Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ank. till Exp.-Utsk. den a3 Dec., kl. 2 e. ra. Betänkande, i anledning af vackt motion angående Bergs-TingsRättcrncs indragning. Uti ett hos Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och till Lag-Utskottet remitteradt memorial, har Riksdagsfullmäktigen Lars Boéthius från Stora Kopparbergs Län yrkat, dels att Bergs-Tings-Rätterne måtte upphöra och de göromål, som hittills ålegat desamma, öfverfiyttas på Härads-Rätterne, dels ock att Bergsfogdetjensterne måtte af skaffas och de till dessa fenster hörande Åklagareoch CJppbördsmanna-bestyr öfvertagas af de allmänna Aklagarne samt Kronojogdarnej i sammanhang hvarmed motionäjen hemställt, om icke Ko/igl. Mapts och Rikets Bergs-Col/egium jemväl borde indragas. 1 Denna al Per Pehrsson från Örebro Län, Anders Johansson från Wermland, Anders Jansson från Westerås Län och Anders Ericsson från Öiehro Län understödda motion har Utskottet under öfverläggning förehaft; men sotn frågan angående indragning af Bergsfogdetjensterne och upphörande af Bergs-Collegium tillhör den ekonomiska lagstiftningen och således icke är hänförlig till något af de ämnen, som ligga inom Utskottets i Riksdags-Ordningens 33 §. utstakade verkningskrets, kan Utskottet ej eller med samma fråga taga någon befattning; och enär, hvad BergsTings-Rätterne angår, motionären med sitt yrkande i denna del icke förenat någon framställning rörande Grufveoch Grufve-Tings-Rätternes upphörande , och någon partiel indragning af dessa med hvarandra i sammanhang stående Domstolar, enligt Utskottets omdöme, ej bör ega rum; så och då Utskottet dessutom har sig bekant, att Rikets sist församlade
Hur u sto r ä r e j upptog betydlig t öfve r 1,00 0 nam n p å besökar e Tatterskan i si n förtärand e kärle k til l sonen, af ställe t oc h flere a f de m dä r anbragt a teck - om hvar s piskrap p ho n säger: ningar, poem, note r m. m. Vi d högr a sidoväggen st å e n soffa, bor d oc h stolar, äfve n dett a » det känne s so m balsa m p å mi n kind. : bord fullsat t a f böcker, dedicerad e til l skalde n Kvinnan, o m hvilke n de t heter, at t ho n ä r af resp. förf. V i fäst a os s i dett a ru m vidar e vid e n smakful l eldskär m pryd d me d pressad e » en nym f elle r bacchantinna, vilda blommor, oc h p å tal o m hvilken de n gamle som dansa t fö r brö d i kväl l — » yttrade e n gång, at t konste n kan dan a mycket, men nature n ä r doc k de n störst a konstnäre n är e j längr e kläd d i hämmande dräkt, uta n själf; de n ofvanfö r nys s nämnd a soff a hängda, är blot t e n förtvina d mor, so m ängsla s fö r af artiste n Liljelun d målad e taflan, föreställand e Kuddnäs invi d Nykarleby, Z. Topelius barndoms - sitt barn, so m ho n lås t i n i de t brinnand e hem; e n tali a a f skalde n vi d ti o år s ålder, han s huset. far, mo r oc h syster; oc h mycke t mera. Ibland låte r Snoilsk y e n kvinn a bl i häm - Topelii hem. 1) Skaldernas kvinnor.
Utan att jag egentligen vet, hvartill denna discussion tjenar, emedan här icke lärer vara fråga om remiss af densamma till något Utsk., ber jag likväl att med några korta ord få besvara Hr Rosenblads förmenande, att vi nu, då fråga är om realisationens verkställande, skulle, innan vi börjat vexlingen, besluta, att en del af bancovinsten skalle ingå till statsverket. Jag anser det ändamålsenligaste vara att icke besluta något om bancovinsten, innan man ser, hurudana tillgångarna blifva, och jag hänvisar derföre till BancoCJtsk:s betänk , som föreslår, att Bankens vinst må förblifva under dess styrelses disposition intill nästa riksdag, då af R. St. beror att om användandet af derå i behåll varande öfverskott förordna; ty jag önskar, att nitet för anslag icke må leda oss så långt, att vi anticipera på bancovinsten. Hr Rosenblad: Jag förmodar, att, i händelse Hr Skogmans memor. blir remitteradt, de yttranden, som deraf varit föranledda, äfven blifva remitterade, och att således äfven» mina anmärkningar komma att åtfölja till Utsk. Gr. Cronhjelm har oriktigt fattat min mening i så måtto, som jag dels icke önskar, att beslut om bancovinstens disposition skulle fattas, innan vi beslutat om vexlingen, och dels icke föreslagit att anvisa på bancovinster, som icke linnas, utan på dem, som finnas och uppkomma, och hvaraf, sedan man med sträng beräkning afräknat alla möjliga afdrag och förluster för Bankens räkning, återstoden bör kunna användas för statsverket. Det är min tanke. Jag har måhända orätt; men jag vidblifver denna öfvertygelse, intilldess jag finnér mig vederlagd. Gr. Cronhjelm: Jag förenar mig med Hr Rosenblad deruti, att man skulle göra en grundlig och sträng beräkning; men just derföre vill jag, att denna beräkning icke skall vara byggd på probabilitetstheorier eller a priori uppgjorda calculer, emedan de äro af natur att icke slå in. Först när man har något att anvisa på, kan en sådan beräkning som Hr Rosenblads komma i fråga.
Borddrufvor och liknande frukter nedläggas bäst i kli, sedan de först insvepts i silkespapper. Äfven under längre resor och stark skakning bevaras då frukterna, enär kliet fyller hvarje tomrum. Det torde ock vara att rekommendera vid nedpackning af stenoch kärnfrukter, då det är lätt, beqvämt att använda och bättre än hö eller mossa utestänger luften, så att man ej har att befara någon försämring af frukten. Man kan lägga flera lager öfver hvarandra i en låda, om man verkställer nedpackningen med nödig sorgfällighet. Samma fördelar och samma säkerhet ernår man genom användandet af söndersmulade gamla korkar. Dock kan detta sätt af helt naturliga skäl endast användas, då det gäller smärre qvantiteter. Förfalskadt linne kännes lätt frän äkta, om man fuktar profvet med linolja. Linnetrådarne få då ett genomskinligt, om oljadt papper påminnande utseende, under det bomullstrådarne förblifva hvita och ogenomskinliga. L ä k a r e r å d. Tacksam m. fl. d. E n olägenhet är d o c k att denna behandling kräfver rätt lång tid, d å det gäller större y t o r. Elvira. Oförståndig slyna. Anna v. E. V ä n d e r till ögonläkare. Näsvis. L — a i G. Eosina. En af Iduns läsarinnor. Skulle dyilk föreligga, så använd d e n behandling, s o m föreskrifvits W e n d i n:0 1 0. N e j. Ester. Troligen är något maglidande orsaken. R — b —. O m ni i Öfrigt är frisk, s å ä r detta ingenting att vara orolig öfver. Prenumerant. Manlig prenumerant. En äkta man. En af Iduns läsarinnor n:o 2. A — X. finnes besvarad i n: o 10 i Frågor. G. S — n. hakas D. E. N. T a c k! Vill ni som arvode mottaga en prenunierationssedel å Idun, torde ni uppge er adress. Pose Nath. Tack! Flera sörmländskor. Kleopatra. Inga. M e d omarbetning. Charles. N. N — n. Mor Sara. Duglig husmoder.
J a g kan ej afhalla mig a t t anföra Bfven ett par stycken af lians kvicka riinbref. $5 den lilla fyr-racliga strofen, hvarined han beledsagada gkfvaii af sina skrifter till A. Lenngren " ': E11 terp, Poly mnia eller Klio! (J a g vet ej livilket namn ni bär p % Helikon) Ned godhet tag emot af en bland aderton. Det offer, lian bär fram för en ibland de nio. Denna a r t af brefkonst finna vi drifven till sin spets i rinibref vet till Grefvinnan Rålamb. $ ' Poeten sig ej understår A t t störa möjligtvis er morgoiidröin, grefriniia, Pör a t t en ökad kunskap viiina Om lielsans tillstånd se ' n i g&amp;r, X e n livad poeten själf liar iiigen ratt att viga, Sig poesien tillåtet spår; Och skaldekonsten later fråga H u r konsten a t t behaga mår? lieii ett annat skede inträdde och var redan laiige förberedt, då det fina och adla af brefkonsten stod kvar, medan inneli3let blef på en g h g djupare och enklare, sannare och mera innerligt. Det var inom brefstilen samina, ' omslag som inom poesien. Den nya skolan kunde i ena som i andra fallet göra sig skyldig till niissgrepp och diinkellieter: men den bildade dock en lycklig öfvergång från den kalla och tillspetsade akademisinen till innerlighet och natursanning. ; \ Ian jainföre t. ex. Popes brefstil med Walter Scotts eller Leopolds ined Geijers. Tegii&amp; stod i brefkonst soni i diktkoiist utanför alla skolor, kvick och glansande iner au någon Pope eller Leopold, men själfsvåldig - som eii Byron och fylld af en djupare Weltsclimera än hans.
Och yttra sig Utskotten, i afseende på 470 Den 19 Juni. e. m. tiden för Svedjelands brännande, ej känna något allmänt stadgande, som derom förordnar} hvad åter angår den yrkade friheten, att ehvarest lämpligast synes bränna Svedjeland, anse Utskotten någon oinskränkt rätt till svedjande destomindre kunna vara för hemmans-innehafvarne inom Östra och Vestra Göinge Härader , för hvilka Nils Håkansson, hvilken väckt denna fråga, är RiksdagsFullmägtig, vara lämplig, som de af dem, hvilke äga en vidsträcktare och ymnigare skogstillgång, än för hemmanens behof erfordras, icke kunna sakna tillfälle till afsättning deraf åt den nära belägna skoglösa öfriga del af Skåne, och således lägenhet både till ett förmonligare användande af skogen, än till svedjande, och älven att på annat sätt befordra den förbättring af betesmarken och odling till åkermark, sorn genom svedjande sökes. 13:0 Från Lagsamt OeconomieUtskotten, af den iS Juni, i anledning af yrkad rättighet för SkatteFrälse och Kronoskatte hemmansägare och innehafvare inom Kronobergs
Föredrogos ånyo och biföllos Banko-Utskottets nedannäinnde den 14 och 15 dennes på bordet lagda memorial och Utlåtande: N:o 71, angående förändringar uti bokföringen och redovisningen vid Tumba Bruk: N:o 73, i anledning af väckt fråga om anställande af en kassör vid Lånekontoret i Götheborg; N:o 74, med förslag till åtskilliga förändringar uti Usta, 2:dra och 3:dje artiklarno af Banko-reglementet; samt N:o 75, angående vissa föreskrifter i Banko-reglementets 5:te artikel.. S. D. Föredrogos Konstitutions-Utskotlets i gårdagens plenum på bordet lagde Memorial: N:o 28, med voterings-propositioner, rörande det uti Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 11 afgifne förslag om val af Ordförande i Utskott och andra delegationer af Rikets Ständer; och N:o 29, med voterings-propositioner, rörande Konstitutions-Utskottets uti dess Memorial N:o 16, afgifne förslag till ändring i 49 § Riksdagsordningen och 56 § Regeringsformen, angående motioner. Bih till B. St. Ridderskapet och Adeln godkände de i dessa Memorial framställde voterings-propositioner. S. D.
D* Föredrogos å nyo och gillades föl-’ jande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 23, 25, 27 och 30 sistledne April, samt den 2 dennes på bordet lagde Betänkanden: Frän Stats Utskottet: Af den 22 sistledne April: 1:0 I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss angående tillökt anslag för Spinnhusens i Landsorterne underhållande. Af samma Dag: 2:0 I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga ReJ miss angående medels anslående för Stockholms Krono Correctionshus underhåll* Af den s4 sistledne April: 3:0 I anledning af gjorde Anmärkningar vid Utskottets förut afgifne Betänkande, • angående de uti Södermanland varande Jagbackar. Fran B anea Utskottet t Af den 22 sistledne April; 1:0 I anledning af vissa föreslagne forandrm» gar vid Sedelutgifningen från Banque». T 5 6 Den 4 Maji, e. m. Af samma Dag: 2 0 I anledn:ng af sökt Lånebiträde fråtj Banqucn till Uddevalla Stads Kyrka. Af samma Dag; 3:0 I fråga om understöd från Banqueq till uppbyggande af Lärohus uti Städerne Cal; mar och Skara. Af samma Dag: 4:0 Angående ett till Banquens Årcbiv af? lemnadt Biographiskt Arbete af BancoCommigsarien C. G. Silfverstolpe. Fean LagUtskottel: Af den 17 sistledne April: 1:0 Angående det af Kongl. Maj:t j Nåder framställde förslag till ny ConcoursLag. 2:0 Angående det af Herr E. MLeffler gjorde förslag till ändring af nu gäilande formulaire till Borgenärs-ed. Fran Allmänna Besvärsoch Oeconomicsz Utskottet: Af den 3 sistledne April: * 1:0 I anledning af väckt förslag om bidrag till Fattigförsörjningen af Torpare., Dagajarlar, Backstugusittare med flere.
Följderna af det felaktiga i sältet, hwarpä dche uteslutande rättigheter hittills b-rfwit uidelte, sakna icke sacka; att framställa dem more alt lemna äiwen sä mänga demis pä sanningen af de grundsatser jag yttradt. Men jag skulle sela mot den wördnad jag är skyldig den npplysta Församling intör hwilken jag wä« gar talg, om jag trodde mig behöfwa närmare utreda mitt ämne Nationen ar fri; den ager rättigheten att sjelf guma fia sina lagar; dör Dm dä ej cuskaffa sädane, h,vangenom Den sräntager sig sjelf äco.jutandtt af frihetens frukter; och deremot begagna al! fin förmäga till ntwldgande a! de földelar Dea genom Industrien kunde hoppas att crnä Jag wägar i anledning häraf söreflä: att olla Eftclusiva Privilegier, som Jnnchaswarkna öfwer 20 är begaanadt, mätte upphäfwas och till si» kraft warda dödade: att hädanefter intet Privilegium säsom Uicsiutande sörmänsratt mätte pä längre tid an ro är b-willjas; och prolongation af en dylik förmän endast pä 5 är Aga rum: att ett sädcmt Privilegium ej mätte blifwa ett hinder för andra, ar: wid en gjord ny uppfinning eller wettlig iördättrins Iamrarii. 98 Z of ett redan Privilegierodt ämne, erhälla lör denna förbättring alwen ett dylikt Privilegium: Och akt ftuwiigen dtt of Nationen mindre älskade n.mnet of Privilegium Erclusivum mätte förbytas emot det of 6k'>'ddsdref', elier nägon annaa lämpelig benämning Jag anhäller wördlammast hos Hvgwälborne oderr Greswen och LandtMarjkaikcn, somt Högloft. Ridderskapet och Adlen, att, detta mitt ödmjuka Memorial mätte kill wcderdörligk Utskott blifwa rcmmisteradt.
I 4 §'n af förbercirde io cap. S t raff-b: n af det tny a förslaget förekommer hvad sorn förut är stadgadt i 1777 års bref 0111 anmälan och svar, när sådana mål, som nu blifvit omförmäldta, få upptagas. Således kan jag icke, på de skäl, som de värde talarne anfört, —;att det nemi. skulle vara fråga om att förändra lagarna, i afseende på begåendet af våldsamheter mot Konungens person, — afstyrka motionen, emedan något sådant deri icke kommer i fråga. — Föröfrigt innehåller Gr. Anckarsvärds motion intet annat, än hvad Konungen sjelf för 17 ur sedan proponerade R. St. Vid 1823 års riksdag, då jag hade äran att vara ledamot af LagUtsk., och sålunda bör något minnas hvad som då tilldrog sig, inkom till Utsk. från Ständerna K. M:s nåd. ppopos. om lindring i dödsstraffet för den, som talade lasteliga om Konungen. Denna propos. återgick till Ständerna från Lag.Utsk, med förklaring, att en ändring i det gamla stadgandet för ett dylikt brott skulle innefatta en rubbning i systemet på det liela, och att af sådan anledn. Utsk. alldeles icke kunde medgifva, att straffet för nämnda brott mildrades eller förändrades. Jag hade likväl bifogat en särskild reservation mot samma betänk., som här föranledde votering, och innehöll hufvudsakligen hvad Sländerne vid sista riksdag antogo, nemi. att, med bibehållande af dödsstraffet, detta dock kunde mildras och i stället fästning kunde ådömmas. — Detta ar historiken af hvad som i denna fråga passerat sedan år 1821, och här är nu fråga om detta samma 5 cap. och ingenting annat. Huruvida samma skäl, som 1823 förefanns hos dåvar. Lag.Utsk. att icke vilja rubba det hela af brottmålslagstiftningen, bör följas eller icke, öfverlemna!* jag till Utsk. alt afgöra; jag bar blott velat upplysa och reda sakens rätta sammanhang, hvilket jag icke trott vara uppfaltadt af talarne.
Till nödig underrättelse, i afseende pt Bevillningsafgiften, hvilken å uppbördsstämman i Mars månad erlägges för hela brän« ningstiden, later Konungens Befallningshafvande i hvarje Län, månadtligen, ifrån October ena året till och med Mars följande året, efter inhemtade tillförlitelige uppgifter från Fögderien på der gängse bränvins - pris, kungöra till allmän efterrättelse, tidigt i hvarje månad, de lägsta bränvinsprisen, Fögderi-vis, i näst föregångne månad. Det pris, som sålunda finnes hafva varit under hela bränniogstiden lägst i hvarje Fögderi och ej uppgår till 32 sk., galle der, för Jlevillningsafgifternes beräkning i ofvan utsatta förhål* landen, för hvad som af hvars och ens atagne salu-bränvins qvantum ej veterligen blifvit under tiden försåldt eller bortslutit till skeende leverering. Men är det veterligf, att tillverkaren sålt eller bortslutit något af sitt åtagne bränvins qvantum, vare då, för den större eller mindre del deraf, som finnes vara afyttrad till högre pris, än det pä förenämnde sätt stadgade, afgiften ansedd efter försäljningspriset. Motiv. 6 §. Emot den föreslagne methoden till prisens bestämmande, såsom lätt verks t ali bas - Bil, t.Bevilln.- Lag-och Oec.-Vtsk. Bet,N:o 6. gj och allestädes tillämplig, lärer desto mindre något vara alt erinra, som afgiften sålunda utgöres efter lindrigaste beräkningsgrundDå denna afgift erlägges i Mars, är prisens kungörande för längre tid, än till och med Februarii månad, ej behöfligt, och någon betydlig difference i bränvinsprisen, för dea lilla återstoden då af bränningsfiden, är ej eller att förmoda. Den, som alltså ej vid uppbördstiden sålt eller bortslutit sitt brän. viris■ qvantum, under förväntan på högre pris, har icke mindre skäl, än alla andra, sorn nöjts med de gångbara, att vara förnöjd med den föreslagna pris-bestämmelsen.
59, 86, 163, A. 167; E. IV. 85. — d:0 angående veterinär-väsendet och den veterinära un dervisningens ordnande (N:o 212 i Bihanget): 1.243, R. 243, B. 573; II. 5, 18, A. 26, U. 322, 373, A. 373, E. 463. — d:o angående begagnande af postremiss-vexlar för öfver sändande af medel från och till Riksgälds-Kontoret (N 154, 160, A. 160; E. VII. 93. — d:o angående berättigande för embetsoch tjenstemän vid mihtie-staten att uppbära reseoch traktamentsersättningar vid åtskilliga förrättningar (N:o 142 i Bihanget): I. 218, R. 218. (N:o 260 i Bihanget): 1, 255, R. 255, B. 574; H. 5, A. 5. — M — 147 Motioner, väckta hos Rklrierskapet och Adrin: af Ilr Drakenberg, S., angående Under-Exsckuforers och andra Kronoheljentes betryggande mot lörlust al den dem i lag tillerkända ersättning för lemnade handräckningar i enskilda mål (N:o 122 i Bihangel): 1. 215, B. 215. — Hr Fock, J. A., angående omarbetande af taxan å afgifter för transporter på Statens jernvägar m. m. — Hr von Francken, A., angående anvisande af ett särskildt anslag för anskaffande af bepansrade fartvg (N:o 277 i Bihanget): VII. 306, 327, R. 329, B.' 360, 365, 367, A. 383. — Hr von Francken, G. W., angående pension åt framlidne Landshöfdingen G. A.
Ehrenborgh på f. m. yrkade, och som han då förmenade alldeles icke vara vådlig, så tror jag, att vi redan fått exempel på vådan af denna magt, då Utsk. kunnat så bortkrångla denna i sig sjelf enkla sak. Då Hr Gr. o. Landtm, på f. m. vägrade propos. på återremiss, och R. o. Ad., fastän med den knappa pluraliteten af endast 2 röster, gillade denna vägran, torde det icke löna mödan att nu påyrka en återremiss; men jag förenar mig med Gr. Horn och Frih. Cederström deruti, att jag, som anser frågan så utredd, att beslut deruti utan återremiss kan fattas, anhåller om Hr Gr. o. Landtnäs propos. derpå, huruvida R. o. Ad. anser Rikets väl kräfva, att K. M. från embetet skiljer contrasignanten af det. K. bref af d. i5 Jan. i83i, som är föremål för Constit.Utskts utlåt. Frih. Cederström, Jac.: Att jag för min del ej kan ogilla den af Constit.Utsk. yttrade åsigt, att Utsk. ej anser sig af grundlagarna förbundet att för R. St. redovisa de skäl, som föranledi Utsk. att ogilla genom andra Utsk. väckta anmärkn:sfrågor, faller klart af de yttranden, jag i förmiddagens plenum afgaf, ang:de form och sätt för Utsk:s behandling af sådana frågor. Hvad åter beträffar Gr. Horns till mig ställda uppmaning att göra gällande mina åsigter, ang:de R. St:s rättighet att, utan afseende på Constit.Utsk:s utlåt., begära Statsrådsledamöters entledigande, får jag till hans efterrättelse nämna, att jag går ingen annans bud. Frih. Ehrenborgh: Om Gr. Cronhjelm gått R. o. Ad. tillhanda med att uppläsa de K. bref, hvarmed han är försedd, hade det bäst kunnat upplysas, hvem som har orätt, han eller jag. Han hade då äfven kunnat gå Hr Dalman tillhanda med upplysning om hvad det första af dessa bref innehåller.
Ullasjö, T ållingen och Maden; hvaremot Vernamo och Tyksmark, såsom icke varande köpingar, icke lära vid fördelningen af Båtsmanshåll^-kunna komma i fråga; börande i öfrigt den grund antagas, att köpingar, hvilka lyda under städerne, skola för sin egande, å landet ieke roterade jord, för hus och tomter och för Borgerlig rörelse deltaga i den stads Båtsmanshåll, hvarunder hvarje köping höger, mea de af stad oberoende köpingar deiföre serskildt roteras, till hvilken sistnämnde dass Christianopel och Ronneby böra hänföras, i händelse Carlskrona stads hittills åtnjutna befrielse skulle komma att fortfara. Vidare hafva de förvaltande Verken, vid det förhållande, att, enligt från Drälsel-Com missionen i Slockholm infordrad calcul för år 1820 tili Stalssami 0'éconoinie-Ciskottens Betänkande N:o 28. celi. med 182-4, ku&haden, för den effeetiva Råtsmansslyrka Stockholm underhållit, uppgått till 45 Bdr för hvarje 'Båtsman'; samt öfveTstigit vacance algilteu för eiv Båtsman i öfrige stikler, ansett att, vid en efter rättvis» grunder anställd jemförelse emellan Båtsmausbållet i Stockholm och öfriga städer, äfven borde tågås i Beräkning, till huru stort belopp kostnaden för underhållet af en Båtsman i Stockholm ölVerskjutit den i öfriga städer för hvarje karl eriagda vacance-afgift; eller, sorn i detta fall en af hehofvet icke påkallad, men till Betydlig vidlyftighet ledande jemkning äfven skulle ega rum emellan sistnämnde städer, hvilkas vacance-afgift utgått efter markegång, och således varit olika i serskilda örter; samt den anmärkte skillnaden emellan' underhållet af en Båtsman i Stockholm och öfrige städers vacance-afgift, hvilken senare, efter hvad Rikets Ständers underdåniga1 skrifvelse innehåller, understundom uppgått till 40
"Det är visst möjligt" svarade jag leende, i det jag bläddrande igenom noterne, uppslog ett litet, hvilket i synnerhet vunnit hans tycke. Nu var pannan åter fullkomligt ljus och klar; med glädtighet satte han sig ned vid flygeln, samt accompaguerade mig med sin sköna röst; till så många stycken, notboken möjligen kunde medgifva. Då på eftermiddagen under S s ledning jag genomgick en något svår sonate, den vi redan åtskillige gånger förut öfvat, tog han plötsligt min hand ifrån instrumentet, förde den med hjertlighet till sina läppar, i det han med den mest innerliga ton frågade: om det verkeligen endast och allenast var Friherrinnan jag så varmt ihågkommit, under det jag med så mycken känsla omspelte det lilla sångstycket, i går, i dag, jemte flere gånger förut; eller om icke någon tredje person blandade sig i detta minne. "Förlåt mig min älskade Thilda", fortfor han, "men jag älskar dig så gränslöst! Du är så helt och hållet det enda, högsta näst min mor, jag i denna verld högaktar och värderar; du! den första, tror du mig Mathilda! den första qvinna, för hvilken mitt hjerta med kärlek och ömhet slagit; derföre finner du mig ända till löjlig svaghet angelägen om, att ingen annan karl på jorden skall äga din minsta tanke. Försäkrar du mig upprigtigt härom, vill du lugna mitt hjerta med det hopp, att hennes Gustaf, den af mig som rival, så mycket frugtade, icke funnit eller någonsin skall finna, någon liten plats i ditt hjerta." Jag hade med förundran åhört honom; men jemväl med den största lycksalighet insupit hvarje i hans yttranden uttalad ömhetsbetygelse, och kunde för blandad glädje och smärta, att möjligen af honom kunna misskännas, i början ej svara ett ord. Omsider, då genom en tåreström min känsla fått luft, blef jag dock i tillfälle försäkra honom, huru mycket han misstagit sig, huru jag alldrig ännu sett Baron Y. och så mycket mindre ej någonsin egnat honom någon annan tanke, än den Friherrinnan under samtal om honom flygtigt mig meddelat.