Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Detta var orsaken, hvarföre jag förra gången afstyrkte beviljandet af den för bylagen föreslagne rättighet, att bruka sammansatta bränneriet och jag tror mig nu kunna, utan contradiction, tillstyrka, att en sådan rättighet för Städerne bifalles, Friherre Wrangel: Då jag förra gången yrkade rättighet för bylag att sammanslå bränneriet anförde man sorn skäl deremot, att bränvjns fabriker då skulle uppkommaSamma förhållande inträffar ju nu med Städerne ? Skall nu emedlertid en dylik rättighet dem tilläggas, önskade jag dock att de icke måtte få sammanslå sig tili större panna än femtio kannors; ty annars kunde möjeligen detsamma inträffa, sorn nagongång handt i Skåne, Dm 39 Julii etfi - 129$ att man bränner med iooo kännors panna i stället för 90. Jag hemställer således, huruvida det icke är skäl att bifalla första alternativet, eller, i fall det sednare alternativet antages, att de gammanslagne pannornes rymd må bestämmas till högst femtio» kannor. Friherre Cederström t Då värdet af jorden bestämmer bränvinsbrännings - rättigheteten, och <då det kan förmodas, att det finnes egare af Stadsjord, sorn kunna, efter denna grund, bränna med två 90 kannors pannor, gå lärer ej Dagen kunna förbjuda dem mer än andre, att begagna dem. Af sadén anledning skulle det vara en contradiction, att neka, det flere stadsjordsegare öfverlåta deras rätt till en, helst Öfverlåtande af besittnings-rätten till sjelfva jorden icka kan förekommas. Herr Printzensköld, Axel'. Då jag antager såsom princip, att brannvins-bränningen egentligen är en jordbruket tillhörig rättighet, gå måste jag vara af den öfvertygelse, att Stads, boen bör, vid utöfvandet deraf, vara i samma cathegorie med jordbrukaren, och att således Staden i detta fall bör jemföras med ett byalag å landet. Jag kan derföre ej inse, hvarföre Stadsboen skall, mera än Landtmannen, tillåtas att J)en 2$ lullie, m. med andra inqm samma stad sammanslå eiler förena sin brännings rättighet. Friherre
Län, hvilken, jemte omförmälande af bdiofvet utaf roteringsskyldighetens jemnare fördelning melian stamoch hjelprotar., yrkat upphäfvande af alia, rörande planpenningar, hittills meddelade och ännu gällande föreskrifter samt utfärdandet äf en ny författning, hvarigenom stadgades, att de, sorn hade husareller soldattorp på sina egor, skulle ega att, när sorn helst och utan hinder af upprättade föreningar, få torpen uppskattade till deras innehafvande värde, som borde beräknas i spanmåi efter torpets beskaffenhet i dess ouppodlade skick; samt att öfrige delegare i rusthållet eller roten, hvilka icke hade tunga af torpet, vöre skyldige att af det qvantum spanmåi, hvartill planen uppskattades, betala i nion af sin andel i rusthållet eller roten; i hvilken motion Andreas Bengtsson från Jönköpings Län instämt. Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten , som, i följd af erhållne remisser, berörde motioner, tillika med hvad åtskilige Bidderskapet och Adelns Ledamöter i anledning af Herr Iianckwardts förslag anfört, till gemensamt Öfvervägande förehaft, få sitt utlåtande öfver dessa motioner nu vördsamt afgifva samt dervid, till en början, meddela upplysning om hvad, som i afseende å regleringen af planpenningar, stam-och utrotar emellan, blifvit i sednare tider tillgjordt samt om innehållet af de författningar, som, för frågans bedömmande, torde vara nödige alt känna. Sedan, i anledning af hos Rikets Ständer vid 1812 års Riksdag väckt fråga om angelägenheten af ett efter tiderne mera lämpadt stadgande, rörande förhöjning af planpenningar, Rikets Ständer funnit med billighet och rättvisa öfverensstämmande, att hjelprotar borde vidkännas ett emot hemmantalet svarande deltagande uti aila de förmoner, indeldte manskapet egde rätt att af rotarne fordra, hvaribland äfven borde räknas jordlega för torpen, mulbete, vedbrand och gärdselfång, och fördenskull hos Kongl.
Ständer inkomma med förslag dels till förordnande för den valde och dels till den underdåniga skrifvelse, som med anledning af berörda val bör till Kongl Maj t aflåtas. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Memorial M 126. i anledning af erhållna återremisser å en i Memorialet M 84 föreslagen voteringsproposition. Med vidhållande af sitt i ämnet fattade beslut ogillade Preste-Ståndet det i förevarande Memorial framställda förslag till voteringsproposition. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Sammansatta Stats-, Be villningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande M 12, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut beträffande Betänkandet 9, angående väckt fråga om restitution af bränvinstillverkningsafgift vid export till utrikes ort. S. D. Vid förnyad föredragning bifölls Sammansatta Statsoch Banko-Ut skottets Memorial M 14, angående arfvode för sekreterarebiträde hos Sammansatta Statsoch Banko-Utskottet. S. D. Efter ånyo skedd föredragning bifölls Sammansatta Lagsamt All männa Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande .>? 23, i anledning af väckt motion angående förändrade bestämmelser i fråga om vården och kontrollen öfver till milda stiftelser anslagna medel. Från Vållofl. Borgare-Siandet. S. D, Upplästes det hos Rikets Ständers enligt 63 § Riksdags-ordmngen, utsedde Herrar elektorer den 2 i denna månad hållna protokoll, hvaraf inhemtades, att elter Expeditions-chefen, Riddaren af Kongl Maj:ts Nordstjerne-orden Herr Arendt
R:dr öre. lör Grosshandlare ... 33: andra Handlande 25: 50. — Fabrikörer 21: Sjö-Kapitener och Coopvaerdie-Skeppare 12: —■ — Handtverkare 10: 50. — andre Borgare . 9: 75. I Första Klassens städer. för Grosshandlare 19: 50. — andre Handlande och Fabrikörer 15: Sjö-Kapitener och Coopvaerdie-Skeppare 8: 25. — Handtverkare 7: 50. — audre Borgare . 6: — / Andra Klassens städer. för Grosshandlare 14: 75. — andre Handlande och Fabrikörer 10: 25, — Sjö-Kapitener och Coopvaerdie-Skeppare 5: 75. — Handtverkare 5: 15. •— andre Borgare 3: 50. Bih. till B. St. Skrifvelse N:o 'l36. R:dr öre. I Tredje Klassens städer. Borgarcbref: för Grosshandlare « < 10: andre Handlande och Fabrikörer . 7: 75. — Sjö-Kapitener oell Coopvaerdie-Skeppare 4: 40. I Fjerde Klassens städer. för dera, som vinna burskap på utrikes bandel 7: 50. — andre Handlande och Fabrikörer . , 5: 25. — Sjö-Kapitener och Coopvaerdie-Skeppare 3: Handtverkare 2: 65. — andre Borgare 2: 25. 1 Fonte Klassens städer. för dera, som vinna burskap pä utrikes handel ... 5: andre Handlande och Fabrikörer 3: 90. — Sjö-Kapitener och Coopvaerdie-Skeppare 2: — —■ Handtverkare 1: 75. — andre Borgare 1: 65. Cerlifikater för lili utrikes ort gående öppna båtar . — 15. — inhemska däekade fartyg . — 50. — utländska d:o , 1: — Folkpass för Skeppare och besättning på resor till utrikes ort — 75. Fribref för Fartyg och Båtar — 40. derom utgifne förbindelser — 20.
Jag sänder skrifvelsen till Idun — det är inte mer än rätt åt gubben, att han får läsa sitt opus där och skämmas öfver fadersskapet. Så här hade han skrifvit: » Höstslask. Tre gånger om året minst få våra fruar en skruf lös. Det är vårslaskets, höstslaskets och julslaskets tid. Då äro de i sitt esse, de hulda varelserna. Då kalla de till sitt bistånd en af det släkte, som kallas skurmadamer, och som blifvit skapadt enkom för att skapelsens herrar skola inse att deras herravälde har sina gränser. Då flyttas alla möbler i alla rum ihop i de mest omöjliga grupper, allt på väggarna rifves ned och lägges. på platser, där ingen kan ana, att det finns. Har man så lyckats upptäcka en plats att sitta på och satt sig, utan att sitta sönder en tafla eller en makartsbukett, och tror man sig vara ensam och vill säga ett vackert ord åt sin » hälft », som man ännu ej lärt känna i höstslasklynne, då, bäst det är, får man se en skurmadam hänga utanför fönstret och låtsa torka öfversta rulan, gud bevars — och en annan ligger under pianot och » torkar under », som jag tror termen lyder — och man får prisa sig lycklig, om inte en tredje står på lur uppe på en trappstege bakom dörren, färdig att tappa — naturligtvis af våda — • en smäekvät trasa midt i familjeförsörjarens hufvud, om han vågar sig dit in. Företa dagen går det ändå för sig. » Man måste ju ha rent ». Andra dagen, då man äter frukost inne i sängkammaren, medan horderna bombardera dörren med skurborstar, vågar man en half undran, huruvida man inte kunde göra rent ett rum i sender och litet emellanåt, utan att denna omstörtningbegärets och förödelsens ande behöfver släppas lös i det eljes fridlysta boet. Men då har frun börjat bli nervös och sä- ger, att sådant kan en herre omöjligt lära sig begripa. » Men vill du inte gå ut oeh äta, så ska vi göra allting i ordning under tiden »? Jo-o, det kunde man göra. Men ledsamt är det, tro mig, min ängel, det känns tungt.
För att denna, numera icke bland andra allmänna verks förvaltningskostnader förekommande, utgiftstitel jemväl mätte kunna upphöra vid Riksgäldskontoret, och då den, enligt reglementets 276 §, till extra arbeten och uppmuntran för flitiga extraordinarier anslagna summa, som vid 1823 års riksdag förhöjdes från 750 till 1,000 R:dr årligen, i anseende till de betydligt förökade göromålen och de nya åligganden Riksgälds-kontoret under sednare tider erhållit, för närvarande icke lemnade erforderlig tillgång för de utbetalningar, för hvilka detta anslag blifvit beviljadt, hafva Fullmägtige hemställt, att detsamma måtte från och med nästa år varda ökadt till Ett tusen femhundra R:dr. Utskottet, som funnit Fuilmägtiges framställning om Ijuspenningarnes upphörande äfven för extraordinarie tjenstemän och betjente inom Riksgälds-kontoret samt grati fikationsanslagets förhöjning från 1,000 R:dr till 1,500 R:dr, icke blott ledande till förenkling, utan äfven af behofvet påkallad, får alltså hemställa, att Rikets Ständer, med bifall till Fuilmägtiges härom gjorda framställning, måtte besluta, att det till belöning för extra arbeten och till uppmuntran för extraordinarier, som ådagalagt synnerlig flit och skicklighet, till Fullmägtiges disposition ställda anslag, hvilket enligt 276 § of Riksgäldskontor nu gällande reglemente hittills utgått med 1,000 R:dr årligen, måtte fråu och med nästa år förhöjas till Ett tusen femhundra Riksdaler om äret; dock under vilkor att de ljuspenningar, som hittills årligen till delats 8 extraordinarie tjenstemän och 4 extra vaktbetjente vid Riksgäldskontoret, icke vidare efter nämnda tid må utbetalas.
Den i följd häraf verkställda undersökning har emellertid föranledt till den åsigt att den föreslagna åtgärden, eller skolans förflyttning, om den ock i framtiden kan befinnas nödvändig och böra företagas, för närvarande ej är al särdeles behof påkallad och att densamma följaktligen nu kan utan olägenhet uppskjutas. Visserligen förmäles t den nådiga Propositionen, att, om skolan ej flyttas, en del byggnader i Fahlun måste dels förändras dels nybyggas, men detta vore endast behöfligt för den händelse att en förändrad organisation af skolan mäste i den ort, hvarest den nu är förlagd, vidtagas. Derom är likväl något bestämdt yrkande icke framstäldt, likasom någon egentlig klagan öfvei skolans verksamhet äfven i dess nuvarande skick ej eiler försports, om ock, af en eller annan orsak man haft anledning önska att undervisningen vid berörda läroverk måtte i något hänseende kunna utvidgas eller på annat sätt ordnas. Vid sådant förhållande och då, hvad den financiela delen af frågan beträffar, de vid innevarande riksdag beviljade anslag redan uppgå till ganska betydliga belopp samt nödigt är att, på sätt Utskottet redan förut vid flere tillfällen antydt, Statens mede! sparas och endast tagas i anspråk der verkligt behof förefinnes, men detta icke synes vara förhållandet i förevarande fall, får Utskottet, som dels antager att Bruks-socieleten, hvilken hittills genom betydliga anslag frikostigt bidragit till skolans utveckling ocb dessutom sjelf måhända har den största direkta nyttan af do derifrån utgående elevers och tjenstemäns verksamhet, icke skall Stats-Utskottets Utlåtande M 99. 109 undandraga sig att fortfarande lemna behöfiigt understöd åt denna undervisningsanstalt, äfven om Rikets Ständer skulle finna skälen för skolans bibehållande på dess nuvarande plats vara öfvervägande, dels föreställer sig att de byggnader skolan disponerar icke befinnas mera förfallne, än att dessa lokaler, genom ändamålsenlig anordning, utan att särskildt statsanslag derför behöfver anvisas, kunna hållas i brukbart stånd, hemställa, det Rikets Ständer må förklara att de funnit sig förhindrade Kongl. Maj:ls förevarande nådiga framställning nu bifalla. Befrämjande i allmänhet af Bergsbruket 81:o.
15 ning af den öfriga beklädnaden, icke heller får ingå kontrakt med Kronan om nu ifrågavarande persedlars öfvertagande; att de kontrakt, som härom ingås, gälla så länge erforderligt anslag af Rikets Ständer anvisas; att indelningsbåtsmannen af Kronan årligen vid uppfordringen erhåller två stycken skjortor, två par läderskor och två pär ullstrumpor, samt roteringsbåtsmannen dels vid hvarje uppfordring till årseller sommartjenst eller sjökommendering två stycken skjortor, två par läderskor och två par ullstrumpor, dels vid uppfordring till handräckning ett par läderskor och ett par ullstrumpor, hvilka persedlar alla skulle anses såsom karlens tillhörighet utan afseende på längre eller kortare tjenstgöringstid; samt att såväl indelningssom roteringsbåtsmannen af Kronan erhåller en kappsäck för 48 tjenstgöringsmånader; till hvilket allt skulle utöfver rustoch rotehållarnes efter deras nuvarande skyldigheter beräknade bidrag erfordras i följd af dels de persedlars bättre beskaffenhet, som af Kronan komme att till båtsmännen utlemnas, och dels nödig ansedd tillökning i antalet af vissa bland de, särdeles vid Indelningen, hittills bestådda småpersedlarne ett årligt statsanslag, uppgående, enligt komitéens uträkning, till 49,835 R:dr 30 öre Runt, hvilket ,komitéen dock ansett böra jernnäs till 50,000 R:dr och, med hänsyn till de betydliga kostnader, persedlarnes första uppsättning måste föranleda, göras på en gång tillgängligt för de trenne första åren efter förändringens införande. Ofver detta komitéens förslag har Förvaltningen af Sjöärendena, sedan befälhafvarne vid Flottans stationer blifvit hörde, under den 15 sistlidne September afgifvit infordradt underdånigt utlåtande och deri förmält sig till antagande förorda förslagets här ofvan anförda hufvudgrunder, endast med någon förändring i afseende på dels tiden, då, enligt komitéens åsigt, vissa af de ifrågavarande småpersedlarne borde till båtsmännen utlemnas, för att derefter blifva deras tillhörighet, dels ock grunden för beräkningen af kappsäckens slitningstid. Kongl.
Vid ånyo skedd föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 79, i fråga om anställande af undersökning af skol-lokalernas beskaffenhet och orri åtgärders vidtagande till deras förbättring, biföll Ståndet l:sta punkten af Utskottets å 7:de sidan framställda förslag, hvaremot förslagets 2:ne öfriga punkter afslogos. S. D. Föredrogos ånyo och återremitterades Stats-Utskottets Utlåtanden: N:o 47, i anledning af väckt motion om löueförhöjning för Presidenterne i vissa Rikets kollegier; och , N:o 88, i anledning af väckta motioner om understödjande af Fabriks-inrättningar för Hvitbets-sockers beredning. Frän Vallo fl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets Utlåtanden: N:o 87, i anledning väckt motion om löneförhöjning för Presidenterne i vissa Rikets kollegier; N:o 88, i anledning af väckta motioner om understödjande af Fabriks-inrättningar för Hvitbets-sockers beredning; och N:o 89, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om eftergift af Kronans^ rätt till dana arf efter allidda Enkan B. H. Sandelin. S. D. Föredrogs ånyo Banko-Utskoiiels Memorial N:o 32, innefattande föreskrifter, till undvikande af penninge-remisser med posterna emellan Stockholm och de orter, der Rikets Ständers Bank har Låne-kontor m. m., hvilket Memorial bifölls. S. D. Till Stats-Utskotlet remitterades en af Herr Indebeloit den 21 dennes, med anledning af Riksdags-Ordningens 56 §, gjord, men samma dag bordlagd motion, angående Bergsfogdarnes löne-ersattning. S. D.
Vid efterfrågan i Kontoret har det likväl sedermera befunnits, att ingen af dess nu der tjenstgörande funktionärer utgifvit en sådan anonym kalkyl; och om vederbörande, som med frågornas pröfning hafva att skaffa, med något skäl kunna stadna i osäkerhet om del rätta, då stridiga uppgifter öfver samma sak dem föreläggas, måste man så mycket mer beklaga de förhållanden, som göra så beskaffade anonyma och smygande försök att motarbeta en ändamåls enlig lösning af öppet framlagda, vigtiga frågor möjliga. Man torde emellertid med skäl kunna begära, att de på Riksgälds-kontorets vägnar af dess Fullmäktige framlagda kalkyler öfver dess ställning för olika tider böra ega anspråk på större tillförlitlighet, än dessa anonyma framställningar, der ingen man finnes bakom ordet, och då förenämnda ofliciela kalkyler uti intet afseende kunna upptaga annat, än, bland inkomster, hvad man på laga eller andra fullt säkra grunder har rätt att antaga skola inflyta under den afsedda tiden, och, bland utgifter, hvad som under samma tid vid anfordran skall utbetalas, så måste de ock anses hafva uppfyllt allt hvad med sådana kalkyler kan åstadkommas, nemligen en öfversigt af den största probabilitet. Det faktiska förhållandet kan likväl sedermera vid den afsedda tidens utgång möjligtvis gestalta sig något annorlunda, derest under samma tid något mer influtit än man bade rätt att påräkna, eller något Bih. till R. St. Prot. 1856 & 1857. 6 Samt. 1 A/d. 15 Haft. 2 10 Banko-Utskottets Utlåtande M 33. mindre utgått än man var skyldig vara beredd uppå att utgifva Sådant allt ligger utom förutseendets gräns och kan ej ingå i någon kalkyl, och fullkomligt vilseledande skulle en sådan blifva, om, såsom förhållandet var med förenämnda anonyma kalkyl, man deruti såsom säker inkomst uppförde en eller annan half million på den grund, att en sådan summa en gång längre fram i tiden skall inflyta och derföre benäget antager sig hafva den allaredan i handen.
Ståndet vid följande utlåtanden bero: l:o Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens utlåtande N:o 25 j i anledning af väckt fråga om en viss dels af in deida arméen samt båtsmans-hållets ställande på vakans; 2:o af Dito dito N:o 2j_, i anledning af väckta frågor, dels om lindring i rustoch roterings-besväret, dels om stående arméens och båtsmanshållets indragning eller förminskning, mom. 1 och 2; 3:o Dito dito N:o 2(j_, i anledning af väckte motioner om Smålands husar-regementes afsittande, emot erläggande af hästvakans-spanmål; och 4:o Dito dito N:o 30j i anledning af väckt motion om veckodagshemmanens i Bohus län befriande från rotering. S. D. Föredrogs och afslogs Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens utlåtande N:o 31, i anledning uf Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständer, med öfverlemnande af roterings-verken för den tillökade ordinarie bålsmans-roteringen. S. D. Föredrogs och ålen emitterades Bevillnings-utskottets utlåtande N:o 21 j i fråga om anvisande af medel för godtgörande af det lån, som rikets Ständer beslutat upptaga till bestridande af rustnings-kosthacler. S. D. Föredrogs och remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet, Bevillnings-utskottets memorial N:o 22, angående åter lem - Prot.-utdrag den 26 Juni i848. 473 lemnande af riksdags-fullmäktigen Tobias Linds motion om verkställighet af 1810 års riksdags-beslut, i afseende på krigsgärds utgörande af pastorer. S. D. Föredrogs och remitterades till B evillnings-ut skottet en af riksdags-fullmäktigen Johan Johansson från Örebro län väckt motion om fördelning af den till krigsgärdens betalande rikets innevånare ålagda bevillning. Den 26 Juni. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeen. S. D.
5 Dec. 1484 påfven Innocentii VIII:s bulla ”Ad futuram rei memoriam” utkom. Denna med dess följeslagare, den af munken och inquisitorn Sprenger författade ”Hexhammaren” (Malleus Malificarum), bragte det onda till dess spets. Helvetet var icke längre ett inbillningskraftens foster; vi se det i sin fulla verklighet upprättadt på jorden och sträcka sina gränser så långt som kristenheten. Utrymmet nekar oss att i ordagrann öfversättning återgifva Innocentii bulla, skrifven på en sitt ämne värdig barbarisk latin49. För innehållet bör dock redogöras: ”Guds trälars träl” börjar med att betyga den omsorg, hvilken åligger honom såsom själarnes herde, att befrämja den katolska trons blomstring och drifva kätteriets skändlighet fjerran från de troendes gränser. ”Men”, fortfar han, ”jag har nyligen icke utan stor sorg erfarit, att personer af begge könen, glömska af sin egen salighet och förirrande sig från den katolska tron, beblanda sig med djeflar, med incubi och succubi, samt genom trollsånger, besvärjelser och andra nesliga vidskepelser, utsväfningar, förbrytelser och brott skada qvinnornas foster, djurens afföda, fältens skördar, vinträdens drufvor och trädens frukter, likasom de ock förderfva, qväfva och tillintetgöra män, qvinnor, får och fä, vingårdar, trädgårdar, ängar, betesmarker, o. s. v.; med inre och yttre smärtor och sjukdomar hemsöka män, qvinnor, boskap och andra djur; hindra männen att afla och qvinnorna att föda, göra dem alldeles obrukbara för deras pligter mot hvarandra, samt dessutom med vanhelgande läppar afsvärja sjelfva den tro, som de i dopet undfått ”
För att tillhandahålla sådan följas de operativa enheterna af ammunitionskolonner — 2 artilleri-och 2 infanterivid vår arméfördelning —, å hvilka medföras omkring 150 skott för hvarje kanon och 75 — 100 patroner för hvarje gevär. BAKOM HÄREN. förråden, som väl i regeln framskaffas på järnväg, måste ytterligare finnas minst 100 skott för hvarje kanon och 50 — 100 patroner per gevär för att ersätta åtgången vid kolonnerna. 400 skott för hvarje kanon, 350 patroner för hvarje gevär är sålunda den erforderliga fältutrustningen, hvartill komma reservförråden i hemorten och depoternas behof för deras manskaps utbildning. Ammunitionskolonnerna uppsättas af artilleriet och omfatta för en arméfördelning en personal af 500 man med 550 hästar och närmare 100 fordon. tf $ Åtskilligt måste sålunda föras från hemlandet fram till hären — vi hafva icke vidrört ersättningen af personal eller utrustningspersedlar —, och sjuke och sårade, för att icke tala om krigsfångar, måste föras därifrån. Att ombesörja allt detta blir etappväsendets uppgift. Finnes järnväg till förfogande, användes denna naturligtsvis såsom etapplinie, finnas flera, är det så mycket bättre. Inom hvarje arméfördelnings förläggningsområde (militärdistrikt) utses en eller flera centralt belägna större stationer till samlingspunkter för allt det, som från vederbörande område skall föras till hären, och erhålla benämningen etappbegynnelsestation, hvarjämte lämpligt belägna stationer utses till upplagsstationer för förnödenheter af olika slag. Trafiken i hemorten besörjes af den för tillfället förstärkta trafikstyrelsen, men öfvergår vid vissa s. k. öfvergångsstationer, hvilka förläggas på lämpliga afstånd bakom hären, till etappväsendets styrelse eller till de s. k. fältjärnvägarna. Trafiken fortgår naturligtvis så så långt som,möjligt, men måste dock afslutas på något afstånd bakom hären, och kallar man den station, där detta eger rum, etapphufvudstation. Vid en dylik station anlägges sjukhus (främre etappsjukhus), magasin o. dyl., och här vidtager landsvägstransporten fram till trupperna.