Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om det vore gifvit, att något namn aldrig skulle kunna anrioteras uti Disc.onternes Böcleer, utan att det nödvändigt skulle häfta för någon förbindelse, så kunde det föreslagne stadgandet anses innebära en' orimlighet , men sådant lärer val icke kunna yrkas. Att forre Låntagarens namn skall bibehållas, är föreslaget, endast för att i Höcker oell Bäkenskaper förvara upplysning derom, att, med undantag af det ifrågavarande fall, någre nya eller andra Låntagare än de, som funnosj den tid, då utredningen af Riksgälds-Contoiret emottogs, icke tillkommit; men hvilket, utan en sådan föreslagen fortlöpande Annotation, icke skulle kunna, utan mycken svårighet, af Revisorer» ne confrolleras. Vid 3 mom. i 3 §., deruti stadgas, att med beräkningen, så väl af lagliga räntor,; sorn af straff räntan .skall förhållas, i enlighet med hvad som för Banco-Disconten kommer att stadgas, hafva 2tne värde Ledamöter af Höglofl. Ridderskapet och Adeln anmärkt, att någon annan beräkning af så väl ränta, som straff-ränta, än den, som genom Discontemes Reglementen är föreskrifyen, icke kan äga rum, utan våldförande af så väl Lisconternes Fordrings ägares, som Actie-äga res rätt. I anledning af denna anmärkning, få Förenade Utskotten blott erinra, att Staten med ganska betydliga uppoffringar liqviderar Götha Canal Bolagssamt Malmö Disconters Borgenärer, och att vid sådant förhållande Actie-ägar" Statsoch Banka-TJtskattens Fet ani anden. 203g ne, såsom Gäldenärer, synas icke kunna åberopa sig på någon rättighet, att föreskrifva utredningsvi 1 koren. Med anledning af gjorde anmärkningar, tillstyrka Förenade Utskotten, att, för mera tydlighet skull, 6. mom. i 3. §. 1. Afd. må komma att lyda sålunda: 6. inom. vid Lit/vider om Län uti Götha Canal. Bolags samt Malmö Disconter ma till alla inbetalningar af Capital eller af Räntor, titan åtskillnad, begagnas, etc. etc.; samt emot slutet: — dock iakttagas härvid, att
De under Stadens Ilandels-Collegium hörande Societeten och Embetenmed undantag af Meubelhandels-, Vinskänks-, Sockerbagareoch »Segelmakare-Societeterne samt Repslagareoch Krögare-Embetena, hafva för välgörande ändamål bestämda tillgångar uti Fonder, Capitaler eller Cassör till ett sammanräknad t belopp af circa 142,010 R:dr, hvaraf, jemte serskilta bidrag, år i832 lill omkring i3o pensionärer och underhållstagare, samt såsom Sjukoch Begrafningshjelp, utgått circa 6,63o R:dr. VIII. Af de under Politie-Embetsoch Byggnings-CoIIegium lydande Societeter och Embeten hafva de flesta icke någon egentlig Inrättning för behöfvandes understödjande, eller dertill afsatte medel, utan vidtaga en del, efter förekommande behof och omständigheter, tillfälliga sammanskott eller afgifter; dock äro 21 Embeten uppgifne att för nämnde ändamål ega särskilde Fonder, Capitaler eller Cafsa-tillgångar till ett samtnanräknadt be - — 79 lopp af omkring 5R:dr, oberäknad en Skomakare-Embetet tillhörig Fastighet, värderad till 5o,ooo R:dr; och skola utgifterne för året jemte serskilt lillskjutne medel tillhopa utgjort circa 7,070 R:dr; underhållstagarnes antal har ej kunnat närmare bestämmas, än att ungefärligen 90 personer af vissa Cassör njutit begrafningshjelp, sjukvård eller annat understöd, IX. En under Handels-Collegii inseende och förvaltning ställd Pensions-Inrättning för 12 fattiga Borgare-Döttrar, har i årliga inkomster per medium 1,(75 R:dr 29 sk. 4 r:st., bestående i hyror af de år 1790 aflidne Coopvserdie-Capitainen Ahlström testamenterade fasta Egendomar, till ett värde af 8,000 R:dr.
Man har sett, huru Norrmännen erhållit lån mot 4 proc. och 96 proc. capital; hvarföre skulle då icke Svenska fol - Den ag December f. ra. 477 let, som icke äger utländsk skuld, kunna erhålla lån på samma vilkor. Om nu ett sådant lån kan erhållas, så lemna 2,000,000 r:dr i silfver en summa af 5-£ millioner r:dr b:co, och då proportionen emellan reella fonden och sedelstocken är bestämd såsom 5 till 8, hvilket förhållande äfvenväl bör kunna genom Ståndens medgifvande tillämpas på denna del af Bankens silfverfond, så vill jag med siffror bevisa, att summan 5-J millioner r:dr, som tillkommer genom 2,ooo,ooo-r:drslånet, efter 128 sk:s cours lenmar, med bibehållande af berörde proportion, en summa af 8,533,333 r:dr 16 sk., hvaraf räntan, beräknad till 4 för hundradel, uppgår till 34i,333 r:dr 16 sk:r, då deremot den ränta, som för de upplånade 5$ millionerna måste erläggas, endast utgör 2i3,333 r:dr 16 sk., och att följaktligen den överskjutande skillnaden utgör 128,000 r:dr, som låntagaren eller statsmagterna, hvilka till jordbrukets förmån träda emellan , årligen skulle vinna på denna affär, äfven om lånen beviljades hypotheksföreningarna emot 4 proc:s ränta. Efter 3y års förlopp hade man hela capita let för intet, sedan jordbrukarne emedlertid betalat sin skuld, förutsatt, att silfret deponeras i Banken, och att hypotheksföreningarna erhålla såsom creditiv skillnaden till 8,533,333 rtdr 16 sk., med rättighet att intecknas. På så sätt kan räntan säkrast nedsättas, och billigheten fordrar ett sådant medgifvande af Ständerna, då de gamla fastighetslånen indragas; hvadan BancoUtsk. i. förening med StatsUtsk. må afgöra ifrågavar. mål.
Den hittills ganska betydligt bedrifna smugglingen af artikeln Flor, Gaze och Tyll, ehuru denna vara är både dyrbarare och voluminösare, samt tull-satsen derå utgjort endast 6 R:dr, bevisar nödvändigheten, både för industriens och Stats-verkets säkerhet, af en lägre tull-sats; och Utskottet hemställer fördenskull, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts vid 1847—48 årens riksdag afgifna tulllaxe-försiag, alt släta och faconerade Helsiden-väfhader under rubriken andru slag upptagas, med 5 R:dr införsels-tull pr skålp. Af helsiden sliawlar, shawletter och andra dukar äro de »af gaze eller annan gles väfnad, af så kalladt Boune de Soie samt genom tryckning eller pressning faconerade» till införsel tillåtna mot en tull af 7 R:dr pr skålp.; men alla andra slag deremot belagde med införsels-förbud. Med afseende å det högre värde, i förhållande till här näst förut omnämnde helsiden-väfnader, som den ifrågavarande artikeln*. »Shawlar, Shawletter och Dukar» i ali - Bevillnings-Utskotlets Betänkande, N:o 3. Halfsiden-, Bomulls-. mänhet eger, och i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts och Bevillnings-Utskotlets vid 1847—1848 årens riksdag afgifna förslag, tillstyrker Utskottet, alt ifrågavarande artiklar, under rubrik »Shawlar, Shaw letter och andra Dukar, äfvensom genom fasonering till Förkläden utmärkte tyger» åsättas C R:dr införsels-tull pr skalp. A »Halfsiden-väfnader, alngods, andra slag», (än felb och peluche) är tull-satsen nu bestämd till 2 R:dr 24 sk. pr skalp. De under nämnde rubrik hänförliga artiklar utgöra endast i inskränktare mpn föremål för den inhemska fabriks-induslrien, men hafva så mycket mera varit föremål lör smuggling.
Sverige af 8,239 Rdr hålles en Soldat, utgjordes samma praestatiom i Jemtland för ett taxeringsvärde af 1,278 11 dr;: att, sedan från roteringen blifvit unda 11 tagne Landt-,Statsoch Mililiae-boställen, Augrnents-, Rusthållsoch Inqvarlerings-hemman, Ecclesiastike boställen, Säterioch Bergs-Frälse,. Postoch Gästgifveri-hemman, ett Häradshöfd inge-boställe, sedan längre lid tillbaka förmedlade henrman, samt de 28 1JF16 mantal, hvilka, genom utgörande af vissa tjenstbarheter till Gustafsoch Carlbergs Kopparverk, redan äro betydligt betungade, och derår enligt ett Kongl. Special Privilegium af den g Aug1678 och Kongl. Resolutionen den 10 Julii 174g, njuter Bergsfrälse frihet; så ålerslodo G14- 3583/56 ifirdels mantal* som i J emtland borde utgöra hel rotering ; att, när Jemtlands rotering jemnades till likhet med roteringen i det öfriga Sverige, sedan hemmanens godhet, grundräntan och öfrige utskylder blifvit emellan Länen behörigen jemförde och tagne i beräkning, uppkomme det resultat* alt på den roteringsskyldiga jorden, efter taxeringsoch försäljningsvärdet derå, i förhållande till hem man svärdet i andra orter* rätteligen skulle belöpa 3q5 i/3 man samt landet, emot bibehållande af ofvanom förmälde 6,666: 32, efter beräkning af 40 JRdr roteringskostnad per numer, underhålla - 166 a/3 - derutöfver provincen genoim roteringsbesvärets jemnare fördelning förmodades kunna utgöra en tillökning af - »38 — hvarigenom 600 man 32 Statssamt Oecon.-Vtsk.
Ber ättel ser. 305, De fran Expeditionerne i Kongl. Majus Cancellie ingångne Föiteckningar, sorn härhos äfvenledes bifogas , upptaga dels sädane Riksens Ständers Beslut , till hvilka Kongl. Majit lemnät Dess Nådiga sanction , dels sådane Riksens Ständers vid nästledne Riksdag öfverlemnade underdåniga Betänkanden , hvilka till Kongl, Majus Nådiga pröfning och afgörande i underdånighet blifvit framställde. Uti min Berättelse till Riksens Ständer vid nästförflutne Riksdag, ansåg jag mig, af anförde skäl, icke böra sträcka någon partiel granskning till sådane allmänna Eagens stadganden, som tillhöra den Codex af Civiloch CriminalEagar, hvilken utgör föremålet för det vidw sträckta och vigtiga, en särskild EagCommitte uppdragne, arbete. Då detta nu mera så vida hunnit närmare dess utveckling , att, utom de tillförene af trycket utgifne Förslag till Giftermålsoch HandelsBalkar, ytterligare Förslag till Alfdaoch JordaBalkar, samt ny ConcoursStadw ga nu lära kunna underkastas Riksens Ständers och Allmänhetens bedömande, torde mitt fortfarande uti enahanda förhållande, som förr, vin* na bifall. Sedan jag, på sätt min EmbetsRerätfelse för nästledit år utvisar, uti underdånig Skrifvelse den 14 November 1816 , hös Kongl. Majit anmält behofvet af Fängelserneä förbättring och utvidgande, jemte dermed gemenskap äganösan-1 stalter, både i Carlscrona och på Warbergs Fäst Bihang till Riks-,St. Prat, iSljocli <St8< vdra\Samt, Jf:r ) 9,4«« 30 6 justitia Om fnidsm, EmbetsBerdttelser. ning, har, uti Nådiga Bref den ir Mars och 13 Maji innevarande är , Kongl.
M:s lagstiftanderätt; men frågan om, att det kunde göra det, innebär redan en fordran på grannlagenhet, som förbjuder mig att antaga Utskrs betänk. Ett annat skäl hemtar jag af denna stroph i Hr Stuarts reservation: ”För den oförmodade händelse, att ”K. M. icke skulle sanctionera R. Sl:s beslut rör:de mynt”enheten, inser jag icke någon annan lämplig utväg för att, ”efter riksg:ssedlarnas försvinnande ur rörelsen, bibehålla ”den nu vid mindre liqvider brukliga riksgtsräkningen, än ”att utgifva smärre b:cosedlar, som jemnt motsvara de nu”var. riksg:ssed!arnas valörer och således jemväl utan svårighet kunna reduceras till r:dr specie; i hvilket afseende ”jag skulle., vilja föreslå, att b:cosedlar varda utfärdade å ”32 sk., 2 r:dr, 6 r:dr 32 sk. b:co, till inlösen med -J, \ ”och 2-J r:dr silfver specie, å hvilka sedlar jemväl deras ”värde i riksgäld torde på lämpligt ställe kunna utmärkas.” Denna detailfråga anser jag vara af den natur, att Hr Stuart har ganska rätt i hvad han derom yttrat; och på de skäl, jag nu anfört såväl i princip som i detail, anhåller jag om återremiss af Etsk:s betänk. Frih. af Nordin, Carl Joh.: Min opinion i frågan om myntenheten torde vara öfverflödigt att här framställa, enär jag var ledamot af BancoUtsk., då första och andra betänk, i detta ämne inkom till R. St., och helt och hållet förenade mig i den åsigt, Utsk. då uttalade. Jag har icke hört några skäl, som kunnat rubba denna åsigt, och fortfar således alt hålla fast dervid; men då jag är öfvertygad, att saken är af vigt och förtjenär afseende, kan jag icke instämma i det sätt, hvarpå Utsk. föreslagit, att man skulle kringgå denna sak.
Den 22 Maj. Hr Estenberg: Att Frih. Creutz så lifligt yrkar på Ut sk:ls förslag i denna punkt, undrar jag ej på. Ty vi känna ganska val, att han önskar den Norska dissenter-lagens antagande i vår Svenska lagstiftning. Han vet dock att till och med Norrmännen sjelfva erkänna, att denna lag är behäftad med fel, hvilka de vilja hafva afhulpna. Då nu troligen Regeringen varit i ganska godt tillfälle att pröfva äfven dessa oegentligheter och framställa ett förslag, deruti sådana blifvit uteslutna, så ser jag äfven deruti ett skäl för Frih. Creutz att öfvergå på vår sida. Yi önska ju här att stifta en dissenterlag, som passar för våra förhållanden; hvarför skola vi då i en så obetydlig sak, som om dörrarna skola vara öppna eller icke, lägga oss i dessa dissenters’ angelägenheter? Det enda, som jag har att anmärka emot de öppna dörrarna, är lättheten att göra proselyter; men som jag nyss nämnde, sjelfva saken anser jag vara så obetydlig, att vi gerna kunna nöja oss med K. H:ts Propos. Hr Carleson: Till stöd för ITtskds förslag har åbero pats den omständighet, att äfven Svenska statskyrkans församlingar äro underkastade samma bestämmelse, som här ar stadgad. Med anledning häraf ber jag att få nämna, att enligt författningen af den 11 Oktober 1848 äro främmande trosbekännare, när de samlas till andakts-öfning, icke skyldiga att insläppa andra än kyrkoherden, kyrkorådet och den offentliga myndigheten. Jag yrkar bifall till K. M:ts Propos. Frih. Hamilton: Jag begärde ordet med anledning af ett yttrande, som här fälldes att dorrarne skulle stå öppna vid dissenters’ gudstjenst, på det att deras läror mätte allmänt få höras, och den allmänna opinionen derigenom komma i tillfälle att deröfver fälla sitt omdöme.
I stället för att, såsom syftemålet blifvit angifvet freda Rikets Ständers värdighet från möjligen i vanlig rättegångsväg uppstående ersättnings-frågor för förlorade rättigheter, skulle denna anstalt snarare sjelf nedsätta värdet och gällande kraften af ett Rikets Ständers beslut, om utförandet med görligaste forsta af ett för det allmänna nyttigt ansedt företag, underkastades att för verkställigheten bero af en enskild Corporations tillfälliga åsigter af sina förmenta rättigheter, som med företagets fullbordan hafva ganska liten gemenskap, och i vigtighet för det allmänna omöjligen dermed kunna jemföras. Beträffande åter den särskilde förbindelse, som blifvit föreslagen att Bolaget affordras, det icke något vidare allmänt bidrag * to4 S t ats-U t sli o t te ts .Betänt ali (leii* skulle begäras till Canalens färdiggörande* elier underhåll anse Utskotten för sin del en sådan af Lagstiftande ln.agten för enskilde Personer eiler Corporationer gifven föreskrift, hvarken rättsenlig, då kommande
St:r hafva dock ej funnit skäl alt bevilja en sådan nedsättning; men jag hemställer likväl, om ej en sådan bör ega rum, om ej till 125 kannor, åtminstone lill 200 kannor. Det gifvas få egendomar i Sverige, som producera mera potatis och säd, än som fordras för 200 kannors daglig tillverkning under sex månader, och endast i de aldra fruktbaraste delarne af landet lära rudimaterier till 1000 kannors daglig afverkning under sagde tid kunna uppköpas inom ett för transporterna ej alltför obeqvämt afstånd. Att åter, såsom hittills, tillverka bränvin rycktals under en och annan termin, är alltid en grof misshushållning, såväl med afseende å tillverkningskostnaden, som å drankens ändamålsenliga användande. Man har anmärkt emot yrkandet om nedsättning af minimum, att de till kontrollörerna utgående arfvoden derigenom skulle blifva relativt större; men man bör besinna, dels att en daglig tillverkning af 200 kannor inbringar i skatt, om den höjes till 75 öre, ej mindre än 150 rdr dagligen, hvaraf kontrollörens arfvode utgör en ganska ringa procent, dels att en annan utväg står öppen, den nemi. att ålägga dem, som önska bränna mindre än 300 kannor dagligen, att sjelfva erlägga en del af kontrollörens aflöning. Den 13 Januari. 69 Jag har nu framställt mina tankar i detta ämne och anhåller att mitt yttrande måtte få åtfölja remissen af K. M:ts Propos. till vederbörligt Utsk. Frih. Sprengtporten, Jakob Wilhelm: I hufvudsaken instämmer jag med Frih. Raab, utom i hans åsigt, att minimum borde nedsättas till 200 kannor. Enligt min tanke har den nuvarande författningen i afseende å såväl tidsbestämmelserna som å gränserna för tillverkningsbeloppet träffat det rätta, och jag anser, att man icke utan desto större skäl deri bör göra några förändringar. Med IIr Frihm instämmer jag likaledes deri, att det är rätt och nyttigt, att drawbach eller en restitution af bränvinsskatten vid export af bränvin beviljas.
Det är visserligen sannt, att i förslaget ej finnas intagna några bestämda motiver till den varierande propor - D«n 29 November e. sa. i t tionen emellan Adjunkterna och Lektorerna; men jag är säker der» i på, att antalet Lektorer blifvit bestämdt efter undervisningens huf» . vudämnen. Utsk. har ansett, att Lektorernas antal borde vara konJ stant. men att deremot den del af lärare-personalen, som mest beror af lärjungarnas antal, eller Adjunkterna, icke kunde lika be< stänult fastställas. Till grund för sitt förslag i afs:de å Adjunkterna har Utsk. emellertid tagit de sednaste upgifterna från skolorna. Sjelfva grunden för beräkningen af lärarnas antal i förhållande till lärjungarna finnes uttryckt i Betänk., och har, såsom jag förmodar, blifvit af lt. o. Ad. observerad. Jag tror ej, att StatsUtskis förslag i detta fall, om II. 8t:r detsamma godkänna, skall lägga något hinder i vägen för K. M., att inom läroverken vidtaga de förändringar, som af erfarenheten och möjligen af E. St.-rs omnämnda skrifvelse kunna påkallas; ty Utsk. har på sid. 51 föreslagit det vilkor för de nya lönernas åtnjutande, att (örarne skola underkasta sig den förändrade tjeustgörings-skyldighet, som uti en blifvande skol-ordning kan komma att föreskrifvas. Det förslag, hvarom i den nu föredragna punkten egentligen är fråga, nemi. att de två yngsta lärarne vid hvarje skola icke böra derstädes vara fixa, utan kunna förflyttas till andra skolor inom Stiftet, är i min tanke ganska lämpligt, och jag får derföre, lika < med Utsk:s Ordhde, anhålla om punktens godkännande. Gr. Lagerbjelke:
Du har sett att jag hör till dem, för hvilka det är lättare att fatta goda föresatser, än att utföra dem: men du ser tillika, att det ej är en hastig, ögonblicklig fruktan för DödsEngeln och domsbasunen som ledt mig på rättfärdighetens väg; utan att jag dertill redan länge blifvit ledd af en inre röst, ett redan mångårigt beslut. Emedlertid prisar jag propheten och alla helgon, för den väckelse jag erhållit genom den nattliga synen; kankända skulle jag utan den aldrig haft styrka att resa mig. Men från denna dag skall ett nytt lif begynna för mig och mitt folk. Du, Rustan, som i följd af ödets outransakeliga beslut blifvit omgjordad med kraftens och insigtens harnesk, räck mig din hand, såsom en underpant på att du blifver mitt trogna stöd och min pelare! Denna berättelse hade hos mig för min unga herre väckt ett varmare intresse och ett mera menskligt deltagande. Jag fann en ädel natur, som genom en mängd omständigheter och genom lidelsernas makt för en tid blifvit djupt förnedrad, men som också ägde kraft att af sig sjelf höja sig derutur. Långt ifrån att fördöma honom, måste jag, om icke beundra, åtminstone älska honom. Hans föresats att återvända på pligtens väg syntes allvarlig, och jag tviflade ej att han deruti skulle blifva ståndaktig. Hvilken makt har icke mannens fasta vilja! och det svärmeri, hvaråt Schahen öfverlemnade sig, syntes ett af dessa många underbara försynens medel, hvarigenom hon verkar för sina ändamål. Talesättet ”Gud är stor och hans vägar outransaklige”, – detta talesätt, som vi, Prophetens folk, ofta höra eller sjelfve använda så tanklöst, hade för mig vunnit en stor betydelse. ”Gud är stor!” upprepade jag i min enslighet med djup rörelse och beundran. Deremot oroade det mig mycket, huru jag skulle kunna göra mig sjelf värdig till den upphöjda och vigtiga kallelse, hvilken nu låg för mig öppen.
Hvad hypotheksföreningarna beträffar, tror jag, att opinionen om deras nytta är temligen allmänt stadgad, synnerligast inom detta Stånd. Ett ytterligare stöd för denna opinion hafva vi nyligen erhållit i Just.ministerns afgifna berättelse öfver intecknad och försåld jord i Riket, som uppby - Den ag December!, m. 4 81 lyser, att Adeln de 3:ne sista åren sålt fast egendom för 1,200,000 r:dr mera, än den köpt, hvilket gör nära million om året. Om detta förhållande fortfar, hemställer jag, hvad det slutligen skall blifva af Adeln. Ett sätt och kanske det enda att något consolidera dess förmögenhet vore, om ett lån kunde erhållas, såsom jag hoppas, lill go a 4 proc:s ränta, som svarar jemnt mot 4^ proc. för pari capital. Dessa 44 proc. tillsammans med omkostnaderna , beräknade till % proc., utgjorde 5 procts ränta. Hvilken förmån vore det icke för jordägaren att kunna erhålla lån mot 5 proc., under säkerhet att icke blifva uppsagd och kunna med den 6:te procenten småningom afbörda sin skuld, då den i nuvar. förhållanden årligen stiger, hvilket Just.- ministerns berättelse äfven bevisar. Äfven ett annat förhållande synes höra ihågkommas, det nemi., att Banken har inställt alla lån på fastigheter. Jag hemställer, om icke någon ersättning härför bör lemnäs, och om jordbruket, som drager ^-tdelar af hela beskattningen, skall stå utan hjelp, då alla andra näringar understödjas. För min del tillstyrker jag återremiss och förenar mig i öfrigt uti de åsigter, Hr Oxehufvud i sin reservation utvecklat. Gr. Horn, Claes Fredr.: Äfven jag ar bland dem, som icke kunna godkänna Utskts utlåt., men får vid detta tillfälle tillkännagifva, att vid föregående riksdag, då denna fråga väcktes, min röst afgafs emot hela låneplanen, och detta af flera skäl, som det vore öfverflödigt att här upprepa; de. concentrerade sig ungefär till hvad StatsUtsk. uppgifvit såsom grund för sitt afstyrkande.
— Skillnaden 2,797: 16. — är, enligt Kongl. Maj:ts nådiga Bref af den 24 Februari 1840, reserverad till oförutsedda händelser. — Under år 1841, då nya Statsregleringen vidtog, har Rikets Ständers Stat vid beräkningen blifvit iakttagen. Ä denna, likasom å g:de Hufvudtiteln, äro, sedan längre tider tillbaka, de under året uppkomna besparingar öfverflyttade, såsom reservationer, till ett påföljande år, utan att Revisorerne kunnat finna det Rikets Ständer, i afseende å dessa Titlar, gjort undantag från de, an - — 76 — gående besparingarne i allmänhet, före näsllidne Riksdag gifna bestämmelser. Under båda revisions-åren hafva, på grund af Kongl. Stats-Kontorets ordres, å anslaget lör Observationsoch Uppbörds-procenter, i räkenskaperna afförts Stats-Verkets kostnader för provision, porlooch stämpel-afgift uti de med Bankiren G. Jencquel i Hamburg löpande räkningar, hvilka kostnader, utgörande år 184° 735: 19. 3. och „ 184* 589:47- 7. bordt, i Revisorernes tanka, påföras anslaget för Minister-staten och de titlar, hvaraf Hamburger-Banko utbetalas. Anslaget för Fångars Skjuts och Underhåll utgjorde år 1840 * « • 245,38o: —- — och år 184t • • • ■ * 345,38o: min öfverskreds det förra året med 277,782: 7. 3. och del sednare, eller i84<> med 217,091:16. 4- Och hänvisa Revisorerne för öfrigt till Berättelsen angående FångStvrelsen.