Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om Remiss till Dag - Utskottet : Åf Riksens Ständers Justitia OmbudsmatVs Em* bets-Berättelse för den sedan sista Riksdag‘för* flutne tid, samt till Stats-Utskottet .• Åf Riksens Ständers Deputerades till deltagande i Ofver Revision af Rrigs-Räkenskaperne, Berättelse: Om Bifall tili Stats - Utskottets hemställan, angående 2:ne SeCreterares antagande, . Och om tryckningskostnaden för KoftgWMajtfii Deri 13 December.- gö^ Nådiga Proposition om Stats.Verkets tillstånd Och behof. Aj deri 8 December Om Remiss till Stats - Utskottet. i:0 Åf Herr Hiilphers’s Förslag till affijelpande af förlägenheten i allmänna Rörelsen, och af allt sorn inom Borgare - Ståndetdervid blifvit muntligen andragit, och 2:0 Af Herr Edelbérgs Memorial om upp»' muddring af Landskrona Städs hamn. Till Bevilluings - Utskottet : Åf Herrar Ekelunds och Kjelländers Memorial; ångåehde yrkad Fribrefs rättighet för Städernas Magistrater, tillika med så val 2:ne skriftliga Aftförandefi i samma ämne af Herrar Hök och Schotte,- som öck af de härutinnan till Ståndets Pfotocoll gjofde muntliga yttrandem Till Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oéconomie - Utsfiotten Af Herr Lindes Memorial; angående yrkädf förbud för Krögare att utborga Brännvin. tt ill Ailtriåririä Besvärsoch Öeconomié - Utskoitet; iio Af Herr Norströms Mefhörial, angående go8 Den 13 December. yrkad förhöjning i betalningen till Städernas In* qvarteringsgifvande
af henne förutsedd, möjligtvis emedan den icke rörde henne så personligt som t. ex. faderns död och, tre år derefter, hertigens af Enghien afrättning, hvilken äfven förutsetts af den olyckliga furstinnan, så mycket ohyggligare som hennes försök att genom sin gemål förekomma det grymma dådet voro helt och hållet vanmäktiga. De tous les Voisinages le våtre est le plus dangereux, deklamerade Gustaf Lagerbjelke, då komedien » Grannarne » uppfördes såsom afskedsspektakel på Gripsholm, och vände sig till den sköna drottningen. Den prins hon älskat arkebuserades; den kung hon räckt sin hand drefs från tronen och fäderneslandet. Och sjelf såg hon stundom detta långt förut, utan att kunna förekomma olyckan, en ännu värre pina. Hennes milda sinne och djupt känslofulla hjerta ledo deraf i dubbelt mått. Baron v. Bénsheim höll denna afton många loftal öfver drottning Fredrika, men sjönk slutligen utmattad ned på sin stol. Liungfelt sof redan. F. fann det vara tid att bryta upp, väckte den sofvande och tackade baronen för det utmärkta värdskapet. Herrarne skildes dock icke denna afton, förr än v. Bensheim tagit de två andras löfte att några qvällar derefter sammanträffa hos fru X., den berömda sierskan, med hvilken baronen umgicks på förtro-lig fot och med hvars man han äfven var god vän och kamrat. Fru X. höll ett godt hus, der hufvudstadens förnäma verld gerna infann sig och der en intressant och qvick konversation alltid utgjorde la pièce de resistance. Vid dessa réunioner lät fru X. aldrig märka något af sin profetiska gåfva, utan var endast den älskvärda verldsdamen och den uppmärksamma värdinnan, hvilken på det mest charmanta sätt sörjde för gästernas nöje och för deras goda förpläg-ning. Det behöfdes en mycket liten och högst förtrolig krets för att förmå henne att lyfta någon flik af den slöja som för vanliga dödliga dolde framtiden.
Örn de Lagar hvilka .skola vara vårt rättesnöre, ej hafva nått den fullkomlighet som kan önskas, böra likväl förändringarne småningom tillvägahringas. Om man dermed vill brådstörta, skulle nian kunna förlora de fördelar vi redan äga, och framtidens sköna förhoppningar, Folkslagen hafva sitt eget lynne. Att vilja påskynda dess naturliga utveckling, är att framkalla ytterliga skakningar, hvaraf närvarande tid lemnat oss ojäfaktiga bevis. Jag har följt samma grundsatts af försigtighet i tillämpningen af våra ömsesidiga skyldigheter, och derföre ansett för Min plikt att undvika ali ensidig tolkning af våra Grundlagar. Med föresats att endast bevara Mina lagliga rättigheter, utan alt inkräkta på Edia, skall Jag derföre städse vara beredd att samråda med Eder öfver allt som kan förtydliga vår Samhälls-ordning och småningom, genom gemensamma och lika öfverensstämmande åsigter, leda till ett ökadt oell allmänt national-välstånd. Vår utskeppning har Varit ganska betydlig och handelsvågen, för detta och för dö föregående åren, till Vår fördel. Skörden hav äfven varit ymnig och likväl är LandtRidd. o. Ad, Prof. XI. Band. ?. Afd. 28 434 Den 22 December e. m. mannen i förlägenhet; han skall deruti fortfara, så länge icke ett nytt hypoteks-system försätter honom i en säkrare ställning än den närvarande. Om det hopp Jag hyser att se hans belägenhet förbättrad, ej uppfylles, skall Jag å nyo sammankalla Rikets Ständer för att föreslå medel, hvilkas verksamhet ej torde kunna bet villas af andra än dem, för hvilka hjelpen ligger utom gränsen af våra åtgärder. Den Comité åt hvilken utarbetningen af civila lagen blifvit anförtrodd, har fullgjort detta uppdrag, och dess förslag är öfverlemnadt till Mitt och Mitt Stats-Råds bepröfvande; det skall föreläggas Riksens Ständer vid deras nästa sammanträde, med de jemkningar och förbättringar sorn Jag kan anse nödige. Strafflagen är äfven föremål för Min uppmärksamhet; den skall bära stämpeln af en sorgfällig Vård om allmän och enskild säkerhet.
Lån 2 procents Lån, på 6 månader: på 3 månader. Jemte upplånade medel, användes för den ifrågavarande Lån-rörelsen, äfven all behållen Ränle-afkastning derå (i83o års Banco-Reglem. pag. 147. i835 års Banco-Reglem. §. a33). Sådan har blifvit af Banco-Fullmägtige till begagnande öfverlåten För året i83i — „ 1832 — „ 1833 — „ „ i834 — Summa R:dr 50,618: 3g. Stockholms och Låne-Contorens Handels-Disconter hafva hvar för sig vid de förut uppgifna tidpunklerne haft till deras disposition; (Se motstående Tabell). i September rS32 med i Januarii r 834 mec^ i September 1834 med i September 1835 med R:dr 11,331: 3r. 8. ___ 99 11,623: — R:dr ■ 22,955: _ 8. 99 14,797: 5. 5. Revisorernes Berättelse i835. Stockholms: Götheborgs, Malmö: Fond-Samma från Fond från LåneLåne-Banken. Banken. „ Junii 3o. „ September 3o. „ December 31. Fond från Låne-Banken. Egen upplånt Fond. Stockholms l Götheborgs: Malmö: . Af del föregående visar sig: «. Alt de upplånade Summornas belopp på en gång ej någonsin uppnått ens hälften af hvad de, enligt Banco-Reglementet, kunnat få utgöra. b. Att upplåning till ansenligt utöfver -|:delar af det sammantagna, ägt rum i Stockholm, lill betydligt under Jrdel i Götheborg, och äfven till ringare än J2:del, nemligen vid pass J^del i Malmö. c. Att utaf det upplånta blifvit begagnadt för Handelsoch Närings-Disconlen i Stockholm betydligt under -|:delar, i Götheborg ansenligt öfver i;del och Malmö något under ~:del. d.
Orsaken dertill torde ligga i det yttrande ofver ämnet som jag enskildt afgifvit, och sorn genom sin korthet kunnat bli misstydning underkastadt. Kän hända torde Kongl, Maj:ts tanka öfver detta ämne kunna, och, böra inhämtas. Grefve von Lantingshausen: Till svar på hvad den sista värda Talaren anfört, att vi sjelfve ej äge tillräckligt af Spannmål, får jag endast nämna, att OeconomieUtskottet ej ansett utländsk Spannmål icke böra fa inkomma i Riket, men för tull, och icke på nederlag, och att när Kongl. Maj:t äger rättigheten att låta införskrifva Spannmål vid trängande behof, synes all fara vara tillräckligt förebyggd. g6o Drn 20 Juli f. m. Grefve von Schwerin: Ett skäl får jag tillägga mitt förut afgifnä yttrande om Spannmåls läggande på Nederlag. Man vet ej ännu hvad som kan blifva följd af en friare brännvinsbränning. Dessutom skulle ett förljud emot Nederlag af Spannmål möjligen kunna väcka oro lios de sädesköpande. Herr Manner st am, Johani Särskildta Utskottet har lili dess afgifna Betänkanden antagit en för mycket utsträckt handelsrörelse såsom en af hufvudorsakerna lill bristen på Capitaler uti den inhemska rörelsen. Den allmänna tendencen af Utskottets omdömen och förslag synes också vara att lifva och uppbringa jordbruket och inhemska productiönen, Med dessa efter min tanka rigtiga grundsatser, kan jag icke förena Utskottets tillstyrkande, att våra nu gällande prohibitiva och monopoliska näringsoch handels-författningar skola fortfara, hvilket kan blifva resultatet af Utskottets yttranden på 48, 49> 5° oc^ 5X sidorna af det tryckta Betänkandet. Alla varor som, med fördel och till Landets behof kunna tillverkas inom, Riket såsom t. ex. alla sorter gröfre Jern-manufactur-varor, böra efter min tanka förbjudas till införsel, lika sorn alla de varor, hvilkas förbrukning man vill afskaffa.
En särffild föreskrift att Armeens och Amiralitets Pensions-Castorne mä för» blifwa wid redan stadsästade reglementen lärer, ehuru en sadan i Regeringö-Formen af är 1772 blifwit in» förd, ej kunna anses cgenteligen höra till Constitutionen. Pä samma grund ffulle äswen deruti böra nämnas flera andra stiftelser, hwilkabeständ är genom lagar och reglementen försäkradt. H. 47. Arc Rikets Lollegier, som i denna tz. endast i allmänna ordalag omralas, borde till deras antal och göromål uttryckligen bestämmas. Swar: Collegiernes organisation beror gansta Fjerde Bander k?s -r. ost» L426 Den Ll December. osta af tillfälligheter. Alla tjenster aro gjorda sök Staten, ej för deras innehafware; och dä Statens behof allena är grunden för Embcrs.Werkeng förändrade ekler bestående inrättning, hade det wisierligen ej warit nyttigt eller wälbetänkr, att genom en förhastad stadfästelse lägga hinder i wägen för möjliga för, bättringar. §. 66. Att ert särssildt Riksgälds - Lön, torrs birgott utan dest sainmanfläende med Gtats-Urstoctet knnde tillsättas. Gwar: Anstalterne kill betalande af Rikets Md stä i en sa nära gemenskap med anpassandet af Starens bebos och bestridandet af dest utgifter, att Veste ämnen nödwändigt mäste i etk sammanhang behand, las, och detta till den grad all man för att blifwa en nyttig Ledamot i ett salunda projeckcradr cgenteligt StatS-Ulpott, borde mä stända förut hofwa warit Ledamot i Riksgälds-Urskottct. §. §. 69 och 72. Att i deste §. tz. Stan» dms Deputernde blifwit updragen en rättighet som icke tillkommer Standen sjelfwa, och om olanipligheten pä wädan deraf atk en « fiftnämnde §. tre Ständ beskatta dec fjerde.
Ehuru det är högst ogerna, som jag upträder emot den siste värde talaren, hvilken på ett så förtjenstfull och utmärkt sätt fört styrelsen i ett af rikets nordligare län eller just det, för hvilket denna väg är ifrågasatt, så måste jag likväl, i min egenskap af representant, vid detta tillfälle, såsom vid manga andra, helt och hållet göra våld på mig sjelf samt undertrycka mitt eget tycke för en eller annan sak, samt, vid bestämmande af mitt votum, således endast från representantens synpunkt bedöma, hvad som företrädesvis är rätt eller icke. Till förslag, som, med afseende å StatsKassans behof samt statsregleringens fullständiga upgörande, måste åsidosättas, hör äfven ifrågav:de väganläggning. Jag åtminstone har ansett att StatsUtsk:t icke borde till pröfning uptaga några andra arbeten än sådane, som voro i fullt utredt skick, öfver hvilka vederb:de auktoriteter afgifvit tillstyrkande Utlåt., och om hvilka man derjemte egde den bestämda tillförsigt, att de skulle kunna utföras genom bildande af bolag. Då man har i minnet att StatsKassans tillstånd är sådant, att den icke på långtnär lemnar tillgång till behofvens fyllande, kan man icke billigtvis nedlägga statsmedel på sådane arbeten, som icke kunna tillförsäkra oss nyssnämnda garantier. Det är rätt förargligt att ordet »Westerbotten» i Utlåhdet influtit i stället för »Norrbotten.» Denna omständighet har emellertid icke haft något inflytande på frågans bedömande i StatsUtskit, D en 27 Juni e. m. fy nämnde Utsk. Tiar naturligtvis icke fäst sig vid om det kustland, som denna väg skulle genomgå, tillhörde Westereller Norrbottens län, utan endast vid det förh:de, att något fullständigt kostnadsförslag icke fanns uprättadt, att väganläggningen för närvide vore föremål för tvist, samt att K. Be Hudes utslag i berörde fall blifvit understäldt en högre auktoritets pröfning. Detta har StatsUtskrt funnit för sig vara tillfyllest, att deruppå grunda en hemställan till R. St:r, att ifrågavide väganläggning icke må vid detta riksmöte erhålla något anslag.
Kronans andelar med behörige rågångar från hvarandra skiljas; Och, .derest Bruksägaren då inkommit med ansökning Stats-Utskottets Betänhandtn. 1825 om Skatteköp, så vidtager då, genom KammarCollegii försorg, anstalten om markens indelande till Hemmantal och Skattläggande: Sedan Skattläggningen blifvit förrättad och af Landshöfdingen i Lands-Contoiret granskad, bör den till Karnmar-Collegii pröfning och fastställande insändas, och komma derefter de 1 berörde ordning faststälde räntor, genast och utan någre frihets-år att utgöras, antingen in natura eller efter förvandling och årlig Markegång, på sätt författningarne föreskrifva, Samt recognitiönsafgiften deremot att upphöra, hvarförutan dessa Hemman skola deltaga i alla andra skyldigheter och besvär, såsom rotering, skjutser, väghållning, publique Byggnader med flere, sorn Kronooch Skattehemman åtfölja; Och 'sluteligen, sedan räntan af Kammar-Collegium blifvit faststäld, skall Bruksägaren såsom Skatteköpsskilling i Landt-Ränterie.t för Riksgälds* Contoirets räkning insätta 6 års räntor, efter JKronovärdie beräknade, och därpå med origikd-qvittencet vända sig till Landshöfdingen, horn sedan, jemte qvittencets insändande, derjom hos Kammar Collegium gör* anmälan, och. hvarefter Skatte-Bref af Collegium för Bruksegaren utfärdas. Enär Stats-Utskottet icke ansedt hvarken [billigt eiler rättvist, att nu ställa Bruksägares, genom Riksens Ständers Beslut och Högstberörde Kongl. Kungörelse dem tillerkände, rätt i båga, har Utskottet icke funnit någon lämpeligare utväg till skyndesamt ärnående af det åsyftade ändamålet, än den Utskottet i dess BeEihang till Rili-s-St. Prat. 1826 StatsUtshottets Betdnkandeti. tänkande föreslagit, nemligen, att Riksens Hoglofl.
Den 17 April. e. m. 373 skördar 12 å iS procent, Vinningslystnaden är ensam grundorsaken till Sedelmyntets vanvärde. Så länge hon endast bornerade sig vid agiotering på Riksgälds sedlarne, så voro dessa ämnen liksom en förmur för Bancosedlarnes kraftfulla valeur, men sedan Lagen bestämde värdet mellan dessa myntsorter, så kom tourén till Banco sedlarne att undergå Sedelmyntets vanliga öde, att falla i varierande vanvärde. Banco sedlarne, såsom beqvämligrre än silfret, isynnerhet bestämdt för Inrikes rörelsen, och som ej borda vara beroende af något annat, än SamfundsLagarne, hafva vanligen utgjort Rikets förnämsta Rörelse capital; men SilfverRiksdalerns goda hallt och lättare användande för impoi thandel, utflyttade småningom så ur rörelsen , som utur Bankens hvalf, allt hvad som för sedlar kunde uppbringas. Såsom följder af fåfängan för utländska öfverflöds artiklar, samt vinningslystnaden med Rörelse capitaler, har den i Landsorterna i synnerhet kännbara pennii gebristen tillkommit, som med en öfvervägande tyngd hufvudsakligen belastat Jordbruks näringen, hvilken med nedsatta varu priser å sina produetioner, likväl måst uti ett ovanligt högt förhållande betala sina behof, på samma tid, då jordbrukets skattskyldighet blifvit uti ett mångdubbladt förhållande tillökadt; ja, jag kan citera den, som under dessa tvänne sednare åren uti årlig Contribution erlagt en fjerdedel af sin behållna inkomst. 374 Den 17 /tprll c, m. En uträkning öfver Jordbrukarens Debet' Och Credit vid en Egendom af a:ne Mantal, så väl Säteri, som Frälse och Kronoskatte, under de sist förflutna åren, får jag 'deri äran härjemte bifoga, såsom en grundad r.j ;.dväjling för hvilken Thomas sorn helst, om ooj* ligheten att efter nuvarande ställning kur n fortfara med denna näring. En värd Ledamot har föreslagit en un fion Riksdaler tili Spannmåls upphandling.
Karta med beskrifning öfver de olika bergsoch jordlagren uti den undersökta trakten lärer komma att under instundande vinter utarbetas och till trycket befordras, och början har sålunda blifvit gjord äfven i vårt land med arbeten, som i andra länder omfattats med så mycket deltagande, att för deras utförande der högst betydliga summor blifvit använda, och som lemnat så många vigtiga och oväntade upplysningar till tjenst både åt vetenskap och industri. II. Invånare. Enligt mantalslängden^ för år 1855 uppgick folkmängden till 89,275 personer; deraf voro Skattskrifne: Skattfria Mankön 19,106. Enligt nativitetsoch mortalitets-tabellerna deremot skulle folkmängden nämnde år uppgå till 90,828. Då, enligt hvad här ofvan blifvit uppgifvet, folknummern kan anses utgöra minst 89,275, hvartill skulle kunna läggas antalet af den studerande ungdomen vid Akademien och Läroverken i Upsala, uppgående till omkring 1,200 personer; så synes, att folkmängden alltsedan 1822 varit i ett temligen jemnt, ehuru visserligen icke särdeles betydligt, tilltagande. Jemnför man förhållandet i detta afseende åren 1850 och 1855, så visar sig, att folkökningen under de sista 5 åren utgjort 2,482 personer. Folkets bildning är obestridligen år från år i framåtgående. Folkskolorna, äfven i deras närvarande skick och fastän icke alltid skötta och öfvervakade med det nit och den omsorg, som vore önskliga, hafva likväl hos allmogen väckt hågen för upplysning och kunskaper i flera riktningar. Skyldigheten att deltaga i kommunala befattningar, visserligen ett tvång, som allmogen ofta endast med motvilja underkastar sig, har äfven börjat att vidga synkretsen och väcka deltagande för det allmänna. Derigenom hafva äfven både viljan och förmågan att utföra sådane uppdrag undergått en märkbar förändring hos allmogen. Den känner också bättre, än förr, både sina rättigheter och skyldigheter; både att göra de förra gällande och att icke underlåta de sednare. Dessa framsteg äro emedlertid, till följd af folkets skaplynne, föga i ögonen fallande.
Trettio pär ris, eller Tjuguåtta dägars fängelse vid vatten och bröd 5 4:0 att de i samma §. stadgade böter för den, som fäller smädeord emot Styfföräldrar, eller Svärföräldrar, skola serskildt åläggas den brottslige för hvar och en af dessa personer, mot hvilken förseelsen sker, så att den,' som fäller smädeord mot både Styffader och Styfmoder, skall böta Ett*j hundrade Daler o. s, v. J 5:0 att således den,' som begår ett elles flere af de i dessa lagens rum om-i förmäldte brott emot serskilde personer, skall för hvartdera brottet till det i lagen utsatte ansvar dö-j mas; dock så, att hugg och slag samt smädeord emot en och samma person icke med serskildt straff ber läggas, utan ansvaret för smädandet,1 i thy fall, anses våra i ansvaret för våldet inbegripet, samt att, der förvandling af böter skall ske, lagens stadgande om högsta kropps* plikt ej öfverskrides. Ddck varder detta förslag till Rikets Hög-? Jofl. Ständers ompröfvande vördsamligen hem-» ställdt. Stockholm den 5 Februarii 1829# LafUtshottetS Betänkande N:o 43; Antom till Exp. Utskottet der» 24 Mars »829, N:o 43. Betänkande,' i anledning af åtskilige utaf Herr Professoren P. O. Gravander framställde frågor, rörande tillägg i, eller förtydligande af 1686 års Kyrkolag samt flere i anledning deraf' Utfärdade Kongl. Författningar. Af Herr Professoren P. O. Gravander hafva, uti ett till Högvördige PresteStåndet ingifvGt och till Lagutskottet remitteradt Memorial, åtskilliga frågor blifvit framställde, i afsigt, hvilken dock ej allestädes blifvit uttryckt, att erhålla vissa tillägg och för tyd 1 iganden uti 1686 års Kyrkolag och i anledning deraf utfärdade senare Kongl. Författningar.
S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Stats-Utskottet Gustaf Johanssons från Kronobergs län på bordet hvilande anförande, rörande södra stambanans sträckning. 238 Prot.-Uldrag den H Februari i860. S. D. Föredrogs punktvis Slats-Vtskottets Utlåtande N:o Al, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Första Hufvudtitel, och fattade dervid Ståndet följande beslut: i:sta punkten, angående anslaget till Hans Maj:t Konungens hofhållning. Ståndet afslog hvad Utskottet i denna punkt tillstyrkt och bestämde ifrågavarande anslag till 500,000 R:dr Rinit. 2:dra punkten, Litt. a, bifölls. Litt. b. Med afslag ä hvad Utskottet under denna litt. tillstyrkt bestämde Ståndet att hofhållnings-anslaget till Hennes Mai:t Enke-Drottningen Josefina skall utgå med 90,000 R:dr Runt. 3:dje punkten-, a, angående behofvet af tillökning uti Hans Kongl. Höghet Hertigens af Dalarne nuvarande anslag. Hvad Utskottet i denna punkt hemställt afslogs af Ståndet, som bestämde det ifrågavarande anslaget till 25,000 R:dr Runt. b, angående ytterligare tillökning uti nämnde anslag, i händelse af Hans Kongl. Höghets förmälning, bifölls., 4:de punkten, som rörer anslaget till Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Eugenies handpenningar, blef förkastad af Ståndet, som bestämde detta anslag till 4 0,000 R:dr R:mt. 5:te punkten, godkändes. Vid 6:te punkten lät Ståndet bero; dock att till efterrättelse iakttagas de beslut, Ståndet i öfriga punkter af detta Utlåtande fattat. 7:de punkten, bifölls med det uti föregående punkt gjorda förbehåll. 8:de punkten, godkändes. 9:de punkten, blef af Ståndet återremitterad, med dervid gjorda anmärkningar. iO:de punkten, bifölls.
Är det ock så, att din högra hand är dig till förargelse, så hugg henne af, och kasta henne ifrå dig; det är dig bättre att ett ditt ledamot förderfvas, än att hela kroppen kastas till helvetes. Det är ock sagdt: Hvilken som öfvergifver sina hustru, han skall gifva henne ett skiljobref. Men jag säger eder: Hvilken som helst öfvergifver sina hustru, utan för hors skull, han kommer henne till att göra hor; och hvilken ena öfvergifna tager till hustru, han gör hor. Åter hafven I hört, att det var sagdt dom gamlom: Du skall icke svärja dig men, utan skall hålla Herranom din ed. Men jag säger eder, att I skolen allsintet svärja, hvarken vid himmelen; ty han är Guds stol; Eller vid jordena; ty hon är hans fotapall; ej heller vid Jerusalem; ty det är en mägtig Konungs stad. Ej heller skall du svärja vid ditt hufvud; ty du förmår icke göra ett hår hvitt eller svart. Men edart tal skall vara: Ja, ja; nej, nej; hvad deröfver är, det är af ondo. I hafven hört, att det är sagdt: Öga för öga, tand för tand. Men jag säger eder, att I skolen icke stå det onda emot; utan är det så, att någor slår dig vid det högra kindbenet, så vänd honom ock det andra till. Och om någor vill gå till rätta med dig, och taga din kjortel ifrå dig, låt honom ock hafva kåpona med. Och om någor nödgar dig ena milo, så gack två med honom. Gif honom, som af dig bedes, och vänd dig icke ifrå honom, som något vill låna af dig. I hafven hört, att det är sagdt: Du skall älska din nästa, och hata din fienda. Men jag säger eder: Älsker edra ovänner; välsigner dem som eder banna, och görer väl emot dem som eder hata; bedjer för dem som göra eder skada, och förfölja eder; På det I skolen vara edar Faders barn, som är i himmelen; ty han låter sina sol uppgå öfver onda och goda, och låter regna öfver rättfärdiga och orättfärdiga.