Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Örtens innevånare hafva ock uti allmänna Sockenstämmor påyrkat denna medborgerliga rätt, samt ålagt sine representanter, att inför Riksens Höglofl. Ständer frambära 24,000 menniskors i detta fall högst bekymmersamma belägenhet. Då jag inför detta hus understödjer ortens klagan, måste jag likväl aldeles aflägsna mig ifrån Herr WulfTratsi måndagsPlenum väckte motion om en läkares stationerande i Warberg. Det skulle visst icke vara mig emot om Warbergs stad och digtrict deromkring ännu kan bekomma flere läkare; men af redan åberopade skäl tror jag berörde motion icke förtjena ringaste afseende. För den aflägsnare delen af norra Halland och denna är den mest befolkade, vore d<‘t ändamåls» löst och utan all nytta att stationera läkaren i Warberg, dit mängden af ortens innevånare hafva 5, 6 och 7 mil. Deremot kräfver det geografiska läget ovilkorligen att läkaren stationeras i Kungsbacka som är ortens medelpunkt, hvarifrån han med lika lätthet sorn nytta, kan gå allmänheten tillhanda, och hvarest nyligen är etableradt ett Apothek, som 34° Den 15 Februari*, ej mindre för kringliggande ortens behof och båtnad, än för inrättningens fortfarande, oundgängeligen fordrar, att läkaren stationeras der, och icke annorstädes. Herr Wullfrats ofvannämnde motion står således helt isolerad, ty norra Hallands läkarevård kan likt litet utgå ifrån Warberg, som från Halmstad. Den måste inrymmas inom en sjelfständig verkningskrets, utan beroende tf, eller samband med det öfriga länet, så framt orten eljest skall komma i åtnjutande af någon väsendtlig läkarevård. Dit hörer äfvenväl, att vid påkommande tillfällen anställa besigtningar och meddela attester öfver yttre skador. Blott i detta afseende har den sårade, den lamoch lyttglagne en billig fordran å den lättare tillgång till läkaren, som kan lindra hans lidande och intyga ett yttre vålds sanna beskaffenhet och verkan, på det Domaren, då lagen i hvarje dylikt fall skall tillämpas, äfven må hafva den tillförlitligare visshet om förhållandet, än af okunnige vittnen kan stå att ernå.
Icke längesedan blefvo tvenne Konungens Nådiga Propositioner, med åberopadt inbördes sammanhang, till Rikets Ständer öfverlemnade, den ena med förslag till Passevolance för indelta Armeen, den andra om inqvarteringar i Städerne, hvaruti, vid öfverläggningarne i StatsRådet, väl förekommit det alternativa tillstyrkande, att de föreslagne kostnaderne borde, i förenämnde tvenne frågor, af Statsmedel bestridas, men hvaruti jemväl propositioner blifvit framställde, att Passevolancen borde, i följd af jordens skyldighet att meddela möteskost för indelte trupperne, Hemmanen åläggas, äfvensom att för inqvarterings - besväret rättvisare fördelningsgrunder borde af Stä liderne bestämmas. Med kännedom af författningarne, har jag väl, vid remissen af förstnämnde proposition, till StatsUtskottet framställt den öfvertygelse, att, jemlikt KneckteContracten, det icke vore jordens eller hemmanens skyldighet, att möteskostnaderne bestrida, eller att meddela krigsfolket matsäck, samt att, om icke medgåf - 3a4 Den 3o Mars e. m. ves, att, i öfverensstämmelse med författningarne , besörja underhålls-kostnaderne vid indelte Cavallenoch Infanteri-Regementers möten, jag nödgades yrka att, så vida penningebidrag fordrades, de borde af Allmänna Bevillningen bestridas. Hvad åter angår den andra Konungens Proposition, om inqvartering i Släderne, ansåg iag mig sakna tillförlitlig kännedom om förhållandet, då den till StatsUtskottet remitterades, för att kunna i något omdöme deröfver ingå, ehuru jag tviflade, att inqvarterings-skyldigheten borde såsom en allmän skyldighet anses; men då jag sedermera, i följd af äldre och sednare författningars stadganden, kommit till öfvertygelse häruti, anhåller jag vördsamligen, att få framställa mine åsigter, rörande detta ärende, till StatsUtskottets pröfning, i sammanhang med förenämnde Nådiga Proposition.
1884 ,utgifne Sedlar, o. s. v. - Efter emottagande af omförmälde motion, och sedan Utskottet öfverJemnat densamma till preliminair behandling af dess Finartce-Afdelning, liar bemälde Afdelning, jemte tillkännagifvande, att den redan i Augusti månad -för! idé t år, efter Banco-Fullmägliges hörande, ingått i öfverläggning om -de fleste bland de punkter, sorn i motionen innefattas och deröfver stadgat dess tanka, fastän Afdelningen, i afvakta» på slutlig decision om det nya Mynt-Systemet, hittills dröjt med sakens anmälande till Utskottets Plenum, förklarat, alt, .efter Afdehungéns åsigt, fråga» om de Sedlar, Banken här alt utgifva, icke står i så omedelbart samband med Silfver-myntets benämning af antingen Courant eller Specie, att de reglementariske föreskrifterna Ter Bhndc-JJt skottets Bet unnande N:o 107." Bahcto-Föl valtivingen behöfde ovilkorligen dereftér lämpas, då det vore en allmänt känd sals, att en Riksdaler'Courant eller Riksgäld, efter räknevärde, eger, lill en Riksdaler Silfver Specie, förhållandet af 1 till 4> och dét således för den vanliga penninge-räkningen i landet vöre af föga betydenhet, antingen den Si Ifver-piece, sorn nu kallas en Specie-Riksdaleiy får än vidare bibehålla delta namn' elleipåtryckas valeurén af !\
Ty om representationen någon gång, efter godkännandet af den allmänna valprincipen, skulle komma atf lill större delen utgöras afsådane medlemmar, som tillhörde endast en samhällsclass, sä skulle en sådan representation hafva i sin makt att, i större eller mindre män, eller och helt och hållet, förtrycka de öfrige samhällsclasserne; och då det helas eller Statens bestånd utan tvifvel beror på delarne, eller de särskilde samhällsclassernes bestånd, så skulle hvarje förtryck eller orättvisa, som tillfogades någon af de särskilde samhällsclasserne, äfven rubba Statens jemnvigt. Så länge ståndsvalen hos oss bibehållas, är sådant icke att befara. Lika litet BondeSt. kan förtrycka Borgareeller PresteSun, lika litet kan det förstnämnda blottställas för förtryck af de sednare. Hvarje i sådant afseende tillämnadt försök skall nemi. redan i sin uppkomst hämmas af det Stånd, emot hvilket detsamma varit rikladt. Men om harmonien emellan dessa Irenne Stånd någon gång blifver störd, så skall dock hvarje farligare påföljd häraf förekommas af Adeln, som är sammansatt af de öfrige Ståndens elementer, men sjelf ej har något eget ståndsintresse, utan endast det allmännas väl att bevaka. Sedan jag således tillkännagifvit, hvarföre jag för närvar, lemnar företrädet åt ståndsvalen framför allmänna val, bör jag nu tillika reservera mig emot hvarje beskyllning för inconseqvens, i händelse jag framdeles skulle blifva anhängare af den motsatta åsigten. Jag förklarar nemi. uttryckligen, det jag genast är beredd att gilla den allmänna valprincipen, så snart man med verkligt öfvertygande förnuftsskäl ådagalagt, att en representation, grundad på denna princip, skall blifva mera gagnande för samhället, än den, som bildas genom ståndsval. Om den förmenta riktigheten af detta påstående har någon motsvarighet i verkligheten, så kan man vara fullt förvissad, att sanningen deraf, förr eller Den 4 September f. m. 139 sednare, pä öfvertygelsens viig, skall framgå till sitt mål. Men endast pä denna väg kan och får den vinna segren, såvida några för fäderneslandet lyckliga frukter deraf skola skördas.
Himmelen häpnar och flyr, ja himlastoderna skälfva, Skyarna skifta sin hy och sig förblandade hvälfva; Helvetet hisnar, och allt hvad der bland andarna fängslas, Gräslige resar och troll djupt under vattnena ängslas! Kraftiga äro din’ ord; ditt namn är högst öfver allas; Stor uti råd och mäktig i dåd Du, Herre, må kallas: Ty huru verkar du? Hvar kan slik Mästare finnas? Makalös är din konst; dina under kan jag ej minnas. Upphöjt har du din stol öfver alla himlarnas höjder, Och klädt all’ dina rum med allsom skönaste slöjder! Månne man en så klar demant på jordene finner, Som en strimma der ur den sköna solene rinner? Stjernorna du så nätt uti ordning ställer och sätter, Att ej perlor och guld bebräma kläderna bätter. Nordan sträcker du ut på intet, och höjderna hänga Uppå ett ord, och jordenes ymn 74 sig i luftena svänga; Vattnet samkas ihop uti molnen såsom i läglar, Skyarna remna dock ej, men stå som silfver i däglar; Hafvet reser sig upp, och vågorna pläga sig häfva, Att de djerfliga syn’s mot sjelfva stjernorna sträfva, Dock töra de likväl ej öfver jordene flyta, Eller ett endaste fjät utom sitt råmäre bryta; Källornas ådror ha gång igenom hårdaste jorden, Och hela marken hon är en djurgård dejelig vorden! Ljufligit är tillse, huru djuren och fåglarna spisa, Huru de gamle sin art och seder åt ungarna visa: Örnen i luftene far och koxar i solenes änne, Frestar ock ungarna små, om de hafva dylika nänne75; Kajan hoppar å land, men svanen simmer och seglar, Ankan plaskar ikring och sig uti bäckarna speglar; Orpheus harpan då slår, när vågen hvilar och lättjas, Phoebus saliga ler, när fisken spelar och kättjas. Herre! utöfver allt ville Du dig låta behaga, För kreaturens tarf en lustgård ståtelig laga! Sådana gåfvor och gods, som himmel och jord månde bära;
Då emellertid i afseende å den solidariska ansvarighetens betydelse och följder så olika meningar inom sjelfva Bankooch Lag-Utskottet framträdt, och ganska sannolikt är, att sådana äfven derutom kunna i förekommande fall yppas; alltså, och då det utan tvifvel är särdeles nyttigt, att all osäkerhet beträffande denna för bankväsendet inom landet vigtiga fråga varder på behörig väg undanröjd, föreslås vördsamt, att 2:a mom. 7 § måtte förklaras böra erhålla följande lydelse: Solidarisk bolagsman, som önskar från bolaget afgå, anmäle sin önskan skriftligen hos bolaget. Ej må den begäran till pröfning företagas förr, än bokslutet för då löpande räkenskapsår blifvit uppgjordt och behörigen granskadt. Befinnes dervid, att grundfonden till dess behöriga belopp oförminskad qvarstår, ankomme på den bolagsstämma, som näst derefter hålles, att den begäran bifalla. Bifalles den; vare ock der - Bankooch Lag Utskottets Utlåtande N:o 6. 35 med den afgående bolagsmannen från ansvar för bolagets förbindelser fri, så vidt ej annat uttryckligen förbehåiles.» samt af Herr Doktor Sandberg: Vid föregående lag-förslag anhåller jag få göra följande obetydliga anmärkningar: l:o. Enskilda sedelutgifvande Banker mediöra olägenheter för Riksbanken och tillskynda enskilda personer den vinst, som borde komma det allmänna till godo, och som både borde och kunde användas på ett sådant sätt att Riksbankens förmåga att upprätthålla myntvärdet och underlätta penningerörelsen derigenom förstärktes. 2:o. Men om, det oaktadt, enskilda sedelbanker skola inrättas, så böra så mänga svenska medborgare som möjligt äga tillfälle att deruti ingå, dock alltid med betryggande af allmänhetens rätt. Derföre bör minsta antalet af bolagsmän vara större, men grundfondens högsta belopp vara mindre, hvarje aktie ställas på en ej alltför hög valör, och derjemte stadgas, att ingen delegare får innehafva utöfver ett visst antal aktier. I annat fall kunna några få rika godsegare slå under sig hela den vinstgifvande rörelsen och blott lemna en eller två eller några få aktier åt hvardera af de öfriga bolagsmännen.
Dess räkenskaper för år 1850 äro i Kongl. Kammar-rätten granskade utan anmärkning, men de för år 1851 hafva ännu icke undergått revision derstädes; och inhemtas förhållandet med inkomster och utgifter af följande tabell; Sftcl)Ct. år f§SO. år 1851. Balans från föregående året: Spanmål. Penningar. Spanimil. Penningar. Uppdebitering: — Kostoch under halls-medel — 6,459: 12. 6,261: 46. — Balans till påföljande året: Credit. Balans frän föregående året: Skulder — 85. Afskrifningar: Utgifter: Ilo. Restitutioner — 338: 41. 70: Balans till påföljande året: Behållning af spanmål 43. 1. 20. Fastigheter 90,528: 21. 4. Af Direktionens, till Kongl. Majit afgifna, underdåniga berättelse, angående hospitalets förvaltning och ställning under revisionsåren, inheintas, att vid inrättningen blifvit under berörde år liärbergerade, underhållne och vårdade: är 1850, 525 personer, deraf på det egentliga hospitalet ■ på dårhuset — och på det s. k. enkhuset samt är 1851, 457 personer, nemligen: på det egentliga hospitalet - på dårhuset 1 och på enkhuset äfvensom att hvarje underhållstagare kostat: år 1850, per dag 14 sk. 9 rst., eller för år och år 1851, „ „ 15 sk. 6 rst., „ „ „ administrationskostnader deruti inberäknade. Efter hvad den underdåniga berättelsen vidare innehåller, hafva utgifterna'öfverstigit inkomsterna för år 1850 med 4,694 Rdr 32 sk. och för år 1851 med 1,284 Rdr 47 sk. 2 rst.
Maj:t har ock af dessa förenade skäl icke tvekat att, med Nådigt löfte 0111 understöd vid denna af behofvel sålunda kraftigt påkallade vattenlednings utförande, vidtaga ofvanberörde förberedande anstalter dertill, och då Kongl. Majrt barbos till Rikets Ständers Stats-TJtskott öfverlemnar alla både äldre och nyare handlingar, rörande denna angelägenhet, för att af dem inhemta närmare underrättelse om förhållandet dermed, gör 4c/G Stat s-U t.slottets Beta nian fl e Mi Kongl. Majit Sig förvissad, att Rikets Ständer skola gå Kongl. Majits valviljande afsikter till mötes, medelst anslående af medel till de för berörde vattenledning nödiga kostnader, att fördelas på Fem på hvarandra följande år, efter hvilkas förlopp, den samma bör vara fullbordad. Kongl. Majit förhlifver Rikets Ständers Stats-Utskott med all Kongl. Nåd oell Ynnest städse välbevågen.
Jag anser derföre, alt man bör och måste taga saken mera vidsträckt, att man bör antaga en någorlunda passande grund för alla de utgifter, som de förenade rikena böra gemensamt utgöra, och i sådant afseende finner jag ingen, som bättre och mera bestämdt passar än folkmängden; ty ingalunda kan man taga till grund de begge ländernas tillgångar, eller huru skulle de beräknas? icke heller kunna deras industriella förhållanden med hvarandra jemföras, icke den fasta egendomen inom hvardera af dem. På dessa i korthet anförda skäl, hvilka kunde föranleda diskussioner, som räckte lill aftonen, men dem det torde vara öfverflödigt att vidare utveckla, tillstyrker jag afslag å Utsk:s framställning i denna punkt. Hr af Harmens: Den, som med någon upmärksamhet följt de allmänna ärendenas behandling under de sednaste 20 åren, har icke kunnat undgå att finna, huru en allmän missbelåtenhet försports i afseende på vissa förhållanden de förenade rikena emellan. 1845 års Revisorer framställde med anledn. deraf, den önskan till R. St. att rättelse i afgifna missförhållanden måtte kom - Den 1 Februari f. m. 203 ma ali cga rum, hvilket hade den följd, alt R. St., som gillade Revisorernes hemställan år 1848 ingingo lill Konungen med en underd. skrifvelse alt de gemensamma afgifter, som de förenade rikena för afsedda ändamål hade ali tillskjuta, malte dem emellan jemnare fördelas. Berörde underd. skrifvelse lärer icke hafva varit Konungen föredragen ännu da 1849 års Revisorer sammanträdde, och som frågan står i dag i samma skick som 1845, utan förändrade åsigter om saken, anser jag mig böra uttala mina tankar. Visserligen har SlalsUtsk. fått sig meddeladt ett Statsrådsprot.
Frän Hoge. Preste-Ståndet. S.S. D.D Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskottets Betänkande, JM 8, angående tullbevillningen. Härvid förekommo: Yttrandet sid. 5. Lades till handlingarne. Införsel-tarifen. Utskottets tillstyrkande sid■ 6. Irsta punkten afslogs, och beslöt Ståndet för sin del, att tullbeslämmelserna i nu gällande Tulltaxa skola för deruti upptagna artiklar bibehållas oförändrade, ge-. 382 Prol.-Utdrag den 27 och 28 Maj 1863. nom hvilket beslut 2:dra punkten ansågs hafva förfallit, äfvensom yttrande å Ståndets sida dermed jemväl vara lemna rit öfver Grefve Liljencrants’s i 3:dje punkten omförmälda motion. Den d sidan 7 gjorda hemställan. Bifölls. Utskottets hemställan å sidorna 8 och 9. Bifölls, allenast med ogillande af förslaget i i:sta punkten om skyddstulls åsättande å artikeln ost, för hvilken Ståndet fortfarande bibehöll tullfrihet. Utskottets hemställan, sid 10, och förslag, sid. 11. Biföllos. Artiklarne absinth—bobiner. Biföllos. Art. bokbindarecloth. Taxe - rubriken godkändes, hvaremot, med ogillande af den föreslagna afgiflsnedsättningen, för denna artikel bibehölls nu stadgade tullsats. Ari. brefkuverter, bränvin och sprit, bälten. Biföllos. Art. böcker. Afslogs, och bibehölls nu gällande, tullbestämmelse. Ari. s. k. album—fernissa. Biföllos. Art. filar och raspar. Afslogs, och beslöt Ståndet, att tullbestämmelsen för denna artikel i nu gällande Tulltaxa skall förblifva oförändrad. Art. fisk, fjedrar, formar, friktionsstickor, friklionssvamp. Biföllos. Art. färger och färgning sämnen.
När det var en riktigt kall dag - och s5ilana funnos det manga den vintern - d9 kunde den r e f ~ m ordentligi spöka för herr Tobiasson. Han sSg den hvar han gick och stod, h m kunde icke tanka p9 annat Sn hur kölden mfste nypa i denna nakna hud, krypa Iiings kroppen under tunna kliider, fnarra ett blifruset skinn, draga i det med skalfvande nervtridar, smyga genoni smyga genom marg och ben, smyga anda ned. i sj %- h a r por, len, - denna I~itanrle köld, som tr8ngde genom hans tjocka vinterrock. Det var att.bli \ .amettig af, att kanna hur hon frös, och ingen tycktes se det mer an han! Alla kunde 19ta henne g9 sa, bara inte inte han! han Var det inte att bli tokig af! Hvad rörde det honom, att hon frös? Han hade sagt sig det hundra g i n p r, och and8 föreföll han sig sjelf som en förkastad varelse, bara derför att han v9gaile ha enni ni ng ar, medan nijden gick utanför hans dörr. Hvilkn qval m %te det icke ligga i att vara rik, nä^ nian kunde kilniin det s9 af en stackars Iifranta! Han hade imnat fira sin afton s8 angeniiiit, ensam med en flaska Johannisherger och sin musik; han hade Mtt hem nya noter, ett helt fång att äta sig igenom. Och nu kom detta och förstörde h.ms endast den fdrbannade narren, som var glädje! Det var narren skuld i det. Han hade sagt 9t herr ' I ' obiasson: x111 kan g5 ut, lika godl hvart, du kan saga ddig bortbjuden, proinenera i staden och fS en bit niat pS en restauration: Hvail skadar det dig? Och s9 kan du lennia raningen St dem, skaK1 leksaker 9t Iiarnen, ett klädningstyg a t pigan och nagonting St frun. Du kan hilla dig undan, sa att det Bier 51, som oiii d e hade sitt lilla hem, och som om allt vore som förr och ingen inkräktare funnes.
Statsrådet, som, på de af Öfver-ståthållare-embetet anförda skäl, ansåg frågan om indragning af Under-ståthållare-embetet eller Fogat-sysslan nu böra förfalla, kunde val icke undgå erkänna billigheten af en stor del utaf de ifrågaställde tiliökningarne i staten för Öfver-ståthållare-embetet och dess kansli; isen, enär den medelullgång, som för dylika anslagsförhöjningar måste anlitas, nu icke, utan åsidosättande af mera angelägna behof', syntes medgifva anvisandet af den större summa, som till den föreslagna löneregleringen erfordrades, likasom ej eller för åtskilliga andra verk, der löneregleringar vore af enahanda skäl påkallade, trodde Statsrådet sig böra i underdånighet tillstyrka, att ytterligare löneanslag för Öfver-ståthållare-embetet och dess kansli för närvarande icke må hos Rikets Ständer äskas, utom i så måtto: 20 Ilo Att för ordinarie staten uppföras: a) för ytterligare 4 exekutions-betjen ter, löner, likasom för de förut å staten upptagne, å 108: 16 433: 16. — för 1 kanslist till biträde åt Fogaten, lön, motsvarande hittills, enligt årlig anvisning å sjette hufvud-titelns besparingar, åtnjutet arfvode 300: ej för 2:ne under-vaktmästare, hvilka å stat nu endast åtnjuta 89 rdr:s lön hvardera, tillökning af 50 rdr, såsom hittills, efter årlig anvisning å besparingarne från och med 1342 100: <f) för 4 vaktknektar vid gäldstugan, hvilka å ordinarie stat innehafva blott 54 Rdr 8 sk. hvardera , tillökning, lika med hvad dem, genom Kongl. Brefvet den J7 Augusti 1833, blifvit å besparingarne tillagdt å 53: 24 , 214: — *— med förhöjning till de nuvarande för 4 tunnor, derunder inbegripen, span inål, i den mån statsprisetöfverstiger 7 Rdr.
Skall jordägaren betala den, måste han förundra sig öfver, att äfven i bevillningsväg få sig grundskatter påförda, hvarföre jag anser att alla frälsehemman, som uppställa soldat eller rustar, böra behandlas lika med frälsehemman under Danviks hospital. Att de s. k. inkräktade provinserna Skåne, Halland, Blekinge och Bohus län betalte denna afgift, innan de rustade, kunde vara billigt, Den ag Maj. 387 men selinn de åtagit sig rotering, böra åtminstone de roterade varn frun denna rustningsmark befriade. Uti 3q §:.1 3 inom. beter det, att 0111 Kronans rätt skulle genom någon af comiteVn beslutad åtgärd förnärmas, så åligger del mantalsoch skaltskrifvaren att sig deremot till prot. reservera, hvilken reservation underställes Konungens Bef:h:des pröfning, på det att, om skäl förefinnas, rättelse må kunna meddelas. Jag kan icke inse, huru Kronans rätt skulle komma att förloras, då ingen beskattning der förekommer, då fråga endast är att skattskrifva personer; men om något Kronan förnäi mande dervid kunde ifrågakomma, så finnes ju Konungens 13ef:h:des ombud tillstädes att iakttaga Kronans rätt. Jag kail icke föreställa mig, alt detta ombud sitter der blott såsom en nolla , utan måste detta ombud äga rättighet att på stället afgöra sådana mindre maktpåliggande frågor. 48 5:n handlar om mantalslängdernas granskning å sockenstämmorna. Det kan hända, att en redan skallskrifven person, för fattigdom eller annan orsak , nödgas lemna sitt hemman och jordbruk; och derföre anser jag vid jj:ns slut böra göras följande tillägg: ”Flyttar åbo nästpåföljande far”dag lian det ställe, hvarest han som hemmansbrukare eller '"torpare blifvit skattskrifves må sådant vid sockenstämman "anmälas lill ändring jemte stället, dit han flyttat och antagit annat jordbruk. Har han för fattigdom ej mäktat antaga annat jordbruk, anses han då såsom backstugusittare.’’
Men som 5 §. i 7 Art. af det för Riksgälds - Contoiret utfärdade Reglemente uttryckligen innehåller och föreskrifver, att sedan de deruti uppräknade Anslags Summor för år 1812 till fulla beloppet af Riksgätds Contoiret blifvit godtgjorda, skulle alla pretentioner å Stats-Verkets sida, i afseende på hvad Stats-Verket, till följd af Riksens Ständers förra Beslut, ägt rättighet att utaf Beviliningen, enligt 1810 riis Stadga, reqvirera och undfå, till och ined för år 1812, alldeles försvinna; samt Stats-Beredningen uti dess underdåniga Betänkande äfven medgifvit, att Stats-Verket ej ägde rätt tili undfående af rnerberörde 121,168 R:d 32 sk. 4 rst.;, så anser Stats-Utskottet de samma icke eller kunna afskrifvas på Stats Verkets -Skuld till Riksgälds-Contoiret för förskott till 1810 års Hamnstängning nu m.; och får, i följd häraf, Stats-Utskottet till Riksens Höglofl. Ständer vördsamligen hemställa, ej allenast, att dessa 121,168 Rid 32 sk. 4 rist måga uti Uiqviden emellan Stats-Verket och Riksgälds-Contpiret åter upptagas och påforas StatsVerkets Skuld till Riksgälds-Contoiret, utan ock, i händelse Riksens Höglofl. Ständer härtill täckas bifalla, att underdånig anmälan härom hos Kongl. Majit måtte göras, jemte underdånig anhållan, det Stats-Contoiret måtte undfå" Nå.dig Befallning att sådant uti Uiqviden emellan Stats cch - 46* Den 12 Juni. och Riksgälds - Verken vederbörligen iakttaga. Stockholm den t) Juni 1815. På Höglofl. Ridd. och På Högvördig^ Prest - Uppläst hos Högfall. Ridd. och Ad. d. .12 Juni. Högvörd.