Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men detta hindrar icke banken att allt hvad den kan draga in sina fordringar i sedlar, och dessutom är det väl icke meningen att dessa 3,300,000 r:dr skulle på en gång användas, utan endast successivt och fördelade på de nästföljande 3 åren, d. v. s. med omkring 1,100,000 r:dr årligen, oell om det äfven skulle vara nödvändigt att för sådant ändamål utsläppa några 100,000 r-.dr i sedlar utöfver det stadgade förhållandet, så mätte vi väl nu kommit till den insigt i finans-läran, att vi icke rädas derföre och kunna begripa att, för en bank med sådana ressurser som vår, några 100,000 r:dr i sedlar, mer eller mindre om året icke betyda något, då raan icke numera har att befara, att, såsom år 1844, några 100,000 r:dr mer eller mindre sätter bankens kredit i fara. Det ligger i sakens natur att det goda oell onda omvexlar. Kriser uppkomma deraf, att allt för stark sedelindragning äger rum genom silfvers utgående ur banken. Då är det beliöfligt ali till undvikande af den händelse, som under förra riksdags-qvinqvenniet så svårt drabbade de svenska näringarne, påfinna någon utväg för att kunna utgifva mynt i landet och att förekomma, det icke banken enkom drager in sedlar och skadar rörelsen på samma gång som konjunkturen är missgynnande. Jag kan således icke annat än godkänna den satsen, att bankens besparade vinst, utöfver de millionerne som utgöra dess grundfond, må användas till fyllande af statsbehofven. Hr von Hartmansdorff: Då Hrr Gripenstedt och Rosenblad talat om andra saker än den, hvarom jag yttrat mig, torde jag icke behöfva upptaga deras anmärkmr lill besvarande. Hvad åter Hr Gr. Posses anförande beträffar, skall jag, när vi en gäng komma att tala om banken, söka närmare utreda verkliga förhållandet och visa om han eller jag haft rätt. Gr. von Platen, Baltzar: Då det synes lämpligt att icke i dag öfver höfvan upptaga tiden med att göra anmärkmr emot den förevar.
N:o zr. 498 Den 9 Maro. e. m Kopparberget ar af en ringare betydenhet. Enligt en bifogad Förteckning (k-u. L.) öfwer Koppar-inwagningen för förlidet är 1809, hwarwid Kronans och Konst - Starens andelar m. m. annu icke aro afdragne, hafwa af 6z brukande Bergsman, 20 Bergsman tillverkat mindre an ;c> Skepp, kovmr hwardera ii dito — ifrån — zo til 50 Skeppund. 1; dito — ifrån — ;o til 70 Skeppund. 7 dito — ifrån — 70 til 100 Skeppund. 6 dito — ifrån ioc> til omkring izo Skeppund. 4 dito —. —. — 2Oo Skeppund och deröfwer. Detza tilwerknings-gvLntiteten minskas för hwardera med circa 4, sedan alla af Regeringen alagde afgifter blifwit afdragne. Om man nu antager Bergsmannens tilwerkmngs-winst til Fem R:d. klanco per Skeppundet, sa blir dest maximi, afgift, efter olika rilwerkningsrzvamvm sorn följer: rkrs rilrvcrkNi, Ari. afkomst/ gör Maximi.afg. gör ivisximi-asg. Skeppkoppar. 50 Skeppund. R:d. 6 Llinco. ; tz. 9 r: 7. loa Skepp. — ;oo dito -^14: lötz. 6 .11 risti som ar ; gänger mindre an hwad Högloft. Utskottet föreslagit. Om afwen tilwerknings-winsren skulle tagas öfwer hufwud til dubbelt, eller til ro N:d.
Om vederbörande , som haft att anmäla detta ärende inför K. M. , fastat K. M;s uppmärksamhet derpå , att de s. k. prejningspenningarne utgjort en laglig sportelinkomst för commendanierne på fästningarna, så skulle K. M. troligen icke hafva uraktlåtit att, i sammanhang med beslutet om prejningspenningarnes upphörande, till R. St. anmäla att, till följe af detta beslut, en ersättning till commendanterne för deras förlorade inkomst vore af nöden, samt af R. St. begära den dertill erforderliga summa. Saken hade då kommit i sitt rätta skick till R. St.; men då sådant icke skett, utan K. M. helt enkelt förklarat, att dessa prejningspenningar skulle upphöra, så skulle det hafva varit i hög grad oriktigt handlad! af StatsUtsk., att vilja upphäfva sig till sakförare för dessa embetsman, och att åt dem söka bereda en lönetillök ning, som K. M. icke äskat. I likhet med flera af de talare, som yttrat sig i frågan , får jag förklara, att, ehuru billig den ersättning, som här är i fråga, kan vara, tror jag likväl icke att det blifver möjligt för StatsUtsk. att i detta afseende göra annat än hvad det gjort, utan en framställning från K. M., som upplyser förhållandet och uppgifver beloppet af den ersättning, som K. M. anser böra tillkomma commendanterne. Jag vill icke bestrida återremiss af betänk., och jag önskar, det sådana upplysningar måtte komma Utsk. tillhanda, att Utsk. mätte kunna finna sig befogadt att göra någon ändring i sitt förra utlåt., till förmån för commendanterne. Hr Westfelt, Nils: Jag har icke begärt ordet för alt bestrida en återremiss. Den siste värde talaren bar så fullständigt upplyst saken , att jag har dervid intet att tillägga. Jag ber likväl att få fästa uppmärksamheten på en sak, som jag tror alt Krigsministern för sjöärenden hade bort iakttaga. Ekon.Utsk. har förut i önskningsväg behandlat fiagan om prejningspenningarnes upphörande. Ekon.- Utsk. tillstyrkte borttagandet af denna afgift.
Men i händelse, hvilken händelse likväl icke kommer att inträffa, jag skulle blifva ledamot af Const.Utsk., vid en kommande riksdag, så skulle jag icke kunna undgå alt framställa en sådan anmärkn., som den hvartill 107 § föranleder, derest Konungens rådgifvare fortgå på den hana, som här är beträdd. Jag frågar dä om del icke är ärligare att derom underrätta så snart anledn. till anmärkn. förefinnes än att, om jag så får säga bibehålla dessa anmärkmr för sig i bakhåll och tänka: om J forlgån på den banan så gån J eder undergång till mötes. Jag anser det derföre vara en skyldighet att söka förekomma det om man anser ' det vara af vigt för fäderneslandet att icke den banan fortsattes. Betta är min innerliga öfvertygelse, ty jag anser det ej vara räll att förliga de anmärkmr, som äro giltiga till dess fäderneslandet kommit i olycka. Det har blifvit sagdt, att en indirekt anmärkning emot Konungens rådgifvare skulle ligga i en sådan underd. skrifvelse t men jag hemställer om icke en sådan indirekt anmärkn. då ligger i hvarje skrifvelse, der 11. St. uttrycka en önskan att det måtte hädanefter tillgå så eller så. Det har likväl hittills icke blifvit ifrågasatt att vägra bifall till sådana skrifvelse^ och jag: tror ej heller att det skulle medföra goda frukter. Man har befarat alt, i fall sådana skrifvelser tillätos, förslag tilt en mängd sådana skulle komma ifrån Const.Utsk. Hvad ondt ligger deri om de?äro‘af behof påkallade. Om de åter äro olämpliga och opåkallade så förmodar jag att R. St. skola afslå d?m och då är det endast Const.Utsk., som har olägenhet deraf. Således kan jag icke annat än vidblifva mitt gjorda förslag. Hvad beträffar den siste värde talarens yttrande derom att jag ibland juristerne skulle vara ensam om den åsigt, sorn jag framställt, så får jag förklara att detta innefattar ett misstag, emedan LagUtskrs Ordf. Ilr Gr. Sparre delade mina åsigter.
Jemte det Kongl. Majit i nåder gillat det inlemnade tomtreglerings-förslaget, har Kongl Majit, med hänsigt till de kännbara förluster, som genom ofvanrHimnde eldsvåda tillskyndats en stor del af Eksjö invånare, samt de ansenliga kostnader, som för den nya tomtregleringen och den nedbrunna stadsdelens återuppbyggande erfordrades, uti högstberörde af samtliga Riks-stånden till Stats-Utskottet remitterade proposition föreslagit: 1:o att Rikets Ständer, för åstadkommande af gatuoch tomt-reglering inom den sednast afbrända delen af staden Eksjö, enligt den af Kongl. Majit fastställda plan, måtte bevilja nämnde stad dels ett anslag utan återbetalmngs-skyldighet af Trettio tusen Ridr, dels ock, emot gemensam ansvars-skyldighet af stadens invånare, ett amorteringslån å Trettio tusen Ridr, allt Riksmynt, under enahanda vilkor, som fastställdes för de under sistförflutne Riksdag, till tomt-reglenngarne i Orebro och Jönköping beviljade lönebidrag; 2:o Att Eksjö stad dessutom måtte för den afbrända stadsdelens återuppbyggande erhålla ett lån af Tvåhundrafemtio tusen Ridr samma mynt, emot de för dylika lån vid sednaste Riksdag stadgade vilkor och förbindelser i afseende på ej mindre låne-medlens lyftning och användande, än deras återbetalning, äfvensom räntans beräkning, dock utan förbehåll af skyldighet för tomtegare, som begagnade låneunderstöd af dessa medel, att uppföra byggnader af sten eller annat icke eldfarligt ämne. 12 Stats-Utskottets Utlåtande M 83. I sammanhang nied den härom sålunda gjörda framställning har Kongl. Majit äskat, att Rikets Ständer måtte anvisa godtgörelse för ett, med Kongl. Maj:ts nådiga tillåtelse, från Jönköpings läns landt-ränteri utanordnadt förskott å 1,000 R:dr B:ko, till lindrande af närmaste behofven för de i följd af eldsvådan nödlidande inom meranämnde stad, för hvilket förskott behörig redovisning redan vore till Kongl. Majit afgifven.
St:r hafva uttryckt sig i denna fråga, heder jag att få uppläsa de korta §§, som i de olika riksdagsbesluten rörande tullbevillningen förekomma, på det R. o. Ad. ur sjelfva källan må kunna hemta ett klart och ogrumiadt begrepp om huru rätteligen med denna så mycket omtvistade fråga sig förhåller. Dervid förekommer först 1810 års Riksdagsbeslut, sådant det lyder i 27 §:n: »Enär i fråga om beredandet af en större nationalfördel, genom nya handelsgrenars öppnande och afpassade tullförfattningars vidtagande, oförutsedda händelser ofta fordra sådana mått, som ej kunnat bestämmas, och det vid afhandlingar med utrikes makter samt handelstraktaters afslutande ej sällan är oundvikligt att å vissa varor förändra stora sjötullsafgifterna; men dessa, såsom af bevillnings egenskap, enligt 60 § R. F. ej kunna utan R. Stms bifall ökas, håfve Vi, till undanrödjande af detta hinder för sjötullens tillfälliga höjning, till K. Mits Nåd. godtfinnande öfverlemnat, att intill nästa fiksdag efter omständigheterna förhöja stora sjötullsafgiften med högs,t 50 proc. utöfver sjötullstaxan, samt att äfven, då sådant finnes med rikets bästa förenligt, tillåta en motsvarande nedsättning af sjötullsafgifterna å sådana varor, som deruti böra vinna en billig minskning.» Af denna § synes klart att R. St:r öfverlemna till K. M:t att, om så behöfves, låta påbjuda nödiga nedsättningar i tulltaxan, men det hade ju varit öfverflödigt, att lemna detta bemyndigande, om grundlagen redan, såsom mina motståndare påstå, tillerkänna K. M:t detta såsom en rättighet, ett Kongl, prerogativ.
Riket, hvarunder det förhållande med den öfver Danmark från Hamburg till Helsingör; gående Post eger rum, att för ett Breflod, som anses innehålla 3:ne Bref, betalas i Post-porto, räknad efter 13 skilling för hvarje Bref, Trei tioses Skillingar Hamburger Banko, men med Posten 66o Underdåniga Skrifvelser. frän Helsingör till Hamburg, ehuru vägen är lika lång, endast Tjugusju skillingar Riks-Bank för hvarje .Lod , hafva Riksens Ständer, enär genom denna åtgärd det för Utländska Brefväxlingen inflytande Postporto, då man dertill lägger inkomsten af den öfver Sverige frankerade Posten från England till Ryssland, hitintill både betäckt alla omkostnader i och för denna Inrättning och jemväl lemnat en betydlig behållning , ansett en förhöjning å Taxan för Bref till eller från Utrikes ort vara ej allenast onödig utan äfven betänklig , emedan den kunde föranleda, att de utom Riket , som hafva Brefväxling på Sverige, möjligen anskaffade sig Ombud i Helsingör, hvilka, mot serskildt arfvode, afsände Brefven till bestärada ställen inom Riket, och sålunda tillskynda Svenska Post-Inrättningen en förlust i dess Inkomster, ej ersatt af hvad genom en förhöjd Pest-Taxa kunde inflyta. Emedlertid , och som en ytterligare förökning af Post-omkostnaäerne å främmande Orter endast beror på de Författningar , Utländske Makter finna för godt att utfärda , och Riksens Ständer äfvenledes bort vara betänkte att vidtaga åtgärder, hvarigenom. Svenska Post-Verket hålles skadeslöst för deraf möjligen härflytande Utgifter, få Riksens Ständer i underdånighet öfverlemna regleringen af Post-Taxan för Utrikes Brefväxlingen till Eder Kongl. Majtts Nådiga omsorg, för att, efter förefallande förändringar i de af andra Regeringar vidtagne och med Post-Verket gemenskap egande anstalter, höja eller nedsätta ifrågavarande afgifter, saint såmedelst bevara. Svenska PostiVer; Unuerdäniga Skri t vemer. Jrets bestånd och hålla det oberoende af Utländsk inflytelse.
Om ändring af tid och vilkor för ingående deraf y„ * .Om oenighet deruti. Se: makar. • i .. i STOCKHOLM, f. d. Schultze'» Boktryckeri, 1854. BIHANG TILL sårnad å a i s-s a* å vi iiii lis PROTOKOLL VID ■minima KikMlairen 1 Stockholm Åren 1853 oell 1854 * SJUNDE SAHLINtiEi. Afdelningen: Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens gemensamma Betänkanden och Memorial. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskoltens Betänkande, N:o 1. 1 ]$:© fl. Ank. till Exp.-Utsk. d. 8 Juni 1854, kl. s e. m. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskoltens Betänkande, i anledning af väckta motioner, angående dels ändring af gällande stadgande/i i fråga om skyldighet att bygga och underhålla vägar och broar, samt dels rättighet till erhållande af tjenligl väg lagnings ämne å andras egor. Uti memorial, som af Hedervärda Bonde-ständet blifvit till Lag-Utskottets behandling öfverlemnade, hafva Olof Persson från Westerbottens län, samt Nils Nilsson och Elof Andersson från Wermlands län, under åberopande af de utaf förenade Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten vid föregående riksdagar, angående väckt fråga om åläggande för egare af Bruk, Sågar och Qvarnar, alt deltaga i vägunderhållningen, afgifna utlåtanden, yrkat, Olof Persson, att Bruksoch Sågverks-egare måtte förpliglas att i underhållet af allmänna vägar och broar deltaga efter det taxeringsvärde, som blifvit nämnde verk päfördt, eller den bevillning, sorn af dem utgår, eller ock, så framt sådant för närvarande icke vore lämpligt, att, pä sätt af berörde Utskott vid sistförflutne riksdag blifvit föreslaget, undersökning måtte varda anställd till utrönande af enligt hvilka grunder omförmälde verk och inrättningar böra uti vägoch brounderhållet deltaga; Nils Nilsson »ali Bikets Ständer, med åberopande
L:c». 150 600 690,6006:00 ^ pr. nroviöoo. K ä. 5,415 8:co mrrjc. unä nnäere lc!ein!g!c»!ren - > . ' 8:ro mrrlc. 7> K» : lHäo vorllsdenäcr Keck nung 8. k L:o m:Ic. 412,07-) L:co» II monn r -^n I öreis-porro iler. ZI Xn: linsén 6 murlc 1809. Ko: Liuo-o fiiitr!>L, L, H. öc o. 4->,449i4 L:co rnoric.^ 461.51814 lia borilunx »ebigsr 'krokkor von 1; Oecemdsr 1806 dir kuccsrdvo 50 Oktober in 65 r»)ien! rididnr L» Keinlikci, crdniren K:ä. 560,000: Lmc» g co murk. Kni 8s1äo 8. k. Lc O. dlsidr noed nn..rnicd ru dcrrdleo, velcds «>u!' neuc K-cnniKig bringe Klä. 140,695- i,6zo,ooo 411,07?!' 8:co inirlc. 411,079 s. Li ?sscheli. A. O. 8ckv»rt»4 L»ec«t. ^ek. äe k. ^.vorkoik. O 8»4 k§:o 2. Doket, Dar ^Lnigl.
Stat borde bestämmas till grund för charteringen vid befordringar inom arméen; så, och då Utskottet, vid uppgörandet af dess förslag till 5 §., med noggrannhet tillsett, att några förändrade grunder för de serskilde afgifternes beräkning deraf icke uppkommit, utom i det af Utskottet anmärkta hänseende, att icke något visst Regementes Stat, utan den verkliga lönen vid den corps, der befordran sker, skulle vid afgifternes beräknande iakttagas, till hvilket afvikande från föreskriflerne i 10 i af nu gällande Författning, Utskottet trott sig ega desto större anledning, som afgifterne, enligt 5 §. i Bcvillningp-TJ-tskoltets U/låtande, N.-o 29. 11 samma Författning, hittills utgått efter den af Utskottet föreslagne grund, får, med anledning häraf, Utskottet vördsamt anmäla, att Utskottet icke funnit sig föranlåtet frångå dess uti ifrågavarande anmärkte delar redan framställde förslag. Likasom och då Doctors-bref, som ulan prof utfärdas, blifvit i Utskottets förslag upptagne lill enahanda afgifter, som vid föregående Riksdagar varit af Rikets Ständer bestämde, Utskottet anser sig icke böra tillstyrka afseende å anmärkningen, att Doctorsbref borde lika med Commendeurs-bref charteras. Deremot, och med erkännande af rigtigheten utaf den anmärkning, som i fråga om beräkningsgrunden för chartering af Stads-fiscalers fullmagter blifvit framställd, anser Utskottet sig böra hemställa, att stadgandet härom må erhålla följande lydelse: ”Juslitice-Canzlerens fullmacter för Lands-Fiscaler 6: — för Stads-Fiscaler i Stockhom och Götheborg samt irsta Classens Städer 6: — i 2:dru och 3:dje d:o d:o 4: — i 4;de och 5:te d:o d:o 3: —”
Jag ber dä alt få äran anföra, alldenstund exempel verka mest, som en erinran till de mindre nitiske för denna fråga, att vi redan äga ett museum, uteslutande 104 Den 12 October f. m. i historisk syftning, ehuru i en ganska liten scala, jag menar Gripsholm, men hvilket dock medfört sin stora nytta för nationen, blott derföre, att der finnes en local, der man kunnat samla allt hvad historien hade af minnen, i synnerhet hvad som målarekonsten har efterlemnat i hilder af utmärkte Svenska män. Mangen enskild, som haft något minne af historiskt värde, har skyndat, att dit lemna hvad han kunnat äga, oell derigenom räddat många Svenska minnen, hvilka förr i verlden på många ställen tjenade som skyltar till klädstånd, nedsatta vid rännstenarne, i st. f. att de hade bort vara uppsatta i ett National-pantheon. Jag supponerar att delta exempel skulle verka, och att det inom kort skulle visa sig, att om man blott hade ett enda ställe, dit man kunde sända saker af värde, så skulle ganska säkert genom betydliga skänker ett sådant museum blifva riktadt. För öfrigt anhåller jag att få bemöta några anmärkn., som jag samtalsvis hört redan på förhand göras. Man säger, alt kostnadsförslaget är för högt; synnerligast här i Sverige, tillägger man, befinnes det, att man lägger linder jorden hälften, kanske | af kostnadssumman, d. v. s., man väljer en local, sådan, att grunden kostar sä mycket, att hvad som hlifver öfver af anslagssumman icke räcker till för sjelfva byggnaden. Jag förmodar, att Utsk. nog härå fäster sin uppmärksamhet, och att, om anslaget beviljas, dervid fästes villkoret, att största delen deraf må komma att synas ofvan jord. Jag vill påminna eder, mine Hrr, alt Ständerne hafva i möjligaste måtto sökt att skaffa åt kriget sina förrådshus; må freden äfven hafva ett! Ett museum är en fredens arsenal, må vi icke sakna en sådan! Jag anhåller, att dessa få anmärkmr må åtfölja till Utsk. Remitterades till StatsUtsk.
Vid jemförelse emellan antalet af 1111 äskade arfvoden och dem, som vid sistförflutna Riksdag, enligt, dåvarande Stals-Utskotts memorial Nto 282, utgingo till Canzlioch Vakt-betjeningen hos Utskotten, befinnes, att dessa arfvodens antal blifvit minskade inom Banco-Uiskottet med 2 Nolarie-arfvoden och 1 Vaklmästare-arfvode; varande dock för detta Utskott nu 2tne Canzlist-arfvoden, eller ett mer än vid sista Riksdag, beviljade, samt inom Expeditions-Utskoltet med 2 Canzlist-arfvoden; hvarförutan den , vid förra Riksdagar, vanliga aflöningen till betjeningen hos då sammankallade Hemliga Utskott, blifvit vid innevarande Riksmöte bespa - Stals-Utskottets Memorial, N:o 169. 7 råd. Deremot har etl ökadt antal arfvoden, på grund af Rikets nu församlade Ständers beslut, blifvit föreslaget för betjeningen bos Constitations-, Stals-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten, nemligen för Constilutions-Ulskollet två Canzlist-arfvoden, för Stats-Utskottet eli dylikt arfvode, för Lag-Utskottet ett Vaktmästare-arfvode och för Ekonomi-Utskottet 2 Notarieoch ett Vaktmästare-arfvode, dock är \ Canzlist-arfvode häremot inom detta Utskott bespuradt.
(Den som denna sedel efterapar &c.) Stockholm den — 1857 NN. NN. Tio Riksdaler Riksmynt. En krona i guld eller två och en half specie i silfvereller skiljemynt. »» Utmärkande denna ordalydelse, att efter påföljande årets utgång, den innehafvare endast, som kan styrka uppgift: att vexeln varit för honom oåtkomlig inom preskriptionstiden, kan, efter ansökning hos Banko-Styrelsen, få sedeln inlöst eller utbytt mot sådan rabatt, som efter omständigheterna pröfvas skälig. — Denna föreskrift intages naturligtvis i Reglementet och blir särskildt kungjord allmänheten. Ändamålet, som härigenom vinnes, är att kontrollen såväl öfver vexelbeloppet i dess total-emission för hvarje år blir lätt och absolut, utan ock att med en särskild föreskrift till uppbördsman: att vid emottagning genast första gången genomstämpla vexeln, och till Ränterierna: att för andra gången likaså genomstämpla densamma (å dertill utmärkta ställen).
j Endast n:r 1 —) det präktiga brud(utstyrselnumret) — betingar ett (pris af 40 öre. J Tio n:r lemnas F för i,5; 20 för 2,5.) 0 S Ä 0 (T (codor) Iiiphnberg). T~ Efter den berömda Marchesiska metoden utbildas af undertecknad såväl Herrar som Damer. Priset: 6 kr. för hel timma. 4 » » half » Anmälningar emottagas alla helgfria dagar 1 0 — 1 1 f. m., 4 — 6 e. m. Adolf Fr. Kyrkogata 9 A I I I. Zulamith Wellander. Premiers ånger ska. ombesörjer genom fullt kompetenta personer uppköp i alla möjliga branscher gratis åt Iduns abonnenter och för uppdrag åt andra mot en obetydlig ersättning. saker skickas mot efterkraf Alla och få returneras (dock genast) mot fraktkostnaden. [1349] Dubbelt porto torde medsändas. JOH. OHRVALLS 189© års PERMAR TILL I d u n 1889 Pl s i sé- och elegant praktisk utFRÖ-PRISKURANT Pers e i nnefabr k i styrsel, 43 S b i y e l gatan 45 guld klothrygg. blått och guld, rödt och utdelas gratis, sändes franko. SVENSONS FRÖHANDEL finnas nu tillgängliga i på samma gång och så att damm och smuts ej häfta vid dem. De tillhandahållas dels i dels i med Priset är i år Inga permar expedieras, utan att beloppet först insändts antingen medels poslanvisning eller ock i sparmärken (ej frimärken 1). Efter erfarenheten från förra året, vilja vi enträget uppmana Iduns läsarinnor att med första insända sina rekvisitioner, på det de må vara säkra om att ej komma, sedan upplagan, som på förhand bestämmes, är slutsåld. Dem af Iduns läsarinnor, som sakna n:r 7 och 9 för detta år, meddelas, att dessa nummer komma att nytryckas på nyåret, för så vidt minst 100 anmälningar härom, åtföljda af rekvisition på permar, ingå.
ConstitutiansUtskottets Memorial, N:o 53. 5 N:o 53. Ank. till Exp. Utsk. den i3 Oct., kl. 2 e. ro. Memorialj med utlåtande öfver Kongl. Maf.ts Nådiga Propositionj angående upphörande af Konungens tvänne rester i Hogsta Domstolen. Kongl. Maj:t liar, genom en den 6 Juli detta år aflåten Nådig Proposition, som af samtlige Riks-Står.den blifvit till Constitutions-Utskotlet remitterad, till Riksens Ständer för grundlagsenlig behandling öfverlemna!. det förslag, att första moment af sj:ta §. i Regerings-Formen md upphäfvas och utgå. Constilutions-Utskoltet har tagit den Nådiga Propositionen i sorgfälligt öfvervägande och ei känner hela vigten af de skäl, hvilka förmått Konungen att förnya detta förslag, hvilket Hans Maj:t förut, genom Nådig Proposition den 5 Augusti i8a3 framställt och Riksens Ständer den i i Maj 1829 besvarat med den underdåniga förklaring, att de icke detsamma antigit; men Utskoltets öfverläggningar hafva icke fört det till någon annan öfveitvgelse, än den Riksens Ständer år 1829 uttalade. Nödvändighen att mellan serskilda personer eller corporationer fördela lagstiftande-, dömandeoch verställande-befattningarne| är, sedan näia ett århundrade, i nästan hela den civiliserade verlden så allmänt erkänd, att Utskottet skulle anse obehörigt alt nu derföre framdraga några bevis. Utskottet kan således genast gå till den anmärkning, att den omförmälda nödvändigheten dock hvarken i allmänhet blifvit, eller bör blifva, så förstådd, att den, åt hvilken en af de nämnde befattningarne blifvit anförtrodd, i följd deraf bör vara ovillkorligen och fullkomligen utesluten från allt deltagande uti, eller all inflytelse på, någon af de öfrigaYtterligheterna röra äfven här hvarandra.