Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län icke måtte föranleda någon rubbning uti socknarnes knektehåll och öfriga allmänna praestationer; N:o 171, i anledning af väckt motion om upplåtande af mark utaf Kungsöhrs kungsgårds egor Lill lastageplats å begge sidor om den så kallade Kungsöhrs färja; N:o 172, i anledning af väckt motion, angående lindring i de hemmanen Tunnerstad, Skattegården och Torp Norregården å Wisingsö åliggande utskylder och onera; N:o 173, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, rörande Piteå och Luleå städers ordinarie båtsmanshåll; N:o 175, i anledning af väckt motion, angående rättighet för Tierps socknemän att till allmänna behof erhålla nödigt byggnadstimmer från kronoparken Tierps norra allmänning; N:o 176, i anledning af väckt motion om rättighet för innehafvare af kronolägenheter i de norra Länen att anlägga sågqvarnar, och der till bräder och plankor förbruka sina skogsefFecter; samt N:o 177, i anledning af väckt motion, angående inventering af Statens, inom hufvudstaden befintliga, förvaltande Verks cassör. 644 Prot.-Utdrag, den i5 lebruari iS/fd. S. D. Föredrogos ånyo och lades tili handlingarne Stats-ZJtskottets nedannämnde den 12 dennes på bordet lagda memorial:
— Då fyra juryting om året hållas, deraf hvartdera uppta”ger 3 eller 4 veckor; är det öfverhufvud blott fyra månader årligen, men ”också icke mindre, som hofrätternes öfriga arbete afstannar för jurytingen.” ”Att beräkningen af den sålunda förlorade tiden för h ofrät tsarbetet icke ”är öfverdrifven, tyckes visa sig deruti, att ehuru vissa juryting troligen kom”me att upptaga mindre tid än fyra veckor, det dock ej sällan kunde hända, ”att flera vidlyftiga ransakningar vid ett ting sammanstötte och upptoge ännu 69 ”längre tid, helst som de måste i hvarje mål hörjås ånyo, ulan att något al ”den vid underrätt hållna ransakning kunde läggas till grund för jurymännens ”dom. Då nu genom skyndsamare afslutande af ett eller flera juryting ej vunnes ”den komplettering af hofrätterna, som för återtagandet af deras arbete fordrades, i fall andra juryting icke ännu vore slutade; torde beräkningen öfver ”det för hofrätlsarbetet vållade hinder ej kunna inskränkas till mindre tid, än ”den antydda. Men så vida dylika uppehåll i hofrätternes verksamhet icke äro ”förenliga med lagskipningens behof; måste den följd af anstalten också uppkomma, att antingen hofrättsarbetet till en tredjedel årligen bestrides af adjungerade ledamöter, eller ock tillförordnade ledamöter användas vid jury”tingen; ocb i båda fallen måste staten bekosta ej blott de adjungerade leda”möternes aflöning, utan ock livad som åtgår för deras eller de ordinarie ”ledamöternes resor.” ”Men svårigheten träffar ej blott hofrätterna, då i de 21 län, åt hvilka ”hofrätterne ej skulle komma att lemna mer än en ledamot för hvartdera, ”erfordrades 4 underdomare på hvarje ställe eller tillsammans 84 sådana, hvilka "'det blefve nödvändigt att med vikarier ersätta dels vid jurytingen och dels i ”deras öfriga befattningar, äfvensom att med statens medel bestrida kostnaderna ”till deras resor.”
Åt denna sida vände sig nu karlarne, och medan alla ur farstun strömmade åt andra sidan af huset, frågade Enevald: "hvar finns vindsstegen?" "Här". "Opp fort. Göm er der. Tända de eld, skall jag hemta er". Som en fogel var Sigrid uppför stegen. Ögonblicket derefter låg den sönderkrossad af Enevalds händer mot golfvet. Spillrorna slängde han i en knut. Spillror och söndrade don, hörde till ordningen för dagen, så att de väckte ingen uppmärksamhet, ehuru flere karlar i detsamma återkommo och omringade Enevald. Man hade saknat honom, och ställde nu ett par karlar för att vakta honom. Sedan Sigrid lemnat stegen och hunnit några steg in på den mörka vinden, och sålunda kände sig jemförelsevis i säkerhet, började hon vakna såsom ur en dröm. Förskräckelsen hade beröfvat henne all redig tanke, hon hade endast haft en instinktlik känsla af att vela fly. Men nu sansade hon sig med ångest. Hennes mor, hvar var hon, i hvad fara sväfvade hon? Och denne fremmande yngling, hvem var han, kunde och ville han, som han lofvat, rädda hennes mor? "Nej, nej, jag måste söka upp henne, huru kunde jag så lemna henne". Sigrid hastade till luckan, lyftade litet på den, men nere under henne i farstun stormade den vilda skaran; om än stegen stått qvar, icke hade hon haft mod att tränga sig ned ibland dem. Åter slöt hon sakta luckan, knäföll derinvid och bad en brinnande bön om hjelp och nåd för sin mor, för sig sjelf, för sina föräldrars hus och alla menniskor deri, och för honom, som hon fruktade skulle få lida, för det han velat rädda henne. Nu hade hon sansat sig och blifvit lugnare. Hon smög sig, mellan en mängd gammalt husgeråd, fram till en liten glugg, derifrån hon varsamt såg ned på gårdsplanen. Der möttes hennes ögon af en gräslig syn.
Jag öfverlemna!' till R. o. Ad. alt afgöra, om det är något annat. 3. Tredje afdelningen innefattar blott ett mål, ... 1 N:o 17, men anmälan deraf är desto märkvärdigare, som hon angår någon, hvilken vid ärendets föredragning hvarken hade, eller följaktligen kunde yttra någon rådgifvande röst , nemi. mig sjelf, i egenskap af t. f. Hofcanceller. Tidningars indragning och inställandet af deras vidare utgifning, äro 2:ne särskilda åtgärder. Den förra gjordes utom Statsrådet af Hofcancelleren, den sednare inom Statsrådet af Konungen, till d. v. Kammarexpeditionens prot. uppå den närvar. Hofcaneellerens anmälan. Uti det anmärkta inställandet d. 3 Aug. i838 af 6 tidningars lifgifvande, kunde jag destomindre med min rådgifning deltaga , som jag då ännu tillika utöfvade mitt statssecret.embete, och hittills ingen rådgif Transport 54 4 Den i Juli f. ni. Transport 54 vare samtidigt innehaft 2tne röster i Statsrådet. Om Ulsk:s ledamöter skulle behaga närmare genomläsa prot. för nämnda dag, så skola de förnimma, att endast andra än jag gifvit råd i saken. Lika liket Const.Utsk. varit behörigt att klandra mina åtgärder, såsom t. f. landshöfding, lika litet ägde det att befatta sig med mina lidningsindragningar, såsom t. f. Hofcanceller. Men i sin ifver mot mig, har Ulsk. icke allenast misstagit sig om personen, utan äfven glömt att nämna de sannskyldiga, så att desse, likasom jag, lära undslippa all påföljd af anmärkntn, alldenstund Utsk. icke upptagit denna händelse i den förteckning på misstag om data, om personer och deras lilleller afstyrkanden, hvilken Utsk. i sitt mern. N:o 17 inlemnat såsom fulländning af dess nu förevar, betänkande. Sådant synes röja någon brist på skicklighet alt uppfylla R.
Med anledning deraf, att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i ett och annat Län, under den tid, som utgjort föremål för Rikets Ständers senast församlade Revisorers granskning af Banco-Verkets förvaltning, serdeles ofta reqvirerat förskott till utbyte af förslitne småsedlar i landsorten, hafva bemälde Revisorer (se i83p års tryckta Berättelse pag. 27—28) ansett sig böra till Rikets Ständer öfverlemna, huruvida ej Rikets Ständer skulle finna lämpligt för framtiden stadga, att för utbyte af förslitne småsedlar i landsorterne icke får, för ett och samma läns behof, under något år, uttagas förskottsmedel till högre belopp, än sammanlagdt 20,000 R:dr Banco, Banco-Utskottets Belänkande, N.o 27. 3 Banco-Fullmäglige, som, efter livad deras till Utskottet afgifne och vid Utskottets Memorial N:o 4 fogade Berättelse, pag. 45, föranleder, i afseende på Revisorernes berörde framställning, från vederbörande tjenstemän inom Banco-Verket infordrat upplysning, huruvida de sedlar, som i liqvid för undfångne vexlingsförskott lill Bankens cassör ingått, alltid varit förslilne, hafva, vid det förhållande, alt sådant blifvit af bemäldc tjenstemän vilsordadt, för deras del, ansett, alt det af Revisorerne, till stöd för den af dem yttrade åsigt, anförde skäl, eller alt omsättningen af vexlingsmedel inom ett och annat Län varit serdeles stark, talade emot en inskränkning af förskottsmedlen inom någon bestämd summa. Lika med Banco-Fullmäglige, hyser väl Utskottet den öfvertygelse, all det af Revisorerne föreslagna stadgande icke öfverensslämmer med ändamålet af vexlingsanstalterne för förslitne småsedlars utbyte i landsorterne; hvadan ,ock Utskottet tillstyrker, alt
Genom Protocolls-Utdrag, af den 4 i denna månad, hvilket sisllidne gårdag Utskottet tillhandakomma, är från Hoglofl. Eidderskapet och Adeln till Utskottet remitterad en af Herr Rosenblad, B., väckt motion, att Rikets Ständer i underdånighet måtte anhålla, det Kongl. Maj:t, då BancoFullmägtige derom göra underdånig anmälan, måtte lemna dem sitt Nådiga Biträde för upptagande af utländskt creditiv för Banken, tillika med de åtskilliga, i anledning af samma motion, inom Högloft. Ridderskapet och Adeln afgifne yttranden; och får Utskottet, till svar härå, allenast åberopa de skäl, som finnas anförda i Utskottets denna dag, under N:o 142, afgifne Utlåtande, på grund af hvilka Utskottet icke kan tillstyrka bifall tili Herr Rosenblads ifrågavarande motion. Stockholm den 7 Maji 1835. STOCKHOLM, i835; hos J. A. Wålm,en. Banco-Vtskottets Memoria] N‘.o 144. t N:o i44. Ankom tiil Exp.-Utsk, den 9 Maji. Memorial, med förslag till sammanjemhning af Riks-Ståndens serskilda beslut, i anledning af Utskottets under N:o i35 afgifna Utlåtande. Genom Protocolls-Utdrag från Högloft. Ridderskapet och Adeln af d. 4, från Högvörd.
Palmstjerna, Bror Knut, hade inlemnat ett så lydande anförande: StatUtsk., som blott omnämnt de skäl, hvarmed jag motiverat min motion, utan att kunna ingå i vederläggning af desamma, anser sig likväl, med öfvertygelse derom, att Hr Ling icke ”lärer” låta efterkommande gå miste om frukterna af en vetenskap, den han sjelf utbildat och åt hvilken han egnat hela sitt verksamma lif, ej kunnat tillstyrkat något ytterligare anslag till författaren för att sätta honom i tillfälle att utgifva ett fullständigt gymnastiskt arbete, hvaraf den afhandling, som han förbundit sig att till trycket befordra, blott utgör en mindre del. Med den närmare kännedom, jag äger om ifrågavar. mans oafbrutna nit att gagna sitt fosterland och hans alltid växande ihärdighet, ju större hinder han har att bekämpa i banan för sin rastlösa verksamhet, instämmer jag gerna i StatsUtskrs öfvertygelse , att Hr Ling icke lärer låta efterkommande gå miste om frukterna af sina forskningar; ty jag hoppas, att om han ock aldrig upplefver den tid, då nationen med allvar vill tillegna sig hans erfarenhet, han likväl icke skall underlåta att nedskrifva sitt gymnastiska system till gagn för framtida generationer. Jag fruktar dock, att detta arbete aldrig kan komma att så fullständigt, som författaren uttänkt det, af trycket utgifvas, derest han icke af allmänna medel för ändamålet understödjes, medan han ännu äger förmåga att sjelf ordna sina ideer, och jag är fullkomligt viss derom, att han af skyldig känsla såväl för sin talrika, obemedlade familj, som för sitt eget honom öfverlefvande rykte, aldrig skall våga att med anlitande äf sin credit äfventyra utgifvandet af ett så vidlyftigt och, i anseende till det oundgängliga planchverket, kostsamt, vetenskapligt arbete. Jag har ingalunda väckt den motion, som föranledt ifrågavar. betänk., i någon hemlig afsigt att, under förevändning af understöd för arbetets utgifvande, tillskynda författaren en pecuniär vinst, utan endast med afseende å den allmänna nytta, som deraf otvifvelaktigt skulle sprida sig i flera riktningar inom nationen, för att skydda Hr
Den 5 Juli e. m. 357 N:o 15, i anledn. af väckt motion, ang:de förändrad plan för fängelse-reformens genomförande; och N:o 16, i anledn. af väckt motion om ersättning till Länsmän och Nämndemän i vissa fall, då de, i följd af deras befattningar, måste öfvervara ransakningar i brottmål. Föredrogs och bifölls Statsoch LagUlsk:ns d. 2 dennes på hordet lagda utlåt: N:o 17, i anledn. af väckte motioner om befrielse för dels alla rikets städer, dels vissa af dem, från skyldighet att bekosta fångars underhåll. Föredrogos men bordlädes ånyo, pä derom af Gr. Lagerbjelke, Gust., och Hr von Troil, Sam. Gust, gjord begäran, Bankoötsk:s d. 2 dennes på hordet lagde utlåt:n: N:o 52, i anledn. af f. d. Löjtnanten, Frih. C. J. Fleetwoods ansökning om eftergift af öfverränta å diskontlån; och N:o 53, öfver ett af förre Handlanden C. A. Gödecke gjordt ackordsanbud. Vid föredragning af BankoUtsk:s d. 2 dennes på bordet lagde mern. N:o 54, i anledn. af erhållen återremiss af utlåt. N:o 35, ang:de afskrifning af f. d. Handlanden M. J. Bergelins skuld lill Bankodiskonlverkel, vidblef R. o. Ad. sitt förut i ämnet fattade beslut, och lades delta mern. lill handlingarne. Föredrogs och bifölls BankoUtsk:s d. 2 dennes på bordet lagda mern. N:o 55, med hemställan om afskrifning af ett odlingslän. Uplästes ett af H r C a r 1 h e i m Gyllenskjöld, Henrik Adolf Oskar, inlemnadt sålvdande mern.: Hos II.
Snida*. tey och Ratsman , enär de I sina angelägenheter ej resa utom Länet; Bövandes dp i annat fall vara försedde med vederbörligt resepass^ chartgradt på sätt §. 14 här ofvan utsätter.. 1310 Alla Väifni,ngstvister med tillhörande utslag, samt hvad som rörer Saft petter-sju* deriVerket enskildt, eller i allmänhet; jemte Handlingar, som angå dervid anställde Tjensternäns och manskaps förrättningar vid sjuderiet, ehvad de innefatta redogörelse, handräcknings sökande hos Domare och Executorer eller annan åtgärd , eller o.ck åtal af fel och försummelser. X alla de fall der befrielse från Charta Sigillata äger rum för Kronans Manskap, bör den ock af Stadsoch Brandvakter åtnjutas. 14:0 De Fullmagter eller Constitutorialer, hvarmed en eller annan, likmätigt Författning garne eller serskildte hfådigste Förordnanden , på vissa år eller på behagelig tid, blifvit till pågon förrättning antagen, med nådig försäkran, pm befrielse från Charta Sigillata; och. 15:0 Alla afhandla,de och skrifne Lappsaker, då en främmande Lapp i saken är delaktig. AU annan eftergift , som i serskildta Författningar kan vara medgifven, är härigenom, upphof verl. §. 25. I alla de fa,II, der flere än en tillämpninga. f Förordningens föreskrift skulle kunna äga rum till Chartans beräknande, galle alltid den ,. efter hvilken afgiften b lifver högst. Och på det; missbruk ledande till Longi. Majds och Kro - JleyillninzsUisL Betiin&änderi. ioy pans förlust genom försnillning af stämplade fPappersafgiften må förekommas, skall dgf hädanefter åligga alla dem» som till Domstolar oell Embetsverk ingifva Handlingar, att forse desamma med den i Författningen stadgade ChatT ta Sigillata, och att, der beläggningschartor begagnas , ej allenast å sjelfva stämpeln teckna till Jivad Handling
Mr/:r>r ^vc> ,?o. och täcktes Longl. ^Ia^:t härökver, u^lpä Dess Ivrigs-Dxjleditions underdäniga föredragning, infordra Dögste Domstolens ^ttranile. I anledning härak anmälte Dögste Domstolen, medelst lVote utur Dess Drotoeoll kör den 22 januari ,336, sä vidt hiamereraren angiek, de körhällanclen, som vid granskningen ut handlingarne sig visat, nemligen: litt /)«/r/ertt>5 icke i nägot afseende kunnits hesvärad ritt hafva deltagit 1 Krigs-Lasseuren tillgre^^ oell förskingring ut honom anför trodda u^^hördsmedel, eller, elter erhällen kännedom derom, sökt hrottet dölja, utun tvärtom varit elen, 80iu, genom lios Krigs-Lollegiuin den 5 januari i83l gjord anmälan, söranledt halancens us>^täckande; älven8om att, sedan ak undersökningen i mälet är vorclet utredt, att försummat att, i öfverensstämmelse ined köreskrikterne i Lollegii ^rhets-ordning, tillhälla Lasseuren att genast i Lanken in8ätta de medel, 80m under den 16 Deeemher l83o och äter8täen<le dagarne ak 8amina är kor ^rtille, i-De^artementet8 räkning till Lassan inllutit, 8amt, dä dröjsmäl dermed inträliät, sadant hos Lollegium i hellörig till oell ordning anmäla,/)u/r/e^»§ till urskuldande ak denna försummelse uppgifvit: att 80m Ilakt uncier 8in värcl meclel, tillgörande llera Lollegii De^artenient, derigenom kommit i tillkälle att mecl det ena
Att veta sig vara fastlåst vid en qvinna, med hvilken han ej egde en enda gemensam beröringspunkt, var själsmördande. Men hvad var att göra? Jo, de följde hvar sin smak, gick hvar sin väg, och det hade de bort göra från början. Men det är ej ensamt bland de bildade klasserna sådana olycksaliga äktenskap ingås. Nej, samma öde drabbade 22-årige hemmansegaresonen Johan Petter Larsson. Fast den stackars mannen var det då mera synd om. Ty » far » nekade honom torparns Brita och tvingade honom att » slå hemmanen samman », hvilket ej kunde gå för sig med mindre än att gifta sig med grannens vindögda dotter, en ungdom på trettiosex år. Och nog fick den hårde fadern sin vilja fram. Men, o, hvad » de unga tu » se ' n gingo och sågo onda ut mot hvar andra! De liknade två dragare, som ej kunde trifvas att gå som par. De sletos och stretade åt hvar sitt håll, och oket tryckte förfärligt. Ej minst kändes det tungt för den stackars hustrun, ty inom allmogeklassen svarfvar man inte till fraserna så noga. Nej, der får man höra den osminkade sanningen. Och här lydde den: » Ja, si hade jag anat, att gården varit intecknad, så hade minsann inte far lurat mig till att ta ' dej, Lena. » De der orden brände sig in med eldskrift i makans själ, och der alstrade de bitterhet och hat. Men, besynnerligt nog, i bredd med att denna malört grodde i hjertat, ökades familjen år efter år. Och detta var i sanning beklagligt. Ty hemmets jordmån var ej danad att fostra några evighetsblomster. Sådana behöfva mycken sol, mycken värme och kärlig vård. Men intet af detta funno de i hemmet. Nej, fadern var kall och hård och modern slö och likgiltig. Följderna uteblefvo ej heller, i det att alla beklagade sig öfver » di illake ungera ». (S l u t i nästa n:r.) En hvar dagshistoria. Af L a u r a Fitinghoff. M e n när h o n suttit ( Ingen llqvld I förskott annons införes af 2 5 under öre I pr 4 - krona.
Majit täcktes vidtaga för ändamålet tjenliga åtgärder; och sedan Prcste-ständet, uti särskild underdånig skrifvelse, hemställt, om icke den önskade förbättringen af Kyrkolagstiftningcn borde inskränkas till vissa mindre detaljer, utan rubbning af sjelfva grunderna, enär »vår Svenska Kyrko-ordning, uppvuxen ur äkta religiös grund, i hela sin syftning och anda, förträffligt svarade mot vår Evangeliska Kyrkas behofa; uppdrog Kongl. Majit, under den 3 Maj 1824, åt en kommitté, att gemensamt öfverse och granska Kyrko-lagen och Ecklesiastik-författningarne, samt med förslag till nödiga ändringar inkomma, för att tjena till ledning vid den af Rikets Ständer äskade revisionen af Kyrko-lagarne. Den 8 April 1828 öfyerleinnade ock kommittéen ett utarbetadt förslag till Kyrko-lag och Ordning för Svenska församlingen. Emot detta förslag framställdes emedlertid af vederbörande konsistorier och åtskilliga enskilda medlemmar af presterskapet flerfaldig» anmärkningar; och, med anledning deraf, aflat Kongl. Majit den 27
Då vi nu icke ens hafva uågon allmän Brandförsäkringsinrättning för Släderne, så torde ett förtydligande eller tillägg af grunden, efter hvilken StadsEgendomens belåningsvärde skall utrönas, vara erforderlig, helst erfarenheten visat, att Brandförsäkringsvärdet ofta varit högre än vederbordt. Slutet af 2:dra punkten, som lyder: ”dock utan afseende för öfrigt i hvilken ordning inteckningen är beviljad,” synes äfven vara i behof af förtydligande, helst dessa ord kunde tydas derhän, att RiksgäldsContoret finge sista inteckningen. Grefve Horn, Claes Fredric: Jag vill blott tillägga några anmärkningar till Herr Rosenblads. Lika med honom finner jag alt 46 Ben 17. Fe b rb ar ii e. m. redaotionen af detta Utlåtande måste omarbetas, och tror att liela den citerade andra punkten i n § bör förkastas. De Talare synas mig hafva rätt, som yrkat att inga vissa upplåningsterminer må stipuleras, utan att de rättas efter lånereqvisitionerne, emedan eljest kunde hända, att RiksgäldsContoret, vid något tillfälle, hade ett större capital odisponibelt och placerade det på en enda hand emot mindre säkerhet, än sorn kunde erhållas på flere händer. Jag instämmer äfven med dem, som anse, att upplåningen bör rätta sig efter utlåningen, och anhåller att Utlåtandet må återremitteras. Friherre Åkerhjelm, Gustaf Fredrik: I afseende på bestämmandet af grunder och verkställighet för uppoch utlåningen, har Utskottet föreslagit så stor latitud för Fullmägtige i RiksgäldsContoret, att föga synes vara alt dervid tillägga. Dock måste jag, såsom för det närvarande, i följd afRidderskapets och Adelns förtroende, en af dessa Follmägtige, fästa mig vid den af Friherre Cederström omnämnde punkt, angående tjenstgöringsskyldigliet föt Bankens Tjenstemän i RiksgäldsContoret vid den der blifvande utlåning.
Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. D. Efter uppläsning af Höglofl. Ridderskapets och Adelns Protocolls-Utdrag för den 17 i denna månad, om Grundlagarnas titulerande vid skeende omtryckning , och deras benämping i eder och andra officiella handlingar, fann Borgare-Ståndet för godt, att till alla delar instämma uti det beslut Höglofl. Ridderska^et och Adeln i dessa afseenden fattat. Ut supra. Ex Protocollo « Carl Magn. Robsahm> S. © JJen 20 Juli. o S, D. A nyo föredrogs Banco-Utskoffets dea 17 Juli, pä' bordet laggda Memorial af den 13 i samma månad, i anledning af åferremiss å Utskottets’ Betänkande om Malmö Discont Verks ■utlåning i 3 proCents Reverser på gine månaders förfallotid ; hvarvid, med bifall till förslaget om en extra biträdes-summa från Banken till Disconten af 100,000 R:dr intill 1816 års. slut, Borgare-Ståndet, i följd af Revisorernes åt Discont pirectionen redan meddeldta decharge, fann all fråga om ansvar för Directionens föra vältning till och. med 1814 års slut, samt förde ifrågavarande Reversernas lifgifvande, böra; förfalla, Eanco-Utskottet dock öppet lemnadt, att om det reglementariska af Disqont-rörelsen i Riket med särskildt utlåtande inkomma. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S, D„ Bi föllos Stats-Utskottets Betänkanden af den 1 5 Juli, hvilka den 17 lades pä bordet och nu her föredrogos, i anledning af Kongl. Majus, ."Nådiga Proposition, angående: 1:0 Utbetalningen af f. d. Kongl. Familjens arf efter Högstsalig Hennes Majit Enke - Drott» ningen; och 8:0. Understöd för Hjelmare Slussverk. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn.
Jag har ofta m e d mina unga frubekanta talat o m denna sak och alltid till efterrättens försvar fått den invändningen, att alla slags köttsoppor bli så dyra, o c h hvartill skall allt det m y c k n a soppköttet användas? Jag vill härmed lära eder ett sätt att åstadk o m m a några utmärkt goda o c h d o c k billiga o c h starka soppor. K ö p hos hvilken slaktare s o m helst för femtio öre så kallade köttben, d. v. s. de ben, från hvilka skurits biff eller kött till malning. K ö p så för 35 öre grönsaker af alla möjliga sorter till grönsoppa. Låt slaktaren klyfva benen m y c k e t väl o c h låt d e m sedan koka tillika m e d selleri, purjo, en stor m o r o t, en palsternacka o c h, o m det finnes, en väl skrapad ostkant. Denna senare gör soppan blank o c h klar. Soppan bör koka omkring sex timmar, innan den silas upp, samt väl skummas. Ni har nu en stark, klar buljong, s o m räcker i ett mindre hushåll för tre middagar, vare sig s o m klar buljong i koppar, då den bör färgas litet m e d soya, eller s o m juliensoppa. Medan de kokta benen ännu äro varma, slås öfver d e m tre liter vatten o c h kokas däraf en god efterbuljong. Till denna senare kokas n u alla de öfriga grönsakerna m e d litet smör, soppan redes m e d några skedblad mjöl, o c h när den skall serveras, vispas den u p p m e d tre äggulor o c h grädde samt saltas o c h kryddas med hvitpeppar. Ni har nu en utmärkt god Victoria-soppa, s o m jag är öfvertygad o m skall falla edra män m y c k e t i smaken. Det kött, som sedan skrapas af benen, använder man till korfkaka, sillsallat eller sillbullar. På den uppsilade klara soppan bildar sig en tumstjoek hvit IDUN 46 flottkaka, som i dessa dyra smörtider j u k o m m e r bra tillpass till stekning o c h äfven kan användas till bakning.