Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad särskildt beväringen angår, så tior jag, att den kan stå under samma lagar, som den öfriga armeen, och dela ljuft och ledt med den; och hvad den af Gr. Horn framställda grundsatsen beträffar, att indelta armeens försvinnande vore en lycka för fäderneslandet, så får jag förklara att, enligt miu öfvertygelse, skulle sådant medföra en stor pecuniär olägenhet, emedan beväringen då måste ställas på så stor fot, alt dess exercis blefve kostsammare än armeens underhåll. Bevärings-classerna mäste blifva åtminstone fyra gånger större, och skulle i allt fall endast utgöra rekryter, som finge sältas in i gamla stammen. Med en så dan styrka skulle föga kunna uträttas mot Rikets fiender. Låter man intaga sig af den åsigt, att hvad som finnes alltid är dåligt, och hvad man hoppas kunna införa är förträffligt; så blottställer man fäderneslandets ära vid första tillfälle af ett krig. Låtom oss hushålla med hvad vi kunna; men låtoni oss ej hushålla med hvad som erfordras till fäderneslandets försvar i de nödvändiga punkterna, ty det är att misshushålla med fäderneslandets säkerhet. Jag känner mig djupt fattad vid minnet af händelser uti en fö regången, icke så aflägsen, tid. Den som är född uti en provins, sorn gick förlorad, derföre att man hushållade med styfvert), den känner varmt närvar, tids beräkningar, och den kan icke underlåta att uttrycka sig lifligt, då lian tänker på resten af fäderneslandet i fara, helst då han talar inför ett Riddarhus, som vet hvad riddersutanna-ära fordrar. Hr af Dalström: Jag tycker mig finna, alt motionären, så väl uti motionen, som uti fsitt muntliga anförande, fästat sig vid vissa missbruk, som kunnat hafva ägt rum; men som jag aldrig vill göra missbruk till regel, så önskar jag ej heller, att sådana föreskrifter mätte anses nödiga alt vidtaga, hvilka sätta den laglydige och rättänkande befälbafvaren ur stånd att verka efter hvad som han förut funnit med samvete och rättskänsla öfverenstämmande.
Till idkande af fabrikseller handtverksrörelse kunna ock flere förena sig i bolag under gemensam firma. Ar fråga om något af de handtverk, hvartill, enligt 3 §, skicklighetsbevis erfordras, vare hvardera bolagsmannen pligtig att fullgöra de för behörighet till sådant handtverks idkande bestämda vilkor. I annat fall vare endast den bolagsman, som skall handtverket eller fabriken förestå, sådan skyldighet underkastad; gällande för öfrigt, i afseende på bolagsdelegares inbördes rättigheter elier skyldigheter hvad redan är eller framdeles varder stadgadt. 12 § i mom. Hvarje till myndighetsålder kommen Svensk man, som begått Herrans heliga nattvard och eger god frejd, vare berättigad, såväl i stad som på landet, att såsom försörjningsmedel med egna händer till afsalu åstadkomma handtverksarbeten eller andra tillverkningar; och skall det vara honom obetaget att dervid begagna biträde af hustru och hemmavarande barn. Hvar och en, som enligt 3, 4 eller 3 §§ i stad eller inom en half mil från gränsen af stadens område, håller handtverksverkstad eller idkar fabriksrörelse eller bageri-, bryggerieller slagteri-handtering, skall, ehvad derstädes burskap å näringen vunnits eller icke, uppfylla alla de förbindelser, som borgare i och för sådan rörelse åligger, dock att den, som icke är borgare, skall, i stället för fullgörande af de med burskapet förenade personliga skyldigheter, en deremot svarande lämplig afgift till stadens kassa erlägga. 19 §. I afseende på den rätt, som må tillkomma Kongl. Maj:ts Norska undersåter att idka handtverk eller fabriksrörelse, gäfle hvad särskildt stadgadt är. 20 §. För mosaiske trosbekännare, som vilja fabriksrörelse eller handtverk idka, gäfle de i denna författning föreskrifna allmänna vilkor, med undantag af det att hafva begått Herrans heliga nattvard och ega kristendomskunskap. 22 §.
Herr Nordenfelt, Olof, Kammarherre. 34:de — 1^36. B. Herr Hallenborg, Carl Johan, Kammarherre. 35:te Den 17 November, 97 35:tc Bänkm. Afd. Herr Wirgin, Clas Ludvig jL^wåshöiåing, R. S. O. 36:te i86i.Herr von Hartmans dorff, August, CanzliRåd, R. N. O. Sycde ir)22. Herr von Platen, Au gust Carl, GeneralAdjutant, Öfverste, R. S. O. 38:dc 1949- Herr von Kjörning7 Fullm. Herr Bruncrona, Nils Abraham, Öfverste, R. S. O. 3_9:dc —. — 1998. Herr Schröder stjerna, Paul, General-Adjutant, Öfverste, C. S. O. 4©:de 2013. B. Herr Rosenblad, Bernhard, Kammarherre. 4i:sta > 2o43. Herr Ihre, Johan Ulrik, Major, R. S. O. 42;dra 2097. Herr von Francken, August Fredrik, HofMarskalk, R. S. O. 43:dje 2109. B. Herr Anckarsvvärd, Michael Gustaf, Major, R. S. O. 44;de — —• 2172. Herr Lorichs, Carl Fredrik, General-Major, C. s. 0. I H. 7 98 Den 17 November. 45:te Bänkm. Afd. Herr von Wahrendorff, Andersj BergsRåd. 4G:te 2218. Herr v. Weigel, Chri stian Ehrenfreid, Förste Archiater, C. W. O. m. St. K. 47.‘de - 2245. Herr von Hedenberg, Carl August, Öfverste, R. S. O. 48:de 22G3. Herr von Lindecreutz, Justus Christoffer, Under-Ståthållare, R. N. O. 49'-de 22^5.
Konungen således åtagit sig med dessa tjensters tillsättande , vore stridig mot RegeringsFormen finner jag ej, men om så verkeligen vore, och vederbörandes uppmärksamhet ansetts uteblifvit, hade äfven i detta fall RiksRätt troligast varit rätta Formen, emedan frågan vöre om RegeringsFormens tillämpning af 28 och 47 §§■ Hvad de anmärkningar, som blifvit serskilt gjorde emot vissa Föredragande, angår skulle det ej blifva allt för vidlyftigt att söka närmare, än 60m nu skedt, utreda hvarje af dessa mål, men om det tillåtes mig, äfven i detta fall oförstäldt yttra min öfvertygelse, måste jag säga, att jag äfven i dessa anmärkningar, funnit dels sådane mål, om hvars beskaffenhet me< ningarne kunnat vara mycket delade, så att hvad Utskottet klandrat, kunde af andra gillas; dels sådane hvilka snarare bordt blifva föremål för en RiksRätts pröfning, än för det opinions yttrande, som 107 §. åsyftar,ty hårdt är för hvilken medborgare som hälst, att först anklagas och sedan dömmas utan något gifvit tillfälle att få förklara sina åtgärder. Jag kan fördenskull i bägge dessa afseenden ej gilla Utskottets nu gjorda framställning. Utom de förmälte anmälanderne har jag i Utskottets utlåtande funnit flere andra, hvilka utan att vara ämnade till föremål för någon Grundlagens tillämpning, likvist innefatta ett bejiåmdt klander af vissa Styrelsens åtgärder. Huruvida dessa äro någon följd af enskilt» till Utskottet gifna anmärkningar mot StatsRåd eller Förer Den IQ Julii e. m. 235 föredragande är mig obekant; men äfven i detta fall vet jag icke hvad den Form vill säga under hvilken de blifvit bragte till Ständers kännedom.
Densammes denna dag väckta motion, rörande befordrings-väsendet för civile tjenstemän; 9:o. Herr af Sillens, Abraham Wilhelm, denna dag väckta motion, rörande förändring af hufvudstadens fyra femklassiga läroverk; 10:o. Herr af Georgus, Evert, denna dag väckta motion, om utarbetande af en allmän Sundhets-låra i sammandrag, för alt tryckas och utdelas till skolorne i riket; ll:o. Friherre Tersmedens, Fredrik Wilhelm, denna dag väckta motion, om rättighet för Mosaiska trosbekännare alt besitta fast egendom å landet; samt i 04 Prot.-Uldrag den i December i859. 12:o. Friherre Hermelins, Carl, denna dag väckta motion, angående förändring i Kongl. Förordningen rörande expeditious-lösen. S. D. Beslöt Ridderskapet och Adeln att med de öfriga Riks-Stånden kommunicera och till Lag-Utskottet remittera ett från Rikets Ständers Justitie-ombudsman inkommet memorial, utgörande tillägg lill bemälde Embetsmans berättelse lill innevarande riksdag. S. D. Föredrogs ocb lades till handlingarne ett från Högv. Presle-Slåndet ankommet protokolls-utdrag för den 26 sistlidne November, med öfverlemnande af en utaf Prosten Söderberg väckt, till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad samt Med-Stånden kommunicerad motion, om en tliligence—förbindelse mellan Stockholm och Carlskrona utefter östra kusten. Frän Högv. Preste-Stdndet. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet nu väckta motioner af: l:o. Kyrkoherden Ternström, att sökande till Musik—lärareplats vid lägre elementar-läroverk eller Organist-beställning skall förete betyg om examen inför Kongl. Musikaliska Akademien, tillika med ett i anledning deraf utaf Prosten Sondén afgifvet yttrande; 2;o. Kontrakts-prosten Arrhenius, angående pastoraters tillsättande i laga tid, oaktadt väckt fråga om deras delning; och 3:o.
Helsovur ds-afdelningen skulle bestå af Presidenten och 3:ne Läkare, samt, när så beliöfves, af någon ledamot från de öfriga afdelnma. Skälet, hvarför jag blott föreslår 3:ne medlemmar på Helsovårdsafdelnm, ehuru jag, vid denna Riksdag, yrkat löneförhöjning åt de 4 nu befintliga ledamöterna af Sundhets-Colhm, är det, att de medico-legala målen, hvilka f. n. uptaga en betydlig del af Colldi tid, torde kunna, genom en bättre organisation, afsöndras från det förvaltande embetsverket, Collini, till de vetenskapsidkande professorerna vid Carolinska Institutet, eller ock någon af dem, för sådana fall, adjungeras. Akademie-Kanslerernas och Seraphimer-Gillets samt Sundhets-Colliii befattningar öfverflyttades på Ecklesiastik-Collim, hos hvilket besvär öfver Domkapitels, Läroverks-Direktioners och andra Ecklesiastika myndigheters åtgärder, samt öfver K:s Befbides beslut i fattigvårdsmål skulle anföras, och till hvilket de egde att, både om kyrkoväsendet, läroverken, fattigoch helsovården, afgifva sina embetsberättelser. Universitetens Pro-Kanslerer kunde, med bibehållande af deras närvaride ringa befattning, få Kanslers namn. I st. f. Seraphimer-Gillets Advokat-Fiskal skulle en sådan anställas gemensamt för Ecklesiastik-Colliii tvenne första Afdelnir samt vid den 3:dje bibehållas den Ombudsmansoch Fiskalstjenst, som f. n. finnes i Sundhets-Collim. Inspeklionsresor skulle, både i hänseende till Kyrkväsendet, Den 15 Mars f, m. 219 Läroverken, Fattigoch Helsovården, årligen anställas al Colkii ledamöter, och vikarier, för de frånvar:de, förordnas af Kyrkoherdar, Lärare vid Elementar-Läroverken, Läkare och embetsmän i hnfvudstaden. Kanslers-befattningen vid Universiteten skulle först vid närvande innehafvares afgång öfverflyttas på Ecklesiastik-Colhii l:sta afdelu.
Skogshushållningen i Tyskland kynes mig kunna anföras såsom ett upplysande Exempel lill efterföljd. Der äro Skogarne indelte i hyggen, och den trakten instängd, som skall fredas. Marken upphackas och besås med tjenliga trädfrön. Skogen fördelas i 70, 80 å 90 delar, eller så mångå år, som efter olika local och jordmån beräknas till dess återväxt. En Skogstrakt, som redan är gallrad och gles, bör icke genom vidare gallring anlitas. Det enda rätta är att förfara på förenämnde sätt, så att Skogen uter är tillväxt innan man återkommer till det afhuggna stället. Denna methode kan under nuvarande disposition af KronoSkogarne icke verkställas. Huru förpligta aflägset boende personer till ett enda hämtningsställe ? Huru med JägeriBetjen ingen vårda den öfriga vidsträckta delen, under den tid den bör sparas, enligt planen? Huru uträkna tillgångar emot bebofven för stora folkmassor m. m. ? Detta allt blir dels öfverflödigt, dels kan med lätthet verkställas, då Skogarne komma under ägande-rättens vård. Några Parker finnas så belägne, attén concentrerad bevakning är både lätt och möjlig. Dessa torde derföre böra bibehållas för Kronans enskilta behof. Dessutom torde blifva nödigt föreskrifva: 1:0 Att KronoSkogarne böra på öppen Auction emot årlig ränta under Skattemanna-rätt, till den mestbjudande försäljas, dock icke i större lotter än 5o, högst 100 Tunnland. 2:0 Att ett bestämdt minimum af 8 skill, Ban - Den i5 April. 467 sätt jag uti en medföljande Note tagit mig den friheten att föreslå, så bidroge, enligt co må utgöra räntan af hvarje Tunnland Jord eller Skog, och således SkattelöseSkillingen bestämmas till 6 gånger räntan eller En It:dr Banco; så väl räntan sorn SkattelöseSkillingen beräknade i Spannmål , efter ett medium af ett vid köpet nästförflutna ic åren.
Till dessa hör äfven den, der jag har mitt hemvist; det må då förlåtas, att jag önskar, att icke de måtte för communicationer med hufvudstaden vara så högt beskattade. Denna förändring är den enda, som jag tillstyrkt mätte omedelbart Den i a Mars. H9 gå i verkställighet; i afseende på alla de öfriga, har jag blott begärt, att en underdånig hemställan om sakens fullständiga utredning måtte lill K. M. afgifvas, — och jag kan af Hr Peyrons anmärkningar icke finna mig föranlåten, att afstå från detta yrkande, men hoppas att, under mellantiden till nasta riksdag, många af de nu framställda betänkligheterna skola försvinna. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag vill ingalunda betvifla den goda afsiglen med Hr von Troiis förslag; men man måste dock alltid tillse, om ett förslag är med fördel verkställbar!, icke blott i afseende på rörelsen och den enskilde, utan äfven på beståndet af Statens inkomster. Hr von Troil har anmärkt, att det förslag, efter hvilket han bildat sitt, är detsamma som i England blifvit infördt, och att det derstädes skall hafva gifvit vinst. Jag åter har nyligen hört motsatsen, och ansett mig böra nämna det här, på det Utsk:s ledamöter måtte förskaffa sig närmare och säkrare underrättelser, hvilka visserligen icke skola saknas hos härvar. beskickning eller general-consul från England. Den underrättelse jag fått, innehåller, att den nya inrättningen med posten i England har medfört flera millioners förlust, så att det för Ministeren utan tvifvel blifver en stolbörda att skaffa andra inkomster i stället för de förlorade. Hr Rosenblad har sagt, att man borde begagna ångfartyg till brefs forlskaffande. Jag kan upplysa, att Postverket ledan begagnat denna utväg mellan Calmar och Stockholm, emellan hvilka städer brefven sålunda fortskaffas på ett dygn. Ytterligare har han trott, att åtminstone uti detta afseende undersökning borde anställas af Utsk. Jag vet likväl icke, huruvida en sådan undersökning hör till Bevill rits eller såsom ett önskningsmäl till Ekon.Utsk.
Utaf detta anslag var således vid 1812 års slut i Banken inhestaende outtaget ett öfverskott af 176,320 Ridr 17 sk. 1 r:st. som till godtgörande af Leverantörers fordringar, sedan de Blifvit behörigen utredde och pröfVade, icke erfordrades, men likmätigt Eders Kongl. Majits, på Rikets |itänders Beslut grundade, Nådiga för-* ordnande, borde användas till sådana krigsskulders afbördande, sorn, under revision af Krigsräkenskaperna, efter händ blifva af Eders Kel. Majit pröfvade och till utbetalning, fastställde. 4:0 Af Rikets Ständers Riksgäids Contoir, lik-t mätigt Rikets Ständers Beslut, levererade medel: Till Renta och Capital-afbetalning på Stats-Verkets Bancoskuld 750,000: — —ss Utaf denna summa har Banken, * likmätigt 5 §. i Riksdags Beslutet af den 12 November 1810, icke undfått mera, afl livad som för hela året, i mån • af Bankens verkljga for sträckningar, Banken i Rentaoch Capital - afbetalning erhålla bordt, och, enligt hvad här nedan omförmäles, utgjordt 680,721 Ridr ao sk. 4 rist. Transport 750,000: —- Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 6 Mars 1811, grundadt på Rikets Ständers Beslut vid Urtima Riksdagen i Örebro år 1810, blifvit återlevererade till Riksgälds-Contoiret i afräkning på dess förskott till 1810 års Hamnstängningsoch Riksdagskostnader m. m. Till Riksdags - kostnaders med flera utgifters bestridande 385,903: 36. 7. samt I afräkning å den utaf Rikets Ständer, vid 1812 års Riksdag , beviljade Fond till Rikets försvar 500,000: — -— Summa 1,635,903; 36. 7. 5:0 Krigsfonds Medel.- För indrifna Balanceoch Anmärknings-medel har af f. d.
Då nu denna Riksdags Bevilln.Utsk. mindre än något föreg:de varit besväradt med tunga updrag, då det t. ex. har sluppit hela frågan örn bränvinsbränning, och då Tullfrågan utvecklat sig på ett sätt, alt Utsk. deraf får föga ytterligare besvär, så skulle det väl tyckas sorn Bevilln.Utsk:s omvårdnad kunde användas till att upiinna lämpliga kontroller i afseende på bevilln:ns utgörande eller att åtminstone försöka någonting i den vägen. Man har funderat derpå, men icke ansett tiden vara inne, säger man. Icke låter en nation tillfredsställa sig endast med dylika fraser, och jag anhåller derföre, att R. o. Ad. måtte återremittera denna punkt, som, på sätt jag hade äran i början af mitt yttrande nämna, är en af de vigligaste, som vid denna Riksdag förekommit. Den 27 Maj e. m. 393 Hr Printzensköld, Carl: Jag har upmärksamt afhört Hr Flachs anförande, och kan icke neka att han har rätt i sina anmärkn. T. (hiskligt vöre örn några kontroller kunde upfinnas för att kunna åstadkomma ärligare upgifter ifrån vederbör:de industriidkares och handlandes sida, än som nu är förhållandet. Jag skulle för min del således önska, att denna punkt blefve återremitterad, för att Bevilln.Utsk. må, så långt dess förmåga sig sträcker, söka att upfinna något kraftigt medel, hvarigenom de skattskyldige kunde förmås att fullgöra sin pligt i afseende på upgifterna till taxeringen, så kraftigt nemi., alt de böra på förhand vara förvissade derom, att derest deras upgifter befunnes oriktiga, de då på ett lämpligt sätt komma att derför i beskattningsväg ansvara. Jag kan icke upgifva något förslag i denna syftning. Hock skulle jag tro, alt om Bevilln.Utsk. närmare öfverväger saken, sä kunde det väl icke vara omöjligt att utfinna någon slags kontroll, som vore bättre än ingen, hvilket sednare nu är förhållandet.
att desse Riks-Stånd, lika med Preste-Ståndet, må antaga 7:de §. af 1835 års Författning, samt att, då Ridderskapet och Adeln och Borgare-Ståndet, medelst antagande af 4 §’ ef Grefve Hamiltons förslag, stadgat, att de brännerier, som hädanefter anläggas i stad, böra uppföras utom dess staket på lämpligt afstånd från andra byggnader, och ”i enlighet med stadens brandordning ,” Presteoch Bonde-Stånden måtte förena sig i det af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet beslutade tillägg till detta stadgande, nemligen alt i slutet af 7 må införas orden: ”i enlighet med Stadens B rand-Ordning.” 6 Bevillningssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Mem.j N:o ts. I afseende å 8 §:n, häfva Presteoch Bonde-Stånden antagit Utskottens förslag i Utlåtandet N:o 5, likväl med de olikheter i PresteStåndets beslut, som blifvit en följd, dels af hvad bemälde Riks-Stånd stadgat, rörande tiden för bran vinsbränningens utöfning, eller att den bör inskränkas till 3:ne månader af året, dels ock af det i denna §. utaf Preste-Ståndet införde stadgande, att det icke är den till bränvinsbränningen berättigade medgifvet att anmäla sig för kortare tid, än den för bränvinsbränningens utöfning tillåtna.
U NGA F K U N. P å h v a d sätt d å? U NGA FRUN. UNGA F R U N. UNGA F R U N (lifiigt.) N e j, hvad säger d u? M e d hvem då? (Paus.) giftas! (Suckande.) J a s å, inte d e t? nummer af den! U N G A F R U N. G u d, hvad det gläder m i g rysligt! De förra. Svärfadern (har ett ögonblick förut kommit U N G A FRUN. T r o r d u d e t! Pappa! N å d å! SVÄRFADERN. (Fram till unga frun.) G o d afton, m i n tös! De förra. Svärmodern. (Vid en nekande åtsom hon ställer på ett litet bord, hvilket svärmodern, börd af unga frun.) N e j, se flyttar fram till chäslongen.) SJÄTTE Unga frun. SCENEN. Svärmodern. Väninnan. SVÄRMODERN (slår i te.) VÄNINNAN. G u d j a! UNGA FRUN. Nej, men mamma! Hur kan mamma. VÄNINNAN. SVÄRMODERN. U N G A FRUN. Och h o n s e d a n! VÄNINNAN. SVÄRMODERN. E n liten tår te till, G ä r d a! VÄNINNAN. T a c k, snälla t a n t! UNGA FRUN. Nej tack, mamma! J o j a g tackar. O c h konsuln själf? SVÄRFADERN. (Till sin hustru.) (Till unga frun?) UNGA FRUN. Ja, med docenten Ask — hans gamla studentkamrat! SVÄRFADERN. VÄNINNAN. J a g? SVÄRFADERN. H v a d då för slag? U N G A F R U N. SVÄRFADERN. N e j h ö r nu, fröken Bark! VÄNINNAN. J a g? SVÄRFADERN. då, U N G A FRUN. SVÄRFADERN. Det är rätt, m i n tös! Kära du!
W. hvilken som enskild person var en synnerligen fin, älskvärd o c h n o b e l personlighet, afled ogift o c h sörjes närmast af syster samt syskonbarn. D e flesta stockholmare känna tvifvelsutan det täcka stadssamhället, där det speglar sina vackra villakomplexer i den förbiglidande kanalen eller dväljes inom de röda, af lönn o c h lind beskuggade trähusen, hvarest d e ryktbara kringlorna blifva till; m e n vi förmoda, att det allra nyaste draget i stadens fysionomi — det i dagarna färdigblifna badhotellet — ännu är tämligen okändt för dess flesta sommargäster, h vadan vi i detta n u m m e r meddela en afbildning af detsamma. Som våra läsarinnor säkerligen ha sig bekant, vill England undertrycka den lilla sydafrikanska republikens själfständighet, hvilken dess president Paul Krtiger eller, s o m han därnere af boerna m e d ett smeknamn benämnes, » onkel Paul », af all kraft söker häfda. H a n fordrar ihärdigt, att boerna, s o m sedan länge tillbaka varit transvaal republikens staminvånare, skola få blifva i okvald besittning af sina politiska rättigheter, något s o m England söker vägra d e m till förmån för sig själf t o c h för uitlanders, hvilken befolkning först långt senare vunnit fast fot därnere. Huruvida konflikten skall lösas på fredlig väg eller genom blodsutgjutelse är ännu oafgjordt. Englands kolonialminister, J. Chamberlain, söker af alla krafter locka den engelska regeringen att gripa till offensiven, m e n han motverkas af drottning Viktoria, s o m icke vill se sin lefnadsafton förmörkad af ännu en sammandrabbning mellan det mäktiga öriket o c h den lilla republiken — en batalj, v i d hvilken England n o g skulle få segern, m e n ej rätten på sin sida. V i meddela i vårt dagsnummer en karaktäristisk porträttgrupp af Transvaals-republikens ledande män: presidenten Krtiger, omgifven af medlemmar af folkrådet.
(202) P L A T S ÖNSKAS af bättre .flicka, helst på större landtegendom. Är kunnig i alla inomhus förefallande göromål och kan förete goda rekommendationer. Svar torde snarast godhetsfullt insändas till » Norrländska », GumEelii annonsbyrå, Stockholm. N UNG, B I L D A D T Y S K A, som har vistats i Sverige sedan våren 1898 och för närvarande ännu innehar plats, önskar ombyte fat samma och söker härmed anställning till 1 maj för att tala tyska och gå frun tillhanda. Goda rekommendationer finnas. Svar till » C. R. », Iduns exp. (201) BILDAD, FRISK Oaktadt kafie nu är billigt, I så bör ni dock betänka att det är mycket skadligt att dricka det enbart, synnerI Iigast de billigaste sorterna, hvarför det är nödvändigt att till vanligt kaffe blanda B en hälsosom haffetillsättning för att undvika kaffeförgiftning, och det är af proI fessorer och läkare erkändt att Stockholms Kaffe-Aktiebolags Xutubikaffe ~ blandadt till kaffe gifver den hälsosammaste, billigaste och mest välsmakande kaffedryck. Detta intubikaffe säljes i hvarje välordnad specerioch diversehandel i. paketer å 25 och å 10 öre, men bör man akta sig för alla värdelösa efterapningar, som gå under namn af äkta, prima eller andra benämningar, hvarför man bör efterse att ä hvarje paket är tryckt firmans namn, Stockho ms Kaffe-Aktiebolag, samt dess fabriksmärke med ordet » Patent », ty endast dessa äro verkligt äkta och garanterade att innehålla ett hälsosamt och godt fabrikat. FLICKA önskas att taga närmaste vården om 2 små barn. Fotografi och löneanspråk till Fru S. Ahlström, Iduns exp. f. v. b. (203) LÄRARINNA, skicklig att undervisa i språk, musik och vanliga skolämnen önskas. Svar till Maspelösa Gård, Maspelösa. EN Hår sjukdomar ulaf alla slag såsom mjäll, kläda i hufvudet, sårnader, affall rekommenderas H. W. KALLHATJGES berömda S E Kredit-Aktie-B olaget, DEPOSITION pappersmattor.