Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Gr. Wedels anställelse soln Ståthållare i Norige var otvifvelaktig! en politisk handling, som icke kunde annat än ifrån alla synpunkter gillas, så väl från Sveriges, som från Noriges sida; ty säkerligen var ingen man inom de båda rikena dertill mera berättigad än han, såsom ej mindre utmärkt för sitt snille, sin erfarenhet, sina statsmanna-egenskaper, än för sina sannt unionela åsigter och tänkesätt. Huruvida det varit fullt politiskt väl beräknadt. att derefter lemna platsen en längre tid obesatt, lemnar jag derhän; ifrån Norsk sida hafva följderne tillfyllest ådagalagt resultatet. Jag vill uu öfvergå till den fråga, som redan så grundligt och kanske allt för vidt och bredt blifvit omordad, men som jag likväl icke anser mig kunna undgå att återuptaga. Det är att frågan om Ståthållare-embetet icke skulle vara en unionsfråga, derföre att den icke omnämnes i RiksAkten; men, Mine Hrr, man har erkänt, alt delta förhållande mäste vara tillkommet genom det förbiseende, som vid RiksAklens uprättande egde rum åren 1814 och 1815. Gini förlåte oss det! Vi måste lägga fadren det till last, att de understundom voro alltför mycket intagna af förtjusningsfeber. Denna åkomma håfven J, Mine Hrr, åtminstone vid dessa tillfällen ej varit vittne till; men jag har varit det. Den förtjusningsfeber, som existerade år 1815, döfvade för tillfället ali politisk eftertanke, all slags känsla för hvad deraf i en framtid hända kunde. Denna förtjusning var grunden till dessa förbiseenden; och den s. k. föreningens stiftare dröjde icke länge, icke många år, förrän han fick erfara , följderna utaf sitt hastverk och möjligen af sin tro på Norska folkets tacksamhet och välvilja för det Svenska, till lön för de upoffringar, det gjort i och för förvärfvande! af frihet, och sjelfständighet åt Norige. Det märktes snart, då våra skarpladdade gevär skulle marschera in uti Norige. I hvad ändamål, var den tiden lika svårt att begripa, som sjelfva sättet och grunderne för föreningsaktens sammanfattning, vid tillfället då denne upgjordes.
Kungörelsen den 28 Maj 1830, skjuts efter en häst och en riksdaler riksmynt om dagen, dervid dock föreskrift saknades huruvida arfvodet bör på flera under samma dag skeende förrättningar fördelas eller ej. Nämndeman åtnjöt, enligt gällande Rese-reglemente, skjuts efter en häst och traktamente å 1 R:dr 50 öre, enligt Kongl. Kungörelsen den 11 Augusti 1854 och Kongl. Brefvet den 10 November 1855 skjuts efter en häst för hvad som öfversteg | mils resa, utan att desse sistnämde författningar bestämde om med den \ milen menades vägen till förrättningsstället eller framoch återvägen sammanräknadt. eller huruvida traktamente finge beräknas för det fall, att förrättningen skedde inom det afstånd att skjutsersättning ej komme i fråga. Enligt Kongl. Förordningen den 30 November 1855, åtnjöt Länsman skjuts efter 1 häst och traktamente å 1 R:dr 50 öre, samt Nämndeman likaledes skjuts efter en häst och traktamente dels å 1 R:dr och dels å <5 öre R:mt, hvarvid likväl ej vore bestämdt huruvida någon traktamentsersättning särskildt fur resedagar finge beräknas; dessutom stadgade samina författning att, när flera utmätningseller qvarstadsförriittningar verkställdes under en och samma resa eller på samma dag, fördelning borde ske af resekostnaden emellan samtlige förrättningarne i förhållande tiil förrättningsställenas afstånd från Allmänna Besvärsoch Elconomi-lllskotlels Betänkande N:o t !)ä - 5 förrätfningsmannens och biträdets hemvist och af dagtraktamentet lika emellan de förrättningar, sorn på samma dag försiggått, hvilket stadgande icke kunde tilllämpas af orsak att utmätningskostnaden jemlikt 3 kap. Utsöknings-Balken borde genast uttagas och sålunda inflyta i det protokoll förrättningsmannen före sin afresa från stället måste enligt Kongl. Förordningen den 19 Maj 1845 aflemna, hvilken åtgärd vore omöjlig om utmätningskostnaden icke förrän efter hvarje resas slut skulle kunna uträknas.
Herr Cederschjöld, Pehr Gu fia/: Hvarje brottmålslag består af 2 serskilta delar, nemligen brottetr uppgift och sjelfva flrafjet. Dessa lagar äro goda i mon som brotten äro noga bestämde, samt straffen lämpade efter brotten. Den senare delen af den ifrågavarande § eller sjelfva straffet, måste jag öfverlemna åt mera lagkunniga att föreslå; jag vill blott vördsammast uppgifva förslag till den delen af §. sorn innefattar uppgiften på brottet. I Stället nemligen för den gamla bestämningen af brottet: ”Hvar som lasteliga talar eller skrifver något emot Konungen eller Drottningen , eller den som till efterträdare i Regementet förklarad är&c-, får jag föreslå: Den sem lasteliga talar eller skrifver något emot Den 13 Martil, mot Konungens person eller enskildt a gerningar} eller emot Drottningens, eller Tnronjöljarens 3 &c. Jag har på detta sätt velat noga utmark ka, att det är Konungens en skildt a lif och lefverne, mea ingalunda Kongl, Maj:ts Regerings-åtgärder och Författningar, sorn skola fridlysas för klandret. Härigenom tror jag mig blott hafva förtydligat det äldre stadgandet, och deruti klart uttryckt RegeringsFormens anda, samt satt detta lagrum i närmaste öfverensstämmelse med det motsvarande 4 morn. 3 §. af Tryckfrihetsförordningen, hvarest förbjudes: ”allt slags ”lasteligt yttrande om den regerande Konun”gens höga person eller gsrningar, eiler dess Gc”mål, Drottningen, eller Rikets bestämda ”Tronföljare.” Att det gamla stadgandet ingalunda angår klander af Kongl. Maj.ts regeringsåtgärder, kan tillräckligen inhämtas a£ jemförelsen med x §. 28 Gap. RättegångsBalken, hvarest utsattes endast peningeboter för den, som tadlar Konungens dom.
De med statsbidrag sålunda understödda chausséeoch kanalanläggningarne hafva sedermera blifvit påbörjade och skola, enligt det derom af Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader, å Kronans vägnar, med Bräcke—Sundsvalls kommunikationsaktiebolag afslutade kontrakt, vara fullbordade inom 1867 års utgång. Som likväl den ifrågavarande kommunikationsleden icke skulle nå den utveckling, som lyckliga naturförhållanden eljest måste framkalla, med mindre ofvan omförmälda jernväg mellan Hemgrafven och Sundsvall blefve anlagd, hafva inom Ridderskapet och Adeln Friherre Leuhusen, A. (i motion N:o 116), inom Borgare - 44 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 80. Ståndet Herr Gabriel Hallström (i motion N-.o 142) samt inom Bonde-Ståndet Riksdagsfullmägtigen Pehr Tjernlund (i motion N:o 291) föreslagit, att Rikets Ständer måtte, till anläggning al den ofvannämnda för lokomotiv afsedda, 2,41 mil långa, jernvägen af fyra fots spårvidd från Hemgrafven till Sundsvall, såsom anslag utan återbetalningsskyldighet bevilja 1,540,000 R:dr R:mt; varande af motionärerne uppgifvet, att de bemödanden, som inom Jemtland och Medelpad blifvit gjorda att genom aktieteckning bilda ett bolag, som kunde försträcka en tredjedel af kostnadssumman och åtaga sig utföra anläggningen samt ombesörja jernvägens framtida underhåll och trafiken derå, icke rönt önskad framgång samt att affärsförhållandena inom dessa orter icke vore sådana, att man ännu under många år vågade hoppas att denna jernväg kunde komma till stånd, derest kostnaden derå skulle till en tredjedel inom orten anskaffas.
Balans från föregående året: Uppbörd: Balans till påföljande äret: Credit. Balans frän föregående äret: Utgift: Fredsverkens underhållande med Staterna å Barbaresk-kusten Traktamenten till Konsuler och Konsulat-Sekreterare å Dito . Dito tili Dito utom Dito Kon vo j-K ommissar iatets aflöning . Dito hushyra . Expektans-löner och pensioner . Brandförsäkringskostnader för konsulat-huset i Tanger Utbetalda räntor Ersättningar åt Konsuler ne för ex utgifter Utgifter för ett örlogsfartygs ständigt hållande i sjön Dito för expeditionen till Medelhafvet år 1840 Balans från föregående året: Uppbörd: Afgift till Handelsoch Sjöfartsfonden 388,869: 34. Känsö Karantäns-inrättnings medel ; . 350: 7. Balans till påföljande året: Utgift: Resekostnads-ersättning till Lito . 404: 33. —_ , Bidrag till Trollhätte kanals ombyggnad 60,000: 60,000: — Lito till uy slussbyggnads uppfö- rande emellan Mälaren och Saltsjön 20,000: — . 20,000: — Utbetalningar för muddringsarbeten i Götha eif 23,000: — 39,917: — . Arfvode till Protestantiska Pastorn i Bourdeaux 146: 42. Afskrifning: Lån till Direktionen öfver segelfarten emellan Venern och Hafvet 30,000 —„ —■ Balans till påföljande äret:
Mom. a. Utsk:ts hemställan bifölls. Mom. b. Hr Huss, Magnus: Då jag i afseende åden nu föredragna punkten icke kunnat instämma med Stats-Utsk:ts majoritet, torde jag få angifva grunderna för min afvikande åsigt. Utsk:t har icke funnit skäl att tillstyrka hvad K. M. föreslagit i afs:de å pensionerande af afvittringsoch storskiftes-landtmätarne, och såsom grund för detta beslut åberopat den förväntade regleringen af pensionsväsendet i sin helhet. Detta argument kan visserligen i allmänhet hafva skäl för sig, men det hindrar dock icke, att undantag böra göras i fall, hvilka verkl. kräfva undantag; och ett sådant fall föreligger här. Under diskussionen öfver denna fråga inom Stats-Utsk:t anfördes såsom ett skäl för afslag å K. M:ts Propos, att afvittringslandtmätarne icke voro uppförda å ordinarie stat, utan endast å förordnande; detta är en sanning, men då orsaken dertill icke är den, att dessa tjenstebefattningar äro provisoriska, utan den, att tjensterna komma att upphöra, när en gång storskiftesoch afvittringsverket slutar, kan denna omständighet ej inverka på frågans afgörande. Det är ovilkorligen en moralisk skyldighet för Staten att förse dessa landtmätare med pensioner lika väl som statens öfriga tjenstemän, och det är för öfrigt en ren vinst för staten att de gamla, utslitna tjenstemännen kunna taga afsked, så att yngre krafter kunna komma in i deras ställe. Såsom förhållandet nu är, kunna ej de gamla afvittringslandtmätarne taga afsked, utan de få antingen söka ständig tjenstledighet eller ock endast sysselsätta sig med uträkningarne hemma, under det ynglingar få verkställa de vigtiga och ansvarsfulla mätningarne, allt detta till synnerlig men för Staten. Dessutom bör man ej förbise, att afvittringslandtmätarnes tjenstgöring är af alldeles olika beskaffenhet med Statens öfriga tjenstemän, ty de förra måste under nära |:delar af året vistas ute i skog och mark i nästan obebodda trakter, utsatta för alla ett hårdt klimats besvärligheter.
Pläter, se Metall, Plommon, Cathrin, 20. Credit-upplag 3oo &. 1. Plogar, V. 5o. I. Plumef af Struts-fjädrar, V. 10. — Alla andra slag, L. V, 25. 1. Poler-jord, se Jord. Pockholtz, se Trädvirke, Pomada, L, V. 20, 1. Pomeranser, 25. I. Pomeranskiioppar och skal, torra, 10. Crcdit-upplag 3oo #. !• — Essance,|se Olja, Porcelaine, — Bescuit, L. V, 25. 1. •— Äkta alla slag, L. V. a5. 1. — Oäkta alla slag ej spccif. L, V. 5o. 1, — Sten eller så kalladt Engelskt, hvitt eller gulaktigt, V •y 41 — malach eller oraåladt alla slags piecer, L. Porphyr, se sten, Portefeuiller, alla slag, L. Potatocs, — Mjöl. L. Pottaska, se aska. Pozzolana eller Italienskt murbruk Prustrot, sc nysrot. Prober-sten, se sten. Pryssing, se dricka. Puder alla slag, L, Puder-vippor, Päron alla slag,] Q Qvarnstenar, se stenar, Qvarnar, — Caffe', — Hand, — Snus, Qvär-Citron, sc färgor. Bark, Qvicksilfver eller Mercurius Qvitten, friska, Qvinctte, se väfnad af ylle. R. Rakknifvar, sc knifvar. Raquette!-, Rask, se väfnad af ylle. Rcuclter, se äplcn. Rentungor, V. 00. t. Rhabarbara-Rot, lo. — Pulver, 15. Risgryn, sc Gryn, Ritböckcr, sc Böcker. Ritningar och Teckningar med pennor eller kritor gjorde, lösa eller oinbundne, Tullfri Rosenmarin, 10.
Samhällets framskridande och förkofran i serskilda riglningar mäste dock alltid medföra behof af ökade utgifter för statsförvaltningen i allmänhet; men då dessa kunna hringas inom beloppet af påräkneliga inkomster, böra de icke ingifva bekymmer; och det är med tillfredsställelse, som Kongl. Maj:t nu funnit de hufvudsakligaste behofven kunna fyllas, utan att förhöjning i den vid sisla statsreglering bestämda slalsbrist-summa blifver erforderlig. I öfverensstämmelse med Rikets Ständers yttrade önskan, har Kongl. Maj:t låtit upprätta fullständiga planer för ordnandet af försvaret lill lands och sjös, lill reglering af Landl-slatsljenstemännens aflöning samt till förändrad organisation af Elemenlar-läroverken och dem bland Einbetsverken, i afseende å hvilka föi ändring nu lämpligen kunnat lillvägabringas. Verkställigheten häraf fordrar visserligen nya anslag, men då i beräkning tages hvad för samma föremål redan nu i annan form utgår och deraf en del kommer att lill Stats-verket indragas och besparas, blifver den häraf föranledda tillökningen i statens ordinarie eller ständiga utgifter, hvilken i alla fall betäckes af ilen förhöjning i inkomsterna, Kongl. Majit här nedan beräknat, icke af den betydenhet, som af de begärda anslagens belopp kunde slutas. Hvad angår serskilda, för en gång eller för vissa år erforderliga, anslag, så torde väl Riksgälds-kontorels nuvarande ställning icke erbjuda någon så Bilt. till R. St, Vrot, i$47 och 1S4S, 1 Sami. j AJd. j Haft. 4 Kongl. Majds Kläd. Prop. till It.
Jag tillstyrker således afslag å betänk. Frih. Palmstjerna, Nils Fredr.: Det Utsk., i hvilket jag har den äran alt vara ledamot, har redan i sitt första betänk., som jag tror temligen fullständigt, för R. o. Ad. framlagt de skäl, på hvilka Ulsk:s öfvertygelse i denna fråga sig grundar. Att lika så fullständigt vid utlåt, öfver återremissen upprepa dessa skäl, Släde enligt min tanka varit öfverflödigt. Utsk. har likväl redan i ingressen till sitt sednare betänk, anmärkt, att någon jemkning och förändring skett i uppställningen af förslaget. Detta visar, att Utsk. fästat allt det afseende, som med dess öfvertygelse kunde förenas, vid de anmärkmr, som under discussionen i Ståndet vid tillfälle af återremissen ägde rum. Här har nyss af cn värd talare blifvit anmärkt, att då 79 § Riksd.Ordn. hänvisar till Ridd.- Ordn., såsom innehållande de för R. o. Ad. gällande föreskrifter, i afseende ä tillsättande af Utsk:sledamöter vid förefallande ledigheter, och då Ridd.Ordn. borde vara med Riksd.Ordn. öfverensstämmande, vore deraf en följd, att detta förslag, sådant som det af Hr Aminoff blifvit framstäldt och af Ridd.Utsk. utarbetadt, borde förkastas, eller åtminstone med verkställigheten fördröjas till en påföljande riksdag. Jag gillar icke denna åsigt, och tror, att dä Hr Gr. o. Landtm, framställt propos. på sjelfva motionen, torde frågan kunna anses vara redan afgjord. Den är dessutom, efter min tanka, redan temligen utförligt afhandlad i Utsk:s första betänk. och jag kan icke frångå den öfvertygelse, att åtgärden å R. o. Adis sida är fullkomligt laglig. Det har vidare blifvit anmärkt, Den 12 October e. nr. att detta beslut, vid närvar, riksdag vidtaget, för att kunna vid den nästa och för framtiden blifva gällande, nödvändigt skulle behöfva att i Ridd.Ordn. införas.
Jag tror mig derföre böra föreslå, antingen att ett stop måtte blifva fastställdt såsom minimum för Bränvinsförsäljning i allmänhet) likväl under fortfarande af det nu gällande och på förekommande af krogsittning beräknade förbudet emot Bränvinets förtäring på stället där det köpesj eller ock att från föreskriften, det de, som icke erhållit minuteringsrätt, ej må försälja mindre partie än en kanna, måtte göras undantag för hvad som å landet eller i Staden -»äljes till underhafvande, eller till betingade och legda arbetare. 2:0. Då Utskottet förut ansett LandsFiScalerne, hvilka ostridigt ägä en större verkningskrets och nyttigare befattning än de så kallade BränvinsFiscalerne, böra indragas, Synes mig som Utskottet icke ägt anledning tillstyrka desse sistnämndes bibehållande. De förordnades egentligen vid ett serskildt tillfälle eller år 1812, då det, i anseende till felslagen skörd och deraf föranled total indragning af den förut vidsträckta bränvinsrättigheten, ansågs nödigt att samma förbud med yttersta stränghet och sorgfällighet handhafva. Dit hörde ock det sedermera upphäfne påbudet, att öfverträdarnes namn skulle i allmänna Tidningarne kungöras. Under vanliga omständigheter fordras ej sådane ansträngde anstalter, hvarpå ock grundas min öfvertygelse, att tillsynen af Kronobetjening och LandsFiscaler, hvilka sistnämndes bibehållande jag för min del ansett nödigt, i nu varande tid bör Den 18 Junii s. rut jjl kunna göra tillfyllest till ifrågavarande Författningars handhafvande, och deremot de så kallade BränvinsFiscalerne hvilka, oftast saknande insigt och pålitlighet, torde åstadkommit mera oreda och chican än verkelig nytta, kunna indragas på de ställen, der de ännu finnas förordnade.
StatsSekreteraren icke hafva i någon måtto efterkommit den å honom utfärdade kallelse, anhöll, att RiksRätten måtte förordna om den ytterligare åtgärd, som för Herr StatsSekreterarens inkallande pröfvades lämplig. 4:o. Ansökningen Lit.D. Äfven i afseende å de här förekommande åtal hade Herr Justitieombudsmannen författat anmärkningsmemorial, som upplästes och ingafs, jemte dessa protokoll i StatsRudet eller den Kongl. Regeringen, nemligen : vid första punkten öfver Handels och finansärenden den 12 Mars 1836. roid andra punkten öfver Handels och finansärenden den 16 Februari 1838. rvid tredje punkten öfver Kammarärenden den 15 Februari 1839. 'vid fjerde punkten öfver Handels och finansärenden den 1 Februari 1840. 5:o. •vid fjerde punkten öfver Krigsärenden den 24 Januari 1835, den 27 Februari 1836, den 1 September 1837 och den 26 Oktober 1838. vid femte och sjette punkterna öfver Krigsärenden den 24 Januari 1835. vid sjunde och åttonde punkterna öfver Krigsärenden den 13 December 1834, den 24 Januari 1835 och den 9 December 1836. •vid nionde punkten öfver Krigsärenden den 15 December 1837. 77 vid tionde punkten öfver Handels och finansärenden den 29 November 1834, den 16 Maj 1835 och den 5 Maj 1837. vid dessa tio punkter gemensamt öfver Handels och finansärenden den 28 Oktober 1834. vid elfte punkten öfver Kammarärenden den 23 Januari 1836. vid tolfte punkten öfver Handels och finansärenden den 1 September 1837. vid trettonde punkten öfver Krigsärenden den 16
Frii Pallne yrkade p i att iiliplösaiidet af olyckliga älcteiiskap # hen s l d l e iinderliittas för makar inom de i ekonomiskt afseeiide Unttre lottade sainlifillsizlnsserna, sarslddt så till vida, &amp; tt icke iiagon fliick efter iikteiislrapets iipplösailde beliofde lada. \ iiil elidera parten. ' Sverige. Unde~vis~ziqzg 1; naatlc~~nin.g ' ar nu införd i tre af liiifvndstadens. folkskolor. Deiinn iinclervisiiing infördes i Nikolai folkskola liösten 1889 ocli icke l h g t därefter i Österindms folksko1,z. Nu liar af ven i Rlarx. folkskola detta ainne .gjort sitt inträde. Inom sczintlign dessa skolor lagas maten %t fattiga ?,xï~i iiioiii. skolsii, och fliclrorii~? f r h högsta, ifdeliiiiigen deltaga i arbetet i tni3 ocli ordiiing. ; idla dessa stiilleii Izaf va f örsnixiliiigarna för iiiid ' tini %let. iippl&amp;tit l o l d och dessntoin iinderstödt ined penningar. P2 initiativ af och med bidrag f r h stiftelsen Lars Hiertas Minne liar dessiitoiii i sliitet af förra h e t nnorcliiixts en inatla~ningskiirs inoiii .lkIariix församling, där inateii] .agas &amp; t läraiinnoi: in försarnlingeiis folkskola. ' .H~ifviiclsyftet med denna seiiare iïiatlagningsskola ar ntt iitbilda liirprinnor i ii ?atlagiiiiigskoiisteii. 17fe1l~ci~zalst~jrels~~~s @ l&amp;ta&amp;e un, kvinnas anstlllltziqzg tt apotek.
Banken bör få begagna sin credit för upptagande af lån till låg ränta, när omständigheterna sådant medgifva. Hvad slutligen beträffar sista moro., om rättighet för Bancostyrelsen att, derest sådant emot förmodan skulle af behof påkallas, minska eller inställa Bankens utlåningar, anser jag nödvändigt att uttala detta såsom princip, helst jag specielt känner den casus, att bland de anledningar till misstroende mot vår Bank, som på utländsk ort hysas, man äfven yttrat, att en lag skulle finnas, som nekade Bancostyrelsen att minska sina utlåningar, när den ingenting mer ägde att låna ut. Emedlertid är jag öfvertygad, att behofvet af lånindragning aldrig skall inträffa med en någorlunda duglig Bancostyreise, så framt icke privatbanker skulle uppkomma med så utvidgad rörelse, att Bankens lånerörelse i sin nuvarande utsträckning blefve öfverflödig. Jag tillstyrker således, att ingressen må blifva sådan Hr v. Troil föreslagit, att första mom. alldeles utgår och att de öfriga oförändrade bifallas. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag begärde ordet, då jag hörde Frih. Ehrenborgh tillstyrka antagandet af det morn., som angår upptagande af lån mot Bankens egna obligationer; ty jag anser denna utväg lika farlig som en indragning af lånerörelsen. Jag har likväl funnit Hr v. Troils sedermera framställda förslag till alla delar antagligt, och jag afstår således från alla anmärkningar, på det vi, så snart som möjligt, må komma till ett lyckligt slut. Hr Lagerhjelm: Jag skall vara ytterst kort och anhåller blott att, jemte ett rättfärdigande af mitt förra yttrande, få tillägga några ord i hufvudsaken. Hvad privatbankerna angår, hvilkas uppkomst i bredd med statsbanken tvenne talare ansett mig vilja motverka, har jag redan vid ett annat tillfälle högt yttrat min önskan örn privatbankers uppkomst, och detta borde vara nog för att befria mig från beskyllningen att icke inse nyttan af sådana inrättningar. I sjelfva saken hafva tvenne talare yrkat, att Riksg.cont. borde öfvertaga Bankens bestyr med fastighetslånen. Jag skulle
Beträffande först formuläret JV2 7, hvilket afser den Taxeringslängd öfver Inkomst-bevillningen efter 2:dra Artikeln, hvilken för hvarje Bevillnings-distrikt bör uppgöras, hafva Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, det sednare i följd af skedd inbjudning, beslutat, att de under rubriken »af Bevillnings-beredningen» upptagna kolumner skulle blifva alldeles lika med dem, som äro upptagne under rubriken »af Taxerings-kommittéen», i följd hvaraf således de under förstnämnde rubrik förekommande kolumner för uppskattad inkomst »af kapital», »af rörelse, näring eller yrke», »af allmän tjenstebefattning eller pension», »af enskild tjenstebefattning eller pension» samt »summa inkomst» skulle komma att försvinna och endast hufvudkolumnen med rubrik »uppskattad inkomst», utan nämnde fem underafdelningar, komma att qvarstå. Preste-Slåndet, med hvilket Bonde-Ståndet, efter inbjudning, sig förenat, har deremot godkänt formuläret M 7, med den ändring, att de fem första specialrubrikerna för »af Bevillnings-beredningen uppskattad inkomst» blifvit antagna jemväl i afseende på rubriken »af Taxerings-kommittéen uppskattad inkomst» och »pd Bih. lill B. St. Prot. 1859 & 1860. 5 Sami. 1 Afd. 35 Iläft. 2 Bevillnings-Utskottets Memorial M 47. förd bevillningsafgift», till följd hvaraf formuläret i dessa delar skulle erhålla följande lydelse: Af Taxerings -kommittéen upps kattad inkomst påförd bevillningsafgift af rörelse, af kapital. yrke. af allmän tjenstebefattning eller pension. af enskild tjenstebefattning eller pension. Summa inkomst. af kapital. af rörelse, näring eller yrke. af allmän tjenstebefattning eller pension. af enskild tjenstebefattning eller pension. Summa.