Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
KickcierlkLpers ock Xäelaz I-eckLmokerr vLANLr Osr! klsmiltoa. Hägtärzös 8orxLrs.§r5n(ler, Otir. l-vvsa. kreKs-8rZnckrrr I-ecksmvrers vZZvLt l-uäviA lVtoro-r. kj Ueilsi-vjrllr 8oni!e - 8tZalisr; Uectrmäterr vIZnsr /voss Ho6srs8oi,. ko; ock 6en n r8ro. ?relke - Fräncker ir 3orbzrs - 8t5n6et elen n Loacke-8r5nc!er <1en iz - ^ Wördsamt Memorial. ^ill Stats-Utikottet har blifwit remitteradt ett af Herr S. G. Ehrenstam den 23 nästl. Augusti hos Högloft. Ridderskapet och Adeln ingifrvit Memorial, sä lydande: Efter sist förslutne Riksmöte är en Penstonaire pä RikögäldS.ContoiretS Stat, HofJägmästaren Friherre Fredric Gerpenstjer, nas Enka, Fru Ewa Lowisa Ekestubbe, under den 12 Maji innewarande är genom dö den - 260 Den 5 September. den afgängen. Hennes Pension 166. R:dr 32. §., den hon hade ätnjutit sedan är 1804, ägde sol. jande grundorsaker, nemligen: Alt Stamfadren i mannens slägt, Riks Kammar-Rädet Joel G ripe »»stjerna, den förmögnaste af enskilt te män pä sin tid, uppoffrade till Rikets försmak under början af Konung den Xl:s Rcge. rii.gs tid, alla sina tillgängar, deraf, han fick sjelf stuta lifwel i fattigdom.
Jag befarar åtminstone, att, så länge man icke vill från Stats-DepositBanken skilja all lånerörelse, och låta dess egenskap af Förläggare till Staten och Näririgarne upphöra, man ej eller torde kunna lyckas att gifva något verkligt förtroende ät dess Papper. Denna fruktan, som jag förr yttrat, hindrar mig äfven, alt, under närvarande förhållanden, biträda ett förslag, hvilket skulle ännu vidsträcktare vidga Bankens låne-opejationer, och ännu konstigare inveckla dem. Bikets Ständer hafva nyligen beslutat, att genom realisation gifva en stadga åt Myntvärdet; och jag önskar lifligt alt denna plan, ehuru omogen den synts mig vara, må kunna till båtnad för mitt fädernesland verkställas. Det torde således icke böra rubriceras såsom en ”fiendskap" mot realisationen, att jag motsätter mig hvarje åtgärd, sorn synes mig ligga i strid med de utlofvade garantierne för hennes bestånd. Af en sådan natur föreställer åtminstone jag mig ifrågavarande BancoDiscont-system. Det tyckes mig åsyfta ingenting annat, än alt öka det räntefria Creditmyntel med ett räntebärande; att utgifva Coupons utan reel fond, jemte de gamla BancoSedlarne, och att slutligen måhända botas af en separat Bankrutt å de förra, motsvarande den nu gjorda generela bankrutten å de sednare.— Herr Lefre'n har väl sökt förekomma denna våldsammare skakning derigenom, alt Cou - Den 20 November f. in. ponerne skulle vara ouppsägbara 3 innehafvareus sida; men för bibehållandet af deras credit, har han underlåtit föreslå någon enda garanti; icke ens den alt räntan blefve ordentligen betald, hvilket senare likväl synes vara det oundvikligaste vilkoret för systemets framgång; ty få lära åtnöja sig med, alt sätta sina penningar i Banken, med risque att tilläfventyrs icke någonsin erhålla hvarken kapital eller ränta. Af de nyare principerne i Financeläran bekänner jag mig upprigtigt i sisla rummet hylla dem, hvilka gå ut på de konstlade Stats-Creditanstalterne, dessa må kalla sig Stocks, Fonder eller Coupons.
Andes nådevcrkningar; ty ännu har ingen, som med allvarligt nit och sann kristlig ödmjukhet forskade i Gudaordet, sådant det ligger för oss i sin trehundraåriga svenska drägt, hörts klaga öfver dess otillräcklighet för näringen af andeligt lif. Med det nu anförda har dock motionären ingalunda velat hafva nekat, att icke bibel-ställen finnas, som skulle kunna rigtigare tolkas, än i Lutherska öfversättningen skett, och så, att de närmare återgåfve originalets med säkerhet kända mening. Men vinsten af de möjliga rättelserna kunde ej öfverväga den oro, som af de gjorda förändringarne ovilkorligen skulle inom kyrkan framkallas; och motionären har här - Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsk. Betänkande, iV.-o 38. 3 vid åberopat erfarenheten af den ovilja, med hvilken den nya psalmboken vid dess första utgifvande mångenstädes möttes, samt att ännu menigheter finnas, som enständigt yrka på återinförandet af den gamla, ehuru förändringen och utbytet der gällde och gäller blott ett ofullkomligt menniskoverk. Man kunde invända, att förhållandet vore detsamma med en ny bibelöfversättning, enär frågan der är, ej om förändring af den heliga urtexten, utan endast om dess förbättrade uttydning på vårt tungomål; men som motionären ansett det vara overkställbart, att, för oupplysta menigheter, hvilka från barnaåren varit vana att i sin bibel, sådan den nu är på svenska affattad, vörda det omedelbarligen från himlen nedsända, ovanskliga, af alla menniskomeningar oberoende Guda-ordet, göra förhållandet rätt fattligt emellan ett original och en dess version, och möjligheten af olika tolkningar, utan afsigtligt bedrägeri hos endera öfversättaren, på något sätt begriplig; så har han ej kunnat skilja sig från den öfvertygelse, att påbudet om en ny bibelöfversättnings antagande skulle medföra ungefär samma skakningar inom kyrkan som påbudet om skyldigheten alt tro på en ny Gud.
Fullmägtige finna nödigt att lemna dem, $?ad?nt hafva Förenade Utskotten ansett icke kunna blifva föremål för stadganden i ett .Reglemente for Herrar Fuiirnägfige' i Riksgälds-jCon* toiret, under hvilkas lydno' och inseende Utrednings-Contoiren äro stal ide. Att instruera UtredningsContoiren, blir Herrar Fulimägtiges omsorg, likasom att begagna Utrednings • Contoirens biträde, när det kan tarfva*. En värd Ledamot af Höglofl. Ridderskapet och Aden oc!i en värd Ledamot af Vällofl. Borgare-Ståndet hafva yrkat, att i Götheborg borde vara 2:ne Utrednings-Contoir, det ena för Götha Canal Bolags-Discont, och det andra för Götheborgs Discont. Men härtill kunna Förenade Utskotten icke finna någon gällande anledning, då Utskotten äro öfvertygade, att ett enda Contoir skall ganska väl kunna medhinna skötandet af de göromål, som kunna förefalla, Med anledning af 4 mom., hafva åtskilige värde Ledamöter af Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Vallöf]. Borgare-Ståndet yrkat, att en Revision bör föregå Handlingarnes aflernnande, hvarvid en och annan af desse Ledamöter tillagt, att Förvaltarne derefter borde erhålla fullständig decharge. Statsoch Banka-Utskotlens Betänkanden. 2Ö45' Förenade Utskotten, som funnit detta vara i sin ordning, tillstyrka, i följd häraf, att Herrar Fullmagtige fa sig uppdraget, att låta en sådan Revision af innevarande års Räkenskaper och Förvaltning, så fort ske kan, genom dertilL af Herrar Fullmägtige utsedde personer förrätta; och att, derest något af betydenhet icke skulle vara att anmärka, meddela vederbörande Directioner Decharge. I händelse detta af Rikets Höglofl. Stän* der bifalles, torde föreskrift härom böra införas uti ett serskildt moment, sorn då bör blifva det 3:dje och komma att lyda, som följer: 3. mom.
Jag anser mig böra yttra mig och erinra derom, att för det jag begärt antagande af den redaction, Hr Cederschjöld, Robert, i dess reservation föreslagit, på den grund att jag anser derigenom ett lagligt undanrödjande af allt tvifvel om rätta förståndet af föreskriften i 1777 års bref kunna vinnas, har jag på intet sätt motsagt hvad Hr Cederschjöld, Pehr Gustaf, yttrat om rätta förståndet af ifrågavar. § i Straff-b:n. Långt ifrån att bestrida riktigheten af hans erinran, påminner jag mig, att jag vid föregrde riksdagar talat ganska varmt för det begrepp om författningen, som Hr Cederschjöld, Pehr Gustaf, nu framställt, och jag förenar mig således 1 allo uti hvad han sagt; men jag finner alldeles ingen stridighet emellan detta begrepp oell den af mig tillstyrkta redactionen. Jag tror, att det ena icke motsäger det andra, och att man helt simpelt kan begära ett förtydligande af 1777 års bref, utan att derigenom hafva förnärmat det begrepp om lagrummet i Stra(f-b:n, som Hr Cederschjöld vill hafva bevaradt. LagUtskts betänk. N:o 66 återremitterades. Hr Ribbing, Bengt, uppläste följande: Sedan i gårdagens plenum genom omröstning blifvit beslutadt, att Const.XJlsk:s mern. N:o i3, utan att återremitteras, till omedelbarligt afgörande skulle företagas, och sådant äfven skett, ehuru detta mern. är af den beskaffenhet, att det icke i enlighet med 56 §:n Reg.F:n har kunnat till antagande eller förkastande ulan förändringar eller tillsatser framställas, och sådana anmärknlr deremot blifvit gjorda, att Utsk. , enl. nyssnämnda §:s innehåll, deraf bort, innan afgörandet, erhålla del, hvarigenom Utsk. blifvit salt i tillfälle att tillkännagifva, huruvida det anser Rikets väl kräfva, att R.
Vi har velat förklara att det står var och en fritt utrycka sina tankar, om inte tryckfriheten missbrukas så att statens invärtes lugn och säkerhet hotas, att Högsta Väsendet, överheten och den enskilde medborgaren inte stör sedernas helgd, skadar riket eller främmande länder eller nu levande eller avlidna personer. § 1 1: o Alla tidigare lagar i avseende på tryckfrihet och bokhandel är upphävda. Med skrift skall förstås allt som genom tryck läggs för allmänhetens ögon. Med periodisk skrift förstås en sådan som ges ut i nummerföljd eller på bestämda tider. 2: o Någon föregående granskning av skrifter får inte göras, med undantag av läroverkens tidigare rättighet att överse och gilla de skrifter som skall finnas i deras lärosalar. 3: o Inga nya privilegier för att utge skrifter får ges. Alla har utgivningsrätt. Finns gamla privilegier gäller de, dock inte längre än 20 år. De privilegier som finns på obestämd tid gäller endast för dens livstid som erhållit privilegierna. 4: o Utgivare av dagblad eller periodiska skrifter skall anmäla sig jämte titel och utgivningsort till Hovkanslern. Han lämnar tillstånd, om utgivaren inte är dömd för nesligt brott eller förklarad ovärdig att föra andras talan. 5: o Det är fritt att anlägga tryckerier utan någon skråordning i stad eller inom högst ½ mil därifrån. Då boktryckeri anläggs utom stad gäller för alla anställda stadens rätt. Den som anlägger ett tryckeri är skyldig att inom 30 dagar innan någon bok utgives, skriftligen tillkännagiva detta hos stadens magistrat och befallningshavaren i det län där boktryckeriet anläggs. Försummar han detta blir böterna 100 riksdaler och förbrytelsen tillkännages i tidningarna. Utges någon brottslig skrift från ett sådant oanmält tryckeri straffas både författaren och utgivaren, som förverkat sin rätt att driva boktryckeri. 6: o Författare är inte skyldig att sätta ut sitt namn på tryckt skrift. Vill han vara okänd lämnar han en förseglad sedel med sitt namn till boktryckaren. Sedeln skall vara påskriven av 2 i orten väl kända svenska medborgare. Röjer boktryckaren författarens namn, bötar han 200 riksdaler och hans brott kungörs i tidningarna. 8: o Boktryckaren är skyldig att vid rättegångens början ingiva författarens förseglade namnsedel.
Banken skulle fortfara i samma till - 3en 4 Aprilf, ni, ständ sorn förut, om, säger jag, det icke var ett absolut skyldighet af Utskottet,' att först invänta utredningen af väckte motioner i allmänna financiella ämnen, i följd af Beredningens öf■verläggningar, för att derifrån hämta anledning till ett tillstyrkande af en ändring i en författning, hvilken bestått sedan Bankens första infattning, och söm déssmindre borde brytas, i följd af en enskild motionairs yrkande, soot detta stöddes på en förmodad öfverensstämmelse med grund-författningatne, hvilken således i Sjelfva verket saknades. Jag tillåter mig för öfrigt den önskan, att man icke mätte utsträcka «n förklaring af Utskottets Betänkande längre, äif till hvad deruti finnes uttryckt. Utskottets mejling har icke varit ätt göra ett Utbyte af gåf, Vor, att nemligen Bankens ställning skulle yppas, örn de förslag, hvilka sammansatte Utskotta komma att afgifva, blifva antagne. Men x följe af Arbets-ordningen har Utskottet ansett éjg böra göra sin framställning sådan söm dett är. Annu m^ra får jag fästa mig vid hvad sohl fclifyit sagt, att om BancoUtskottet velat ärligt uppgifva och ej undandölja ställningen, hade dft litt bordt begagna tillfället. BancoUtskottet har förklarat, att om någon ändring med Banken kominer aftåga rum, borde dess ställning uppgifvas; hmn Utskottet har bordt: rätta sig efter förra Ständers beslut, tilis andra blifvit fattade. Jag. instämmer således med Grefve yon Schwerin, att om mån finner nödigt, att Bankens ställning jdltnängöres, Betänkandet bör återremitteras, på. det att det enda hinder sorn verkat på mig och Den 4 April J. ni'. S9 flere måtte, ju förr dess hellre, kunna undan* rödjas. Herr von Hartmansdorff, Augujl: TJtx sjelfva frågan förenar jag mig med Grefve von Schwerin, Herr MaUnerstam och Herr Rosenblad.
Det vill för Kronan säga något helt annat, att inköpa skatteoch frälse-hemman, för att dermed liqvidera Kronofordran, än att afbida åboledigliet å Kronohemman; emedan Kronan i förra fallet går miste om Köpeskillingen å sjelfva dessa hemman, hvilken ej lärer på långt när uppvägas af köpeskilling för skatterätten i Kronohemman. Hvad som sluteligen synes göra Herr Adlerbrandts påstående fullkomligt obilligt, är att Kronan, under den tid hon varit egare af dessa hemman, nedlagt betydliga summor uti byggnader af hus och vattenverk samt andre anläggningar å dessa hemmans egor, hvilket för en köpare gifver dessa hemman ett helt annat värde, än det, som uppkommer genom beräkning af blotta jordegendomens räntebelopp; och vill det för mig synas, som Herr Adlerbrandt sträckt sina anspråk något för långt, då han rätt och slätt fordrar dessa lägenheter som en ren present. Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LändtMarskalken gjord Proposition , beslöt Ridd. och Adeln remittera Ilr Adl erbrandts ifrågavarande Motion, jemte Herr Bråkenhjelms i anledning deraf afgifue yttrande, till StatsUtskottet. Den 29 December e. m. .57 Föredrogs till remitterande Friherre Anckarswärds, Carl Henric, den i5 dennes f. m. på bordet lagde Motion, alt alla genom Bevillning, vare sig genom Stora Sjötullen, ChartaSigillata, Bränvinsbränning, eller Postverket ingående Medel, måtte, i likhet med hvad i afseende å Allmänna Bevillningen är stadgadt, lill RiksgäldsContoiret lefvereras m. m. Grefve Adelswärd > Erik Reinhold} anförde skrifteligen:
Jemte ofvanomförmälde Nådiga proposition hafva Riksens Ständer äfven fått emottaga de från General-Tull-Direction samt Eder Kongl, Majus och Rikets Commerce-Collegium äfvensom högsta Domstolen i detta ämne infordrade underdåniga Utlåtanden; men da Riksens Ständer deri funnit yttrade åtskilliga sins emellan skilj-’ aktige åsigter, och då llere rättelser och tillägg i den till Riksens Ständers granskning Öfverlemnade Författningen blifva nödvändiga följder af så ■väl det friare handels-system, Riksens Ständer icke allenast önskat, utan jemväl sjelfva beredt genom antagande af en ny Tariff för Tull-Bevillningens utgörande, med hvad mera dermed gemenskap eger, som ock af de under Författningens verkställande yppade brister och otydligheter , hafva Riksens Ständer insett nödvän - Underdåniga Skiifvelser.
I likhet med föregående ar har stipendielroiniténs sekreterare iifven i llöst inför inbjudna kretsar lämnat redogörelser för Fredrika-Rremer-Förbundets verksamhet och syfte, hvarefter lokalkomité för stipendiefonden bildats i Testmanland under ordförandeskap af landsliöfdingskan E. Hederstierna. In£ör Notariiis Publicus i Kristianstad liar dragning iigt rum i det lotteri, soin af lokalkomitén därstädes anordnats till förniån för länets insats i-Allinanna Stipendiefonden. Tack vare det utmärkta satt hvnrpai detta lotteri anordnats och de ledande personernas och allmänhetens stora off ervillighet uppghr den behållning, som tillfaller lansfonden till kr. Donationsfonderna. I s: Fröken Matliilda Abenius i Vesterks och fröken Charlotte von Essen i Orebro, hafva godlietsfiillt emottagit kallelse a t t vara FredrikaBremer-Förbundets ombud. Från skilda håll. Sverige. F. T. Borg f. Den 23 sistl. okt. afled i Helsingborg efter endast nkgra timmars sjukdom, redaktören för Ö~esundsposten, förre riksdagsinannen Fredrik Teodor Borg, vid 71 års ålder. Dagspressen har tecknat Borgs lifsgärning, och redogjort för hvad han verkat s&amp;soin publicist, riksdagsman och kou~munalinan. Det liar dar framhkllits, hur lian ständigt Iiade en öppen blick för alla nya rörelser inom sainhällslifvet, Bur lian alltid stod i främsta ledet, då det gällde strid för sanning och ratt. Icke underligt dä~före att kvinnofragan alltid i Borg kunde påräkna en varmt intresserad förkämpe. Under de å r lian tillhörde riksdagen torde väl heller knappast ha förekommit någon debatt rörande denna fråga, Iivarvid icke Borg med varin öfvertygelse förde kvinnornas talan. Men Ilan nöjde sig icke med a t t endast i debatten imderstödja andras motioner. Af de reformer inou kvinnohgstif tningen, som tinder de senaste 10, 15 aren antagits af riksdagen, har flertalet utgått från Bwg. Så var.
Af Af Tillsamman» I stället för Besparingarae. Årtanslaget. utanordnade. I sammanhang härmed förekommer, att, fastän Rikets Ständer, i underdånig skrifvelse N:o 150 den 6 October 1834, rörande några med Stats-Regleriugen gemenskap ägande allmänna frågor, beslutat, att de å Hufvud-Titlarne uppkommande besparingar icke finge användas till några bestämda löne-anslag på Stat, har likväl, sedan Secreteraren i Kongl. Stats-Contoret blifvit den 12 Mars 1836 i Nåder utnämnd, att, med bibehållande af Secreterare-lönen, vara Stats-Commissarie utöfver Stat, medelst serskildte Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 18 Maj berör - År 1836. Till Justiliae-Revisions-Expeditionen „ öfrige Fördelningar af Kgl. Maj:ts Canzli „ Kgl.KammarCollegium . „ Kgl. KammarRätten de år och den 17 Mars 1837, tillagbs den som förrättade Secreterarebeställningen derstädes ett arfvode af 400 R:dr årligen, utaf besparingarne å 2:dra Hufvud-Titeln. Uti samma underdåniga skrifvelse förklarade Rikets Ständer, i afseende å de Embets-Verk och Corpser, hvilka sedan förutgående Riksdag blifvit reglerade med högre Aflönings-Stater än de af Rikets Ständer fastslällde, sig väl medgifva, att det högre aflönings-beloppet finge fortfarande, så länge tjensternas dåvarande innehafvare qvarstodo, tillgodonjutas och skillnaden emellan gamla och nya Staten utgå af de å Hufvud-Titlarne uppkommande besparingar, men anhöllo tillika, det Kongl. Maj:t ville vara i Nåder betänkt på eu förändrad organisation af dessa Verk och Stater, hvarigenom de förut varande tillgångarne blefve tillräcklige. — Bland nämnde Embets-Verk var äfven Kongl.. KainmarRätteUj som för sig erhöll år 1831 en ny Interims-Stat med betydligt ökade utgifter, de der likväl af Rikets Ständer icke biföllos.
Resultatet af omröstningen har varit 68 ja och 51 nej; hvadan och då ja vunnit, införsels-tullen å kaffe kommer att bibehållas vid 3 sk. 4 r:st per skålpund. 2Ö:te voteringen: (110:o) Den, som bifaller Utskottets förslag, att å campher, oraffiaerad och raffinerad, i en rubrik bestämma 6 sk. införsels-tull per skålpund, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, kommer oraflinerad och raffinerad campher att fortfarande upptagas i särskilda rubriker med 6 sk. införselstull å den förra och 12 sk. tull å den sednare, per skålpund, Voteringen har utfallit med 56 ja mot 63 nej; och som alltså nej vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med kontra-propositionens in nehåll. 2jule voteringen: (117:o) Den, sorn bifaller Utskottets förslag, att införsels-tullen å chokolad nedsättes lili 12 sk. skålpundet, röstar Ja; I)ih. till R. St. Prot. 1S47 och 4 Sami. 1 Afd. % Band. 4$ Hafi. 2 1C Förstärkta Stats-Utskottets Memorial, N;o 2j8. den, det ej vill, röstar Nej; Yinner nej j vidblifves gällande tullsats, 16 sk. per skålpund. Vid öppnandet af voterings-sedlarne hafva befunnits 43 ja och 76 nej; i följd hvaraf och då nej vunnit, nuvarande införselslull å chocolad förbhfver oförändrad. 2S:de voteringen: (118:o) Den, som bifaller Utskottets förslag, att cirklar, passare och cirkel-bestick skola förtullas efter det ämne, arbetadt, hvaraf de bestå, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Yinner nej, komma dessa artiklar att, på sätt nu är stadgadt, beläggas med införselstull af 25 procent å värdet. Voteringen har utvisat 27 ja och 92 nej.
St:rs år 185 9 församlade Revisorers berättelse ang:de samma år verkställd granskning af Statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1857; samt N:o 200, i ani. af erhållen återremiss å Utlåt:t N:o 145, ang:de förändring af sättet för markegångsprisens bestämmande. Föredrogs och bifölls StatsUtsk:ts den 10:de dennes bordlagde Utlåt. N:o 201, i ani. af väckt motion ang:de uphörande af den s. k. Näs kungsgårdshjelpen. Föredrogs och lades till handlingarne StatsUtsk:ts den 10:de dennes bordlagde Mern. N:o 204, i ani. af verkställd omröstning i åtskilliga till 8:de och 9:de hufvudtitlarne hörande anslagsfrågor. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ts den 10:de dennes bordlagde Betänk. D e n 16 Ok tober. 253 N:o 188, i ani. af väckta motioner i fråga om meddelande af föreskrifter i Vid föredragning af Konst.Utsk:ts den 12:te dennes bordlagde Mern.: N:o 89, med voter.-propos. rör:de det i Konst.Utskits Mern. N:o 57 framställda förslag till ändring i 14:de §m ä:te mom:t R.O.; N:o 70, i ani. af RiksStms beslut ronde det uti Konst.- Utskits Mern. N:o 68 framställda förslag till ändring i 70:de §:n R.O.; och N:o 71, i ani. af RiksStms beslut rör:de Koust.Utskits Mern. Niris 58, 63 och 67; blefvo de af Utsk:t uti dessa Mern. föreslagne voter.-propos:r af R. o. Ad. godkände.
Anmärkningsvärd är den ifver, hvarmed malmletningen under detta qvinqvennium blifvit inom Länet bedrifven, och hvaraf följden varit att en stor mängd inmutningar efter kompassens anvisning blifvit anmäldte hos Bergmästare-Embetet, som under tiden utfärdat ej mindre än 424 mutsedlar, hvaraf 247 belöpa på Gestrikland och 177 på Helsingland. För Kihlafors Bruksägares räkning har sjömalm blifvit upptagen utur de till detta bruk närbelägna sjöar till ett belopp, utgörande, för år 1838 •3,321 tunnor och för år 1839 2,600 tunnor; men som denna malm icke kunnat med någon fördel tillgodogöras, hafva de under föregående qvinqvennium gjorda upptäckter af sådan malm icke ådragit sig någon vidare uppmärksamhet. Tackjern har under ifrågavarande tid tillverkats vid 28 masugnar, och har tillverkningen varit störst år 1839, då den uppgick till 80,357 skeppund, och minst år 1842 med ett tillverkningsbelopp af 71,554 skeppund, samt i medeltal utgjort för hvarje år 76,123 skeppund. Medelproduktionen på dygnet utgör för hela tiden 21, 8. skeppund samt har varierat de särskildte åren emellan 20, 8. skeppund, såsom förhållandet var år 1839, och 22, 8. skeppund, hvilket är resultatet af 1841 års blåsningar. Anmärkning»* värdt är, att sedan försök med sambruk först blifvit gjordt vid Jerbo bergsmanshytta och jemväl föranledt till efterföljd vid öfrige bergsmanshyttor med undantag endast af Bro hytta, blåsningen fortfarande bedrifvils i sambruk allenast vid Jerbo; men alt en återgång till det gamla brukningssättet, att hvarje delägare afverkar sitt rede, ägt rum redan efter första sambruksblåsningen vid IIoooch Wiby-hyttorne, efter 2:ne vid Tjernäs, efter trenue vid Åttesta och efter fyra vid Vester Hästbo hytta.