvecklas, att något verkeligt innehåll af tillämpelig egenskap uti dem blir, för ett framtida begagnande, till finnandes, annorlunda än under skärskådandet af de beslut örn åtgärder, hvartill de skulle, med iakttagande af en rigtig ordning i slutföljden, leda, och af de verkningar, som af åtgärderna borde väntas. Att nu göra besluten om dessa grundsatser till föremål för en särskild öfverläggning,hvilken, inskränkt till sin rätta enkelhet, skulle blifva af vida mera tlieoretisk än practisk syftning och egenskap, kunna Utskotten ej anse annorlunda, än såsom lika mycket tidspillande, som det å andra sidan skulle vara, efter dessa öfverläggningars slut, litet till det verkliga arbetets fuHbordan framskridet, enär det, uti ämnen sådane som de förevarande, dels är just i afseende på theoriens satser, som de, uti sak mest sammanstämmande, åsigter ofta äro till uttrycken mest delade, och de mest motsatta påståenden ofta med till utseendet samma skäl försvaras, dels, af samma orsaker, äfven de stridigaste systemer kunna, med uppgifvet och till och Stats-Utskottets Betänkanden. j5g med för det mesta iagttaget, utgående från samina grundsatser, uppställas, utan att misstagen, uti, ofta de minst väsendtliga delarne af slutföljden, kunna, genom annat än ett lika ihärdigt nytt bemödande, som det Systemets uppställning fordrat, upptäckas. Deremot om utvecklingen af åtgärdernes system hinner framskrida till den punct, att alla delarne kunna anses lika nödvändiga för det helas bestånd, som sammanfattningen till ett helt med de andra är det för hvarje särskild dels, då är det stora Problemet upplöst, den fullständiga utredningen åstadkommen. Så länge åter det ännu återstår någon brist, som i det organiska liela beliöfver fyllas; så länge det är oafgjordt, om icke, för att finna detta ännu okända, mycket af det man redan tror sig hafva för fast antagit, måste rubbas och efter andra förhållanden, lämpas; så länge är arbetet knappast mer än påbegyndt.
Departements-chefen jemväl till upptagande i propositionen rörande statsverkets tillstånd och behof, följande framställningar, nemligen dels l:o att å Allmänna Indragningsstaten måtte äfven under nästa statsregleringsperiod få utgå ett årligt understöd af 1,200 R:dr för anskaffande af teckningar utaf inhemska växter till arbetet »Sveriges Flora» och. för lifgifvande af teckningar utaf zoologiska föremål; dels ock att på Allmänna Indragningsstaten måtte uppföras: 2:o för Extra Provinsialläkaren i Ulricehamns distrikt af Elfsborgs län Wilhelm Mauritz Heinrici, då han med behörigt bevis om försvagad helsa erhåller afsked från nämnde befattning, en årlig pension af 1,000 R:dr; 3:o för Adjunkten, och Gymnastikläraren vid Jönköpings högre elementar-läroverk Johan Magnus Rosengren likaledes med beräkning från afskedstagande!, en årlig pension af 2,500 R:dr; 4:o för nu mera aflidne Sekreteraren Anders Strinnholms enka en årlig pension af 1,200 R:dr; 5:o för förre Rektorerne, nu mera Adjunkterne J. F. Kindström, J. F. Kjellborg, N. L. Ahlberg, E. J. Nyberg och O. E. L Dahm ett belopp af 500 R:dr årligen till hvardera eller tillsammans 2,500; 6:o för Adjunkten vid Upsala akademi, Henrik Falck vid afskedstagande! en årlig pension af 2,500 R:dr; och 7:o för Expeditions-sekreteraren <S. E. Hallencreutz det understöd af 200 R:dr han åtnjuter från Kansli-styrelsens handkassa, sedan Kongl. Maj:t föreslagit att nämnda kassa så till kapital som räntor skall öfverlemnas till Riksgäldskontoret.
Rikets Ständer hafva alltså, för deras del, beslutat: att, ulan rubbning i öfrigt af hvad nu gällande Författningar stadga, i afseende på sättet för sökande och erhållande af ändring uti de af Riks-Ståndens Deputerade fattade beslut, angående markegångsprisens bestämande, besvär öfver omförmalda beslut rnå af Kammar-Collegium och Stats-Contoret gemensamt pröfvas och afgöras; att förhöjning af en utaf Deputerade vidtagen prisbestäm» Expeditions-Utskottels Förslag till und. Skrifvelse, N;o i5q. 383 melse der densamma kan ifrågakomma, grundas på verkställd jemförelse mellan prisen, så väl inom Länet, som uli nästgränsande Län, samt att de förändringar uti den af Deputerade uppgjorda markegångstaxa, hvilka slutligen varda fastställda, skola gälla för så väl Kronan, som samtlige räntetagare och räntegifvare inom samma markegångs-district; anhållande Rikets Ständer, alt, i händelse E. K. M. lemnar Nådigt bifall till hvad Rikets Ständer sålunda beslutat, nu gällande Författningar måtte undergå de i följd, häraf nödiga förändringar. Hos Rikets Ständer har jemväl i betraktande kommit, hurusom den uti Kongl. Kungörelsen af den 22 November 1834 intagne, med Rikets då församlade Ständers i underdånighet anmälda beslut öfverensstämmande, föreskrift, enligt hvilken endast väl rensad och strid säd må anses såsom levereringsgild till Kronan och räntetagare, vid flerfalldiga tillfällen föranledt tvister emellan räntegifvare och räntetagare, i fråga om antagligheten af till leverering erbjuden räntespanmål.
Hvart har han rest? Skynda dig, jag vill veta allt! Sade han inte hvart Felix rest? – Jo, till Tyskland. – Till Tyskland! Det är mycket långt dit, eller hur? Det dröjer ju mycket lång tid innan man hinner resa dit och hem igen? Kommer du inte ihåg Magda, hur Tyskland ligger? Nora visste knappast hvad hon frågade. Felix hade rest! Hade rest från henne utan ett ord till afsked! Kanske han öfvergifvit henne! – Försök att vara lugn, fröken! Tyskland är inte alls långt härifrån. Man kan resa dit och hem på åtta dagar. – Du tror då han kommer tillbaka? – Ja visst kommer han hem till fröken igen. – Men när? Visste de inte när, visste de inte hur länge han skulle vara borta? – Jo, Kristian trodde, att herr Felix ej skulle vara så länge borta. – Sade han ingenting bestämdt? – Nej, han visste inte dagen för herr Felix’ återkomst. – Ack, hvad bryr jag mig om dagen! Jag vill veta om han kommer snart. Hvad sade han, då han reste? – Att han måste resa för affärers skull ... – Magda! Förstår du mig inte? Säg nu precis hur betjenten sade. Försök inte, att narras; ty jag ser så väl på dig då du gör det. Hvad sade han? – Om fröken ändtligen vill det så ...! Herr Felix sade, att han ej kunde säga, när han kom tillbaka; men ... – Men? – Men så snart skulle han ej komma. Om några månader kanske. Nora gaf till ett utrop af förtviflan. Hon blef förfärligt blek. – Tack Magda, sade hon, det var detta jag ville veta. Du ser att jag redan är lugn igen. Jag är verkligen starkare än du trodde. – Och dessutom, så kan jag väl vänta några månader. Jag får inte vara så pjoskig utaf mig. – Oron tär på skönheten, säger man. Och han måste finna mig skönare än någonsin, när han kommer hem. — Se så, nu kan du duka åt mig. Nora reste sig för att gå in i matrummet. Hon kände huru benen svigtade. Allt i rummet dansade rundt för hennes ögon. I nästa minut föll hon medvetslös till golfvet. Konsul Brauners giftermål. Som redan nämts voro vid denna tidpunkt Felix Brauners affärer betydligt derangerade.
Beträffande dernäst yrkandet, att de å Riksgälds-kontoret till slutet af innevarande riksdag för folkundervisningen anvisade serskildta anslag å tillhopa 41,100 r.dr årligen måtte beviljas alt för framtiden fortfarande utgå, samt den i sammanhang härmed väckta fråga, angående åtgärder för beredande af nödig stabilitet åt dessa anslag och deras uppförande på rikets ordinarie stat; så enär Kongl. Maj.t, i Dess nådiga proposition till Rikets Ständer angående statsverkets tillstånd och behof, äskat, att detta belopp måtte för berörde ändamål anvisas, att utgå under ytterligare tre år, med en sammanlagd summa af 123,300 r:dr, och denna fråga, som i sig innefattar den om anslagens uppförande å ordinarie eller extra stat, redan blifvit i den för regleringen af statsverkets utgifter vanliga ordning af Stats-utskoltet ensamt behandlad och Rikets Ständers pröfning underställd, lärer densamma nu icke böra till någon åtgärd föranleda.
Åberopande hvad jag härhos ofvan i underdånighet anfört, får jag nu till Eders Kongl. Maj;ts nådiga fastställelse i lika underdånighet föreslå, att Eders Kongl. Majlis flotta hädanefter måtte få bestå af: 8 Ångskepp, 8 ÅngfYegatter, 8 Ång korvetter, 8 Ångbogserings-fartyg, 8 Seglande Fregatter, 8 d:o Corvetter eller Briggar, 8 Skonertar och mindre Exercisfartyg, 8 Mörsare-fartyg, 16 Chefs-fartyg, 72 Canonslupar, och 120 Canonjollar. "Vid jemförelse emellan delta förslag och uppgiften på det antal fartyg. Eders Kongl, Maj:ts flotta för närvarande eger, visar det sig, dels att nu finnas fartyg af andra certer, än de här nämnda, dels att af de certer, hvilkas bibehållande är i underdånighet föreslaget, flere fartyg finnas, som kunna och böra användas, samt af en cert, nemligen canonsluparne, ett antal utöfver den föreslagna normal-staten. I sednare afseendet bör jag i underdånighet upplysa, att Eders Kongl. Maj:ts flotta redan eger 2:ne ång-corvetter, 6 seglande fregatter, 5 seglande corvetter och briggar, 8 skonertar och mindre exercis-fartyg, 8 mörsare-fartyg, 11 chefslartyg, 89 canonslupar och 120 canonjollar; hvaraf synes, att 17 canonslupar finnas utöfver det föreslagna antalet, så att nybyggnad till ersättande af sådane, hvilka, i följd af deras ålder och oanvändbarhet, utrangeras, ännu för längre tid icke beböfver verkställas. Eders Kongl. Maj:t eger dessutom 10 linieskepp och 22 canonskonertar.
När organen på så sätt så att säga urladdat den spänning, i hvilken blodöfverfyllnaden försatte dem, går denna tillbaka och de inträda i en relativ b.vila, tills nervsystemet — organismens klocka — på gifven tid ånyo manar fram den nyss beskrifna blodöfverfyllnaden. Det ligger mycket nära till hands att antaga, det detta tillstånd af blodöfvcrfyllnad skall göra dessa organ vid sagda tidpunkt synnerligen känsliga för snart sagdt alla möjliga inflytelser. Blodöfverfyllnad gör nämligen dels ett organs nervändar känsligare, dels gör den det lättare mottagligt för infektion — för de sjukdomsalstrandc mikroorganismernas inverkan. I själfva verket är det ock ett af de säkrast observerade fakta på kvinnosjukdomarnes område, att sjukdomens början ofta kan dateras från någon menstruationsperiod, under hvilken den sjuka utsatt sig för någon skadligt inverkande faktor, hvilken vid annan tidpunkt skulle fördragits af organismen, eller för hvilken denna skulle reagerat på annat sätt. Så åstadkommer t. ex. ett för långvarigt kallt bad vanligen blott ett allmänt obehag för några timmar, eller blir följden t. ex. snufva eller reumatiska smärtor. Taget under menstruationen bringar det däremot ofta denna att stanna och framkallar en mer eller mindre allvarsam, kortvarig eller för lång framtid bestående, inflammation i lifmodern eller äggstockarna. Det är därför tydligen af stor vikt, att kroppen under menstruationsperioden skötes på ett rationelt sätt, att omsorg ägnas åt att lyua de bud, naturen gifvit för denna period. Hos äfven den friskaste kvinna gör sig under denna period, i synnerhet i dess början, ett utprägladt behof af hvila gällande. Vidare är känsligheten för temperaturväxlingar större och kroppen har större behof af värme. Lynnet är känsligt och mera stämdt för sorg än glädje. Med stöd af dessa symptom och med tanken fäst på könsorganens tillstånd under menstruationen komma vi osökt till följande regler för förhållandet under denna period: Alla mera betydande kroppsansträngningar böra undvikas. Mot denna regel syndas ganska ofta. Så kan mången ung dam dansa en hel natt på en bal, utan att akta på sin tillfälliga kroppsliga svaghet.
Plenum kl. 9 f. m. Justerades 13 prot.utdr. för gårdagens plenum och pleniprot. för d. 2 sisth Juli. Föredrogos och biföllos Bevilln.Utsk:s nedannämnde i gårdagens plenum på bordet lagde betänk, och mern. IN:o 29, ang:de beräkningen af Tullmedlen, Saluaccisen, Den 16 Augusti. 255 Postmedlen, Charta-Sigillata-afgiften och Husbehofsbrännerimedlen; oell N:o 30, ang:de de till den blifvande nya Bevillningsstadgan hörande formuläret'. Föredrogs och bifölls Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Ulskms i gårdagens plenum på bordet lagda mern. N:o 5, med förslag till redaktion af vissa stadganden i Förordn. ang:de vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin. Föredrogs ånyo StatsUlsk:s d. 13 och 15 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 298, i fråga om sältet, ordningen och vilkoren för utbetalning af anslag och lönebidrag till befrämjande af allmänna arbeten. Sedan vid upläsningen af detta utlåt. Frih. Palmstjerna, Carl Otto, såsom tryckfel anmärkt, att uti de af Ulsk. föreslagna föreskrifter blifvit infördt i 6:te punkten ordet ”pröfva” i st. f. ”pröfvar”, och i 9:de punkten, efter ordet pröfning, skiljeleck nel komma i st. f. punkt, anförde Frih. Cederström, Rud.: Emot de af StatsUtsk. föreslagna vilkor för beviljandet af understöd till allmänna arbetsförelag, bar jag ingenting att invända; tverlom, jag gillar dem; men de äro icke så fullständige i min tanke, som jag önskat, att de skulle hafva varit.