Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Delegarne i Bolaget böra inom sig utse en ansvarig, och efter bolagets godtfinnande afsättlig, direktion, för att, enligt utfärdad instruktion och under sådan kontroll af offentlig myndighet, sorn i denna Lag stadgas, Banken förvalta samt i alla mål för bolaget lagligen tala och svara. §. 6. Bolags-reglorna, genom hvilka delegarne' skola sig inbördes förbinda, böra dessutom innefatta öfverenskommelse och stadganden i följ unde ämnen: Bth. lill R. St. Prat. 1853 & 1854. 6 Sami. 2 Afd. 1 Hält. o Bankooch Lag-Utskollens Betänkande, N:o 1. a) om beloppet af tccknings-summan eller grund-fonden och dess fördelning i lotter; b) om antalet af direktionens ledamöter, hvilka vid hufvudkontoret böra vara minst feni; c) om tiden och sältet för revisionen, som årligen skall förrättas, och revisions-berättelsens kungörande i, allmänna lidningarne; d) om tiden för ordinarie bolagsstämma, som minst en gång hvarje ar skall haltas, vi/koren för sammankallande af extra bolagstämma, så ock om röst-beräkningen; e) om suttet för ändring i bolags-reg tor na; och f) gm sättet för bank-rörelsens bedrifvande. §. 7. M om. I. Af grund-fonden skota minst 25 procent i Rikets gällande mynt inbetalas, på sätt i 8 §. litt. c. bestämmes. Såsom säkerhet för den del af tecknings-summan eller grund-fonden, som ej uti reda penningar tillskjutits, må begagnas icke allenast guld och silfver, utan äfven sådana fasti ghets-inteck rungar, allmänna verks och inrättningars räntebärande obligationer, samt aktier, som för ändamålet af bolaget godkännas, efter pröfning, ilen Konungens Befallningshafvande, eller den han i sitt ställe förordnar, bär öfvervara, med rättighet och förbindelse att dervid göra anmärkning, om skäl förefinnes. Mom. 5.
Remitterade Eonde-Ståndet till blif. vande Constitutions-Utskottet Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse i yppade frågan, om rättigheten till utnämning af Bonde-Ståndets Notarier, S. D. Remitterades till blifvande Stats-Ut skottet Kongl. Maj:tf Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof. S. D. Upplästes och lades till Handlingar. Jie Kongl. Maj:ts till Rikets Ständer i Nåder aflemnade Berättelse, om hvad sig i Rikets Styrelse tilldragit, sedan sista Riksdag. Bih, till B. St. Prot, ISIX 9'de Sami, % /o Fröt, Vtår. åen 18 Noe, isis. Från Högloft. Riclderskapet och Adeln. S D. Remitterades till ConsticutionsUtskottett Kongl. Maj:ts den 13 dennes aMtne och, den 17 derpå följde, på bordet lagde Nådiga skrifvelse till Rikets Ständer, angående utnämnandet af .Bonde-Ståndets 2:ne Notarier. StatsUtskottet: Herr von Qvqptens, Carl, den 13 dennes på bordet lagda motion, att en gemensam Klubb för alla 4 Riks-rStånden måtte på Statens bekostnad varda inrättad, jemte de af Grefve Ha. milton, Jolin, Friherre Hnckarsv är cl.Carl Henrik, samt Herrarne Jflam,Wollrath, Rosenqvist, Fredrik Leonhard , von Becker, Carl Johan, von Hartmansdorff, Angust, och Herr von Qvanten, rörande samma ämne afgifne yttranden. JProl. XJtdr. den U — jg Uor. it*s. *« Frän Högvördige Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs Kongl. Majttsden i5 den* nes till Rikets Ständer aflåtne Nådiga Berättelse om hvad sig i Rikets Styrelse tilldragit sedan sista Riksdag; Och beslöt Preste - Ståndet, att samma Berättelse skulle läggas till Handlin. game.
Till exempel – prosten placerar sin snustobaksdosa på Struensees knä – där står nu dosan. Dess anblick, en viss retning i min näsa, korteligen förnimmelsen eggar mig att taga en pris. Hvad tror ni nu, jag skall göra, herr grefve? – Ni skall taga en pris, herr prost! uppmuntrar Struensee, småleende åt den barnsliga bevisföringen, hvars slutkläm han redan förutser. – Men jag säger er – försäkrar prosten högtidligt – jag skall icke taga någon! Förnimmelsen ger mig blott eggelsen, den determinerar mig icke. Det står i min makt att göra motsatsen af det, hvartill den retar mig. – Ni ser däraf, herr grefve, er hypotes har också det felet, att behöfva hjälphypoteser, och dessa äro olyckligtvis lika otillräckliga som han själf. – Då ni bestämmer er för att låta bli, sker detta naturligtvis under intryck af en senare retelse – att försaka. Om ni nu i stället tagit en pris och snusat så häftigt, att ni fått några tobakskorn i lungorna, hvaraf häftig smärta uppstår, skulle ni då icke känna ånger? – Visserligen – visserligen – medgifver prosten betänksamt, undrande öfver hvad som nu komma skall. – Däraf kan ni draga den slutsatsen, att samvetets förebråelser också kunna förklaras ur hypotesen människan är en maskin. De komma sig af förnimmelsen om det onda, man ådragit sig genom sina handlingar. – Om ni så vill om ni så vill me-en i så fall som följd af en slutledning, som maskinen icke skulle kunna göra, utan blott det förnuftiga väsen som är förenadt med den. Själf sade ni förra gången, att ni gör er förebråelser öfver vissa handlingar, ni begått, ehuru ni samtidigt häfdade, att hvar människa måste handla i enlighet med sin natur och att ingen rättvisligen kunde förebrå henne detta. Häri ligger uppenbart en motsägelse. Vore ni så fast öfvertygad därom, skulle ni icke nu känna samvetsförebråelser öfver att ni dragit andra människor – jag tänker särskildt på en – i olycka. Struensee svarar icke.
Sus beslut ang:de präglarne, blifver hufvudsakligen öfverensstämmande med närval:de förhållanden, så väl i afseende ä silfversorn kopparmynten. Om R. St. fördenskull önska någon förändring i präglarne på något af de nya mynten, så böra de också sträcka denna sin anhållan lill de öfriga myntsorterna. Förevande anhållan är derföre, efter min öfvertygelse otillständig och skulle endast uttrycka, alt man icke kommit att så noga tänka på hela saken, ulan blott fäst sig vid en liten omständighet, och delta öfverensslämraer icke med hvad man af R. Sirs omtanka bör förvänta. För mycket anser jag denna anhållan innebära, emedan den endast rör en ringa omständighet, hvilken ändock icke lärer undfalla vederbörrdes upmärksamhet. Det lärer åtminstone icke undgå den, sora föredrager ärendet inför K. M., att fästa K. M:s upmärksamhet derå, att präglarne på de nya myntsorterna böra blifva så beskaffade, alt någon hastig förvillelse genom deras likhet med nuvaude mynt icke kan ega rum. Jag anser fördenskull Utskis förevaude förslag ofullständigt ur Den 19 Augusti f. ni. 43 en synpunkt och öfverflödigt ur en annan, hvarföre jag hemställer, huruvida icke R. o. Ad. skulle finna lämpligt att helt och hållet afslä en dylik hemställan lill K. M. Gr. Lagerbjelke: Jag är förekommen af Frih. Palmstjerna, och anhåller endast om afslag å denna punkt. Hr Printzensköld: Jag instämmer äfven med Frih. Palm stjerna, önskande blott, att Exped.Ulsk. mätte, genom det beslut R. o. Ad. nu fattar, undgå obehaget att införa ifrågavar:de punkt i den underd. skrifvelse, som lill K, M. kommer att i ämnet aflålas. Skulle Frih.
Riddcrskapct och Udel» att däruti ingä; men dä, säsom i detta fall, ett misstag förelupit, tydligen stridande mot den gällande fbrfattnings-lydelse, hwars iakttagande Ridderskapcts pch Adelns beslut äsyftat, synes mig en rättelse deruti, längt jfrän att wara stridig mot RiddcrskapetS och Ahclns afsigt, twärtom instämmande dermed. Undertecknad Lilverstolpe, ^xel Gabriel , utögd sig fä göra den anmärkning, att efter ben nu kemnade uplpsning om författningens stadgan, de och den i följe deraf hittills wanliga praxis, be, funnes följande ord i Protocolls - Utdraget» att all inqvartering, som in natura eller med penningar skall utgå, till ^:del mä beräknas pä borgerliga rörelsen, och Adelar pä husen fördelade dem emellan efter hittills wänlig method innefatta en uppenbar contradsttion, enär den hittilS wanliga fördelnings, methoden , hwilken Riddcrskapct och Adeln nogsamt sjelft kände wara den, fyin ivid Bestut-ts fattande äsyftadcs, icke wore effer proportion af H:del och Adelar, utan efter pro. Portion af jemt hälften för hus. och hälften för borgerlig rörelse» sä att om den förstnämnde proportionen skulle blifwa rättesnöret, sä stridde den emot den hittils wanliga methoden, och att om den hittils wanliga methoden skulle säsom rättesnöre anföras, sä blef, «k Den 6 September. isz wc äter proportionen helt annan, än ben förstnämde: i anledning af hvilken slutledning en rättelse spntet undertecknad oundwikelig Härvid ropades med och mot. Herr Gottilieb. Jag pästär viflt icke akt nägon förändring uti Ridderskapets och Adelns be» flut skall ividtagas. Jag anhäller blott, att min anmärkning, fotad pä Författningar och praxis vid in, Hvartcringars fördelning» mä komma för min räkning till Protokollet.
Samtidigt] har äfven semstwo (kreststyrelsen) i ett närbeläget sydryskt guvernement syskan » och märkduken. Utom med musik och dans, roade man sig också mycket med sällskapslekar, i synnerhet pantlekar, i hvilka äfven äldre personer deltogo. Mot slutet af min skoltid fick jag mottaga bjudningar till kamrater, och min mor höll ej mera så mycket på, att man skulle stanna inom sin egen klass. Det till och med smickrade henne, att jag vardt bjuden till en kamrers familj. » D u skall få se, att hon om några år kommer på börsbalen, » sade min mor med stolt öfvertygelse till min far. » Å h å! » sade min far. » Akta dig för högfördsdjäfvuln! » erbjudit henne anställning som kretsveterinär. Kvinnans rösträtt i Belgien. Den belgiska senatorn Finet ämnar för senaten framlägga ett förslag om kvinnors rösträtt. Två andra af hans kolleger, senatorer Conick o c h Crocq, hafva uttalat sig i samma riktning. Sedan Finet i oktober i bref till ett par belgiska tidningar uttalat sin afsikt att framlägga ett dylikt förslag, har han nu i senatens revisions-utskott haft tillfälle att närmare angifva dess hufvudpunkter. Förslaget är icke så särdeles vidtgående och går endast ut på att komunal rösträtt skulle tillfalla änkor, som vore förmyndare för sina barn. Då barnen blifvit myndiga, skulle mödrarna icke förlora rösträtten. Teater och musik. Med dagens nummer följa som prof de två första arken af Eva Vigströms prisbel. roman » Under Salomos insegel », så att våra läsarinnor däraf skola kunna bilda sig en uppfattning af, huru det romanbibliotek kommer att te sig, som med sexton boksidor för hvarje nummer skall åtfölja Idun under nästa år. Vi lämna ock i dag prof på den rikhaltiga gåta / delning, som från nyåret ingår i hvarje nummer. • U r notisboken. En andra kvinnlig läkare har vårt land i dessa dagar erhållit i fröken Hedda Albertina Andersson (dotterdotter till den s. k. » Lundakvinnan »), tillhörande malmöafdelningen af skånska nationen, hvilken nu i Lund aflagt med. licentiatexamen. Samma dag aflades med.
Den !2 Zebruarir395 Utdrag af Protokollet, hallit i Högloft. Rid» derstapers och Adelns Plenum den Z Februarii isio. S. D. Föredrogs Bewillninas-Utskoktets Pros tocvlls Utdrag af den zi siftl. Januarii^ rörande medel till understöd för det af Pcotoeolls-Secreteraren Lor§ stiftade Institut för Blinde, Döfstumme och Swagsinte, och klef hwad Be,villnings-U, skottet deri föreslagit, af Högloft. Ridderstapec och Adein till alla delar bifallit: Hwarom de öfrige Respecrive Stånden, genom Utdrag af Protocollet wänUgen stulle underrättas, vt Lu^ra. Utdrag af Protocollet, hållit i Högloft. Ridderffapeks och Adelns Plenum den 5 Februarii »810. S. D. Föredrogs a nyo Allmänna Beswärsoch Oeconomie-Ulstottets den 27 Januarii pä bordet lagda Betänkande angående Bykes-twister, hwiiket Betänkande af Högloft. Ridderstapet och Adeln till aila delar bifölls: Hwarom de öfrige Respecrive StLnden genom Utdrag af Prorocollet manligen skulle underrättas, vt 8upra. Friherre Ztael von VoMoin, dorfttL vnävi^ uppläste lil! Protocollet följande: Wörd - 396 Den i? Februaru. Wördsamt Memorial! Aldrig päkallade Swensta Folket sina Ständers nit och klokhet med mera ifwer och liliförsigt än wiv detta Riksmöte; dä Fäderneslander mar nära gränsen af sin undergång, dusördt genom en olycklig utgång al ett förödande krig sä wal som genom en under förra Konungar förd oordenrelig, siöSagkig och egennyttig administration af Statens medel, som sä fördjupar Riket i skuld, att all werknings förmåga till försivar derigenom war förlamad.
Ett vetenskapligt arbete af förevarande beskaffenhet, erfordrande de vidsträcktaste, samvetsgrannaste och mödosammaste forskningar, kan blott räkna en jemförelsevis mindre krets af läsare, och författaren, hvilken, efter hvad upplyst är, derå nedlagt femton års mödor, måste således sakna den uppmuntran och vedergällning för sina ansträngningar och uppoffringar, som det både genom dess fosterländska vigt och vetenskapliga värde utmärkta arbetet obestridligen fort jena r. Efter hvad Utskottet inhemtat liar viii författaren, hvarje gång ett nytt häfte utgifvits, fått sig dervid af Kongl. Majit beviljadt ett understöd af det på 8:de Hufvud-titeln uppförda anslag till rese-stipendier samt läroböckers och lärda verks utgifvande, men, efter hvad jemväl upplyst blifvit, har dock detta understöd, efter afdrag af tillfälliga utgifter, icke ens lemnat så stor behållning, att det kunnat 46 Slals-Utskotlets Ullålande JVs 148. (Fortsättn.) sätta författaren i tillfälle att, till påskyndande af forskningens fortgång och underlättande af hans mödor, sjelf förse sig med ett tillräckligt antal af de dyrbara utländska ordböcker och samlingar, hvilka vore för författaren behödiga. Det synes derföre vara en Statens pligt att med sin hjelp träda emellan och bereda författaren ett lättadt tillfälle alt fullfölja sitt litterära företag, hvarigenom det ock blifver möjligt att inom en kortare tid kunna emotse arbetets fullbordan. Utskottet anser sig derföre böra tillstyrka, att ett anslag af 1,500 R:dr R:mt årligen under hvartdera af nästkommande 5 år må beviljas såsom understöd för fortsatt utgifvande af »Svenska språkets lagar». 121:o. Till Utskottet har Preste-ståndet remitterat en af Prosten Collén väckt motion om anvisande af ett årligt anslag af 4,000 R:dr R:mt under nästa statsreglerings-period för att påskynda utgifvandet af Svenskt Diplomatarium.
Almanackorne mäge hädanefter säsvin hittils utgifwas sä beskaffade, svin Kongl. Wetensk ips - Ac'venlien för godt finner; häldst Almogen, ehuru icke Asirononwr, likwäl af Himmelstecken m. m. draga wipa siutsattler i deras Economista företag, och skulle ofta sinna sig i wilttädiabet sä framt de i Almanackornc H.knadc den uplxttring de och Förfäder hittils haft. Herr 8 v e c! L n 8 k j 6 r n 3, Leic mag, förenade sig med Herr Liive-st^xe och Herr von sisiausrvolff. Herr Grefwen och Landt-M arskal k en gjorde i anledning af discurserne proposition till ässing uppä Economie-Utskottets Betänkande, hwilken proposition BiföllS. Föredrogs ö nyo Friherre ö.si3nnerlieims, l^srg ^.UZusi, d. 22 Sept. pä bordet lagda Memorial körande sättet att utwälja ToxcringSmän, hwilkct Memorial, uppä gjord proposition, remitterades till Riddarhus - Utskottet. Upplästes följande; Utdrag af Drotocollet, hältet hos Riksens Höglosi. Ständers Banco,- Utskott d. 29 Sept. 1899. S. D. De Resp^csivc Skänden hafwa, enligt Prokocolls - Utdrag under den iS, 22 och 2sUe i sm« , vq 1ZZ8 Den 4 Oclsber. na Mänad, sig utlätit, öfwer Herr Donren och B!s stopr» Friherre lvlörners, uri Högw, Prästc-Sländ«-<, den is i nästledne mänad anmälte protest, emot Do? terings anställande inom Banco - Ulstottck, ä en proposition. som Ordföranden, Herr Lagmannen Grera,?
Han föreställde sig, att med föreskriften, det lediga tjenster skola anslås, afsåges dels att bereda tillfälle för kompetente osh meriterade tjenstemän att medelst ansökning göra sig påminte dels ock att bereda vederbörande tillfälle att välja bland flera — ty huru lämplig och berättigad till någon viss tjenst en person påförhand än måtte anses vara, kunde dock, i allt fall, under ansökningstiden, någon ännu mera berättigad komma att sig anmäla. I fråga om andra klagopunkten, förmälde klaganden, att han i ett nummer af tidningen Aftonbladet, som bilades och åberopades, hade vederlagt hvad Kongl. GeneralTullstyrelsen i utlåtandet öfver denna punkt andragit. Han bestrede sannfärdigheten af de i nämnda utlåtande örn honom gjorda uppgifter, i afseende å så väl våldet emot kamrat som angående den skuldförbindelse, lian vid ett beslagstillfälle skulle hafva emottagit af godsägaren; tilläggande, att om ock Kongl. GeneralTullstyrelsen haft anledning förmoda, att klaganden i någon mån felaktigt förfarit, en tjugusju-årig, berömligt vitsordad tjenstutöfning efter den tiden i allt fall borde hafva utplånat minnet af de mot honom i hans ungdom framstälda, men ingalunda styrkta beskyllningar. Genom hans utnämning till Tullinspektor år 1852 hade ju dessutom Kongl. GeneralTullstyrelsen medgifvit, att tillvitelserna emot klaganden icke förtjente afseende. Efter den tiden syntes endast hafva bort tagas i betraktande, huru han skött sin nya tjenst; och under denna tjenstetid, från år 1852 till och med år 1856, hade hans tjenstgöring af förmän blifvit väl vitsordad. Han hade nemligen erhållit vitsordet »duglig och påpasslig,» hvilket blott en enda bland hans kamrater lyckats bekomma. Beträffande uppgiften om de varuanhållningar, klaganden under sin senaste tjenstetid verkstält, yttrade klaganden, att han icke förstode, i hvilken afsigt densamme blifvit gjord.
Båda årens räkenskaper äro granskade i Kongl. Kammarrätten utan anmärkning, och hafva icke heller till någon erinran af Revisorerne föranledt. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: ■•ebet. år 1848. år 1849. Balans från föregående året: Behållning . 34: 26. Uppbörd: — Balans till påföljande äret: Credit. Balans frän föregående året: Utgift : Gymnastiska Central-institutet. Revisorerne hafva från Direktionen flir Stockholms stads undervisningsverk fått emottaga Föreståndarens för ifrågavarande institut, till Direktionen afgifna, redogörelse för de medel, 500 R:dr årligen, som, enligt staten för institutet, äro till materielens underhållande anslagna. o Vid denna redogörelse har någon erinran ej förekommit. Al densamma inhemtas följande förhållande: Ucbct. år 1848. är 4849. Uppbörd: Statsanslag , 500: — —■ 500: — - Balans till påföljande äret: Balans frän föregående året: Utgifter: Räkenskaperna hafva för båda revisionsåren blifvit i Kongl, Kammarrätten granskade utan anmärkning. Förbållandet mellan inkomster och utgifter redovisas sålunda: Debet. år 1848. år 1849. Uppbörd: Balans till påföljande året: Credit. Balans från föregående året: "'er: — Arfvoden till lärare och betjening vid Götheborgs gymnasium — 416: 32. — 284: 33. — Till bibliotheket vid Götheborgs gymnasium 162: 24. — 149: 42. Det i sednaste revisionsberättelsen omförmälda, utaf Kuratorerne för stipendieinrättningen upprättade och till Kongl. Maj.t i underdånighet afgifna, förslag till instruktion för inrättningens styrelse och till reglemente för utlåningen af dess medel är, enligt Revisorerne meddelad upplysning, ännu på Kongl. Maj :ts nådiga pröfning beroende. Vid räkenskaperna hafva Revisorerne icke funnit något att erinra. Anslag-et för National-museibyftg*naden.
»Kan meningen månne vara» frågar motio nären, »att makarna skola derefter opålaldt lemnäs åt sitt ömsesidiga hat med ty Lag-Utskottets Betänkande M 21. 7 åtföljande husliga elände och okristliga exempel för barn och samhällsmedlemmar; eller må domaren, på endera makans anmälan och efter den andras hörande, döma till skilnad i deras äktenskap; eller bör frågan derom, enligt Kongl. Förordningen den 27 April 1810, till Kongl. Maj:ts nådiga afgörande öfverlemnas? Utan något stadgande i denna eller dylik syftning,» fortfar motionären, »anser jag förstnämnde nådiga förordning ofullständig och föreslår alltså, att till densamma må bestämmas ett tillagg, som antingen tillåter domaren att, då ofvannämnda varningar och skilnad ej verka till ändamålet, döma till äktenskapsskilnad, eller utsätter att frågan derom bör till Kongl. Maj:ts nådiga afgörande i underdånighet öfverlemnas.» Sådant är innehållet af denna motion, hvilken Lag-Utskottet, i följd af erhållen remiss, har till pröfning förehaft. Dervid har Utskottet icke kunnat undgå att finna motionärens framställning vara grundad antingen på förbiseende af ett stadgande i den af motionären sjelf åberopade Kongl. Förordningen den 27 April 1810, eller ock på en alltför inskränkt tolkning af densamma.
I alla tider hafva skjutsningar och inqvarteringar varit ett onusj, sorn efter omständigheterna drabbat Landets invånare, hvarföre ej någon särskild ersättning kan äskås} men deremot anser jag med^största rättvisa förenligt, att de jordägare af Elfsborgs,'Bohus och Wermlands Län, hvilka synnerligast under fälttåget i Norrige varit uppbådade för Arnréens behof, och der qvarhållne flerfalldiga veckor, äga fullt anspråk på ersättning, heldst då man betraktar, att detta betydliga lidande ökades derigenom, att hö- och sädesbergningen samt nödiga arbeten till det då förestående höstutsädet just under denna tid inträffade, och då defe loford af alla, sorn bivistat denna campagne, ej kan nekas, det Allmogen med ali möjlig beredvillighet befrämjat företagen och de välgörande afsigter, hvartill dess biträde erfordrades } så är det en helig pligt jag uppfyller, då till Eders Excellence samt Ridder skåpets och Adelns upplysta pröfning jag vördsamt hemställer, om icke de, som bevisligen vant med folk och hästar i och för kriget i Norrige, böra derföre erhålla en skälig ersättning, lämpad efter hvars och ens längre eller kortare bortovaro från sina hemvist , samt att de, sora genom förluster af kreatur , åkdon , selar eller andra bidrag till Arméens fortskaffning och förnödenheter, mäte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas till åtnjutande af ett mot förlusterna någorlunda svarande skå-. destånd} och lår jag lemna den upplysning^ Den 22 Juni, 503 att uppå Konungens nådiga befallning hafva redan inom Elfsborgs Län behöriga besigtningar och värderingar blifvit verkställda samt till Kongl. Maj t i underdånighet öfverlemnade. Friherre von Stedingk, Vieton Det synes mig ganska billigt, att någon ersättning lemnäs de invånare, sorn genom det sista fälttåget blifvit lidande, och jag hemställer om icke detf,vore lämpligast, att alla öfriga orter dertill bidroga derigenom, att på alla ställen af Bevillningen en viss summa afdrogs, hvilken kunde de lidande tillställas.
Uti häröfver afgifven underdånig förklaring, hvilken dock så sent inkommit, att densamma icke kunnat i sammanhang med revisionsberättelsen till trycket befordras, har bemälde Direktion andragit, hurusom, oaktadt flere försök medelst annonser i stadens tidningar att få nämnde kapital utlånt, det likväl icke varit Direktionen möjligt att för detsamma erhålla nöjaktig inteckningssäkerhet, hvadan Direktionen, för att icke längre gå miste om räntemedel, slutligen nödgats inköpa omförmälde fem obligationer. Vid det af Direktionen sålunda upplysta förhållande torde förevarande anmärkning ej böra till vidare åtgärd föranleda § 22. (1858 års Rev.-ber. pag. 202.) Vidare hafva Revisorerne anmärkt, att den för Maria läroverk afgifna rökning icke meddelade någon redogörelse öfver den terminseller skol-afgift, hvilken, jemlikt Kongl. Cirkulären af den 6 Juli 1849 och den 1 Oktober 1851, bör af 32 Stats-Utskottet* Utlåtande M 13. lurjungarne vid rikets elementarläroverk erläggas samt af Rektorerne uppbäras och redovisas. Rektorn vid nämnde läroverk har uti en till bernälde Direktion ställd och af Direktionen til! Kongl. Maj:t underdånigst insänd förklaring, hvilken af samma anledning, som i nästföregående § omlörmäles, ej kunnat i sammanhang med revisionsberättelsen till trycket befordras, anfört, att, enligt Kongl. Stats-kontorets räkenskaper, nämnde afgift, för höst-terminen 1853 uppgående till 405 R:dr B:ko. och för vårterminen 1856 utgörande 402 R:dr samma mynt. blifvit deri förra den 28 December 1855 och den sednare den 16 September 1856 till Kongl Räntekammaren erlagd. Ehuru Utskottet anser att ifrågavarande afgifter rätteligen bort redovisas i skolans räkenskaper och upptagas såväl bland dess inkomster, då medlen influtit, som bland utgifterne, då de blifvit utbetalde; likväl och då afgifterna, på sätt ofvan förmäles, och hvilket jemväl är genom Kongl.