Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna grund har, i anseende till Syjkonebarn, uphört, sedan famillerne begynt blifwa mer spridde; och som derjämte Opinionen redan är beredd till en förändring, finna Riksens Stander billigt, att giftermål emellan Syskonebam hädanefter mä blifwa owillorligen tillätne och i sammanhang dermed böterne för lägersmål i denna led nedsättas i likhet med dem för lägersmål emellan ostylde. Emedan hwarken naturen eller Lagarus pä ett närmare sätt förbinda någon till faderlig omsorg om sm . 83» Den i8 November. sin makas förra makas barn och Mosis skrifter ej förbjuda Äktenskap i andra swägerlagek, anse Riksens Stander, som killika ej finna någon annan wigtig grund för ett sädant stadgande, ait anledning wara, att förbudet i b §. 2 Capitlet Giftermäls-Balken mä uphöra och straffet för lägersmål i de leder, hwilka uti 9 T59 Capitlet MisigeruingsBalken omtalas, äfwenwäl blifwa lika med det för lagersmal emellan obeswägrade. I 2 Capitlet Z §. Gifterm. B. ar Äktenskap owilkorligen förbudet för samma leder i swägerlag ä sidorne som i skyldskap. Det lärer ej kunna bestridas, att hor inom defia leder bör, i afseende pä det dermed förbundna skändeliga missbruk af förtroendet och wanskapens heliga rättigheter, strängare bestraffas ä» äktenskapsbrott emellan obeswägrade. ' Men exempel af köns förbindelser i och förslg sjelfwa inom besia leder, synas ej wara af sä äfwentyrlig päföljd, som de hwilka inflyta pä det upwä xande flägtets sedlighet. Men om ock dessa förbud skulle i en framtid kunna uphäfwas, torde det blifwa betänkligt att för närwarande härutinnan werkställa någon annan ändring, än att det wilkor af Konun, gens nädiga tillåtelse som förut warit föreskrifwit wid Sysionebarns äktenskap hädanefter mä bindas rvid giftermäl emellan beflvägrade L de leder 5 2 Cap. Gifterm.
Af de Utskottet tillhandakomnc handlingar har Utskottet, rörande denna fråga, inhemtat: att sedan, i följd af den skada, som orsakats å vågbrytaren genom orkanlik storm och våldsam sjögång om hösten 1845, och hvarigenom den redan då uppförde tredjedelen af öfverbyggnaden blef sönderbruten och förstörd, noggranna undersökningar blifvit verkställde och på grund deraf beräkningar gjorde till utrönande af lämpligaste konstruktionen för vågbrytaren, hade det resultat vunnits, att byggnaden, för att kunna ega framtida bestånd, borde förstärkas i grunden samt dessutom grundläggning för 2:ne landtarmar utföras, hvarförutan vågbrytaren svårligen kunde motstå de förstörande verkningarne af den vid stormar å denna plats ovanligt häftiga sjögången; att, enligt år 1847 upprättadt förslag, kostnaden för dessa arbeten ansetts uppgå till 110,625 r:dr, hvartill stadens hamnbyggnadskassa, dels i kontanta medel, dels uti behåll varande användbare materialier, då lemnade en tillgång af 32,000 r:dr, hvadan ett tillskott af 84,625 r:dr erfordrades af allmänna medel; att utom dessa grundläggningsarbete!! erfordrades för öfverbyggnad å landtarmarne en kostnad af 110,000 r:dr, men enär frågan derom ansågs kunna utan synnerlig våda uppskjutas, behagade Kongl. Majit, på framställning af styrelsen för vägoch vattenbyggnader, uti till Rikets sednast församlade Ständer aflåten nådig proposition om statsverkets tillstånd och behof, äska endast förstnämnde belopp eller 84,625 r:dr, hvilket dock Rikets Ständer, med erkännande af vigten af berörde arbeten, funno, i betraktande af statsverkets knappa tillgångar, sig icke kunna då bevilja, hvaremot Rikets Ständer för meranämnde arbetens fortsättande samt till hamnens uppmuddring beviljade Wisby stad ett lån af 25,000 r:dr; att, sedan den tillfällige behållningen i hamnbyggnadskassan blifvit till arbetena år 1849 använd, bade, i brist af medel, byggnadsarbetet måst afstanna, med risk, att det hittills verkställda blefve, derest ej snart åtgärder vidtoges i och för arbetets fortsättande, föryandladt till ett stenref, som komme att stänga hamn-inloppet; att i anledning af vissa komitterades, hvilka haft sig uppdraget att upprätta förslag till nämnde låns användande, gjorda underdåniga ansökning om en sakkunnig persons förordnande att på statens bekostnad uppgöra förslag till inre hamnens iståndsättande, chefen för södra vägoch vattenbyggnads-distriktet verkställt vederbörlig undersökning och på grund deraf upprättat plan och kostnadsförslag för den inre hamnens uppmuddring till ett djup af 13 fot och en rännas öppnande dilin genom bortsprängning af en under vattnet liggande kalkstensklippa;
Det ar nu hans sätt att se saken. Många hafva dock ansett, att August Strindberg i sin otvivelaktigt ärliga strid mot hvad han funnit vara orätt låtit inverka på sig allt för mycket af omständigheter, som äro mera personliga än nyttigt kan vara för en verldsförbättrare. Att han med så stor uppmärksamhet iakttagit det allmänna missnöjet, torde väl icke sakna allt samband med att han sjelf länge varit enskildt missnöjd. Detta är ganska naturligt och träffas väl .hos många flera än honom, utan att tillvaron af det allmänna missnöjet derför kan förnekas eller på något sätt förminskas. Det är lika naturligt, som att de hvilka icke hafva någon anledning till enskildt missnöje ofta ej kunna begripa, att ett allmänt sådant verkligen finnes. ” När det ”, för att ännu en gång anföra Almqvist, ” icke svider hos dem eller deras närmaste grannar, så kunna de icke begripa, att det svider någonstädes. Få de höra en klagan omtalas, så utropa de sådant för en nyck allenast och afvisa mensk-lighetens suck med den visa anmärkningen, att det der är något, som icke bör svida. Det kan ju icke nekas, att det ofta funnits ” indignation ”, en riktigt gripande indignation i August Strindbergs diktning, men den har tydligen icke sällan hafb sin orsak i diktarens enskilda motkänslor mot enskilda personer. Att detta med bestämdhet kan sägas om hans uppträdande i ” Nya riket ”, torde väl icke af någon sakkunnig bestridas, ej ens af författaren sjelf. I den boken och ty värr äfven i många stycken uti hans sistlidet år utkomna ” Dikter ” har indignationen gält enskilda, af hvilka författaren ansett sig på något sätt förnärmad. Det kan endast vara partiska beundrare till hvad pris som helst som kunna frikänna författaren i det afseendet. Just till följd af denna enskilda olust och detta begär att hämnas enskilda, kanske ofta inbillade oförrätter har August Strindbergs opposition rört sig inom en ganska trång krets och ej sällan förfallit i det småaktiga. Han har icke haft tillräckligt omfattande blick, enär han varit för mycket sysselsatt med det som närmast omgifvit honom samt först och främst med sitt eget jag.
Bonde med mycket skäl fästat upmärksamhet på den olikhet som eger rum vid den större och den mindre flottans provianteriug, på så sätt nemi. att den mindre flottan alltid provianlerar hemma, då den större deremot ofta inlager sitt behof af lifsmedel, på utländska orter. Hr von Hartmansdorff har häremot invändt, alt det är våra Svenska bagares eget fel, om de cj göra brödet så godt att de Svenska skeppen dermed förse sig. Detta inkast är af den beskaffenhet att det nästan torde vara öfverflödigt att derpå afgifva Bågot Den 4 juni e. m. 515 svaromål, ty säkert lärer väl ingen på allvar vilja påstå att hela denna för vårt jordbruk ganska vigtiga fråga endast vänder sig omkring bagarnes mera eller mindre skicklighet att åstadkomma ett läckert bröd, och jag hemställer till hvar och en om det icke tydligen ligger i sjelfva sakens natur att de mindre fartygen som endast göra korta resor mäste proviantera hemma, då deremot de långväga sjöfarande både kuuna och böra inrätta sin provianlering allt efter som billiga priser och klimatiska förhållanden göra det lämpligast. Då jag nu öfvergår lill den delen af frågan som endast och allenast afser handeln oberoende af rederirörelsen, så måste jag i främsta rummel fästa mig vid det påståendet, som utgör sjelfva kärnan i försvaret för tull-lindringarna, eller att handeln derigenom ulslräckes (ill sjelfva produktionsorterna och till följd deraf äfven blir mera förmånlig, än om den endast vände sig lill de stora Europeiska nederlagsplalserna och derifrån afliemlade sina förnödenheter. Denna sats, att den längre, direkta handeln alltid och ovillkorligen skall vara förmånligare än den kortare meilanhandeln, utan afseende på öfriga omständigheter, kan jag för min del alldeles icke ä priori tillerkänna full giltighet, utan tror jag tverlom att den tål rätt många modifikationer. Det torde nemi. vara vida rikligare alt såsom grundsats antaga det hvarje rörelse i förhållande till sin omfattning och beskaffenhet har, hvad man skulle kunna kalla sin egen porte'e, hvarutöfver den icke bör sträcka sig.
I Lågan om principen har någon sä/dele* ski jagth-hef icke varit; fy sjelfva de Herrar, hvilka talat em t 1810 års Bevillningsgrunder. hafva iner eller mindre medgifvit deras löiefiäde i särtvisa. 1 Irågan åter oin verkställbar heten, har skälet för dess bestridande egentligen legat i en aberopad erfarenhet. Jag tror mig derföre böra erindra, att erfarenheten både af >810 och 1812 årens Bevillntngsgrunder har varit ganska liten. Om de sednare i erfarenheten utfallit lyckligare, än de förra, så torde orsaken hafva legat deri, att 1810 å'S Bevillnings-grunder åtföljdes af felagtighefer, som s eli va erfarenheten upptäckt; men hvilkas rättelse nu mera blifvit af Herr von Tö-ne uppgifne. Flere upplysa Ledamöter af detta Stånd hafva ansett rättelserne så goda, att de tillstyrkt deras antagande, jemte 1810 års Bevillnmgs grunder; och Bond' S.åndet har antagit dem. För min del iö jer jag likväl m ra min kansli*., än förbtandet till min upplysning i ämnet, då jag härmed har den äran votera för ett likt beslut. Slutligen torde tillåtas mig att få, om möjligt är, undanrödja ett omdöme, som undfallit en agtningsvärd Ledamot, men synts mig både ojättvist och hardt. Herr Cederskjöld Den 2 4 Martil, f. m. 379 har nyss sagt, att Cipitalisterne skola, på desJ sa sednare tern åren , bhtvit plundr de af ds skuldsatte Jordägarne; och att det alltså icke vore orättvist, om, de skuldsatte Jordägarne till straff, dem drabbade det öde, att tå, jemte deras egen böida af Beviilningen, äfven bära Capitalisternfg.
Hvad beträffar det af Hr Printzensköld, som bevis på hemmanens i Jemtland utmärkta beskaffenhet, åberopade skäl, att det nemi. derstädes funnes hemman om 2 å 3 tunnb, sorn födde 80 å 90 hästar, så bevisar detta ingenting, alldenstund det gilves flerfaldiga sätt att med ganska ringa kostnad tipföda hästar. Jag känner t. o. m. ett hemman i Wermland, Trädsko, hvilket, ganska lågt taxeradt, dock föder öfver 100 hästkreatur. Jag har blott velat i förbigående nämna detta; för öfrigt af skäl, jag ofvan anfört, vidhåller jag min torra anhållan om bifall till Utsk:ts Betänk. Sedan öfverläggningen härmed ansetts afslutad, samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till och dels afslag å Utsk:ts ifrågavide hemställan, framstälde H Exc. propos. först å bifall till Utsk:ts hemställan, besvarad med blandade ja och nej, samt sedermera å afslag derå, då svaren utföllo med starka ja, blandade med nej; och förklarade II. Exc. sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Hr Nordenfelt begärde votering. Uplästes och godkändes följande voter.propos.: Den, som bifaller Sammansatta Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:ts i sednare delen af dess Utlåt. N:o 6 gjorda hemställan, i fråga om befrielse för rotehållarne vid Kavalleriet i Jemt - •) I liela riket ungefär 1 soldat på 100 af folkmängden, i Jemtland „ 1 d:o „ 74 , d:o. 637 land från skyldigheten att bidraga till sadelmunderingens anskaffande celi underhåll, röstar Ja; den, det ej vill, röstar . Nej; vinner nej, afslår R. o. Ad. förrberörde hemställan. Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 16. Nej — 45.
Efter 2:dra Art UQ C/J Efter Bil ra C. Esta Art. Af l/tn Af egendom ra ion. och rörelse. R:dr. Efter 3:dje Art. Summa. Jordeboksoch Hemmanlals-ränta. Kronotionde. Afrad. R:dr. sk. r. R:dr. sk. r. R:dr. sk. r. R:dr. sk. r. Kapellaners. Väghållning. Diverse afgifter, onera och allmänna besvär. Summa Statsbidrag. R:dr. sk. r. R:dr. sk. r. Christianstads stad. Hus och Tomter Jord Qvarnar, vattenDito väder - Klädesfabrik Garfveri-fabriker Färgerid:o Spegeld:o Kammakerid:o Urd:o Bryggerier Apothek Artilleri-Tyghus samt Gevärs-Förråd Utrednings-Departementets Förråd \\ endes Artilleri-Regementes Manege och Kokhus Kronans kaserner inom staden Kongl. Hofrätten öfver Skåne och Blekinge .' Landshöfdinge-Ernbetshus Landshöfdinge-residens Trivial-Skolhus med boställe för J^ärarne Laukasterskola flickskolor Läsesällskap Länslazarett Frimurarehus Sparbank Rådhus Stadsvåg fattighus med dermed förenad Arbetsinrättning. Cellfängelse Cimbrishamns stad. Hus och tomter Jord Tegelbruk Garfverier Qvarnar med ett par stenar , Dito ined tre par stenar . Engelholms stad. Hus och Tomter Sädesparter Gatehus oell Laxfisken Tabell lör städerne Inom Christianstads Lä n, _ Hus och Tomter, R:dr. sk r, 080,008 27 Jord. R:dr. 245,020 sk. r 20 10 Bruk och Manufakturer, Qvarnar, Fabriker rn. m. R:dr. sk. r 5,522 10 Summa. R:dr. sk. r. 851 10 Efter 2:dra Artikeln. För lön. R:dr. sk. r. Jord, hus, tomter, verk och inrättningar.
I afseende på livad Friherre Ehrenborgh behagat yttra, om ovilkorligheten af i8o5 års Författning, och den enda lemnade utvägen till Lagfarts erhållande, så bör jag ej upprepa å nyo hvad jag redan anfört om gagnet och fördelen af den Författningens lydelse, som bringar till nödvändighet att, der möjligen handlingar tunna åstadkommas, de samma ock måste företes; och vore den lucka i Lagstiftningen visst skadlig, som gjorde möjligt vid något tillfälle, att på 20 års tid fasta å hvad man ägde ej kunde fås, derest ej detta, såsom vi redan sett ske, hjelptes af Domarens pr öfvande omtanka, alt utfinna de, för hvarje likartad! mera sällsynt fall, tjenligaste utvägar. Månne icke författningen är bäst, om den blir oförändrad och 0vidrörd? Herr Tham: Då Ordföranden i LagUtskottet sjelf medgifvit återremiss, skall jag vara nojd att inskränka mig dertill. Jag får tillägga, att jag anser vådligt att, på sätt Lagutskottet framslält, förändra författningens ordalydelse med borttagande af stadgandet om handlingarnes företeende, och blott allmänneligen föreskrifva, att åtkomsten skall styrkas, utan alt bestämma, genom hvilka bevis. Det kunde då ske genom ett par Nämndemäns lösliga intygande, det kunde ske utan edgång. Om man an - 12 Den 9 F e b r u a r i i f. ra. ser något stadgande nödvändigt, för att ej sätta Domaren i förlägenhet, så må man häldre göra ett tillägg till §., men icke borttaga ordet handlingar; de måste vara del förnämsta. Man må heldre tillägga, att om genom ordentlig undersökning blifvit utrönt, att dessa ej finnas, Domaren då må äga att pröfva och antaga annan bevisning för säljarens åtkomst. Att stadgandet ändras bestrider jag fullkomligen, men medgifver gerna ett tillägg, som undanrödjer den olägenhet, hvilken nu kan vara för handen. Friherre Ehrenborgh:
Rdr erfordras till fyllande af den summa, sorn i ofvannämnda kostnadsförslag blifvit för kyrkans iståndsättande beräknad, hafva Eders Kongl. Majlis Befallningshafvande i Östergötlands län och Domkapitlet i Linköpings Stift uti gemensam skrifvelse den 17 Maj innevarande år underdånigst anhållit, att, enär domkyrkan, såsom en skrifvelse!) bifogad uppgift på förhållandet mellan dess inkomster och utgifter ådagalägger, fortfarande saknar medel lill omförmälda kostnads bestridande, Eders Kongl. Majit täcktes hos Rikets Ständer göra nådig framställning om ytterligare anslag lill fortsättande och fullbordande af reparationerna å meranämnda kyrka, att, utan återbetalningsskyldighet, antingen utfalla på en gång till hela det erforderliga beloppet 70,586 Rdr riksmynt, eller, genom denna summas fördelning på flera år, utgå med minst 10,000 Rdr samma mynt årligen. Som förberörda kostnadsförslag vid undergången granskning hos Öfver-Inten dents-Embetet icke föranledt till någon anmärkning, och det kan anses vara en vigtig angelägenhet, att en i arkitektoniskt och konsthistoriskt hänseende så märklig byggnad som Linköpings domkyrka icke blott räddas till sitt bestånd, utan äfven i möjligaste måtto fullständigt återställes i sitt ursprungliga skick, hvartill kommer att det derå redan bekostade arbete, hvilket, enligt Öfver-Intendents-Embetets vitsord, är på utmärkt sätt utfördt, skulle icke obetydligt förlora i värde, om byggnadens återstående bristfäiligheter måste lemnäs oafhjelpta, tillstyrker jag i underdånighet, det Eders Kongl. Majit täcktes föreslå Rikets Ständer att för ifrågavarande ändamål bevilja ett ytterligare anslag af 30,000 Rdr rmt, att under nästkommande sta
På grund häraf, och då 932 st. rotar af Westmanlands regemente varit berättigade, att årligen, in natura, uppbära den till understöd i knektehållet anslagna kronolionde-tunna, men allt ifrån indelnings-verkets början och intill närvarande tid endast derför bekommit lösen efter 3 daler silfvermynt per tunna, nu utgående med tillsammans 466 r:dr banko, samt ett längre fortfarande å kronans sida att, utan hänsigt till den stora olikheten i myntoch varu-värden nu, mot fordomdags, verkställa liqvid af -skattskyldiges hos staten egande fordringar, icke instämde med rättvisa eller billighet, har motionären föreslagit, att först och främst de 458 tunnor spanmål, hvilka från rotarne vid meranämnde regemente indrogos, måtte få, in natura, till rotarne återgå, och sedermera, af annan kronans behållna spanmål, för öfrige rotar vid regementet anvisas återstående 474 tunnor, alt antingen utgå in natura, eller ock af staten årligen lösas efter markegångspris; hvaremot rotarne sjelfve skulle förbinda sig, att till knekte-lego-medelskassan årligen inbetala den för berörde spanmål af statsverket hittills erlagde, och till samma kassa ingående lösen, 466 r:dr banko.
Den 7 Mars. 477 emot skyddsafgift^ till sådant belopp att lurendrejeriet icke kunde löna sig, och således den ärliga handlanden icke förlorade, då den mindre samvetsgranne vann. Jag får således hos Hr Gr. o. Landtm, vördsamt anhålla om propos. på bifall till mitt förslag. Ex. IIr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle Ilevillu.-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ns betänk. Ropades starka ja, blandade med nej, hvarpå II. Ex. tillkännagaf, att han funnit ja hafva öfverröstat nej. Föredrogs och biföllos StatsUtsk:s d. 5 dennes på hordet lagda utlåt:n: N:o 213, i anledn. af väckt motion om ett lån för tillvägahringandet af en pensionsförening inom Jönköpings län; och N:o 214, i anledn. af väckt motion om ett räntefritt lån för beredandet af en nödoch frihamn vid Höganäs. Föredrogs StatsUlsk:s d. 5 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 215, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de ett lån för uppfö randet af en gymnastikbyggnad i Malmö. Gr. Cronhjelm, Polycarpus Erik: Den K. propos., hvarom här är fråga, föreslår, att ett lån af 8,000 r:dr mätte lill ändamålet användas, och att lånet skall få innehafvas räntefritt linder fem års tid, samt derefter återbetalas på sådant sätt, att årligen skulle erläggas 6 proc. för hela summan, af hvilka 6 proc. tre proc. årlig ränta godlgöres, och de öfriga tre proc. anses såsom capitalafbetalning. Jag kan icke undertrycka, att det utgör föremål för min förundran, att Utsk., på samma gång det tillstyrker ett fyra gånger så stort lån åt en enskild person till uppbyggande af en utaf vattenflöde skadad bruksegendom, bestrider ett lån på samma villkor, men endast en fjerdedel så stort till en allmän undervisningsinrättning.
LOUISE med ett melankoliskt leende. Jag göra slut! ERNA. Det är du skyldig dig sjelf – din stolthet LOUISE. Jag har ingen stolthet. — Och nu får du inte bli ond, om jag ber dig om en tjenst. ERNA. Du vill väl, att jag skall gå? LOUISE. Ja. ERNA. Du väntar honom. LOUISE. Jag har lofvat, att han inte skall träffa dig oftare. ERNA betänker sig. Nej. Jag kan inte lemna dig nu. Han skall pina dig ihjäl. LOUISE. Låt honom göra det, men gå. ERNA. Nej. Du kan inte svara för dig sjelf. Trygga dig till mig. Gå in i ditt sofrum och låt mig taga emot honom. LOUISE. Det är kanske sista gången, jag får se honom, och ändå vill du hindra mig. ERNA. Sista gången? Nej, den tortyren kan räcka länge ännu. LOUISE ser upp, gladt. Tror du? ERNA. Res hem. LOUISE. Aldrig mer. Det gräsliga mordet på Joh. Sofia Dahlberg i Södra Teaterhuset den 28 september 1875. Jemte hennes lefnadsbeskrifning och porträtt MORDET Ett mord å en qvinna har nyligen i hufvudstaden begåtts, som på det högsta upprört allmänheten. Det är icke ett mord af vanlig slag. Det är ett med djefulsk list uttänkt och med djefvulsk grymhet utfördt sådant. Det är ett till alla detaljer på förhand beräknadt. Mordet är med djefvulsk list uttänkt. Mördaren har begagnat sig af alla de omständigheter, som voro gynnsamma för utförandet af det hemska dådet. Han väntade till dess huset, i hvilket Johanna Sofia Dahlberg, bodde, vid flyttningstiden var för tillfället nästan obebodt. Obehagliga möten undvek han derigenom; offrets skrik — om sådant komme att höjas – skulle ej höras af några menskliga öron mer än hans. Han synes ha förstått att innästla sig i förtroende (egde han det redan förut?) hos den, hvilken han utsett till sitt offer. Han blef frivilligt insläppt (så antaga vi) i dess bostad.
Då emedlertid, på sätt ofvan blifvit anmärkt, en sådan lättjefull och liknöjd person, hvarom här är fråga, för de flesta fall lärer sakna annan tillgång till gäldande af en dylik ersättning, än dess arbetsförmåga, och denna icke heller lärer för sådant ändamål blifva använd med mindre han dertill lagligen förbindes, torde annan utväg till betryggande af fattigvårds-styrelsens rätt härutinnan icke återstå, än att dylika personer ställas under enahanda kategori med dem, hvilka uti 1 mom. omförmäias, eller under styrelsens husbonde-välde. Utskotten, som, för deras del, ansett de i öfrigt framställda förslagen vara för ändamålet mindre lämpliga, hafva deremot trott sig böra uti förevarande mom. tillstyrka en ändring i nu anmärkta syftning. Det föreslagna tillägget uti 8 § i mom. innefattar endast ett, efter Utskottens omdöme, behöfligt förtydligande af hvad i detta hänseende redan finnes stadgadt Uti 9 § af den Kongl, förordningen stadgas: »Då någon intages i fattighus eller till full fattigförsörjning, skall allt hvad personen då eger, tillfalla fattigvården, hvars styrelse eger oinskränkt rätt alt det använda. Om någon egendom sedermera tillfaller fattighjon, vare lag samma, derest icke fattigvården för hjonet då upphör.» Härtill har blifvit yrkad t ett tillägg af innehåll, att, der fattigvård för personen, af sistnämnde skäl, upphör, denne må vara pligtig att lemna kommunen full ersättning för det understöd, han längre eller kortare tid åtnjutit. En bestämmelse af enahanda syftning, var, uti det af Rikets Ständer afgifna förslag, intagen; och Utskotten, som äfven, för deras del, anse ett dylikt stadgande icke böra saknas, helst denna ersättningsskyldighet, jemte det den är i hög grad billig, tillika torde förekomma missbruk af fattigvårdens anlitande, hafva, i följd häraf, uti omförmälde § tillstyrkt ett tillägg af det innehåll, som här nedan inhemtas.