Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 3 a. till Kongl. Maj:ta Nåd. Prop. No 1, om Statsverket 1865. SS meddela betyg, att de bivistat skolan och i hvilken afdelning de begagnat undervisningen; att efter skolans slut befälhafvare!! må afgifva fullständig rapport om skolans verksamhet till sin Regementseller Korps-chef, hvilken densamma, jemte eget utlåtande, till Generalbefälhafvare!) öfversänder; samt att den materiel, som erfordras för Underbefälsskola, utöfver den, som tillhandahålles regemente för rekryter, timmermän och»korporalsskolor, må kompletteras. Såsom förberedande skolor för Underofficersskolan, hemställer jag: att regementenas egna korporalsskolor må, såsom hittills, fortfarande hållas, dels i alla orter, der kommenderingar ur indelta arméen äro i garnison förlagda och tjenstgöringsförhållandena det medgifva, dels ock för regementen och korpser, sorn icke deltaga i sådana kommenderingar, å mötesplatserna samtidigt med rekrytmötet. Med afseende derpå, att kavalleriregementena äro så fåtaliga och att svårigheter möta att från så skilda lägen för dem sammadraga gemensamma underbefälsskolor, torde sådana icke för detta vapen ifrågakomma; men med någon förändring i föreskrifterna om korporalsskolorna och med förut föreslagna instruk tionssqvadroner bör äfven kavalleriet kunna bilda erforderligt underbefäl. Vid värfvade infanteriet och kavalleriet är, på sätt förut blifvit anfördt, icke behölligt att anslå särskild tid för underbefälets bildande. Lika bestämmelser böra dock, inom indelt och värfvad stam, vara gällande för underbefälsbildningen, examensbetyg och utmärkelsetecken, m. m., om än undervisningen vid den värfvade stammen kan blifva ännu mer fullständig. Om Eders Kongl. Maj:t gillar detta förslag till krigsbildning, och Rikets Ständer besluta den här förut föreslagna förändring i Beväringsförfattningen, hemställer jag i underdånighet att, för blifvande åtgärders vidtagande till utförande häraf, Kongl. Majit må begära Rikets Ständers godkännande af grunderna för krigsbildningen, i hvad den rörer vapenöfningarna och underofficersbildningen
Rikets Ständers Revisorer hafva, uti sin afgifna berättelse angående af dem verkställd granskning utaf statsverkets med flera allmänna fonders styrelse och förvaltning under år 1862, fästat uppmärksamhet å de kostnader, hvilka tillskyndas statsverket genom de inspektionsresor, som vissa högre embetsman företaga inom landet, och hvarvid af dem begagnas tjenstemannabiträden, oaktadt, så vidt utfärdade instruktioner gåfve vid handen, endast Cheferne för Fång vårds-styrelsen och Generalpoststyrelsen dertill äro berättigade, hvarjemte Revisorerne antagit att, derest de öfrige inspekterande cheferne vid de af dero anställda besök i landsorterna behöfva tjenstemanna-biträde, hvilket i de flesta fall syntes kunna på ort och ställe erhållas, kostnaden i allmänhet kunde inskränkas till det arfvode, hvilket för dylikt biträde kunde befinnas erforderligt; och har Eders Kongl. Ma.j:t, genom nådig remiss den 21 sistlidne Oktober, täckts anbefalla Skogsstyrelsen att, i anledning af hvad berörde anmärkning rör Styrelsen, afgifva underdånigt utlåtande, hvilken nådiga föreskrift Skogsstyrelsen här får i underdånighet fullgöra. Uti Kongl, brefvet af den 21 Januari 1859, angående åtgärder för befrämjande af en förbättrad skogshushållning, hvilket ännu tillsvidare gäller såsom instruktion för Skogsstyrelsen, stadgas såsom tjensteåliggande för Styrelsens Chef, att genom inspektionsresor i landsorterna taga kännedom om skogsundervisningsverker. samt om skogarnes tillstånd, hushållningen med desamma och huruledes skogsoch jägeripersonalen fullgör sina skyldigheter. Samma nådiga bref omnämner visserligen icke huruvida Skogsstyrelsens Chef må ega att begagna tekniskt biträde på sina inspektionsresor, men dertill har Kongl. Maj:t sedermera lemnat nådigt tillstånd, då underdånig hemställan derom blifvit gjord; och en sådan tillåtelse meddelades äfven Skogs-styrelsens Chef nu frågavarande år genom Kongl, brefvet den 17 Maj.
Fabrikation förvandla, hvad som bär namn af Husbehofsbränning, och aldrig bör blifva annat, än en Landtmannens tillhörighet, till någon del svarande emot de många näringsgrenar, som äro Städernes tillhörigheter, och hvilka lika litet böra och kunna dem betagas, som bränvinsbränningen bör fråntagas jorden. Antingen denna jord är en Landets eller Stadens egendom, är det i min tanka endast jorden, som bör bestämma bränliingsrättigheten, ej något annat. Den bör äfven utgöra den skatt, Staten tillkommer för tillverkningen, med den tillökning derunder, som billigt bör drabba försäljningen, eller utminuteringen af denna, likasom af all annan vara. Lyckligt vore visst om den kunde aldeles umbäras, men denna tanka tillhör numera tyvärr endast de fromma önskningar, man väl kan göra, men aldrig hoppas se fullbordade; Och ifrande för moraliteten så mycket som någon, kan jag likväl ej ingå. i, att anse ett absolut uteslutande förbud emot allt bränvins brukande, om det kunde möjligen gifvas, som aldeles rättvist. Det är ej bruket, men öfverflödet, vi böra söka att förhindra. Den skara af menniskor, vi i allmänhet förebrå ett större nyttjande deraf, äger så få njutningar; —• fråntagom dem ej ett måttligt bruk af en inhemsk product, som nu mera ej kan, äfven med de strängaste förbud, helt och hållit uteslutas. Den 4 Junii f. m. 133 Jag tror ej, att ett surrogat aFandra utländska drycker, hvilka äfven inom Fäderneslandet på flera ställen synas blifva allt mer och mer allmänna, är för deras moralite, deras hälsa, deras penninge-tillgångar, och allmänna handelsvågen gagneligare; tvertom anser jag det i alla afseenden skadligare. Under det kalla luftstreck vi lefva, är bran vinet, då det måttligt brukas, stundom för den nu mera dervid vande generationen nödvändigt. Mig synes, alt man nu, mindre än förr, träffar fulla menniskor i allmänhet, då likväl (jag medgifver det) man undantager marknader och dylika allmänna samlingar, der det alltid blir svårt att ens fordra, ännu mindre vinna den moraliska bildning af en samlad menighet, att ej en eller flere skola finnas öfverlastade.
Handel idkas väl af några få bland allmogen inom länet, men om man undantager det olofliga vid utöfningen deraf, så kan någon egentlig bandel icke antagas vara såsom näring bedrifven, helst dertill icke torde kunna räknas den handel, som med landtmannaprodukter inom orten ulöfvas och som inskränker sig endast till afsättning af tillverkarnes egna produkter och uppköp af för deras behof erforderliga varor. Hvad öfrige näringar, såsom väfnader, husslöjder samt trädarbeten och smiden med mera, beträffar, så gagnas de allenast för egna och ortens invånares behof, samt kunna förty icke räknas lill binäringar, ehuru många bland allmogen visa utmärkt fallenhet och färdighet uti dylika slöjders utöfvande. 4:o Politisk författning. Kammarverk. Under åren 1837 till och med 1841 har skattdragande hemmantalet uti Norrbottens kustland blifvit förökadt med löjfs mantal i skatt ingångna hemman eller mantal af krono, 9fl mantal af frälse och 1 mantal af säterinatur. Under samma tid hafva 25 nyhemman blifvit till anläggning beviljade med tillgodonjutande af bestämda frihetsår och öfrige enligt författningarne nybygges anläggare förunnade förmåner. Dessutom är ett kronotorp upptaget samt 23 särskilde lägenheter på krono-allmänningarne upplåtne för begagnande tills vidare. Och hafva afvittringsgöromålen oafbrutet fortgått, men i öfrigt har ingen förändring ägt rum i de förhållanden, som under denna rubrik blifvit i föregående berättelser afhandlade. Statsbidrag. Uti statistiska tabellen äro statsbidragen upptagna särskildt för hvart slags hemman och för hvarje näring. De grunder, hvarefter ordinarie räntan utgår, äro uppgifne i min underdåniga berättelse af år 1839. Och de ämnen, som i öfrigt med statsbidragen hafva sammanhang, finnas afhandlade uti Eders Kongl. Majrts Befallningshafvandes år 1822 afgifne fernårs-berättelse, på hvilken jag nu får mig i underdånighet åberopa. Politie.
Prot. 1845. 9 Sami. 87 690 Prot.-Utdrag, den 5 Mars 1845- Till Directör vid Malmö Ldhe-Conlor: Christen Andersson frän Malmöhus Län; Suppleanter: Jöns Mänsson och Måns Pehrsson från Malmöhus Län. Den 5 Mars. Från Höglofl. Ridderskapet och AnEi.rt. S. D. Vid förnyad föredragning af Constitutions-Utskottets den 1 dennes f. m. på bordet lagda memorial, N:o 28, med förslag, angående än dring i Riksdags-Ordningens 14 §, med afseende å representations-rättigheten för Fahlu Bergslag, blef della förslag antaget lill grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. S. D. Vid förnyad föredragning af Constitutions-Utskottets den 1 dennes f. m. på bordet lagda memorial, N:o 30, med förslag örn ändring i Riksdags-Ordningens 26 §, angående ordningen för Riks-Slåndens uppträdande å Riks-salen vid Riksdags öppnande, hänvisades till ConstitutionsUtskottet den såsom Ridderskapet och Adelns gemensamma tanka förklarade anmärkning, att berörde förslag till ändring af 26 § Riksdags-Ordningen hvarken är nödigt eller nyttigt. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskoltets nedannämnde den 1 dennes f. m. på bordet lagde utlåtande och memorial: N:o 205, i anledning af väckt motion om löne-förbättring för P10- fessorerne vid Lunds Universitet; och N:o 207, i anledning af Riks-Ståndens skiljagliga beslut, rörande ifrågastäldt inlevererande till Riksgälds-Contoret af alla bevillnings-medel samt öfriga stats-medel. S. D. Föred rogs ånyo och återremitterades, lill följd af gjorda anmärkningar, Stats-Utskottets den 1 dennes f. m. på bordet lagda utlåtande, -N:o 20G, i anledning af väckt motion om anslag lili ny klerhels-skrillers utgifvande.
Memorial, med förslag till sammanjemkning eller votering, i följd af skiljagtiga beslut, i anledning af Betänkandet JS:o 8g och Utlåtandet, N'.o 162, Det förslag till anstalter för till vägabringande af en förbättrad fångvård, som de förenade Utskotten genom Betänkandet, N:o 89 framställt, oell det Utlåtande i ämnet, som, efter återremiss af berörde Betänkande, är under N:o 162, afgifvet hafva blifvit bifallne till alla delar af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, äfvensom Borgare-Ståndet gillat hvad, som är föreslaget om LänsHäradsoch Stads-häkten, utom det att Ståndet ansett böra uteslutas, hvad förslaget i Betänkandet N:o 89 innehåller om föreskrift, alt städernes fängelser, efter ombyggnaden, borde begagnas för ransaknings-fångar tills dessa blifvit af första instancen dömde, utan att de förut måga sändas lill Läns-häkle; men Borgare-Ståndet har afslagit Utskottens framställning om ett extra Sials-anslag af 25o,ooo R;dr för uppbyggande af ett straff-fängel e efter Pensylvania-methoden, oeli Bonde-Ståndet har ogillat Utskottens förslag i sin helhet, samt i stället beslutat, att ett ans'ag af 900,000 Rjdr Banco skulle reserveras och under tiden göras frugtbart, för att, sedan fullständigt kostm.ds-förslag till ordnande af ett nytt fängelse-system bl fvit utarbetadt och af kommande Ständer antaget, till detta ändamål, i nion af behofvet, användas.
U t r y m m e t i Idun medgifver tyvärr icke annat än en flyktig öfversikt. Vi hafva Maria Lenngren. Måtte h o n där återknyta sina forna vänskapsförbindelser o c h äfven vinna nya! Ann * Margret Holmgren, f. Ter smetlen. öfver de nu felslagna förhoppningarna? Inflytanden. &gt;Hon fruktar icke sino huse för snö, ty hela hennes hus hafver dubbel kläder. H o n gör sig täcken; hvitt silke o c h purpur är hennes kläder —. » Ur S. ordspråk XXXI. Inflytanden! Och hvarför? D e gifva det prägel o c h karaktär. O m fru A. Karl Larssons stuga röjer mästarens konstnärliga uppfattning. Min blick dröjer v i d dessa kvinnor, — m å pietet o c h tid vara deras hjälpredor! Christel. Här i all enfald vi oss säkert trodde Till närmsta grannar Venus ha och Och så en ann ' kamrat bredvid oss Som ej var presenterad alls, Mars, snodde, bevars. Jag undrar just, hvad barnet månde heta, Som odöpt snurrar än i rymdens famn, Då det så blygsamt dolt sig, som vi veta, Det borde bära få ett kvinnligt namn. X&lt;S är då ändtligt nya op ' ran färdig, \ J Och konsten icke längre husvill står; Man har en bostad fått, som, henne värdig, Nu räcka skall för några hundra år. Och fast jag ej fick vara med om ståten — För småfolk var det icke lämpligt stäldt — Jag gick ändå och kände mig belåten, Och man bör tillstå, att nog var det snällt. Jag har ej plågats alls af afunds smärta, Men fröjdats, fast jag suttit långt ifrån, Och mest af allt jag tror det gladt mitt hjärta, Att tvål och ljus ej finnas på ridån. Jag kan ej glömma än den gamla kända, Full med annonser målad bjärt och grann, Hur slikt i konstens tempel kunnat hända, Jag i min enfald icke fatta kan.
Slutligen företogs den förut upskjutna lista punkten af förevar:de Utlät, och biföll R. o. Ad. hvad Utsk. deri hemställt. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 10 på aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. Den 24 Maj f. m. «* 243 Onsdagen den 24 Maj 1854. Plenum kl. 10 f. m. Justerades ett prot.-utdr. för d. 20 dennes samt pleni-prot. för d. 11 sistl. April e. m. Öpnades Hrr Elektorers listor vid val af Utsk:s-ledamöter, och befunnos dertill utsedde i Banko-Utskottet: efter JU 1038 Hr Bogeman, Carl Adolf; — 2010 Hr af Geijerstam, Johan Henrik. Allm. Besvärso. Ekon.-Utskottet: efter JU 814 Hr Gyllenhaal, Lars Herman, JU 1233 Hr von Strokirch, Jean Paul Frediik Otto, och JU 1257 Hr Eding, Fullm. Gr. Piper, Thom Henrik; JU 393 Frih. af Schmidt, Carl Johan Georg; * — 1304 Hr Kuylenstjerna, Carl Johan Gammal; — 2144 » Rosensvärd, Johan Henrik. Serskildta Utskottet: efter JU 494 Hr Croneborg, Fullm. Frih. Stjernstedt, Johan Wilhelm; — 1149 Hr Hjärne, Harald. Öpnades jemväl Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Allm. Besv. o. Ekon.Utsk. att inträda under den ordinarie ledamoten JU 2230 Hr Hagströmer, Johan Jacob, beviljade 3:ne veckors ledighet frän och med d. 26 innevar:de månad; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: JU 1722 Hr von Wulfschmidt, Fullm. Hr Törnebladh, Ottomar.
Plenum klockan 9 Förmiddagen; fj •*~*-aris Excellence Herr Grefven och LandtMarskcilken tillkännagäf, att Herr von Schantz* Carl Petter Ulric Otto, och Herr Lagerhjelm , Pehr, samt Grefve Lagerbjelke, Axel, afsagt sig de tvenne förstnämnde derasj befallningar såsom Ledamöter i StatsUtskottet, beli Grefve Lagerbjelke dess plats såsom Ledamot i CoilstitutionsUtskottet; i följd hVaiäf, och då, enligt hvad redan förut blifvit inför Ridderskapet och Adeln anmäldt, Herr Boij, Johan Fredrik, äfven upphört att vara Ledamot i Riddarhusutskott et, Hans Excellence anmodade Herrar EleCtorer, att med första sammanträda, för att efter bemälte Herrar utvälja nya Ledamöter i Constitutions, Statsoch RiddarhusUtskotten; - Fortsattes pröfningeii af Ri d darli ttsUtskottets den 6 sisllidne Junii allåtlle* och den 22 i samma månad éftétmiddagen på bordet lagde, Memorial* innefattande för^ iiyädt förslag till Riddarhusordning; 4 Den io Augusti f. m. §. 3,. Då val eller votering förrättas skalig anmode LandtMarskalken eller den hans ställe företräder Sex Ledamöter af Ridderskapet och Adeln, att jemte honom vid bordet sittaö AJ dessa föra J serskildte Protocoll. Uppropet skall förrättas efter anteckningslistan. De, som till en och samma bänk höra, träde inom skranket, när deras bänknummer uppropas, och hvar och en framlägga, vid upprop af dess namn, sin valeller voteringssedel på det pappersark, som hålles af en Ledamot vid bordet. Grefve Mortier, Carl, anförde skriftligen: ■Jag bar begagnat min rättighet, att i Utskottet reservera mig emot afskaffandet af andra uppropet, och kan ej annat än inför Eidderskapet och Adeln fullfölja mitt yrkande, att hvad lvittils i detta afseende varit öfligt, äfven måtte hädanefter bibehållas.
Den mest spridda tidning — Fäderneslandet — den har 15,000 prenumeranter, är en skandaltidning. Deras ansvaring, en mureriarbetare, som knapt kan läsa, har med redaktören öfverenskommit i särskildt kontrakt om dagspenning för • den tid, han sitter häktad till umgällande af redaktionens brott. De öfriga tidningarna sträfva alla samtliga med ekonomiskt betryck och nödgas, för att rädda sig derur, mer eller mindre tillgripa skandalen. Den som i detta af-seende kommer déh första närmast och åtminstone skryter med de flesta prenumeranter — Dagens Nyheter — redi-geras af en cessionant. Jag känner det så mycket bättre, som jag sjelf till honom sålde på kredit det tryckeri, hvarmed han började sin publicistiska bana, samt genom hans konkurs förlorade hvarenda skilling. Den tredje har i sitt betryck och då prenumeranterna börjat tryta i Sverge, slagit sig på att i grumligt vatten fiska efter prenumeranter i Norge * och deri lyckats, ty den är mest spridd der. Denna tidning smeker och underhåller de norska fördomarna mot Sverge, förvränger de yttranden, som här gifvas — såsom det färskaste exempel hvarpå må anföras, att då jag sjelf för fa dagar sedan uttryckte min högaktning för Norge, tidningen lade mig i munnen, jag vet ej hvilka, dumheter under citationstecken och berättade, att detta var » ett förstucket anfall ». Den fjerde, som ligger i ständig strid med Aftonbladet, ockrar på dettas fel i fråga om Norge och öfvergår till en motsatt ytterlighet af ilsken antinorsk-het. Sålunda täfla de alla i att förvilla opinionen i Norge angående stämningen i Sverge. Hvem af oss, som genomläser tidningarnas referat af våra diskussioner — der de yttranden, som referenten gillar, präktigt utstyras, under det motsidans förvrängas — kan väl igenkänna hvad som verkligen förelupit? Hvad föreställning skall man då på andra sidan fjällen derom erhålla? Bristen på gedigenhet i tidningens egna artiklar ersättes med skandalhistorier; och bitterheten i uttrycken fängslar till den grad läsarens uppmärksamhet, att han förbiser tomheten i innehållet.
Hvad angår den af flere Ledamöter yrkade undersökning af Civila Läro-Verken, i sammanhang med Revisionen af de Militaira, fortfara Utskotten att påkalla uppmärksamheten å den omständighet, att i Augusti månad nästkommande år den anbefallda Skol-Revisioneu kommer att ega ram, i hvilken äfven Lärare från Universiteten deltaga. Det beror då afKongl. Majrts Nådiga bepröfvande, om den föreslagne undersökningen af Militaire-LäroVerken skall samtidigt med denna anställas, och med den stå i någon förening, eller om en särskild Committé' för det nu ifrågavarande ämne skall bildas af blott Militaire personer, eller äfven af andre i JQndervisningsläran kunnige män; Denna 6\G Stats-Utsktotets Betänkanden. dctail-fråga anse Utskotten så mycket mindre höra nu blifva ett ämne för Riksens Höglollige Ständers öfverläggning, som den dels är af administratif beskaffenhet, dels ieke fullständigt förberedda Lika med hvad en Ledamot inom Högloflige Ridderskapet och Adeln yttrat, göra Utskotten sig förvissade, att detta ärende skall erhålla den behandling, sorn befordrar det ås v flade vig tiga ändamålet, samt Kongl. Maj:t, i den Instruction som kommer att meddelas dem, hvilka erhålla uppdrag alt verkställa den uti Skol-Ordningen förordnade Revisionen, anbefaller denna gransknings utsträckning, äfven till de högre Undervisningsverken, så att fullständig kännedom örn dessa Lärdoms anstalter må kunna vinnas och de dervid möjligen befi 11 leii ga bristerna äfhjelpas. I betraktande hvaraf, och då Högloflige Präste-Ståndet den i4> Välloflige Borgare-Ståndet den 27, och Hedervärda Bonde-Ståndet den 14 näst!. Augusti antagit och gillat Utskottens först afgifne Betänkande, hafva Utskotten jemnlikt 69 §. Regerings-Formen samt 75 §. Riksdags-Ordningen icke bordt deruti föreslå någon ändring. Stockholm den 21 October i8a3.
Denna förändrade ställning utgör dock, enligt llikets Ständers tanka, ett riktigt uttryck af Magistratens verkliga betydelse inom kommunen, nemligen att vara förvaltare af kommunens angelägenheter, men icke dess styresman, och hvad kommunen sjelf angår, så lärer den ej kunna annat än vinna derpå alt besluten i dessa angelägenheter icke i väsendtlig män bero af en embetsmyndighet, som visserligen mera än någon annan inom kommunen innehar den kännedom om lagar och författningar, hvilken för kommunalstyrelsens behöriga handhafvande är af stor vigt, men tillika är så upptagen af andra göromål att den derföre icke hinner egna någon högre grad af omtanka ät verksamheten för kommunens framåtskridande. Väl har det blifvit anfördi, att den vidgade sjeifbestämningsrätt, som härigenom tillkomme kommunen, skulle kunna medföra vådor såväl för det allmänna som för kommunen sjelf, men samma grad af sjeifbestämningsrätt har redan länge u t öfva ts af hvarenda landskommun utan att olägenheter deraf försports, och några giltiga skäl hvarföre den i staderna skulle vara betänkligare än på landet torde svårligen kunna uppgifvas. Dessutom hafva de Kommitterade tillika föreslagit sådana garantier, som synas Rikets Ständer tillräckligt förebygga faran af öfverilade och obetänkta beslut. Intet ärende får å allmän Rådstuga eller hos Fullmäktige till afgörande företagas innan det förut blifvit beredt hos Magistraten eller Sfadsnämnden, och i vissa fall af båda. Vid allmän Rådstuga eger hela Magistraten, vid Fullmäktiges sammanträde en af Magistratens ledamöter deltaga i öfverläggningarne och har då tillfälle att meddela de upplysningar samt anföra de skäl, som för hvarje frågas välbetänkta afgörande böra iakttagas; slutligen skola i några vigtigafe mål besluten, för att blifva gällande, godkännas af Kongl. Maj:l eller Dess Befallningshafvande.
Frosell upprättade och af Bologsintressenterne antagna förslag, skulle erfordra en kostnad af 324,000 Riksdaler, bevilja ett amorteringslån of 216,000 Riksdaler med några års räntefrihet och mot i öfrigt så låg ränta, som möjligen kunde medgifvas; varande planen för jernvägsanläggningen uppgjord med den beräkning, att banan, derest rörelsens betydenhet eller andra omständigheter skulle så fordra, med lätthet kan till lokomotivbana med 3,5 fots spårvidd förändras. Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader, hvars utlåtande häröfver infordrats, har förmält sig icke hafva funnit någon anmärkning förekomma emot den insända arbetsplanen, hvadan, och då företaget syntes komma att för orten medföra väsendtliga fördelar, Styrelsen hemställt, att det begärda lånebidraget måtte beviljas mot enahanda vilkor, som vid föregående riksmöten blifvit bestämda för lånebidrag till lika beskaffade arbetsföretag. I afseende å de ifrågakomne jernvägsanläggriingarne i Malmöhus län hafva, uppå derom gjorde ansökningar, Bolags-ordningar blifvit af Kongl. Majit fastställde för särskilda aktie-bolag, hvilka bildats: ett för utförande af linien Ystad—Eslöf, 48 Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. JYs 4S. ett för linien Landskrona—Eslöf och ett för en gemensam jernväg, Eslöf—Landskrona—Helsingborg. Hvad nu först angår frågan om bidrag till anläggande af jernväg ifrån Uddevalla genom Wenersborg till Herrljunga vid vestra stambanan; så enär till utförande af detta vägbyggnadsföretag, derför kostnaden är beräknad att uppgå till 4,860,000 R:dr, ännu icke, såvidt anmäldt är, hunnit bildas något särskildt bolag, samt den till Kongl. Maj:t i ämnet ingifna ansökning icke ens innefattar uppgift om beloppet af det bidrag, som från det allmännas sida skulle erfordras för att bringa detta företag till verkställighet, anser Kongl. Maj:t Sig icke böra för närvarande föreslå Rikets Ständer att till denna jernvägsanläggning anvisa några medel.