Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— De förra binda hvarje främmande trosbekännare vid en församling; de senare lemna enhvar rättighet att ställa sig utom kyrkan, utan bestämda grunder för dess nya förhållanden till samhället De förra lemna ordets predikande uteslutande åt ett ordentligen kalladt Presterskap, hvilket uti aflagda prof och embetsed lemnar åtminstone någon borgen för den rena lärans tolkande, och ett värdigt upfyllande af dess kall. De senare lemna detta ords öpna förklarande, utan ens möjlighet af controll, åt en hvar, på en tid då man ser secterismens apostlar, bevisligen hyllande mot vår lära stridande satser, resa omkring i landet att förbrylla de lättrogne, de svagare, och mot hvilkas predikande, såsom ofta upväckande hat tvedrägt och osämja inom förr fredliga boningar, de sansade å mången ort nödgas begära Regeringens skydd, — ett skydd, som efter den nya lagen ej mera står att lemna Kunnige, erfarne, redlige och allmänt aktade Svenske Män af den rena Evangeliska läran, hafva inför Konungen framlagt och tillstyrkt detta förslag till lag för Svenska Folket. De prisas redan af mången, men hafva de derför iakttagit Rikets sannskyldiga nytta? Samtiden må fritt så dömma. Jag bjuder dock till att vidga synkretsen och slärka förmågan att i den intränga, och önskar upriktigt att desse Hrns förtjenster, af fäderneslandet må bli så stora, att deras minnen en gång må i häfderna kunna bära den skuld, hvarmed en oväldig efterverld möjligen kan i detta afsale komma att dem belasta. Mine Hrr!
Till en början kan man anmärka vid detta förslag, att detsamma på intet vis faller inom området af de annars brukliga benämningarne af en liberal eller konservativ andas yttringar, ej heller tillförene sålunda framträdt, ty erfarenheten har ådagalagt, att, på samma gång som den af de konservative högt och rättvist uppburne Hr von Hartmansdorff vid 1848 års riksdag yrkade bänkmans-institutionens afskaflande, försvarades den af ledamöter, hvilka då ansågos såsom den liberala fraktionens prydligaste förfäktare, t. ex. Hr Gripenstedt, Hr Åkerman, Frih. Å. C. Raab, Gr. Cronhjelm m. fl. — då den likväl sedermera af Hr Printzensköld m. fl. strängt konservativa ledamöter tagits i försvar. Anledningen till bänkmans-institutionen måste naturligtvis sökas i R. o. Ad:ns jemförelsevis stora talrikhet i förhållande till de andra Stånden. Denna anledning qvarstår alltjemnt i full kraft. Motionären har velat anse denna institution såsom ett band på Adeln. Detta måtte dock hvila på ett misstag. Under de tider, då R. o. Ad. samt R. St:r egde den största betydelsen i vårt samhällslif, nemligen under frihetstiden, infördes bänkmansinrättningen. Den afskaflades sedermera af Konung Gustaf lil, men återupplifvades vid införandet af vårt nuv:de fria statsskick. Jag hemställer om högstbemälde Konung, i många hänseenden af ärorik åminnelse, dock kan, bland sina flera prisvärda egenskaper, få räkna någon synnerlig månhet om Adelns frihet och sjelfständighet? Deremot bestämde Adelri sjelf år 1809 sitt valsätt, i enlighet med hvad under dess fordna fria statsförhållanden egt rum. Utsk:t säger sig »hafva tagit i noggrannt öfvervägande hvad i detta ärende förekommit, och, emedan erfarenheten allt mer Den 3 December f. m.
Är antalet måttligt stort, så kan jag ej se annat, än att genom ålei försäljning, vid en Bolagsstämma och om inrättningen bär sig, Bolaget kan bibehålla sitt primitiva antal personer och fondbelopp. —- •4 lior lill Bancooch Lag -Ul&kotlcns Utlåtande N:0 Är mängden större, sä kunna liypothekerna försäljas och grundfonden jemte rörelsen minskas. Är åter mängden alltför stor, så är det väl, både för Bolaget och Allmänheten, ali Banken upplöses i lid. De förra Bo lags-männen stå emedlertid qvar i ansvar ett år — om B.nken är solid vid den tiden -— eljest fortfar ansvaret tills efter slutad utredning och liqvid. De, som med alla medel motsatt sig beslutet i dess primitiva skick , hafva slutligen för del 5:Le påstått, att i Werrnländska Bankens Bolagsreglor förbud vore stadgadt för afträde ur Bolaget. Till vederläggning häraf mäste jag anföra g:de § :s ordagianna lydelse: ”Ingen Lottegare håfve rätt öfverlåta sin lott, utan serskildt till stånd, det Central-Directionen, på sätt instructionen föreskrifver kan lemna. Anmälan göres derom till Central-Directionen och eger Bolaget i hvaije fall förmonsrält att lill sig lösa den eller de lotter, någon Lottegare finner sig hugad aflåta.” §. 28. Genom den form och bestämdhet, som föreskriften rörande Sedelrörelsen borde få, och som jag tror mig halva iakttagit i §§. 5, 6 & 7 af det alternativa Förslaget, blir hela denna §. öfveiflodig (_se aumärkn. Bör utgå på samma skäl som blifvit anförda i N:o 25. Vid 4 Cap. N:o 35. Hela delta Capitel, hvilket, innefattande allmänna bestämmelser, fått ett så olämpligt rum, då redan första Cap. skulle upptaga dylika, kan försvinna och ändamålet bättre vinnas genom ett tillägg i sista §. af 1 Cap. på sätt altern. försl, upptager.
Jag lemnar derhän huruvida denna princip i allmän - Den 29 December f. m. 505 het må anses giiltig eller icke; men om t. ex. en affälling till kalholska religionen afsändes till det land, der katholicisraen är rådande, så bör såväl den affällige i detla land åtnjuta den samvetsfrid, han troll sig genom antagande af denna religion vinna, som äfven detta land icke i något afseende förnärmas genom affällingens bosättande derstädes. Skalle någon del af nuvar. stadgande borttagas, så tror jag, såsom nämnt är, att landsförvisningen bör bibehållas, men att förlusten af arfsrätt snarare möjligen kunde utgå. För öfrigt synes man föga, tänka på huru strängt andra bekännelser förfarit mot ej allenast affällingar, utan alla olika tänkande i religionssaker, hvarvid, om jemförelse anställes, man torde kunna finna lutheranismen mildare än många andra af den christna kyrkans öfrige afdelningar. Hr von Stockenström, Carl: Då den värde motionären framkom med sill förslag, möttes han af husets bifallsrop, och då i dag anmärkn:r mot motionen blifvit framställde, hafva äfven dessa blifvit mottagna med bifall. Det är således ganska svårt att känna, huruvida ett yttrande för motionen skall vinna bifall eller icke. Jag kan dock icke annat än förena mig med den ädle motionären och dem, som talat för bifall till hans förslag. Man bör icke förhindra samvetsfriheten; man kan ändå icke hejda tanken i dess flygt. Hr Gripenstedt har sagt, att det vore vida bättre att lemna bekännelsen fri, än att befordra hyckleriet derigenom, att man med lagens bud vill hindra en samhällsmedlem att offentligen bekänna sig till hvilken religion han vill; och jag vill genm deruti instämma; ty det kan aldrig vara rätt, att bära en tro på sina läppar och en annan i sitt hjerta.
Men det finnes frågor af motsatt beskaffenhet, der den Andra Kammaren kan, efter den uppfattning man gjort om den olika anda, som skall beherrska dessa församlingar, antagas vara mera villig att bevilja anslag än den Forsta, och der vida större belopp kunna erfordras, än som för anslag till löner åt Embetsmän och dylikt kunna ifrågasättas. Det är nemligen allmänt kändt, hurusom vid våra Riksdagar, och till en del äf - 124 Den 20 Januari. ven vid nuvarande, motioner blifvit väckta angående grundskatternas upphäfvaode med eller utan lösen, indelningsverkets borttagande, jordens befriande från skjutsning och vägliållningsskyldighet och mycket annat dylikt. Och då man frågat huru kostnaderna härför skola bestridas, har svaret alltid varit, att sådant, så vidt det är behöfligt,»skall ske genom allmänna bevillningens ökande. Att sådana förslager — de må nu vara nyttiga eller skadliga, hvarom nu ej är behöfligt att ingå i utredning — äfven framdeles skola förekomma, är så mycket säkrare, som ett ibland de skäl, hvarför man yrkat en genomgripande förändring al vår nuvarande representation, just blifvit funnet i de svårigheter den lagt i vägen för genomdrifvande af dessa förslager, och lika säkert är, att frågorna härom komma att af Andra Kammaren omfattas med vida större ifver än af den Första. Det är sannt att flera af dessa frågor äro af beskaffenhet, att för deras lösning erfordras enligt förslaget såväl båda Kamrarnes sammanstämmande beslut, som ock K. M:ts bilall, men många af dem kunna utan svårighet framställas i sådan form, att Regeringen ej har dermed att skaffa, och att 05:te §:n i Förslaget blifver den, enligt hvilken de böra af Riksdagen behandlas; och i dessa fall framträder den Första Kammarens mindre inflytande på det tydligaste sätt, ty hvad den Andra Kammaren med majoritet af 151 röster härom vill besluta, blifver Riksdagens beslut, utan allt afseende å hvad Första Kammaren vid saken åtgör, och Riksdagens beslut länder till efterrättelse utan Konungens bifall.
Detta hus, som befunnes i fullkomligt godt stånd, ansåges domkyrkan, mora likväl med afseende på hvad skolan kräfde, än husets verkliga värde, kunna afstå för 20,000 R:dr. I betraktande af dess ändamål att inrymma bibliotheket och samlingarne, skulle, enligt jemväl uppgjord ritning, nämnda hus så förändras, att hvardera våningen komme att innehålla två stora salar med två mindre eldrum i hvardera våningen på ena gafveln, samt förstugor, tamburer och trappor på den andra. De omförmälda ritningar åtföljande kostnadsförslag upptoge följande: ändring och reparation af läroverkshuset 42,241 K:dr, ändring af domkyrkans stenhus 10,216 R:dr samt inlösen för Statens räkning af detta hus 20,000 R:dr, eller tillsammans 72,457 R:dr, hvilken summa, ehuru betydlig, dock vore vida mindre, än hvad Rikets Ständer anslagit till läroverksbyggnader på andra ställen. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt samt då såväl stiftets allmänna sora läroverkets enskilda bvggnadskassa saknade alla tillgångar, hade Domkapitlet underdånigst hemställt, att Kongl. Majit måtte till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition om anslag af allmänna medel till inlösen af ofvanberörda, domkyrkan tillhöriga, stenhus äfvensom till verkställande af de föreslagna förändringarne så väl i detta som i läroverkshuset; och hade Ofver-intendents-embetet, i anledning häraf hördt, anfört, att Embetet, som ansåge de med afseende å elementarläroverks-byggnaden föreslagna anordningar ändamålsenliga samt byggnadens facader, genom anbringandet af enkla profiler och omfattningar å fönster och dörrar, hållna i en allvarlig samt värdig medel - 8 Stats-Utskutlets Utlåtande N:o 139. (Fortsättning.) tids-stil, funnit anledning till anmärkning hvarken förekomma mot det deröfver upprättade, eller det för ändring af domkyrkans omförmälda stenhus uppgjorda ritningsoch kostnadsförslag.
Ståndens beslut skola vara sammanstämmande och det skulle icke kunna ske förrän PresteSt. godkänt StatsUtsk:s förutsättning, att de 100,000 Bdr, som Ståndet beviljat, omfattade både lånefrågan och den särskilda fördelning det gjort. Men nu har PresteSt. deremot godkänt Gr. Lagerbjelkes förslag, och det var helt naturligt, emedan Ståndets eget beslut derigenom skulle komma in som kontrapropos. Jag anser likväl icke att man bör på detta sätt tolka Grundlagen till fördel för det ena eller andra Ståndet, utan hade, enligt min tanke, StatsUtsk:s förslag bordt godkännas, utan afs:de på PresteSt. Emellertid inträffar nu det förhållande, att sedan PresteSt. godkänt Gr. Lagerbjelkes reservation samt, efter hvad jag hört sägas, äfven BorgareSt., skulle, i händelse R. o. Ad. icke äfven dertill lemnade sitt bifall och man finge antaga att Den 27 Januari. 125 BondeSt. icke eller gjorde det, kunna Ilända att 2:ne Stånd stannade mot två, rörande votens-proposm, oell för att undvika denna fastlåsning af Riksdagsmachinen, liar jag ingenting emot att R. o. Ad. nu bifaller Gr. Lagerbjelkes förslag, sedan det blifvit af 2:ne RiksSt. bifallet, men jag vill i prot. nedlägga min reservation mot detta sätt att tolka Grundlagen. Hr Montgomrnerie, Rob. Ni 1 s G erm.: Sedan den föregide talaren yttrat sig oell medgifvit att Gr. Lagerbjelkes reservation liar skäl för sig, liar jag ingenting i sak att tillägga, utan vill blott anföra, att hvad som föranled t mig till instämmande i denna reservation är att votensproposme, sådane Grin upställt dem, onekligen äro öfverensstämmande med praxis vid denna Riksdag, hvarföre jag för konseqvensens skull ansett mig böra biträda Grins förslag. Hr Printzensköld, Carl: Det synes mig innefatta en ganska stor motsägelse, att Hr Bildt, sedan lian på ett som mig synes ganska tillfredsställande sätt bevisat att Gr.
Huru bör vid gåsafvel tillvägagås, synnerligas! vid äggkläckningen, så att ^ " .så- som ofta händer, ungen dör i ägget — och huru böra redena inrättas? I öfrigt önskas noggrann föreskrift om ungarnes behandling. Amalia. Huru färgas halmflätor svarta? Elis. Jag har en liten, i mångas tycke ganska behaglig sängröst. — Hur skall jag göra för att på egen hand förbättra och öfva denna min lilla talang? Säkerligen blifva mänga med mig tacksamma för några vänliga rad af Iduns läsare eller läsarinnor. » Musikvän. » Nr 605. Undertecknad vore tacksam, om någon ville gifva fullständig upplysning om huru s. k. glödritning tillgår, samt hvad därtill behöiliga materialier kosta? A. P. Js ' emo homo frågar, om nägon af Jduns läsarinnor kan upplysa honom, om de hafva sig bekant, hvar man kan fä afyttra begagnade frimärken till högsta pris? Jag vore mycket tacksam, om nå- gon genom Idun ville säga mig bästa sättet att koka in krusbär på flaskor? Huru inlägges kryddsill, så att den blir god och tål att förvaras vintern öfver? Huru tvättas ljusa rothattar? Ung husmor. Hur bakas » Konneby pepparkakor-? frågar Anna. Vill någon af Iduns läsarinnor gifva beskrifning på, huru en bra glasyr till tårtors glasering bcredes; äfvensom en beskrifning pä iSerlinerimmkar. Ung fru. Vill någon af Iduns ärade läsare eller läsarinnor upplysa en flicka, som för sin utkomst önskar lära sig bokbinderi, om någon kvinlig bokbindare tinnes, huru lång tid åtgår för att lära och h ad éfel kan kosta. Övar önskas af Bonddotter. Undertecknad vore synmrligen förtjust att fä eu förteckning på de växter (blommande och bladväxter), som man med största förhoppning om framgång kan odla i boningsrum. Några ord om skugga, sol och vattning for de särskilda expl. vore helt säkert till nytta, om de kunde bifogas. Lepus. Önskas något eller några billiga recept på märkbläck för ' linne, hälst sådana som motstå tvältning med klor. Prenumerant.
Balletten — 12,481.— Choeuren . — 7,335.— SexSujettcr, endast tjenstgörande vid Sångscenen, hade i inkomst, med fruntim - Transp. 72,782. — Den 2 a Jun i i e. m. Transport R:dr 27,782. — mernas Kläd-penningar, men utan Recetterna ... — g,3o5. — (Några af Theaterns Sujetter tjenstgöra äfven i Sångpjeser; men deras biträde deruti motväges fullkomligen af Choeurens och Ballettens tjenstgöring i Tal-pjeser, samt Orchesternsialla dramatiska spektakel, hvarföre de här icke upptagas.) Hela kostnaden för Lyriska Scenen för året är då, när härtill lägges Sångmästarens arfvode — t,333: 16. När man nu antager att hela det offentliga understödet behöfts för Lyriska Scenen, hvilket också är fallet, så hefmnes Theaterns inkomst vara: Af Staten R:dr 4>5oo.— Af H. M. Konungen — 36,000. —• Af H. K. H. Kronprinsen . —• 4>000*~* Af H. K. H. I hyror för Källare och Värdshus — 2,45o. —i (Theatern disponerar dessutom hela huset, hvars re Transp. 48,950.— i5S Den 22 Jun i i e. m. Transport R:dr 48>95o.—- parationer elen ej behöfver bekosta, samt alla dess under 4o år samlade effecter, hvilket har ett värde af alldraminst 10,000 R:dr om året, men som icke upptagas, emedan cle ej synas i räkenskaperne.) Omkostnaclsfonden njuter en inkomst på vissa fordom Kongl, platser vid Sångscenens spektakel, af — 3,jo4-—~ Inkomsten af Lyriska Representationer . —• 53,674. —‘ B:co R:d. 106,328.
Af lån på löpande förskrifningar : Arfvoden — 1,100 1,439 91 327 71 Lagsökningskostnad — 57 64 — Godtgjord ränta å medel på TJpp. och Afskrifnings-räkning 74,819 25 10,444 68 21,270 68 1,002 12 D:o d:o å medel på Deposit-räkning 44,269 67 1,413 82 903 88 71 12 Beloppet af inom linien förda lån — 1,886 12 Restitution af för högt beräknad 0 2 S:gr R:dr 119,088 92 16,284 53 22,559191 1,079 26 Behållen vinst 408,262 49 230,219 37 95,13036 13,651 45 Summa R:dr 527,351,411 246,503'90 117,690j27 14,730|71 51 Skuld vid årets slut: Till Rikets Ständers Bank för förlag „ d:o d:o d:o för derutöfver erhållen förstärkning från Reservfonden » Upp°°h Afskrifningsräknin gen, för innestående medel . „ d:o d:o, för innestående ränta „ Depositräkningen, för innestå ende medel Utelöpande Assignationer på Ban ken Balanserad vinst I Stockholm. 6.700.000 500,000 3,041,505 73,748 1.461.000 91,451 Summa R:dr ! 11,867,704 Tillgång vid årets slut: Kassa-behållning Hos Depositions-afdelningen innestående
General-poststyrelsen » 37—43. General-tullstyrelsen » 44—47. Gevärstillverkning » 67. Gottlands Landtbevärings pensionsstat » 99. Gratialfond. Amiralitets-krigsmanskas sans » 101-103. Gripsholms stotts räkenskaper » 185—186. Grundfond, statsverkets » 5. ' Bilagan litt. B. vid » 5. Götha Hofrätts pensionsfond, bilagan litt. - P. vid » 98. Götheborgs Depot af Flottan » 90—r-94. — Navigationsskola ~... » 97. Bilagan litt. O. vid » 96. — Stifta Konsistorii räkenskaper » 240—244. Flaga lustparks räkenskaper » 185. — lustslotts räkenskaper » 184. Hamnbyggnader » 105. Handelsoch sjöfartsfond, Sveriges enskilda » 58—59. Iland-kassa, f. d. Kanslistyrelsens » 17. Haparanda elementarläroverks räkenskaper » 254. Hedvigsberg och Conradsberg, hospitals byggnaden å » 56—57. Hernösands navigationsskola » 97. Bilagan litt. O. vid » 96. Stifts Konsistorii räkenskaper » 249—254. Hollånderier, Starn■> 157—159. Hospital, Danviks » 200—203. Flospitalsbyggnaden å Kungsholmen, anslag till » 56-—57. Hospitalsoch barnhus fonden, allmänna » 196—198. Hufvudtitel, riksstatens 4:de, anslagen å » 59—77. Bilagorna litt. H, I, K, L, Moell N vid » 59, 60, 67, 77. Hufvudtitlarne, brister å » 7—8. — reserverade behållningar ä » 9. Utlåtandena.
Han hade en elfva års pojke bredvid sig på brädan, och just som vagnen stannade, hoppade båda af, hvar ifrån sin sida. »Jag svarar inte nej te den som bjuder», svarade gubben, som ännu satt qvar på lasset och säfligt började hasa sig utför dess kant i små afsatser, tills han med ett hopp kom ned på marken, så att träskorna skrälde i stenläggningen. »Snygga gator di håller sej me’ i dennehärnade byen», anmärkte den som blifvit kallad Håkan, och såg med försmädlig min på sina nysmorda stöflar, som sjönko ned öfver sulorna i smutsen. Derefter surrade han raskt loss sin hökass, d. v. s. ett af rep knutet nät till förvaring af foder åt hästen. Han var den ende af de tre, som bestod sig med denna lyx. De andra hade sin foderknippa lös i vagnen. Hvar och en stälde först i ordning för sin häst och tog sedan fram matpåsen. Elfvaåringen värmde sig genom att slå sina händer på samma sätt som nyss den ene af forbönderna, derefter stälde han sig vid vagnen för att vänta på förtäringen. Han var sin faders fullständiga afbild: samma drag, samma tvärsäkerhet och samma kläder, — grått, hemväfdt tyg, varmt som ett skinn och nyss kommet ur pressen. Snitten på den lilles kavaj skilde sig icke en hårsmån från hans pappas; ja, ända till den styfva vikningen längs ryggen — talande om ordningen i »mors» kistor — så fans den der. Hela pojken såg ut som en tokrolig parodi på den äldre; en alldeles omedveten parodi. Sedan Håkan stält matknytet på åkebrädan, stack han handen in i halmen, och efter åtskilligt fumlande fick han fram en butelj. Tore löste upp för sitt matknyte och låtsade af grannlagenhet ingenting se. »Skål, Tore», sade Håkan i det han tog sig en klunk af flaskan och sedan räckte henne åt den gamle. Denne vände sig om, snöt sig ut i luften och torkade sig om näsan med kappärmen innan han drack. »Tack, de’ gjorde godt i skråt», sade han belåtet och ville lemna flaskan tillbaka.
Stockholm den 24 Februari 1858. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 22 Febr. 1858. Preste-slåndet den 24 Rorgare-ståndet den 24 Bonde-ståndet den 24 Rtkels Ständers underdåniga Skrifvelse, angående löneförhöjning ål Statens embetsoch tjenstemän m. fl. för år 1857. (Stats-Ulsk:s Uti. Slats-Ulsk:s Mern. N:o 275.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer i underdånig skrifvelse, den 22 Augusti sistlidet år anmält sitt beslut i fråga om medels anvisande (ill gralifikalioner åt Under-officerare med vederlikar vid Arméen och Flottan samt den sednares Handtverks-, Timmermansoch Machinist-staler, för hvilka, äfvensom för Embetsoch Tjenstemän i allmänhet, E. K. M:t, i den vid innevarande riksdag allåtna nådiga Proposition angående Stals-verkets tillstånd och behof, äskat, att den för nu ingångna Stalsreglerings-period föreslagna lön-förbättring måtte få beräknas och utgå äfven för år 1857 samt härtill erforderliga medel af Rikets Ständer anvisas med tillsammans 2,171,983 R:dr 94 öre Riksmynt, fä Rikets Ständer nu i underdånighet sig yttra öfver den del al ifrågavarande nådiga framställning, som rörer öfriga stater och korpser. ExpeditionsUtskottets Förslag till underd.
fördom, trhgsinthet och siiiåsinne. H i r u de, Irampande sida vid sida, betäckande hvarsndra under striden, utdelade d i t kraftigare och inera träffande hugg ju mera de lärde kanna sin egen styrka. Hnrii de allt klarare började se den väg, de maste hain för att nå dit @ strafvade. Huru de sålunda först Slottade undervisningens brister, sedan ej allenast piivisade bättre metoder, utan ej gåfvo sig förr an möjlighet till inhemtande af bildning åstadkommits för k ~ i n n o r af olika Irlasser. Huru för dessa sedan arhetstillfiillen söktes och fauxios. Huru tanlzen på lrvinnans deltagande i fijiiiwårderi upptogs och utvecklades. Allt cletta visar oss i miiiiiessluiftezi lrlart och öfverskiidligt, såsom den blott Iran det, soin sjalf varit med, signatiiren R. O a. f Seclnii f % vi till ledsagerska under Esseldes senare &amp; r niad dess ännu mera vidgade verksamhet, den person, som d&amp; lranslre stod henne niirmnst. E. A. låter oss se, huru Esselde iiied! !sallsynt förmåga af initiativ, med oförskriickt mod att trotsa svårigheter, h i l k a för andra syntes oöfvervinneliga samt icke minst genom den kraft att rycka andra med sig)), som hon agde, » bröt nya hanor, iippnade ny@ vägars och alltmera omsatte den fijrsta tidens idder i handling. Det var då Handarbetets Vänner bildades, och det var iii som tankeii på associationens makt ledde till stiftande af Elredrika-Bremer-Förbt~ndet, genom hvilket det p % många htil1 spridda arbetet för kvinnails framåtskridande borde samlas och en enig samverkan af män och kvinnor inom olika delar af vårt land A~tadkommas.
På sådan grund få Riksens Ständer, jemte åberopande af hvad Deras vid sista Riksdag aflåtne underdåniga Skrifvelser innehålla, angående Revision af Passevolance-Cassan samt Hospitals, och Laaaretts-fonderne, dock med ofvan anmärkta inskränkning, hvad desse sistnämnde angår, i underdånighet anmäla Deras beslut, att jemväl alla andra medel och Cassör, utan undantag, hvilka genom allmänna bidrag tillkommit, hädanefter skola af Riksens Ständer eller Deras Revisorer granskas, i den uti Grundlagarne föreskrifne ordning; och hysa Riksens Ständer den underdåniga förhoppning, att E. K. M., som redan i Nåder medgifvit revision af Tullräkenskaperne och redogörelsen för de under KrigsCollegium ställde Militise-Boställsoch Krigsmanshus-Cassorne, samt derigenom, enligt Dess Nådiga tillkännagifvande, i förhand instämt uti Riksens Ständers uppfattade åsigt af de uti 30 och 68 §§. af Riksdags-Ordningen åberopade allmänna stadganden, äfven lärer täckas, af samma anledning, lemna Dess Nådiga sanction åt ifrågavarande underdåniga anmälan, helst, genom ett sådant Nådigt erkännande af Riksens Ständers och Deras Revisorers oinskränkta granskningsrätt öfver Statens alla tillgångar, det förtroende ytterligare skall stadgas, som utgör hufvudsakliga vilkoret för de skattdragandes fortfarande beredvillighet, att anstränga sin förmåga till medels anskaffande för Statens behof. Beträffande frågan, huruvida Riksens Ständers Revisorer, i de uti g. K. M:ts Nådiga Bref Underdåniga Skrif velser. 439 anmärkte omständigheter, öfverskridit den utstakade gränsen för deras befattning, så, enär 68 §•