Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet. 18:o angående grunderne för rättigheten att tillverka, omdistillera och i minut försälja bränvin, äfvensom för beskattning dervid. Remitterades till B evillnings-ut skottet. S. D. Till Stats-utskottet remitterades denna da? af herrar Bohn O stedt och JVinge ingifna anföranden, i anledning af Kongl. Maj:ts nåd. proposition angående stats-verkets tillstånd och behof. S. D. Föredrogs ånyo herrar kommitlerades öfver tryckfrihetens vård till Rikets Ständer afgifna berättelse. Lades till handlingarna. S. D. Till Lag-utskottet remitterades Juslitie-ombudsmannens afgifna berättelser för åren 184-4 och 1845, samt vid innevarande riksdag. Den 2 December. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärs och Ekonomi-utskottet en af Friherre Hermelirij August Söderling, denna dag väckt motion, angående biträde af statens embetsoch tjenstemän vid arbetsföretag, som föranstaltas af Direktioner för fattigvårds-samhällens arbets-inrättningar. Från Högv. Preste-stIndet. S. D. Föredrogs ånyo Kongl. Maj:ts den 27 och 30 sistl. November bordlagda nådiga proposition till Rikets Ständer, angående förändrade grunder för beväringsmanskapets uttagande till vapenöfning och annan tjenstgöring m. m. Remitterades till Allmänna Besvärs och Ekonomi-utskottet. S. D. Föredrogs ånyo Kongl. Maj:ts den 27 och 30:de sistlidne November bordlagda nådiga proposition till Rikets Ständer, angående upphörande, emot vissa vilkor, af rotehållarnes vid båtsmanshållet i Bohuslän skyldighet att förse sina båtsmän med en månads uppfordrings-kost. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet. 16 Prot.-Utdrag, den 2 December 1847. S. D. Föredrogs ånyo Kongl. Maj:ts den 27 och 30:de sistl.
Län till 2:ne sådane; samt N:o 26, i anledning af väckt fråga om den Kongl. Theaterns utarrendering till enskilda personer. S. D. La des till handlinga rne Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 2 dennes på bordet lagda memorial, N;o 13, till BorgareStåndet, i anledning af återremiss utaf betänkandet, N:o 5. S. D. Föredrogs och afslogs Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 2 dennes på bordet lagda betänkande, N:o 19, i anledning af väckt motion om en köpings anläggande vid Wrigstads gästgifvaregård inom Westra härad af Jönköpings Län. S. D. Återremitterades Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 2 dennes på bordet lagda betänkande, N:o 25, i anledning af väckt fråga Prot.-Uldragj den 5 Octcbcr 1844■ 201 fråga om inköp till kyrkorna i Riket af en ny upplaga af Psalmboken med chorai-melodierna och messan; hvarjemte Ridderskapet och Adeln förklarade, att delta mål borde jemväl af Stats-Utskottet behandlas. Från Hög v. Pheste-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos B anco-Ut skottets följande memorial och utlåtanden: N:o 9, i anledning af väckt fråga om inställande af silfver-ulvexlingen från Ranken; N:o 11, i anledning af f. d. Fendriken Carl Forsslunds ansökning om eftergift af straffränta å discont-lån; N:o 12, i anledning af Kamereraren vid Låne-contoret i Götheborg, E. S. JVinbergs ansökan om eftergift af öfverränta å Discont-lån; N:o 13, angående afskrifning af 3:ne från Låne-contoret i Malmö utgifne Discont-lån; N:o 14, i anledning af Uppbördsskrifvaren L. Iieidenbergs ansökan om ersättning för åtskilliga bancosedlar, som genom eldsvåda skola gått förlorade.
Till Utskottet har blifvit öfverlemnad den vid berörde Pensionslnrättning för år 1826 afslutade Hufvudbok med dertill hörande VerificationsHandlingar; äfvensom Utskottet fått mottaga de, under nyssnämnde år, till Directionen ankomne K. JM:ts Nådiga skrifvelse r' och hos Directionen förda Protocoll. Efter verkställd granskning af ofvanberörde Hufvudbok , får hos IU H. St:r Utskottet nu vördsamt uppgifva de hufvudsakliga resultaten: Från år iBiö iribalanceras följande Fondens Tillgångar: Contant Behållning R:dr 35)732: 13. 9. Uti K. Stats-Contoret innestående LöningsBesparingsMedel vid inträffade Jedigheter i ert erne .. 6,225: 38. 6. Hvarifrån afgå inbalancerade Skulder Stats-anslag för år 1826 R:dr 25,000. Varancé och Liggetids lönebesparing för sarinna år „ 7,3eg: 44- — Ränta å utlänte Medel . , 17,637: 3. 3. r r 2 ” ' ' 5o,oi6:47- 3 R:dr 368,220: 4°- — Deremot äro, år 1826, bestridde följande utbetalningar, nemligen: Pensioner Ljuspenningar och Expenser Återstå alltså Tillgångarj hvilka till år 1827 ut balanceras R:dr 359,546: 5. 8. Desse utbalancerade Tillgångar utgöras af: Contant Behållning R:dr 2,475: 31.— Uti Kongl. StatsContoret innestående: Vacance och Liggetids Lönebesparing för förra åren.
I anledning af hvad sålunda blifvit erinradt, får Utskottet anföra, att, då skyldigheten att utgöra bevillning efter andra artikeln, eller befrielse derifrån i allmänhet icke är beroende på någon viss minimi-inkomst, med undantag endast för embetsoch tjenstemän, i afseende å hvilka dock de serskilda förhållanden ega rum, dels att den lön, desse af staten åtnjuta, mindre lärer vara att betrakta såsom enskildt förvärf af rörelse, näring eller egendom, än såsom en för det biträde, de lemna, det allmänna jemt afpassad godtgörelse, oell dels att någon svårighet i allmänhet icke möter för utrctoande, huruvida sådan inkomst uppgår eller icke till det belopp, under hvilket bevillning ej eger rum, hvaremot ett rättvist bedömande häraf måste i afseende på arbetsfolk blifva desto svårare, som den förstjenst, hvilken dem kan tillfalla, vanligen är mindre jemn och mera beroende på tillfälliga förhållanden, än i de egentliga näringsyrkena, utan att de likväl derföre kunna anses vara genom den föreslagna beskattningen mera betungade, i förhållande till deras inkomster på det hela, än desse sistnämnde; — då arbets-förtjensten i stad otvifvelaktigt är både högre och i mindre mån underkastad inverkan af sådana tillfälliga omständigheter, än den å landet, hvaraf åtgärden att uttsätta högre minimi-afgift för arbetsfolk i städerne, än för dem å landet, synes fullt rättfärdigad;— då gesäller, som låta mantals-skrifva sig sjelfve och arbeta för egen räkning, i allmänhet lära vara att hänföra till handtverkare, hvilka utan mästerskaps eller burskaps förvärfvande med behörigt tillstånd såsom försörjnings-medel åstadkomma handtverkeri-arheten, för hvilka Utskottet föreslagit intagandet af en egen rubrik i 14 §, och den yrkade befrielsen från bevillning för alla öfriga således måste förutsätta borttagan - Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N:o 14. 5 det af rubriken ”gesäller”; så och enär Utskottet anser den i dess förra betänkande uttalade åsigt, att äfven den arbetande klassen borde i någon män bidraga till fyllandet af statens allmänna behof, och de derför åberopade skäl synas ega fortfarande giltighet, hvadan Utskottet icke heller kan för dess del tillstyrka de gjorda yrkandena, att arbetsfolk och gesäller måtte alldeles fritagasj från bevillning efter andra, artikeln, bar Utskottet, som, i afseende å den ifrågasatta nedsättningen för gesäller till hälften, ansett sig endast böra erinra om sitt i dess förra hemställan gjorda förbehåll,
445 coursMassa i anseende till den samina påföid ränta å 35oo R:dr eller hälften af de Iggeström beviljade 7000 B:dr, så finner jag väl, lika med Utskottet, att enär sistnämnde summa blifvit Iggeström gifven såsom missräkningspenningar eller Löneförbättring, det synes med It. Sttrs afsigt instämmande, att Cassabristen , vid den tid då Iggeströms tjenstbelatlning vid DiscontContoiret upphörde, bordt vara med denna summas belopp förminskad, hvadan, och på enahanda grund som den af GeneralMajoren von Utfall erlagde ränta å ena hälften af ifrågavarande 7000 R:dr, blifvit restituerad jag också anser skäligt att den CommerceRådet Malm påförde ränta å andra hälften äfven bör försvinna, samt Liqviden derefter rättas; men beträffande eftergift af den CommerceRådet Malms Concoursmassa påförde återstående ränta, utgörande, sedan nyssnämde rättelse blifvit iakttagen, 365o R:dr 1 sk. g r:st., så förekommer dervid, att från Discontens sida något kraf emot Iggeström icke kan anställas, enär han alldrig varit lagsökt för Balancen och följaktligen icke genom Domares eller Executor* Utslag blifvit förpliktad att någon ränta godtgöra. Eftergift af denna Ränteskuld skulle följaktligen endast till godo komma CommerceRådet Malms rätts-inneliafvare, utan att Iggeström för sin person deraf hade den ringaste förmån. Härtill kommer att RiksgäldsContoirets Fordran, enligt hvad Herrar Fullmäktige upplyst, ar intecknad uti en Malms ConcoursMassa tillhörig fast egendom, och uti de Handlingar jag vid målets behandling inom Utskottet haft tillfälle att granska, har jag icke funnit styrkt att den ännu 1 446 s l a t s - U t s k o t t e t s outredda Massan saknar medel att denna fordran gälda.
Vi känna dessutom redan fullkomligen Bankens ställning Friherre Cederström har i öfrigt förekommit mig i det jag ämnade svara samma Talare , att nemligen Bankens credit icke alltid under den sedan dess Inrättning lörflutne tid af hemligheten varit upprätthållen: att dess förmåga, att biträda Staien alldeles icke varit en följd af hemligheten, och att dessa biträden, dä de blifvit utsträckte utöfver Bankens förmåga, förstört dess credit, oaktadt dess tillstånd varit okändt för Allmänheten, Den mynt-operation, sorn Den 29 Maji. 611 år 1776 verkställdes, var en verklig Banqueroute, dervid Banken endast betalade 50 procent, hvilket bevisar, att Bankens credit icke varit på sätt samma värde Talare lärer trott, ostörd. Om beskaffenheten af denna credit och det skydd den hämtar, genom döijandet af dess tillstånd, vittnar dessutom närvarande förhållande med cours och med Bancosediarnes värde. Bankens credit kan icke fullkomligt återetällas, utan genom Fullgörande af dess förbindelser, eller genom silfverutväxling efter ett bestämdt förhållande, men den kan förbättras, genom publicitet af dess tillstånd. Man har liknat Banken vid en enskilt, och denna liknelse, om den fullföljes, bevisar den tanka jag yttrat, att, så länge både Banken och den enskilte fullgör sina förbindelser, kan kännedom af deras tillgångar och skulder hvarken med skäl fordras eller vara nödvändig; men den, sorn upphört att betala, kan omöjligen återvinna credit annorlunda, än genom sina borgenärers förnöjande, eller genom uppgift af tillgångar, som visa, att de äga säkerhet för sina fordringar. Den enskilta är också i sådane fall genom lagarne förbunden till uppgift af dess ställning. Jag förnyar min anhållan, att Bankens u. telöpande sedelstock under åren från och tmd 1790 eller 1800 till och med 1817 måtte af 6i2 Den 29 Maji. BancoUtskottet genast uppgifvas, samt hemstäD ler tillika, om icke uppgift af Bankens fordringar derjemte måtte meddelas, och lika beskaffade uppgifter vid hvarje Revision Jernnäs. * Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf:
Emedlertid ser man här, huru pä grund af en år 1823 lömskt insmygd mellanmening i ett Utskotts-betänkande, som angick extra voteringen, landet, genom Konungens veto, fått en ny ordinarie rotering och öfver 1,100 hemman i provinsen Halland, oaktadt Rikets Ständers en gång fattade tydliga heslut, sedan af Ständer och Konung blifvit ålagda en serskild, betydlig beskattning. Hvar finnes då säkerhet? Dock — min afsigt kan icke vara, att nu mera få denna orättvisa fullkomligt afhjelpt. Det hopp, jag dertill egt, har försvunnit vid åsynen af huru jordbrukande klassen och dess skattebördor vid våra riksdagar betraktas, så väl af Regering, som MedStänder. Men då, till följd af dessa förhållanden, provinsen Halland i allmänhet ej kunnat höja sig till något synnerligt större välstånd, än det, som förmådde Rikets Ständer 1756, 1800 och 1810, att skona den från ordinarie rotering, så hoppades jag att kunna åtminstone utverka en lindring i den tryckande vakans-afgiften. lag understöddes deri välvilligt, och såsom jag tror, rättvist af den afdelning i Utskottet, som hade att utreda frågan; men pluraliteten i Utskottet har velat annorlunda.
Rätten böra ännu längre lem - 33§ Den it April. nas åt Constifutions-Utskottet, eller ock Rik* sens Ständer inträda i utöiningen af densamma. Herr Schönström, Pehr: Jag får å nyo Utbedja mig Herr Grefver.s och LandtMarskalkens Proposition derpå , att Handlmgarne i målet må uppläsas och sedermera få tryckas. Herr Grefven och LandtMarsialken förklarade, att då ifrågavarande mål redan blifvit af Ridderskapet och Adeln för en stund sedan på det sätt afgjordt, att Constiturions-Utskottets Memorial blifvit lagdt till Handlmgarne, ansåg Herr Grefven och LandtMarskalken enligt 53 §. i Riksdags-Ordningen, detta beslut icke kunna genom någon ny öfverläggning upprifvas samt att foljakteligen någon uppläsning af Handlingarne nu icke kunde äga rum. Herr Schönström t Jag kan icke finna att min anhållan om uppläsning och tryckning af Friherre Anckarsvärds, uti förevarande mål, framställde Anmärkning kan anses åsyfta någon rubbning af Ridderskapets och Adelns redan fattade beslut5 hvadan jag får protestera emot Herr Grefvens och LandtMarskalkens vägrande att tillåta Handlingarnes uppläsning. Friherre Stael van Holstein.- Herr Schönströms mening torde icke vara rigtigt fattad 3 han har begärt Constitufions Utskottets Protocollers . tryckning. Tryckfrihets Förordningen bjuder, atc af allt hvad som kan och bor komma - Den 11 April. 31? ma till allmän kunskap, har man rätt att af Vederbörande fordra få Utdrag; några få undantag äro gjorda, deribland Constitutions-Utskottets Protocoller rörande StatsRådet, hvilka icke kunna äskas, men likväl med Vederbörandes tillstånd erhållas. Orsaken till berörde Stadgande i detta enda fall, då det rörer StatsRådet, torde man lätteligen igenfinna deruti, att då det är hvarje Riksdagsman tillåtit göra anmärkning emot Stats-Rådet, men man icke har tillgång till StatsRådets
239 På dessa enkla men sanningsenliga grunder anhåller jag: att alla militär-boställen, elter nuvarande innehafvares ålgång, måtte indragas till Staten och desamma på offentlig auktion och på en tid af 20 år till den högstbjudande bortarrenderas, äfvensom alt i deras ställe lämplig penningelön till militärljenstemännen anslås. Om denna motions remitterande till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 22 November 11162. Nils Olsson, från Malmöhus län. Af Johan Erickzon från Jönköpings län, om statsanslag och län till sänkning af Soljen, m. /!. sjöar inom Södra Wedbo härad, samt förhöjning i det af Kongl. Maj.t nu äskade anslag till odlingsförelag inom riket. Erkännande den sanning att jordbruket utgör rikets säkraste modernäring, halva Konung och Ständer i sednare tider, med särdeles omtanka, på flera olika säll sökt befrämja dess utveckling, och sålunda mången gång satt mindre förmögne orter i tillfälle alt, till egen och hela landets nytta, verkställa odlingsförelag och lörhältringar, de der utan Statens mellankomst icke skulle kunnat åstadkommas. Icke minst vigtiga i detta afseende äro de penningebidrag, Staten lemnat för sänkning och aftappning af sjöar och mossar, hvilka bidrag, enligt hvad Rikets Ständer nogsamt känna, redan lemnat goda frukter. Af dylika odlingsföretag återstår ännu på många orter mycket att utföra. Ett sådant företag, — af stort behof påkalladt och som skulle till odlingsbar mark, genom aftappning af vatten, uppbringa minst 2,500 tunnland, hvilka nu innehålla endast sanka och ofruktbara kärr och mossar, oberäknad den landvinning, som genom sjöarnas aftappning komma att vinnas; — är sänkning och aftappning af sjöarna Soljen, Ass-sjön, Hafvavikssjön samt Ingarp och Kopparps-sjöarna, med flere i närheten af desse sjöar befintlige vatten, belägne inom Södra Wedbo Härad af Jönköpings län, hvarför kostnadsförslag af Herr Öfverste Lieutenanten vid Vägoch Val - 240 Motioner i BondeStcmdet 1862.
Här har blifvit frågadt, hvad skillnaden är emellan bokföringen och reversalsystemet. Skillnaden är den, att genom det sednare kunna BankoFullmägtige åt den mestbjudande försälja obligationerne, hvarigenom de komma i enskild hand, och Ständerne torde finna större betänklighet att plundra individer, än Banken. Jag skulle visserligen önskat en annan stylisation på obligationerne, och en kortare tid för deras inlösning t. ex. 20 år, men då de andra Stånden redan antagit Utlåtandet, önskar jag, att det äfven af Ridderskapet och Adeln måtte bifallas. Herr Cederschjöld’. Af flera värda Talare har redan blifvit utredt, att de föreslagne åtgärderne endast åsyfta allmänhetens betryggande i afseende å realisationens bestånd; så altför mig endast återstår, det tillägg att antingen behöfver Banken tillgripa de föreslagne utvägarne, eller också icke. I förra fallet vore åtgärden alldeles nödvändig, för att förekomma realisationens förstörelse och de deraf nödvändigt föl ja n46 H. i3 *94 Den 21 Oetober e. m. de oberäkneliga olyckorna; men i sednare fallet kan någon förlust af åtgärdens uteblifvande omöjligen uppstå. Friherre Rantzou, Johan Albert'. Bland de olyckligaste följeslagare af den nu beslutade myntbestämningen, anser jag förslaget af räntebärande StatsObligationer till Banken. Om jag kunde fatta det begrepp, att Banken finge mera säkerhet att få Statens skuld betald, derföre, att RikgäldsContoiret till Banken reverserade denna skuld, än den äger, då Rikets Ständer, med erkännande af skuldens giltighet, åtaga sig att derå på bestämda tider göra afbetalningar, på sätt hittills till en del skett; så skulle jag åtminstone begripa, att den föreslagne reverseringen hade något ändamål. Nu ser jag åter deri endast ett medel, att åt oss öppna den, enligt min öfvertygelse, högst farliga Statsskulds-banan.
Häraf har handt att, t. ex en som ägt ioo.oco R:dr, icke betalt 5 å 6 R:dr i fattigskatt, då en annan, sorn ägt ingen behållen förmögenhet, men sorn innehaft fastigheter, fått betala 30 a 40 R.dr. I händelse af återremiss, anhåller jag att desse anmärkningar måtte få åtfölja. Friherre von Liewen, Gufiaf, hade inlcmnat ett så lydande Memorial: (Se Bilagan N:o 3 ) Herr Ribbing: Jag skall ej länge uppe hålla Ridderskapet och Adeln. Jag vet ej huru det kunde förutsättas någon okunnighet om de föregående Förtittningar som finnas, då de äro fullständigt upptagne uti förslaget och här åberopide. Jag tror att det blir nödvändigt för Utskottet att veta, om man vidare önskar utarbetande af Fattigvårdens detailier, eller, som jag tyckt mig finna, man anser de äldre allmänna stadianden i detta ämne tillra c kelige; och med Herr Ehrenborg förenar jag mig deri, att ämnen, sorn tillhöra allmänna Policeförfattningar, serskilt böra till Kongl. Majrts Nådiga bepröivsnde öfveslemnäs. Dervid mäste jag dock, i anledning af Herr von Hobenhausens yttrande, sanningen likmätigt, lemna det vitsord i frågan om värfvades permittering, att i den ort der jag bor, Volontairer vid Arméens Flotta från Götheborg och Carlscrona, begå en stor del af de oordningar, som i otten föröf - £>f/i g Augusti e, m. vas, i synnerhet stölder sä att jag anser af högsta nödvändighet, att då de utsläppas, det icke måtte ske till den och den orten, hemorten och sä vidare, utan till viss man, som kan sysselsätta dem, känner och ansvarar förderas uppförande, på det att de icke hädanefter som hittills, på alla marknader och vägar måtte få kringströfva i landet, såsom verkelige missioOairer i laster och brott. Herr von Hohsnhaufen: Hvad först be träffar Herr Ribbings förslag, att afslå en del af Betänkandet och utarbeta det öfriga, så står det ej tillhopa med tormen.
Utom de Inkomster, som Hoga Öfverheten häfver förlänt Hospitalet, äro sä val LandtRäntor, sorn Contante penningar igenom Gåfvor och Testamenten af åtskilige private per. sorter tillkomne, Hospitalets Landt-Egendomar, hvilka P0- litie-Collegium förmrnar i början varit fördelaktige, hafva i senare tider undeigätt mänga förändringar, i synnerhet genom de förut tillåtne flyten, hvaraf händt, att bättre Gods och Räntor gingo Hospitalet ifrån och sämre komnro uti vederlag til baka, Sedermera har val Konung CARL X.T uti gifven Resolution 1687 alldeles förbudit si daue Byten med Danneviks Hospitals - Hemmanen , och pröfvade för skäligt, att en noga undersökning anställas måtte, huruvida annorlunda med dem tillgått, än Byten, sorn skett med Kongl. Majit och Kronan, trien att en sadan anbefalld undersökning skall sedermera ej Varit företagen, mindre kommit till något för Hospitalet önskeligr s'ut, utan Höspitais - Hemmanen äro uti flere Höfdingedömen vida ifrån hvarannan spridde och merendels belagde med drygare Räntor, än de kunna utgöra, hvaraf ständige förvatid ingar och minskning uti Hospitalets inkomst härröra. Nu för tiden innehafver Danneviks Hospitalet 100’ Hemman och a g diverse Lägenheter, hvarunder begripa» en Sågoch 4 Mjöl - 1636 Stats-Vtskottets Betånk qvarnar, -utom Qvarnen vid Danneviken, allt* sammans med Frälsemanna-rätt. Bäntorne borde väl, sedan aftortningarno afgå enligt Hospitalets Torde-Bok, stiga årligen till 890 Tunnor ao Fat Afrads - Spannemål, 8 Tunnor Mjöl och 1 Tunna Haffa, samt uti Penningar 2.687 Daler 7 ör.
Uti en inom Vällofliga Borgare-Ståndet väckt motion liar Herr L. V. Henschen förmält, alt hvarken i det Förfaltnings-förslag, hvilket under ruhriken: ”Stadga om städernas administration och uppkomst i riket, dalum Stockholm den 26 December 1619”, blilvit i den år 1747 tryckta lörsta delen af A. A. von Stjernmans samling af Kongl. Stadgar ”angående Sveriges Rikes Commerce, Politie och Oeconomie” (pag. 731— 735) infördt och sedermera, men motionären veterligen aldrig förut, åberopadt såsom gällande, ej eljer i Stadslagen eller de i ämnet utkomna dels allmänna och dels enskilda Kongl. Författningar meddelats några allmänna och fullständiga föreskrifter rörande städernas styrelse och polis med hvad dertill hörde; i anledning hvaraf och då erfarenheten ådagalagt behofvet af sådana föreskrifter, motionären föreslagit: l:o att Borgare-Ståndet, med stöd af 2 mom. 36 § Riksdags-ordningen, målte tillsätta ett Enskildt Utskott, för alt utarbeta ett fullständigt förslag till sådana föreskrifter, under namn af Allmän Stads-ordning eller Ordnings-stadga för städerna; vid hvilket arbete borde lagas i närmare öfvervägande dels utländska sladganden i detta ämne, såsom preussiska Slads-ordningen, dels ock de förslag till ordnings-stadgar för polisoch ekonomi-mål uti släderne i allmänhet, hvilka, i följd af Kongl. Majrts Nådiga Bref den 26 September 1840, från Magistruterne och Konungens Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 70.
Utskottens syftemål med ofvannämnda redaclions-förslag varit att, sedan sjelfva ordalydelsen blifvit af Riks-Stånden fastställd, framdeles inkomma med framställning om sjelfva afgifternas belopp, och att dervid genom en iämplig högre beskattning å consumtionen söka motverka ett allmänt öfverklagadt ymnigt förtärande af bränn vin, äfvensom att gifva denna §. en mera bestämd och tydlig redaction, hvarvid ett nytt Mom, (pag, 28 i Utlåtandet N:o 16) som börjar med orden ”alla Närings-idkare i Städerna’’ och slutar med ”serskild afgift efter denna blifvit tillagdt, till förekommande af missförstånd, som förut föranledt olika tillämpning af hithörande Stadgande!). Högvördiga PreSte-Ståndet har också godkännt hvad Utskotten föreslagit, och då af Borgare-Ståndets samt Bonde-Ståndets gillande utaf gamla redactionen så mycket mindre lärer följa, att sjelfva afgifterne tillika blifvit fastställda, som dessa afgifter ännu icke blifvit af Utskotten lill öfverläggning Bevittn.-j Lagoch Oec.-Utsk. Meni. N.o 27. 57 framställda, torde hufvudfrågan ännu lunna anses för oafgjord, då endast Ridderskapet oell Adeln, genom sitt antagande af 1824 års Författning, fastställt sjelfva afgifterna, Under sådana förhållanden tro sig Utsltotten ega anledning att så väl till sistnämnda Riks-Stånd som Borgare-Ståndet och Bonde-Ståndet hemställa, om icke Preste-Ståndets beslut i förevarande afseende må af öfriga Stånden biträdas, och således äfven den i Utlåtandet N:o 16 föreslagna redaetion, med tillägg af senare Momentet i 1824 års Författning, som börjar med orden: *’De Gästgifveriet’” och slutas med ”denna afgift” godkännes, helst densamma är i hufvudsaken med den förra öfverensstämmande.