Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning af flera väckta frågor» liafva Rikets sist församlade Ständer, på sätt deras underdåniga Skrifvelse af den a3 October 1823 utvisar, fästat sin uppmärksamhet å den olika tunga, InqvarteringsBesväret för vissa städer medför, äfvensom å behofvet af lindring derutinnan för Städerna i allmänhet, hvarvid Rikets Ständer, angående samma frågas behandling vid föregående Riksdagar, inhemtat: att, uppå väckt fråga vid 1809 och 1810 årens Riksdag, om medlen till afhjelpande af Inqvarterings-Besväret för de städer , der Troupper äro i ständig garnison förlagda, Rikets Ständer i underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj:t yttrat, att Rikets Ständer funno med rättvisa och en jemn fördelning af skyldigheter, medborgare emellan, öfverensstämmande, att Innebyggarne uti de Städer, der Garnisoner äro förlagda, icke Eili. lill R. St.
Derutanför är sjön öppen och ren, segelfarten obehindrad och behöfverej flere vindar för uteller inlöpandet. Jag har vid (lerfaldige besök vid Hult haft tillfälle taga kännedom om dess belägenhet och öfrige lokala förhållanden. Jemför jag dermed det trånga inloppet lill Christinehamns djupt inskjutande vik, eller de öfriga ifrägakommande punk terne af Wenersslranden, så finner jag Hult utgöra den punkt, der, efter ordspråkets lydelse, kyrkan är ställd midt i byn, en punkt, derifrån jernvägen i en framtid kan lämpligen utgrena sig, om så önskas, åt nordvest och sydost, i de riktningar dem man för trafi ken torde finna tjenligast. Anledn:ne äro således antydda, hvarföre jag företrädesvis tillstyrker bifall till StalsUtsk:s utlåt., så väl i den nu föredragna punkten, som jag kommer att göra det jemväl i de efterföljande; ty då hufvudändamålet synes mig stort och vig - Den 27 Augusti. 475 tigt, må också ett kraftigt bemödande, en ihärdig ansträngning, en till upoffringar benägen håg, användas å Statens sida för dess realiserande. Mindre tjenligt deremot synes mig det vara, att för tillfället i proposme dela den föredragna punkten. Ty det torde kunna antagas för gifvet alt garantiens belopp måtte rätta sig efter vägens längd och beskaffenhet, så att, exempelvis, den som förordar den nu ifrågakomne garantien, vill bevilja dsn för en jernväg mellan Huli och Köping, men icke för en bana af kortare utsträckning, eller en bana, hvars längd vore obestämd. Annorlunda hade det varit om man i st. f. den yrkade besynnerliga delningen, hade begärt ait afgörandet af den pag. 7 förekommande punkt skulle, iden ordning betänk, uptager den, först företagas; men sedan Gr. Lagerbjelkes förslag om punkternes ordnande lill föredrag!!, är antaget, later del sig svårligen göra, alt, utan olägenhet, genom klyfning af ordalagen företaga lill afgörande hvad som har en annan, genom R. o. Adis förfogande förbigången plats i beiänk.
Jag motsätter mig icke heller hvarken Bankens privilegium i detta fall eller den opinion, som fordrar, att statsbankens papper skola vara allmänt gällande, tvärtom, jag önskar ett sådant förhållande; men hvad jag motsätter mig är, att man skall ideligen accumulera capitaler i Banken och föröka dess verksamhet till den grad, att det blefve omöjligt för andra associationer att täfla med densamma. Jag vill icke alltför mycket gå från ämnet, då jag vågar anföra Engelska bankens stora inflytande på hela Brittiska rörelsen, som den erhållit icke genom ett privilegium, sådant som vår Banks, att dess sedlar skola utgöra mynt i landet, utan blott derigenom, att den har ett ofantligt capital, i följd hvaraf den kan tyrannisera rörelsen i landet. Ett sednare, ännu mera exstant exempel på samma förhållande hafva vi uti Amerikanska bankens försök att sätta sig öfver sjelfva landets styrelse, och vi hade, i händelse försöket lyckats, fått se hvilka följder deraf uppkommit. Det är på dessa grunder, jag motsätter mig, att Banken skall successivt accumulera silfver, ty jag tror, att effecteti deraf hos oss skulle blifva densamma. Långt ifrån att medgifva, hvad Ilr v. Troil sagt, att det är nödigt att låta Ban - 88 Den a4 Juli f. m. ken successivt öka sin fond, på det näringarna måtte vinna förkofran och privata bankassociationer må kunna uppstå, tror jag, att man just derföre ej bör tillåta en sådan accumulering. För öfrigt instämmer jag fullkomligt med hvad flr v. Troil i svarsväg yttrat örn den oro, som skulle uppstå derigenom, att Banken förstärkte sin metalliska cassa, och jag tror lika som han, att en sådan oro skulle försvinna, då man ser Bancostyrelsen vara verksam att öka cassan, i fall åtgärderna blifva vidtagna så fort som möjligt och icke så sent som möjligt. Jag instämmer äfven deruti, att man dervid icke får considerera hvad som är dyrt, utan hvad som är nödvändigt.
Vid genomläsandet af detta Utskrts Betänk., kommer man ovillkorligen till den slutsatsen, att Utsk:ts förslag, i afseende på den underd, skrifvelsen till K. M:t, aldeles ej varit af behofvet påkalladt. Åtminstone har aldrig jag hvarken inom den ort jag bebor eller från andra håll hört klagomål anföras öfver det besvärliga i upbörden af militära tjenstemännens indelta räntor eller kronotionde-anslag. Regements-Skrifvarne hålla vanligen sina upbördsmöten i Januari månad, hvarefter restlängderna till K. M:ts Bef:de inkomma, för att sedan till regementerna återställas. Jag hemställer, huruvida det ens vore möjligt, att, på sätt Hr Hjärne föreslog, Regements Skrifvarne skulle hålla sina upbördsstämmor på samma ort och tid som Kronofogdarne, då inom ett län alla fögderierna vanligen hafva olika dagar för sina upbörder, och då t. ex. inom Kronobergs Län -4 regementen ligga placerade, hvilka alla hafva särskildta upbörder för sina officerscorpser. Jag skulle således tro, att i detta hänseende det vore omöjligt att stifta lagar, som rättvisligen kunde tillämpas öfver hel* riket, och ej heller anser jag det under nuvarande förhållanden vora af behofvet påkalladt; hvarföre jag, på skäl som af åtskilliga talare blifvit förebragte, yrkar afslag å Utskits Betänk. Frih. Raab, Adam Christian: Om det verkligen för håller sig, som yttradt blifvit, att Betidet redan af 3:ne Stånd är bifallet, så är det visserligen i sak likgiltigt, huru R. o. Ad:s beslut i denna fråga kominer att utfalla; men det torde dock ej vara aldeles likgiltigt, hvilken opinion det Höglofl. Ståndet kommer att uttala. Här är ej fråga om att fråntaga regementerna någon enda af deras rättigheter, här är blott fråga om en opinionsyttring, huruvida R. o. Ad., i likhet med de öfriga Stånden, skulle vilja bifalla den föreslagna lindringen i besvär för dem, som skola be - 238 Den 18 April. tala sina utskylder till Kronan. Gr.
För åstadkommande af skyndsam befordran af bref från Ystad till Malmö och vestra delarne af riket under den tid af året, då ångbåtsfarten emellan förstnämnde stad och Pomern samt de i och för densamma underhållna snällposter icke äro i verksamhet, inrättandet af 'en särskild, med gästgifvarskjuts lörtskaffad, post emellan nämnde båda städer en gång i veckan; hvarförutan åtskilliga, till beqvämlighet för korrespodenter ledande, förändringar vidtagits i postgången emellan Christinehamn och Filipstad, likasom väsendtliga förbättringar ägt rum i afseende å posternas hastigare befordrande emellan norra och södra de - Fondr ingar Förskott . - 64 larne af riket, hufvudsakligen medelst begagnande af extra post vid tillfällen, dä sådan funnits behöflig. 5:o, Till beredande af lindring för de postskjutsskyldige, hvilka på sednare tiden betungats med mycken forsling, som förut varit för dem okänd och hvilken tillökning svårligen på alla ställen kunde anses motsvaras af den för vissa delar deraf förhöjda skjutslegan, har Kongl. Majit förordnat, att vid de posthemman, der framoch återgående större poster, hvilka erfordrade flera hästar, vanligen möttes på ett och samma dygn, postskjutsningen åt ena hållet skulle bestridas genom entreprenad, samt anbefallt General-poststyrelsen att tillse, det allmänna posterna, så vidt sådant kunde undvikas, icke besvärades med forsling af de periodiska skrifter, som, fastän icke inbegripna under namn af allmänna tidningar, likväl finge genom Postverkets försorg afsändas, utan skulle dessa alltid, då sådant läte sig göra, försändas med ångfartyg, paketpost eller diligens; hvarjemte skjutslegan för snäll-och paketposterna samt i allmänhet för sådan post, till hvars forslande gästgifvare-skjuts begagnades, blifvit för de fall, då fortskafländet skedde från gästgifvaregård, der entreprenad ej träffats, från och med Oktober månad 1852, förhöjd till 24 sk. milen för hvarje häst, derest icke genom beting billigare vilkor kunde erhållas.
Men hvar hade direktionen gjort af sin, när den beställde slik efterrätt till det franska köket? Södra teatern. Ett tyskt lustspel, » Lustresan », i 4 akter af Adolf Stoltze, vann på premieren i måndags en rätt vacker skrattsuccés. Vidare snillrikt är det just icke, m e n naturligtvis fullt af besatta förvecklingar o c h prägladt af godt, ogeneradt humör. Därtill gifves det af teaterns bästa krafter m e d verklig fart o c h schwung, värda allt loford. Hvilka nämna på den långa listan? Alla gjorde tydligen sitt bästa. H r E. Wagner spelade en förtryckt äkta man, hvilken dock till sist vrider till sig den äktenskapliga spiran, med bästa gemyt, fröken Caspér hans kavata o c h något bedagade » hälft » m e d vederbörlig kläm. Söta unga fruar o c h flickor gjorde fröknarna Lindzén o c h Ohlsson — naturligtvis m e d lättspådd framgång. En olycklig o c h försagd friare, s o m dock slutligen når sin lyckas svindlande höjd — pr mathiss, tolkades m y c k e t lustigt af hr Lambert, o c h unga fru Lambert gjorde äfven för ombytes skull en rent komisk figur, — en amerikansk uppkomlings fru — öfverraskande bra. H r G. Bergström var dråplig som hennes värde make. Som sagdt — man skrattade o c h hade roligt! Extra fin Marsala » Lustresan » kominer kanske således att utsträckas länge nog, så länge publiken vill vara m e d åtminstone. • V i d kaffet. Amatörfotografier för Idun af Hugo Falk. På kräftmete. ag? Nej bevars, visst inte, » o c h med en mycket formlig o c h kall böjning på hufvudet frasade hon förbi h o n o m m e d drottninglik hållning. Det hade varit ett spändt förhållande mellan de två de sista dagarne, o c h deras förlofning, som af deras vänner o c h bekanta redan länge varit bestämd, tycktes nu befinna sig i ett aflägset fjärran.
Innan Utskottet afslutar dessa mera allmänna anmärkningar i afseende å förslaget och de detamma genomgående hufvudprinciper, har Utskottet att här upptaga en emot detsamma ej mindre under diskussionen inom Borgare-Ståndet än äfven af Herr Friherre Creutz i hans förenämnda motion rigtad generel beskyllning för öfverdrifven stränghet i straffbestämningarne, hvadan nedsättning i straffen yrkats. Utskottet kan ej heller annat än medgifva denna anmärkning vara i Lag-Utskottets Betänkande N:o 35. 15 viss mån befogad. Detta förhållande är ock, hvad frihetsstraffen angår, lätt förklarligt, då man tager i betraktande, att förslaget i väsendtlig mån är uppgjordt efter Lag-beredningens förslag, och att på den tid, detta sednare afgafs, den åsigt, att frihetsstraffet icke innebar synnerlig stränghet, var temligen allmän, hvilken åsigt icke kunde undgå att utöfva inflytande på strafftidens längd. Utskottet har ock — och dessa äro de väsendtligaste förändringar, som Utskottet i förslaget funnit nödiga — på flera ställen föreslagit nedsättning i straffen, hvaremot Utskottet på andra, fastän få; ställen funnit skärpning deraf nödig. Att särskildt motivera en hvar af de sålunda gjorda förändringar, lärer icke kunna ifrågakomma, enär, såsom Lag-beredningen i sina motiver ock anmärker, "grunderna för afvikande straffbestämmelser svårligen kunna uppgifvas annorlunda än genom åberopande af skiljaktiga begrepp om brottens mer eller mindre svåra natur och om rättvisan, i förhållande dertill, af det straff, som för hvarje särskildt brott bör utsättas'’, samt det lärer vara öfverflödigt att på hvart ställe, der sådan afvikelse förekommer, upprepa denna allmänna grund. Endast de speciela skäl, som någon gång för förändring i straffbestäinningarne förekommit, äro derföre här nedan uppgifna. Då Utskottet nu öfvergår till de mera speciela anmärkningar, som vid förslaget förekommit, följer Utskottet den kapitelordning, som i förslaget är iakttagen, och gör således början med 1 KAP. Om dem, som Svensk straffrätt underkastade äro.
Stats-W tskottets Betänka liden, 4a? I afseende pä 2 §. är inom Högvördige Preste-Sländet anmärkt öfverflödjgheten af, alt särskildt stadga tillåtelsen alt till viss man utfärda Invisninggr på uppbärande af en fordran hos annan;, hvilken rättighet vöre densamma, sorn att befullmägliga någon att incassera fordringen, ocii hvilken fullkomligen enskilda öfverenskommelse pä intet sätt rörde det Allmänna. Men under medgifvande af denna anmärknings vigtighet till sin grund, hvilken vid uppställningen af Lagförslaget ej eller undfallit Utskotten, tro Utskotten sig .likväl blott behöfva erhiiidra om den ofta inträffande nödvändigheten att, vid sammandrag af föreskrifter för ämnets fullständiga behandling, äfven upptaga sadane fall h varom i öfrigt något, särskildt stadgande icke karfvas. De hufvudsakligaste emot innehållet af denna §. rigtade anmärkningar, finnas i öfrigt åsyfta, att ådagalägga olämplighelen deraf,- att Invisningar, stälde till Sedelhafvaren, i allmänhet må medgifvas, utan hafva dylika blott blifvit ansedde böra tillåtas, att varda utgifne till viss man eller ordres, med skyldighet för hvarje innehafvare deraf, som dem åter utgifver, att dessförinnan påteckna och sedermera derföre såsom för en endoserad 4'at4 Sta Is Utskottets Be t änka »den vexel ansvara. Särskilda yttranden innefatta ock påslå ender ne derom, att denna §. bordt innehålla en föreskrift, huru en Invisning borde vara iord och mening författad för att vara gäJiande; äfvensom å i en ahnan sida, att det kunnat vara tillräckligt alt blott lemna tillstånd till utfärdande af vexlar emellan inrikes orter, ställde till betalning i inrikes mynt, men eljest fullkomligen underkastade \exel.stadgans föreskrifter.
I sammanhang med regleringen af denna Hufvud-Titel, hafva Rikets Stän der förehaft ett väckt förslag, att Flottans Under-officerare, men i synnerhet de, som äro i Stockholm förlagde, måtte komma i åtnjutande af inqvartering och beklädnadshjelp lill enahanda belopp med hvad for deras vederlikar viri garnisons-regementena är bestämdt; och få Rikets Ständer, som icke ansett denna fråga lämpligen höra blifva föremål för en närmare pröfning å Rikets Ständers sida eller föranleda anvisande af serskildt anslag, i fall de ifrågaställa löne-förbättringarne ansåges höra ega rum, hos E. K. M. i underdånighet anmäla den gjorda framställningen, till det afseende, E. K. M. i Nåder må finna densamma förtjena; förmodande Rikets Ständer, att, i händelse den skulle finnas hillig, E. K. M., intilldess en förnyad reglering af sjöförsvaret kan komma att försiggå, må finna tillgång att af de å anslagen (ör personal-staterne uppkommande besparingar använda, hvad för ändamålet emedlertid tillfälligtvis kan erfordras. Då i öfrigt någon förändring å Fjerde Hufvud-Titeln icke egt rum, äroå denna Hufvud-Titel följande anslag uppförda, att från och med 1841 års. början och intill näst vidtagande Statsreglering utgå, nemligen: 328 Ej-pcditions-Ut skottets Förslag lill und. Skrifvelse, N-o 170. Aflöning. För Sjöförsvars-Deparlenientets Conima ndo-Expe , dition J Materiel. Till Flottans nybyggnad oell underhåll 582,997:28. deraf minst 185,000 R:dr för Stockholms och Götheborgs stationer Till d:o af Rotefrihets-afgifterne 5,500: — S:r B:co K:dr 1,025,023: 16. Lotserioch Fyrings-staten 73,333: 16.
Alldenstund nu personal-trafiken är den för jernvägsegare mest lönande; följer af allt della, alt den materiela och moraliska vinsten af denna jernvägs anläggande skulle blifva ganska betydlig, isynnerhet sein terrängen, der vägen skulle framgå, enligt officiela, i Utskottet tillgängliga, upplysningar, är för jernvägsbyggande en af de förmånligaste, sorn kunna uppsökas. Deremot, i händelse norra hanan skulle läggas vester om Sigluna-fjärden öfver Almarestäk lill Giresta (Örsunda a), är terrängen så ofördelaktig, att en ernla fjärdedels mil derå skulle, enligt. Jernvägs-kommitléens uppgift, »medtaga en anläggnings-kostnad af 542,713 R:dr, eller ungefärligen lika mod kostnaden för en hel mil annorstädes. Komniittéen uppgifver: »alt brantare stupningar än 1 på 100 förekomma på (örsunds) linien mellan Stockholm och Sagan (vid Strömsdal) på åtta ställen:» »all den starkaste lutningen på denna väg är 1 på 80,» äfvensom »alt samtliga lutningarne af 1 på 100 och deröfver utgöra emellan Slockholm och Giresta 22 procent» samt »ä linien mellan Upsala och Giresta 32 procent;» hvaremot i Löjtnant Westrells yttrande lill Konimilléeii, rörande hanan öster om Sigluna-fjärden finnes följande: »Hanans profil: Längdprofil: »De slör »sla lutningar, som i följd af lokala förhållanden beliölt gifvas ål balance-linien, »äro 1 fot pa 100, och utgöra dessa en sammanräknad längd af 28,890 löt — »121 procent af hela linien.» Således upplaga de starkare lutningarne pä vägen mellan Stockholm och Giresta nära dubbelt så stor procent, sorn dylika på vägen öster om Sigluna-fjärden hvarjemte pä denna sednare icke förekommer någon enda så stark lutning (1 på 80) som de, hvilka finnas på Giresta-vägen.
N:o 22. Motion N:o 154, om anslag till ersättning åt Kyrkhults församling i Blekinge län för kyrkobyggnad m. m. Stats-Utsk. Utlät. N:o 66. Motion N:o 155, om anslag för anläggning af jernväg emellan Christi anstad och Sölvesborg. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 80. Motion N:o 241, om ändring af § 20 i Kongl. Förordningen angående vilkoren för försäljning af bränvin m. m., af den 18 December 1863, i fråga om rättighet för egare af gästgifveri å landet att idka brän vinsutskänkning. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Expeditioner, att vissa från domstolar eller domare utgående sådana måtte från stämpel befrias. Motion N:o 184. Bevilln.-Utsk. Betänk. N:o 4. R. St. underdån. Skrifv. Expeditionslösen, om ändring af Kongl. Förordningen den 30 November 1855, angående densamma. Motion N:o 11 och 96. Allm. Besv.- och Ekon.-, Utsk. Betänk. Expropriation, om ändring af gällande föreskrifter, angående jords eller lägenhets afstående för allmänt behof, i hvad de afse lösen för vattenverk. Motion N:o 243. Se Lag-Utsk. Betänk. N:o 14. 22 F. Fahlander, Leonard Johan, från Westerbottens län. Motion N:o 223, om inrättande af förmyndarekammare i hvarje kommun eller tingslag, m. m. Lag-Utsk. Betänk. N:o 34 och Mern. N:o 52. Motion N:o 224, angående förhöjning af de uti §§ 22 och 23 af Kongl. Förordningen om landsting den 21 Mars 1862 stadgade böter. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.,tBetänk. N:o 80 och Mein.
Nio 76, i anleda, af väckt motion, huru förfaras skall, när prest, som saknar medhjelpare, önskar begå Herrans nattvard, eller vid nattvardsgång behöfver embetsbiträde; samt N:o 78, i anledn. af väckt motion om rättighet för rusthållare att medelst kronoskjuts få soldatmunderingarne transporterade till och från möten; hvaremot samma Utsk s Bet:de N:o 77, i anledn. af väckta motioner om inskränkande eller upphäfvande af den allmogen i sju härader af Elfsborgs Län samt städerna Borås och Ulricehamn beviljade särskilda handelsfrihet, blef, på flere ledamöters begäran, ånyo bordlagdt. Föredrogos och lades till handlingarne Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsk:ts den 28:de sistl. April bordlagde Hem. N:o 79, i anledn. af återremiss utaf Befcdet N:o 57,- samt N:o 80, i anledn. af återremiss utaf Befcdet N:o 59. Föredrogos och biföllos Exped.-Utsk:ts den 28:de sistl. April bordlagda Utlåtm: N:o 7, ang. bestämmande af dag för nästa lagtima riksdags början; samt Den 23 Maj e. m. 429 N:o 8, ang. vackt fråga om utskrifning af ett exemplar till hvarje Riksstånd af Utsk:ts förslag till underd. skrifvelser. Böredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Sammansatta Bevillmssamt Allm. Besvärsoch Elcon.- Utsk:ts den 2:dra dennes bordlagda Bet:den: N:o 7, i anledn. af väckt motion om ändring i sättet att expediera den s. k. kyrkoposten; samt N:o 8, i anledn. af väckt motion ang. förändrad grund för uppskattning af bränvins värde vid partihandel. Böredrogos och lades till handlingarne Bevilln:s-TJtsk:ts den 9:de d:s bordlagda Utlåt.
Ändan är och förblifver en viss skuggrädsla hos hvarje ägare af hvad vi kalle classisk lärdom, så vida denna lärdom är ensidig, och icke höjt sig ända till en förtrolig bekantskap med de gamla philosophernes politiska åsigter; ty af den gamla classiska litteraturen känna de frihetens vådor, men hafva ej märkt, att det ideal af statsförfattning, hvartill forntidens störste tänkare genom sina forskningar kommo, var just en dylik blandad styrelseform, som man nu hos alla fria folk söker bilda, under namn af conslitutionella monarkier. Deremot, hvilka politiska tänkesätt och böjelser böra naturligen utveckla sig ur sådana studier, i hvilka den fria tanken grundlägger sin byggnad på egen sjelfständig botten? Hvem är lii, mine herrar! om ej den, som vet med sig sjelf, att hans kun - D c n 7 Mar sjf. m. skaper och lians konst gå och gälla som ett välkändt mynt öfver liela jordens yta , der civiliserade menniskor bygga och bo. De mathematiska vettenskapernas och industriens idkare grundläde, redan under medeltiden, Belgiens och Hollands frihet. Från England flyttade hon med industriens, visst icke lärda, men på vettenskaplig grund uppfostrade, flitiga idkare, till Norra Amerika. I sednare tider hafva de mathematiska skolorna uti Polen, Preussen och isynnerhet Frankrike, utmärkt sig för en frihetsanda, som är alltför väl känd, för att här behöfva beskrifning. Här, i sanning, behöfves de politiska vettenskapernas hela motvigt uti den motsatta vågskålen, för att åstadkomma jemnvigt — de äro uti ofvanstående förslag behörigen observerade. — Uti Frankrikes och Polens realoch militär-skolor hörde del till Kejsarnes försigtighet att utesluta de politiska vettenskaperna; följden har på båda ställen blifvit revolution. Lades på bordet. Gr. Frölich, David: Reg.Fms 81 § föreskrifver, att af R. St. beslutade grundlagsförändringar skola genom talmännen öfverlemnas till Konungen. Då någon bestämd form saknas för öfverlemnandet till Landtmarskalken och talmännen af en sådan färdig expedition, får jag således nu, enl.
Prest, om ansvar iför sammamvigning af personer, som ej uppnått laga ålder Prcste-Boställcn och Stommar, angående befrielse från åtskilliga besvär Prestebohl, angående upphörande af interimsbe sigtningar derå v „ i Helsingland. Se Husesyn, Prest-Enke-Cassan. Se Bygghads-Cassan. Prestgärdar pä landet, angående byggnadsskyldigheten derå. Se Byggnadsskyldighet. Presterskapet, angående befordringsförfattningar ne för detsamma , „ angående upphörande af förhöjd tjensteårsberäkning till presterlig befordran. Se Tjensteårsberäkning. „ angående dess löneinkomster .. Svar på återremiss . 'ht 1 ° P ^ C/3. Pr1 V. > g O TT; —• Ö ^ Z13 P-i rpo 9 Adeln. Ståndet. Ståndet. För dem att hålla Utvexlings-Lontor i Pitea Privat-Banhssedlar, örn ansvar för förfalskning deraf Privilegier, Adliga, om förklaring af .12 § deri. Se Adels-Privilegier. Proben-Reuter, Se Handels-Expediter. Procmier töi* inhemska kreatursracers föi'bältrande. Se Boskapsskötseln. Proletärer, angående åtgärders vidtagande för att förekomma deras förökande . , Promotorial i lågsökningsmål, om meddelande deraf . ... .» . • Svar på återremiss . Protocol/en, Bi-s-Siändens, angående tryckningen deraf . „ „ angående den vid Riksdagens slut åter stående tryckningen, samt upprättande af Register öfver desamma . Svar på återremiss „ , Bihanget dertill, angående upplagans storlek. Se Bihang. „ „ hällne i Stats-Badet, „ om fullbordad granskning deraf samt om dervid gjorde anmärkningar . Protocollsoch IDomslösen vid Rådstufvu-Rätter, angående ... Proviant, öfverskotts, å Kronofartyg, om tullfri 'införsel deraf. Se Anmälan 41.