Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af denna anledn. öfverlemnar jag äfven till R. o. Ad. att bedomina, huruvida det icke blir nödvändigt att bifalla hvad jag uti ett föregående plenum yrkat, nemi. infordrande af Statsoch jemväl Const.- Utskrns i dylika frågor hållna prot , med undantag, hvad det sednare Utsk:s prot. beträffar, af dem, som kunna innehålla något af Statsrådets prot., emedan sådana icke kunna af R. o. Ad. infordras. Gr. Anckarsvärd, Cail Henr.: Frih. Cederström har lill sin angifvelse lagt en ytterligare emot Const.Utsk., Den 26 Bl a j. 383 oell lian liar dervid yttrat, att detta Utsk. visat sin afsigt utt stifta 010 ibland sina medborgare. Jag anhåller att protocollislen mätte fästa särdeles vigt vid dessa ord, för den händelse jag skulle hafva begått ett misstag i uppfattningen; ty angifvelsen är af en ganska svår natur, då en medborgare uppträder och tillvitar icke allenast en, utan flera af R. Sl:s afdelningar, ett bestämdt bemödande anstifta 01 o emellan medborgare; men, mine herrar! jag kan icke af grundlagen inhemta att Riddarhuset utgör det forum, eller R. o. Ad. den domstol, som har att upptaga elt sådant mål och alt handlägga en angifvelse af denna natur. Jag bestrider således Frih. Cederström rättighet att här uppträda i egenskap af angifvare, och jag bestrider honom myndighet att åtala en så beskaffad brottslighet, ifall den verkligen hade ägt rum. Jag har mig nemi. icke bekant, att Ur Frih:ti, under de trenne plenidagar han varit borta från riksdagen, blifvit beklädd med något åklagarekall, eller alt åt honom blifvit uppdragna Justitie-canceilerens embetsåligganden. Jag känner det icke. Likaledes känner jag icke, om Sladsfiseal Fredholins åligganden i tryckfrihetsmål blifvit Frih. Cederström anförtrodda; men hvad jag bestämdt känner är det, att jag, såsom ledamot af R. o. Ad. och såsom medlem af R.
En annan förberedande fråga bär Utskottet jemväl, före behandlingen af de särskilda ordinarie inkomsterna, funnit sig böra underställa Rikets Ständers pröfning, nemligen angående förslagsprisel å Kronans behållna spanmål, hvilket vid sednaste riksdag bestämdes till 6 Kalr 32 sk. B:ko för tunnan, men Kongl Maj:t nu, i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Stats-kontorct underdånigst föreslagit, ansett böra beräknas till 8 Kalr 19 sk. 22 r:st. B:ko för tunnan, motsvarande 2 Kalr R:mt för hvarje kubikfot. Enligt de uti Kongl. Stats-kontorets underdåniga berättelse meddelade uppgifter, har medelvärdet af hvarje tunna spanmål utaf Statsverkets samtliga spanmåls-intrader, nemligen afradsoch tionde-spamnål, arrendemedel, kavalleri-regementenas bästvakansspanmål, äfvensom ständiga rotevakans-afgilter vid Skånska infanteri-regementena uppgått, åren 1845—1854, till följande belopp: år 1845 8: 9. ,1846 8: 40. B:ko: och enär samtliga spanmåls-intraderna, jemlikt Kongl. Kungörelsen den 11 Maj 1855, numera skola ingå lill statsverket efter tio-årig medelmarkegång, samt markegångspriserna för åren 1851—1854, i medeltal uppgående till 8 Kalr 32 sk. B:ko för tunnan, helt och hållet komme alt ingå uti och till en del bestämma medelmarkegångspriserna för hela Stalsreglerings-perioden 1858—1860, hade Kongl. Statskontoret ansett värdet å spanmålen för samma tid med säkerhet kunna upptagas till 2 Kalr R:mt för kubikfoten.
Utdrag af Protocollet, hållet ho3 Riksens Högloft. Ständers Statsutskott den 8-'de Aug. 1823. ♦ s. D. Justerades Utskottets Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut afgifne Betänkande , angående Klabböhle Krono Lax Fiske; i afseende hvarå Herr Öfverste Uieutenanten Friherre af Nordin rell Herr Öfverste - Lieutnin. ten von Heijne reservera e den särskilda tanka, att Utskottet bordt hos Riksens Högloft Ständer upg'fva Herr Bjuhr, såsom den, hvilken, å Arrendet af nämnde Fiske, gjort det högre an tud, hvarå Utskottet hufvudsakl gen grundat sitt afstvrkande, om detta Fiskes upplåtande till Uieutenanten Berghmark, emot samma villkor, hvarunder han det nu innehar. År och dag som ofvan. Ex Protocollo 3. C, Lorich. 4 Smnl. 4 Bävch \i> Sta ts - tlt s kot t e t s Betänkandftn* N:o 404. Ankom den 14 Äng. 1823. Statsoch Lag-Utskottets Utlåtande» öfver de inom Vållofl. Borgare-Ståndet samt Hedervärda Bonde - Ståndet väckte Motioner, om särskilde Brottmåls-Domares tillförordnande. T II Stats - och Lag - Utskottens gemensamma åtgärd hafva följande Memorialer blifvit remittera, de ne nligen •• i:ö "Från Väjlofl. Borgare - Ståndet, af Riksdags - Fullmägtigen för Götheborg Herr B. HS. mtesson, deruti hatt anfort: Att kostnaderne för Fångtransporter och bevakningar uppgått till mångdubbladt belopp emot hvad Rikets Stander, vid 1S1S års Riksdag i beräknat; Att Häradets
Slott den 11 Martii i8i8> ”£t »Jedan Kongl. Majit, enligt Rikets Ständers en. ”hälligt yttrade underdåniga önskan, beslutit, att ”Dess Kröning må under nu varande Riksmöte ”verkställas, har Kongl. Majit, såsom en följd ”deraf låtit anbefalla åtskilligé förberedande an”stalter, hörande till denna högtidlighet. ”Kongl. Majit tviflar ej, att Rikets Ständer ”lära vara betänkte att för detta behof utse er”forderlige Medel; ochKongl. Maj:t önskade ”derföre* att till någon uplysning för deras åt”gärd i denna del, konna upgifva ungefärliga ”beloppet af de kostnader* sorn för detta tillfälle ”äro att påräkna. Det är af denna anledning ”Kongl. Majit vill hafva Rikets Ständer foresla”git, att i afseende på de förestående Krönings”högtidligheterne, anvisa en Summa af EtfTdun± ”diadeFemtioTusende Riksdaler, den Kongl; ”Majit förmodar blifva för detta ändamål till Stockholms ' Slott deri 1 i Mars 1818- GARL JOHA N. C. Klintberg.” I anledning af hvad Kongl. Majit i Näder täckts sålanda framställa, får StätsUtskottet till Riksens Höglofl. Ständer vördsamligen hemställa och föreslå, att den till Kongl. Maj:ts Kröning érforderlige Samma 150,000 Rid måtte anvisas att utgå af de Qfverskotter på StatsWerkets Intrader, sorn för år 1817 äro att påfäkna. Riksens Höglofl. Ständers StatsUtskotts Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid dess yttrande angående indragning af Talmäns Tajflärne. H öglofl.
Uptagna efter bte^lsmentrks Lourz s 44 st. — 8p. R:d. 5,868,555:-^ It,ad. vex. Guld. E 8, 147,000: Län-L-spiisl. Hwaraf: Lires — 8,164,942:? 4- ^ ?U lk. s 44 st. L:co R:d. 560,000 Län och förskott ä 47 st. - -> - 552,500: 8p. R:d. 10,757,91;: 46.—. Wid jämnförclse emellan GaldcnS förhållande, befi, ,neS således, ar ten Utrikes Gulden xa cn lid afatta ar blifwic mindffad med R:dr 2,261,997: 15 si. 6 r. och den inrikes deremot ökad med R:dr 962,460: 14 H. sa at wrsla mlndffningen i galten under terörde lid utgjort R:dr 1,299,556: 47 si. 6 r:st. Denna mindffning hade bordt bliswa mycket ansenligare, sa framt icke oförutsedda händelser inträffat, och flera berydeliga samt oparäknade utgifter kommit at beswara W-rket. Til hög Gours och ^.Zio har <5onkylrot mast förfikaff. fig fina roärelbehos, hwarigenvnr Lvmoirer pä de 4?6 rvärlar, som mod Lrsäie - sedlar blifwit uyhandlade i Cuurs-äiKsrenee sch ^glo, fakt widkäunas en förökad utgift af något östver en lillion Riksdaler; hwarförutan belydeliga Summor algatt til krovistoner för LänvmsäkrMngar, Inköp o.f twänne Hus, Werkeks underhäll med mera. Afwen som utbetalningarna ä L euikiv«r och 6i ipLuliisinfla Kronofordran medkagil en ansenlig del as Lornnirers inkomster.
Anslag för detta år af Till arbetets fortsättan Slottsbyggnads-anslade anordnade , . 3,000: get . 1 .. 10,000: ■■ Räntor 6,802:36. 1. Dito af extra utgiftsBehållning, lill afbe medlen 1,000: talning å Landtbruks Academiens fordran 1,197: n. M. Summa n,ooo: Summa 11,000: Utskottet anser förrberördé redogörelser icke föranleda trll någon åtgärd. Stockholm den 4 Nov. i834- s Suts-UtskoUets Berättelse N.-o 3*5. Anlt. till Exped.-Utsk. d. ii Nov. 1834. Berättelse _, angående verkställd revision af Kongl. Krigs-Collegii med derunder l/dande Cassors afgifne Redogörelser för är i83u (I. A.) Stats-Utskoltet, sorn, i afseende på denna granskning, tagit kännedom af de Kongl. Bref, som under loppet af berörde år lill Kongl. Collegium blifvit aflåtne, får nu anmäla resultaten af .ifrågavarande Redogörelser. Första Departementet. Ar tiller i-Afdelning en. Räkenskapen, som i Kongl. Kammar-Rätten blifvit granskad med anmärkningar, har, i afseende på Cassans tillstånd, utvisat: Debet. Bulance från år i83o « * 3 Uppbörd: i83r års Statsanslag Krutoch Salpetermedel Auctions-medel För försåld t jern . Under diverse Titlar tillsammans Afskrifning af Kongl. Maj:ts och Kronans skulder . Ifräo år i83o halåncerade skulder • * . Utgifter: Beväringsbehof Gevärs reparerande • 9,2 u:, 4 a. 6*. Passevolance för Gevär . • 9,418: 16. — Nya sido-gevär , 9,549: 23. —. Artilleriets Exercice och läroverk . • i4,395: 1. 11.
Ull med en gemensam införsels-afgift af 2 sk. skålpundet har blifvit af Ridderskapet och Adeln, Presteoch Bonde-Stånden bifallet, hvaremot Borgare-Ståtidets beslut för denna artikel innefattar att ull, alla slag, skall vid införsel vara tullfri. Så vida icke Borgare-Ståndet vill frånträda detta sitt skiljaktiga beslut, föranledes följande omröstning: N:o 26. Den, sorn vill, att, i enlighet med Utskottets förslag och tre Stånds beslut, Ull, alla slag, belägges med en införsels-tull af 2 sk. skålpundet, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer denna artikel att vid införsel vara tullfri. 12 Bevillnings—Utskottets Memorial, N:o 16. Garn, Bomulls-, ofärgadt. Ull-, Linne-, För »Garn: bomulls-, enkelt eller dubbleradt, i härfvor eller å bobiner, ofärgadt, » har B ondo-Ståndet nedsatt införsels-tullen till 3 frän 4 sk. skålpundet, hvilken sistnämnde nu gällande tullsats blifvit i Utskottets af de tre öfriga Stånden i denna del godkända förslag bibehållen. ' Utskottet inbjuder Bonde-Ståndet att i förevarande afseende förena sig med de öfrige Stånden och föreslår, derést detta icke skulle bifallas, följande omröstning: N:o 27. Den, som vill, att, i enlighet med Utskottets förslag och tre Stånds beslut, införsels-tullen å »Garn: bomulls-, enkelt eller dubbleradt, i härfvor eller å bobiner, ofärgadt, » bibehålies vid nu stadgade belopp, 4 sk. skålpundet, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, nedsättes denna tull till 3 sk. skålpundet. För »Garn:
Det förnämsta hindret emot antagande af Motionairens förslag är emedlertid den rubbning, som derigenom skulle förorsakas uti sjelfva grunderne för alla nu gällande lagbestämmelser, rörande tiden för talans fullföljd ifrån lägre till högre instantie. Antoge man, alt berörde tid bör bero, icfce, såsom hittills, på afståndet emellan de orter der beslutet fallit och der detsamma öfverklaga», utan af partens mer eller mindre aflägsna vistelse, så komme man till den slutföljd, att, i ett och samma mål, den ena parten, sorn bodde i Norrland, borde ega längre fatalietid än den andre, så - 6 E(t»- Utskottets Utlåtande N:0 15 r. sorn bosatt i Upplanrl; äfvensom, alt t. ex. Norrbottens invånare måste erhålla förlängd fatalietid, för talans fullföljande icke blott ifrån Svea IlofRätt, utan äfven ifrån de öfrige Hof-Rätterne, i der dömde mål, hvari de möjligen kunna vara parter. Ja, då skulle fatalier komma att bero af parternes under sjelfva rättegången förändrade hemvist, samt den i dylika frågor högst magtpåliggande säkerhet i det närmaste gå förlorad. Ville man åter, med inskränkning af motionen, biträda den på sådant sätt, att man godkände såsom grundsats, det fatalietiden, i afseende pä fullföljd från Öfver-Rält till Kongl. Majit, borde bestämmas i förhållande till afståndet emellan Under-Rätten och Residencestaden, så skulle, i allt fall, öfverensstämmelsen i lagstiftningen fordra, att en ny reglering för bela landet uppgjordes. Med lika mycket skäl, som inbyggarne i Westerbotten, Norrbotten och Lappmarken må hafva att åberopa, kunna äfven andra landskaps, t. ex. Gottlands invånare påyrka förändring för dem. Det är ett misstag, om någon af de Talare, som emot Betänkandet framställt anmärkningar, trott undantag af omförmälde beskaffenhet för vissa orter redan ega rum. Sådant är icke förhållandet.
I rubriken har ock blifvit tillsatt det förtydligande uttrycket: »eller Möbelspik». Nya arbeten af Tenn draga i 1863 års taxa en tull, de olackerade och omålade af Tenn. 25 öre, samt de lackerade eller målade af 40 öre pr skålpund. Komiterade hafva i fråga om Traktaten med Frankrike tillstyrkt, det afgifterna å dessa arbeten, hvilka i Tyska Tullföreningens tariff vore belagda med samma tull som blyoch zinkarbeten, eller de gröfre med 2| öre och de finare eller lackerade med 9 öre pr skålpund, 144 icke måtte sättas lägre än de, som föreslagits för arbeten af koppar, samt sålunda hemställt, det de måtte bestämmas till respektive 15 och 30 öre, dock med öfvergångssatser för tiden till och med år 1867 af respektive 20 och 35 öre. Och då, i hvad olackerade och omålade tennarbeten angår, den ofvan angifua slutliga tullsatsen, 15 öre, utgör omkring 8^ procent af varuvärdet samt omkring 17 procent af tillverkningskostnaden, under det samma tullsats för de lackerade eller målade slagen blifvit ställd något högre i förhållande till den förra än förut, hvilket ledt till närmare öfverensstämmelse med hvad som härutinnan finnes iakttaget i, bland annat, Danska och äfven Norska tulltaxan, hafva sagda tullsatser, hvilka jemnväl i förstnämnda Traktat antagits, med sina respektiva öfvergångsbelopp, blifvit här bibehållna. Tennsalt Vid Tennsalt och Klortenn, med hänvisning till Kemiskt-tekniska preparater, mortenn. har, sedan dessa senare blifvit föreslagna till tullfrihet, afgiftsfriheten direkt angifvits; hvarjemnte Träättiksyradt Jern, som varit med förstnämnda artiklar sammanstäldt, utan att med dem stå i något inre sammanhang, blifvit ur rubriken affördt. Terpentin.
Herr Friherren har anmärkt olämpligheten af att här ingå i några detaljer om högre löner &c. Jag anser äfven, att detta ej tillhör en rådslående - Den 7 Octo ber e. rn. ende Församling, oell är dessutom nu ej i tillfälle att kunna utreda dessa d e ta il 1 er. Herr Friherren har sägt det ej vara ovanligt, alt Representationen söker afpruta på Konungens propositioner. Jag medgifver detta, och vill ej bestrida hvarken Representationens rätt dertill, eller praxis. Mea bär uppstår fråga, hvarföre vi nu skola omarbeta Utskottets uträkningar; hvarföre vi skola förvandla oss till ett Statsutskott? Om man blott vill gifva en rund summa för att afpruta, må man då säga, hvilken summa man vill afpruta, i stället för att tvista om spannmålen. Om någon tror, att Kongl. Maj:t fordrar mera, än som behöfves, eller Statens tillgångar medgifva, må man uttrycka hvad minskning man önskar i penningar; man behöfver ej evalvera på annat sätt. Jag anhåller om proposition till bifall å Utskottets Utlåtande. Friherre af Nordin: Jag ber Ridderskapet och Adeln om tillgift, alt jag ännu en gång tar ordet; det har endast skett, för att bemöta ett yttrande af Grefve Horn, hvilket visar, att Herr Grefven ej granskat förhållandet. Han har sagt, att 2600 tunnor spannmål äro tillgänglige från Konungens Regemente, och att således en ringa difference uppstår, för att erhålla de erforderlige 2800 tunnor. Jag vill då fästa uppmärksamheten derpå, att som Ar til le 44 H. ,7 Den 7 Octo ber e. m. riet skall ökas med 600 man, och hvarje man om året förtär 3 tunnor spannmål, afgå derigenom genast 1800 tunnor, om de skulle tjena hela året, hvilket dock ej är afsedt. Detta är orsaken ■, hvarföre ytterligare fordras 1900 tunnor.
Men jag känner händelsevis fröken von Helms närmaste vänner och vet äfven, att hon försökt lära sig grunderna för en förnuftig barnvård, och till denna hör, att barn ej allt för mycket sitta på vårderskans arm. När de ej sofva, ha de små det mycket beqvä- mare på en madrass eller god matta på golfvet, som ni j u v e t » » Men skall hon då draga eller skjuta barnvagnen ute i promenaden bland folkvimlet? Kommer det ej att genera henne? » » Jag tror, att detta skulle ännu mera genera lilla Elly och hennes syskon, ty en mycket besökt promenadplats är sannerligen ej något passande ställe för barn. Astrid kommer helt säkert att uppsöka mera stilla och mera lämpliga platser, der hennes små skyddslingar få leka och andas ren luft i ro och fred för en mängd vuxna personers tanklösa nyfikenhet, anmärkningar och pladder. Barn leka bäst med barn. » » Det är sant, och jag tror, att jag sjelf följer med Astrid och småherrskapet de första dagarne åtminstone. » » Det förstås, att ni gör, och får ni bara en gång smak på att se barn leka under förnuftig tillsyn, tar ni nog ofta er den friheten att följa med Astrid och småttingarne. Kanske ni till och med stundom ber henne öfvertaga er del af de husliga bestyren, medan ni drar ut med dem ensam; så der naturlig kan man ju bli, då man tager en sak på rätta sättet. » » Men så måltiderna. Äldsta plantan, Sigrid, har börjat att sitta vid vårt bord bred
Flottans särskilda korpser förordnade hafva att sig i underd. rätta, gifven den 11 Sept. 1841, innehåller uti 4:de mom. af 12 § ett åläggande vid vite för rotehållarne att inställa sig vid general-mönstring, antingen numret är vakant, effektivt eller båtsmannen bortkommenderad. Onskligt vore att denna rotehållarnes skyldighet förändrades till en rättighet, i likhet med hvad den för rotehållarne för Arméen är, att sig vid general-mönstring inställa, för att sin rätt bevaka. Föreskriften qvarstår sedan äldsta tiden af båtsmans-rotehållets tillvaro och var möjligen då af behofvet påkallad, enär rotens och båtsmannens ömsesidiga rättigheter och skyldigheter icke voro så bestämda, som nu är händelsen genom tid efter annan utkomne författningar och då tvister dessa parter emellan vid mönstringen lättare kunde afgöras, än nu torde vara fallet. Månne icke båtsmansrotehållarnes inställelse vid general-mönstring sker lika mycket för bevakande af egen rätt som för Kronans eller båtsmannens skull? och månne i sådant fall behöfligt eller ens lämpligt är, att förelägga vite för bristande inställelse? Rotehållare, som hafva lång väg till mönstringsstället och icke veta -sig hafva något att andraga eller uplysa vid mönstringen, underkasta sig heldre att böta än att på en onödig resa upoffra en för landtmannen dyrbar tid. De, som hafva sina nummer vakanta, måste inställa sig för att vid numrets upropande betyga sin egen närvaro, för att undvika plikten. Ar det rimligt att låta en sådan föreskrift qvarstå? Borttagandet af densamma skulle äfven förkorta eller förenkla möustrings-förrättningen och följderna deraf. Nu måste dervid en noggrann förteckning upsättas på frånvarande rotehållare och denna förteckning sedan öfverlemnas till K. Amiralitets-Krigsmans-kassan, hvars styrelse vidare hos vederbörande K:s Befide begär böternas
Palmstjerna •framställt, och dä är det i sanning stort skäl, att, för denna nja gren af lånerörelsen, vidtaga den åtgärd, som i reservationen af biskop Agardli blifvit föreslagen. Jag tillstyrker alltså återremiss på denna punkt. Frih. Raab: Jag erkänner uppriktigt, atl det förslag, som biskop Agardh nu gjort, undfallit min uppmärksamhet och jag erkänner, likasom de 2:ne föreg:de talarne, sanningen af hans ord, förklarande att jag visst icke vill motsätta mig en återremiss af delta mom. i berörde afseende, utan anser både nyttigt och väl, Den 22 A |iri 1. 257 väl, om biskop Agardhs förslag i afseende på räntevillkoren för kreditiverna blefve anlaget. Jag får således tillstyrka återremiss. Hr Ribbing: Jag skulle visserligen också deruti vilja instämma, lika med den siste värde talaren, såvida jag icke fruktade att den, som för sådana orsaker skull, som här misstänkas, begagnar ett kreditiv, gör del endast för alt så mycket lättare kunna ofta omsätta sina län, d. v. s. att han, såsom man säger, sköter sig väl; men vanligen får en sådan person icke kreditiv mera än en gång. Om man dock finner att den lånesökandes rörelse är sådan, att han måste i och för densamma ofia omsätta sina penningar, dä får en sådan kreditivsökande företräde framför alla andra, men alldeles icke lemnäs kreditiver till sådana personer, som blott äro lånbehöfvande oell som söka kreditiv endast för att fä en resurs att omsätta sina skulder. Hr von Hohenhausen: l en privatbank kommer det alltid alt gå, lättare än i den stora allmänna banken, alt reglera kreditivrörelsen med afseende på de personer, som skola den åtnjuta. Det faller sig klart, alt då, som här i första mom. står, dessa kreditiver beviljas såsom understöd för tillfälligt begagnande af dem som drifva en rörelse och derigenom ofta häraf äro i behof.
Inom hela Länet finnes således i Landet endast frenne särskilt tiilålne krogar, nemligen en vid Dalaholm, nära Lunds brunn, egentligen med afseende å Värdshushållningen för deras Betjening, som besöka Brunnen, och 2:ne vid Rödesund, der Götha Canal utfaller i Weltern och dessutom anie större marknader örn året hållas, så att den der förefallande större tiatiken gjort krogarne nödige. 5:o Studer. Mariestad nied i,387 innevånare, deraf 960 skattskrifne. Skara med 1,492 innevånare, deraf 870 skattskrifne. Sköfde med 604 innevånare, deraf 36) skattskrifne. Fahlköping med 477 innevånare, deraf 3oa skattskrifne. Lidköping med 1,820 innevånare, deraf 1,197 skattskrifne. Hjo med 5a5 innevånare, deraf 021 skattskrifne. De stadsmanna-näringnr, som idkas i dessa Städer, bestå af liandlverkerier och bandel till någon del med ortens produeter, men väsendtligen med Sill, Salt, Specerier och Kramvaror, som från Götheborg och nu mera, sedan segelfarten å Götha Canal är öppnad, äfven i någon nion från Stockholm lii iföras och till ortens Innevånare försäljas. Jordbruk idkas älven i betydlig nion i alla Städerne och utgör för Falköping till ©eli mell dess hufvudsakligaste näring. Dels härigenom, dels emedan ingen af Städene är så folkrik, att consumtionen af Landtmanna-Producter der kan vara betydlig, och då för öfrigt Köpmännen foga befatta sig med Spannemålsliandel, kunna Städerne icke anses hafva något vigtigt inflytande på Landets cultur och näringar. Stadsmanna-rörelsen är deremot helt och hållet beroende af Landtmannens vilkor i den angränsande orten, då vidsträcktare tillfälle för afsättning af handelsoch handtverksvaror sällan wifves.
Lag bedömas 1 — Jag tror fbr min del, att uppgdrandet af bestämde grundsatser, i fdlje af hwilka de utlätelser, som antingen stridde mot moralitet eller ock af annan mindre allmän orsak skulle hafwa en skabellg inflytelse pä Samhället, borde med straff gäldas, wore ben rätta wägen till ernäettde af en billig Lagstiftning i detta hänseende. Det wore pä denna wäg man säkrast komme till afgörande af förbrytelsernes olika grader, och filjakteltgen likasä af straffens. Det ändamäl hwarpä all Lag syftar, nemligen det att förekomma brotten, wore härigenom i lika grad wunnit, som genom alla andra strafflagar, och förbrytelsen genom Uttrycket lärer icke bchöfwa, ej eller täla nägre andra motwigter, än dr som läggas mot all annan skadelig handling. Uti ett Statsbyggnad som icke hwikade pä andra grundwalar än konstens, kunde till äfwentyrs Len - Den i2October. 4159 Ccnsurktt anses klokt beräknad, och det kan icke nekas, att om man will upprätta nägot konstigt, är framfbr allt bett Lheologista Censuren ett yppkrligt Mes del. Men sedan Stater börjat grunda stn we^keliga styrka pä upplysning, sedan menniska»förständers hög« sta odling funnits wara Samhällets ädlaste föremäl, och sedan man allmänt hunnit inse att Medlet kill denna odling ligger t tankans fria anwändande, kror jag ej att nägon stags Censur katt anses behöflig, billig eller tillständig. Hwad NU särskildt angär bet momentet r Tryck, frihets Förslaget, som handlar om ett Lheologist Cen» sur, anser jag mig kunna anföra alldeles talande delvis pä öttödighrtett af en sadan. Da Reformationen började ! Tyskland bkcf det naturligtvis en hufwubwaxime hos Protcstan terne akt undersöka giitighetett af ben förut radande Religionens läror.