Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ehuruväl Utskottet, på sätt bär nedan närmare omförmäles, för sin del (inner lämpligast att åt Fullmägtige i Riksgälds-konloret helt och hållet öfverlemnas all bestämma hvarifrån och huruledes lånemedlen skola anskaffas, bar dock Utskottet trott sig böra i korthet erinra derom alt såväl under föregående riksdagar som under den nu pågående både inom och utom representationen yttrats en allmän önskan, att de lån, som för Svenska Statens räkning erfordras, mätte, derest vilkoren blefve antagliga, upptagas i England. Icke blott den omständigheten, att engelska penningemarknaden är den ojemförligen största inom Europa samt alt penningeränlan i nämnde land i allmänhet torde vara lägre, än i de flesta andra, ulan äfven den, att en icke obetydlig del af de penningar, som för jcruvägarne upplånas, mäste användas till inköp af engelsk jernvägsmateriel, samt ali Sveriges förnämsta export går till England, i följd hvaraf tillgängen på vexlar i Engelsk valuta är ganska betydlig, synas utgöra giltiga skäl för Sverige alt för sina lånetransaktioner söka den Engelska marknaden, hvilken hittills icke varit öppen för Svenska statspapper. Fullmägtige i Riksgälds—kontoret hafva ock såväl 1850 som 1060 försökt alt i England erhålla de då erforderliga lånesummorna. Att sådant icke vid någotdera tillfället lyckades, torde uti icke ringa mån varit beroende deraf, att de lån, sorn då skulle afslutas, af Engelska bankirer ansågos jemförelsevis alltför obetydliga för att vinna den allmännare spridning, som för lånens framgång på Engelska penningemarknaden kunde vara betryggande. Då likväl nu ifrågakommer alt anskaffa en lånesumma af icke mindre än 52,000,000 Riksdaler Riksmynt, som, derest lånet i England afslutades mot högst 4 procents ränta och lämplig kapitalrabatt, torde motsvara mera än 2 millioner Pund 8 Stats-UtsTcottets Utlåtande N:o 150. Sterling, torde lånesumman, i afseende på sin storlek, kunna göra anspråk på att blifva föremål för uppmärksamhet äfven på den engelska penningemarknaden.
Sag ftriber. 5Rif8bagö*93eflut 1866. 45 SRcbbelanbc af 9lifsbageué bcftut, § 79. £>e framffåttningar tilt Jvouungctt, pmitfa tRiföbagen Beflutar, [fota, äfmenfom fmaren på -fpanö titt [Rishagen aftåtna förftag, genom ffrifmetfer tilt Jfonungen o aftemnaö. St ÄonuttgenS propofttioiter i frågor om fiiftanbe, änbring, förflaring etter npppäfmanbe af ©runbtag [tota Sitföbagenö fmar, bcreft beflutet innefattar tafatt tilt jfonungenö förftag, på IRiföfaten å bag, forn konungen utfatter, öfmertemnaS. § 80. 3 mål, font btifmit af ftånbigt etter t befi ftålte fårffitbt tittfatt Utffott panbtagba, ffota be från Sfiföbagen utgåenbe ffrifmetfer uppf åttaS ocp eppebieraS af jfanftiet poö bet Utffott, forn årenbet berebt. Uppfättanbet ocp eppebieranbet af anbra för bagge kamrarna getnenfamma ffrifioctfer, äftoenfom af tRiföbagöbeftutet, beförjeö genom ett fårffitbt tRifSbagenö åvanfti unber ittfetnbe af t må inom föörfta ocp tmå inom SInbra .Kammaren bertill utfebbe lebantöter, pmitfa femmat, titlifa meb .Kamrarnas Statmån ocp oice Statman, till* fommer att utfe ocp förorbna be tfenftemån, forn Sfiföbagen attfer för betta jfanfti crforbcrtiga. 6f må eppebition öfmer något fRifsbagenö bcftut utgå förr än ben blifmtt inför .Kamrarna fufterab.
Då denna egnat sina bästa år åt barns undervisning och gifvit de späda en god rigtning till dygd, ordning och kunskapsbegär jemte skicklighet i passande arbeten, samt med kärleken till sina lärjungar och sträfvaijdet för deras utbildning, förenade en moders mången gång behöfliga ömhet och omvårdnad, vore det, enligt motionärens tanke, icke öfverensstämmande med billighet och rättvisa, att hon på ålderdomen, efter att hafva under oafbrutna ansträngningar sökt förskaffa sig det nödvändigaste för egen bergning och måhända äfven för underhållet af åldriga eller värnlösa anhöriga, blefve af samhället helt och hållet bortglömd. Motionären har derföre föreslagit, att Rikets Ständer måtte för en gång anslå en summa af 30,000 R:dr banko, såsom grundfond till en pensions-inrättning för fruntimmer, som genom mångårig barna-undervisning, i alla dess delar, gjort sig förtjenta af det allmännas hägnande välvilja. Utskottet har tagit detta ärende i öfvervägande; men då motionären vid sin framställning ej fogat närmare upplysningar rörande ifrågavarande pensionsinrättnings organisation, grunderna för pensionsbeloppens bestämmande, med Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 145. 11 flera förhållanden, hvarom kännedom erfordras för att kunna i bedömande af frågan ingå, får Utskottet hemställa, att förevarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 20 Maj 1854. N:g 145, Ånk. till Exp.-Utsk. den 30 Maj 1854, kl. 1 e. ta.
Har någon antingen i uppsåt att begå sådant brott, som i 7 § sägs, eller att eftergöra eller förfalska mynt eller penningesedel, eller med vetskap om annans uppsåt till sådant brott, förlärdigat eller anskaffat stamp, markjen), form eller annat verktyg, hvarmed förfalskningen verkställas skulle; oell kommer ej brottet till fullbordan; varde ändå dömd till böter från och med tjugu lill och med etthundra Riksdaler, eller till straffarbete från och med två månader till och med två år. Har han af egen drift det förfärdigade eller anskaffade förstört eller obrukbart gjort, vare från straff fri. § 20. Har någon, utan behörigt uppdrag, förfärdigat stampar, märkjern, formar eller andra verktyg, som i 19 § omtalas; och varde de, utan hans vilja och vetskap, af annan till brottsligt företag använda; straffes med böter fråir och med fem till och med etthundra Riksdaler. § 21. Nu komma stampar, märkjern, formar eller verktyg, som i 19 § omförmälas och äkta äro, någon lofligen tillhanda: Hörer honom ej till att dem vårda, bör han dem till Konungens Befallningshafvande eller i annan allmän vård aflemna; Gör han det ej och varda de af annan, utan hans vetskap och vilja, missbrukade; böle från och med fem till och med femtio Riksdaler. Samma lag vare om den, som efter behörigt uppdrag förfärdigat slike verktyg, underlåter att dem aflemna till vederbörande, som dem beställt eller dess kända bud, eller ock annorledes dem missvårdar och missbruk deraf sker. Missvårdar embetseller tjensteman dylika verktyg, som under hans tillsyn äro, straffes derför som för annat tjenstefel. § 22. Med falska stampar, märkjern, formar eller andra till förfalskning ämnade verktyg; så ock med hvad genom förfalskning tillkommit, skall så förfaras, att missbruk deraf ej ske kan. Kongl. Maj.ts Nåd. Proposition N:o 59. 43 Om bedrägeri. § 23.
Derjemte har Lag-Utskottet från Hög* loflige Ridderskapet oell Adeln fatt sig tillstäldt ett af Herr Friherre Jacob Cederström, vid ärendets föredragning inom Ståndet, afgifvet anförande, hvari Herr Friherren, med anmälan af sin reservation emot det fattade beslutet om ifrågavarande Memorials remitterande till Lag-Utskottet, yttrat sig ansa både motionens väckande och remissen deraf olaglige , på den grund, att, ehuru 07:d© §tn i Riksdags-Ordningen , som innehåller; ^Intet Utskott, Constitutionsoch BancoUtskotten allena undantagne, vare berältigadt, att väcka frågor till afgörande i Rikets Ständers plena etc.'", tillåter Banco-Utskottet att , till afgörande inom Rikets Stan» ders plena, väcka frågor, deraf likväl icke kunde härledas rättighet tor samma Utskott att göra motioner, som till andra Utskotts handläggning höra, enär ett dylikt förfarande skulle kunna medföra fullkomligt eluderande af Grundlagens stadgande© om maj tionsrätten, iLoyUi&iotiets Bilinlandt N:o 16a'.; 5 Hvad sålunda blifvit anfördt har Utskottet i öfvervägande tagit. Och hvad först angår Herr Friherre CederstrÖms invändning, att hvarken Banco-Utskottet skall egt framställa omförmälde förslag, eller remiss af Memorialet derom lagligen kunnat beviljas; så, enär det icke tillkommer Lag - Utskottet att undersöka och pröfva , huruvida berörde åtgärder äro grundlagsenlige eller ej , finner Uiskotiet sig lika litet pligtigt att öfver samma invändning sig utlåta , sorn förhindradt att upptaga och i vanlig ordning handlägga ifrågavarande af samtlige Riks-Stånden till Utskottet hänskjutna förslag.
Föredrogs ånyo LagUtskottets, den 17 sistlidne Januarii under N:o 27 afgifne, samt den 21 derpåföljde på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt motion om ändring i Inslruclionen för Rikets Ständers Justitieombudsman. Herr HjertaGustaf: Enär Ridderskapet och Adeln redan återremitterat frågan om JustitiaeOmbudsmans-Instructionens upprättande lill Lagutskottet, och denna motion rörer samma ämne, anhåller jag att den äfven måtte dit återremitteras. Friherrarne Anckarswärd, Carl Henrik, Den 6 Februari i f. m. 2(5 och Ehrenborgh; Casper Wilhelm, förenade sig med Herr Hjerta. Uppå derefter af Herr Grejven och Ordföranden framställd proposition, blef LagUtskottets berörde Utlåtande, i anledning af den dervid gjorde anmärkning, till Utskottet återremitteradt. Företogs till pröfning Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets den 17 sistlidne Januarii under JNT:o 20 afgifne, och den 21 i samma månad på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckt fråga om den gamla Psalmbokens aflysande från bruk och nyttjande vid offentliga Gudstjensten. Herr von Hartmansdorff; Jugust: Jag kan icke gilla de skäl Ekonomiutskottet anfört för sitt tillstyrkande, att den gamla Psalmboken måtte år i833 aflysas och den nya påbjudas till allmänt bruk. Det ena är den kostnad, som skulle förvållas tjenstefolk och andra, som flytta från en församling till en annan, hvarest olika Psalmböcker nyttjas, genom behofvet att äga bäggedera. Men denna kostnad öfverväges af den ännu större, som skulle tillskyndas alla dem, hvilka icke flytta från församlingar, der den gamla Psalmboken vore bibehållfen, och som nödgades skaffa sig nya Psalmböcker, när den gamla aflystes. Den 6 Februari i f. m. Det andra skälet nr enhet i andaktsböckerna inom alla församlingar.
Herr von Qvanten har föreslagit, att fyra Millioner skulle indragas af rörelsecapitalet, och deremot inrättas en privat Discont, men hvar skulle då dessa pennin* gar taga vägen, eller hvad skulle blifva af dem? Skulle de skrinläggas? Eller huru skulle de komma ut igen? Detta har jag ej funnit utredt i hans yttrande. Det exempel om Götheborgs Discont, som han anfört är ej adequat med detta. Igenom den indrogs ej något af rörelsecapitalet; tvertom ökades det genom den creditanvisning, sorn på Banken lemnndes, Huru skulle dessa fyra Millioner återkomma i rörelsen? Detta har jag icke funnit utredt af Herr von Qvanten. Att tro, det lån på exportabla metalliska effecter skulle gå till en sådan enorm summa, kan jag icke göra. Friherre Cederström har redan visat, att förhållandet icke är sådant; dessa lån skola dessutom betalas inom året, och om f:delar af värdet belånas, kan summan ej öfverstiga f:delar af värdet af ett års metalliska effecter. Detta är således icke farligt. Herr Rosenblad har yttrat, att BancoUtskottet åsyftat en öfvergång, sorn skulle ske i paritet med realisationen, men jag vet icke hvari denna öfvergång består. Jag har icke kunnat upptäckt någon annan, ;il? er! öfvergång från en nyttig låg ränta till en skadelig hög; hvilket jag anser prineipvidrigt, emedan Den 27 Julii f. m. jag tror att Bankens vinst bör vika för Med-, borgares väl, Hvad lån på varor beträffar, får jag tillfälle att derom yttra mig, då vi, såsom jag tror, snart till öfverläggning få Betänkandet om en HandelsDiscont. Herr Lefrén bar föreslagit, att fastig-, hetslånen skulle indragas, och i5o,oooR:dr om året deraf användas till spannemålsbolåning, Jag vet ej, huru Herr Lefrén skulle få in dessa i5o,ooo R:dr, emedan capitalet blott är fem Millioner, och 2 procent af dessa fem Millioner gör icke mer än 100,000 R:dr.
Att fördyra en vara, sorn genom sjelfva naturinrättningen kan frambringas, och som olgor ett behof i de kalla nordiska länderna, hvilka icke äro begåfvade med drufvans välgörande safter, en vederqvickelse för de lägre classcrna, som måste med något annat ersättas, — att fördyra, säger jag, denna vara eller brännvinet, anser jag ej ens vara moraliskt riktigt mot denna .samkällsctass, oell den värde ledamot, hvars grundsatser jag i de flesta delar, rörfde brännvinsbränning med hvad dertill hörer, fullkomligen godkänner, får förlåta, alt jag ej med honom kan instämma i det af honom väckta förslag att, genom nedsättning i tullen å vin, söka skaffa vår Svenska menighet en ersättning för brännvinet, hvarken ur en statsekonomisk synpunkt eller i tron på möjligheten att kunna åstadkomma den åsyftade verkan. Jag tror ej, att det vore statsekonomiskt liktigt, om än det vore verkställbar!, alt uppmuntra en så beskaffad omåttlig förtäring af vin, som motsvarade brännvinets bruk, och hvilket då komme att utgöra en öfverflödsvara bland den mängd af sådana varor, som nog förut, ingalunga till fördel för delta land, tynga vår handelsvåg; hvadan jag ock anser förslaget härom ej vara verkställbar! eller förtjena afseende. Hvad biännvinets fördyrande beträffar, ber jag herrarne taga i betraktande, huruvida icke den praktiska erfarenheten bör vara ledaren för omdömet äfven i den frågan, och då ber jag, att man mätte eftersinna, om under alla de olika och förande! liga beskattningarna på brännvin och förbuden derför, som på mellantiderna ägt rum, brännvinsprisen särdeles fördyrats; ännu i denna stund, då rågen står ganska dyr, och prisen derå variera mellan 14 å 16 r:dr, är priset på brännvin ganska lågt och har intet sammanhang med sädespriset.
Diner ä 2 och 3 kr. samt ä la carte. Vördsammast T. FABRIKSAKTIEBOLAG HOTEL CONTINENTALS Wjuvckrare. | Stocfebolm 66 Götgataa 66 Stocftbolm Mellins F ut oo e d sl » utande uppf ut m ärkt a \ &lt; reSommenberat: sim tiWvet&amp;nin$at af: jenskaper, nu alldeles! Cager-dl, Eagerdricka Tandläkare TOM von HALL. M o n o g r a m. ij. frenumerera på * Jdun ' Allm. telef. Marstrand. (Nord. A. B. — Hvard. Helgd. AHm. Telefon 5848. praktiserar från den 20 juni i Göteborg och Bruksanvisning medföljer hvarje burk. Insänd 1 kr. i frimärken under adress » Monogram », Kalmar p. r., så erhålles portofritt ett anglosaxiskt alfabet i 3 storlekar. Nödvändigt i hvarje hem. (75) Éj |jj Ii | to TO to o Husmödrar! Sändas direkt till till privatpersoner meteroch styckevis från största urval. Sändas direkt till privatpersoner meteroch styckevis från 50 öre till i Spara är lösen för hvarje husmoder med en begränsad hushållspenning 1 Huru göra en verkligt stor besparing? Jo, använden i Edra hushåll Pellerins Margarin, Göteborg, som är * " " " E. SPINNER &amp; C:IE, S n o e n t ^ g e t (fornt J. Zfirrers Sidenfabrik), Zurich, Schweiz. till fabrifespriser franfeo ocb tullfritt Zurichs äldsta Siden-etablissement, grundl. k hvarje bok kan lyftas intill kr. 1,000 i månaden utan särskild uppsägning. (G. 78894) Sydsvenska KREDIT-AKTIE-BOLAGET, — - 5 % Kapitalräkning finnes till salu Stockholm och hos de flesta Herrar Sparkasseräkning Räntegodtgörelse 5 proc. I landsorten boende torde hänvända sig direkt till banken. Aktiebolaget Stockholms Diskontobank I Regeringsgatan I.
St. måtte hos K. M. i underdånighet anhålla det en komitté måtte nedsättas för att granska det af mig ingifna förslag till förändrad organisation af landlförsvaret, har jag ej underlåtit, oaktadt af sjukdom inneliggande, att, oberäknadt alla plenidagar äfven dessemellan, Den 26 Juni f. ni. 243 låta i Ridd.-kansliet uttaga de till utdelning varande Utskottsbetänkanderne. I går e. m. erhöll jag sednast Statsoch Ekon.Utsbns betänk. N:o 32 till 34 utan att likväl hafva bekommit något utlåt, öfver Hr Ekholms motion och mitt förslag, hvarföre det ock var med största förundran, jag af en händelse, sednare på aftonen blef underrättad, att det ifrågavarande utlät., utgörande N:o 23, redan af Ståndet var bifallet, med den skyndsamhet, alt det d. 21 sistlidne blef bordlagdt och dagen derpå, eller d. 22 afgjordt. Oförklarligen har likväl just endast och allenast detta betänk, ej till mig blifvit utdeladt, förr än efter den reklamation jag, med anledn. af den erhållna underrättelsen, deraf i Ridd.-kansliet verkställt, hvilket förhållande så väl af utdelaren som af utdelningslistan kunna upplysas. Jag har ansett mig böra tillkännagifva denna omständighet, hvilken förhindrat mig, att, då betänk, inom Ståndet förekom, afgifva de fullständiga vederläggningar å Utsk:ns till afslag anförda anmärkmr, hvaruppå jag var beredd, och för hvilka det nu ej återstår mig annat, än att dem till prot. anföra. Efter en förulgången resumé af Organisations-Förslaget, yttrar Utsk.: ”De väsendtligaste fördelar, som Hr Stjernsvärd med sitt förslag afser, äro: l:o en ökad styrka, 2:o en minskad kostnad och 3:o ökade löner, ät befälet.” Såsom af Utsk:n förbisedt torde jag härvid få tillägga: l:o De fördelar som hvarje riktigt utförd nationalbeväpning medföra, nemligen:
Då Exped.Utsk. i afseende på ifrågavar. ärende icke bar iakttagit något annat, än att stalla sig till efterrättelse den föreskrift i afseende på statsregler. ns expedierande, som Ständerne hafva beslutat; så hemställer jag ännu-en gång till Hr von Hartmansdorff, om, endast med afseende på ilen högst obetydliga omständigheten att anmälan om spanmålsberäkningen ieke ingått i särskildt memorial, utan influtit i samma memorial, hvarmed statsregler:n börjas, det verkligen finnes ett enda skäl, att, med afseende på en så obetydlig anmärka., som blott har för sig sjelfva formen för redactionen, hvilken den ene kan anse fullt riktig, men som den andre tror böra vara annorlunda uppställd, och som ej rörer sjelfva saken, eller kommer att förhindra verkställigheten af Ständernes beslut eller undanhålla Konungen någon upplysning, — om, säger jag, det är skäl att uppehålla en så vigtig fråga, som den ronde statsregler:n att i behörig tid inkomma till Konungen, både på det att verkställighet i hvad Ständerne beslutat må följa för nästkommande år, som ock, på det att embetsverken må i tid känna hvad Konungen beslutar, blott för att iakttaga en form, som kan anses sora ett tycke hos den ledamot, som framställt anmärkningen. Jag får således förklara, alt om R. o. Ad. skulle emot min förmodan besluta en återremiss, skall jag söka bestrida en sådan, under användande af alla de utvägar, som stå mig som riksdagsman öppna. Hr Lefren, Joli. Pehr: Anmärkningen är, enl. min öfvertygelse, och icke blott enligt mitt tycke, ganska riktig. En talare har sagt, att Exped.Utsk. vore oförhindradt att i ett sammanhang handlägga dessa ärenden : jag förmärker alt Exped.Utsk. varit oförhindradt att i ett sammanhang framställa dem tillsammans. Jag har dock egentligen icke begärt ordet för alt motsätta mig hvad Frih.
Det äf kändt, att Bevillningen för Sr iSi? inbragte 57“ i 3 B: r 40 sk. 7 r-t. utöfver behofvet och, oigudt all ilen prunkande framställningen i 1815 lars Bevillning» förslag, uppkom likväl fot fucsia Siel en brist lif B dr 171,774 *3 5* jBtpfHnfng*- UttHonttt Betänka^dtn, Au afdelningen delar samina farhåga fö? ilen kommande liden, derom vilnar dess förslag, ^tt åt Riksens Ständers Rullmägtige i Ranquen pch Riksgälds Cqnloiret uppdraga, alt till envis? prpcent oka beyillningen, i händelse ilen påträk® nade Summan ej skulle utgå, Hvad i öfrigt epiot Herr van Törnes pur® ?Tag blifvit inom delta Utskott anmärkt, är af Herrar von Rkrenheims och Arnells yttrande så tillräckligen vederlagdt, att det skulle leda till en allt för tröttsam vidlyftighet, att samma anmärkningar ti|l vidare besvarande nu åter upptaga. J\fen, i afseende på deri af Afdelningen gjorde anmärkning att för utgörandet af den Bevillnings Summ?, som eflc-p deri Herr von Tornes förslag vid foga de Ryckta tabel 1 borde påräknas, skulle, pfter afdelningens förmenande, fordras en behållen årlig inkomst till ett belopp af 119,036,350 R:dr, får jag 1 likhet med hvad Herr von Turne ■yid 1815 års Riksdag, öfver enahanda anmärkning, förklarat, upplysa, att denna uppgift är origtig, och lärer hafva-uppkommit derigenom, att den bi|agde calculen icke blifvit jemförd med Tabellen. Om man gör darina jemförelse, finnér man latt, att sedan vissa afdrag vid de \
Blott en sak får jag anhålla om hos Ridderskapet och Adeln, att nemligen Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes vid våra öfverläggningar förskona oss från att höra anklagelser, att man har för afsigt, då man talar om Styrelse, Regering, förvaltning, att yttra sig emot en Konung, som vi alla älska och vörda. Jag vet de svårigheter, som för Herr Grefven och LandtMarskalken i detta fall uppstå, genom den tvetydighet, Den 12 Ja nu ar i i. 347 som i Grundlagen finnes angående rättigheten att återföra discussionerne till saken, men jag vet oek, att, om det skall lyckas någon, är det Herr Grefven. Från mig har ej kommit och skall aldrig komma ett ord, rigtadt emot Konungens heliga person. Mitt hjerta är så fritt, hvad honom angår, som någon annans; och om ej vid andra tillfällen mina uttryck blifvit lika mycket förvrängda, som de nu blifvit, vädjar jag till hvart enda ord jag någonsin uttalat, örn jag förtjent att så misstydas. För att komma till ämnet, som jag hade trott förtjena annan uppmärksamhet, än ordrytteri, så är det ej ett ögonblickligt verk; ej ett hugskott af mig; utan följden af vår constitutionella utveckling, allt sedan år 1809. Yi hafva sett tvänne Riksdagar på 10 år, som varat, den ena 9 och den andra 11 månader. Yi klandra detta; men vilja vi då ej se orsaken dertill? Huru skulle det vara möjligt, att Sveriges representation skulle vara den enda olyckliga, som beliöfde använda år och dagar, för att afgöra några få ämnen af vigt? Huru skulle det vara möjligt, att allt hvad denna Representation med anitfullt arbete framlade inför Thronen, skulle till största delen blifva utan frugt? Det är besvarandet af dessa frågor, som fästat min uppmärksamhet, och gifvit anledning lill mitt förslag. Jag har nemligen funnit det enda 348 Den 12 Januarii. sättet att komma till något bättre, vara, alt ^representationen sätter sig i en sådan ställning lill Konungens Rådgifvare, alt de gå till ett gemensamt mål.
Derigenom skulle ock , sorn mig synes, serdeles för de orter , der endast ett eller två Ting om året hållas, beredas stora och väsendtliga fördelar , både åt fordringsegare , emedan han snarare ernår den säkerhet , hvartill han är berättigad, och för Gäldenär, hvilken deri£en°m sättes 90 LagUtskottets Betänkande N:o i tillfälle att, inom Hen möjligen korrtaste tid, vederlägga ett origtigt fordringsoch Inteck. ningsanspråk, och såmedelst tillintetgöra de för dess credit menliga verkningarne deraf, och undanrödja de hinder, som derigenom kunnat uppstå för honom att, emot den verkliga säkerhet i dess ograverade fastighet kunde erbjudas, erhålla det lånebiträde* hvaraf han kan vara i behof/’ Ankom till Exped. Utskottet den i Maji 1829, N:o 57. Betänkande öfver RiksdagsFullmägtigen ifiån Calmare Län Petter Pehrssons Motion om utfärdande af en Författning, sorn föreskrifver, huru afhandlingar om sä kalladt undantag, eller fördel, samt om upplåtelse af nyttjande-rätt till jordadel, skola % lag följ as.