Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kommitterade hafva der - 119 före, till underlättande af en dylik tidigare afgång inom kaptensgraden, der fördelen häraf företrädesvis är stor, ansett nödvändigt, att särskildt bestämma, såsom afkortad pension i denna grad, det här ofvan föreslagna beloppet 1,200 Rdr, hvilket bör få uppbäras efter fyllda 50 lefnadsår vid den indelda arméen och Wermlands fältjägare-corps. Den till pension berättigande lefnadsåldern inom den öfriga arméen, nu lika med pensionsåldern vid den indelda, anse kommitterade, med skäligt afseende på tjenstgöringens trägnare beskaffenhet vid den förra, böra bestämmas, uti alla grader och i hvarje fall, 2:ne år lägre än hvad som vid indelda arméen blifvit ofvan föreslaget, dock att härifrån må undantagas regementsoch corps-chefer af öfverste-grad, hvilka enligt kommitterades åsigt böra blifva berättigade till full pension vid samma lefnadsålder inom hela arméen. Tjensteåldern, på hvilken i än större mån bör inverka tjenstgöringens mer eller mindre trägna och ansträngande beskaffenhet, anse kommitterade, jemlikt hvad dels nyss om lefnadsåldern blifvit yttradt, dels redan nu eger rum beträffande underbefäl och manskap, böra bestämmas längre vid den indelda arméen och Wermlands fältjägare-corps än vid den öfriga arméen, och föreslå i sådant afseende 30 år vid den förra och 25 år vid den senare såsom kortaste tjenstetid. Härigenom skulle, utan någon ändring i det nuvarande förhållandet vid den indelda arméen, 5 år nedsättas i befälets tjenstgöringstid vid den öfriga arméen. Genom att sålunda nu hafva föreslagit pensioner någorlunda tillräckliga för sitt ändamål, hafva kommitterade velat göra det möjligt för tjenstemannen att, sedan han uppnått full pensionsålder i sin grad och icke längre eger förmåga att tjensten väl bestrida, kunna derifrån afgå och lemna rum åt yngre och oförsvagade krafter.
/ Tvänne större bomullsspinnerier, det ena vid Thorshag i Qvillinge socken, det andia i staden tillhörigt ett bolag, under firma Bergs Aktiebolag, öka oupphörligt sin tillverkning, som år 1855. roed 330 arbetare, utgjorde 1,210,492 U. till värde al 595,544 R:dr 14 sk. 7 r:st. På bruket Holmen, beläget inom staden, är ett bomullsspinneri för 20,000 spindlar så nära färdigt, att det sannolikt redan innevarande höst kan börja sin verksamhet. Bomullsväfvériet i qvadraten Kullen grundades år 1854 af ett aktiebolag och har nu 255 stolar samt en arbetsstyrka af 192 personer, men tillbygges redan för att inrymma ett mer än dubbelt antal stolar. Dess tillverkning uppgick sistlidue år till 1,286,609 alnar i värde al 323,895 R:dr 6 sk. De tvänne i staden befintlige tricot-fabrikerna hafva under år 1855 sysselsatt 278 personer och åstadkommit en tillverkning i värde af 110,721 R:dr 34 sk. I öfrigt äro att anmärka följande fabriker, nemligen för: Socker och Sirap, med 52 arbetare och sistlidue ur en tillverkning i värde af 388,086 U:dr 22 sk.; Snus och Cigarrer, med 43 arbetare, ocb tillverkningsvärde af 139,093 R:dr 29 sk. 4 r:st.; Papper, med 72 arbetare och 112,520 Pcdr tillverkningsvärde; samt Machinerier och Bedskap med 97 arbetare och ett tillverkningsvärde af 105,830 R:dr 16 sk. Skeppsbyggeriet har lemnat jemn sysselsättning så väl vid Motala mekaniska verkstads varf i Norrköping, sorn det så kallade gamla varfvet, så att en stor verksamhet i synnerhet å del förra varit rådande. Under sistlidue Berättelse öfver Östergöthlands Län för åren 1851—1855.
Utskottetfår i anledning häraf vördsamligen upplysa, att Kongl. Maj:t, genom Dess LandtbruksAkademi, redan behagat föranstalta derom, att hvarje Läns Hushållningssällskap, dels, redan af sådana modeller eihållit ett exemplar, dels kommer att erhålla dem, så fort de hinna förfärdigas, och att HushållningsSällSkaperne blifvit anmodade inrätta verkstäder, för att till Dänens behof låta förfärdiga nödiga redskaper efter dessa modeller, och till lindrigare pris, än i hufvudstadenär möjeligt; beroende det således, dessutom^på hvarje HushåilningsSällskaps eget nit och åtgärd, att, intill dess sådana Verkstäder hinna fullkomnas,( inrätta sin Modelkammare, och befordra de försända redskapernas kringspridande på ett, emot Länens olika locaier och innevånarnes beqvämlighet motsvarande sätt, utan att" nl~- gra allmänt gällande föreskrifter i detta fall böra, eller lämpligen kunna vidtagas. Och då således, i Utskottets tanka, tillräckliga åtgärder till vinnande af det, i Memorialet åsyftade, ändamål, synas vara redan vidtagne, linner Utskottet icke anledning, att, rörande detta ärende, något vidare tillstyrka eller föreslå. Dock varder detta Riksens Höglofl. Ständers eget ompröfvande vördsamligen öf•verlemnadt. Stockholm den 4 Febr. 1818, fiesv. och Ekon, Utsk, Betänkanden• 13.5 N:r 54, Besvärs-och EkonomiUtskottets utlåtande i anledning af väckt fråga om utfärdandet af en förordning rörande Vattenverks
» J a g vet icke », svarade hon, naturligtvis radd att saga ut sin Det är ju så med de flesta fruntimmer. Jag tycker det åtminstone&gt;, fortfor jag, glad att liafva ett samtalsamne, ty visserligen ä r var värdinna i afton icke öfver sig liflig, ja hennes ansikte ar till och med stelt och, oss .emellan sagdt, något tråkigt, men det återspeglar dock i vissa ögonblick en sjal. Men det där, - hvad återspeglar det? Ingenting, i mitt tycke. Det är uppenbarligen måladt af - eii obetydlig konstnär, det slår ej fel. Vet ni kanske namnet på artisten?, » Det star visst M. V. i ena hörnet af porträttef.~ &amp; I. V. Hvem kan det vara? J a g känner ingen portrattmå- Inre med dessa initialer. Men livein konstnaren än är, jag tycker att lian niisslyckats. Hvad tycker ni, fröken? ; &gt; » J a, - kanske - jag vet icke - somliga finiia det mycket likt. och för att vara så litet iitfördt. a » Ja, det ar litet utfördt, inen ända - och det är detta soin gör ett så otillfredsställande intryck p % mig - andii upptrader det. med anspråk på att vara fardigt. Ej heller soni en blott skiss ar det tillfredstallande. E n skiss, som i raska drag skildrar en stämning, är förträfflig, och man kan, d i man ser eii sedan, öfverse med frknvaron af bra niånga detaljer, om blott en ' tanke genoiiigkr det hela. Men detta är f&amp; detaljerade för att vara skiss, och fös stämningslöst och tekniskt svagt för att kunna försvara sitt iiainn af fardigt arbete. Nej, det ar nog måladt af någon gröngöling, soiii hoppat öfver studierna och ändå vill galla för mästare, det kunna vi två nog komma öfverens om. » Den lilla blyga svarade icke, och vi fingo ej heller tid att fortsatta resonnemanget, ty min van, vår viird, drog tnig i armen och ville liafva mig in till herrartie för att dricka ett glas piinch.
Inom Hedervärda Bonde-Ståndet: af Georg Nygvist från Wermlands län, om upphörande af nederlagsrätt för Bränvin, Genever, Konjak, Årrak och Romm samt Viner, äfvensom Kaffe; och af Jöns Persson från Blekinge län, att, derest icke införselsförbud eller betydligt förhöjd införselstull för spritdrycker kunde varda stadgad, all nederlagsrätt för desamma måtte upphäfvas. Genom Rikets Ständers bifall till Bevillnings-Utskottets under den 27 sisllidne januari afgifna Betänkande, i anledning af Herrar Dalmans och v. Mentzers samt Anders Trulssons förslag om upphäfvande af nederlagsrätten för Bränvin och Sprit, tordo G. Njqvisls och Jöns Perssons motioner, i hvad de angå upphörande af nederlagsrätt för Bränvin, Genever, Konjak, Årrak och Romm, böra anses hafva förfallit. Emot G. Nyqvists yrkande, att nederlagsrätten matte upphäfvas äfven för Viner och Kaffe, möter den erinran, att ett föibud i denna riktning sannolikt skulle lägga hinder i vägen för varornas införande omedelbart från produktionsorterna. Det kan emellertid icke antagas, att förbrukningen af dessa varor, hvilka numera närmat sig egenskapen af allmännare lörnödenhetsartiklar, skulle i landet genom nederlagsrättens upphörande minskas; och skilnaden biel ve sålunda blott den, att de komme alt partivis bernias från närbelägna utländska nederlag i Köpenhamn, Helsingör, Hamburg eller Lybeck, till icke ringa båtnad för dervarande köpmän, men till skada för Svenska handeln i allmänhet. Utskottet finner sig, vid sådant förhållande, sakna skäl att, i anledning af det framställda yrkandet, tillstyrka någon åtgärd.
RiddarhusÖrdningen bör, i öfverensstämmelse med 68 §. i RiksdagsOrdningens ordagranna lydelse j rättas och förändras, samt Ridderskapet och Adeln Omfattar med begärlighet detta tillfälle, att gå Eder Kongl Maj:t« yttrade Nådiga önskan till mötes* får Ridderskapet och Adeln, sorn i allt fall redan vid denna Riksdags början anmodat deas Riddarhusutskott att utarbeta ett Förslag till en förbättrad redaction af nu varande Riddarhusordning, i anledning hvaraf Utskottet ock med ett Förslag i detta afseende inkommit, ehuru detsamma ännu icke hunnit att af Ståndet pröfvas, i underdånighet tillkännagifva, att Ridderskapet och Addin, skall, i sammanhang med den förbättrade redactiöneri till Riddarhusordningenj som af Ståndet framdeles kan varda antagen i underdånighet föreslå, och till Eder Kongl. Maj:ts Nådiga stadfästelse öfverlemna den förändrade lydelse Ridderskapet och Adeln anser oftanämnde 47 §. af 1818 års Riddarhusordning böra af ofvanberörde anledning, erhålla, för att bringas till ordagrann öfverensstämmelse med hvad Grundlagarne i förevatande ämne stadga. Ridderskapet och Adeln framhärdar Bil iilt Ridd. o. Ad. Pr. VIII. Band. Dtn u September /. 'mi Bilaga till PleniProlocolIet för elen 11 September, förmiddagen, N:o i. Friherre Wran gil t Hcnningt Då mig veterligen ännu icke något Riksmöte ägt rum, utan att fråga blifvit väckt om jämnkningar och ändringar uti Financerna , så vöre det önskeligt, att nu församlade Ständer måtte vidtaga ett beslut, i detta vigtiga ämne som kan tillfredsställa Nationen, och lämna den hopp att kommande Ständer icke må sättas i nödvändighet, att åter helt och hållit ändra hvad vi nu besluta.
Grundlagens bestämda bud är, att då Coust.Utsk. inkommit med förslag till ändringar i grundlagen, så mäste ovillkorligen ett sådant förslag bli bvilande, om ock C 22 Den 21 Maj. jemkadt, lill afgörande vid påföljande riksdag; men alldeles icke så till förslåendes, att man liar rättighet att dervid anse fältet öppet alt göra grundlagsändringsförslag i Ståndens plena och tvinga till frambringande af jemkningsförslag. Detta är hvad som skett här, och Utsk. har rätteligen förfarit, som ej sammanjemka det icke sammanjemkbara. Utsk. lior felat deruti, att hafva tillåtit otillbörliga reservationer, de der sedermera blifvit antagna som gemensamma tankar, att åtfölja Utskis betänk. , och Utsk. har ytterligare felat deruti, alt upptaga, i stället för att heil simpelt afvisa gemensamma tankar, sorn innehållit nya förslager. Utsk. har således syndat, att ej hafva förklarat de anmärknir, som ii ro gjorda hos R. o. Ad. samt PresteSt., vara omöjliga alt sammanjemka, och alt de af Borgareoch BondeSlin framställda gemensamma tankarne äro nya förslag, sorn i grundlagsvidrig form framkommit och derför måste falla. I det skick, hvaruti saken sig nu befinner, sä kunna Sliinderne ingalunda skylla på Const.Utsk., att genom bristande sammanjemkning, de blifvit satta ur stånd alt kunna yttra sig i frågan. Hr Lagerhjelm har talat örn alt Ståndet icke bifallit, hvarken det ena eller andra af Utskis bcläiikin. Med hvad rätt har Ståndet sagt, att det ej kan bifalla någotdera af dem? Jag linner ingen annan grundlagsenlig utväg att komma lill slut vid denna riksdag med denna fråga, än att R. o. Ad. förklarar, att, i det skick, hvaruti saken sig befinner, anser R. o. Ad. Coust.- Utslcs förslag böra hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Frih. Raab:
BorgareStåndet hufvudsakligen sig förenat, får, till besvarande af Remissen, vördsamligen yttra : att den föreslagna propo itionen, ställd på bifall till en, efter Bevillningsutskottets upprättade Tariff, alla varor åsatt TuliBevillning, med Contraproposition [å afgörandet, genom särskilda omröstningar, huruvida Tullen å vissa varor må, enligt BorgareStåndets förslag, höjas eller sänkas, tyckes framställa en förkortningsmethod, som icke slår väl tillsammans, hvarken med de i Grundlagen bestämda former, eller med hvarje RiksStånds rätt, att göra sin röst gällande i den minsta omständighet af de så vivti ~ r* ga beskattuingsmålen, samt att, då, jemlikt 316 Constitutions-TJtskottets betänkanden, Regeringsformens 71 §, BevillningsUtskottets^ alla för lag kunna partielt gillas eller förkastas, och då 53 § Riksdagsordningen förbjuder proposition, huruvida votering bör ega rum, men den ifrågavarande Propositionen icke allenast åsyftar votering öfver förslaget, helt eller i massa, utan ock, med ja besvarad, afskär möjligheten för omröstning öfver delarna, och såmedelst i viss måtto innefattar en proposition om det skall voteras, ConstitutionsUtskottet fördenskull anser Yällofl. Borea o reStåndet hafva varit, enligt Grudlagen, befogadt att, med ogillande och uteslutande af merberörda 7:de Proposition, yrka omedelbart företagande af omröstning öfver dem som efterfölja. Stockholm den 15 November 1823. Ankom den 21 November 3823. Memorial till Riksens Ständer, med för. slag till ändring af 59 § RiksdagsOrdningen.
Redan i början af år 1856 bade Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Elfsborgs län, uppå derom gjord ansökning af Bestyrelsen för det bolag, som bildat sig för alt åstadkomma en bibana från Borås lill Statens vestra stambana, ingått till Kongl. Maj:t med underdånig framställning om låne-understöds beviljande för anläggningen af en sådan jernväg, hvilken ansåges böra i närheten af Wårgårda förena sig med nämnde stambana; i anledning hvaraf Kongl. Maj:t, under den 18 April samma år, förklarade, att Kongl. Majrt, sedan vederbörande afgifvit fullständig plan äfvensom kostnads-förslag i afseende på detta arbets-företags utförande, ville taga i öfvervägande, huruvida Nådig Proposition angående ett lån af allmänna medel för detsammas understödjande, i större eller mindre mån, borde till Rikets Ständer eflålas. Sedermera blelvo, under Chefen för Statens jernvägs-byggnader, Ofverste Ericsons ledning och inseende, undersökningar för ifrågavarande jernvägs-anläggnings verkställande sagde år förrättade å flera linier samt en fullständig, af kostnads-förslag åtföljd, arbetsplan för denna jernbana i den vid undersökningarna lämpligast befunna riktningen, eller från Borås till Herrljunga, uppgjord af Löjtnanten i Vägoch Yatten-byggnads-korpsen G. Wennerström; varande i det af honom upprättade förslag kostnaden för en 3 mil 32,890 fot lång jernväg med enkelt spår af 5 fots vidd mellan dessa ställen beräknad till 1,705,856 R:dr B:ko.
•: it^ä i ' • * En gammal fransk dans är den sirliga » Menuetten » med sina inklinationer o c h invitationer, sina bugningar och nigningar o c h sin fria, värdiga hållning. Menuetten härstammar från Poitou o c h gick en gång öfver världen — nu ser man den aldrig oftare än från teatern. Det är samma öde som drabbat » Gavotten », hvilken ofta dansades som en lifligare afslutning af menuetten, samt, Marseille-dansen » Rigodon » o c h » Farandolc » från Provences sköna dalar. •nContredansen — s o m är af engelskt ursprung och en bond-dans (Country-danse) — blef Frankrikes nationella dans under restaurationen o c h Louis Philippe. Men den detroniserades 1840 af en ny dans, s o m från Ungarn (ej s o m allmänt antages från Polen) gick segrande öfver världen och ännu för spiran: » Polkan». Det blef ett fullständigt polkarus den tiden, allt skulle vara ä la polka. Polkalockar, kläder ä la polka. Polkan och senare den tyska » Walse » blefvo sällskapsdanserna öfver allt, ej minst i Frankrike, och man skapade en särskild dans, däri både vals och polka sammanbundos till ett: » kronan af all sällskapsdans » — » Cotillon ». I Frankrike dansas dock hvarken polkan eller valsen så s o m h o s o s s. Min lilla väninna — hon s o m vill » flyga », när hon dansar — skulle bli förtvlflad, o m hon måste dansa sin vals eller sin polka, så som man i regeln dansar den i Frankrike — långsamt, nä- stan på ett ställe. Det är ett eget drag för de lifliga, sprittande fransmännen att i dansen blifva de säfliga, långsamma — inåtvända, o m j a g så får uttrycka mig. Med ett undantag! Och det är just frågan, om j a g skall våga mig på detta delikata undantag! Men några försiktiga ord .därom böra icke saknas i detta lilla potpourri. Jag nämnde, att contra dansen blifvit Frankrikes nationaldans, men undanträngts af polkan och valsen. Alldeles undanträngd blef den dock aldrig.
Emi. Ber. d, 4 Nov. 1828. bart stridiga Stadganderna om SundhetsCollegii och MilitaireChefs förmanskap ofver vid KrigsStaten tjenstgörande Läkare hemma i Landet, eller under fredstillstånd, utan ock att stadga den magtpåliggände grundsats för Lagstiftningen, att speciella Lagar, så vidt de innehålla qvaliftcationer af brottslighet på handlingar, hvilka väl i sin natur icke äro för Samhället skadlige eller andras rätt förnärmande, men för serskilda orsakers skull ändock måste förbjudas , ej må strida mot våra Grundlagars klart uttryckta ord och mening, rörande medborgares rättigheter och förhållanden till Styrelsens organer, samt att, der sådan stridighet förefinnes, det må vara lagskipningens åliggande att noga tillse, det Grundlagarne och de i sammanhang rned dem varande Författningar, hvilka för folkets allmänna bästa äro stiftade, ej missaktas och varda åsidosatte för serskilda ensidiga föreskrifter fran en tid, då rättsanspråken voro mindre jemnade. Mina tryckta Berättelser ådagalägga ätr skillige förhållanden, såsom för rättvisans och Lagens jemna skipande hinderlige uti Dornstolsväg. Att sådane hinder äfven yppas uti den executiva, hvarigenom medborgares lagliga anspråk, af hvilken beskaffenhet, i sig R, St, Just. Omb. Emb, Ber. d. 4 Nov'. 1828. 2 grund, de eljest ml vara, äntingen oskäligen uppehållas, eller genom Författningars funna otydlighet till intet göras, kan genom hänJ delser visas, der all regress för klagande parten upphört, oaktadt vanliga formaliteter för ändamålets vinnande blifvit iakttagne. —■
I höjden re ' n synes kolossen där trona, med ^jordiska band » svagt fästad blott än, i blånande fjärran han snart skall förtona, men följas af ropet: välkommen igen! Välkommen, o ja, se ' n bland molnen din bana i luftoceanen fullbordat du har! Vi vänta dig åter — mot rymden vi spana och bida från stjärnorna liksom ett svar. Och i den oändliga tystnaden höres ett sus som vid norrskensflammornas dans, och ishafvets gnistrande bölja röres i vårens och hoppets förtrollande glans. Lotten uon Kfæmer. I det t y s t a. Af Laura Fitinghojf. ^ e n n a uppsats afser ej att utgöra något * ^ inlägg i den föregående år så lifligt, att ej säga hetsigt, debatterade kvinnosaken. Den afser att för den bildade, varmhjärtade, klartänkta allmänheten göra tydligt, att den måste i tanke och handling förena sig, den bemedlade allmänheten och den obemedlade, för att på ett praktiskt sätt hjälpa och understödja hvarandra inbördes. Den ena, den lyckligt lottade parten, lämna tillfälle till arbetsförtjänst åt den andra, åt den mindre lyckligt lottade, åt den genom oförskylå fattigdom lidande, men i samma bildningsgrad stående åldriga medsystern. Arbetsförtjänst måste beredas åt den unga kvinnan, som » står utan plats », åt dessa tallösa änkor, systrar, döttrar i hemmen, hvilka dugliga, i stånd att utföra hemslöjd af hvarje slag, i saknad af afsättningsmöjlighet tvingas att bryta sig in på banor, främmande för deras skaplynne och håg, o m de ens äro i stånd att erhålla dylik plats. Vi måste få till stånd en stor, alla slags arbeten omfattande arbetsbyrå för de bildade klassernas obemedlade kvinnor. Dessa senare intaga för närvarande en n e c k e t stor plats i samhället, hvilket gjort och fortfarande gör mycket för att hjälpa alla dessa tallösa medlemmar af arbetsklassen, bvilkas nöd talar högt och därför gör sig hörd, men hvilket med sin hjälp ännu ej trängt in till den fattiga, arbetslösa, gamla eller unga kvinnan med de förfinade behofven, hon, som svälter och fryser, men som skyggt drar sig undan den offentliga uppmärksamheten, hjälpen. Det är hennes talan vi härmed vilja föra.
Rikets Ständer antaga nemligen, alt all ensidig rigtning i undervisningen lill ett visst yrke i de yngre åren är, med få undantag, skadlig, och att en yngling, som egnar sig till Statens, tjenst, bör hafva valet öppet, sedan han fulländat sin humanistiska bildning. Bediofvet af serskilde Krigs-Academier uppstår hufvudsakligen i de länder, som hafva stora armeer och sakna tillgång på befäl, och hvarest åtgärder således måste vidtagas att i tid förekomma en sådan brist. Ett dylikt förhållande kan deremot icke emotses i Sverige, hvarest ett stort antal ynglingar årligen lemna läroverken med föga hopp och utsigt om befordran. Krigs-Academien är således icke nödig, för att förse Arméen med Officerare, men skulle deremot, enligt Rikets Ständers tanka, kunna blifva en lika nyttig, som behöflig inrättning, om, med fästadt afseende på den förändring, som förestår i organisationen af Apoiogist-Skoiorna och å de allmänna föreskrifter, sorn af E.. K. M. Expeditions-Ulskottets Förslag till lind. Skrifvelse, N.o 1^3. 347 blifvit utfärdade beträffande Oflicers-examina, denna Academi förvandlades lill en Tillämpnings-Skola för dem bland Armeens yngre befäl, hvilka, på grund af deras vid Universiteten ådagalagda lärdomsprof i de humanistiska vetenskaperne, blifvit antagne, såsom expectanter vid förestående befordran inom den första Ollicers-graden.
Nådiga framställning om ett ytterligare pensionsrum å Allmänna lndragnings-Slaten för Åmiralsgraden blifvit afstyrkt. Oeh som berörde frågor således numera äro genom 3:ne Stånds sammanstämmande beslut afgjorda, med bifall lill Utskottets förslag; så Förfalla de i nyssnämde punkter upptagne 'yolerings-proposilioner. Ridderskapet och Adeln har antagit inbjudningarne uti u\te plmkteftz i fråga om anslag för tillökad personal uti Kongl. Stats-Contoirel; l6:de punkten, angående tillökadt anslag för Tabell-Commissionen; ty.de legium; Bih. till R. St. Fröt. 1840. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. s4 Häft. 1 3 Förstärkta StatsUtskottets Memorial N:o 33g. 36:te punkten_, angående innehållet af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, i fråga om uppgörande af en plan för Försvarsverkets ordnande; 4%'dra punlten-j angående anslag till Svenska Åcademien, i stället för dess förlorade vexlingsrält i Banken; 48'de punktenj jemte serskilda Memorialet N:o 3a 1, angående beloppet af anslaget till fångars vård, skjuts, rn. m. Hvarjemte Preste-Ståndet, uppå Ridderskapet och Adelns inbjudning, instämt uti sistnämde Riks-Stånds beslut, i fråga om anslag till LandtLruks-Skolor, hvarom uti 5r~sia punkten förekommer.
Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd. och Ynnest städse välbevågen. Datum ut Supra. OSCA R. A. P. Sandströmer. Utdrag af Protokollet öfver FinansÄrenden „ hållet inför flans Maj:t Konungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott den i5 November i85o. Närvar an d e: Hans Excellens, Justitie-Stats-Ministern Herr Grefve Spane, Hans Excellens, Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne Herr. FriherreStierneld Statsråden:: Fahr asas,. [ Sandströmer,. von Hohenhausen, Wallensteen, Gunther, Genberg, Gripenstedt och Grefve von Platén. Chefen för Finans-Departementet, Siats-rådet Sandströmer, uppläste till jnstöring ett, i enlighet med Kongl. Majit förut fattade beslut, uppsatt förslag till Nådig Proposition till Rikets Ständer, angående upphörande af så kallade nådårsoch liggetids—besparingar vid tillträden af embeten och tjenster på Rikets stat samt om årliga anslag till Ärméensoch Civil-statens Pensions-kassor, äfvensom Amiralitets-krigsmans-kassan, såsom ersättning för de inkomster dessa Kassor af nämnde besparingar åtnjuta. - Kongl Majit behagade i Nåder gilla berörde förslag samt befallte, att Nådig Proposition1 skulle, i enlighet dermed, till Rikets Ständer afgå, sådan: den finnes protokollet bilagd, Ex Protocollo,. C. Hallbergs Kongl. MajUs Nåd. Anb. till Exp. Utsk. d. 9 Dec. 1850, kl. 10 f. m. KONGL. MAJ:TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående åtgärder till behöf vandes undsättning i missvext-år m. m. Gifven Stockholms Slott, den 15 November 1850. Under den tid, sorn förflutit från Rikets Ständers sednaste sammanträde, hafva Sveriges flesta landskap varit hugnade med tillräckliga skördar, så att de medel, Hvilka till understöd vid inträffande missvexter blifvit ställda till Kongl.