Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stöde, L, S. L, S.. L. S. 93å 23öt?3m:e s 6tån&ef£ wagnan Jonas Ullberg. Jean Noréus. v. Talman, L. S. för Stockholm, N. Sandblad. L. S. för Stockholm, Axel Goutelle. l. s. för Stockholm, P. Winbladh. L. S. för Götheborg, Jan Lamberg. L. S. N:o 4. för Gefle, Carl Valley. l. s. N:o 7. för Malmö, H. A. Falkman. L. S. N:o ic. för WesterSs, Fredr. Langenberg. L. S. n. v. falman. N:o 1. för Stockholm, L. Weser. l. s. för Stockholm, Th. A. Aspelin. L. s. för Stockholm, C. Strehlenert. L. ;s. för Stockholm, AZethelius. L. s. för Götheborg, Eric M. Leffler. L. s. N:o 5.'för Carlskrona, Joh. Jac. Kleman. l. s. för Stockholm, L. J. Lundgren. l. s. för Stockholm, Carl Joh. Ekerman. l. s. för Stockholm, D. Helsingius. L. S. N:o 2. för Götheborg-, B. H. Santesson. ls. Nu> 3. för Norrköping., Carl Arosenius. L. s. 'N:o 6. för Upsala, E. G. Brovallius. l. s. N:o 8- för Calmar, N:o 9. för Wisby, Wilh. Rydström. Georg Niclas Donner. L. s. l. s. N:o 11. för Westervik, N:o 12. för Uddevalla. Jeuns P. Hemberg. Jeuns P. Hemberg. L. S. L.- S. N:o 13. för Landskrona, P. Peterson. L. S. N:o 14. för Nyköping, N:o IJ. för Fahlun. Pehr Löfvenius. Carl Henr.
arbete få wij ey vara ifrå.” Hammarsköld anser detta stycke snarare för hvad tyskarna kalla ”Ein Schwank,” än ett ordentligt skådespel235. Men hvad tyskarna kalla ”Schwank,” är, som sjelfva namnet ger tillkänna, af burleskt-komiskt innehåll, hvilket deremot ej träffar in på denna dikt. Ty att Gud fader i en skolmästareton tilltalar englar och menniskor, att Belsebub talar om att köpa konster för penningar eller att slita ut skor, att Eva finner fru-titlen så lockande, detta allt är endast yttringar af en menlös naivitet, som på skapelse-tiden använder den egna tidsålderns begrepp och föreställningar, utan att detta förfallit hvarken författaren eller åskådarne på ringaste sätt stötande eller ens underligt. Af hela styckets hållning synes tydligt, att med dessa enskiltheter ingen komisk verkan var åsyftad. Man har genom detta behandlingssätt endast sökt att gifva ämnet en för åskådarna mera förtrolig och lättfattlig form. Med samma naiva bekymmerslöshet talas i slutet om ormen såsom den der förledt menniskorna, oaktadt djefvulen i frestelsescenen uppträder som piga, förmodligen emedan det lät sig svårligen göra att på scenen framställa ormen. Att icke Meniskiones Skapelse och hennes Fall är ett ordentligt skådespel, kunna vi deremot gerna medgifva Hammarsköld. Det synes nästan snarare som början af något juleller påsk-mysterium från sednare medeltiden; och Lucifers samtal med de onda englarna påminner mycket om motsvarande djefvulsscener i så väl de tyska, som de franska mysterierna, ehuru denna scen icke här är hållen i den grofva ton, som uti de franska skådespelen var den vanliga. Vi vilja dock ej med bestämdhet påstå, att detta stycke verkligen utgör ett fragment af ett större helt; det kan ju möjligen af en författare under reformationstiden vara behandladt som ett helt för sig; men det mönster författaren följt är omisskänneligt mysteriernas framställning af samma sak. Att icke språk och versbildning höra till de bättre under denna period, finner man lätt af de meddelade utdragen. Klemming anser sannolikt, att så väl detta stycke som ”Holofernes och Judith” blifvit uppförda i Upsala under Aschanei studenttid 1570 —1580.
i De åberopade liqviderna bifogas härjemte, och Kongl, Maj:t förblifver Rikets Ständers Stats-Utskott med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Da t um ut supra OSCAR. S. A. Munthe. Ut drng af Protokollet öfver Finans-Arenden, hållet inför Hans Maj.t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den y December 18fy. Närvara lid e: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse j Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärenderne, Herr Friherre Jhre} Slats-råden, Friherre Staél von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe, kViern, Friherre Gyllengranat, Faxe och Fåhreeus. Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet Munthe, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Majlis redan fattade nådiga beslut uppsatt, förslag lill Kongl, Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständers Stats-Utskott, angående ersättning af från Götheborgs Landt-ränteri 8 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 68. ulgifvet förskott till kostnaden för anstalterne till kolera-farsotens hämmande, och behagade Kongl. Maj:t, jemlikt Stals-rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes delta protokoll bilagdt samt befalla, att nådig skrifvelse, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständers Stats-Utskott afgå. Ex protocollo C. A. Westerstrand. STOCKHOLM, tryckt hos Marcus & Comp. 1848. Kongl. !\laj:ls Nådiga Skrifvelse, N;o 6'9. 1 N:o 69. Ank. till Exp.-Utsk. d. 14 Febr., kl. 7 e. m. Kongl.
Peyron, Silfverstolpe , TVcern, Friherre Gyllengranat, Faxe, Fåhraeus. Stats-Ministern för Utrikes Ärendena anmälde i underdånighet, att då, nied anledning af Rikets Ständers instundande sammanträde till Lagtima Riksdag, honom ålåge att uppgifva Utrikes Departementets tillstånd och behof, så, och under förutsättning, att Norska Stats-Verkets anslag till Ministerstaten fortfarande till samma belopp, sorn under de sednare åren, eller 40,000 Norrska Species årligen, komme att utgå, ansåg Stats-Ministern, att det.vid sednaste Stats-reglering å 3:dje Hufvudtiteln uppförda anslag af 225,650 R:dr Banko vore för Departementets utgifter tillräckligt, till följd hvaraf Stats-Ministern i underdånighet föreslog Kongl. Maj:t, att, uti den till Rikets Ständer allåtande Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof, detta anslag till oförändradt belopp upptaga; dock med samma anmärkning, som vid Rikets Ständers sednaste sammanträde gjordes, att, till ernående af en sådan jemnvigt emellan Departementets inkomster och utgifter, hvarigenom ofvanstående anslag kunde för det dermed afsedda ändamål blifva tillräckligt, oundgängligen fordrades, att aterstoden af den för Rikets Ständers Stats-Utskott vid 1840 års Riksmöte uppgifna Kabinetts-kassans brist måtte, i likhet med hvad sedan år 1841 egt runi, derifrån fortfarande afskiljas. Kongl. Maj:t behagade den utaf Stats-Ministern för Utrikes Ärendena sålunda gjorda framställning i Nåder gilla och uppå StatsRådets enhälliga tillstyrkan besluta, att anslaget till 3:dje Hufvudtiteln, uti den till Rikets nu sammanträdande Ständer »flätande 7 Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof, skulle till oföriindradt belopp af 225,650 R:dr Banko upptagas; hvarvid Kongl. Majt likväl ansåg
Jag anser mig böra instämma i den siste värde talarens yttrande om nödvändigheten af en ny väganläggning i den här föreslagna rigtningen. Det är ganska svårt för dem, som icke besökt norra Sverige, att inse vigten af en sådan väg, ty man kan knappast föreställa sig de ytterliga svårigheter ortens befolkning är underkastad för att kunna skaffa upp sin föda och öfriga förnödenhetsvaror; men jag, som besökt dessa fattiga bygder, vet mer än väl att de äro i stort behof af väganläggningsunderstöd. Exempelvis vill jag anföra att i Bodums socken, belägen i den fjelltrakt hvarom här är fråga, kostar 1 tunna strömming ofta mellan 60—70 rdr och en 406 Den 18 Maj f. m. tunna korn vanligast 25 rdr. Dyrheten af dessa och alla öfriga förnödenhetsvaror i dessa trakter beror derpå, att allt måste klöfjas på hästrygg eller bäras af menniskor, så länge ej några körvägar finnas. Jag tror derföre saken vara så behjertansvärd, att R. o. Ad. icke bör afslå ett sådant anslag, och får således anhålla om bifall till punkten. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utsk:ts förev:de hemställan och dels afslag derå, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till densamma, hvarvid svarades många ja, blandade med nej, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo med många nej, blandade med ja; hvarefter och sedan propos. på bifall till meranämnde hemställan förnyats samt med många ja, blandade med nej, besvarats, Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande. 8:de punkten. Hr Bennich: Här har Stats-Utsk:t antagit en hushållningsprincip, som jag icke tror vara på sitt ställe. Det är visserligen sannt att R. St:r vid 1856-58 års riksdag beviljade anslag för en kanalisering genom Jemtland och Medelpad, men till den landsväg, sorn dertill skulle fogas, nödgades orten tillskjuta betydliga medel.
Jag får den äran utbedja mig remiss till vederbörande Utskott af denna motion. Herr Stjernstam, Ludvig'.. Enligt äldre stadganden böra sådana upp. bördsmanna räkenskaps-handlingar som benämnas afkortningslängder af redogöraren ingifvas till Tingsrätterne, för att derstädes uppläsas, granskas och medelst Domarens påskrift verificeras. Denna anstallt om än annan väsendtlig nytta, än säkerhet emot möjlig förfalskning, dermed ej vunnits, medger jag varit nödvändig, på fen tid då någon annan controll icke medförde denna magtpåliggande säkerhet i re* dogörelseverket. Men då Riksens Höglofl. Ständer uti nu gällande Bevillningsstsdga etablerat en controll, sorn i alla afseenden uppväger den förr omnämnde, nemligen derigenom, att afkortningslängderna böra i Socknestämma granskas och af Sockneberednings Taxerings ledamöter verificeras och underskrifva, så anser jag den förra ännu qvarstående handläggningen af slike räkenskaper vid Tingsrätterne aldeles onö-, '442 Den 3 Martil. dig och öfverflödig, särdeles någon dubbel cootroll nu mera än förr icke synes behöflig. Denna min anmärkning anhåller jag må till Bevillningsutskottet remitteras, på det Utskottet i den blifvande nya redactionen af Bevillningetadgan , må, efter pröfning häraf, kunna intaga ettupphäfvande af förberörde äldre föreskrift* N:0 44* Grefve Snoilsky t Nilt: Vid bestämmandet af ansvar äfvensom vid förvandling af böter för vissa fall af qvalificerad tjufnad, hafva Under-Domare icke sällan råkat i villrådighet huru lagen och de deröfver till förklaring eller tillägg utfärdade För-; fattningar rätteligen skola förstås och tillämpas; och erfarenheten har visat, att skiljaktiea meningar i dessa frågor, äfven inom Öfverg rätt ägt ium.
Plantering af fruktträn och odling af trädgårdsvexter märkes icke hafva under de sednare åren gått betydligt i fortskridande; dock är att anmärka, att få hemmansdelar och bebyggda lägenheter finnas, som icke äga en trädgårdstäppa med några fruktträd; med sköna blommor och andra praktvexter är hvarje täppa prydd. Senap odlas tillräckligt för behofvet oen torde vala den bästa, som i Sverige vexer. I Wisby, äfvensom på några ställen pa landet, finnas valnöt-trän, som under varma somrar gifva ymnig frukt, deraf en del afsättes på Stockholm. Mullbärs-trän finnas äfven i Wisby och bära ymnigt, men bären mog na endast x varma och torra somrar, emedan de af mycket regn mögla pu träden. Af en Borgare i Wisby idkas, fast i liten stala, Silkes-produklion hvarvid löfvell af det här vevande svarta Mullbärsträdet begagnas Spannmåls-produktionen, då missat leke inträffar, lennar årligen be. tydligt öfverskott, så att i medeltal, kan utskeppningen räknas till ta i. i5,ooo tunnor. År i83i uppgick den till 32,ooo tunnor. Sädesodlingen fortgår i tilltagande. , De .fUsta, ^odlingar bestå dock af hagmark, som upplages till åker; någon viss trakt af On kan Icke särskildt utmärkas framför andra i odlingsföretag — Under de sist förflutna fem åren, hafva inga nya åkerbruks-redskap i någon allmännare män blifvit införde, men åtskilliga af här begagnade *r° egne ör enna provins och särdeles val afpassade för härvarande lokal; Lundsli. 5-årsberättelse för Gottlands Län. 2 bland dem är att märka; lian, eller som den här kallas, sigden, som är nästan rak, omkring fem § qvarter lång, och mellan tre och fyra tum bred» den är fästad i en sådan ställning vid ett långt skaft, att lian följer lätt vid marken, hvarigenom vid slåttern intet går förloradt af den på de flesta ställen korta men kraftiga gräsväxten. Skördemannen går under arbetet alldeles rak.
Utaf auflagct titt ben fattigmårb, font bör af allmänna mebel betoftaS, l;ar kongl. sJJtaj:t fortfaraube låtit utbetala åtffilliga belopp fåfom bibrag titt fattiga SapparS unberftöb odi förförjniitg. ©jutmirb od) ©eban kongl. 9)taj:t, på Slitets ©tänberS anbåttan, låtit genom en Rättningar! tommitté af falfumtige män utarbeta förflag titt föräitbrabe ftabgar för birettiouer ocb tjenftemän mib lättenS Safaretter ocb kurbuS, fantt nieber* böranbe bero fm er intommit meb pttranben, ^aftoa upa inftruttioner för ©irettionerna, Säfante odf ©pfjlpmännen mib nämnba fjufmårbSanftatter bltfmit ben 21 ©ftober 1864 i ttåber utfärbabe. — (Stt genom £)fmer* ftåtbåttare SJlajit faftftälbt. ©eträffanbe bet af Slitets ©tänber titt kongl. 93taj:tS biSpofition ftälba referOattonSanflag, 9,000 rbr, att meb en trebjebel årligen imber imtemaranbe ftatSregleringSpertob anmättbaS fåfom unberftöb för mårb ocb ffötfel af be t lanbffapet fpetfinglanb befintliga perfoner, font äro angripna utaf fjutbomen fpetälffa, mib bältet anflag Slitets ©tält* ber fäftat bet miltor, att meberböranbe fontmutter ffutte till äjtbamålet bibraga meb bet belopp kongl. SJlajit tunbe finna lämpligt beftäntma, bär kongl.
Dannemora-verken och att taxe-priset å hammarskatts-jernet derifrån under de sistförflutne tre åren utgjort dels 29 r:dr, dels 26 r:dr och dels 24 r:dr, yrkades, att utredning måtte lemnäs angående förhållandet med berörde aversionshandel och beloppet af det hammarskattsjern, sorn dessa bruk utgjorde. De inom Borgare-ståndet vid återreinissen å förevarande utlåtande afgiftte yttranden afse hufvudsakligen bifall till den af hr IVoprn i ämnet väckte motion, om upphörande så väl af tackjcrns-tionden och hammar-skatten, som ock i sammanhang dermed af de för jernhandteringen ännu återstående privilegier, till stöd för hvilken åsigt blifvit anfördt, att jernhandteringen borde i afseende å beskattningen ställas i lika förhållande med de öfriga näringarne, att den beskattning, som jernhandteringen linge vidkännas genom tackjerns-tionde, hamuiar-skatt, full och tolag belöpte sig till 23 å 24 sk. för hvarje skeppund; hvarförutan handteringen erlade bevillning lika med andra näringar, äfvensom bruksegarne för den till bruken hörande fasta egendomen utgjorde grun d-skatt och bevillning lika med andra jordegare, samt att, under det jordens värde stigit med 300 procent, brukens värde fallit. Med de såsom ett bland brukens privilegier åberopade rekognitions-skogarne vore förhållandet sådant, att sedan de efter i vanlig ordning skedd skattläggning blifvit af bruksegarne till skatte löste, för dem erlades årlig skatt, likasom för skattejord i allmänhet. Ej eller vore • den åberopade fördelen af tullnedsättningen å jern i Frankrike af stor betydenhet, då tullen ännu utgjorde omkring 7 å 8 r:dr per skeppund. Erfarenheten visade, hurusom i de länder, der man upphäft beskattningen å bergverken, denna åtgärd medfört de mest fördelaktiga resultater, så att, medan jernproduktionen i Sverige under de sista 20 åren endast stigit med 50 procent, densamma i åtskilliga andra länder stigit med flera hundra procent.
Jag vill blott, innan jag lemnar detta ämne, för alt ej missförstås tillägga, att hvad frågan angår, huruvida R. o. Ad., under annan form representerad, skall såsom sjelfskrifvet element uti en blifvande Representation in’gå, — en åsigt hvilken jag hyser, — dalina fråga nu icke torde behöfva beröras, enär det framlagda förslaget icke åsyftar alt borttaga R. o. Adis representationsrätt. Ofvergående nu till sjelfva hufvudfrågan, vill jag icke uppehålla mig vid de fel hvilka uti den för R. Slir framlagda delen af förslaget finnas. Många talare hafva redan framdragit dessa, några äfven påbördat den sådana, hvilka den, enl. min tanke icke äger. Jag förbigår dessa, — äfven det största utaf dem, nemi. den alltför nära anslutning till Enkammarsystemet som uti förslaget finnes, ett fel, Den 15 Febrnari e. m. 109 hvilket jag uor alt Utsk. åtminstone kunnat mildra, och hvilket, så väl utur theorelhisk synpunkt belrakladt, som ännu mera, (ill dess praktiska verkningar, vida öfvergår hvad som uti denna del. äfven emot nuvarande grundlag kan anmärkas, — jag förbigår dessa, emedan jag anser förslaget hafva en förtjenst öfvervägande dem alla. Denna förtjenst, är Ståndens sammanförande till gemensamma öfverläggningar, hvarigenom mera lif komme alt ingjutas uti den iröga organismen, hvarigenom vidsträcktare sakkännedom kunde utredas, och hvarigenom, framför allt den splittring och det misstroende Stånden emellan kunde bortnötas hvilka nu framstå, till skada för ärendernas lugna behandling, lill skada för den rent fosterländska pregel besluten borde bära, en pregel, hvilken nu af ensidigheten eller partisinnet allt för ofta förfalskas.
K opp ar v i k trio l. ”jN.o 1. 200 it bättre sorl, elier 7 sk. 6 r:st. lE:t, af Stadsmäkl. W evlandt. ”N:o 2, cirka 256 W d:o, efter 7 sk. H:l, af D:o | D:o. ”N:o 3. 200 W sämre sort , erhölls intet anbud. ”N:o 4, 200 — d:o d:o. ”N: o 5, 200 — d:o d:o. "N: o 6, 200 — d:o d:o. ”N:o 7, 200 — d:o d:o. ”N:o 8, 200 — d:o d:o. ”N:o 9, 200 — d:o d:o. ”N:o 10, 200 — d:o d:o. ”N:o 11, 200 — d:o d:o. ”N:o 12, 200 — d:o d:o. ”N:o 13, 200 — d:o d:o. ”N:o 14, 352 — d:o d:o. ”Sedan auktionen sålunda försiggåLt, tillsades spekulanterne alt afträda, under det Kongl. Slals-Konloret pröfvade anbuden; hvarefter Tor spekulanterne, åter inkallade, tillkännagafs, det Kongl. Statskontoret funnit godt antaga samtliga anbuden, med undanlag af dem å ”kopparviktriolen.” ”Utdrag af Protokollet, hållet i Kongl. Maj:ls och Rikets Statskontor den 1 Oktober 1841. S. D. Som Kongl. Slals-Kontoret fann godt antaga det af Handelsbolaget här i Staden S. L. Lamm & Son skrifte”ligen gjorda anbud af Elfva skillingar Banko per S> för den bättre ”och Fyra skillingar Banko per W för den sämre sorlen af den vid ”Kongl.
Jag vördar RiddarhusUtskottets tystnad i denna punkt, men tror det vara nog för att bevisa huru liten a tialogie dess nu afgifne förslag äger med en af vår Grundlags vigtigaste Grundprinciper; jag tror att af all inconsequsns är den man skulla tillita sig i lagstiftning den farligaste. 4:0 Har man talat om allmänhetens rätt att öfvertyga sig om sina representanters tänkesätt och handlingssätt. Denna rätt nekar jag på det högtidligaste i dess nu föreslagne tillämpning. Riksens Höglofl Ständer äro Svenska Folkets fullmyndiga ombud; dem tillhörer att i samråd med Konung stifta Lag, Folket tillhörer att vörda och lyda den sålunda lagligen constituerade magtens bud. Det är igenom gervingar och beslut, icke igenom tnl som Svenska representationen skall rättvisa det förtroende, det åtnjuter af Folket; men så länge detta förtroende lemnäs dem, vöre det rent utaf anarchiskt att erkänna rättigheten och behofvet af en ännu högre CQOtroU öfver Riksens Ständer Ben 17 Mar lii* ejelfve. Vaklom oss mine Herrar att någonsin erkänna så desorganiserande principer, hvarken j stort eller i smått. Svenska Folket är det i Europa som njuter det största mått af sann frihet, och det saknar hvarken vilja eller tillfällen att utbilda sin Fosterlandskärlek och sin tankeförmåga. Om denna dyrbara frihet har något att befara, så är det en. dast i vådan af att dagligen vilja utsträcka den längre, och att gå ifrån den af Lag och seder helgade erfarenheten, för att famla efter icke bepröfvad? theorier. Icke dess mindre begagnar jag detta tillfälle lör att gifva en skyldig gärd af rättvisa åt det ädla och rena som ledt d«n lörsta mötionairens afsigter; och beder jag Herr Friherre Åkerhjelm anse den stridiga mening jag yttrat emot dess förslag, som ett svårt och påkostande offer, som den personliga högagtningen och vänskapen måste hembära åt de alfvarsammare pligtcr, seni åligga oss båda på detta rum.
Ordningen inom Staden handhafves af Commendanten och Borgmästaren enligt gällande Lag och Författningar. Skjutsningen bestrides af Staden med biträde af angränsande byar. Vid förra Berättelsens afgifvande, utgjorde Stadens folkmängd, oberäfc' nät Garnizonen Mantalsskrifne af båda könen . • • 2,200 Mantalsfrie dito . « • . • 1,1 oo Tillsammans 3,35o Den ugör för närvarande: Mantalsskrifne af båda könen • 2,udo Mantalsfrie dito »>°43 och bär således minskats med 67 personer. Stadens Folkmängd belöper sig nu till 987 personer, deraf 601 betala mantalspenningar och 386 äro skattfrie. Den har sedan *827 ökats med 25 personer. Denna Stads bestånd grundar sig på dess ringa Handels-rörelse, HandtVerkerier, Saltsjöfiske oell Sjöfart, fländel idkas hufvudsakligast med Spannemål, Brännvin, Victualier och andra ortens produeter, hvilka i Staden afyttras, och med sådane varor, hvaraf kringliggande landsbygds innevånare kunna vara i behof. Nämnde landtmanna-produeter afsändas från Staden, dels till Blekingska Städer, dels till Stockholm och Götheborg, och Spannmål utgör deraf den betydligaste delen, samt bar de fem sistförflutne åren per medium uppgått till 5,600 tunnor årligen. De varor Stadens Handlande införa och till ortens innevånare afyttra, äro hufvndsakeligen: trädvaror, tjära, jern, salt, hampa, stenkol och specerier, af hvilka de förstnämnde hämtas från Blekinge och Calmar Lä» och Öfrige varor från Stapelsläderne i Riket. Af egentliga Fabriker finnas icke någon inom Staden, som dock har arne Lädergarfverier, arne Färgerier, 1 Tegelbruk, 1 Urfabrik och 1 Ättikebryggeri. Dessa Inrättningars tillverknings-värde är dock obetydligt och med dem hafva tillsammans 22 Mästare och Gesäller, utom andre arbetskarlar sysselsättning.
* Då I d u n redan i en af sina tidigare årgångar meddelat en biografisk uppsats öfver Harriet Beecher Stowe, den världsberyktade författarinnan till » Onkel Torns stuga », hvilken n u vid nyss uppnådda 85 års ålder den 1 dennes aflidit i Hartford i Connecticut, Förenta Staterna, meddela vi i dag, som r a m till hennes bild, endast följande stämnigsfulla dikt, som sändts oss af en värderad medarbetarinna. J " klädpenning / rågan ". n ärad insändarinna skrifver n u till o s s: » Att gifva eder förslag till anordningar för en pristäflan i » klädpenningfrågan, » utförd i samma stil som » hushållspenningfrågan » härom sist, tror jag mig visst ej om, då detta efter min uppfattning är en nästan outförbar sak. Vid hushållsfrågan hade m a n hygienens kraf a t t stöda sig på, och då fick smaken gifva vika för nyttan. Men i klädfrågan är det j u nästan uteslutande den hos olika individer högst olika smaken som vill föra talan. Att därför h ä r uppställa regler och gifva allt för bestämda råd går nog ej. Vill man, k a n m a n nog draga rätt stor nytta af hvarandras erfarenheter, äfven om m a n ej gör m e r eller mindre misslyckade försök a t t arbeta om dem, den ene åt den andre, utan lämnar hvar och en fritt a t t göra sig till godo det h a n vill och k a n. Vill ni gifva mina medsystrar del af mina små rön i frågan, så följa de här. (Se A — s uppsats h ä r nedan!) Alla. i. » Klädpenningfrågan » är en fråga, som på det lifligaste borde intressera alla, som sträfva att förstå och hjälpa den kvinnliga ungdomen, således först och främst våra fäder och mödrar. Men icke minst för ungdomen själf är den en fråga af vikt, och äfven de unga göra sig därför själfva den största tjänsten, om de skynda att meddela Idun sina erfarenheter.
Enär det tvifvelsutan varitentreprenörens skyldighet, Ätt, 'åÉitin§0eny!tiär så effOrdraitk,1 inställa, kg^ä^bVg&aTOplåtöék/.éWér ock,; örn hån fun 6 Jbb * .jffftoiju . -*A - 5 ■ janor — 53 — nit med sin fördel mera öfverenstämmande att uti sitt hemvist i ett eller annat afseende rådpläga med Kronans ombud öfver den åtagna reparationens utförande, då bekosta detta ombuds resor, hafva Revisorerne härå velat fästa uppmärksamhet, helst som, vid sådant förhållande, ofvanberörda kostnadsersättning, enligt Revisorernes åsigt, icke bort af statsmedel bestridas. * c) Hospitalsbygguadcn vid Hedrigsberg ech Conradsberg. Debet. Uppbörd: Extra statsanslag 116,250: Summa Credit. Balans från år 1859: Skulder Utgifter: Materialier 54,295: 45. Körslor och dagsverken 48,467: 47. — Diverse utgifter „ :oGO...U. 1,170: 40. og .pj? r.ö .GS :Gl t.l Balans pill ar 1861: Kontant behållning mp uj';4I}4<1i7:: 59. Förskott in qq n a» n in. 300: i é~i4 ,89 :hG8,C9 1 .^r77T77TT7:~7t7T7~ h :S£914c) tOOO.SI ... enmbtsgbsnemoaq iot Summa 149,383t>ij9lUl tosiiled némlisM hi v Jto j.e 'jollöb gninDnabtififei floo sninjJiianif fnvT .05 :805,02 «... .§...3 amineu