Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anmärkte redan i går, att Utsk. alltför långt utsträckt belåningen på actier och publika papper, utan att specificera åt hvilka slag af papper belåningsrätten skulle meddelas; men då jag icke känner alla de särskilda slag, som tilläfventyrs förefinnas och äro säkra, eller således kan uppgifva någon redaction, hvaruti en dylik spacification vore intagen, mäste jag inskränka mig till att blott anmärka ofullständigheten i Utskts förslag. Om det ej inträffade, att aetiebolag tillskapades endast för att få actierna belånade i Bankeu, kunde det åtminstone hända, att redan befintliga bolag, sorn äro så litet vinstgifvande, att inga köpslut om deras adier göras, likväl för syns skull tillställde sådana yfhandlingar under någon tid, så alt Den 31 Juli f. m. 431 actirrna finge bclåningsrätt. Till förekommande häraf, och i händelse man icke vill, såsom vid sista riksdagen, specielt upptaga de slag af publika papper, sorn få belånas, vågar jag föreslå följande redaction af nu förevar, morn.: till högst tre fjerdedel a r af vanliga försäljning s p r i s e t under h a 1få r e t näst före belåningen; alla öfriga adier i allmänna inrättningar och. publika papper. Genom det här tillagda ordet: högst, blefve det åt Baneostvrelsen öfverlemnadt att efter omständigheterna nedsätta belåningen under tre fjerdedelar af gångbara värdet; och genom delta värdes bestämmande efter försäljningspriset, under ett halft år näst löre belåningen, hade man ett säkrare correctiv emot tillställda köpslut. Om denna redaction antages, medför den äfven det förtydligande, som IIr v. Hohenhausen åsyftat. Hr Rosenblad: Jag erkänner, att jag förut förbisett vådan af det alltför generella i Utsk:s förslag att belåna alla adier; ty mångå missbruk skulle deraf kunna uppstå.
V. So. L Marienglas, se färgor. Markacit, se Metall. Marmor. — oarbetad i stycken eller block V. s, t. i skifvor slipade, V. »o, i. —• arbetad i bilder, se Litt. B, — alla andra slag, L. V. 25. i: Maroquin, se Läder, Carduan?. Maskfrö, se frö. Masker, L. V. 3 5. Mastix, i5. i. Mattor, Bast, 10. i. — till garnering och embalage uti inkommande fartyg, Tullfri* —• Turkiska, Golf, L. y. 25, i. — alla andra slag från utländska orter, L. v. 3o. i. — Från inländska orter, v. ». Medaillcr af Guld och Silfver, fria. 5. — Af Tenn och annan oäkta Metall, L? V. 15. h : 1• lo * • — 3* ~ Medicamcnter, alla slag, beredda och sammansatte, ej specificerade L. V. 20. i, — obcredde, se Apothcks-Matclialicr. I, Mercurius, Se Qvicksilfver, Messing. — Årco, valsad i Bleck, Latun, Bottnar Bulle eller tråd, L. 100, I, Tråd, Messings, an dra slag, se Litt. T. — Lane, oäkta Guld och Silfver, L. V. 20. I. — Allt annat Messingsarbete, gjutet eller smidt, ' L. T. loo. i, — Gammal, brukad, J L. V. joo. 5o. — all annan, arbetad eller oarbetad, L, V. ioo, i. Metall, arbetad, Bilder, se Litt. B. Bokguld, ) Boksilfver, ) se Litt. B. Bronz eller Puder guld, L. V. 25. 3. — all annan, oarbetad, ej specificerad, L. V. 5o. 3. — Platina, L, V. 2. —•
Gången häraf är svår att teckna på grund af bristande material, ty, medan undersökningen på det skulpturella området från denna tid finner en god vägledning i bevarade fynd af sten och lera, måste forskaren på det textila området under samma tidsskede trefva sig fram genom slutledninger, emedan bevisen för sådant arbete, på grund af de organiska ämnen, hvaraf de bestått, ej kunnat motstå tidens inflytande, utan för länge sedan skattat åt förgängelsen. Kan man sålunda vid de gamla forngrafvarnas öppnande af funna flintvapen och verktyg sluta sig till, huru våra förfäder stredo och jagade, samt af lerkärlen få en aning o m deras vanor inom hemmet, får man icke låta frånvaron af beklädnadsartiklar leda till den summariska slutsatsen, att våra förfäder under denna tid ej begagnade sig af något slags skyddande omhölje för sin kropp. Detta kunna vi med största säkerhet antaga under den tidigare stenåldern hafva bestått uteslutande af djurhudar, hvilka sammansnördes med senor, trädda genom därtill i skinnet borrade hål. Dessa hål åstadkommos förmedels benprylar, och för underlättandet af arbetet tillkommer sedermera en liten tång, hvarigenom tråden drages fram genom hålet. Såsom varande det äldsta sybehöret, kan ju benprylen äga sitt intresse. Under senare skedet af stenåldern kommer synålen — äfven den af ben — i bruk. Allt för bräcklig som den är, för att kunna få sin användning vid det hårda skinnarbetet, talar den i förening med vetskapen om att redan stenålderns folk höllo fåret såsom husdjur för det antagandet, att våra förfäder ganska snart lärde sig tillverkning och användning af ylletyget. Bestämdt bevis får man dock ej härför förr än under den därpå följande tidsperioden, bronsåldern, från hvilken forskarens källor, grafvarna, bevarat en del föremål af textil natur ända till våra dagar. Sålunda har man i Halland funnit en hällkista från denna tid, där öfver några brända ben en sorts sjal var utbredd, samt i Danmark, hvars minnen vi äfven få anse typiska för den öfriga Norden, kistor med skelett, insvepta i tämligen fullständiga dräkter. Allt detta, så väl sjal som kläder, är af ylle.
Icke jag heller kan utantill minnas formuläret för Bankens fastighetsutlåning; men det tror jag mig kunna försäkra, att för dessa, likasom för alla andra lån, gäller regeln, det Banken, såsom fordringsegare, kän utan annat skäl än Styrelsens egen vilja upsäga lånen. Fråga om ersättning åt tjenstemän för minskad aflöning, lärer här icke kunna förekomma, emedan anmaningsbref icke betalas styckevis, såsom det sker vid sedlars tillverkning. Men det är klart, att hvarje förminskning af onödigt arbete genom Banken bör också föranleda till onödiga tjensters och onödig aflönings indragning. Om R. o. Ad. finner för godt, att afskaffa dessa anmaningsbref, så följer af sig sjelft att Banken besparar icke blott onödigt arbete utan äfven postpenningar. Uphöra dylika bref i ett afseende, så böra de äfven kunna i andra hänseenden göra det. Då kommer det att gå i detta, som i andra fall, att vederbör, gäldenärer, sjelfmant få fullgöra sina skriftligen åtagna förbindelser. Uppå härefter framställd propos. blefvo de ifrågavar. 2:dra, 3;dje och 4:de punkterne af R. o. Ad. bifallne. 5:te punkten. Hr von Hartmansdorff: Jag har emot förslaget icke något annat än saknaden af god mening. Här står nemi.: ”i afseende på dessa låns anmaning”. Man kan anmana en menniska eller den, sora har något begrepp, men icke ett lån, emedan det ej förstår sig på en sådan. Jag hemställer derföre om icke punkten kunde till sin ordalydelse sålunda förändras: i afseende på anmaning till dessa låns inbetalning, när densamma uteblifvit samt utsökning efter skedd anmaning, galle till efterrättelse, hvad derom är stadgadt.
Men sorn en sådan grund nu mera hvarken kän eller får ega runi, så inser jag icke hvarföre en åtgärd, sorn redan i sig sjelf är förkastlig, skulle längre fortfara , se, dan äfven motivet tili dess vidtagande upphört. —- Jag är öfvertygad, att den hemlighets , slöja, som till denna dag, elium nog genomskinlig, omhöljt Banquens angelägenheter, långt ifrån att väcka ideen om några dolda herrligheter och ett på denna tanke hvilande förtroende, snarare alstrat misstroende och farhågor, som vid ett motsatt för - Banw U t skott m Befänk andert. 14! hållande icke skolat kunna uppstå. Oell flå man 1 detta ögpnblick är färdig att uppgöra en Financereglering, och dentia naturligtvis icke kan till vä— gabringas utan en fullkomlig kännedom örn Bartquens tillstånd , som måste blifva basis för alla tifverläggningar i detta ämne, så framt man ej vill bygga luftslott, så måste jag i dubbelt hänseende tillstyrka, att allt hvad sorn r.öter Banquens angelägenhet må laggas öppet för Riksens Ständer* eigon, på det de ej må famla i mörkret om just idet, sorn böt bestämma fleras beslut. Misstag skola då lättare undvikas och oreda snarate förekommas. Man skall då se, hvilka Banquens tillgångar äro, och då tnah linner, att de ej äro instämrneliga, skall man äfven lära sig, att endast anlita dem till Uppfyllande af vigtiga och oUmgängliga behof. Hvar och en kari då beräkna, om förtroendet icke mer har någon grund, och allmänhetens röst skall bestämma den gräns, inom hvilken Crediten bör ega sitt spelrum. Barlquen är icke ett institut, sorn, isoleradt från Staten, Verkar Utan vidröring med det hela, åtminstone icke såsom Banquen nu är inrättad; — då jag derföre nu yttrat min tanke vara, att uppgiften af Banquens tillstånd endast kan hafva gagnande följder för det allmänna, har jag tillika besvarat frågan, huruvida denna uppgift kan hafva nyttiga eller skadliga följder för Banquen sjelf för det närvarande.
Directfon, för att till bergssprängning vid Stallbacka arbets-station ofvanföre Trollhättan begagnas; men då §taten mäste vidkännas betydliga uppoffringar i och för kruttillverkningarne och Stats-Verkels inkomster genom en dylik disposition minskas, så har, till förekommande deraf, Utskottet ansett sig böra tillstyrka: att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t genom Skrifvelse i underdånighet anhålla, det icke något krut från Kronans förråd mätte, ulan betalning, lill enskilde verk, bolag eller inrättningar aflemnas» Fo r t i fi ca 11 on s-Ä f de 1 n I n ge n. Dess räkenskaper, som för år 183 r blifvit i Kongl. Kammar-Rätten granskade med anmärkningar, redovisa för inkomster och utgifter sålunda: Debet. Ingående Balance från år i83o"r Fordringar *. Uppbördr Af Tredje Ilufvud-Titelns anslag för Försvarsverket 4 o.ooo: — „ diLo för oförutsedda militaire-behof ► 3oo: , Åttonde Hufvud-Titelns anslag för fångars skjuts och underhåll . - 24,233:43. 3. 533.^3 3 Transport 131,960; io. 2. iG Ståts-Utskottets Berättelse N-o 325. Transport 131,960: i o. 2. Diverse arrende-, auctions-, observationsm. fl, medel . 9,550: 43. 1 r. Utgående Balance till år i83n: Skulder , , 2 . * i5,q83: i o. 7. Credit: Redoviste utgifter: Till Pionnier-Corpsen å Wanäs 27,308: i3. io. Af Extra Stats-anslaget, Carlsborgs fästning 8,681: 2. 3. I afseende på redogörelsen för detta Departement, bar icke någon anmärkning förekommit. I sammanhang härmed får Utskottet anmäla, att den utaf Kongl. Kammar-Rätten utan anmärkning granskade redovisningen för de till Kgl.
Våg utfärdas i och för belåning i Banken eller LånContoiret af Jern och andra Vågförda Effecter, Panten må upptagas endast efter vigt samt till namn och sort (BruksStång-jern, Bergsmans jern,Bult jern,Band jern,Knippjern , Gårkoppar , smidd Koppar o. s. v.); men icke till stämplar, dimensioner , stång - eller stycketal 5 Ett förklarande i sammanhang härmed, att Banken alltid skall ega förmonsrätt, enligt 17 Gap. 3 §.
Men icke nog härmed; denna jernväg skulle, i samband med Köping-Hult-banan och l\ora-banan, förena Nerikes rika malmfält med Wetterns bassin, och skulle således kunna tillåta att dessa förträffliga malmer kunde begagnas vid en stor mängd bruk, dit de nu icke kunna komma. Jag tror derföre, att om man jemför den ringa summa, som är begärd, med de stora resultater, som den derför anlagda jernvägen skulle gifva, så vore det en ganska god spekulation af Staten att bevilja detta anslag, och jag får fördenskull anhålla om punktens återremitterande. Medan jag har ordet, ber jag, att ännu en gång få framställa några anmärkn:r med afseende å hvad Gr. Lagerbjelke och Hr von Hartmansdorff yttrat om Köping-Hult-banan. Utan att på minsta sätt vilja tilltro dessa Hrr, icke ens Hr von Hartmansdorff, hvilken alltid varit min antagonist på detta rum, några känslor af skadefröjd öfver att ifrågavar:de bana icke blifvit fullbordad, vill jag tvertom bedja R. o. Ad. vara förvissad, det jag tror, så vida icke något politiskt skål skulle förefinnas, hvilket dock icke kan vara fallet med Gr. Lagerbjelke, som alltid delat mina åsigter om jernväsarnes nytta, att det ändock skulle göra de begge talarne ondt, om saken ginge under. Men jag vill anföra några ord för alt visa, huru oriktigt det är att, på sätt dessa Hrr gjort, bedöma saken a priori. Ett arbete är slut eiler afstannadt, såvidt jag kan upfatta ett arbetes afslannande, när man icke arbetar mer. Jag får i detta afseende uplysa, att vi i förrgår nedskickade något öfver 7,000 R:dr b:ko för arbetslöners betalande, och när jag jemför detta förhållande med förhållandet vid Strömsholms kanal, så åtgår der i och för arbetslöner med materiel och allt annat icke mer än 10,000 R:dr i månaden, då deremot vid Köping-Hult-banan behöfvas 14,000 R:dr på samma tid, utom materiel och befälets aflöning.
Fullmägtige att handla efter den framställda beräknings-grunden, under förklarande, att då Myntbestämnings-Lagens bringande till verkställighet vore målet, så borde man ej genom afseende på små-förhållanden, låta hämma sig i sin gång; andra åter hafva förklarat, att de ansågo de framställda beräknings-grunderne stå i strid med både bokstafven och andan af de föreskrifter, som Rikets Ständer gifvit. Denna senare tanka har varit delad af Revisorernes pluralitet. Sedan Fullmägtige redan emottagit Eders Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse om Rikets Ständers sammankallande, har hos dem ett anbud, genom en Ledamot, Grefve von Schwerin_, blifvit anmäldt, att leverera hela det felande Silfver-quantum efter högsta beräkningsgrund, emot det enligt sista Bokslut behållna anslag; men då detta anbud skett under förutsättning af förhållanden, som, sedan Eders Kongl. Maj:ts Nådiga tillkännagifvande af 20 Berättelse af B an co-Fullmäktige. Rikets Ständers sammankallande, icke mera kunna anses ega rum, nemligen att Fullmägtige minst 6 månader före Silfver-utvexlingens början skulle derom ega kännedom; så hafva de icke funnit sig kunna till pröfning upptaga detta anbud. Fullmägtige anse sig dock icke böra tillbakahålla uttrycket af den öfvertygelse att, då förnämsta orsaken till närvarande höga Curs igenfinnes i den allmänheten bibragta ovisshet om och när den vid senaste Riksdag beslutade Bankens allmänna Silfver-vexling, efter då stadgad grund, kommer att i verkligheten taga sin början; så erfordras endast att återgifva allmänheten förtroende till denna verklighets snara inträdande, för att göra lätt för Banco-Fullmägtige, att, utan betydliga uppoffringar, verkställa den anbefallda Sifver-fondens förstärkning.
Då dessutom Lidköping icke har mera än något öfver 2 ', mil till Vestra stambanan, och man kan med skäl säga, att den provins, Lidköping tillhör, är ganska väl i sina affärer hvad jernbanor angår, tror jag, att Utsk:ts hemställan, att Staten icke bör öka sin skuldsättning för det ifrågasatta ganska betydliga lånet till denna bibana, är mycket välbetänkt. Gr. Sparre: Jag vill icke trötta II. o. Ad. med något vidlyftigt ordande om denna fråga, utan har endast begärt ordet för att rätta ett icke obetydligt misstag, som Frih. Klinckowström begått, då han påstått, att Lidköping ligger endast 2.1 mil från Vestra stambanan. Förhållandet är nemligen, att Lidköping ligger 4f eller närmare 5 mil derifrån. För öfrigt får jag påpeka, att just den omständighet, att Lidköping är en hamn vid Wenern, och har tillfälle till kommunikation med både Norge och kringliggande trakter, utgör en anledning att framdraga jernväg från det spanmålsproducerande Wöstergötland till nämnde stad, hvilken dessutom har den största spanmålshandeln af alla Westergötlands städer. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att under densamma hade yrkats dels bifall till Utskts ifrågav:de hemställan och dels att R. o. Ad., med afslag derå, skulle såsom lån till en bibana från Lidköping till Håkanstorp anvisa 500,000 rdr, deraf 100,000 rdr under denna statsrcgleringsperiod; framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till Utskts hemställan och, då dervid svarades många ja jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. ll:te punkten. Gr. Sparre:
Längst bort till höger stod en stor bokhylla, på bordet nedanför soffan lågo alltid Postoch Inrikes Tidningar samt Aftonbladet, hvilka af sina respektive utgifvare år efter år skickades till den frejdade författarinnan och forna medarbetaren, och framför det ena fönstret stod ett stort skrifbord. Bläckhornet stod intill det sista alltid på sin plats, pennskaftet likaså, och vid sidan lågo Walter Scotts, Ivanhoe och Quentin Durward m. fl. arbeten. Det var Johan Gabriels skrifbord. Salongen till vänster var stor och elegant. Där rådde en viss gammalmodig lyx; tunga förgyllda möbler, öfverklädda med mörkbrun sammet; ett stort antikt skåp prydde långväggen, det var alltid fullt med blommor i fönstren, och från ena kortväggen stego tvänne snöhvita gipsbilder från sina piedestaler ut i tomma luften. På divansbordet lågo årgångar af Familj-Journalen, häften af den på franska utgifna italienska tidskriften lievue Internationale — det låg alltid ett märke, där författarinnans sista novell Uhéritier et son adversaire (Arfvingen och hans motpart) började — samt några af hennes arbeten i godtköpsupplaga. Det innanför belägna rummet, som tjänade henne både som sängkammare och arbetsrum, var helt litet och mycket enkelt möbleradt. Ett stort bokskåp, innehållande hennes arbeten på alla de främmande språk, till hvilka de blifvit öfversatta, utgjorde den förnämsta mö- beln. Vid fönstret stod hennes lilla skrifbord. Den, som för sex å sju år sedan besökte Emelie Flygare-Carlén, öfverraskades af att på mattorna finna utlagda hvita tidningsark. Man undrade häröfver, men förklaringen var funnen, då man fick se den gamla försiktigt gå fram öfver golfven med ögonen fästa på de hvita pappersarken. Det är bekant, att hon på de senare åren af sitt lif helt och hållet saknade sin syn och till eeh med för den skull undergick en operation, som dock föga hjälpte. Hon var också alltid mycket närsynt, och manuskripten till hennes arbeten voro så svårlästa och skrifna med en så fin och gnetig stil, att hon själf ansåg dem omöjliga att tolkas af någon annan än henne.
Uppläst hos Ridd och Adeln d. 2z April. Preste-Ständet den 2.; - Borgare^Ständetd.L5 - - Bonde-Ständet d2; RonglMaj:ts b?ädiga Proposition till Riksens Strindens Stats-Utskott, rörande räntan pä det län ägaren af Rosenfortz jernbruk, Majoren Rosenborg af Wadstena Lrigsmanshus-Lasta innehar. Giswen Orebro Slott den 22 April 1812. ^2edan Kongl. Majit och Rikets Krigs-Collegium, genom Auction till Majoren Rosenborg sörfält Rosenforfi Järnbruk med Hagelsrums Masugn och gjuteri, pä de wilker, att Majoren genast erlade ben till försäljningsdagen upplupne Räntan ä ett as förre Jnnchafwaren, Brnks-Patron Hedberg i Bruket intecknadt Län af Wadstena K-igsmansbusCasa, stort Tjugulwa Tusende Riksdaler Banco, dä hela Capitalet emot den i skuldsedeln utsatte och widare löpande räman a fem procent fick innestä i Den 22 Avrik. zz fem är, hwarefter twa procent af Capitalet jemte berörde ränta ärligen borde erläggas, har samma Collegium, uppå det af Kongl. Maj:t Collegium kungjorde Riksens Ständers Besiut om sadane Räntors förhöjning till sex procent, uppsagt berördelan, sä wida Major Rosenborg icke förbunde sig till denna förhöjning. Kongl. Maj:t har wäl, uppä Rosenborgunderdåniga anhållan alt bibehallas wtd den rätt han trodt sig äga, att, emot de öfwerenskomne fem procent sa länet ytterligare begagna, ansett en retroaktiv tillämpning af sitt under den 2 April förledit ar gifna Nådiga förordnande om ifragawarande Räntors förhöjning i allmänhet, stokat rubba helgden af en lagligen afflutad afhandling, och pa denna grund i Nader resolverat, det Rosenborg borde till godo njuta det af Krigs-Collegio utfastade wilkor af Räntans utgörande med fem procent? men som Kongl.
Adis samt BondeStls beslut derutinnan, men har verkligen icke kunnat upptäcka någon annan skillnad dem emellan, än uti redactionen; och denna kan vara likgiltig, blott den är tydlig. Men då beslutet i berörde 2:dra punkt just tillkom endast för att lugna BondeSt., anser jag oss gerna kunna instämma med samma Stånd äfven i denna punkt. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag önskar för min del, att vexlingen måtte börja d. 1 Sept Jag vill visst icke fästa synnerlig vigt vid, om det icke sker förr än d. Oct., men jag tror emedlertid, att vi icke böra derom fatta beslut, förrän vi veta, hvad PresteSt. beslutat i anledn. af R. o. Ad:s inbjudning till antagande af den 1 Sept. såsom dagen för utvexlingens början; ty om PresteSt., på grund deraf, skulle frångå sitt förra beslut, komme det att se besynnerligt ut, att R. o. Ad. icke sjelfva vidblifvit det beslut, hvari Ståndet inbjudit MedsBn att sig med R, o. Ad. förena. Jag anhåller hos Ilr Ridd.secret. örn upplysning i detta afseende, n 11. i4 Deii 4 August» f. m. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att någon sådan underrättelse, som Frih. Palmstjerna begärt, ang:de de öfriga Ståndens svar på den gjorda inbjudningen, ännu ieke ankommit. H. Ex. Ilr Gr. af Wetterstedt, Gust.: Jag tror, att Frih. Palmstjernas begäran torde förtjena afseende till en något närmare upplysning, derom jag altså anhåller. Underteckn. Ridd.Secret. Någon underrättelse i denna fråga har, sedan BorgareSt:s beslut deruti blifvit kändt, från PresteSt. icke ankommit. H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt:
Ut dr. den 15 stpril i83/f - lag i Carlskoga Härad, att till Kongl. Maj:t och Kronan erlägga TiondeTack jern. S. D. Föredrogos anjo och hiföllos följande LagUtskottets Betän kanden : N:o 14, öfver Herr Prosten Mittags molion, att när frånskilde makar vilja ånyo träda i äktenskap med hvarandra, laga lysning måtte föregå; N:o 15, öfver Riksdagsfullmägtigen Herr C, IV, Qlbers’s motion om ändring i 3 Cap. SjöskadeBalken, Sjölagen, N:o 17, öfver Riksdagsfullmägtigen ifrån Öland Samuel Jönssons motion, om förlängande af tiden, inom hvilken Part, som vill söka ändring i HofRätts Dom eller Utslag, bör sådant hos HofRätten tillkännagifva ; N:o 18, öfver Riksdagsfullmägtigen ifrån Stockholms Län Nils Insulins motion, om ändring af 1 oell 3 1 g, i 3o Cap. Rättegångsbalken, N:o iq, öfver Herr Aug, von Stahls och Riksdagsfullmägtigen Herr C. L, IJessles motioner, om ändring i det nu gällande stadgande angående ÖfverDomstol i Tullmål m. m., N:o 2r, öfver Herr Aug, von Stahls molion, alt mål angående nidingsljufnad, hvarom 3, 4 0(Jh 5 C,§, 42 Cap, MissgerningsBalken förmäla, må upphöra att vara af underställnings egenskap; N:o 22, i anledning af Herr Prosten Mittags motion, om upphäfvande eller ändring uti foréskrifterne ora tiden för hegrafningar, j\:o a3, öfver Riksdagsfullmägtigen Petter Perssom ifrån Calmar Län, samt Johannes Johanssons ifrån Bohus Län motioner, örn upphörande af Domares rätt till andel i Sakören; samt afslogs; N:o 16, i anledning af Riksdagsfullmägtigen Anders Nilssons ifrån Malmohus Län motion , om ändring i de nu gällande straffbestämmelser för missgerningsmans släppande. S. I).
Lägges härtill 505 lill infanteri afsedde kavallerinummer, erhålles kavalleriets prima plan eller 3,705 nummer. Antalet Vakante nummer. Finnas inga. Summa kostnad B:ko R:dr 155,300. Besparing B:ko R:dr 105,185. Stats-Utskoltets Utlåtande, JVi 88. 37 Af indelda kavalleriets närvarande 6 korpser äro 2:ne förlagde hvardera uti 2:ne län, 2:ne uti 3:ne och i uti icke mindre än 4 län. Efter den föreslagna korpsindelningen blefve förhållandet ungefär enahanda; således linnes i detta afseende ingen anledning till anmärkning. Angående den föreslagna förvandlingen från kavalleri till infanteri, torde det vara lämpligt att meddela, huru jag föreställt mig att densamma borde verkställas. Jag skulle nemligen tro, att af det närvarande kavalleriet borde följande nummer afsitta, nemligen : 400 nummer af Skåuska kavalleri-regementerne eiler de 4 närmast Småländska gränsen belägna sqvadronerne; 300 nummer af Smålands hussar-regernente, eiler detsamma, som hela regementet; 3 nummer af Lifregementets dragoner, eller de nummer, som i Gefleborgs län äro förlagde; slutligen 200 nummer af Jemtlands Hästjägare, eller båda sqvadronerne; Summa afsittande nummer: 1,103. Af detta antal borde likväl icke mer än 303 nummer genast afsitta och de öfrige 600 numren icke förr än på samma gång, som ett lika antal af f. d. Westgötha kavalleri-regemente till kavalleri åter förvandlades. Värf vade Arméen. Lifgardes-regementerne till fots.