Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Systrarna tog emot inackorderingar i sin bostad vid Gustaf Adolfs torg nr 40 (nuv. nr 4) och Oliva drev dessutom en förberedande skola för gossar i samma hus. Fru Elna Hansson (1814–1891), f. Arfvidsdotter och gift Månsson var en märklig kvinna. Hon var den mellersta i raden i en dynasti på fem läkekunniga kvinnor. Hennes dotterdotter Hedda Andersson blev den första kvinnliga läkare som utexaminerades från Lunds universitet. Fru Hansson, som i folkmun kallades ”Lundakvinnan”, vårdade sjuka, främst för yttre skador, benbrott, sår o. dyl. I sitt hem i hörnet av Altonagatan och Stora Nygatan i Malmö tog hon emot patienter, och även långvarigt sängliggande fick plats på hennes sjukhus. Många lyckades hon bota och hennes förtroende hos allmänheten var mycket stort. Där professor Ask i Lund misslyckats, nämligen med Victoria Benedictssons skada på höger ben, lyckades Lundakvinnan åstadkomma bättring. VB kom så småningom upp från sjukbädden och kunde börja gå, först med kryckor, sedan käpp. Ett brev till Christian Benedictsson, dat. 15.11 1882, berättar om den första tiden i Malmö: ”Käre, lille Far! Tack för brefvet, hvilket jag emottog i går e.m. [...] Jag tänker mycket på er alla och på bokhandeln med, men har svårt för att skriva emedan jag för benets skull måste ligga i en ganska obeqväm ställning. Gröt hafva vi på både natt och dag, der kommer otroligt mycket blod och var. Fru Hansson menar att der verkligen fins en lös benskärfva som måste ut på ett eller annat sätt, vi ha upptäckt hvar den sitter men det kommer väl att dröja innan man får fram den. Hon gifver goda förhoppningar, men menar att det går långsamt, gymnastiken sker mycket varsamt och jag får ej ens i vagn lemna rummet ty gumman säger att benet är ofantligt skört nu och kunde brista af ringaste stöt eller oförsigtighet. Jag har varit dålig i det i följe af resans ansträngning, men nu är det Gud ske lof bättre igen. [...]
Vid inom Riddarh.Utsk. förehafd pröfning af detta ärende, stannade Utsk., bland annat, i den åsigt, att den dåvarande tidpunkten icke vore rätt väl vald, för att på Riddarhusgården upföra dyrbara hus, enär fråga vore väckt om byggnad af en ny bro öfver Norrström från Tegelbacken förbi Strömsborg till södra stranden af strömmen, men definitivt beslut angående landfästena derför då ännu icke blifvit fattadt, utan syntes böra afvaktas, innan R. o. Ad. ginge i författning om nya byggnader å denna plats; uppå hvilket m. fl. skäl och dä dessutom, derest i en framtid de å Riddarhusgården nu upförda byggnader skulle komma att helt och hållet borttagas, både Riddarhuset och hufvudstaden, i följd af den derigenom beredda, serdeles vackra öpna plats, skulle vinna en betydlig försköning, Utsk., i Meni. d. 27 Jan. 1851, tillstyrkt, att någon ombyggnad af oftanämnde byggnader icke borde ega rum. Detta Utsk:s Betänk, blef af II. R. o. Ad. bifallet, hvarigenom frågan om såväl borttagande af de nu å Riddarhusets bakgård befintliga byggnader, som upförande af andra i deras ställe, kommit att förfalla.
Enligt den under innevarande riksdag uppgjorda statsreglering, bör, så länge densamma gäller, utaf statsverkets, i riksstaten beräknade, årliga inkomster ett belopp af Niohundrasextiosex lusen tvåhundra R:dr för hvart och ett år, geham Kongl. Statskontoret, aflemnas till Riksgälds-kontoret, för att användas till bestridande af de till utgående från sistnämnde verk af Rikets nu församlade Ständer anvisade statsutgifter. Från Kongl. Slals-kontoret bör Riksgälds-kontoret erhålla dels redan uppkomna, men ännu icke aflemnade, dels hädanefter uppkommande öfverskott å statsverkets inkomster, äfvensom behållna och til! framtida behof icke reserverade besparingar ä detta verks utgifter; börande, sedan riks-hufvudboken för år 1856 och hvarje päföl - Hör till StatsUtskottets Memorial N:o 293. 3 jande år blifvit afsiutad, en derpå grundad liqvid mellan Staisoch Riksgälds-kontoren uppgöras öfver de sistnämnde verk tillkommande öfverskottsmedel. § 215. Vid beviljandet och uppförandet ä Riks-statens 5:le hulvudtitel af ett årligt förslags-an lag å 16,000 R:dr, på det ait de, till understöd för båtsmanshållct inom Blekinge anvisade, s. k. öfverskottaoch reserv-räntorna hädanefter må af vederbörande räntegifvare få ulan förvandling utgöras, hafva Rikets Ständer, såsom vilkor lör denna förändring i hittills angående dessa räntors utgörande gällande sladganden, föreskrifva, all den, genom vakansafgifler för de tillkomna nja båtsmansrolarne eller rusthålien inom nämnde provins, sam hulr land skall till Riksgälds-kontorel öfverlemnas. § 216.
Till Riksens Ständers Stats-Utskott låter Kongl. Majit nu ock aflemna de rörande föreslagne Bvggnaderne vid Veterinair-Inrättningen i Stockholm författade ritningar oell kostnadsförslag och förblifver Kongl. Majit Riksens Ständer Betänkande om Veterinair-Inrättningenl 475 med all Kongl. Nåd och ynnest välbevågen. Da^ tum ut supra. CARL JOHAN. A. R. v. Prinzencreutz'. Utdrag af den från Stockholms VeterinairInrättning till Kongl. Committéen för Veterinair-Inrättningarne i Riket inlemnade Ar s-Berättelse. Inrättningens Adjunct Herr Doctor A. A. Retzius har under det förflutna året lemnat undervisning i Naturkunnigheten, Husdjurens naturalhistoria, Zootomien Physiologien, Zoo-Pharmacologien, Disstetiken och Journal-skrifning. Doctor Nerman har under sommaren hållit Botaniska Demonstrationer. Smedjans Föreståndare, Strömqvist, har, under Lärarnes tillsyn, öfvat Eleverne uti konsten att förfärdiga och underlägga hästskor, så väl på friska sorn sjuka hofvar. Practiska föreläsningar hafva, jemte tillfälle till öfning uti Medicinska och Chirurgiska Kliniken, alla förmiddagar lemnats af inrättningens tillförordnade Föreståndare. Tjugufem Djurläkare-Elever hafva, under det förflutna året, njutit undervisning vid Inrättningen; äfven hafva Hofslagarne vid Kongli Lif-Gardet till häst och Kongl. Svea ArtilleriRegemente, samt 4 Hofslagare-Gesäller, haft öfning uti Inrättningens smedja, 476 Betänkande om Veterinair-lnräitningenl För Djurläkare-EIeven Söderbergsom i egenskap af Djurläkare, afgått till Gottland, har det lyckas att hämma en der bland Boskapen ntbrusten smittande sjukdom. Eleverne Bergström, Olander och Kuch äro, som Hästläkare, till Regementerne afgängne.
Att tiden för hwilken detze Tjenstemans wedergällning mä uppbäras, utsättes frän och med anlagningsdagen och åttonde Dagen ester hwarje UtstottS upplösning. 2:0 Att Inqwarteringskostnaden beräknas under dtt Dagtraktamente som hwar och en Tjensteman wid L8Z Den is Maji ivid Utskotten bestas under dest wistande i Orebro och således ej ma falla Staten särskildt til! last. z:o Att deremot Resekostnaden och Dagtraktamente under resan ma hwar och en Tjensteman, enligt Rese-Reglementet bewiljas, men endast beräknas ifrån och till Huftvudstaden såsom den egentligen föreskrifva Riksdags, Orten, till och med ifrån hwilken, da Riksmöten der hällas, ersättning för någre dylike kostnader icke bcstäs. 4:0 Att för de Tjenstemän, soini rine Utskott kunna wara nyttjade, beräknas tractamenlc tili hälst ten pä hwardera stället; äfwensom, att om en »vid Utskott antagen Tjensteman tillika är tjenstgörande och berättigad til! traktamente hoö något af RiksStanden, ma han äga att uppbära det tractamente antingen i Ståndet eller Utskottet, som är det högsta, »nen icke njuta tractamente pa bägge ställen. 5:0 Att Waktbetjeningens hela »vedergällning beräknas under Rubriqven af Tractamente, men de Waktmästare som göra tjenst i 2:ne Utlkott eller hos något af Riks-Standen och tillika i Utskott, mage a ena stället uppbära fullt tractamente med En R:dr 16 st. och ä det andra halft med 32 st. eller tillsammans Twa R:dr Banco vin dagen, samt 6:0
Prot.-Utdrag den 6 December i856. 123 Bevillnings-Utskottet: l:o Vice Talmannen Anders Anderssons motion, om bränvins-skattens anslående till jernvägarne; 2:o Johannes Anderssons från Östergöthlands län motion, om ändring Kongl Förordningarne den 18 Januari 1855, angående vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin och andra spritdrycker; 5:o Guslaf Jonssons från Calmar län motion, om ändringar i Kongl. För ordningarne den 18 Januari 1855, angående tillverkning och utskänkning af bränvin samt förhöjning af bränvins-skatten; /i:o Gustaf Johanssons från Kronobergs län motion, om ändring i Kongl. Förordningarne den 18 Januari 1855, angående vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin; 5:o Matis Pehr ssons från Stockholms län motion, om åtskilliga ändringar uti stadgandena, angående taxeringsoch pröfnings-kommittéer, samt ett i anledning af motionen afgifvet yttrande; och (i:o Samme ledamots motion, om ändring i gällande Bevillnings-iörordning i hvad densamma rörer skeppsredare och fartygs-egare å landet. Lag-Utskottet: l:o Per Östmans från Wester-Norrlands län motion, om tillägg i 19 Kap. 22 § Kyrkolagen. 2:o Petter Carl Anderssons från Östergöthlands län motion, om ändring i 4 Kap. 2 § och 6 Kap. 3 § Byggninga-Balken; 5:o Paul Fritz Mengels från Upsala län motion, om stiftande af en lag mot misshandling af djur; 4:o Per Östmans från Wester-Norrlands län motion, om ändring uti Kongl.. Förordningen, angående hemmans-klyfning och jordafsöndring; 5:o Samme ledamots motion, om ändring i Kongl.
Nu ger likväl 18 § i gamla instruktm en bestämd definition uppå hvad Landsten i detta hänseende har att iakttaga, nemi. i det att deri, bland annat, stadgas att Landsten »åligger hindra och förekomma, att det som fram - 96 Den 3 December f. m. »färne Konungar, städernas fundatorer, eller andra hafva till Bor* »gerskapets bruk och nytta gifvit och förordnat, icke må ryckas »derifrån och emot privilegier och resolutioner dragas under några »särskilda personer, som icke draga borgare tunga och last, eller »att af stadens jord är gjord olika fördelning borgerskapet emellan, »så att en del fått för mycket och andra åter för litet eller ock »alls intet m. m. samt att slik oordning och olikhet bör af »Landsten och Magistraten ändras.» Denna § af 1734 års instrukt:n har ytterligare blifvit förklarad genom K. Brefven af d. 25 Sept. 1745 och d. 27 April 1750 samt deri blifvit föreskrifvet, huru det bör tillgå vid undersökningarne ang. slika oordningar, så att Magistraten deröfver först höres och Landsten derefter gifver sitt utslag m. m. Man frågar sig nu med skäl, om dessa författnir ännu gälla i afseende på omfånget af Landshms befattning med städernas ekonomi och formen för hans åtgöranden i dessa hänseenden? Ar meningen att orden i den nya instruktm, »ändamåls»enligt användande af städernas medel och donationsjord», skola tillintetgöra allt hvad genom äldre privilegier och resolutioner blifvit härom stadgadt? Är meningen att Borgerskapet härigenom förlorat sin företrädesrätt till donationsjorden m. m. ? Detta är likväl en både vigtig och ömtålig gren af K.
Den från den gamla goda tiden brukliga handkyssningen afskaffades, m. e. o. barnen blefvo icke längre barn, utan ville lefva som herrar, och derifrån härleder jag den nöd, som utvecklat sig, i att vilja slösa och lefva öfver sina tillgångar. Och hvad annan skall följden blifva af bibehållandet af den dubbla arfsrätten, än att de fäder, som hafva stor förmögenhet, sälta sina herrar söner i tillfälle att förstöra sä mycket mera, genom den ökade credit de kunna påräkna för det blifvande större arfvet. Under den tid jag minnes här i Stockholm, har pä ett år inom en ganska aktningsvärd officerscorps, flere dess ledamöter gått förlorade för fäderneslandet genom deras misshushållning, än de hade skolat genom ett eller par års krig. Således böra vi söka att motverka den tilltagande fattigdomen, eller söka upprätthålla Adelns bestånd just genom reformer inom vära egna hus och våra barns uppfostran. Om vi blott rätt lära vära barn att, enligt det 4:de budordet i catechesen, hedra fader och moder, och derjemte sjelfve ville föregå dem med éfterdömen af sparsamhet; så skulle vi deraf helt visst upphemta ädlare frukten, än af hvilka arfslagar som helst. Jag kan ej annat än afstyrka den gjorda motionen om skrifvelse lill K. M. Gr. af Ugglas, Carl Ludv. Fredr.: Hnfvudsumman af den bevisning, som man sökt att använda mot den tilltänkta adressen till K. M. är den, att den olika arfsrätten icke vore ett R. o. Ad:s privilegium, emedan denna rätt icke finnes i R. o. Ad:s privilegier intagen, utan är en följd af odalmannahäfd. Gr. Sparre har redan förklarat orsaken, hvarföre icke i de för Adeln utfärdade privilegier, arfslagarna kunnat inflyta. Aldre än alla privilegier, mine Hrr, äro arfslagarne. Privilegier äro ej annat än en stadfästelse på rättigheter, lill förekommande af framtida tvister ; och hvarföre har ej arfsrätten blifvit sladfäslad, eller i privilegierne omnämnd?
flargareta Fredkulla. Dikt af Selma Lagerlöf l40 Kvinnofrigan och den sociala frigan af Emil Sveiisén 163 Stjärnor. Dikt af Sigriä Leijonhtcfuud ... 167) lagra blad ur svenska kvinnans historia under sjuttonhundratalet af Elleit Ei-iea 160 189 Reformarbetet i kvinnolagstiftningen 1885-1895 af Jfnrin Ce~lti~scltiöld Förteckning öfver medlemmarna i Fredrika-Bremer-Förbundets styrelser och komitéer 199 Fredrika-Bremer-Förbundets ombud 203 fledlemsförteckning 208 Stadgar för Fredrika Bremer-Förbundet ... 222 ' ZTr ett bref till en van. e giirnrc sille ej cklz forna ler7nr.en 7czr.nnc~ ÖfverJytta en del cg cZc1z.9~~ 7dii ?p p&amp; ci ' em, som sJcoln efter ' Izelme of2; eritcign vtirfcet! Ess-el de. Fredrika årtionde af Hans Hildebrand. 11 m s fraili&amp;tskridan cle i olika afseencleii .. Hon. och a11.ilra 111 ed 1i.eiiii e I d e tänk.t, at t man gen om sal11.verl~an af .li.i.ttill s sliildcz 1; r.a; fte.i: slriille liiiniia i deiina i: ildxiiig uträtta ii itgot bety ilitiide. Hinii l 1.eniies o1.d föllo i~-~in.~ies j ag ~: isserligeii icke n u, n~eii. en II v m, soin haft tillfalle att studera hennes lifsgäraing och att 1ii1: a Baiina helmes varma hjärta, 1can lätt tänka sig den nng&amp;r.lig,z 1.ytl~lseii af Iieniies fra1iiställi~ing.
Det ligger en billighet deruti att icke en del rörelse gynnas särskildt framför en annan. Jag fortfar således i min anhållan om afslag å denna punkt. Hr Pri ntzensköld: Det är med synnerlig tillfredsställelse, som jag afhört StatsRådet Gr. Mörners sista yttrande. Allt hvad han sagt lärer svårligen af någon, som älskar sanning och rättvisa, kunna vederläggas. Jag kan endast göra den erinran, att de ve - Den 2 September. 189 derhörande, hvilka af ren vii 1 vilja och önskan att underlätta och befrämja ångfarlygstrofiken fiär i landet, meddelat de licenser som nu åberopas såsom stöd för andra fartyg att äfven komma i åtnjutande af dylika, måhända hade kunnat undvika detta, emedan troligen trafiken i alia fall nu befunnit sig på den ståndpunkt, den i närvrde ögonblick innehar; men om man af de ädlaste motiver begått en oförsigtighet, månne det då är rätt alt, med åberopande af dessa välmenande åtgärder, åstunda lika fördelar äfven för andra? Lotsverket är en af do vigtigaste inrättningar i landet med afseende på det stora egendomsvärde och de många menniskolif, hvilka ofta ligga i skickliga lotsars händer. Det finnes väl då ingenting rättvisare än att, på sätt Gr. Mörner äfven anfört, de som hafva gagn af denna inrättning också bidraga till dess underhåll. Visserligen har Gr. Björnstjerna förklarat, att lotsar äro till för trafikens skull, men icke trafiken för lotsarnes, och att således trafiken borde vara befriad från lotsarnes aflöning. Men på samma sätt skulle man kunna säga om en regering och embetsmännen i ett land samt nationen, att nemi. Regeringen är till för nationens skull, men icke tverlöm, och att nationen således icke behöfver bestå några kostnader till Regeringens och om dess embetsmäns underhållande. Jag skulle likväl tro att ännu icke någon ifrågasatt, det icke hvarje medborgare, i förhållande till sin ställning, är skyldig att dessa kostnader vidkännas. Sådan är halten af de anmärkntr, man gör, då man icke rätt betänker deras beskaffenhet.
Den orimligaste luxe hade intagit den fordna tarflighetens stal. le: man rrsdde sig ej mera behöfwa de dygder, som likwal förut lagdt grunden till detta öfwerwllde: och den, som ehuru sjelf flas under sin egen despot, likwal trodde sig wara Herre öfwer andra Nationer, borde ju tröstas med den tanke, att han, ärminstone i afseende pä sin egendom, kunde stifta Lagar för efkerwerlden. Wärc lage ar wida skildt fran Roms pä denna tid: och vkloka inrättningar torde flängt förr leda Ost an de Romare till sädant barbari och förfall, som slutligen i följd af besia förwanda tänkesätt blef Roms öde. Desia inrättningar kunde ock dä ej anses äfwentyrliga för Romerffa Medborgares frihet. Denna war dä i Rom redan sörstommenOch om, genom flerfaldiga Fidei Cvmmisi Stiftelser , någon famille kunde upbringa sig till sä stora posses, loner alt desi magt funnes wadelig för Staken; ägde man i det despoliska Regerings - sättet en saker mvtwigt, den att hela egendomen genom ett maglspräk af Fursten confisquerades: en utwäg som likwal i sin mohn forkjkpndade Starens förderf. r59r Den 28 Sebruaru. Af osman anförde exempel är det tydeligt nog, att anda till den enlla frihet, att genom Testamente utnämna stn första eflerrravare, hos flere uplysta Nationer anse s icke utgöra någon wäsentelig del af ägande rätten.
Utskottet munteligen anfört, i den af RiksdagsFulImägtigen frän Örebro Län, Olof Eesv. och Ekon. "Otsk. Eetänkanden. [Andersson, väckta fråga om Allmänna Byggnadsskyldigheters utgörande efter hemmanens, vid årliga Taxeringarne, åsatte värde, anhåller jag måtte mig tillåtas skrifteligen afgifva, på det de, jemte Utskottets aflåtne Betänkande, må underställas Riksens Höglofl. Ständers upplysta bepröfvande. Höglofl. Utskottet har, med erkännande, att den i Lag och Författningar stadgade grund, för hemmans deltagande i allmänna byggnader, mindre uppfyller rättvisans och billighetens fordringar, och att en förändring derutinnan visserligen vore önskelig, likvisst funnit det af Riksdagsmannen Olof Andersson uppgifna förslag, om berörde byggnadsskyldighets utgörande efter hemmansvärdet, i allmänhet af inga bindande skäl understöddi och särdeles derföre otjenligt,' att hemmansvärdet skall lemna en lika osäker måttstock, som hemmantalet, och är dessutom föränderligt, samt att beräkningen derefter blifver i hög grad svår och invecklad. I sig sjelf torde dock hemmanens värde vara den enda och rätta norm för alla de praestanda, som af jord utgå; och, om detta värde icke ännu kunnat till full rättsenlighet fixeras, så gifver detta factum likvisst egentligen ingen rätt, att förkasta den uppgifna bestämningsgrunden, utan hänvisar allenast på mensklighetens långa omgång till sanning, äfven i jordiska för - 170 Beiv• och Ekon. Utik. Betänkande/t, hållanden.
Län tillstyrkta löneförbättringar; inom Ridd. och Adeln af Hr Rosenqvist af Åker shult; att, i afseende på de 3:ne sistnämnde, Förslaget icke borde bifallas, derföre, att man borde antaga, alt de år 1810 tillskapade LänsStyrelserne i Jemtland och Norrbotten snart borde upplösas och Jemtland återförenas med WesterNorrlands Län samt Norrbotten med Westerbottens, hvarigenom LandsKamererarnes m. fl. nya löner i Jemtland och Norrbotten blefvo Staten besparde och LandsKamererarens i Westerbotten löneinkomster åter förökade. Och är inom Hederv. BondeStändet den för desse 5 LandsKamererare föreslagne löneförbättring af någre Ledamöter bestridd, men af andre åter medgifven, Sorn, efter hvad Utskottet veterligt är, någon fråga nu icke blifvit väckt om upplösning af de i Jemtland och Norrbotten varande LänsStyrelser, och det skäl sorn Herr Rosenqvist deraf hämtat för sitt bestridande således förfaller; så enär i öfrigt någon speciell Bctä ii Landen, N:o 237. anmärkning vid desse löneförbättringarna icke förekommit, lära ock R.
För de utflyttningar, som berörde skiften föranledt, hafva understöd af allmänna medel till och med år 1850 blifvit beviljade med tillsammans 98,495 R:dr 16 sk, i rst. Statsbidrag. Enligt bifogade sammandrag af de från fögderierna och städerna inkomna statistiska tabeller, hvaruti statsbidragen upptagits särskildt för hvarje slags hemman och näring, hafva sådana till Kronan ingående bidrag år 1850 tillsammans utgjort: för landet R:dr 163,137: 46. 6. » städerna » 108,003: 17. 7. 16 t 14 1 hvilken tillökning hufvudsakligen är att tillskrifva den betydliga tillväxten al Götheborgs rörelse. Beskaffenheten af skattebidragen inom detta Län i allmänhet och sättet för deras utgörande synes icke påkalla någon ändring särskildt för delta Län, Grundskatterna utgöras i Askims och Östra Hisings härader såsom i Westgöthe Länen för öfrigt med förvandling efter markegång eller in natura, men i hela den öfriga delen af Länet, utom Säfvedalds härad, hvarest, med undantag af vissa indelta boställen, utskylderna beräknas efter en gång för alla bestämda markegångsvärden, hafva jordbrukarne den väsendtliga lindring, att sagde skatter utgå efter jordeboks-värdi, utan förvandling. Vissa onera, såsom kronoskjuts, inqvartering, brefbäring, snöskottning, leverering af kronoräntorna, m. m. äro visserligen här, såsom i andra orter, icke för alla hemman lika tryckande, men oberäkriadt hemmanens olika natur, äro dessa skiljaktigheter föga beroende af annat, än bemmanens större eller mindre afstånd från allmänna farvägarne oell ränte-levererin»s-stäIlena. O Hvad fattigvården angår, är dock den större eller mindre tyngden att härleda från andra förhållanden. I allmänhet visar den sig mest tryckande i skärgårdseller kustorterna, der den lösa befolkningen är talrikast, naturligen i följd af fiskar-allmogens obesutenhet och oförmåga att med strandfiske försörja äfven de minderåriga och föråldrade medlemmarne af deras oftast talrika hushåll.
R:dr, deruti inbegripne de förut beviljade 25,000 R:dr, alt såsom ett förslags-anslag utgå, så att bristen ersättes af RiksgaldsContoiret, men det möjligen uppkommande öfverskottet för hvarje år till nämnde Contoir inlevereras. 3:o Laga skiften i Skåne, Skaraborgs Län samt på Öland. Af den anledning, alt kostnaderne för skiftens verkställande vid Statens hemman och egendomar, och det bidrag, sorn utgått tilt ulfbyttningshjelp åt enskilde inom Skåne och Skaraborgs Län samt Öland, blifvit i räkenskaperire gemensamt uppförde, hafva Rikets Ständer endast kunnat inhemta, att till dessa begge föremål, under hvarje af de sislförflutne fem åren, i medeltal utgått tillsammans omkring 18,000 R:dr; och ehuru ordningen fordrat, att vid den fördelning af de A denna Hufvud Titel uppförda anslag, hvilken Rikets Ständer här ofvan antagit, det sällin la för dessa Provinser serskildt disponerade belopp blifvit under sina behöriga Titlar uppförd t å de här förut upptagne allmänna anslags-titlarne för skiften och utflyttningar, hvar lör sig, hafva Rikets Ständer iikväl, då utredning först måste för sig gå, huru mycket af ofvanberörde 18,000 R:lr varit behölligt för skiften och hvad derefter till utflytlningshjelp disponerats, ansett sig för närvarande böra med 18,000 R:dr utföra anslaget för laga skiften i Skåne och Skaraborgs Lin samt på Öland, men få tillika hos E. K. K. i underdånighet anhålla, att E. K. M., efter det utredt blifvit, huru stor aniel af berörde anslag må erfordras serskildt för skiftes-kostnader och serskildt till utflyttningshji 1;>, läcktes til! Rikets Ständer vid nästkommande Riksdag framställa Nådigt förslag' å det belopp, som under hvardera af beiörde Titlar må för Rikets samtkga. Provinser blifva af nö> h n. 4:> Vägar och Communicationer