Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sundhets-Kollegii underdåniga utlåtande, i anledning af 1851 års llevisorers anmärkningar vid beniälte Kollegii räkenskaper. Stormäktigste Allernådigste Konung! Under den 30 i förra månaden, har Eders Kongl. Majit behagat till Dess Sundhetskollegii underdåniga utlåtande remittera, i transsummerade delar, Rikets Ständers sednast församlade Revisorers afgifna berättelse, angående granskningen af statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1S48 och 1S49; och får, till fullgörande af högstberörde befallning, Kollegium, efter dess Kainrerares hörande, i underdånighet anföra följande: Vidkommande först de uti berättelsens 1 och 4 §§. gjorda anmälanden, den förra rörande utgifterna å anslagen till rnedikolegala besigtningar samt farsoters och smittosamma sjukdomars botande, och den sednare med uppgift på antalet af medellösa personer, hvilka erhållit kostnadsfri läkarevård vid den i hufvudstaden stiftade inrättning för sjukas behandling med elektricitet, torde Eders Kongl. Majit i nåder finna, att Kollegii yttrande i anledning deraf icke erfordras. ^ ..§r hafva Pikets Ständers Revisorer fästat uppmärksamheten derå, att, ehuru åtskilliga af Kollegium meddelade förskott ät extra läkare till reseoch traktamentskostnader, vid hvartdera revisionsårets slut, funnits oredovisade, desamma likväl icke blifvit i balanserna intagna; hvadan Revisorerne ansett sig böra erinra om angelägenheten deraf, att ett särskildt förskottskonto i räkenskaperna upplä^^es.
Jag tror derföre, att depositionsmedlen i Banken böra der qvarblifva, emedan man eljest frångår det enda möjliga sättet att uprätthålla myntvärdet och penningeställningen i landet, bibehållandet af det stadgandet att efter år 1844 ingen ökning af sedelstocken skulle -ifrån Banken få utgifvas, som icke motsvarades af en metallisk valuta, hvilken på samma gång till Banken ingick. Man har sagt, att det är penningebrist i landet, men man gör sig icke reda för, hvari denna brist består. Enl. mitt förmenande härleder den sig icke från någon brist på bytesmedel, vare sig mynt eller metalliskt kreditpapper, ty upgiften öfver beloppet af utelöpande sedlar af RiksBanken och Enskilda Banken utgifna visar, att i denna stund detta belopp är högre än det mången gång tillförene varit. Då bytesmedeln icke fattas, finnes således ingen annan orsak till penningebristen än att förlagsmedel och de kapitaler hvarmed rörelsen behöfver förläggas blifvit densamma fråndragne. Förlagslillgångarne äro uttömde och försvunne och derigenom har en väsendtlig tryckning på penningeställningen inträdt. Dessa förlagskapitaler för en stor del af vår handelsrörelse hafva hittills brukat komma från utlandet, men de finnas numera icke för oss att tillgå, och härigenom har efterfrågan å kapitaltillgångar här i vårt land blifvit så mycket starkare och vållat den upkomna penningebristen. En värd talare har sagt, att nu rådande penninge-förlägenheten vore inskränkt till endast några få personer. Jag önskar högligen, att detta må vara en sanning, och i sådant fall skulle äfven jag anse, att från det all männas sida intet borde göras, men beklagligen kan jag icke medgifva riktigheten af detta påstående, ty den nuv:de bristen på förlagskapital är så stor att den måste verka förlamande icke blott på några få individer utan pä hela vår handelsrörelse så väl i år som, f>2 Don 3 December f, m. ock, om den icke afhjelpes äfven under den kommande tiden, hvilket Ster inverkar pä hela landets rörelse.
Ledamoten af kongressen från det distrikt, han tillhörde, hade gifvit akt på, med hvad nit och energi han skött sin underordnade post, och då presidenten skulle utnämna befalhafvare för Illinois, föreslog Washburn Grant, som också förordades af alla de delegerade. Den nye generalen visste ej något om sin värdighet, förr än han fick se sin utnämning i tidningarne. Hvarje befordran, som kommit honom till del, har städse skett, utan att han sjelf gjort något derför eller framstält någon önskan derom. Han gaf sig nu genast på väg till Cairo, beläget vid Ohio-flodens mynning, öfversté (sedermera general) Oglesbv hade befälet vid denna post, och han hade aldrig sammanträffat med sin nye chef. Grant var civilklädd, ty han hade ej ens gifvit sig tid a * t anskaffa uniform, och utan att vara känd eller igenkänd af någon gick han in i högqvarteret. Han begärde här att få papper och penna och utskref en ordre, genom hvilken han öfvertog befälet, och lemnade denna till Oglesby. Den vid all rutin ovane öfversten blef ytterligt häpen öfver detta förfaringssätt, och på Grants fråga, om ej hans företrädare också tog befälet genom ordre, svarade Oglesby: ♦Jag tror knappast att han visste huru det borde gå till ». Befolkningen i Kentucky var vid denna tid af delade åsigter med afseende på deras ställning till kriget, och guvernören hade uppsatt en neutralitetsförklaring. Tvenne dagar efter Grants ankomst till Cairo inföll likväl fienden uti staten och hotade Paducah vid Tennesseeflodens mynning. Som detta var en synnerligt vigtig punkt, ty den beherskade både Ohio och Tennesseefioderna, underrättade Grant statens lagstiftande församling, som var loyal, med ens härom och sände likaledes ett bud till Fremont, hans närmaste förman. Senare samma dag telegraferade han till Fremont: » Färdigatt gå til] Paducah. Ger mig af klockan half sju.&gt; Som han ej fick något svar på sitt telegram, påböljade han samma afton öfverskeppningen af ett par regementen och ett batteri.
Båba kamrarna etter ben etta af bent, flätt .Konungens Bcftut beröm, febatt .fpatt tåtit tilt SRifSfateit fatta Sttföbagen, benfamma berftäbeS mcbbetaS. 2)å DiifSbag ffatt afflutaS, infinna fig, på konungens fattetfe od) efter för* rättab ©ubStjenft, StifSbagSmämten på 9iif Sfaten od) framföra genom Valmännen fina vätönffningar. ^Derefter upptäfcS SiifSbagSBeftutet, hvaruppå konungen, Sjelf etter genom någon af Stai3*9Jtiuiftrarna, förftarar StifSbagen vara afftutab. 28 Sdtf SbagS Sircnknaö berebning. § 37. o 1. 51 l)»arje Sagtima 9lifSbag ffola, inom åtta bagar efter befj cppnanbe, tillfättaö: ett HonftitntionS4ltffott, ett @tat84ttffctt, ett 53e»illningS4ttffott, ett 33anfo4ttffott jamt ett 2ag4ttffott. ©efja Sttifgbagenå ftäitbiga tttffett ffola beftå: Honftitutionö4ttffottet af tjuga, @tat841tffottet af tjugofyra, Settiittning^Utffpttct af tjugo, 53anfo4ttffcttet af felton ocf; 2ag4ttffottet af felton lebamöter, lj»ilfa l;»atbera Hammaren tilt Ralfina antalet inom ftg »äijer antingen omcbelbart eller, om Hammaren få beflutar, genom ©leftorer; antontmanbe yå HamrarnaS famman Utffott för uyytaganbe af fråga, font tillgör ftänbigt Ittffottö beljanbling, få ocf att, bereft Utffott anmäler bef»f af förvärfning i lebamöternaö antal, fåbant benutja. 2.
ByggningaBalken på Ulla för varu*transpört nödige vägar. Från Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet; Af den iö sistl. ffunii ■: N;o 119. 1 anledning af gjorde anmärknirt - I Julii i. M. gar vid Utskottets den 26 sistlidne Mars linde? N;o 29 meddeidte Betänkande , rörande anläggande af en Köping ufi Frycksände Socken af Wermlands Län. Ut supra, S. D. Vid förnyad Föredragning äf Allmänna. Besvärsoch Oeconomie-Utskottets den 10 sistl. Junii under N:o 120 afgifne, samt den 25 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 18 sistlidne Mars under N:o 14 meddeidte Betänkande, om Lumpsamiings-skytdighetens Upphäfvande, samt om förändrade föreskrifter, i afseende på sättet, att sanda lumpor för Pappersbrukens behof; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit den 7 sisth April eftermiddagen af Ridderskapet och Adeln bifallet, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till handlingarne. Ut supra, i S. D. Vid förnyad föredragning sf Lag»amt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens den 29 sistledne Maji under N:o92 afgifne, samt den a5 sistledne Junii eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, i anledning af väckte frågor om öfverseende och förbättring af Rikets Oeconomiska och Politie-författningar, samt om L mdshöfdingarnes rätt att utfärda vitesförbud m. m,; blef samma Betänkande, på grund af de utaf åtskillige Ledamöter dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteradt.
Då lossning eller lastning på flera ställen egt rum, erläggas dock, i öfverensstämmelse med nyss åberopade 4 §, skeppsumgälder endast å första lossningseller lastningsstället, derom bevis på passet meddelas. § 11- Skeppare vare skyldig att, på sätt i l:sta Kapitlet af Tull-stadgan är förordnadt, å märk rullan noga anteckna sitt förråd af lifsmedel, till mängd och beskaffenhet, vid den påföljd för uraktlåtenhet deraf, som berörda förordning bestämmer; och må det förråd, som för besättningens behof till begagnande om skeppsbord finnes nödigt, befrias från tull och andra afgifter i utlastningsorten. Till provision må, under sådana vilkor, jemväl kunna hänföras följande qvantiteter Vin, Bränvin, Kaffe och Risgryn, nemligen: för fartyg, kommande från Östersjön eller till någon hamn i Halland samt Göteborgs och Bohus län /rån Nordsjöorter samt Holland, England och Franska Westersjöhamnar: 2 kannor Yin, 1 kanna Bränvin, 2 skålpund Kaffe och 3 skålpund Risgryn, räknadt på hvarje person af besättningens och passagerarnes antal; samt för fartyg, kommande Jrån orter utom Östersjön, med undantag af nyssnämnde fart till Halland och Bohus lant 3 kannor Yin, 2 kannor Bränvin, 4 skålpund Kaffe och 6 skålpund Risgryn, på enahanda sätt beräknadt. Härvid bör för öfrigt iakttagas, att Yin och Bränvin icke mot hvartannat utbytas, så att den, som har mindre af den ena, ej får för sådan brist njuta ersättning i den andra varan; äfvensom att hvad af förenämnda fyra provisionsartiklar öfverstiger en skeppares sålunda bestämda förråd i utlastningsorten skall, då fartyget icke omedelbart ånyo användes för utrikes fart, ovilkorligen förtullas.
Nu deremot, och då jag icke ensam vill påyrka den siffra, Utsk:n valt, eller 5 rtdr cour., förenar jag mig med Hr v. Troil om ett minimum af 1 rtdr specie, såsom närmast öfverensstämmande med Utsktns förslag. Jag skulle för min del helst önska, att olika valör bestämdes för de olika bankerna; men då ingen annan häruti instämt, vill jag ej bestrida, att stadgandet må intagas bland de allm. bestämmelserna. Deremot anser jag af högsta vigt, att någonting i detta afseende blir bestämdt, och kan således ej instämma med dem, som trött, att intet härom borde i lagen intagas. Med Hr v. Troil delar jag äfven den tankan, att 0111 minimum blir bestämdt till 1 r:dr specie, skulle svårligen några enskilda banker uppkomma, helst erfarenheten redan visat, att deras största sedelrörelse är på a ä 3 pjdr b:co, äfvensom det är bekant, att nära hälften af statsbankens hela utelöpande sedelstock består af valörer från 3 r:dr till 8 sk. Jag anhåller om pro*1 pos. på bifall till Hr. v. Troils förslag och tror lika med honom, att stadgandet kan intagas såsom tillägg i 7 §; redactionen torde dock erfordra någon större tydlighet, åtminstone så vidt jag kunde fatta vid uppläsningen af Hr v* Troils redactionsförslag. Frih. af Nordin, Carl Joli.: Jag vill ej anföra några skäl för min öfvertygelse, utan blott åberopa, hvad Hr v. Troil anfört, med hvilken jag nu förenar mig och tror; att, om något annat förslag antages, privatbanker alldeles skola uteblifva. Utsk:n hafva, vid minimivalörens bestämmande, gjort skillnad emellan solidariska och actiebanker och ansett 5 rtdr cour. vara det rätta minimum för actiebankers sedelutgifning; mert då man bör hålla sig lill de myntsorter, som nu finnas, är det bäst att antaga 1 r:dr specie såsom minimum.
Om, vid sednare tiders utfärdade Contracter på sådane Gårdar och lägenheter, man fritagit vederbörande Arrendatorer att hålla antingen Stuteri, Holländeri, eller Schäferi; äfvensom hvilket af dessa blifvit valdt, en eller tvänne målfyllige hingstar af race ändå alltid för allmänhetens behof borde finnas; 3:o Huruvida de anbefallde Tre-års Synerne å Kungsgårdar ännu förrättas, eller kommit ur bruk, så väl till efterseende af Egendomarries vård och byggnader, sorn Inventariernas bibehållande; och 4:o Om KammarCollegium, efter erhållen Nådig tillåtelse, fritagit Arrendatorer från hvad Lagen förbjuder alla andra Arrendatorer af jord, eller att försälja foder-tillgångarne. 1 min tanka är det af vigt, att Kungsöhrs Kungsgård med Strömsholms åter förenas, och att allt sättes vid Arrendeårens utgång, med några modificationer, uti det skick, som det förr varit. En plan i detta fall hör af StuteriÖfverStyrelsen uppgöras; och om man något vill rådfråga, huru det dubbelt större Danska Stuteriet Fredriksborg nu förvaltas, skall man finna, att den gamla inrättningen var den minst kostsam - / 68 Den i5 December f. in. ma och mest ändamålsenliga, då man undantager den stora tjenstemanna-personalen, som bör och kan inskränkas till likhet om ej under hvad den är vid Fredriksborg. I sammanhang med delta ämne, torde det blifva nödigt, att Rikets Ständer förordna undersökning, huru Kungsöhrs och Strömsholms Ladugård nu förvaltas, och huruvida det goda slag af Tnventarie-kreatur är bibehållet eller förstördt eller bortbytt. Allmänt kunnigt i orten är, att sedan Arrendatorn af Kungsöhr, en Hofpredikant Hörstadius, fick nedsättning af Rikets Ständer uti det betingade arrendet; så har hail sålt arrende-rättigheten på en del af Kungsgården för i3 å 14.000
Med föranledande häraf och då en väg, en gång anlagd med ett fast underlag på det ändamålsenliga sätt, Som erfarenheten tillräckligt gifvit vid handen, sedermera icke erfordrade hälften så mycket grus, som en väg utan fast botten, hvilken uppmjukades af regnet, och då goda materialier till chausseers underhåll funnes inom riket, har motionären, som, enär de väghållnings-skyldige hvarken egde förmåga eller skyldighet att på enskild bekostnad en sådan vägbyggnad företaga befarat, att, utan statens mellankomst, äfven i detta hänseende, landsvägarne i det hela eller hvad sjelfva vägbvggnads-systemet i allmänhet anginge, komme att förblifva i sitt nuvarande skick, anhållit, att i öfvervägande måtte tagas, i hvad mån det i motionen antydde ändamålet kunde befordras och en allmän reform af vägbyggnads-systemet i landet inledas genom anslående af belöningar af allmänna medel eller räntefria lån å vissa år, eller deltagande i kostnaden från statens sida med de väghållnings-skyldige, som åtoge sig alt, enligt gifne föreskrifter, ombygga och sedermera underhålla sina vägstycken, allt efter som sådant funnes mest erforderligt; hvarjemte motionären hemställt, att, om ett sådant förslag gillades. Rikets Ständer dertill måtte anslå den största möjliga summa, sötn kunde undvaras, såsom egnad till ett allmänt och stort behöfs afhjelpande, samt till ett föremål, sorn snarare än de flesta andia skulle återgälda den derpå liedlagde kostnad. Statsoch Lag-utskotten hafva tagit denna fråga i öfvervägande; och ehuru Utskotten inse och erkänna den allmänna nyttan af goda kommunikalions-anslalter, hvartill företrädesvis torde böra hänföras sådane vägbyggnader, som blifvit af motionären föreslagne, hafva Utskotten likväl, i betraktande af Statsverkets för närvarande obetydliga tillgångar och då Utskotten icke äro i tillfälle att utreda beloppet af kostnaderne för de ifrågasatta företagen, i hvilket hänseende motionen ej eller innefattar någon upplysning, funnit sig böra hemställa, att herr Hjertås förevarande motion icke må till någon åtgärd hos Rikets Ständer föranleda.
gästrum om en halftimme! Säg fogaten att jag söker honom uppe i hans HOFMÄSTAREN går ut och kommer genast in med ett bref, som han lemnar Margit. besök om en halftimme. Herr fogaten lemnar denna skrifvelse och väntar Men ni skall icke gå dit, ty ni är ännu min hustru. MARGIT läser i brefvet. Ni blygs inte att söka denne man på hans rum! Icke längre er hustru! Läs! BENGT. Skiljobrefvet! MARGIT. träldom och löften! Ja! Jag är fri! Fri från band och bojor och BENGT. jag tror icke de kunna lösa band dem himlen knutit. Ni har er frihet; huru ämnar ni begagna den? MARGIT. Fru Margit! Jordens konungar äro mägtiga, men veta det båda. Det vet jag icke, men om en timme skola vi BENGT på knä. kropp, du gör mig fördömd; jag älskar dig, jag älskar dig! MARGIT. Margit, Margit, gå icke; du rycker lifvet ur min älskar mig nu lika högt som din gröda, när du höll på att förlora den. BENGT. Du älskar mig som en af dina tillhörigheter; du frun, ty du är starkare än jag och mildare; jag ligger för dina fötter och beder att du skall taga mig upp, din vilja skall blifva min. ty jag är den olyckligaste, låt mig blifva din tjenare, Jag dyrkar dig som man dyrkar den heliga jung tyckte bättre om er, när ni slog mig. BENGT. Tror ni att min själ kan älska en tjenares? Jag som kunde vara god, kan du göra en menniska så olycklig som du gör mig? MARGIT mildt. Margit, du som alltid hade ett ömt hjerta, du mycket ondt! Hvarför skall jag icke kunna göra homen jag måste gå nu! Nu! Stackars riddare, att jag skall göra honom så nom lycklig och glad igen? Jag ville så gerna stanna, BENGT. Ni går ifrån mig, då jag är fattig och olycklig! MARGIT. gick då och gömde sig? Jag går nu af helt andra grunder! BENGT. Hvem stannade, när olyckan kom? Och hvem Derför att ni älskar en annan?
Men för den nya skolan och änna mera för dem, som gingo att ute i sambällslifvet praktisera hennes läror, var det icke s&amp; mycket den monarkiska personen det gälde, som icke fast mera regerandet genom regeringsmaskineriets alla grader. Till dettas förhärligande lärdes ocb praktiserades dogmen om det öfvernatur-liga i styrelsemakten. I ett land, der den högre bildningen snart sagdt i alla dess grenar och genom alla desa grader är liktydig med embetsmanna&gt; bildning, förvärfvad i det enda syftet att efter vissa bestämda befordringslagar leda till en bergning för lifvet på det allmänna » bekostnad, måste nödvändigtvis ett stort byråkratiskt intresse uppstå, starkare i förhållande till den högre bildningsgraden och brukande sin styrka i den riktning, som anvisas af sjelfbevarelse-instinkten och den allt för vanliga driften att söka göra sig gällande öfver andra, sä långt detta kan ske. Hos oss stärktes detta intresse å ena sidan genom den större täflan för att blifva upptagen i dess gemenskap, som uppstod, då förändrade ekonomisk » och sociala förhållanden drefvo ett allt större antal ämnesvenner att göra denna gemenskap till målet för alla sina sträfVanden, och å andra sidan genom förbindelsen med den konungamakt, som sökte och fann sitt närmaste stöd hos detta efter hand aUt mäktigare blifna tjenstemannaintresse. Det är endast som en ut-grening af detta man i detta sammanhang behöfver nämna det köpmannaintresse, hvilket också vunnit en starkare rekrytering af sådana, som skydde det mera ansträngande näringslifvet, och hvilket följde, som det på det hela taget ännu följer, det byråkratiska intresset såsom en ledare, naturligen sjelfskrifven genom en högre bildning och en närmare kännedom om statsrutinen. Det var kombinationen af dessa intressen, som för tjugo fir sedan genomdref den stora ombildningen af vårt representations-skick. Frågan härom hade så länge stått på dagordningen, den hade så länge motarbetats af den blinda halsstarrigheten, att följden måste blifva hvad den nödvändigtvis alltid blir under dylika förhållanden, en i sista stunden brådstörtadt genomförd reform.
Tvänne af förre vice Talmannen Per Eriksson från Wermlands län, å Nils Anderssons från samma län vägnar, ingifna handlingar, den ena, en karta öfver föreslagen segelled mellan sjöarne Fryken och Wenern, samt den andra, innehållande specifik uppgift å kapell-predikantens i Norra och Södra Finnskoga församlingar, allt i förenämnda län, löne-inkomster, remitterades till Stats-Utskottet, lör att tjena såsom bilagor, den förra till Nils Anderssons den 4 December sistlidet år till Utskottet remitterade motion om anslag till en kanal-anläggning mellan sjön Fryken och Nors-elfven, och den sednare till samme mans motion, om löne-tillökning för åtskillige kapell-predikanter i Wermlands Finnmarker, hvilken motion remitterats till Stats-Utskottet den 6 i samma December månad. S. D. Efter skedd föredragning af Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 4, med uppgift å de af samtliga Riks-stånden vid innevarande Riksdag bifallna förslag till ändringar i grundlagarne, blef Memorialet lagdt • ill handlingarne. Den 10 Januari. Från Högloft. Ridder skåpet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Banko-Utskottets den 3 ocb 7 dennes på bordet lagda Berättelse N:o 8, angående Rikets Ständers Banks styrelse och förvaltning, biföllos Utskottets Utlåtanden i 3 och 4 §§ samt tillstyrkandet af decharge för de Bih. till R. St. Hl i 62 Prot.-Utdrag den 10 Januari 1857. af Banko-fullmäktige vidlagne beslut och åtgärder; och ansågs denna Berättelse i öfrigt icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. S. D. Föredrogs och bifölls Banko-Ulshotlels den 7 dennes på bordet lagda Memorial N:o 10, med förslag till vissa förändrade föreskrifter, angående medels emottagande på uppoch afskrifnings-räkning. Frän Högv. Freste-Stdndet. S. D.
Revisorers Berättelser. år l8l5> härrör deraf, att större delen af Rikets Krigsmakt, under nyssnämnde år, åtnjöt underhåll" af KrigsFonden, då FredsStatsAflöningerx deremot besparades. I öfrigt förekommer, att redovisningen af Kronans behållne RänteSäd dels verkställes af MagazinsDirectionen, för hvad som in Natura inflyter, dels af StatsContoret, för hvad som med penningar löses; och emedan en så beskaffad sammanblandad redovisning icke kan innefatta den säkra och tidigare Controll å uppbördens vederbörliga inlefvererande, sorn är nödvändig, ty anse Revisorerne det till mera ordning och redighet lända bör, om ifrågavarande redovisning på ett ställe uppgöres, och Kronans rätt derefter bevakas. Vid granskningen af den andra MagazinsInrättningens befattning, eller dess handelsrörelse^ hafva Revisorerne funnit anledning, att fästa [Riksens Ständers uppmärksamhet på nödvändigheten , att noga bestämma de grunder, hvarefter Magazinslnrättningen, såsom ett Nationelt Handelsverk betraktadt, äger att lämpa sina ope* rationer. Innan dessa grunder blifvit bestämde och Instruction, i enlighet med desamma, blif. vit utfärdad, blir det omöjligt att vänta enhet och system i Inrättningens företag eller kraft och verksamhet utaf dess Styrelse. Ja! Revisorerne anse sig böra öppet förklara den öfvertygelse, som de äga, att om bestämda principer för rörelsens bedrifvande, efter ett rigtigt förhållande till Inrättningens Fonder, hädanefter, såsom hittills. Riks. St. Revisorers Berättelser, 85 tills, skulle saknas, det vore vida bättre att låta. densamma upphöra. Ehuru Revisorerne icke ägt något uppdrag, att öfver grunderna för Magazinslnrättningens handelsrörelse afgifva ett utlåtande, förmoda de dock, det Riksens Ständer icke ogerna se, att B evisorerne här inför Riksens Ständer, till framtida pröfning och begagnande, framlägga de idéer, hvilka, under befattningen med detta ämne, blifvit hos dem framkallade.
S. D. Föredrogos och godkändes ej mindre Expeditions-Ulskottets förslag till Rikets Ständers nedanstående underdåniga skrivelser till Kongl. Maji, nemligen: JVe 85, i fråga om upplåtelse till Wenersborgs stad af en Kronan tillhörig tomt derstädes; J\s 86, angående sådan förändring i de förvaltande verkens i Stockholm arbetsordningar, att de större utgifterna derstädes komme att bestridas genom anvisningar å Kongl. Räntekammaren; JV2 87, i anledning al Kongl. Majis nådiga Proposition, om antagande af en författning angående allmänt kyrkomöte; Prot.-Utd.rag 365 32 88, angående ändring, i afseende på anställande af medicine-kandidaloch licenciat-examina, af 1861 års stadgar för Carolinska Medico chirurgiska institutet; 32 89, angående ytterligare anslag till beredande af arbetsförtjenst för de behöfvande inom Marks härad af Elfsborgs län; 32 90, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, om anvisande af medel till ett vägarbete i Norrbottens län, för afböjande af der befarad hungersnöd; och 32 91, i anledning af väckt fråga om hemmanet 32 1 Fångåmons, '/* mantal, i Jemtlands län, befriande frän rotering, än äfven Samma Utskotts förslag till ingress samt de 14 första §§:ne af Riksdagsbeslutet. S. 1).