Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
T y det går som sagdt m y c - ket väl an att af vegetabiliska födoämnen jämte ägg, mjölk, smör o c h ost sammansätta en föda, som tillfredsställer näringslärans alla anspråk — men en sådan föda är jämförelsevis dyr och IDUN 277 fattigt folk har icke råd att kosta på sig så mycket, Korteligeu, det finnes ingen orsak, hvarför en frisk människa skulle afsäga sig bruket af ett genom sin halt af ägghvita o c h fett, samt genom sin tilltalande smak o c h sin mångsidiga användning så utmärkt födoämne som köttet. fallet, finge vi dock lof att vid anordnandet af vår föda taga hänsyn till densamma, ty en så djupt ingrodd inbillning eller ovana som den ifrågavarande är näppeligen möjlig att utrota. Saken förhåller sig emellertid icke alls på det viset; tvärtom kunna vi utan svårighet ådagalägga, att njutningsmedlen i själfva verket äga en stor fysiologisk betydelse. O m vi efter alla konstens regler skulle sammansätta en föda, som i tillräcklig mängd o c h i riktigt inbördes förhållande innehölle ren ägghvita, rent fett, rena kolhydrat, samt mineraliska beständsdelar och vatten så m y c k e t kroppen behöfver, så skulle denna likvisst icke tilltala oss, o c h vi skulle icke i längden kunna hålla ut med den. Orsaken härtill ligger däri, att en sådan föda vore alldeles smaklös. Det är således nödvändigt att födan jämte sina nä- rande beståndsdelar äfven innehåller ämnen, hvilka, utan att själfva utgöra några näringsämnen, skänka åt födan en lukt o c h en smak, som göra att vi förtära densamma med nöje. D e närande beståndsdelar, som vi intaga med vår föda, skola i våra matsmältningsverktyg undergå en förvandling, som gör d e m lämpliga att öfvergå till blodet. Denna förvandling åstadkommes hufvudsakligen genom den kemiska inverkan, som matsmältningsvätskorna utöfva på näringsämnena. Man sammanfattar alla sådana ämnen under det gemensamma namnet njutningsmedel. 1 dagligt tal förstår man m e d njutningsmedel egentligen endast sådana ämnen, som på vårt nervsystem utöfva en stimulerande inverkan, således framför allt sprit, tobak, kaffe och te. Såsom redan af nyss anförda definition framgår, fäster näringsläran en helt annan betydelse vid detta namn.
De begärde i början, att blott få ett brofäste vid Djurgårdens strand, och alt der få så mycken plats, som fordrades för en uppbördsstuga, — denna blef sedan ett stort hus—; de begärde ytterligare, att få uppföra ett större hus, — detta beviljades äfven, — men de ville äfven hafva en större tomt för stall, för upplag, och som de sade, till promenaders anläggande, — de Hilgo äfven detta, — men icke nöjde dermed, anhöllb de att fä uppföra ännu ett större hus, hvilket äfven förunnades dem, och nu är der både ett välbestäldt värdshus med baler, fioler och rus, och dertill en dito krog: och nu, sedan Djurgården iordningsatt och underhåller alla dessa vägar, vilja de hafva befrielse för vägafgiften, ehuru de fått betydlig lindring i taxan för sina mjölkkärror. Att de för sina gröplass och stora brännvinslass få betala lika med andra, då de forsla dem på vägarna, ehuru de hafva en ganska beqväm sjötransportväg, kan ej kallas obilligt; och jag tror, att om vägarna ej underhöllos på sätt som sker, och de höst eller vår skulle fastna i leran med ett af dessa digra lassen, skulle förlusten blifva större, än den afgift, som de erlägga för en god och hård väg hela året om, isynner^ het som den afgift, de betala för vägarnas begagnande, är ganska obetydlig emot den afgift, de sjelfve uppbära för begagnandet af deras skrala bro. Jag finner således icke skäl till någon befrielse för dem, och deras målsmans klagan icke förtjena ett onödigt behjertande. Hr Hjerta, Lars:
Vict. vigt. vid Herrängs grufvor i Häfverö socken 23,240 25,069 25,247 23,321 20,755 117,632 }> Wigelsbo grufvor i Wahlö socken 23,000 26,521 24,124 10,446 6,729 90,820 a Kihlaforss bruksägares grufvor i Börstils och Hökhufvuds socknar 3,000 400 3,400 a Österby bruksägares enskilda grufvor 948 — 1,002 710 — 2,660 ii Hargs bruksägares enskilda grufvor — 14,199 14,199 Summa 94,9541122,648 120,185 115,135 124,123 577,045 Uti här ofvan upptagna belopp å den år 1842 brutne malm i Herrängs och Wigelsbo grufvor hafva inberäknats, uti beloppet för Herrängs grufvor 3,000 SkU. malm, upptagne utur de i grannskapet af dessa belägne, samma ägare tillhörige, så kallade Markdahls grufvor och uti beloppet för Wigelsbo grufvor malm, som brutits uti 3:ne i Börstils socken belägne, Wigelsbo bruks bolag tillhörige, grufvor. Orsaken dertill, att malmbrytningen 11 uli Wigelsbo grufvor de 2:ne sista åren så betydligt blifvit förminskad, härleder sig deraf, att gruf-bolaget under dessa år varit sjrsselsatt att uppbygga ett vatten-uppfordringsverk, som kostat bolaget nära 20,000 R:dr banko, samt att under tiden arbetet i de 2:ne rikaste grufvorne måst hvila.
Fyrverkare-Korpsen: Befälhafvare Subaltern . Verkmästare Anmärkning Riksmynt' Transport arfvode d:o lon Då Under-Officer är till Verkmästare antagen åtnjuter lian. ondast 400 R;dr såsom arfvode, och 600 besparas. Under-Officer arfvode 100 Handtverkare 180 Förste Öfverfyrverkare . .■ .. d:o 100 Andre Öfverfyrverkare . ► .. .. d:o 50 Prest 37 Läkare d:o 75 Redogörare .- d:o 150 Nuvarande j Föreslagen Aflöning. Summa Tillökning. R:dr öre 135,574 ä 225 — 225 å 250 — 250 4 ä 120 ä 12,50 ä 25 480 12 25 Summa Tillökning ä hela Artilleriets Stat 136,506 hvilken tillökning dock minskas med nu utgående Fouragepenningar 8,010 Äierslår Tillökning 128,556 O , , v ■ , A Norrbottens Rdstjdgare-Sqvadrons Fond. Artilleri-Batteriet i Norrland: Prop. M 1, om Sl utmärkt t 10 3 G. 19 Litt. K. Kron-Prinsens Hussar-Regem ente. ■%. > (*> 3 Nuvarande Föreslagen Nya Aflö- Summa 53 03 Aflöning. Tillökning. ningen. Tillökning. Majits Nåd. Prog. JM 1, om Statsverket 1836. Summa Tillökning. Itationer.
Herr af Uhr, Carl David; N:o 1191. Herr Anckarloo, David Gustaf. BancoTJtskottet: Efter N:o 2002. Herr Hisinger, Wilhelm; N:o 2093 A. Herr af Wetterstedt, Niclas. Lagutskottet: Efter N:o 366. Friherre Ehrenborgh, Casper Wilhelm; N:o 84* Grefve Löwen; Fullmägtig Friherre Stael von Holstein, Otto Wilhelm. /j, Den a 6 Junii f, m. RiddarhusUtskottet: Efter N:o i. Friherre Oxenstjerna af Eka, Carl Gabriel, samt N:o2io. Friherre Ehrencrona; Fullmägtig Grefve Sparre, Carl; N:o 357. Friherre Nordenskjöld; Fullmägtig Herr Nordenskjöld,Carl, och N:o 2000. Herr Adlerwald; Fullmägtig Herr von Troil, Knut. Herr af SillenGeorg Axeluppläste följande:
Den systematiska Indelning, som vid Förslagets upprättande blifvit följd, sammanfogandet på ett ställe af de serskilda dertill hörande ämnen och Stadgandenas författande i likhet med det uti Allmänna Lagen antagna sätt att uttrycka dess bud, medföra för så väl den mindre lcunnige som Domaren en större lätthet att inse dessa stadgandens innehåll, än det sätt för deras framställning, som både uti Kongl. Stadgan oin Afträdesoch Förmånssamt Boskillnadsoch Urarfva-mål den 28 Juni 1798 och jemväl uti de föregående Konkurs-författningar är begagnadt. Icke allenast uti alla de delar, der Lagstiftnin. gen i ämnet nu är vacklande och osäker samt lemnar rum för skiljaktig tydning, finnas i det nya Förslaget klara och bestämda Lagbud, som kunna förekomma de hittills ofta rönte möjligheter att tillintetgöra eller tillbakahålla den lidande Borgenärens rätt och att gifva den vårdslöse eller bedräglige Gäldeuären tillfälle till undvikande af ett rättmätigt ansvar och straff, utan ock i de frågor, hvilka i K-rnkurs-föffattningaine dels alldeles icke och dels otiWräckligen varit afhandlade, äro i Förslaget tydliga stadganden gifna, dem Riksens Stander ansett byggd* Underdåniga Skrifvelser. pa fasts ÖCh sätra grundsatser. De för Gäldenärer, hvu'iLa sine Borgenärers förnöjande afträda sine tillgångar, i Förslaget utstakade an-’ svars-påföljdér, ehu^u i betydlig mån strängare eller svårare än de nft föreskrifne , äro likväl hvarken i civilt eller kfirrtiPölt afseende obillige ulan hålla en rättvis medelväg emellan medlidsamhetén för en olycklig och strängheten mot en brottslig och straffbar Gäldenär; Och Förslaget hrr, 1 hvad möjligt är, Sökt förebygga de för Gähienären nu nog oppne utvägar att fran Borgenärerne undanhålla fullkomlig kännedom om sine tillgångar och handlingssätt samt dölja och undansnilla hvad dem ideligen bör tillkomma.
Län motion örn tillökning i aflöningen för värfvad krigsman, som tjent längre tid jemte några dermed gemenskap egande stadganden. Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: l:o Anders Nordmarks från Westerbottens Län motion, angående åtskilliga åtgärder till afhjeipande af nöden i Norroch Westerbottens Län genom ökade ar bets-för t jenster och lättade communica tioner; 2:o Nils Jeppssons från Malmöhus Län motion om rusthålls-skyldighetens inskränkande till hälften; 3:o Anders Olssons från Stora Kopparbergs Län motion om ersättning åt rote-liållare vid Dahl-regementet för klädes-persedlars slitning vid Regementets arbets-commenderingar; 4:o Fredric von Zweigbergks från Skaraborgs Län motion om LandtbruksAcademiens indragning; 5:o Eric Janssons från Stockholms Län motion om förhöjning af postskjuts-legan; 6:0 Johannes Christofferssons från Kronobergs Län motion örn postlegans förhöjande, m. m.; 7;o Håkan Nilssons från Christianstads Län anförande, angående folkundervisningen ; 8:0 Sven Anderssons från Skaraborgs Län motion om inrättande af en ny direct postgång emelian Mariestad och Falköping; 9:o Niclas Jönssons från Christianstads Län motion, angående jemnkning i roteringen inom Skåne; Prot. Utdr. d. 1% Mars 184.0. 125 10:o Sven Jsacssons från Öland motion, att Kongl. Förordningen om afsöndring af jord icke må tillämpas på vissa kronopårkér å Öland; ll:o Eric Norbergs från Westerås Län motion, angående postföringen; 12:o Bengt Gudmundssons från Hallands Län motion angående voteringen i Halland; 13:o Peter Mårtenssons från Jönköpings Lin motion, om ersättning åt rote-hållarne vid Jönköpings Regemente för den dem genom soldaternes bortcommendering tillskyndade tunga och kostnad; oell 14:o Olof Lindbäcks från Hallands Län motion, angående åbos lifstidsbesittningsrätt å AnnexMensaleller Stom-hemman i Halland, m. m.
M:ts Befallningshafvande i Hallands län, ansett, att, då uppbörden af helgonskylden, hvilken för Skol-lärarne ingått vid bestämmandet af deras löner och för eleverne vore beräknad såsom ett behöflig!.understöd förde fattigare och för de öfrige såsom uppmuntran - Expedilions-Ulskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 7 i. 121 tran till flit och ordning, vore med mycket besvär och flera förluster förenad, bebofvet högeligen påkallade att Staten öfvertoge helgonskylden, såvida det numera kunde finnas lämpligt, att den i sin godtyckliga egenskap än vidare borde utgöras, och derför lemnade skolorna full ersättning; varande, i afseende på beloppet af den till skolorna ingående helgonskylden, efter föregången sorgfällig undersökning, uppgifter lemnade, med ledning af hvilka Kammar-kollegium funnit, att hela den, de 3:ne skolorna tillfallande, helgonskylden, i värde efter medium af markegångs-prisen för åren 1841 till och med 1850, utgjorde 96 tunnor 8| kappar korn och 5 tunnor'8 kappar bafra, motsvarande 534 R:dr 37 sk. 2 rst.
Från hotelets trädgård, anlagd på taket af ett ofantligt högt torn af samma skapnad som det forntida »Rundetaarn», men tre gånger så högt, och bredt i förhållande därefter, hade man en vidsträckt utsigt öfver hela Köbenhavn, och med fjärrglas ända ut till den gamle förstaden Roeskilde i vester, till förstaden Hilleröd i norr samt i öster och söder öfver Öresund och Östersjön. Det var på det tornet som luftfararne slogo ned, när de ville gästa »Danmarks Wilde», och där lyckades äfven Oxygen och Aromasia få fast botten under sig. De voro uttröttade af den mödosamma och äfventyrliga färden, men Aromasia frågade likväl genast de tillskyndande tjänstemännen, om hon kunde få luftskjuts raka vägen till Stockholm. Hon ville ögonblickligt åter gifva sig ut på resa, men utan sällskap. Detta öfverensstämde ingalunda med Oxygens önskan hvilken gick ut på att med första möjliga sätta viljetvingaren i verksamhet. Han prisade sin lycka som låtit honom komma i Aromasias granskap och gifvit honom tillfälle att, förr än han vågat hoppas, söka genom ändamålsenlig behandling af hennes nervsystems centralorgan framkalla den af honom önskade verkan på hennes vilja. Att han skulle nå målet på den gamla vägen, genom att ingifva henne aktning och visa sig riktigt älskvärd, hade han ytterligare funnit omöjligt. Hon hade visserligen vänligt räckt honom handen och uttryckt sin varma tacksamhet för att han räddat henne från att innebrännas, men nu ville hon ju åter öfvergifva honom och ensam återvända till Stockholm. Detta måste förekommas. Han måste inverka på hennes vilja, så att hon, utan att erfara något tvång, förenade sig med honom i fullständigt äktenskapsförbund. »De gamla medlen hafva visat sin fullkomliga oduglighet,» sade Oxygen. Men han måste skynda sig, så vida Aromasia icke skulle vara bortflugen långt innan han kunde börja sitt vetenskapliga försök. Han ansträngde sin hjärna för att utfinna medel att låta vetenskapen triumfera utan att försöksföremålet hade någon aning om saken. På folkförsamlingen i Göteborg tänkte han ej mera och det tycktes föga röra honom, om han valts till riksdagsman eller icke. En sådan likgiltighet var ganska sällsynt på den tiden.
Riddeskapet och Adeln antagne förändringar och tillägg uti ii, 12 och 28 puncterne af samma reservation, målet äfven i desse delar år genom 3:ne Stånds Beslut afgjordt; hvarvid dock Utskottet skolat fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derpå, att den Redaction, som Borgare-Ståndet gifvit åt 12 puncten, ehuru uti ordställningen något afvikande från de andre 2:ne Ståndens, likväl till syftning och ordaforstånd år med dessas Beslut öfverensstämmande och torde, såsom medförande mera tydlighet, bora af Rikets Ständer antagas. Deremot och hvad beträffar 16, 2r, 22, 23, 24, 25, 26, 30 och 31 puncterne visa sig Riks-Ståndens Beslut vara dels från förberorde Reservation dels från hvarannan i mer och mindre betydlig mån skiljagtige. 1:0 Hafva Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Vållofl. Borgare-Ståndet, i afseende på 16 puncten förklarat, att då ersättning för Fartyg eger rum, densamma skall beräknas för Ekefartyg med 80 R:dr Banco per Låst samt för Furufartyg med 50 R:dr Banco per Låst; hvaremot Hogvordige Preste-Ståndet, med instämmande i Friherre Hjertås Reservation, utsatt värdet^ för Ekefartyg till 100 R:dr B:co per Stat s-Ut skottets Betänkanden. Låst och för Furufartyg till 66 R:dr 32 sk. B;co per Last; och får med anledning häraf Utskottet vördsamt hemställa, om icke Högvördige Preste-Ståndet samt Hedervärda Bonde-Ståndet eller något af dem skulle behaga instämma uti först berörde <2:ne
Litt. g. Såsom föremål för binäringar förtjena att upptagas fiske, tjärutillverkning, pottaskeoch salpetertillverkning samt limkokning. Produkterna häraf äfvensom fjäder och renhudar hafva under perioden från länet blifvit exporterade med nedanstående qvantiteter, tabLitt. G. Salpetern har blifvit af staten inlöst med ett värde efter rabatt af 118,789 R:dr 66 öre R:mt. Tillverkningen af denna produkt har i senare åren likväl varit i aftagande. Tab. Summa. Export. Lax tunnor. Tjära tunnor. Pottaska lispund. Salpeter lispund. Fjäder lispund. Lim lispund. Renhudar stycken. Vägar. Flottleder. Sjöfart. Angbätar. Lotsverk m. m. Kameralförhållanden. 13 4. Koiiuniiiiikatioiis-anstalter oell varubyten. Länge fanns ingen annan väg inom detta län, än den invid kusten löpande åt Finland ledande allmänna landsvägen. Men i senare tider äro vägar anlagda från kustlandsvägen, vid Piteå eif 4^ mil, vid Luleå eif 5 mil, vid Kalix eif 7 mil, grenad å ömse sidor elfven, och vid Torneå eif 7 mil. Vid Råneå eif saknas ännu väg. I början af perioden äro dock undersökningar hällne samt planer med kostnadsförslag upprättade för dessa sidovägars utdragande till Lappinarkernes kyrkoplatsen Der bruten väg slutar, vidtager allmogens skyldighet att sommartiden medelst båt befordra den resandes fortkomst å elfvarne, och der båtfart är omöjlig’ att genom bärande fortskaffa den resandes saker samt vintertiden att efter brukliga vintervägar skjutsa den resande.
Andra åter hafva under de från den nya styrelseformens antagande förflutna 3:ne månader inträffat. R. St. hafva nyligen einottagit K. M:s propos. i ämnen, som 8 §:n Reg.Ftn omförmäler; och hvad angar de frågor, hvarom 81 §:n Reg.F:n handlar, vill Utsk. endast erinra, alt R. St., långt för detta, för deras del antagit och hos K. M. i und. anmält vissa förslag till ändringar i Rikets grundlagar. Statsrådets nuvar. ofullständiga sammansättning måste antingen hindra högvigtiga frågors afgörande, eller ock föranleda deras pröfning i grundlagsvidrig form. Det inses således lätt, huru maktpåliggande Statsrådets fulltalighet är, och huru anmärkningsvärd den underlåtenhet förekommer, att K. M:s rådgifvare lålit utan påminnelse till Statsrådets prot. bero vid det förhållande, att tvänne Statsrådsembeten redan i flera månader varit vacanta.” Const.Utsk. har således här visat att grundlagen blifvit öfverträdd och att beslut blifvit på ett grundlagsvidrigt sätt fattade, men uppgifver icke bestämdt hvilka af Statsrådets ledamöter, som deruti deltagit. Denna anmärka, anser jag vara af den natur, att återremiss af memorialet icke bör kunna vägras; och då Const.Utsk. i sådant fall ytterligare kommer att handlägga målet, så förenar jag mig med Hr Ribbing i den anhållan, att Const.Utsk., tvertemot Hr Lefrens bestridande, måtte till R. St. inkomma med tillstyrkan, Den 12 September f. m. 3i5 alt lill K. M. ingå med und. anhållan, att Han täcktes i nåder complettera sitt Statsråd enligt grundlagens föreskrift. Att lägga ifrågavar. memor. till handlingarna utan anini irkn., vöre i min tanke rent af att gäcka grundlagen, emedan de i detsamma uppgifna grundlagsöfverträdelser derigenom skulle kunna anses såsom godkända af R. o. Ad. Frih.
Det är visserligen sanct, att valen till bänkman äro ganska vigtiga, men bänkmännen utöfva likväl blott en del af riksdagsmannabefaitningen, och jag har såsom riksdagsman alltid den fördel, alt jag kan i min arån motverka det onda, en bänkman genom sina val möjligen åstadkommit: nemi. derigenom att jag vill söka motverka de beslut Utsktn fatta. Deremot bar jag, såsom hemmavarande, ingen möjlighet alt förhindra det onda, som den af mig valde riksdagsmannen genom sina beslut åstadkommer. För öfrigt yttrade jag äfven förra gången, att jag tror det eli så beskaffad t val skulle lenina mycket mera tillfälle för intriger, än det friare valsättet. Jag grundade denna min öfvertygelse hufvudsakligen på den omständighet, alt inom hvarje valdistrict icke så särdeles många personer kumle komma i fråga att blifva valde, och alt således den, som ville intrigera, endast skulle hafva några få punkter emot eller för hvilka han skulle rikta sin verksamhet. Äro valen fria inom hela landet, så tror jag att sådana bemödanden skola blifva mindre att frukta. Det är kanske cn ytterlig försigtighet af mig, att jag, utan att bestämdt kunna uppgifva alt sådana intriger skola komma alt äga ruin, likväl förutsätter deras begagnande, men författaren af detta förslag hoppas jag ej skall kunna förebrå mig, om jag i detta fall varit för mycket försigtig. Han har på en sådan försigtighet under denna riksdag visat ett prof, som det må tillåtas mig att nu omnämna, emedan följderna af det förslag, som då var å bane, stodo i något slags likhet med hvad nu är i fråga. En ledamot af delta Stånd väckte en motion om hvad han kallade bänkarnes concentrering på Riddarhuset. Ridd.Uuk. afstyrkte förslaget såsom varande onödigt. Inom detta Hus fanns dock en ledamot, som understödde det och ansåg det vara åtminstone oskadligt. Likväl rönte delta af Hr von Hartmansdorff motstånd. Han trodde att nå - Den Si O c t o b e r e. m. got möjligen skulle ligga derunder, oell att mnn måhända ville hafva en höger sida, en venster sida oell en center.
Jag känner ej noga Statens nu varande behof af Bevillning, men förmodar att den ej må öfverstiga trenne millioner} den skulle endast kunna fyllas genom en capitations skatt, med uteslutande af alla de tröttande rubriker af Bevillning, som nu plåga hvar och en : 58o Den 19 April. e. m. Den 19 April. ?. ni. 5 81 det förhåller sig med detta ämne, som mefäknade daglöner. Jag vågar tro, att åtmindi manga andra, att tidernas förändrade skicJJ one denna method är mera säker och calcuhafva framJstrat compliqverade förordnandenlable än många andra; emedan den är grunnvilka, uppkomna till enviss högd, åter höglid på tabellverkets uppgift, och vinner utomligen påkalla enkelhet. ' Ijess mera styrka, ju mera folkmassan, odling , ^och industri tillväxa. Häremot kan invändas Utan att inlåta mig uti detailer, som skill le trötta Ridderskapet och Adeln, och till höra de upplyste män, Riksens Höglofl. Stan der valt i Bevillningsutskottet, tror jag mi? blott behöfva framställa den frågan: männel det voie obilligt, om hvarje Tjensteman skaf tade uti capitations afgift 5 å 6 dagars lön såsom varande hans arbetsförmåga, och hvarje arbetsför man och qvinna, i mon af deras yrken , lika många dagsverken till Staten om året? BMtations lott fict synes Med en folkstock af nära z\ million, torde mindst kunna räknas i,6oc,ooo arbetsföre af alia c lasser, hälften man hälften qvinnkön; resten öfveroch underårige eiler krymplingar, och i följe deråt skattfria: då detta antal skattar efter ofvanförmäite grund, Markegångsdagsverket beräknadt till 24 sk. för man och 12 sk. för qvinna, uppkommer mindst, oberäknadt deras olika arbetsförmåga, en Statsinkomst af 3,600,000 R:dr för erlagda 6 dagsverken.
I förhoppning att denna stadga blefve beståndande, afvaktades blott den tid, då klass-kurserna i de olika läroämnena vid elementarläroverken hunnit blifva, på grund af tillräcklig erfarenhet så bestämda, att ändringar deruti ej vore att befara, hvartill antagligen fordrades ett till ett och ett halft år. Så snart man uppnått detta mål, komme kunskapsfordringarne för inträde vid Krigs-skolan att förändras på det sätt, att de fullkomligt motsvarade fordringarne vid afgången från den klass i allmänna läroverken, der ynglingarne befunne sig vid en medelålder af 17 år. Derjemte erinrade Herr Öfversten, alt, då Kongl. Majit, för sex år sedan uppdrog åt en af sjöofficerare sammansatt Kommitté att företaga en närmare granskning af de för Sjö-krigsundervisningen i vårt land gällande föreskrifter, denna af upplyste och sakkunnige män bildade Kommitté, efter en noggrann pröfning af frågan om landtoch sjökrigs-skolornas förening, ansåg fördelarne af en sådan förening vara så öfvervägande, att de enhälligt tillstyrkte sjö- och landtkadetlernas samfälda uppfostran vid samma läroverk. I enlighet med den åsigt Rikets Ständer redan i ofvanomförmälda skrifvelse af den 19 December 1840 uttalat, och hvilken äfven uttrycktes i Ekonomi-Utskottets vid sistförflutna riksdag i ämnet afgifna Betänkande, bör Krigs-skolan vid Carlberg vara en mililär-tillämpningsskola. Med detta ändamål öfverensstämmer det icke, att Krigsskolan till en del förblir en läroanstalt nästan endast för sådana humanistiska ämnen, hvaruti undervisning meddelas i de allmänna elementarläroverken och rättast der inhemlas. Genom den hittills bibehållna organisationen förlänges onödigtvis tillämpningskursen för eleverne, så att endast ett mindre antal än hvad eljest blefve fallet kan vid Statens Krigs-skola utbildas, och till skada för officersbildningen har behof uppstått af en mängd enskilda läroanstalter för nämnda ändamål.