Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:ts nådiga Handelsordning af den 22 December 1846, stadgas måtte, att, sedan församlingen, inom hvilken handelsbods anläggning sökes, öfver ansökningen blifvit hörd, E. K. M:ts befallnings hafvande eger alt densamma efter sig företeende omständigheter afslå eller bifalla, vederbörande dock Öppet lemnadt att, i händelse af befogenhet, öfver beslutet i laga ordning besvär anföra. Rikets Ständer framhärda etc. Slockholm den 12 Augusti 1851. Ervpeditions-Utskottcts Förslår/ lill tind. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 12 Aug. 1851, Presle-Ståndet den 12 Borgare-Ståndet den 13 Bonde-Ståndet den 13 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående eftergift af en ersättningsskyldighet i följd af förre kronofogden Chr. Ö hboms balans. (Stats-Utsk:s Uti., N:o 282.) S. A. K. Sedan, i anledning af väckt påstående utaf Götheborgs och Bohus läns landskontor, att de skattskyldig^ inom Götheborgs fögderi, hvilka vid den år 1837 anställda restransakning befunnits hafva underlåtit att hos häradsskrifvaren söka annotation å sina för år 1836 erlagda kronoutskylder, uppgående till ett sammanlagdt belopp af 15,198 R:dr 41 sk. 5 r:st. banko, måtte förpligtas att, i man af hvarderas skattebelopp, deltaga i betäckandet af förre kronofogden Christopher Ohboms återstående uppbördsbrist, utgörande, enligt verkställd utredning, 7,800 R:dr 41 sk. 11. r:st banko, E. K. M:ts befallningshafvande i nämnda län, genom utslag den 4 November 1847, förpliglat ifrågavarande skattskyldige till den af landskontoret yrkade ersättnings-skyldighet, samt E. K.
Fidelios utrop på höga b: » tödt erst sein Weib » (på svenska: » döda först hans maka ») är ett allmänt fruktadt ställe, isynnerhet här hos oss, då den svenska öfversättningen nödvändiggör, att den höga tonen attackeras t v å gånger efter hvarann '. Just p å denna för de flesta sångerskor alldeles osångbara fras finner fru Östberg några af sina skönaste toner. F ö r ett sådant mästerskap måste äfven den kinkigaste buga sig. Värdigt vid sidan af dessa partier stå hennes Agatha i » Friskytten » och Rezia i » Oberon », en af hennes bästa uppgifter, där särskildt Oceanarian alltid sjöngs med elektriserande glans, samt hennes Jessonda, där hon visade sitt mästerskap i arian, ett verkligt Spohrskt violinadagio, som icke Wilhelmina Neruda hade utfört i mer klassisk stil eller med mer fulländadt legato på sin Stradivarius än fru Östberg p å sitt ädla instrument. Magnus Josephson. * Sfduns julnummer Fria Östberg s o m Eezia i " Oberon ". äfven som sånglärarinna utöfvar hon en verksamhet, som borde kunna få den största betydelse. För vår Opera är hon dess utan gensägelse förnämsta konstnärliga prydnad. Icke ofta träffar man hos en artist en så omutlig samvetsgrannhet, en sådan grundärlighet och gedigenhet i hvar tum och en sådan afsky för all flärd och humbug som hos fru Östberg. Allt briljerande i otid med rösten till förfång för karaktä- ristiken eller det konstnärliga intrycket är henne främmande, och hon har alltid vetat att absolut underordna sig det konstverk, hon har att tolka, något som är mycket ovanligt bland sångartister, hvilka hälst vilja på både möjliga och omöjliga ställen göra långa fermater, — för att visa rösten! — och fråssa i alla slags urmodiga operamanér, eller också, o m de vilja följa med sin tid och inlägga verkligt dramatiskt uttryck i sin sång, brista i korrektheten och precisionen. Fru Östbergs fina musikaliska gehör och utvecklade sinne för rytm ha gjort hennes sång så korrekt, så musikaliskt sund, men denna korrekthet lifvas äfven af det af situationen och karaktären betingade uttrycket.
Äfven med den uppfattning, fru H. sökte tillämpa genom rollen, giorde dock vid vissa detaljer chargering sig gällande, såsom när hon i sin ilska kippar efter anden eller i fjerde aktens första tablå ibland sätter sig ned, och när hon i andra akten till sist tystnar inför Petruchio, synes det mera berott på andfåddhet framkallad af den häftiga ilskan än, såsom just Ger * vinus tyckes föreskrifva, öfverväldigad af naiv förvåning. Om man alltså har svärt att anse fru H: s öfvertagande af Katarina annat än som experiment, hvilket ej förefaller fullt motiveradt eller fullt lyckadt, så är det den stora grand-skilnaden mellan detta. experiment och några andra experimeti under året med en eller annan artist, att om ock bemödandena då varit lika samvetsgranna, enär fru H. dessutom är en verklig artist med stor talang och intelligens, detta experiment slog ofantligt mycket bättre ut och hennes Katarina i alla fall btof ett dugtigt och talangfullt stycke arbete. Hur ung fröken Ulrik än i verklighet må vara, hjelper det inte, att hon icke har med förlof sagdt något nuckigt och tråkigt i tal och spel, och såsom representant af » jungfrulig mildhets tjusande behag » passar hon föga. Hvad som för oss svenskar är det mest intresserande i den sista nyheten, Meilhacs och Ganderax ’ komedi, Pépa, är ém spirituella ooh underhållande dialogen samt i psykologiskt hSa * seende skildringen af uppvakningsprocessen af de gamla känslorsa jmell&amp;D de b&amp;da frånskilda mak ar ne. För parisiska skådespelare kan ja dessutom ett typiskt utförande af de olika personerna och särskildt af rastaquouéren framkalla resultat af intresse för publiken. Vid premiéren här var oursäktligt nog stycket ingalunda fullt ffcrdigt och gick icke med vederbörlig fart. Det torde ock endast vara två af de fem hufvudpersonerna, som fullt hålla måttet, nämligen fru Hartman och hr Fredrikson. Den förra var ung, frisk, intagande och föngslande som ej många af våra aktriser äro det, om ock det var föga spår af det exotiska som vederborde både i utseende och spel.
Bevilhdngssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten : Herr Rosenblads, Bernhard, den 21 sist', lidne Januarii på bordet lagda Memorial, angående Svenska Postväsendets förbättring * jemte Friherre Carpelans, fVilhelm, i anledning deraf denna dag afgifne yttrande. S. D. Föredrogs S nyo och remitterades till StatsUtskottet: Kongl. Majus, den 22 sisUrdne Januari! aflåtne och den 29 derpåföljde pä bordet lagda, Nådiga Skrifvelse till Pikets Ständer, med förslag till förnyad Instruction för Rikets Ständers Revisorer i afseende pä deras befattning med Stats-Verkets granskning; jemte de af åt sk i 11 i ge Ledamöter, rörande samma ämne, denna dag afgifne yttranden. Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten: Kongl. Maj:ts, den 16 sistlidne Januari! aflåtne och den 29 derpåföljde på bordet lagda, Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående ytterligare åtgärder till Fårskötselr.s oell UUproductiionens befrämjande i Riket; Fröt. Utdrag den g Februarii i8ag. 41 jemte de af åtskillige Ledamöter, rörande samma ämne, denna dag afgifne yttranden. S. D. Vid förnyad föredragning af LagUtskottets den 20 sistlidne December under Nto 2 afgifne, samt den 29 derpåföljde pa bordet lagda, Betänkande, i anledning af väckt Motion om anstalt till beredande af noggrann efterlefnad af Kongl, Förklaringen den 14 Maji 1805, samt öfrige Lagbud, rö? rande Lagfart å fast egendom, blef samma Betänkande, i anledning af dervid gjorda anmärkningar, till Lag-Utskottet återremitteradt.
Dlifetd ©tänberd för beråd bet fattabe beflut, genom lifalebed ben 18 Slpril 1854 utfärbab nåbig Äitugörelfe, mebbelat föreffrift om uppföranbe från od) meb år 1855 af beit, imber namn af Stluntionbe, bittilld utaf tillmerfningeit mib alitnbrideit utgåenbe afgift; ocb b ar Äongl. 9Jiaj:t för öfrigt, meb gillanbe af 9tifetd febnaft förs famlabe ©tänberd i uuberbånigbet anntälbe beflut, i nåber förorbnat: att ben utfodne frälfebentman i ög>allanb mib 1847 od) 1848 årend ;t)tifdbag ålagba roteoafand-afgift ffutle från ocb meb år 1855 nebfättad till hälften af bet belopp, ^martill roteoafandafgiften för en båtdmait i länet uppgår, enligt be föreffrifter od) beräfningar, forn tilt följad eller frambeled i behörig orbniitg funna tilt efterrättelfe mebbelad; att ben f. f. ©alpeterbjelpen inom ©almar, $ronobergd ocb Sötiföpingd län, eller prooiitferne ©niålanb od) öian b, hvilfelt imber en lång följb af år utgjortd meb förmanbting efter marfegångdprid, ffatl för framti* ben, i lifbet meb b'*mb uti öfriga betar af rifet eger rum, beräfnad od) erläggad meb penningar efter fronomärbe; att befrielfe från mau SDlajttö nåbiga kttttgörelfe ben 5 November 1848, utgjorts. SJteb anlebning af OtifetS febnaft förfantlabe ©tänberö, i fttfmttb* S?cbfälhtiit|j fattig öfmeretiöftämmelfe meb kongl.
Uppläst hos Ridd. och Adeln den 22 Julik. Prest-Ständer den 22, - Borgarc-Srändct d. 22- Bonde-Ltändet d. 22» Wördsamt Memoria!! (§edan Riksdagsmannen Anders Anderssohn Aberg fran Westerbotten, och D. Selander fran Wester, Norrland uti ett till Hederwarda BondeSrandkt ingiswik Memorial, begärt tillökning i ffjutslegan för Postens förande, samt att Post,Bönder i Westerbotten och Wester-Norrland, af anförde orsaker, matte befrias fran den skyldighet, akt smara wid Post, Rätt, da de tilltalas för någon försummelse med Postens förande; sa har bemälte Stand Len i dennes remitterar detta Memorial i denna sistnämnde omständighet till Lag-sltskottet. Da det är ett nödwändigt wilkor för bibehållandet af den skyndsamhet och säkerhet, hwarme!» Posten bör fortskaffas, att de försummelser derwid, som af Post-Bönder begas, senast och utan omwäg 842 Den 22 Junik. af wänlig Rättegångs, Ordning warda undersökte, samt den felaktiae tilt answar befordrad; men detta ändamål ofta förfelades, samt tids utdrägt och flere vlägenheter lika ofta inträffade, cm Post, Bönder stulle i mål af denna art höras wid Härads-Rätten i Otten, saknar Ucstottet ali anledning, att hos Riksens Höglofl. Ständer förestå någon förändring uti hwad de nu gällande Författningar i denna del förordna; Hwilket dock Riksens Höglofl. Ständer wördsamt underställes. Orebro dls Junii 1812. Pä Höglofl. Ridd. och Pä Högw.Preste-Stän Adelns Ledam-wägnar, detS Ledam. wägnar> k. strömfelt. I. t4eärän. Pä Wälofl. BorgarePäoHedxi-wärda Bonde C tanders Ledam. wäg., Ståndets Ledam. wägnar» konqvist. ^.näer8 ULrssaa. W. 'luIIZrLn.
Det är ganska klart att under de controller, som RegeringsFormen stadgar inot Rådgifvarne, bör det ej kunna hända , att förbud utfärdas emot utförsel, om det ej är påkalladt af verkligt behof för ögonblicket, och då skulle jag förmoda, att sådant borde få ske. Af denna egenskap äro åtskillige effecter, såsom krigsförnödenheter, krut, kulor m. m. Styrelsen måtte väl hafva rätt att förbjuda utförseln af gådane varor, då de för Rikets försvar behöfvas inom landet. Det måtte vara Rikets sannskyldiga nytta, att sådane varor vid vissa tillfällen icke utföras, och det måtte tillhöra Styrande magten att derom bestämma, Riksens Ständer obetagit, då de sammankomma, att göra dervid de anmärkningar, hvartill de kunnat tro sig befogade. Grefve Spens har tagit 60 §, RegeringsFormen såsom hinder för en sådan rättighet hos Kongl. Maj.t; men den gifver icke en sådan anledning; ty förbud och afgifter äro visserligen icke detsamma. Grefve Spens: Jag bestrider icke den siste talarens principe, huru det borde vara. Derom är ej fråga nu. Det jag anmärkt, angeck endast min åsigt, huru §. för närvarande bör tolkas. Frågan, om den eller den åsigten är den rätta , kan ej här afgöras, men jag framställer min enskilta åsigt , att 60 §. tillåter en sådan tydning, och anser för öfrigt att då man fruktar vådor af exporten af kopparslantar , det vöre bäst att fastställa en hög tull af 25 procent, som Herr Hjerta föreslagit, hvarigenom säkerhet vinnes. 762 Den 20 Augusti J. m. Friherre Wrangel'. Då nu är fråga örn Konungen äger rätt att förbjuda utförsel, sä hemställer jag, om det icke är principe deruti, att, då man vill uppmuntra våra egna alster, man ej må befara förbud till export. Dett^ mätte det hafva varit andan af principen, sotn bifölls i Tullbetänkandet. Jag tror det »å mycket mera som Kongl. Maj;t äger full rätt, att förbjuda införseln af de utländska varor, sorn hindra våra inhämska näringars fortkomst.
farenhet bekräftad sanning, den nämligen, att hvad man arbetat uppå, det som länge omtalats, som har väckt många och stora förhoppningar, detta vill man icke gerna släppa af; man vill icke hafva gjort sig allt detta oerhörda besvär förgäfves. Man vill hafva ett slut, men icke ett slut till intet, till nihilism, utan ett slut med resultat. Äfven med denna menskliga tillböjlighet måste man räkna. Den är ytterligare en af de okända faktorer, hvilkas tyngd i vågskålen är ovägbar, men som icke får underskattas till valören i en fullständig kalkyl öfver utgången. jRiksdagens båda kamrar. Betraktade hvar för sig såsom ett personligt helt, är första kammaren med sina ömtåligare nerver, sina löständer, sin dåliga matsmältning och sin magkatarr, vida mer känslig för starka uttryck, äcklas lättare af gröfre oratoriska former, är mera beroende af sin helsa och af sitt lynne för dagen. Andra kammaren har tänder att bita igenom till och med friherre Klinckowströms motioner. I motsats till första kammaren, som hvarje morgon sysslar med sin sjukgymnastik, motionerar sig andra kammaren icke gerna utan ändamål och bor så nära som möjligt till riksdagshuset. Första kammaren väljer sina bitar och sina uttryck, sticker i maten och i besluten. Andra kammaren tuggar äfven det segaste med god smak, blott det är någon favoriträtt i politisk mening. F. K. räknar ibland sig icke mindre än 16 statsråd eller f. d. statsråd, och af sistnämda nervretliga sort ända till 13. Jemte ett nästan allmänt ridderskap räknas derstädes af 137 ledamöter icke mindre än 54 serafi-merriddare, storkors och kommendörer af olika ordnar. Af landshöfdingar finnas 9, och utaf hofmän af alla grader, från öfverhofstallmästaren till kammarjunkaren, tillsammans 12. A. K. eger bland sig endast ett f. d. statsråd men 4 boktryckare, lika många som F. K. har ledamöter af svenska akademien. Den eger derjemte 21 gods-, bruks-, fabriks-och sågverksegare samt 110 landtbrukare, hemmansegare och nämdemän.
Renna löresbrilt, bittills i vär Img bibeliällen, liar bos Nationen utbildat den lielgd oeb noggrann bet, I,varmed om) ndigs egendom städse varit, med bögst kä undantag, förvaltad oell redovisad. Oeb om samma köresbrilt sbulle bomma att L 0NA?. Ua/: 1V:o 2Z. 35 upjikörn, «vne.8 det vsrn ntt befgrs, stt de i 8tÄle1 föiesIgZns 8tgdKrmden om Ki-rrnsIiuinA sk koim^ndnre8 redovisning, livsrt tredje Lr, skola Linas Leke »ox, l»etivggande omyndigs lätt oek sakerliet." Rätteligen utdraget, ketvgar Lr Moia 6. von /foe/n //tc/vng a/ /'votoco/Zot ö/vev ^nFtrZ/cn-^vsnc/en^ ZcäZZet Zn/ö> Mcr/:t Lonnngen r HratF-Z^/eL /-ä ^oe^^oZnrv 8Zott, c/en - ^nLn^t/ Närvarande: Rans Lxcellenee ^U8titike-8tat8-Nini8tern Herr Isrilierie 6/-ZZen/raaZ. lim,8 Lxeellenes 8tat8-l>1ini8tern för Utrikes brenden» Herr I^iillerle //ree/ 8t3tsRäden:
Herr Tti m har yttrat, att behofvet för belåningen af de nya varorne högst skulle Vara 2 å 5oo,ooo R:dr, och Herr Von Hohenhausen har, ehuru han gillat första alternativet, önskat ett bestämmande af den summa, som anslogs till belåningen af de nya varorne. Om således i Contrapropositionen finge inflyta, att belåningen får ske till ett belopp af aåo.ooo R.dr tror jag, att alla de frågor, som nu blifvit Ventilerade, kunde afgöras med en enda votering. Herr Tham i Herr Lefrén har ej alldeles rätt uppfattat de summor jag nämnt, ty de voro 5 å 400,000 R;dr, men detta hör ej hit, utan hör till det första alternativet; och då uti det (5,54 ®en 13 September f. ni: reglementariska skall ritsåttaS de efTecter, hvilkå få belånas, så år ju då tillfälle att pruta; Herr Lefrén: Jag gjorde mitt förslag för ött förekomma tvenne voteringar. Herr von Ho, henhausen har föreslagit att en viss summa skulle beståmmäst Herr Tham åter liar ansett 2 å 5oo,oo6 R:dr, som jag vill minnas, vara hvad sorn erfordrades för den nya belåningen; Om indn nu ej ingår på eri sarrirrianjeriinkning af dessa meningar så får man 2:rie voteringar, först orri den enå Saken sedari bra den andra. Jag ser ejj hvarföre icke éri så vigtig såk, sbrn frågat om fcreditivet i Banken för denna belåning, skulle af Ridderskapet och Adeln noga beståmmöS; Herr Grefven och LandtManjkatkeh yttrade, att då flere
Hedervärda Bonde-Ståndets Protocolls-Ut drag af den 20 Juli innehåller: att Bonde-Ståndet / un - 23® ©en 4 Augusti funnit för godt i sä matto bifalla Utskottets Be. tänkande, ait Malmö Discont skulle af Banken erhälla den föreslagna summan 100,000 R:d mot 'tlen renta och de vilkor, som dervid blifvit af Utskottet fästade-, men att hvad i öfrigt vora anfördt lemnades utan afseende. Då Baneo-Utskottet härutinnan ej kan utröna någon pluralité och ej finner sig 1 tillstånd, att sammanjemka de i så måtto hufvudtsakllgen skiljaktiga meningarna; får Utskottet •vördsamt tillstyrka att förhållandet må, i enlighet med Banco-Utskottets nu gjorda framställning, hos -Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas till den åtgärd, sora i anledning deraf kan prdfvas nödig. Stockholm den 3 Augusti 1815. J. TI. Gyllenborg. JE. A. Almqvist fr. F. Hellman, Daniel Andersson. GHelsi ngins. Uppläst lf()s samtliga Riks-St5nc!en d. 4 Augusti; Vördsamt Memorial! Till Biks ens Höglo fl. Ständer får i följd af erhållna remisser Banco-Ut skottet härmed afgifva dess vördsamma yttrande, öfver de af Herr Xandshöfdingen Grefve Uilljencrantz och Herr Majoren Friherre Hjerta hos Höglofl. Bidderskaoet och Adeln samt af Herr Borgmästaren Hell - Den 4 Augusti Hellman hos Vällofl. Borgare-Ståndet gjordt framställningar, dels angående belänings-rättighet i Biks-Discont-Verket för Södertelge-CanalActier och dels om understöd för Canal-arbetets fullbordan medelst penninge-Lån dertill från Banken. Banco-Utskottet har vid behandlingen af dessa framställningar, sorn i afvaktan på Högloft.
St, Prat, 184S, 4 Sami, 2 d/d, 11 Hafi. ‘ 2 10 Statssami Bevillnings-Utskollens Utlåtande, N-.o 44- Preste-Ståndet och Hederv. Bonde-Ståndet är bifallet, har, enligt Protoeolls-utdrag af den 4 dennes, af Yällofl. Borgare-Ståndet blifvit återremitteradt, hufvudsakligen med anledning af framställde anmärkningar: att, då erfarenheten från främmande länder visat, att postporto-inkomsterne, genom ökad correspondence, stigit oaktadt porto-afgiften blifvit nedsatt, deraf fördel för handeln och hela allmänheten uppkommit, samt denna afgift uti England och Holland uppgifvits vara vida lägre, än uti Sverige; hvarföre Utskotten af dessa förhållanden bordt hemta anledning att tillstyrka bifall till motionen. Utskotten, som, på sätt af det återremitterade betänkandet inhemtas, antagit, att den af motionären föreslagna betydliga nedsättning uti postporto-afgiften möjligen uti en aflägsen framtid kunde komma att lemna ersättning genom ökad brefvexling, har dervid icke kunnat förbise, att denna nedsättning icke för närvarande kan medgifvas, så framt de för postinrättningens fullkomligare utveckling och för Statsverkets öfriga behof beräknade intrader af postmedlen skola inbringas, och hvilka uti det af StatsUtskottet afgifna och af Rikets Ständer godkända betänkandet N:o 33 äro uppförde; hvadan Utskotten anse sig böra vidblifva deras i förenämnde afseende förut afgifna och utaf trenne Riks-Stånd godkända yttrande, nemligen, att motionen må förfalla. Stockholm den 23 Januari 1845. STOCKHOLM, tryckt hos P. G. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottcns Utlåtande, N:o /jS1 N:o 45. Ank. till Exp.-Utsk. d. 3i Jan. kL 5 e.n». Utlåtande y i anledning af väckte motioner om förändrad organisa* lion af Lif-Gardes-Rcgcmentena.
Detta var ock ett bland de motiver., som bestämde Riksens Ständers öfvertygelse 1809, då besluten fattades, att Banken skulle, genom utgifyande sedlar bestrida krigskostnader ne. Ehuru den epok år, som jag hoppas, afläg - sen, då Sverige å nyo kan vara i behof att an - lita sitt Bancomynts credit, för upprätthållande af Samhåilets sjelfständighet, så kan ett sådant tillfälle dock likväl inträffa; och vore det vål klokt, och vore det vål Öfverensstämmande med Samhällets interesse, att i förvåg beröfva sig denna tilläfventyrs enda utväg, att emotstå en, i så vål folkmassa som rikedom öfverlägsen fl - endes försök till inkräktning? Det första vii-j Den 26 Februarii, koret för Staters tillvarelse, år beredandet af medlen till sjelfståridigin-tens uppi Anhållande; det andra, att bereda medborgares ersättning för deras till försvaret oumgångeliga uppofTringar och förluster. Med dessa grundsatser sammanknytes oupplösligen medborgares interesse för Statens, och för att tillvägabringa denna ersättning för uppoffringar och foi lo-ter, år d*-t min öfvertygelse, att inga andra åtgärder behöfva vidtagas, ån ett successivt upphäfvande af prohibitiva författningar, M< n om vi efter en motsatt åsigt skulle börja med en banqueroutte ©ch sedermera fortsätta det prohibitiva systemet, då påstår j:.g, att vi rent af beredt våra efterkommandes armod och den derifrån oskiljaktiga Statens vanmagt. Herr Stråle: I anledning af hvad en och annan Ledamot anfört i afseende på omöjligheten att bestämma Bancosedelns värde annorledes ån genom realisation, torde jag få fästa Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derå, att mitt förslag äfven afser en realisation, såsom slutliga vilkoret för beståmman. de af myntets värde; men jag har trott, att denna realisation borde tillvågabringas i naturlig ordning genom Bankens consoliderande, icke genom skuldens omsättning från inlånsk till utländsk
I den mån tillgången på skogs-effekter minskas, samt anskaffningen deraf, synnerligast för städernas och slättbygdernas invånare, försvåras, måste också de kommunikations-anstalter, hvarigenom tillförseln af dessa effekter från förut mindre åtkomliga trakter’ befrämjas, blifva allt mer och mer vigtiga och nödvändiga. Då nu dertill kommer, att varuforslingen emellan Kinda härads skogsbygd samt dess afsättningoch stapel-orter, hvilken hittills endast kunnat verkställas till lands på en mycket backig och Besvärlig väg af omkring 7 mil, efter ifrågavarande arbets-företags fullbordande, kan besörjas med begagnande af en blott 4^ mil lång båtled, och då samma båtled i en framtid bör blifva af synnerlig vigt för en stor del af riket, i fall den mot norr utsträckes till sjön Roxen och mot söder till de flera med' Stångåns vattendrag förenade insjöarne inom Småland, tvekar Stats-Utskottet icke att tillstyrka beviljandet af särskildt' stats-bidrag för denna båtleds åstadkommande, helst genom samma arbets-föreiags utförande tillfälle beredes till betydliga jordförbättringar och landvinningar vid här ofvan omförmälde 7 sjöar.
Till följd af den återremiss, som af ofvanberörde Betänkande från samtlige Riks-Slånden, i sammanhang med Betänkandet N:o 2, angående grunderne för bränvinsbränningen m. m. till Utskotten ankommit, få Utskotten härmedelst vördsamt anmäla, att yttrande uti ifrågavarande .amne blifvit meddeladt i Utlåtandet N:o 5, som innefattar svar å återremissen utaf Betänkandet N:o 2. Stockholm den i4 September i84o. STOCKHOLM, Kongl* O r dens-B oktryckeriet, 1840. Bevilln-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-TJiskottens Betänkande, N.o ,7. i N:o T. Ånk. till Exp. Utsk. den 18 November, kl. 12 midd. Betänkande, angående reglementariske föreskrifter för Bränvinsbränningens utöfning, samt om hvad vid försäljning af bi anvin och beskattningen derå iagttagas bör. Sedan lill besvarande af de anmärkningar, sorn vid Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 2, angående grunderne och vilkoren för bran vinsbi änningens utöfning samt afgifLerne derför, blifvit inom Riks-Stånden framställde, nämnde Utskott, uti Betänkande N:o 5, afgifvit nytt förslag lill föreskrifter i berörde ämne, så få sammansatta Utskotten härjemte till Rikets Ständer öfverlemna ett, med hänsigt till de i sistberörde Betänkande antagne grunder, utarbetadt förslag till reglementariska föreskrifter för bran vinsbränningens utöfning, samt om hvad vid försäljning af bränvin och beskattningen derå bör iagttagas. Hvad härvid först angår ansvaret för öfverträdelser af hvad rörande bränvinsbränningen förordnats, så hafva Ulskolten , med några mindre väsendtliga afvikelser, i afseende å bötesbeloppen samt nödige ansedde redactionsförändringar och tillägg, hufvudsakligen bibehållit de stadgande!!, sorn uti 4;de Art. af nu gällande Författning i ämnet innefattas.