Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Därpå måste en del af hennes möderne användas till er uppfostran och det kan väl icke kallas att ha förstört. Alltså var det också osant... ADÈLE. Nej, så sa' icke mor på dödsbädden... Advent PERSONER. LAGMANNEN. AMALIA. ADOLF. ERIK. LAGMANSKAN. GRANNEN. THYRA. DEN ANDRA. FRANCISKANERN ( LEKKAMRATEN. HEXAN. PRINSEN. BIFIGURER, SKUGGOR. SCENERIET. AKT I. Vingården och mausolén. AKT II. Förmaket. AKT III. Vinkällaren. Trädgården. AKT IV. Korsvägen. Korsvägen. »Väntsalen». Tingssalen. AKT V. Förmaket. »Väntsalen». AKT I. Fonden föreställer en vingård. Till venster mausolén: En hvitrappad liten tegelbyggnad med dörr och fönsteröppning i spetsbågstil utan bågar eller rutor; korsformiga blomman klänger på väggen. Vid murens fot åtskilliga blommor. I förgrunden ett persikoträd med frukt, under hvilket sitta: Lagmannen är klädd i grön kachett och 1820-talets drägt; Ser ut som »en hexa». rödt tegeltak; ofvan på gafveln ett kors. Clematis med den violetta Lagmannen och Lagmanskan. gula knäbyxor, blå frack etc. Lagmanskan med duk öfver hufvut, käpp, glasögon, snusdosa. Till höger ett litet expiationskapell med Madonnabild; sta ketet framför är behängdt med kransar och buketter» Framför staketet en bönpall. LAGMANNEN. sken som dess morgon lofvade; arlaregn och särlavisa skall snart ljuda kring bygden. Lifvets afton har slutligen skänkt oss det sol regn har välsignat åker och äng, och vintramparens LAGMANSKAN. Säg icke så; någon kan höra det! ADVENT LAGMANNEN. skada att jag tackar Gud för all god gåfva? LAGMANSKAN. Hvem skulle lyssna här, och hvad skulle det stå och lyss.
Lag; Innehafvarena af Assignationerne deremot åtminstone oförsigtigt» Assignationen är en Invisning på Banquen; vid uppvisandet hade den blifvit infriad, om man man i rättan tid infunnit sig; den det icke gjort, har sig sjelf att skylla för förlusten; det är just genom Ir.nehafvarenas beqvämlighet att göra dem couranta, och derigenom 144 Den 17 Martii, e. m’. undvika besväret med växling i Banquen, som all den oreda Disconterne vållat, leder sin upp* rinnelse , derigenom lemnades tillfälle åt mindre redliga Förvaltare att sätta så stor Summa i Rörelsen, som behagades, utan att ens iakt-, taga rigtig bokföring. 2 0 Att Malmö Discont skall med Götha Canal amalgameras, hvarigenom händer attborgenärerne i CanalDisconten skola göra förlust derföre att den skall minskas iör dem i Mai* mö. Af sådant skäl borde, om tvenne-Handcls* hus göra fallissement, hvaraf det ina blott kun* de gifva 20 proc nf, men det andra 8^^ 'Mas* sorne slås tills minans, *å att utdelningen blef* ve 50 procent , ehuru det ena Huset med det andra icke hade någon gemenskap. 3:0 Skulle Banquen få sitt Creditiv i Gotha Canal ersatt af Bolagets tillgångar, ehuru den har sin säkerhet i CanalVerket , samt de Materialier, lnstrumentalier och andra tillhörigheter samt EfFecter, som äro befinteliga vid full-’ bordadt arbete, eller dess upphörande. 4:0 Gör Banquen sig betald, oaktadt den förbundit sig att,icke återfordra Creditivet förrän 1821, så länge säkerheten fortfar 3 det är ännu hvarken af Ombudet anmält ,- eller af Ständerne bekräftadt, att osäkerhet inträdt och derigenom Banquen berättigad att bryta Coa. tractet 3 och skulle händelsen varit den , hade Banquen först bordt hålla sig till CanalVerkets tillgångar , •
Ex Protocollo Olöf Werlin S. D 43» Den l st Juni. S. D. Hfter framställd propositionblef Stats-Utskottets på bord'et hvilande Betänkande af den 31 Maj, angående Städernas Källarefrihet, sorn nu åter föredrogs, af Hedervärda Bonde-Ståndet ogilladt. TJt Supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Efter uppläsandet af ett från Vällofl. Borgare-Ståndet ankojmnet Protocolls-Utdrag af denna dag, innefattande Ståndejs Beslut, rörande Stats - Utskottets Betänkande af d. 26 Maj, om Lazarettet! och en utvidgad inrättning deraf i Stockholm m. m. antog Hedervärda Bonde-Ståndet det af Vällofl. Borgare - Ståndet gjorda inbju. dande, och förenade sig till alla delar uti hvad sistnämnde Stånd rörande detta ämne föreslagit; hvarom vederbörande skulle underrättas. Ut Supra. Ex Protocollo Clof Werlin. SI). Anstämde Hedervärda Bonde - Ståndet uti det af Höglofl. Bidderskapet och Adeln, enligt nu uppläst Protocolls - Utdrag, den 8 Juni fattade Beslut, att Trycknings - Utgifterne för de af Con - Den 12 Juni'. 431 Constitutians - Utskottets Secreterare upprättade Tabeller* innefattande en kort öfversigt af de hvilande förslagen om förändringar och tillägg i Grundlagarna, hvilka Tabeller redan blifvit tryckte och till Ledamöterna i Ständen utdelte, böra af den till Eiksdags - kostnaderna anslagna summa bestridas. Ut Supra. S. D. JtLfter uppläsandet af Stats - Utskottets, den p i denna månad, meddelte utlåtande, i anledning af de inom Hedervärda Bonde - Ståndet gjorda anmärkningar vid samma Utskotts Betänkande af den 12 nästl.
) Litt. B. Rubriker ä ck ämnen, som förekomma till utarbetning i fråga om en Instruction för Allmänna Magazins - Inrättningen. -A-llrrtänna Magazins - Inrättningen har 2tne serskilta och från hvarandra skiljda åligganden : 1:0 Verket såsom Nationel Handels-Inrättning betraktadt. j:o Verkets befattning med emottagning och utlefverering af Spannmål för Stats-Verkets räkning. Verkställigheten af det ena och andra synes lämpligast kunua uppfattas under 3tne Hufvud-Afdelnin gar. Den Första om Upphandlingsoch Undsättnings-Verket med hvad dertill hörer. S584 Stats-Utskottets Betänkanden. P*n Andra om Inrättningens skyldighet att emottaga Stats-Verkets Sädes-intrader och dere-> mot förse Värfvade Arméen och Flottorne m, in, med sine Spannmåls-underhåll. Den Tredje Reglementariska föreskrifter'för Verkets Öfver Styrelse samt Magazins-, Bageri-, och Bränneri-Retjeningen. Första Hufvud - Afdelningen om Upphandlingsoch Undsättnings - Verket. Huru Spannemålsupphandling under goda år bör af Allmänna Magazins* Inrättningen verkställas till Sädes* prisens upprätthållande. 1 §. Om Jjandshöfdingarnes skyldighet att Inhämta noga kännedom om årsväxten och full* ständige Rapporter derom till Magazins-Inrättjiingens Öfver-Styrelse afgifva. Tiden för dessa Rapporters insändande och hvilka grunder för befinnande nödvändighet af Spannmåls upp-’ köp, böra i allmänhet följas, samt till hvad pris iLandshÖfdingarne anse upphandlingarne må med afseende på Jordbrukarens skäliga fördel böra bestämmas rn. rn. 2 §. När och huru Öfver - Styrelsen bör till pröfning företaga Landshöfdingarnes förslag och de principer sorn böra iakttagas vid Upphandlings-prisens fastställande. Stats~titslotietS Beiänkandetii *56 5' ’3 §.
Ve-r si ragård ,/a. och Mölarp mantal, innehades alla desse heraman för närvarande under full egande rätt, dels af någre enskilde invånare i staden, dels ock, tili största antalet, af ortens allmoge, hvars possession oell åtkomst grundade sigpå med fasta■ befästade fäng, efter det hemmanen minst för i3© år tillbaka upphört att staden tillyda; äfvensom hemmanen, sedan genom Kongl. Brefvet af år i6S3, blifvit förklarad t, att de samma, ehuru staden tili; understöd i Båtsmanshåll©!; underlagde, likväl skulle under Häradet höra, oafbrutet lydt: under, landsrätt, i-Kronans jordö böcker blifvit upptagne under deras gamla eller i senare tider förändrade natur af Krono, skatte eller frälse, samt utgjort alla allmänna besvär å landet, såsom andre hemman, utom Knektehållet, men deremot alldeles icke deltagit inom staden i något stadsjordén åliggande onus, utom ofvanberörde obetydliga penningebidrag: till Båtsmanshållet, hvarom icke heller vid hemmanens afliändande något förbehåll å stadens sida bevisligen blifvit gjordt; och hafva de förvaltande Verken yttrat deras tanka vara, att de tjugunio och trefjerdedels mantal, sorn, från Knektehållet hittills befriade, ännu med 2 Rdr 3a sk.-understöjda Borås i dess Båtsmanshåll, ingalunda kunde, endast genom.utgörande af denna ringa afgift till staden,tilläggas egenskap och namn af stadsjord, samt alt desse hemman med tillydande egoområden följakleligen icke kunde eller bordé tagas i beräkning vid fördelningen af Båtsmanshållet på städernes jord, utan Borås stad således från utgörande af Båtsmansrotering för nämnde hemman befrias, samt stadens roteringsskyldighet således inskränkas till den behållna stadsjordén, uppskattad tili sex och ett åttondedels mantal; men som den roteringsskyldighet hemmanen, i följd af:'deras oprivilegierade natur, borde vidkännas, icke kunde anses vara, genom förrberörde penningebidrag, fullgjord, hemställde dé förvaltande Verken, att, på sätt sorn redan; Staissanit Octon.- TJisJi Betänkande W:t> aS. siclt nied 2 3f.\ mantal af de Lemman, som före. indelningstiden vöre lil! understöd i stadens Båtsmanshåll anslagne, de ännu återstående 29 3/4 mantal, måtte i vanlig ordning varda till ständigt Knektehåll vid Regementet i orten indelte, hvaraf åter skulle Blifva en följd, alt afgiften till Borås stad korn me att upphöra; att staden Östersunds enligt fundations-bref den '
Handlingarne i målen angående: 4:° Beräkningen af ofverskotts-räntorna vid Båtsmanshållet i Blekinge; och 2:o Förmedlingen af räntorna å de hemman, af hvilka berörde öfverskotts räntor utgöras; hvaraf inhemtades att Kongl. Maj.ts Nåd. Proposition N:o 73. Departements-chefen anmälde i underdånighet, hurusom han, under begrundande af hvad härvid förekommit, funnit — _ _ samt förmedling af ränte-betalande hemman derigenom förfalla. Uti detta Departements-chefens underdåniga anförande förenade sig Statsrådets öfrige ledamöter, med undantag af Stats-rådet Grefve Mörner, som anförde: ”Då de nu gällande bestämmelserna för utgörande af öfverskottsoch tillskotts—räntorna i Blekinge äro vordne af Kongl. Majit och Rikets Ständer fastställda och härleda sig från den af båda Stats-makterna uttalade grundsats, att rustningsbesväret inom provinsen borde blifva lika för alla egare af jord och lägenheter af samma natur och indelningen till sina ursprungliga hufvudgrunder återföras, samt dessa bestämmelser från år 1844 vunnit tillämpning, kan jag, för min del, så mycket mindre biträda det af
Och Kati var den sista att begära det. Hon hade ståndaktigt lidit hvilka marter som helst för sin ståtlige mans skull, och hon hade hellre svultit en hel vecka själf, än hon afstått att dagligen stoppa trettio kreuzer i Frangois ficka att köpa öl och cigarrer för. Frsugois tog emot dessa penningar som en laglig tribut och aflägsnade sig efter middagen med en liten stolt nick för att skaffa sig ett par Virginia i närmaste cigarrbod, som han rökte på någon kneipe vid en fradgande ölseidel. Det var verkligen en vacker syn att se F r a n c i s med behagfull värdighet draga ut halmstrået ur den långa cigarren, stryka med handen genom sitt rika hår och, sedan han sköljt ned ett par klunkar öl, suga åt sig fradgan ur de svarta mustascherna; men det var ännu mer imponerande att höra honom tala med långdragna sj ungande ändelser och energiska slaviska halsljud. Frangois var socialist, det vill säga, han hade några förvirrade begrepp, dem han uppsnappat från ett par folkmöten, och som han nu kokade soppa på i långa, svassande tal. Det var i synnerhet penningens lika fördelning mellan alla, som han mest höll på, sålunda uttydt, att han 75 för all tid skulle få sötebrödsdagar, utan att lägga två strån i kors, och i stunder af ädelmod gladde han sig åt, att Kati äfven då skulle kunna få det litet bekvämare. T v å saker måste emellertid sägas till Frangois heder: han drack ej mer, än han tålde, och var aldrig grof eller ondsint mot sin hustru. Han var blott en drönare till sin natur, och han hade haft lycka med sig, då han råkat få till hustru ett så rastlöst litet bi som Kati. Kati hade en dröm, som ofta spökade i hennes beskäftiga hjärna, och som i synnerhet då hon gick förbi någon liten grönsak3-, brödeller korfhandel, kom henne att draga en suck af längtan — hon ville sätta upp bod.
Betänkanden. ledning af Högvördige PresteStåndet tinder sistförflutne Riksdag, blifvit stadgadt, det marknader i Städer och på Landat icke få hållas dagen före eller dagen näst efter Högtidseller Helgedag, hafva de likväl i Almanackorna blifvit utsatte särdeles på måndagar, hvilket skall medfört en stor olägenhet för de Trafiquerande, derigenom, att, då någre Länestyrelser, till följe af den gifna föreskriften, till annor dsg omlyste de uti Almanackan på så beskaffade dagar utsatte Mai knadsTerminer, men andre v Länestyrelser deremot låtit vid den i Almanackan bestämda tiden bero, sä hafva somlige tnarknads-besökande, som bodt af, lägsne från Marknadsorten och icke erhållit kunskap om omly9ningen, infunnit sig på den dag, som uti Almanackan blifvit utsatt, andre åter på den genom Konungens Befallningshafvandes omlysning bestämde tid, hvaraf följt, att Städernes Marknadsbesökande Borgerskap kommit i saknad af en påräknad afsättning af deras varor och tillverkningar, enär Marknaden, vid deras ankomst, antingen redan passerat, eller till annan dag blifvit utsatt. Till förekommande af dessa olägenheter, hemställer Herr Lindqvist, att Magistraterna, efter Borgerskapets hörande, måtte få föreslå Marknads Terminerne, så väl i Städerne, samt dertill lydande Köpingar, som på Landet, och, med öfverlemnande af de Be sv, och Ekon. Utsk. Betänkanden, 51 föréslagne MarknadsTerminerne till Konungens Befallningshafvande, derå begära Kongl. Vetenskaps Akademiens sanction , hvarefter desse Terminer, sålunda låmpade efter de Marknadsbesökandes beqvämlig, het, kunde i Almanackoine till Vederbörandes underrättelse utsättas.
Sedan Fullmäktige sålunda afgifvit yttrande i anledning af Revisorernes anmärkningar och framställningar rörande räkenskapsföringen vid Riksgälds-Kontoret, få nu Fullmäktige vidare, i afseende å hvad vid läsningen af Fullmäktiges protokoller förekommit anmärkningsvärd!, vördsamt anföra. Enligt protokollet den 25 Maj innevarande år, förordnade Fullmäktige, att en med "y3 R:dr 16 sk. då beviljad vedergällning för en extra ordinarie tjensteman samt 4 extra kammardrängar, hvilka bi ti tidt vid inventering af en betydlig mängd, å särskildta förvaringsställen upplagda, handlingar och räkenskaper, rörande det s, k. Kredit-sedel verket samt f. d. General-Assistans-Kontoret och Kongl. Nummer-Lotteriet, borde förskottsvis utbetalas af de till kontorsexpenser anordnade medel samt framdeles godtgöras af det belopp, sorn genom samma handlingars föreslagna försäljning kunde komma att inflyta. Då nu Revisorerne (pag. 24) härvid anmärkt, att förberörde vedergällning icke bordt utgå af expensmedlen, utan af det, enligt Reglementets 177 §., anvisade särskilda, årliga anslag till belöning för extra arbeten och uppmuntran för extra ordinarie!-, få Fullmäktige i afseende härå upplysa: De flesta af de handlingar, hvilka voro föremål för ofvannämnde inventering, hade tillhört f. d. General-Assistans-Kontoret och Kongl. Nummer-Lotteriet. De hade först efter dessa Verks upphörande blifvit till Riksgälds-Kontoret aflemnade, och voro således for Kontoret helt och hållet främmande. Inventeringen deraf kunde vid sådant förhållande icke åläggas Riksgälds-Kontorets ordinarie tjenstemän. Icke heller kunde personer utom Verket lämpligen dertill begagnas, då handlingarne - 96 — voro i Riksgälds-Kontorets vård; men om så skett, hade vedergällningen derför ovilkorligen bordt utgå af de för kontors-expenser anvisade medel.
Man bar till och med försäkrat mig, att första året af traktatens tillämpning ingalunda varit ibland de sämsta, som den industrien tillförne genomgått. För Sverige är siden-industrien emellertid icke af synnerlig betydelse. Många idkare af den ojemförligt vigtigare ylle-industrien hafva uttryckligen förklarat mig, att de hvarken redan lidit eller för framtiden frukta något af den Franska handelstraktaten. Jag kan dessutom äfven i detta hänseende meddela ett faktiskt bevis, som väl förtjenar uppmärksammas. Det måste vara naturligt, att tullnedsältningen för ylleväfnader i främsta rummet skulle inverka på fabrikationen af de finare och lättare slagen, eller sådane som tillverkas vid den här i Stockholm belägna Carlsviks fabrik. Det oaktadt har denna fabrik just under nyss förflutna året, sedan Franska traktaten kom till stånd, icke blott inom vårt eget land utliållit täflan med utlandet, utan äfven uppträdt täflande i Norge och der etablerat ständig försäljning af sina alster. Bomulls-industrien har jag mig mycket nära bekant. Icke heller den har lidit af traktaten, men väl af brist oell högt pris på sin råvara. Med ett ord: Ingen enda Svensk industri har, så vidt jag eger mig bekant och så vidt traktatens motståndare bär kunnat visa, lidit verkligt afbräck genom denna traktat. Den derigenom beredda tullnedsättning nödgar måhända till större uppmärksamhet och ansträngning; tnen derpå kan industrien endast vinna, likasom konsumenten derpå vinner. Det är deri olofliga handeln, som uteslutes från samma förmånliga tällan, hvilken förut kunnat underhållas; men icke är detta en förlust, som bör beklagas. Under åberopande af en stor auktoritet har den aktade talaren slutligen erinrat derom, att stadga i tull-lagstiftningen vore Den 8 Februari e. m. 463 af långt hufvndsakligare betydelse, än en något högre eller lägre tullsats. Nåväl! Ar det icke just en sådan stadga, som vinnes genom den för 12 år alslutade traktaten? Och har icke denna stadga redan i verkligheten rätt mycket kommit industrien till godo, då 1857 års tulltaxa under de 8 sista åren i sjelfva verket oförändrad ländt till efterrättelse?
Om verkligen jordegendomen kommer att fortfarande gå liksom lösören nr hand i hand. rörande hvilket förhållandes fortvara och gagnelighet nationalekonomerne äro af olika tankar, då medger jag det kunde vara tid att helt och hållet uphäfva bördsrätten, men under liuvide omständigheter tror jag man bör nöja sig med att inskränka den så till vida, att derigenom undanrödjes en mängd anledningar till krångel och klagomål, och får jag derföre anhålla om bifall lill det förslag, jag i min, ftetänkit vidfogade reservation framställt. Hr von Ehrenheim, Per Jakob: Det är visserl. icke 206 Ren 13 Jun). första gången denna fråga utgör föremål för 1?. o. Ad:s öfverläggning och de af des3 ledamöter, som deltagit i föregtde riksdagar, torde erinia sig huru den framkommit nästan vid hvarenda sådan. Att denna fråga så olla återkommer, synes mig utgöra ett bevis på dess stora vigt och betydelse. Man vet också, att den ende af LagKomitéens ledamöter, som sedermera fick tillfälle att deltaga i Lagberedningens arbeten, då afstyrkte bördsrättens bibelnde, ehuru han i den förra tillstyrkt detsamma. De båda andra ledamöterne voro redan aflidna, då Beredningen nedsattes, och man kan således icke veta. huru deras vota skulle hafva då utfallit. Gr. Sparre har anfört, att bördsrätten, om den ock vid tillämpningen någon gång kan föranleda svårigheter och obehag, dock hvilar på en känsla, som är ädel och vacker; men om det är visadt, att tillämpning deraf ofta göres endast för vinnande af egennyttiga afsigter, så torde man också kunna vara ense derom, att densamma icke längre bör qvarstå såsom ett af lagen stadgadt och skyddadt medel härför. Jag vill icke åberopa min egen ringa erfarenhet, men jag har sökt vinna nödiga uplysningar af män, som haft eti vidsträckt sådan af dylika frågors behandling, och de hatva alla förklarat sig anse bördsrättens uphäfvande nödvändigt. Jag tror derföre att denna institution, som icke längre tjenar att förverkliga den känsla, hvilken lagstiftningen alltid respekterat, icke längre är att hålla på. Dock kan jag icke förena mig med Gr.
A. 76. — om uphörande af Öresundska lullafgiften derför. VIII. B. 559, ^ 585, 589. A. 594. Fatalie-lid, särskilde föreskrifter derom, för fullföljd i HofRält af besvärsmål från Gottland. Se Lag-Utskottets Betänkande N:o 17. för anmälan af missnöje emot HofRälts dom och utslag. Se Lag-Utskottets Betänkande N:o 52. Fattigvården i Riket, angående ändring af Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning om. II. R. 344. Se vidare Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 27. — angående uprättande af elt lagförslag om inteckning till säkerhet för. II. 345. III. 74. R. 87. Se vidare Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ulskotlens Betänkande N:o 27. Faltigvårds-stadga, angående förändring af 2 och 3 momenlerne i 10 §:n af nu gällande. II. 136. R. 230. Se vidare Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 27. Fem års Berättelser, Konungens Befallningshafvandes sednaste, angående skyndsam utdelning deraf till Riks-Stånden. I. 28, 35. Finansoch Penningeväsendet. Se Komité. Finérs, M., balans, J. P. af Billberghs arfvingars befrielse från. Se Befrielse. Fjerdingsmän, angående väckte motioner dels om uphäfvande elier ändring af Kongl. Maj:ts Nådiga stadga af den l Juni 1850, angående, och dels om skyldighet för alla jordägare att i fjerdingsmanna-bestyret deltaga. Fisken, angående uteslutande ur Kronans jordeböcker och räkenskaper dels af sådane, sorn åtfölja vissa hemman, dels af sådane till ularrendering afsedda krono-fisken, å hvilka, vid flera förnyade auktioner, arrende-anbud ej kunnat erhållas. I. R. 23.
Då, efter ett ordnadt regeringssätls införande i 16 århundrade!, handel och nä ringar inom landet började vakna lill lif, kändes snart behofvet af ett bestämdt mått och en bestämd vigt för hela riket; och Gustaf 1 loreskref således i Regements-formen för Westergöthland 1540, likasom i arliklarne den 30 Maj 1555, att »en lika vigt så väl som aln och mått skulle öfverallt brukas och hållas,» utan att likväl vigten eller alnen närmare bestämdes. 1 Norrköpings riksdagsbeslut den 22 Mars 1604 stadgades: att »till hvar landsände skulle ett visst mål och viss vigt lörskickas, samt en edsvuren karl tillsättas, som samma mål och vigt derefter gjorde;» hvarjemte genom mandatet den 13 Januari 160.) föreskrefs: alt »alnen skulle göras efter Rybolms aln och bissmanet efter Örebro bissman.» Denna så kallade Rybolms aln, eller rättare den kopia eller »modell» deraf, som i Kongl. Plakatet af den 10 Mars 1665 förmäles vara uppsatt pä Stockholms Rådhusdörr, och hvars »halfdel eller tu qvarter en Svensk f öl riktigt hälla skall», har alltsedan utgjort normen för längdmåttet i vårt land. Nämnde Plakat, som synes vara utfärdad! under inflytande af Sljernhjelm, ål hvilken öfverinseende! öfver mått, mål och vigt då varit anförlrodt, föregicks år 1664 af en utaf honom i kopparstick utgifven tabell, undertitel: Mensurfå llegni Svecia, auetoritate regia or dilation, hvari foten indelas icke allenast i 12 tum, utan äfven i 10 tum ä 10 Unter. 1665 års riks-alu skall också varit indelad i decimal-lum. 1 Plakatet 1665 ålägges Landtmätare och Refvekarlar, att mäta efter denna Svenska eller Stockholms Bih. till B. St.
R:dr, hvarmed hans nuvarande lön tillika med det särskilda arfvode, han nu uppbär, öfverskjuter den föreslagna nya lönen, komma Rikets Ständer att derom meddela yttrande uti deras underdåniga skrifvelse, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens 9:de Hufvudtitcl. Eleiiientar-Läroverkeii. 16:o Härvid har E. K. Maj:t i främsta rummet begärt, att till aflöning, enligt redan gällande bestämmelser, för samtlige nuvarande Bektorer, Lektorer, Adiunkter och Kolleger, äfvensom för öfningslärare vid de på endera eller hegge linierna fullständiga läroverken måtte anvisas 1,237,828 R:dr 72 öre; och då, på sätt af Statsråds-protokollet inhemtas, en inom Ecklesiastik-departementets afdelning, för handläggning af ärenden rörande allmänna uppfostran och undervisningen, upprättad tablå öfver de lönebelopp, som för hvarje å stat uppförd lärarebeställning vid elementarläroverken, enligt fastställda grunder, borde för hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866 påräknas, gifver vid handen, att summan af dessa lönebelopp utgör: för år 1864 R:mt R:dr 1,182,028: 72. » » 1865 » » 1,244,778: 72. och >. » 1866 » „ 1,286,678:72. eller tillssmmans för alla tre åren R:mt R:dr 3,713,486: 16. och således i medeltal den af E. K. Maj:t nu äskade summa, hafva Rikets Ständer medgifvit, att ofvanberörda belopp, 1,237,828 R:dr 72 öre, årligen må å Riksstaten uppföras. 17:o Vidare har E. K. Maj:t begärt, att det belopp af 3,000 R:dr, hvilket vid sistlidne riksdag ställdes till E. K.