Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vågar dock hemställa, 0111 icke för dem, sorn lika med mig yrka, att framför den nu föredragna § må inflyta, hvad sorn finnes i min 6 §., det må vara tillåtet att, sedan Ilr Gr. o. Landtm, gjort propos. på Utsktns 5 § och dm, som jag förmodar, blifvet afslagen, yrka den propos., 20 II. 4° 3.4 Den iG Mars e. ro. att näst efter de redan antagna §§ må inflyta min 6 §. Delilia begäran skulle jag dock icke göra, såvida icke redan såväl Hr Stråle som Hr Nordenanckar hört, att det är fullt tillfälle för dem, när vi komma lill de särskilda stadgandena för actieoch solidariska banker, att tala om den deposition, ' sora tiar kommit i fråga, enär 6 § endast uppger de materialier, hvarpå banker få byggas. Jag anhåller således, att Hr Gr. o. Landtm, först måtte gifva oss propos., pä Utsktns 5 §, hvarigenom jag kan få höra, huruvida sedermera blir tillfälle att få 6 och 7 §§ i mitt förslag antagna. Medan jag har ordet, ber jag att få tillkännagifva, det jag helt och hållet instämmer i den förklaring öfver min 7 §, som Hr Lefren framställt. Jag hemställer dock, om den ej skulle ytterligare förbättras derigenom, att man tog bort orden och in vis ni 11 gar i 4;de perioden, enär det är onödigt att säga, huru invisningarna böra vara underskrifna, då det i mom. Nio 1 säges, att de skola utfärdas i enlighet med gällande författningar. Hr Stråle: Jag hemställer, huruvida det kan vara en formenlig behandling af frågan att först afslå 5 § i Utsk:ns förslag, utan att besluta något deremot svarande stadgande, och sedan ingå i pröfning af Gr. Frölichs 6 §, för alt åter komma tillbaka till Ilr Gr:s 7 § eller hvad som förekommer i Utsk:ns 5 §.
I afseende å dessa kan ändamålet svårligen vinnas med mindre de varda ställda under strängare tillsyn och allvarligare disciplin, i likhet med manskapet vid krono-arbets-korpsen. För hufvudstadens och länens innevånare skulle dock knstnaderne för inrättande, inom de särskilda orterne, af dylika arbets-korpser, med hänseende dertill att dessa kostnader blifva, i förhållande till personalens antal, betydliga, i samma mån detta antal är mindre, kännas öfver måttan betungande, likasom för manskapets ändamålsenliga användande inom flera af de särskilda länen stora svårigheter kunde uppstå. Kongl. Majit, Som af dessa anledningar ansett vården om de arbetslöre manspersoner, hvilka på grund af Kongl, kungörelsen den 13 sistlidne Juli kunna till arbete på viss tid dömas, böra af slaten öfvertagas, men funnit att dessa personers sammanförande med det öfriga krono-arbetsmanskapet, hvilket, åtminstone till största delen, utgöres af sådane, hvilka tor vanfrejdande brott gjort sig skäligen misstänkta eller ådragit sig bestraffning, snarare skulle lända lill dess försämring än förbättring, har derföre i nåder anbefallt uppsättandet af en uti reglementet för kronoarbets-korpsen afsedd, men hittills icke inrättad klass deraf, der de, noga alskiljda från korpsens fästningsklass, kunde någon tid hållas till arbetsamhet och ordning, för att sedermera, efter vunnen större arbetshåg och skicklighet, återgå till sina hemorter att sig ärligen försörja. Då, hvad åter angår lösa qvinnor och mindre arbetsföra manspersoner, för deras hållande till arbete, vid arbetsanstalt i orterne, icke sådana svårigheter uppstå, som de, hvilka i afseende på arbetsföra manspersoner göra sig gällande, har Kongl. Maj t ock funnit skäligt stadga, att de borde vid dylika anstalter lill tvångsarbete hållas; likväl och då dertill lämpliga inrättningar ännu i de flesta orter saknas, har det varit nödvändigt att, 30 Kongl. Maj:ls Nåd.
R:dr 25 öre, verkställighet af konkursdomarne är vorden sökt och beviljad; men att, vid tid efter annan anställda undersökningar, af hvilka den sednaste hos sökanden skedde den 17 Februari nästlidet år, ingendera af gäldenärerna funnits ega någon utmätningsbar tillgång, hvadan, efter afdrag af ofvanberörda inbetalningar, kapitalåterstoden utgör å lånet N:o 3,175, R:dr 423: 9 öre och å lånet N:o 3,241, R:dr 416: 84 öre eller tillsammans R:dr 839: 93 öre R:mt. Då genom de mot så väl låntagaren som hans löftesmän, efter deras försättande i konkurs-tillstånd, vidtagna exekutiva åtgärder någon afbetalning & Diskontverkets förevarande fordran hittills icke kunnat beredas, och anledning ej heller synes vara för handen, att godtgörelse derför skall genom fortsatta dylika åtgärder kunna vinnas, har Diskont-direktionen ansett antagandet af det nu gjorda anbudet, hvarigenom Diskontverket skulle utan uppehåll komma att undfå betalning för omkring hälften af sin återstående kapitalfordran, vara med Verkets fördel öfverensstämmande och alltså tillstyrkt antagandet deraf. Utskottet, som instämmer uti hvad Diskont-direktionen sålunda yttrat, får, på grund deraf, vördsamt hemställa: att, derest f. d. Handlanden C. G. Schöldström, inom en månad efter det Rikets Ständers beslut i ämnet blifvit honom delgifvet, till Diskontverket inbetalar 420 R:dr Runt, återstoden af hans kapitalskuld till Verket, tillika med derå upplupen ränta, måtte eftergifvas och utur räkenskaperna få afskrifvas. Stockholm den 16 Januari 1863. Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Jan. 1863, kl. 12 midd. Utlåtande, i anledning af f. d. Klädeskramhandlaren G. Westlind J:sons ansökning om eftergift af skuld till Banko-diskon lverket. F. d.
St. Prot. 1865 §• 1866. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 6 Höft. 6 42 StatsUtskottets '^Utlåtande N:o 74. söner, hvilkas uppfostran till största delen återstode att fullborda, samt en ogift dotter. Behållningen i boet uppginge endast till omkring 2,700 Riksdaler, eller värdet af ett tarfligt lösörebo. Väl erhölle enkan från Civilstatens pensionskassa 600 Riksdaler samt från Häradshöfdingarnes enskilda pensionskassa 450 Riksdaler årligen, men dessa pensionsbelopps otillräcklighet för familjens behof ökades ännu mer deraf att från den förstnämnda pensionen afginge under de två första åren 500 å 600 Riksdaler för afgifter, som i och för densammas åtnjutande ytterligare borde inbetalas, hvarjemte den sednare pensionen vore till beloppet helt och hållet beroende af pensionskassans ställning och kunde således komma att nedsättas. Då de pensionsbelopp, deraf, enligt motionärens uppgift, Häradshöfdingen Strandbergs enka redan är i åtnjutande, så mycket heldre måste anses tillräckliga för hennes eget och hennes ofvanomförmälda barns nödtorftiga uppehälle, som, på sätt handlingarne antyda, två af dessa sednare redan uppnått den ålder, att de böra kunna, om ej sjelfva förskaffa sig hela sin utkomst, dock i väsendtlig mån dertill bidraga, har Utskottet saknat skäl att den begärda pensionen tillstyrka, hvadan Utskottet hemställer, att ifrågavarande motion icke må af Rikets Ständer bifallas. 58:o.
Försakat hade de, svultit litet grand och sist hade de hamnat i Chicago, där Fredman ritade dekorationsmönster till gafflar. Sedan visste man ingenting om dem i Sverige. Sådant var under tio år deras yttre lif — kortare än halfva denna tid föreföll det i den nya världen. Värkligheten tog så helt fast i dem, att allt som i deras naturer fanns till bruk därför, allt rent urmänskligt, växte ut och blef starkt — allt som sträckte sig mot andra mål krympte samman och vissnade. De togo ock af denna värklighet hvad den hade att gifva. Anna ibland på trots, ibland af renaste lefnadslust — alltid medvetet. Hon trodde på ödet, som helt enkelt för människorna på den väg, de äro dömda att vandra. Äfven Nils böjde sig för det, som nu en gång »var», han berodde en god del på sin hustru, njöt af friheten från tvång, ty han var en osällskaplig krabat, af det regelbundna arbetets hälsa, af den bestämda aflöningen hvarje vecka. Hans vilja sjönk i en behaglig dvala, kroppen mödades, men själen hade rättighet att slumra. Att hans drömmar icke kunde realiseras, var nu en gång afgjordt, att han aldrig dugat till målare blef ett faktum. Omöjligt skulle han kunnat afgöra, om det var smärta eller en viss lättnad han erfor öfver detta. Lediga stunder for han ut till landet och tog studier, det var hans rekreation på samma sätt, som cigarren var det. Trots allt — bidade de. På hvad? Efter hvad? Det visste de ju icke, ja de talade icke härom, förstodo det ej ens. Men som äkta sorglösa konstnärsbarn buro de på ett beständigt hopp, stundom stärkt till en känsla af fäst, af spännande högtid — ett kittlande stämningsrus. Ett bref, en affärsmöjlighet kunde framkalla detta. Hopp, bygdt på ingenting, var egentligen grundtonen i deras själar. Stunder af trötthet, af nakenhet, af leda, ångest ja förvirrande skrämsel — infunno sig. Hvad gjorde de här? Hvilket lif var detta? Skulle de fortsätta, åldras, dö — och ingenting annat komma?
Kalmar Carlskrona Carlstad Christianstad Fahlun Gefle _ Linköping Mariestad Malmö — Stockholm Weners Wexiö Wenersborg Af räkenskaperna, sorn blifvit i Kongl. Kammar-rätten granskade för båda åren utan anmärkning, inhemtas följande förhållanden: »eliet. Hulans frän föregående äret: Tillgångar Upphörd: Ordinarie statsanslag Diverse inkomster - Credit. Utgifter: Efefverering tiil Strömsholms stuteri „ till Flyinge dito „ till Ottenby dito Aflöning Hyresersättning och expenser Reseoch traktaments-penningar Landtbeskällares inköp Till någon erinran från Revisorernes sida hafva räkenskaperna ej föranleda Strömsholms stuteri. Räkenskaperna, som blifvit i Kongl. Kammar-rätten granskade för båda åren med anmärkningar, upptaga förhållandet med inkomster och utgifter sålunda: Uelict. år f SÖÖ, år ISÄi. Balans från föregående året: Uppbörd: — Aktie medel 18: 24: Brandskade-ersättning 3,738: 40. Observations-medel 44. — Diverse inkomster 44: 44: Lefverering från Stuteri-öfversfv reisen 6,820: 8,820: S:r 32,530: 20. 4. 32,024: 33. 4. Balans till påföljande året: Credit. Balans från föregående året: Utgifter: Den stuteriet tillhörande fasta egendom har, enligt afgifna spanmålsoch fourrage-räkningar, afkastat: år 1850. år 1851. Halm - „ 19,376. - 19,376. Värdet härå är icke i redogörelserna synligt. Af räkenskaperna inhemtas följande förhållande med de vid detta stuteri befintliga kreatur: år 1850. år 1851, Hingstar Ston Vallack Behållning från förra året. 107. 75. 1. Behållning De räkenskaperna följaktiga särskilda räkningar öfver stuteri-personalens pen
23 lämpligen kunna för samtliga slagen antagas, och den för kopaivebalsam nu gällande införselsafgift 6 sk. skålpundet dervid bibehållas, samt rubriken, med uteslutande af meckabalsam, hvilken icke i handeln förekommer, böra lyda: balsam, kopaive-, peruviansk och annan nativ. Då heloch halfsiden väfnader så väl sammetssom andra slag, till den del de utgöra alngods och äro till införsel tillåtne, förtullas efter vigt, samt, i följd af Kongl. Maj:ts angående hufvudgrunderna för tulltaxeregleringen nu fattade nådiga beslut, de nu förbudna slagen komma att till införsel tillåtas mot tull, för hvars beräknande jemväl varans vigt kommer att i underdånighet föreslås, så hemställes, att, med borttagande af de speciella afgiftsbestämmelserna för sammets-, sidenoch hallsidenband, föreskrift i stället i larifen intages, att de böra förtullas lika med väfnader af samma ämne. Hvad åter angår bomulls-, ylleoch linneband, så, enär dessa i vida mindre mån äro jemförliga med likartade väfnadsslag, synes specificationen å dem böra bibehållas, men med nedsättning i nu varande införselstull från 1 r:dr till 24 sk. skålpundet, eftersom värdet, nu upptaget till 4 r:dr, funnits icke i medeltal öfverstiga 2 r:dr; och torde jemväl rubrikens lydelse böra förändras till »andra slag», för att derunder må kunna inbegripas äfven öfriga ej specificerade slag af band. Jemte det tullfrihet, enligt hvad ofvan är anfördt, synts böra medgifvas vid införsel af ekbark, torde i afseende på utförseln förändring i lörtullningssättet böra vidtagas från mål till vigt, och utlörselstullen dervid antagas till 32 sk. skeppundet i stället för den nuvarande bestämmelsen af 24 sk. per tunna.
Palmstjerna, Carl Otto, m. fl. ledamöter, BankoUlsk:s d. 9 dennes e. m. på bordet lagda ullåt:n: N:o 16, i anledn. af kamereraren W. Wässlröms ansökning att komma i åtnjutande af kamererarelön efter nya aflöningsstaten samt att derå undfå fullmakt; N:o 17, i anledn. af väckt motion om ökade löneförmåner för bankens tjenstemän inom 3:dje tjenstegraden; samt N:o IS, i anledn. af kammardrängarnes i banken ansök ningar om löneförhöjning. Föredrogs och bifölls LagUtsk-.s d. 9 dennes e. m. på bordet lagda betänk. N:o 17, i anledn. af väckte motioner, ang:de rättighet för qvinna, att vid viss ålder blifva myndig. Föredrogs ånyo Ridd.Ulsk:s d. 5 och 9 dennes på bordet lagda mern. N:o 7, i anledn. af Hr von Hartmansdorffs motion ora en förändrad ordning för utseende af R. o. Ad:s Electorer. Sedan de vid detta memorial fogade reservationer, på begäran af Hr Gripenstedt, Joli. Au g., blifvit uppläste, börjades diskussionen af Hr Björnstjerna, Oscar Magnus Fredrik, som skriftligen anförde: I Utsk. har jag reserverat mig mot ett beslut, för mig desto mer oförväntadt, som under öfverläggningarne knappast någon röst höjt sig för Bänkmännens bibehållande, men Utsk:s fleste ledamöter deremot ansett en förändring vara ganska behöflig. Brist på enighet bland majoriteten, ronde sättet för direkta Electorsvals verkställande, har dock gifvit öfverhand åt Bänkmännens fåtaliga anhängare. Skälen hvarpå Utsk. grundat förkastelsedomen, äro emellertid, för mig, lika oväntade som sjelfva utgången. De äro följande: ”Att eli val, förrättadt af 500 personer med en lista på 25 namn, otvifvelaktigt skulle föranleda en högst betydlig tidsutdrägt, ja kanske upplaga flera plena.” 460 Den 12 Februari e m.
Direktionen förvaltar, utgöras af а) ett årligt anslag, stort 2,000 R:dr banko, bestämdt enligt Kongl, brefven till Stats-kontoret den 31 December 1829 och den 27 Mars 1830, angående regleringen af riksstatens 10:de hufvudtitel, för kleresioch läroverken, åt den i Stockholm inrättade normalskola till vexel-undervisningens befrämjande, att utgå till nästa riksdag, och då uppfördt å samma hufvudtitel samt ytterligare vid påföljande riksdagar stadfästadt, jemlikt Kongl, Maj:ts nådiga skrifvelse till Direktionen den 25 Januari 1841; б) ett årligt anslag af 666 R:dr 32 sk. banko till det Seminarium för folkskolelärares bil dande, hvilket, enligt öfverenskommelse med Stockholms stads Konsistorium den 18 November 1842, är med ifrågavarande normalskola förenadt; och c) det belopp, hvilket, jemlikt Kongl, stadgan angående folkundervisningen i riket af den 18 Juni 1842, årligen och i mån af fblkskolelärare-elevernes antal, till stipendier åt dem i Stats-kontoret reqvireras. Orsaken hvarföre de under a) omnämnda statsmedel icke blifvit i Kammar-rätten särskilt redovisade, utan endast upptagna i skolans gemensamma räkenskaper, hvilka granskas af dertill bland Sällskapets ledamöter utsedde Revisorer, är dels den, att någon sådan redovisning icke blifvit af Eders Kongl. Maj:t i nåder anbefalld, hvilket äfven de från Statskontoret utfärdade anordningar utvisa, dels den, att som detta statsanslag är otillräckligt för sin bestämmelse, och ett större utgiftsbelopp än det, som af staten utgår, erfordras för skolans upprätthållande, bristen måste af enskilda medel fyllas. Men för den händelse Eders Kongl. Maj:t i nåder skulle finna redogörelsen för detta anslag böra af Kammar-rätten granskas, hvaremot
Cederström har fästat mycken vigt vid den upplysning han anser den föreslagna inrättningen skola i statistiskt afseende åstadkomma. Jag får blott dervid erinra , att intet finnes, som hindrar en Landshöfding , att äfven nu skaffa sig upplysningar från just samma personer, som skulle blifva Ledamöter af en Socken-Nämnd. Herr von Hartmansdorff: I Särskildta Utskottets Betänkande, hvars antagande Friherre Cederström både i går tillstyrkt, och i dag åberopat, förekomma rörande detta mål, ?3S Den 15 December f. m. måtte varda underkastad f års suspension; ty det är ingen fråga om, att ju en egennyttig embetsman finner sin uträkning vid olagligt och indrägtigt expeditionssätt af de flere ioo:de expeditioner, som från honom utgå , om han än några gånger skulle plikta 10 R:dr. Lagoch Oeconomie-Utskottens tid, ehuru nara Riksdagens slut, är icke så upptagen, att besvarande af återremiss ej skulle medhinnas. Herr Grefven och Landt-Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg Utskottens Betänkande böra , i anledning af Herr Ribbings dervid gjorde anmärkning, till Utskotten återremitteras. Ropades Ja och Nej. Herr von Hartmansdorff\ Hugust: Om så förhåller sig , som den värde Ledamoten anmärkt , och Utskorten ej äro särdeles sysselsatta , så kunde Betänkandet återremitteras, för att dymedelst bereda Ridderskapet och Adeln tillfälle att, när Betänkandet återkommer, göra de jemkningar, som nu icke kunna verkställas. Missbruken i detta afseende äro 6å val kände, att de ej behöfva vitsordas , eller vidare skäl anföras för bchofvet af ett starkare correctiv deremot.
Jag ber att få upläsa 63 § i Bankoreglementet så lydande: ”Skulle, vid den i § 59 föreskrifne qvartalsundersökning, något finnas eftersatt, hvarå Understyrelsen ej genast kan förskaffa rättelse, läte Fullmäktige, efter härom gjord anmälan, anbefalla innehållning af den eller de personers lön, som till försummelsen äro vållande, intilldess det efterliggande arbetet blifvit behörigen fullgjordt.” Då det eftersatta arbetet var sådant, som i arbetsordningen omförmäles, ansåg Utsk. alt 63 § varit i förevar, fall tillämplig, oell att Fullmäktige bordt efter densamma förfara. Uppå härefter frarastäld propos. blef Utsk:s i förevar, mom. af 15 § afgifne utlåt, af R. o. Ad. bifallet. §§ 16, 17, 18, 19, 20 och 21. Lades till handlingarne. § 22. Mom. 1. Ang:de arf'vodan för vexel-diskonter ingen och kreditiv-rör eisen. Bifölls. Mom. 2. Ang:dc Revisorernes framställningar i afseende pä befrämjandet af vexel-diskonteringen och kreditiv-rörelsen. Lades lill handlingarne. §§ 23 och 24. Lades till handlingarne. § 25. Bifölls. §§ 26 och 27. Lades till handlingarne. § 28. Bifölls. § 29. Lades till handlingarne. Härefter förekom och bifölls Ulsk:s i slutet af dess förevar, berättelse gjorde hemställan, att Fullmäktige måtte undfå decharge för de af dem från d. 15 Nov. 1847 till och med d. 15 Nov. 1849 vidtagne beslut och åtgärder. Föredrogs, men lades, på begäran af Hr Mannerskantz, Carl Axel, och Hr Granfelt, Adolf Fredr., ånyo på bordel, LagU(sk:s d. 5 dennes bordlagda betänk. N:o 5, i anledn. af väckt motion om antagande af ny allmän civil-lag.
I anledn. af IJr von Hartmansdorffs yttrande att frågan om obligationernas omskrifning ålåge det BancoUtsk. att yttra sig öfver, får jag upplysa, att motion derom redan är väckt och remitterad till SlatsUtsk, och att således förstnämnda Utsk. ej lärer komma att behandla samma fråga, såvida icke Statsoch I5ancoUtsk:n sammanträda, hvilket till någon del torde böia äga rum, till trots af det beslut BancoUtsk. sagt sig hafva fattat att vilja gå direete till Ständerna. Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh.: För att sätta K. o. Ad. i tillfälle alt bedomina, om det må anses tjenlig! för att påskynda riksdagsärendenas gång att ånyo till Statsoch BancoUtskm återlemna frågan till hvad belopp bankens vinst skall användas, får jag upplysa, att hela frågan om extra-statsregler:n blifvit liandlagd af utgiftsafdelntn inom SlatsUtsk., och att till grund för denna handläggning hufvudsakligen delta BancoUtskts förslag legat. Skulle nu ett nytt sammanträde, Statsoell BancoUtskm emellan, äga rum, så vore måliända allt det vidsträckta arbetet utan nylla och utan ändamål, och jag förutser deraf en obegränsad utsträckning af riksdagen, och derföre anhåller jag att B. o. Ad. icke måtte instämma i den åsigten, att del ämne, som i förevar. betänk, förekommer, måtte ånyo blifva föremål för dessa båda Ulsk:s liandläggning. Hr Bråkenhjelm: I anledn. af den siste talarens yttrande, tager jag mig friheten förklara mitt förra anförande så, att jag icke nu påstår, att någon preliminär-fråga bör återremitteras till de sammansatta Utsk:n. Jag har endast velat säga, att jag i BancoUtsk. ämnar vidhålla det gemensamt med StatsUtsk. fattade beslutet att genom prot.utdr. underrätta SlatsUtsk. om buncovinslens belopp och ingå till 3o Den a September f. m. Ständerna med nytt betänkande.
Bifölls. S. D. Upplästes ett utdrag af Borgare-Ståndets protoeoll för den 6 i denna månad, med inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att sig med Borgare-Ståndet förena uti dess berörde dag fattade beslut, hvarigenom Prot. Utdr. den 5 Maj 184 k. nyssnämnde Riks-Stånd ogillat Stats-Utskottets Betänkande, N:o 4^5, och beviljat Carlscrona stads pastorat af stats-medlen ett lån till belopp af is.ooo Riksdaler Banco, med vilkor, att det återbetalas med 5 procent årligen, hvaraf 3 procent borde beräknas såsom ränta och återstoden såsom afbetalning å capitalet. Bonde-Ståndet fann för sin del icke skäl att denna inbjudning antaga. Från Vallöf!. Ridderskapet och Adeln. S. D. Ånyo föredrogos och biföllos Stats-Utskottets den 28 sistlidne April på bordet lagde Utlåtanden: Pf:o 491» i anledning af Herr Bagges motion om ett extra anslag af 400,000 R;dr Banco, att ställas till Kongl. Majrts disj osition lill lättade communicationers befremjande; N:o 492> i anledning af Herr Hagardis motion om ett extra anslag för Lotsväsendet* S. D.
Posse föreslagit, kunde det lätt hända, alt åte betalnings-skyldighelen blefve upskjuten till en långt aflägsen framt d. Jag vill anföra ett exempel. Det finnes i Revisorernas berättelse omnämndt, att Dalkarlsbacken i Upland skulle sänkas, och att arbetet, för hvars verkställande betydliga summor blifvit beviljade skulle vara färdigt på en af K. M. i dess plan bestämd lid, men denna tid har ouphörligen blifvit framskjuten, så alt StatsUtsk., utan att vilja göra någon anmärkn. eller anställa någon slags process, dock beslöt attomför - 462 Den 28 Juni. mäla saken inför R. St. pä del att de skulle blifva häruppå upmärksamma, och hvarigenom sådant för framtiden kunde undvikas. Om nu den af Gr:n föreslagna förändringen i §:n varit gällande, hade följden blifvit den, all kommunen sluppit betala ränta. Gr:n torde möjligen invända, och säga, alt Grins mening vöre att räntan skulle börja från den tidpunkt, då arbetet efter första planen torde hafva varit färdigt, men jag hemställer lill Grin huruvida, om man utgår frän den åsigt, alt räntan skall betalas från den tid ararbetet blefve fullbordadt, sådant låter sig göra, när K. M. bifaller en förlängning i arbetstiden. Den mängd af motioner vi vid innevaride Riksdag haft under öfverläggning, och i hvilka man begärt ajournering uti betalningsvilkoren, utvisa nogsamt, att äfven under de nu bestämda föreskrifterna, kommunerne försöka att, sä vidt möjligt är, slippa från betalning, och då hemställer jag till Grin, om det icke är mera sannolikt, att i anledn. af det utaf Grin framställda förslag, flere sådana ansökningar skulle inkomma. Då inga andra skäl egentligen blifvit af Grin framställda, än dem jag nu tagit mig friheten att efter min upfatlning granska, vågar jag vördsamt anhålla om bifall. Gr. Posse: