Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vet likväl icke till hvad nytta eller till hvad särdeles behof ett sådant förskott skulle erfordras, då vi af Rikshufvudbokslutet se,'att Statsverket har just för detta ändamål en år från år löpande behållning af 5 millioner. Slutligen har Hr Rosenblad talat om de 20 sekler, hvarunder Svenska folket ägt bestånd och sett det säkraste stödet för sin sjelfständighet i kärleken och förtroendet till Konungamagten. Äfven jag önskar, att detta lyckliga förhållande måtte fortfara, och jag hoppas, att samma kärlek och förtroende, som hittills ägt rum utan den utsträckning i Konungens rättigheter, hvarom nu är i34 Den ii Mars f. m. fråga, jemväl hädanefter skall blifva en borgen för Svenska folkets bestånd i sjelfständig förening med Konungen, äfven om den nya grundlags-^, icke blifver antagen. Hr v. Hohenhausen har yttrat sig om otillräckligheten af Ständernas garanti för Banken, och Frih. v. Stedingk har för samma ändamål åberopat anslagen till Götha canal. Jag ber att härvid få återupptaga hvad Hr Lagerhjelm redan anmärkt, att då R. St. år 1809 i behofvets stund beslutade sig för sedelutgifning, beslöto de tillika ett amortissement, och att det var genom Regeringens proposition om millioners anslag till Götha canal, som amortisscmentet förlorades. Hr v. Hohenhausen har vidare sagt, att nationen väntar på den garanti, som ifrågavarande grundlagsförändring skall medföra. Jag vet icke hvad nationen i detta afseende väntar; jag tillhör ej de embetsmän, som hafva till åliggande att tillse communernas behof och att tolka deras tänkesätt. Jag tror likväl ej, så vidt jag kunnat inhemta kännedom om nationens tänkesätt, att någon sådan väntan äger rum; och mig synes, att den värde talarens uppgift härom kan qvittas med min, då vi väl alla tala endast efter vår egen uppfattning af folkets behof. Samme talare har äfven erinrat om Malmö Discont och vådan af privata actieägares intagande i Banken.
För bergsbruket inom länet äro åter korta och billiga transporter för de norra bergslagernas råämnen till Askersund samt sydvestra och sydöstra Nerikes skogstrakter hvad detsamma i främsta rummet kan eftersträfva. Detta ändamål uppfylles icke på sätt deputerade föreslagit, emedan ej allenast Orebro läns största bruksrörelse i dess sydöstra del, utan ock den angränsande i norra delen af Linköpings län helt och hållet beröfvas gagnet af jernvägarne, hvaremot banan öfver Halsberg mot Katrineholm medgifver oafbruten jern vägstransport af malm och tackjern från bergslagen till grannskapet af den skogstrakt, hvarpå berörde bruksrörelse är grundad. Lekebergs bergslag och Nerikes vestra brukstrakt erhålla åter genom Nordvestra stambanan (hvilken, på sätt kartan visar, utgår från den Vestra vid Porla tätt förbi de största verkstäderna i denna del af provinsen, Hasselfors, Svartå, Olsboda, Degerfors, äfvensom Björneborg i Karlstads län, till Kristinehamn, hvarjemte den berör sjön Möckeln inom Karlskoga) alla de fördelar för tilloch utförsel, som genom Orebro stads deputerades förslag möjligen kunde deni tillskyndas. Alan har visserligen, då förslaget om Köping-Hults jernväg uppkom, fästat en särdeles vigt vid vestra Wermlands och Dalslands behof af malm och tackjern från Orebro läns bergslager, och förmenat, att detta skulle kunna uppfyllas genom den kortaste möjliga förbindelse emellan Örebro och Kristinehamn. Derest ett sådant behof, till följd af större obegagnade skogstillgångar i de nämda trakterna på Wenerns vestra kust, verkligen skulle förefinnas, hvilket icke genom de redan i ordning varande vattenoch jernvägs-kommunikationerna från Filipstads och Karlskoga bergslager skulle kunna fyllas, så kan detsamma med all sannolikhet icke tillfredsställas lättare genom en jernväg fran Örebro öfver Svartå till Kristinehamn, än medelst samma 71 transportmedel öfver Halsberg till Töreboda eller Askersund, på sätt Kommittéen här ofvan sökt att visa.
Af njssberörde, ifrån ej mindre Krigs-Collegium, Slats-Conloiret och Commerce-Collegium gemensamt, än ock Krigs-Collegium och Stals-Conloiret, äfven gemensamt, i underdånighet afgifna utlåtanden sam t öfrige handlingar, inhemtas och meddelas här, såsom förnämligast behöfligt för behandlingen af ifrågavarande ärende, följande: Rikets Ständers här ofvanomförmälde beslut, i afseende å inköp för Statens räkning af stalloch magasins-rum för fourage-persedlar i städerne Malmö, Ystad och Helsingborg, har så vida blifvit befordradt till verkställighet, att, genom Krigs-Collegii försorg, äro vordne inköpte de stalloch magasins-bjggnader i förstnämnde stad, som derstädes finnas uppförde för Kronprinsens Hussar-regementes behof, jemte en till bjggnaderne hörande tomt. — Köpeskillingen derför 26,666 R:dr 32 sk. B:co är afskrifven å Malmö stads skuld till Riksgälds-Contoiret, hvilken skuld sålunda från dess belopp, vid köpets afslulande, 48,000 R:dr, då nedsattes lill 21,333 4 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Vtskottens Utlåtande, 2V.-o 1. R:dr i6 sk., hvaraf vid i83g års slut återstod capital 19,626 R:dr 3a sk. Likaså är den till stall inredda magasins-byggnaden i Helsingborg för Statens räkning inköpt för 2,000 R:dr, hvilken summa af Riksgälds-Contoiret förskjutits och redan blifvit godtgjord af influtne räntemedel å nämnde Contoirs återstående fordringar hos städerna Malmö och Ystad. Hvad deremot beträffar stalloch magasius-rum' för fourage-persedlar för den i Ystad förlagde garnisons behof, så har något köp derom icke kunnat afslutas.
C. A. HULTKRANTZ. J. A. Schagerström, Linköpings stifts Konsistor» underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers antnärkningar vid Konsistoriernas räkenskaper för år 1858. Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majit har under den 22 nästlidne November i nåder anbefallt Domkapitlet att inkomma med underdånigt utlåtande, i anledning af de i Rikets Ständers Revisorers berättelse, angående verkställd granskning af stats-verkets jemte andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1858, upptagne anmärkningar i afseende på Linköpings Konsistorii och stifts räkenskaper för samma år; till åtlydnad hvaraf Domkapitlet får underdånigst anföra: Hvad, rörande ofullständighet i vissa delar af såväl sammandraget utaf hufvudredogörelserna för Konsistorium och elementar-läroverken som räkenskapen dels för Linköpings högre Elementar-Iäfoverk och dels för lägre Element ar-läroverket i Söderköping, Revisorerne i § 1 anmärkt och till framtida iakttagande anmält, har blifvit meddeladt vederbörande räkenskapsförare för den rättelse, hvartill denna anmärkningspunkt föranleder. Uti § 2 hafva Revisorerne, då hufvudredogörelsen för stiftets Konsistorii-kassor 45 - 354 — utvisade en kontant behållning, vid räkenskapernas afslutande den 31 December 1858, af 13,860 K:dr 82 öre Knnt, och det ansetts icke öfverensstämmande med en god förvaltning att medel till så betydligt belopp ligga räntelösa, hemställt, att Rikets Ständer hos Eders Kongl. jVIaj:t i underdånighet anhålla om nådigt förständigande för vederbörande att noga tillse, det dylika kontanta behållningar så fort ske kan göras fruktbärande. I anledning häraf får Domkapitlet i underdånighet upplysa, att, af ifrågavarande inneliggande kontanta medel, 3,776
Fullmäktige i Riksg:s-kont. hafva visserligen en gång vägrat utbetala den brist, som upstålt på delta anslag men denna åtgärd var oriktig, och att R. St. äfven så sett saken, bevisas deraf, alt de i anledn. af Fullmäktiges och StatsUtsk:s hemställan, beslutat, att medlen böra utgå, hvarigenom såsom mig synes, all slags tvetydighet för framtiden blifvit fullkomligen undanröjd. Aldraminst kan jag biträda den åsigten, att ordet förslagsanslag skulle helt och hållet utgå, och utbytas emot endast ordet anslag, och summan således fixt bestämmas till 6,000 r:dr årligen, ty jag hemställer, hvarest i sådan händelse fyllnaden skulle tagas, derest utgifterna för ön under något år såsom fallet förut varit, med 2 å 3000 r:dr skulle öfverstiga det fixerade anslaget. Medel härtill måste finnas och finnas äfven, om anslaget uptages såsom ett förslagsanslag. Jag anser således icke behöfligt, alt punkten återremitteras utan anhåller, att R. o. Ad. ville bifalla Utsk:s förslag. Gr. Lagerbjelke: Den siste talarens definition på ordet förslagsanslag är ganska riktig likasom äfven den bevisning han derifrån reducerat, men han har dock helt och hållet förbisett, alt i Den 26 Juni e. m. 251 slutet af Utsk:s förslag står, att anslaget skall under åren 1851, 1852 och 1853 med ^:del årligen utgå. Nu hemställer jag, hvad förstås väl med -J:del af en illimilterad summa? För att kunna länka mig mäste jag förut hafva en gifven summa, hvaraf denne ^:del utgör en del. Deraf upstår just otydligheten, att Utsk. först säger, att anslaget är ett förslagsanslag och sedan alt medlen skola med ^:del årligen utgå. Alt Fullmäktige förfarit rätt genom att icke utbetala medlen förr än R. St. derom serskildt beslutat, anser jag ådagalagdt derigenom, att icke endast StatsUtsk. utan äfven R.
Bifölls; N:o 58, i anledning af väckt motion om förändring af grunderna för Fyroch Båk-afgifternes erläggande: Bifölls; N:o Prot.-Utdrag, den 27 November 1844■ 353 N:o 59, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående nedsättning af arrende-al giften för Motala krono-liske och mjölnqvarn : Bi jolis ; N:o 60, i anledning af väckt fråga om infriande eiler afskrifning af Kongl. K-rigs-Collegii Artilleri-Afdelnings skulder i och för inköp af Mariebergs egendom: Bifölls. S. D. Föredrogs Expeditions-Ltskottets memorial, N:o 9, i anled ning af Ridderskapet och Adelns återremiss å skrifvelse-förslaget, N:o 20, ©ch memorialet, N:o 7: Lcules till handlinganne. Från Yällofl. Borgare-Ståndet. 5. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets utlåtande, Nio 54, i anled ning af Rikets Ständers, åren 1841 och 1843 församlade Revisorers berättelser, angående samma år verkställd granskning af Siats-Verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och för valtning åren 1838, 1839, 1840 och 1841.
Mts nåd. tillkunnagifvande'angtde verkställd jemkning i provinsen Skånes ordinarie rotering; N:o 36i, angtde förhöjning af de för missbruk af fribrefsrättighet stadgade böter; Nto 362, angtde förändring i föreskrifterna rörtde ffingforsling. Lades på bordet nedannämnda från Utskm inkomna utlåttn och mern., nemi. från StatsUtskottel: Nto 56o, i anledn. af erhållna åtel remisser å utlåt. Dea i Juni. N:o 56r, om anvisande af ersättning til! rotehållare vid Norroch Westerbottens Fälljiigarecorpser för rotefrihetsmedel inom Norroch Westerbottens län; BevillningsUtskottet: N:o 51, i anledn. af återremiss å betänk. N:o J3, ang:de befrielse från bevillning för Lima sockens innevånare i Veslerdalurna. Justerades pleni-prottn för den 3 sisth April f. och e. m., samt för den 5 April f. m. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | tili 3 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Oiisdogen den 2 Juni 184* • Plenum kl. 11 f. m. Justerades 8 prot.utdr. för förliden gårdag. Uplästes förstärkta SlatsUlskts mein. N:o 563, om intralFadl hinder för votering rör:de extra-stalsreglertn. Begärdes på hordet af Hrr von Hartmansdorff, A u g., och Lefren, Joli. Pehr. Ånyo föredrogos ej mindre Bevilln.Utsk:s den 29 sisth Maj och den i dennes på bordet lagda betänk.
Maj:ts nådiga stadga af den 18 Juni 1842 föreskrifver, och öfvertygade genom erfarenheten, att en ordnad folkundervisning icke annorledes, än medelst det allmännas mellankomst med visshet kunde öfverallt lill vägabringas, i följd häraf fästat sin uppmärksamhet på medels beredande för detta ändamål, och, utgående från den grundsats, sorn ock genom högslberörda nådiga stadga redan sytnes vara godkänd, att hvarje arbetsför medlem i samhället borde genom personlig afgilt i första rummet bidraga till det uppväxande, mindre bemedlade, släglels undervisning, äfvensom i betraktande deraf, att den personliga skydd.safgiften blifvit af Rikets Ständer lill hälften nedsatt, och denna sålunda medgifna lindring i bevilluingen efter Irsta artikeln, eller 12 sk. för man och 6 sk. för qvinna, i de flesta fall skulle äfven för församlingar med ringa befolkning lemna för behofvet tillräckliga medel lill folkskole-väsendets ordnande, lunnit godt härutinnan besluta : l:o att ett mot berörda nedsättning i personliga skyddsafgiften svarande belopp, eller 12 sk. banko för man och 6 sk. för qvinna, skall till folkundervisningens befrämjande inom hvarje församling, eller, der flere församligar om en skola sig förenat, inom dessa gemensamt anslås och utgå; 2:o alt lika afgift, som, lill följd häraf, skall utgå af mantalsskrifna personer, äfven bör utgöras af gemenskapen vid armeen och flottan; m. m. Och som det här ofvan anförda Statsråds-protökoll icke innehåller något, som tillkännagåfve, det Konungens rådgifvare, hvilka öfver detta ärende sulto, nemi. Hans Exc. JuslitieStatsministern, friherre Nordenfalk, Hans Exc.
I anledn. häraf yttrade Hr Gr. o. Landtm., att, såvidt han hade sig bekant, detta mål icke personligen rörde Gr. von Rosen på det sätt som meningen med grundlagens stadgande måste afse, nemligen alt voteringen skulle direkt gifva ett utslag foreller emot den person, hvars deltagande i voteringen ej vore tillåtet. Det mål, som nu vore i fråga, rörde visserligen eli jernvägsbolag, för hvilket man visste att Gr. von Rosen intresserade sig, men endast på sådan grund och såvida, på sätt Gr. von Rosen enl. Hr Landlims uppfattning hade tillkännagifvit, Gr:n icke ingått såsom delägare i detta bolag eller sjelf visste om han dermed skulle få befattning, trodde Hr Landtm, icke Gr. von Rosen kunna anses såsom part i detta mål, hvarföre också och ehuru det vore möjligt att några andra för Hr Landtm, obekanta förhållanden kunde existera, som gjorde Gr. von Rosens deltagande i denna votering olagligt, Hr Landtm, icke haft något skäl att vägra Gr:n att dervid afgifva sin röst. Gr. Anckarsvärd: Såvida grundlagarne skola vid hvarje tillfälle efter deras ordalydelse tillämpas, kan jag icke annat än instämma i den åsigt Hr von Hartmansdorff nu uttryckt. Jag 360 Den 29 Juli e. m tror icke att något annat bolag till jernvägsanläggningar inom vårt land är kändt, än det, som gjort Gr. von Rosen till sin representant, och hvilket bolag bemälde Gr:s ansökning afsåg oell angick. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Till att börja med får jag säga att det icke upplystes af de handlingar, som till StatsUtsk. atlemnats, och således icke eller af det från berörde Utsk. inkomne betänk., huruvida något bolag för anläggande af jernvägar i Sverige äunu är bildadt, och så vidt jag känner är det ännu icke upprättadt. Gr. von Rosen har ingått till K. M. med en skrifvelse, deri han för bildande af ett sådant bolag tillstyrkt vissa förmåner. Det är detta som StatsUtsk:s betänk, afser.
Philip, erhållit 3:ne veckors från nästa Måndag beräknad ledighet från sin befattning såsom ledamot af Allm.'' Besv. o. Ekon.Utsi;., samt anmodade Hrr Elektorer alt utse en ledamot i nämnde Ulsk. under Frih. Hjertås frånvaro. Anmäldes och begärdes på bordet ett från Högv. PresteSt. ankommet prot.-utdr. M 376, innehållande inbjudning till instämmande i det, vid pröfningen af LagUtskrs Betänk. JVg 43, ang:de ändring af kyrkolagens 15:de kap. om Prestmöte, fattade beslut. Anmäldes och lades på bordet ett från Allm. Besv. o. Ekon.- Utsk. inkommet Betänk. M 129, i anledn. af väckte motioner om ändringar i Kongl. Handels-Ordnm d. 22 Dec. 1846. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ 10 på aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. Lör - Den 23 September f. m. 193 Lördagen den 23 September 1854. Plenum kl. 10 f. m. Uplästes lill justering och godkändes elt frän Exped.Uisk., under JVs 103, inkommel förslag lill B. St:rs underd. skrifvelse lill K. M., i anledn. af Dess Nåd. Propos., ang:de de uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling. Fortsattes pröfningen af StatsUtsk:s Utlåt. JVs 273, i anleda, af K. M:s Nåd. Propos., i fråga om Statens medverkan för jernvägars anläggning, jemte väckte motioner, ang:de sättet för dylika anläggningars åstadkommande. Till följd af R. o. Ad:s beslut att före 4:de och 5:te punkterne pröfva 6:le och 7:de puuklerne, företogs nu 6:te punkten. Gr. Mörner, Carl Göran Dellof: Till en början får jag lill Hr Gr. o.
Om blodförlusten kan utrönas och skadans läge i anseende till ädlare delars grannskap. Not Vid undersökning erinras, att det sårande instrumentet inte får passa in i såret, då dess form och beskaffenhet kan bli otydlig, inga kirurgiska instrument får användas förrän vid skadans slutliga öppnande. Man underrättar sig först om tillståndet genom granskning och fingrets varsamma införande. Likväl bör det instrument varmed såret skett, begagnas till jämförelse. 2: o Benbrott (Fracturae) Här undersöks om fler ben är brutna och i så fall vilka. Om brottet är på flera ställen, avstånd från leden, med eller utan ledvridning, om fracturen är tvär eller sned, med sår, spitter, krossning, blödning. Har inflammation, bulnad eller brand infunnit sig. Har någon försökt inrätta benbrottet med eller utan framgång och förbandets beskaffenhet. 3: o Ledvridningar (Luxationes) Är leden vrickad eller helt ur led. Är benbrott eller annat större eller mindre våld på kringliggande delar, deras beskaffenhet med eller utan svulst, om delen av svaghet eller slapphet gått i olag, om man försökt reposition (att stöta tillbaka) och med vilken framgång. 4: o Brännskador Har skadan orsakats av flytande, glödande eller torra ämnen och vilka. Har endast rodnad och inflammation uppstått, eller blåsor, sår eller förbränning. Hur stor är den brända delen. Hit hör även skador som orsakats av åsknedslag. Nu undersöks noga var åskan träffar. Det kan synas som en liten svedning. Har några tjänliga eller otjänliga medel använts som botemedel. 5: o Kylskador Undersöks om hela kroppen eller endast delar varit ytligt eller genomfrusen. Är kroppen upptinad och vilka medel har använts. Har de varit otjänliga och påskyndat döden. Not Personer som träffats av åskan och även förfrusna kan en längre tid vara skendöda. § 4 Liköppning och besiktning av inre delar (Obductio et Sectio cadaveris) Obduktionen förrättas som vid anatomisk obduktion. Läget och beskaffenheten av skadan får inte genom sönderdelning göras otydlig. Även om dödsorsaken finns inom ett organ, skall man undersöka de ställen, som blivit mer eller mindre våldförda. Ordningen för delarnas undersökning må efter särskilda anledningar bestämmas.
Uppe på fästningsvallarne finnes en förträfflig plats för lawn-tennies-spel, den stora sandplanen nere vid hafvet egnar sig synnerligen väl för kranskastning och croquetspel; de små bänkarne, grottorna och skogsdungarne inbjuda till förtroliga frukt tete-å-tSter, och i sjelfva verket är Marstrand man ekipage. kan Den fullkomligt står på blommor, och bakelser finnes riklig tillgång. paradis, s. der k. få Ja, ett litet jordiskt utom — ett » Marstrandshästen » allt, är ensam i sitt slag, och åkdonet beaf en vattentunna. middagarne ser Mellan kl. 1 2 — 2 på det mycket tomt ut i parken och bland klipporna. Alla skynda dä att med välbehag kasta sig i de salta, skummande böljorna. påskägg. Nu då påsken står for dörren — äggens och äggätandets tid par préférence —, kanske det ej kan vara ur vägen, ärade läsarinnor, att tala litet om dessa matnyttiga föremål, dem I alla sä väl kännen. Att ägget består af 3 delar, skalet, gulan och hvitan, känner snart sagdt det minsta barn; men om vi nu skulle yttra oss litet närmare om dessa olika delars sammansättning, kanhända detta erbjöde åtskilligt nytt för många bland våra läsarinnor. Skalet består till största delen af kolsyrad kalk, till en mängd af 90 ä 96 p r o c, samt af fosforsyrad kalk. Det representerar i vigt / af hela ägget och tjenar hufvudsakligen till skydd för de inre delarne; det är försedt med en myckenhet fina öppningar eller porer, hvilka under fostrets utveckling i ägget formedla luftomsättningen, men hvilka ock vid äggets uppbevarande underlätta dess skämmande. Agghvitan, hvilken belöper sig till ungefär / af hela äggets vigt, består af en synnerligen fin cellväfnad, hvars celler innesluta en högst koncentrerad lösning af ägghviteämne i vatten.
Med de ”personer”, som jemväl här – liksom i ”Dagens Stunder” – finnas anbragta, för att i det eljest blotta Descriptiva åstadkomma ”upplifvande och rörlighet”, förhåller sig alldeles sammalunda, som der. De bli aldrig rigtigt personer; de likna på ett hår landskapsmålares vanliga menniskofigurer, men fylla dock mera rum. Någongång uppträda bönder så lärda, att först våra nya folkskolor torde framalstra deras likar i verkligheten: den gamle åkerbrukarn, som (i tredje Sången) håller för sina söner en föreläsning öfver utmarker och nyodlingar, underrättar dem att rätta såningstiden inträffar ”när solen lemnar Neméi lejons strider och sprider en mildrad värma omkring Astréas slott”. Alexis, Evald och Virgina lyckas ännu i den nionde Sången , der de bägge sednare vid höstens början fira sitt bröllopp, lika litet att tillvinna sig vår uppmärksamhet, som i den andra, der de första gången visa sig vid slåttergillet. Sjelfva förklaringarna och qvalen uttrycka på intet vis den Creutziska kärlekens innerlighet. Den tanken är annars god, att låta ett åt ”Skördarna” egnadt dikt-måleri lykta med en landtlig bröllopps-högtid. Äfvenså den, att, just när dess dansar hvirfla som hurtigast, ankommer plötsligt en tropp af socknens och traktens soldater från Gustafs med ära slutade Finska krig, såsom oförtänkta och desto kärare gäster. Långt mer, än de diktade personerna, interessera i allmänhet de verkliga, hvilkas namn och hågkomster Skalden, med den ömma vänskap och tacksamhet som äro honom egna 157, velat jemväl i detta sitt största qväde förvara. – Föröfrigt kan ej förefalla oväntadt, att man, så i beskrifningen af brölloppet, som i mycket annat, under detta verks läsning störes af en osvensk ton, som, då den råkar alltför gällt efterklinga från de fransyska och latinska mönstren, ofta inbringar i compositionen hvarjehanda oangenäma brokigheter och motsägelser.
Uc-jm, Herr Profesioren Doctor Wickman och Herr Bistopen Doctor ldlorllin, pä lika grunder och, med tilläggande af än flere skäl warit emot en sädan ändring af Grundlagens e§. prit och tydeliga föreskrift, och med deste Herrars tankar äro mina instämmande, jag gär ännu längre; jag tror at en fräga om ändring i Regeringsformen är obehörig at förestäs til af - 1Z24 Den 29 August?. afgörande wid denna Riksdag, och jag är öst wertygad at de, som skulle önsta en sadan Grund, lagens förändring, mäste finna, at om man skulle anse denna sräga säsoim wid denna Riksdag wäckt, för at fä den wid nästa afgjord, wore det alt hwad som Laglikmätig kan fordras. För min del wägar jag ödmjukeligen yrka at pä de nu anförde stät Z8 §. mä ur Riks, dags-Ordningen utgä och förswinna, säfom aldeles emot den antagne Regeringsformen stridande. Friherre Uisjencrsiwr. Af de skäl en af Const tutions - Utskottets Ledamöter Herr Professor Doctor Wijkman fä grundeligen anfört, och jag har äbcropar, afsiyrker jag Votering per Capita. Men om jag, som banda tor, häruti warder öfwerröstad, — Ogillas i alla fall utlottninaen wid tilfällc af paria Vora, såsom förolämpande, til grunden vrigtig och onödig. Förolämpande emot den Ledamot som utan wcrkcligt behof borrtwrses. Til grunden origtig emedan en stump afgör, och kanske uphafwer den klokaste meningen; Onödig emedan inno Utskottens Beslut icke äro afgörande, och intet ondt deraf följer, at saken sedd pä L:ne satt blir Ständen förestäld.