Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För alt då på något salt bereda dessa fordringsägare en ersättning, uppträdde Slaten och gaf deni | af deras fordran samt anslog den tredje Jrdelen till en fond för Landtbruksaeadeniien. Slaten fick väl då dessa enskildes fordringsanspråk, nion de kunde aldrig realiseras, och afliäudes Riksg.cont. slutligen för så godt som intet, vid uppgörandet af Rikets utländska skuld. Idet är således af Statens medel och alldeles icke af enskilda, som denna fond först uppkommit. Vid sådant förhållande, och dä vid 1819 års riksdag 24,000 r:dr ytterligare anslogos till uppbyggande af åtskilliga Academien nu tillhöriga hus, sä synes mig klart, all hela inrättningen både tillkommit oell består endast genom tillskott af Staten, och alt dess räkenskaper således icke kunna undandragas R. St:s Revisorers granskning. Att denna granskning ej hittills skett, är eli förbiseende, sorn förut bort blifva rältadt; och då saken nu blifvit uppmärksammad, kan jag icke annat än för min del instämma i hvad Utskrn i detta afseende föreslagit. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Äfven jag lager mig friheten att i denna punkt anhålla om R. o. Ad:s bifall. Det är af Utsk:n erkändt, att en stor del, åtminstone af de medel, som hilda Landtbruksacademiens fond, äro tillkomna genom anslag af Staten, hvarför äfven skäl icke torde vara, att undanhålla räkenskaperne R. St:s Revisorers granskning. Frih. v. Kramer har salt i fråga huruvida Utskrn haft rätt att väcka denna fråga, då den icke af någon motion blifvit föranledd. Jag får dä fästa uppmärksamheten derpå, alt då flere motioner blifvit väckta, som rörde hela Landtbruksacademiens indragning, hvilket dock Utskm afstyrkt, så måtte väl Otsk:n varit befogade att framkomma med ett så beskalfadt förslag, som delta.
I sitt arbetsrum på Åbo slott, satt riksmarsken, ståthållaren Klas Fleming. Han stödde sin arm mot ett litet i fenstersmygen stående bord, på hvilket lågo åtskilliga papper. Ett litet stycke ifrån honom satt, vid ett större bord, hans skrifvare. ”Här är ett bref från hans majestät, konungen”, sade denne, i det han steg upp och vördsamt räckte brefvet åt riksmarsken, som genast bröt det. Sedan han genomläst brefvet, vände han sig till skrifvaren och sade: ”Här äro åtskilliga befallningar från kunglig majestät, hvarom bref och order skola utfärdas, så snart dessa öfriga bref äro genomgångna. Nu vidare, hvad finnes här yttermera? Skrifvaren började nu redogöra för de på bordet liggande papperen. ”Här är ett bref från hans furstliga nåde, hertig Carl, till menige män, som i Österbotten boende äro. Han uppmanar allmogen, att icke gifva någon akt på hvad eders herrlighet månde utfärda för befallningar, alldenstund, som orden lyda: han sådana påbud, utan befallning och tillstånd, gjort hafver, särdeles från oss och riksens råd. Hertigen säger ock vidare: der han ock någon befallning från kunglig majestät bekommit, som han beropar sig på, hvilket vi dock icke kunne tro, så är det genom orätt och falsk berättelse skedt.” ”Kasta brefvet i den der lådan”, sade Fleming, ”jag känner sorten”. ”Här är ett annat bref, som Lasse Nielson inskickat från Österbotten. Han lät tillika anmäla, att han, enligt eders herrlighets befallning, skall innan kort tåga hit med sina knektar. Brefvet är från hans furstliga nåde, stäldt till menige knektar vid Lars Nielsons fana. Torde icke vara af nöden att uppläsa alla de vanliga beskyllningarne, som stå främst, emot eders herrlighet, om lögner och bedrägeri och förtryckande af allmogen. Sedan följer:
S. D. Vid föredragning af från Vällofliga Borgare-Ståndet genom Protokolls-utdrag N:o 601 och från Hedervärda Bonde-Ståndet genom Protokolls-utdrag N:o 586, meddelade inbjudningar till instämmande i de beslut, som vid föredragningen af Lag-Utskottets Betänkende N:o 69, i anledning af väckta motioner, angående förändring af de befordrings-lagar, hvilka gälla för prester, blifvit af bemälde Riks-Stånd fattade i afseende på en af de i nämnde Betänkande förekommande punkter, fann Ridderskapet och Adeln dessa inbjudningar icke föranleda till annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Från Högv. Preste-Slåndet. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Ulskottets nedannämnde Memorial. N:o 265, med förslag till stadganden i Riksgälds-kontorets reglemente, angående detta verks skulder och fordringar. Prot.-Utdrag den 24 Februari 1858. 857 Godkändes, endast med erinran om iakttagande af följande rättelser i redaktionen, nemligen: § 57 rad. ! ordet: ”Lidköping', ändras till. ”Linköping”. § 66 rad. 5 och 4 orden: ‘'af det ursprungliga läne-beloppet”, uteslutas; och N:o 264, med förslag till stadganden i Riksgälds-kontorets nya reglemente, angående åtskilliga vid föregående riksdagar beviljade, men ännu icke verkställda, utbetalningar. Ståndet biföll livad Utskottet i detta Memorial hemställt och yttrat, samt godkände bifogade förslag till reglemente. S. i). Vid ånyo skedd föredragning af Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 55, angående beräkningen af tull-medlen, salu-accisen, postmedlen, charta s i g i Ilata—a fg i (ten och bränvins-brännings-medlen, godkände Ståndet de för nämnde bevillnings—titlar löreslagna beräkningar; och ansågs Utskottets yttrande, angående beräkningen af tidningsoch kort-stämpel-afgifterna ej föranleda till annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. S. 1).
Det är dock att hoppas, att allt detta skall för en framtid bära den frukt, som i festprogrammet antydes, då det berättas: «Den 8 Juni 1743 var Karl VII närvarande vid «Frohnleichnahms» procession i Augsburg, under hvars förlopp en arg strid uppstod vid Friedberg mellan den Bayerska och fiendtliga krigshären, så att man i staden kunde höra kanondundret. Adjutanter aflemnade tid efter annan underrättelser om stridens fortgång, men Karl VII, ehuru med djup sorg i hjertat och i anletsdragen, vek intet ögonblick ifrån – det Aldraheligaste, utan hemställde sitt och landets öde åt konungarnes konung, hvilken kristliga förtröstan af Gud ärorikt belönades – uppå hans efterkommande, äfven uppå vår öfver allt älskade, fromma och visa konung, Ludvig.» Uti sjelfva München finnas inga andra munkar, än de nämnda franciskanerna, men i landet föröfrigt gifvas flera nyinrättade kloster, ibland hvilka det så kallade Redemptoristernas säges vara befolkadt af förklädda jesuiter. Obskurantismens välde befordras dock ej blott af regeringen, utan äfven en vetenskap har uppstått, som söker bevisa vidskepelsens sanning och djupa betydelse. I spetsen för denna står Görres, franska liberalismens f. d. apostel i Tyskand och sednare en bland romantikens f. d. chorförare. Icke blott de mest krassa af katolska kyrkans dogmer behandlar han såsom vore de höjden af all vishet, utan äfven de mest absurda munklegender, helgonunderverk och uppenbarelser betraktas af honom såsom verldsvigtiga tilldragelser. Kanske intresserar det läsaren att se, huru en tysk lärd förklarar brödets och vinets förvandling. Han säger: «Den, hvars ord fordom, inträdande i den vegetativa processens stad och ställe, förvandlade vatten i vin och lät brödet tillvexa, har här på samma sätt inträdt i stället för den animaliska lifsprocessen och förvandlat («transsubstantierat») brödet och vinet i sin lekamen och blod, utan att upptaga dem i sig.
Fader Mäienen, som fått ett lönande arbete af en privat person i Petersburg, tillbragte sin lediga tid med att agitera för henne lika energiskt som för sina egna underbarn. Att få Fina in på konservatoriet som lärarinna, Dion och Adolf i kejserliga operans kapell som kammarmusici och tvillingarna till operan eller till konsertsångerskor, det var hans plan, och han fruktade icke ett ögonblick, att den kunde gå om intet. Nadja skulle genast få engagement vid stora operan, annat kunde väl inte komma i fråga med hennes stämma och dramatiska begåfning. Han var en ifrig korrespondent till ett par af landets finska tidningar. Med glödande färger skildrade han »en privat-soirée i en petersburgsk societé» och beskref noga det musikaliska programmets utförare och utförarinnor. Den finska hufvudstadens publik fick till sin förundran höra, att Nadja Sergeiewna gjort fullständig furore som kammarsångerska, att Finland i denna sin unga dotter hade en musikalisk stjerna af rang, hvars stämmedel, känsla och stora begåfning säkert voro fenomenela. Landet hade så föga råd att förlora en talang, att det vore att tillråda, att man toge vara på denna, skaffade henne medel, först att utrikes utveckla sina rika och lofvande anlag för att sedan möjligen få henne engagerad i St. Petersburg eller Helsingfors, om hon ej, som så många andra stora, föredrog att stanna ute, vid någon verldsteater borta i Södern. Och detta var icke det enda man läste om Nadja. Den unge svekomanen Carl Granberg, som var tillfällig medarbetare i ett af hufvudstadens mest ansedda svenska blad, skyndade sig att meddela Nadjas succès till sina läsare. »Det är en originel och rik begäfning», skref han, »ett naturligt, friskt sprudlande geni, värdt uppmuntran. Framsprungen som en kraftig telning från den folkstam, hvars ädlaste söner och döttrar fått andlig näring från brödralandet i vester, har hon någonting till hälften svenskt i hela sin uppenbarelse.
Från Hög v. Preste-standet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-utskotlets utlåtande N:o 184, angående beredandet af tillgångar för det till rustnings-kostnader beviljade serskilda kreditiv. S. S. D. D. Vid nu ånyo skedd föredragning af Bevillnings-utskottets betänkande N:o 13, angående tullbevillningen, stadnade Ståndet i följande beslut: Med ogillande af Utskottets förslag å 7 sidan af betänkandet, beslöt Ståndet, att nu gällande tulltaxa må i allmänhet fortfarande bibe - Prot.-utdrag den 31 Maj 184-8 423 hållas, hvarjemte Ståndet, vid föredragningen af Utskottets betänkande i öfrigt, antog följande deri framställda förslag, och dessutom vidtog de förändringar i nu varande tulllaxa, sorn här nedan omförmälas. Utskottets förslag å 8 och 9 sidorna af betänkandet biföllos. Utskottets tillstyrkande, att tullfrihet må beviljas vid införsel för de sid. 10 upptagna artiklar och vid utförsel för de sid. 12 nämnda varor bifölls. Likaledes bifölls Utskottets förslag sidd. 10 och 11 rörande artiklarne: bilder och hampa. Vid artiklarne apotheksvaror och arsenik biföllos Utskottets tillstyrkanden sid. 13. Utskottets, i afseende på art. Ben-, oarbetade, krossade samtför maine sid 16, ull sid. 19, berberisrötter sid. 21, bönor och biscuit sid. 23, samt den underdåniga skrilvelsen å sistnämnde sida, rörande böcker, gjorda framställningar hlefvo af Ståndet bifallna. Vid art. kaffe beslöt Ståndet, att införselstullen skulle bestämmas till 4 sk. per U, hvarjemte Ståndet biföll Utskottets föreslagna redaktionslörändringar vid art. kaffe-surrogat: cichorierot sid. 23 samt kanel sid. 24, men bibehöll nu gällande tulltaxas tullhestäinmelser.
Föredrogs ånyo och bifölls Banko-Utskottets den 14 och 21 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 14, i fråga om afskrifning af 3 stycken från Låne-kontoret i Malmö utgifna diskont-lån. S. D. Vid förnyad föredragning af Banko-Utskottets den 14 och 21 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 15, öfver väckta förslag om vissa förändrade föreskrifter, angående silfver-utmyntningen, Bankens sedlar m. m., bifölls första punkten, deri Utskottet tillstyrkt, att, med afslag å Grefve Frölichs. Grefve Lewenhaupts och Herr Wallenbergs förslag den genom nu gällande mynt-ordning för silfver-myntel bestämda utmyntningsgrund måtte oförändrad bibehållas; men blefvo de 2:ne öfriga punkterna af förevarande Utlåtande, på grund af deremot gjorda anmärkningar, af Ridderskapet och Adeln återremitterade. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 18 och 21 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 4, i anledning af väckta motioner om ordnandet af pensionsväsendet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 18 och 21 dennes på hordet lagda Utlåtande N:o 6, i anledning af väckt motion, angående penninge-depositioners införande i stället för nu brukliga kautioner lör vissa tjenster samt arrenden. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utskottets den 18 och 21 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 11, i anledning af väckt motion, angående förklaring af 16 kap. 1 § Ärfda-Balken.
Plenum kl. II f. m. Justerades ett prot.utdr. för d. 23 och 25 dennes. Öppnades Hrr Electorers lista vid val af en ledamot i StatsUtsk. efter N:o 189, Hr Rääf i Småland, Leonhard Fredrik; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 381, Frih. Hierta, fullm. Hr von Troil, Samuel Gustaf. Öppnades jemväl Hrr Electorers lista vid val af en ledamot att i StatsUtsk. inträda under ordinarie ledamoten N:o 1428, Hr Ridderborg, Jacob Fredrik Georg, beviljad 3:ne veckors ledighet räknad från den 25 dennes; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 494, Hr Croneborg, fullm. Hr Tersmeden, Nils. Justerades pleni-prot. för d. 22 sistlidne Juli. Föredrogs ånyo Const.Utsk:s d. 21 och 22 dennes på bordet lagda mern. N:o 34, med förslag till ett tillägg i 75 § Riksd.Ordn. ang:de huru förfaras må, då RiksStm stanna i olika beslut om hänskjutande af frågor till omröstning i förstärkt Utsk. Hr Printzensköld, Carl: I förevande förslag finner jag ett försök gjordt af Const.Utsk., att tillegna sig en maktfullkomlighet som är helt och hållet främmande för Svenska statsskicket. Annu Den 26 September. 489 har jag ej hört omtalas alt, i fall representationens afdelningar skulle stadna i olika beslut, det borde finnas en delegation af dessa afdelningar, som skulle fä större myndighet än den, sorn tillkommer hufvudmännen. Man kan derjemte lätt tänka sig de vådliga följder, som af ett dylikt förslags antagande skulle uppslå.
Motioner, remitterade till handläggning, återställas: 10:o af dito till dito, om amorteringslån för Kyrko-byggnader i stället för Stamboksoch Kollektmedel — 6 1 6 — 11 Jan. 15 Jan. 15 Jan. 15 Jan. ll:o af Lag-Utskottet till Bondeståndet, ang. enskilde personers assig4 Jan. 50 Dec. nationsrätt å Banken . — 7 1 1 — 50 Dec. 4 Jan. 12:o af dito till dito, ang. förändring i Lagstiftnin15 Jan. gen för Privat-Banker — 7 1 2 — 15 Jan. 15 Jan. 18 Jan. 15:o af dito till dito, om förhöjd kartering af bouppteckningar i adliga 22 Mars 26 Mars sterbhus — 7 1 14 — 26 Mars 26 Mars 14:o af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet r till Bondeståndet, om dels skyldighet att vårda utmätt gods och dels utfärdande af Instruktion för Länsmän 8 15 — a. a. 29 Jan. 29 Jan. 29 Jan. 25 Jan. Museum, Kongl., anslag till. 211 Se vidare Decimalsystem. Myntoch Kontroll-verken, anmärkning vid räkenskaperna a.a.1 Febr. a. a. 1 Febr. a. a. lFebr. för — 4 1 50 3,4 a. a. 1 Febr. Myntverket, om återbetalning af dess äldre skuld till Banken 26 4 2 56 — b. 6 Aug. b. 5 Aug. b. 6 Aug. b. 5 Aug. 163 » om samma ämne — 6 1 75 7,8 b. 16 Aug. b. 15 Aug. b. 16 Aug. b. 15 Aug.
Kronan skall ock af hemmans-anläggningar, om icke för ögonblicket och om ej genom direkta skatter, genast utgående från jorden, inom en kort tidrymd draga långt större och redbarare fördelar uti inflytande direkta och indirekta skatter, än som kunna hemtas från en för Kronans räkning bedrifven, många vanskligheter underkastad, skogshushållning.” ”Ett exempel må jag anföra för sanningen häraf. Trehundrade tunnland jord belöpa enligt afvittringsförfattningarne högst på | mantal. En sådan hemmansdel är den vanligaste i orten och derå anses ett hushåll hafva sin bergning. I reela och personela utskylder samt knektehåll skattas å ett sådant hemman för Statens räkning Yid pass 25 R:dr Runt. Antag att af berörde 300 tunnland 225 bära skog, hvarifrån den visserligen höga afverkningen af ett träd på hvart fjerde tunnland kunde med skogens bestånd årligen afyttras, så blir försäljningen årligen 56 trän. Om nu samma areal blifvit använd till skogsskötsel, så vöre afkastningen derifrån, utan afdrag af Kronans kostnader för skogens vård, 56 trän. hvilka, helst i aflägsna trakter, svårligen lära inbringa 25 R:dr.” ”Men man bedömer värdet af hemmans-anläggningar ur en alltför inskränkt synpunkt, om man uppskattar detsamma efter måttet af Kronans direkta eller indirekta skatter derifrån. Den derigenom förökade befolkningens verksamhet i alla rigtningar lärer ega långt högre värde såsom medel till all männa välmågans höjande, ehuru frukterna deraf ej låta beräkna sig. För min del finner jag det således föga konseqvent, att, under det man framhåller natu rens fingervisning på de väldiga emellan Lappmarkernas fjelltrakter och kusten förekommande, till åkerbruk och boskapsskötsel tjenliga markerna, man jemväl söker gifva effekt åt den satsen, att Kronan, sedan skogen numera vunnit ett förut ej anadt värde, icke bör bortskänka sina marker till hemman. Endast från förhastade omdömen, bildade efter en allt för flygtigt tagen kännedom om ortförhållanden och den uti landets kultur ingående mångfald af omständigheter, kan föreställningen om att Staten härvid gör någon uppoffring leda sitt ursprung. Tvättom synes Staten i större mått än den en 80 Samrnns.
Litt. a, till fortsättande af Carlsborgs fästningsbyggnad. Brill. Lejonhufvud, Bror Abrah.: Utsk. har börjat med att säga att den nu äskade summan betydligt öfverstiger det anslagsbelopp som hitintills varit för fästningbyggnaden anvisadt, men kommer dock till det resultat att med anledning af det stegrade priset å dagsverk och materialier m. m. någon förhöjning i det anslaget är behöfligt. Jag anhåller att derutöfver för R. o. Ad. få framdraga några skäl som tala för nödvändigheten att bifalla det anslag K. M. äskat. För Carlsborgs fästning var för några år sedan ett anslag beviljadt af endast 30,000 Rdr, hvilket sedermera ökades till 50,000. Att bygga en fästning för 50,000 Rdr om året är snart sagt en löjlighet. Men under denna tid upbar fästningen 24,000 Rdr om året under trenne år såsom ersättning af Riksbanken för ett för dess räkning upfördt hus inom fästningens vallar. I öfverensstämmelse med K. M:s.befallning blef detta Bankens hus upfördt i linie med fästningens slutvärn, hvaraf det nu utgör en del, och ersättnings-summan kom sålunda fäsjnin gens byggnader direkte till godo, och tillgången utgjorde således dessa åren 54,000 om året, hvilken ringa summa endast derigenom blef någorlunda tillräcklig att den å Carlsborg förlagde KronoarbetsCorpsen detta år upgick ända till 710 man. Sedan dess har anslaget vid sednaste Riksdag blifvit ökad till 00,000 Rdr, men dagsverkskostnaden oeh priset på materialier hafva stigit i så stor proportion, att fästningen verkligen befinner sig i sämre belägenhet, än för några år sedan. Dertill kommer, att KronoarbetsCorpsen, nu nedsjunkit ända till 299 man enl. sednaste underrättelser. En minskning i arbetsstyrkan af mer än 300 man har således egt rum, och att ersätta denna brist antingen med privata arbetare eller med arbetskommenderingar ur Arméen medför en högst betydlig kostnad.
Vid förnyad pröfning af den förut väckta frågan om Mantal spenningar nes samt Lagmansoch Häradshöf dinger antaris utgörande till lika belopp öfver allt i Riket, äfvensom om indragning af den såsom Bevillning för HofRätternes Aflöning anslagne Sterb husprocentcn. a) att någon förändring uti de för Mantalspenningarnes utgörande inom Götheborgs och Bohus Län, Nerikes j kVermlands, /Vestmanlands, Stora Kopparbergs, /VesterNorrlands, Jemtlands, /Vesterbottens och u /- ' Betänkande n, N:o 335. Sy Norrbottens Län hittils följda grunder för närvarande icke skall äga ruin; men att, om framdeles en allmän undersökning för beredandet af ali jords lika beskattning i fråga kommer, då äfven närmare må utrönas grunderne, hvarefter mantalspenningarne böra, med mera likhet, än nu äger rum, öfver hela Riket utgöras. b) att den redan stadgade Sier blut safgiften må bibehållas ej mindre å Landet än i Städerne och fortfarande såsom hittils utgå; och att, då R. St:r funnit orsakerne böra utredas hvarföre Städerne Stockholm och Götheborg blifvit ifrån denna allmänna afgift befriade och deremot icke erlägga till StatsVcrket mera än i§ sk. af hvarje icke fattigt matlag eller hushåll bland Borgare och Ofrälse Ståndspersoner, underd. anhållan hos K. M:t skall göras, det undersökning i detta afseende må i Nåder verkställas samt, efter det nämnde Städer hörde blifvit, de derutinnan erhållne upplysningar R.
Den, sorn vill tvifla om denna tolknings rigtighet, får jag hänvisa lill gtde §. af samma Cap. och Balk, hvilken tydeligen, såsom ett undantag — för den händelse: alt ”Bolagsman tränges för gäld &c. eller häfver förverkat stadgat träde målsegande i hans stad och rättj ther the andra Bolagsmän hans del ej lösa vilja.” Nu hafva Utskotten uppenbarligen gjort det vida svårare för en lottegare i Bank bland femtio, att utträda, än för en bland 3 k \. I förra fallet eller för en Bank måtte det i de fleste fall betyda ingenting. De förmenta skälen till denna stränghet, efter hvilken en lottegare skulle fasthållas äfven mot sin vilja liksom i skrufstäd, uppgåfvos vara: t :o Att det vöre contradiction förbjuda lottbrefvens rörlighet genom öfverlåtelse; då man tillät annan innehafvare söka ut beloppet hos Bolaget.” hvartill svaras: Föi hudet åsyftade och borde endast åsyfta: att hindra hvem sorn helst intränga i Bolaget; alt förena ombytet af Bolagsmän med sådane vilkor och sådan tidsutdrägt, att, i fall Bankens soliditet, egentligen med afseende på den solidariska ansvarigheten, skulle förlora derigenom, allmänheten skulle hafva tillräcklig tid återtaga en motsvarande del af Hår till Bancooch La"-Utskottens Utlåtande N:0 4- sitt förtroende, under hvilken lid den förr.» lottegaren stannade qvar jemte den nja i ansvar. Det finnes ingen contradiclion emellan en begränsad och villkorlig rörlighet å ena, och resultatet af sådan öfverflytliing å den andra sidan. 2:0 ”slit Bankens soliditet skulle förminskas, om en och annan et/ de rikare /ingo träda ur Bolaget.” svar:
I denna anstalt innefattas första vilkoret för Sjömaktens bestånd, Jag anhåller att dessa anföranden må åtfölja Högloft. Utskottets Betänkande till Höglofl. RiksStånden”, Uti detta Utlåtande instämde tili alla delar Herr Lenning, Herr Rappe anmälte sin reservation eniot allt upplåtande och fördelning, enskilde emellan, af Kronoskogar och Allmänningar, såsom troligen medförande skogarnes säkra förlust, 8o Stat s-U t s k o 11 c t s B e t ä 11 k a n d e n, Slutligen anförde Friherre Cederström att hail alldeles reserverade sig emot de nu uppfattade grunder till Betänkande, och att Friherren i dass ställe ansåg det vid förlidne Riksdag, af Riksens Höglofl. Ständer fattade beslut uti detta ärende äfven nu höra oförryckt taeas till grund, såsom mera instämmande .med Statens sanna fördel. Häruti instämde äfven Prostarne Herlitz och Hagberg samt RiksdagsFulimägtigen Nils Månsson. Ut Supra. Ex Protocollo. A, FRYXELL, N:o 5i2, Ankom den 4 Qct. 1B23. Memorial, angående Riks Stån-* dens olika beslut i fråga, om åtskilliga anslag för Försvars Werket. Sedan Stals-Utskottet, tinder den 27 Junii och ig Augusti sistl. afgifvit utlåtande, an - Stat S-U tsköttetS Betän känden. Si angående de anslag, som Blifvit äskade för Försvars-Vefket och innefattas* dels under Riks-Statens 3:dje Hufvud-Titul eller hvad sonl erfordras för Föi’Svars-Verket till Landf!, dels under iorde Hufvud* Tituln eller aiislageli för Flottorna; Så hafva, enligt till Utskottet ankomne Protocoils-Utdrag, de Respéctive RiksStåliden* rörande åtskiiiigé anslag olika héshitit, så ätt Två Stånd slädnät emot Två. Dessa Olikheter Bestå deruti* att Högiofl.