Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om sedan någon allmän eftergift af återstående beloppet blefve möjlig, borde densamma få fördelas på alla undsättnings-tagarne i lika andelar; 3:o att återstående skuldbeloppet måtte med spanmål gäldas, tunna för Lunna, iliona loppet af fem år, räknade från i835 års början med 1f5 för hvartdera året; f.o att, på det vid blifvande missväxt, tillgång af spanmål i orten må finnas, 10,000 tunnor för hvartdera Länet, måtte få af ortens växt inläggas, antingen i de magasin, som invånarne i hvarje socken åt Staten redan uppbygt, eller inlevereras i de större magasin, deraf ett i hvartdera Länet Slaten tillhörigt finnes, och någon återbetalnings-skyldighet till Staten af denna orts olycklige invånare ej komma i fråga, dels emedan en Stats-Utskottets Utlåtande N:o 297. 5 sådan skulle öfverstiga deras förmåga, och oundvikligen medföra nya behof af understöd, och dels emedan förvaltningsoch utrednings-kostnaderne skulle blifva för Statsverket ännu mera betungande; och 5;o att, hvad der-* efter af undsättningen till gäldande återstår, måtte få inlevereras i Länens större Krono-magasin, och levereringen ske ulan afseende på sädens productions-ort, samt således äfven kunna få inlemnas i det Statens magasin, der spanmålen kan anskaffas; och hafva Molionairerne, derest berörde förslag bifallas, tillika förbehållit, att så vida missväxt något år inträffar, ett sådant ej må inräknas i betalnings-terminerne, samt att, om på fem år arne missväxter inbilla, under ny pröfning må komma, om någon ytterligare eftergift kan beviljas af den i 5:te punkten omnämnda inbetalning; Af Riksdags - Fullmägtige Anders Normark och Olof Olofsson från Vesterbottens Län: att samma Läns undsättnings-lagare måtte beviljas den möjligaste längsta anståndstid med spanmålens liqviderande, och att hälften ^f skuldbeloppet måtte efterskänkas, för att komma de mest fattige och usle till godo; hvarvid Riksdags-Fullmägtige Johan Bengtsson samt Eric Svanberg från Vester-Norrlands
Gryn: af Spanmål; se Spanmål. 1 skålp. risäfvensom rismjöl — 2 andra slag 1 skålp. — 4 Gräs, ej specificeradt, oarbetadt 1 skålp. Fritt. färgadt, trensadt eller upprispadt — 3 Gräsmattor och Gräsrep vria. Grönsaker, friska 1 centner — bo inlagda i bränvin eller ättika 1 skålp. — 30 torkade 1 skålp. — 6 Guano Fritt Guld, oarbetadt Fritt. arbetaät 1 ort — 50 bok-, äkta 1 ort — 4 oäkta 1 ort — 1 Anm. Yigten för pappersbladen, mellan hvilka guldet ligger, inberäknas musiv-, pudereller unsen1 ort — 2 spinn-; se Tråd. Gulddra - Förslag till Tulltaxa. 33 Qvantitet för Införselstull. Tullberäkningen. Riksmynt. Gulddragare-arbeten af guld eller silfver: kantiljer och paljetter: äkta eller halfäkta 1 ort R:dr öre 6 oäkta 1 ort — 2 fransar, galoDer, gramaner, snören och andra ej specificerade: äkta eller halfäkta 1 ort 16 oäkta 1 ort — 8 Guldtyg; hänföres under Väfnader, siden-. Gummi, alla slag, ej specificerad! 1 skålp. _ 1 Gummi elasticum; se Kautschuk. Gummi gutta; hänföres under Färger, ej specificerade. Gutta percha, oarbetad eller i skifvor utvalsad arbeten deraf: vattenledningsoch gasrör, buffers samt sprutslangar Fri. Fria andra slag, ej specificerade och sorn ej äro hänförliga till Redskap och Machinerier eller delar deraf 1 skålp. 50 Gördelmakare-arbeten; hänföras under Metaller, sammansatta, arbetade. Hagel 1 skålp. 3 Halm Halsduksvalkar 1 skålp. Fri. 1 Hammarjilt; tullbehandlas såsom Filtar af ylle under art. Väfnader Hampa, ohäcklad och häcklad Handskar, alla slag 1 skålp. Fri. 3 Handskskinn, tillskurna till handskar 1 skålp. 1 50 Handtverkeri-varor, ej specificerade; se Slöjdvaror.
Om husbonden gör det löst, den dagen, då han det hörer; så gäller det intet, hvad utaf hans mun gånget är, och han lofvat, eller sig förpligtat hafver öfver sina själ; förty husbonden hafver gjort det löst; och Herren skall vara honom nådelig. Och allt löfte, och eder, som bepligta till att späka kroppen, må husbonden vidmagthålla, eller omintetgöra alltså. Om han tiger dertill ifrå den ena dagen till den andra; så gifver han allo hans löfte och förpligtelse magt, som han hafver på sig; derföre, att han hafver tegat, på den dagen, då han hörde det. Om han efteråt ryggar det, sedan han det hört hafver, så skall han bära missgerningena. Desse äro de stadgar, som Herren hafver budit Mose emellan man och hustru, emellan fader och dotter, medan hon en piga är i sins faders huse. Och Herren talade med Mose, och sade: Hämna Israels barn öfver de Midianiter, att du sedan församkar dig till ditt folk. Så talade Mose med folket, och sade: Väpner män af eder till härs emot de Midianiter, att de hämnas Herran öfver de Midianiter; Utu hvart slägte ett tusend, så att I skicken i hären af alla Israels slägter. Och de togo af Israels tusender, ju tusende af hvart slägtet, tolftusende väpnade till härs. Och Mose skickade dem med Pinehas, Prestens Eleazars son, i här, och de helga tygen, och de klangtrummeter i hans hand. Och de förde hären emot de Midianiter, såsom Herren hade budit Mose; och slogo ihjäl allt det som mankön var. Dertill slogo de de Midianiters Konungar, med deras slagna, nämliga Evi, Rekem, Zur, Hur och Reba, de fem Midianiters Konungar; Bileam, Beors son, slogo de ock med svärd. Och Israels barn togo till fångar de Midianiters qvinnor med deras barn; all deras boskap, alla deras håfvor, och allt deras gods skinnade de;
Om Silvius Antonius under denna tid hade uppfört sig som en man, om han hade tagit sin del af arbete och omtanke, skulle kanske någon af hans följeslagare fattat medlidande för honom som för en olycklig, hvilken ådragit sig gudarnas vrede. Men den unge mannen hade ej förstått att förvärfva deras medkänsla. Han hade ej tänkt på annat än att hålla sig i lä för vinden och att leta fram pälsverk och täcken ur lasten för att skydda sig mot kölden. Dock för ögonblicket voro alla klagomål öfver hans närvaro förstummade. Så snart stormen hade lyckats drifva in triremen i den omtalade skärgården, hade den upphört att rasa. Den uppförde sig som en vallhund, hvilken tystnar och håller sig stilla, då den ser hjorden på rätt väg hem till fähuset. De tunga skyarna rullade bort från himlen. Solen sken. För första gången på resan kände skeppsmanskapet sommarens välbehag utbreda sig öfver naturen. På dessa stormjagade män verkade solskenet och värmen nästan som ett rus. I stället för att längta efter hvila och sömn kände de sig muntra som morgonglada barn. Hoppet blossade på nytt upp inom dem. De antogo, att de skulle finna ett stort fastland bakom denna massa af klippiga skär. De väntade sig att finna människor och hvem kunde veta! På denna främmande kust, som kanske ej förr besökts af ett romerskt skepp, skulle troligen deras varor finna god afsättning. Det skulle kanske dock till sist lyckas dem att göra en förmånlig byteshandel, att fylla skeppsrummen med stora hudar af björn och älg, med stora mängder af hvitt vax och guldskimrande bärnsten. Medan triremen fortsatte att leta sig fram mellan skären, som blefvo allt högre och allt rikare på saftig grönska och skog, skyndade man att pryda den, så att den skulle draga till sig barbarernas blickar. Skeppet, redan utan alla prydnader det vackraste af allt människoverk, låg snart på vågen, täflande i prakt med den skönast befjädrade fågel. Nyss stormvräkt och förhärjadt bar det nu på sin mast en gyllene spira och härliga, purpurrandade segel. I framstammen reste sig en strålande Neptunibild och i bakstammen ett tält af mångfärgade sidendukar.
Den härom allålna skrifvelse!! lill - »34 Den 4 Juli. lorn i anledn. af en landssecreterares förfarande i Wermlands län, och sedermera liar också en förordning utkommit, sorn väl icke till fullo innehåller samma stadgande, som Ständerna sålunda önskat, men hvilken berättigar enskilda till förmånsrätt hos uppbördsman näst efter Kronan för förskingrade medel, som blifvit dem i tjensten anförtrodda, samt gör enskilda med Kronan delaktiga i rättigheten att för slika förluster njuta ersättning af den borgen, som uppbördsmän skola ställa för sin förvaltning, hvilket allt ådagalägger, att Regeringen hyllar den af R. St. uttalade åsigten. Jag kan för öfrigt ej annat än medgifva, alt en grof försummelse i KrigsCollrm här ägt rum, men tror likväl, alt det för KrigsCollrm varit lika omöjligt att förekomma förskingringen, som för den enskilde att bevara sig mot följderna deraf; ty allt hvad en oredlig uppbördsman kati tillåta sig, för att under någon tid fördölja sina tillgrepp, är alldeles omöjligt att förese och på förhand förekomma, fastän alla vidare försök dertill i det speciella afseende, hvarom här är fråga, numera blifvit afböjda. Emedlertid, om man läser handlingarna i detta mål, finner man, att Friherrinnan Eneskjöld fått behörigen annoterade qvittenser äfven efter dem, sorn ej voro annoterade, och deraf borde hon skäligen kunnat sluta, att de föregående räntebetalningarna jemväl blifvit behörigen annoterade, ehuru qvittenserna sådant icke utvisade, emedan man icke gerna ger qvitto på ett sednare räntebelopp, innan den förut upplupna räntan blifvit betald. Skuldsedeln innehöll dessutom, att capitalpt skulle anses uppsagdt och lånet utkräfvas, i händelse räntan icke ordentligen betalades; men detta skedde ej, hvilket allt innefattar omständigheter, som i delta särskilda fall tala för ersättningens beviljande. Den förste talaren har trott, att flera andra kunde finnas, som äro i samma förhållande.
Enär någon anledning ej förefinnes hvarföre ifrågavarande domkyrka skulle i aflöningen åt elementarläroverkets lärare deltaga, samt då förevarande nådiga framställning tillkommit på grund af Rikets Ständers vid sistlidne riksdag derom gjorda underdåniga anhållan, tillstyrker Utskottet, att det af Kongl. Majit för ifrågavarande ändamål äskade belopp, 754 Riksdaler 28 öre årligen, måtte af Rikets Ständer beviljas. 55:o. Uti särskild den 27 sistlidne Mars till Rikets Ständer aflåten, af samtliga Riks-Stånden till Utskottet remitterad nådig Proposition, N:o 99, bar Kongl. Majit behagat meddela, hurusom Weskinde och Bro till Wisby stift hörande församlingar uti en den 51 Mars 1857 till Kongl. Majit ingifven skrift, genom befullmägtigade ombud, anhållit, att, sedan pastoratet, på grund af församlingarnes vid gällstämma den 19 Augusti 1770 gjorda medgifvande, blifvit till prebende, åt Konrektor vid dåvarande trivialskolan i Wisby samma år upplåtet, med rättighet för församlingarne alt sjelfva af tre på förslag i stadgad ordning uppförde prestman välja vice pastor, denna prebende-egenskap måtte så fort som möjligt upphöra och pastoratet återgå till sin förra natur af konsistoriel! gäll. Sedan Kongl. Majit derefter, dels under den 20 Maj 1858, med bifall till hvad Rikets Ständer, uti skrifvelse den 25 förutgångne
Jag kan icke föreställa mig att den kännedom om diplomatiska ärenden, man sålunda ansett nödigt och nyttigt att i andra konstitutionela länder sprida till allmänheten, bör hos oss undanhållas representation och folk. Det må vara att vi för närvarande icke ega en bestämmande röst i de stora Europeiska frågorna; men, lika litet som vi någonsin kunna afsäga oss att med stolthet tänka på det stora infly tande, som Nordens folk fordom utöfvat på verldshändelserna, böra vi nu förlora ur sigte att Nordens förenade folk — ett enigt Skandinavien — utan tvifvel har en stor framtid, om vi vårda oss om den, — och vårdnaden om denna framtid fordrar 636 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. N:o 265. att folkets intresse för de yttre angelägenheterna väckes och underhålles lika sorgfälligt, som för den inre förkofran. På dessa motiver, och i anledning af Rikets Ständers nyss fattade beslut att ställa ett visst årligt belopp af 3:dje Hufvudtiteln till Kongl. Majits nådiga disposition till s. k. hemliga utgifter, får jag vördsamt föreslå, att Rikets Ständer ville i underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes låta, på sätt Kongl. Majit finner lämpligt, till Rikets Ständers kän nedom komma de ministeriela mål af allmänt intresse, hvilka kunna utan men för pågående underhandlingar offentliggöras. Stockholm den 4 Februari 1863. C. Raab. W:o 265. Af Grefve Mörner, Carl Göran Hellof, angående tillökning i ordinarie anslaget till Hans Majit Konungens hofhållning m. m. Uti den af Kongl. Majit till Rikets Ständer aflåtna nådiga Proposition af den 6 innevarande månad angående ett fyllnads-anslag till Kongl. Majits hofhållning, är begärdt att för hvarje af åren 1863—1866 mätte, utöfver de anslag under första Hufvudtiteln, hvilka i Kongl.
Då emellertid Krigs-akademien fortfarande måste för inskrifning i 3:dje klassen förutsätta ett kunskapsmått i nyare språk och mathematik, som för närvarande endast finnes i Elementar-läroverkets högsta klasser, men som efter den nya organisationen utan tvifvel tidigare skall ernås; alltså och enär största magt ligger deruppå, att de blifvande militärerne vid lämplig ålder få börja vänja sig vid de för deras yrke speciela öfningar, anser sig det ännu vara för tidigt att i förevarande mål med skrifvolser besvära Hans Kongl. Maj:t.” Herr Rehnberg, Carl, anmälde att han icke i beslutet deltagit. STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1857. Ank. lill Exp.-Ulsk. d. 23 Sept. 1S57, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väck/a motioner om vidlagande af åtgärder för -u fjärdande af nya krigsartiklar, tjenstgörings r eg lem en te för arméen, Jä/lförvallnings-reglemen/e rn. m. lill Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet liar Höglofliga Ridderskapet och Adeln remitterat tre i förestående ämnen väckta motioner, nemligen: J:o af Herr Stjernsvärd, G. AI., hvilken, likasom vid sisllidne Riksdag, föreslagit ”att Rikets Sländer mätte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla det nödiga åtgärder mätte, så lort ske kan, vidtagas, lör utfärdande af nya krigsartiklar, tjenstgör infjs-r eg le mente för arméen, fältjiirvo
I stället för det förra Kansli-kollegium inrättades nu en Kansli-stvrelse, deruti Statsministern för utrikes ärendena blef Chef, med Ilof-kansleren, de 4 Stats-sekreterarne, Kansli-råden, Ölver-post-direktören, Kabinetts-sekreteraren och Sekreteraren vid Biks-arkivet till ledamöter. I afseende å de utrikes ärendena erhöll denna styrelse väsendtligen samma åligganden, sorn de, hvilka genom 1773 års Kansli-ordning tillhörde Kansli-kollegium. Styrelsen skulle, enligt § 2, lista moment ”uti åtskilliga utrikes ärenden, såsom frågor rörande Kongl. Majits och Rikets fördel, höghet, interesse, titulaturer och rättigheter, stridigheter, afhandlingar och förbund med främmande makter, manifester och publique skrifter rörande orsaken till krig, stilleståndsoch freds-traktater med Rikets fiender, samt frågor om traktamenten, resepenningar och extra utgifter m. m. för alla vid utrikes Beskickningar nyttjade personer, när Kongl. Majit det äskade, afgifva underdånigt Betänkande. ” Till att besörja dessa och öfriga ärenden hade Styrelsen en särskild Expedition med vanlig Kansli-personal. Den Bil. N:o 2 till Kongl. Maj. ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1856. 65 Den ministeriela brefvexlingen och i allmänhet alla politiska ärenden, besörjdes under Stats-ministerns inseende af kabinettet, för hvilket ur 1801 års Kansli-ordning intogos de deruti gifne föreskrifter, med tillägg att Kabinetts-sekreteraren eger under sin vård de medel, hvilka i ministerielt hänseende användas, och för hvilka han redovisar inför Konungen. Hof-kansleren bibehöll den befattning han genom 180i års Kansli-ordning fått med de ärenden, hvilka svb titulo Majestatis utrikes afgår, och egde för bestridande af dessa och öfriga göromål en egen Bureau med erforderlig betjening.
Vind och Vask, Penningar, Spanmål (flere slag), Spanmål (flere slag), Smör, Smör, Fläsk, Fläsk, *) Hvartill äfven oxar, får och lam blifvit förvandlade. **) Hvartill äfven osmundsjern och stångjern blifvit förvandladt, Longi. Majits Nåd. Proposition, N:o 59. Talg, Humla, Får, Lam, Gäss, Höns, A per Vrak-lax, Strömming, Neijonögon, Torr fisk, Hö, Ved, Kol, Bräder, Stockar, Gärdsle, Bandstakar, Näfver, Lin, Lingarn, Lärft, Hampa, Osmundsjern, Dagsverken, Ärliga hästar, Kungs-, dito Summan af dessa räntepersedel’ uppgår till Kött, Talg, Humla, Oxe, Får, Gås, Höns, Ägg, Hö, Halm, Byggningslijelpen, Salpeterhjelpen, Brukshjelpen, Rustkammarhjelp, Vinterkörslen, Ekekörslen, Vindekörningen, Boskapspenningar, Skjutsfärdsdito, Dagsverksdito: Dagsverken, (flere slag) Hjelpedagsverken, Presternas utlagor: Gärden, Taxen, Penningar, Spanmål (flere slag), Lam, Boskapspenningar. 2-57,550: Om Kongl. May.ts Nåd. Om såsom hufvudpersedlar i detta Län bibehållas: Spanmål 189,010 Smör 5,730 Hö 11,130 Dagsverken 30,560 236,430 så utgör dessa persedlars värde tillhopa med nu utgående penningar 10,380 Summa 246,810 och alla förvandlade småpersedlar således tillsammans 10,740 257,550 eller omkring 4j procent af hela grundräntan, oberäknadt tionden.
December i8«g. angående väckt fråga om inrättandet af eri Landt bruks-SchoIa, lades till Handlingarné; N:o 168, i anledning af återremisser å Utlåtandet, Nto i5a> angående Presterskapets aflöning, bifölls; och N:o 16g, i anledning af återremia* ser å Betänkandet, N.'o 47, rörande nya Er yangeliibok-förslagets antagande, m. m. bifölls. S. D. Efter skedd föredragning af Constitutions-Utskottets Memorial, N-o 58, med Utlåtande öfver Grundlags-stridigheten eller enligheten af en fråga, derå Ståndets Talman vägrat Pröposition, blef samma Memoj klal lagdt till fdandlingarne. S. D. Remitterades till ConstitutionsUtskottet t Kongl. Majtts Nådiga Proposition af den 5 dennes, angående ett tillägg vid 88 §. Regeringsformen, och till Prot, Utdrag den li; December 1829; 55 Till StatsUtskottet: Kongl. Majits Nådiga Skrifvelse af den. 5 dennes, angående det å Riks-Statens Tredje Hufvud-Titel uppförda anslag till durchrnarche-kostnader. S. D. Efter föredragning af Stats-Utskottets Memorial, N:o 542, i anledning af skilj-; aktiga beslut inom Riks-Stånden, i fråga om förlängning af Arrende-Contractet för Starby Kungsgård för Majoren Vult von Steijern, bifölls den deruti föreslagna Voterings-proposition. S. D.
Af maningen med jag rycktes, jag följde i strålens spår. Du dagens drottning mig tycktes, din krona var gyllne hår. Som askan väcker mitt sinnes begär efter eld, som dött, så minns jag, saknar och minnes den kärlek, som tid förödt. 16fi Och maj stod ännu som grönast och smålog så ljuft, men koi ' t, som du när jag såg dig skönast, du gick indt skogen bort. med erfarenhetens öfvcrtygelse: hon är icke större än i de flesta andra lifvets förhållanden, förutsatt att vi äga den själ fäktning och pliktkänsla, hvarförutan en kvinnas värde och rykte icke kunna bestå, hon må vara omgifven af hur mycket yttre skydd som helst. Den rensinnade flickan bör kunna sätta sig öfver » hvad folket pratar ». Visserligen säia nog förtalets pilar, men de förödmjuka icke. För öfrigt — i hvilket fall är man befiiad fiän » folkets prat » V Midt uti den skyddande familjekretsen inträoger dess gift. Din blomhvita hand du höjde, när sist du om snåret vek. Ditt hufvud du brutet böjde, din kind var lik månens blek. Och dock är det ej att klandra, om snart i en annans famn min Jcyss du har glömt för andra och jag icke minns ditt namn. Sigrid Elmblad. Ungkarlshushåll. ldun för den O april stod införd en artikel med rubriken: » Att hushälla för ungkarl. », i hvilken äfven uttalades den önskan, att någon med » egen erfarenhet &gt; skulle yttra sig i den omskrifna frågan. Flere nummer af tidningen hafva sedan dess utkommit, men utan att något inlägg från de mänga, som helt visst haft dylika platser, varit synligt. Modigare än alla, som tegat stilla, känner jag n.ig manad att taga till orda i en fråga, som för den hemlösa unga flickan måste hafva en så stor och viktig betydelse. Innan jag meddelar egna rön och iakttagelser, vill jag först uppehålla mig vid artikelförfattarens åsikter, hvilka, i mitt tycke, äro väl värda att beaktas. Att platser af den ifrågavarande arten för den med själfsländig karaktär begåfvade flickan måste ha en stor dragningskraft, är ju helt naturligt.
Ehuru således bränneriernas antal visserligen förminskats, och det onda, sorn ligger i tillverkningsställenas spridning, således till någon del blifvit af den nya författningen inotarbetadt, är det ej afgjordt, att tillverkningsbe loppet blifvit i samma mån förringadt. Detta utgjorde nemligen inom Östergöthland under sistlidile år, enligt anmälan, vid 67 större brännerier 1,160,026 kannor och beräknades vid 854 mindre brännerier till 539,830f kannor, hvilket sednare belopp likväl bör till det minsta fördubblas, om man vill komma sanningen på spåren. Mela tillverkningen kan således åtminstone ej antagas lill mindre än 2,200,000 kannor, med ett värde af i medeltal i R:dr 36 per kanna, eller tillsammans 3,850,000 R:dr Riksmynt. Sannolikt är ock, att om äfven de större bränneriernas antal något förminskas, skall, så vida författningen blir oförändrad, de mindres förr eller sednare så 17 så mycket mer tillväxa, och det verkliga tillverkningsbeloppet följaktligen under närmast följande åren förblifva nära oförändradt. Jagten, som, oaktadt Jägare-föreningens berömvärda bemödande, länge inom Länet varit vanvårdad, kan numera snarare betraktas såsom ett tidsfördrif, än en näring. Rofdjur äro anmälde dödade: år 1851. Af större vigt är Fisket, särdeles i Länets skärgård, äfvensom i Bråviken, och den öfverenskommelse, ägarne af sistnämnde fiskvatten ingått till näringens skydd och ändamålsenliga bedrifvande, skall, såsom man hoppas, blifva en allmännare väckelse till dess uppbjelpande ur det förfall, hvari äfven den genom långvarig vanvård råkat. Pottaske-brukens antal bar sedan år 1851 ökats från 6 till 8, hvaremot salpeter-tillverknir gen fortfarande är af ringa betydenhet. Tillverkningen har utgjort: år 1851 . 442 IM. 187 » tillsammans 1,429 Lff., eller i medeltal årligen 286 Lisp uud.
Skulle nu inträffa, att ett Riks-Stånd, som redan förklarat sin hyllning af den så kallade Enhammar-principen, sådan den i memorialen Ntris 38 oell 68 finnes utvecklad, fasthåller denna sin mening, och denna slutligen genom omröstning i Förstärkt Constitutions-Utskott, likaså väl sorn den allmänna Valrätts-grundsatsen, blifver segrande och Grundlags-förslagen i memorialet, N:o 68, med eller utan n.odificationer, följaktligen måste, i stället för N:o 85, antagas hvilande till nästa Riksdag; så har ju Utskottet arbetat förgäfves på detta utkast till ny Riks-rätts-bildning, hvilket, i sådant fall, utan discussion i Stånden, örn man vill spara en dyrbar tid, måste förfalla. För öfrigt, utan att, hvad sjelfva saken angår, ingå i några special-a.nmärkningar, måste jag i allmänhet erkänna, att det politiska element, hvilket Utskottet ansett i Riks-rätts-sammansättningen böra så mycket öfverväga det juridiska, synes mig bättre, åtminstone mindre äfventyrligt, representeradt genom 1809 års Institution, än genom den af Utskottet föreslagna. Herr Grefve Spens har i sin reservation återfört minnet till Riksens Ständers fordna Blods-Commissioner, och jag önskar innerligt, att dessa skuggor från framlefvade parti-tider aldrig måtte blifva gengångare i mitt älskade Fädernesland.” 30 Conntitutions-UtsTcottets Memorial, N:o 37V A( Prosten Ödmann z ”Ehuru jag erkänner det stora beliofvet af Riksrättens förändring och. reorganisering samt fullkomligt inser det verkliga företräde, sorn det nu afgifna lörsläget eger framför det hittills gällande Stadgandet i 102 och 106 §§, RegeringsForm en, liar jag dock ej kunnat i allo biträda Gon st Itutions-Utskottets härutinnan fattade beslut.