Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Instämmande således till alla delar i hvad af mina företrädare i allmänhet yrkats och särskildt förenande mig med hvad den 9:dc November 1847 af dåvavande Departements-Chefen härutinnan blifvit hemstäldt, anser jag, lika med KrigsKollegium, nödigt att öfningsläger hållas, helst hvarje år, antingen å Ladugårdsgärdet, Axevalla eiler Ljungby hedar, hvarest passande fält dertill finnas, samt så ordnas, att hvarje afdelning af Svenska Arméen kunde inom 8 högst 6 år deltaga i en större truppsammandragning. Derigenom kunde äfven befordras den vigliga fördelen, att till gemensamma vapenöfningar oftare förena trupper från båda brödrarikena. Något särskildt anslag för de till öfningslägren kommenderade Regementens och Korpsers underhåll erfordras icke, om lägret ej varar längre tid än hvad för Regementsmötet blifver bestämdt. Endast aflöning åt Befäl och Kommissariat samt marschkostnader och några extra utgifter kunna derutöfver förekomma. Då jemväl de omnämnda mötesplatserna äro så belägna, att de närmast dem förlagde trupper icke hafva lång väg att marschera, samt ångfartygs-lägenhet i allmänhet den ena gången kan begagnas, antingen till eller från lägerplatsen, blefve hvarken kostnadeu Bil. M 3 lill Kongl. Maj.ls Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1856. 107 betydlig eller besväret för inqvarteringsgifvarne särdeles stort, synnerligast om dessa få ersättning för portionen efter dess verkliga värde. Sedan jag nu inför Eders Kongl. Majit i underdånighet framställt mina åsigter rörande indelta Arméens vapenöfningar och dessas ordnande på ett sätt, som kan göra denna aimée lill en verklig och öfvad slam, anser jag ock min underdåniga pligt vara, alt framlägga mina tankar i afseende på Bevärings-manskapets vapenöfningar. Bevärings-lagens införande i Sverige har visserligen medfört en gifven trygghet i fråga om vårt sjelfförsvar, utan att derför kunna anses såsom särdeles tryckande, i betraktande af dess magtpåliggande ändamål.
Friherre Cederström: Hvad först angår den frågan, som blifvit uppskjuten, rörande bestämmandet och rätta förståndet af 1664 års myntfot, så tror jag, att intet bestämmande deraf kan äga rum, emedan den är bestämd; och sådan den var 1664, måste bestämmandet vara för de 128 sk., som Rikets Ständer sagt skola blifva värdet af Specie-Riksdalern. Men bär uppstå vid under-afdelningarne åtskilliga frågor. Herr Cederschjöld har gjort en anmärkning, att under-afdelningarne höra vara af sam - Den 19 October f. m. •7 samma halt, som enheten. Ju mera myntet närmar sig till vara, ju mera förtroende vinner det. Det är således nyttigt, att skiljemyntet icke är blandadt med koppar, hvilket gör svårigheter. På andra sidan åter är det nyttigt, att Staten icke belastas med en myntningskostnad, som skulle kunna åstadkomma ökade skatter. Myntningskostnaden bör derföre afdragas på vigten, och i sådant afseende är det nödigt, att känna myntningskostnaden för Riksdalern och för underafdeiningarne, hvilka senare blifva dyrare i mån af deras litenhet. Man bör på Myntet låta prägla så väl multipler, såsom 4 och 5 R:drs-slycken, som under-afdelningar af Riksdalern. För öfver-afdelningarne blir afdraget i vigten proportionaliter mindre, i mån af deras mindre myntningskostnad emot den för det mindre skiljemyntet. Innan nu Rikets Ständer äga kunskap om hvad kostnaden gör i dessa hänseenden, ser jag ej, att Rikets Ständer kunna säga, huru myntet bör se ut, ej eller huru många ass det skall vara i Riksdalern och i afdelningarne. Derföre får jag tillstyrka, att, innan Ridderskapet och Adeln beslutar, Ridderskapet och Adeln måtte infordra bestämd och noggrann uträkning öfver kostnaden för det nya myntet, så väl för en hel Riksdaler, som för underafdeiningarne och öfverafdelningarne, på det Ridderskapet och Adeln måtte kom46 H. 2 18 Den 19 October f. m. ma i tillfälle, att med sakkännedom besluta.
Under den sista i två år fortfarande missväxten på Gottland kom, så vidt jag kan erinra mig, af dessa medel aldrig mer än högst 200 r:dr äfven den mäst utblottade socknen tillgodo och då torde det vara lätt att förutse att den tillgång, som sålunda blifvit beredd till understöd åt de fattige, icke utgör hälften eller ens fjerdedelen emot hvad som genom allmänna välgörenheten kommer en viss ort till godo. Jag tror således alt Frih:ns farhåga är ogrundad och att ifrågavande mom. bör bibehållas sådant det är. Hvad äter mom. b) beträffar, så får jag, i anledn. af hvad Frih. Tersmeden anfört i afseende på undsättningskomitéer och att det icke skulle vara lämpligt att uti författningen införa bestämda föreskrifter om deras bildande förklara, att jag fullkomligt gillar den åsigten, ty det är klart att vid mindre tillfälliga undsättningar skulle det vara gagnlöst, och leda till oordning om, till följd af R. St:s beslut, sådana komitéer nödvändigt skulle bildas, isynnerhet om deruti tillika föreskrefves huru de skulle vara sammansatta. Det vore att stifta en serskild Riksd:s-Ordn. för dem. Hufvudsakligen lärer väl vara att de skickligaste, kunnigaste och mest erfarne män blifva utsedde. Jag har derföre icke yrkat att ordet komité borde i moni. förekomma. Jag vill endast att det nu särdeles sedan en redaktionsförändring redan skett måtte blifva tydligen uttryckt, att meningen icke är att binda vederbönde skarpare vid ordalydelsen, än förut varit förhållandet. Detta ändamål tror jag skulle vinnas derigenom alt man efter orden ”för öfrigt få ofvan omförmälda tillgångar endast begagnas” tilläde uttrycket ”i de län hvarest behof deraf göres till räntefria understöd etc.” På dessa skäl fortsätter jag min anhållan om återremiss. Hr von Troil: De anmärkmr som emot ifrågavande punkter blifvit gjorda äro redan flera gånger så fullständigt vederlagda att jag nu icke vill upptaga tiden med något yttrande derom. Jag har endast begärt ordet för att uttrycka min förvåning deröfver att Frih. Cederström, Jakob, som så ofta här pä eget sätt, åberopat 90 §.
Preste-Sl/indrt den 17 Borgare Ståndet den 17 Bonde-Ståndet den 17 — -— Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:s Nådiga Remiss uppå Sala Bergslags underdåniga ansökning om förändring af beräkningssättet för afgifterne å Bergslagets till f änny ritning inlemnade Silfver. (SlatsUtsk. JN:o q40 S. A. K Sedan för de Sala Bergslag tillkommande T’-:delar af det vid Sala Silfververk tillverkade Silfver, "sorn från oell med September månad i83o och sedermera lill lörmyntuing inlevererats, Mynt-Verket, på grund af 6 i Kongl. Förordningen om myntfoten den 25 Junii nämnde år, såsom inynlskult först afdragit |:dels procent, och derefter ytterligare innehållit den, enligt 1741 års transport om Stlfver-Verket och äldre Författningar, E. K. M. och Kronan tillkommande myntare-lön, har Sala Bergslag, uti en den 3o April 1831 ingifven skrift, hos E. K. M. i underdånighet anhållit 0111 en sådan lork lii ring öfver 6 §. uti ?83o års Förordning, altden i samma §. meddelade allmänna föreskrift jemväl mätte tillämpas på B-rslaget, i afseende på dess andel, JLrdelar, al det silfver, som ifrån Sala Silfver-Verk lill Myntet aflevereras, samt att Bergslaget sålunda, emot erläggande af den för myntnings kostnaden fastställda myn Iska 11, icke blott för framliden måtte befi ias ifrån den. enligt äldre, numera förändrade Författningar, hittills beräknade och afdragna myntare-lön, utan ock erhålla restitution för hvad, efter kungörandet af den Nådiga Förordningen, blifvit utöfver den nya mynlskattens belopp vid Mynt-Verket innehållet.
Enligt hvad utrönt blifvit, finnas uti Stockholms, Södermanlands, Vestmanlands, Nerikes, Vermlands, Stora Kopparbergs, Elfsborgs, Gefleborgs, Vester-Norrlands, Gottlands, Götheborgs och Robus, Calmare, Malmöhus, Christianstads och Blekinge Län alldeles icke någre Kronans förpantade Hemman eller andre Lägenheter, och uti de öfrige Länen hafva i detta afseende endast följande omständigheter förekommir, nemi. Betänk, om Kronans förpant. Hem. 0. Lägenh. 171 Uti Upsala Län har väl i Krono-Räkenskaperne, under Titul af ? förpantade Hemman och Räntor: afFörts KronoHemmanet Sunnerstad N:o 1 Ett Mantal med dess ränta, Sjutton R:dr a 6 sk. 5 rist., såsom förpantadt till Upsala Akademi; men till följe af Kgl. Liquidations-Commissionens Resolution d. 5 Oct. 1694, innehafves berörde Hemman af Akademien, icke under förpantning, utan såsom ett densamma doneradt Hemman; hvarföre ock Kammar-Collegium derom underrättat Konungens Befallningshafvande i orten, med anmodan, attdåta sådant i Jordeböckerne och Räkenskaperne för framtiden iagttagas. Uti Östergöthlands Län hafva likaledes såsom förpantade under Finspong emot halfva Herrebro äng i Krono-Räkenskaperne afskrifvits följande Hemman och Lägenheter, nemi. i Tjelmo Socken, Vik £ Mantal Skatte, med 2 R:dr 12 sk. 3 r:st. ränta, Hinstorp J Mantal Krono med 4 R:dr 47 sk. 11 rst. ränta, i Regna Socken, Krono-Utjorden Stamstorp med 6 rst. ränta; i Skedvids Socken, Skatte-Utjorden Gjöthstorp med 2 rst. ränta, och i Ostra Eneby Socken, Sörby Krono-Utjord med 37 sk. 4 rst. ränta.
En sambrukad gärd ar flere mantal har manligen icke sä mycket odlad jord, som lika mänaa hemman af ett mantal i samma Landort. Följaktligen skulle klysningen icke blifwa werkställd till den grad, som ett skäligt afseende äfwcn pä den odlingsbara jorden kan tilläta. Det gifweS desi. utom exempel af Kungsgärdar som hafwa föga äker, men w'dsträckta ängsmarker. En sadan Kungsgärd skulle dä komma att i ringa mon undergä klyfning, hwilket icke öfwerensstämmer med afsigten. Af samma skäl tror Utskottet, att icke äboens besutenhet kan blifwa grund för klysningen, dä fräga är om ett stadgande, som bör gälla för alla Landsorter, och som bör hafwa afseende pä Kungsgärdarnes beskaffenhet i allmänhet. Nägot serskilt Utlätande dm odling af oländig mark ä Kungsgärdarne, har StalS-Utskottet icke ansevi kunna komma i fräga wid en Arrende författning, i synnerhet som nägre frihets-är icke äro lämplige, dä Arréndatorer, i sjellwa Arrendet bör finna sin ersättning för odlingar. För öfrigt har Stats Ut. stöttet trcdt, alt Kungogärds klysningen som i 164 Den 1Z October. sin början ej kan i allmänhet werkställas i min. dre lotter än i a 2 mantal, icke förr bör pätänkas att befordras i ännu mindre mantal, än sedan Egendomen wunmt större odling under den första Arrende-perioden. Wtdkommande Arrende-afgiften, hwilken Stats.Utskottet söreflagit böra utgä i Spännemäl af öppna äkern enligt 1799 ärs författning, och i öfrigt böra genom Auclionen bestämmas antingen i Spannemäl eller Ho, sa kan Stats. Utskottet icke finna annat, än att Arrende, afgiften pä betta sätt skall med mera säkerhet befordra Kronans interefie, än om den genom antagande af städja blifwer beroende af penningens wärde.
Utaf 1858 års anslag, 3,000 R:dr, för utskrifning af felande registratur inom de särskilda afdelningarne af Kongl. Majda Kansli 2,000: — (Utbetaldes under förra hälften af år 1859). 1858 års anslag till stipendier för genomgåendet af lärokursen vid Gymnastiska Central-institutet — 2,000: — Utaf 1858 års anslag, 213,750 R:dr, till afslutaude af byggnadsarbetena för hospitalsinrättningen å lägenheterna Hedvigsberg och Conradsberg invid Stockholm 23,750: — (Utbetaldes i Mars 1859). Anslaget till uppförande af ny byggnad för Götheborgs hospital — 190,000: — Anslaget för en ny byggnads uppförande vid allmänna institutet för döfstumma och blinda — 157,500: — 1858 års anslag till löneförbättringar vid vissa stadspedagogien och dessa skolors utvidgning — 30,000: — Utaf gratifikationsanslaget, 960,000 R:dr, till förbättring af den i statens tjenst anställda personals löne vilkor för år 1857 — 217,900: För folkimdmisniiigrns befrämjande: Utaf 1855—1857 års anslag till understöd för ajiöiucnde affolkskole-lärare samttill folkskole-lärare-semina rierna och till stipendier åt elever vid dessa seminarier 25,350: — 23,475: — (Det vid 1859 års utgång odisponerade beloppet'af dessa anslag kommer icke vidare att för sagde ändamål reserveras.) Utaf 1858 års anslag, 100,000 R:dr, till s. k. småskolors inrättande och till understöd för examinerade folkskole-lärare — 75,480: —- Samma års anslag till understöd för högre folkskolors inrättande — 24,000:
Jag kan deremot alldeles icke instämma med Hr Adlercreutz, utan anhåller om bifall till Utsk:s förslag. Rättigheten att försälja bränvin är redan ganska inskränkt genom den vid sista Riksdagen utgifna Författmn, och jag anser det vara i högsta grad olämpligt att inskränka den ännu mer. Bränvins-försäljning kommer i alla fäll på ett eller annat sätt att ega rum. Hr Adelborg, Anders Otto: På landet har man allmänt gjort den erfarenheten, att rättigheten till bränvins-utskänkning på mångå gästgifvaregårdar missbrukas. Frestelserna att öfverskrida måttan vid utskänkningen, äro större der än på något annat ställe. Under en lång tid har allmogen vant sig att draga sig åt detta håll, och till följd deraf är afsiittningen der lifligare än på andra ställen. Deraf följer också, att om en mindre välfrejdad person är gästgifvare, så kan han skada i mycket högre grad. Det enda skäl, hvarföre gästgifvare framför andra skulle hafva en sådan utskänkningsrätt, är, att detta skulle vara en ersättning för de större utgifter, som äro förbundna med ett gästgifveri. Men då på sednare tider gästgifvare på flera ställen frivilligt afsagt sig denna sin rättighet, utan att de derigenom råkat i obestånd, sä tror jag, att det för deras ekonomiska bestånd är alldeles nödvändigt att hafva en sjelfskrifven utskänkningsrätt. Jag får derföre förena mig i samma yrkande som Hr Adlercreutz. Frih. Wrede, Casimir: Den efter sista Riksdagen fullän dade bränvins-lagstiftning har visat sig så välgörande, att man med allt skäl kan vara med densamma belåten, och jag har icke erfarit att gästgifvarne missbrukat den dem medgifna bränvins-utskänkningsrätt. Allt sedan äldre tider hafva gästgifvare varit ålagda och således berättigade att tillhandahålla allmänheten spirituosa, och om man fråntager dem denna deras gamla rättighet, så tror jag, att man mot dem begår en orättvisa. Dessutom skulle, om gästgifvarne förbjödos att utskänka bränvin, krögerier upstå på andra ställen, der oordningar mycket snarare voro att befara.
Af försålda, eller med penningar losta, Kronotiondeoch Afradsspanmåls-cfvan-^ titeter, sa*mt diverse af 40:19. — 3,209:44. 2. 3. kortade belopp '{ Åt ningsrätt 32,000: — Medikamenter , beklädnad samt diverse utgifter . 9,539:30 — Korn 16 — 8,036:45 10. ’ S;r 556:' Balans till följande året : /-Hvete 10:14. —rHvete 10: 14 —V Tillgångar och Fordringar < Råg 2: 6,1. 5. ilo Under titel: ”för revision”, uppföres i årligt arfvode på extra ordinarie stat 5oo Rdr B:co, hvilka utgå för upprättandet af Hospitalets Hufvudbok samt för granskning af verifikationerna dertill. Revisorerna anse att nämde arfvode för ett uppdrag af, som det synes, inskränkt omfattning bör kunna betydligt nedsättas. 3:0 Protokollsföraren, som, enligt Hospilals-Direktionens beslut den 9 Juni 1836, erhållit en årlig aflöning å extra ordinarie staten af i5o Rdr, har, genom Direktionens beslut den 7 December i838, undfått en förhöjning i detta arfvode af i5o Rdr årligen, så att detsamma nu utgör 3oo Rdr. 3:o Emot stadgandet i Kongl. Brefvet af den i3 Oktober 1835, afföres i Räkenskaperna lösen för protokoller och utslag till belopp af 8 Rdr 1 o sk. 4:o I Hospitalet voro intagne, vid slutet af år 1838. år I Enkhuset . 45.
att såsom för Fandet högst gagnelig! det matte tillåtas Fandtrnannen , att till husbehof tillverka Bränvin å alla tider af året, efter hvad hart för dess hushållnings-nytta kan finna nödigt , hvarvid han likväl förklärat att dess mening ingalunda vöre, att tillverkningen skulle drifvas till sådan höjd, att den blefve en handelsvara, och i öfrigt har Anders Joachimsson åberopat sitt i ämnet afgifna Memorial; i hvilka yttranden flera af Hedervärda Bondegtåndets. Fedamöter instämt; 19:0. Riksdags-Fullmägtigen Anders Farsson från Elfshorgs Fän , att Städer sorm ej hafva Jordbruk, hvilket barde antagas, s|som grunden för rättighet att bränna % ej matte få tillverka Bränvin , och att de Städer, sorn hafva Jordbruk, val mått© bränna efter jordens Den 14 Juli. 12 2 5 jördens värde eller vidd af aker och äng eller samma måttstock som för Landet antages, men endast så framt Städerna medgifva en allmän och oinskränkt näringsfrihet för Bonden och Landtrnannen i all slags Borgare-rörelse.
Sedan Stats-Utskottet sammanträd!; med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, hafva Utskotten tagit förenämnde motioner i öfvervägande, och få nu, vid afgifvandet af sitt Utlåtande Öfver de i samma motioner väckta förslag upplysa, att sedan Kongl. Majit uti högstberörde nå - Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o S. 5 diga Förordning fastställt de grunder, efter hvilka beklädnaden skulle utgå till de, indelningsoch roterings-båtsrnän, hvilkas rustoch rotehållare förklarade sig önska att deras Båtsmän af Kronan bekläddes, så hade, vid sistförflutne riksdag, Rikets Ständer, enär det för berörde ändamål förut beviljade årliga anslag, 28,000 R:dr, befunnits otillräckligt, anvisat ett ytterligare anslag dertill af 14,000 R:dr, att med tillägg af den förut beviljade summan å Riks-staten uppföras såsom förslags-anslag med högst 42,000 R:dr; äfvensom att vid samma riksdag fråga jemväl blifvit väckt derom, att anskaffandet af kappsäck, skjortor, strumpor och skor äfven skulle af kronan emot ersättning öfvertagas, men att Utskotten uti sitt då afgifna Betänkande, N:o 26, som blef af samtlige Riks-stånden bifallet, afstyrkt nämnde åtgärd på den grund, att densamma skulle föranleda ökade kostnader för både Kronan samt Rustoch Rotehåliarne och att derjemte för liten erfarenhet vunnits om den åberopade Författningens tillämpning, för ’ att föranleda tillstyrkande till någon förändring uti densamma. t Af enahanda skäl få Utskotten äfven nu tillstyrka, alt de i förenämnda motioner framställda förslag måtte förfalla. Stockholm den 10 Augusti 1854. £(6 Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 0. H:o 9. Ank. till Exp.-Utsk. d. 14 Aug. J854, kl. 2 e. m.
Vinsten eller förlusten för Slaten af det tillstyrkande, som är föremål för öfverläggningen, må vara större eller mindre, så betyder den dock intet emot faran af det prasjudicat, alt tillerkänna It. Sl:s Ulsk. rättighet att bryta lag och laga säkerhet. Principen är mångfalldigt mera värd, än summan möjligen kan vara, och jag förenar mig med de ledamöter, sohl yttrat sig, samt anhåller örn återremiss af detta betänkande. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Jag instämmer visserligen med den siste värde talaren i så måtto, att jag icke finner det vara R. Sl:s rätt, att fråntaga de embetsman, som nu finnas, den rättighet, med hvilken de inträdt i tjen>! att nemi. åtnjuta spanmålsförhöjning efter årets markegång-.- pris; men deremot linner jag lika med StatsUlsk. ganska stor fördel vid det nu framställda förslaget, att för framtiden bestämma ett medelpris, hvarigenom det blir lättare att beräkna lönerna, och med hvilket jag tror att tjenstemännen skola vara lika belåtne, som statsverket. Jag bestrider icke återremiss, men anhåller att denna anmärkt), nui få medfölja till Utskottet. 3: d j e punkten. Hr von Hartmansdorff: Utsk:s förslag i denna punkt är, såsom mig synes, ganska godt och välgrundad!. Jag skulle blott önska, att, ifall af återremiss, Utsk. matte, då saken återkommer, upplysa hvad det menar med ■”statsverkets reservfond.” 4; d e punkten. Hr Dalman: Mig synes, som det förefunnes en motsägelse emellan den stränghet, hvarmed StatsUtsk. gatt tillväga - Den 20 Maj f. m. 81 väga i fråga om den ordin. statsreg!er:n, och den frikostighet Utsk, visat i della betänk., likasom för att derigenom, att jag så må säga, afbedja hvad Utsk. i det första betänk, försynda t sig i afseende pä anslags förvägrande.
Läns-kommittéerna till besvarande och utredande af dessa omständigheter anförde, inhemtas hufvudsakligen, alt, i frågan om hemmansklyfning, de sednare 20 åren räknade tillbaka från 1835, klyfning af hemman i mer eller mindre mån lortgått och tilltagit inom rikets alla län, ehuru icke med visshet kunde antagas, att proportionen i tillökningen under denna tid varit betydligt större än förut, utom i Wermlands, Malmöhus och Christianstads län; att hemmansklyfningen ytterligare tilltagit elter år 182 7 uti Gottlands, Götheborgs och Bohus, Kronobergs, Hallands, Gefleborgs, Westerbottens och Norrbottens län, och särdeles inom Wermlands, Malmöhus och Christianstads län; alt deremot i Westmanlands och Skaraborgs län, åbo-delarnes antal, genom skedda sammanläggningar minskats, och inom Stockholms län antalet af ulklufna hemmansdelar ej ökats; alt klyfningar i allmänhet icke sträckt sig öfver den gräns för besutenhet, 182 7 års författning bestämde, uti Stockholms, Upsala, Södermanlands, Östergöthlands, Elfsborgs, Götheborgs och Bohus, Gefleborgs, Jemtlands, Wester-Norrlands och Westerbottens län; men uti Örebro, Wermlands, Gottlands, Calmar, Blekinge, Malmöhus och Christianstads län blifvit verkställde med fullkomligt åsidosättande af berörde föreskrifter, ocb der i allmänhet skett icke Irån hela, halfva och Ijerdedels mantal, hvilka kunnat tåla klyfning, ulan från mindre redan klufna hemmansdelar, så att inom åtskillig?» län, och särdeles inom Malmöhus och Christianstads, en mängd ulklufna hemmansdelar förekomma, hvilkas egor innefattade mindre område, än som i egenskap af särskild lägenhet, ulan hemmantal och besutenhet linge afsöndras samt ofta icke utgjorde fullt ett tunnlands areal; alt kommittéerna för Malmöhus och Christianstads Ian velat uti 1827 års författning finna en medelbar grund till den ökade hemmansklyfningen, i så måtto, Sammansatta Lagsamt Ålim. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet.
Oöredrogs a nys den af det, till utredande af uppssmtne twistiga frågor emellan Bonde-Ståndet och öfrige RespectSmnden, nedsatte Cerffilta Utskott, genom Protocoils utdrag, den ne manad, gjorde hemställning, huruwida Utssottet ma aga, att till handläggning upptaoa de dic öfwerlemnade trenne ämnen, hwaruti Allmänna Be, stvärs och Economie Utssoitet med serjkilta Be:änkandcn inkominit, angående: r:o Kvrkvherde-Boställens uppbyggande och underhallande; 2:0 Skjuts, nings-ffyldighet, samt Tingshus och Härads-Fän, gelsers uppbyggande; Och z:o Lösen till Skatte af KyrkoAcademieoch Schole - Gods. Wid öswcrwägande häraf, sinner Bonde-Stan, det, att den sistnämnda fragan ännu icke blifwit till det Serskilda Utskottet ifrån detta Stand remitterad; Och hwad de twenne förra fragorne widkemmer, att den af Allmänna Beswärs06) Economie-Utffoitet derwid fogade handläggning, ecb twenne Stånds öfwer den första, och ett Stånds ölwer dm andra fragan meddelte yttrande, sä mycket min, de böra ligga i wäoen för det Serskilda Utskottets pröfning, som just detta Utskott blifwit satt, för art jemka eller a lo öra de emellan Bonde - Ståndet och de öfrige Standen »ppade twistighcter, hwilka ater eaenttliaen bafwa till föremål, att, utan hinder af r»4 §' i Regerings,Formen, fascin aldrig af Bonde, Stander erkänd, alta frager om jemkning i de öfriga Ständers Privilegier, malte ester rättwisa och billighet urskiljas; Och om än Allmänna Be, swärs.
St:s åren 1841 och 1843 församlade Revisorers berättelser, ang:de granskningen af de under K. Cornm.- coll. ställda fonder och medel; N:o 24, ang:de föreslagen nedsättning i räntan för Ulldiscontcreditivet samt begagnandet af en del utaf samma crediliv för Manufacturdiscontfondens förstärkning; samt N:o 25, angtde pension för aflidne Casseuren vid Riksg:s-cont. J. Zengerleins enka och oförsörjda barn. Ånyo föredrogs och bifölls BancoUtsk-.s d. 28 sisth Sept. på bordet lagda .mern. N:o 9, i anledn. af väckt fråga om inställande af silfverutvexlingen frän Banken. Vid förnyad föredragning lades lill handlingarne BancoUtsk:s d. 28 sisth Sept. på bordet lagda mern. :o 10, i anledn. af gjorda anmärkmr vid utlåt. Den 2 October. 11 Föredrogos ånyo och biföllos BancoUlsk:s nedannämnda d. 2S sisth Sept. på bordet lagda utlåten, betänk, och naem.: N:o 11, i anledn. af f. d. Fänriken Carl Forslunds ansökning om eftergift af straffränta å discontlån ; N:o 12, i anledn. af Kamereraren vid Lånecontoret i Götheborg: E. S. Winbergs ansökning om eftergift af öfverränta å discontina ; N:o 13, ang:de afskrifning af 3:ne från Lånecontoret i Malmö utgifne discontlån; samt N:o 14, i anledn. af Uppbördsskrifvaren L. Heidenbergs ansökning om ersättning för åtskilliga bancosedlar, som genom eldsvåda skola gått förlorade. H. Ex. Hr Gr. o.