Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lullmägtige i L:g:sLontoret, snsZA rket arkvoöe, som lemnaöes öem, vsrs kullt ut svaranöe emot öen mäös, som öe knnöe kafva; stt ännu okekant vore om unöer nuvsrsnöe Liksöag sä viöl/ktiga förrättningar kommo stt Lulla,ägtige i L:g^ .Lontoret släggas, stt arkvoöet käöanekter klefve minöre tillk^IIestgöranöe; stt ss länge öetts snnu vore okekant älotionen mäste snses körtiöigt väckt; stt emeölertiö önskelitzt vore, öet lä. 8>:r icke kaöeangelägnare utgifter stt kestriös, än kärköjningsu i öesse srkvoöen. Oek Letänkanöen, lV:o i Z. , 6 k Ock är jemväl krän Lo»öe8tänöet till ksöa Utskotten remiltcrnöt ett sk LiksöagsLullmägtig Lurje Läi jesson krän llallanils
Detta gäller Hovrätter och Överdomstolar, där det ofta förekommit att även sedan domen blivit klar, men inte utlämnad, den instämde kommit med nya uppgifter. Stockholm den 19 januari 1802 GUSTAF ADOLPH Pardonsplakat för avvikit och förrymt manskap ifrån regementen och amiralitet, med mera; Stockholm den 26 januari 1802. Under de senaste krigsoroligheterna har manskap avvikit till utlandet. De har därmed svikit sin medborgerliga plikt mot fäderneslandet och Vår gunst, vilket förtjänar straff. Då de till äventyrs saknat kunskap om vår nådiga pardonsplakat från 1799 och 1800 har vi i nåd velat förklara att avvikne ryttare, dragoner, soldater, båtsmän volontärer, sjöfolk som hos främmande makter och herrskap vistas och tagit tjänst skall från allt straff vara befriade om de återvänder. De har fullständig frihet att nära och försörja sig. Men skulle någon vara så trolös, att han inte vill lyda, kommer han att straffas, när han påträffas. Stockholms slott den 26 januari 1802. GUSTAF ADOLPH Förordning om det ansvar, vartill svensk adelsman gör sig skyldig, som sitt adelskap eller någon ridderskapets och adeln tillhörig laglig rättighet sig avsäger; Stockholm 26 januari 1802. Det har inte undgått Oss att svenska adelsmän oförmodat avsagt sig sitt adelskap och därmed förknippade rättigheter. Utom att det röjer förakt för den uråldriga inrättningen som kommit till som en ypperlig belöning för trohet, mandom, tapperhet och andra borgerliga dygder och uppmuntran att träda i berömliga förfäders fotspår, så tillhör adelsmännen ridderskapet som utgör ett av riksstånden. En eller flera av adelsmännen kan inte ta sig rättigheter, som om alla gjorde det, skulle stjälpa hela regeringssättet. Den adelsman som avsäger sitt adelskap kan inte räknas som en god och tillgiven undersåte. Han har både för sig själv och sina efterkommande förverkat sina förmåner och skall genast resa ur landet och får inte vistas och bo i riket. Stockholms slott den 26 januari 1802 GUSTAF ADOLPH
Majit har, under den 6 Julil 1815^ s’gifvtt Rikets Ständers Stats-Utskott tillkänna den *’utväg Kongl. Majit och Hans Kongl. Höghet s’Kron-Prinsen, genom uppoffring af egne medel ”och tillgångar voro villige att vidtaga till af”bördande af Rikets utländska Gäld; och de förbindelser, Kongl. Maj t och Hatts Kongl. Högbet , till följe af Rikets Ständers i detta ämne ”aflåtne Skrifvelse och fattade Beslut, åtogo Sig ”att .uppfylla, hafvä varit krönte af den lyckligaste framgång. För att således försäkra Rikets ”Ständers åligganden i denna del, samma bestämma och af händelserne eller myntvärdets föränderlighet lika oberoende resultater , har Kongl. ”Majit velat fästa Rikets Ständers Stats-Utskotts ”uppmärksamhet på nödvändigheten att i metalliskt mynt för framtiden fastställa beloppet af ”den årliga ränta, Sorn, enligt förenämnde Rikbens Ständers Beslut, tillfallit Hans Kongl. Högbet Kron-Prinsen och Dess Arfvingar. Stats-Utskottets Betänhamlenl. 4,Uli ofvanåberopade Kongl. Maj:ts Nådiga' ^Skrifvelse förbehöll sig Kongl, Maj;t, å Hans ”Kongl. Höghet Kron-Prinsens vägnar, att, se* ”dan af den summa, stor 24 millioner Francs, ”sorn, genom Tractaten med England af den 31J ^Augusti 1814, för afträdandet af Ön Guade* ”loupe, tillfallit Kongl. Maj:t och Dess Efterträdare på Svenska Thronen, enligt Successions* *’Ordningen af den 26 September 1810, hälften ”eller 12 millioner Francs, blifvit af Kongl* ”Main och Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen ”såsom en gärd ät Nationen erbjuden, skulle för ”återstoden, eller likaledes 12 millioner Francs, ”sorn, jemte den förstnämnde summan, borde, till ^gäldande af hela Pikets utländska skuld, genom ”Kongl.
Om den värde ledamoten, såsom jag, gjort sig mödan att taga kännedom af de handlingar, som äro tillgängliga i Riksg.-Kontotet och på Utsk:ts bord, hade han troligen kommit till samma resultat som jag. Att Statsverkets financiella ställning icke är god och fordrar sparsamhet, tror jag mig i dag hafva ådagalagt. Lika med flere föregrde talare finnér äfven jag, att det skulle vara både väl och behöfligt, att det ifrågav;de anslaget å 20,000 rdr beviljades; men. Mina Hrr! det är icke nog att betrakta en summa isolerad, man måste äfven se till, att det hela bär sig. Hade det varit fråga om afslag å hela det af K. M:t äskade belopp, skulle jag hafva varit den förste att motsätta mig ett sådant beslut; men nu har allenast en nedprutning å detta belopp egt runi; och i betraktande af de många behof, som i närv:de stund måste fyllas, finnér jag det ganska frikostigt af Utsk:t att föreslå ett så stort belopp, som skett. Jag anhåller om bifall till Utsk:ts hemställan. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utsk:ts förev:de hemställan och dels afslag derå samt bifall till K. Mits Nåd. framställning i ämnet, gjordes propos. på bifall till Utsk:ts hemställan och då dervid svarades många ja jemte åtskilliga nej, förklarades ja hafva varit öfvervägande. Mom. b och c. Utsk:ts hemställanden biföllos. Mom. d. Frih, Klinckowström: Då R. o Ad. under förmiddagens plenum för sin del beslutat uppsättning af ifrågav:de artilleristamtrupp, och det af K. M:t äskade anslag deraf blir en nöd - 662 Den 28 Februari e. m. vändig följd, får jag hemställa, att R. o. Ad. ville, med afslag 3 Utsk:ts förslag, bifalla den af K. M:t begärda anslagssumma. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos.
Augusti i833, hemställt, att vid omförmälde förslags upprättande måtte få hafvas afseende på hemmanens godhet, grundräntor och utskylder, deraf hemmansvärdet säkrast utröntes, samt att icke allenast taxeringsvärdet, utan Härads-Rätternes uppbuds-förteckningar för flere år, hvilka utvisade det pris, hvarföre hemmanen frivilligt såldes, borde undersökas, då ett medium af det hemmansvärde, hvarföre en soldat eller ryttare hålles i Rikets öfriga 23 Län, borde utgöra grunden för roteringens bestämmande i Jemtland , så alt en soldat eller ryttare derefter borde hållas för samma hemmans-värde, som det medeltal utgjorde, hvarföre soldat hålles i Rikets öfriga provincer; men hvilka grunder dock, med den tillämpning deraf, Landshöfdingen framställt, skulle leda till Fältjägare-Regementets nedsättning med minst 4° procent af primitiva styrkan, 1000 man; i sammanhang hvarmed Landshöfdingen föreslagit antingen förminskning i enahanda förhållande af Hästjägare-squadronens numeraire, eller ock en deremot svarande lindring, medelst contant ersättning af Statsmedel till de rustande; hvaremot Krigsoch Kammar-Collegierne, uti häröfver afgifne underd. utlåtanden af den i3 Maji och 21 October i833, på anförde skäl, icke ansett sig kunna dela Landshöfdingens åsigter, hvarken i fråga om jordvärdet, såsom måttstock för roteringsoch rustningsbordan i Jemtland, jemförelsevis med Rikets öfriga orter, eller i afseende på undantag från roterings-skyldigheten för vissa lägenheter, såsom de till landtstaten anslagne boställen, de ruslhållen underlagda augmenter, det Häradshöfdingen i Norra Domsagan tilldelade boställe, samt de till Gustafs och Carlbergs Kopparverks betjenande med kol, ved och körslor underlagde hemman, hvilka alla, jemte inqvarterings-, postoch gästgifvare-hemman, äfvensom de redan afvittrade, under odling och frihets-tid upplåtna 66f||2i manial borde i beräkningen ingå; varandes i öfrigt af Collegierna hufvudsakligen tillstyrkt, alt, beträffande roteringen, all dertill skyldig jord, så vida icke densamnaas innehafvare förenade sig om taxeringsoch försäljnings-värdenas antagande till rättelse vid rotejemkningen, borde efter dess godhet och verkliga beskaffenhet uppskattas, och hvaraf resultatet icke i någotdera Expeditious-Ulskottcts Förslag till und.
Ett af två: antingen innefattar det en sanning, att det af Hr Akerman åberopade förslagets grunder äro desamma, som han önskar må blifva R. o. Ad:s gemensamma tanka, eller ock äro de skiljaktige derifrån ; äro de skiljaktige, så innefatta de ett nytt förslag till Den 12 Mars f. m. 155 grundlagsförändring, derom fråga i R. Sl:s plena icke väckas får, på grund af 81 § Reg.F. Jag bestrider således egentligen här, under den allmänna reservation jag förut afgifvit emot pröfningen af främmande förslag, ännu mera detta. Jag var ej i tillfälle att kunna argumentera emot Hr von Troil, då fråga var om de s. k. Reform vän nernes förslag, hvilket äfven är underkändt, men hvarom jag icke ägde i min hand ett prot.uldr. Nu har jag ett sådant och hemställer till Hr Gr. o. Landtm, i afseende å det formella af frågan, huruvida det kan i Hr Gr. o. Landlmis tanka vara med grundlagen förenligt, att enso till Ståndets beslutande framställa om Ståndet vill upptaga Hr Åkermans förslag, såsom sin gemensamma tanka; men för den händelse, att Hr Gr. o. Landtm, skulle finna att sådant kunde låta sig göra, i anledning af de antecedentia, som inträffat, alt nemi. man salt grundlagen på sidan i afseende på sådane former och ansett 2 mom.
Och, då häraf befinnes, att den verkstälLde utlåning af en del samt insättningen uti Götha Canal af öfrige medlen, grundat sig på Kongl. Majtts derom gifne Nådiga Förordnanden, har Stats Utskottet ansett sig, i anledning häraf, endast böra tillstyrka, det Riksens Höglofl. Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet nu anmäla den önskan, att hädanefternågon annan disposition af desse Sta - 3 692 Stats-XJtskottens Betänk anden. tens medel icke vidtages, ä'h sorn instämmer med deras egentliga föremål, och att således desamma måga hållas uti Statens Cissa tillhanda för de behof, hvartill de äro ämnade. Den för närvarande befintlige Fonden eller tillgången synes väl ide vara större, än som. för utgifiernes bestridandeän vidare erfordras, intill d^ss ' Saltpeter-Näringen ' hunnit -den åsyftade fullkomlighet och stadga, sotn är att hoppas af dess redan vundne framsteg ymen huruvida det ärliga bidrag af 58,000 R:dr, sorn Kongl. Magt i Nåder låtit utgå af den tili FörsvärsMerket änslägrie Summan, må böraä fortfarande ecb för hvarje år utgå, är .en fråga,. sorn allena ankommer på- Kongl. Majus Nådiga profning. Utskottet.har inhämtat, ‘att Kongl* "Maj: t i Nåder sisth år funnit detta anslag kunna för det äret t lils vidare umbäras och medlen-i stal* let bötå disponeras I och för-de' öfrige, militaire angelägenheterne; och Utskottet tviilar ej, det Kongl. Maj:t-, allt efter sig företeende omständigheter, i denna' del förordnar, enar hela anslaget för Försvars-Verket står till dess Nådiga disposition, på sätt nödigt och nyttigast, finnes. Hvilket allt vördsammeligen underställes Niksens Höglofl. Ständers hépröfvande. Stockholm den qf> Maji 1818.
VII. B. 544. VIII. 75. A. 136. — N:o 41. öfver väckt motion, angående förändrade grunder för ( 20 ) Pensionering af Bankens tjenstemän, m. fl. VII. B. 544. VIII, 75. A. ,136. Banko-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden. iN':o 42. i anledning af erhållen återreniiss ä Memorialet Nio 36. VII. B. 544. VIII. A. 75. Nio 43. med förslag lill föreskrifter, afseende dels alt ersätta uphörd Ptivat-Bauk och dels alt underlätta penningerörelsen i allmänhet. — Nio 44. öfver väckta förslag, angående ändrade föreskrifter med afseende å assigneringeu pä Banken. VIII. B. 76, 142. 167. A. 169. U. 368, 391. A. 392. — N:o 45. i fråga om bildandet af en Komité för att uppgöra förslag till orduande af Rikets Finansoch Penninge-väseude. — Nio 46. i anledning af väckt fråga om ett förändrad! sätt för inlösen af Riksgälds-kontorets kopparskiljemynls-poletter. — Nio 47. med förslag till åtskilliga förändringar i sättet för beräknandet af Bankens sedelstock. VIII. B. 171, 257, 262 A. 268. — Nio 48. i anledning af väckt förslag om förändrad organisation af Banko-verket samt reglering af dess tjenstemanna-persona I. — N:o 49. i anledning af förre gårdsegaren C. M. Petterssons ansökning om eftergift af öfverränla å diskontlån. — Nio 50. i anledning af enkan Gustafva Djurbergs och Bryggaren Robert Östermans ansökningar om eftergift af öfverränla ä diskontlån. VIII. B. 260. A. 282.
N:o 99. om löneanslag för två nya lektorsoch fyra nya adjunktsbeställningar vid högre elementar-läroverket i Motion N:o 282. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. N:o 169. k. Kaikelands torp och Östmarks kyrka, om anslag till vägbyggnad mellan. Se Östmarks kyrka. Raj-afgifter städernas. Se Vågoch Stämpelpenningar. Kalmar, om ett anslag till betryggande af seglationen i Kalmar sund och dess granskap. Motion N;is 235 och 269. Stats-Utsk. Utlåt. R St. underdån. Skrifv. N:o 144 Kammarkollegium om löneförhöjning för de fem äldste Kammarskrifvarne i. Motion N:o 226. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 100. R. St. underdån. Skrifv. N:o 168. 24 Kartverk, rikets ekonomiska. Se Ekonomiska kartverket. Katekes, om upphörande af all utanläsning i skolorna af den Lindblomska förklaringen öfver Luthers. Motion N:o 81. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk, Betänk. N:o 118 och Mern. Ko 127. B. St. underdån. Skrifv. Kihlen, angående båtled mellan, och Flaten och Kläggen. Se Kläggen. Kinda båtled, om anslag utan återbetalningsskyldighet tiR fullbordande af den s. k., medelst kanalisering af Stångån från sjön Bengen till Linköpings hamn. Motion Ko 173. Stats-Utsk. Utlåt. Ko 141 och Mern. Ko 168. B,. St. underdån. Skrifvelse N:o 175. Kistner, L. R., Motion Ko 115, angående tillökning i anslaget för elementarläroverket i Söderhamn. Stats-Utsk. Utlåt. Ko 139. K. St. underdån. Skrifv. Kjölström, om pension åt enkan efter Adjunkten vid elementar-läroverket i Kalmar, Carl Abraham. Motion N:o 200 Stats-Utsk.
Intet, skäl finnes att hos dem betvifla det nit. den ihärdighet o i arbete, hvaruti qvinnan i allmänhet ingalunda är mannen underlägsen, men de hafva sjelfva i sin barndom saknat en säker handledning, och de sakna ännu allt tillfälle att, så vidt sig göra låter, återtaga hvad i den tidigare åldern blifvit försummadt. Ar detta allt en sann teckning af det närvarande tillståndet, då bör ock rigtningen af Statens verksamhet för åstadkommande af ett bättre dermed vara gifven. Det ligger i sådant fall vida mindre vigt på antalet af de lärarinnor, som genom dess försorg dana. — i hvilket afseende tillgängliga medel samvetsgrann! må tagas i betraktande, tiufvudsaken är, ali de Lära - I lii Kongl. Maj ts Nåd. Skrifvelse N:o 4. rinnor, sam fran Statens Bilt Ining.s-anstalt utgå, ära sitt katt fullständigt vuxna, icke blott genom mångsidig, utan vusendtligast genom grundlig bildning, oell i lönn aga att bibringa en sådan torde ett Institut obestridligen, under i öfrigt lika förhållanden, vara ett Seminarium öfverlägsen Det ligger nemligen i sjelfva sakens natur, att, i ett Institut, föreståndare och lärare eiler lärarinnor, hvilka ständigt hafva det jemförelsevis ringa antalet lärjungar under ögonen, skola med vida större noggrannhet kunna löija deras arbeten och upptäcka hvarje lucka, som undervisningen möjligen lemnat i deras kunskaper, äfvensom det för lärjungarne mäste vara en stor fördel att, under det åt sjelfstudium lemnade timmarne, alltid hafva en lärares eller lärarinnas upplysningar och råd att tillgå. Det torde icke heller böra förbises, att ett Seminarium, jemte sina obestridda fördelar, äfven har olägenheter, hvilka svårligen kunna undvikas.
Härefter och då Kongl. Maj:t vid ärendets föredragning ansett nödigt att före frågans slutlig! pröfning höra Styrelsen öfver Allmänna Vägoch Vattenbyggnader, har bemälda Styrelse, som låtit verkställa nödiga undersökningar för frågaus utredande och i sådant afseende jemväl öfverlemnat en upprättad karla öfver Stallmästaregården och den dertill angränsande sjöviken, hufvudsakligen anfört: att behofvet af en hamn, eller rättare lastoch lossningsplats vid Stallmästaregården syntes vara obestridligt, i betraktande af ställets närbelägenhet till en bland dc delar af hufvudstadeu, som, i följd af aflägsenhet ifrån Saltsjöns och Malarens 20 Stats-Utskottels Ullålande M 112. lastplatser, för närvarande vore vanlottad i afseende på kommunikation för transport af tyngre nödvändighetsvaror, såsom ved, tegel, kol, kalk m. m.; — att, hvad angick det nödiga utrymmet för lastplats vid Stallmästaregården, varutillförseln ej kunde antagas blifva större, än att den lågt belägna delen af gamla stranden, nedanför gårdsplanen och de hufvudsakliga byggnaderna, skulle blifva för upplag tillräcklig, helst de varor, hvilka här aflastades, säkerligen komme att bortföras i mån som tillförseln skedde; utgörande den sålunda erforderliga jordrymd endast en jemförelsevis ringa del af Stallmästaregårdens hela areal; — samt att, beträffande lämpligaste anordningen af den ifrågasatta lastplatsen, Styrelsen ansåge, det man till en början borde, såsom ändamålsenligt och minst kostsamt, anlägga en omkring 200 fot lång och 20 fot bred pålbrygga med plankbeklädnad, hvilken medelst tre vinkelrätt ingående, 12 fot breda pålbryggor, som äfven borde plankläggas, skulle förenas med fasta stranden, på sätt å kartan funnes utmärkt.
Expeditions-Utskottet: under ordinarie ledamoten N:o 330. Frih. Silfversparre, fullm. Frih. Stjernstedt, August Wilhelm, beviljad 3:ne veckors ledighet, räknad från d. 2 dennes: N:o 1398. Hr Sodenstjerna, fullm. Hr af Sillén, Lars Gabriel. Öppnades jemväl Hrr Electorers lista vid val af en suppleant i Bevilln.Utsk. efter N:o 1431. Hr Liljenberg, David Fredrik Georg; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1760. Hr Reutercrona, Georg. Hr Gr. o. Landtm, erinrade, alt det jemlikt 68 § Riksd.- Ordn. åligger RiksSlm att hvart för sig vid hvarje riksdag utse 6 revisorer för granskning af statsverkets, bankens och riksg:skont:s tillstånd, styrelse och förvaltning, samt hemställde derjemte, att delta val måtte få företagas i början af det nästa Lördag inträffande plenum, hvilket bifölls. Justerades 4 prot.utdr. för d. 29 sisth April. Medan härefter pleni-prot. för d. 19 sisth April f. m. upplästes till justering, ankom H. Ex. Hr Just.statsministern m. m. Gr. Gustaf Adolf Sparre, som å K. M:s höga vägnar allemde en Dess nåd. skrifvelse till R. St. Förenämnde prot. blef sedermera uppläst till slut, samt af R. o. Ad. godkändt. Föredrogs K. M:s nyss ankomna nåd. skrifvelse af d. 1 dennes, med förslag till ny Riksd.Ordn., jemte en dervid fogad sär skild artikel, äfvensom i sammanhang dermed till ny Reg.F.; och uppdrog R. o. Ad. jemlikt 81 § Reg.F:n, åt Const.Utsk., att sitt utlåt, derom till R. St. afgifva.
Det är bekant, att vi varit af olika mening med Frilen från början af öfverläggningarne derom, sä länge jag varit med, intill närvar, stund. Det vore oskickligt af mig, att vilja uppehålla Ståndet med en längre vederläggning af Frih.ns åsigter; jag vill blott påminna Frilen derom, att när R. St. först erbjödos att öfvertaga banken, voro de derom ej ense alla, och att det var med Konungens tillåtelse som R. St. öfvertogo Palmstruchska banken. De hafva sedermera gemenligen sä lagstiftat, att de tydligen visat sig vara ett bankobolag; och det är blott då R. St. upphöjt sig från hvad de verkligen äro, nemi. ägare af ett bank bolag, som de visat sig vara lagst iftare för enskild mans rätt. De hafva dock oftast ej utöfvat sina rättigheter såsom R. St., utan de hafva utöfvat ett våldsamt bolags rättigheter, hvilket de sjelfve bordt förebygga. Del är en fin distinktion, men den är juridisk, emellan R. St. såsom lagstiftare och då de ej äro det. Gr. Hamilton, Henning Ludv. Hugo: Dä ett annat Stånd redan afslagit denna punkt, skall jag ej inlåta mig uti huruvida den kan vara nyttig eller skadlig, men för den händelsen ett blifvande Const.Utsk. skulla vilja återupptaga frågan, och dervid taga kännedom dels af detta morn., dels af de anmärkmr som dervid blifvit gjorde, tager jag mig friheten fästa uppmärksamheten på 2 ställen. Det ena är, att genom ordställningen synes det som banken, i händelse den någonsin komme att brista i den i föreg:de mom. omnämnde inlösen, icke vidare skulle framdeles få utgifva några nya sedlar utöfver beloppet af dess då befintliga sedelstock. Det 2:dra är, alt här föreskrifves att mja sedlar ej vidare få af banken utgifvas. Meningen kan väl ej vara att gamla sedlar få utgifvas? Hr Printzenskjöld, Carl: Då jag, lika med Hr Lefrén, anser det vara af högsta vigt, att R.
Det är en rätt, som man redan äger; nu skulle det blifva ett åliggande. Herr Hjerta: Jag anhåller, att den punkten af Betänkandet måtte å nyo uppläsas. I anledning häraf upplästes Utskottens Utlåtande uti den af Herr Hjerta omför malte del. Herr Hjerta: Ridderskapet och Adeln lär nu hafva hört, att det egenteligen är för dessa 5 Län, som stadgandet är gjordt, men hvarföre det är nämnt i allmänhet, är, att det äfven finnas andra Provincer, såsom Jämtland, där förhållandet är emilian - Den 10 November f. m. 38c, da. Derföre är det riktigt, att i den delen Betänkandet bifalles, ty det åstadkommer en likhet öfver hela Riket; men jag anser att Utskotten hade bordt fästa mera afseende å motionärens egenteliga förslag och yrkar således återremiss. Herr Ribbing: Ehuru jag ej rätt för stod , huruvida Herr Hjerta genom uppläsningen var öfvertygäd eller ville vara det, får jag erinra, att här står: Församlingarne i Riket. Herr von Hartmansdorff: Som Betän kandet förmodeligen blifver återremitterad^ anhåller jag, att få bifoga några anmärkningar. Det har blifvit sagt, att det skulle Öka göromålen, om Kammar-Rätten borde granska Kyrköräkenskaperna i de eröfrade Provincerna ; men förhållandet är att de redan granskas i detta Verk: således förblifva dess göromål desamma. Man kan ej eller säga, att det är likgiltigt för det allmänna, huru Kyrkornes medel användas. Om det skulle hända, att en Kyrka brunne, och Församlingen ej agde medel, att åter uppbygga den, så blefve förmodeligen allmänna collecter påbjudna, hvarigenom det allmänna ändock sluleligen finge dertill bidraga. Hvad angår granskningen af andra Kyrkors medel än de, som finnas i de eröfrade Landskapen, så, om det än är Biskoppar och Prostar ålagdt, att göra visitatiöner, lära de dock ej ofta äga rum. Derföre vet man sällan 3g°
Sjelfva det anförda exemplet bevisar detta, såsom omöjligt att uppkomma, utan fel i sjelfva måttens tagande. Ätt mångfaldiga och försvåra de erforderliga måtten, anser Utskottet vara alt bereda lika många förökade anledningar till origtiga skeppsmätningar och ingalunda ledande till de enahanda resultater af förnyade mätningar, som man förmodat. Engelska skeppsmätare-stadgan fordrar nemligen minst 10 mått, den Danska 15 och den sednare har ändock ej undgått klassindelningen. Den har nemligen ej mindre än 11 klasser, eller tre mera än den Svenska. Bilt. lill II. Besvärsoch Ekon.-Utskoltels Utlåtande, N:o HO. Bland de gjorda anmärkningarna är vidare den, att svenska stadgan mera afser hvad ett fartyg kan bära, än hvad det rymmer. Utskottet anser detta vara en förtjenst, emedan drägtigheten verkligen är hvad fartyget bär och ej hvad det rymmer, samt att härigenom månget underslef af rummets inskränkande för fartyg, afsedde till tunga varors förande, är förebyggdt, hvilket den föreslagna rymdmätningen ej kan förekomma. Af hvad nu och förut anfördt blifvit, anser Utskottet resultatet vara, att svenska stadgan har följande företräden framför den föreslagna, nemligen: att vara grundrigtig, enklare till sina föreskrifter, lättare tillämplig, förekommande underslef i möjligaste mån, ej gifvande anledning till sådana eluderingar, som menligt inflyta på skeppsbyggnadskonsten, på hvilken fördel Utskottet lägger hög vigt, samt att den tillåter ommätning och berigtigande af äldre fartygs förändrade drägtighet.