Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fördenskull och för att lifva den fosterländska anda, som framkallat det frivilliga skaipskytte-väsendet, samt på det att fäderneslandet derigenom må vinna en stridbar manlig befolkning, på samma gång lättnad gifves denna befolkning och möjligen förminskning i Statens utgifter kan uppkomma, föreslår Kongl. Maj:t härmed följande tillägg i 15 § af Kongl. Kuugörelsen, angående den allmänna Beväringen, den 13 November 1860: »Mom. 4. När beväringsskyldig, som bland allmänna beväringsmanskapet in»mönstras, är aktiv medlem af frivillig Skarpskytte-förening och företer skriftligt betyg, »undertecknadt af Öfverbefälhafvare!) för den korps, han tillhör, jemte en af Chefen »för närmaste regemente eller korps i Arméen tillförordnad, i tjenst varande officer, »derom att den beväringsskyldige under minst ett år deltagit i Skarpskytte-korpsens »öfningar, utförda i öfverensstämmelse med det för arméen gällande Exercis-reglemen»te och eger den färdighet i vapenföring, marche och manöver, som motsvarar läraaktig beväringskarls efter första årets möte, samt derjemte förvärfvat den skjutfär»dighet, som i målskjutnings-instruktion är för rekryt i Arméen bestämd såsom vill»kor för approbation till soldat, må sådan beväringsskyldig befrias från deltagande i »första årets vapenöfning med den allmänna Beväringen.» I sammanhang härmed vill Kongl. Maj:t föreslå, att den officer, som för pröfning af beväringsskyldige skarpskyttars vapenfärdighet blifvit, på ofvannämnda sätt, ur Arméen utsedd att inställa sig på Skarpskytte-korps’ öfningsfält, må ega att åtnjuta rese-ersättning och aflöning efter gällande Rese-reglemeute, samt att denna kostnad må godtgöras utaf 4:de Hufvudtitelns anslag till Reseoch Traktamentspenningar. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. A. F. Z. Reuterskiöld. Kongl. Majit Nåd.
Det är visserligen sannt, att man kan hafva anleda, alt förutsätta, alt hos Styrelsen icke finnes någon stor håg dertill för närvar.; men såsom jag tror, bör man äfven, om än med aldrig så ringa hopp, hysa den tanken, alt örn Regeringen ser att i en fråga, hvnrs resultat är af hela folket så efterlängladt, R. St. för deras del vidtaga de åtgärder, som bero på dem, oaktadt de binder sorn synas lagda i vägen; så skulle derigenom en så stark moralisk stinuilus lemnäs åt Regeringen, alt den icke kan undgå att noga följa delta ämne med sin uppmärksamhet, ocli jemväl under samma tid som R. St. — ty tiden bör väl för Regeringen vara lika tillräcklig, som för Ständerna — hinna fatta sina beslut, så att Regeringen kunde afgifva sitt svar på ett sådant sätt, att man komme till något resultat. I anledn. af hvad Frih. Boye anfört om de 44 är, som heböfdes för utarbetande och antagande af 1734 års lag och att, af den tid som åtgått för tillvägabringandet af vårt nya lagförslag, den äldre Lag-comite'en behöfde 20 år, men den nya Lag-comite'en endast 3 år och 9 månader; så får jag säga, alt jag icke tror, det man från denna erfarenhet hehöfver hemta något stöd för att besluta uppskof med saken, ifall sådant icke af andra orsaker är nödvändigt. —• Hvad beträffar jernförelsen emellan den arbetande Lag-comite'en och Tableau-comite'en, så vet jag knappt hvad jag skall säga; men jag vet blott, att jag hört ganska många andra säga, att den nyare comite'ens foster ganska väl bort kunna vara fullgånget på 9 månader. Det är en stor skilnad emellan att uppgöra ett alldeles nytt lagverk, att skapa ett i alla dess detaljer fullständigt systeme, och att utarbeta en tableau. Det ena är ett colossalt arbete, fordrande de största inlellecluella krafter; det andra ett helt och Den 32 April. 33g hållet mekaniskt, som icke behöfver några stora jurister för sin verkställighet.
Utskottet med den tillstyrkta förändringen i Kongl. Brefvet den 26 October 179I, afsett hvad Motionairen äfven hufvudsakligen åsyftat, att genom ett mera bestämdt stadgande, Presterskapet måtte befrias från att pröfva i hvad mån kortare eller längre tid för hinders anmälande och styrkande emot lysning och ågtecskap, vid hvarje särskildt fall erfordras, hvilken pröfning måste vara så mycket mera obehaglig, sorn endast Prestens omdöme och nit för saken, utan ledning af bestämda föreskrifter, ofta emot de ägtenskapssökandes ifngaste önskningar, fördröje vigseln, då Presten med mindre samvetsgrannhet kunnat, utan att fela emot Lag, påskynda den. Utskottet har för öfrigt af de framstälde anmärkningarne destomindre funnit anledning att afvika fråu sin förut fattade öfvertygelse, att längre prsscriptionstid än Tre månader från sista kungörandet i Tidningarne, icke kan vara nödig, som, enär härmed endast afses utrönande af hinderslöshet för person, som icke utom Riket vistats, nödigt utrymme till klanders anmälande emot tilltänkta ägtenskapet, icke bör saknas för någon, som inom Riket är i belägenhet att läsa allmänna Tidningarne, samt hvad Finland angår, såsom nu mera skiljdt fråu Sverige, den längre tid af ett år, som Kongl. Brefvet den 26 October 1791 stadgar, för hinderslöshets bestyrkande af den, som utrikes vistats, måste tillämpas. La^Utskottets Betänkanden. 475 Detta 5fVer!emna9 dock vördsamligen till Riksens Höglofl, Ständers vidare prof. ning, med tillännagifvande, att Utskottets Betänkande, enligt ankomne ProtocollsUtdrag, blifvit af Vällofl. Borgareoch Hederv. BondeStånden bifallet. Och får Utskottet härjemte bifoga a:ne Ledamöters särskilda mening. Stockholm den 4 Junit 1823. Utdrag af Protocollet, hållet hot Riksens Höglofl.
91 år), hade dött, samt att hela hans hus nu, dagarne före begrafningen, var öppet för alla, både kineser o c h européer, hvilka ville beklaga sorgen samt se på ståten. Ofverlycklig att slutligen få inträda i ett mandarinhem, en sak som annars aldrig tilläts en europé, ville jag gerast stiga ur vagnen och gå in, men antog vid närmare eftertanke min mans förslag att först resa hem o c h äta middag, till hvilken vi hade inbjudit en ung svensk, anställd på kontor därute, och sedan tillika med honom återvända dit. Middagen föreföll mig aldrig vilja taga slut, och det var mig en stor lättnad, när vi fingo bryta upp och börja vår vandring till Ko-fong zings palats. Då vi slutligen kommit dit, inträdde vi uti en lång, smal vestibul, där mandarinens alla vapen voro uppställda omkring väggarna. Upplysningen utgjordes af dunkla kulörta papperslyktor, hvilka spredo en härsken röklukt genom hela huset. Inkomna i våningen, passerade vi genom en fullkomlig labyrint af rum, nästan alla likadana. Möbleringen utgjordes af ett fyrkantigt bord midt på gofvet, fullt af kinesiska anrättningar, troligen skåderätter, ty jag såg ingen af de besökande smaka något däraf. Vidare stodo där några fyrkantiga trästolar, öfverhängda med dyrbara, svarta sidentyger; väggarna voro rappade och äfvenledes behängda med dylikt tyg, på hvilka alnslånga bokstäfver voro broderade i guld. Ju längre vi inträngde uti våningen, de^to tydligare uppfångade vi ljudet af en skärande musik, bestående af pipor och flöjter, hvilka obarmhärtigt handterades af kinesiska amatörer, de oumbärliga messingstallrikarne saknades icke heller i orkestern — det hela utgörande ackompagnement till den bedröfligaste sång. Troget följande musikens toner, framkommo vi slutligen till det allra heligaste. Detta rum, det största i hela våningen, upptogs i fonden af ett trappformigt altare, öfverkladt med hvitt tyg, och från golf till tak fullsalt med granna kulörta blommor, roliga människofigurer o c h djur, alltsammans af papper.
För min del tror jag, att vi ännu icke kommit till första momentet, utan blött till den del af iaite punkten, som innefattar Utskottens förslag: att enheten må blifva ett silfvermynt af lika värde med 18 sk. silfver, efter 1664 års myntfot, och altså, enligt realisationsgrunden, motsvarande värdet af 1 R:dr Banco. Frågan är således här, huru stor den blifvande myntenheten skall varda, men i första momentet, hvad den skall heta. Yi böra väl först bestämma sjelfva myntet sådant det i verkligheten skall blifva, innan vi gifva det något namn. 7b Den 19 Octo Le re. m. Herr Hjerta: Jag är förekommen af Herr von Hartmansdorff. Fötemålet för närvarande öfverläggning angår icke myntenlietens namn, hvilket tillhör första momentet, utan myntenhetens storhet_, hvilken fråga förekommer i sjelfva i2:te hufvudpunkten, och ännu är oafgjord. Friherre Cederström: Bestämmandet af enhetens belopp är en sak för sig, och förekommer, sedan benämningen blifvit afgjord. Jag skulle tro, att det på förmiddagen, då Herr von Hartmansdorff förlorade bataillen, afgjordes, alt man skuUe förblifva vid sitt förra beslut, i afseende på 1664 års myntfot; och att frågan, om enheten skall blifva 18 sk. eller 12 sk., efter denna myntfot, tillhör detaillerna. Jag hemställer derföre, om det icke vore bäst, att först öfverenskomma om benämningen af det, som aldeles icke vidare är en Riksdaler efter 1664 års myntfot, utan endast 18 sk. eller 12 sk.; och för att icke nu utsträcka discussionen till detaillefrågorna om enhetens underoch öfver-afdelningar, anhåller jag, att namnet först må bestämmas, då man sedermera, under andra momentet, kan afgöra så väl qvantiteten, som underoch öfver-afdelningarne. Härigenom får man ett redigt föredragningssätt, och en möjlighet att komma till något slut. Jag begär proposition härå, och att sedermera vidare få yttra mig. Den 19 October e. m. 79 Herr Lefren, Johan Pehr:
Regerings-Formen, fram* ställde volerings-proposilioner Litt. O. P, Q. och R. godkändes; 8;o Förblef Ridderskapet och Adeln vid sitt, i afseende på 35 §. Regerings-Formen, fattade beslut, samt godkände vöteririgs-propositionen Litt. S; g:o Den af Utskottet gjorda tillstyrkan till antagande af Preste-Ståndels rell reti 011 af 38 §. Regerings-Formen , blef af Ridderskapet och Adeln bifallen och voterings-propositionen Litt. 1'. godkänd; 10:0 Det af Utskottet i afseende på 43 Regerings-Formen framställda jemkningsförslag, bifölls af Ridderskapet och Adeln, sorn äfven godkände voterings-propositionen Litt. U; 1 r:o Hvad Utskottet i afseende på gg §. Regerings-Formen yttrat, ansåg Ridderskapet och Adeln ej för det närvarande erfordra någon åtgärd; 12:0 Den med afseende å 106’ §. Regerings-Formen föreslagne volerings-proposilion Litt. V. godkändes; i3:o Ridderskapet och Adeln förblef vid sitt i afseende på 41 §• Riksdags-Ordningen fattade beslut; j4:ö Utskottets yttrande, i afseende på 2 §. 4 momTryckfrihetsLagen, fann Ridderskapet och Adeln för det närvarande ej erfordra någon åtgärd. JProl. TJtdr. d. i Dac. 1834- 3 Från Högvördige Preste-Standet. S. D. Föredrogs å nyo och återremitterades Bancooch Lag-Utskottens Betänkande* N:o 2, nied förslag till Lag för offentliga Bc-IugsBanker. S. D. Föredrogs och remitterades lill Stats-Ut kottet Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Piikets Ständer, angående Låne-anslag till återuppbyggande af staden Wenersborg; gifven den 29 November 1834- S. D.
Pä Högl. Ridd, och Pa Högw. Prest-Stäm Adelns Ledarn, »vägnar, dets Ledam. magnar, Larl förner. Lust, KLvrrttz,. Pä Wällofl. BorgarePä Hederw. Bonde Ständets Led. »vägnar, Ståndets Led. wagnar, ä Wedelin. O. 'tu nelitts. Uppläst hoö Ridd. och Adeln den 26 Irmid' , ss - Prest - Ständer deN 26 cess Borgare-Ständet d. 26 , - ssss BondesSrändet dett 26 » - Riksens Högloft. Ständers Stats-Utftotts Betänkande, rörande Hushäklningen wi^ Strömsholms och Lungsöhrs Lungsgärdar samt Stuteri-Inrättningen wiö Strömsholm m. m i Nådig Proposition till Okäts.UlstoM af dm 29 sistl. Maji, har Kongs Majis i Wder kill Ut-. 868 Den 26 Junti. stöttet öfwerlemnat handlingar angående hushällnw» ningen ivid Strömsholms och Kungsöhrs Kungsgårdar, samt Stuteri-Znrättnkngen wid Strömsholm, och till Riksens Höglvfl. Ständers widare åtgärd sramstalt de ämnen, som dermed äga gemenskap, hwarom Utskottet nu får kill Riksens Höglvfl. Stander wördsam berättelse och utlåtande asgifwa. Af handlingarne har Utskottet inhämtat, att Riksens Ständer uti underdånig skriswelse af den sr Mars »8ro anmält huruledes derefter öfwerlläggning om förwaltningen af Strömsholms och Kungsöhrs Kungsgärdar samt Stuteri-Inrättning beflutit, att Stuteri-Inrättningen pä Strömsholm särskildt borde såsom nyttig widmagthällas, samt t underdånighet anhällit att till reglering deraf Kongl.
Detta var emellertid ingalunda 11rPgot dmg af s. k. Geo~gesandisw~, ty Concepcibn renal var stadse en entnsiastisk forsvarme af dctenskapets institution. Men p i denna tid hctde icke den spanska kvinnan tillfalle, att ens passivt deltaga i litterara eller politiska sainlrv~m och detta cafe var en centra.lpunkt for litteraturens, politikens och humanitatsstrafvandets representanter, till hvilkas samtal Concepcibn Arena1 var en tyst men nppmarksam Ahorare. Utan att i nBgon man Bsidosiitta de plikter som Bligga makan och modern, her hon agnat ett helt lif Bt att undersoka det onda som frater manskligheten, att studera dess orsaker och med beandransvardt prttlrtislr. blick anvisa botemedel, om icke for att helt kka, Btminstone for att till stor del milha. Hon v i s a sjg diirvid i besittning af en rik natnrs mhgsidighet och hangifvenhet; hon ar filosofen son1 argumenterar och kvinnan, son1 deltager, sociologen som forsbar och iingeln som trostar, diagnostikern som undersoker och, barrnhiirtighetssystern som vlrdar. Hvarhdst den sak, tit hvilken hon helgat sitt lif, varit under debatt h ~ t r hon iufunnit sig, alltid. nppm&amp;lrsaint lyssnmde, ofta alctivt ingripande, ~mderstnndom erofrande pris, sorn pB omrBdet mest representativa in&amp;n lrunnat afnndns henne. Hennes pnblicistiska verksamhet har varit trefalclig, vetenskaplig, humanitar och skonlitterar. Att uppdraga nBgon bestamd gram mellan dessa tre arter &amp; r emellertid nastaa omojligt, ty hon har darvid stdlt litteraturen i vetenskapens tjanst, vetenslrapen i barmhiirtighetens. I f B ord, hennes m&amp;l har varit: vetande tit de okunniga, trost At de lidande.
Jag får fästa uppmärksamheten derpå, att så länge den allmänna räntefoten är 6 procent, utgör all nedsättning derunder en verklig skänk, och så länge hvar» je församling är skyldig att hygga sin kyrka, finner jag icke, hvarföre Staten skall åtaga sig denna skyldighet. Det skulle blifva oändligt få, hvilka icke kunde anföra samma skäl för låns erhållande, som Malmö och Landscrona. Dessa församlingar hafva vackra kyrkor, det är sanni; men en stor del församlingar hafva fula kyrkor, och de skulle således hafva större anspråk på biträde af Staten. För öfrigt behöfves icke något mera tydligt exempel på de gränslösa fordringar, som orterna uppgöra på Statens biträde, än att man vid början af denna Riksdag fick höra jemmer från en Stad för det Regementets musikcorps var förlagd derstädes; och nu får man höra samma jemmer från en annan Stad, derför att ett Regementes fältmusik blifvit derifrån borttagen. Jag anhåller derföre om proposition derpå, att alla de lånesökande kyrkorna, utom Calmar, måtte betala 6 procent. För denna Domkyrka kan åtminstone vara något skäl till nedsättning. Herr Cederschjöld: Då här talas om Skånska Stadskyrkor, utber jag mig få be - Den 27 November. gagna detta tillfälle att nämna, det jag snarare skolat önska, att. Staden Christianstad, om inga andra medel funnos, hegart några hundrade R:drs understöd, för att kunna omsider fullända den fogstrykning på tornet, som icke medhunnits under Danska Regeringens tid. Friherre Sprengtporten > Jaeob Wilhelm: Jag vill icke utlåta mig om behofvet af lån för de ifrågavarande kyrkorna; men såsom grundsatts anser jag orätt, att Banken skall utlåna sina penningar till 6 procents ränta, så vida man önskar nedsättning af den allmänna räntan; och jag tillstyrker således bifall å Utskottets förslag. Herr von Troil: Lika med Friherre Sprengtporten skulle jag önska räntefoten i allmänhet nedsatt, och hoppas, att det framdeles måtte kunna ske genom stigande Capitaltillgång; men jag tror det icke kunna till vägabringas derigenom, att Banken bortskänker en del af Bancovinsten.
Den grundsats, Rikets Ständer sålunda omfattat till åstadkommande af ett bättre ordnande af Riks-bankens låne-rörelse, är, enligt Utskottets tanke, allt för vigtig att böra öfvergifvas derföre, att närvarande penniuge-ställning icke synes vara rätt fördelaktig för verkställande af en fortsatt indragning på fonden; men då sistnämnde förhållande äfven bör vid detta tillfälle tagas i betraktande, så får Utskottet tillstyrka, 17;o Banko-Ulsltottets Betänkande M 25. 23 17:o att Rikets Ständer, med afslag å Riksdags—fullmägtige Anders Pehrssons och Anders Nilssons ofvan omförmälde motioner angående tillökning i allmänna diskont-fondens belopp, måtte besluta, att å denna fond skall för de kommande tre åren 1861, 1862 och 1863 innehållas en summa af 200,000 R:dr om året, dock att någon minskning af den till Låne-kontoret i Wisby anvisade andel af fonden, utgörande 150,000 R:dr, nu lika litet som tillförene må ega rum. Uti 153 § af Banko-reglementet bestämmes såsom allmän grund för fördelningen på de särskilda Diskont-verken af den till utlåning med omsättnings-rätt vid sistförflutna riksdag anslagna fond 11,100,000 R:dr, att Banko-diskontverket i Stockholm skulle tillhandahållas R:dr 6,787,500. Låne-kontoret i Göteborg » » 2,775,000. Låne-kontoret i Malmö » » 1,387,500. Låne-kontoret i Wisby » » 150,000. S:r R:dr 11,100,000.
Expeditioner till Kongl. Majit, Rikets Ständers: — N:o 1, angående godtgörande genom Riksgälds-Kontoret af de utaf Stats-Kontoret förskjutna riksdags-kostnader: I. 182. — N:o 2, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Första Hufvud-Titel: 1. 470. — N:o 3, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition, an gående åtgärder till behöfvandes undsättning i missväxt-år: 1. 484. — N:o 4, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om anslag till ett förlagslån för tillvägabringande inom riket af tillverkning af 12-decimal-tums gjutna jern-kanoner: I 484. — N:o 5, angående åtskilliga af Rikets Ständer vid innevarande riksdag beslutade förändringar i Tryckfrihets-Förordningen: II. 41. — N:o 6, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående en af Blekinge läns Landsting gjord ansökning om in köp af en Kronan tillhörig tomt i Karlskrona: II. 41. — N:o 7, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående befrielse från rotering för hemmanet Fångåmon, N:o I, i Jemtlands Län: II. 41. — N:o 8, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, an gående öfverlåtelse till Westerbottens Läns innevånare af gamla läns-längelse-byggnaden i Umeå med tomt: II. 148. — N:o 9, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående öfverlåtelse till Jemtlands Läns innevånare af gamla läns-fängelse-byggnaden i Ostersund: II. 148. — N:0 10, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående öfverlåtelse till Wester-Norrlands Läns innevånare af gamla läns-fängelse-byggnaden i Hernösand med tomt: II. 148. — N:o U, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående öfverlåtelse till Wester-Norrlands
Nu erfor äfven Rakel någonting liknande, ty hon fann sig under den sednare tiden aldrig rätt lycklig utan i hans grannskap under inflytelsen af hans ögons magt. Den fruktan, som nu kom Rakels hjerta att klappa med oroliga slag, var en, hvilken spriddes med luften öfver de tusen hus och tempel, som hvilade mellan Skambonides, Museions, Akropolis’ och Kolyttos’ kullar. Baruk hade under hela dagen synbarligen plågats af en ängslig sinnesstämning. Vid middagstiden hade han under någon förevändning aflägsnat tjenstefolket ur huset och nedburit sin dyrbarare egendom, guld, silfver, penningar och vigtiga papper till ett hemligt förvaringsrum under husets källare. På flickans frågor om orsaken till detta försigtighetsmått hade han sökt gifva lugnande svar. Men af sin mor och af tjenstefolket hade Rakel erfarit, att under den förflutna natten åtskilligt tilldragit sig, som lät befara oroligheters utbrott i staden. Der Rakel nu stod, lutad emot altanens bröstvärn, seende ut öfver staden, som bestrålades af den nedgående solen eller hvilade i de långa skuggor, som kastades af kullarne, längtade hon efter Karmides och fruktade nästan, att han ej skulle komma. Det föreföll henne, som om Karmides måste hafva lemnat staden, eftersom denna icke längre var det glada, lifliga Athen, utan genombäfvades af rädda aningar. Hon kände, att hans närvaro, åsynen af hans glada anlete, på hvars panna hon aldrig upptäckt någon skugga, vore det enda, som kunde förjaga hennes ängslan. Hur glad blef hon derför icke, då plötsligt på toppen, af Skambonide visade sig en gestalt, som var hans. Han såg upp till altanen och vinkade till Rakel. I bakdörren stod den gamla tjenarinnan och gaf honom det tecken, som lät honom förstå, att terrängen var fri. Straxt derefter hördes hans elastiska steg i trappan. Rakel vände sig om; han stod framför henne, glad och leende, och räckte henne en bukett af de utsöktaste blommor. Icke ett spår af bekymmer kunde upptäckas i hans väsen. Han kom just nu från badet, och syntes strålande af helsa och ungdom. Rakel hade aldrig sett honom vackrare än nu.
— Men endast ledd af den medborgerliga känslan, af öfvertygelsen och kärleken till min Fosterbygd, är det jag-bär i detta vördade Samfund, vågar höja min stämma och i detta vigtiga ämne yttra min mening, som, om ej den är den rätta, säkerligen ursäktas' af den mer kunnige, den mer erfarne och den mer upplyste. — Jag vågar på förhand försäkra, alt ingen enskilt känsla till mitt yrke, intet en - 70 Den 2 Januarii. skilt Interesse, skall här på något sätt utesluta dem, jag delar lika med hvarje enskilt man i Staten, vare af olika hörd, rang eller förmögenhet, och är jag fast öfvertygad, att på detta rum sanningen och öfvertygelse!! kunna förenas och med lika lätthet sägas, utan att på något sätt vara af Embetsmanna-pligten fjättrad, samt att den i tjenst varande Representanten, om han det önskar, lika oskrymtadt kan yttra sina tankar rörande Fosterlandets angelägenheter, som den, hvilken redan skiljt sig från ali Tjenstebefattning och öfverlemnat sig åt ett mera oberoende lefnadssätt. Då man vill uppgöra behofvet af de försvarsmedel ett Land bör äga, då det endast vill försvara sina egna rättigheter, sitt eget område, utan att inkräkta andras, då anfallskrig upphör och försvar hafves till ändamål, och då man önskar bli af sina Grannar respecterad; tror jag att följande bör tjena till basis för en sådan Calcule, om Friheten, Säkerheten och Sjelf-beståndet skola tryggas. 1:0 Landets topographiska beskaffenhet, så väl på dess gränsor som uti det inre. 2:0 Dess politiska läge relatift till sine grannar. 3:o Grannarnes politik, sådan den varit, är och kunde möjligen blifva i framtiden. 4:o Styrkan af de massor, hvarmed man möjligen kan angripas, och de Ressourcer Fi - Den 2 Januari i. 71 enden äger, att mer eller mindre hastigt ersätta förlusten efter skeende nederlag, hvarigenom den försvarande alltid betages tid, att i samma mohn öka sine krafter, för att motstå förnyade anfall. 5:o Eget Lands Moyener, till underhållandet af det erforderliga försvaret. 6:0