Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hellre måtte man afvakta en annan tidepUrtk, om ej en sådan säkerhet nu gåfVes; men sorgfälligt borde man först undersöka om den icke gåfves. Ett länd, tryggadt i sine politiske förhållanden, fritt från utrikes Statsskuld, ternmeligen oberoende i de väsendtligagte förnödenheter, och med ert årlig export af omkring 5 millioner R;dr i Silfver, 6om till störfe delen utbytes mot umbärligare articlar än de som exporteras äro det för de främmande, borde ej anse den Silfverbehållningen sorn förvaras i Bankens hvalf utgöra någon synnerlig garantiö för Ben 7 April f. nu för Folkets välstånd, blott genom det att den der finnes nedlagd; och således ej heller Hör denna orörliga skatt uppoffra aila de medel till förkofran, sorn genom förtroende, stadga och ordning skulle i flerfalldigt förhållande kunna uppkomma» 4;de Frågan: Om fonden skall ökas, hvil? kä äro de medel som dertill föreslås: uppköp af Silfver, actier eller lån? Svar. Om icke ett af de framställde med-: len vöre tillräcklige, men saken nyttig, borde de alla begagnas i förening, och ännu fler som möjligen bunde utfinnas. För min enskildta del sätter jag i främsta rummet enskildtas bidrag genom aktieteckning. 5:te Frågan. Skall VexelBanken skiljas' från LäneBanken ellef ej? 6:te Frågan. Skall LäneBanken förenas med RiksgäldsContoiret eller ej? Svar. Dessa angå reglementariska stadganded, som efter Herr Friherre Björnstjerna® egen grundsatts icke lära böra preliminaritek besvaras. 7:de Frågan: Hvilka äro de medel rtill finnande af stadga i myntvärdet, Utskotten fö* 0* Bd. till Ridd. o. Ad, Pr. III Ba§& ? 98 Den ~ April f. tn. reslå, i händelse realisation icke äger rum? Vexeloperationer för att styra coursen? bestämmandet deraf till visst maximi eller minimibelopp? oförändrad BancoSedelStock, eller annat tjenligt medel till vinnande af ofvannämnde ändamål? Svar.
Den betydliga skillnaden uti Besluten om Penninge-Verket består deruti, art, sedan Rikets Ständer för det sista Finska kriqet m. m. nödgades mycket tillita Banken, så ville De genom en dtyg ränn betalning och Capitahkulds förminskning snart sätta Sedelstocken i sitt förutvarande skick, i förmodan, att således all oreda skulle afbjelpas eller sorn orden lyda i Riksdags-Beslutets 18 §» ”att från och med innevarande års ’ början (1810) Banken erhåller en årlig summa ”af SjuHundradeTjugo Tusend Riksdaler eller ”qvartaliter 180,000 R:d till gäldande af Två ”procents Ränta och Fem procents Capital-afbe”talning, på dess* verkliga förskott.” -— Som förskottet, inberäknad Creditiv-Skulden, korn att stiga litet högre, sa blef den årliga inbetalningen, de följande åren, R:d Banko 750,000, och, om denne afbetalning ifrån 1810 Ers början fortfarit, så hade Sedelstocken, om allt annat förhållande varit lika, blifvit med Sex Millioner Riksdaler förminskad; hvartill Kongsgårdarnes försäljning näppeligen stigit, och således upplåtelsen af dem, vid den utsigten, kunnat anses for mindre nödig. Vexel Banko-Skullden eller Transport-Sedelstocken var vid 1 805 års slut R:d 7,°75,594- och således nära likasom vid Realisations-äret (1777) R:d 7,815 524; hvarefter den åt ligen några Hundra Riksdaler minskades, i mohn, att Silfverrnynt kom\i gång. Utvexlingen af Banko Transport
När nu tvertemot Fril), af Ugglas’ förmodan de flesta af dem, som komma söder ifrån, vare sig från Kalmar och Karlskrona eller Skåne, åtminstone vintertiden icke gerna äfventyra att i den högsta snöregion, provinsen eger, blifva för yrväder inyrda och qvarliggande i dessa vilda trakter, utan H. 1. 8 114 Den 15 November f. m. gerna vidkännas den dyrare afgiften för de 10 milens omväg öfver Jönköping och Falköping, samt öfrige årstider från dessa kustorter ångbåtsresor säkerligen hädanefter som hittills komma att fortfara, så lärer det vara temligen klart, att när härtill lägges, att en dubbel transportmateriel måste underhållas och likaså en dubbel personal för alldeles samma föremål i förening med bemödandet att söka nedbringa inkomsterna å både södra och vestra stambanorna, det oerhördt stora misstaget att icke, efter mitt för Stats-Utsk:t anmäldta förslag, att sedan föreg:de Ständer beviljat anslag för södra banan till Alfvestad, derifrån leda banan i betydligt kortare och lättare arbetad sträckning öfver Wernamo köping midt igenom den då ännu lifliga Tabergs bergslag till Jönköping, berörde misstag skulle öfverbjudas genom antagande af Frih. af Ugglas’ motion, så vidt den afser sträckningen mellan Nässjö och Linköping; men sedan man redan beviljat anslag och nedlagt arbete på den troligen dyraste bandelen näst efter Stockholm, som sammanbindningsbanan mellan Katrineholm och Norrköping, som det är lätt att förese betydligen kommer att reducera motionärens kalkyler öfver jernvägarnes behållna inkomster, så vill jag icke bestrida billigheten att länets residens, centralpunkten i provinsen, förbunden med den af Staten understödda Kinda kanal, sättes i förbindelse med denna bana medelst understöd, när tillgångar medgifva, efter samma grunder, som för andra enskildta bibanor; dock äfven i denna del fordrar rättvisan af mig att förbehålla prioritet åt de banlinier, som föreslås i Frih. Sköldebrands motion under stambaneegenskap för hela sträckningen mellan Karlskrona och Wexiö.
Men Sonja höll målron uppe; utan alt det ringaste märka hans fåordighet, pladdrade och skrattade hon i ett, talade om allt hvad honsett och hört o c h upplefvat, sedan de sist råkades, o c h o m hur roligt det var att få honom hit igen till det gamla Stjärneholm, till trädgården och parken och lekstugan och den gamla leko c h trälokamraten. Hur det var, så smittades äfven Kurt af hennes språksamhet o c h munterhet; j u mer han såg in i kusinens djupa, skälmska blå ögon och lyssnade till hennes friska, klingande skratt, dess lättare blef han till sinnes och — hvad som mest af allt skulle förundrat honom själf, o m han blott kommit alt tänka ditåt — dess varmare om hjärtat. (Forts.). Då jag häromdagen vid ett besök på Iduns redaktion såg de nytryckta exemplaren färdiga att skickas land och rike omkring, uppstod för min fantasi bilden af alla de lusentals lyckliga hem, dit den omtyckta tidningen om ett par dagar skulle anlända, öppnas och läsas. Jag föreställde mig, hur familjens medlemmar, den ene. efter den andra, togo del af tidskriftens innehåll och nyfiket betraktade det i dagens nummer införda kvinliga porträttet, bur man måhända på aftonen samlades kring lampan för att läsa högt lefnadsteckningen öfver någon af dessa ädla människovänner — en Lotten Wennberg, en syster Kose Gertrud, — hvilkas lif varit en enda stor kärleksgärning, som, kraftigare än ord, manar oss att vakna ur egoismens slummer till nytt lif i kärlek och barmhertighet. Förslag till mafordning för veckan 6 — 13 april. Denna soppa är beräknad för 10 personer. Sandwichs med ost, eng. Wales Chesterost rifves och blandas väl med smör samt bredes på hvetebrödsskifvor (af formbröd), på hvilka man strukit helt litet engelsk senap; beströs med litet cayennepeppar. Bröden sättas därpå i en med smör bestruken panna och rostas hastigt ljusgula i het ugn, men icke så att de bli hårda. Omtvckt rätt till smörgåsbord. rarebit. Söndag: Buljong med ris; pepparrotskött med potatis; vinkaka (recept i Idun för d.
Fosterlandets tillgångar ingalunda medgifva några tillökningar i löner åt Embetsman, så vida det ej skulle vara möjligt att minska det (jefter min tanka) 110g stora antal deraf sorn för närvarande finnes inom Fäderneslandet, — utan min önskan inskränker sig endast i denna del, att financidla åtgärder måtte 2l3 Den 5 Martil. vidtagas, hvilka så väl skyddade dem som Landtmannen från undergång och fattigdom, samt äfven skänkte hvarje Embetsman i Samhället den tillfredsställande visshet, att, om det under dess lefnad är honom omöjligt, genom de löneinkomster sorn åtfölja hans tjenste-befattning, samla något för framtiden åt hustru och barn, välgörande inrättningar må finnas, som likafullt skydda dem från nöd och torftighet vid detta deras fordna stöds frånfälle. Den ömma, faderliga omsorg Hans Majit Konungen vid alla tillfällen Nådigst visat livar och en behöfvande undersåte, och det kraftiga understöd Riksens Ständer alltid lenmat åt hvarje medel, hvars användande omständigheterna gjort möjligt, till skyddande af nödlidande likar, gör att jag vågar hoppas uppmärksamhet och om möjligt bifall åt det förslag jag här går att framlägga, såsom egentligen föremålet för den uppmärksamhet jag vid detta tillfälle vågat utbedja mig. Inom Fosterlandet finnas visserligen välgörande Pensions-inråttningar, för så väl som Civila Embetsmåns i fattigdom efterlenmade Enkor och Harn; men fonden härtill synes mig ingalunda tillräcklig, eller för behofvet svarande, med undantag af hvad för PråstEnkor och Barn år stadgadt, hvilka merendels utom de vanliga Tjensteoch Fardagsåren, nådigst af Kongl. Majit tilldelas nådår, som för dem utgöra en betydlig hjelp, utan att Staten häraf känner någon tyngd och — att efterträda ren får vänta ett år längre innan lönen tillträdes, för ett så godt ändamåls vinnande, deruti Den o Martiin 219 år såkert hvarken någon orättvisa eller skai da, särdeles då han, för sina efterkommande åger såkert hopp örn samma förmån, når behofret det påkallar.
Eders Kongl. Maj:t har i Nåder beviljat någon mildring å införselstullen på rudimaterierne, och det vore för fortkomsten af denna näringsgren i Sverige önskelig!, om total tullfrihet för importen af rudimaterierne och för exporten af lill verk ningarne kunde medgifvas, samt om, i stället för den utländska messingstråden, den inhemska kunde employeras vid messings-nätsväfveriet, så att importen af utländsk messingstråd kunde undvikas, hvilket torde förtjena en närmare undersökning. En folknummer af öfver 400 personer måste nu vid Bruket underhållas för en obetydlig tillverkning, och då hand teringen röner så ringa uppmuntran, och afsättningen årligen förminskas, torde dessa menliga omständigheter snart nog tvinga Bolaget att nedlägga denna näringsgren och låta de derföre uppförda i fullt stånd varande två brännhyttor, 2 latunhyttor, 1 valshytta med nytt valsverk, 5 manufaktur verkstäder med tillhörande 14 vattensvarf och andra inrättningar stå obegagnade. Arbetarena vid messingsbruket äro till antalet ännu lika med förra qvinqvennium. Bjurforss messingsbruk har nu mera upphört att drifvas. Antalet af arbetande personer vid ofvanberörde kopparverk är inbegri - 30 pet under det här ofvan uppgifne antalet af arbetande personer vid jernbru-' ken, emedan Riddarehyttan äfven är jernverk. Salda Silfververk tillhörer väl egentligen Sabla Stad, men torde dock böra under denna rubrik upptagas i likhet med hvad blifvit iakttaget uti min sista underdåniga berättelse. Tillverkningen har utgjort: År. Bergfint silfver i lö- diga mark. Tillverkadt bly met; vigt Skeppd. Silfverglitt och glans. Om man jemförer denna tablå med min uppgift uti sista underdåniga berättelsen, befinnes, att silfver-tillverkningen, som år 1832 utgjorde 3,294 marker 10 lod något förökat sig. Arbetarnes antal har icke undergått någon märkelig förändring.
Ridderskapet och Adeln, Enligt redan bestående efter föreningen utkomne författningar, hafva Svenska Skepp i Norrska hamnar allå de frioch rättigheter som Norrska skepp der äga, och jag föreslår att Riksens Ständer måtte hos Konungens underdånigst anhålla det på samma grund Norrska skepp, hvarifrån de än komma, mått© till alla delar i Svenska hamnar behandlas lika med Svenska skepp. Det är mig bekant att Konungen, som önskar införa denna jämlikhet, infordrat vedsrbörandes meningar i ämnet. Jag har, efter bästa förstånd, granskat och öfvervägt alla de svårigheter och hin - 718 Deri rX\ Februarii. der häremot blifvit andragne, härledde antingen från äldre bestående författningar och i synnerhet productpiakatet, hvilket åberopas sotn en grundval för Sveriges sjöfart; eller ifrån de förluster man anser, skulle tillfalla Svenska rederierne, om de sattes j täflan med de Norrska. Dessa förluster, i alla fall obetydlige, synas mig föga att befara, och då alla byggnadsmaterialier fås för bättre köp i Sverige, endast möjlige i följd af egna rederiers misshushållning, eller eget sjöfolks mindre skicklighet, hvilket bäst hjelpes genom täflan Hvad angår det skygd man söker draga af productplakatets helgd som privilegium, lemnar jag dock derhän, då jag ej annat kan än anse det vara en gemensam författning för hela^Svenska folket. Skyldig att nämna det Kongl. CommerceCollegium, samt HandelsSocieteten i Stockholms och Götheborgs Städer förklarat sig emot denna åtgärd, får jag äfven nämna, att de handlande i Gefle, Norrköping, Calmar, Carlshamn och Malmö tillstyrkt den, samt att den bekräftelse af productpiakatet man hämtar från en tidpunct, den der föröfrigt ej mycket väger vid närvarande sakernas ordning, nemligen 1789 är lemnad med det uttryckliga förbehåll, af krig, eller då andra serfkilta orsaker fril ders hvilande ej jöranleda. Kan någon mera föranledande orsak finnas än Sveriges och Norriges förening; Scandinaviens väl?
Dessa anstalter skulle dock företrädesvis afse landets moderniiring oell tjenstefolkets uppfostran till duglighet i densammas mångartade sysslor samt i de göromål, som förekomma i det inre hushållet i allmänhet. »För detta ändamål» — så slutar motionären — »torde inom hvarje län en tjenstefolksskola böra inrättas, der praktisk undervisning meddelas utaf dertill afsedda kunniga och lämpliga lärare och lärarinnor uti till jordbruket hörande sysslor och förrättningar, jemte till jordbruket hörande binäringar och allmännast nyttiga slöjder, de der af en dräng eller piga böra kunna förväntas och af en husbonde billigtvis fordras såsom motsvarande jordbrukets fordringar på sina arbetare och den lön och föda de af hushållet draga, såväl som den kunnighet, snygghet och ordning, som det inte Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 98. 9 inre hushållet så oafvisligen kräfver. Med dessa tjenstehjonsskolor böra dertill vara förenade kommissionskontor, dit allmänheten hade att vända sig för erhållande af det välartade och kunniga tjenstefolk, som nu allmänneligen saknas, men då tilläfventyrs kunde stå till buds. Det gifves kungsgårdar inom hvarje län, hvilka, nu öfverlåtna åt arrendatorer, som för arrende, utkomst och högsta möjliga reveny under den tid de af dem besittas, måste gräfva djupt in uti jordens märg, hvilka med fördel för egendomarne och för den sak jag tagit mig friheten föreslå, lätteligen kunde appliceras och användas till ett så välsignelsebringande ändamål.» Utskottet torde kunna undgå att utveckla olämpligheten och outförbarheten af berörda, visserligen välmenta, förslag, enär det lärer' vara för en hvar uppenbart, att likasom ej annorstädes än inom den enskilda hushållningen finnes materiel till meddelande af undervisning i der förekommande mångfaldiga sysslor,. likaså är det också endast den dagliga och stundliga utöfningen af samma sysslor under husbondeus tillsyn, som färdighet och skicklighet i desamma rätteligen förvärfvas.
Domkapitlet, att inkomma med underdånigt utlåtande i anledning al hvad Rikets Stäa - *»1) In sbio 43 _ 338 — ders Revisorer, vid granskning af statsverkets med flere allmänna fonders tillstånd, styrelse och förvaltning år 1859, anmärkt i afseende på räkenskaperna för högre elementarläroverken i Linköping och Norrköping samt Skeninge lägre elementarläroverk, har Domkapitlet infordrat förklaringar i ämnet från vederbörande Kektors-embeten. Och får Domkapitlet, som för sin del icke har något att tillägga utöfver hvad dessa förklaringsskrifter innehålla, desamma, med åberopande af hvad deruti blifvit anfördt, härhos underdånigst öfverlemna. Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, L. LAURENIUS. P. WESTMAN. J. H. W. STEINNORDH. L. E. RUSÉN. E. WIDMARK. AXEL BROMAN. J. Friedleif. Linköpings Domkapitel den 18 December 1861. v Till Högvördiga Domkapitlet. Vid granskningen af Linköpings högre elementarläroverks räkenskaper för år 1859, hafva Rikets Ständers Revisorer gjort den anmärkning, att vid räkenskaperna för ifrågavarande elementarläroverk saknas den uti Kongl, cirkulärbrefvet den 17 September 1856 anbefallda förteckning å de gåfvobref, testamenten och andra urkunder, som grundlagt stipendie-fonderna. Enär Lektor J. Å. Ahlander, såsom tillförordnad Rektor, under år 1859 var räkenskapsförare, kan jag icke förklara anledningen, hvarföre den uti Kongl, cirkulärbrefvet af den 17 September 1856 anbefallda föreskriften icke blifvit iakttagen.
Herr von Har t man sd orffs förslag, detsamma innehållit en förhöjning af lönérne för JustitiaeStatsMinistern till 8000 R:dr, och för StatsMinistern för Utrikes Ärenderne till 9000 R:dr, Friherre Anckarsvärd: I sådant fall återstår ändock Friherre Göderströms förslag angående dubblering af dessa Embetsmäns nuvarande löner, D<n 23 September f. m. 137 Hans Excellence Herr Gref ven och JandtMarskalken erinrade, att, efter hvad Hans Excellence tyckt sig höra, Friherre Cederström väl i början yrkat dubblering af de båda StatsMinistrarnes löner, efter 1809 års Stat, men dock sedermera förklarat, att, i händelse Ridderskapet och Adeln icke skulle finna för godt bifalla denna mening, Friherren instämde i Herr von Hartmansdorffs förslag. Friherre Cederström: Jag anhöll, såsom Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken ganska riktigt uppfattat, endast om fördubbling af de löner Konungens Rådgifvare innehade år 180g, och detta är något helt annat, än hvad Friherre Anckarsvärd trott sig höra. Herr Lefren: Skulle vi icke kunna lättast komma ifrån saken derigenom, att vi först voterade om Contra-propositionen. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att hvad Herr Lefren önskat, komme att iakttagas uti den voterings-proposition, som Hans Excellence just nu finge för Ridderskapet ocli Adeln föreslå, så lydande:
N:o 78. cent af den af Beskattningsmännen pröfvade och jemkade säkra afkastningen; 4:0 att de i senare tider högt beskattade Qvarnar, som ej kommit i åtnjutande af skonsamhet, må få söka ändring, till vinnande af en på dessa grunder fotad billigare beskattning; och 5:0 att skattläggning hädanefter bör ske på Kronans bekostnad, ej på Verkegarens, och bör ej utgå, innan den är laga-kraftvunnen; samt till Hedervärda Bonde-Ståndet aflemnade Memorial af: 3:0 Pehr jonsson från Christianstads Län, hvilken, på anförda skäl, föreslagit, att de i senare tider anlagda Mjöloch Stampqvarnar, der de icke oundgängligen genom äldre sådana Verks betydligare aflägsenhet tarfvas, måtte antingen xnedgifvas, eller i mon af trafiqueringen, som frångår äldre sådana inrättningar, hvilka med rustningsskyldighet äro belagde, ovilkorligen desamma till hjelp deruti anslås; mot hvilken motion likväl åtskilliga anmärkningar, dels af vice Talmannen jfon jonsson, dels af Nils Månsson från Malmöhus Län, med hvilka Nils Nilsson samt Olof Nilsson från Vermland sig förenat, blifvit gjorda, äfven som Ståndet i allmänhet sig deremot förklarat; 4:0 Anders Nilsson från Malmöhus Län, sorn hemställt, att, då uppå de sistförflutna 10 åren i Motionairens hemort många Tuliväderqvarnar blifvit uppbyggda, hvilka tillen allt för hög Qvamränta af tre, fyra å fem Tunnor upp - StatsBev.~ Lags. Öcc.-Utsh. Bet.
Skrifvelse, N.o 123. är erhållit rättighet att ifrågavarande arrende öfvertaga; så har hemälde Odelbergj uti en till E. K. M. i underdånighet ingifven skrift, som, jemte vederbörandes deröfver afgifne utlåtanden, blifvit till Rikets Ständers Statsutskott i Nåder remitterad, med framställning af de betydliga kostnader, hvilka erfordras för alt försätta egendomen till bruk och åbyggnader i laggildt skick, anhållit, att honom måtte förunnas 20 till 30 års förlängning af omförmälde arrende, räknadt från raidfastan år 1846, danu varande arrende tilländagår; och har sökanden derjemte, i sammanhang med nyssberörde underdåniga ansökning, erbjudit sig att, i fall det befunnes för Kronan mera fördelaktigt, att Edeby gård blefve sammanbygd för ett arrendalors-hushåll, än att, på sätt nu är stadgadt, uppföra laga hus på 3:ne serskilda hemmansdelar, då till Kronan i fullgodt skick med full eganderätt öfverlemna dels de för egendomens behof användbara, sökanden tillhöriga hus, som nu på stället finnas, dels ock alla sådana hus, som väl icke nu finnas, men vid blifvande ny syn pröfvades för egendomens behöriga bruk och skötsel samt arrendatorens beqvämlighet nödvändiga. Rikets Ständer hafva detta ämne i öfvervägande tagit, och ehuru, i saknad af erforderliga upplysningar, rörande antagligheten af sökandens gjorda anbud, i afseende på egendomens åbyggnader, Rikets Ständer icke varit i tillfälle att öfver denna del af frågan sig yttra; dock som, enligt hvad ej mindre Kronofogden i orten, än E. K. M:s Befallningshafvande i Stockholms
Revisorer befatta sig med en mängd af detaljgöromål, för att återföra det s. k. förlorade förtroendet; men jag tror icke alt detsamma återvinues genom att göra visiter i easserner, kök oell källare, utan tjenar detta blott till att underhjelpa den opinion, som från vissa håll söker alt bryta sig väg in i statsadministrationen. Ur denna synpunkt bestrider jag de sammansatta Utsk:ns förslag. Frih. Hermelin, Aug. Söderling: Hvad först del formella af saken beträffar, sä anser jag, lika med föreg:de talare, att de sammansatta Ulsk:n haft fullkomligt fog att, med anleda. af den i ämnet väckta motion, framställa det förslag, som i sednare punkten af nu föredragna betänk, finnes innefattadt. — Hvad äler belrälfar sjelfva saken, huruvida det skulle vara nyttigt eller icke för Landtbruksacademien, 0111 R. Sl:s Revisorer linge rätt att verkställa granskning af samma Aeademies räkenskaper, så får jag i denna del instämma i den af Frih. Tersmeden yttrade åsigt. Jag gör det af det skäl, att jag anser, det en revision liar till föremål, icke allenast att granska sifferuppgifter, utan äfven alt efterse, huruvida de af Slaten beviljade medel användas till deras rälta ändamål, hvilket, enligt min förmening, alltför väl låter sig göra af personer, som icke ägt tillfälle alt djupare intränga inom vetenskapernas område. — Ben 23 Januari. 431 Man liar sagt, att föremålet för Landlbruksacademiens verksamhet skulle egentligen vara det vetenskapliga af landtbruket. Jag har i iniu hand de för Landtbruksaeademien af K. M. sist utfärdade stadgar, och det torde vara mig tillåtet, att uppläsa ] § deraf, så lydande: ”Landlbruksacademiens bestämmelse är, alt, efter erfarenhetens och vetenskapernes anvisningar, inhemta och sprida kännedom om alla för landtbrukare i allmänhet gagneliga rön och uppfinningar, samt att såmedelst, äfvensom genom egna efterdömen och efter befintliga tillgångar lämpade belöningars utdelning, verka till landt brukets med dertill hörande näringsgrenars förkofran.
Majit att i Nåder pröfva förhållandet uti hvarje serskildt fall af denne beskaffenhet, samt vidtaga det beslut, som med rättvisa och billighet står att förena. Hvilket Utskottet skolat vördsammeligen förklara, och får för öfrigt anmäla, att dess förra yttrande blifvit bifallet af Högvördige PrästeStåndet den a g sistledne Maji samt af Vallöf!. !Borgare-Siåndet den 21 i samma månad. Stockholm den 10 Juni 1818. Riksens Högloft. Ständers Stats - Utskotts jornyade Utlåtande angående medel till Theatrens under hållande. JEfter erhållen del af de lius Högloft. Ridderskapet och Adeln, Högvördige Präst - Ståndet saint Hedervärda Bonde-Ståndet gjorde anmärkningar vid Stats - Utskottets den 12 sisth Maji afgifne Utlåtande i fråga om medels anslående till Theatrens underhållande, och hvil" ke anmärkningar föranledt till ärendets återremitterande, får Utskottet nu aflemna förnyadt yttrande i detta ämne-. Ståts-Utskottets Betänkandtn'. 1835 Uti åberopade Utlåtande hade Utskottet förklarat, det Utskottet, ehuru inseende Theatrens nyttiga Inflytande och föremål i flere hänseenden, likväl trodde dess underhållande böra vara beroende af de tillgångar, sorn dertill kunna finnas, utan att öka de allmänna utskylderne, som Stats-Utgifterne kräfva , och ansåg följagtligen ej mindre i anseende till beskaffenheten af det bidrag, Theatren erfordrar i dess nu varande skick, än ock med afseende på Pikets knappa tillgångar, sig ej kunna föreslå något ärligt Stats-anslag af Pikets Höglofl.