Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
D) gifva vid handen: all år 1857 försäljningsvärdena i allmänhet förhöllo sig till taxeringsvärdena: i Stockholms län såsom 4,066 till 1,802 eller ungefärligen såsom 2i lill 1. » Upsala » » 1,350 644 » » » 2 1. » Södermanlands » » 1,439 503 » » » 3 1. » Örebro » » 2,624 795 » » » 3y 1. » Wermlands » » 2,345 1,105 » » » 2 1. » Westmanlands » » 878 377 » » » 24 1. » Kopparbergs » » 395 184 » » » 2 1. » Gefleborgs » » 372 157 » » » 24 1. » Jemtlands » » 262 116 » » » 24 1. » Westernorrlands » » 459 172 » » » 24 1. » Westerbottens » » 43 23 » » » 2 1. » Norrbottens » » 124 91 » » » 14 1. » Gotlands » » 150 41 » » » 1. » Skaraborgs » » 3,013 784 » » » 4 1. » Kronobergs » » 1,024 324 » » 3 1. » Jönköpings » » 1,659 417 » » » 4 1. » Östergötlands » » 4,485 1,282 » » » 34 1. » Elfsborgs » » 1,673 753 » » » 2 1. » Kalmar » » 1,997 488 » » » 4 1. » Hallands » » 482 180 » » » 24 1. » Göteborgs och Bohus » » 1,017 325 » » » 3 1. » Malmöhus » » 2,036 620 » » » 3y 1. » Kristianstads » » 2,168 448 » » » 5 1. » Blekinge » » 687 296 » » » 1. samt ali, under samma år, förhållandet emellan försäljningsoch taxeringsvärdena exempelvis å nedannämnda hemman var i Stockholms län:
utlottas 540,000 kr. 0. s. v. Nordiska Museets Lotteri landsorten åtföljd Museets Lotteri Pris för 10 kr., bcställn. till af likvid och 40 öres Fredsgatan J o s e p h Leja, Kongl. Hofleverantör. porto. ater * Ljus, Fotogen, Äcetylén, Gasglödljus,; h Elektriskt Ljus. — STOCKHOLMS INTECKNINGS-GARANTL-AKTLEBOLAG. — HUFVUDKONTOR: Malmtorgsgatan n:r 1, ÖPPET 10 — 3. f Depositionsränta _ _ _ 5 PROC. UppOCH Afskrifningsränta 3 • Sparkasseräkninglvid AFD.-KONT.) 4V2 • PÄ kapitalräkning Å 6 MÄN. UPPSÄGNING GODTGÖRES BANKENS högsta depositionsränta OCH TILLÄMPAS VID INTRÄFFANDE RÄNTEFÖRÄNDRING DEN NYA RÄNTESATSEN OMEDELBART UTAN FÖREGÅENDE UPPSÄGNING. (S. T. A. För 2 betalande landtbrukselever, Velocipeder m. ni. (G. Fräkenpomada enda säkra medel fräknar, lefverfläckar OCH solbränna SAMT GÖRA DEN fulaste h y hvit och vacker. Ofelbar verkan garanteras. Piano, 14, 15, HÖSTTERMINEN BÖRJAR MÅNDAGEN DEN 18 SEPTEMBER. UNDERVISNINGSÄMNEN: ANMÄLNINGAR MOTTAGAS KL. 1 — 4 OCH 5 — 6 E. CCH FRED. KL. 1 - 2 E. PROSPEKT TILLBANDABÅLLES (S. T. A. 63636) Ensemblespel, Harmonilära. 16 September, därefter FEN I X Richard Anderssons Musikskola JAKOBSTORG G KAMRAT.
Likaledes har i anledning af Norska Regeringens till Kongl. Maj:t den 8 Juli 1834 afgifna betänkande med hemställan, att Konsuler måtte tillsättas och afskedas i gemensamt Svenskt-Norskt Stats-Råd samt att vissa ändringar måtte ske i Konsulsstadgan, så att före utnämningen Norska Handels societeterna och Norska Regeringen finge afgifva yttrande, samt utnämnd Konsul åläggas att till Norska Finans-, HandelsochTullDeparteraentet insända skriftlig embetsed, Kongl. Majit dels den 23 Januari 1836 förordnat, att Konsuler skulle utnämnas i gemensamt Svenskt Norskt Stats-Råd, dels ock den 26 påföljande April bifallit hvad Norska Regeringen i öfrigt, på sätt nyss omförmäldt är, begärt. Norska Regeringens vid samma tillfälle framställda, men då ej bifallna begäran, att utnämnd Konsul skulle, efter det han tillträdt sitt embete, derom underrätta icke blott Kom - Allm. Besv.- och Elion.-Utsholtets Betänkande N:o 37. 4 7 Kommers Kollegium, utan äfven vederbörande Norskt RegeringsDepartement, har sedermera, på sätt 10 § af Kongl. Maj:ts förnyade nådiga Konsuls-stadga den 20 April 1858 närmare utvisar, jemväl blifvit uppfylld. Norska Grundlagens lil § stadgade att Norge hade rätt att hafva egen handelsflagga och att dess örlogsflagg skulle vara en unionsflagga. I följd häraf förordnades» genom Kongl. Resolutionen den 7 Mars 1815, beslutad i gemensamt Svenskt och Norskt Stats Råd, alt då, i enlighet med lil § i Norges Grundlag, örlogsflaggan för Hans Maj:ts båda riken borde blifva en gemensam unionsflagga, de Norska färgerna skulle upptagas i den Svenska örlogsflaggan och unionsflaggan erhålla det utseende, att den genom ett gult kors delades i fyra fält, hvaraf de Irenne voro mörkblå och det fjerde, öfverst vid flaggstången, rödt med ett hvitt kors på sned.
Ad. jemte PresteSt. bestämde vid sisth riksdag, och det förmedlande i dessa grunder torde igenfinnas i afsägelsen af sjelfskrifvenheten, en afsägelse, som blifvit gjord utan något motsvarande ifrån den andra sidan; en afsägelse, som likväl torde vara af någon betydenhet, då man här hört omtalas, att för densamma borde ät de s. k. privilegierade Stånden lemnäs något vederlag. En annan sådan förmedlande grund ligger naturligtvis i den omständigheten, ali hittills orepresenterade medlemmar i samhället blifvit i representationen intagne; och att denna blifvit sammanförd på tvenne rum, i st. f. på fyra, under det att hvart och ett af de nu befintliga Stånden lemnat lika rum åt det 5:te Ståndet, med bibehållande för sig af lika andel i representationen. Det är dessa grunder, som jag anser att R. o. Ad. så mycket hellre bör vidblifva, som den eftergift man ifrån den motsatta sidan kan hafva att förvänta, blir alldeles ingen, efter de beslut, som i Borgareoch BondeStin blifvit fattade. Af dessa Stånd har det sistnämnda antagit ett förslag, bygdt på den allmänna valprincipen, men för samma Stånd t. o. m. mera förmånligt, än det af Hr Ekholm uppgjorda, hvilket likväl, på sätt här blifvit medgifvet, har den egenskapen, att, om det antoges, skulle BondeSt. kunna tillsätta hvarje ledamot af riksförsamlingen. BorgareSt. deremot har vidblifvit åtminstone grunderna i Hr Ekholms förslag, som för BorgareSt. medför den uteslutande fördel, att, om det ställer alla öfriga classer i en fullkomlig jemlikhet, 246 Den 13 Mars f. m. utom att representationen kunde tillsättas af BondeSt., så har BorgareSt. ett skydd mot en sådan inverkan från BondeSt:s sida deruti, att rikets samtliga innebyggare, i st. f. att nu vara fördelade i 4 Stånd, skulle fördelas i 2:ne classer, som komme att välja särskildt, nemi. sådane som bo på landet, och sådane som 1)0 i städerne.
L ä k a r e r å d. Lldy. D. von P. Ja. E. N. Norrländska. Norrlandspepparkakor, annat slag. 2 qvarter sirup arbetas i timme med en sked, tills den blir ljusbrun eller porös, med | skalp, strösocker. Deruti inknådas: 1 skalp, väl tvättedt smör, 1 tesked nejlikor, 1 tesked kryddpeppar, 1 tesked kanel, l tesked kardemumma, 2 teskedar god sur grädde och 1 rågad matsked renad pottaska. Allt detta röres nu väl tillsammans med så mycket hvetemjöl, att degen blir så hård som en vanlig hvetedeg. Den bör stå öfver natten. Af denna sats blir minst 200 pepparkakor, tagna med ett glas. » Telefonkakora. Norrländska. Svea. scarificationer. Norrländska. Alldeles som sockergurkor. Mjuk pepparkaka. 3 hela ägg vispas tillsammans med 75 ort pudersocker tills smeten ljusnar; derefter iblandas 25 ort smält osaltadt smör, 3 jumfrur sur grädde, 1 matsked fint skurna pomeransskal, 1 tesked nejlikor och kanel samt en tesked jästpulfver uppblandad med 90 ort hvetemjöl. Smeten slås i väl smord form och bakas i varm ugn. Edla. Augusta. Färsk ananasHäller man några droppar ananas-essens (som jag fick köpa på konditoriet) till sockerlagen, hvari de förut med litet ättika stänkta pumpbitarna kokas, så antager syltet god ananassmak. skal efter smak (minst 1 matsked af hvardera), 4 skalp, hvetemjöl samt för 10 öre pottaska. Edla. saker Ett hälft skalp, socker (på 1 skalp, frukt) kokas klart med litet vatten; kanelbitar, nejlikor och citronskal iläggas o c h pumporna kokas klara. Octavia. Fm från Skåne. Frågor. ai N:r 84. Anna. Anna. H u r u inläggas vesteråsgurkor? Anna. Carola. Carola. Carola. Svar. Associationens för ömsesidig lifförsäkring annons i värt förra nummer har gifvit anledning till talrika förfrågningar från våra läsarinnor.
Hvad åter 2:dra punkten beträffar, dervid Herr af Billbergh förnyat sine förut gjorde anmärkningar, vill jag blott i korthet tilläggga till hvad jag förr anfört, att då Herr af Billbergh drifver den sats, att genom Utskottets förslag alla controllör på Taxeringsoch PröfningsCommittéerna borttagas, tyckes han vilja frånkänna Kronans Ombud allt begrepp om Författningarnes rätta förstånd. Han har ock tviflat, att deras begrepp kan vara annorlunda än PröfningsCommilteernas, och då dessa äfven förutsättas vara i saknad af förmåga att tillämpa författningarne, blir följden, att allt förstånd stannar ensamt inom KammarRälten. För min del tror jag, att de Den 12 Augusti f. m. 171 förstnämnd? ofta kunna ega större sakkännedom än KammarRätten ; ty de hafva, jemte författningen, kännedom om locala förhållanden, så väl i afseende på egendomar som personer, och äro derföre i bättre tillfälle att bedomina saken, än KammarRätten, hvars kunskap måste grundas på blotta gissningar, så snart den vill sträckas utom PröfningsCommitteernas uppgifter. Jag skulle för öfrigt ej ifra så mycket emot den oinskränkta granskningsrätt man vill gifva KammarRätten, om det icke medförde odrägliga olägenheter för Landet. Man har sagt, att genom Utskottets förslag Kronans Ombud skola nästan blifva tvungne, att alltid anföra besvär, för att bevara Kronans rätt. Delta medför likväl en obetydlig skada för de skattskyldige, enär besvären måste vara anmäldte ochcommunicerade så tidigt, alt Debetsedeln ännu icke är betald. Men då KammarRättens RevisionsContors rättigheter äro utsträckte derhän, att anmärkningar ej behöfva communiceras förr än inom slutet af 3 år efter betalningsåret, och KammarRätten sedermera kan fördröja målets afgörande i 2 år, hvarigenom händer, att den skattskyldige i 5 år är blottställd för obehaget och osäkerheten att icke veta, om den betaldte och qvitterade Debetsedeln skyddar honom för efterräkningar, måste olägenheterne häraf vida öfverträffa dem, som kunna uppstå af tiodubbelt flera besvär af Kronans Ombud. J7a De il ii Augusti f. na.
Men denna rojalistiska lögnsägen har blifvit söndersmulad till stoft, och det af en historiker, som förmodligen skulle varit ultrarojalist, om han ej funnit ultrabona-partismen i v&amp;ra dagar mera tidsenlig, nämligen Albert Duruy (död 1887, son af Greklands historieskrifvare, andra kejsardömets undervisningsminister och senator, akademikern Victor Duruy). Denne hätska fiende till revolutionen och republiken gör sitt bästa att svärta Lazare Hoche sfisom karakter och politiker, han antyder till och med att den allmänna meningens dom om den ryktbare generalens militära egenskaper tål vid en revision; men sägnen om Sombreuils kapitulation, den har han förintat (Études d ' histoire militaire sur la révolution et Vempire, 1889). Efter revolutionens början höra vi Sombreuils namn första gSngen nämnas den 14 juli 1789. Han hade uti Invalidhotelet ett betydligt vapenförr&amp;d, som han gömde och tänkte med makt försvara. Lernnad utan order fr&amp;n regeringen, försökte han likväl ej en för öfrigt hopplös kamp, när om morgonen nämnda dag folket kom och fordrade vapen, utan ville underhandla och begärde uppskof, tills han kunde inhemta konungens befallning. Men i en blink hade folkmassan strömmat in och upptäckt de gömda gevären, som till ett antal af 28,000 fördes derifrän jämte 20 kanoner. Nu var hufvudstadens borgerskap väpnadt, och fr&amp;n alla h&amp;ll hördes ropet: till BastiUen. Under den mass-arrestering af &gt;misstänkte », som den olagliga, genom en v&amp;ldsgerning till makten komna Paris-kommunen bedref efter den 10 augusti 1792, kunde Sombreuil, af hvilkens söner den ene redan hade tagit tjenst hos landets fiender, natur * Se Franska revolutionens qvinnor, sid. 125.liftvis ej blifva bortglömd.
Niis 9, 14 — Stäfvie „ <>, 22 — Stora Rödde „ 5, 6 — Filborna „ 19, 21, 22 - Stora Uppåkra N:o 14 — Getebro 1 ville desamma till Kronan afträda, innehafvarne lingö komma i åtnjutande af enahanda årliga hyres-ersättning, 150 R:dr, som blifvit fastställd för de Länsmän, hvilka icke voro med boställen försedda; samt innehafvarne af de fem första lägenheterna i följd häraf förklarat sig villige alt dem på nyssberörda vilkor afstå samt fördenskull, enligt 1858 års stat, i stället fått sig hushyres-ersättning anvisad; så ock med anledning af väckt fråga om vidtagande af åtgärder till lägenheternas utarrenderande eller försäljning för Kronans räkning, i hvilket afseende Kammar-kollegium gjort alternativ hemställan, har Kp:ld. Skrifvelse, N:o Ii. E. K. Majit uti nådig Proposition den 27 Oktober sistlidet år behagat föreslå Rikets Ständer atti enär ifrågavarande boslälls-lägenheter vore alltför obetydliga att bibehållas för Statens räkning, Rikets Ständer måtte medgifva, alt ej mindre ofvannämnda fem till Kronan redan afträdda lägenheter, än ock lägenheten Getebro, derest densamma komme att af innehafvaren afslås, måtte för Statens räkning försäljas; och halva Rikets Ständer, som funnit den sålunda af E. K. Majit nädigsl. föreslagna åtgärd lämplig, ansett sig böra härtill lemna bifall; hvarom, till svar i ämnet, Rikets Ständer få härigenom göra underdånig anmälan. Rikets Ständer framhärda etc. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den ii Jari. 1860. Presle-Ståndet den ii Borgare-Ståndet den 18 Bonde-Ståndet den 18 Rikets Stunders underdåniga Skrifvelse, angående utbyte af jord, tillhörande Nyköpings slott, emot stadsjord, för anläggning af gasverk i staden Nyköping. (Stats-Utskis Utlåtande Nio 18.) 18. A. K. Enligt hvad E. K.
Sedan dock detta genom förnyade uppenbarelser af den uppväckte Jesus blifvit för lärjungarne till ett otvifvelaktigt faktum, finna vi, att hans uppståndelse dels betraktas såsom det förnämsta historiska vittnesbördet för hans messianitet (aldrig för hans föregifna gudom), dels att densamma aldrig tillskrifves hans egen kraft, utan „Gud, som uppväckt Jesus från de döda“. Af stor märkvärdighet är berättelsen i sista kapitlet af Lukas’ evangelium om tvenne lärjungars vandring från Jerusalem till den i stadens grannskap belägna byn Emaus. Under det de nämligen på vägen samtala med hvarandra, nalkas dem Jesus och följer dem, utan att de igenkänna honom, samt frågar dem, hvarom de tala, medan de äro så sorgsna. Och de svara honom, att föremålet för deras samtal var det, som i dessa dagar händt „Jesus af Nazareth, som var en profet, mägtig i verk och ord inför Gud och allt folket“, huruledes de öfverste presterna öfverantvardade honom till dödsdom och korsfäste honom. „Men“, tillägga de, „vi hoppades, att han var den, som skulle frälsa Israel“. – Finnes, må vi fråga, i dessa ord den ringaste vink, att lärjungarne ännu sedan de intill Jesu död åtnjutit hans undervisning och umgänge, någonsin trott honom vara Gud? Han är för dem „en profet, mägtig i ord och gerningar inför Gud och allt folket“; men hvad de nu, tillfölje af hans död, börjat betvifla, är hans messianitet. Och i hvad hänseende är det, som Jesus med anledning af dessa deras ord finner dem behöfva ytterligare upplysning och undervisning? I hvad hänseende är det, som han förebrår dem deras otro och återupprättar deras tro? Månne i hänseende till hans föregifna gudom, om hvilken de synbarligen icke haft ringaste begrepp? Nej, hans undervisning riktas ånyo på den punkt, hvilken lärjungarne ditintills hvarken haft vilja eller förstånd till att fatta, att nämligen Messias skulle lida döden, för att genom döden ingå i sin herrlighet. I hans utsagor efter uppståndelsen spåras icke en antydan om hans påstådda gudom, lika litet som i hvad han sagt och gjort före sin död.
Den 27 c. m. 1507 xpedeltalet af Länens Markegår.gspris för hvarje förflutet är: och vid att sådant Verk, der för inrättningens bestånd en medelväg för löneförhöjningen måste sökas, Tjenstemännen sjelfve säkerligen äro mera belåtne att undfå en mindre, men till dess belopp fixerad penning, än hoppas mycket och kanske erhålla litet; så tror Utskottet, att StatsUlskottets beräkningssätt icke bör ilga tillämpning vid förhöjning af Riddarhusets Tjenstemäns löner, utan grunden för .denna lönetillökning endast bestämmas efter Cassans tillgångar och de mer och mindre kunskaper samt arbetstid, som fordra? för bestridandet af hvarje af dessa tjenster. På sådana grunder och med afseende på hvad redan bär ofvan, rörande RiddarhusSecreteraretjensteu, blifvit anfördt, anser Utskottet nämnde Secreterares nuvarande penninglön 60a R:d, böra ökas till 100a R:d. Banco om året, hvarförutan Utskottet tillstyrker, att till denna summa ytterligare kunde läggas 200 R:d. såsom en skäligen jemkad ersättning för den RiddarhusSecreteraren af ålder tillagda sportel och det så kallade Kalaset vid hvarje introduetion, men hvilket allt Herr Silverstolpe önskat måtte afskaflas och Utskottet, på sätt här nedan omförmäles, jemväl håller' före böra från RiddarhusSecreterarens lönevilkor undantagas, sä att denna Tjenstemäns hela lönebe# jDen 27 Juli e. ntt lopp skulle utgöra tillhopa i ett för allt Ett Tusende Tvåhundrade Riksdaler Banco, utom fria husrum, ved m. m.
Mig vill det synes, såsom vore det med vanlig praxis och jemväl med rättvisans fordran öfverensstämmande, att pensionen beräknas från den dag, man afträder det embete, för hvilket pensionen beviljas, oell om denna åsigt ej i detta fall blefve gil Ilande, skulle det inträffa, att den algångne åldrige Just.- Ombudsman skull för den tid, som efter hans afgång förflutit, få åtnöja sig med en enda mindre inkomst än han förut innehaft, och att denna minskning skulle ega rum just under den tid, då dyrheten å alla lifsförnödenheter föranledt en förhöjning af alla andra embetsoch tjentemäns löner. På grund häraf får jag vördsamt anhålla om bifall till reservanternas förslag. Gr. Hamilton, Malcolm: Jag får uttrycka min tacksamhet för det afsule, den siste värde talaren fästat vid den reservation, som af mig jemte åtskillige andra ledamöter inom StatsUtsk. blifvit i denna fråga afgifven. Om Utskrs förslag bifalles, kommer Just.Ombudsmannen att få vidkännas en pekuniär förlust af 000 Edr Eko. Meningen med en tjenstemans uplörande på indragningsstat med lönens fulla belopp kan väl ej varn någon annan än den, att den afgående tjenstemannen skall oafbrutet åtnjuta den lön han under fjenstetiden innehaft. Jag anser mig ej behöfva vidlyftigt framställa företrädet af reservanternas förslag utan inskränker mig till att förena mig med Hr Cederschiöld och anhålla om bifall till detsamma. Sedan de härefter först till bifall och sedan till afslag å förevarande punkt framstälde proposme blifvit besvarade med Nej, bifölls den af StatsUtsk:s RiksgäldsAfdelning gjorda hemställan, som uti Utsk:s Utlåt, bifogade reservationen blifvit åberopad. Den 23 J»nu ar!. 11» Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtskiS d. 18 och 20 dennes på bordet lagda Utlåt.
Hör, huru källorna porla och brusai Allt är behag. Kom då, o c h låt mig ditt sinne förnöja, Låt mig dig omge på grönskande stig! Hvem vill i kammaren längre väl dröja, Hvem vill ej skynda att njuta af mig? Kom, se det glittrar i dal och på höjder — Kom, o c h båd ' lifslust o c h hälsa och fröjder Skänker j a g dig. kallas trädet där trasten nu kvittrar Högt upp i toppen så lycklig o c h glad? Hur kallas vattnet, där borta, som glittrar Och s o m kring stränderna stänker sitt b a d? Hvad, o m du önskar, kan däri du fånga Och s o m kan blifva den läckraste rätt? rader för En dags uppehåll för den stora vänligheten, H a n s ögon rörelse, omöjligt för mig att komma med tre små och är fattig hur det är fatt nog har Daniel så usel många gånger och så har han kryat på sig j a när en har fyra till så ändå vill en inte mista någon så med Guds hjälp blir han väl som jag hoppas finge jag några för bättre när han får god vård med många helsningar och rader till svar hur det går Daniel så vore det allt godt. » (Forts.) ansikte. till gjorde j u mest Som det arbete åt landet fröken kan nog begripa när fara? » en glädjestråle flög öfver barnets tacka pojken, jag hör han är sämre. Deu » Inte i dag, » försäkrade Lotten bestämdt; ingenting hon försummade intet. Här var däremot så mycket att göra, och det gjorde henne blott ondt, att hon icke fick sitta De hos Daniel så mycket som hon ville. andra barnen skulle j u också ha sin vård med och inte meddelade, att Lotten, en som att hon fått bref med annan vårdarinna hade 44 44 w 44 44 44 44 44 m 44 44 m 44 44 * 44 44 44 Perpetua. Egenskapsgåtan: Lotta Svärd; t) lojal, 2) 44 oegennyttig, ' A) trofast, 4) tapper, 5) aktad, 44 G) sörjande. 44 GÅTAN: Pii tiar. 44 C / IARADEN: Glasögon.
En af Europas störste Historieskrifvare (Joh. v. Muller) ställer i slutet af sin bok till konungar, till statsmän, till generaler, till andra stora män, denna fråga: hvad voreti J? voren J de mäktigaste, de bästa på jorden; var det af Edra handlingar, som verldens öde berodde? — Nej! J voren hvarken det ena eller andra; J voren hjul och kuggar i det maskineri, som framdrifvei händelsernas farkost på tidens ocean. Måtta och ordning är vishetens bud och den deremot bryter, han är redan dömd, och huru straffet utkräfves, det lärer historien. Om man nu är genomträngd af den tanken att alla land, de må vara stora eller små, styras af en högre hand, så fruktar man ej ett företag, som man med handen på hjertat är öfvertygad att man tillstyrkt efter bästa förstånd om hvad rätt är; och jag för min del stöder mig vid det bud, som vi återfinna på ett ställe i vår Psalmbok: »I glädjen som i nöden, stå fast vid Herrans bud. Gör väl, gör rätt i döden. Det öfriga gör Gud.» Jag anhåller om bifall till Betänkandet. Flere ledamöter yttrade härtill bifall. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: Så mycket är redan i denna sak ordadt, skrifvet och läst, att intet nytt torde kunna tilläggas. Då dessutom i en fråga, så vigtig som denna, hvar och en säkerligen redan fattat sitt beslut, inskränker jag mig att i få ord redogöra för mitt. Hvad sjelfva revisionen af unionsfördraget beträffar, tyckas vi alla derom vara ense; hvad åter motiverne angår, har Gr. Sparre redan visat att det nu torde vara för tidigt att derom yttra sig. I förbigående måste jag dock bestrida den granskning deraf, som Frih. Baab updragit. Så t. ex. säger Frih:n att UnionsKonungen kan bestämma öfver större delen af Norska hären. Han får visserligen använda de 12,000 linietrupperne, men dessa äro ju blott 1 å 2 års rekryter. De verkligt duglige trupperne, eller reserven deremot, dessa får han ju ej använda.
Jag har naturligtvis inte kunnat ha tankarne med mig som vanligt, och den ena anmärkningen efter den andra har skickats ner till köket, soppan var för salt, grönsakerna inte tillräckligt kokta och en af herrarne klagade till och med på hönsfrikassén, som jag annars alltid brukar få beröm för. Herrn hade rätt, jag hade glömt saffran, tänk gnädige Frau, glömt saffran på hönsfrikassé, då kan man tänka hur det står till inom en! Du käre Gud, när hjärtat stelnar af ångest för ens enda barn — och ett sådant barn som min lille Ludwig! Doktorn, som ser till honom, säger att han är ett riktigt litet under för att bara vara aderton månader! Han går och talar som en stor människa och känner igen mig, fast han ser mig så sällan! Och jag har skaffat honom kläder som ett riktigt herrebarn, spetsar på linnena och en liten sammetsblus, nå ja, det är hans bästa, om hvardagarne har han en yllekolt, en rödrutig och grå, som tål fläckar, man kan ju inte låta dem gå med söndagsstassen om hvardagarne, då räcker det minsann inte länge. Ach Du lieber Gott, om jag nu skulle mista honom! Och hon vaggade fram och åter. — Det är nog inte så farligt, ni skall få se att er lille gosse lefver, sade fru Löwe. — Ja, hur som hälst, om lille Ludwig lefver eller är död, så måste jag vara tillbaka i mitt kök klockan helf sex i morgon bittida. Det var på det uttryckliga vilkoret, jag fick resa. Herrskapen skola ha färskt bröd till frukosten, vi baka klockan sex; degen lofvade die Sophie att göra i ordning. Tåget går half fem, så det blir inte mycket tid att vara därborta; jag är nog inte framme förr än vid elfvatiden, det är ett drygt stycke att gå. — Finns det ingen spårvagn ditut? — Jo, nästan fram, men det kostar alltid femton kreutzer, och de behöfvas bättre till medicin, om han lefver, och är han död, så kostar det också, allting kostar för den fattige — och jag vill inte att han skall komma i jorden som ett fattiglik. O, hvad man har för bekymmer i världen, brast hon ut efter ett ögonblicks tystnad.