Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottets majoritet dels bibehållit dels föreslagit, å många artiklar, temligen ansenliga importafgilter, serdeles å dem, hvarå införselsförbuden blifvit borttagne; allt med tydligt ådagalagd beräkning, att det befarade motståndet ifrån en mängd stora och vigtiga interessen härigenom skulle af - 102 Bevillnings-Ulskoltels Betänkande, M 5. böjas, deras förening förekommas, och de sjelfva vinnas för tullsystemets förändring. Men härunder har likväl den afsigten uttalals alltför bestämdt för att kunna förnekas, alt det icke är meningen att gifva inhemska producenter och industriidkare anstånd längre än till nästa riksdag; att nådens tid då är förbi, och att, om man blott lyckas att vid nuvarande riksmöte, medelst en skenbar billighet och tillräckliga tullafgifter borlköpa förbuden, om jag får nyttja det uttrycket, så är vid nästkommande riksdag ögonblicket inne alt företaga en eftertrycklig revision utaf skyddstullarne och att högst betydligt nedsätta dessa å såväl bergsbrukssorn fabriksoch handtverksvaror, hvartill man dä, sedan förbuden en gång äro borta, anser sig allde les oförhindrad. Denna plan, ehuru skickligt uttänkt i öfrigt, har dock det grundfelet, alt för näringsidkaren rakt upphäfva all möjlighet af beräkning och tillintetgöra all säkerhet, hvilken likväl är hans förnämsta behof. Den ovisshet om tull-lagarnes bestånd, som hitintills återkommit vid hvarje riksdag och utgjort, jag vågar tryggt påstå det, största hindret för framstegen af svenska industrien, skulle genom antagandet af Utskottets tulltaxeförslag, långt ifrån att minskas, tvertom till en ytterlig grad blifva ökad. Hitintills har åtminstone utrymme varit lemnadl för hoppet, att någon större rubbning icke skulle ega rum i de stadganden, hvarpå näringsidkaren grundat sina beräkningar och företag. Nu är planen uttalad och utsigten gifven, att vid nästa riksmöte än mera vidtutseende förändringar i tullsatserne skola vidtagas.
"Förrän skuldsystemel knäckes, kunna aldrig capitaler bildas.” — ”Skuldsättningen har endast varit föranledd af misshushållning, lux, och förbrukning af utländskt öfverflödskram. ” — ”Landet har ingen rörelse, som fordrar capitalerue — de beröfvas ej productionen, — del är till betalning af skulder, som lånen begäras.” — Vidare har en annan talare påstått, ”att det är de skuldsattas intresse, som uteslutande gjort sig gällande i BancoUtsk:s förslag.” — Samme talare har sagt, att ”hunger och törst efter lån kan aldrig släckas; att handelsbalancen aldrig kan luta lill landets fördel, med mindre än att penningestocken indrages och tillgång pä lån minskas.” —Vidare önskade han: ”att de skuldsattes egendomar mätte ju förr dess hellre gå ur deras händer och i ca pi t al is ler nas, eller deras, som icke behöfde låna. ”— Och slutligen påstod han, "att svåraste krisen nu är öfverstånden. Den siste talaren har yrkat, dels "att, så länge metalliska cassan ej har sin tillbörliga proportion, alla nya lån måtte nekas," dels att ”landel mätte ställas på diet-kur." — Delta är nu endast en liten del af de satser vi fått höra, om ej ordagrant, åtminstone till meningen af mig antecknade. För att ej blifva alltför vidlyftig, bar jag sammanfattat alla dessa strypsyslemets 532 Den 19 December. grundsatser under följande frågor, dem jag vill försöka afl besvara: l:o Har den ökade skuldsättningen varit en sa stor olycka flir landet, sorn det pustas, och bör den anses såsom ett tecken till af lagande välmåga eller ökad, fattigdom? Jag tror del ej. Det lärer väl icke kunna bestridas, alt hvad som är förhållandet med flertalet af landets individer, särskildt måste anses såsom förhållandet med landet i allmänhet. Nä väl! Låtom oss nu se efter huru det står till med den största delen af de skuldsatte individerne.
Skulle nu möjligtvis spanmålstullen nedsättas, så är gifvet, att detta förhållande äfven inverkar på våra spanmålspriser inom landet. Jag har ännu ett annat skäl för min åsigt, nemi. att om skatteförenklingen kommer att sättas i verkställighet, såsom den i vissa punkter redan blifvit af R. Sier vid sista Riksdagen afgjord, så blir deraf en följd att de år, dä sädespriset understiger medel-markegångspriset komma räntegifvare att begagna sin rätt att upsäga sin spanmål till levererings in natura. Kronan måste då emottaga denna spanmål i sina magasiner, för att till en början förvara och sedermera försälja densamma. Hvar och en finnér att dessa förvaltnings-kostnader kunna upgå till icke obetydliga belopp, likasom man vet, att då ett större parti spanmål finnes inom landet och är samladt i kronans förråder och auction derå Den 23 Mars e. m. 467 skall anställas, så kommer denna spanmål att vanligen nied förlust för kronan afyttras. Alla dessa förhållanden göra att jag tror att det f. n. är vådligt att antaga den beräkning af spanmålen sorn Inkomst-afdelningen i StatsUtsk. uti förevaride Betänk, har föreslagit. Afven vill jag fästa upmärksamhéten derpå att i Statsregleringen hafva förslags-anslagen icke blifvit uplagna till deras fulla belopp, hvarigenom brist upkommer. Jag tror derföre, alt då man har att välja emellan två onda ting, antingen att sätta spanmålsberäkningen något för hög eller något för låg, så är det bättre att göra det sednare. På dessa skäl och dem sorn af Frih. Palmstjerna blifvit anförda, anhåller jag om återremiss af detta Betänk. Gr. von Platen, Baltzar: Att anföra mera talande skäl för riktigheten af det förslag, som blifvit af StatsUtsk. upgjordt än de som ligga i sjefva saken eller de sorn blifvit af StatsUtsk. framställde, är svårt, men då anmärknir häremot blifvit gjorda, så anhåller jag att fä anföra några skäl, hvarföre jag tror, att Betänk. i denna punkt bör bifallas.
Yi veta alla att här i Stockholm nödgas hvarje handlande redan på hösten förse sig med alla de varor han behöfver, såväl nödvändighets-artiklar, som Ivx-artiklar. Om man deremot hade en transito-bana från Skåne till Stockholm, hvarigenom kommunikationen mellan Malmö och hufvudstaden hela året blefve öppen, så skulle köpmannen kunna successive införskrifva en mängd af dessa dyrbarare varor, hvilka tåla transporten på jernvägen, hvarigenom han skulle slippa flera månaders förlag, och kunna sälja för billigare pris, då omkostnaderna blefvo mindre. Jag vill meddela en upgift, hvilken jag visserligen icke kan garantera, men den har blifvit mig lemnad af en ledamot af det Hederv. BondeStåndet., som är representant för orten. Han upräknade namnen på en mängd bruk och masugnar, belägna i den trakt jernvägen skulle genomgå, och på - Den 10 Juni e. m. 167 stod att 15,000 skepp, jern skulle från dessa bruk komma att transporteras på den ifrågav:de jernvägen. En sak, som jag vet bestämdt är, att från Hörle bruk, beläget icke stort mer än 5 mil söder om Jönköping, släpas hvarje jernstång, som icke på bruksbacken förssiljes, i allmänhet till Helsingborg, för att der försäljas. Detta visar, att det är på det hållet, som man bör underlätta forslingen af tyngre varor från Småland. Frih. C. A. Raab har fruktat att man gjort Småland orätt, då man talat om dess fattigdom. Jag medger att Calmar län icke bör derunder inbegripas, och då jag för några dagar sedan yttrade mig i frågan, undantog jag Calmar och Hallands län, såsom varande kustländer; ty båda dessa län hafva fördelen af liflig vattenkommunikation. Men det är egentligen de inre delarne al Småland, som jag talat om; ty jag har under den tid jag varit Landshöfding i Malmöhus Län, hvarje vecka sett otaliga skaror arbetsfolk, raska, lifliga Småländningar, som kommit dels ensamma, dels med hustru och barn, och begärt pass på utlandet; ty just till följe af de svåra kommunikationerna hafva de svårt att underhålla sig hemma.
Så innehåller 19 Kap. af 1686 års Kyrkolag uti 7 § att vid kyrkoledighet i konsistoriella gaif församlingen väl fick utvälja Kyrkoherde, men att, om valet folie på någon, som icke vore »dess värdigare», samt Biskopen funne att i stiftet voro andra, hvilka för sin lärdom, långliga tjenst, goda gåfvor och skicklighet borde framför den, som församlingen åstundar, med befordran ihågkommas, och hvilka om sig hade godt vittnesbörd och gåfvo säkert hopp derom att församlingen genom dem skulle märkligen uppbyggas och förkofras, församlingen borde åtnöjas med och rätta sig efter hvad Biskopen och Konsistorium förordnade; och uti 9 § att »om Kapellaners tillsättande skall fuller Biskopen och kapitlet tillitas, emedan de bäst känna personernas skicklighet och gåfvor, samt veta besked om deras framsteg i studier», dock att församlingens val och kallelse alltid borde föregå; och ehuru enligt samma kapitels 10 § Kongl. Maj:t ville med regala gäll förse dem, som med lärdom, tjenst och arbete, helst vid Akademier, Gymnasier och Skolor samt vid Hofoch Krigs-staten gjort sig om »Guds församling och det gemena bästa väl förtjenta», ålades likväl vederbörande Biskop att, då ett regalt gäll blef ledigt, inkomma med förslag till dem, som han visste vara till sådane lägenheter skicklige och värdige. Oansedt lärdom och långvarig tjenst således borde af stiftsstyrelserna vid presterliga befordringar afses, uppenbara dock ofvanomförmälda föreskrifter att den skicklighet, som isynnerhet kunde lända församlingen till uppbyggelse och förkofran, en egenskap, som icke alltid är förenad med lärdom och hvarom långvarig tjenst ej eller förvissar, icke fick lemnäs å sido, utan måste tagas i hufvudsakligt betraktande. Den inskränkning i församlingens valrätt, som genom kyrkolagen hade egt rum, bortföll dock snart, och stiftsstyrelserna erhöllo emellertid rättigheten att föreslå dem, på hvilka församlingarne kunde välja. Och på så sätt begränsades valrätten på samma gång nämnde styrelser lemnades tillfälle att på de presterliga befordringarne fortfarande utöfva inflytande.
Ständer och till Kongl. Maj:ts Nådiga bifall i underdånighet anmälas; Hvilket dock vördsamligcn hemställes till Riksens Högloft. Ständer. Memorial, angående Riks-Ståndens olika beslut i fråga, 0111 under - Betänkanden. iqi stöd för Hamnbyggnaden i Jönkö - JEnligt ankomne Protocolls-Utdrag, hafva Högloft. Riclderskapet och Adeln d. a3 och Hedervärda Bonde-Ståndet d. i4 nasti. Junii Bifallit Stats-Utskottets Utlåtande, af den 5 i samma månad , öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets yttrande, angående hegardt anslag af Statsmedlen till kostnadens bestridande af en Hamnbyggnad vid Jönköping, det Utskottet afstyrkt samt ansett någon åtgärd till befordrande af denna Hamnbyggnad icke böra af Riksens Höglofl. Ständer tagas; hvaremot Högvördige Preste-Ståndet d. i4 och Vällofl. Borgare-Ståndet d. 16 i nämnde månad besluti t, det 'borde Riksens Ständer genom en underdånig skrifvelse anhålla, att efter verkställd undersökning, om det bidrag enskilde till detta företag böra och kunna åstadkomma, Kongl. Maj.‘t i Nåder må täckas af sådane medel, som Riksens Ständer till Näringarnes förkofran och lättade communicationer anslagit, i mån af beliofvet och ortens Innevånares deltagande deruti, understödja nämnde byggnad såsom Kongl. Maj:t för det Allmänna bästas befrämjande nyttigt och i jämnförelse med andra föremål för anslag af samma fonder, rättvist och billigt finnér; Och kommer alltså, vid denna utgång enligt 75 §. i Riksdags-Ordningen frå - jQ2 Stats-Utskottets gan att förfalla; hvilket Utskottet ansett sig böra vördsamt anmäla. Stockholm den 18 Julii 1823. Ankom den 28 Julii 1S20. Utlåtande, i anledning af åtskilige Motioner om indragning af Lönerne vid Biskopsoch DomprostÄmbeten.
Uti Sin nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof har Kongl. Majk föreslagit, att Rikets Ständer må anvisa till Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141. 57 till fond för befrämjande af utdikningar och aftappning ar af sanka trakter och sjöar till beredande af odlingsföretag 50,000 R:dr årligen, eller för de tre åren 1864— 1866 tillsammans R:dr 150,000: — samt till en särskild fond, att, efter Kongl. Maj:ts nådiga godtfinnande, användas såsom anslag utan återbetalningsskvldighet för understödjande af myrutdikningar och v attenaftappning ar inom Norrbottens, Westerbottens, Wester-Norrlands, Jemtlands, Gefleborgs och Stora Kopparbergs län, 50,000 R:dr årligen, eller för ifrågavarande tre år tillsammans „ 150,000: — och har Kongl. Maj:t i afseende på sistnämnda fond föreslagit, att såsom vilkor måtte stadgas, att till de arbetsföretag, som deraf erhålla anslag, tillskott, motsvarande minst hälften af den beräknade kostnaden, bör utgå antingen från föreningar af de i företagen närmast intresserade jordegare eller från kommunerna, i följd af derom lättade beslut, eller från blifvande landsting, samt att i öfrigt de vilkor, som finnas upptagna uti en af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i nämnde sex län afgifven underdånig skrifvelse i ämnet, hufvudsakligen böra iakttagas. Uti berörda, i sistlidne Augusti månad aflåtna, underdåniga skrifvelse har, i fråga om de norra vidsträckta länens odlingsbarhet, blifvit anfördt, att det, oaktadt dessa läns nordliga läge, hvarken vore vinterns köld eller sommarens brist på tillräcklig värme, som derstädes tillbakahölle landtbrukets utveckling i den skala, hvartill odlingslägenheternas vidsträckthet och de utmärkta jordarterna, i förening med befolkningens t.illvexande håg för landtbruk, borde föranleda.
Umeå, hvilken stad dä ånyo totalt uppbrändes; » 1721, i Maj och Juni, brändes städerna Söderhamn, Hudiksvall, Sundsvall, Hernösand och Piteå. Fiendtliga fartyg visade sig då äfven utanför Gefle; ”men, som försvarsanstalterna derstädes befunnos i godt skick,” såsom orden lyda hos en historieskrifvare, ”så aflägsnade sig de fiendtliga fartygen derifrån.” En folksägen går ock att Hudiksvall, vid ett likartadt tillfälle, skonades från en fiendtlig påhelsning, emedan vid inloppet till nämnda stad, en mil från densamma, nära Deiångers-åns utlopp, ett batteri, bestyckadt med ett par mindre kanoner, blifvit uppfördt på en udde, som ännu i dag kallas ”batteri-udden,” och der tydliga spår af ett litet fältverk ännu synas. Detta har jag anfört, för att visa att äfven mindre befästningar, genom sin moraliska inverkan, kunna vara till stor nytta. Det är icke eller min mening att vid inloppen till de norrländska hamnarna skola anläggas några större befästningar, endast fältfÖrskansningar, uppförda af bjelkar och jord, eller s. k. blinderingar, hvilka, tillräckliga att skydda kanonerna och deras servis, kunna åstadkommas för en jemförelsevis ringa kostnad, synnerligen i en sådan trakt som Norrland, der riklig tillgäng pä skog finnes. Jag skulle också föreställa mig att till besty.ckningen af de ifrågavarande fästningarna voro tillräckligt att använda 4,1 tums reffiade tackjernskanoner med spetsprojektiler, då dessas pörte väl uppgår till cirka 7,000 fot och åtminstone bredden af de inlopp, som jag haft tillfälle taga kännedom om, icke öfverstiger 6,000 fot. Der bredden är större torde 5,63 tums reffiade kanoner, hvilkas porté väl är cirka 10,000 fot, vara tillräckliga. Jag har här vidrört frågan om befästningarna.- beskaffenhet och bestyckning Motioner i Preste-Ståndet 1865.
Stlla fårendmnte djanbtmerfare, bmilfa trifma fdrfftlb SKårelfe, ff ola tefhitom terfåre taxera#, lifa met borgare, éofmdflare t)06 pribate V^usbaUerffor £uspre6ifanter, forn t meberbårlig orbning bertill blif, mit fallate £yrfuffar, fe £anb(merfare. ^årfrifcurer, utom 93erufmafare«dmbetct, ebmab fårfmar te bafma £d(ll;anö!are, eller fåtane, forn refa att fdlja oå; bpta f;dflar, erldgga, utan åtffillnat på f>ttfiDiröinan efler fåljeflagare, l;marje perfon, fem ftg met fåtan bantler ing befattar — 9?:br 20: 9J:tr 10: — 1: 24. — 25: — 2: Stit. II. §. 17. 21 Ddfj fTfall met meberbårarbe ttpbårt#mdn# gmiftence jlprfa#, att 33emillning#afgiffen får lopanbe året blUrnit riftigt erlagt, eller fd« fernet terfåre fidllt, innan .Konungen# 23efalining#bafmanbe eller me» terbårante Sttagiflrat mettelar tein pag, l;milfet pog bor uitrpcfligen innehålla, att te till en fåtan bantel dro berdttigate. Unter fåtan f;d|ll;antel begripe# icfe ten fårfdljning af bdjlar, forn en Sanbtegenbom# innebafmare i c rf; får fin egenbom itfar. 3nformatorer, b0# enffiltte, i Små dinger: gårfla dlagen 9?:br 2:
Med anledning häraf framställdes å bägge sidorna fordrings-anspråk, af hvilka många svårligen kunde hänföras under cathegorien af nyss anförda Artikel i Freds-Tractaten. Å Svenska sidan reclamerades en Summa af En million Tio tusende Sju hundrade Nittionio Riksdaler, i3 sk. r:st., jemte bortmistade årliga Spannmåls-räntor af Tunnor 27^| Kappar Råg och 3oa Tunnor ()f Kappar Korn. Reclamations-beloppet bestod af följande poster: 1:0 Krigs-Collegii fordrings-anspråk. Banco R:dr Sk. r:st. Penningeförskott af Artilleri-Departementet till åtskilliga förvaltande Au - 36 Kongl. Maj ds Kådiga Propos. N. o 16. toriteter i Finland före oeh under krigs - åren 1808 och 1809, för hvilka redovisning icke blifvit afgifven . Dylika förskott af Fortications-Departementet Indelnings-Contoirets fordran för utestående Räntor i Finland , Militiae - Boställs - Cassans enahanda fordran . UppbördsmänsKrono-balancer ocb andra Kronofordringar i Finland vid krigets utbrott 5q,o36: 24: 3, Transport 59,o36; 24. 3. Värdet af oredovist stamphult Papper, utlemnad t till åtskilliga Embetsverk i Finland a8,3oo: 2. Obetaldta Ryska Tullfri hets-medel 261: 19: 7!. Summa 87,598: 10: i 3:o Genom Kammar-Rätten uppgifna fordrings-anspräk. Definilift ådömda, men ännu ej indrifna balancer 1,647: 11: — Till närmare förklaring och verification, eller, i brist deraf, till betalning utställda 11,028: 13: 3. Beroende på uteblifna förklaringar och af redogörares i Finland handläggning eller afgörande 61,820: 38: 7.
Deremot måste det beklagas, att nästan all bjelkoch timmerskog är afverkad på större delen af skattehemmansskogarne, synnerligen de vid kusten och de större vattendragen belägna,» och från Westerbottens, »att å vissa trakter af nedra landet skogsbrist redan inträffat,» samt »att, derest bättre hushållning med skogen icke hädanefter iakttages, enahanda olägenhet äfven inom Lappmarken och de socknar af nedre landet, hvarest ännu finnes någorlunda god skogstillgång, torde desto hellre vara inom en måhända icke långt aflägsen framtid att befara, som härstädes tiden för skogens återväxt är sen och i allmänhet icke kan antagas understiga 250 å 300 år.» Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Norrbottens län anser väl skogsafverkningen ringa i förhållande till länets stora ytvidd, men tillägger dock den anmärkningen, »att en betydlig del af denna yta icke är skogbeväxt, att skogens återväxt är långsam, samt att ännu, likasom uti femårsberättelsen af år 1822 finnes anmärkt, de närmast vattendragen belägna och lättast tillgängliga skogarne blifva mest anlitade och derföre äro betydligen medtagna.» lör Jemtlands län uppgifves, att skogsafverkningen inom länet, hvilken bidragit till att förminska för växtligheten menlig kyla och fuktighet och derigenom anses hafva i allmänhet befrämjat jordens odling och fruktbarhet, visserligen i det närmaste blottat på skog länets äldsta bygd, eller trakten omkring Storsjön, men att deremot »andra trakter af Jemtland gifvas — och dessa äro de vidsträcktaste — der ännu kan sägas vara rik tillgång, om icke öfverflöd på skog.» Jemte ofvanstående antydningar beträffande skogstillgången i de Norrländska länen må omnämnas det i femårsberättelsen för Wester-Norrlands län anförda, och till följd af sin skogsförderfliga verkan af en allmännare uppmärksamhet förtjenta, förhållandet, att från och med 1858 och 1859 årens somrar icke obetydliga sträckor af granskog blifvit inom länet skadade af insekter, ehuru detta onda sedermera visat tecken till återgång. Sannolikt har samma sjukdom förorsakat granskogens så godt som fullkomliga förödelse i Gestrikland och Helsingland.
Allt i och för 1810 och sednare årens Krigsrustningar uppkommet och kändt Revisionsarbete, hvaraf en del på sednaste året forst tillkommit, år, enligt Undersoknings-Protocollen jemte den ytterligare utredning Deputerade, d. 22 sisth Dec. uti Krigs-Revisionen föranstaltat, nu mera sluta dt och hvad de i och för Revisionen uppkomne årender angå, utvisar en Berättelsen bilagd Tabell, N:o 1. att af gamla eller 1808 och 1809 års KrigsRevisionsmål, som från början utgjort ofver 3000, vid 1821 års ingång återstått 38 Anmärkningsmål, 54 Besvärs-Ansökningsoch Liqvidations-årender samt 15 Balancemål, tillhopa 107, hvilka, 68o Siats-Utskottets Betänka/iden. der loppet af 1822 undergått den förändring, att vid samma års utgång endast återstått 6 Anmärkningsoch 5 Balancemål, som funnits vara ute på Communication, samt 2:ne Remisser, hvilka sedan inkommit och berodde af Contoirets handläggning. Af en Berättelsen likaledes bilagd T abell N:o 2, synes att i och för nya eller 1810 och sednare årens Krigs-Revision, uti Revisions-Contoiren uppkommit 662 anmärkningar, hvaraf 606 blifvit till sisth års utgång uti Contoiren sluteligen utarbetade och till Kongl. Kammar-Rättens afgörande ingifne. 48 voro ute på Communication med enskilde Parter och 8 såsom sist på året inkomne, berodde på Contoirens åtgärd; och hafva derförutan uppkomne flere hundrade remisser blifvit med den verksamhet handlagde, att vid 1822 års slut endast 19 sådane varit outredde, såsom på scdnaste dagarne inkomne och derföre icke hunnit till slut beredas.
Westerbergs Tekniska 1866, (etablerad 1860). fabrik i Gefle i denna tidning insändts Köpenhamn ' STOCKHOLM Då l a e t o s e r i n leder sitt urspruug utesluett » Meddelande », som är allt för platt 1872, och genomskinligt för att ej hänföras tände från mjölk, så är den i och för sig faktiskt nä- [Wien 1873.; [5 2 Vesterlånggatan 5 2 Specialité: under rubriken » Lumpen konkurrensrande och helsosam. Peruker för damer och herrar. afund », får jag härmed förklara, att som håller bejag minst lika mycket som ofvannämnda F r u E r i k s s o n s damjrisering verktydligt mindre af det svårsmälta cacaofettet, än andra tekniska fabrik önskar, att ej någon ställer Kamning och arrangerar caeaosorter, är således lättsmält och att rekommendera förvexling måtte ega rum mellan Brudklädsel. för så väl friska som sjuka personer. [2 1 7 0] Finnes att tillgå hos herrar specerihandlande samt och andra i handeln förekommande i parti hos w i z i b o r g &amp; C:o. tvättmedel, de må sedan vara hur H v a r j e husmoder, förträffliga som helst. Stockholm. pi&amp;ij Börande analysen, som den aktade som sätter värde på att vid hembakning erhålla goda småbröd och tårtor, Tekniska fabriken säger sig ha uttagit på W E S T B E R G S T V Ä T T P U L V E R, så spisoch knäckebröd, olika sorters limF u r u s u n d s Saltsjö- är denna i högsta grad oriktig och vilsepor, olika slags karameller och glace ledande samt vittnar om stor okunnighet. samt god jäst m. m., m. m. bör inoch berömda G y t j e - B a d - A n s t a l t Af opartiska personer och inrättninsända 75 öre i frimärken till C. O. Ekgar, som försökt det, berömmes enhälligt blad &amp; Compis bokhandel i Vestervik, mot reumatism. Läkare d:r Kallenberg.