Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vänder Justitie-Ombudsmannen häråt sina betraktelser, så skall han utan tvifvel inse de betänkliga följder för samhället, dess sedlighetstillstånd och materiela välbefinnande, som af ett i denna riktning fortsatt tjenstenit kunna af honom framkallas.» STOCKHOLM, tryckt hos isaac ma nees, 1856. Ullulande N:o 6. 1 ÄT:o ti. Ank. till Exp.-Utsk. den 18 December 1856, kl. 2 9. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om ett tillägg till Militieboställsordningen. Till Lag-Utskottets behandling har Hedervärda Bondeståndet remitterat ett af Riksdagsfullmäktigen G. Johansson från Kronobergs Län ingifvet memorial, deruti han föreslagit, att till Kongl. Maj:ts Militie-boställsordning den 23 Januari 1836 måtte läggas ett stadgande af innehåll: att den, som afträder ett militieboställe, bör af boställets tillträdare efter mätismanna ordom, njuta ersättning för der uppförda hägnader och anlagda vägar; — men då bestämmandet af de rättigheter och skyldigheter, som äro förenade med innehafvandet af Militie-boställen, tillhör den ekonomiska lagstiftningen, i följd hvaraf frågor i sådan syftning tillförene äfven blifvit till handläggning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet hänvisade; får Lag-Utskottet, som således ej anser sig, med anledning af remissen, böra taga befattning med ifrågavarande, den 10 dennes till Utskottet ankomna motion, densamma till Hedervärda Bondeståndet återlemna; hvilket, enligt Riksdags-Ordningens 44 §, för samtlige Riksstånden vördsamt tillkännagifves. Stockholm den 16 December 1856. Bih. till R. St. Illa tande N:o 7. \:o 7. Ant. till Exp.-Utsk. den 19 Dec. 1856, kl. 12 m. Utlåtande, i anledning af vackt motion om utfärdande af en förordning angående vården och skötseln af civila embetsoch tjenstemäns boställen.
Hvad åter angår det skäl, som från Product-Placatet veiat henitäg emot beviljandet af ifrågavarande forman för Norrska skepp; så vilja Riksens Ständer, med anledning af särskild fråga, framdeles söka utreda, huruvida, på sätt yrkadt blifvit, Product-Placatet bör såsom Privilegium betraktas, eller icke; hvarförutan och enär K. M:ts Nådiga försäkran af den 23 Februari! 1789, hvarigenom berörde Författning är vorden bekräftad, innehåller det uttryckliga förbehåll, att Product-Placatet skulle blifva hvilande, då Riket är af krig oroadt, eller andra särskilda orsaker dertill föranleda, Riksens Ständer anse, det några mera gällande orsaker till Product-PlacatetB hvilan de, i afseende på Norrige, icke kunna framställas, än detta Rikes införlifvande med Sverige, under en Konungs regering, i följd hvaraf dessa Rikens interessen böra hä-» danefter vara oskiljaktiga. Rik-sen* Ständer äro icke i tillfälle, att bedomina huruvida, 6asom Commerce-Collegium förment, de uti Sveriges HandelsSjöfartsoch Tull-Författningar, ensamt till fördel för Norrige, redan gjorda ändringar äro af större vigt för Norrska sjöfarten, än de förmåner, som den Svenska åtnjuter i Norrige; men om detta förhållande vöre grundadt, *å bevises endast deraf, att Svenska Handels-Systemet är mera prohibitiv, én det Norrska, och således fordrar betydligare jemnkningar, derest likhet skall vinnas i Nationernes ömsesidiga rättigheter, hvilken likhet, o~ $kudt de förmenta större uppoffringarne, å Sve; Underdåniga Skirfvelser'. 825 iiges sida, ännu icke eger rum.
Kungsgårdens årliga afkastning åtgår, enligt meddelad uppgift, till underhållande af den vid egendomen varande personal, till aflöning åt presterskap och skola, till liqviderande af kronoutskylder, fattigoch kommunal-afgifter samt till vägunderhåll m. fl. onera. Skogen lemnar med hushållning virke m. m. för underhåll af de hus och byggnader, som tillhöra jordbruket äfvensom nödigt bränsle åt de hushåll, som ombesörja jordens skötsel, men ved och kol för Rosersbergs slott bekostas af Kongl. Familjen ; och har, enligt hvad förvaltningsräkenskaperna utvisa, Slottet årligen, utöfver egendomens afkastning, jemte de 3,000 R:dr Runt, hvilka finnas på Riksstaten för Slottets vård och underhåll uppförda, erfordrat ett ytterligare bidrag, uppgående i medeltal för de 10 åren 1851 —1860 till 9,280 R:dr. Efter H. M. Enke-drottning Desiderias död väcktes af vederbörande fråga om fortsatt utbetalning af det för Rosersberg beviljade statsanslag, i anledning hvaraf Kongl. Majit, jemlikt ofvan åberopade nådiga Bref af den 9 Februari 1861, förordnade, att Slottet skulle, från och med midfastan år 1862 och intilldess frågan om ställets framtida bestämmelse hunne af Rikets Ständer blifva pröfvad och afgjord, till Kongl. Maj:ts disposition öfverlemnäs, samt att de medel, hvilka under innevarande statsregleringsperiod blifvit till lustslottets underhåll anslagne, borde, för berörda ändamål, till Ståthållaren derstädes, emot behörig redovisning, utbetalas. Häraf visar sig att dispositionen af Rosersbergs Slott, hvilken egendom numera återgått till Statsverket, tillkommer Rikets Ständer, äfvensom att någon inkomst af Slottet med tillhörigheter icke kan påräknas, såvida berörda egendom skall bibehållas i samma skick som hittills, utan tvärtom att innehafvandet deraf är förenadt med uppoffringar. Utskottet tillstyrker derför, Bi/i. tili 11. St. Brot. 1862 & 1863. i Sami. 1 Afd.
Vår nu Regerande Allernådigste Konung, för Dess lifstid, dispositionen af nyssnämnde Kungsgård, med hvad dertill hörde, och följakteligen äfven eler, för byggnadernes underhåll, på Stat uppförde belopp, 2000 Rid. om åretj men Hans Kongl. Majst, uti Proposition den 19. sistlidne Augusti, gifvit Oss i Nåder tillkänna, att Kongl. Majit, med begagnande af Dess, uti Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse den 16. Julii 1812, medgifne rätt, anslagit Ulricsdahls Kongl. Lust-Slott till en Invalid.Inrättning för ålderstigne och blesserade Krigsmän, vid hvilket förhållande berörde Lust-Slott ej mera kan an vän.' das till Enkesäte för Hennes Kongl. Majit Drottningen; så håfve, i likhet med hvad Kongl. Majit i ofvanrtämnde Nådiga proposition föreslagit, Vi åt Hennes Kongl. Majit
Utskottet får, på sätt och med de vilkor högstberörde Nåd. Proposition innehåller, vördsamt tillstyr - Betänkanden, N:is 85 och 86. 413 ka, att den deruti uppgifne marken af Eskilstuna KungsLadugårds ägor må till Eskilstuna Stads utvidgande upplåtas i den mohn nu tilltagande Folkmängd inom Staden föranleder behofvet af ett vidsträcktare utrymme; och torde, i händelse denna hemställan bifalles, B. II. St:r hos K. M:t i underd. anmäla det förbehåll vid ifrågavarande JordAnslag, att Jorden successive, i förhållande till dess bebyggande, upplåtes samt det öfriga för K. M:t och Kronans räkning utarrenderas på så korta tider, som af det efter hand uppstående behofvet af nya Byggnadsplatser, vare sig för Kyrka, Stadseller Fristads-Byggnader m. m. kan medgifvas. Utlåtande, i anledning af K. M:ts Nåd. Proposition, angående upplåtande af Tvenne Tunneland Jord på Lotten N:o 8 af Eskilstuna KungsLadugårds ägor, till inrättande af en ny begrafningsplats för Eskilstuna Stadsoell Landt-Församlingar. (U.-A. Till R. St:r har K. M:t i detta ämne aflåtit en af samtlige respective BiksStånden till StatsUtskottet remitterad Nåd. Proposition af d. ig sisth November. (Se usta Samlingen N:o 18.) Uppå de i högstberörde Nåd. Proposition upptagne skäl samt enär, medelst upplåtande af ifrågavarande Jord till Begrafningsplats, de med Jordfästningar iEskils - 414 Stats-Utskottets tuna Stad hittills förenade olägenheter för Stadens Innevånares hälsovård hufvudsakligen synas kunna förekommas, har Utskottet ansett sig böra vördsamt tillstyrka ; att meranämnde 2ine Tunneland af Eskilstuna KungsLadugårds ägor må på föreslagit sätt upplåtas, för att till det uppgifne ändamålet i vederbörlig ordning användas. N:o 87- Utlåtande, i anledning af K.
Sker annorledes; varde skolan eller undervisningsanstalten stängd och föreståndaren för densamma dömd till böter från och med femtio lill och med tre hundra Riksdaler. Vid enahanda bot vare ock främmande trosbekännare förbjudet att vid sammankomst till andaktsöfning af svenska kyrkans medlemmar hålla föredrag. § 9. Lysning till äktenskap skall, ändå att såväl mannen som qvinnan äro af främmande trosbekännelse, afkunnas i den till svenska kyrkan hörande församling, inom hvars område bruden är boende; dock att lysningen, der begge äro medlemmar af tillåtet främmande religionssamfund, al dess föreståndare utfärdas. Vigseln må i det läll, att både mannen och qvinnan tillhöra främmande religionssamfund, som tillåtet är, förrättas efter dess bruk. Är blott endera medlem af sådant samfund, skall vigsel ske af Svenska kyrkans presterskap. § 10. Barn af äkta makar, som begge tillhöra främmande men tillåtet religionssamfund, må af föräldrarne uppfostras i den lära de bekänna. Är blott endera makan medlem af sådant samfund; då skall barnet, om lädren tillhör svenska kyrkan, uppfostras i den rena evangeliska läran. Är modren af denna lära, och har skriftligt aftal om barnens uppfostran blifvit emellan makarne träffad t före äktenskapet och inför Konungens Befallningshafvande eller Öfverslåthållare-Embetet uppvisadt; lände då det till efterrättelse: har ej sådant aftal skett; vare fadren efterlåtet att uppfostra barnet i den troslära han bekänner. Oäkta barn, som njuter underhåll af allmänna medel, skall, änskönt föräldrarne äro medlemmar af tillåtet främmande religionssamfund, uppfostras i den rena evan geliska läran. § 11. Främmande trosbekännare skall ej anses oberättigad att embetsåtgärd af svenska kyrkans presterskap påkalla; dock alt vid sådan förrättning kyrkans handbok brukas. Med lärotvist, som kan samvetet bekymra, må prest i ty fall ej besvära: ej heller skall han sin embetsåtgärd någon medlem af tillåtet främmande religions-samfund påtvinga. § 12. De för särskilda kyrkliga förrättningar stadgade afgifter till svenska kyrkan eller hennes presterskap eller betjening vare ej medlem af tillåtet främmande religionssamfund - Expeditions-Ulskottels Förslag lill unilerd.
Prof. 1853 $ 1854. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 14 Haft. 1 2 Sta/sUt sko llels Utlåtande, N:o 161. liela det beviljade anslaget vore derföre ännu obegagnadt; oell hemställde Kongl. Maj:f, att Rikets Ständer vid nu uppgifna förhållanden mätte medgifva det samma anslag ytterligare linge förblifva i Riksgälds-kontoret innestående, för att af Kongl. Maj:t användas pä det sätt ocii med de vilkor, som Rikets Ständer kunde linna för ändamålet lämpliga. Md besvarande af de från samtlige Riks-stånden erhållna remisser å, Kongl. Maj:ts till sitt hufvudsakliga innehåll här anförda Nådiga Skrifvelse, anser sig Stats-UtskottcH upplysningsvis böra erinra, hurusom Rikets sednast församlade Ständer, i anledning af väckta frågor om beredandet af tillgångar för afskedade folkskole-lärares framtida pensionerande, beslöto, att, utaf de vid slutet af år 1851 uppkomna besparingar å de medel, som under föregångna riksmöten blifvit anvisade tiil folk-undervisningens befrämjande, en summa af 80.000 ridr skulle afsätfas och tills vidare blifva i Riksgälds-kontoret innestående. på det att, derest före innevarande riksdag sådana åtgärder i ett eller flera stift blefvc vidtagna, i följd hvaraf en fond, genom folkskole-lärarnes och församlingarnas bidrag, inom hvarje särskildt stift bildades för de förres pensionering samt ställdes under förvaltning af en utaf folkskole-lärarne stiftsvis utsedd och under stifts-styrelsens öfverinseende och kontroll stående direktion, och så vida på vissa allmänna grunder byggda reglementen i sådant afseende upprättades och af Kongl. Majit fastställdes, — Kongl. Majit då måtto ega att, med beräknande af omförmälda summas billiga fördelning mellan rikets alla stift, deraf tilldela hvarje sålunda tillkommen pensions-anstalt, såsom grund-fond för densamma, ett proportionerlig! bidrag för en gång.
Från Bondeståndet har Stats-utskottet erhållit återremiss å sitt, under JM 531 afgifne, memorial angående definitivt fastställande af förslagsberäkningen å de till riksstaten hörande indelningar. Af Ridderskapet och Adeln samt Presteståndet är deremot berörde memorial bifallet; och har Borgareståndet, enligt aflåtet protokolls-utdrag, förklarat, det Ståndet ansåge Ridderskapet och Adelns samt Presteståndets vägran att deltaga uti de, på grund af de båda andra Ståndens beslut, af Stats-utskottet föreslagne omröstningar i förstärkt Stats-utskott, i frågan om beskattningsväsendets förenkling, utgöra en afvikelse från grundlagarnes rätta tillämpning samt ett förnärmande af Svenska folkets rättmätiga anspråk och sannskyldiga väl; men, oaktadt Borgareståndet sålunda funne den fråga, som föranledt Rikets Ständer att besluta uppskof med de indelta räntornas uppförande i riksstaten icke vara på ett, med grundlagarne eller det allmänna bästa öfverensstämmande, sätt afgjord; ville Ståndet, sedan dess afsigt att upprätthålla sistberörde af Rikets Ständer fattade beslut, genom Talmannens af Konstitutions-utskottet godkända, vägran att framställa en i denna syftning äskad proposition, icke kunnat göra sig gällande, — låta bero vid det af Stats-utskottet, i utlåtandet JM 551 afgifna förslag. Då således Utskottets, i nyssnämnde memorial framställde förslag blifvit af tvänne Riksstånd bifallet och Borgareståndet låtit dervid bero, samt, vid detta förhållande, jemlikt 73 § Riksdags-ordningen, frågan är af Rikets Ständer afgjord, har Utskottet funnit den af Bondeståndet beslutade återremiss å samma memorial icke kunna till vidare åtgärd föranleda. Stockholm den 17 Oktober 1848. Bih. Ull K. St. Memorialmed uppgift ä statsfyllnadssumman samt det för Riksgäldskontor ets utgifter erforderliga belopp. (Rgs Afd.)
Prisbelönadt svar å frågan L af Xanclra J. t tt för en ovan på nytt öfverkläda ett utslitet paraply eller en parasoll, så att ej tyget eller fodret stramar på något ställe, kan ibland vara kinkigt n o g; men om ni följer mina föreskrifter, tror jag det skall lyckas er. V i börja då med parasollen, som väl först kommer i åtanke i dessa vårbrytningsdagar. För det första klipper man sig ett mönster af vidstående utseende. Dess största höjd är 41 cm., största bredden 28 cm., andra bredden (18 cm. i höjd) 12 cm. Lägg sedan mönstret på tyget och rita upp de figurer, teckningen utvisar, som försiktigt urklippas. Detsamma gäller äfven fodret, som skall vara allde^s lika stort. Tråckla nu ihop tyget för sig och fodret för sig; detta måste ske så jämnt, som det är möjligt, ty den minsta ojämnhet synes, när parasollen spännes ut som färdig. Sy härefter sömmarne på maskin på så sätt, att ni viker de båda styckena tillsammans som till en smal fåll; härigenom undvikes obehaget af att tyget » flyter » i sömmarne. Fodret måste sys på samma sätt. Lägg nu arbetet på ett mjukt underlag och pressa ned sömmarne med ett, ej allt för varmt, strykjärn. Tråckla så tillsammans yttertyget och fodret mycket noga, så att söm kommer midt emot söm, med rätsidorna mot hvarandra; sy rundt om det hela på maskin och vänd sedan om det på rätsidan; stryk rundt omkring kanten med strykjärnet, så att den blir slät och faller jämn. Stoffera nu den lilla öppningen upptill, hvilken bör vara så trång, att man knappt kan tränga genom ett finger. Nu är tyget färdigt att fästas på stommen, som ej får vara utspänd, utan med slakt nerfallande spröt. Börja nedtill och sy på undersidan, starkt och säkert, tygets spets mot stommens spröt, kil för kil, tills alla äro fastade. Spänn nu upp parasollen och nubba kring den lilla öppningen med mycket små nubb tyget vid stommen och sy en liten uddig rosett däröfver. Fästa sedan hvarje spröt vid sin söm på tre ställen, men akta noga att intet stygn synes på rätsidan.
Januarii, behagat meddela SlaiS-Utskottel, att hwad Stuteriet pä Strömsholm serskildt beträffar, detsamma bör säbom nyttigt widmagthallas, men art hwad angär ett sörhältravt inrättande as herörde Stuteri, detsamma Dcn 26 Zebruarii1337 mä öfwerlcmnas lill Kongl. Majrts scrstildta nädiga åtgärd, pä det fäkt, alt en CommiriLe, bestående af äfwen i Landthushällningen kunniga män, dertill ut» ses, hwilka dock böra, såsom en vwillkorlig grund för deras algard antaga, att Staten i och för Stuteriets underhäll, icke med någon utgift belastas, och att de till detta ändamäl anflagne Krono«Dagswerken fä efter Markegång lösas, samt den derföre belöpande afgift till Stuterie-Castan inflyta, afrvensom att denne Förwaltning bör wid nästa Lagtima Riksdag till Riksens-Skänders widare ompröfning och afgörande öfwerlemnaS. Widkommande ä° ter Kongsöhrs Kongsgård; fä hafwa de rcspcctive Riksständen ansett densamma med betz tillhbrigheter böra helt och hållet stiljas ifrän den blifwande Stuteri-inrättningen wid Strömsholm, och serskildt kill Stats» Werkets förmän, pä enahanda sätt genom Kongsgärdar i allmänhet af Riksens Högloft. Stander kan warda sastställdt, anwandas och behandlas. Och har sä wäl Högloft. Ridderstapet och Adeln som Wällofl. Borgare-Eländet äterwist detta ärende till Skats-lltstottet, att sig widare utläta om sättet och willkoren för denna egendoms utarrenderande. Sedan Riksens Högloft. Ständer salunda samfälldt bcsiutit, att Kongsöhrs
En slik kommendering anses så tryckande, att Subaltern-officerarne vid Svea Art.-reg:le af sina små löner gjort årl. sammanskott af 200 r:dr lill den på Gottland kommenderade. Hvad kommenderiugen lill Hernösand beträffar, har dermed sä nyligen skett början, att någon serskild åtgärd i anledn. deraf icke blifvit vidtagen. Dessa mina anmärknaanhåller jag må få medfölja Hr Edenhjelms motion till Statslltsk. begagnande i öfrigt tillfället, (ehuru jag till min ledsnad finner Hr Edenhjelm vara frånvar.) att, i likhet med hvad Hr Bildt gjorde i Lördagens plenum, uttrycka min tacksamhet för den värde motionären, — för Chefen, som qvarlemnat ett så älskadt minne inom det reg:te lian fordom kommenderat. Hr Bildt, Didrik Gillis: Då en Art.-officer nyss yttrat sig för understöd af Hr Edenhjelms motion och jag är den andra i ordningen, som begärt ordet för att tala i samma syfte, torde det vara skäl att på förhand besvara den anmärkn., som möjligen torde göras, att vi äro att anses som parter enär vi tillhöra samma yrke, eller det vapen som utgör föremålet för motionärens framställning. Såsom svar härå får jag förklara, att jag, som representant, icke anser mig af någon anledn. jäfvig att yttra mig ronde de allmänna * frågor, som här kunna förekomma, öfvertygad, att, om de skäl som för en motions bifallande kunna framställas äro riktiga, de äfven af oväldiga granskare skola så blifva bedömde, likasom att, om de vid den oväldiga granskningen icke bestå profvet, de då äfven falla, icke förtjenande ett bättre öde. Det är en både känd och erkänd sanning, att, af alla officerare som utgöra arméens befäl, man icke på någon har så stora anspråk, vare sig i fråga om mångsidighet i bildning eller verksamhet d. v. s. ständig tjenstgöring, som på Art.-officeraren.
De politiska jäsningar och rörelser, hvilka revolutionen framalstrade, äfven utom Frankrike, ulgingo tinder en längre tidrymd hufvudsakligast från medelklassen, hvars hildning och betydenhet under tidernas lopp vuxit, utun att en deremot svarande politisk ställning blifvit intagen. Denna slags påtryckning har nu uphört; ty dels hafva medelklassens anspråk i de flesta länder, i verkligheten om och ännu icke öfverallt till formen, blifvit tillfredställda i ännu högre grad än som kunde förväntas då striden öpnades, då det 1111 hufvudsakligast är industriens och penningens representanter, sorn bestämma verldshändelsernas gång. Medelklassens politiska instinkter hafva till följd af dessa förändrade förhål landen blifvit konservativa, och den hyser icke mera benägenhet att öpna sig för arbetsklasserna än Adeln och Prester hyste en föregående period, att öpna sig för medelklassen. Dessa förut fiendtliga samhällselementer hafva nu fått ett gemensamt intresse, det nemi. alt motstå påtryckningen af arbetsklasserna, hvilka för det närvar, hysa ännu större anthipatier för medelklassen än för Adeln, i följd hvaraf några ytterligare koncessioner till medelklassen, äfven der sådana kunna vara påfordrade af rättvisa, icke lugna det dofva missnöje som går genom arbetsklasserna. Medelklassen, som inser detta, lyssnar således icke, äfven der den i politiskt afseende kan hafva skäl att klaga, lill den fordna klass afvundsjukans ingifvelse!-, så mycket Den 17 December. 265 mera som medelklassen i sin egenskap af industriens och pennin-, gens representant i ännu högre grad äfvenlyrar vid påtryckningen af arbetsklasserna än förut priviligierade klasser. Medelklassen är således nu mera föga benägen alt börja en vidtutseende fejd för alt borttaga de företrädesrättigheter som här och der möjligen kunna tillhöra de högre klasserna, och der arbetsklassernas påtryckning mera ögonblickligt hotar, skulle medelklassen, om den erkände sin innersta tanke, långt ifrån alt taga något ifrån de högre klasserna, vara sinnad att lägga något till om den deri sage ett röedel, alt kraftfullare kunna bekämpa de socialistiska idéerna.
Härförutan anser jag mig böra uplysa, att då jag i slutet af år 1844, efter hemkomsten från en utrikes resa, en gång sammanträffade med numera aflidne Laudslnn Hans Järta, hvilken hufvudsakligen författat 1809 års Reg:sForm, samt samtalet oss emellan händelsevis kom att föras örn målaren Nilsson, hvilken för öfvergång till katholska läran blifvit dömd att landsförvisas, yttrade Järta till mig: »all denna dom var det grofsta våld, som allt sedan 1789 blifvit emot Svensk Grundlag föröfvadl.» Ehuru jag ännu hade mycket att tillägga, vill jag icke, då tiden nu är långt framskriden, längre uppehålla det Högloft. Ståndet, utan anhåller att med remissen af den Kongl. Propos. måtte få åtfölja såväl detta mitt yttrande, som ock Doct. Marthin Luthers bref till de Böhmiske Bröderne, ang:de försaralingarnes rätt att välja sina själasörjare, jemte ett exemplar af den petition rörande förevide ämne, hvilken vid Riksdagens början till K. M. afleranades, och hvilken petition finnes omnämnd af Hr Just. StatsMinistern uti det yttrande han till StatsRådets prot. atgaf, vid förehafvande inför StatsRådet af den nu föredragna Nåd. Propos., hvilka handlingar jag härmed har äran att till prot. aflemna. Den 18 Jup! 447 Slutligen må det tillåtas mig att nu uttala den förhoppning, att det Högloft. Ståndet, hvilket i alla frågor, som rört fäderneslandets sanna väl, gått i spetsen för de öfriga Stånden, icke eller nu skall rygga tillbaka, utan kraftigt understödja vår ädla och högsinnade Konungs nu afgifna Nåd. Propos. Ilr Estenberg, Carl Christian:
I denna öswertygelse och pä det ej en upkommande ordstrid mätte onyttigt förlängas, har Utskottet projccterat den ätgärd i siik händelse, som ofwanäbervpadc 65 §. innehåller, och hwiljen ätgärd ej synes lämpligen kunna annorstädes werksiällas än hos Censtitutions-Utskottet. När Riks - Stånden i sina beslut öfwer någon för dem gemensam fräga stadna uti skiljagtiga meningar, more Let förmodligen mindre rädligt at lemna frägan outredd, knuten ouplöst, dä til äfwcntprs, genom en ofta i sig sjelf obetydlig jämnkning, törhända blott genom en -förändradordställning och utan allt förnärmande af hwarje Ständs särsiildta decisions-ratt, ljus, reda och sammanhang kunde til mäga bringas. Om denna i 72 §. föreslagna jämnkning pröfwas gagnande och nödig, torde handläggningen dermid wara mest förenlig med det eller de Utskotts bestämmelse, der mälen hwart för sig förut blifwit utarbetade, och der en redan inhemtad fullständig kännedom af sjelfwa frägan i hela dest widd bör kunna lätta utwecklingen af meningarne derom och möjligheten at sammanjämnka de samma. Den 8 Augusts. 77Z Sedan Constitutions - Utskottets yttrande blifwit infordradt öfwer den hos Högloft. Ridderffapet och Adelu yppade fräga om reducerande af de§ Ledamöter i Utffotten til et lika antal med de öfrige Ständens, och Högloft. Nidderskapet och Adeln, i enlighet med hwad Utskottet tilstyrkt, samma inskränkning beflutit, upstod hos Utftottet en annan deraf enkelt föranledd fräga, kurnwida den i alla Riksens Högloft. Ständers Utskott hittils nyttjade omröstning efter Ständ borde förbytas til omröstning xeic.-rpin Den möjliga inwänoning har ej undfallit