Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I sammanhang dermed har en ny § blifvit tillagd. Af ofvan anförde anledn., har denna § bort försvinna. Utesluten. § 156. Bibehållen, utan annan ändring, än uteslutandet af ordet ”andra”. Art. XII, § 188. §.'57' Bibehållen utan väsendtlig förändring. Huruvida de förteckningar, som af de skattskyldige till Beredn:s-och Taxerts-comiteerna ingifvas, böra innehålla då löpande eller nästföreg:de årets åtnjutna inkomst, derom yttrar sig i835 års Bevilln.-stadga både mot och med. I §4 namnes det ”ali den löne-inkomst, som under året blifvit förvärf vad;” i § 2 nain nes åter, ”att hela påräknade inkomsten för året skall till bevillning taxeras.” Uti § 9 yttras bestämdt, ”att det är den inkomst, som under nästföregående året åtnjutes, som till bevillning taxeras.” Hvad indelta löner beträffar, är sagdt, att deskola förvandlas uti penningar efter den markegång, som näst före taxeringen blifvit satt. Denna brist på en generel princip, som liela författningen igenom gör sig gällande, förekommer ånyo vid de §§, som handla om afkortning, af hvilka vill synas, som vore löpande årets inkomst den, hvilken derunder sammanträdande Bevil ln:s-comi teer hade alt beskatta. Härvid möta dock många olägenheter och omvägar, såsom, bland andra, afkortningar, restitutioner och, framför allt, osäkerheten af uppgifterna; ty, hvem kan innan årets slut uppgifva den in - Den i Februari. inkomst, som derunder konuner att åtnjutas? En livar uppgör oell afslutar sina ekonomiska förhållanden med calenderårets utgång, och mängden torde först långt in på det följande härom erhålla ett bestämdt resultat.
Herr Manner stärn', JohaniJag får förstå 1 anledning af den siste värde Talarens yttrande, i afseende på frågan, huruvida, då man bifallit hufvudgrunderne, man äfven bifallit alla i Betänkandet derom uppräknade anslag, åberopa min under öfverläggningen om de så kallade hufvudgrunderne för finance-regleringen yttrade tanka, att dessa bordt i sammanhang med de till förslaget hörande öfriga Utlåtanden pröfvas och afgöras; men sedan Ridderskapet och Adeln särskildt antagit Utskottens Betänkande om nämde grunder, under förutsättning att Bilagorne kunde, oberoende af Beslutet om hufvudgrunderne, afgöras, måste deraf efter min tanka blifva en ovilkorlig följd, att Ridderskapet och Adeln kan behandla dessa Bilagor såsom särskilta Betänkan - ttoi6 Den 19 Julii e; ni. iden, och således desamma hvar för sig bifalla, afslå eller återremittera» Hvad det nu förevarande Utlåtandet angår, torde den anmärkning förtjena uppmärksamhet, att då man vid denna Riksdag vill söka återföra Banken till sin bestämmelse och återkomma till ordning i myntväsendet, bör man icke aflägsna sig från Bankens primitiva ändamål. Med detta ändamål är det utan tvifvel oförenligt, att utläna Bankens penningar på 20 å 30 år. Af sådan beskaffenhet äro fastighetslån, och det var på denna grund Rikets Ständer vid förra Riksdagen beslöto. deras afskaffande. Att nu åter införa dem, skulle således icke vara i någon mon ändamåls enligt, och ej eller leda tijl något riktigt resultat, eller någon särdeles nytta för Jordbrukare, enär utlänings-summan fixeras till så obetydligt belopp, som det af Utskotten föreslag, ne och då desse lån dessutom sällan erhållas af dem, sorn mest aro i behof deraf. Efter min tanka gifves flera sätt, att ändamåls-enligare använda den summa, som Utskotten föreslagit såsom fond till fastighetslån. Om Utskotten i ett Betänkande framlagt plan till fördelning af Bankens inkomster, hav de Riksens Ständer kommit i tillfälle, att lättare kunna i ett sammanhang fatta beslut örn de enskilta anslag, hvartill de för allmän nytta lämpeligast kunna användas.
N:r 648- Frågas om man ej kan använda honung till någon slags efterrätt och hur den då skall anrättas? Kan man använda honung till någon sorts bakning eller matlagning i Öfrigt? Ung husmor pä landet. I) Hvad är lämpligast som gödningsämne för växter i boningsrum? Duger benmjöl iipplöst i vatten? 2) Huru säkrast få bort en stor oljefläck ur ett ylletyg, hvarmed en stol är öfverklädd? Olga. Skulle någon af Iduns läsare eller läsarinnor kunna upplysa en blomstervän hvart han skall vända sig för att få köpa den mest praktiska lärobok öfver köksträdgård och krukväxtodling. O L M. The-Blandningar. Finest Moning Kungchow Oonfa K Blom The. Non Plus Ultra O. T. D Czarens Mandarin _ Stora Moguis Mikadons Kalifens Eehausens, original Rehausens Smulthe — -:: 3: 50 2: 80 Indiska Souchong. Finest Souchong Lapseng Souchong Souchong n:r 1 Souchong n:r 2 Theer. 5: 40 och 4: 50 pr kilo såsom varande mycket passande hushållsthe af god kvalité '. Försändelser till landsorten emot efterkraf eller postförskott P å en prestgård vid vestkusten, ej långt från stad och tvänne besöktg badorter, önskas från 15 augusti, en ung, enkel, anspråkslös och kunnig flicka af god familj, för att i alla vanliga skolämnen — äfven musik — undervisa 3:ne flickor — den äldsta 12 år — och är i tillfälle, att under god husmoders ledning inhemta nödig kunskap om alla de sysslor, som förekomma inom en större familj. Närmare meddelar prosten, d:r N. P. Andersson, adr. Uddevalia. [2160] LEDIGA PLATSER. L Ä R A R I N N A. I familj på landet önskas en anspråkslös flicka som lärarinna för 3 minderåriga barn. Lön 150 kr. Svar till » Familj på landet », adr. S. Gumajlii Annonsbyrå, Stockholm.
Hans tager fast i hennes arm.) Leonora svara! Jag är icke för fordra det. stolt att tigga dig om ett svar, då jag hade rätt att LEONORA (kallt, förbittrad). Skall det räknas ut med regula di tri eller decimalbråk? Jag har gifvit mitt svar: jag ger endast bort det jag kan gifva bort, på din hustru kan du lita. HANS. Hvad skall jag svara? »Hur mycket»? »Hvad»? min goda, kära väninna, min förtroliga kamrat, min älskade kan jag lita på henne? Min hustru! Tror du jag anser dig för en fru Schwarts-Hansen? Tror hustru? Min hustru! Blott min hustru! Och min väninna, du verkligen, att jag ett ögonblick har tviflat på min LEONORA (ironiskt). meningen, att jag skall vara tacksam för ditt storsinta förtroende! Men svara dig mera detaljeradt, än jag gjort, står icke i min makt jag kan inte räkna regula di tri med känslor. HANS (efter en tystnad). Såå ändå icke det? Jag förmodar det är för dig. Jag förbjuder honom icke mitt hus, beröfvar dig icke hans umgänge, jag ber dig icke välja mellan oss, emedan hör väl efter, hvad jag säger jag jag har icke råd att mista dig, Leonora. icke mera är säker på, hur valet kunde utfalla. Och Nå väl, så tig. Som alltid förr böjer jag mig 80 Tredje akten. sex på aftonen. Festligt arrangeradt men icke fullt i (En veckas tid efter. Samma rum; klockan half ordning. Ett par lampor tända, andra ännu icke tända.) Första scenen. (Anna står uppe på en stol midt på golfvet och sätter ljus i kronan. Emilie i sällskapsdräkt ordnar sitt hår framför kaminspegeln. utan att vända sig om. Dörren till tamburen står öppen.) EMILIE. EMILIE. ANNA. Talar med Anna Ja så, frun är inte hemma, säger Anna. ANNA. gick ut strax efter frukosten, och jag såg henne taga en droska vid hörnet. EMILIE. Nej, frun har varit borta hela eftermiddagen. Hon Hon sade inte, hvart hon skulle? ANNA. göra allt i ordning till middagen så, som vi brukar.
— N:o 72. angående utdelningen af Justitieombudsmannens embetsberättelse. VI. 234. — N:o 73. angående restitution af bevillning, erlagd inom NederCalix socken af Norrbottens län. VI. 234. — N:o 74. angående stämpling af spelkort samt afgifter dervid. VI. 234. — N:o 75. angående conlroll emot missbruk vid gårdfarihandelns idkande. VI. 234. — N:o 76. angående rrfäklareslut i afseende på den så kallade leverancehandeln. VI. 312. — N:o 77. angående föreskrift, i afseende på byggnadslån till brandskadade städer. VI. 312. — N:o 78. angående begrafningsoch öfriga kostnader, föranledda af Högstsalig Hans Majit Konung Carl XIV Johans dödliga frånfälle. VI. 313. — N:o 79. angående kostnaderne i och för Hans Maj:ts och Dess Höga Gemåls kröning. VI. 313. — N:o 80. angående folii-afgifter för assigneringsräkning med Banken. VI. 313. — N:o 81. angående medel lill arfvoden m. m. för Lagberedningen. VI. 574. — N:o 82. angående regleringen af utgifterne under RiksStatens Andra hufvudtitel. VI. 574. — N:o 83. angående regleringen af utgifterne under RiksStalens Tredje hufvudtitel. VI. 574. — N:o 84. angående regleringen af utgifterne under RiksStatens Fjerde hufvudtitel. VI. 604. — N:o 85. angående regleringen af utgifterne under RiksStatens Femte hufvudtitel. VI. 604. — N:o 86. angående regleringen af ulgifterne under RiksStatens Sjette hufvudtitel. VI. 619.
Med tillkännagifvande, att Frih. Manderström, Carl, som varit ledamot i BankoUtsk., ålerlemnat den pollet, han på grund af fullmakt innehaft, samt att Hr Ehrenborg, Henrik, såsom ledamot af BevillmsUtsk., och Hr Carleson, Edv. Henr., såsom ledamot i LagUtsk., begärt och erhållit 3:ne veckors ledighet, den förre från denna dag, och den sednare från den 19 dennes, anmodade Hr Gr. o. Landtm. Hrr Elektorer, att utse en ledamot i BankoUtsk. efter Frih. Manderström, samt en ledamot, alt inträda 134 Den 14 Juni. 1 BeviIln:sUtsk., och en ledamot att inträda i LagUlsk., under Hrr Ehrenborgs och Carlesons frånvaro. Föredrogs ånyo StatsUlsk:s den 7 och 10 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 124, i anledn. af väckt motion om förändring i nu gällande sladganden i afseende å del åtskilliga af Kongl. KamroariUns tjenstemän tillkommande anmärkningsoch aktoratsarfvode. Frih. Cederström, lindolf: Ifrågavar:de Betänk, omfattar 2 punkter. Den af mig afgifne reservation åsyftar icke någon skiljaktig mening frän Ulsk:s hemställan, i fråga om den första, utan anhåller jag om bifall å densamma. I afseende åter på den andra punkten, åberopar jag hvad tillförene på delta rum af mig yttradt blifvit, då här lill öfverläggning förevar StatsUtsk:s hemställan, att frånkänna KammarRms Advokat-Fiskal honom tillkommande ersättning i ett mål, der indrifna beloppet var i fråga att efterskänkas. R. o. Ad. godkände icke då det af Utsk. afgifna Betänk. Det skulle således vara en inconseqvens, hvartill detta Stånd icke lärer vilja göra sig skyldigt, om, R. o.
Län underdäniga hemställan, angående afskrifning af ett Landt-Ränteriets förskott till Curhus-anstalterna derstädes; N:o 265, i anledning af verkställd granskning af räkenskaperne och förvaltningen af de till Flottornas behof utaf Förvaltningen af SjöArendena år 1826 uppburna Stats-anslag. Från Vä31oflige Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos å nyo följande Utlåtantanden och Betänkanden: 1:0 StatsUt skottets: N:o 298, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet, N:o 217, i fråga örn föreslagen Trot. Utdrag den 4 Nov. i8?g. 33 föreslagen afskrifning af Bruksidkaren S. Owens skuld till Manufactur-Discontfunden samt ett ytterligare Lane-understöd för honom ä 50,000 R:dr Banco, lades till Häftdlittgarne; N:o 299, i anledning af Väckt motion oin anskaffande af en mera tjenlig iocal för RiksArchivet, bifölls > N:o 300, innefattande berättelse om verk* ställd granskning af Kongl, Mynt-verkets Rä* kenskaper för år 1826, lades till Handlingarne; N:o 301, innefattande berättelse om Verk* ställd granskning af rSiö års upprättade redogörelse för Kongl. Invalid-inrättningen på Ulricsdal, lades till bandlingarne; K;o 305, rörande Kronans Hus och Byggnader, återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar. 2:0 LagUtskottets: N:o I13, i anledning af Kongl. Maj:ts Kådiga Proposition, angående rättighet för Patrouille, Post, Vaktkarl eller Fångförare att, genom bruk af skjutgevär, söka förekomma fånges flykt, afslogs 5 Bih. till R.-St.
Den uppmuntran som häraf gifvits, linnes nu icke mera, sedan Spannmålen nedsjunkit till ett värde, som, på en del orter, icke stort öfverstiger productionskostnaden; och då, efter en naturlig ordning, följderne måste upphöra med orsakerne, och hvarje öfverdrift dessutom eger uti sig sjelf sitt eget correctif, kan det icke fela att Landtmannen, ej mera hemtande den påräknade fördelen af den för vidt utsträckte Spannmåls-odlingen , skall vända sin omtanka på utbredandet af den mera lönande Ängsculturen, som ökar foder-tillgången och jemte det den lemnar honom tillfälle att underhålla flere kreatur, måste öfvertyga honom, att icke blott antalet, utan äfven godbeten af desamma befordrar hans intresse. I alla länder, der denna cultur stigit till någon höjd, har i bredd med densamma kreaturs-afveln fortgått; och då i sådane fall som detta, erfarenhetens vittnesbörd är det mest tillförlitliga, måste man vara berättigad icke blott att hoppas, utan ock att antaga, det denna afvel Betänkande n. afvel äfven hos oss skall vinna ett förbättradt skick. Förändringar häruti kunna likväl icke hastigt beredas, men då de småningom tillvägabringas, skall förtroendet till den nytta, som deraf vinnes, destomera befästas.
Den, som bifaller att till kontra-propos. vid yrkad votering i fråga om återremiss af Allm. Besv. o. Ekon. Utsk:s betänk. N:o 39, antages det af Frih. Stjernstedt, Aug. Willi., framstälda förslag, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner nej, kommer afslag å nämnde betänk, att blifva konlra-propos. vid ifrågavar. votering. Då II. Ex. Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade antaga delta förslag till voter:s-propos., anmälde sig och yttrade : Hr von Hartmansdorff: En sådan kontra-propos. lärer väl ingen kunna godkänna. När här framställts förslag till 3 eller 4 kontra-propos:r, så lärer det väl icke gå an att inskränka dessa till 2:ne och att derigenom undertrycka de öfrigas mening, Det enda sättet att bibehålla hvar och ens rätt vid dylika tillfällen, då flera propos:r yrkas, är att sålunda förfara att man, t. ex., säger: den, som till kontra-propos. emot åtterremiss antager Frih. Stjernstedts förslag röstar ja, den det ej vill röstar nej; vinner nej, antager R. o. Ad. icke Frih. Stjernstedts förslag lill kontra-propos. o. s. v. Såsom proposme nu äro upgjorda, synes det vara ogörligt för en hvar Den 12 Mars f, m. 3G9 hvar all fa sin mening underställd Ståndets pröfning. Först då, när man endast har 2 kontra-proposir alt votera emellan, så går det an att säga, den, som lill kontra-propos. antager förslaget A säger ja, och den, sorn till kontra-propos. antager förslaget B., säger nej. Gr. Mörner: Jag får vördsamt anhålla om propos. på det af Hr Frih. o. Landtm, framställda förslaget. Den, som icke ålnöjes dermed, har ju sedan sig öppet att deröfver begära votering och en annan ordning tror jag icke vara lämplig. Frih. Raal): Jag är förekommen af Gr.
Man har också sagt, huruledes man beredde Regeringen tillfälle till afslag, derigenom att man bifölle detta Const.Utsk:s förslag. Vanligen plägar man eljest yrka, att Regeringen bör bifalla alla förslag, som komma frän R. St. Det är således ett undantag från regeln, som man nu vill tillåta. Jag finner icke huru sådant hänger ihop med den conseqvens, som jag borde förmoda, att mina motståndare skulle iakttaga. Hr Cederschjöld: Jag hade trott, att några talares yttrande, om behofvet af surnumerärers antagande vid armeen, hade blifvit tillräckligen vederlagdt af 2 å 3 talare, som yttrat sig derom. Här står i lagförslaget: ”titlar utan medföljande tjenst etc.” En surnumerär underlieutenant har, sä vidt jag vet, alltid tjenstgöring, oaktadt han icke har lön. Extra ordinarie civila tjenstemän kan jag icke eller finna förbjudna all tillsätta; ty man har t. ex. extra ord. professorer dels med lön, och dels utan. Jag sjelf har haft en sådan beställning i 5 års tid, med skyldighet att hälla offentliga föreläsningar, och alt examinera, utan den ringaste lön; och efter denna förändring skulle Konungen icke eller vara förhindrad att för framtiden utnämna dylika. 233 Den siste värde talaren yttrade förra gången lian hade ordet, att 1840 års Const.Utsk. har, just genom sin underlåtenhet att göra anmärkmr emot Konungens rådgifvare, som tillstyrkt dylika fullmakters utfärdande, medgifvit, att Konungen hade rättighet till dylika utnämningar. Jag föreställer mig, att Const.Utsk. fann, att då grundlagen ingenting bestämdt derom yttrade, så fordrade hofsamhelen oell grannlagenheten att icke göra någon anmårkn. deremot, utan föreslog i stället delta stadgande för framliden. Om jag icke missminner mig, så var det i 1720 års Reg.F. stadgadt, att Konungen hade rätt att gifva titlar på högre värdighet ät afskedade militärer, i synnerhet om de blifvit förbigångna eller lidit, såsom det då kallades, prejudiee.
Men ännu mycket sämre utfaller detta tillstånd, om en så beskaf - Den 30 Decemberi fad Liqvide af Riksens Ständer förordnas, som Banco-Utskottet föreslagit. Ifrån den tid, då Herrar Banco-Fullmägtige inställt Omsättningar och Inbetalningarne, äro troligen de förfallna Lånen att räkna — Mig är denna dag icke bekant ; men innan Riksens Höglofl. Ständers Bsslut hunnit till verkställighet, äro troligen 2 Månader att räkna. Under denna tid har val minst 4:(leI af Låne-summan förfallit. Skulle nu Banquen icke äga förmånsrätt i de återstående 2 Millioner Fordringar, så synes att 3 Millioner Discontens Förbindelser endast till y kan Liqvideres, hvarigenom Banqunn förlorar | Million. Om jag åstadkommit den bevisning, hvartill jag utfästat mig; så lärer Banco-Utskottets Memorial återförvisas, hvarvid jag ödmjukeligen föreslår det tillägg, att Banco-Utskottet genast med upphäfvande af den preliminaira åtgärd Herrar Fullmägtige vidtagit, bör låta lagligen bevaka Banquens rätt, i hvilket afseende Utskottet icke behöfver vidare inhämta Riksens Höglofl. Ständers Förordnande, emedan sådant uti Instruction och Eden finnes stadgadt och lofvadt. Friherre Cederström, Jacob: I anledning af förevarande Banco Utskottets Betänkande, anhåller jag få yttra några ord: Jag hade trott att Banco-Utskottet skulle i ett sammanhang förelägga Riksens Ständers Plena Regleringen af Rikets Penninge-Verk med den för Disconterne. Jag hade trott, att frågan om Den 30 December Götha Canal-Verks tillstånd, och hvad dervid sf Riksens Stander kan eller bör göras, bordt j hela sin vidd på en gång fiamställas, och jag bar icke väntat, att genom väckande af panicla, till sin natur icke preliminaira frågor, Utskottet skulle föreslå Riks-Siånden Beslut, sorn ipöjeljgen kunde blifva hindeilige, då frågan | sin vidd kommer att behandlas.
Jag hemställer äfven till B. o. Ad., om icke 400 gossar är det största antal, man kan begära, att en enda person skall kunna hafva tillsyn öfver, för att kunna upprätthålla den ordning, som ovilkorligen bör vid en skola finnas. Af dessa skäl anhåller jag om bifall till förslaget. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6. e. m. Gr. Sparre: De talare, som besvarat min anmärkning, hafva yttrat att förslaget lätteligen kunde verkställas på det sätt, alt inga nya lärjungar antagas vid ett läroverk, der antalet redan öfverstege 400- Min anmärkning i detta hänseende skulle således förfalla. Jag får dock fästa uppmärksamheten på huru det tillgår vid en skola. Jag antager t. ex., att vid ett läroverk finnas 500 lärjungar, och att af dessa 50 bortgå hvarje år, antingen till universitetet eller till yrken. Dessa afgå vanligen ur den öfversta klassen, och de, som äro i de lägre klasserna, uppfly ttas då alltid. Om nu inga nya lärjungar skulle få antagas i den nedersta klassen efter dem, som blifvit uppflyttade, komme der ju icke att finnas några sådana på ett helt år, och undervisningen komme att helt och hållet upphöra i denna klass. Man har sagt, att rektor icke skulle kunna hafva tillräcklig tillsyn öfver mer än 400 ynglingar. Om så är förhållandet, finnes ju alltid den utväg, som man hittills haft, nemligen att gifva honom ett biträde; men man bör icke förhindra ungdomen i den ort, som närmast omgifver läroverket, att åtnjuta under - Den 10 ånni t. m. 113 undervisning vid detsamma. Den föreg:de talaren har anfört, att ett dylikt stadgande redan tillämpades vid en skola här i Stockholm, samt att det icke visade sig medföra några olägenheter.
Derefter förrättades frenne auetioner, då vid den sista, en i orten boende Hemmansbrukare, vid namn Lundberg inropade detta Boställe för den erfordrade arrendesumltians belopp, och erhöll deruppå förenämnde Collegiers lagliga stadfästelse, i anledning hvaraf bemäite Lundberg ifrån tilhrädestiden af detta Boställe till annor man utarrenderade sitt Hemman, och nödiga inventarier till Boställets skötande inköpte. Emedlertid ingick RegementsChefen med klagomål öfver dessa åtgärder, anseende arrendesumman för låg, och fordrade arrendets upphäfvande. Öfver dessa klagomål afgåfvo Kongl. Krigsoch Kammar. Collegieine de mest fullständiga förklaringar» »ägande sig icke kunna ändra de med Lag» Den 27 Maji. 452 billighet och omtanka af Collegierne fattade beslut hå fter forlsatte Chefen sina besvär hos Kong! Majit, och blefvo de tillika med Collegiernas förklaringar Kongl. Beredningen af Expeditions>ecreteraren Bergström föredrag?, ne, hvilken med Kongl. Beredningen instämde i det beslut, att de'ta i laglig ordning af berörde Collegier uppgjorde arrende och utgifne contract, icke kunde utan båda contraJ hent< rnes begifvande rubbas eller brytas. Derefter föredrog bemälte ExpeditionsSecreterare i StarsRadet Beredningens Betänkande, då han genom stillatigande, enligt 94 §. Regeringsformen, tillstyrkte det beslut, att contractet skulle brytas, samt detta beslut med största skyndsamhet expedieras och verkställas, utan att deremot göra någon reservation. Häraf följer, att bemälte Föredragande i Beredningen yrkade contractets bibehållande, och i S'atsRädet contractets brytande. Den första underrättelse Arrendator Lundberg härom erhöll var beslutet, att alldeles icke få tillträda Bostället.
Rättighet till pension, nu beroende af viss lefnadsoch tjensteålder äfvensom andra, mera sällan i fred inträffande, förhållanden, anse kommitterade, af de skäl här ofvan blifvit anförda till stöd för manskapets entledigande från krigstjensten utan afseende på lefnadsåldern, böra tillerkännas den afgående karlen, oberoende af dylik ålder. I annat fall skulle det at kommitterade med nyss framställda förslag åsyltade ändamål endast ofullständigt uppnås, emedan otvifvelaktigt en lör rättighet till pension bestämd viss lefnadsålder för soldaten komme att betraktas, isynnerhet å rustoch rothållarnes sida, såsom den ålder, intill hvilken soldaten finge påräknas att i tjensten qvarstå. En olikhet skulle visserligen härigenom uppkomma mellan pensionsvilkoren för befälet och man skapet, enär, enligt kommitterades förslag, befälets pensionsrättighet icke bör vara oberoende af lefnadsåldern; men denna skiljaktighet eger sin grund deruti, att dels lefnadsåldern i större mån inverkar på manskapets än på befälets tjenstbarhet, dels den högre förmån härigenom skulle beredas manskapet, motväges af soldatens skyldighet att i tjensten qvarstadna så länge han pröfvas dertill användbar, då deremot befälet eger full frihet att när som helst under fred från tjensten afgå. Kommitterade hemställa fördenskull: att hvarken vid indelda eller värfvade arméen någon viss lefnadsålder måtte fordras såsom vilkor för manskapets rättighet att vid afskedet från krigstjensten komma i åtnjutande af pension. Bland öfriga nu föreskrifna vilkor i detta hänseende, nemligen viss tjensteålder, bestämd till 30 år för indeld, och 20 år för värfvad soldat samt 25 år för jägare, äfvensom blessyr, annan kroppsskada eller sjuklighet, erhållen i krig eller under utöfning af kronans tjenst i fred, bör bestämmelsen oin tjensteåldern, hvad beträffar indelda soldaten, i kommitterades tanke, undergå förändring.