Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
samt i likhet med hvad BorgareSt. redan gjort ville för sin del besluta: att vid inrikes brefvexlingen ett medelporto för bref, som befordras emellan de orter, der post-anstalter finnas, må, utan afseende på afståndet, bestämmas till 4 sk. b:ko för hvarje lod till och med xn vigt af 8 lod, samt att för bref, hvars vigt öfverskjuter sistnämnde lodtal, må lillgodonjutas porto-moderation, i enlighet med Kongl. Förordn. den 13 Okt. 1785; alt, vid inlemnandet af dylika bref å post-kontor eller postexpedition, till porto-afgiftens erläggande skola begagnas s. k. frimärken ; att bref, som inläggas i de breflådor, hvilka, efter GeneralPost-Styrelsens föranstaltande, anbringas vid Post-anstalter, äfvensom å andra ställen, der posterna färdas förbi, samt å diligenser och ångbåtar, böra vara försedde med frimärken, i värden motsvarande portot efter brefvens vigt. vid äfventyr att i annat fall bref-emottagaren ålägges att detsamma ersätta; ali lösbref och lokal—bref må, emot hittills stadgad afgift, befordras, samt denna afgift fortfarande tillkomma Posl-förvaltarne; bö - 88 Den 7 Juni f. m. rande likväl dylika bref, för att genom Post-verkel fortskaffas, i vigt icke få öfverstiga, lösbref 8 lod sami lokal-bref 4 lod; att lill bref-dragare, der sådane af General-Post-Styrelsen anställas, skall för hvarje bref, som till adressaterne hembäres,-af desse betalas 1 sk. b:ko; att frimärken skola, på sätt General-Post-Styrelsen derom förordnar, frän Post-verket ullemnas; samt att 2 proc. af hvad genom dylika märkens försäljning inflyter, må användas till ersättning dels till de personer, åt hvilka nämnde försäljning kan varda npdragen, dels åt den eller dem vid Post-verket, som få vidkännas besväret med frimärkenas emottagande, vårdande och redovisande; att Post-kartorne endast skola uptaga antalet orekommenderade bref, men icke adressatens namn, såvida icke delta sednare särskildt äskas utaf bref-afsändaren, som dä derför erlägger en serskild afgift, hvars belopp K.
Att, som i den ort, der Motionairen ar bosatt, få personer finnas, sorn undergått de academiska prof, hvilka berättiga till förande af andras talan inför Rätta, och detta förhållande gåfve bemälte personer tillfälle att fordra alltför dryga arfvoden samt ofta satte rättsökande utur stånd att erhålla nödigt rättegångs biträde; så borde, till undanrödjande af denna olägenhet, tillstånd lemnäs en och hvar, som eger f örtroende samt är känd f ör redlig vandel, att f öra den parts talan, som honom derom anlitar ; och af Nils Strindlund, med hvilken. Riksdagsfullmägtige Olof Pehrsson och Eric Ericsson från Stockholms
— Förordnanden för dess Ledamöter. Sept. p. 4- — Förordnanden för den i afseende på Grundlagarnes och RiksdagsBéslutets felfria tryckning. Dec. 2 A. P. 4°7* 619 TryckfrihetsFörordningen, angående förändringar uti. Aug. Tryckning af Ridderskapets och Adelns Protocoll, angående tjenligaste sältet dertill. Trädgaller, angående flyttbara vid mätning af Spannemål. Trädhus i Götheborg, om inköp af någre, hvilke äro belägne nära Kronans Förrådshus. Febr. P. 635. Tull. Se SjöTull. TullBevakningen, så väl den inre, som den emot Norrige, om upphäfvande af. Dec. 2 A. P. 14. TullBevillningen, angående Reglementariske föreskrifter vid Tariffen för. Dec. P. 5. T u 11 För fa It ni nga r, angående förändring uti nu gällande. Tullmedlen, angående granskning af redogörelsen för. Se Revisorer. — angående deras öfverlemnande till RiksgäldsContoiret. Se Revisorer. — om förrättad granskning deraf. Aug. P. 402. Sept. 2 A. P. 187. TullUmgälderne, angående deras liqviderande i Svenskt Mynt. Sept. 2 A. P. 4or. Oct. P. 55. Tull Verkets Styrelse och Förvaltning, om förändring i organisationen deraf. Dec. 2 A. P. 2o5. Tunelius, om gratification för StatsCommissarien. Dec. P. 101. Tågande Trupper, om förhöjning i Betalningen för deras underhåll. Aug. P. 619. Törne, Michael, von, yttranden. Sept. P. 255. B. 33. Törneblad, Carl, yttrande. Mars P. 521. u. Uddewalla Stad, om ersättning för Tertial och Sextal af Accisoch Bakugns-penningar. April P. 515, 53a, 577. — om förändring i belalningsgrunderne för det Banco-lån som blifvit
Jag får lill svar derå nämna, att någon sådan advocatyr tror jag icke behöfvas, enär den som afgifvit förslaget naturligtvis gjort det i afsigt att det af Hr Gr. o. Landtm, skulle framställas till pröfning, hvarom intet förbehåll behöft göras. Jag anhåller således, att frågan må få gå sin vanliga gång. ben 18 April e. m. 565 Gr. Spens: Om Hr Cederschjölds förslag till gemensam tanka, hvilket genom resultatet at den nyligen hållna voteringen förklarades utgöra R. o. Ad:s gemensamma (anka, hade bestämdt innehållit, att R. o. Ad. icke ansåg någon förändring af ifrågavar. grundlags-§ vara nödig, nyttig eller lämplig, så skulle jag med Hr Printzenskjöld instämma deruti, att hvarje annat förslag till gemensam tanka nu vore förfallet; men då nu detta förslag icke innehåller någonting annat, än alt det förslag, som Const.Utsk. framställt, är onödigt, onyttigt och oantagligt, hvilket i min tanka alldeles icke utesluter antagandet af ett bättre och riktigare; så enär ett, åtminstone efter mitt sätt att se saken, så beskaffadt förslag redan förut var af Gr. Lagerbjelke framstäldt och af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, upptaget, såsom ett möjligen blifvande öfverläggningsämne, kan jag icke finna något skäl, hvarför detsamma icke skulle erhålla samma rätt som det, hvilket redan blifvit understäldt R. o. Ad:s pröfning. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han, för att, såvidt pä honom ankom, förkorta öfverläggningen, trodde sig böra tillkännagifva, det han, dä Gr. Lagerbjelkes förslag icke stod i strid med R. o. Ad:s fattade beslut och icke sträckte sig utöfver det ämne, Const.Utsk;s mein. omfattade, ansåg sig icke vara berättigad alt vägra propos. om detta förslags antagande såsom R. o. Ad:s gemensamma tanke. Frih. Palmstjerna, Nils Fredr.: Då jag endast ärnade hos H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, anhålla om någon förklaring af FIr Gr. o.
Kristendomens höga och enkla sanningar avhandlade i en lärd och vetenskaplig form utgör vad man kallar Theologia Dogmatika. Man inser lätt att detta studium förutsätter kunskaper i logik, metafysik, moralfilosofi och framförallt bibeltolkning. Därför borde det tillhöra akademierna. Men då skulle de flesta av de ynglingar, som söka sig till läroståndet och saknar medel att vistas vid akademierna längre tid än ett till två år, alldeles gå miste om undervisningen om de inte hade gjort en början under gymnasietiden. Då varje bildad man bör ha kännedom om de teologiska termerna och läroformerna, som förekomma i litteratur och historia och dessutom skärper fattningsförmågan och breddar förståndet, vill kommittén inte utesluta denna vetenskap från gymnasierna. n skicklig lärare skall inte försöka hos en gymnasist inplanta vidlyftiga utredningar i varje dogm. Utan klart och redigt uppmärksamma de viktigaste, uttyda vetenskapens terminologi och överensstämmelsen mellan bibelns egna ursprungliga uttryck och ord, som är inom den Lutherska dogmatiken antagna. Till de viktigaste dogmerna räknas inte blott den kristna salighetsordningens grundsanningar och föreskrifter utan även de som inom kyrkan genom seklerna väckt mest uppseende. De mest användbara läroböckerna är Benzelli Repetitio och Wöldikes Compendium Exegetiken Denna benämning anger de Bibliska Grundspråkens läsning på gymnasierna. Man får dock vänja sin elev att inte bena sönder varje bibliskt språk eller framlägga alla de ställen som blivit uttolkade av lärda män. Kyrkohistorien Av denna intressanta kunskapsgren kan man föga begripa, om man inte har kännedom om dogmatiken och både politiska och filosofiska historien. Därför bör läraren undervisa i kyrkohistroiens fösta elementer, De tre första seklernas historia, berättelsen om kristendomens spridning till den blev av Konstantinus skyddad som statsreligion. Korta biografier om de första kyrkofäderna, konsilier och kyrkomöten, munkordnars inrättande och påvens makt fram till reformationen. Läroböcker är Möllers kyrkohistoria. Schröcks rikhaltiga sammandrag, översatt av Ödmann samt Turrentini på ren latin. Filosofi Man har tvivlat om någon filosofi redan på gymnasiet kan studeras med nytta.
Och att som hr Hedberg stå och ropa: » Det är bra. Det är Mycket bra. Det är utmärkt bra. Det här är alldeles förbannadt bra » — det är att alltför litet begagna sig af den förmån att på ett nyanseradt sätt uttrycka sina tankar, som ett talspråk i alla fall erbjuder. Och det är från detta intelligenta sätt att kritisera, som den ofta hörda frågan, när det gäller en kritik, härleder sig:: » Berömmer han? » Eller också: » Skäller han? » Ett tredje gifves icke. Detta gäller nu kritik i allmänhet Och skulle för tydlighetens skull något tillägg behöfva göras särskildt för karakteristiker af skådespelare, så vore det ungefar följande: Man måste, när man ser för sig det stora materialet af roler, i hvilka skådespelaren uppträd t, först och främst på något sätt ordna detta, d. v. s. gruppera dem i olika afdelningar för att få materialet öfverskådligt Man finner då lätt, i hvilka uppgifter han lyckats bäst, och för att klargöra bilden söker man så skildra, hur han bar sig åt för att spela denna rol. En ytterst vigtig och upplysande sak är, om man sett två utmärkta skådespelare utföra samma rol. Man finner då, att de ofta af denna gjort något helt olika. Och en framställning af denna olikhet i » sättet att taga rollen » ger lätt ett ytterst vigtigt bidrag till konstnärens karakteristik. Hr Hedberg, som ej talar om annat än, huruvida det är bra eller dåligt, har heller icke på ett enda ställe vidrört denna sak, som dock innehåller lösningen på gåtan, hvari konstens väsen egentligen ligger. Här fans dock utmärkta anledningar till hands. Han kunde t. ex. ha jemfört Fredriksons Stensgård, med hvad Reidiers nyligen här gjorde af denna karakter; eller Thegerströms Stockman med Hillbergs och Reimers ’ olika framställningar; eller Dahlqvists Hamlet med Swartz ’; eller Pierre Delands Gaspard med Almlöfe; eller Almlöfs Daniel Hejre med Bruns; o. s. v. o. s. v. Det der är litet svårare och kräfver mer både studium och talang. Erkännes.
Denna nattvakt verkställes genom tvänne Patruller, hvilka, bestående hvardera af 2 Man, som hvarannan timme aflösas, nattetid äro i oafbruten rörelse inom hvar sitt bestämda district i berörde del af Staden, derunder alla Gator och Gränder hvarje limma af Patrullerne besökas. Compagniet är stäldt under ÖfverStåthållare-Erabetets inseende och styrelse; och till detsammas underhållande uppbär Öfver-Ståthållare-Embetet årligen af Borgerskap^ genom dess Bemedlings-Commission i5,ooo R:r Banco, samt af Brandvakts-Cassan, såsom ersättning för nämnde Naltvaktshållning 2,5oo R:dr, tillika med Inqvarterings-Medel och några andra smärre inkomster; hvarjemte goo R:dr årligen erhållas af Borgerskapet till Beklädnad och Aflöning för vaktknektar, hvilka verkställa häktade (kvinnors bevakning, i stället för den till MilitairCompagniet förut hörande så kallade Separerade vakten, som, i anseende till dess iråkade förfall blifvit upplöst. Stadens Brandvakts-Compagniej hvars ändamål är, att genom bevaknings-patruller i Hufvudstaden nattetid trygga innevånarnes säkerhet till personer och egendom, så väl för eldsvåda, som i andra afseenden, utgöres af en Capitaine eller Chef, 1 Lieutenant, 2 Adjutanter, 5 Under-Officerare, 12 Rotmästare och 200 Soldater. Sedan de 4 Par Brandvakter, hvilka patrullerade i Staden inom Broarna innan nattvakten derstädes den 1 sistlidne Junii af Militair-Compagniet öfvertogs, derefter blifvit använda till Patrulleringens förstärkande på Malmarne, är antalet af Brandvaktens ständiga patruller hvarje natt 10 å Södermalm och 16 å Norrmalm, hvar och en bestående af 2 man med aflösning.
Reservation pf Herr Cancellie-Rådet A. von Hartmansdorff, den 51 Mars i83y. Om jag varit tillstädes, då Utskottet fattade sitt beslut, angående Gratificationen åt Bankens Byggnads-administration, skulle jag genast hafva sökt göra den åsigt gällande, hvitten jag nu vid betänkandets justering endast kan såsom reservation underställa Rikets Höglofl. Ständers egen pröfning. De berättelser Utskottet mottagit från Herrar Revisorer och Herrar Fullmägtige vitsorda, å ena sidan, att taket å ettnybyggdt hus, sorn redan kostat Banken mycket nitra än -påräknade eller sannolika summor, är färdigt § Bil. t. Banco-Xjt skottets Memorial N:o 34. att instörta, och att följaktligen betydliga kostnader måste, till förekommande deraf, ytterligare göras; mep att ehuru felaktig flen fordna Byggnads-Administrationen följaktligen synes hafva varit, kunna några ansvars-påståenden, med utsigt till ersättning för Banken, likväl icke göras, Å andra si-: dan åter visar det sig, att den nya Bygg-; wads-Administrationen utfört sitt uppdrag med en besparing af 4'37°? i5 s. under Bostnads-försiaget och för 6,870: i5 s. B:ca ringare belopp, än hvartill Professoren Gjör-. pell under förl. Riksdag hade kunnat, men icke velat åtaga sig, samma arbete på entre-: prenad, Mina slutsattser af dessa förhållanden ära, att de yttre controllerne icke förmå freda Banken för dåligt och öfverdrifvet dyrt arbete, i fall det personliga nitet hos vederbörande icbe verkar deremot; att, i motsatt händelse, godt arbete kan utföras för mycket mindre kostnad än entreprenad-anbud; öch alt en lycklig vändning från ett elakt till ett berömligt förhållande i detta afseende egt rum inom Banken. —- Också hafva Herrar Revisorer föreslagit, att de Umbetsmän, som närmast ega förtjenstén af denna lyckliga förändring, måtte derföre af Rikets Stander belöpas, Jag ypstäilWner, Bil. t.
St. ej böra underlåta att utöfva en välgörenhet, som vid detta tillfälle är långt ifrån att vara olämplig, utan tvertom borde framstå såsom en högsinnad och ädelmodig gärd af välvilja för en af döden afbruten förtjenstfull verksamhet, och af deltagande för en sitt stöd beröfvad obemedlad och aktningsvärd familj. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag gör ingen anmärkn. dervid, att saken framkommit genom enskild motionär. Flera sådana framställningar hafva blifvit gjorda med mera eller mindre skäl. Frågas nu: förefinnes någon giltig anledning att bifalla denna motion? Ar Stockholms Allmänna Barnhus en sådan inrättning, att bennes tjenstemän böra af Staten pensioneras, eller är hon det icke? Jag anser Barnhuset vara stiftadt för att, så vidt möjligt är, förekemma följderna af osedligheten inom hufvudstaden. Det är således icke för det allmännas tjenst, utan för den enskildta lösagtigheten som inrättningen är gjord. Stockholms stad borde derföre ensam uprätthålla anstalten. Likväl har Staten dertill gifvit ganska betydliga anslag. Skall han nu derjemte pensionera denna inrättnings tjenstemän: så böra väl dessa åtminstone hafva jemngoda förtjenster med Statens embetsman. Men enka och barn efter en Statens tjenare, som blott några få år innehaft sysslan, äro icke pensionsberättigade. Frih. Cederström har jemfört den aflidne mannen med en soldat, som stupat på slagfältet. Det är icke längre sedan än i sista plenum, då R. o. Ad. visade, huru man förfar mot soldater. Om en sådan tjenat länge, så får han i pension )2 R:dr; men bans enka och barn intet. När R. St. på detta vis behandla Kronans verkliga tjenare, ty en sådan är soldalen, och när man, på sätt jag vid ett föregående tillfälle anmärkt, dessutom ersättningslöst betager dem 5,800 R:dr, hvilka bort dem tillgodokomma: så torde det icke vara skäl att Staten bortskänker penningar på ifrågaställa sätt. Jag afslyrker således R. o Ad. att besluta något annat än Statslltsk. här tillstyrkt.
Men Annжus Domitius, som tvivlade på allt och tvivlade på intet, alltefter lynne och omständigheter, var i dag icke öppen för den bevisande kraften av ett underverk. Det endast retade hans nyfikenhet. Han beslöt att från kyrkan begiva sig till biskopliga palatset för att se den uppståndne. Med en närmare skildring av undrets förlopp skulle han utan tvivel fägnas av sin fromma Eusebia, som nu intog hedersrummet där ovan på galleriet och säkerligen var mycket överraskad av sin Annжus' bråda uppträdande i storkyrkan. - Bah, sade han till en av sina centurioner, Apollonios av Tyana och Simon Magus hava också uppväckt döda. Det är en konst, som nu för tiden odlas med framgång. Att i våra dagar dö och ej varda uppväckt är en ogynnsam tillfällighet, ett dåligt tärningkast, caniculж och ingenting annat.1 1 Underverk av sådant slag som det här skildrade vet historien tyvärr att omtala alltför många inom kristna kyrkan. Kyrkofadern Augustinus uttalade sina bekymmer däröver, att prästerskapet på hans tid för flitigt visade sin förmåga att uppväcka döda, och uppmanade det att därmed upphöra, emedan sådana underverks ändamål att vittna för den rätta läran mot kätteri och hedendom redan vore vunnet. Under tiden hade mannen, som atanasianerna sett vid hörnpelaren till tvärskeppet, och vars åsyn stärkt de livdömdes mod, trängt sig genom hopen, som skilde honom från koret, och närmat sig prokonsuln. Han ådrog sig genast Annжus Domitius' uppmärksamhet genom den tysta, men synliga hyllning, som dessa ägnade honom. Mannen växlade några ord med prokonsuln av Akaja, och när han kort därefter vid Annжus Domitius' sida, omgiven av sina trosfränder lämnade kyrkan, hade det namn, han yppat sig äga, flugit genom soldaternas leder, meddelat sig prästerna, fortplantat sig till menigheten, så att alla ögon voro fästa på honom och ett sorl av röster ledsagade honom, vilka uttalade namnet Atanasios. SEXTONDE KAPITLET. Under den nye kejsaren.
Ben l5 Octoher e. m. 95 Möjligheten af Förslagets antagande anhåller jag få visa genom en kort calcul af RiddarhusSecreterarens inkomster och genom en jemförelse mellan dem och de sorn njutas af andre Tjenstemän» RiddarhusSecreterarens lön är 600 R:dr Banco; dess tractamente under Riksdagarne är 300 R-.dr Banco i månaden. Ifrån och med 1809 till och med 1823 eller under 15 år, hafva Riksdagarne upptagit en tid af 43 månader, som per medium för året gifver s:ne månader eiler 900 R:dr Banco. Enligt Ridderskapets och Adelns beslut vid förra Riksdagen tillkommer RiddarhusSecreteraren för hvarje diplom# 50 R:dr Banco; från och med 1809 till och med 1822 eller under 14 år hafva 173 introductioner ägt rum, hvilket per medium för året gifver minst 12 Introductioner eller 600 R:dr Banco. Upptages nu Boningsrum, Uthus, Ljus och Vedpenningar till 300 Rtdr Banco, hvilket kanske ej är för drygt beräknadt, så uppstår ett resultat af 2,400 R.dr Banco för året, hvari dock ej är inberäknade de särskilda discretioner sorn erhållits då Riksdagarne hållits utom Hufvudstaden samt respenningar och resetractamenten vid sådane tillfällen. De fleste af Statens embeten, så i civil som militaireväg, och deribland sådane, som icke allmännast uppnås och som anses underhålla sine innehafvare, medföra på långt när icke så betydlig inkomst. Enligt de underrättelser jag varit i tillfälle förskaffa mig, tjena Assessorer i Hof« Rätter och Collegier för endast jooo R: lr Ban - g6
Detta förtydligande torde wara sä mycket nödigare, som afsigten med stadgandet i nystämnde Moment ar att Miksens Ständers Fullmagtigc ma aga tillfälle och räderum, art innan den i päföljande Martil manad ffeende Taxeringen kunna bedöma om de crbällne upgifterne föranleda till nägon ändring i Bewillnings Tarifferne-eller icke. 7 §. Uti s:dra Mom: rattas orden: Banco och Speciemynt till Bancomynt. y §. Början af denna §. ändras till följande lydelse: *' De instructioner och förordnanden som, rörande rakenffaperne öfwer Kongl. Maj.-ts och Kronans till Stats-Werket anflagne räntor samt upbörden och redowisningen, redan finnas utfärdade etc. Dä de Refpectiye Med-Ständen tackas inse att hwad Borgare-Ständet i förenämnde matto, till rättelse e§reflagit pä intet sätt motsäger eller förändrar Riks-Ständcns fattade beslut, utan blott äspftar ett i Ståndets tanka nödwandigt^ förtydligande deraf, wägar Ständet gjöra sig derom förwistadt, att denna dest afsigt warder med Lena - Den 17 April. 797 benägenhet ansedd och att de Rcspcctive Ä?ed-Ständen pä denna wördsamma och manliga anmodan, mod BorgareStändet ssg förena uti det beslut, att meranämndc rättelser l Ztdje Artikelns redaction warda wid expeditionens författande behörigen iakttagne. Ulr suprs. Lx Urotocollo hs. kelsson. Utdrag afProtocollet, hältet nti Borgare-Ständets Plenum wid Riksdagen i Stockholm ten 6 April i8lv. S. D. I anseende tit de undantag ock rättelser', som Högloft. Riddelffapet och Adeln samt Högwördige Preste-och Hederwarda Bonde-Ständen, enligt ProtoeollsUtdrag af den fli sistlidne Marti, och 2-.dra i dune manad förordnat, beflöt Borgare - Ständet, att mod Högloft.
En Bank, som är försatt i den ställning, att den, inom förloppet af en i Lag stadgad tid, efter det dess sedlar blifvit i sådant ändamål företedda, icke kan infria desamma, synes sedermera ovilkorligen böra upphöra med sin sedelutgifning, äfven om Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, vid den föreskrifna undersökningen, skulle finna, att Bankens tillgångar, vid deras framtida realiserande, möjligtvis kunna medgifva full liqvid för alla dess, vid undersöknings-tillfället, egande skulder. 5:o Till beredande af ökad säkerhet för innehafvarne af de enskilda Bankernes sedlar, har jag trott sedelinnehafvare böra ega en i Bank-Lagen uttryckligen stadgad företrädesrätt till liqvid af Bankernes tillgångar, framför dessa sena res öfriga fordringsegare. Sluteligen har jag ansett mig icke kunna underlåta att fortsätta mitt, vid sista Riksdag, förgäfves lramstälda och förfäktade yrkande ora åliggandet för meranämnde Banker, att, derest Kongl. Maj:t och Rikets Ständer framdeles skulle pröfva landels fördel eller andra omständigheter sådant fordra, med klingande mynt sina sedlar, efter en bestämd tids förlopp, inlösa. De mångfalldiga, obestridliga skäl, hvarpå ett stadgande härom skulle sig grunda, torde endast behöfva antydas, och jag får dessutom i sådant afseende hänvisa, dels till reservationerne vid Rikets sist församlade Ständers Bancooch Lag-Utskotts Utlåtande l\T:o 4> dels ock till de hos Riks-Slåuden i anledning deraf då förefallne discussioner. Af Herr Nordenanckar: Emot förenade Utskottens förslag till PrivalBank-lag, reserverar jag mig i följande delar: * §• Den minimi-summa för actie-teckning, sorn Utskotten föreslagit, anser jag vara för stor och blifva ett väsendtligt hinder mot bildandet af Bancooch Lag-Utskottens Betänkande, JY:o i. 3i nva sådane inrättningar, sedan de nuvarande upphört.