Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Härvid hafva Utskotten fästat sin uppmärksamhet vid det förhållande, som äfven af Rikets Ständers Revisorer åren 182Ö och 3827 blifvit anmärkt, att i dessa Räkenskaper, liksom i nästan alla Berättelserne, Curhusoch Lazaretta-medlen blifvit så sammanblandade, att deras serskilda belopp icke kunnat med säkerhet utrönas, äfvensom att Utskotten funnit, att redovisningen öfver deras användande i allmänhet är gemensamt uppgjord, att, med få undantag, det icke synes hvad Curhus-anstalten för hvarje Län årligen kostat, eller hvad öfverskott den dertill sammanskjutna afgift lemnat, för att användas i enlighet med föreskrifterne derom i Kongl. Maj ts ofvannämnde Nådiga Kungörelse» Bemödandet att i dessa hänseenden vinna säkra upplysningar har äfven mött svårigheter derigenom, att flere Läns-Styrelser alldeles underlåtit att insända RevisionsBerättelserne; men Utskotten hafva emedlertid trott sig finna anledningen till ofvannämnde sammanblandande af Curhusoch Lazaretts-Räkenskaperne deruti, att dessa Inrättningar, jemlikt Kongl. Maj:ts Nådiga J11- struction, af den 17 December ib»73 varit Stasso. Hevilla. Utsk. Betänkande N:o 87. 25 styrde af en gemensam Direction, och att ej allenast äldre formulairer för Räkenskaperne, utan äfven det, som åtföljde Rikets Höglofl. Ständers underdåniga skrifvelse af den 30 September i8;5, och hvilket, jemlikt Kongl. Seraphimer-Ordens-Gillets, i anledning af RikelsStänders Revisorer» anmärkningar, under den 6 Februarii 1826, afgifna underdåniga yttrande, blifvit till allmän efterrättelse vederbörande meddeladt, föreskrifvit och medgifvit en sådan gemensam redovisning, ehuru den uppå Rikets Ständers underdåniga hemställan grundade 2:dra punkten i Kongl. Kungörelsen den 10
I anledning häraf anhåller jag att få upplysa, att enligt Kongl. Maj:ts Bref den 19 Oct, l8j4, Provincial-Chtrurgen i Stockholms Lån, hvilkens ständiga biträde Länet ej kan umbära, njuter ett årligt arfvode af i5o Riksdaler af denna fond; hvarföre således, om förut omnämnde af Utskottet projecterade indragning bifalles, ett särskilt anslag på Medicinal-Staten torde böra uppföras till nämnde ProvincialChirurgs lönande. Vidare får jag anföra, att det obetydeliga anslag, om hvilkets indragning nu år fråga, hittills vål årligen kunnat lemna någon behållning för Statsverket, emedan det aldrig blifvit anlita dt , utom i sådane händelser, der inga andra utvägar funnits, att förskaffa ett af omständigheterna såsom nödvändigt påkalladt biträde åt 40 Den 5 Julli f, m. ProvincialLåkare; men att en del af detsamma likväl årligen utgått, och att för det närvarande såtlane arfvoden åro beviljade för ProvineialMedicorum medhjelpare, i Kopparbergs, Kronobergs och Blekinge Lån, samt Philipstads District af Wermlands Lån, af orsaker som ånhu fortfara och bekiageligen ej så snart torde komma att Upphöra. Utskottet anser väl, att tillgång tili sådané utgifters bestridande icke bör kunna saknas på andra för Medicinalverket anviste anslag, meri så mycket jag kan finna, åro de nästan alla af den natur, att besparingar å deSamma aldrig skola kunna uppkomma, med undantag af Titeln till farsoters och sinittosamma sjukdomars hämmande m. m., hvartill Utskottet hädanefter föreslagit 6000 R:dr årligen, och den till kostnaders bestridande för besigtningar å döda kroppar, hvartill 3 ,000 Rplr årligen åro beräknade; hvilka möjligtvis skulle kunna lemna tillgångar dertill. Då detta likväl beror på omständigheter, hvilka ej i förhand kunna beräknas, och det lika lått skulle kunna hända; att sistnämnde båda anslag kunde vid vissa tider blifva otillräckliga till och med för deras egna verkeliga ändamål, så önskar jag att få fästa HÖglofl.
St:r vid bestämmandet af tullsatserne sätta dessa så låga, att någon tolags-ersättning omöjligt kan tagas från tullinkomsterna, och då måste man söka att åstadkomma denna ersättning genom något annat slag af bevillning. Hvad angår Hr Dalmans yttrande, att Handelsoch Sjöfartsfonden skulle vara af bevillnings natur, så är detta ett misstag; ty då afgifterna till denna fond sednast reglerades, skedde detta icke genom något åtgörande af Bevilln.Utsk., utan genom StatsUtsk., som i st. f. att bestämma de olika afgifterne efter olika proc., varierande från 5 till 15, och efter olika grunder, föreslog att de måtte utgå efter 10 proc. af tull-upbörden. R. St:r ansågo således då denna fråga hora under SlatsUtsk:s bedömande. Jag fortfar således att yrka afslag, och skulle denna åsigt icke göra sig gällande så anhåller jag om återremiss, på det icke ett redan fattadt R. Stms beslut genom ett annat piå kunna uphäfvas. Hr Flach, Johan Fredr. Philip: Jag sökte med största upmärksamhet afhöra Gr. Ugglas* första yttrande, men möjligen var det stora afståndet orsaken, hvarföre jag icke kunde upfatta det så fullständigt som jag önskat. Såvidt jag upfattade det, så var dess hufvudsakliga innehåll följande. De frågor som afhandlas i Utsk:s Betänk, skulle, enl. hans åsigt, sönderfalla i fyra underafdelningar. Den första var den: skall tolagen uphöra eller ej? Gr. af Ugglas ansåg denna fråga vara genom 3 Stånds beslut afgjord så att tolagen skulle uphöra. Den andra frågan var den: skall någon ersättning derför gifvas eller icke? Detta ansåg Hr Gr:n vara en statsregleringsfråga, och således var den afgjord genom 3 Stånds beslut. Den tredje frågan var: skall denna ersättning tagas af tullmedlen eller icke?
Sundhets-kollegii räkenskaper » 66—68. expensmedels-räkning 232. Svartsjö- lustslotts dito » 182—183. Svea Lifgardes rustkammare-byggnad )2 95—100. Svenska Akademiens räkenskaper >9 189—190. Svenska Trädgårdsföreningens elevskola . » 223. Svenska växters afteckning, anslag till . >9 188—189. Säkerhetshandlingar, inventerade )) 41. Telegr af-inrättningen, elektriska Theaterns, Kongl., räkenskaper 99 194—195. Tibells författningssamling 99 27—28. Topografiska korpsens räkenskaper . >9 125—126. Trallebergs bros ombyggnad 99 143—144. Trädgårdsföreningens elevskola 9) 223. Undervisningsverk, Stockholms stads » 218—219. Universitets, Lunds, räkenskaper sid. 216—217. — Upsala, dito ... » 214—216. Utgifter, statsverkets » 4—5. Wadstena .Krigsmanshus-kassa Warbergs skolas räkenskaper » 217. Wattenaftappning ar » 139—140. Wedpremier >> 32. Wermdö brobyggnads-bolags lån ... » 11—12. Wetenskaps-akademiens räkenskaper » 187—189. Veterinär-inrättningen i Skara » 68' / 0. — i Stockholm ... » 66—67. Wexelundervisningens Normalskola ... » 220—-221. Witterhets-, historieoch antiqvitets-akade miens räkenskaper . » 190—191. Volontår-vakansmedels-fonden » lil—112. Wiigoch vattenbyggnader, allmänna » 136—144. Wäganläggningar och förbättringar » 138—139. Wäxter, Svenska, afteckning af .. » 188—189, Zijferuppgifterna, ansvarigheten för ...» 239.
Stat anflagne Summa 666:32.- 2,084,3 77 9Iåbegåfrt)0*mcbcI ipoflporto Smärre Reparationer, iitföp af 3nöentartc*pcrfeblar, Rätte* gångS*Utgifter famt ^örflott fttt manliga kontoré*krpcnfer Utgifter i od) för krcbit*Scbcl*rörelfen, utom Äflöniitgen: 45.- 2,567: 28. 3,5oo. ff rr §ör ^ormulatrerS trpcfning bito falsning ocf) ftärning . bito ttämpltitg • • •, ♦ „ Rumerertng, batertng, unberffrifning famt tnfontitc förnötte fmåfeblarS granjfning od) amtuttertng . , Siöerfe Utgifter 45o: 3 2. 314: a°- — i,258: 16. — 5,oo3: 19. 7. 25?: 44. — 7,279:35. 7, 3,g4i: 32.- 2,975:3 6. 10. 320: — - 7,344: 4 3. 10. fpcit(Tonér, enligt Staten för RifSgälbSkontoret bito 'bito „ f. b. ©encral*SlSjTttance*koutoret krfpectance*löner, enligt Staten för RifSgälbSkontoret bito bito „ f. b.<-©cn.SlSttttance©ontorct gömaltniugSfottnabcr, ©ra tiftca t tonér, SfitctionS>proötffon m. m. för mtmcra upplöfte ©cn.*3lSfTtt*5kontorct, efter afbrag af unber året influten ^örlagS foitb R:br 5,218: 3. 2. . ytterligare fojlnaber för 1828—i83o öreité
207 till förnyad tulltaxa först i gar blifvit utdelade till Ståndets ledamöter, och de skrifna exemplaren af samma handling varit begagnade för expedition af remissen, så att det svårligen låtit sig göra att förr än i dessa dagar taga en närmare och fullständig kännedom derom; så anhåller jag att nu få framställa några anmärkn:r vid samma förslag, för att underställa dem Bevilln.Utsk:s skärskådande. De principer, hvilka äro framställda såsom utgångspunkter för det nåd. förslaget, äro enligt min tanka sä riktiga, att så väl den stora konsumerande mängden i allmänhet, som flertalet af näringsidkare, skola finna sig väl af deras tillämpning. Långt ifrån att uppträda mot dessa principer, är det just under önskan att se dem konseqvent tillämpade, som jag ansett nödigt att fästa uppmärksamhet på några fall der de utan antagliga motiver synas blifvit frånträdda i besluten om sjelfva tullafgifterna och det på ett sätt, hvarigenom icke blott konseqvensen i systemet uppliäfves, ulan äfven så väl konsumenten som näringarna komma att sakna en stor del af de fördelar för det allmänna, hvilka Styrelsen utan tvifvel åsyftat med förslaget. För att till en början göra sig reda för sjelfva den stals-ekonomiska synpunkt, hvarifrån Styrelsen härvid utgått, äger man naturligtvis att taga till ledning det stats-rådsprot., som är den K. skrifvelsen vidfogadt, och hvari såväl sjelfva förslaget, som motivcrna finnas framställda af chefen för finansdepart:tet. Man finner der, pag. 11 af den tryckta handlingen, att föredragande depart:s-chefen ansett sig böra, för den blifvande taxe-regleringen, und. föreslå antagandet, såsom allmän hufvudgrund, af en oinskränkt handelsfrihet, hvarvid, förmodligen till utmärkande af det tillstyrkta tullsystemets väsendtliga karaktär och tendens, ordet ”oinskränkt” finnes betecknadt med särskild stil.
Hon hade tagit det obetänkta beslut att flytta på landet på ett ställe i Upland, det hon kallade Lugnet, och där hon hade att afvakta den storm, som slutat hennes dagar. Jag har varit henne för mycket tillgifven för att kunna underlåta beskrifningen af hennes sista öde, som framdeles skall meddelas. Öfverlemnad åt mig själf, gaf jag ett fritt utrymme åt de mörka tankar, jag samlat under riksdagen, där jag sett den frihet, hvars kärlek jag insugat med modersmjölken, tillintetgöras af förskämda tider, kärleken till fosterlandet utslocknad hos allmänheten tillika med allt begrepp om en sann ära. Till styrka för min själ att uthärda ännu bistrare tider, som förebådades, skref jag Själens styrka. Jag författade detta arbete äfven till styrka för mitt hjärta under förlusten af mina bästa vänner. Om detta arbete vunnit upplyste medborgares pris och en ära, som törhända mig öfverlefver, bör jag ej däröfver vara förundrad. Det innehåller ett sammandrag af de högsta tankar, jag samlat under min läsning. Den lifligaste känsla, som fordras i författandet af en ode, har hos mig blifvit uppretad af jämförelsen emellan frihetens lyckliga tider och dess förfall under de närvarande. Detta arbete, med ett ord, är ett uttryck af mina starkaste känslor, hvilka, ehuru försvagade i ett aftagande lif, likväl ännu tillika bibehållas och skola med dess ändteliga slut först upphöra. Ödet hade fogat mig och Stierngranat åter tillsammans. Han hade tillika med mig varit en af de åtta, som blifvit utnämde till kammarråder. En händelse gjorde äfven, att han bodde i samma hus, dit jag flyttat från slottet. Jag såg honom dageligen, men såg ej mer min fordom behagelige vän. Han var orolig och mjältsjuk och ej mer att igenkänna, sedan han varit sekreterare i ständernas kommission 1756. De ohyggliga scener, af hvilka han därstädes varit vittne, hade utan tvifvel gjort ett intryck på hans inbillning, som aldrig kunde utplånas. För öfrigt var han namnkunnig för sällsynta egenskaper, både i tal och skrift. Alla desse, som utgjorde en skicklig ämbetsman, voro ej tillräcklige för ett godt sällskap.
Famnar Wid FärabeckS Damm a Fäladen - Wid gamla Landswägen i Flyinge - Emellan Hofflaqarehuset och slyinge Bys Wang grinden af Flyinge Bys Wang till gärden upplagde 288 Famnar sörgårdens rakning,soiir p rr 93 4 ir underhälles af alla Arbets - Bönderne efter skedd fördelning 288 Wid ömse sidor om grsnderne wid Wärdshuset pä breda wäg uvplagt rz Omkring Trägården - zs;I, Lerflaqit gärde wid Trägårdens östra ända, wid bagelängan, innehåller - 9II Dito till Trägärdsmur ivid wästra andan tillstötande Magazinshuset 7 Wid westra WangfKiersebecks-täppan kallad) 117 Wid Wallbjer. Stcnän, garnc och biniebjer: A westra sidan 895 en half ostra sidan - 681 - Södra Dito147 en half Omkring sä kallade Södra Ängarne, är frän Hagewaktarc-huset till grinden wid Sandby Ängar östr. sidanafdetzeÄng. 884 Westra dito dito - 624 Uti Hingsihagen ärrme Planteringar instängde: denna stängsel innehåller k S:a 40Z. 16 och en half Famn Lerflagen a zr tz. >1, — z86 och en half dubbel a 24 si. 19;, ir ;54i dito enkel ansi. - 885, ir 1724 I2IY 284 Summa Dahlby Kongsgård. 1 N:o i. Ett Stenhus as Gråstens grundmur, Tegelwäggar och Tak '4» och en half aln lang, 15 alnar bredt samt 10 i-4:dels aln högt. 2:ne waningar, deraf den nedersta innehåller Kammare för La - J6o Den i; Julli. du-Fogdesi mod Kök och förstuga, MItkus och: genom asbelninq äl estra sidan 4 st. små Wi sthus för gårdens Betjening. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
I följd af gjord underdånig framställning om en sådan allmän Arbets-inrättningJ i Landskrona, har Eders Kongl. Maj:t väl genom Nådig skrifvelse den 3o November förlidet år upplåtit för sådant ändamål en Kongl. Majit och Kronan tillhörig tomt i nämde Stad, jemte de i så kallade Prippska Baraquen befmtelige hyggnads-materialier; men enär sedermera, genom hållen besigtning, blifvit utrönt, dels alt samma tomt är för omförmälte behof otillräckelig, och dels att byggnads-materialierne i Prippska Baraquen icke eller äro af beskaffenhet att kunna begagnas; så lärer någon framgång af företaget, i anseende till derföre erforderlige större kostnader, ännu på längre lid icke vara att motse. Bunkeflods Församling har nyligen, efter beslutad och verkställd förbättring ulf Inrättningen till egne fattiges försörjande, allmänt öfverenskommit och lalit i Länet kungöra, att inom samma Församling inga allmosor hädanefter lemnäs åt kringvandrande fattige. Efter hand, som det visar sig huruvida åtgärden leder till det dermed åsyftade ändamål, hvilket är att förmoda, torde exemplet följas af flere; men det kommer då att återverka . - ng, sä vula aen sednare möjelig w hnnden till deras försörjande, som antagits och antagas i arbete vid Stenia — Dagsverkslönerne O kolsgrufvan äro vanligen om hösten iz, 16 a 20 Skill* 7 jemte underhåll, samt trösklönen antingen 16 Skill, pundet eller 5 Skill. 4 rist, allt Banco, örn dagen och födan. Tjenstehjons-lönerne äro höga, och svårigheten att erhålla duglige tjenstehjon snarare tillän aftager. 5* 3. Näringar. Jordbruk är Länets hufvudsakligaste näring. De sädesslag som i allmänhet och mest odlas äro i första rummet Korn och derefter
Spapnemålen vid de Gymnasier, der hela Löne-anslaget' icke forslår till en jemn fördelning emellan alla Lectorerne. På denna grundsats är Cornmitéens förslag till repartition i Gefle, Carlstad och Hernösand uppgjordt, äfvensom det af Visby Consistorium för der blifvande Gymnasium. t uo Comtnitéen har ansett för sin pligt, att i denna reglering äfven föreslå Löner för de ConsistoriiNotarier, hvilka sakna Lön på Stat. De hafva alla mer och mindre betydliga sportler, men uppbära dessa hufvudsakligen af Stiftets Presterskap, för sin tjenstgöring vid Horn' Capitlen. Men de hafva tillika manga göromål, Expeditioner och Brefvexling för Läro» verkön, och böra anses såsom Secreterare för Ephorus och Consistorium i allt hvad till uppsigten och hogsta Styrelsen öfver Läroverken hörer. De hittills lönlöse Consistorii-Notarier aro de i Vesterås, Lund, Götheborg, Hernösand och Visby. Man har for hvardera af dem föreslagit 30 Tunnor Spannemål, hvilket Utgör ett ungefärligt medium af hvad för de öfrige redan är på'Stat ans’aget. Drtta anslag är alldeles icke öfverflödigt för Tjenstemän, hvilkas göromål i sednare tider blifvit så mångdubblade, att de, åtminstone vid de större Stiften, utätt serskildt biträde icke kunna medhinnas. Äfven detta sednare Löne.- regierings-förslag företer en icke obetydlig brist, som ökas af Läroverkens öfrige behof, dem Commitéen 100 J StåtsUtskottets Betänk anden. anser för en lika angelägen pligt, att inför Eders Kongl. Majit i underdånighet yppa. Ibland de hinder, hvilka ofta bekymra nitiske Ephorer och Skol-Lärare, är svårigheten att anskaffa tjenlige Läroböcker och bringa dem i den fattigare Skol - ungdomens ägo.
Men Fidei-commisi förordnanden fortfara, oaktadt alla sullgöranden och personelle eftergifter, akt såsom regel för framtiden wara gästande. Pä grund af hwilken märkeliga åtskilnad hwarigenom de förra ej aga annan werkan, än wanliga comracter, men de sednare endast genom det sätt, hmarpa de blifwit utfärdade och sanctionerade, men ej till deras kraft och werkan i naavn män äro olike med de af Högsta Lagstiftens ten omedelbarligen gifna Lagar, Utskottet således icke kunde frängä den öfwertyge se, att, fastän andrs Testamentens mening icke behöfwer af den egenteliga eller provisoriskt Lagförklarande Magten uttydas eller närmare bestämmas, sadan förklaring dock kunde, i afseende pä de sednare, wara nödwändig och oundwikelig, i alla de fall da sadan förklaring för allmänna Lagen erfordras. Nu emedan Utskottet ansäg för ostridigt, alt Domaren äger följa Lagen sadan den är, men ej den samma ändraAtt han således icke kan frän desi föreskrift afvika i andra fall, än dä alle i saken interesierade personer wilja och kunna deras i Lagen grundade rätt eftergiswa eller modifiera; samt att Domaren, som, när Lagens grund ester Lagstiftarens afsigt dermed är känd kan i enlighet dermed tolka 366 Den 5 Zebruaril.
Gudskelof, att de hade fått behålla sitt barn, att icke alla barn dogo så snart de blefvo sjuka. Några dagar senare mötte hon häradshöfding Holm på trappan. Han hade blifvit blek och mager, men såg glädjestrålande ut. När han just var i begrepp att gå förbi henne, hejdade han sig och lyfte på hatten: — Det är ju med fru Wendt, jag har nöjet att tala! — Ja, herr häradshöfding. — Jag får å mina egna och min hustrus vägnar så innerligt tacka för allt visadt deltagande under vår lille gosses sjukdom. Ni kan ej tänka hvad de vänliga förfråg-ningarne och de vackra blommorna verkade uppmuntrande på min stackars hustru och mig. Ni var den enda, som vågade komma tHl oss för att höra hur det stod till, alla våra vänner voro rädda för sina barn, man skydde oss och man kan icke undra på det, det är en förfärlig sjukdom, difteri. — Ja, det är naturligt, atfc de som ha barn äro rädda, men jag har inga. — Nej, nej jag vet, jag har hört, svarade han hastigt, nästan upprörd. Men ni kan icke tänka, hvad detta deltagande, som en främmande visade oss, gjorde oss godt. — Det är verkligen icke värdt någon tack, jag kunde tyvärr ingenting göra, endast önska, att det skulle gå väl, att ni skulle få behålla ert lilla barn. Hur lycklig kände hon sig ej öfver att med godt samvete kunna säga det! — Ursäkta, jag uppehåller Er. När min hustru hemtat sig något, hoppas hon att sjelf få komma ner till er och tacka er. Ni tillåter ju! — Det skall göra mig ett nöje att bli bekant med henne. — Min hustru spelar gauska snällt, ja fru Wendt har kanske hört henne och som jag vet att också ni spelar, skulle det vara en stor glädje for henne, om damerna någon gång kunde spela quatre mains. Min hustru är mycket ensam. Jag är borta, nästan hela dagen. Ensam, det kallade han ensam! Men hvad han var älskvärd, rättfram, sympatisk. Så angenämt det skulle bli att göra deras bekantskap. Hon skulle kunna bevittna deras lycka med helt andra känslor, när hon kände dem, när hon intresserade sig för dem. — Jag vill gärna spela med fru Holm. Jag har hört henne, hon spelar ovanligt vackert, liksom ni sjelf.
Man skall tvifvelsutan icke underlåta att upprepa: att, då Stånden icke mera hvart för sig välja sina Riksdagsmän, valen, åtminstone i början, innan de nya förhållandena hunnit sätta sig i jemnvigt, blifva slumpens verk; att ett föregifvet nit för allmänt väl ofta torde uttränga den verkliga fosterlandskärleken, och det låga smicker, som utan försyn uppoffrar framtiden för det närvarande, som sätter landets sjelfbestånd på spel, för att åstadkomma en ögonblicklig lättnad i folkets bördor, ofta lyckas att i national-representationen skaffa sig den plats, hvilken endast borel© 30 Constitutions-Utskottets Memorial, N\o 38. tillhöra den medborgerliga dygd, som för Konung och Folk liba oförskräckt försvarar sanning och rätt. Utskottet, som icke förbisett, hvad i denna skildring kan vara sannt, och som, innan det fattade sitt beslut, öfverväga! de faror, hvilka i allmänhet äro oskiljaglige från allt öfvergångstillstånd, inskränker sig lill det svar, att sådane misstag icke äro omöjliga, äfven inom nuvarande Stånd; men alt, om sådane sökande till folkels förtroende, som ofvan blifvit tecknade, kunde påräkna ett långvarigare förtroende, ingen författning vore i stånd att rädda oss. Yi förtjenade då icke att röknas bland de fria folkens antal. Oss ålerstode endast alt möta vårt sista, oundvikliga öde. Men Svenska folket skall icke länge låta missleda sig af personer, som missbruka dess förtroende. Skulle man någon gång tycka, alt sådant verkligen inträffade, så bevisas deraf blott, att samma förtroende förut blifvit i motsatt rigtning missbrukadt. Reactionen är då naturlig och upphör, när sanning och tro återtagit sin plats, der de framför allt böra linnas. Äfven inom nuvarande Stånd hafva colerier kunnat bilda sig, hvilkas passioner och intriger slagit fosterlandet sår, sorn sent blifvit läkta. Man gjorde väl att erinra sig dem, i stället för att skapa hjernspöken. Det finnes faror, hvilkas verklighet folket lärt känna genom en så dyrköpt erfarenhet, att det icke lätt glömmer dem.
M. täcktes i nåder till sätta en komilé af sakkunnige män, för alt, i samråd med stuteri-öfverstyrelsen, uppgöra lörslag till system särskildt lör hvarje af Kronans stuterier till hästafvelns förbättrande i Sverige. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ls hemställan utan tillägg, hvartill svarades flere ja jemte ett eller annat nej, och sedermera propos. på bifall till olvanberörde yrkande, då svaren utföilo med flere nej jemte ett eller annat ja; hvarefter propos. på bifall till Utsk:ts hemställan utan tillägg förnyades samt besvarades med flere ja jemte ett eller annat nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Utskits första tillstyrkande. Bifölls. Utskds sednare hemställan. FIr Lagerstråle: Jag bestrider visserligen icke det önskvärda deruti att institutets föreståndare jemväl kunde deltaga uti den derstädes ilrågakommande undervisning; men jag befarar, att, äfven vid en lörnvad pröfning af frågan, K. M. kommer till enahanda resultat som nu, eller att K. M. icke anser någon ovilkorlig skyldighet i delta läll böra stadgas. Det egentliga skälet för Utsk:ts afstyrkande torde återfinnas deruti, att l'tsk:t afsett, det K. M. skulle, vid närmare pröfning af förhållandet, meddela föreståndaren föreskrift alt, jemte den öfversigt olver det hela, som honom efter reglementet åligger, — jemväl deltaga uti undervisningen. Det största hindret emot en sådan anordning förefinnes dock uti den mängd af embetsutlåtanden, som upptaga föreståndarens tid, och de omfattande undersökningar, som måste åt honom öfverlemnas. 1 sådant alseeude lår jag exempelvis anföra några från K.