Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nej, kommer ifrån ofvannämnda redaction ordet: minst, att uteslutas. pag. 21 & c. 22. Enligt Borgare-Ståndets beslut, i afseende på beskattning å krögare och krögerskor m. fl., skall ifrån redactions-förslaget uteslutas sista perioden, så lydande: Den> som vill undgå borgens ställande för årets vare skyldig att förskottsvis betala åfgiften3 så snart taxering jör sig gått; men som de 3:ne öfrige Riks-Ståbden gillat Utskottets förslag, lärer dervid böra förblifva. 2 7* §• pag. 00. Utskottets förslag, i afseende på afgiflerne för Inspectorer m. fl., är godkändt af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet; hvaremot Preste-Ståndet förklarat, att stadgandet härom skulle erhålla följande förändrade lydelse: ”Jnspectorer eller Fogdar, Frälse eller Gårds, erlägga bevillning i nion efter taxeringsvärdet af den egendom, som de föreslå, sålunda: att för tillsynen eller styrelsen vid en egendom ifrån 12,000 till och med a5,ooo R:drs värde betalas R:dr 3 25.000 •— 5o,ooo —. 100,000 i5 100,000 i5o,ooo 20 r5o,ooo •— 200,000 • 3o ifver 200,000 R:drs värde . Den, som vid annans egendom eller landtbruk har närmaste tillsyn 6 Bevillnings-Utskottels Memorial N.-o 62. sig anförtrodd, taxeras efter personens kända verkliga tjenstgöring, utan hinder af en annorledes skedd uppgift, såsom Rättare, då den i hemmantal upptagne egendomens taxeringsvärde uppgår ifrån och med 8,000 till och med 12,000 R:dr, och såsom Fogde eller Inspector, då egendomens värde öfverstiger sistnämnde belopp.
135 uti den hos de Handlande påräknade noggranhet och redlighet, af hvilkas iakttagande, deras credit och Borgerliga anseende bero, sorn ock uti underlättandet af handel och vandel medborgare emellan; och då icke eller någon köpare är betaget, att, der han anser sin rätt och säkerhet sådant påkalla, med den Handlande ingå aftal om Motboks erhållande, eller, för anställande liqvid, grundlägga vilkoret af skriftliga reqvisitioners uppvisande; så har Utskottet, med äfven fäsiadt afseende på den i Lag Handlande åiagde skyldighet, att vid hvarje års slut, till tälla Gäldenären räkning öfver utborgade varor; hvaremot klander inom viss tid eger anställas, desto mindre funnit skäl att tillstyrka bifall åt den uti motionen föreslagne ändring uti allmänna Lagens ofvanberörde Stadgande, som densamma tvifvelsutan skulle medföra hvarjehanda hinder och uppehåll uti dagliga han. gelsrörelsen, och, enär enahanda bevis»ingssätt blifvit uti Kongl. Förordningen den i5:de October 1810 stadgadt för varutillverkare och förädlare, hvars rättighet, att beediga sina böcker, såsom icke genom motionen ifrågastålld, nu icke eller lärer kunna komma under pröfning, Utskottet nogsamt insett olämpligheten deraf, att det särskildta bevisningssättet för desse skulle blifva gällande; men deremot för de Handlande upphåfvas; dock varder detta tillika med 2:ne Ledamöters särskilda mening, till Riksens Höglofl. Ständers vidare pröfning LngUtskottets Betänkande», vördsammeligen hemstäldt. Stockolm den *o April 1825. Utdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Högloft. Ständers Lagutskott den 10 April 1S23. S, D. Föredrogs RiksdagsFulImågtigen Anders Hanssons, från Upsala Lån, af Heöerv.
Ehuru det må medgifvas, att den af E. K. Maj:l ifrågaställda utvidgning af hittills inrättade Sappörtrupper skulle under ett fälttåg i väsendtlig mån underlätta arméens rörelser och sålunda bidraga till försvarsverkets ändamålsenliga utbildning, hafva äfven under antagande att vid inträffande krig tillökning af dessa trupper ej kan undvikas, Rikets Ständer likväl, då en i Sappörtjenst inöfvad staintrupp redan finnes, hvarigenom den indelta soldaten, hvars lämplighet och fallenhet för dylika arbeten är allmänt erkänd, lättare kan i dem bibringas en sådan färdighet, som i krigstjenst erfordras och under nuvarande lörhällanden det angelägnaste hehofvet härutinnan alltså bör vara uppfylldt, funnit sig, i betraktande jemväl af den omständigheten att Statsverkets för mångfaldiga behof anlitade tillgångar ej medgifva beviljandet af nya anslag för andra än de mest oundgängliga ändamål, icke kunna till hvad E. K. Maj:t i ofvanberörde hänseende föreslagit lemna bifall. !3:o. Four agering af jJrtiUeriels och värfvade Kavalleriets hästar. Enär det härtill i Riks-staten upptagna förslagsanslag af 300,000 R:dr, oaktadt beloppet vid sisllidne riksdag förhöjdes, likväl visat sig vara alltför lågt beräknad!, så alt den verkliga utgiften för år 1858 med 88,628 R:dr 78 öre öfverskjuta förenämnde summa, har E. K. Maj:t föreslagit att berörde anslag måtte för nästkommande stats» reglerings-period förslagsvis beräknas lill 350,000 R:dr och således beloppet i Riks* slaten förhöjas med 50,000 R:dr; och som prisen ä utfodringsartiklar under de sednare åren i allmänhet betydligt ökats samt den äskade förhöjningen i delta anslag således svnls af verkligt behof påkallad, hafva Rikets Ständer denna nådiga framställning bifallil. 14:o. Mathållning för manskapet vid Garnisons-regementena.
Uppstår emellan bränvinstillverkare och kontrollör tvist om uppmätt bränvins styrka, insändes deraf, under bådas försegling, prof till Konungens Befallningshafvande, som, efter det sakkunnig person undersökt profvet och skriftligt yttrande derom afgifvit, afgör tvisten genom beslut, som ej öfverklagas må. Den, som tvisten tappar, skall gälda så väl den af undersökningen uppkommande kostnad, som vederpartens utgifter och besvär. § 64 (88). Bränvins tillverkning eller destillering i Större bränneri må ej företagas, innan bränneriet blifvit af vederbörande kontrollör besigligadt och befunnet icke vara annorlunda inrältadt, än denna författning och ordningsstadgan medgifva. Sådan besigtning bör anställas, innan tiden för bränvinstillverkningen infaller. Varder besigtningen af kontrollör fördröjd, förhålles som i ordningsstadgan föreskrifves. Vid besigtningen skall kontrollören öfver bränneriet upprätta beskrifning i tre exemplar. Dessa skola af honom och bränvinstillverkaren underteknas. Ett exemplar insändes till Konungens Befallningshafvande, och skola kontrollören och bränvinstillverkaren ett hvardera till sig laga. Så ofta redskap i Större bränneri ombytes eller förändras, skall på lika sätt tillgå, innan bränvins tillverkning eiler destillering der företagas må. § 68. Konungens Befallningshafvande förordne behöfligt antal personer att hafva tillsyn vid destillering, som enligt 20 § utöfvas, och bestämme, hvilka destillering sverk under hvarderas tillsyn ställas må. Finnes å landet något destilleringsverk vara sä beläget, att det icke kan med annat under uppsigt af gemensam tillsyningsman ställas, och anser Konungens Befallningshafvande icke behöfligt att särskild tillsyningsman för detsamma förordnas, må destilleringsverket ställas under uppsigt af närboende kronobetjent Bil. M 1 till Särsk. Lisk.
Jag tror att det icke skulle skada, att i i §.'n bestämma att 2:ne s. k. ordinarie sockenstämmor skola årligen hållas i hvarje församling, en om våren och en om hösten, vid hvilken sednare de uti 5 §:n omnämnda taxeringsmännen kunde nises. Man hade då åtminstone ett bestämdt ärende till föremål för den sockenstämman. Orsaken hvarföre Utsktn frångått den ordinarie sockenstämman om hösten var den, att då Utsk:n , sedan fatligvårdsärendet förekommit, föreslagit en särskild fattigvårdsförordning, deruti fatligvårdsväsendet uppdrages åt en sockennämnd, så ansågo Ulsk:n skäl för sockenstämmas hållande om hösten lill stor del vara borta; men jag tror icke, att det skulle skada alt hafva dessa 2:ne sockenstämmor, och vill således icke motsätta mig förslaget derom; hvarvid jag tillika, till undvikande af För mycken reglementering, derom Frih. Nauckhoff ganska riktigt gjort aumärkn , med Hr von Hartmansdorff förenar mig derom , alt det bör heta: Maj eller Juni samt October eller November månader, såvida R. o. Ad. icke skulle finna ännu lämpligare att antaga Frih. Nauckhoffs förslag, enligt hvilket §:n skulle innehålla, att sockenstämmor i hvarje församling årligen skola hållas en om våren och en om hösten. Frih. Cederström: 1817 års ännu gällande förord ning innehåller uti 1 §:n: ”Sockenstämmor skola hållas årligen i hvarje församling uti Maj och October månader.” Hvarföre man skall antaga Hr von Hartmansdorffs förslag, att, i öfverensstämmelse med hvad Utsk:n tillstyrkt i betänk. N:o 4) föreskrifva det sockenstämmor skola hållas om våren uti Maj eller Juni, och 0111 hösten uli October eller November månader, kan jag icke inse; och derföre kan jag icke lieber medgifva, att mer än en månad hvardera tiden af året, nerol. Maj och November, bestämmas såsom den tidervmd, inom hvilken sockenstämmorna skola hållas. Jag anhåller att för R. o. Ad. få framställa hvilka olägenheter utrymmet af 2:ne månader för sockenstämmors utsättande skulle medföra.
Stige den fram som kan bestämma med hvad styrka en främmande fientelig magt kati öfverträda våra gränsor, om de en gång öfverträdas! troligt är, att vi vid en dylik olyckshändelse, för att kunna göra motstånd måste använda betydliga stridskrafter _ och då, är hvarje öfvad och vid sitt stånd och dess mödor vand soldat ett förträ fiel ig t och må hända oumbärligt stöd för den unge nykomne krigaren, sorn ännu aldrig vek ifrån faran då han såg den trottsas af härdade vapenbröder. Jag åberopar till stöd för detta påstående hvar och en af Ståndet som sjelf fört troupp emot fienden Träde den fram som nu känner bättre än Konung Carl XI och Hans Embetsman kände Sverige Statskraber och behof, då Han i öfverensstämmelse härmed danade vår Indelta armée. Man torde invända, att omständigheter förändrat sig sedan nämnde Konungs regeringj men det vöre en skam för ett fritt folk, med alla den Con - Den 3 Martn. 463 stitutionella frihetens förmåner, om det, på ett hundrade femtio år sä fallit att det, af brist på tillgångar nödgades rubba grundvalen för dess sjelfbestånd och krigsära. xViå åtminstone vi mine Herrar, snarare tillstyrka uppoffringar för bibehållandet af denna grundval, och aldrig, förledde af egennytta och ensidighet eller genom försummelse tillåta den att förfalla, än mindre medverka till dess upp. lösning. Några Rusthållare hafva, genom en Rusthållare® organ, här yttrat deras önskan om ännu en del af det återstående Cavaileriets reducering till fot, såsom bland annan enskildt förmon, äfven såsom förmonligt för provincen, Nerike är den province 60m deraf skulle skörda en sådaa förmån. De Raductinner som hittills skedt af Cavallerie till Infanteri, genom särskilta öfverenskommelser mellan Regeringen och de rustande hafva dels varit grundade på iakttagande af ett lörmodadt riktigt förhållande e~ mellan vapnen, dels med afseende å förmodade ekonomiska fördelar; men, då vårt lnfanterie nu mera genom
Inkomsterne, med Statsanslag af 348 R:dr samt hyresoch intresse-medel, utgjorde 7,073 R:dr 1 sk. 6 r:st.; utgifterne i underhållskostnad och understöd för Barnföderskorne, till ett medeltal af 4o4 under hvarje år, voro 1591 R:dr 23 sk.; och öfrige omkostnader 4>Ji2R:dr 21 sk. Under de sista 6 åren hafva vid detta Barnbördshus 2i3 personer erhållit undervisning i Barnmorske-yrket och blifvit såsom barnmorskor utexaminerade, af hvilka årligen 12 på allmän bekostnad der undfått fritt husruin och underhåll. Uti instrumentala Förlossningskonsten äro ock ^Barnmorskor från Landsorterne särskilt undervisade; hvarförutan vid Inrättningen 8° yngre Läkare tjenstgjort för undergående af Chirurgiae Magister-Examen. XLVI. Sällskapet för uppmuntran af öm oell sedlig Möllersvärd: Under Hennes Kongl. Höghet Kron-Prinsessans Höga beskydd och styrelse, har detta Sällskap, som stiftades den 3 Maji 1827, till föremål att understödja sådane, med tvänne eller flera barn uti fattigdom stadda mödrar, gifta eller enkor, hvilka gjort sig kända för öm och sedlig vård om barnen samt för ordentlighet och snygghet jemte en i Gudsfruktan och dygder efterdömlig uppfostran. Understödet, som är temporairt för hvarje gång, utdelas två gånger om året, i Maji och December månader. — Sällskapets genom frivilliga bidrag och sammanskott bildade primitiva Fond, 8,906 R:dr 16 sk., — 83 har vid 183a års slut uppgått till en Capital-Behållning af 15,927 R:dr 43 sk. 3 rist., som mot 6 procents ränta och behörig säkerhet äro utlånte. Inkomsterne, bestående uti årliga gåfvor af Eder Kongl. Maj:t och det Kongl.
Ad. beslutat 6 månaders bränningstid, hvilket innefattar precist detsamma, eller upprifvandet af R. o. Ad:s förra beslut, som innehöll 12 månader; så måste jag deremot reservera mig, ej derföre att R. o. Ad. utan inbjudning instämt i BondeSt:s beslut, men på den grund, att R. o. Ad., på enskild ledamots framställning, upprifvit ett redan fattadt beslut. Hr von Hartmansdorff; Då Ståndet förut förklarat, alt dess beslut i detta mål är förfallet, så måste det väl vara R. o. Ad. förbehållet alt besluta hvilken annan tid för brännvinsbränningens utöfning, änden förfallna, Ståndet tinner lämplig att bestämma. Detta är hvad Ståndet har gjort; jag tinner således Frih. Cederströms nu gjorda framställning sakna all anledning. Gr. Mörner: Efter min uppfattning har R. o. Ad:s beslut ej förfallit på annan grund, än att det ansågs afgjordt, att det skulle förblifva vid det gamla. Således behöfdes ej något beslut för att förklara hvad Utsktn redan förklarat vara afgjordt, och Ståndet, genom sitt bifall till Utsktns förslag, godkänt. Hr Lagerheim, Lars Magnus: Då det svårli gen genom någon tydning lärer vara möjligt att komma till annat resultat, än som måste följa af den nyss slutade voteringen, nemi. att R. o. Ad. medgifvit sitt förut fattade beslut vara förfallet, enligt hvad Ulsktn i detta hänseende framställt; så förenar jag mig i allo i den mening, att R. o. Ad. ingalunda genom detta beslut må vara förhindradt att vidtaga hvilken annan tids bestämmelse för brännvinsbränningens utöfvande, sorn Pi. o. Ad. finner för godt. Derjemte begagnar jag detta tillfälle, då jag har ordet, för att reservera mig deremot, att icke PresteSt:s inbjudning i detta ämne blifvit antagen. Jag har ej velat yrka votering derom, för att icke upptaga R. o. Ad:s tid. 3 §: n , i m o m.
Vid föredragning af Lag-Utskottets Betänkande, JVS 32, i anledning af väckta motioner om förändrad lagstiftning angående förmyndares förvaltning af omvndigs egendom, äfvensom kontrollen derå, afslog Bidderskapet och Adeln det af Utskottet framställda lörslag till ny författning angående tillsyn å förmyndares förvaltning af omyndigs egendom; hvaremot Betänkandet i öfrigt bifölls. S. I). Föredrogs och lades lill handtingarne Stats-Utskottets Memorial, JVS 77, med åtskilliga upplysningar och utredningar rörande jernvägarnes ekonomi och anläggningssält. Prot.-Utdrag den 15 April 1863. 323 S D. Föredrogs och bifölls Särskilda Utskottets Memorial, 33 1, angående arfvode för en Sekreterare. S. D. Efter föredragning af Stats-Utskottets Memorial, 33 82, angående behandlingen af frågor rörande folkskoleväsendet, förklarades detta Memorial icke kunna föranleda till någon annan åtgärd än att läggas till handlingarne. Från Flogv. Preslc-Slåndet. S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets Betänkande, JM 32, i anledning af väckta motioner om förändrad lagstiftning angående förmyndares förvaltning af omyndigs egendom, äfvensom kontrollen derå.
Hr Landtm, yttrade, det han funnit propos:n vara med ja och nej besvarad, utan alt han kunnat bestämma hvilkendera meningen varit den öfvervägande. Han ansåg sig således böra framställa propostr å de olika redactionsförslag, som blifvit framställda, och om ingen af dem blefve bifallen, återkomme han till Utsk:ns förslag. Hr von Hartmansdorff: Jag underkastar saken visserligen det behandlingssätt Hr Frih. o. Landtm, linner leda till målet; men efter det nu uppgifna sättet för propos:rs framställande, skulle det kunna handa, att, sedan flera möjliga propos:r först blifvit afslagna, vi dock slutligen kornme att rösta öfver den, som Hr Landtm, först gaf oss. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det han icke kunde erinra sig att förr än nu någon egentligen begärt propos. på Utsk:ns förslag till 10 §:n oförändradt, hvarföre ock Hr Landtm., då första propos:n derom icke genast antogs, ansåg sig böra framställa propostr å andra förslag; då nu likväl man syntes önska förnyande af proposm om antagande af Utsk:ns förslag, hemställde Hr Landtm , om 11. o. Ad. behagade oförändradt antaga IJtsktns förslag till 10 §:n. Ropades starka nej, blundade med några ja. ( ai H. 51 402 D e n 12 Mars. Hr Landtm, förklarade, det lian trott sig finna, att nej öfverrösta! ja. Hr Landtm, lat uppläsa Hr Råfelts förslag, så lydande: ”För tjenstehjon, torpare, som med dagsverken utgöra åtminstone största delen af sina skyldigheter till hemmansägare eller innehafvare, statfolk, samt handtverks-, bruks-, fabriksoch grufvearbetare, jemte deras hustrur och hemmavarande barn, skall husbonde, under den tid ai betsaftalet gäller, ansvara för försörjningen, så att icke de falla fattigvården till last; dock med rättighet att, om lian vill, af deras tillgångar eller arbete åtnjuta ersättning för den kostnad, han sålunda fått vidkännas.”
Utskottet har tagit detta ärende i Öfvervägande; och då, i anseende till såväl beskaffenheten af de göromål och åligganden, sinn tillhöra ofvan omförmälda befattning, hvars innehafvare skall mottaga, ordna, värda, utdela och redovisa alla till Riksgälds-kontoret atfemnäde tryckta rikdagsoch andra handlingar, som äfven den utom Riksgälds-kontorets hus belägna lokal, der handlingarne måste förvaras och hvarifrån hvarje utdelning deraf skall verkställas, denna befattning allt hitintills ansetts icke kunna såsom bestämd tjenstepligt, eller utan annan vedergällning, än den i gällande stat upptagna aflöning, åläggas någon af de vid Riksgälds-kontoret anställde tjenstemän, hvarföre ock, på sätt. ofvanföre är uppgifvet, särskildt arfvode för samma befattning varit, ända till innevarande års början af Rikets Ständer anvisad t; saint beviljande af enahanda särskilda vedergällning, intilldess nu ifrågavarande bestyr och dertill hörande åligganden kunna genom en framdeles förändrad reglering af tjenstegöromålen inom Riksgälds-kontoret förenas med en eller annan af de vid detta verk befintlige tjänstebefattningar, torde få anses fortfarande be höflig t, har, på grund häraf och då, i betraktande af ej mindre de i nian af handlingarnes tilltagande mängd
Danielsson uti ingifvet Memorial, som blifvit till Stats-Utskottet remitteradt, föreställt obilligheten af den Städernes Magistrats-Personer och Borgerskap åliggande skyldighet, att utan all vedergällning del - 360 StatsUtskottets Betänkanden. taga i de för Kronans räkning skeende Syner, Värderingar och Inventeringar; Och enär desse förrättningar i Carlskrona inträffade oftare än annorstädes samt ej sällan fortforo i4 dagar och derutöfver, förmente Herr Danielsson att då MagistratsPersonerne och Handtverksmännen sålunda hindrades uti sine göromål och yrken, med billighet och rättvisa instämde, att sådane Personer, vid Syner och Värderingar m. m. för Kronans räkning uti Städer och på Fästningar i allmänhet, undfå Dagtractamente, de förre efter Rese-Reglementet och Handtverkarne efter hvad lämpligt och skäligt kunde pröfvas, hvilken vedergällning i synnerhet borde tillerkännas Magistraten och Borgerskapet i Carlskrona, i anseende till det derstädes inträffande särskildte förhållande ; och hafva Ståndets samtelige Ledamöter uti Motionen instämt så vidt frågan rörer Tractamente för Magistrats-personer och Borgerskapet i allmänhet vid förrättningar för Kronans räkning. Stats-Utskottet har det remitterade ärendet till öfverläggning förehaft och af de remitterade handlingarne samt de upplysningar
Till sin Achates yttrade han: ”Så! nu har jag gjort min Svägerska till viljes; men i predikstol uppstiger jag aldrig mer. Mitt bröst är dessutom för klent”. Fortsättningen af ungdomsvännens berättelse förtjenar att anföras med hans egna ord. ”Under hela skoloch gymnasii-tiden, då ingenting oss emellan var doldt, voro hans seder och religions-grundsatser rena och okonstlade. Han talade aldrig lättsinnigt eller irreligiöst, tålde ej sådant tal, och tyckte ej heller om att man lastade någon art religion, som menniskor af öfvertygelse omfattat. Göteborgs Lectorer hade gjort sig misstänkta för Swedenborgianism. De retirerade dock samtligen i tid; med undantag af en Lector Beijer, som längst höll i att försvara sina satser. Han blef derföre, genom konglig resolution, förbjuden att föreläsa Theologien. Thorild, fästande alltid sin uppmärksamhet helst vid dem, som han trodde tänka på egen hand, afhörde desto flitigare ett af Beijer hållet collegium i Philosophien, hvarvid denne behändigt framsmög sina villomeningar. Lärjungarne i allmänhet förmärkte dem knappt. Men Thorild ägde redan skarpsinnighet och kännedom nog dertill. Att skönja hvarje slik afvikelse från den Lutherska renlärigheten, att visa och försvara dem, var för honom ett roande tankspel. Emellertid tror jag, att detta Beijerska collegium lade hos honom första grunden till Scepticism. Han lärde vid samma tid Fransyskan, och öfverkom Voltaires skrifter; af hvilka han kunde en stor del utantill. En hädare blef han likväl aldrig. Han författade nu redan allahanda: men under dessa åren var hans stil endast lätt och lekande. Så beskref han, sedan han blifvit Student i Lund, det akademiska Rectors-ombytet 1776 i ett vers-stycke, hvaraf jag nu kommer ihåg endast de första raderna: Under mångstämdt spel och sång Suto Lärosätets Fäder, Uti sina högtidskläder, Med ett allvist högtidstvång. Mycket krus och mycket bång, Mindre ratio än oratio; Många glosor ur Horatio, Tagna dock med laga fång.
Maur stadfästade rä tigheker under namn af Privilegier, som skydda bade BissoppsÄmbetet och desi Lönewilkor, utan och emot Rikets Grundlag af d. 6 sistl. Innii, hwaruti 2y Z utkryckeligen stad» gar, att med BifkopparneS wal förhällas skall testor förra manligheten scb utnämne Nonunpen en af de föreflagneTy, som förra manligheten icke medgaf mer an 2 a g mänaders uppssof af tid för Skiften, att inkomma med underdåniga förslag till de ledige BissoppsÄmbeten; mäste följden af der gifna hushållnings förslaget blifwa, att Presterssapek wid inträffande Bissoppsledigheler, antingen stall fränkannas desi urgamla och lagliga rätt, akt hwart i sitt Stift uti wänlig och »vederbörlig ordning malja Bistoppar, eller akt Konungen i Räder icke mä utnämna nägo'n af de förestagne twärtemot Grundlagens ordalydelse. Huru litet det ena och det andra uti omförmalte förslag kunna förenas med Rikers Grundlagar och gällande Författningar, lärer Högloft. StatsUtstottet raltwist inse. Wal stadgar Kyrkolagen uti A H af 24 Cap. att, efter Stiften äro store och BiskopSÄmbetet swart, förmedelst de mänga arender, som derwld förrättas mäste, skall Biskopen hafwa sig Den 7 November' 483 sig till hjelp LonsistorialeS, samt i Städer och pä Landet probstac med hwrlkaS räd han ett och annat ä Ämbetets magnar siall uträtta. Men ingenstädes bchoer bemälle