Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D. Föredrogos ånyo och bi föllos Stats-Utskottets Utlåtanden: N:o 106, i anledning af väckt motion, angående bidrag till underhållande af Hallsnäs bro i Jönköpings län; N:o 107, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående understöd till Hospitals-fonden; N:o 108, i anledning af väckt motion om anslag till premier för skogsplantering; N:o 109, i anledning af väckt motion om ersättning och belöning åt Professoren B. 0. Nycander, för en af honom uppfunnen rösträkne-machin; och N:o 110, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om anslag till uppförande af en ladugårdsoch en mejeri-byggnad vid Ultuna Landtbruks-institut. S. D. Föredrogs ånyo Utdrag af Protokollet, hållet hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln den 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 13, 15, 16 och -17 sistlidne Maj, och innefattande bemälde Riks-stånds beslut, i anledning af Bevillnings-Utskotlets Betänkande N:o 3, angående Tullbevillningen. jemte inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att instämma i Ridderskapet och Adelns beslut, i fråga om 5 och 13 af full-taxe-underrättelserna, samtden underdåniga skrifvelse, som eger sammanhang med 12 § af nämnde underrättelser. 5 och 13 g§ af Tull-taxe-underrättelserna voro af Borgare-Ståndet återremitterade, hvadan, och då definitiva beslut icke ännu voro af Ståndet fattade, Ridderskapet och Adelns inbjudning i dessa delar lades till handlingarne; hvaremot och enär Borgare-Ståndet, hvad beträffar den underdåniga skrifvelsen, i sammanhang med 12 § af Tull-taxeunderrättelserna, i sak fattat enahanda beslut, som Ridderskapet och Adeln, detta sistnämnde Stånds antagna redaktion af Borgare-Ståndet godkändes.
Sur uttryckta önskan, hafva ock, på K. M:s befallning, Krigsoch Kammar Collegierna inkommit med Betänk., huru den för en allmän reglering af befälets aflöningsförhållanden nödig befunna upskattningen af indelta armeens boställen kunde på tillförlitligaste sätt verkställas. Derefter har ock Utlåt, blifvit inlördradt från OfverDirektören vid Landtrriäteriet rörande de kostnader, sorn skulle föranledas, för den händelse de af arrnéens boställen, som saknade kartor, skulle blifva dermed försedda. Sedan dessa handlingar inkommit, har tagits i öfvervägande, huru och på hvad sätt ilrågav:de upskattning af arrnéens boställen lämpligast borde verkställas; ty en hvar måste inse, att åtskilliga åtgärder måste föregå, innan frågan kan komma till slutligt utförande, äfvensom att dessa åtgöranden icke kunna ske så synnerligen hastigt, enär det här ifrågaställda innefattar en ganska väsendtlig och betydlig förändring, att nemi. upskatta Statens jordegendom uti olika län och dervid hafva till ögonmärke, att upskattningen, oaktadt mängden af olikartade förhållanden å olika orter, likväl kommer att ske efter en och samma plan. För möjligheten af att kunna upgöra ett dylikt förslag och detsaromas verkställande, synes mig ovilkorligen nödigt, att man fullständigt känner dessa jordrymder samt deraf ingående särskilda jordinkomster. Detta har ock varit orsaken, hvarföre ett förslag blifvit inför K. M. framstäldt om kartläggning af arméens boställen. Dervid har man dock sökt, att, så mycket möjligt varit, inskränka denna kartläggning, enär den skillnad, som kunde upkomma genom att icke kartlägga de mindre jordlotterna, ej kunde i någon väsendtligare mån inverka på det hela. Till följd häraf omfattar förslaget endast de arméens boställen, som utgöra ett hemman eller derutöfver samt icke redan hafva kartor. Den erfarenhet och säkrare kännedom, man genom dessa mått och steg kunde ernå rörande tillgångarne af arméens boställen, vore så mycket mer önskvärd, som allmänheten eger de mest olika föreställningar i afseende å verkliga tillståndet uti berörde hänseende.
Motionären har derföre föreslagit, att de för skollärarnes bildande befintliga Seminarier, sådane de nu äro ordnade, måtte med snaraste indragas; men då det likväl, afven med afseende å Herr Hjertås ofvan anförda förslag om fruntimmers antagande att förestå folkskolor, torde blifva af vigt, att personer, som känna sig kallade lill det dyrbara värfvet att upplostra barn, men sakna de dertill erforderliga insigter och kunskaper, må ega tillfälle att sådane förvärfva, har motionären tillika hemställt, att af de tillgångar, sorn de indragne Seminarierna gjorde påräkneliga, en summa al omkring 3,000 R:dr R:ko skulle ställas till Kongl. Majrts förfogande, för alt, der omständigheterna dertill för - 12 Sammansatta Stals-, Bevilln.- samt Allm. Be sr.- och Ekon.-TJlslc. Bet. Jtf! 19. anledde, kunna användas såsom understöd åt lämplige och nitiske personer, män elier qvinnor, hvilka hvar (ör sig anmälde sig vilja upprätta undervisnings-anstalter för bildande af folkskolelärare eller lärarinnor; varande följande närmare föreskrifter af motionären förslagsvis uppgifne, nemligen: att, om dylik läro-anstalt, som nyss nämndes, pröfvas behöflig, kungörelse derom öfver hela Riket skulle meddelas, på det sökande till föreståndare-platsen dervid må kunna fritt anmäla sig och tillfälle blifva att erhålla till dessa platser fullt värdiga personer; att för dylik befattning skulle anvisas årligt arfvode, lämpadt efter omständigheterna och ej öfverstigande 400 R:dr för man och 266 R:dr 32 sk.
Dan 13 December e. m. 641 Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Det må visserligen medgifvas att, såsom Hr Fåhraeus anmärkt, redaktionen af den föreslagne § kunnat vara fullständigare upställd, men jag tror likväl icke att något missförstånd af d-ensamma bör kunna äga rum. Tillägget till denna g, som med kursiv stil är utmärkt, lyder som följer: »Till lärare-beställningar och öfrige tjenster vid inrättningar för slöjd eller skön konst, äfvensom till läkare-befattningar, äger Konungen utnämna äfven bekännare af annan troslära än den rena Evangeliska.» Detta stadgande tyckes mig temligen bestämdt uttrycka hvad som dermed menas. lag medger att det kan anses icke hänga rätt tillsammans med en föreg:de mening i samma §, men då likväl detta stadgande är bestämdt och Hr Fåhraeus, hvilken är den ende som hittills yttrat sig mot §:n sjelf erkänner nyttan af den föreslagna förändringen, så skulle jag tro, att R. o. Ad. icke bör af den mindre noggranna redaktion, som här är iakttagen, låta förmå sig att afslå densamma, enär det är ganska sällan som R. St:r komma i tillfälle att antaga någon förbättring i grundlagen. Då således genom denna förändring ett steg tages i framåtskridandets och humanitetens intresse, anser jag orätt att afslå densamma, derföre att den icke är så väl uttryckt som den kunde vara; men det låter sig ju göra vid en blifvande Riksdag att få en bättre upställd redaktion. Jag tillstyrker bifall till den föreslagne §:n. Frih. af Ugglas, Curt Grustaf: Jag för min del gillar förändringen i sak och har till och med såsom ledamot af Const.- Utsk. vid förra Riksdagen tillstyrkt att densamma skulle utsträckas ännu längre än som nu skett; men oaktadt jag gillar sjelfva saken, kan jag icke annat än instämma med Hr Fåhraeus; ty redaktionen är onekligen af den beskaffenhet att jag verkligen icke tror det kunna gå an att låta den inflyta i grundlagen. Frih.
Förvaltnings-kostnader, specielt påförde denna Rörelse: (Se Specification hvad året 1834 be träffar’-} ••«... ... Vinst Som blifvit: På särskildt Conto afsatt, för att i stadgad ordning till Banken lefvereras *) Året 1834. Arfvoden Porto Fördelning på Districter, Näringar och Yrken af de vid Götheborgs Låne-Gontor vid slutet af år i832 utestående samt vidare af de under åren i833 och i834 utgifne Lån, mot Reverser och Borgen, enligt gjorda Anteckningar. (Se i83a års Revisions-Berättelse.) Vid slutet af Under loppet af År 1832. Antal. Summ a. Antal. Summa. Antal. Summa. Utestående Lån mot Reverser och Borgen Utgifne Götheborgs Stad » >> Län Elfsborgs „ Sammandrag öfver de i Malmö Låne-Contors Rörelse begagnade Bankens Fonder, afkastningen deraf och dess användande för åren 1882, i833 och 1834. (Tonsättning fran i832 års Revisions-Berältelse.) l:o Utlåning mot Reverser och Borgen. Sktild: Till Vexel-Banken, för begagnadt Creditiv . „ „ „ för utelöpande Assignationer och Atlcsler „ Lane-Banken, för balancerad vinst „ Omsällnings-Sökande, för inbetalda medel intill dess slulliqvid följer . Tillgång: Cassa-Behållning Utestående Lån Fordran hos Verkets f. d. Kamererare Lindstedt, i följd af yppad Balance Hos Vexel-Banken inneslående , . På Lagsökning beroende Inkomst: Influlne Räntor „ Lagsöknings-medel , Hyres-raedel Utgift: Förvaltnings-koslnader (Se Specifikation*5 , , , ; *».■■ - Vinst Sorn blifvit använd: A') Till godlgörelse för Discont-Verkels förlust genom återställande af innehafde Skuldförbindelser ulan erhållen valuta, enligt nådig Dom af Kongl. Maj:t i samband med f. d. Ka iner.
I 5:o att delta ej alltid skett i förestående Betänkande; samt 6:0 att dessutom de liufvudsakliga moliver, som i Utskottet anförts vid öfverläggningen om volerings-propositionerna rörande vestra stambanan, bort i Betänkandet utsättas.» STOCKHOLM, TRYCKT HOS IOH. BECKMAN, 185 7. Siats-Utskottets Utlåtande N:o 98. 1 Vo SH. Ank. till Exp.-Utsk. den 27 Juli 1857, .kl. 5 e. m. V ' . ' Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående utförandet på enskild bekostnad aj vissa delar utaf stam-jernbanorna. (Rgs Afd.) Såsom Prosten Schram erinrat i en inom Preste-ståndet, under öfverläggningarne om de i Stats-Utskottets Utlåtande N:o 62 behandlade ämnen, väckt motion, för hvars hufvudsakliga innehåll och syftemål detta Utskott, efter erhållen remiss å densamma, nu får redogöra, förklarade Rikets sednast församlade Ständer, uti deras underdåniga skrifvelse N:o 184, med hänsigt till ifrågakomtnande jernvägs-anläggningar inom Sverige, att, oaktadt den antagna och fastställda grundsatsen, att alla stambanor dädanefter skulle anläggas och utföras genom Statens omedelbara försorg, och fastän de med dessa anläggningar förenade kostnader följaktligen borde i allmänhet bestridas af Staten, skulle dock vissa delar af sådana jernbanor få utföras på enskild bekostnad emot rättighet för Staten att de sålunda anlagda bandelarne, efter deras fullbordande, inlösa i den ordning och på det sätt, som för hvarje särskildt fall, före anläggningens företagande, blifvit stadgadt.
Då man vet, att Storfurstendömet Finland icke får exportera spanmål till Sverige; då man vet att utländska Ostersjöhamnarnes sädespris äro högre än i Sverige, dock med undantag af Esthlands och Lifflands hamnar, men hvilkas exporthandel föga kan såsom påräknelig antagas, när snart nog en Engelsk flotta torde hindra denna trafik; — då man vet att i närvar.-de stund från Skåne icke importeras, utan tvertom exporteras, ganska betydliga qvantiteter spanmål; dä man vet, att i flere bland Rikets provinser priset är i fallande; så frågar jag, hvad nöjaktigt skäl R. o. Ad. äger, att göra ett inpass i grundlagens noggranna tolkning och efterlefvande, lill förmån för Gr. Posses motion? Jag inser det icke, och har ännu ett ytterligare skäl för denna min åsigt, nemi. det, som jag ofta tagit mig friheten att för R. o. Ad. framhålla: — att då raan vill gifva stöd åt en nyttig sak, skall man göra det på ett ändamålet värdigt sätt, och som med någon sannolikhet leder dit. Följderne af den åtgärd, hvarom Grin vill att R. St. skola hos K. M. framställa en underd. anhållan, blifva, jag är derom öfvertygad, att priset väl till en början komme att falla; men efter en ganska kort tid, och då erfarenheten snart skall visa, att någon spanmål icke importeras i landet, kommer denna erfarenhet åter att medföra en hastig stegring af spanmålspriset; hvarigenom det goda syftemål, motionären åsyftat, sålunda tillintetgöres. Det är för öfrigt en gammal och erkänd sats, att man måste Den 25 Februari e. nr. 359 undvika täta rubbningar i bestående lagstiftningsförhållanden; och då man lemligen tydligt kan förutse, att en sådan rubbning icke medför de fördelar, man åsyftat med densamma, är det så mycket angelägnare att förebygga sådane i sig sjelfva förhatliga och vådliga åtgärder. Jag tror således K. o. Ad. göra rätt i att utur formel synpunkt vägra remiss å ifrågavar:de motion; och anser sådant äfven utur synpunkten af innehållets beskaffenhet vara för det allmänna en vinst. Gr.
I afseende å.ter på sjelfva Motionen om beviljande af 2,000 R:dr förlägs-summä till tryckning af ofvannämnde Historiska Samlingar, är Utskottet af dess förut yttrade tanka, att något sådant särskildt anslag ej är lämpligt, utan anser, att om Kongl. Maj:t, på vederbörandes underdåniga anmälan, i Nåder finner godt att arbetets utgifvande å Trycket understödja, äger Kongl Maj:t äfven härtill erforderlig tillgång af den till extra utgifter på Stat anslagna summa. Hvilket vördsammeligen underställes Riksens Höglofl. Ständers bedröfvande. Pä Höglofl. Biddersk. pch Ad. Ledamöters vägnar Carl de Geer. Pä Vällofl. BorgareStåndets Ledamöters vägnar Garl fr. fandberg, På Hdgv. Prest-Stårndets Ledamöters vägnar Guslaf Murray. På Hederv. Bande.» Ståndets Ledamöters vägnar And. Sandsten■> C. Tunelius» Uppläst hos Höglofl. Ridd. och Ad. den 7 Juli. Högvörd. Krest-Ständet den 7 ,—: Vällofl. Borga re-Ständet den 9 :— Hcderv. Bonde-Stlndet den 7 Riksens Högloft. Ständers Stats-Ut' skotts Betänkande, i anledning af' En af Rikets Herrar, Öfverste-Marskalken m. m., Herr Grefve E> Ruuths, till Utskottet inkomma ansökning om prolongation med afbetalningarne pä de f ine Lån, sorn Hans Excellence. uti Riksgalds-Contoiret innehar.
Nu har likväl ej, såsom jag hört, någon anmärkn. blifvit framställd emot dessa 100,000 r:dr, och jag måste gifva tillkänna, att det, i min lanke, skulle vara mindre väl beräknadt, 0111 R. St. ville för hvarje särskildt fall höja anslaget med -Jtdel, utan alt R. St. gjort sig mödan att tillse hvilka inkomster vi hafva. Det kallar jag nästan att slumpa med utgifterna, att sålunda blunda för inkomsterna, då likväl hvarje försigtig och klok hushållare måste beräkna huru stora inkomster han har. Man måste naturligtvis tillse, att utgifterna ej komma att öfverstiga inkomsterna. Om vi nu på hvarje nummer i betänk, öfverskrida de föreslagna anslagssummorna, så måste de herrar, hvilka derpå yrka, hafva uti reserv afsigleri att på något sätt återtaga på litt. B, C, D, E eller F hvad man skänker bort på litt. A. Jag tror att detta ej är det rätta, och att vi noga måste betänka oss derpå. För öfrigt mäste jag erinra, alt då anmärkmne framställdes emot Ulsk:s förra betänk., så tillhörde jag alltid det parti, som yrkade fyra år. Då hörde jag till minoriteten, nu hör jag till majoriteten, men om vi fästa uppmärksamheten på de återremisser, som ankommit ifrån RiksStm, så antyda de visserligen antingen på fyra eller också på fem år; men då man hufvudsakligen skall Den 20 Mars f. m. skall Ii afva afseende på tiderymden emellan detta riksmöte oell det nästa, hvilket ovillkorligen inträffar år 1Ö45, sä äro fyra år i min tanke här den lämpligaste tidsbestämmelsen. Jag är sålunda af den öfvertygelse!!, alt det ligger en riktig oell klok statsekonomisk princip till grund för delta tillstyrkande af fyra år, eftersom extra-statsregleringen verkligen är beroende af en tillfällighet, emedan det belt och hållet ankommer på R. St. alt densamma uppgöra eller ej.
Ridd.Secret. tillkännagaf, alt BondeSt., etil. prot.utdr. af den r4 dennes, med bifall till det sednare af de i meni or.' framställda tvänne alternativ, att prenumeration å hillänget till RiksSt:ns protocoll för innevar. riksdag bör öppnas, enl. samma grunder, som under den nästföregående, ansett bestyret dermed böra uppdragas åt Riksg.cont. Rörtde de öfriga Ståndens beslut i ämnet kunde, för det närvar., ingen upplysning lemnäs. Gr. Cronstedt: Då ärendet förevar i Utsk., yttrades af pluraliteten den åsigt, att Utsk. icke borde anse sig bundet af förra Ständers beslut, så till vida, alt Utsk. nu vore förhindradt att tillstyrka ändamålsenligare föreskrifter i detta afseende, än dem som 1828—183o årens Ständer le.mnat. Jag var af denna åsigt, ehuru jag, lika med Utsk:s ordför., Gr. Frölich, tror, att Utsk., utan att underställa frågan R. St:s bepröfvande, kunnat saklöst följa den af 1828— i83o årens Ständer lemnade föreskrift, helst denna föreskrift var tillkommen till följe af Utsk:s hemställan örn behofvet af stadganden att äfven vid blifvande riksdagar tillämpas. Men då Utsk., samma föreskrift oaktadt, vid sista riksdag ansett sig (i mern. N:o 3o af den ig Maj 1835) böia till R.
I båda fallen blir det a:ne jordägare, hvilka äga lika mycket, som en ägde förut; men i det förra måste hvardera af dera blifva jordbrukare, eller anskaffa och efterse sin arrendator; i det andra åter kan den ena, som för landtmannayrket äger kunskap och böjelse, få drifva detsamma i en större och förmånligare scala, utan att underkasta sig ett arrendes osäkerhet. Den andre åter, som vill egna sin tid åt något annat, är säker att, oberoende af ali personlig noggrannhet eller försummelse, uppbära sin inkomst och, om han åter behöfver förbyta sin egendom i rörligt capital, är viss på att lätt och hastigt vinna sin önskan; ty i stället för de kinkiga och besvärliga undersökningar, som åtfölja en egendomshandel, behöfver köparen här endast några ögonblick för att granska ett papper. Ingen egendom är således hvarken skapad eller förintad genom sjelfva hypothiceringen; det är endast en del af den förut befintliga, som blifvit iklädd en för den icke jordbrukande ägaren beqviimare form. Likasom myntets pregel, utan vägning och smältning, genast tillkännager, huru mycket silfver det innehåller, så förvissar äfven hypotheksbrefvet, utan omgång, sin innehafvare om den revenu, han påräknar. Om nu de för en verklig statsskuld utgående räntor utginge ensamt af jorden, vore skillnaden ingen annan, än att den directe jordägaren i ena fallet försålt, i det andra blifvit beröfvad en del af sin egendom. Men förhållandet blifver vida värre derigenom, att förhöjda skatter ej ensamt kunna läggas på jorden, utan hufvudsakligen komma att trycka industrien, d. v. s. allt arbete inom landet. Ett egentligt statspapper representerar sålunda ej endast en andel i all Rikets jord, utan äfven äganderätten till en del af alla folkets arbeten, hvilket står i rak strid med ett af samhällets hufvudvilkor, som är att hvar och en, så vidt som möjligt, må få åtnjuta frukten af sina mödor.
Stat af ett förut utgående extra anslag till kompletterande af beväringsmanskapets reservförråd, samt Tjugondefjerde punkten, sednare momentet, angående ifrågaställd förhöjning af förslagsanslaget till reseoch traktaments-kostnader, hafva blifvit återremitterade, de första två punkterna af Borgare-Ståndet samt sistnämnda punkt och moment af Ridderskapet och Adeln; men som desamma äro af tre Riks-Stånd godkände, kunna, jemlikt 75 g Riksdags-Ordningen, återremisserne icke till någon åtgärd föranleda. Öfrige punkter af Betänkandet M 69 äro af samtelige Riks-Stånden antingen godkände, lagde till handlingarne eller annars lemnade utan anmärkning; hvadan något vidare yttrande från Utskottets sida öfver dessa punkter icke erfordras. Reservation: Vid åttonde punkten: af Herr Gråd, J. F., som åberopade siri förut i ämnet afgifna reservation. Häruti instämde Herr Berger, A. A. M 183. Ank. till Exp.-Utsk. d. 17 Juli 18S4, kl. 8 e. m. Utlåtandei anledning af återrernisser af Betänkandet 71, angående reglering af utgifterna under Riks-Statens 6:te Hufvudtitel. (U. A.) 2:dra punkten, rörande anslaget till och reglering af Bergs-kollegium med Bergslags-Staterna, har blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet återremitterad, i följd af deremot framställde anmärkningar, innefattande hufvudsakligen: att, sedan vid 1847 och 1848 årens riksmöte Kongl. Majit i Nåder föreslagit Bergs-kollegii förändring till ett embetsverk med fåtaligare personal, men Rikets Ständer, som då arisågo den kollegiala formen böra bibehållas, icke dertill lemnat bifall, samt Statsanslaget till Kollegium vid sednaste Riksdag blifvit nedsatt,' med begäran derjemte att Kongl.
Slutligen kan jag ej dölja det vidriga intryck det gjort på min känsla, att en fader protesterar emot alt ett anslag går till hans barn. Jag är också far, och jag kan ej annat än vid detta tillfälle erinra mig det bekanta yttrandet: Hvad j gören den minsta af dessa småj det håfven j ock gjort mig. Grefve von Rosen: Jag skall ej trötta Ridderskapet och Adeln, ty jag är förekommen af Herr Munck af Rosenschöld i den vederläggning han gjort af Herr von Hartmansdorffs yttrande. Då man, såsom Herr von Hartmansdorff, åsyftar Bankens säkerhet, får jag erinra, att den på intet vis här riskerats, äfven med en annan utgång af saken. Han har yttrat, att Herr Adlerstam känt författningen och ansvaret för dess försummade iakttagande, men det har jag mig icke bekant. I alla fall har hans begrepp om författningen två Domstolars mening för sig. Herr Ribbing: Det var den siste Talarens yttrande, alt BancoFullmägtige ej skulle riskerat något, i fall de ansett, att Herr Adlerstam fullgjort formaliteterne, som jag vill fästa mig vid. Jag får blott erinra, att om Fullmägtige godkänt den mening, att galdenären skulle få uppgöra sina 7» Den 28 December e. m. liqvider i Banken, hade de riskerat, att alla öfrige gäldenärer utfordrat sina fordringar, och de hade säkerligen blifvit tilldömde ersättning utur en pant, med hvilken Banken så förfarit. Det är blott, på det inga förvillelser må äga rum, sorn jag ansett nödigt yttra detta. Herr von Hartmansdorff': Grefve von Rosen här instämt i den så kallade vederläggningen af mitt anförande. Jag vet ej, att den bestod i något annat än påståendet, att saken hade 2 sidor. Så måtte det förhålla sig med hvarje rättegång, emedan en dylik ej kan uppkomma med mindre än 3 parter, som framställa saken på lika många sidor. Såsom skäl för Herr Adlerstam, att få annu större gåfva, har man anfört, att han icke varit Jurist, och alt man ej borde fordra att han skulle känna författningarne.
PrästeStåndet samt V„ BorgareStändetj i hvilket fall denna fråga likaledes genom 3 Stånds beslut varder afgjord. I frågan om lönevilkören för de öfrige 3 Genera'erne, nemi. Cavalleri-Inspecteuren > General-FältTygmiistaren och Generalen för Fortification, hvilka lonevilkor Utskottet föreslagit till 45oo R:dr för hvardera, utom resekostnadsmedel, som efter räkning bö - 4g6 Stats-U tskottets ra utgå, liar H. R. o. A. bestämt Summan till 5ooo men II. PrästcStåndet och V. Ii orga reSt an det bifallit Utskottets tillstyrkande, samt II. BondeStåndet åter afslagit all tillökning å Stat för desse Generaler. Till följd häraf ocb då de 3 första RiksSlånden äro i så måtto ense, att de alla ansett löner för desse 3 Generaler skola på GeneralsStaten uppföras, finner Utskottet sig böra inbjuda R. o. A._, att, med frånträdande af sitt förut fattade beslut, instämma med H. Pr åsteStåndet samt V. B or g are St ände t då genom 3 Stånds beslut varder gilladt äfven livad Utskottet i afseende på beloppet föreslagit; men skulle R. o. A. icke finna sådant lämpligt då lärer Votering af Förstärkta Stats-Utskottet böra anställas öfver den proposition: i:o Den, som bifaller, att CavaUeri-Jnspcctcurciis General-FciltTy ginus tarén s och Generalens för Fortification lönevilkor blifva för hvardera 45oo l!:dr, utom Résekostnadsmedel, som efter räkning böra utgå, voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej; blifva desse Generalers lönevilkor, utom resekostnadsersättningen , för hvardera 5ooo R:dr.