Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Grefven säger nemligen, att han hyst den förhoppning att Belägrings Artilleriets istånds ättande icke numera un förra Riksdagen af nödvändigheten vore påkallad t, och det är denna förmodan om onödigheten af de för BelägringsArtilleriets iståndsättande äskade anslag, som jag något när - n/^o Den 23 December e. n. mare önskar skärskåda. Jag skall ej vid detta skärskådande omständligare vidröra den af många som axiom antagne, och vid öfverläggningarne om Statsanslagens storlek ofta yrkade, samt nu af den ädle Grefven sjelf, som det tyckes, gillade sats, att ett behof, som vid den ena Riksdagen anses öfverflödigt, äfven vid den 5 år derefter inträffande, och så in infinitum, måste vara det. Jag nöjer mig att nämna att i min tanke denna sats är oriktig, då den, såsom i närvarande fall, användes till förnekande af behof, som afse nödvändige effecters iståndsättande eller underhåll, hvilka behof, om de flere decennier å rad förglömmas eller föraktas, förvandla desse effecter från brukbara till obrukbara. Men innan jag öfvergår till hufvudsaken eller beviset för att BelägringsArtilleriet behöfver iståndsättas, torde det vara mig tillåtet att förklara hvad som menas med BelägringsArtillerie; en benämning som säkerligen flere, och måhända den ädle Grefven sjelf, taga för mycket bokstafligen, då de möjligen dermed förstå ett Artillerie, som endast och allenast är ämnadt för att med detsamma belägra Fästningar, •— ett ändamål för hvilket de anse, och detta rigtigt nog, att Sverige ej behöfver eller bör påkosta stora summor.
Pål skulle få vara honom behjälplig, så beslöto sockne männen som ansågo dessa vilkor obilliga, och förmenades torparen Nils Jonsson i Solberg och Hammerdal vara ledig att åtaga sig snickrandet härstädes, det denne skulle derom anmodas, och åtog sig Erik Ersson i Kallgård att resa till Nils Jonsson och söka förmå honom dertill, samt med honom uppgöra contract. § 5. Beslöts, i anledning af flere socknemäns yttrande önskan att sacristians höjd skulle blifva lika med kyrkans till takfoten, liksom den är uti Lith. § 6. Som under den tid man redan arbetat på kyrkobyggnaden, åtskilliga handtlangare nogsamt på morgonen infunnit sig till sina dagsverkens utgörande, så dels anmodades nu sockneboerne, att genast på morgonen till arbetandet infinna sig, dels beslöts, att om likväl 66 någon skulle uteblifva under, eller till och med en timme skulle dock hans dagsverke räknas fullt, men uteblef någon längre, så borde hans dagsverke ej räknas för mer än ett halft. Också förmanades allmänheten att skicka endast dugligt manskap till dagsverkens utgörande. § 7. På förslag af åtskillige fann socknen det billigt, att om olyckligtvis någon skulle vid kyrkoarbetet lida någon svårare skada, såsom benbrott m.m. borde denne eller den som honom lejt vara fri från dagsverkens utgörande tills denne blifvit återställd till hälften, samt att dess husbonde i hvars tjänst en sådan olycka ådragits, skulle vårda sig om den skadade. § 8. Som herr byggmästare Åkerlund tillkännagifvit att tegel icke allenast blefve behöfvligt till smygar och hvalf i fenster och dörrar, utan ock att arbetet derigenom blefve betydligt lättare, så anmodades undertecknad pastor, att medtala bonden Måns Månsson i Klösta, om tegels förfärdigande för kyrkans behof. § 9. Yttrades den önskan, att åtminstone några dagar förut budkafle måtte i byarne utskickas rörande handtlangningsdagsverkens utgörande, på det hvar och en måtte vara beredd till denna sin skyldighets fullgörande, hvilken önskan kyrkovärden, i egenskap af materialskrifvare lofvade efterkomma. Datum ut supra.
Om dessa blefve felaktiga: så vore det icke Departm.-Chefen, utan Reg.-R:n och målseganden, som derför finge sitta emellan. Månne icke den bästa kontrollen på lagstiftarens försigtighet, är den att han sjelf kommer i klämman om lagstiftningen är oriktig? När Rådgifvande icke hafva denna farhoga, torde de blifva mindre betänksamma än nu, särdeles när mindre skickliga personer ej droge i betäk:de att inträda i Stats-Rådet. Om den föredragande är aldrig så ledig till nya författn:ars stiftande och ändrade organisationers upgörande, men saknar erforderliga kunskaper, och ej heller genom embetets utöfning förvärfvar sådana, hvad blir då följden? Han skall antingen förlita sig på andras utsago, eller famla i mörkret. Man har för närvande, både inom och utom Stats-Rådet, öfverflöd på allmänna grundsatser, men fullsändig detalj-kännedom har enligt sakens natur i alla tider fattats. Likväl är han städse nödig äfven för Konungens Rådgifvare, ty utan den kan ingen veta hvad, som är lämpligt eller overkställbar^ Brister ett rigtigt omdöme derom, så blir lagstiftningen felaktig, ty, såsom Fransmännen säga om detaljerna, "c'est lo ou Vauleur s’embai'rasse.” Förbudet för Dep.-Chefen att deltaga i Reg.-R:ns beslut skall, enligt min tanke, föranleda honom att icke heller deltaga i öfverläggningarne. Man föreställe sig att en Dep.-Chef inträder i Reg.-R:p. Då torde Hrr Reg.-Råd tänka: ”Han kommer hit för att imponera på oss; men han skall få se att det icke sä lätt låter sig göra.” De kunde då, honom till trots, och just derföre alt lian lagt sig i sakerna, besluta annorlunda, än han ville. Kommer han dit för att blott höra på och tiga, så torde man säga: ”Den der kommer hit, för att lära sig att sköta sitt embete; och vore måhända dertill oförmögen om han icke finge höra våra välvisa tankar.”
Rundkindade, bastanta flickor och tjocka, klumpiga ungherrar, hvilka dock vågade prata med hvarandra och till och med emellanåt skratta. Jag kände dem och viste att det var präktiga flickor och präktiga unga män, framåtsträfvande och arbetsamma. Jag måste värkligen i mitt minne återkalla denna omständighet, ty deras röster och talesätt klingade nu råa i mina öron, liksom äfven deras uppträdande och hela väsen föreföll mig ofint, oskönt. Det plågade mig. Lisi hördes Agnes' röst midtifrån herrskocken. Hon sträkte fram hufvudet för att se mig, obetydliga, lilla varelse, som satt i vrån bakom dem och åt gelée. Vi gå ut på verandan för att dricka kaffe; kom med! Jag lade bort min tallrik och följde dem. Någon af herrarna bjöd papyrosser åt Agnes. Hon tog. Jag skrattade litet, ty jag trodde att hon blott på skämt förde den till sina läppar. Men mitt skratt förstummades plötsligt, då jag såg Antti bjuda eld åt henne. Ja, Antti gjorde det värkligen höll omsorgsfullt stickan uppe, tils papyrossen blifvit väl tänd och såg sedan med synbar förtjusning huru nätt Agnes spetsade sina läppar, då hon blåste ut röken. Jag var som ett lefvande frågetecken. Huru kunde Antti godkänna hos en det, som han aldrig i världen skulle tålt hos en annan? Ingen satte i fråga att bjuda papyrosser åt mig, lika litet som jag skulle tagit emot. De fortsatte sitt i salen påbörjade samtal. Jaså, ni tror att vi äro knutpatrioter? I högsta grad. Men ligger det då någonting ondt däri? frågade Antti. Människan rotar sig ju alltid djupast i hembygden och älskar intet annat med så ömma känslor af samhörighet som naturen på den ort, där hon känner hvarje sten, hvarje buske och tufva, där ungdomsminnena binda henne, och där hon liksom slutit vänskap med alt och alla, till och med hästar och hundar. Ett sådant förhållande ger stöd åt hela hennes lif, det är källan, ur hvilken sedan flödar en mera omfattande kärlek, till folket, till fosterlandet. Men därpå kan ni, fröken Verther, ej sätta värde. Agnes smålog, rökte och såg upp mot himmeln. Antti väntade på svar. Eller huru?
Jag ämnar icke att förlänga öfverläggningen i detta fall, utan vill blott förena mig med de herrar och män, som önska antagande af Utsk:ns förslag med det tillägg Frih. Cederström föreslagit. I denna § är icke infördt ett stadgande, som finnes i författningen af 1824, och hvilket en reservant ansett höra hit. Då öfverläggningen nu galt så långt, vill jag icke nu upptaga 456 Den 18 Februari e. m. den nya frågan, utan förbehåller mig att sedermera få väcka den, antingen såsom en särskild §, eller såsom ett tillägg till i4 §:n af den nu föreslagna lagen. Efter upptagande af de olika meningar, som blifvit framställda, hemställde Hr Frih. o. Landtm., om R. o. Ad. behagade oförändrad! antaga 1 §:n af Utsk:ns fö'rslag. Ropades starka nej blandade med ja. Hr Landtm, förklarade, det han trott sig linna att nej öfverröstat ja. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Ulskms förslag, med det af Frih. Cederström yrkade tillagg, alt efter ordet ”c r e d i t s ed I a r” skulle införas orden: ’’h v i 1 k a dock icke för mynt i Riket må erkänna s.” R.opades starka ja, blandade med många nej. Då Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverröstat nej, begärde Hr Hjerta votering. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt då en votering vore begärd, blefve fråga om hvilken mening, som dervid borde blifva contra-proposition. Hr Hjerta, som begärt votering, yrkade förmodligen till contra-propos. det förslag, som han tillstyrkt; men som Gr. Frölich äfven framställt ett förslag till 1 §:n, blefve det nödvändigt att bestämma hvilkendera af dessa meningar borde blifva contra-proposition. Hr Hjerta: Måhända om Hr Frih. och Landtm, täc kes låta uppläsa Gr. Frölichs förslag till propos. en gång till, så kunde möjligen hans och Hr
Det vore begge dessa vigtiga fördelar, som den anfallande svårligen i lika mån kunde tillegna sig och som äfven till lands gifvit fästningsförsvaret en öfvervigt, som det tillförene icke haft, och som äfven i motsvarande grad ökat värdet af detta försvarsmedel. — På dessa grunder hade de projekter för befästningar till lands blifvit uppgjorda, hvilka nu af Chefen för Ingeniörkorpsen framlades till Kongl. Maj:ts pröfning. Carlsborgs fästningsbyggnad. Fästningsbyggnad^. Med det af Rikets Ständer vid förra Riksdagen beviljade anslag af 100,000 rdr årligen till fästningsbyggnadens fortsättande hade, enligt hvad Chefen för Ingeniörkorpsen meddelat arbetet bedrifvits hufvudsakligen på slutvärnet, hvarmed ock så långt medhunnits att hela denna bvggnad detta år komme under tak, så framt icke en alltför ofördelaktig väderlek skulle inträffa under årets ännu återstående arbetstid. För denna byggnads fullständiga kompletterande återstode emellertid en betydlig del af inre hvälfniugen och inredningen. — Då Kongl. Majit uti Nådigt Bref af den 10 November 1863 anbefallt Chefen för Ingeniörkorpsen att, på grund af Rikets Ständers framställning, tidigt Bil. N:o 3 a. till Kongl. Maj.ts Nåd. Prop. N:o /, om Statsverket 1865. 109 innan nästa Riksdag inkomma med fullständiga beräkningar öfver återstående kostnaden för Carlsborgs fästningsbyggnad, har korpschefen ingifvit ett i sådant afseende af fortifikationsbefälhafvaren på stället uppgjordt förslag, slutande sig på en jemn summa af 5,000,000 rdr, utom ett större permanent sjukhus, kruthus och hamnanläggning, särskildt uppgående till 915,500 rdr.
Då jag har den uran vara ledamot af förstärkta StatsUtsk. vid innevar. riksdag, så erinrar jag mig, att vid de voteringar, som i Sept. månad för lidet år anställdes, anslaget till ministerstaten nedsattes från proponerade 266,666 r:dr 32 sk. b:co till 200,000 rtdr b:co, och att anslaget lill extra utgifter äfvenledes nedsattes från förut utgående 100,000 r:dr btco till blott 5o,ooo rtdr b:co, hvarigenom en förminskning uti tillgångar af sammanlagda 116,666 rtdr 32 sk. b:co deraf uppkommer, som årligen kunnat och bort påräknas till utgifter för Staten till utrikes beskickningar och hvad dertill hörer i andra dermed gemenskap ägande förhandlingar; och jag anser mig vara så mycket mera skyldig att i denna högst vigtiga fråga afgifva mitt utlåt., som jag för min del vid voteringen biföll dessa 116,666 rtdr 32 sk. b:co, men majoriteten af förstärkta StatsUtskts ledamöter voro af andra tankar och dicterade de då fattade ofvanförmälta beslut, som jag önskat måtte hafva utehlifvit, ehuru jag då icke kände den brist, som graverade cabinettscassan, annorledes än ryktesvis. I 678 Den 27 Februari {. m. Denna brist för cabinettscassan är nu offentligen blind och af II. StatsUtsk. uppgifven utgöra ett belopp af 775,966 r:dr 32 sk. b:co, som hade med säkerhet kunnat gndtgöras genom årliga afbetalningar, om anslagen falt vidblifva livad som förut utgått och icke indragning skett af 1 16,666 r:dr 3a sk. b:co; och min förmodan var således grundad, all sednast nämnde summa varit af behofvet påkallad bibehålla lill Hr Utrikes Statsministerns disposition.
Controllen är icke omöjlig när Regeringen har makt i händerne att göra sig lydd, och skulle i anseende till de drygare afgifter hwarmed bränningen belägges, pan? norpes Ten v Jul». -Z7 nornes antal minstas och bränwins killwerkningen ansenligen understiga den million kunnor som utgör det wanliga aswerknings qvantum, kunde till ersättande af den minstade intraden, Regeringen berättigas, art privilegiera nägra större inrättningar i sädane provincer dar spannemäls tillgängen ar Vmnvg och afsättning för bränwin pä uirikes orter more att förwanta, och torde Staten af desie kunna pärakna en afgift afen eller en och en half Riksdaler för hwarje tunna. Ma det wara mig tillätit, att wisa hwilka inkomster Staten har af bran winer att förwanta efter de principer som Utskottet föreslagit. Panneafgiften ester 24 si. tunnan gör för en million tunnor §00,002 R:dr, consumtions afgiften beräknad efter 12 si. för karlen och 4 si. för qwinnan gör 200,000 Rtdaferi de förmoner Staten har att pärakna af branwins bränningen i Stockholm, Götheborg, Carlscrona samt afgiften för distillering borde utgöra 100,020 R.dal., således Statens inkomster 820,000 R:daler.
Irenne hospitaler vara af högsta behof påkallad, hvarföre, i Utskottets tanke, de härför erforderlige anslagsmedel böra beviljas, utgörande för Wadstena hospital 50,000 Ridr, för Götheborgs 100,000 R:dr och för Hernösands 50,000 R:dr eller tillsammans 200,000 R:dr. Med afseende derå, att vid denna riksdag Statens tillgångar blifvit för andra angelägna utgifter strängt anlitade, anser emellertid Utskottet, att utbetalningen af berörde anslag skäligen kan, lika med hvad Utskottet här ofvan tillstyrkt i afseende å anslaget för ett nytt hospital invid hufvudstaden, ställas på 4 år, så att blott ett belopp af 150,000 R:dr kommer att under nästa Stats-regleringsperiod utgå, dock med rättighet för Kongl. Maj:t att för de särskilda byggnads-arhetena använda medlen i den ordning Kongl. Majit pröfvar lämpligast. Utskottet hemställer fördenskull, att, till utvidgning och förbättring af Wadstena, Götheborgs och Hernösands hospitaler, en summa af 150,000 R:dr nu anvisas för den tid nästa Stats-reglering omfattar, att från Riksgälds-kontoret, i mån af behof, utgå med 50,000 R:dr årligen, samt af Kongl. Majit för de särskilda byggnadsföretagen disponeras i den ordning, Kongl. Majit i Nåder kan finna lämplig. 12 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 212. För öfrigt har Utskottet, som förmodar, att Öfver-intendents-embetet erhåller nådigt uppdrag att om byggnadernas uppförande gå i författning, trott sig höra föreslå, att Rikets Ständer, vid den nådiga Propositionens besvarande, jemväl uttrycka den önskan, att Sundhets-kollegium, innan byggnads-arbetena företagas, må blifva i ämnet bordt.
Men då dessa af Utskottet föreslagna bestämmelser endast af ett Riks-stånd blifvit gillade, och då det inom de öfriga stånden framställda förslag, att meranämnde stad skall afgifva sin ansvarsförbindelse för det nu ifrågaställa byggnadslånets återbetalande, obestridligen skulle komma att betydligt underlätta och förminska Riksgälds-kontorets åligganden, i afseende på lånehandlingarnes granskning, äfvensom lånemedlens bokförande och indrifvande, samt ytterligare betrygga kontorets säkerhet för de stadgade betalningsvilkorens ordentliga fullgörande, anser sig Utskottet böra tillstyrka Rikets Ständers bifall till samma förslag. Dock torde de erforderliga bestämmelserna ingalunda böra inskränkas till det under diskussionen hos Riks-stånden föreslagna stadgande, angående stadens ansvarighetsförbindelse, samt de föreskrifter, 3:dje och 9:de punkterna af det återremitterade betänkandet innehålla; emedan i sådant fall nästan all kontroll öfver lånesummans användande för det dermed afsedda ändamål och på det af Rikets Ständer stadgade sätt skulle komma att saknas. Utskottet har derföre, i stället för de uti oftanämnde betänkande intagna bestämmelser, ansett sig böra uppgöra och underställa Rikets Ständers pröfning här nedan anförde stadganden, dervid Utskottet trott sig desto heldre böra bibehålla de i Utskottets förra utlåtande föreslagna betalningsvilkor, som förändring häruti, på sätt Utskottet redan anmält, blott af en enda ledamot utaf Riksstånden blifvit yrkad; varande l:sta punkten, eller bestämmelsen angående lånets belopp, lika lydande med den härom förut gjorda och af 2:ne Riksstånd redan bifallna hemställan.
Med tillägg af det fortfarande anslag, som Kongl. Maj:l under denna dag, vid pröfning af behofven för undervisuings-anstalter för Handel och Sjöfart, beslutat att af Rikets Ständer begära för Skeppsbyggeri-Institutet i Carlskrona, utgörande 3;333 r:dr 16 sk. årligen eller för 3 år skulle sålunda för tillfälliga och extra behof erfordras tillsammans R.dr 1,104,060: Hvad Stats-rådet här ofvan i underdånighet yttrat och tillstyrkt, blef till alla delar af Kongl. Maj:t i nåder gilladt, och befailte Kongl. Maj:!, ali utdrag af protokollet härom i de delar, sådant erfordrades, skulle Finance-Departementets Expedition meddelas, till behörigt iakttagande vid uppsättandet af Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer om Statsverkets tillstånd och behof, i hvilken ock borde gifvas Rikets Ständer tillkänna, att Styrelsens för allmänna Vägoch Vattenbyggnader ofvanomförmälda berättelse och förslag, rörande verkställda och ytterligare ifrågasatta allmänna arbetsföretag, komme att meddelas Rikets Ständers Stats-ulskott, äfvensom att de kartor, kostnadsförslag och öfrige handlingar, hvilka för vidare upplysning i dessa ämnen kunde vara tor Rikets Ständer erforderliga, Liefve hos bemälda Styrelse att tillgå. Ex prolocollo, C. J. Oscar Alströmer. 8,400: 3,000: 3,000: 10,000: iil. No 6 till k'. Maj: is frop. tm Statsverk. 1 Sami. i A fä. 1 Haft. 6 STOCKHOLM. Östlund & Kongl. Maj:ls Prop. om Statsverk. 1830. 1 Utdrag af Protokollet ofver Finans-ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen uti Stats-rådet ä Stockholms Slott den 19 Oktober 1850. Närvarande: Hans Excellens Justitie—Stats—Ministern, Herr Grefve Sparre. Hans Excellens Stats-Minjstern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Stjerneld. Stats-Råden:
Härefter har, uti en till Kongl. Maj:t ingifven skrift, Direktionen för Strömsholms nya Kanal-bolag, med anförande, bland annat, att uti det redan år 1833 af Öfverste-löjtnanten Edström uppgjorda kostnadsförslag till slussverkets ombyggnad icke upptagits någon utgift för expropriation af ytterligare behöfligt kanal-område, underdånigst förnyat den begäran, att med befrielse från den nu i sådant afseende ifrågasatta, alldeles opåräknade, utgift af 6,270 R:dr 48 öre Riksmynt, jemte derå upplupna räntor, Kanal-bolaget måtte erhålla full och oinskränkt egandeoch nyttjanderätt till hela det område å Strömsholms kungsladugårds egor, hvilket är å vice Kommissions-landtsmätaren Friherre Kruses ofvan åberopade karta upptaget, samt att således denna jordrymd måtte öfverlåtas åt Bolaget utan ersättning, och att den godtgörelse, som för minskad höafkastning kan kungsladugårdens arrendator under de återstående arrendeåren tillkomma, måtta varda af allmänna medel beviljad Då Kongl. Maj:ln Nåd. Proposition M 29. 33 Då Kongl.
Ständer vid denna Riksdag, i afseende på grunderne för den blifvande Bevillningen, stadgat, att någon befrielse från Bevillnings erläggande för utlånte medel, hädanefter ej må för Publiqve Cassör äga rum; torde all vidare pröfning af förevarande amne böra förfalla. % §• 9- Jemte tillkännagifvande af den tillökning i Stipendiernes och FriCadettplatsernes vid Carlberg antal, som sedan sista Riksdag , i grund af Adelige Cadett-skolsefondens vunna förkofran , blifvit , i öfverensstämmelse med Ridderskapets och Adelns derom meddeldte föreskrifter, af RiddarhusDirectionen beslutad och till verkställighet befordrad; har RiddarhusDirectionen uti 11 §. tillika förmält, att då det ej kunnat undfalla RiddarhusDirectionens uppmärksamhet i hvilka medel, lösa omständigheter de ynglingar, som antagas till FriCadetter vanligen sig befinna, såsom utgörande just en af de hufvudsaklige grunderne för erhållande af en sådan plåt?, samt huruledes 'Deri II Augusti e. m, 141 den hjelp af y5 Rtdr B:co en Fri-Cadett, vid dess utexaminerade , för närvarande får åtnjuta i ändamål, att derföre uppköpa Uniform och andra nödige klädespersedlar, följagteligen vöre för honom högst ofullkomlig och ringa; hvaremot en summa af omkring SSa R:dr 16 sk. B:co, som nu utgör kostnaden för en FriCadetts underhåll vid KrigsAcademien skulle, för en utgående FriCadett, vara i berörde afseende mera förenligt med hans verkliga behof och i betydligare mån lätta hans ofta nog tryckande omsorger vid inträdet på den kostsamma militära tjenstemannabanan,har
Enligt mitt förmenande skulle det, såsom jag förut nämnt, vara särdeles olyckligt, om man, derigenom att man med frågan om Kiddarh.-Ordn. sammanband en fråga af den beskaffenhet som den om introduktionsafgifternas belopp, äfventyrade att vid riksdagens slut någon Riddar!).-Ordn. icke funnes af K. M. godkänd; K. M. kan nemligen icke godkänna Riddarh.-Ordnm med förändringar, utan måste antingen b. o. h. bifalla R. o. Ad:s förslag eller förkasta detsamma. Frih. Klinkowström: Lika med Gr. Mörner anser jag olämpligt, att i Riddarh.-Ordningen införas bestämmelser om introduktiousafgilternas belopp, och att dessa lämpligast böra göras till föremål för en serskild und. framställning hos K. M., som, i händelse af bifall till R. o. Ad:s framställning derom, såsom nu är förhållandet, utfärdar en Nåd. författning. Jag har, i den mån jag förstått, under diskussionen angående den nya Riksd.- Ordn:n sökt visa det olämpliga i sjelfva myntbestämningen »riksdaler riksmynt» och vidhåller ännu denna åsigt. För att borttaga myntbestämningarne ur det nu föredragna mom. af § 2, är det dock icke nödvändigt att återremittera detsamma, såvida det förslag, son) jag nu skall taga mig friheten framställa, skulle vinna några sympatier. lag föreslår nemligen, att, med bibehållande af §:ns lydelse i öfrigt, i stället för att Utsk:t uppräknat de olika introduktionsafgifterne, elter ordet »erlagt» insattes: »de i författningarne påbudna introduktionsafgifter.» Frih. Gederström: De förändringar, Utskd föreslagit i ordalydelsen af 2:dra §:n i nu gällande Riddarh.-Ordn., synas mig innefatta fördelen af ökad tydlighet i del hänseende, att, då §:n nu endast talar om »de i författningarne påbudna introduktionsafgifter», så lemnar 2:dra mom. af §:n, sådan den lyder i Utsk:ts förslag, upplysning om de belopp, hvartill introduktionsafgifterna böra uppgå.