Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskotten hafva, genom förevarande Betänkande, hänvisat till de 60,000 R:dr, StatsUtskottet uti ett annat Betänkande föreslagit för Undervisningsverken i allmänhet; men om man på sådant sätt plockar af detta anslag, fruktar jag, att det blir alldeles otillräckligt för sitt ändamål. Jag skulle derföre, i anseende till vigten af NavigationsSkolors inrättande, önska, att andra utvägar till detta behof kunde beredas; men då Riksdagen nu är så långt framliden, tvekar jag att begära återremiss; hvarföre jag 32 Den i Februalii f. m. yrkar afslag a Betänkandet. Skulle likväl någon begära återremiss, så förenar jag mig deri. Friherre Cederström_, Jacob: I an ledning af hvad Herr Crusenstolpe yttrat för det af honora tillstyrkta afslag å Betänkandet, får jag fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att Betänkandet är afgifvit i anledning af en Kongl. Proposition, och innehåller förslag tillsvar derå; ett afslag skulle således medföra, att Ståndet för sin del beslöt, det intet svar skulle afgifvas, och sådant kan ej lagligen äga rum. Det föreslagna svaret kan ändras och modifieras, men nugot måste beslutas. Herr Crusenstolpe: Ehuru jag af hvad Frih erre Cederström anfört ej kan inse något hinder för afslag å Betänkandet, så är jag belåten om det återremitteras. PresteStåndet har redan återremitterat det, och jag hemställer, örn icke Ridderskapet och Adeln skulle täckas deruti instämma. Herr Munck af Rosenschöld j Eberhard Zacharias: Nyttan och behofvet af NavigationsSkolors inrättande finnas redan uttryckte i i8a3 års Ständers till Kongl. Maj:t framställde underdåniga önskan, enligt hvad den i ämnet afgifne Nådiga Propositionen innehåller. Alla förberedande åtgärder - Den i Febr nav i i f. ra. M der äro vidtagne, och det är föreslåifvet att Skeppare och Styrmän skola undergå examen. De böra derföre äga tillgång till tjenlig undervisning.
Detta anser jag också böra vara en rättighet för Regenten i afs: på förtroende-embetsmän, i motsats till andra tjenstemän, hvilka icke utan dom och ransakning kunna afsättas. Deremot står i 7 §m: «Alla Kegerings-ärenden, med undantag af sådana, som i Jl:te ochl5:de §§ omförmälas, skola inför Konungen i StatsRådet föredragas och der afgöras.» Bland de Regerings ärenden, som äro undantagna i 11 och 15 §§ finnas alldeles icke de som angå tillsättandet af förtroende sysslor, och således måste dessa i StatsRådet föredragas och afgöras. I 9 § står: »Uti alla mål, som hos Konungen i StatsRådet förekomma, skall prot. föras. StatsRådets tillstädesvarande ledamöter böra, under ansvarighet för rådslagen, till den påföljd, hvarom i 106 och 17 §§ vidare stadgas, ovilkorligen till prot. sina meningar yttra och förklara.» Jemför jag härmed stadgandet i 33 g, så är det omöjligt att deraf draga den slutsats, att Grundlagsstiftarne skulle hafva åsyftat, att StatsRådets ledamöter icke skulle hafva rätt, att afgifva påminnelser förr, än utnämningen redan försiggått. Jag hemställer till hvar och en, som gör sig ett begrepp om den föredragning, som bör tillhöra Konungens Rådgifvare, huru det skulle vara beskaffadt med den roll, som Rådgifvarne utförde vid dylika ärenders föredragande, om de icke egde rätt att yttra sina meningar. Vi hafva ett ord i svenska språket, som skulle kunna uttrycka den mening jag härom hyser, nemi. ordet hällringar; på annat sätt skulle Rådgifvarne icke kunna framställa sina tankar, om de icke egde rätt att yttra sig förr än sedan Konungen redan gjort utnämningen. Hvartill båtade då dessa påminnelser; de kunde icke hafva något värde för Konungen, och blefve endast obehagliga så väl lör honom som för hans Rådgifvare.
Engelsk undersalva är ett vid de svåraste, äfven gamla skador med det bästa resultat användt medel med utmärkt dragningskraft. Engelsk undersalva finner användning vid: ondt bröst hos barnsängskvinnor, stockning i mjölkflödet, förhårdnader i bröstet genom ros, vid allehanda gamla skador, öppna fötter eller ben, sår, eksem, svullna fötter, t. o. m. vid benröta, vid hugg-, stick-, skott-, snitt-, krossår; för ftsUWERKYn utdragning af alla främmande ämnen, såsom: glas, träflisor, sand, hagel, törne m. m.; vid alla bulnader, växter, karbunklar, nybildningar, t. o. m. rucMM. kräfta; mot fulslag, nagelbulnader, blåsor, onda fötter, alla slags brännsår, förfrusna lemmar, vid liggsår hos sjuka, svullnad i halsen, mot spikbölder, mot örsprång, vid hudlöshet hos barn m. m. m. m. Ju äldre den engelska undersalvan bllfver, desto bättre resultat! I hvarje familj bör alltid finnas ett förråd af detta enda hjälpmedel. Mindre än 2 dosor sändes e j; försändes endast mot förutinbetalning af beloppet eller mot efterkraf. Kostar med postporto, fraktsedel och inpackning m. m. kr. | C HERRAR SPECERI-, DELIKATESSOCH KAFFEHANDLANDE. Bomullstyger, ENGELSKA Sandas mot efterkraf. DEN SÄLJES HOS (g. T. A. 2) Verkar förträffligt vid alla halssjukdomar m. m. 3) Fördrifver grundligt hvarje feber. 4) Helår 8fverraskande alla sjukdomar i lefvera, magen och tarmarne, i synnerhet magkramp, kolik och värk i underlifvet. 5) Borttager smärtorna och hotar hämorrhoider. 6) Verkar lindrigt afförande och blodrenande, renar njuren, borttager hypokondri och melankoli och stärker aptiten och matsmältningen. 7) Tjänar förträffligt vid tandvärk, ihåliga tänder, skörbjugg i munnen och vid alla tandoch munsjukdomar och borttager uppstötningar och dålig lukt.
Ehuru fallenheten hos den arbetande classen för starka drycker ej torde få anses i aftagande, synnerligen i Bergslagerne, der omättligt bränvinssupande ännu som oftast äger rum, vågar jag likväl tro, att denna böjelse icke tilltagit; och har jag ansett mig härvid i underdånighet icke böra lemna obemält hvad synbart inflytande Sädesoch de deraf följande bränviusprisen visat sig äga på antalet af de fylleri-förseelser, som härstädes de senare åren blifvit åtalade. Ar 1828, när rågen föll ända lill vanvärdet, tre R:dr Banco tunnan, och 1829, derunder spanmålsprisen först emot årets slut slego lill någon höjd, utgjorde för dryckenskap botfälde, förstnämnde år 67, och 1829, 70 personer. i83o deremot, då årsväxten knappast var medelmåttig och verkningarne af 1829 års svagare skörd således svårare, uppgick antalet af för fylleri dömde endast lill 18; samt år 1801 till icke flere än 21; men 1882 äter, när priset å rågen föll från r3 till 6 R:dr Banco Tunnan, 3j personer. — Häraf borde man med tämmelig säkerhet kunna antaga, att ett ständigt fortfarande högt pris å bränvinet skulle uti icke ringa rnon verka lill förminskning af dryckenskapsLrotten. Det kraftigaste hindret emot fylleriets aftagande, synes likväl för närvarande ligga uti långsamheten i lönnkrögarens bestraffning; ett förhållande, som är en oundviklig följd af oloflig bränvins-försäljnings åtalande och afdömande vid de Allmänna Domstolarne. Med minsta kännedom om rättegången vid Härads-Rätterne skall den oberättigade bränvins-försäljaren i flere år kunna aflägsna bestraffningen för sitt lagbrott; Och när omsider bötesbeloppet uttages, uppgår detta knappast till den afgift, sorn af honom 6 för ett år erläggas bordt, om minuteringen varit tillåten.
Ständer framställa det på billighetsskäl grundade förslag, alt, ehuru de lönefyllnader, embetsoch tjenstemännen i dessa Embels-Verk af tillökningsanslagen åtnjöto, borde under benämning af arfvoden utgå, Rikets Ständer likväl, då nyssberörde förhållande endast hade sin grund uti möjligheten af en Embets-Verkens reorganisation, men icke borde utgöra ett hinder för Öfverårige personer med minskad arbetsförmåga att från tjensterne afgå, mätte medgifva, alt beloppet af närande arfvoden linge, likasom lönerne, ingå i beräkning vid bestämmandet af afgående löntagares pensionsrätt å Allmänna Indragnings-Staten. Vid sisllidne Riksdag stadgades af Rikets Ständer, genom votering i förstärkt Stats-Utskott, att det, i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj:t nu ifrågaställa föreslagne tillägg till beslutet om tillökad t löneanslag för Kammar-Collegium och Kammar-Rätten komme att förfalla; men då Utskottet måste erkänna, att det på göromålens gång inom nämnde Embetsverk mindre fördelagligt inverkar, att tjenstemän , som, i följd af deras ålder och tjenstetid, äro berättigade att afgå, föranledas att, oaktadt deras minskade arbetsförmåga, qvarstå i deras befattningar, för att ej vid afskedstagandet mista en större eller mindre del af förut innehafd inkomst, och det dessutom, sedan tvänne ledamöter i Kammar-Collegium, oaktadt detta Rikets Ständers beslut, redan, på grund af den reglering, Kongl. Maj;t, genom Nådigt bref den 7 Juli 1841, för desse Embets-Verk fastställt, erhållet afsked med bibehållande af hela den tillökta lönen, skulle blifva en orättvisa mot de tjenstemän, som hädanefter komma att afgå, om de skulle dervid få åtnöjas endast med den äldre lönen på stat, utan någon tillökning, tillstyrker Utskottet bifall till Kongl. Maj:ts Proposition i denna del. 5:o Postverket.
Nu innehåller detta mom. en fråga, som angår (Jlsk:s arbetsordning, och jag anser derföre, att det vore lämpligare, alt insätta mom. i 43 §, dit detsamma, i min tanke, rätteligen skulle höra. Jag hemställer derföre, om icke R. o. Ad. anser sådant lämpligare och skulle vilja antaga det, såsom sin gemensamma tanke i denna punkt. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Det nu under öfverläggning varande förslaget är fullkomligt lika med ett förslag, som Const.- Utsk. vid sisla riksdagen framställde och som blef hvilande samt af R. o. Ad. vid denna riksdags början antaget. Const.Utsk. ansåg, att detta förslag var i alla afseenden lämpligt och har derföre ånyo framställt detsamma. Den anmärkn., som den siste värde talaren gjort är också icke riglad emot förslaget i sak, utan endast en anmärkn. emot formen och afser alt ett mom. må flyttas ifrån en § lill en annan. Måhända har den värde talaren rätt i sin åsigt ang:de upslällningen och jag vill derföre icke motsätta mig den gemensamma tanke han föreslagit. Då härefter E. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke godkände den gjorda anmärknm, att det såsom nytt mom. i 36 § föreslagna stadgande bör införas i 43 §, ropades ja, hvarpå H. Ex. förklarade att denna anmärkn. komme att till Const.Utsk. hänvisas. Föredrogs ånyo Const.Utsk:s d. 25 och 26 dennes på bordet lagda mern. N:o 16, med förslag lill ändring i 1 mom. 49 § Riksd.Ordn. och 56 § 1 mom. R.F., ang:de motioner. Härvid framställdes icke någon anmärkn., hvarföre H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, förklarade, att Utsk:s ifrågavar:de förslag komme att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. O Ånyo föredrogs Const.Utskrs d. 25 och 26 dennes på bordet lagda mern.
Eigenbrodt, W. Öfvers, t. tyskan fr .J.L.Runeberg. Ekdahl, Fridolf Na th. Bearb. fr. O. Kolmodin. — Esselde, se: Adlersparre, S. Fallström, Daniel. — Falstaff. Fogazzaro, Antonio. Öfvers, af Göran Björkman. Geijerstam, G. af. ■ Gernandt, Jane. Hagberg, K. A. Öfvers, fr. Francois Coppée. — Hammarstedt, Edv. Öfvers, fr. Kalakaua I. NIT (6) 59 Hansson, Ola. • Havajiska folksången. Öfvers, af Edv. Hammarstedt. Hector, JD. S. Öfvers, fr. A. F-v. Schack. Jensen, Alfred. Öfvers, fr. Branko Raditschevitj. — Öfvers, fr. Kristov Botjov. Josephson, Ludvig. Kalakaua I. Öfvers, af Edv. Hammarstedt. Karlfeldt, Axel. Kolmodin, O. Bearb, af Fridolf Nath. Ekdahl. Lagerlöf, Selma. Lindholm Charlotte. — Melin, K. A. Musset, Alfred de. Öfvers, af Bhm. Nerman, Charlotte. Nyblom, Helena. — Raditschevitj, Branko, öfvers, af Alfred Jensen. Risberg, Bernhard. Runeberg, J. L. Öfvers, t. tyskan af W. Eigenbrodt. Rydberg, Viktor. Schack, A. F. v. Öfvers, af D. S. Hector. — Schiött, Emil. — Tallgren, Nestor. — Åkerblom, Axel. Asbrink, Gustaf. Politik. En skandinavisk paralell af L — d. LH (1) 9 s Den politiska situationen af A. O. C. DK (3) 183 — 191 • Fer Trygg, Apologi för vår tid. Politik. S [chéele, K.H] G. v., Hvarföre älska vi vårt fosterland? TKT (i) 59 — 67. Sjögren, Otto, Aret 1890. Politisk revy.
s t r QVflTlri Mftdflt ^ * typografisk utstyrsel OJMLUU. öfver det bästa, som hos oss bjudes. JHUUCi. affärer, för sömmerskor och damskräddare den bästa annonstidning. QVanH Mndflt kostar för helt år 8 kr., % OAdliU. lUUUCl. år 6 kr. 50 öre, % år 4 kr. 50 Öre, postarvodet inberäknadt. h a r t u l Q t Q TlH MAfl of utgifvarc Frithio / OÄCUiU, JHUUCi, Hellberg, red. och utg. af Idim; adress: Stockholm. genomkokta, får man upptaga en och skära itu den; om då ingen rå deg synes, är den kokt. Dessa kroppkakor äro gråa till färgen. Till hvita kroppkakor rifves kokt potatis, som fått stå ett par dagar att Att behålla ägg friska en längre tid. riktigt kallna. Ett ägg vispas med ett Man tager väl torr aska och lägger så skedblad mjölk och slås till potatismycket deraf i en trälåda, att äggen moset jemte litet socker och rifven kunna beqvämt ställas deri. Äggen muskot. Härefter knådas degen väl tagas väl friska samt ställas med den med hvetemjöl och formas till kroppsmalaste ändan nedåt och så att de ej kakor med samma fyllning som ofvanberöra hvar andra. Sedan påfylles åter stående. Dock böra fläsktärningarne igen af askan, hvari ett nytt hvarf först bräckas något. Kakorna böra ägg uppställes, och så fortfar man tills göras små, läggas i kokande saltadt lådan är full. Den förvaras der efter vatten och då de flyta upp, bruka de i sundt, frostfritt rum och äggen hålla vara färdiga. Alexie. sig friska till våren. Efin. till kommer, att det samma är billigare och drygare än kolonialkaffet, hvadan Intubikaffet nog torde ha att påräkna god afsättning hos den kaffedrickande allmänheten. Recept på god senap.
XJtlN'o <j, 3 5 uppgår ända till Tre Fot, som ej så sällan inträffar, enligt vattenmätningarne i Södersluss och i Telge, så måste ock Mälaren dervid hörja sänka sig, och följaktligen Strömdraget vid Qvicksund ökas, hvilket ock med erfarenheten instämmer. Ökar man nu utgräfningen vid Qvicksund för att fälla vattenytan i Galten derefter, så måste ock inträffa, att vattenytan så väl i Arboga Å, sorn i sjön Freden vid Strömsholm,' skall börja sänka sig, hvaraf åter en annan följd blifver.att ett nytt Strömdrag uppkommer i Arbo* ga An, och att, om denna successiva sänkning längre tid påstår, vattnets höjd på nedersta trösklarne i Hjelmareoch Strömsholms - Canaler möjligen kan komma att sänka sig under den jaåräknade. Härtill kommer en annan olägenhet af Galtens sänkning, den nemligen, att öfverfarten vid Borggårds Sund än mer försvåras af den ökade Strömmen, tom redan vissa tider är nog besvärlig. Sedan jjg omnämnt dessa möjligen inträffande bi-olägenheter, får jag, i afseende på sjelfva Färjestället vid Qvicksund, anmärka, att öfverfarten derstädes, som för Landtransporten är högst nödvändig, men alltid varit besvärlig och vådlig, genom Sundets fördubbling eller tripplering i bredden, i samma mort måste betydligen försvåras, och vid vestan eller östan storm blifva alldeles omöjlig, emedan Sundet genom utvidgandet blir mera blottställdt för vindarne. För färjningens bestridande skulle både kostnad och arbete förökas, samt farao af möjliga olyckshändelser förstoras. 3 6 Stats* si Allm. Besv.o. Oec.- Utsk, Uti, N:0 9.,i o* Af allt detta tycker jag mig hemta anledning att, för min del, afstyrka fullföljandet af en gräfning eller muddring, hvars kostnad synes till föga båtnad vara använd, och som genom en klokt inrättad upphalnings-machin väl kunnat eller kunde besparas. Att afslå Bro.; byggnad på detta ställe, i brist på medel» kan visserligen vara rätt för närvarande; men att använda Statsmedel på ett arbete, hvarigenom en
Men ett än vigtigare skäl för afskaffande af detta slags fängsel vore lättheten hvarmed detsamma kunde missbrukas till tortur, helst afsigten att plåga vore svår eller omöjlig att åtskilja från den nödiga omsorg väktaren för egen säkerhet måste använda. — Tvångströjan vore deremot ett både säkrare och menskligare förvaringsmedel, som, jemte det den holle fången bunden, lemnade honom en beqväm kroppsställning, och dessutom tjenade honom till en ofta behöflig beklädnad. Öfver denna framställning, hvilken Lag-Utskottet ansett sig böra gemensamt med Allm. Besv. och Oecon. Utskottet till pröfning företaga, få Utskotten yttra: att då de så kallade handklofvarne för den fångne utan tvifvel måste vara ganska plågsamma och derjemte, serdeles vid inträffande stark köld, kunna medföra fara för hans helsa och lif,j samt då ändamålet med häktning endast är den häktades förvarande, och han således icke med rättvisa kan underkastas hårdare behandling, än som för detta ändamål nödvändigt fordras, synes i de händelser, då säkerheten för fångens fasthållande icke äfventyras, tvångströjan eller något annat lika beskaffadt förvaringsmedel böra i stället för handklofvar användas, och på grund häraf föreslå Utskotten, att Rikets Ständer må hos Kongl. Maj:t i nnderd. anhålla> det täcktes Kongl. Maj:t, efter vederbörandes hörande, i nåder tillse och förordna, om och i hvilka fall de vid fångvården hittills begagnade så kallade handklofvar må kunna, med bibehållande af enahanda säkerhet för häktade personers förvarande, och utan alltför stor kostnad för det allmänna, emot något annat lämpligare fängsel utby tas. Stockholm den 27 December 1834- Hihang till R. St. Prot. l83f 7 Sami. 2 A/d. inde Häftet. 2 STOCKHOLM, Ecksteinska Tryckeriet, 1834- Lagsamt Allm. Bese.- och Oecon.- Utsi;t Betänkande N:o 4o. N.o 40. Ankom till Exp.-Utsk. d. i3 Jan. i835.
Alltför gerna medger jag billigheten deraf, att R dderskopet och Adeln ej enfamnc göra uppoffingar, att om all jord stall bara lika grundränta, Len da äfwen mätte i en jämnare proportion sättas tstl Hemmantal; men dä jag erkänner billigheten al dessa wilikor, frågor jag hmarnll det tjenar. att wäcka ftägan om en total uppoffring af Ridderstapet och Adelns rättigheter, dä den ej kan ste utan « förening med sädane wtllkor, som göra dcn omöjlig, som åtminstone aflägsna ben för längstga tider? Kan wal nägon af oss Mine Herrar inbilla sig art de andra Sländen stola afsäga sia atta plwrkeZicr, atta förmäner, alla rälktcchcrcr, som enstrlc dem, den jord de Lga, den rörelse de roka, ullhara; derföre alt Den 15 Januari!. 79Z att wi wilje asstä wära, as hwilka enligt Grefwe I)e la Osrc!ie8 yttrande under den 6 sistledne September, uraf de gr § § , som Utgöra 172Z ärs Adcliga privilegier, endast rrva etter kre äro dldehäl>'ne, af föga dctydenher. Kan eller bär någon sörmoda att en sädan inbördes afsägelse skulle kunna ske utan mänga swärigheter, hwaraf en stok del ej torde lör ögnablicket kunna afgöras, hwaraf nästan alla vteidart skulle föranleda till längwariga twistw. D'tzutom, huru obestämd är icke den afsägelse aj rätiic,heter man yrkar? Förstas wäl derunder Bonde-Ständets igenom 1789 äcs privilegier erhällan rättighet till Skatteköp emot 6 ärs ränta? Wänkar man eller kan man begära, atk Bonde-Skändct stall afsäga stg dens Är den innebegr-pen under de andra Cetzivnerna eller icke?
Riksens Ständer skola i kraft af denna Grundlag hwart femte år sammankomma. Uti hwarje Riksdags-Beslut skola Riksens Ständer bestämma dagen, då de till följe häraf åter sammanträda samt uttrycklig Riksdags-kallelse, med nödiga föreskrifter i afseende på Riksdagsmanna-walen, deruti intaga. Riksbanken förbliver under riksdagens garanti samt förvaltas av därtill förordnade fullmäktige, efter av Konungen och riksdagen gemensamt stiftad lag. Fullmäktige för riksbanken skola vara sju, av vilka Konungen för tre år i sänder förordnar en jämte en suppleant och de övriga sex jämte sex suppleanter väljas av riksdagen för tid och på sätt i riksdagsordningen sägs. Den av Konungen förordnade ordinarie ledamoten vare fullmäktiges ordförande, men må ej utöva annan befattning inom riksbankens styrelse. Fullmäktig, som av riksdagen vägrats ansvarsfrihet, skall avgå från sin befattning. De av Konungen för fullmäktig eller suppleant meddelade förordnanden må återkallas, när Konungen så prövar skäligt. Fullmäktige utse inom sig chef för riksbanken samt inom eller utom sig en suppleant för honom att med fullmäktigs rätt och ansvar vid inträffande förfall träda i hans ställe. Riksbanken allena äger rätt att utgiva sedlar, som för mynt i riket må erkännas. Dessa sedlar skola, vid anfordran, inlösas av banken med guld efter deras lydelse; dock att undantag härifrån, där sådant med hänsyn till krig, krigsfara eller svår penningkris prövas oundgängligen nödigt, må för viss tid medgivas av Konungen och riksdagen samfällt eller, om riksdagssession ej pågår, av Konungen på framställning av fullmäktige i riksbanken och efter samråd jämväl med fullmäktige i riksgäldskontoret. Konungen äger att i adeligt stånd upphöja män, som, genom trohet, tapperhet och dygd, lärdom och nitiska tjänster, gjort sig av Konungen och riket synnerligen förtjänte. Konungen må jämväl, såsom belöning för stora och utmärkta förtjänster, tilldela adelsmän friherrelig och friherrar grevlig värdighet.
Sedan Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag, med bifall till Utskottets då afgifna utlåtande IN: o 65, tillerkänt registratorn vid Banko-disk ont-verket, Adolph von Ehrenclou, ett personelt arfvode af 160 r:dr banko, att utgå till och med slutet af det år, då innevarande riksdag upphör, bar direktionen öfver Banko-diskont-verket, under förmälan, att registratorns göromål fortfara att vara trägnare, än under den tid, samma tjenst innehades af bans bägge företrädare, hvilka med ett lika arfvode voro hugnade, hos Utskottet hemställt, att, då de skäl, uppå hvilka registratorn von Ehrenclou hittills fått åtnjuta ifrågavarande arfvode, sålunda i allo oförminskade qvarstå, detsamma jemväl hädanefter måtte till honom årligen få utgå; hvilken hemställan bankofullmäktige, uti deröfver meddeladt utlåtande, förordat. Med anledning häraf, och då, under nuvarande förhållanden, registratorns göromål onekligen äro af högst trägen beskaffenhet, men Utskottet icke kunnat förbise, att, om diskontens utlåning fortfarande skulle aftaga i samma mån, som under sistlidet år, registratorns göromål i sådan händelse äfven kom me att betydligen minskas, har Utskottet ansett sig endast böra hos Rikets Ständer vördsamt tillstyrka, att nuvarande registratorn vid Banko-diskont-verket Adolph von Ehrenclou, så vida han vid tjensten qvarstår, måtte, intill slutet af det år, då nästa riksdag upphör, varda bibehållen vid det personella arfvode af 160 r:dr banko årligen, som han för närvarande åtnjuter. Stockholm den 14 Mars 1848. Ank. till Exp. Utsk. den i5 Mars, kl. n f. re. Memorial, i fråga om löneförhöjning för vaktmästaren vid Malmö låne-kontor. Direktionen öfver Rikets Ständers lånekontor i Malmö har fästat
Hon handlar p i fullt allvar SA som den romantiska unga flickan lplagar drömma i fantasin, men hon ä r ingen sidan utan en realistiskt tankande kvinna, som trots all erfarenhet och med klar insigt om följderna spelar udda och jtimt om sin sjalfaktning och sitt lif. Deb a r i författarinnans egen sjalshistoria, saldan den &amp; r framlagd i hennes bref, vi tro oss finna förklaringen har@ Hennes sjalfbeBannelser visa oss henne som nastan uteslutande upptagen caf sig sjalf intrycket af hennes eget jag förföljer henne. Det &amp; r icke hvad vi kalla fAfanga - fA människor hafva varit s % befriade fr&amp;n den naiva men det är en slags hirdhet mot fifangans sjafbelatenhet som hon yttre inflytelser, en oemottaglighet för enkla och hvardrngliga frajder, en brist pA mjukhet, ett hugdraget allvar, som tvingar henne att vare! sig själf nog, tvingar henne att sta som iskådare utan att kunna ge och mottaga s&amp;liskapsglädjens sm8mynt och som gör att hon fordrar för mycket af lifvets förhaillanden. Sjiilfstandigheten &amp; r för stor, karaktiiren för seg, individualiteten för outplainlig för att icke hennes öde skall bli tragiskt, hennes ensamhet omöjlig att bafva och hennes inre lif blir ett s f ~ l f ~ ä l l s k a ~ a n som d e, slutligen förstör henne. Fast hennes meddelsamhet a r nastan sjuklig, hhiller hon sig angsligt ifrin alla fordringar och skuldförbindelser i vlnskapsviig som för en olycka. Ligger hhri mojligen medj7etandet om att en sildan natur icke ger sig utan att bli kufvad och kanske krossad, saivido den icke sjalf förtrycker? P s&amp; fall gr Louise endast den romantiserade bilden af författarinnan sjalf i en sitaation, som hon fruktade. Hon a r ju just den, som af karleken kufvas och krossas, hvars kansla stiger SA öfver alla braddar, nar bon en g&amp;ng ger sig fangen, att hon ej 11Ebngre bryr sig om nagot, gör