Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med afslag å Utskottets tillstyrkande, beslöt Ståndet, att Rikets Ständer böra hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes, genom sakkunnige män, låta utarbeta ett efter Sveriges förhållanden läinpadt förslag till inrättande af Ränte-försäkrings-, Lif-försäkringsoch Lif-ränte-anstalter; och derefter TNådigst vidtaga de åtgärder, som för dylika anstalters befordrande kunna anses mest ändamålsenliga. S. D. Föredrogos å nyo Lag-Utskottets följande belänkanden: N:o 38, i anledning af väckt motion om rättighet för egare till frälse-skattejord att, efter vissa bestämda grunder, få inlösa den af jorden utgående ränta: Bifölls-, N:o 39, i anledning af väckta motioner om bestämmelse af ansvar för förfalskning af Privatbanks-sedlar; Bifölls; N:o 40, i anledning af väckt motion om vissa förändringar, i afseende på renovation af Under-rätts dombok: Bifölls; N:o 42, i anledning af väckt motion om bestämmelse, att fjerdeparter i Stora Kopparbergs grufva må anses såsom fast egendom ålandet: Bifölls; N:o 43, i anledning af väckt motion om vissa tillägg till Kongl. Kungörelsen den 27 Augusti 1823, angående vederbörandes åliggande att tillställa så väl Konungens Befallningshafvande som presterskapet förteckningar - Prot.-Utdrag, den 16 December 1844• 449 ningar öfver dem, hvilka för lagbrott blifvit vid domstolarne sakfällde eller under framliden ställde; Bifölls; N:o 44, i anledning af väckta motioner, angående förändring i dels llof-rätternes arbels-sätt, dels om domstolarnes ferier:
Ståndet, som beslöt att vidhålla sitt från de öfriga Stånden skiljaktiga beslut, angående nedsättning i beloppet af den afgift, hvilken vid åbo-ombyten å krono-skatte och krono-rusthålishemman, i stället för den fordna ”afträdes-afgiften” till Wadstena Krigsmanshus och Amiralitets-krigsmans-kassorne, m. m. utgår i stämpladt papper, godkände den derom framställda voterings-propositionen. Den af Utskottet föreslagna voterings-proposition, angående stämpel-afgiften för tidningar, gillades af Ståndet, som icke antog den derom gjorda inbjndning; hvaremot Ståndet godkände Utskottets vilkorliga hemställan, att den ändring i 10 § 3 mom. måtte äga rum, att, i stället för orden ”emot half stämpel-afgifts erläggande” må införas: emot stämpel-afgifts erläggande. Utskottets yttrande, angående 11 8 af förslaget om stämplade pappers-afgiften, gillades. S. D. Föredrogs och godkändes Expeditions-Utskottets förslag till underdånig skrifvelse N:o 96, angående för hamnbyggnaden vid Wadstena beviljadt ytterligare lån. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D.
Lind i Gerum inom Götheborgs och Bohus län till revisor öfver låne-kontorets i Götheborg räkenskaper för den tid, som sedan sista riksdag förflutit, och f. d. riksdags-fullmäktigen Olof Benjaminsson i Thorsby af samma län till suppleant i och för berörde revision, samt riksdags-fullmäktigen Jöns Månsson i lilla Svedala inom Malmöhus län till revisor och f. riksdagsmannen Ola Svensson i Heinge till suppleant vid revision af räkenskaperna för samma tid vid låne-kontoret i Malmö. Den 26 Januari. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Bevil/nings-utskottet ett af herr af Grubbensj, Nils Wilhelmj denna dag afgifvet anförande, i anledning af Kongl. Prot.-utdrag den 26 Januari 1848. 31 Maj:ls nådiga skrifvelse till Rikets Ständer, med förslag lill förnyad tull-taxa. Från Hög. Preste-ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Lag-utskottets utlåtande N:o 7, i anledning af väckt motion, angående skatts erläggande för rättigheten att utöfva jagt. Ståndet ansåg denna motion böra af Bevillnings-utskottet handläggas och lade utlåtandet till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo Lag-utskottets följande utlåtanden: N:o 4, i anledning af väckt motion, angående föreskrifters meddelande i afseende på beskaffenheten af länsmans-fullmakter; N;o 5, i anledning af väckt motion, angående upphörande af den s. k. offringen till presterskapet; N:o 8, i anledning af väckta motioner, angående upphörande af likstol m. m.; N:o 9, i anledning af väckta motioner, angående utsträckning af kust-allmogens rättighet att idka utrikes sjöfart; N:o 10, i anledning af väckt motion, angående rättighet till kyrko-stugors uppförande å kyrkovallarne; Ståndet ansåg dessa af Lag-utskottet återlemnade motioner böra behandlas af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet_, samt lade utlåtandena till handlingarne.
— Och då jag, såsom i egenskap af kommenderad flaggadjutant å utrustade Örlogsflottan, 1) »a 14 April e. m. 201 öfvervar och verksamt deltog i berörde krigsoperationer, samt derföre ar i till lii lie att för tilldragelserna derunder redogöra, anser jag mig böra inför lt. o. Ad. i korthet utgifva en sanningsenlig, ur minnet upfattad historisk öfversigt af meraniimnde krigsoperationer, tilläfventyrs efter så lång tids lörlopp af mången förgäten, elier icke ens kand, sota föijer. l:o. Sedan vid 180* års ingång säkra underrättelser erhållits, att en talrik Fransysk arméekorps blifvit förlagd å Tysklands nordliga del och dess Danska gräns, i afsigt att å Sveriges kuster tillvägabringa landstigningar till dess eröfrande, utrustades frän Carlskronas örlogsvarf, under allvarlig ansträngning, tidigt på våren vid islossningen. Sveriges örlogsflotta, beslående af I 1 linineskepp, 5 fregat ter och några smärre sjögående krigsfot tyg. Hall va delen af flottan utgick från Carlskrona redan i April månad och stationerades utanför Pommerska kusten och Danska öarne, för att förhindra den tillämnade öfvergången eller landstigningen å Sveriges kuster; den uteblef ock, i följd af den bevakning å våra kuster, som genom Svenska flottans hastiga utrustande sattes i verksamhet. 2:o. Blef ött Gottland, som Ryssaine om våren tagit i besittning medelst en å köpmatisfartyg ditsänd
Den förre var iklädd sin ämbetsskrud och mottog oss i » the entrance hall », där vi alla presenterades för honom och hans familj på så sätt, att vi framräckte vårt bjudningskort till en af de uppvaktande, som sade vårt namn och nationalitet, då Lord Mayorn och han fru togo oss i handen. Så defilerade vi en och en. Sedan intogs förfriskningar, och man fick bese de praktfulla salarne och salongerna med deras dyrbarasamlinlingar. Sedan alla inbjudna anländt, tågade Lord Mayorn med familj in i pelarsalen, där vi samlades. Sedan han befriats från sin tunga ämbetsskrud, tog han plats på en estrad, jämte de mest framstående inom K. F. IT. K. Lord Mayorn själf presiderade. Han utbringade först ett hjärtligt välkommen till konferensen. » Såsom hufvudet för Londons city » uttalade han sin tillfredsställelse med det arbete föreningen utför därstä- des. Han hälsades, liksom öfriga talare, af skallande handklappningar. En skrifvelse af följande lydelse kom oss här om dagen tillhanda: » Herr Redaktör 1 Då Ni nu tyckes alldeles frångå Eder förut i » Idun » yttrade af sikt att ej använda öfversättningar till romanbiblioteket, är det ledsamt att valet fallit på ett arbete, som för en tid sedan stod att läsa i » Sydsvenska Dagbladet » såsom följetong och således är kändt af en stor del af Edra prenumeranter. Säkerligen kunde de rikliga prenumerationsafgifterna räcka till att lite oftare servera läsekretsen originalberättelser, isynnerhet som ju » Iduns » innehåll till stor del erhålles gratis, efter hvad som synes af breflådans innehåll. H. A. » Härtill bedja vi få svara: I) att det är och alltid varit vår sträfvan att i » Iduns romanbibliotek » bjuda vår läsekrets värdefulla och förut på soenska icke publicerade arbeten, men att vi däremot aldrig förbundit oss att uteslutande bjuda på originalarbeten. Den upplysning, som nu lämnas oss, att » Familjen Braccio&gt; redan varit införd i en sydsvensk tidning, är således för oss en lika stor som oangenäm öfverraskning.
Flera skäl kunna finnas till en sådan afsägelse, grundade på lokala förhållanden, utom det allmänna, nemligen dels att förekomma lättsinnig skuldsättning och spridande af lyx, samt då landtförsamlingarne blifvit frikallade ifrån att kunna påtrugas nya krogar, som erfarenheten vitsordat mött stora svårigheter alfe* förekomma i städernas salubodar, oaktadt kontroilen derstädes är vida lättare, men likväl nödgat Rikets Ständer begära de sladganden deremot, sorn finnas i Kongl, förordningen om tillverkningoch försäljning af bränvin. Vill nu en landtförsamling afsäga sig den fördel, som densamma kunde tillflyta af en öppen salubod i socknen, för alt undgå de menliga följder, sorn dermed troligen blifva förknippade, borde vä! sådant kunna församlingen förunnas, då det allmänna deraf icke tillskyndas minsta olägenhet; ty, Altin. Bese:- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 07. 1* ingen lärer väl på allvar vilja påslå alt handels etablerande på landet afselts såsom ett försörjningsmedel för fattiga, när saken innebär den nödvändiga tillvaron af ett sam la dt kapital hos den, som handelsbod skall öppna; otvifVelaktigl har landlbygdens fördel alt ega salubod på nära håll, varit hvad sorn afsetts. Tydligt, ja påtagligt, är dessutom, att handel och fabriker trifvas bäst i städer, som synes vara det naturliga förhållandet, då sådant i allan tid och i alla länder af erfarenheten blifvit bekräftad t, jemväl i sed naste lid uti Norra Amerika, der städer nästan årligen uppstå genom handlandes bosättande nära hvarandra och hos hvilka det kringliggande landskajfet Tinner säker afsättning för sina produkter. Alt utdrifva handeln från städerne lill landet, kunde naturligtvis än mindre försvaras, än de forntida okloka försöken alt vilja till blomstring uppbringa släder i riket, genom tvång och förtryck i näringsfriheten för landthögden, men icke heller synes mig rätt väl betänkt att locka handeln alt etablera sig på landet, när sådant icke öfverensslämmer med landsbygdens önskan celi en lockelse dertill finnes verkligen i den ringa tunga i flere afseenden, de handlande der få vidkännas/'
På grund af dessa skäl, tillagde till de många som förut blifvit anförda, kan jag icke undgå yrka återremiss, helst summan är så liten och den lilla trupp, som här vill bildas, blott är 60 man. Latom oss dela dessa 60 man i behofvets stund på alla de ställen, der förgångsman behöfvas vid dessa nödvändiga arbeten, och hvar och en inser huru oumbärliga de äro. Jag vägar likväl icke yrka förökandet af truppens antal, ty jag känner hvilka svårigheter som finnas, så fort det blir fråga om anslag, vore det också till sådana ändamål^ som absolut bespara medborgares lif. Hr af Dalström: Lika med föregående talare, yrkar äfven jag återremiss på betänk., emedan jag i högsta grad känner behofvet af den lilla sappörtrupp, som här är i fråga att föreslås. Jag beklagar att icke Statens tillgångar förslå att göra den större, än den nu är föreslagen, emedan det är den minsta, som kan ifrågakomma. Jag vill likväl till de skäl, som blifvit anförda, tillägga, att de indelta reg:tena hafva hvardera 8 stycken s. k. timmermän. Dessa hafva i sednare tider efter en ny instruktion blifvit öfvade i den s. k. sappör-tjenstgöringen. Detta är likväl ganska otillräckligt, men om det funnes en elit-corps af sappörer med större vana vid 128 Den 11 Mars f. m. dessa arbeten, så skulle den vid flere regdens samfälda öfningar kunna inlära regrtenas timmermän i alla sappörtjensten tillhörande förrättningar. Huru nödvändigt detta är under ett fälttåg, har förut blifvit ådagalagdt. Jag vill påminna dem ibland eder, mine Hrr! som gjort Tyska fälttåget, att vi hade då ingen annan sappörtrupp, än ett kompani sjömän, såsom sappörer och pontonierer. Den var ganska otillräcklig och alldeles oöfvad. I behofvets stund kunde den icke fördelas på alla punkter, der den behöfdes. Jag vill påminna mig ett tillfälle och derom erinra alla som voro närvar., då det var fråga om att företaga några sappör-arbeten vid cerneringen af Maestricht.
Af 8:de hufeudtitelns anslag till extra utgifter: Till Herr Chefens för Kongl. Ecklesiastik-Departementet disposition, arfvoden till åtskillige tjenstemän, 433: 16. ■— „ inköp af en skrift rörande starka dryckers missbruk 200: — „ inlösen af jordfynd 597:16.10. „ dito af Professoren Hedenborgs samlingar , 1,050: „ dito af Kansli-Rådet Liljegrens dito 500: „ understöd åt Komministern Lindbloms enka och barn 300: — „ diverse personer, understöd, 213:16. — „ Pharmacie-Adjunkten Berlin, gratifikation, 500; „ Boktryckaren Deléen, gratifikation, 300: ., understöd åt Kapitenen Cronstrand vid utförande af återstående arbeten för ritningar och text till ett verk öfv er Egyptiska fornlämningar 666:32. 17,648: 24. 150: — 200: — 13,300: — 300: — 400: — 450: —: 500; — 683: 16. 300: 39 — Af ofvanstående förteckning, jemförd med 1845 års Revisions-berättelse, inhemtas, att åtskilliga utgifter årligen återkomma och synas sålunda vara af en mera permanent egenskap. § 25. Med anledning af hvad här ofvan anförts och de öfver dispositionerna upprättade tabeller närmare utvisa, hafva Revisorerne icke kunnat undgå att finna, hurusom de summor, hvilka årligen af Kongl. Maj.t på besparingar och extra utgiftsmedel anvisas till pensioner, gratifikationer och nådegåfvor, dels stiga till ganska betydliga belopp, dels uti icke ringa mån försvåra öfversigten af hvad å hvarje hufvudtitel för Rikets, så att säga, aktiva tjenst och verkliga behof utgår.
Sorn jag någon tid af sjukdom varit hindrad att deltaga uti R. o. Ad:s förhandlingar, samt först efter plenum-sisth Lördag blifvit underrättad om mitt inväljande i LagUtsk., har jag ej forian i dag kunnat göra denna anmälan; — anhälandes jag vördsamligen att varda vid min Riksdagsmannarätt bibehållen. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall; hvarefter Hr Gr. o. Landtm., med tillkännagivande, att Hr Montgommerie, Rob. Nils Germund, som varit ledamot af StatsUtsk., afsagt sig denna befattning, anmodade Hrr Elektorer att utse en ledamot i StatsUtsk., efter Hr Montgommerie, och en ledamot i LagUtsk., i st. f. Hr Cederschiöld. Företog H. R. o. Ad. val af ytterligare fyra Suppleanter uti förstärkta -Const.Utsk.; och befunnos, vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde: N:o 325, Hr Appelbom, fullm. Hr Oxehufvud, Tönne, med 22 röster; — 456, „ Aminoff, Johan Fredrik, med 22 röster; — 2282, „ von Printzencreutz, Berndt Wilh., med 22 röster; — 2144, , Rosensvärd, Johan Henrik, med 21 röster; Sedan genom lottning mellan deni, som erhållit lika antal röster, blifvit bestämdt i hvilken ordning de i Utsk. borde inträda. Anstäldes val af ytterligare fyra Suppleanter uti förstärkta StatsUtsk.; och befunnos, vid valförräluingens slut, dertill hafva blifvit utsedde: N:o 93, Gr. Wrangel af Sausis, Tönnes, med 23 röster; — 456, Hr Aminoff, Johan Fredrik, med 23 röster; — 1675, , Adlerbjelke, fullm.
Hattefura hamn vid Wenern och Stora Lee, om anordnande under åren 1866 och 1867 af återstoden utaf de vid sednaste riksdag beviljade statsbidrag för segelleds öppnande deremellan, äfvensom om beviljande af anslag för denna segelleds utsträckning till Östra Silen. Motion N:o 43. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 78. R. St. underdån. Skrifv. Hedenborg, om årlig pension åt enkan efter Doktor Johan. Motion N:o 43. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 74. R. St. underdån. Skrifv. Helsingborg, om anslag till aflöning åt en Lektor i klassiska språk vid elementarläroverket i. Motion N:o 90. Stats-Utsk. Utlåt. Holms och Kulla församlingars kyrkoherde, om ersättning af Statsmedel för bristande vederlags-spannmål åt. Motion N:o 32. Stat-Utsk. Utlåt. H Hudiksvall, ■ 9 Hudiksvall, om utvidgning af dess högre elementarläroverk till fullständigt äfven på den klassiska bildningslinien. Motion N:o 20. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 66. R. St. underdån. Skrifv. Hudiksvall—Forsa jernväg, om Statslån för dess fortsättande upp till sjön Södra Dellens strand i norra Helsingland. Motion N:o 57. Stats-Utsk. Utlåt. Hypotheksbankens obligationer, om anvisning från Riksbanken af 5,000,000 R:dr R:mt till uppköp deraf för utgifvande af amorteringslån åt mindre jordbrukare. Motion N:o 11. Banko-Utsk. Mern. Hästafveln, Om anslag till dess förbättrande i Jemtlands län. Motion N:o 59. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 60. R. St. underdån. Skrifv. N:o 76. J. Jagtstadga, om ändring af 12 § i nu gällande. Motion N:o 56. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk.
Makan iir borta, barnen iiro utflugne ur boet, ensarn sitter gubben i asin stuga, ensam f k han sopa sitt golf (icke att det slrer sB ofta heller, stugugolfvet och Pelles sang, sallsn eller aldrig ombaddad, voro fast betiinlrliga) och kolra sitt keffe. Grannrnor i Tallbacken bakar hans brod, och som e r ~ ~ t t n i n lagar g han skor idt hennes barn. ' i n en glng infann sig Pelle, uppstriickt i sin slitna hiilgdagsrock, den gulhvita ~fadermordarens och den notta sidenhalsduken, lindnd nAgra hrarf kring halsen. Det var for att lbta h k a aig af Han fipelade sina polskor och inottog sedan, stuin af forvining och fortjusning, fern kronor, som haminwjunkaren riickte honom. ogonblicket darefter flog han ocksti bokstafligen af gliidje, han tog hiiga skutt, han Made genom poppelallen ined sin skatt hem till sin ltiga hydda. AM. Ett kvinligt BarosBte. - Sverige har som bekmt intet motstycke till Englands Colleges. Det skulle darfor kanske intressera svenska lasare att erhalla nfigra upplysningar om ett kvinligt College, dar den soin skrifver dessn rader en langre tid studerat. De engelska universiteten bibehllln Sinnu inedeltidens kollegievasende. Hvarken i Oxford eller Cambridge hora studenterm till nlgon sarskild fakultet utan till bestiimda kollegier (Colleges), diir de bo, intaga sina mitltider och e r h U a sin undervisning af slrakild darfor a n s t a d lararepersonal, s. k. staff. Samlnanfattningen af dessa stiftelser utgor universitetet. De i Oxford och Cambridge ha under 4rhundraden varit s&amp;lunda inratttade, men intill senaste tid tillgiingliga endast for den manliga ungdomen. For ordgring trettio &amp; r tillbaka stiftades de forsta kvinliga Colleges: Girton och Netolzhmn, blda i narheten af Cambridge.
Det förra skälet vederlägges just dymedelst, att Utskottet sjelft tillstyrkt, att omyndigs rätt äfven hädanefter bör genom tyst förmonsrätt förvaras, fast den nu anses böra nedflyttas efter den säkerhet, som myndig person sjelf kan genom många för honom tillgängliga utvägar förstärka. Det senare skälet är icke omöjligt att undanrödja, om den enkla föreskrift, som ofta blifvit ifrågasatt, tillkommer, att domare, som uppdrager förmynderskap åt person utom sin jurisdiction, derom underrättar domaren i den ort, der förmyndaren bor. Både tillförne har jag alltid trott och tror ännu, alt det icke är alldeles overkställbar att i vårt land inrätta Förmyndarekamrar, hvarigenom omyndiges rätt kan betrygBih, till_R. St, Prot, 1840. 7 Sami, 1 Afd. 3-4 Haft, 2 10 Lag-Utskottets Utlåtande, N.o 138. gas; men intilldess sådant kan ske, måste jng motsätta mig hvarje försök att, om ock den omsorg om omyndiges säkerhet, lagen nu afser, är ringa, ännu mera inskränka den. Att den i sig sjelf åtminstone någon gång måtte hafya egt något värde, bevisas nogsamt af de bemödanden, som länge blifvit använde att den undanrödja. Utskottet har visserligen, så vidt det varit möjligt, velat bereda omyndige ett surrogat; men dels anser jag ett sådant icke blott genom några toma ord i lagen, utan visshet, att de gå i fullbordan, kunna åstadkommas, och dels fruktar jag, att de i allt fult icke motsvara, hvad man bär skäl att fordra, då fråga är om deras rätt och säkerhet, som sjelfve icke ega någon talan.
Och mannen? Vad duger en spån till, sedan den väl släppt trädet? Och mer märg än i en spån fanns inte i honom — nu, sedan han nått kulan. Fördrucken var han både till ande och kropp, så fördrucken, att han rent av tyckte om Thoras pikar och onda ord. Drinkarenerverna behövde finkel, ser du. Men agg mot henne kände han också — den en gång starkes agg mot den en gång svaga, som blivit stark. Så kom förändringen — som växt färdig med gossen, utan att någon sett det. Själva den dag han läst på gången, drack Yxegårdspojken sig så full, att han inte kunde gå. Dagen därpå förklarade han helt lugnt, »att det väl hädanefter inte var värt att här på gården tala så mycket om supa, efter de nu voro två som söpo». Det var ord för en mor att höra? Thora stod skräckslagen. Allt hade hon kommit ihåg att hata hos mannen — allt, utom detta, att gossen också var hans. Barnet var den vackra drömmens son! Nu blev det en bedrövelsens tid på Yxegården. Där hos kärleksfolket hade det mest varit sed och bruk att kvinnorna regerat, men nu tog ett mannaregemente vid, och det ett som lämnat sägner efter sig i bygden. Thoras hjärta blev nu i sin tur behandlat som en sophög. Allt ont hon sagt åt mannen — all smuts hon kastat och låtit andra kasta — fick hon nu tillbaka av sonen. Han glömde inte något — hon fick både kapital och ränta. Mannen alldeles som levde upp i den tiden. Att ge ovett var en ändå mycket mer rafflande finkel än att ta’ ovett. Supa ensam hade varit en svaghet, supa två blev en styrka — och de nyttjade sin styrka. Det var en syn att se henne, Thora, kämpa mellan de där två, ty kämpade till blods gjorde hon, sedan den första skräcken väl lagt sig. Gossen var hennes heliga baner, om honom kämpade hon som en korsfarare. Hon tiggde, bad, befallde, hon blottade sin skälvande modersömhet för sonen. Ja, hon gav honom sin kärlekssaga och domsrätt över den ... När intet hjälpte, lät hon rulla brännvinsankaret i sjön och låste in deras kläder för att hindra bygång.
Om man gör skillnad emellan Årstider och systlor torde et meäium emellan en Husbondes och et Tjenstehjons tid ej wara et alldeles ouplösligt problem. Wista förflag och meningar förekomma ofta såsom orimeliga och stötande innan de blifwa bestämd» i sit rätta sörhällande med det, som bör föregå och efterfölja uti ordentelig och sammanhängande plan; och denna anstötlighet är en wis naturens anstallt, at bringa hwar sak til sin rätta mognad, fullkomna den och ost fjclfwa, genom eftertankans bruk, til förekommande af inbildningens och nygirighetens ytterligheter, som sä osta undergräfwit och brädstörtat erfarenhetens jämna och säkra grunder. Ju mer man öfwerwäger de mängfaldiga och små, men dock för menskliga lifwet rvasenteliga göromäl, hwilka dels af nödtwäng och dels af oräkneliga och oförutsedda händelser förefalla uti et hus och hwilka hwarren menskltg wishet eller magt inom 24 timar kunna utstaka, bereda eller leda, ju mer kan man anse som en physisk omöjlighet at utsätta för et Tjenstehjon wista ardetstimar ware sig pä dygnet eller weckan, kanske icke en gäng pä hela mänaden. Boskapsskötsel och hästars ans, qwarnresor, stadsfärder, uppastning, andetider, trösk, brygd, bränna, bakning, byk, slagt, med mera, som man pä en gäng hwarken kan uptänka eller upräkna, göra en sädan dagtingan alldeles vmöjelig och wi kunne ej borrtgifwa något, hwaröfwer naturen icke gifwit ost magt, eller höja Tjenstehjonet öfwer en Lag som Husbonden sjelf är underkastad.