Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stråle kunnat tro det vara min mening, att en ledamot skulle deltaga i afgörandet af ett mål, utan att hafva öfvervarit, föredragningen. Jag måste tvertom bekänna, att jag tror den ledamot, som går bort vid föredragningen, och sedan återkommer vid dess slut för att domina till döden och afstyrka nåd, icke hörer till dem, som böra i sitt vigtiga kall bibehållas; men jag tror också, alt jag har mig väl bekant, att förnyad föredragning stundom blir nödig inom Högsta Domstolen, nemi. då handlingar blifvit utlem 4 H. 59 Den iG Mari f. m. nade till genomläsning af någon ledamot och under tiden ombyte af tjenstgörande ledamöter ägt rum, hvarefter det varit nödigt att för den nya tillkomne ledamoten ånyo föredraga ärendet. Så föreställer jag mig, att det äfven kunde tillgå vid de icke ofta förekommande tillfällen, då 3 ledamöter stanna i olika mening ernot 3 andra. — Vidare haiman sagt, att genom antagande af den nya §:n skulle ingen ändring ske i det stadgande, att Konungen skall nämna 6 frälse och 6 ofrälse ledamöter af Högsta Domstolen. Jag har också icke sagt, att, genom denna $:s antagande, all skilnad emellan frälse och ofrälse ledamöter i Högsta Domstolen skulle upphäfvas; men jag har sagt, att ett steg derhän vore vunnet, och deruti finner jag mig icke vederlagd så länge icke i det nya förslaget kan upptäckas den förra föreskriften, att alltid lika antal frälse och ofrälse ledamöter skall vara tjenstgörande Högsta Domstolen kommer visserligen fortfarande att till hälften bestå af hvardera classen, men en så bestämd gränslinie för tjenstgöringen skulle upphöra att finnas uppdragen. Derigenom tror jag också, att ett hinder för att alltid hafva Högsta Domstolen domför blefve undanröjdt; ty det kan låta tänka sig, att ett större antal ledamöter af ena classen genom laga förfall hindrades att tjenstgöra, och, efter nu gällande grundlag, finnes ingen rättighet att i sådan händelse fylla bristen genom ledamöter af den andra classen. — Det har vidax-e blifvit sagd t, att man på grund af revisions-secreterarnes uppgifter skulle kunna på förhand någorlunda bedömma, om ett mål hörde till de vigtigare eller icke.
OLOF. Barn, I veten icke hvad Det skall tomma en dag då I tacken Gud att jag gick ifrån er. O nej! må den dagen aldrig komma! Låt oss göra vårt afsked kort. Farväl, Nils, farväl, Vilhelm! (Han tar dem i famn, de kyssa honom på handen.) LARS (har inkommit och betraktar dem uppmärksamt). Kommer I aldrig tillbaka, mäster Olof? LARS (träder fram). Är du färdig att resa nu? OLOF (till gossarne). Nej, jag kommer aldrig tillbaka. SCHOLARES (gå). Farväl, mäster Olof, glöm inte bort oss! OLOF (ser efter dem). LARS. Jag har träffat kungen? OLOF (tankspridd). Har du? LARS. Vet du hvad han sade? OLOF. Nej! MÄSTER OLOF - LARS. Jag har fått en stöfvare, som kan ta' upp, få se blott om han kommer tillbaka när jag hvisslar. OLOF. Ser du, nu sitta de bland grafvarne och leka och plocka blommor och sjunga pingstvisor. LARS (tar honom i armen). Barn! OLOF (far upp). Hvad säger du? LARS. Jag trodde att du i dag tagit ett sådant tag i plogen, att det var för sent att se sig tillbaka! OLOF (vinkar åt Scholares). LARS. Du drömmer ännu? OLOF. Det var den sista ljusa morgondrömmen som gick; förlåt mig nu är jag vaken! ännu en gång om för att se efter Scholares. Då hafva svartebröderna (De gå åt högra sidan; då Olof kommer i kulissen vänder han sig Mårten oeh Nils trädt fram just från den kulissen der Scholares gått ut.) OLOF (uppger ett rop af ofrivillig häpnad och far med handen öfver pannan). LARS (drar honom med sig). Ridån faller. MÄSTER OLOF 35 - Andra Akten. Stockholm. stop m. m. Till höger om disken ett bord, bakom hvilket man ser en En ölbod i storkyrkans mur. I fonden en disk med ölkannor och jerndörr. Vid detta bord sitta två munkar förklädda (Mårten och Nils) och dricka öl.
Alla dessa förenade omständigheter bringa mig att åter föreslå, det understöd för Sillfisket måtte tagas af nämnde Artiklar, nemligen Fastighetsoch OdlingsLån, Jernlån och MagazinsFond efter omständigheterne, utan att uppgifva en viss summa för någon j ty annars kunde hända, att anslaget funnes för stort, om ej fisket inträffar, men för litet, om det inträffar, dä; om ej tillräcklig Fond finnes, man på någon 302 Den 8 Juni i J. m. annan Näringsgren ej kan göra så stor Nationalförlust. Grefve Mörner, Adolf Goran: Jag medgifver allt för gerna, att fördelningen af Bana kens tillgångar emellan näringarne är ett grannlaga ämne. Jag instämmer i hvad Herr Påhl - man yttrat om ett nödigt samband emellan näringarne, äfvensom angående mindre vigten af de företag, sorn genom odlingslån beredas. Hvad en annan värd Ledamot framställt om fördelning af lånetillgångarne emellan Provincerne, frugtar jag skulle leda oss in i detaljer, hvilkas granskning i«ke skulle kunna af Ständerne verkställas. I afseende åter å frågan, att af det till Strömrensuingar bestämda anslag afsätta en del till sillfangstens understöd, anhåller jag, att få fästa Ridderskapete och Adelns uppmärksamhet derpå, att strömrensningar innefatta ett företag, som långsamt verkställes, och hvars förlag ej återkommer, om ej företaget fortsattes och fullbordas. Genom en disposition af en del utaf Strömrensningsanslaget åt Sillfiskerierne, kunde man skada det förra; jag tror således, att afdrag å den till MetallLåneFonderne föreslagne summa hellre bör äga rum, helst om icke Riksdag nu inträffat, och BergsHandteringen dervid erhållit det nu ifrågaställde understöd, denna näring dock fortgått. Om vi taga från Metall-i LåneFonderne 200,000 R:dr till Sillfiskeriernes upphjelpande, torde detta ändamål full. komligen kunna vinnas j och Bergshanteringen uti iietl 2 /nnu /, hi. Uti det återstående beloppet'af 460,000 R;dr likväl äga tillräckeligt
Utlåtanden: att desse Collegier funnit nödigt höra så val innehafvaren af Silfyer-Verket Bergs-fogden Forslind samt Eder Kongl. Majus Befallningshafvande i Stora Kopparbergs Fän: att, i ansende till Eder Kongl. Majus bemaldte Refallningshafvandes dröjsmål med insändande af siq egen och Forslinds underd. förklaringar , Utlåtanden ej kunnat afgifvas förr än den uste .December för 1 idet år från Bergscollegium och den t<j:de från Kammar-Collegium'- att Eder fvongl, Ma:jts Befallningshafvande hemstäsllt om icke af en på stället skeende undersökning borde utredas huruvida innehafvaren fullgjort föreskrifterne angående Verkets drift och underhåll samt huruvida några billiga er - Underdåniga Skrif pelser. 77 sättni ngsansprak kunde göras: och att Kammarnch Bergs-Coliegierne gemensamt tillstyrkt , det de Löfås Silfver-Verk förunnade friheter oell förläningar måtte indragas och åter hemfalla Kongl. Maj:t och Kronan, men Bergs-Col legium tillika förklarat det ankomma på Kongl. Maj:ts egen Nådiga pröfning huruvida afseende borde göras p! Eder KonglMajus Kefallningshafvandes underd. hemställan, i hvilken händelse Collegium ansåg undersökningen böra vara verkstäld innan 1818 års uppbörd för sig gått, på det indragningen af de Verket tillagde räntor och öfriga förmåner måtte kunna med detta år taga sin början.
Stapelstads-rält om sådan för köpingen Döderhultsvik. II. 18. R. 50. V. B. 37, 91. A. 177. E. 221. — om beviljande af sådan för Sölfvitsborg. Se Sölfvitsborg. — om d:o för Wadstena. Se Wadstena. — angående Ateruplifvande af de tills vidare inställde förfatlningarne om dessas Handlandes och Skeppredares skyldighet alt årliga införa vissa saltbelopp och hålla ständiga salluplag. II. 363. III. R. 78. Stat, ny, för alla rikets embetsoch tjenstemän, angående väckt motion om en underdånig skrifvelses aflåtande till Kongl. Maj:t rörande utarbetande af. I. 7 4. Statistiskt Embetsverk, angående inrättande af ett. II. 368. Statsanslag, angående stadganden om frän Riksgälds-kontoret utgående. Se Riksgälds-konloret. — ordinarie. Se Hufvud-Titlarne. — extra. Se Siatsregleringen, extra. Stalsfyllnads-summan, upgift å. XV. B. 219. A. 226. E. 233. Statsinkomster. Se Inkomster, Statsverkets. Statskontoret, anslag för. II. 368. III. R. 79. Se vidare Stats-Ut skottets Utlåtande N:o 72. — om särskild Hufvudbok för. Se Rikshufvudbok. — angående ersättning för åtskilliga utgifter, bestridde af. XII. B. 34. A. 119. XIII. E. 113. Stats-Obligationer, angående medels uplåning genom ingifvande af fonderade. A. 209. — Borgare-Ståndets inbjudning i samma fråga. XV. 86. A. 109. Stats-regleringen, den ordinarie. Se Hufvud-Titlarne. — angående väckt motion alt densamma vid innevarande Riksdag 22 ( 170 ) malte upgöras sålunda, att en mindre del än liillills af allmänna bevillningen tages i anspråk för de ordinarie statsbehofven. Stats-regleringeD, Exira.
Folkmassans tillväxt anses vanligen förmånlig för ett land, men der näringsmedlen icke tilltaga i samma mån, är folkökningen mindre nyttig, fcders Kongl. Majrts Befallningshafvande både här och i Jönköpings Län hafva, lika med Consistorium i Wexiö, förr haft tillfälle i underdånighet anföra, hvad som i deras tanka varit bidragande orsaker till både en ökad folkmängd och fattigdom hos den del af folket, som lefver förnämligast af potaterne och sin arbetskraft. Dessa orsaker qvarstå ännu, och det vore väl, om ett correctiv kunde utfinnas för de alltför tidiga obetänkta giftermålen, som endast äro byggde på hoppet att genom arbete kunna förtjena uppehället. Dessa lijonelag förvandlas oltast till sådane backstugusittare eller tiggare, som antingen ligga Socknarne till last eller genom begångne brott blifva mogna för fästningen och correctionsinrättningen. Skärpning i Författningen mott lösdrifveri och Gesällers lydnad under Tjenstehjons-stadgan skulle minska icke blott lättjan och sedeiösheten, utan ock det öfverhandtagande tiggeriet bland de sistnämnde, som oförsynt stryka landet omkring och besvära öfverallt med bettlande. Allmogen i Kronobergs Län är eljest, som Smålänningen i allmänhet, ytterst tarflig och förnöjsam. Derjemte är den arbetsam och vill gerna förtjena penningar. Den Wexiö stad förlidet år öfvergångna eldsvåda, har genom stadens återuppbyggande spridt mycket penningar till omkringliggande - — 9 — de trakter, och mången, sorn tillvaratagit sin arbetsvinst, kan för sig och de sina deraf draga fördel lör lifstiden. Märkligt är att nästan allt murarearbete verkställts af soldater, som efter corn mender ingar vid Götha Kanal blifvit utmärkt skicklige i detta yrke. 3:o JV är ingar. Åkerbruket utgör Landtmannens hufvuclnäring. Odlingshågen stiger med hvarje år, och hos mången är det endast bristande tillgångar, som hindra utförandet af vackra odlings eller stenbrylningsföreiag.
Vill en opinionsyttring, denna också ej matie uteblifva, till hvilket ändamål jag hemställer, alt detta betänk, med R. o. Adis ogillande måtte blifva afslaget. Frih. Boye: Jag begär att få förena mig med den sista värda talaren, emedan bans framställning är enlig med det yttrande jag förut i dag afgaf. Jag begagnar äfven detta tillfälle för att förklara, alt jag icke kan erinra mig, att jag någonsin förut yttrat mig i delta ämne på delta ruin. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt då han icke ovän - tadt för R. o. Ad. framställt den sista proposm,. utan redan' före voteringen tillkännagifvit , alt del var denna propus., som Hr Landtm, ansåg sig kunna framställa ,• så behagade R. o. Ad. finna, att det icke vore någon öfverraskning , att den nu blifvit framställd. Hr Landtm, bade funnit proposm med ja besvarad, och om någon ledamot af R. o. Ad. ansäge majoriteten vara af annan tanke, sage Hr Landtm, ej annan utväg, än att den mätte begära votering. Hr Lagerheim: Jag bar visserligen icke velat motsätta mig afslaget, ulan det är blott fråga om ett tillägg vid beslutet, hvilket sednare jag i öfrigt fullkomligen gillar. Det är propos. om ogillande, som jag begärt, hvilket jag förut redan 2ine gånger tagit mig friheten framställa. Hr Lefrén, J o h. Pehr:
Förordningen om kommunal-styrelse i stad. den 21 Mars 1862, samt i 28:de kapitlet 5:te §:n Byggr, aga-Balken: B. lil. 638; IV. 39, 136, A. 136; E. V. 139 — N:o 116, i anledning af väckta motioner om ändringar i Kongl. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 123, rörande väckt motion om underdånig framställning till Kongl. Maj:t, angående behofvet af förändringar i rättegångs-väsendet: B. V. G10; VI. 5, A. 5. — N:o 124, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande N:o 55, rörande väckt förslag om upphäfvande af hittills gällande reglementen för vården af socken-magasiner samt öfverlemnande åt kornmunalstyrelserna att öfver samma magasiner förfoga: B. VI. 5,20, 22, A. 24, B. 161, 211, A. 211; B. Vll. 10, 12, A. 12, E. 93. — N:o 125, med formulär till fyrktals-längd, till debiteringsoch uppbörds-längd för kommunal-utskylder, samt till debetsedel för dylika utskylder: B. VI. 89, 136, 152, A. 152, E. 213. — N:o 126, med förslag till sammanjemkning af de inom RiksStånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Memorial N:o 124 och Betänkande N:o 55, rörande öfverlemnande åt Kommunal-styrelserna att öfver sockenoch distrikt-magasiner förfoga: B. VI.
Härförutan har till Ekonomi-Utskottet enskildt blifvit öfverlemnadt Från llögv. Preste-Ståndet Ett Memorial af Herr Professor Bexell, deruti han, på anförde skäl, lika med Herr Huldberg , ansett de nuvarande Läns Ilospitallerne böra förvandlas till färre Central - Betänkanden. 383 Hospitaler, såsom enda sättet, hvarigenom Inrättningar, i stället för att, såsom nu, .blott utgöra förvarings-anstalter, att innesluta och från det allmänna undangömma de vansinnige, skulle blifva förbättringshus, som åt samhället återskänkte den sinnes-sjuka sansad. Under vidare utveckling af ämnet har Herr Professoren visat nödvändigheten af en oafbruten Läkare-vård äfvensom Herr Professorn hållit före, att en Prestmans oupphörliga samverkan med Läkaren borde beredas, hvilket lättast kunde ske derigenom, att llospitals-Predikanten äfven ikläddesbefattningen af Syssloman.
Förordningen den 24 Ålaj 1825, angående Sveriges och Norriges ömsesidiga handelsoch sjöfarts-förhållanden, den åsigt, att de båda Rikenas inbördes handel med egna produeter och tillverkningar borde vara obehindrad och lii från afgifler, endast gjort sig gällande, i afseende å den landväga commuuicationen, hvaremot, beträffande den egentliga varuväxlingsvägeu, eller den, som eger rum sjöledes, blifvit stadgadt, alt dervid skulle iagttagas de uti hvarldera landet i allmänhet gällande föreskrifter, hafva Rikets Ständer, inseende vigten af ett lifligare utbyte utaf de förenade Rikenas produeter, visserligen funnit, att de ömsesidiga fördelarne häraf lämpligast skulle kunna ernås derigenom, att äfven communicationen sjövägen blefve reglerad på ett sätt, som, mera än hitintills, underlättade trafiken emellan de båda länderna, så att vinsten häraf komme att sträcka sig till deras samtlige invånare och icke endast till den mindre del deraf, som, boende vid gränsen, är i tillfälle att draga nytta af de större, endast för den landväga communicationen medgifna serskilda förmoner; men då de båda Rikenas så väl ekonomiska författningar, sorn tull-lagstiftning, äro af den skiljaktiga beskaffenhet, att de delaf beroende, för hvartdera Riket egna, förhållanden, hvilka, vid en förändrad reglering af ländernas handelsförbindelser, naturligtvis böra tagas i noga öfvervägande, svårligen skulle blifva med den sakkännedom, ärendets vigt fordrar, mot hvarandra afvägda och till ömsesidig belåtenhet afsedda, om icke lör detta uppdrag skicklige personer från båda Rikena samtidigt komma i tillfälle att deröfver samråda och yttrande i ämnet afgifva, innan någon mera genomgripande förändring i nu gällande bestämmelser om de förenade Rikenas handelsförhållanden beslutas, hafva Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.o 106. a3g Rikets Ständer trott sig böra hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att E. K.
Då jag ej kan godkänna Utskottets förslag i denna punkt, kan jag ej heller för min dol godkänna de förändringar i §§ 2, 3, 4, 20, 30, 37, som af llskotlet motiveras genom det tilläsjs, som i första S skett lill det i Kongl. Maj:ls nådiga Proposition meddelade lagförslag. Genom § 10 är all enligt nu gällande lag stadgad vådabot upphäfd. Enligt min lanke hade den, huru lindrig den än må bestämmas, dock boil vara bibehållen. Uti dråp, som sker mera af våda än af vållande, ingår dock till någon del äfven det sednare. En vådobot tillfredsställer samhällets fordran på godlgörelse, och är för den, genom hvilken olyckan limat, lugnande genom vissheten att hafva godtgjort inför lagen sitt fel. 1 afseende på § 37 instämmer jag i den af Herr Olivecrona afgifna reservation. Den lydelse sorn gifvils åt § 55 med förändring af denna §:s lydelse i det af Kongl. Majit framställda förslaget, är så obestämd och vådlig att jag icke kan tillstyrka den. Det åberopade uttrycket i Kongl. Förordningen den 4 Maj 1855 om rån, angifvet' dock i hvad hänseende tvingande fara kan anses vara för handen. Här är detta lemnadt obestämdt och torde komma alt medföra en ytterst svår eller temligen godtycklig tillämpning af lagens föreskrift. Jag förenar mig således med Herr Lager bjelke i afstyrkande af den af Utskottet antagna redaktion af denna §. Slutligen kan jag ej undgå att anmärka den olika betydelse som orden mord och dråp i lagförslaget erhållit emot den de hittills haft. Gällande lag och språkbruk tillägger det sednare ordet en vidsträcktare betydelse än det förra. Allt mord är dråp, Bih. till It. St. 7 Sami. i Afd. 8 Haft. 8 58 Lag-Utskottets Betänkande N:o 20. men icke hvarje dråp är mord. Äfven i förevarande förslag förekommer i § 69 ordet dråpare i denna vidsträcktare mening.
Den hwilken utgifwer Utländsk Mans arbete eller Öfwersättning deraf eller Inländsk Mans, som sitt Namn ej angifwit äge enahanda rättigheter, pligter och answarighet som Författare i alla de fall, der ej i denna Lag annorlunda stadgadt är. Utgifware af Dagblad och Weckoskrifter ware alltid, i afseende på answaret, ansedde såsom Författare, (samt pligtige att uppfylla) åliggandes dem un - 1 Denna anteckning är skriven med annan stil än G. A. Silverstolpes. Tillägg till 1810 års konstitutionsutskotts protokoll 777 der lika förbindelse att tillse det de (föreskrifter) willkor som (rörande) wid utgifwandet deraf i denna Lag ytterligare stadgas, warda noga iagttagna.1 — 7:de Mom: Häri har wid sistlidne Riksdag blifwit föreslagit den förändring, att efter ordet Boktryckare skulle införas: hwars Boktryckeri blifwit på det i 4:de Mom: af denna §. föreskri f ne sätt behörigen anmäldt eller hittils privilegieradt samt en sådan förändring af sista meningen af Momentet: eller ock sådant Namn af honom ej uppgifwas kan. Utskottet föreslår en sådan ny Redaction af detta Moment: För en skrifts innehåll eller skrifart ware Boktryckare skylldig att såsom Part answara och ådömde böter erlägga, intill dess han (efter Domarens åläggande) uppgifwit Författarens eller Utgifwarens Namn eller ock en af desse sig hos Domaren sjelfmant tillkännagifwit. Men i urbota mål kan ej Boktryckare till answar fällas, undantagande i de fall, då han underlåtit sin tryckeri anläggning wederbörligen anmäla, eller ock (uragtlåtit att med) ock icke då Domaren det äskar en sådan Namnsedel som i 5 :te Mom: föreskrifwen (är sig förse) är företer2 ((eller ock Författares eller Utgifwares namn ej uppgifwa kan)).3 •— Har Boktryckare, utan författares eller Utgifwares tillstånd, 1 Orden åliggandes ... tillse det samt, willkor och wid äro tillskrivna efteråt.
Statsrådets öfrige ledamöter till grund för deras underdåniga afstyrkande i målet erinrat, de förmoner, dem Post-inspektoren 1 Carlstad genom inrättandet af ett Post-kontor i Arvika köping förlorat, utgjort endast tillfälliga extra inkomster, bestående i betingade arfvoden för lösväskor, provisioner af korrespondenter, som baft räkning med Postkontoret, o. s. v., men Staten icke eger någon i författningarne grundad förbindelse att åt tjensteinnehafvare anslå ersättning för så beskaiiäde inkomster, när, jemte dem, äfven de göromål eller prasstationer upphört, för hvilka de utgjort vedergällning, — hvadan ock vid indragning af embeten och tjenster å Rikets Stat, hvarmed förhållandet i förevarande fall, ehuru blott partielt, kan jemföras, andra, än ordinarie lönevillkor i allmänhet, icke anses åt sysslornas innehafvare vara för framtiden genom fullmakterna försäkrade, — har, med afseende äfven derå, alt fråga nu var om ett vida betydligare anslag, än som tillförene i lika hänseenden beviljats, och att ersättningen åt en derförutan veterligen väl lönad tjensteman anslagits till högre belopp, än Post-verkets Styrelse föreslagit, Konstitutions-Utskottet funnit Föredragandens omförmälda tillstyrkande påkalla en ogillande uppmärksamhet. 4:o. Angående Herr Justitie-rådet af Rotens underdåniga klagan öfver Kongl. Slats-Konlorets beslut att indraga hans lön, såsom Sekreterare hos f. d. Direktionen öfver Numerlotteri-inrättningen. Vid granskning af Statsråds-protokollen öfver Finans-ärenden för den 2 Juli och 29 December 1842, har Konstitutions-Utskottet inbemtat, att Kongl. Maj:t, med ändring af Stats-Kontorets öfverklagade åtgärd, icke allenast tillåtit Justitie-rådet af Roten att för året 1841, hvarunder han vid Nuinerlotteriets utredning biträdt, beräkna sig till godo nämnde Sekreterarelön, 600
Maj, om samma ämne. (bilägges)3 I från Ridd. och Adeln, af den 22 Maji, med infordrande af Utskottets yttrande om grunderna hvarefter den i skilj agtigt skick stånden emellan befintliga preliminairfrågan, om Grundlags-förslagens hvilande eller uptagande, må anses och behandlas. (bilägges)4 1 Vid denna protokollsanteckning — likasom vid de följande — förekommer i marginalen hänvisning till motsvarande bilaga. — Protokollsutdraget upplyser, att Bondeståndet »enhälligt» beslutat, »att, under åberopande af hvad Bondeståndet vid förra Riksdagarne anmärkt i afseende på 114. §: uti Regeringsformen, och med kraftigaste förbehåll, at så väl desse som öfriga vid Grundlagarne gjorde anmärkningar, hvilka icke under närvarande Riksdag blifvit och blifva pröfvade, ovillkorligen böra företagas och afgöras vid nästa riksdag, derintill, på sätt Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit, upskjuta de hvilande grundlagsfrågor, utom hvad angår de af Constitutions Utskottet beredde Förslag till ändring i 20: 70: 74 och 110: §:§: af RegeringsFormen, samt 34, 38 och 56. §:§: i Riksdagsordningen, hvilka förslag Bondeståndet böra under påstående Riksdag till pröfning och afgörande förekomma». 2 Ståndets beslut avsåg Utskottets memorial av den 12 maj. 3 Bondeståndet godkände likaledes den i meni. av 12 maj föreslagna redaktionen av stadganden till bestämmande av de konstitutionella förhållandena mellan Sverige och Norge »och såsom grunder för den till upprättande Riks acten». Då detta protokollsutdrag innesluter en klargörande sammanfattning av läget i denna fråga, och dä det tillika med några formella variationer är likalydande med de tre övriga ståndens beslut i ämnet, avtrvckes det såsom bilaga till detta protokoll.
St:r för närvar:de icke vidtaga någon annan åtgärd i anledn. af Hr Lektor Sundéns motion, än alt medgifva särskilda Utsk. att låta anställa försök med den af Hrr Edlund och Styffe upfunna afverknings-mätare, och möjligen med andra, som kunna hos Utsk. anmälas, samt att derigenom förorsakade utgifter till högst 1,500 R:dr B:ko få betäckas utaf de till Riksdagskostnaderna bestridande anslagne medel. Jag anhållar vördsamt om Hr Gr. o. Landlra:s propos. på detta förslag. Hr Hjärne, Harald: Jag är förekommen af Gr. Lager bjelke och instämmer till alla delar uti det förslag han upgifvit. Frih. Raab, Adam Christian: Ehuru jag med anledn. af den föreskrift, sorn ligger uti 34 § R. 0. sista mom. der det stadgas att Utsk. icke bestämmer ärendets beskaffenhet, då jag dertill lägger den föreskrift, som ålägger serskildte Utsk. att befatta sig med ärenden, som angå bränvinsbränningen, skulle tro att Utsk:s förslag ganska väl kan försvaras, är jag dock fullkomligt tillfreds med det af Gr. Lagerbjelke väckta förslag och anhåller om propos. derå. Då härefter Hr Gr. o. Landtm, för R. o. Ad. upläste det af Gr. Lagerbjelke afgifna förslag till beslut, samt derjemte hem - Den i Mars f. m. stälde om R. o. Ad. behagade bifalla detsamma, blef denna propos. besvarad med Ja. Uplästes ett af Frih. Hermelin, Fredrik, inlemnadt sålydande Mern.: