Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rosenstein trodde, att, då Riksens Ständer uti deras underdåniga Skrifvelse utsatt, att tullen ej får höjas öfver 100 procent på ett, utan att nedsättas å ett annat, vore angeläget, att Utskottet gjorde sig närmare underrättadt i detta fall. Herr Professoren Rosenschöld ansåg denna anmärkning åtminstone ej vigtigare än flere, som Utskottet redan låtit förfalla. Uppå begäran lades på bordet. 934 Riksdagen 1815. Bilaga I till Mern. 27. Utdrag af Frotocollet hållet i Riksens Högloft. Ständers Uonstitutions-Utskott den 10 Junii 1815. Företogos de vid Protocollerne öfver Kammar-Ärender gjorde och på bordet lagde anmärkningar, således: Rikets Allmänna Ärenders Berednings Protocoll för den 1 December 1812 rörande den för Bergslagens koppartillverkning vid Avesta utgående, så kallade Sjötullsocb Slagskatt. Anmärkningen förföll. Stats-Råds-Protocollerne för den 12 och 19 Julii samt 20 September 1814 och 14 Februarii 1815 angående Landshöfdingens i Malmöhus Län underdåniga hemställan om sättet att i Staden Lund hädanefter välja Borgmästare, Rådmän och Riksdagsmän, jemte de besvär, som deröfver blifvit i underdånighet anförde. Herr Commerce-Rådet Egge tillkännagaf, att anmärkningen blifvit gjord af Herr Commerce-Rådet af det skäl, att det af Konungen stadfästade nya valsätt för Staden Lund vore stridande så väl emot 14 § Riksdagsordningen, deruti stadgas, att
FRITHIOF HELLBERG. Träffas å b y r å n k l. Allm. Telef. Lösnummerpris: 15 öre. (yld kompletteringar). Boktr.-Aktub. - r a d. Johanna Henrika Hallberg. annen nar hela världen till sitt verksamhetsfält, kvinnan har hemmet, mannens lott är att kommas ihåg, kvinnans att glömmas. » Så yttrade för en del är sedan på en nordisk fest vid ett af våra universitet en ung talare till kvinnan. Men gentemot detta något oridderliga relaterande af en snart försvunnen tids åsikter och fakta kan man med skäl sätta ordspråket: » hvad stort sker, sker tyst » så- som tillämpligt på kvinnans verksamhet. Hvilken stor handling utför exempelvis ej " den moder, som förskaffar åt staten och samhället en duglig, inflytelserik medlem, därigenom att hon i hemmets lilla vrå icke tröttnat att med efterföljansvärda förmaningar oeh exempel dana sin son till en aktningsvärd karaktär! Eller hvem kan till fullo uppväga de andliga eller lekamliga uppoffringar, en husmoder för vården af hemmets angelägenheter måste underkasta sig. Men kvinnan har icke endast på en dylik plats visat sitt betydelsefulla inflytande. Bland de många tillfällen, den handlingskraftiga kvinnan haft och har att ådagalägga ett behjärtadt ingripande i tingens gång, torde följande vara värdt att kommas ihåg, helst som det ligger utom kvinnans hvardagliga, tysta verkuingskrets » hemmet ». Med den 4 juni detta år hade ferierna vid folkskolelärare-seminariet i Lund just börjat, och dess musiklärare gladde sig åt att såsom dirigent för Lunds allmänna sångförening mera ostördt kunna egna sig åt dess angelä- genheter i och för en nära förestående tillämnad konsert i Lund samt uppträdande vid den beramade och mellan åtskilliga skånska manskö- rer stående sångtäflan i Helsingborg den 5 sistlidne juli. Ett slaganfall, åtföljdt af temporär förlamning af venstra kroppshalfvan kastade honom då plötsligt på en långvarig sjukbädd. På samma gång fick han äfven anledning att sörja öfver därmed tillintetgjorda förordnanden vid Domkyrkan, dels såsom vikarie för kapellmästaren Heintze och dels såsom organistoffieiant vid där inrättade andra högmässan.
Får Hufvudman, enligt denna Riddarhusordning, ej utgifva fullmagt, då 224 Den *7 Augusti e. m. inträde för tillfället närmaste Ättemän, för hvilken något lagligt hinder icke möter, uti full Hufvudmannarätt. Fullmagt, som af annan person är utgifven, kan i intet fall såsom gällande anses. För öfrigt bör fullmagten, som antingen skall vara med utgifvarens stil öfverallt skrifven och underskrifven, eller ock lagligen bestyrkt, ovilkorligen vara författad efter följande formulair: Till den Lagtima (Urtima) Riksdag, som i N. skall hållas (hålles), och tager (tagit) sin början den (dag och år), befullmägtigas härmed (titel och namn) att för Grefliga Friherrlig Ätten N. N. N:o oo. Commenueurs Adeliga intaga säte och stämma på Riddarhuset, hvarvid han ovilkorligen förpligtas, att ställa sig till efterrättelse Rikets gällande Grundlagar. Ort och Datum. Namn. Sigill. Titel. §. g bifölls. §. io bifölls med den förändring, att i stället för orden: ”Derefter sammanträderföljande da”genj ä utsatt timmaJ’ borde införas följande - Den 17 Augusti e. m. 225 jancle mening: Derefter sammanträderföljande söcknedagj å utsatt timma. §. 11. 1 Momentet skulle lyda sålunda: Sådane anteckningar böra vara tvenne, och förrättas hvardera med tvenne upprop; hörandes första anteckningens båda upprop ske på serskilta näst efter hvarandra följande dagar, så framt ej Helgedag inträffar, då det senare uppropet blifver nästa söckdag. Andra anteckningens båda upprop ske på en dag, hvilken bör vara den närmast Helgfria före den, sorn Konungen i Nåder bestämt till Ständernas sammanträde på RiksSalen. 2 Momentet bifölls. §.12. 1 Momentet bifölls. 2 Momentet skulle lyda sålunda: Dör den , som fullmagt utgifvit, eller blifver han sin representationsrätt förlustig, lemne fuilmägtig det säte, han på grund af samma fullmagt innehaft.
Gode Napoléon har också med åtskilliga villkor tillerkännt en slags giftomannarätt åt fader och moder, eller, i händelse af deras frånfälle, åt farföräldrar och morföräldrar, såsom kan inhemtas af art. 144, 148, 150—152 och 160. Jag vill nu icke vidare förlänga diskussionen i detta ämne. Äfven jag erkänner, att några modifikationer måhända erfordras i lagens stadgande ang:de giftomannarätten; och skulle sådana åvägabringas, önskar jag, att förändringen kommer att inskränka sig dertill, att giftomannarätten förbehålles åt föräldrar, och, i händelse af deras död, åt förfäder i första led, farfader och morfader. Såsom ett korrektiv mot missbruk, vill jag äfven föreslå, att hvarje gång, en giftoman ansåge sig nödsakad vägra samtycke till giftermål, skulle lian vare pligtig att genast deröfver afgifva skriftligt och motiveradt yttrande, ett exemplar till fästmannen och inom viss tid äfven ett till domstol, för att der underställas domstolens pröfning. Derigenom besparades allt obehag för qvinnan och det vidriga för fästmannen att behöfva stämma sin blifvande svärfar. Detta är likväl blott min enskilde tanke i ämnet, och jag vet icke, om den kan vinna bifall inom detta hus, hvarföre jag slutar med att tillstyrka bifall till Utsk:ts Betänk., så vida icke en återremiss kail vinnas för en jemkning i lagen i nyss antydda syftning. Hr Tersmeden, Per Reinhold: Den reform, som uti förev:de hänseende är ifrågasatt, är otvifvelaktigt af mycken vigt. Den gäller ingenting mindre, än att borttaga begynnelseorden i vår lagbok. Utsk:t yttrar med fullt skäl, att denna fråga är en bland de vigtigaste, som kunna blifva föremål för lagstiftarens pröfning; men efter min åsigt ligger egentliga vigten uppå, icke att bibehålla de antydda orden, utan tvertom att låta dem utgå ur vår lag.
Då jag med visshet känner, att den summa, som efter samma maximibelopp hitintills utgått, icke för provincen Gottland varit tillräcklig till förekommande af veneriska smittans utbredande, än mindre hämmande, emedan genom ofta inträffande strandningar, samt ännu mera genom fartyg, sorn anlöpa de talrika hamnarne, i synnerhet på östra kusten, rnvånarnc ofta och mera än uti någon annan province komma uti beröring med fremmande-Nationers sjöfolk; så anser jag det nu af Höglofl. Utskottet. gjerde tillägg, det nemligen, att det må bero på de utsedde Deputerade att öka algi flen, icke verkställbar!, sedan Rikets Ständer för liela Riket bestämt en viss maximi-afgift. Skulle än en sådan proposition ifrån Länsstyrelsen och de utsedde Deputerade utgå, och såmedelst en högre beskattning än för alla andra [likets invånare komma i fråga, så är det gifvet, att allmogen, som sällan gör sig närmare bekant om verkliga behofvet, härpå icke ingår, utan fast hellre skulle de invånare, som bebo socknarna midt uti landet, och ibland hvilka högst sällan några veneriskt smittade personer finnas, af lika skäl som nu Höglofl. Utskottet i detta afseende lemnat ön Gottland åt sitt eget öde, söka undandraga sig allt biträde åt de få socknar, som vid sjökusteu i synnerhet på östra sidan landet, äro för denna snullosamma sjukdom mest och nästan ensamt exponerade.
Domstolen deröfver yttrande meddelat, hos Kongl. Maj:t i StatsRådet till afgörande föredraget. i5 §. Varder ansökningen af Kongl. Maj:t bifallen, låter Kongl. Maj:t utfärda Dess Nå - I få Den i5 December f, m. diga Stiftelse-bref, hvaruti alla do vilkor skola upptagas, som dervid fästade äro. Stiftaren uppvise å Landet Stiftelse-brefvet hos Konungens Befallningshafvande, som låter anteckning derom uti Jordeboken ske och bevis derom å Stiftelse-brefvet meddelas, hvarefter detsamma skall hos HäradsRätten företes och uti dess LagfartsProtocoll intagas. Uti Stad skall Stiftelse-brefvet ingifvas till RådstufvuRätten, sorn på enahanda sätt låter detsamma vederbörligen antecknas. Då sådant fullgjordt är, varde Stiftelse-brefvet till framtida efterrättelse gällande. 16. §. Har Stiftaren ej så med Stiftelse-brefvet förfarit, som i5 § föreskrifver, och vill lian Stiftelsen återkalla; bafve der våld till, då anmälan derom hos Kongl. Maj:t i underdånighet göres och Stiftelse-brefvet återställes; bafve dock sedermera ej rätt att Stamgods stifta. Dör Stiftaren och har ej Stiftelse-brefvet å vederbörlige ställen företedt; varde sådant fullgjordt af den person, Stiftaren uppdrag dertill må hafva lemnat, eller af den som Stamgodset emottager; och håfve hvarje medlem af Ätten, äfvensom RiddarhusDirectionen, rättighet att fordra fullgörandet deraf samt i öfrigt vaka öfver Stiftelse-brefvets efterlefnad. I sådant afseende - Den i5 December f. m. 49 »le skall, vid Stiftelse-brefvets utfärdande, en afskrift deraf tillställas RiddarhusDirectionen af den, som ärendet hos Kongl. Maj:t föredragit. J7 §• Vill Stiftare eller Innehafvare af Stamgods detsamma emot jemngod fastighet utbyta, håfve der lof lill; och förfares dervid på sätt om stiftande af Stamgods sagt är.
Ständer med Utskottet dela de tänkesätt, att Kongl. Majit med Dess F^derliga omvårdnad för Besv. och Ekon. Ut sk. Betänkanäen. 41? Ilandets val, och med en säker kännedom om Rikets ställning och behofver, bäst skall härvid kunna vidtaga det Nådiga beslut, sorn med saken och omständigheterna är öfverensstämmande. Det är äfven af sådan anledning, som Utskottet får vördsamt tillstyrka, att Riksens Höglofl. Ständer jemte underdånig önskan, rörande ansedd nödvändighet af en Författning emot Yppighet och Öfverflöd, t fverlemnade det Reglementariska deraf till Kongl. Maj:ts Nådiga omsorger. Det i 4:de puncten omnämnda medel till yppighetens hämmande, genom höga taxor eller afgifter, har ofta med fördel blifvit användt; men som denna fråga ej direct tillhör Utskottets befattning, och Utskottet dessutom äger sig bekant, att Bevillningsutskottet derå fästat nödig uppmärksamhet, torde något vidare yttrande' rörande denna punct ej vara af nöden. Utskottet går nu till granskningen af de i sista puncten anförda medel, som verka på allmänna opinionen• Enligt Utskotters tanka skola alla tvångsmedel aldrig tillfyllest kunna befordra yppighetens hämmande, så snart de ej verka i förening med öfvertygelsen och villjam Att rigta och bestämma denna vill ja är föremålet för de i 5te puncton föreslagna medel. Ibland de verksammasto i detta afseende torde utan tvifvel böra räknas, en uppmaning af Landets Fader till Dess Folk. I hvarje sann medborgares hjerta äro ännu dessa ord förvarade: "M I amnanc Svea Rike* Innebyggare, såsom en Fader sina Barn, 413 Best), och Ekon. Utsh, Betänhanäen* att medverka till ifrågavarande stora ända• mål: och VI förvisse Oss, att den känsla af medborgerlighet, den kärlek för Konung och Fosterland, hvarföre Svenska Folket af ålder sig utmärkt, ej nu af Oss förgäfves påhallas.
282 Den 23 Maji, Härmed vill jag dock ej yrka, att KrigsAcademien är en alldeles onyttig Inrättning, emedan den skänkt Arméen många skickliga Officerare, och gifvit en viss lyftning åt hela Militairståndet, genom väckt täflan ibland de unga Officerarne, så att den som ej passerat Academien, par ambition gripit sig an med studier i sitt yrke, för att ej stå efter Aeademiens Elever; men då derjemte en QfficersExamen existerar utom Academien, så synes densammas beskaffenhet kunna eller böra vara sådan, att en yngling med någorlunda kunskaper, och som med heder igenomgår dem, bör kunna ställas i jemnförelse med en utexaminerad Cadett; ty det beror ju på vederbörande att fastställa en sådan Examen för en hvar, som utan egentelig tjenstetids beräkning erhåller Kongl. Maj:ts Nådiga Fullmagt att ingå vid något Regemente såsom Officer, Att utan vidare undersökning upphäfva KrigsAcademien, vöre visserligen i alla fall ett förhastadt steg; men till äfventyrs torde man framdeles kunna jemka saken så, medelst en lättare cours vid läroverken, eller tillfälles öppnande att der mer ögna sig åt egentliga militaira studier, att samma Academie blefve öfverflödig; och af denna anledning förenar jag mig på det högsta med Friherre Björnstjerna i den framställning han gjordt , om en noggrann undersökning af cilla Läroverk i Riket, och att en berättelse om deras skick matte till nästa Riksdag vara färdig. Hvad jag blott velat bestrida är Friherre Björn™ Den 23 Maji, 283 Stjernas yttrade mening, att en skicklig officer ej skulle kunna utgå ifrån våra allmänna Läroverk, hvilket JngenieurCorpsen till en ^början bäst torde vederlägga; och jag är öftyertygad att Herr Friherren, med den upplysning han äger, skall vid närmare undersökning biträda mia tanke. En annan värd ledamot af Ridderskapet och Adeln har tagit KrigsAcademiens partie af mindre evidenta skäl, pch yttrat att våra läroverk i allmänhet ej dana rätt goda Sujetter.
R St. underdån, Skrifv. N:o 132. Obligationer, 33 Obligationer, om föreskrift för alla till statsförvaltningen körande kassor, eller allmänna inrättningar, sorn hafva medel att förränta, att använda dem till inköp af Statsverkets eller andra, med Kongl. Maj:ts fastställelse försedda, inrättningars räntebärande. Motion N:o ‘205. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Officerare? Underofficerareläkare och deras vederlikar, sorn deltagit i Sveriges sednaste krig, om understöd till sådane äldre, från Arméen och Flottan afskedade. Motion N'o 4-9. Stats-Utsk. Utlåt N:o 153. Omyndigs medel? angående vissa bestämmelser i fråga om sättet att, då de icke äro nedlagde i fastighet, göra desamma fruktbärande. Motion N:o 204. Lag-Utsk. Betänk, N:o 32. Oscarshamn, om statsbidrag för utlösen af tomtöres-afgälden till de hemman, från hvilkas områden stadens utmål är afsöndradt. Motion N:o 194. StatsUtsk. Utlåt, N o 193. om anslag till utvidgning af elementar-läroverket i. Motion N;o 195. Stats-Utsk. Utlåt. N:ö 139. R. St. underdån. Skrifv. N:o 169. om anslag till fullbordande af läroverksbyggnaden i. Motion Nm 197- •Stats-Utsk. Utlåt. N:o 139 och Mern. Pastoral examen, om dess afskaffande och meddelande af den föreskrift att prester skola fullgöra sin. studiekurs, innan de inträda i utöfningen af sitt kall. Motion N:o 244. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 27 och Mein. N:o 38. Pedagogien om underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t att Rikets alla pedagogien må med vissa vilkor förklaras för elementar-läroverk. Motion N:o 36. Sammans.
Vid besvarandet af dé i detta ämne från bemälte 3:ne Riksstånd erhållne återremisser, får Utskottet anraäT 53o Sta t s-Ulskottets la, att vid i:a Pune ten af ofvanberörde Förslag det blifvit erinradt: att, i likhet med livad som blifvit anmärkt vid 3:e Puncten af Upplåningsgrunderne i afseende pä inbibitionsrätt för Fullmägtige i RiksgäldsContoiret af större eller mindre del af länet, sorn skall upptagas, Staten först borde känna lånebehofvet och säkerheten i inkomne complette låneacter, samt derefter utvägar vidtagas för länetillgängars anskaffande: att, vid öfverflyttningen af redan ägande skulder, den gamle inteckningen mäste i original tjena till hypotheque för ny förbindelse å lånet efter de betalningsyilkor som bestämmas: att låntagaren borde åläggas, att, med det lån lian erhåller, liqvidera de inteckningar sorn förut besvära Egendomen, så alt riktiga lånehandlingar derefter blefvo ingifne till Staten, alt förvaras: att, genom serskild förbindelses afgifvande, med hypotheque af intecknad äldre revers, en dubbel beväringsskyldighet uppkomme för RiksgäldsContoiret, den ene i afseende på Egendomen och den andia, med uppmärksamhet på den serskilda förbindelsen vid försummad räntebetalning; att Utskottet förbigått medgifvandet af postponering, hvarigenom, utan behof af de intecknade lånens uppsägning, de kunde fortfara att näst efter RiksgäldsContoiret i egendomen qvarstå, så framt vederbörande derom voro ense, att Utskottet bordt specificera de andre bevisj sorn för Bancolän efter senaste författningar erfordraSj till Betänkanden, 'jfrp 415. 531 undanrödjande af misstag å Hrr Fullmägtiges sida om Beskaffenheten af desse bevis; samt att Fullmägtige bördt få föreskrift, att lemna formulaire till skuldebrefven samt uppgift på alla de handlingar och bevis, som för låns undfående böra presteras.
Upsala stad förbundit sig att af stadens mark kostnadsfritt upplåta 20 tunnland 19,9 kappland, som, enligt handlingarne bilagdt sockenstämmo-protokoll, i värde upptagits till 138,588 R:dr, utan ock flere enskilde jordegare erbjudit sig att utan ersättning afstå för banan erforderlig mark, så att, derest banans byggande för det allmännas räkning varder beslutadt, Staten icke komme att för expropriationskostnader vidkännas någon utgift. Å andra sidan har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Westmanlands län i underdånighet öfverlemnat en af utsedde komiterade till Kongl. Maj:t ställd skrift, innefattande anmälan dels att åtskillige jordegare inom Upsala och Westmanlands län förklarat sig villige att utan ersättning upplåta dem tillhörig jord i den för banan utstakade rigtning vester om Sigtunafjärden, dels att hemmansegare inom fyratiotro socknar tecknat bidrag till expropriation af den för jernbanan erforderliga mark, dels ock att Sala stad beslutat att, för den händelse jernbanan varder anlagd öfver Örsundsbro och Sevalla till nämnde stad, kostnadsfritt afstå all den liili. till Ii. St. Prut. 18(j'2 §• 1883. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 1 Haft. 4 26 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. för ändamålet behöfliga, staden tillhöriga jord; varande de tecknade kontanta bidragen, af hvilka en del dock äro utfäste endast för en jernväg mellan Sevalla och Westerås, jemte värdet af den upplåtna marken, beräknade till 115,305 R:dr 29 öre.
Memorial, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet, N:o 142. (I. A.) Från Hederv. Bonde-Ståndet har Utskottet erhållit återremiss å dess, under N:o 142, den i3 nästlidue Januari afgifne utlåtande, i fråga om utsyningsrätt å Kronoskogar för sådane boställen, hvilka icke ega någon skog; men som, enligt ankomne Protocolls-utdrag, berörde utlåtande blifvit af de öfrige 3tne Riks-Stånden bifallet , anser Utskottet, i stöd af ^5 §» Riksdags-Ordningen , återrenoissen ej kunna till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 10 Februari 1845• Ank. till Exp.-Utsk, d. 4 Febr., kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af väckte motioner, angående upphörande af eller nedsättning uti de vid eg ande-rättseller åbo-ombyten å rusthåll och båtsmans-rotehemman utgående afgifter till Wadstena Krigsmanshusoch Amiralilets-Krigsmans-Cassorna.
St:r bifallne Utlåtande, i anledning af yrkad ersättning för reparationskostnaden å StorkyrkoFörsamlingens Orgelverk, ådagalagt, att sjelfva Kyrkan blifvit bygd och äfven undergått åtskillige förändringar pa Sveriges fordna Regenters, eller, som är detsamma, på allmän bekostnad, hvartill äfven enskiltes Donationer stundom bidragit; att StatsVerket icke obetydligt biträdde Församlingen till dess Presterskaps aflönande, att förhållandet således icke är att Kyrkan ovilkorligen tillhör Församlingen, enär någon ovilkorlig öfverlåtelse eller GåfvoBref till styrka för sådan uppgift ej kunnat företes, och så mycket mindre vore att förmoda, som inom Stockholm icke finnes någon annan Kyrka med tillräckligt utrymme för sådane NationalHögtidligheter, som i Storkyrkan anställas och hvartill jemväl sjelfva inredningen vittnade att den varit ämnad; hvadan och då nyttjande*rätten af denna Kyrka blifvit upplåten åt SlorkyrkoFörsamlingens Innevånare, utan någon dermed förenad Statens afsägelse, att den vid högtidliga tillfällen begagna, och detta icke blott under den då uppgifne tiden, men äfven många gånger tillförene egt rum, utan att någonsin pretention å Församlingens sida blifvit gjord om I2Ö Stats-Utskottets ersättning för hvad Kyrkan med dess Inventarier lidit af ett sådant begagnande, det ansågs att berörde reparationskostnad både kunde och skäligen borde afFörsamlingen ensam vidkännas, enär Församlingen deremot begagnade en Kyrka, sorn den icke bygt, och äfven någon gång i sednare tider Kyrkans prydnader, utan församlingens bekostnad, blifvit förbättrade. Af hvilka skäl SlatsUtskottet dessmindre kunde tillstyrka bifall till motionen, som Församlingen af ett sådant bifall kunde hemta anledning att äfven framdeles göra påståenden om ersättning, till äfventyrs mera utsträckta än den då ifrågastäldte.
St:s Bank,” likasom ett privilegium för dessa privatbanker funnes att, utan afseende på gällande författningar, utställa assignationer på R. St:s Bank. Ilr Gr. har så - D c n 16 Mars e. m. lunda bestämdt nämnt, att de författningar, som gälla i afseende på R. St:s Dank, måste iakttagas i afseende på privatbankernas assignering. Jag linner således många skäl att gifva Gr. Frölicbs redaction i y:de § företräde framför 5 § i Utsk:ns förslag, oell anhåller derföre om propos. till förkastande i allo af Utsklns förslag och antagande af Hr Gr:s 7 §• Ilr Nordenanckar: Jag trodde mig icke tydligare, än jag i mitt förra yttrande gjorde, kunna angifva, hvad som var min verkliga mening, nemi. att äfven för de solidariska bankerna en deposition i allm. vård borde ske. Jag har således ej velat insmyga något, och kunde så mycket mindre hafva en sådan afsigt, som jag skriftligen i min reservation framställt samma förslag. I anledri. af den ordning för frågornas afgörande, som Hr Lefreåi föreslagit, och de anmärkningar, han gjort, tager jag mig friheten fästa uppmärksamheten derpå, att Utsktn föreslagit, det sedlarna kunde få underskrifvas af 3:ne directörer, under den förutsättning att möjligen någon af directörerna tillika kunde göra kamereraretjensten, och att det ej var gifvet, att en särskild tjensteman dertill komme att antagas. Uti Gr. Frölichs förslag förekommer, att ”genom bankbolagets försorg skall, inom 14 dagar från bankinrättningens öppnande, uppgift å de personer, som komma att underskrifterna meddela, ej allenast tillställas K. M:s Bef:h:de i länet, utan äfven i allm. tidningarna kungöra^.” Här är icke stadgadt, huruvida denna uppgift skall meddelas före eller efter bankens öppnande. Utsk:n hafva deremot sagt, att det skall ske före bankens öppnande. Jag tror derföre, att Utsk:ns redaction i denna del är bättre. Hvad angår Gr.