Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
– Hvad han är vacker! hviskade Alfhild. – Hvilket poetiskt språk, alldeles som i Morriers romaner! tillade Julie. – Hvad mitt hjerta klappar! tänkte Laura. – Jag tror, sade fru Stiegler, att jag ej på ett mera passande sätt kan visa mig värdig ers excellen’s nåd än genom att låta mina tre förnämsta elever gifva prof på sin skicklighet. Alfhild, till en början, visa ambassadören din sista ritning! Alfhild framträdde blygt till den förmente turken och lemnade honom stycket. Ambassadören tycktes vara belåten med detta prof af hennes talang, och då han gaf det tillbaka, framtog han en vacker kristallflaska, innehållande någon doftande essens, hvilken han genom dansmästaren erbjöd åt den unga artisten. Rodnande af glädje öfver detta bevis på uppmärksamhet, återvände Alfhild till sin plats. Laura och Julie tycktes icke vara lika belåtna. Ett litet moln af afundsjuka hvilade öfver deras täcka ansigten. – Nu är det din tur, Julie ... Dansa en mazurka för hans excellens! Och Julie dansade ... förtjusande. – Vid Mahomet, sade Filip, hon har en odalisks grace, förenad med gazellens smidighet. Tjusande houri, mottag detta svaga bevis af min beundran! Genom herr Hoppauteau öfverlemnade han henne ett halsband af koraller. – Kanhända, sade fru Stiegler, är ers excellens nu trött. Vi skola måhända begifva oss till de lägre klasserna. – Och jag, hviskade Laura förtretad, skall då ej jag få tillfälle att visa mig? – Välan, sjung då något, om ers excellens tillåter det! Genom en gravitetisk böjning på hufvudet gaf Filip sitt bifall. Sedan Laura slutat sin aria, reste sig quasi-ambassadören utan ett ord och lemnade, åtföljd af fru Stiegler, dansmästaren och betjenten, rummet. Men då han passerade förbi Laura, fällde han bugande näsduken vid hennes fötter. Det var allt, utom på en blick när, hvilken dock trängde djupt in i den unga flickans hjerta. De tre vännerna stannade ensamma qvar.
Ridderffapcts och Adelns Plenum den rr April igro. S. D. Bifölls till alla delar Riddarhus-Utskottets tzcn 29 sistlidne Mars pä bordet lagda Memorial af den rg i samma manad rörande Riddarhus-ärcnderne och hivad med Riddarhus-Directionens förwaltning gcmcnstap ager: hwarom Utffottet skulle genom Utdrag af Protokollet underrättas, Et supra. Utdrag af Protokollet hältet i Högloft. Ridderskapets och Adelns Plenum dcn 11 April 1810. S. D. Beflöt Högloft. Ridder skåpet och Adeln, att At öfwersten och Riddaren af Kongl. Swärds»Orden Friherre ^xel tthertj, af Riddarhus-Cassans medel tilldela ett arfwode af Femhundrade Riksdaler Bankomynt, i afseende pä det nit och den möda bemälte Friherre haft osparde wid fullgörandet af det honom uppdragne förttoende att säsom Ombud för R!ddei skåpet ow Adeln vfwerwara uppteckningen aff. d. Konungens Egendom och detallmänncs rakt derwid bcwaka: hwarom Uldrag af Protokollet skulle Niddarhus-Utskottct till efterrättelse expedieras. Ilt suprs. Utdrag af Protokollet hältet i Högloft.
Kullberg upprättade kartor jemte kostnadsförslag, hvaraf inhemtas, att genom den föreslagna sjösänkningen, för hvilken kostnaden beräknats till 9,113 R:dr 10 sk. 10 rst.; 163 tunneland komme att befrias från öfversvämning och blifva torra samt tjenliga till odling. Utskottct föreställer sig att, om Kongl. Maj:t uppå derom skeende underdånig anmälan, skulle i nåder pröfva ifrågavarande arbetsföretag vara af den synnerliga vigt att bidrag af statsmedel dertill bör användas, tillgång till betäckande af utgifterne härvid kunna beredas af det anslag, stort 100,000 R:dr B:ko, som Utskottet i föregående punkt tillstyrkt Rikets Ständer att för dylika föremål bevilja. På grund häraf anser Utskottet Rikets Ständer icke höra vidtaga någon serskild åtgärd i anledning af de utaf ofvanomförmälde motionärer i detta hänseende nu gjorda framställningar. 30:o. Uti en hos hedervärda Bonde-ståndet väckt och till Stats-utskottet remitterad motion har Riksdags-fullmäktigen Anders Melin från Kronobergs län anhållit, att Rikets Ständer måtte till sänkning och aftappning af sjön Möckeln anvisa ett belopp af 14,000 R:dr B:ko såsom anslag utan återbetalnings-skyldighet och ett lika stort belopp såsom lån på de vilkor som Rikets Ständer kunde för dylika låns utbetalande och åtnjutande fastställa, mot skyldighet för den i företa - 2-2 Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 163. get intresserade menigheten att af egna medel bekosta de 13,000 R:dr, som enligt kostnadsförslag ytterligare erfordrades.
Ehuru denna besparing varit en följd af Rikets senast församlade Ständers meddelade föreskrift, alt upplagan af de handlingar, sorn i Bihanget böra ingå, men tryckas emellan Riksdagarne, borde genast göras så stor, alt Bihanget dermed kunde completteras, istället för att, på sätt förut skett, å nyo omtryckas, så lärer dock icke kunna nekas, att tillsynen öfver verkställigheten häraf, äfvensom bestyret med emottagningen, och redovisningen af så väl tryckpapperet som exemplaren, samt desse senares utdelning under Riksdagen, varit förenadt med besvär, omtanka och ansvar. — Då nu Cancellisten Vougt, enligt omnämnde Protocolls-Utdrag, visat behörig redo för så väl tryckpapperet som exemplaren, samt utdelningen skett både i rättan tid och med ordning, samt Cancellisten Vougt således, i Utskottets tanka, nöjaktigt motsvarat det honom lemnade förtroende, anser Utskottet äfven billigt, det han derföre erhåller någon vedergällning. Och som hela 2.‘dra Samlingen utgör tillsammans 302 ark, får Utskottet, med hemtad anledning af hvad som bestås för utskrifning och correeturläsning af den del utaf Riks-Ståndens Protocoll, som under Riksdagen ej medhinnes, eller 1 R;dr per ark, härigenom tillstyrka: att en gratification, till en jernnad summa af \oo R:dr, må Cancellislen Vougt tilldelas, alt af Riksdagskostnads-medlen utgå. Stockholm den 8 Maji 1835. STOCKHOLM, Ecksteinsua Tryckeriet, 1835. Stats-Utskottels Utlåtande N.o fyr. x N:o 473- Antom till Exp.-Utst. den >4 Maji.
Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M. i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 2 Augusti 1848. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3i Juli 184g. Preste-ståndet den 2 Äng. —- Uorgare-ståndet den 2 Bonde-ståndet den 2 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse , angående ändring i föreskrifter om. sättet för fångars transporterande. (Statssamt Allm. Besvoch Ekon.-utsk. Uti., N» 39.) S. A. K. Rikets Ständers uppmärksamhet bar blifvit flistad deruppå, huruledes F„ K. M:s nådiga bref den 7 Juli 1841, angående fångars transporterande, genom föreskriften, att endast en person, utom den skjutsande, finge åka efter eu häst, och ej mera; än fyra personer, den skjutsande likaledes oberäknad, efter tvänne hästar, väl beredt allmogen eller de skjutsskyldige minskning i skjutsningsbesväret, mea deremot åstadkommit en betydlig och emot denna Expeditions-Utskotlets Förslag till nnd.
Banko-reglementets föreskrift bestämdt förbjuder en så beskaffad lindring i återbetalningsvilkor, som sålunda är vorden medgifven; likväl och då i betraktande tages, att den allmänna nöd, som, till följd af 2me års efter hvarandra inträffade starka missväxt, hotade att utarma äfven dem, hvilkas förmögenhetsvilkor och redbarhet gjort dem kände såsom de mest ordentliga uti uppfyllandet af sina förbindelser, desto heldre påkallade utomordentliga åtgärder, som ett strängt iakttagande af reglementets föreskrifter otvifvelaktig! skulle hafva försatt en stor mängd jordbrukande låntagare i konkurstillstånd, vid utredning hvaraf, under dåvarande penningeförlägenhet, Diskon ten sannolikt måste vidkännas förluster, af hvilka den icke blifvit träffad, då anstånd lemnats de af missväxten hemsökte gäldenärerne, hemställer Utskottet, att hvad i omförmalde måtto emot Fullmäktige förekommit, icke må till någon åtgärd föranleda. § 17- (1847 års Rev.-Ber. §§ 60 och 61.) De uti 1847 års Revisions-berättelsé §§ 60 och 61 omförmälda frågor, angående dels eftergift af upplupen ränta å Kommmerse-rådet m. m. B. H. Santessons skuld till Låne-kontoret i Götheborg, och dels återställande af skillnaden emellan 8 och o procent å det af Postkontrollören Warenberg i lifstiden, såsom ansvarig inlemnare, utgifna ränlebelopp för 2:ne emot sedermera falska befunne lånehandlingar, i Banko-diskonten upptagna lån, äro beroende på pröfning af derom till Utskottet ingifna ansökningar. § 18. (1847 års Rev.-Ber. § 64. Banko-Fullm. Ber. p. 63.) Fullmäktige hafva, till följd af det uti Banko-reglementets 221 § dem lemnade uppdrag, till efterrättelse fastställt de uti 1847 års Revisions-berättelse ordagrant intagne reglementariska föreskrifter i och för diskonteringen af vexlar samt accepterade invisningar.
Prot. i8fö och 1848, 5 Sami. 1 A/d. 4 Hdft. 14 106 Bevillnings-Utskottels Te'.'änkande, No Q. § /j.3. ring, eller handtering han idkar, hans fastigheter, veik och inrättningar, äfvensom fartyg om fem svåra Jästers drägtighet och derutöfver, samt ändtligen. de sig och sitt folk, äro pligtige att enahanda förteckningar och uppgifter aflemna. 3:o Samma skyldighet åligger ock förmyndare, i afseende på sina myndlingar och dessas egendom, samt styresmän af bolag, verk och inrättningar, outredt sterbhus eller under konkurs varande bo, för den egendom, en hvar af dem förvaltar och vårdar. 4:0 Allmogen och mindre skrifkunnige invånare i städerne ega alt muntligen meddela dessa uppgifter. § 43. l:o Underlåter någon, utan anmäldt laga förfall, alt personligen, skriftligen eller genom ombud, vid mantalsoch skattskrifningen sig inställa samt alla nödiga uppgifter meddela, bote En riksdaler banko, hvaraf två tredjedelar tillfalla socknens fattiga och en tredjedel åklagaren; och vare samma bot för den, som underlåter att anmäla de på egorna inhyses boende personer, skulle de än för afgift böra befrias, eller uti annat distrikt mantalsoch shattskrijvas. Hvaremot den, som antingen sjelf betiädes med oriktig uppgift, eller bidrager dertill, att någon ulan skäl från skatt uteslutes, skall bebetala den skattskyldiges afgift och böta dess dubbla belopp; skolande dessa bölet tillfalla fattigkassan i den stad eller socken, hvartill ilen pliktfällde hörer; med iakttagande likväl, alt nämnde böter icke utgå förr, än Konungen» befallningshafvande derom förordnat. 2:o
Hr von Gegerfelt, Herman Georg: Såsom skäl för bifall till den i ämnet väckta motion har blifvit anfördt, att »salning» derigenom skulle förekommas; såsom skäl för afslag, att man icke borde befrämja, att lagen kunde kringgås på så sätt, att en person köpte en större qvantitet bränvin och derefter till säljaren föryttrade den qvantitet, som lagen stadgat såsom minimum. Intet af dessa skäl synes mig ega giltighet. »Salningen» är nemi., enligt hvad jag i egenskap af domare haft tillfälle att iakttaga, redan genom nuvarande stadgande i betydlig mån förebyggd; och, hvad det anmärkta kringgåendet af lagen beträffar, delar jag fullkomligt Hr von Köchs åsigt, att domstolen icke lärer underlåta att fälla, der brottet är uppenbart. För bifall till motionen talar emellertid den omständighet, att när en konsumtionsskatt åsättes, bör den drabba alla lika. 15 kannor äro icke en qvantitet, som öfverstiger ett vanligt hushålls behof, då deremot 30 kannor äro en qvantitet, som står längre från denna gräns. Om nu 30 kannor bestämdes såsom minimum, skulle det ändamål vinnas, att flere komme att gifva konsumtionsskatten, och på den grund yrkar jag bifall till motionen. Hr Nordenfelt, Enar Wilhelm: Det är klart, att i en fråga, sådan som denna, der man icke kan säga hvad som är rätt eller icke, utan der man måste stödja sig vid sin subjektiva åsigt, meningarne skola vara delade om hvad som bör göras eller icke. Många skäl hafva blifvit anförda både för och emot bestämmandet af 30 kannor såsom minimum vid större försäljning. För min del gillar jag de skäl, som blifvit anförda för de 30 kannorna, och jag ber att få tillägga ett ytterligare skäl för nämnda förändring. Jag föreställer mig, att om en person kan efter partipris få köpa 15 570 Den 6 Juni. kannor, kan han lätteligen börja en oloflig utskänkning, enär han utan svårighet torde kunna erhålla denna qvantitet på kredit. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
St. bestämd proc. af tullen å inkommande varor får under åren 1841—1845 uppbäras, som till tullverkets cassa ingår; men att, om detta anbud icke skulle antagas, så väl alla utgående sorn de hittills till införsel förbjudna, men hädanefter tillåtna, varor befrias från tolag; kommandes i så fall tullen a de sistnämnda alt förhöjas med den i förra fallet beslutade t o lags-ersätt ni ogen. Vid remissen till H. Bevilln.Utsk. anhåller jag att få redogöra för denna motion. 3. I öfverensstämmelse med en redan af mig väckt motion om bancovinstens användande, får jag vördsamt föreslå, att I million r:dr deraf matte på så sätt disponeras, att under hvarje af åren i8Ji—i845, i 2:ne terminer d. 5o Juni och 3i Dec. utbetalas, hvardera, 100,000 r:dr till K. Commercecolbm, alt, på sätt särskildt bestämmes, användas till understöd och ersättning för de fabriksanläggningar, som genom 1111 bestående införselsförbuds upphörande eller tullnedsätt II ingar kunde anses lidande. Förbehållandes mig att vid remissen få ytterligare utveckla min motion , anhåller jag, att den måtte till Bevillntsoch l!ancoUtsk:n remitteras. 4. Enligt R. St:s beslut vid 18)0 års riksdag, förnyadt •genom 1 fia §:n i i83o års banco-reglemente, äro bland andra följande bankens fordringar i dess räkenskaper förda inom linien, nemi.: för af Riksg.cont. till 182.3 års slut begagnadt creditiv 4joi4>^-*2' '6. 3. för dess utelöpande creditsedlar vid samma års slut, efter afdrag af de deri inbegripna koppar-polletternas metalliska värde 3,968,412: 23. 2. Då jag icke tror det vara värdigt, att i R. St:s Bank inom linien, d. v. s. såsom osäkra, balancera fordringar hos R.
Den, som bifaller Sammansatta Stats-, Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets uti dess Betänkande N:o 19, Litt. D l:o, punkten b) gjorda, af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet godkända hemställan, alt Rikets Ständermätte lill Kongl. Maj:ls disposition af den för lölkskole-väsendets befrämjande afsalia andel i personliga skydds-afgiften anvisa ett årligt anslag af 20,000 R:dr R:rr.t, till understöd tor lärare-lärlingar eller sådane personer, som vid undervisningen biträda de examinerade folkskolelärarne, röstar Ja ; den det ej vill, röstar Nej; 4 Sammans. Stats-, Becilia.- samt Alim. Besv.- och Ekon.-Utsk. Mern. N:o 43. vinner nej, varder berörde anslag, i enlighet med Presteoch Bonde ståndens beslut, af Rikets Ständer afslaget. Öfriga af Utskottet uti Memorialet N:o 33 afgifna yttranden och gjorda inbjudningar hafva blifvit godkända och antagna, hvilket Utskottet ansett sig böra anmäla. Då Rikets Ständer, genom alt till folkundervisningens befrämjande anvisa hälften af den personliga skydds-algiften, mäste hafva afselt att hela beloppet af detta anslag skulle komma folltskole-väsendet till godo, men, lill följd af de beslut, hvari Riks-stånden slädnät vid behandlingen af de särskilda delarne af Utskottets förslag, de för »issa bestämda behof disponerade summor sammanlagda icke uppgå lill fulla beloppet af detta anslag, bar Utskottet, på det att de anslagna medlen mätte för det af Rikets
Ständers Bifall, förbjuda till införsel de varor Kongl. Majit i Nåder kunde finna för godt; att om åter Kongl. Maj:t i Nåder gillade den i underdånighet föreslagna förändringen i Rikets Tullsysteme, blefve deraf en gifven följd, att Rikets Höglofl. Ständer ägde att bestämma Tullen; och att vid sådant förhållande Utskottets Förslag skulle saknadt nödig fullständighet, i händelse det ej blifvit uppgjordt pä sätt som skedt. Dm 28 Junii f. m, 25g För öfrigt hyser jag den öfvertygelse, att om man vill enkelt betänka, det annat är att föreslå Tullafgifter, och annat är att förordna om varor få införas eller utföras, att det ena tillhör Ständerne och det andra beror a£ Konungen utan afseende å hvad Riksens Högloflige Ständer i underdånighet tillstyrka, Utskottet icke bör tillvitas att hafva öfverskrida gränsorne af sin befattning. Friherre Skjöldebrand, Pehr Erif. I anledning af Bevillningsutskottets uppi rättade Förslag tillen ny TullTaxa, byggd på den antagne grundprincipen att alla Jordklotets HandelsFabriksoch Manufacturvaror kunna i Rik^t få införas och blott begränsas af högre eller lägre Tullafgifter, utber jag mig att för en stund få upptaga Ridderskapets och Adelns dyrbara tid med en framställning, rörande detta vigtiga ämne. Allmänna rösten synes vara enstämmig, att ett förbud mot införfel af fådane varor forn icm ke tillika äro förbudne till bruk och nyttjande, innefattar, blott, å ena sidan, en uppmuntran för lurendrägaren till rikt lönande ehuru våg. samma företag och, å den andra sidan, beröfvar Staten en betydlig Tullinkomst af allmänt förbrukade varor j mea framförallt fästar man sig vid det anmärkningsvärda för - Den 2% Juni i J. m. hållandet att, hos oss, en del af till införsel förbudne varor, till drägter och uniformer varit förskrifne; och synes man hafva fattat den öfvertygelse, att alla Prohibitiv Sy /lerner är o fkadlige och böra afskaffas
Derest, vare sig för eller efter skedd indelning, utfartsväg yrkas för hemman, som förut icke egt bruten väg, åligger det hela Socknen, efter förmedlade hem - 320 LagUtskottttsBetdnktitidtn mantalet, att dervid gemensamt med hemmansegaren biträda, hvarefter, i redan gjord Socknevägdelning, jemkningen emellan de underhåll sskyldige verkstålles, och den nya •vågen x deiningen upptages. 5:0 Iden händelse hemmansegare , för ömsesidig beqvämlighet, önska att utbyta under hälls-sky Idig heten å Socknevägarne emot andre hemmans vägstycken å alimännaLandseller Häradsvägen, må sådant byte icke å KronoBetjeningens sida kunna bestridas, utan skriftliga aftaiet härom, på längre eller kortare tid uppgjordt, gälla till efterlefnad för ansvarighet, sedan det till FogdeContoirat blifvit ingifvit. 6:0 Särskild öfverenskommelse om vågunderhållningen , vintertiden, å Socknevägarne, må tillåtas och dervid bestämmas hvilka uifartSvägar böra, till minskning i den allmänna väghållningen, uteslutas antingen på grund af deras mindre begagnande, genleder öfver kärr och sjöar eller ständigt öppne haline allmänna skogsvägar de der af visse hemman kunna begagnas. 7:0 Det bör vara församlingen fritt, att antingen genom egne ordningsmän tillse och vaka öfver vägarnes årliga underhållande, eller ock att derom anlita KronoBetjeningen. Hvarje Sockcebo eger derjemte, att, likmätigt stadgandet i 25 Cop, 15 §. ByggningaBalken, kåra mot den som har ogild väg. 8;o LagUtikottets Betänkande)!. 32! 8:0 Alla tvister om Socknevägar upp» taga9 vid HäradsRätten, dit delningsförrätt» ringen ingifves och i Rättens Protocoll införes.
Si:r, till godtgörande af de ifrågavarande indelningarne, som under samma tid komma att för Anslaget för ClerecieStaten uteslutas, på nämnde Stat uppfört den af K. M:t i Nåder antagne Förslagssumma i5oo R:dr. 3:o R. St:r hafva antagit, att sedan den införda VexelUndérvisningsMethoden blifvit mera allmänt känd och begagnad, fortfarandet af en serskild anstalt för bildandet af Lärare deruti ej bör blifva af nöden; och R. St:r hafva derföre endast till nästa Riksdag beviljat de af K. M:t för NormalScholan till VexelTTndervisningens befrämjande äskade årliga anslag af 2000 R:dr; Dock hafva R. St:r ansett de till ScholInrättningen af K. ]Vf:t upplåtne f. d. Mariae KronoBränneriByggnadér böra få af Inrättningen begagnas under den tid af 10 år, på hvilken de, enligt K. Brefvet den 26 April 1826 samt K. M:ts om Allra. Magaz. Inrättningens sluteliga utredning aflåtne Nåd. Proposition blifvit till Schollnrättningen öfverlåtne, med vilkor. Betänkan Jen, Nio 335. 81. vilkor, att Byggnaderne till Staten återgå, då de för parande föremål icke vidare erfordras. 4:o Såsom tillökning i anslaget för Gymnastiska dentrallnstitutet hafva B. Stir beviljat 1000 R:dr;och hafva R. St:r beslutat: att vid tillkännagifvandet häraf tillika frambära dert anderd, anhållan till K, M:t, att hela StatsAnslaget för detta Institut varder stäldt linder Uppseende af någon utaf Siyrelserne öfver de i Hufvudstaden varande Allmänna Inrättningar, såsom t. ex. Directionen öfver Stockholms Stads Undervis-» ningsVerk, som hör äga, att om fördelningen af de till Inrättningen beviljade anslag förordna. 5io I anledning af ett hos R.
Man har sagt, att konkursen är att betrakta endast som en liqvidationsåtgärd, och det må så vara; men de, som åtagit sig att fullgöra denna, måtte väl vara berättigade att till liqviden få använda samtlige gählenärens tillgångar. Jag vågar påstå att, om icke en förvänd praxis vid lagskipningen insmugit sig hos juristerne i vårt land, så skulle ingen menniska tveka att förkasta en så absurd sats. Meningen med konkursen är ju icke att gäldeniiren skall befrias från sin gäld, utan blott att han icke kari fortfara att sjelf sköta sina affärer, utan derföre öfverlemnar dem åt en annan. Icke måtte borgenärens fordran blifva mindre helig, derföre att gäldenären upgifver sitt bo till cession! Hr Olivecrona har sagt, att man borde taga i betraktande äfven deras rätt, som genom ingående af nytt aftal med gäldenären under cessionstillståndet blifva hans kreditorer; men jag må fråga, hvem skall skyddas i främsta rummet, den som i förlitande på gäldenärens vederhäftighet ingått i affärer med honom, då ännu hvar och en ansåg honom för god, eller den sorn inlåtit sig i transaktioner med honom, sedan domstol förklarat honom oförmögen att sköta sin egendom!? Man riskerar ju hvad man eger genom att inlåta sig med en omyndig, men hvad är detta i jemförelse med att inlåta sig med en cessionant? Må man se sig före, innan man företager sådana vågstycken, och slå de illa ut, så må man skylla sig sjelf för följderna! Man har här talat om att gäldenären skulle genom det föreslagna stadgandet råka nästan i slafveri under sina kreditorer, mea det är verkligen en bra lindrig grad af slafveri, då lagen säger att han skall få först och främst allt hvad han behöfver till sitt uppehälle, och sedan ytterligare hvad som behöfves till förlag m. m. för hans arbete. För den, som är nedsjunken i skuld, synes detta icke vara alltför hårda vilkor.
Men det var j u grosshandlarn sjelf .. ursäkta mig som sa' att .. att .. det skulle k unna bli' en sådan affär.. R E D E R . Affär? ( skrattande ) Ni har missförstått mig .. j ag menade att jag ville inleda en jernaffär med er far! S M A A L . Jaså .. ja, då får jag be så mycket om ursäkt.. R E D E R . Skadar inte! Lika goda vänner för det, inte s annt .. s e! min brorsdotter sk all förlofva sig med en annan .. en ung målare.. Hvad kommer det åt farbro r! R E D E R . En mycket hygglig ung man med stor talang .. och ser ni, jag afgudar talang en .. j ag väntar honom hit, och .. i ( detsamma ö ppnas fonddörren och Albert inträder , brådskande och förvirrad ) Se der är han ju! Välk ommen herr Gahm! mycket välkommen! Fjortonde Scenen. DE FÖRRE. ALBERT ( från fonden ). A L B E R T ( helsan de ). Herr g rosshandlare .. mamsell .. j ag mö tte min farbror en bit härif rån .. och 60 .. ( fattar häftigt Reders hand ) Får jag väl tro den lyck a som han sade vänta mig här? R E D E R . Hm! hm! det få vi tal a om sedan! ( presenterar ) Herr artisten Gahm .. kongl. sekter Smaal .. A L B E R T ( går till Smaal och trycker hans han d ). Mjuka tj enare .. nå, h ur blir det med porträttet? S M A A L ( ond ). Ursäk ta mig .. men, j ag tål ing en drift den här gång en .. och jag skall minsann skrifva till pappa och säg a .. j a! det sk a j ag! ( går myc ket uppretad g enom fonden , och skuffar till Anders som i detsamma kommer in genom dörren ) Se opp bondlurk, för jag är rasande! ( går ). Femtonde Scenen. DE FÖRRE ( utom Smaal ). ANDERS, sedan ANNASTINA ( från höger ).