Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom K. Brefvet d. 24 Febr. 1837 är stadgadt, att Landsh:n i Malmö skall åtnjuta dels 400 t:r korn, utgörande den bestämda afgiften för åtnjutandet af arbetsskyfdighet från vissa hemman, dels också arrende-afgiften för sjelfva kungsgården 1000 t:r. Det är således stadgadt, att lönen skall utgå med 1400 t:r spanmål och icke i penningar. Vidare är sagdt, att kungsgården borde utarrenderas, _ och att, om vid framdeles skeende utarrendering, arrendet icke upginge till nämnde belopp, K. M. skulle äga att i detta afseende göra jemkning. Således synes, att det belopp, som Landshm på grund af sin fullmakt äger upbära, utgör, i likhet med hvad som utgår till den nuv:de, 1400 t:r. Är man ense om detta och går till Utslcs förslag, så finner man att lönen der är uptagen till enahanda belopp, eller 1400 t:r spanmål. Jag kan således icke finna annat, an att Utsk. förfarit alldeles riktigt och i full öfverensstämmelse med gällande författnm. Jag kan icke heller inse, huru det skall kunna upslå några sådana kollisioner som dem Gr. Frölich sökt göra troliga; ty om t. ex. Landshm skulle från Statsverket upbära dessa 1400 t:r spanmål, och arrendet deremot inginge till Kronan, så blefve detta blott en onödig omväg. Den andra anmärkn:n, sorn Gr. Frölich framställt, var, att han ansåg att man gått lättsinnigt tillväga, då man på Skånska Hushållningssällskapets förord ansia-, git så betydliga summor som dessa. Afven i detta fall har Utsk. förebyggt alla farhågor. Utsk. har nemi. föreslagit, att Institutet skall skötas af en Styrelse, som K. M. skulle utnämna, och det är till denna Styrelse som summorna skola utbetalas. Dessutom är i mom. d) uptaget, att ifrågav:de medel skulle utgå under åren 1858 och 1859.
Jag icke varit återhållen af den tankan, att denna af ett uråldrigt bruk vördnadsbjudande Act, på ett uteslutande sätt tillhörde Statens Stora Högtidligheter. Denna öfvertygelse ledde Mig, att afvakta Rikets Ständers Mig i detta afseende meddelade önskningar, och Jag emottager dem nu med den erkänsla, som hvarje nytt prof af Deras tillgifvenhet för Mitt Konungsliga Hus alltid ingifver Mig. Jag bifaller således Rikets 324 Den 4 December e. m. Ständers begäran, och skall framdeles bestämma tiden. Jag förblifver Eder, Gode Herrar och Svenske Män , med ali Kongl. Nåd och ynnest städse väl bevågen, Lades till Handlingarne. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 2 eftermiddagen. In Fidem Protocolli Nils Snoilsky. Thorsängen den 4 December. Plenum klockan 6 eftermiddagen. ortsattes den i förmiddags Pleno började pröfning af Särskildta Utskottets den 2J sistledne Augusti afgifne, samt den 27 i berörde månad eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, rörande reglering af Rikets Styrelse-verk. Herr Grefven och Landt-Mcirskalken uppropade Herr von Hartmansdorff \ Augustj och Den 4, December e. m. 3&5 A Herr Hammarskjöld, Lorenzo, hvilka båda i förmiddags Pleno anmält sig att tala i ämnet, men ingendera af dem var nu närvarande. Herr Grefven och Lan dl-Mar skalken yttrade , att då under discussionen blifvit yrkadt, dels att Ridderskapet och Adeln måtte instämma i Borgare-Ståndets beslut, dels att Särskildta Utskottets ifrågavarande Betänkande måtte blifva hvilande till nästa Riksdag , ansåg Herr Grefven och Landt-M^iskalken sig först böra hemställa, om Ridderskapet och Adeln behagade instämma uti Burgare-Ståndets rörande detta ämne fattade beslut. Ropades J a och N e j. Hvarefter Herr Grefven och Landt-Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln önskade att Särskildta Utskottets Betänkande borde blifva hvilande till nästa Riksdag.
Utskottet inser visserligen afsigten med denna föreskrifne inskränkta tid, att nemi.; vid ett så beskaffadt UppbördsVerk, som TullVerket, vederbörande Uppbördsman skulle betagas tillfälle, att, genom fördröjde Redogörelser, kunna fördölja Balancer, genom betäckande af det ena årets brist, med ett annat års Uppbörd; men Utskottet har erfarit såsom en »följd häraf, att stundom upptagas uti Redogörelserne utgifter, som egt rum intill den dag, Räkenskapen afslutas, ehuru desse utgifter rätteligen tillhöra det nya året; att stundom, i anseende till uteblifne qvittencer för redovisningsårets utgifter, desamma i saknad af verificationer, icke kunna förr än uti påföljande årets räkenskaper till redovisning upptagas; Betänkande n, N:o 331. 47 ock ändtligen att stundom skall redogöras för utgifter, tillkomne genom föreskrifter eller anordningar, emanerade det föregångne året. Då likväl dessa olägenheter egentligast förekommande vid Revisionen af Räkenskapen, till den del som låter sig göra komma att afhjelpas i sammanhang roed sjelfva bokslutets förändring, anser Utskottet förhållandet i denna del icke heller föranleda någon framställning å R. St:rs sida. Vid förvaltningen för ifrågasatte år har någon anmärkning icke förekommit, utan har densamma funnits öfverensstämmande med den för K. GeneralTullstyrelsen gällande Instruction samt de af K. M:t i Nåder meddelade serskildta föreskrifter. §. 5. Enligt hvad Utskottet uti Betänkandet N:o 62 yttrat, borde väl utlåtande här meddelas rörande den af R. Sttrs senast församlade Revisorer gjorda anmälan, att, genom TullVerkets förändrade organisation, en betydlig tillökning i Verkets utgifter uppkommit. Men då frågan härom i hela sin vidd, eller omfattande så väl den förflutna tiden som organisationen hädanefter, vid denna Riksdag genom motioner blifvit framställd samt Stats-Bevillnings samt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten ingått i pröfning af ärendet och deröfver uti Betänkandet N:o 88 pag. 1 yttrande meddelt , får Utskottet här endast åberopa samma utlåtande.
Jemte det Borgareoch Bonde-slånden gillat förslaget om förbudets upphörande, har Borgareståndet tillika antagit de å artikeln föreslagna bestämmelser, med endast det tillägg vid rubriken, att arbetslönen skulle i värdet inräknas; hvaremot Bonde-ståndet, som gillat den föreslagna redaktionen, bestämt införselstullen lill 33} procent af värdet. Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet hafva deremot i dessa hänseenden bibehållit gällande bestämmelser. Häraf följer, att frågan om förbudets upphörande måste förfalla; och att åter, i följd deraf, nu gällande taxa i afseende å artikelns redaktion bör förblifva oförändrad. Beträffande deremot införselstullen å frunlimmers-kläder, nya, a f till införsel lofgifna tyger, så hemställer Utskottet till Borgare-ståndet, alt det ville instämma i de öfriga Ståndens beslut om bibehållande af nu stadgade afgift, 33} procent å värdet; Och föreslår Utskottet, för annan händelse,^följande proposition till omröstning: 194:o Den, sorn aqser, alt, på sätt 3 Stånd beslutat, införselstullen å fruntimmerskläder, nya, af till införsel lofgifna tyger, skall bibehållas vid 33} procent af värdet röstar Ja; BeviUnings-Utskottets Memorial j N.-o 23. 21 elen, det ej vill, röslar Nej; Vinner Nej, nedsättes denna lull lill 25 procent af värdet. Borgareoch Bonde-stånden hafva godkänt, men Ridderskapet och Knallhattar yldeln samt Preste-ståndet, under vidblifvande af gällande taxa, ogillat, Utskottets förslag att nedsätta införselstullen å knallhattar från 36 till 20 sk. skäl pundet. Derest Ridderskapet och Adeln, saint Preste-ståndet icke frånträda sitt skiljaktiga beslut och, lika med öfriga Stånden, antaga Utskottets förslag, föranleder skiljaktigheten följande omröstning: 195:o.
Malms församl(ing) hollen, då församl(ingen)s innewånare togo i öfverwägande, på hvad sätt man bäst kunde förekomma, att utsochnes fattige ej måtte tigga här i sochnen, och som det tyktes falla besvärl(ig)t, att til närmaste krono-betjent föra en utsochnes tiggare, hwar gång en sådan infinner sig; så stannade socne-männen, icke af obarmhertighet, utan för ordning skull, i det enhälliga beslut, att ingen skall hädanefter emottaga, härbergera eller gifva någon allmose åt någon utsochnes tiggare, wid 4 srs (sk) böter til fattigcassan hwarje gång för den husbonde eller matmoder, som häremot bryter och hvars namn skall tillika å predikstolen, till blygsel för öfverträdelsen, nämnas. Sochnemännen tillsade och förbödo äfven alle fattige innom sochnen, att aldrig gå och tigga i andra sochnar, wid förlust af församl(ingen)s omwårdnad om dem wid de tillfällen, då antingen pgr (penningar) ur fattigcassan utdelas el(le)r rum blifa lediga i fattigclasserne, jämte det at förbrytarnas namn skola å predikstolen nämnas. Hwaremot dem lämnades frihet, att gå ikring i sochnen och begära allmosor, så ofta som deres bohofver fordra. — Sexmännen åtogo sig, att hwar i sin rote efterse och sedan angifva, om någon mot dessa beslut bryter, äfwensom hwar ock en annan är berättigad, at slika förbrytelser angifva. — Slute-l(ige)n blef underteknad anmodad, att ej allenast besörja, det utdrag af protocollet härÖfer måtte i nästgräntsande sochnars kyrkor blifva med det första upläsit, utan ock begära, det vördige Presterskapet derstädes taktes benägen underrättelse meddela, om någon fattig härifrån i deras sochnar wågar tigga.
Idéen tillhör ej mig, den är StatsRådet Sandströmers. Jag har blott, öfvertygad om dess företräden, ifrigt arbetat för densamma, och det är särdeles tillfredsställande att man allt mer och mer börj-ar omfatta den. Jag starkes derutaf i min öfvertygelse, att denna idé blott behöfver blifva fullkomligt känd för att äfven blifva erkänd. Föredrogs ånyo och företogs punktvis lill afgörande Bevilln.- Utskis d. 9 och 12 dennes på bordet lagda Utlåt. Nio 23, i ani. Dan 16 September f. m. 261 af återremisser utaf Utsk:s i Betänk. N:o 10 afgifna yttranden och förslag ang:de tullbevi 1 In ingen. Härvid förekom först och lades till handlingarne Utslcs anmälan i fråga om det sid. 13 i Betänk. N:o 10 framställda för slag, ang:de TullTaxans upstäIlning.och formela beskaffenhet. Då sedermera förekom den punkt, hvari Disk. förklarat sig vidblifva sitt afgifna förslag till inoch utförsel-tariffer samt inbjudit BondeSl. att frånträda sina derifrån afvikande beslut och godkänna förslaget, hemställde Hr Gr. o. Landtm, att berörde förslag till inoch utförsel-tariffer, hvilket i dess helhet hade blifvit af R. o. Ad. återremitteradt,. nu måtte, sådant det förekom i Be tänk. N:o 10, företagas till pröfning, samt att förevide punkt i öfrigt måtte läggas till handlingarne. Ropades Ja. Ilr Fåhraeus, Johan Fredr., anförde dels muntligen dels skriftligen : Då jag, ehuru nykomling på detta rum, vågar taga till ordet och begära en slunds upmärksamhet, sker det i den förhoppning, att vigten och beskaffenheten af hufvudämnet, hvaröfver jag går att yttra mig, må lända mig till ursäkt. Kastar man en blick pä
På grund af hvad jag anfört, hemställer jag, att detta ärende må till allmänna Besvärs! och EconomiUtskottet återremitteras» N:o 6. Herr Lefrén, Johan Pehr', Allmänna Besvärsoch EconomiUiskoiteé har medgifvit, att flera allmänna Undervisningsverk finnas Eom sakna Lärare och Inrättningar för Gymnastiska öfningarne, hvilkas nytta och nödvändighet Utskottet, långt ifrån att bestrida, på ett tillfredsställande sätt gillar; Men det torde tillåtas mig anmärka: att r ö då man vili upplysa fåken, så bör man ock Söka medlen till dess ernående. Jag förmodar att Utskottet haft anledning att behandla denna fråga gemensamt med StatsUtskottet, soni troligen utfuonit någon utväg att bestrida denna sannerligen maktpåliggande utgift. pil, till Ridd. «. Ad, Pr. IV Band. 18 #74 Den 21 Maji e. m. Att uppskjuta saken till en annan Riksdag då nådig proposition måhända vore att förvänta, synes ej vara rätt. Här gäller ej den regeln: att den som vinner tiden vinner allt. Må bland andra skäl det tillåtas mig nämna ett, som talar mot uppskof. Vår förtjenstfulle Stiftare af Svenska Gymnastiken, hvars företräde framför de i andra länder försökte, är så allmenneligen erkändt, har ty värr en ganska vacklande helsa och jag fruktar att hvarje års uppskof blottställer den goda saken att förlora den person, som ensam är i stånd att rigtigt ordna de inrättningar i denna väg, hvilka ännu saknas. Det torde dessutom behjertas att Centralinstitutets Elever sakna all uppmuntran, om ej anslag finnes tili löner för Gymnastiske Lärare vid Gymnasierne och Skolorne På dessa grunder vågar jag anhålla om återremiss af Betänkandet. N:0 7. Herr Lefrén, Johan Pehr: Mig synes att Herr Lennings, från Utskottets pluralitet afvikande tanka är ganska rigtig.
Med upphäjvande af Unng/. Plakatet emot särskilda religion s-sammankomster den 12 Januari 1726 samt hvad J'ör öfrigt i detta ämne finnes stadgadt, förordnas sorn /öijer: Medlemmar af den Evorige/iskt-Lutherska kyrkan vare ef ■förment alt sammankomma till gemensamma andaktsöfning ar, ulan vederbörande Presterskaps omedelbara ledning; dock må sådan sammankomst ej, ulan särskildt tillstånd, ega rum å tid, då altman gudstjenst i församlingen förrättas. Ej eller må vid religionsöfning, sorn ej är alt hänföra till enskild husandakt, lill - 16 LagUtskotlets Utlåtande N:u 64. träde, vägras församlingens Presterskap, medlem af dess Kyrkoråd, eller dea offentliga myndigheten i orten, hvilken sistnämnde myndighet, i händelse af inträffad olaglighet eller oordning, eger att, der så nödigt anses, sammankomsten upplösa. Uppträder någon, sorn ej är prest eller enligt Riyrko-lagen berättigad att offentligen predika, vid dylik sammankomst såsom lärare med. ändliga föredrag, sorn anses leda ti/l söndring i kyrkligt hänseende eller förakt för den allmänna gudst/ensten eller eljest till undergräfvande af religionens helgd, ankomma på Kyrko-rådet att honom förbjuda all i berörde egenskap inom församlingen vidare uppträda. H var som föranstaltar så beskaffad sammankomst, hvarom nu sagdt är, å tid, då den ej hållas må, eller å sådan tid dertill upplåter bus eller underlåter att. ställa sig till efterrättelse Kyrkoråds förbud mot. utöjvande af lärare-verksamhet, bote från oeh med femtio lill och med tre hundra Riksdaler Riksmynt, till tviiskift.es den bolf allde tillgång lill böterna, skola de förvandlas till fängelse efter samma grunder, som gälla för förvandling af böter en lig t U Is ölen ings-Ra /ken. Frågan om don förändring af kvrkolagstiftningen, som Utskottet under Litt.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s yttrande, rör:de denna artikel. Ropades nej. H. Ex. hemställde, om R. o. Ad. behagade å fältskär s-instrumenter bestämma den tull, Hr Cederschjöld i sina vid första betänk, gjorda anmärkntr yrkat. Ropades ja. Frih. Rantzou: Det synes, som Hr Gr. o. Landtm, ämnade vid föredragningen öfverhoppa alla de artiklar i tulltaxan, som icke finnas upptagna i Utsk:s sednare utlåt. Jag får derföre här begära uppmärksamhet på artikeln hampa, lör hvilken, såsom ett råämne, som är af största vigt för våra repslagerier och vår sjöfart, jag anser införseltullen böra nedsättas till 2 r:dr pr Sk& i stället för 4, som Utsk. föreslagit. Gr. Posse: Jag har i afseende på föredragningssättet samma erinran att göra som Frih. Rantzou; men sedan vi nu redan så långt framskridit i pröfningen af de särskilda artiklarna, hemställer jag, om ej den lätta behandlingen är, att vi nu fortsätta pröfningen af betänk. JV:o 45 och sedan återgå till de öfriga i samma utlåt, icke omnämnda artiklarna. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att orsaken, hvarföre han till Ståndet föreslagit, att föredragningen skulle ske enligt utlåt. JV:o 45, varit den, att alla de punkter af betänk. N:o 29, vid hvilka anmärkn. i något Stånd blifvit gjord, finnas i JV:o 45 särskildt upptagna. H. Ex:s mening bade varit att, sedan sistnämnde utlåt, blifvit genomgånget, till Den 16 December f. m. till R. o. Ad. hemställa, om Ståndet behagade bifalla de punkter i betänk. N:o 29, vid hvilka inga anmärkntr blifvit gjorda. II. Ex., sorn väl förmodat, alt inga andra anmärkn:r skulle komma i fråga vid det första betänk, än de, som redan blifvit gjorda, ansåg likväl, att, sedan utlåt.
Sundvallson, som, jemte förordande af en stamjernbanas anläggande från Stockholm, öster om Sigtunafjärden, direkte till Upsala och vidare i nordvestlig riktning Stals-Utskottets Utlåtande M 86. 9 riktning till Sala emot Gede-Dala jernvägen, föreslagit att Rikets Ständer måtte besluta denna, i Jernvägs-kommittéens Betänkande under benämning af norra stambanan, upptagna jernvägs-linies påbörjande och fullbordande emellan Stockholm och Upsala under nästa statsreglerings-period efter det af Jernvägs-kommittéen uppgjorda förslag; och har motionären hemställt att, om lämpligare och fördelaktigare utvägar icke funnes, medel till detta företag måtte beredas genom räntebärande statsobligationer, hvilka skulle förräntas och amorteras med afkomst-behållningen å Statens nuvarande och blifvande jernvägar. inom Bonde-Ståndet: af Riksdagsfullmägtigen Sven Heurlin från Kronobergs län, hvars motion hufvudsakligen innefattar förslag: att af Rikets nu församlade Ständer mätte anslås: till förbindelse emellan Töreboda och Örebro 6,300,000. till fullbordande af förbindelsen emellan Falköping och Jönköping. 1,440,000. till arbeten å Katrineholms-vägen närmast Stockholm 4,000,000. samt för linien från Finjasjön 2,000,000. Summa R:dr R:mt 13,940,000. uti hvilket belopp motionären inberäknat de, enligt Kongl. Maj:ts Proposition, af förra riksdagens jernvägs-anslag återstående 800,000 R:dr; och har motionären ansett den utöfver berörda återstod erforderliga summa af 13,140,000 R:dr böra på en arbetstid af fyra år fördelas.
De fleste hafva väl ansett nuvarande stadgande om fullkomlig befrielse för utmarks-egaren obilligt; mea somlige hafva gillat det nya förslaget; andre, som bibehållit nuvarande allmänna stängselgrunder, ansettdeltagandet böra ega rum efter hemmantal eljer egovidd; flere yrkat, att endast inhägnade beteshagar borde deltaga, men öfriga utmarken vara fri; och de öfrige, att utmarks-egare borde emot in-egor hafva lindring i olika förhållanden till |, |, och äfven efter utmarkens olika beskaffenhet. Vid öfvervägande af dessa serskilda förslag, har Kongl. Majit, för Sin del, icke funnit giltigt skäl förekomma till annan jemkning i hvad härutinnan blifvit föreslaget, än att, enär den .skogseller betesmark, för hvilken deltagande i stängsel mot in-egor skäligen må ega rum, bör löna kostnaden att hålla instängd, och således icke ligga samfälld för flera skifteslag, nästföre de i 2 §. 1 mom. och i sista punkten af samma §:s 2 mom. förekommande orden: ”Skogseller Betesmark/’ ordet ”instängd” tillsättes. Men skulle Rikets Ständer finna ytterligare jemkning i förslaget i denna omständighet böra Kongl■ Majdi Kådiga Skrifvelse N:ö 38. 5 ega rum, synes något lämpligare icke då vara, än att, vid ifrågavarande §., det tillägg göres, ”att, om egaren af skogseller betesmark skulle af |?ägnaden märkeligen betungas utan motsvarande nytta, stängselskyldigheten derefter borde mätas; äfvensom att när i framtiden, genom förändradt bruk af marken, utan att den till åker eller äng odlas, han funnes mera gagn deraf vinna, stängselskyldigheten i samma mon skulle ökas.” Emot den föreslagna nya allmänna stängselgrunden eller hälftenprincipen, har af flere blifvit anmärkt, att mindre hemman skulle derigenom blifva mycket betungade och de större deremot lindrade.
Tvistas om värdet af skepp och gods; här skepp ej mera skadadt är, än att det åter kan intaga låsten och afsegla, nedsätte eller utbetale då den, som sjöskadan lidit, hvad RåditufvuRätts Utslag honom ålägger, och ställe dessutom, om District»Bolaget med Utslaget 44 BU.t.Siais-s.Allin.Bi$v.'i.Oi>c,Ut%k-Uil.N:o $3, ej åtnö;es, (vänne vederhäftige mäns borgen för livad honom an vidare å högre ort tilläfveniyrs släggas kan, och håfve sedan rätt alt med skepp och gods afsegla. 40 §. Så snart Utslag fallit, gifve RådstufvuRätten, vid ansvar, Parterne tillkänna samt anteckne derjemte i Utslaget, alt, derest missnöje emot detsamma ej innan klockan 12 å följande dagen inför Rätten antuäles, Utslaget såsom laga krafivunnet kommer att anses. Varder missnöje anmäldt, skrifve Domaren det straxt å Utslaget och utsätte tillika dagen, då besvär till HofRätt skola ingifvas, samt meddele Parterne tydlig och fullständig anvisning om hvad af dem för målets fullföljande iakttagas bör, oell huru bor" gen for kostnad och skada skall ställas. 41 §- Ändring i Hof-Rättens Utslag må hos Kongl. Majit i underdånighet sökas på sätt och i den ordning Allmänna Lagen och gällande Författningar stadga, i händelse af underdånig klagan öfver HofRä'tts Beslut i Vexeloch Sjö-Rätts mål, Bil.tSiats-i. Böter, som enligt denna Förordning åläggao, delas till tväskiftes emellan Kronan och åklagaren. 43 §. Brister hos den sakfällde tillgång till Böter, plikte med fängelse, på sätt 10 Cap. 1 §. Utsökningg-Balken samt 8:de punkten af Kongl. Förordningen d. 25 Mars 1807 be gtämmer. 44 §•
Saknande derjemte jemförlighet till den å landet endast för arfve-jord gällande bördsrätten, som för sitt bibehållande eger stöd och försvar i åtskilliga af den jordbrukande klassens interessen, har slägtbörden i stad, sådan den i nuvarande lagstiftning förekommer, alltså synts Rikets Ständer böra upphöra. 40 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 32. Ehuru meranämnda slägtbörds lösningsrätt i lagen erhållit företräde framför den, som i 7 kap. 1 §. och 9 kap. 3 §. Jorda-Balken är medgifven viderboende och nabo, bör likväl, enligt Rikets Ständers åsigt, den förras borttagande ur lagen icke inverka på beståndet af den sednare, hvilken är nyttig, såsom ett medel att genom styckade och närbelägna egendomars förening i en hand bereda sjelfständighet och befrielse från servituter å hus och tomt i stad; men då, med afseende på samma rätts ordnande under börden, tiden för dess begagnande för närvarande skall räknas från den dag, då skyldemans rätt att anställa bördesklander är ute, följer att annan tid att göra omförmälda lösningsrätt gällande, för de fall sådant må ske, måste bestämmas; finnande Rikets Ständer viderboende och nabo få deras rätt behörigen bevarad genom begagnande af den tid, som bördsraan nu eger. > Rikets Ständer hafva fördenskull funnit skäligt, för sin del, besluta, det skall rättigheten att i börd lösa såld, bortskiftad, pantsatt eller genom testamente gifven fastighet i stad, ehvad den är ärfd eller aflinge, upphöra, samt nedannämnde lagens rum således förändras, som följer: Arfda-Balken. 17 Kapitlet. 5 §. Det i denna §. förekommande' stadgande: »Vilja barn och inländske arfvingar till sig lösa hus, tomt, gård eller jord; stånde det dem fritt inom natt och år. Samma rätt ege utländske arfvingar, om de i landet inflytta och der bygga och bo» — kommer att utgå. Jorda-Balken. Öfverskriften till detta Kapitel erhåller följande lydelse:
Icke destomindre har äfven i en sådan upprörd och i mångå hähSeenden möt kyrkan fiendtlig tid vår evangeliska kyrka rättmätiga kraf på älla möjliga beifiödanden från dem, sorn åtagit sig vara hennes målsmän, till att afvärja och, så vidt fekb kan, för framtiden förekomma inflytelsen inom sjelfva kyrkans sköte af för kyrkan upplösande tendenser. Derföre, då jag å ena sidan måste erkänna, vigten och lämpligheten att bland ledamöter i Domkapitlen hafva män med dokumenterad allmän lärdom och med skicklighet att biträda vid examina, disputationer m. m, hvilka inför Domkapitlen anställas, kan jag å andra sidan icke finna rådligt, att Lektorer vid stiftstadens elementar-läroverk skola i kraft af sin lärarebeställning ovilkorligen berättigas till ledamotskap i Konsistorierna. På grund af dessa mina åsigter i det vigtiga ämnet vågar jag inför Rikets Höglofliga Ständer vördsamt föreslå, att de för sin del besluta de ändringar i Kongl. Förordningen af den 11 Februari 1687, angående rättegång i Domkapitlen, som följa af ett antagande af hvad jag härmed har äran att om förändrad organisation af Domkapitlen föreslå: l:o hvad angår Stockholms stads Konsistorium äfvensom Hofkonsistorium samt Konsistorierna i Upsala och Lund, torde deras sammansättning böra förblifva hädanefter densamma som hittills; hvilket ock gäller om det så kallade Fältkonsistorium, 2:o i de öfriga Konsistorierna i riket vare, utom Biskopen, Domprost, der sådan finnes, äfvensom