Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
”Och jag, som af en norsk underofficer, den jag passat opp ibland, fått så många ting, som kunde passa till en Morilands konung: plymfjädrar, skärp, toffsar och mycket mer!” ”Har du – jaså, du har det? Men stor sak ... den, som är kong, får tänka på att hans ord är kongsord. För resten vill jag låta dej veta att jag är för hög i bröstet att gå med norrmänsglitter. Så svarar Korpen och jag med!” Nedstämd, ända derhän att en tår föll öfver pulverpaketet, som han skulle bära till pastorns, sände den stackars Lasse en dröjande blick efter sin kunglige vän och herrskare. Sedan bjöd han till att hemligt göra en grimas; och häraf något i lugnad, sade han till sig sjelf: ”Nästa år ger jag mej till sjös, och när Korpen och jag se’n träffas, är hela den här pojkpassaschan glömd.” Det var en klar och frisk morgon, den 12 november, på hvilken staden under klingande spel utrymdes. När garnisonen tågade genom gatorna, voro de yngre damerna i omsorgsfulla toaletter redan synliga med pannan tryckt intill fönsterrutan; och under det mången hurtig och tacksam blick sköt från de norske officerarnes skimrande ögon, i det de ärbödigst saluterade de svenska damerna med värjan, svarade dessa genom sänkning af ögonlocken och en rodnad, som förrådde mången hjertklappning, hvaraf minnet togs i flygten och bevarades i de krigiska memoarerna från inqvarteringen i den ”lille By”, der man blifvit så väl ”pleied”. Men så snart trupperna voro utom staden, packade sig familjerna i vagnar och schäskärror. Allt hvad gå och åka kunde af stadens själar flydde nu hemmen för att komma till Blomsholm och der i tid skaffa sig platser, så att man riktigt kunde få se afmarschen. Lyckligtvis kom ingen för sent.
1045 författningar ansägs röra ett allmänt hushällningS-mäl, öfwer hwilket, emot 8y T Regerings, Formen, Lag-Ut» skottet ej äger akt Betänkande afgifwa; sä ffullc denna Utskottets tanka dek Hedcrwärda Bonde-Ständet samt -frige Respcctive Ständcn, genom Utdrag af Protocol, !ct, »vördsammeligen tilikännagifwas. Ot tuprs. Lx krotocollo b^olmbertzson. äfwerläggningcn rörande detta af Lag-Utskottet anmälta mäl skulle upskjutas till betz Bynde-Stänket, hwarifrän frägan blifwik wäckt, stg dcrbfwer pttrat. Uplästcföljande: Riksens Högloft. Ständers Lag,UtskottBetänkande angäende rvärdering och offentligt utrop ä fast Egendom pä Landet, som f-r gäld utmäteS. Enligt Hederwärba Bonde-Ständets Prokocolls, Utdrag för deä 27 sistl.
Om en Förmyndare förwaltar erc Gods med dertil lydande Hemman, betala Frälsebönderne eller /U-i-enä-uoi-erne sin z:djedel i l»lin!mun>. Afkastningen af Hemmanen beräknas: om den upgär til högre belopp, än efter kli-iimi. Afgiften, erlägges för desi Myndlingars räkning kl-lximi-Afgifcen för Godset; men icke betalar Förmyndaren, för det han är de omyndiges Lommissionsir, af egen (^a883 lVlinimi-Afgifren för afkastningen. Af egne medel betalar han sjelf i kvlsxinmm för sin behällne inkomst af Förmyndare-pro. Omen Ett lika förhållande är i synnerhet med Upsala Hcaclemis, som a Hcademie - Statens magnar förwaltar ifragawarande Hemman. Hwad jag ännu en gäng wägar yttra, är, at om gc»6em,e» alägges denna Afgift, betalas för desi Hemman bade i Minimum och tVlaximum, som ej Den ZO Mars. 1505 ej händer någon skattdragande i Sweriges Rike, och at Upsala derigenom förkla ras skyldig, at i Bewillning stakka för omkring 15,000 R:d., i stallet för 4 a 5000 R:d. Detta har i HögloftUkstorret förefallit mig sa mycket iner owantadt, som samma Högloft. Utstött redan frikant icke allenast alla publicus (Unor, uran ock andra underwisnings-anstalter frän Bewillning. Skola da de större Underwisnings ^Inrättningar strängare behandlas än de mindre? Arv La«5or ej publicus? Uro OL wäl annat än depositioner af medel til allmänna nyttiga behof? Pa intet ställe i Författningen hafira dylike koncler blifwit träffade med Bewillning. De mästa af Ks8peckive Standen hafwa bifallit Högloft.
Det kan måhända anses mycket, att tre personer skola befatta sig med correcturen; men jag tror, att mer än 2:ne äro behöfliga, emedan, sedan dessa vederbörligen genomgått correcturet, kan möjligen åtminstone ännu en beliöfvas, som efterser, om icke några fel af dem blifvit öfversedda. Gr. Cronhjelm föreslåratt contrahera örn tryckningen med Hörberg eller någon annan boktryckare. Jag får fästa uppmärksamhet på Exped.Utskts oftanämnde memorial N:o 4221 som stadgar, att flera boktryckare böra användas, på det att, om göromälen hopa sig, tryckningen ej derföre skulle fördröjas. Jag tror således, att vi icke kunna contrahera med en boktryckare. För att komma till ett slut och sammanfatta dessa anmärkningar, får jag nämna, att, enligt min öfvertygelse, kan endast det handtverksmässiga öfverlenmas åt boktryckarne, d. v. s., att man endast kan contrahera med dem om sjelfva tryckningen, emedan renskrifningen och den hufvudsakliga correcturläsningen icke kan anförtros dem. Skiljer man correcturläsningen från Exped.Utsk., blir boktryckaren på visst sätt den, på hvilken Exped.Utskrs ansvarighet öfverflyttas, emedan måhända inträifade, att såväl Utskts betänkrn som måhända Riksdagsbeslutet skulle i sista hand corrigeras af boktryckaren, hvilket enligt mitt omdöme, minst sagdt, vore olämpligt. Den besparing, s6m Gr. Cronhjelm afselt, finner jag vara ganska 268 Den i3 Mars e. m. lofvärd; men, enligt inin öfvertygelse, lan den icke, på sätt Grefven föreslagit, anses vinnas; jag tror fast bättre, att om vi vid denna riksdag kunna, jemnlikt Exped.Utsk:s förslag, nedsätta kostnaden mot hvad den var vid den förra, böra vi vara nöjda och kunna då äga hopp att vid en blifvande ytterligare nedsätta den, om tryckningen af hillänget nu blifver väl, med ordning och skyndsamhet, fullgjord, på sätt nu är föreslaget.
Må då icke heldre, till förekommande af några Författares irriga uppgifter, sanna förhållandet authentiquement uppgifvas? En vördad Ledamot af Höglo!!. BancoUtskottet, och tvänne Her* Den 5 Juli f. m. • rar Bancofullmägtige hafva med mig uti ämnet varit af samma öfvertygelse, och jag respecterar icke desto mindre alla de Män, som satt en helgd på gamla stadgar: väl öfvertygad, att icke annat än det allmänna bästa varit orsaken till deras yttrade tvekan om Publicitetens förmon. Som min uppgift om BancoSedelstqckens belopp icke blifvit motsagd, så synes densamma vara erkänd, och kanske således för det närvarande den Publiciteten mindre tarfvas; men jag vill åtmindstone hoppas , om ej årlig Kungörelse af Sedelstocken finnes nödig, att Riksens Hövloll. Ständer, som enligt Reg. & 7 C O Formens 72 §. öga att göra de stadgar, som vidare om Verket behöfvas , förordna Bankens Revisorer i sina Testamenten uppgifva den varande Sedelstockens belopp, och att Ledamöter af tillkommande BancoUtskott till sina Principaler , jemte andra nödiga underrättelser, oinskränkt uppgifva det i Sedlar utelöpande RörelseCapitalet. Herr von schulzenheim tilläde mundtligen: Jag hade tänkt i ödmjukhet anhålla, att detta Memorial skulle de öfriga Respectiva Stånden meddelas; men jag har nu förnummit, att det Högvördiga PrestStåndet och det Yällofl. BorgareStåndet skyndat att bifalla BancoUlskotlets afstyrkande Betänkande å Sedelstockens Publicitet, innan den, som väckt motionen uti ämnet, hunnit förklara sig; men som He - ■■ .y-r löt, Den 5 Juli. /. m. tferyärda BondeStBndet skall linfva uppskjutit sitt yttrande, intill dess Höglo 11. Ridderskapet och Adeln meddelt sitt beslut, så beder jag att åtmindstone mitt Memorial må sist bemäldta Ständ meddplas.
Med afseende å innehållet af Fredricshamnska Tractaten samt fordrings-anspråkens beskaffenhet och hvad vid underhandlingarna förekommit, föreslår Kongl. Maj:t följande fördelning af den behållna ersättnings-summan R:dr 138,750 Banco: 1:0 Till Stockholms Barnhus , contant fordran, B:co R:dr 1,869: 34: 8. Ersättning för bortmistad årlig Spannmåls-inkomst Transport 1,869: 34: 8. 48 Kongl. Majit s Nådiga Propos. No 16. Råg och 3o2 Tunnor 9! Kappar Korn, beräknad till ett Capital af , 5o,ooo: — —1 2:0 Obetalda räntor till Wadstena Krigsmanshus .. 2,479: — 3:o Magazins - Inrättningens fordringar, härrörande af utborgad Spannmål till enskilda personer . ... K . p 48>7iö: 10: 4ä 4:o Arbetshusoch Spinnhus-fondernas fordringar» tillsammans . • 998: 12: Summa B:co R:dr 104*057: 9: 9. Återstoden, utgörande 84,692 R:dr 38 sk. 3 r:st., skulle ingå till öfverskottena på Statsverkets inkomster, så framt Rikets Ständer ej vilja medgifva, att denna, genom diplomatisk underhandling erhållna, opåräknade tillgång öfverlemnas till Kongl, Maj:ts Nådiga disposition för utomordentliga diplomatiska behof, hvartill de vanliga anslagen ieke varit eller äro tillräckliga. Kongl, Bil. lill K. M. NadigA Propos. N.-o iG. ^9 Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer lured all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. G. D. Skogman* Utdrag af Protocollet öfver Handelsoch Fin ance-Är enden j hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats - Rådet på Stockholms Slott den IQ November 1828.
Län, under behandlingen af detta mål, gjorda hemställan, att alla andra med de nyssberörde jemförliga holmar måtte blifva fria förklarade, derest de ej innehölle större jordrymd, uti underdånig skrifvelse den 7 September 1855 föreslagit, att så beskaffad åtgärd måtte ega rum i afseende å följande, till Götheborgs och Bohus Läns skärgård hörande, sex holmar, nemligen: l:o Bossholmen, 2:o Lilla Fiskholmen, 3:o Käften med Kullen och Bagnildsskär, 4:o Fadboskären i Tanums socken och härad, hvilka, under någon tid utarrenderade till egarne af lägenheten Källareholmen, emot en gemensam ränta af 16 sk., blifvit efter upplåtelsetidens slut den 10 Juni 1853 skattlagde, hvarvid, med afseende derå, att dessa holmar endast Iemnade sommarbete åt några få Stals-Vtskotlels Ullålande N:o 22. 7 får och att fisket omkring desamma vore högst obetydligt, räntorna föreslagits för Rossholmen med grund till 2 sk. » Lilla Fiskholmen 2 a •s Käften med Kullen och Ragnildsskär 8 n » Yadboskären, 5 stycken , 4 » tillsammans B:ko 16 sk. hvilken ränta nuvarande egarne af Källareholmen erbjudit sig att framgent till Kronan erlägga; 5:o Hagön i Qville socken och härad, hvilken hittills, emot 8 sk. årligen, af åboerne å ^ mantal Rågön begagnade holme vid skattläggning den 8 Jnni 1858 blifvit, såsom endast lemnande sommarbete för några får och saknande fiske, upptagen till en årlig ränta af 8 sk.
Departement för sig: börande de närmare föreskrifterna härom intagas i Arméförvaltningens gemensamma Arbetsordning; att inom Arméförvaltningen må äfven för lista och 2:dra gradernas tjenstemän utfärdas fullmakter på viss befattning efter staten, samt att således KrigsKollegii vid 1865 års slut varande tjenstemän af berörda grader, sedan de, för öfvergång till Arméförvaltningen, blifvit slutligen placerade till viss befattning derstädes, må derefter anses vara, hvar och en, på samma befattning befullmäktigad, dock under villkor som|jstadgas i Kongl. Cirkulär-Brefvet den 9 November 1860; att Regementsoch Korps-Chefer, hvilka hittills aflagt sin embetsed inför Krigs-Kollegii plenum, '■efter 1865 års utgång, endast hafva att sin tro och huldhetssamt embets ed skriftligen insända till Landlförsvars-Departementets Kommando-Expedition; hvarom General-ordres torde få utfärdas; och att Krigs-Kollegii befattning med Regementsskrifvares förordnande, samt 186 Bil. N:o 3. b. till Kongl. Majus Nåd. Prop. lS:o l. ont Statsverket 1865. pröfning och förvarande af deras original-uppbörds-borgenshandlingar, må öfvergå till Civila Departementet af Arméförvaltningen.
Skulle t. ex. missnöje upstå hos de indirekt väljande bland allmogen mot det nya förslagets resultater, och en förändring åstundas, voro de gemensamhets-band, som nu sammanhålla den rikare delen af allmogen med de fattigare, uplöste, och den sednare skulle apellera till revolutionära krafter antingen till Konungamakten eller till de i strid med grundsatsen i politiskt afseende uteslutna; vådliga agitationer skulle upkomma, som förrän der önskligt vore, kunde föranleda en ny ansättning på samma ännu omogna och outbildade ideer endast med en rationnellare tillämpning och en liten desert af socialistiska satser. Afven de medlemmar af den verkliga allmogen, som komma i fråga vid valen skulle snart förlora smaken derföre. Allmogen som har en säker blick i de saker den praktiskt behandlar, är icke vuxen de större och mera invecklade politiska frågorna. Bönderna skulle, inblandade i kretsen af de mera bildade, snart förlora sin betydelse, finna sig generade, och en gäng befriade från riksdagsbestyret icke mera vara benägna att åtaga sig detsamma, och allmogen således äfven af denna orsak blifva tvungen att mot sina sympathier lemna sitt förtroende ät herrarne. Hvad man nu än må förvita BondeSt. för lyten som representanter, bör man dock erkänna dess bemödanden att hushålla med statens medel och står nationen hnfvudsakligast hos Bondelementet i förbindelse för den hushållsaktighets-anda som gjort sig gällande inom representationen oell hvilken ulan att hindra landets ekonomiska förkofran bidragit att lämpa utgifterna efter tillgångarne, och med afseende härpå skall i mångas ögon säkert hvarje representalions-form mera gynsamt betraktas som ur folkets fickor förmådde frampressa mera penningar, vare sig under form af statslån eller skatter.
Ägde han icke att fästa uppmärksamhet äfven på hvad förut varit brukligt och god - 6S Den i Juli c. m. länl, på hvad redovisningens beskaffenhet i följd af de derför stadgade grunder gjorde möjligt, ändtligen på hvad Konungen oell de omgifvande rådgifvarne, enligt grundlagens gällande föreskrifter, kunde gilla och medgifva. När R. St., efter erhållande af förslaget till ifrågavar. instruction, icke ansågo någon förändring i 68 §. Riksd.-Ordn. vara af nöden, huru kan man då begära, att Statssecret. skojat föreslå en sådan? Huru kan man göra det till ett åliggande för honom, som med mera skäl berodde af R. St.? Jag är icke okunnig om hvad som lärer vara den hemliga andemeningen af anmärkningen, och att det egentligen torde åsyfta den tidpunkt af •2:ne år, till hvilken granskningsåtgärden i öfverensstämmelse med 68 §. Riksd.-Ordn. blifvit inskränkt, ehuru man ännu hyst så mycken aktning för grundlagen , att man icke vågat klart uttrycka den tankan, att anmärkningen vore gjord derföre, att förslaget instämde med grundlagen; men då jag icke kan finna någon nytta utaf att granska oafslutade räkenskaper, och då redovisningens fullständighet, enligt uppbördsverkels inrättning och gällande författningar, fordrar denna tid, inser jag icke, att någon ändring i denna del beliöfdes. Jag liar hört sägas, att anmärkningen skulle härkommit deraf, att man ansett Statssecret. icke hafva att befatta sig med ett förslag, som det tillkom R. St. allena att upprätta och besluta; men då jag icke finner något ställe i våra gällande grundlagar, som förhindrar Konungen att i hvad ämne som helst göra framställningar till R. St., och då vid den föregående riksdagen olika åsigter, för att ej säga stridigheter, ägt rum, synes det mig varit en Jofvärd omtanka af Konungen och en pligt af Statssecret. att framställa ett förslag, som, då det utsträckte R. St:s granskningsrätt, medgaf hvad som borde medgifvas och närmare bestämde livad man hittills sökt göra tvetydigt.
På den tiden man fråntog officerarne och underofficerarne dessa boställen hade landtbruket ännu icke vunnit den förkofran och det anseende, som det nu har, hvarigenom man kommit derhän att det nu mera icke anses skamligt för en officer att tillika vara landtbrukare. Jag tror att tiden nu är inne då det gamla indelningsverket skulle kunna visa sitt sanna värde och rigtigheten af de grunder, hvarpå det blifvit byggt, hvarföre jag på dessa skäl yrkar återremiss. Frih. Palmstjerna: I anledn. utaf Hr Ribbings yttrande, alt byggnaderna å underofficerarnes boställen skulle vara beroende utaf Mililie-boställskassan, får jag uplysa, hvad R. o. Ad:s ledamöter i allmänhet förmodligen känna, ehuru Hr Ribbing tyckes vara derom okunnig, att nemi. berörde boställen på intet sätt bero af Mililieboställs-kassan, hvilken endast har afseende på öfverbefälet. Den personliga apostrophering jag erhållit ämnar jag icke besvara. Många ledamöter hördes ropa på propos. Hr Ribbing: Jag har icke sagt att under-oflicerarnes boställen skulle byggas af Militie-boställskassan, utan jag har blott i förbigående kommit att nämna det en del under-officers-boställen indrogos på samma gång som en del af öfverbefälets. För öfrigt beklagar jag rätt mycket örn mitt yttrande på något sätt har kunnat uptagas såsom en apostrophering och förklarar på det upriktigaste, att sådant icke varit min mening. Mitt yttrande var endast föranledt af nit för iudelnings-verket, för hvilket jag vet att den siste värde talaren äfven nitälskar. Jag önskar lifligt att de aktade medborgare som i krig tillhöra krigs-ståndet, men i fred kunna egna sig åt landets modernäring, måtte hädanefter såsom fordom dertill sättas i tillfälle. Hr von Troil, Sam. Gust.: Jag har begärt ordet för att uplysa Hr
lag har trott detta desto mera, som jag är en af Svenska folkets representanter, och då ett antai medlemmar af detta folk önskar att någon af dess representanter mätte framställa ett förslag, har jag ansett det vara min pligt att gå deras önskan till mötes. Jag bör nämna att slutet af denna motion lyder på följande sätt: »Vi få sålunda med fullt förtroende öfverlemna detta anförande till Kapitenen Högvälborne Hr Baron S. Creutz, med ödmjuk anhållan, att Baron, såsom i vår ort boende, behagade vid innevarande riksdag inför R. St:r detta i behörig ordning framföra såsom sin egen motion.» Jag anbåller att någon af kanslisterna måtte få uppläsa motionen. Sedan Hr Gr. o. Landtm, i ani. häraf frågat Frih. Creutz, huruvida han såsom sin egen upptoge den omnämnda motionen, samt Frih. Creutz härtill svarat ja, upplästes och begärdes på bordet motionen,N:o 242, ang:de grundskatternas afskaflande, m. in. Gr. Taube, Henning Adolf, afgaf två motioner: N:o 243, ang:de anslag till uppförande af en byggnad i Stockholm för ett i likhet med nya Elementar-skolan inrättadt läroverk; och N:o 244, ang:de anvisande af medel förskottsvis för åtskilliga jernvägsarbeten. Dessa motioner remitterades till Stats-Utsk:t. Gr. Kalling, Carl, uppläste en motion, N:o 245, ang:de pension åt frami. Regements-läkaren, Doktor Gustaf Wilhelm Beckers enka. Remitterades till Stats-Utsk:t. 254 Den 30 November. Hr Liljenstolpe, Axel Fredrik, afgaf en motion, N:o 246, ang:de förhöjning af den åt f. d. Läns-notarien Olof Henrik Förberg tilldelade pension. Remitterades till Stats-Utsk:t. Frih. Cederström, Rudolf, uppläste en motion, N:o 247, ang:de organiserande af en representation för häradet. Remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t.
Oe »uprz. kx Lrotocollo O. >lIkNgVill. Utdrag af Protokollet, hället hos Hög. rvördige Preste-Ständet wid Urtima Riksdagen mi Örebro den 20 Sept, rFro. S. D. ^^illade Preste-Ständet Allmänna Beswärö- och Oeconomie. Utskottets utlätande öf weie - 602 Den 20 September. wer Herr Jouweleraren Holmers forsing, att med ändring uti Skrä Ordningens föreskrift Ge. sätter skulle hänföras under Tjenstehjons stad. gan. kkr susirs. Lx ?rotocol!o ). O. Utdrag af Protokollet, hällit hos Hög. wördlge Preste ständer wid Urtima Riksdagen uri wrebro den 20 Sept. 1810. S. D. ^^emitteradeS: Tilt Bewillnjngs-Utskottet: Kongl. Majus Nädiga Proposition till Rik. fens Ständer, angäende nägra underdäniqa an. sökningar om eftergift af Bewillning; Gifwen Orebro Slolt den rz Sept. 1810. Ur svprs. Lx ?rotoeollo N O. Almgvist. Utdrag af Protokollet, hältet hos Hög. wördige Preste Ständet wid Urtima Riksdagen t Orebro den 20 Sept, r8io. S. D. 8)eflöt Preste Ständet att Expeditions. Utskottet skulle anmodas att författa underdä. nig Den 20 September. 6oz nig flrifwelse till Kongl. Maj t innehäklande anmälan derom, att wid sammanträdet af den Nämnd, som jemlikt Regeringsformens 105.
Om nu denna föreställning har giltiga skäl för sig, så synes mig en nödig omtanka fordra att redan vid innevarande riksmöte beslut fattas om sådana förberedande åtgärder, hvarigenom den blifvande ”Riksdagen” jemte dess Utskott och Kan - Motioner i Bondc-Stdndct 1862. N:o 525. 847 slier ra. m. må kunna i sinom lid inrymmas uli eli fullt ändamålsenligt och nationen värdigt Representanthus. Alt dertill inreda och förändra det n. v. Rikets Ständers hus — som ifrån början varit uppfördt för privata boningslägenheter — skulle sannolikt medföra högst betydliga kostnader, ulan att det åsyftade ändamålet ändock mer än blott i mindre raan uppnåddes. Jag antager derföre såsom en nödvändig åtgärd att ett nytt representanthus förr eller sednare måste blifva uppfördt, och dernäst att detsamma skall blifva förlagdt på Riddarholmen, inom hvilken del af hufvudstaden icke allenast ett stort antal offentliga embetsverk redan äro iörlagda, med hvilka representationen äfven framgent kommer i beröring, utan äfven erforderligt utrymme och med jemförelsevis mindre kostnad kan åstadkommas än inom någon annan lämplig trakt. Derest nu anförda åsigter befinnas rigliga så torde för det blifvande representanthuset sydöstra delen af Riddarholmen företrädesvis böra afses. Derstädes åro belägna: l:o Rikets Ständers hus, hvars östra flygel, såsom ofvan blifvit anfördt, år i sådant skick att den i a la fall snart måste nedrifvas; 2:o F. d. Geijerska huset, till hvars inlösning och blifvande nedrifning Staten redan utbetalt en betydlig summa, och 3:o emellan förutnämnda begge byggnader den Hebbeska fideikommiss-egendomen. Om Slaten förvärfvar sig eganderält lill sistnämnda egendom, så erhålle för det blifvande representanthuset en fullt tillräcklig areal, med fritt och öppet läge. Tre vigtiga omständigheter tala dessutom för, alt Slaten icke bör till en aflägsen framtid uppskjuta åtgärden alt förvärfva sig nämnda egendom.
S sig deraf begagna, utan annat dervid fästadt förbehåll, än att, om någon del af den upplåtna marken funnes tjenlig till trädplantering, vissa skyldigheter, i berörde afseende, borde medfördelningen förbindas; förmenande tillika, att, då en sådan planteringsskyldighet blifvit uti Kongl.Maj:tsNådiga Instruction, för ofvanbemälde Comiterade, stadgad, samt, genom Ed. Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 19 Januarii 1825, ytterligare bestämd, det vid upplåtelsen fästade vilkor derigenom vore uppfyldl; hvarförutan uppmärksamhet påkallats derå, att, enligt högstberörde Kongl. Bref, af den 16 Mars 1802, Ölands samtlige Jordbrukare åtagit sig att med stenmur inhägna 4 stycken planteringshagar, af omkring 5 å 600 Tunnlands vidd, och, tor bestridandet af koslnaderne vid planteringen, under 4 på hvarandra följande år, utgifva |:dels Tunna Råg eller Korn för hvarje helt Hemman, men att dessa hagar, ehuru ämnade ef mindre till Ed. Kongl. Maf:ts och Kronans höga förmon, än Landets nytta, sedermera blifvit till enskilde försålda, hvarigenom invånarne gått i mistning af den fördel, de af sina nedlagda kostnader och arbete förväntat. Delta, jemte de upplysningar, som handlingarne innehålla och deribland hufvudsakligast det Utlåtande, som, i anledning af RiksdagsFullmägliges från Calmare Län, vid senaste Riksdag, underdåniga ansökning, från Ed. Kongl. Majlis då tillförordnade Befallningshafvande på Öland blifvit infordradt, och i underdånighet afgifvet, har hos R, St. i öfvervägande kommit; 4 Exp. Utsi, Förslag till und, Skrifv. N:o 314. och som R. St, inhemtat, att E, K. M., i högstberörde Nådiga Bref af den 9 Mars 1824» förklarat Sig icke kunna bifalla den, i afseende på den öfverklagade Räntans upphörande, hos E.