Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skulle deremot R. o. Ad. behaga åtskiljas, och, ehuruväl man härom natten satt här ända till kl. 2, likväl nu före nattens inbrott heldre vilja gå till hvila, så vill jag icke heller motsätta mig sådant; men jag anser ingalunda skäl alt upskjuta frågan till en obestämd framtid, utan förenar mig med Frih. Klinkowström i den vördsamma anhållan, att detta mål pä morgondagens föredragn:s-lista mätte sättas näst efter det af Ståndet främst derå upförda BaukoUtskts Betänk. Frih. Klinkowström: Den siste värde talaren har redan förekommit mig uti en del af hvad jag i afseende på Hr von Hartmansdorffs anförande ämnat yttra. Jag har icke, såsom denne sednare, packat in min grundlag, utan har den här i min hand, och kan deruti icke finna något hinder för en sådan behandling af detta ärende, som jag haft äran för R. o. Ad. föreslå. Hvad beträffar de vigtiga uplysningar, som Hr von Hartmansdorff ansett böra. Betänk, vidfogas, och hvilka icke skulle vara att förvänta förr än till nästa månad, så hemställer jag, huruvida det icke har varit Riddarh.- Utslcs och Riddarh.-Direkhns förenade pligt, alt, innan de med ett så vigtigt ärende lill St. inkommit, vidtaga nödiga åtgärder, för att 2i Den 18 Augusti. derom förskaffa sig alla erforderliga uplysningar. För min del åtminstone hyser jag det förtroende både till Riddarh.-Utsk. och Direkta, alt jag är fullt öfvertygad om, alt denna pligt icke blifvit af riem förbisedd; men skulle så hafva skett, synes det mig nödvändigt, ali företaga ärendet, ju för desto heldre, på det att R. o. Ad. måtte hafva tid alt återremittera detsamma, i händelse det under pågående diskussion visar sig, alt det fattas erforderliga uplysningar för ärendets fullständiga utredning.
Beträffande dernäst malen spanmål, så enär såväl mjöl både af hvete och råg, som äfven gryn af alla sädesslag, varit föremål för en stigande import, nemligen hvetemjöl från 1,557 centner åren 1847—1855 till 80,630 centner de påföljande nio åren, samt rågmjöl från 34,516 centner under det förra till 221,563 centner det sednare tidsrummet, äfvensom gryn från 244 centner åren 1847—1855 till 1,414 centner åren 1856.—1864, allt i medeltal årligen, hvaremot utförseln af dessa slag malen spanmål, ehuru tilltagande, varit jemförelsevis obetydlig, har Utskottet ansett tull äfven å dem vara af behofvet påkallad. Och får Utskottet på grund häraf tillstyrka antagande af följande tullsatser, nemligen å omalet hvete 15 öre per kubikfot, omalen råg 10 » » » mjöl af hvete 80 » » centner, mjöl af råg 50 » » » gryn, alla slag 50 » » » men deremot hemställa, att alla öfriga sädesslag, omalna eller i form af mjöl, må fortfarande få tullfritt införas. För trådgårdsbönor erlades enligt 1854 års taxa 2 sk. Banko tull skålpundet, motBönor. svarande 6 R:dr 25 öre per centner, och för åkerbönor egde samma tullbehandling rum som för ärter, men genom 1857 års tulltaxa medgafs tullfrihet för alla slag bönor.
Nu blifver likväl följden, att om, på sätt Hr Virgin yrkat, frågan om anslag till skrifmaterialier och expenser återremitteras och inbegripes under frågan om anslag för flottans underhäll och nybyggnad, så förorsakar detta en minskning i det anslag, som R. St. ansett böra användas till flottans underhåll och nybyggnad, hvaremot, om förrberörde anslag till skrifmaterialier och expenser för hufvudtitelns öfrige stater förvandlas lill ett förslagsanslag, så kommer någon sådan förminskning icke i fråga, utan blifver denna rubrik då befriad från behofvet att, utom sine egne bestämmelser, afsätta 16,500 r:dr till skrifmaterialier och expenser, hvilka omkostnader dä komma att fyllas af det under en ganska riklig rubrik, men till ett för det närvar, oriktigt belopp, uppförda anslaget för hufvudtitelns öfrige stater. Jag hemställer om icke det resultat, hvartill H:ne vilja komma skulle uppnås derigenom, att frågan återremitterades när vi komma till den 12 punkten, dit densamma egentligen hör, och om icke deremot ändamålet skulle förfelas, om frågan sattes i sammanhang med den redan återremitterade punkten? Skulle åter afsigten vara, att förminska anslaget för flottans underhåll och nybyggnad (hvilket likväl icke är min mening); då skulle jag tro det vara ganska lämpligt, att återremissen sker i sammanhang med den nu under öfverläggningen redan remitterade punkten. Hr Virgin: Jag vill icke uppehålla Ståndet med att vara envis i mitt yrkande, sä mycket mindre, som man här synes vilja gifva flottan ytterligare 16,500 r:dr, och jag icke kan hafva något deremot. Frih. von Kraemer, Rob. Fredr.: Jag ber blott att få instämma i Frih. Palmstjernas mening. Vid 12 punkten kan denna fråga förekomma och den rättelse beredas, att det der upptagne anstaget blifver ett förslagsanslag; men det synes mig olämpligt alt med kostuaderne för skrifmaterialier oell expenser minska anslaget för flottans underhåll och nybyggnad. Hr von Hartmansdorff: Jag instämmer äfven med Frih.
Då prosten återkom till sans och hans minne af nattens tilldragelser vaknade, ansåg han sig i början endast hafva haft en liflig dröm, men den första blicken på hans skrifbord visade honom de hopade pappersbladen, fullskrifna med hans egen stil, och derunder dessa ord af en annan hand: ”Natten till den 8 december 1810. Agnes Hochtinton.” Och slutligen nederst på den sista sidan: ”Att denna bekännelse verkligen blifvit, ord för ord, uttalad inför mig, intygar jag, så sannt mig Gud hjelpe till lif och själ. Jöns Grip.” Det var då intet tvifvel, den sjuka engelska frun hade under natten i storm och regn besökt honom för att lätta sitt samvete med den fullständiga bekännelsen om sina så väl gömda brott, och då hon slutligen aflägsnat sig, hade prosten, utmattad af ansträngning och sinnesrörelse, fallit ned afsvimmad. Han drog ett djupt andetag, samlade ihop papperen, icke utan en viss förundran öfver sin egen förmåga att på några timmar hafva skrifvit så mycket, inläste dem i sin pulpet och följde sin syster för att äta frukost och sedan i hast afsluta sin afbrutna predikan. Det ringde redan andra gången; prosten var omklädd och i ordning att gå i kyrkan, hans syster stoppade omsorgsfullt den hvita kammarduksnäsduken i hans ficka och förmanade honom att icke af misstag begagna den i stället för den blårutiga, som låg i en annan ficka, då en qvinna inträdde och begärde att få tala vid honom. Han igenkände henne strax, det var den engelska fruns gamla piga, som, helgdagsklädd och anständigt nigande, stannade vid dörren, under det hon oupphörligt torkade sina ögon med en hårdt hoptrillad näsduk. — Ah, är det du Märtha! Huru befinner sig din matmor i dag? Hon har varit sjuk, hörde jag, — sade mamsell Petronella, som vände sig om. — Ack ja! det har hon varit. Och jag skulle nu gå hit för att anmäla för vördig prosten, att hon dog i går eftermiddag klockan sex, — sade qvinnan högtidligt. — Åh, bevare mig, är hon död? Hvad säger du? Dog hon i går eftermiddag? — utbrast prosten förvånad.
Då detta förslag af universitetets Kansler öfverlemnades till Kongl. Majit, hade äfven Kanslern, enligt hvad uti dess underdåniga memorial är anfördt, funnit förslaget om språkmästare-befattningens indragning visserligen kunna försvaras; men enär hvad i detta hänseende kunde sägas om det ena universitetet äfven gällde om det andra, syntes det Kanslern att, då något förslag om en sådan indragning ej från Upsala universitet inkommit, antingen afgörandet af denna fråga ännu borde uppskjutas, till dess äfven nyssnämnda universitet fått tillfälle att i saken sig yttra, eller ock förslaget om inrättande af en adjunktur i modern linguistik i stället för språkmästare-tjensterna utsträckas till båda universiten; — varande, på sätt ofvan Ar omförmäldt, nådigt beslut i anledning af denna under - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123. 31 dåniga framställning icke meddeladt, när Kongl. Maj:ts Proposition om Statsverkets tillstånd och behof hiet till Rikets Ständers Stats-Utskott aflåten. Angelägenheten deraf att de moderna språken vid universitetet göras till föremål för sådan behandling, att deras studium kan så väl från filologisk som litteraturhistorisk och estetisk synpunkt bedrifvas, erkändes redan af Rikets sednast församlade Ständer, i det de beviljade anslag för inrättande af professioner i ny-europeisk linguistik; — men detta läroämne är likväl så omfattande, att för undervisningens ändamålsenliga ordnande otvifvelaktigt erfordras till Professorns biträde en särskild lärare. Yid Upsala universitet har numera det förhållande, i hvilket detta biträde bör stå till den i nämnda läroämne anställde Professor, blifvit bestämdt genom ett nyligen meddeladt Kanslers-bref, som stadgar, att de tvänne förut befintliga språklärare-tjenstcrnas innehafvare framgent skola hafva samma skyldigheter, som universitetets statuter för adjunkter bestämma.
Med våra vanor! Ånej du! Vi kan inte arbeta. Vi har de rikas vanor, de rikas bildning och förfinade behof, och de fattiges medellöshet att tillfredsställa altsammans med. Vi är slafvar af vår förmögna omgifning, vi är fångar i den. Hade jag insett detta tidigare, skulle du i folkskolan fått lära dig ordentligt arbete, – nu är det för sent. (går). EMMY. (går efter henne) Aldrig hade jag trott du var så bitter, mamma! (Salen ett ögonblick tom, sedan Elise v. Brinck och Alma Vahrman med handarbeten in från höger). ELISE. Ja, men jag är ändå lite förvånad öfver att doktor Segerstedt inte kommer hem till julen, nu när vi alla är här på Sätra ... ALMA. Han har annat att tänka på. Han följer med det engelska parlamentet ... ELISE. Men han ska ändå hem till landtdagens öppnande i början af januari. Några dagar förr eller senare ... ALMA. Han tar alltid sitt arbete grundligt. Jag känner honom, jag. ELISE. Äsch! – han måtte ha blifvit tråkig med sin grundlighet. Det var han inte för ett år sedan. ALMA. Sen dess har han fått så många viktiga ting att tänka på. ELISE. Du vet alltid så bra hvad han tänker på, Alma! ALMA. Å-ja, jag intresserar mig för det. Jag brukar läsa hans bref till fru Segerstedt. Vi sympatiserar så bra, och vi ha talat mycket med hvarann innan han reste. ELISE. Talade han om sina planer för dig? ALMA. Ja visst, – och om sin politik. ELISE. Vet du hvad, Alma, – det tycker jag är komiskt. En karl ska hålla sina tankar för sig själf i fruntimmerssällskap. Jag tycker mera om att gissa mig till hvad en man har för tankar och göromål, än att höra honom själf skvallra om dem. ALMA. Skvallra! Är det ett uttryck? ELISE. Ja. Det skulle pappa aldrig göra. ALMA. Din far är en riktigt inpiskad gammaldags herre, som inte tror oss fruntimmer om någonting. Men doktor Segerstedt förstår oss, han.
BevillningsUtskottets Utlåtande innefattar hufvudsakligen ett tillstyrkande, att Riksens Högloflige Ständer ville, å deras sida, statuera att friheten år den naturliga principen för all handel, och ingen lärer kunna förmena Riksens Ständer att antaga - Den l4 Augusti f. m, 179 ga denna princip, om sådan är deras öfvertygelse. Men i-.pplicationen häraf, i afseende på iner eller mindre inskränkning, tillhör Konungen. Hvad hindrar då Ridderskapet och Adeln att nu afgöra BevillningsUtskottets Utlåtande och sedan de sammansatta Utskottens Betänkande förekommit, besluta, för att vara conseqvent, det böra underdåniga Önskningar frambäras om prohibitionens upphörande, i den man sådant med Fäderneslandets vål år lörenligt. Skulle denna min åsigt icke vara felaktigt hvilket j ig med all vördnad underställer, torde deraf vara en följd, att ett ytterligare uppskof ined BevillningsUtskottets nu förevarande Utlåtande skulle icke befordra ämnets conseqventare och säkrare, blott sednare afgörande. Herr Mannerhjerta, Ulric Emanuel: Redan under 1809 års Riksmöte vågade jag fästa Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på skadligheten af prohibitiva författningar, i den motion om en förändrad grund för exclusiva Privilegiers beviljande, hvilken af Högh Riksens Ständer bifallen, och sorn underdånig önskan framburen tiri Konungens Thron, har gifvit anledning till den modification, sorn dessa privilegier, enligt den derom sednast utfärdade förordningen undergått. Jäg skulle således nu jäfva mina hår yttrade tänkesätt, jäf - Bil. till Ridd, o. Ad, Pr, VII, Band. I*.
Ef en II Auguslii e„ m9 Under tiden hade sysslomannen jemte en af Borgenärerne uti Majoren Axel Printzenskjöld» coneours, emot RiddarhusDirectionejls protest, vid utlyst Auction den syide Mars 1820 å bemälte Majors till creditorernes förnöjande afträdde fasta egendom beslutat, att samma egendom skulle på en gång och ostyckad den i8:de näst derpå följande Julii försäljas; oaktadt RiddarhusCassan hade inteckning särskildt uti det bland fastigheterne varande hemmanet Rud: och sorn RiddarhusCassan möjligen kunde till sin rätt blifva förnärmad derigenom, att detta hemman, på berörde sätt försålides , hälst köpeskillingens belopp för hvarje hemman eller del, etter en sådan åtgärd, svårligen skulle kunna utredas; så och med anledning häraf, samt till förekommande af alla de stridigheter , sorn af den gemensamma försäljningen blefve en följd, söktes hos Kongl. Hof-Ratten att ofvannämnde Beslut måtte varda ogildt förklaradt och deremot stad* gas , att hemmanet Rud vid den blifvande Auctionen borde särskildt försäljas ; men Kongl. Ho/Rätten förklarade genom Utslag den 2o;de April 1820 sig icke kunna med detta ämne omedelbarligen befatta , hvaruti i underdånighet söktes ändring, som Kongl. Majit dock ej fann skäl att bilalia. Denna försäljnings åtgärd blef ock för RiddarluisCassan likgilltig , sedan den, genom Kongl. Maj:ts ofvanberörde Dom i Herr Majoren Å. Prinfzenskjölds concurs, förlorat förmonsrätten framför köpeskillingsfordringame, hvilka utgjorde ett så stort belopp att RiddarhusCassan icke Een ri Augusti e. m* vidare hade något hopp om ersättning af Concours massans fastigheter, hvilket vid deras försäljning äfven visat sig. Såsom äfven anfordt är, hade RiddarhusCassan både genom Kongl. Hof-Rättens och Kongl, Maj;ts Dom i Herr Majoren A. Printzenskjölds Concoursmål, erhållit rätt, att af Majoren J.
På ofvananförde skäl, hvilka synas Utskottet ega full giltighet, har Utskottet funnit sig böra hemställa, att de af Herr Kjellberg i förrberörde hänseenden väckte förslag icke må till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föran leda. Slockholm den 3 Febr. i845. Reservation är häremot anmäld af Herr Kjellberg. STOCKHOLM, I. Ank. till Exp.-Utsk. d. 4 Febr., kl. 8 e. m. Memorial, med yttrande angående Riksgälds-Contorets förvaltning »edan Jbörjan af sistförflulne Riksdag. (Rglds-Afd.) På sätt Stats-Utskottet redan, uti sitt under N:o 21 afgifna utlåtande, i anledning af i84i och 1843 års Revisionsberättelser angående RiksgäldsContoret och f. d. Filial-Disconternas utredning, för Rikets Ständer anmält, har Utskottet, intill innevarande Riksdags början, fortsatt den af sednast församlade Revisorer verkställde granskning af Fullmägtiges i nämnde Contor förvaltnings-åtgärder. I sådant afseende hafva Fullmägtiges Protocoller från den ti September 1843 lill och med den 10 nästlidne Juli, eller den dag, hvarunder Fullmägtiges Berättelse till Rikets Ständer är afgifven, blifvit af Utskottet genomlästa. Enligt Stats-Utskottets vid sednaste Riksdag, under N:o r52, afgifna memorial, sträckte sig den då meddelade dechargen för Riksgälds-Contorets Styrelse till 1839 års slut. Foljagtligen åligger det, jemlikt Riksdags-Ordningens 3o § , nuvarande Stats-Utskott att sig yttra öfver samma Verks förvaltning under tiden emellan 1840 års ingång samt början af innevarande Riksdag.
Ut dr. d, i/J Julli 1834» 33 N:o 48, öfver Herr G, A. Bruncrona* molien, om vissa tagbestam»»slser för att förekomma utmätningsmans tillgrepp och förskingring af utmatta medel; N:o 4), öfver Riksdagsfullmägligen från Elfsborgs Län Anders Daniel sons motion, örn annan fördelning än den som nu eger ruin af försäljningsprovision för utmätt fastighet; N:o 5o, öfver Riksdagsfullmägligen Johan Jacob Rutbergs från Norrbottens Län motion, att för Kronoutskylder af fastighet, den egaren tili utskyldernes godtgörande afslår, vidare betalningsansvar icke må honom äligga; N:o 5 r, öfver Riksdagsfullmägligen Nils Magnussons från Calmar Län motion, om bestämmande af viss tid tor fullföljd af hos Konungens Befallningshafvande skedd lagsökning emot löftesman, sorn borgat såsom, för egen skuld; N:o 5a, öfver Riksdagsfullmägtigen från Skaraborgs Län Lart Larssons förslag lill stadgande» rörande tiden, inom hvilken utmätning bör Verkställas, med flere tillhörande frågor; N:o 53, öfver väckta motioner angående sladganden till förekommande deraf, ali Gäldenär, medelst diktade köpeafhandliugar, undanhåller sina tillgångar från utmätning; N:'-» 55, öfver motioner, om stadgande af skyldighet för Gäldenär* att i brist af annan tillgång med arbete aftjena sin skuld; Beslöt Ridderskapet och Adeln, sora låtit alla dessa Belänkanden hvila på bordet, lill dess Lag Utskottets Utlåtande, i anledning af Kongl, Maj:ls Nådiga Skrifvelse, med öfverlemnande af Lag-Comitéens förslag till allmän Civii-Lag blifvit för Ridderskapet och Adeln föredraget, att nu, i anledning af vid dem alla tillsammans gjorda anmärkningar., desamma återremittera, samt anmoda Lag-Utskottet att lill Riks-Stånden inkomma med ett sammandrag, innehållande på ett ställe alla de lill Executionsverket hörande Författningar.
N:o 31, om ändringar och tillägg uti K. förordn. om prestval d. 1 April 1843. 11. R. o. Ad. åtskildes kl. 3 e. m. In fidem protocolli, silbert Munck. .o®-®<3 @ £-<£;«•«••—- Tisdagen den 13 Maj 1845. Plenum kl. \ till 2 e. m. Justerades 9 prot.uldr. för d. 9 dennes. Öppnades Hrr Electorers lista vid val af en ledamot i BancoUtsk. efter N:o 2320. Hr Åkerman, Fredrik; och bcfans dertill hafva blifvit utsedd: N:o 86. Hr Stuart, Fredrik Christoffer. Upplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exp.Utsk. inkomne förslag lill R. St:s und. skrifvclscr till K. M.t 400 Den 13 Maj. Nio 1 *79, ang:de reserverandet af de vid 1840 —3841 årens riksdag anvisade slatsbidrag för .hamnanläggningen vid Ahus och upprensningen af Roltne-ån; N:o 180, angide sältet, ordningen och villkoren för utbetalning af anslagsoch lönesummor till befrämjande af odlingsföretag och allmänna arbeten; Nio 181, angide föränlande af Ekeplanteringscassans medel; Nio 182, angide åtskilliga rusthåll inom Westmanlands län ålagd dagsverksskyldighet, m. m.; Nio 183, angille inlösen af förläningar, upplåtna till Löfås silfververk; Nio 184, i anledn. af dels K. M:s nåd. propos. angide förre Depis-chefernes vid Generaltullstyrelsen, Presidenten af BiIIberghs och Cancellirädet Valerii befriande från ådömdt ersättningsansvar i målet, röride den efter aflidne Uppbördstullförvaltaren Finér yppade balauce, dels bos R.
Det var dessa slags Sedlar, som förorsakade att Riksens Ständer måste under nuvarande Riksmöte bistå CanaiDisconten medelst den förhöjda Dis* conträtten. Herr Påhlman: Jag utber mig vördsamt få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet der - Den 5 Augusti e. m. deruppå 2tt Malmö och Götheborgs Disconter äga, i afseende på denna fråga, rättigheter skiljagtige ifrån rättigheter för Götha Canals: De förra äga i sina Reglementen gifvet tillstånd att utfärda 3 procents reverser, men Götha CanalDiscont beror, i detta afseende, af Riksens Ständers beslut; och jag, för mindel, tillstyrker att för densamma utgifnipgsrätten måtte upphöra från och med nästa års början. Grefve Lilljener antz: Man har tagit till princip i BancoUtskottet att indragning af 3 procentssedlar icke borde äga rum för Götha CanalDiscont förr än Götheborgs och Malmö Dis iP conters Cctroyer upphöra; ty så länge dessa Verk sätta sådana sedlar i rörelse, finnes ingen anledning att neka samma förmon åt Götha CanalBolag, hvilkets Discontvinst utan ändamål annars blefve förmind-kad, till förmon för de andra FilialDisconterna. Friherre Boye: Jag anhåller vördsamast fä fästa Höglofl. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet deruppå att man icke kan betaga Malmö- och Götheborgs Disconter rättigheten att emottaga penningar för 3 procent; och att, om hufvudsakliga ändamålet är att förmindska dessa sedlar, så har man icke alls kommit ändamålet närmare derigenom att man fråntager CanaiDisconten rättigheten att sådana utgifva, så vida följden deraf icke blef annan än att personer som förut i denna sistnämde Discont insatte sina penningar, skola då insätta dem i Ridd, «. Ad. Den 5 Augusti e. m. Malmö och Götheborgs Disconter; och man har då ingen ting annat uträttat än att fråntaga fördelen af penningarnes begagnande från den ena
Bid - j&xpéditions-Utskotuts Memoria!. 425 lderska'pet och Adeln den 29 sistlidne Julli, samt af Vällofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet den 11 i denna månad, är vordet gil~ Jadt och antaget, Stockholm den 16 Augusti 11833. Prolocolls - Utdrag fran Hogvordiga Preste Ståndet, den 22 Aug. 1823, S. D. Föredrogs å nyo och lades till hand-j Jingarne: Expeditions-Utskottets Memorial, i anledning af anmärkningar emot .dess Förslag tili underdånig Skrifvelse N:o 117. ExpeditionsUtskottets Memorial med hemställan, att Riksens Ständers heslut of ver Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Utlåtande N;o n5 ej må expedieras. __ • J-Viksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärs* och Oeconomie-Ufskott har i Utlåtande under d. io Junii detta år, i fråga rörande skyldigheten att in natura lefverera hö och halm till Kongl, Hof-Stallet i Hufvudstaden, tillstyrkt, att de räntegifvare i Stockholms Län, som utgöra sinaspannemåls-räntor till Slottsoch Förråds-Magasinet i Stockholm väl må fortfara att till Kongl. HofStallet lefverera höet och halmen , men att de aflägse boende räntegifvare åter, hvilkas spannei 4a6 Expeditions-Utskottets Memorial. mål är anslagen till Krono-Magasinet i NorrTelje, matte tillåtas, att lösa dessa strå-persedlar efter markegång och således befrias från skyldigheten, att dem in natura i Stockholm utgöra, i andra fall, än då Hof-Stallets behof af dessa persedlar sådant ovägerligen påkallar; och som berörde Utlåtande blifvit af Höglofl.
S. D. Till Elektorer, för att, jemte de af öfriga Riks-stånden valde, sammanträda, till utseende af kommitterade för tryckfrihetens vård, valdes: Herr Almgren, Herr Ekelund, Herr Ödmansson, Herr Boman, Herr Trägårdh, och Herr Lundberg; äfvensom till Suppleanter, för att, i nedannämnde ordning, i mån af behof, i tjenstgöring inträda, utsågos: l:o Herr Wennerström, och 2:o Herr Heljestrand; om hvilka val underrättelse skulle, genom utdrag af protokollet, meddelas. S. D. Föredrogs ånyo Konstitutions-Utskottels Memorial N:o 9, i anledning af två Stånds återremiss å Memorialet N:o 8* innehållande grundlags-ändrings-förslag rörande Riks-styrelsens förande i vissa fall, m. m. I afseende på Utskottets lörsta hemställan och gjorda inbjudning till Borgare-ståndet, vidhlef Ståndet sitt, i anledning af Memorialet N:o 8, fattade beslut, och den sednare framställningen, som angick Bonde-ståndets pröfning af sistnämnda Memorial, lades till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Betänkande N:o 5, i anledning af väckta motioner, angående ändring af gällande stadganden, i fråga om skyldighet alt bygga och underhålla vägar. Härvid förekommo: l:o Om statens öfvertagande af väg-underhållnings-skyldigheten; 2:o Om väg-underhållnings-skyldighetens skiljande ifrån jordbruket, med åliggande för häradets eller tingslagets samtlige innevånare att i samma onus deltaga; Bih. lill R. St. Om dels väghållnings-skyldighetens fortfarande hvilande på jorden, dels bruks, vattenverks, fabrikers, städers och köpingars ifrågasatta bidrag till denna skyldighets fullgörande. Dessa trenne punkter al Betänkandet biföllos; och 4:o Om väg-underhållets bestridande genom uppbärande af väg-afgifter.