Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utaf den vid sednaste Riksdag, i egenskap af kreditiv, till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition anslagna summa af 50,000 R:dr för sammanbringande samt afsändning och återhemtning af Sveriges bidrag till den exposition af alla länders naturalster samt ,industrioch konst-produkter, hvilken var föranstaltad i Paris under sistlidet år, hafva, efter vederbörande kommitterades hos Kongl. Siats-kontoret tid efter annan gjorda reqvisitioner, i den ordning Kongl. Maj:t föreskrifvit, utbetalts; under år 1854 R:dr 666: 32. — » » 1855 » 35,333: 16. — » » 1856 » 10,666: 32. — samt således tillsammans R:dr 46,666: 32. — Sammanräknade beloppet af de under hvarldera af de sednast förflutna åren samt under innevarande år verkställda utbetalningar å alla på Riksgälds-kontoret anvisade kt-editiver, har utgjort: — Riksgälds-kontorets inkomster jemte öfriga för detta verks utbetalningar nfsedda ock disponibla tillgångar: (Reglementets 180—199 §§). Den årliga inkomst Riksgälds-kontoret sedan 1853 års början åtnjutit genom 56 Jliksgälds-kontorets Berättelse 1856. allmänna bevillningen, hvilken, enligt gällande Bevillnings-förordning, till detta verk inlevererats, har uppgått till nedannämndc belopp, nemligen: under år 1853 till R:dr 1,964,379: 8. i. 6 Yid jemförelse mellan sammanlagda beloppet af de för hvarje särskildt år intill slutet af sistlidne
DiscontLånefonderne icke erhållit något nytt anslag till utlåning, utan endast af Utskotten ansetts böra bibehålla de gamla Creditiveme, och undfå till inlösen af Filial-Disconterne3 Assignationer 700,000 R:dr, Friherre Hjerta, Fredria Denna del af4:de punkten har sådant sammanhang med den 8:de, att jag tror det icke vara ur vägen, att jag deröf-i ver, på en gång, nu yttrar mina tankar. Den 4;de punkten angår egenteligen BancoDisconten. I den 8:de omtalas, huru med FilialDisconterne kommer att förhållas. Genom ett re. dan fattadt beslut, angående FilialDisconternes utredning, har det blifvit gäldenärerne tillåtit, att under sår samt med Disconterneo egne sedlar inbetala deras lån; och härigenom torde 38* Den o Juni i f. m. lätteligen hända, att icke en tiondedel afFilialDisconteröes fordringar kommer att så hastigt inflyta uti contante Bsncosedhr. Hvad sålunda under utredningstiden inflyter, skall väl åtef framdeles i Discontväg utgå, men då hvar och en lärer medgifva, att just Disconternes förlägenhet otsakat stillestånd uti enskildtes transactioner, samt jag för min del fruktar, att det blifver omöjligt för de orters innevånare, hvarest FilialDisconterne varit belägne, att kunna komma ifrån hvarandra; så får jag nu göra det förbehåll, att den del af DiscontCreditiven, sorn ej förr än efter flere års förlopp till Banken ingår, likväl genast må anticipationsvis i Discontväg utgå, samt förnämligast komma da Provincerg innevånare till godo, der FilialDisconterna varit stationerade.
Dessa får Banken afhända sig, i det fall och i den män den metalliska valutan, hvarå Banken får utfärda sedlar, visar benägenhet att understiga det i § 9 bestämda belopp. § 11. / Rikets Ständers Bank må ej befatta sig med uppeller utlåning af penningar, så vidt icke upplåning erfordras för fullgörande af föreskriften i 9 § och utlåningen icke föranledes af en ändamålsenlig förvaltning af de sålunda upplånade medlen eller af grundfonden, till den del, den för tillfället må vara i metallisk valuta förvandlad; dock bör så snart sådant ske kan, denna utlåningsrörelse äter indragas. För grundfondsinedlen inköpas ånyo lätt säljbara obligationer. § 12. För tillverkningen af Rikets Ständers Banks sedlar öfvertager samma Bank styrelsen och förvaltningen af Tumba pappersbruk samt Bankens tryckeri. Med Bankens förvaltning skall jemväl vara förenad kontrollen öfver tillverkning och utgifning af allmänna Svenska Bankens sedlar (äfvensom öfver all afslutad räkenskap inom densamma). § 13. Banken bibehåller ansvarigheten för de i § 13 af nu gällande Bank-reglemente omförmälda länebanks-obligationer, men erhåller deremot' för infriande af denna skuld ett fullt motsvarande belopp räntebärande, lätt säljbara obligationer (oberäknad grundfonden). § 14. Vidare behåller Banken följande fordringar, nemligen: a) för räntefritt lån till myntverket; b) för län till städer och korporationer; c) för lån emot lånebankens obligationer; d) för skiftesoch odlingslån; e) för lån mot inteckning i stadsfastigheter. I den mån föreskrifné afbetalningar ä dessa fordringar inflyta, skola derför efter hvad i § 10 bestämmes inköpas lätt säljbara räntebärande obligationer. 142 Motioner i Borgare-Ståndet 18G2. ,]\? 69. § 15. Om
Uldr. il. 10 April i834- 73 ver bemälde Anders Danielssons redan förut till Stats-Utskottet remitterade motion, om förändring i nu gällande beska lin in gs-sy slem. S. D. Efter förnyade föredragningar, biföllos Stats-Utskottets följande Belänkanden, nemligen: N:o 22, i anledning af Piikets Ständers Revisorers åren i83o och i83a afgifne berättelser till Rikets Ständer om samma år verkställde granskningar af StatsVerkets med dertill börande allmänna Fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1827^ 1828, 1829 och i83o. N:o 25 , angående indragning af VexelControleurs-befattningarne. N:o 26, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående afskrifning af några StatsVerkets fordringar bos hospitalsfonden och curbusen i Södermanlands samt Götheborgsoch Robus Län ; N:o 2g, i anledning af Kongl, Maj:ls nådiga Proposition, angående försäljning till Skatte af de till Ekplantering anslagne Bisp-Motala Kungsgård och 2:1m under Wisingsborgs Kungsgård lydande hemman, samt om inköp för ekplantering af jord å Wisingsö , N:o 3o, angående afskrifning i Skara Stads räkenskaper af deri halancerade Båtsmans Vacancemedel; och N:o 3a, angående försäljning till Skatte af alla indragne AdelsfaneBoställen. S. D. Efter nu å nyo skedde föredragningart biföllos Allmänna Besvärsoch Oeconomie-vtskottets belänkanden, nemi.:
Domstolens hörande blef ifrågavarande förslag af Kongl. Majis i Stats-rådet den 28 April 1863 bifallet och förordning under den 16 November samma år utfärdad. ll:o af den 14 Mars 1863 angående utarbetande af förslag till en ny lag rörande vattenrätten (57.) Den 5 Maj samma år blef denna skrifvelse i Stats-rådet anmäld och blef åt en komité af 6 personer uppdraget att uppgöra förslag i ämnet, hvilket förslag ännu ej till Kongl. Majit inkommit. 12:o af den 11 April 1863 angående förändring i föreskrifterna rörande ogift qvinnas myndighet (82.) 1863 den 15 September blef förslaget, efter det Högsta Domstolen blifvit hörd, af Kongl. Majit gilladt och förordning under den 16 November samma år utfärdad. 13:o af den 16 Maj 1863 i anledning af Kongl. Majits Nådiga proposition om antagande af en förordning angående allmänt kyrkomöte (87.) Efter Högsta Domstolens hörande blef ifrågavarande förslag den 15 September 1863 af Kongl. Majit i Stats-rådet gilladt och Nådig förordning under den 16 November samma år utfärdad 14:o af den 25 Juli 1863 angående bestämmande af viss tid för doms afkunnande i Rådstufvu-rätt (114.) Sedan Högsta Domstolen den 21 September 1863 afgifvit infordradt underdånigt yttrande, blef ifrågavande skrifvelse den 15 December samma år i Stats-rådet anmäld, men fann Kongl. Majit icke skäl att till förslaget lemna bifall. 15:o af den 25 Juli 1863 i anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition angående afsöndring af jord från häradshöfdinge-bostället Hvetlanda, Thomas och Kullagården i Ostra härad af Jönköpings län (107.)
Jag skulle önska, att bolag matte bilda sig på flera ställen i landet, som vilja ingå på dylika vilkor, och kan för min del icke annat än med min röst bidraga till framgången af det nu ifrågavar:de förslaget. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: När ifrågavande bolag bildade sig för att bygga en jernväg mellan Norbergs malmfält och segel-leden till Strömsholms kanal, så var ännu konsten att bygga jernvägar i vårt land föga känd. Det var blott ett par mindre jernvägs-företag i Wermland, som kommit till stånd, och man ansåg derföre, när berörde bolag bildade sig, att man borde lemna företaget åt en person, som längre tid vistats i ett land, der jernvägsanläggningar redan voro gamla, och hvilken sjelf lagt hand vid dylika företag samt för öfrigt egde goda rekommendationer. Man vände sig fördenskull till denne person och öfverenskommelse!- upgjordes ang:de arbetets utförande. Sedan bolaget bildat sig och kostnadsförslag blifvit uprättadt, ingick man till K. M. med begäran om erhållande af ett lån ur Handelsoch Sjöfarts-fonden och bolaget förhand sig att låta verkställa arbetet. Under dess fortgång visade sig, att det upgjorda kostnadsförslaget icke var tillförlitligt. Dessutom tillstötte flera ogynnsamma omständigheter, hvaribland jag vill nämna, att priset på rails steg betydligt mot hvad det förut varit. När det ■sålunda visade sig, att företaget icke kunde annat än med betydliga upoffringar å bolagets sida fullbordas, afträdde flere ledamöter derur och undandrogo sig att lemna bidrag till arbetet. Allt detta tillsammans gjorde, att de återstående aktie-egarne ansågo sig oförmögne att fullborda förelaget, och delta var skälet hvarföre bolaget fattade det beslut, att upgifva staten. Så långt var saken kommen, när bolaget, eller utsedde deputerade deraf, ingingo till K. M. med en begäran om anslag för jernvägens fullbordande. Den återstående delen af bolaget hade icke velat undandraga sig att återbetala det erhållna lånet, så vida K. M. och R. St:r skulle finna, att företaget icke vore af den beskaffenhet, att det förtjenade något understöd från Statens sida.
Hos Wällofl, BorgareStåndet samt Hedervärda BondeStåndet hafva anmärkningar blifvit gjorde vid StatsUtskottets Yttrande af den 23 nästlidne Januarii, hvaigenom Utskottet i anledning af RiksdagsFullrnägtiges för Götheborg Motion om Policelnrättningens derstädes underhållande af Statens medel, föreslagit att Rikets Ständer matte till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna, huruvida den förändring uti berörde Inrättning må finnnas äga rum, att densammas omfång inskränkes till sjelfva Stadens område såsom tillförene, men att derest sådant i Nåder pröfvas otjenligt, Staden måtte såsom bidrag förden utgift, som till större antal Fångars underhåll då åtgår, af Statens medel årligen få upbära 1,500 Rd af de tiil Extra Utgifter på RiksStatens Åttonde HufvudTitul anslagne medel, eller ock tvf den summa, som till Fångars skjuts Stats Utskottets Betänkanden. pclj underhall i allmänhetfinnes å Stat upförd; 0<;h har detta Ärende jämte Anmärkningarne, blifvittill Utskottets ytterligare åtgärd remitterad t. Inom Wällöf!. BorgareSiåndet har uplysning blifvit äskad om de immuniteter, Gothe, borgs Stad tilläfventyrs innehar och örn densamma åtnjuter någon andel i Kronoandelen af fallande böter så i Staden som inom Säfvedahls Härad; Och för öfrigt innefatta anmärkningarne så uti bemälte Stånd sorn bos Hedervärda BondeStåndet ett bestridande deraf att Götheborg mer än någon annan Stad, utom Stockholm, må njuta understöd af Statens medel för underhållandet af dess Policelnrättning, hälst det vore med Författningarne öfverensstämmande, att hvar och en Stad inom sig besörjer Pulice åtgärdeme och, då desse borde lämpas efter olika behof på olika tider, Götheborgs Stad ägde att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, om inskränkning uti den år J807 förordnade vidsträcktare anstalt i detta hänseende.
Någon gång kan det ej nekas att denna grandiositet öfvergår till ytligt braskande, att de i allmänhet verkligt patetiska recitativen urarta till kärnlös upp-styltning, och att i körer och ensemblenummer de harmoniska och orkestrala tonfärgerna bredts på i så slösande omfattning att intrycket hotar blifva mer skrikande och pråligt än djupt och gripande. Men detta är ju ett fel som ofta nog vidlåder den s. k. stora operan. » Rienzi » står sig i detta fall icke illa vid en jemförelse med t. ex. Halévys operor, åtminstone » U juif errant », » La tempéte », » La magicienne » och kanske änflere. Efter dessa korta antydningar om » Rienzi » - musikens all männa karaktär öfvergå vi till ett kortfattadt skärskådande af utförandet.Vi beklaga då att hr Lundqvists väldiga stämma numera skall sakna de två, tre toner, som fattas honom för att ånyo kunna utföra. detta parti, der hans röst och föredragssätt annars - skulle vara så väl på sin plats. Det måste finnas imponerande röstresonans hos en Rienzi-sångare, kraftig deklamation, bredd och fasthet i tongifning och föredrag. Äfven den dramatiska framställningen måste gifva intryck af något stort och väldigt på samma gång som sympatiskt och ädelt för att göra den siste folktribunen i sann mening till tragisk personlighet. Med anledning af den nuvarande Rienzi-framstäl * larens oförnekeliga otillräcklighet skiille man nästan vara frestad att föreslå en nedsänkning af Rienzis sångparti eller omflyttning V de högsta tonerna, så att hr Lundqvist kunde gå ut dermed. Denna lilla transponering skulle ej göra stor skada och partiet skulle i alla hänseenden vinna. Att Orsinis parti, som hr Lundqvist nu innehar, lätt kunde få en annan fram-ställare, hålla vi för troligt. Af de artister, som vid premi-éren bäst gingo i, land med sina uppgifter, nämna vi främst fröken WeUander, rutinerad Wagnersångerska och intresserad skådespelerska, hvilket senare ock kan sägas om fröken Ek, som åtminstone i dramatiskt hänseende lyckades åstadkomma något ganska helgjutet och intagande af sin rol, Irene.
Dessutom tror direct:n äfven det ligga i sakens natur, att en fond, hvilken icke, då den batalia sina medel utlånade, vore i tillfälle att, om än aldrig så obetydligt, förkofra sig, skulle i tidens längd, genom tillfällig brist på låntagare eller andra dylika händelser, förminskas. Af dessa skäl och då directm trott det af testator afsedda goda ändamål mindre rubbas, om det, i hvad det icke afser redan af honom bestämdt utsedd person, några år sednare går i verkställighet, än om pensionernas antal eller belopp skulle minskas, har directm, för emottagande af ifrågavar. dispositioner, ansett sig böra bestämma och meddela testamentets executorer följande villkor: 1:0 att väl pensionen åt Fröken Mariana von Liewen må beräknas att utgå från den dag, eller den i5 sisth Februari, då directm emottagit de af testamentets executorer redan aflemnade 6000 r:dr, men att deremot de 10 pensionerna till fröknar af grefliga och friherrliga Svenska ätter icke bortgifvas förr än capitalet, genom besparade räntor, vuxit till ett sådant belopp, att räntan deraf efter 44 ® 5 proc. utgör ungefärligen hvad som erfordras så väl till de stadgade pensionernas utbetalning, som till förvaltningsoch öfriga omkostnader, och hvilket capitalbelopp directm ansett kunna för det närvar, bestämmas till 3o,ooo r:dr b:co ; 2Ö H. 20 32Ö Den 19 Maj f. m. 2:0 att af räntorna får användas , dels till förvaltningsarfvoden, 75 r:dr b:co årligen, dels till ersättning för skrifmaterialier, räkningarnes inbindning, annoncer i tidningarna m. m., de mindre summor, som dertill erfordras; samt 3:o att, derest i en framtid den i 19 punkten af testamentet omförmälda donation äfven skulle komma under direcUns förvaltning, enahanda grunder då måtte få löljas för emottagande deraf, som i förestående 2:ne punkter äro stadgade. Jemte anmälan härom får Ridd directtn vördsamt anhålla, det H. R. o.
Gr. Hamilton har tolkat denna § så, att både kronofogden och andra personer skulle, derest de icke äro inom distriktet bosatte, kunna afsäga sig förtroendet att vara ordförande. Gr. Lagerbjelke har redan upplyst, att §:n är delad i 2 morn., deraf det sista utgör regeln och det andra undantaget. Man har såsom regel velat stadga att ingen, som icke är inom distriktet bosatt, behöfver åtaga sig nämnde förtroende, men kronofogden får icke förebära ett sådant skäl. Äfven jag anhåller om bifall. Gr. Hamilton: Jag är tacksam för den upplysning, Gr. Lagerbjelke gifvit mig; men jag ber att få förklara, det jag ingalunda förbisett den rättelse, §:n erhållit pag. 71. Icke desto mindre vidhåller jag påståendet att §:n är otydlig; ty när kronofogden bor utom distriktet, kan han med full rätt säga att han icke är skyldig att mottaga förtroendet. Det är visserligen sannt att detta icke är meningen, men då man skall skrifva lagar, bör det väl ske så, att de icke kunna misstydas. Jag fortfar i mitt yrkande om återremiss. Hr Adelborg: Jag får hemställa till Gr. Hamilton, om han icke misstagit sig. 2:dra mora.i §:n börjar sålunda: ”Hval'- I) e n 10 Maj e. in. je annan inom berednings-distriktet bosatt person vare skyldig att etc.” Det är således hvarje annan person utom kronofogden och magistrats-person. För min del kan jag icke finna någon otydlighet häruti. Jag vill dock hemställa till Gr. Lagerbjelke, om icke det vore lämpligt att låta ett tillägg till §:n inflyta, hvarigenom kronofogde och magistrats-person tillädes rätt att afsäga sig förtroendet. Göres detta tillägg, anser jag min förut framstälda önskan uppfylld. Gr, Hamilton: Jag nödgas utbedja mig öfverseende för att jag så ofta uppträder; men jag undrar om icke Hr Adelborg missförstått eller icke rätt läst §:n. Ty just det att detstår: ”hvarje annan inom distriktet bosatt person”, förutsätter att kronofogden skall vara boendes inom distriktet.
Deremot har Ridderskapet och Adeln ansett denna artikel, såsom hö - Bevill ni ngs-Ulskotlets Memorial, N\o 41. 1!) rande till slöjdevaror och nied dein dragande lika tull, höra utur den egentliga Taxan uteslutas och endast i noten upplagas med hänvisning till Slöjdevaror, ej specificerade. Burgare-Ståndet åter har väl gillat Utskottets åtgärd att specifikt till tullbehandling i Taxan upptaga artikeln Borstar, men nedsatt införsels-afgiften till a5 R:dr för 100 R:drs värde. Såvida icke Borgare-Ståndet afslår från beslutet om den lägre införselstullen af a5 procent å ifrågavarande artikel; så lärer, enär Ridderskapets och Adelns s k i 1 jag tighet icke kan bli föremål för votering, utan tre Stånds beslut om artikelns specificaLion under egen rubrik i Taxan, bör förblifva gällande, omröstning blifva nödig om den högre eller lägre tullen, enligt en så lydande proposition: 37:0. Den, som instämmer i Utskottets förslag, alt artikeln Borstar skall vidkännas en införsels-algilt at 33 R:dr 16 sk. för 100 R:drs värde, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer artikeln Borstar att åsättas a5 R:dr införselstull för hvarje 100 R:drs värde. Bränvin och Utskottet har i Utlåtandet N:o 3o föreslagit bibehål
Rdr alt å allmänna Indragnings-Staten uppföras. 9:0 Herr Friherre Palmstjerna, Bror Knnt, har uti en till Stals-Utskoltel remitterad motion anfört, att Rikets Ständer vid senaste Riksdagen väl beviljade ett anslag af 2,000 R:dr, att lill Professor Lin/' utbetalas i och för utgifvandet af en Lärobok i Gymnastiken samt alt Herr Ling, efter del Läroboken i manuscript blifvit aflemnad och af Direclionen för .Stockholms stads undervisningsverk godkänd, fått medlen uppbära, men då utgifvan. det pä trycket af ett så beskaffadt, dyrt och i bokhandeln föga eflerfrågadt arbete skulle medföra allt för mycken risque, och anledning således vore, att Hr Ling sage sig nödsakad alt inskränka arbetets tryckning till endast den afhandling, som till Direclionen blifvit aflemnad, och utan bifogande af den del deraf, som afhandlar gymnastikens nytta i medicinskt hänseende, och med uteslutande af fullständiga plancher, hvilka dock för arbetets användbarhet vore af stort värde; sä har Friherre Palmstjerna föreslagit anvisandet af ytterligare 2,000 R;dr till Författarens skyddande för en oundviklig förlust, 0111 han äfvenlyrar arbetets lifgifvande i sin helhet. Utskottet, som hyser den öfvertygelse, att Herr Ling icke lärer låta efterkommande gå miste om frnkterne af hans forskningar i en vetenskap, den lian, åtminstone inom vårt land, sjelf utbildat och åt hvilken lian egna! sin lid och sina krafter, anser sig likväl, till understöd lör ifrågava1 ande arbetes ingifvande, utöfver hvad vid sista Riksdagen beviljades, icke kunna tillstyrka något ytterligare anslag. 10:0 Herr Biskopen m. rn.
När dessa vunnits, skrattar man högljudt eller i mjugg, efter omständigheterna, åt godtrogenheten, som fallit i en snara, hvilken på parlamentariskt språk kallas: riksdagstactik, men i enskilda lefvernet, man och man emellan, heter: per ne/as. Förestående anmärkn:r torde tillräckligt motivera det heslut till återremiss af Constit.Utsk:s memor., hvarom jag vördsamt anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes framställa propostn. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Den siste värde talarens anförande har visserligen varit af beskaffenhet alt icke tarfva någon vederläggning; men det är blott en sak, som jag icke kunnat helt och hållet med tystnad förbigå, nemi. den stränghet, hvarmed den väldige skolmästaren behandlat sin skolgosse, den moraliska personen Constit.Utsk. Han har sagt, att memor. är uppsatt mot alla skriftställarereglor. Jag är visserligen icke mycket bekant med dessa reglor; men jag har trott, att den första regeln i detta fall är att länka logiskt och uttrycka sig klart. Jag skall nu visa, att den värde talaren sjelf begått ett stort fel mot logican uti sitt klander af Constit.Utsk. Han har sagt, att när mellanmeningarna uteslutas, kommer man till det resultat, att ”enär ministeriella mål utgöra verkliga regerings”ärender, anser Constit.Utsk. denna s. k. anmärkn:sanledning ”icke vara föremål för någon af grundlagen medgifven gransk”ningsåtgärd. ” Talaren har här begått det felet att för mellanmening taga sjelfva eftersatsen uti den logiska uppställningen, och sålunda uteslutit densamma. Öfversatsen eller piopositio major lyder sålunda: ”enär ministeriella mål ut”göra verkliga regeringsärenden;” och eftersatsen eller propositio minor innefattas i denna mening: ”men den utomordentliga beskickningen till S:t. Petersburg icke veterligen ”åsyftade någon allm., Riket rörande angelägenhet eller underhandling.
Hvar tionde Lagtima Riks-församling bestämmer efter folkmängden, hur många val-district, som från och med nästföljande Riksdagsraanna-val i hvarje Län finnas böra. Länets Landskaps-ting bestämmer, på sammankomsten näst efter samma Riksdag, med hufvudsakligt afseende på folkmängen, valdistrictens blifvande gränsor och valförrätlnings-orter. Stockholms stad anses såsom ett landskap. §. 10. Hvarje val-district väljer en Riksdagsman, och så stort antal Landskaps-tings-ledamöler, som Landskapets Val-stadgar bestämma. §. ir. Begge de i föregående §§. omförmälda val anställas inför den Häradshöfding eller Rådstufvu-Rätt, under hvilkas domsaga val-districlet, eller den största delen af dess folkmängd lyder. §. 12. Valberättigad eger att sina valröster antingen sjelf vid valförrättningen afgifva eller till val-förrättaren insända skriftlig, till egenhän - Bil. lill Cons ti t ullonsL/ls kottets Memorial, JV:o 38. diga underskriften styrkt, valsedel, eller åt annan person, valberättigad inom Riket, men utan afseende på, om han i districlet rösträttighet eger, genom likaledes styrkt fullmagt uppdraga röstandet. Den, som åstundar att rösträtligheten sålunda på ett eller annat sätt sjelf utöfva, bör sådant till anteckning i val-längden anmäla, när denna längd före valet i sockenstämma uppläses och granskas. De, hvilka sådant underlåta, sammanträda på samma ställe, två dagar senare, till gemensamma Ombuds utseende. Den, som vid sådant sammanträde nteblifver, vare all rösträttighet för ifrågavarande val förlustig; och göres derom anteckning i val-längden. De tillstädeskomne utse inora sig, genom muntlig och samfäld omröstning, ett Ombud för hvarje fulla tjugutal af röster, sorn de tillsammans ega a tl afgifva, samt dessutom serskildt ett för det antal röster, som öfverskjuter tjugutalen.