Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Äfvenledes öppnades Hrr Electorers lista lill val af en suppleant i Const.- och en suppleant i BancoUtsk., och befunnos dertill hafva blifvit ulscdde i Constitutions-Utskottet: efter N:o 2013. B. Hr Rosenblad, Bernhard, N:o 2093-A. Hr af Wetterstedt, Niclas, med 15 röster; Banco-U tskottet: efter N:o 2082-A. Ilr Mannerskantz,oCarl Axel, N-.o 135. Hr Hammarskjöld, Åke, med 11 röster. Anmäldes,att Hr af Dalström, Gustaf Jacob, hade inlemnat ett sålydande mern.: Som jag i tjensteärenden måste från hufvudstaden från och med morgondagen afresa, får jag härmedelst afsäga mig min plats såsom ledamot i Beviiln.Utsk.; och anhåller vördsamt, att det oaktadt få bibehålla min riksdagsmannarätt under loppet af riksdagen. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall, hvarefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., med tillkännagifvande, att Hr Nordenanckar, Fredr. 224 Den 23 October f. m. Wilh., såsom ledamot af BancoUtsk., begärt och erhållit 14 dagars ledighet, räknad från denna dag, anmodade Hrr Electorer att i deras sammanträde utse en ledamot i Bevilln.Utsk. efter Hr af Dalström, en ledamot i BancoUtsk., under den Hr Nordenanckar beviljade ledighet, samt en suppleant i Exp.Utsk., hvarest, derigenom att Hr Odencrantz, Thor Hartvig, enligt nyss öppnad vallista, blifvit utsedd till ledamot i delta Utsk., en suppleantsbefattning blifvit ledig. Justerades 4 prot.utdr. för d. 19 dennes. Hr Tersmeden, Nils: Frånvar. vid voteringen den sista plenidagen, får jag nu utbedja mig att med några ord nedlägga min reservation emot det beslut, som 11. o. Ad. derigenom har fattat.
Der står nemi.: »Beträffande åter frågan om anvisandet af medel för en stationsgård på Södermalm samt reparatiöns-verkstäders inrättande här i hufvudstaden, så anser Utsi;, lämpligast, ali pröfningen och afgörandet af denna anslagsfråga upsl.jules intilldess sig visat, huruvida några medel för den till utgående från Stockholm genom Södermanland föreslagna stambana varda under innev:de lv i k sdag anvisade; hvarföre Utsk. vill genom särskildt Utlåt, besvara de från Borgareoch BondeSttn erhållna återremisser å Utslcs afgifna yttranden rörande anslagen tili nämnde stationsgård och reparations-verkstäder.» Sedan denna Utslcs hemställan blifvit af II. o. Ad. godkänd, så hade väl Utsk. icke annat att göra, än att inkomma med förslag i ämnet. Att. summan icke är tillräcklig för att inrätta en komplett. stationsgård. derom ägde Utsk. full visshet, då anslagen för dylika anläggningar på andra ställen upgått, till 400,000 Ildr. Alt. närmare bestämma detta anslag var icke görligt, enär på K. M:s och Stockholms stads pröfning beror, hvar stationsgården kommer alt ligga. Hvad i öfrigt detta ringa fyllnadsbeiopp angar, så finnér jag icke besynnerligt alt Utsk. föreslagit ett sådant; besynnerligare hade varit om R. Sl:r harle kommit till ett slutligt beslut om t. ex. ett. lån å 19,999.999 lldr; jag finner det åtminstone redigare att säga det en rund summa om JiO millioner skall uplånas. Ilr Printzensköld: Vid detta tillfälle vet jag visserligen icke huru snart nödiga medel till förberedande åtgärder för en anhaltsstation på Södermalm böra anslås, men jag tror mig veta, att samtidigt med jernvägens anläggande från Götheborg börjades der äfven med bangårds-anläsgningen, ehuru densamma icke erhöll den fullständighet som erfordrades för att kunna kallas en fullt ordnad banstation, hvartill likväl medel vid denna Riksdag blifvit anvisade.
Kapitalbehållning vid 1860 års slut. Inkomster år 1860. Utg ftcr år 1860. Underhållstagares antal år 1860. Pensioner och underhåll in natura. Vinskänks-Societetens pensionskassa — 12,000 — 750 — 600 5 u) f. d. Denna fond, egentligen utgörande tvänne, sorn användas till pensionering, den ena af civile Embetsoch Tjenstemän och den andra af deras enkor och barn, förvaltas af Kongl. Direktionen öfver Civil-Statens Pensions-inrättning. Jemte nästföljande är den för öfrigt icke inskränkt till Stockholms stad. 2) På grund af Nådig Resolution den 10 Februari 1860 har fondens fastighet, huset N:o 3 med adressnummer 23 i qvarteret Perseus vid Baggensoch Osterlånggatorne, blifvit försåld och köpeskillingen, 26,000 R:dr, jemte besparade 1,000 R:dr, i enlighet med föreskrift i Kongl. Brefvet den 15 Februari 1861, använde dels till inköp af Stockholms Drätselkommissions med 5 procent ränta löpande obligationer för 18,000 R:dr och dels till inlösen af 2:ne i fastighet i Stockholm intecknade skuldebref å tillhopa 9,000 R:dr. 3) Kassans kapitalbehållning är under åren 1856—1860 ökad med 14,574 R:dr 59 öre; iukomsterna hafva ökats med 5,481 R:dr 38 öre; pensionerna minskade med 242 R:dr 50 öre; utgifter af andra slag ökade med 252 Rull* 92 öre och underhållstagarnes antal minskadt med 2. Jfr tab. Litt. E. 4) Under åren 1859—1860 ökades pensionsfonderna, genom tvänne gåfvor, med 204,300 R:dr, men af afkastningen derå hafva år 1860 endast 3,150 R:dr varit disponible till pensionsutdelning. 5)
I Utskottets beslut rörande konventikelfrågan kan jag icke heller instämma. 40 Lag-Utskottets Betänkande JK 46. Då Utskottet tillstyrkt uppbäfvande af konventikelplakalet, utan att i stället antaga de i 6 §. af lagförslaget intagne sladganden angående ej mindre rättigheten för Svenska kyrkans medlemmar att utom den allmänna Gudstjensten sammankomma till gemensama andaktsölningar, än älven vilkoret) derför, har Utskottet, efter min uppfattning, handlat mindre klokt. Fältet skulle då komma att stå oordnadt och Presterskapet skulle beröfvas möjligheten att låta afstyra oordningar, der sådana kunna äga rum. De bestämmelser Kongl. Majit föreslagit, voro: l:o att tillträdg till dylika sammankomster ej skulle förvägras Presterskapet eller den offentliga myndigheten; f2:o att denna sistnämnda, i händelse af inträffad olaglighet eller oordning, skulle äga ali sammankomsten upplösa, och 3:o att sådana sammankomster ej utan serskild tillåtelse finge hållas å tid, då allmän Gudstjenst förrättas. Alla dessa bestämmelser finner jag för min del både nyttiga och nödiga och anser Utskottet hafva saknat all anledning att dem förkasta. Och då jag emot lagförslagets öfrige delar ej heller haft något att anmärka, vågar jag alltså härigenom vördsamt föreslå att Rikets Ständer mätte för deras del besluta antagandet af den utaf Kongl. Maj:t i Nåder föreslagna författning angående religionsfrihet samt vissa dermed gemenskap ägande ämnen. 1 fråga om Sakramentallagen instämmer jag i Herr Adlercreutz’ reservation, af Herr Kistner, hvilken tillstyrkt bifall å Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, med förklarande att han hvad Sakramentallagen angår instämmer med Herr Adlercreutz. af Herr Wennerström. af öiksdagsfullmäktigen Johan Johansson från Nerike: »Emot Höglofl.
Af Rikets Ständers fastställda Allmänna Grunder för besluten utlåning från RiksgäldsContoiret emot inteckning i Jordegendom. ItO. Så snart Fullmäktige afslutat om upptagandet af det Lån i Silfver, motsvararande i Millioner R:dr i Svenskt Specie, hvarom serskilde föreskifter blifvit meddelade, kungöras allmänneligen , så tidigt som möjligt, de terminer, inom hvilka Jordägare på Landet och i Städerne böra hafva ingifvit deras lanehandlingar till RiksgäldsContoiret, antingen directe eller genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande; de som lemna ny inteckning, i Originaler, men de, hvilka söka öfverflyttning af redan intecknade skulder, uti bestyrkta afskrifter, jemte de handlingar och bevis, som RiksgäldsContoirets Fullmäktige anse nödige, för att Verket må kunna i förre innehafvarens inteckningsrätt inträda. Endast sådan jord-egendom på Landet och inom Städernes område, hvilken såsom säkerhet för Bancolån ar antaglig, får af RiksgäldsContoiret belånas, och de säkerhets-handlingar samt bevis, som för Bancolån, efter senaste författningar, erfordras, böra presteras; men för öfrigt, till undvikande af ny kostnad för låntagarne, all möjlig, med RiksgäldsContoirets fullkomliga säkerhet förenlig lättnad beredas för låns öfverflyttande på redan varande inteckningar. 2:0. Till högre Capital-belopp, än som motsvarar Två Femtedelar af Egendomens Taxeringsvärde, efter medeltal af det genom Pröfnings-Comite'erne åsatte värde för åren 1825 till och med 1829, må ej lån utlemnas. Uti desse f:delar inberäknas sådane äldre inteckningar, som uti panten blifva qvarstående. 3:o Årliga Ränteoch Capital-afbetalningar å desse Lån liqvideras tillsammans med Sex (6) procentå primitiva lånebeloppet; räntan beräknad till Fem procenta det sedan sista afbetalningen återstående Capital, och det öfriga i afräkning påCapitalet, hvarigenom Lånen inom 37 år blifva till fullo betaldte. 4-o.
Ad. anhåller jag vördsamt, att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig min plats såsom ledamot af Allm. Besv:so. Ekon.Utsk. R. o. Ad. lemnade härtill sitt samtycke; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer alt utse en ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. efter Hr von Stockenström. Anmäldes och lades på bordet följande från Utsk:n inkomne utlåt:u, mern. och betänk, nemligen från 11* Den 17 Juni. Stats-Utskottet: N:o 201, i anledn. af anmärkn:r vid betänk. N:o 120, ang:de beviljandet af ett byggnadslån till staden Christianstad; N:o 202, i anledn. af erhållne återremisser å StatsUtsk:s betänk. N:o 130, ang:de väckt motion om inlösen för Statens räkning af framlidne Canzli-Rådet 0. Sundels mannskriptsamlingar eller beviljande af pension åt hans enka; N:o 203, i anledn. af erhållen återremiss å en punkt af utlåt. N:o 161; N:o 204, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt. N:o 164; Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskotten: N:o 21, i anledn. af K. M:s nåd. propos. om upphörande, under vissa vilkor, af Rotehållarnes i Röhus Län skyldighet att förse sina båtsmän med en månads uppfordringskost; N:o 22, i anledn. af väckt fråga om den utsockne frälsehemmanen i Halland åliggande roteringsskyldighet ; N:o 24, i anledn. af anmärkmr vid, samt återremiss af Utskrns betänk.
Denna åtgärd, hvilken jag, på nådig befallning, såsom StafsSecreterare vidtog och hvilken var ibland de uppdrag, som jag med Den 24 Martii, f. m. 377 största nöje uppfyllt, trodde jag skulle vittna om afsigten, att icke onödigtvis öka Bevillmngssumman. Att Regeringen i sådant afseende och för att derigenom bidraga till en jemn Beskattning, lemnade Prötr ingsComitéerne ifrågavarande upplysning, hvilken Comitéerne äga begagna eller icke begagna, förmodade jag icke skulle kunna af någon mtsstydas såsom ett ingrepp i Na ionens Beskattnings-rätt, då verk^ ställigheten berodde af Nationens Ombud och afsigten var att lindra Nationens bötdor. Friherre Boije, Ludvig: Innan jag ingari hufvudsakliga ämnet, torde jag böra yttra mig angående den betänklighet, som Hirra! Brinckman framställt, hänrad ifrån beskaffenheten af vår tidpunct, hvilken han anser o jenlig för ett ombyte i Bevillningsgrunder. Vore denna betänklighet grundad, så vore ingen ting onödigare, än hela den öfverläggning vi nu förehafva; men jag tror den icke vara sådanJag tror, tvärtom, att i samma mohn, som bela Folkmassan har känning af Penninge-förläg. mheten, i samma mohn, som största delen af Jordägare äro skuldsatte; är det också angeläget att öfvergå till mera skonsamhet för den fattige, till en större rätivisa i Beskattningen; och jag tror följagteligen att ingen tidepuncts al männa ställning har mera fördrat en förändring, än den, hvari vi nu befinna 06S. I hufvudsakliga ämnet uppehälles icke heller m;tt omdöme al något afseende på Opinionen, hurudan den är eller icke är. Efter nain 378 Den 24 Martil, f. m. tanka, tillhör Rikets Ständer blott, att sjelfva bjuda Opuiionen; men ick att antaga, icke att böja s g iör någon annans, än deras egen. Hufvudsakliga ämnet omfattar fvänne puncter, den ena, principen; den andra, verk* stallbarheten.
Men så genomgående ynklig och kräkaktig som han är, har han nästan fått för mycket af skaldens uppmärksamhet. Han är för mycket blott och bart » pjalt » för att kunna binda intresset vid sig under hela pjesens gång. Vi genomskåda mannen redan i böljan, och under den femakts-långa exekutionen kommer man ofrivilligt att tänka på den gamle Upsalaprofe8soms träffande uttryck: Man lyfter icke en slägga etc. etc. Af personerna äro flere i all sin raska skizzering helstöpta mästerverk af sann och humoristisk karakteristik. Men att Ibsen i » Vildanden » verkligen förmått, hvad han förmått, att det verkligen blifvit något spännande, intressaut lif öfver ett ämne, som till hela sin tankesfer är så abstrakt och allegoriserande, detta vitnar mer än något annat om den hänförande och storartade dramatiska förmåga, han eger. I sammanhang med dessa två nyheter torde jag få påpeka ett äldre arbete, som derigenom att det nyligen för första gången kommit ut i svensk drägt, har rätt att fordra ett omnämnande. Det är Kristian Elsters » Farlige Folk?, under titeln » Farliga karlar » öfversatt af Gustaf af Geijerstam. Elsters bok har i Sverige icke uppmärksammats som den bort Men dess beundrare äro deremot så mycket mera fanatiska. Icke att undra på. Ty det finnes knappast något verk (med undantag af Niels Lyhne), der dagens unga menniskor bättre skildrats, och intet fins som kärleksfullare, med en storsintare humanism låter vår tids olika lifsåskådningar drabba samman. Man måste gå till Turgeniewför att återfinna en sådan anda af nobless och rättfärdighet och flere af bokens scener kanna i poetiskt kraft och fin karakteristik blott jem-föras med romanliteraturens yppersta. Som bekant dog Elster, medan han sysslado med korrektaret pa » Farlige Folk ». Allt hvad hanskrifvit förut, är som stadier till detta arbete, der han koncentrerat hela sin lifsgerning. Och det så, att det sent skall glömmas. Ypperst i boken Sr Kornetia Vik. Ingen qvinnogestalt i de nutida författarnes stora porträttgalleri är mig kärare.
Själva av olika åsikter om trosläran, hade de under den gemensamma nödens dagar nödgats öva sig i fördragsamhet, under vars inflytande de äntligen funnit, att det väsentliga och enda nödvändiga var för dem alla ett och samma, att allas strävan och syfte var kristendomens förverkligande i hjärtan och gärningar, samt att den första och i sanning ringaste frukten av den kristna kärlekens liv är den, att man icke mördar varandra för olikheten i mer eller mindre värdelösa metafysiska meningar. Mitt ibland dessa stränga och allvarliga kristne tillbragte förkämpen för den gamla religionen och bildningen med sin dotter ett liv, vars milda, av stormar och lidelser ostörda lugn verkade som en balsam för deras själar. Krysanteus önskade endast att ostört få njuta detta välgörande lugn, skulle än det hav, vars översvämmande våld han fåfängt motstått, komma att rulla sina böljor över hans glömda grav. Han ville förgäta, att världen utanför hans berg var skådeplatsen för de avskydda makternas fortsatta segertåg, och sökte nya föremål för sin outtröttliga verksamhetsdrift inom den trånga krets, som nu stod honom öppen, i lantmannens sysslor och i omsorgen för de människors väl, vilka för honom hade öppnat en tillflyktsort. Än kärare vart honom detta lugn genom det inflytande han såg det utöva på Hermione. Djupt nedböjd och nästan krossad av sina egna och sin faders olycksöden, hade hennes själ ånyo hämtat krafter i naturens sköte, under ett arbete för livets nödtorft, som skänkte henne förströelse, och under umgänget med människor, vilkas råa yta icke kunde dölja den förädlade mänsklighet, som deras allvarliga strävan att leva i Gud hade skapat inom dem. Att denna förädling icke var en frukt av den världsåsikt och de läror, som hennes fader hyllade och som hon själv ännu, fastän med tvekan, omfattade, det kunde avpressa henne en suck och det hindrade henne att i sin faders närvaro uttrycka glädje över företeelsen; men denna gladde henne likväl och gjorde henne lycklig, ty hon kunde ju icke annat än ställa det vunna målet över medlen att hinna det. Genom Hermiones flit och skönhetssinne hade den lilla lantgård, där Krysanteus och hon bodde, förvandlats till ett hem, där intet vittnade om rikedom, men allt om smak och trevnad.
Vidare förekommo och biföllos Utsk:s i denna punkt afgifna yttranden, ang:de dels Lotsoch FyringsVerkets befrielse från utgörande af det till Förvaltningens aflöning derifrån "hittills utgående bidrag, och dels hela tillökningen i Förvaltningens anslagssumma. 5:te punkten, Corps. Don 8 Juli f. in. 163 Mom. litt. a, ang:de af Ulslc. tillstyrkta förändringar uti K. M:s i ämnet afgifna förslag. Gr. Puke: StatsUtsk. har visserligen på ett annat ställe i detta sitt Utlåt, förklarat, att det icke nu vore fråga om någon definitiv lönereglering inom Flottans OfficersCorps, men likvisst nu ansett sig kunna föreslå reglering i afseende på amiralsgraden. Jag vill icke yttra mig öfver detta förfaringssätt eller möjligheten af att indraga 2:ne amiralsplatser framdeles, när K. M. så kan finna för godt; men när StatsUtsk. (och som jag äfven tror, Ständerna) i allmänhet erkänner billigheten deraf, att hvar och en i sin mån vinner förbättring i de knappa lönevilkoren, och på den grund tillstyrkt alla de af K. M. äskade förbättringar för OfficersCorpsen med undantag af 2:ne Amiraler, vågar jag hemställa, huruvida det ligger någon rättvisa deri, att nuv:de innehafvare af dessa amiralslöner icke äfven komma i åtnjutande af någon tillökning. Jag får således anhålla, att E. o. Ad. behagade bifalla alla de af K. M. äskade löneförhöjningar för StationsOfficerare, samt besluta, att i mån af de nuv:des afgång 2:iie amiralsplatser må, om K. M. så för godt finner, indragas.
S6 Haft. 1 2 Banlio-Utskotlets Memorial N:o SS. a) Till Advokat-iiskalerne i Götha IIof-Rätt och IIof-Ratten öfver Skåne och Blekinge, för biträden uti Bankens rättegångsoch utsöknings-ärenden, den förre 150 R:dr och den sednare 50 R:dr, eller tillsammans Runt R:dr_200:^ b) Till Aktuarierne i Svea IIof-Rätt och Stockholms Rad stufvu-Rätt, för uppgifter å derstädes anhängiga konkursoch års-proklamamål, hvardera 25 R:dr, eller tillsammans 50: e) Till Yaktbetjeningen i Svea IIof-Rätt, för kallelser i Bankens rättegångs-ärenden 10; d) Till tjenstemännen vid Stockholms General-Post-Kontor, för afläggandet af Bankens bref och förandet af dess posträkning ?0: ‘ e) Till presterskapet och klockaren vid Storkyrko-församlin gen i Stockholm s. k. påskpenningar, enligt följande fördelning: Pastorn 30: — 3 Komministrar, hvardera 10: ... 30: — Klockaren 4: — eller tillsammans 64: — Rikets Ständers år 1855 församlade Revisorer hafva, i 70 g af deras Berättelse, fästat uppmärksamhet vid följande af de välgörenhets-bidrag, som i 188 § omnämnas, nemligen: Till Frimurare-Barnhuset i Götheborg
Nu skola vi emellertid beskrifva några enkla, men praktiska anrättningar. Vid dessa har jag icke funnit skäl att gifva anvisning på särskilda tillagningssätt för olika svampsorter, ty alla ätliga svampar kunna med fördel sammanblandas. Svampbuljong. Af den saft, s o m svampen afger vid förvällning uti svampgryla, blir en utmärkt buljong. Saften tillspädes med 2 ä 3 gånger så mycket vatten o c h får uppkoka samt saltas efter behag med tillsats af peppar o c h andra lämpliga kryddor. Om man så vill, kunna selleri o c h rotsaker tillsättas, o c h man har den ypperligaste buljong, som har vida finare smak än köttbuljong. Vill man hafva denna soppmat ännu mera delikat, uppfräsas de förvällda svamparna s ' arkt i smör eller kokas i flottyr o c h uppläggas på papper för att afrinna. Läggas de de därpå i buljongen, har man en svamprätt, s o m är oöfverträfflig. Ärtor kunna ock kokas i svampsaft o c h blifva mer smakliga, än om de vore kokta på fläsk, som är det vanliga. (Forts.) i ga att de äfven fortsätta och sluta den med te, utan att på minsta vis anse sig taga skada däraf. H ö g och låg dricka det och det antal koppar, som vissa personer kunna dricka per dag, är ofta häpnadsväckande. Det kaffe man fitr i England, är däremot ofta så dåligt *) eller rättare sagdt så illa kokadt, att mången utländing, som bjudes därpå, betackar sig därför och föredrager det utomordentligt goda te frun i huset eller en af döttrarna själf tillagar och serverar. Sittande vid bordets ena kortäuda, midt emot herrn i huset vid den andra, har hon framför sig en större bricka, på hvilken hela teattiraljen på praktiskt sätt är ordnad, och lagar med egna händer till en kopp åt hvarje medlem af kretsen vid bordet.
till anmärkningar mot den genom vederbörande jordegares försorg upprättade arbetsplanen, hade, med Kongl. Majits nådiga samtycke, chefen i vesti’a vägoch vattenbyggnads-distriktet, Majoren m. m. D. W. Lilliehöök blifvit förordnad att, mot godtgörelse af årets undersöknings-anslag, ombesörja kontrollmätningar och beräkningar samt på grund deraf vidtaga de rättelser i planen, som kunde finnas vara af nöden, för att åvägabringa ett ändamålsenligt arbete, till vinnande af det med sänkningen åsyftade ändamål. Enligt den sålunda omarbetade planen skulle ifrågavarande aftappningsarbete uppgå till en summa af 252,828 Ridr. Af ett vid handlingarne fogadt transsumt utaf det betänkande i ämnet, som Förste Landtmätaren O. Adamsson, hvilken uppgjort den första planen till arbetets utförande, uti sistlidne December månad afgifvit, har Utskottet vidare inhemtat, att området af de vattendragen närmast belägna sanka och vattensjuka mader, uppginge för sökanderne till 2,247 tunnland 20 kappland, hvilken rymd, tillika med öfriga tillstötande mader, hvilkas egare icke gjort ansökning om vattenaftappningen, jemte den derutmed belägna sidländare “hårdmark", som under nuvarande förhållanden äfven lede vid vattenflöde, kunde be - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141. 67 räknas till minst 4,000 tunnland, som genom vattenaftappningen skulle befrias från syra och blifva till odling tjenlig. Deremot hafva åtskillige hemmans-innehafvare inom Öra, Broddarps och Eriksbergs socknar uti en jemväl i sistlidne Mars månad till Kongl. Maj:t ingifven protest uppgifvit, att åns upprensning väl skulle förorsaka skada men icke nytta, enär den sanka mark, som är belägeu i närheten af ån, vore af den beskaffenhet, att den utan förbättring lemnade tillräcklig afkastning i sitt närvarande skick, hvaremot sagde egor genom rensningen väl skulle blifva torrare, men derefter gifva ringa afkastning.
Majit under den 22 November 1855 i Nåder förordnat, utgöra: för Åkers styckebruk, till hvilket Salpeterhjelpen af hemmanet N:o 1 Barksäter i Barfva socken är anslagen — 20. 4. » Södermanlands Regemente 23: 32. 11|. r> Fjerdingsmännen i 12 socknar 6: 13. 2L » Häradshöfdingen i ofvannämnde härader, hvilken uppbär 4 Slats-Ulskoltets Utlåtande N:o 33. räntan af Häradshöfdingebostället Norrby i Åkers socken 2: 26. — och för Borgmästaren i Mariefred, såsom innehafvare af räntan utaf hemmanet Svansta N:o 1 i Kernebo socken 1: 33. 4. elier tillsammans Ridr 34: 29. 9R. På grund af hvad Kammar-Kollegium, uti sitt underdåniga utlåtande af den 15 November 1853, anfört och upplyst i frågan om Salpeterhjelpens utgörande inom Åkers, Daga och Selebo härader samt Barfva socken uti Öster-Rekarne härad af Södermanlands Län, hade Kongl. Majit för sin del funnit skäligt, att, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers i afseende på denna räntas utgörande inom de Småländska Länen fattade beslut, Sålpeterhjelpen jemväl inom förenämnde delar af Södermanlands