Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Likets 8täncler uli 1:sta punkten af ofvanberörclo lierås underdäniga skrifvelse begärt, under clen 10 lVIaj samma är, lätit utfärda Dess fälliga Kungörelse, angäenlle en fri ocb obebindrad banclel med oeb förbrukning af taelrjern inom Liket, samt Kongl. Naj:ts 00b Likets bergs-6ollegium, som redan den 24 IVIaj 1833 blifvit i Kader anbefaldt, att, efter loregängne undersökningar, utarbeta korslag till en allmän 8mides-8tadga, utgäende trän principen af den största möjliga b ibet i till verkningssätt oeb tillverkningsquantum, som kunde korena sig med 8tats-Veikets rätt oeb ulröndte allmänna locala körballanclen, i anseende till skogskängst inom eller utom bergslag, till följd deraf underdånigt förslag i ämnet afgikvit, men Kongl. Uaj:t, vid pröfningen deraf, kunnit 8ig ieke kunna detsamma antaga; sä betallle Kongl. lVlaj:t bergsklollegium att inkomma med n^tt förslag i ämnet, med iagttagande ak elen grundsats, att tillverkningsoeb vaglöringsrätt mä tillätas, i mon ak den skogstillgäng, som för brukets drift tinnes, utan att vara kör andra 7^c> .52. 11 ^ernlnuli, äälare Verli elter inom 1aeIijLrn8-Derg8lag för taelijern8l)lä8ni Ilgen förut pärälinall. Öfver ctet törnag, Derg8-(ioIlegium, i följ<I Iiäraf, i unlleillanigliet afgaf, inileinta^e Xongl.
Vid förnyad föredragning af LagUtskotteis den 29 sistlidne September under N.'o 194 afgifne, samt den 15 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottet förut meddeldte Betänkande, om upphäfvande af de Författningar, som hindra Sakägares fria val af Rättegångso mbud; blef samma Urlåtande af Ridderskapet och Adeln afslaget. Ut supra. S. D. Förtdrogs å nyo och gillades LagUtskottets den 6 dennes under N:o 195 afgifne, samt d. I 5 derpåföljde eftermiddagen pä bordet lagde, Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte Betänkande, rörån - f)cn 20 flrtnher r, rt. de> u(mätning och försäljning af fast Egendom. Ut supra. S. D Föredrogs å nyo och återremitterades på grund af dervid gjorde anmärkningar, Ali manna Bssvärsoch OeconornieLTisiottets den 6 dennes under N;o 195 afgifne, samt den 15 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagda, Betänkande, om Allmänna Författningars utgitvande från Trycket pi ett för Allmänheten mera tillgängligt sätt. Ut supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotiets den 6 dennes under Nio 197 afgifne, samt den 15 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, öfver väckt fråga, angående förändring i allmänna Skjutsnings*anstalterne, Postvagnars inrättande och Skjutslegans nedsättning ; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att samma Utlåtande gilia, endast med undantag af Utskottets tillstyrkande, att Bonden måtte förklaras berättigad, att sjelf köra, då man begagnar hans åkdon; hvilket tillstyrkande af Ridderskapet och Adeln förkastades. Ut supra. S. D.
Uti tredje våningen, som är afsedd för målningsoch leckningssamlingarnc, skulle en sal med takoch sidobelysning, utsprång och kolonner, i östra delen afmidtelbyggnaden anordnas för målningar af antikt ursprung, för byzantinska samt italienska och lyska målningar från medeltiden, för altaroch gralprydnader från samma och äfven sednare tid; en sal med takbelysning jemte sex kabinelter i nordöstra delen af våningen, äfvensom en liten sal och tvänne rum i norra avant-korpsen, för målningar ur italienska skolorna, hvarförutan 2 små rum i samma avant-korps inåt gården, jemte 2 rum i nordvestra hörnet, inredas lill nödiga förvaringsrum af lärglådor, stafflier ra. m. som begagnas vid kopiering samt till arbetsoch tjensteruni vid tafvelsamlingen. En i nordvestra delen af våningen befintlig sal med tak belysning oell 5 kabinelter äro afsedda att emottaga ej mindre målningar ur Franska, Spanska (och Engelska) skolorna, än ock återstoden af de Italienska målningarne, i händelse dessa icke erhållit nödigt utrymme i de åt dem anvisade lokaler; hvarjemte en lika beskaffad i sydvesta delen af våningen befintlig lägenhet, som den nyssomlörmälda, skulle iordningsställas för målningar ur Tyska och Nederländska skolorna. För målningar af Svenska (Norska och Danska) mästare skulle anordnas 1 sal med takbelysning, jemte 6 kabinelter i sydöstra hörnet af våningen, och i södra avant-korpsen upplåtas en sal och 2 rum för handteckningar, gravyrer, pasteller och aqvareller, hvarjemte ett litel i samma avantkorps varande afskiljdt rum är bestämdt lill förvaringsrum för åtskilliga vid kopiering behöfliga effekter; och i sydvestra hörnet af våningen skulle inredas 2:ne tjensteoch arbetsrum vid gravyrsamlingen; varande vidare en i midtelbyggnadens vestra del befintlig större sal ämnad alt inrymma Svenska troféer. Och är kostnaden för hela denna fixcpeditinns-Ulskollels Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 189.
När, som sig bör, stadgadt blir, att den, i stället för grundräntan, bestämmande bevillningen aldrig får öfverstiga nu varande grundräntans belopp, öcu när nedsättning uti samma grundränta, svarande emot förmedling, endast bör kunna ske, på grund af egarens egna åstundan, samt med begifvande af opartiska och om locala förhållanden kunniga medborgare, visar sig häraf, att eganderätten härigenom icke på något sätt kan rubbas. Häjh \ 26 Bil. t.StatsBev,-Lag-s. Oec.-Utsk.Utl.N:o 12g. Under förmodan, att Högloflige Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bönder Ståndet icke lära godkänna Utskottens Utlåtande i denna del, och under förhoppning, att Högvördige Preste-Ståndet samt Välloflige Borgare-Ståndet, vid frågans nogare betraktande, och efter att hafva fatt sig förelagdt ett förslag, sorn ådagalägger möjligheten att bifalla Kongl. Majrts Nädiga Proposition, utan att någon af de vådor är att befara, sorn Utskotten föreställt sig, får jag vördsamligen föreslå de stadganden härom, hvilka böra i den blifvande Bevilinings-Föroidniugen intagas, för dera händelsen, att Pikets Ständer i hufvudsaken skulle bifalla Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition. Dessa liro: 1:0 all grundränta å Sågqvarnar, Valkoeh Stampverk kommer, ifrån och med år T83I, att, i egenskap af Ordinarie Skattemedel , upphöra, och dessa Inrättningar att hädanefter endast betraktas såsom Näringsoch Fabriksinrättningar, deraf årlig bevillning på sådant sätt bör utgå, att grundräntans belopp förvandlas till Capital, hvilket Capital ökas med det Capitalvärde, hvartill en sådan Inrättning anses böra uppskattas, på grund af den behållna inkomst, egaren deraf njuter; blifvande det sålunda sammanlagda Capitalvärde den summa, hvarpå permilHe-afgiften skall beräknas; 2:0 såsom allmän grund för grundräntans bestämmande till Capital antages, att för hvarje fulla 3
Belinnes någon nyttja en eller flere bränvinspannor, som hvardera eller gemensamt innehålla öfver den högsta tillåtna pannerymd, beräknas böterne till tre gånger afgiften för den högsta pannerymden, på sätt förut är stadgadt, och dessutom till Femton R:dr för hvarje överskjutande kannerum. Då, enligt 3 Art. 34 §•» distillerings-pannor af högst sex kannors rymd få af de till bränvinsbränning berättigade obehindradt brukas ifrån den i Januarii till påföljande April månads slut samt vidare från den i November till årets slut, må icke, äfven om bränvinsbränningen inställes, distillering under den eljest lofgifne tiden, med sådane pannor anses oloflig eller leda till ansvar. 38 §. Verkställes bränvins-bränning, då den förbjuden är, af någon, ehvad han dertill eljest vore berättigad eller icke, bote han fem gånger beloppet af den afgift, som för den dervid nyttjade bränvinsredskap, om den lofligen varit brukad, skolat erläggas, efter samma beräkningsgrund, som i näst - Jjev.-t Lagsamt ÅUm'. Besv.- och Oecon.- Utsk:s Utlåtande iV.'o 8. 33 nästföregående §. säges, likväl så, att böterne ej må understiga Femtio R:dr. Begär han sådan förbrytelse tredje resan, blifve hail dessutom för två år förlustig rättigheten alt bränvin tillverka. Nyttjar någon till bränvins-bränning, när den inställd är, redska"p af större rymd än den högst iillåtne, straffes han serskildt derför, såsom i 37 §. säges. Beträdes någon tili bränvins-bränning berättigad och antecknad att densamma utöfva med ostämplad bränvinsbrännings-iedskap, bote han derföre Tjugu R:dr.
September fattade beslut att lill inköp af en fastighet i Carlskrona stad. för att tillsvidare upplåtas till begagnande åt det der befintliga Institutet för döfstumma barns vård och undervisning, anslå en summa af högst 20,000 R:dr R:mt att under loppet af tio år utgå, och tre al landstingets ledamöter, enligt uppdrag, sedermera för omförmälda ändamål inköpt en tomt med hus och gård under N:o 5, jemte delar af Niis 2 och 4 i 13:de qvarteret af staden, emot en köpeskilling af 10,500 R:dr, hade, enligt hvad E. K. Majit, uti nådig Proposition till Rikets Ständer af den 27 Oktober sistlidna år behagat meddela, samma ledamöter hos Befälhafvande Amiralen vid Flottans station i Carlskrona framställt begäran att för ofvannämnda inrättnings behof jemväl få inköpa en lill förstberörda fastighet gränsande, Kronan tillhörig ödetomt, hvilken under en längre följd af år varit egaren af samma fastighet upplåten emot ett årligt arrende af 10 Ridr 39 öre; och hade för ifrågavarande ödetomt, som, enligt upprättad karta, innehölle 242 qvadratfamnar, en köpeskilling af 189 R:dr Rimt blifvit erbjuden. Till denna ansökning hade Befälhafvande Amiralen, som till Förvaltningen af Sjö-ärendena insändl de ingifna ansökningshandlingarna, tillstyrkt bifall, enär den omförmälda ödetomten, hvilken tillkommit hufvudsakligen genom utfyllning åt sjösidan eller den s. k. Borgmästarefjärden, vore aflägse belägen och, efter all sannolikhet, icke komme att för Kronan blifva till ringaste nytta eller bruk i framliden : Och hade Förvaltningen af Sjö-ärendena, som härefter öfverlemnat frågan till E. K. Majit, med hänseende till såväl de af Befälhafvande Amiralen anförda omständigheter, som det ända - Evpeditions-Ulskoltets Förslag lill undevi/.
För öfrigt och som det naturliga närmare förtroende samt ofta gemensamma interetze hrvilket äger rum emellan de i ofwanomtaldte leder skylde eller beswägrade, genom de nu föreflagne förändringar icke uphöra; finner Lag-Utstottet^ det desia förändringar ej eller böra medföra nägon ändring i kwad Lagen i i3 och > . Capitlen Räctegängs-Dalken omIäf emot Domare och wittnen stadgar. Enligt hwad nu anfördt äk, stulle säledes följande Lag förändring äga rum: I G^stermäls - Balkens 2 Capitel. 3. Syffonebarn mäge taga hwar annan til äkta, utan at bertil söka Konungens lof. §. 5. J Swägerlag ä sidone mä man ej titan Konnngen gtfwer ther lof til, gifta sig med sin Broders Enka ; Brodersons eller Systersons, Broders eller Systers Sonesons eller Dottersons Enka; sin Faderbroders, eller Moderbroders, Fa» dcrfaders eller Fadermoders, Moderfaders eller Modermoders Broders Enka; ej eller med sin aflidne hustrus Syster, hustrus Broders eller hustrus Systers Dotter eller Dotter Dotter, och theras afkomma ; hustrus Fader Syster eller Moders Syster, hustrus Faderfaders eller FaderMo. ders Syster; hustrus Moderfaders eller Moder Moders Syster. Z. 6. I andra Swägerlaget ware ej äkten. stäp förbudit; Och thp 'mä man bygga äkten» Andra Land. 57-0 166, 1S7. sta - 1242 Den 24 Augusti. skap med sin hustrus Stjuf Moder, eller sin Stjuf Faders Enka;, sä ock med sin döda Dotters Mans Enka eller med sin Stjuf-Sons eller Stjuf-Sons Sons Enka. I Misigernings-> Balkens f8 Cap. Lagrar man sitt Syskonbarn, eller then som förr ägt hans eller hennes Syffonebarn til äkta, eller eljest häsdat hafwer, bote som för lönjkaläger. 59 Cap. §. 6.
Utlåt an. de i anledning af den hos BorgareStåndet väckta motion om lifgifvande af och kostnadens bestridande till Register öfver Bihangen till igio och 18iz urens Urtima Riksdags Protocoll. Genom Protocolls.Utdrag af den 7 sistlidne April har Vällofl. Borgare - Ståndet till StatsUtskottets utlåtande remitterat den af CommerceBadet Herr B. H. Santesson gjorda motion, att Begister öfver Bihangen till 18 ro och j8i2 årens Urtima Biksdagars Protocoll måtte upprättas och af trycket utgifvas på lika sätt. som är vidtaget till tryckningen af nuvarande Bikadags. Handlingar, eller med förskott af medel utaf den till Biksdags-utgifte -a anslagna summa. Sedan Biksens Höglofl. Ständer funnit, att Begister öfver Eihanget till denna Biksdags Protocoll bör författas och af trycket utgifvas samt kostnaden dertill förskottsvis bestridas af allmänna medel, och det jemväl synes angeläget, att i 810 och 1812 arens BiksdagsProtocolls Bihang varda registrerade', och då de utgöra flera Band för hvardera Biksdagen och innefatta utan systematisk ordning alla Biksdags-ämnen, som förevarit och Den 11 Maj. och hvilka således, i saknad af Register, ej kun. na uppsökas, så anser Utskottet sig böra tillstyrka, att Register öfver dessa Bihang, hvilka på allmän bekostnad äro tryckta, må med förskott af dylika medel upprättas, tryckas och utgifvas, samt exemplaren, likasom är beslutadt om deri na Riksdags Handlingar, försäljas och betalningen gå till ersättning af kostnaden. Med författandet och tryckningens besörjan. de utaf dessa Register, lärer dock nuvarande Ex. peditions-Utskottet icke kunna besväras, helst, efter inhämtad underrättelse, vederbörande dertill sakna tid; och Stats-Utskottet har derföre fogat sådan anstalt härom , hvarigenom arbetet må kunna med möjligaste första och sist inom denna månads utgång blifva färdigt; hemställande Utskottet vördsamt detta till Riksens Högloft.
Men med anledning af de för handen varande stora tillgångarne, med anledning af den raskhet, med hvilken man synes vilja tillvägagå vid Rikets fördjupande i skuld, för tillvägabringande af det storartade, för en stor personaltrafik inom de Europas folkrika länder, som äro uti jemn beröring med hvarandra, så högst ändamålsenliga, ehuru under sådana fördelaktiga förhållanden icke allestädes vinstgifvande jernvägssystemet, hvilket derjemte, för underhållet, måste vara beräknadt å en stark produktion, å en utvidgad industri, å en jemn och ömsesidig beröring med det civiliserade Europas rörelse och handel, och som härledt sin upkomst ifrån de vanliga transportmedlens otillräcklighet för dessa, på arbetsprodukter rikare länders verkliga behof. Med anledning af de stora uppoffringar i detta hänseende, hvartill Staten, genom Regeringen, nu torde komma att inbjudas, och hvarvid allmänheten synes med tillfredsställelse och tacksamhet emottaga inbjudningen, har jag för mig icke kunnat dölja en förundran att, vid behandlingen af denna fråga vid föregående Deni December. 39 Riksdagar, någon allvarlig, mera genomgripande tanke icke blifvit yttrad i afseende å afhjelpandot af den, den Svenska oprivilegierade jorden ännu vidlådande skjutsskyldigheten. För mig, för mitt öra, och jag tvekar ej att tillägga, för min känsla, åstadkommer det ett alltför skärande missljud, då jag vid uttalandet af benämningen fri och sjelfständig
S. D. Föredrogs Expeditions-Utskottets Memorial N:o 15, i anledning af återremiss å skrifvelse-förslaget N:o 187. Ståndet godkände berörde förslag till underdånig skrifvelse, sedan den utaf frenne Stånd beslutade redaktionsförändring uti detsamma blifvit vidtagen. Den 23 Augusti. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Kongl. Majlis denna dag på Rikssalen meddelade nådiga svar: l:o i anledning af åtskilliga utaf Rikets Ständer vid innevarande riksdag antagna grundlagsförändringar; och 2:o i anledning af utaf Rikets Ständer vid innevarande riksdag föreslagna lagförändringar. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskottets, den 21 och 22 dennes på bordet lagda, Memorial N:o 334, med förslag till sammanjemkning af Riksståndens skiljaktiga beslut, i anledning af Utlåtandet N:o 303, angående väckta motioner om vidtagande af nödige kontroller i användande af städernas tolagsmedel för dermed afsedda ändamål. 536 Prot.-Utdrag den 23 Augusti 1851. S. D. Föredrogs och bifölls Statsoch Lag-IJtskottens, i gårdagens plenum på bordet lagda Utlåtande N:o 56, angående en prseskriptions-tid för liqviderandet af åtkiliige i Riksgäldskontorets räkenskaper balancerade äldre skuldposter. S. D. Vid föredragning af Lag-Utskottets, i gårdagens plenum på bordet lagda, Betänkande N:o 53, i anledning af väckta motioner om rättighet för qvinna att vid viss ålder blifitva myndig, fann ltidderskapet och Adeln för godt att, ifråga om den af Utskottet tillstyrkta författning afslä, men i öfrigt bifalla förevarande betänkande. S. D.
Blir det jakande, så har „S:t Athanasii symbolum“ ingen skuld; då falla dess motsägelser på nya testamentet sjelft, vår religions urkunder äro då oförnuftiga, och menniskan har intet annat val än antingen att tro på dem och förkasta tankelagarne eller ock att vara förnuftig och förkasta de ifrågavarande urkunderna. Blir deremot svaret nekande – blir med andra ord tydligen ådagalagdt, att nya testamentet är alldeles främmande för motsägelserna i „S:t Athanasii symbolum“ 19, och blir det ytterligare visadt, att hvad skriften lärer om Kristi person är en förnuftig lära, som med glädje kan anammas af både tanke och känsla; då är otvifvelaktigt en utsigt vunnen till stillande af den onödiga fejd, som betecknats såsom en kamp „mellan tro och vetande“; då är den starkaste anledningen till otro borttagen och en möjlighet har öppnats att i ett friskt och innerligt församlingslif förena de oräknelige, som tyst eller öppet afsagt sig kyrkans gemenskap af berättigadt äckel för dess satser. Af hvad vår undersökning hitintills gifvit vid handen – att nämligen kyrkans treenighetslära icke är omedelbart biblisk – följer med nödvändighet, att hon icke är egnad att meddela de synpunkter, ur hvilka en protestant har att betrakta och utlägga skriftens utsagor om Kristus. Vill han en allvarlig forskning, vill han med visshet erfara, huruvida kristendomens urkunder bekräfta eller vederlägga de dogmatiska satser, i hvilka han blifvit uppfostrad, bör han således icke skrida till sitt studium med den förutsättning, att Gud enligt nya testamentet är treenig, att Kristus är Gud och en af de tre personerna i Gud o. s. v. Vill han en synpunkt för sitt omdöme, så har han att välja den i en omedelbart, uttryckligt och klart förkunnad biblisk lära. En sådan lära är, att Jesus var sann menniska. Derom äro alla, äfven ortodoxerna, enige. Den är således obestridligt berättigad att vara synpunkt för forskningen i skriftens kristologi.
Bef:b:des verksamhet, hvarigenom en mängd tvister och stridigheter kunna upkomma emellan Landsh., Magistrater och städernas innevånare, så vida t. ex. den förstmde skulle anse sig, på grund af sin instruktm, äga en obegränsad myndighet att inblanda sig i städernas ekonomi och att derom fatta beslut, utan afseende på de särskilda ordningar eller privilegier, som finnes stadfästade, och utan ledning af något annat än Hr Landshms omdöme eller hvad han kan anse vara »ändamålsenligt eller icke». Detta exempel är visst icke det enda, som föranleder till tveksamhet, om den äldre instruktion är uphäfven eller icke, ehuru detta i främsta rummet fästat upmärksambeten, emedan det angår ett ärende, som med den rikhaltiga erfarenhet man äger om benägenheten till stridigheter länens och städernas styrelser emellan, måste anses vara af största vigt. Jag hemställer således att R. St:r må hos K. M. anhålla, att redaktm af 31 § må ställas i närmare öfverensstämmelse med de särskilda författnrr som äro gällande i afseende på omfånget af Landshms befattning med tillsyn öfver användandet af städernas medel samt formen för hans åtgöranden i dessa hänseenden. Vidare, och om man öfvergår till i princip mindre väsendtliga punkter, så har Hr Just.Ombudsmm i sin berättelse, pag. 9, anmärkt otydligheten i 3 och 4 §g:s stadganden, ang. LandsSekret:s och LandsKam:s ansvarighet samt, pag. 10, framställt erinringar vid 19 g, om Landshmes vidsträckta skyldighet att vaka öfver efterlefnaden af författn:rne om lots-, båkoch fyrväsendet, samt pröfva alla frågor härom, hvilket torde föranleda till Den 3 December f. m. 97 lill missförstånd om rätta gränsen emellan den pröfningsrätt och don befattning som tillkommer LotsDirekt. jemte Förvaltn. af Sjöärendena och Landshm, äfvensom vid den nya föreskriften i 27 § 2 morn., att
Jag har icke varit så lycklig att rätt kunna fatta, hvad Hr Hjärne yttrat. Han har sagt, att lian gillade mina åsigter i ett fall och ogillade dem i ett annat; men jag har hört honom tala om, att boställena skulle försäljas på executiv auction och på en gång. Sådant har aldrig varit min mening; utan har jag tydligen uti min motion sagt, att försäljningen skulle ske i denman, boställena blefve tillgängliga. Man ser, huru personer, som ingenting äga, ingå i arrenden, hvilka de icke kunna uppfylla, utan att taga sin skada igen genom att plundra bostället på de förmåner, som ligga närmast till hands att för ögonblicket draga vinning af; och slutligen får regementet återtaga bostället i lägervall. Otillförlitligheten af borgen för arrendevilkorens uppfyllande hafva inånga exempel åda4 II. 28 Dcu ij Mars i. m. galagt. Man har sett arrendatorer med hela 3:ne särskilda borgesman, hvilka dock alla uppgifvit sin stat och funnits sakna alla tillgångar. Genom tillkonstlade köpeafhandlingar hafva icke ens inventarierna stått att disponera för arrendeafgiftens betäckande. Förlusten har således varit gifven ; och likväl liar man sett, huru derjemte alla instanserna måst anlitas för att få den oordentlige arrendatoren från bostället. Att arrendesystemet förstörande inverkar på de ifrågavarande fastigheternas bruk och skötsel inses lätt; ty det är klart, att ingen arrendator vill nedlägga capitaler lill odlingar eller anläggningar, hvartill naturförmåner kunna lemna tillfälle, då en okänd efterträdare komrne att dela vinsten af hans möda. Jag tror således, att den af mig föreslagna åtgärd skulle utöfva ett välgörande inflytande på landet, och jag fortfar altså att yrka remiss af min motion till StatsUtsk. Frih. Boye, Ludv.:
Genom en speciel granskning och anförande af några detaljbestämmelser, vill jag söka att gifva stöd för hvad jag nu i besagde hänseende vågat anmärka, dervid följande den nummerordning, som de ifrågakommande §§ i R. O. innehafva. Enligt 2 § »må vid urtima riksdag förekomma endast det eller de allmänna ärenden, som föranledt riksdagen eller af Konung eneljest för Riksförsamlingen framläggas samt hvad med dessa ärenden står i oskiljaktigt sammanhang». Härigenom skulle en ganska betydlig inskränkning i den Rikets Ständer för närvarande tillförsäkrade rätt uppkomma. Ingen granskning af Regeringsålgärderne under den sedan nästföregående riksdag förflutna tiden skulle få ega rum; ingen ändring i Grundlag eller i civil och criminallag linge föreslås; intet önskningsmål till Konungen framställas. En hvar torde dock inse vigten och angelägenheten deraf, att dylika, för nationens väl ofta högst maktpåliggande, ärenden må, äfven vid urtima riksdagar, kunna företagas och behandlas. Det i 4 § stadgade stora antalet ledamöter i Riksförsamlingen torde, serdeles i Första Kammaren, kunna tåla någon förminskning. Med afseende på folkmängden finnes säkerligen ingen stat med representativ författning, som jemförelsevis utkorar ett så stort antal ombud, som det här föreslagna. För att ega motvigt till Andra Kammaren kan den Första ej tarfva en så hög numerär, enär den i vissa vigtigare fall fått sig tillagdt absolut veto. Grunden för den i 6 § bestämda fördelning af valrätten är, åtminstone för mig, icke möjligt att med säkerhet finna. Antingen skall den sökas i folkmängd, i egendomsvärde eller i skattebidrag? Ingendera tyckes gifva do resultat, sorn denna § upptager. 7 § innehåller föreskrift om landels fördelning i valdistrikter samt tillägger, att, huru denna fördelning skall ske, så ock huru stort antal riksdagsmän hvarje valdistrikt eger utse, äfvensom huru städernas riksdagsmän skola på dem distriktvis fördelas, derom stadgas i serskild lag, hvari ändring ej må ega rum, ulan genom Konungens och Riksförsamlingens sammanstämmande beslut.