Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lika med Utsk., anser jag, alt R. St. böra till K. M:s egen höga pröfning öfverlemna att bestämma, på hvad sätt nuvar. anslag för gratist-cadetter bör i sammanhang med en möjligen blifvande reorganisation af Krigsacademien lämpligast användas. Indelta Cavallerioch Infanteri-regementena. Såsom lönefyllnad åt 2tne capitainer, reglts-qvartermästare och subalterner, enligt den fördelning som uti det K. propostn bilagda Statsråds-prot. finnes utförd, har K. M. äskat en summa af ig,3oo r:dr, å hvilken summa, ehuru i betraktande af ändamålets vigt, Utsk. ansett sig sakna skäl tillstyrka bifall; antagande Utsk., att ”den brist, som nu förefinnes i tillgångarna för armeens lönereglering, skulle ”kunna fyllas genom indragning af befälsplatser vid det in”delta infanteriet, hvilket åter kunde ske, dels derigenom, ”att den s. k. 3:dje niajorsplatsen vid indelta regrtena lern”nades obesatt, dels genom sammanslagningar af reg:ten, ”hvilka äro förlagda — såsom exempelvis i Vestergöthland ”— nära intill eller om hvarandra, och hvarmed en jemna”re fördelning af regtlena till antal och styrka borde afses.” Under åberopande af Utskrs utlåt., eller, som Utsk. i bilagan Litt. A. benämner det, betänkande, hafva bland tillgångarna ibland andia poster blifvit uppfördt: sammanslagning af Lifregementets husaroch dragon-corpser, hvarigenom en reg:ts-stab skulle försvinna ; samt indragning af de'pöt-ry ttinästarne vid samtliga indelta cavalleri-reg:tena; roen bland dessa, för det närvar, behofvets fyllande beräknade, försl successive möjliga inkomster, äro de anförda exemplen af indragning af 3:dje inajors-platserna och sammanslagning af regttena i Vestergöthland ej upptagna.
BondeStrs ledamöter, uppmärksamheten blifvit fästad derpå, att upplopp vid marknader och dylika tillfällen kunna inträffa, och att det vore något onaturligt, att i en sådan trängsel, som der vanligen äger rum, befalla folkmängden att skingra sig. De församlade skulle då åtskiljas, för att straxt ånyo samla sig, emedan marknaden icke kan fortgå, utan att folket är på marknadsplatsen. Då, vid tillfälle af ett upplopp, massan, på uppmaning af dem, som på stället bjuda och befalla, låter bringa sig till stillhet och ordning, är också ändamålet vunnet, emedan ingenting annat lärer åstundas, än att åter bringa den til) stillhet och ordning. Man har ogillat Utsk.s åtgärd att föreskrifva, att vid sådana tillfällen varning bör gifvas. Jag önskar att många varningar måtte äga rum. Om äfven den samlade menigheten, sedan densamma först, på vederbörandes uppmaning, återgått till ordning, sedermera ånyo skulle börja att bullra, så får vä! den offentliga myndigheten finna sig vid alt förnya varningen, jemväl flera gånger, om så skulle beliöfvas. Jag tror det är bättre, att fordra tålamod af myndigheterna, än alt fordra det af massan. Jag kan således icke. annat finna, än att föreskriften om varning här är på sitt ställe. Man måste ihågkomma, att här endast är fråga 428 Den 17 Oct ober e. m. om en tillfällig oordning, och när denna tillfälliga oordning upphört, försvinner äfven den offentliga myndighetens rättighet och pligt att agera mot den från oordning återvända massan; den har med henne intet vidare att skaffa, så snart hon återgått till ordning. Någon otydlighet i ordet ’’ordning” på detta ställe, då det står: 'Mäter den sig ej, på offentlig myndighets uppmaning till ordning och stillhet å t e r fö r a s,’’kan jag ej finna, enär på nästföregrde rad följande uttryck förekommer: störer lugnet eller allmänna ordningen. Det är således samma ord, som upprepas. Man har tyckt, att straffbestämmelserna i denna § vore alltför lindriga.
Under förutsättning, alt Utskottets här ofvan upptagna förslag om förhöjning till 25 öre af införsels-tullen å oarbetad Tobak varder af Rikets Ständer bifallet, har Utskottet ansett en härefter lämpad förhöjning äfven böra ega rum i den enligt nuvarande 13 § i Tulltaxe-underrättelserna medgifna tullrestitution för arbetad Tobak af utländskt råämne; och hemställes i sådant alseende, att nämnde tullrestitution måtte bestämmas till 14 öre per Med anledning af väckt fråga, huruvida icke den i 16 § omförmälda s. k. »föring,» hvilken, enligt 1748 års Reglemente, i vissa fall tillkommer Skeppare och Besättningar å Svenska kravelfartyg, kunde upphöra att, på sätt nu eger rum, till dem utgå, och i stället användas sorn bidrag till en pensionsinrättning för Svenska handelsflottans Skeppare, Styrmän och Sjöfolk, får Utskottet, som inhemtat, alt ett härom vid 1853—54 års riksdag väckt förslag ännu är på Kongl. Maj:ts nådiga pröfning beroende, hemställa, § 13. § 16. Bevillnings-Utskottets Uttänkande M 23. 6a att ifrågavarande 16 § må, under afvaktan på det beslut, som i ämnet kan varda af Kongl, Maj:t fattadt, tillsvidare förblifva oförändrad. Enligt en från Tulldistrikt-chefen i Vestra distriktet under den 19 sistlidne November till General-Tullstyrelsen ingången skrifvelse, deraf Utskottet erhållit del, hafva, vid tillämpningen af 17 § Tulltaxe-underrättelserne, i hvad den beträffar särskild tullbehandling af införda varor, som undergått förskämning, sådane omständigheter förekommit, hvilka ådagalägga behofvet af fullständigare föreskrifter till kontroll derå, att undantagsstadgandet icke må, i strid mot både Kronans och assuradörers rätt, utsträckas till andra fall än lagstiftaren afsett.
(DIj'e. ^abrifer, Xpnlsu?erf ocb 2tttide.,SflbrtEee, §* 30. 6frtge SBetF 0# inrättningar, foa* tit! frefFaffen&ef, rörelfc 0$ in* Fomfi äro ffiljaftige frän be förre, utgöra 23en>ianing efter elaner: 2tft> (Caleiner - Bruf, i Jre Clafer: gorfia Clafjen _ 3{rpr 20: Hnbra bito 12t Jrebje bito 5: 2>e, forn enbofi förrdtta Siafftnering, äro frän ©eroittnmg frie. ^oblu (Srufmor, gjerbeparts belägare beri betala geut procent of förra årets behållning, heiden afgift innebåaeS rato ärliga utbelninfiar ocb of Bergslagen gobtgöres, hvaremot be SBerf, af bmilFa benna inFomjf utgår, ide dola meb fdrjfilb afgift efter benna Hrtifel belägga*, efler tiu märbe upptagas. m. ir. §. 31. 35 dfcufmor ocb <25ruft»elotter, an&re, utur b^ida brpfe* 3Mm titt af* falu ocp t>craf ägaren ej tittmerfar Jadjern, taxera* tia gt;ra procent of ben infomfl, be anfeS gifma. Bimröts* Bruf, i Jroå Clever: görfia Clofjen 9?:br 8’. cintra bito 4: Blinge. ocb Bajonetts-©mib«n, i Stod Clajjer: gorfia dagen 35: Habro bito 16: ©ilfupermert erldgga 23emidning meb gern procent of förra årets bebått* ning, ^roilfen afgift af 2BerfetS disponent, toib ärliga utbelningen, innepdHeS ocp till rceberbéronbe
Då nu å nyo föredrogs Lag Utskottets den 3o sutlidne October e. in. på bordet lagde Utlåtande, IS:o 142, i anledning af äterremisser utaf åtskillige från Utskottet afgifne Betänkanden, rörande utsöknings-ärenden, lade jRidderskapet ocb Adeln närande Utlåtande N:o 142 till handlingarne, men tog under serskild pröfning hvart och ett af do, åberopade Betänkan deri a, nemligen; N:o 45, öfver Riksdags-Fullmägligen från Örebro Län, Petter Pehr ssorts motion, alt, för de orter, der verkställigheten af utmätningar nu vore delad emellan Kronofogde och Bergsfogde, ändring häruti måtte förordnas, så alt omförmälds befattning blott endera tillkommer; TS:o 46, öfver väckta motioner, angående rättighet för Länsmän, Nämndemän och Fjerdingsman, eller den person fordringségaren eljest har förtroende till. att verkställa utmätningar; N:o 4?» öfver Riksdags-Fullmägtigen Olof Olofssons från Östergöthland motion, angående vilkorliga utmätniugs-resolulioner; N;o 48) öfver Herr G. A, Brttncronas motion, om vissa lagbestämmelser, för att förekomma utmätningsmans tillgrepp ocii forsk ingi ing af utmätta medel; N:o 4o, öfver Riksdagsfullmägtigen från Elfsborgs Län Anders Danielssons motion, om. annan fördelning, än den, som nu eger rupn, af forsäl jnings-provision fö t utmätt faslighet; N:ö 5o, öfver Riksdagsfullmägtigen Joh Jac. Pufbergs från Norrbottens.
BorgareStåndet fogat de förbehåll, dels att ingen sådan vidräkning matte ega rum med Statens egna Cassör, såsom Banquens, Discohteris och flere, dels ock att denna af BevillningsUtskottet föreslagna grund icke må anses såsom något medgifvande af nya Discont-inrät! ni ngar. Om Disronternes sålunda ifrågasatte skyldighet, att erlägga Bevillningsafdrag, har inom Utskottet en ytterligare öfverläggning förekommit; och emedan någon Bevillning af BancoDisconten synes så rnycket mindre lämplig eller gagnande, som Staten i sådant fall endast skattar till sig sjelf och räntan för lån af denna inrättning möjligtvis kan komma att Btvfllnlngs—Utskottets Bttdnlanen. 303 inedsättas, i hvilken händelse all afgift af detta skäl försvinner, samt PrivatBanquer i händelse de ined undanrödjande af de dervid mötande svårigheter kunna lillvägabringas, endast hafva fur afsigt att afhjelpa Penninge - bristen och latta allmänna rörelsen inom landet , hvadan de ej heller böra belastas med en afgift, som snarare skulle på förhand motarbeta än befordra fleras uppkomst, i synnerhet sorn Riksens Ständer hade sig öppet lemnadt, att vid en kommande Riksdag pröfva huruvida de förmådde utgöra nå gon Bevillning eller icke ; ty fann Utskottet det intagna förslaget om Uisconternas beskattning böra utgå och till Riksens Höglofl. Ständers bedröfvande endast öfverlemna.- att Bevillning bur utgå af de i 9 Art. 7 §. 3 Morn. uppräknade Sucieteter, Verk och Vinstmedel, äfvensom, enligt nu gällande grunder, af Sterbhus, Testamenten nefi Arfsmedel, utan andra undantag än i afseende på Testamenten, gjordt; till personer för långvarig och trogen tjenst. I enlighet med nuvarande BevillnjngsFörordning har Utskottet väl i sitt förra Betänkande föreslagit en, såsom ersättning för BandtTullarne, utgående fyllnans-afgift, men då Utskottet funnit anmärkt af en värd Ledamot inom Höglofl.
Dä f. d. Konungen i sin wrede degraderade' Gardes-R gementerne till sok, och uplöste det ena, rvgr det likwäl med det willkor. att de afgäende Officcrarne singö behälla fina Loner till desi de wid andra Regementen skulle undfå motswmanve B ställniugar; Herrar Compagnie Cheier as f. d. Siven ska G rdet bibe» höllo således en ii kowst af yo Tunnor Spannemal och ZOO R:d; böra dä ej de pä rcductions förslaget warande Esguadronö-Cheser af LisiGarbek till häst ätnju ta - 678 Den 12 December. ra en lika förmäl!? jag frugtar att i widrigt sall SkttSUtslkottetS rättwisa ^u!Ie anses wara oblidare an f. d. Konungens wrede; resnltaterne wero åtminstone ojemförligt mera tryckande för de Oster som deraf träffa, des, än hela det straff med hwilket f, d. Konungen drabbade de, hwilka sä högeligen förlömade Majestätet genom sikt wäiföchällande. z:o Dm Reduction. af 7 del af den Iitdelra Armeen. Stats Utskottet har förcflaait att H del as den indeldta Armeen ckulle ffä vacant; om jag ä^wcn medgaf all denna indragning medförde näqon siags nytta, sa ware dck åtminstone med det willtor, att de genom vacanee.asgisteriie urkommande mebel nyttjades att genom Värfning öka Armeen, och finnes wttkställigheten nogare besckriswcn uti det Meniorja! jag den i denlies hade äran aik för Höglost. Riddersssaper och Adeln npläsa, och som ällan ligger pa Bordel. Jag nödgas likwä!
Majit, ej mindre med afseende å den svåra belägenhet hvari hon, såsom, enligt företedda betyg, mycket sjuklig och alldeles medellös, nu genom mannens frånfälle blifvit försatt, än äfven dennes 40-åriga, af förmän berömligt vitsordade tjenstemanna-verksamhet, nådigst måtte bevilja sökanden ett ärligt understöd af 450 R:dr Riksmynt, hvilket belopp, med tillägg af ofvanberörda pension å 54 R:dr, ungefärligen motsvarade hvad henne tillkommit i händelse mannen varit delegare i Amiraiitets-krigsmans-kassan, har Kongl. Majit, sedan utrönt blifvit, att Assessoren Björkegren i lifstiden åt sin enka beredt pensions-rätt i Arméens enkeoch pupill-kassa för ett belopp af 112 Ridr 50 öre, utgörande tillsammans med den pension af statsmedel å 54 Ridr, hon förmält sig påräkna, 166 Ridr 50 öre, samt att Björkegren, som vid afskedstagandet innehade kontant lön å 1,000 Ridr, om han varit delegare i Amiraiitets-krigsmans-kassan, enligt gällende reglemente, egt att derifrån bekomma en årlig pension af 850 Ridr, i stället för 300 Ridr Biko, som han af Arméens pensions-kassa åtnjutit, äfvensom att enkan under sådant förhållande skolat undfå ett årligt understöd af 283 Ridr 16 sk.
Läroverks-Stadgan, angående tillägg till 53:dje g:n deri af en särskild straffbestämmelse för lärare, som kroppslig aga obehörigen utdelar: B. HL 525, 637, A. 640, U. IV. 472. A. 493. Lättnader i rustnings-skyldigheten genom kavalleris afsittande och förvandlande till infanteri, angående; B. VII. 5, 138, A. 133. Löfgren, Carolina, Enka, angående ett utaf henne gjordt ackordsanbud: B. VI. 87, 430, A. 430. Löneoch pensions-förhfillanden, angående förbättring i Militärläkarnes; motion af Herr Fredrik August Cederschiöld: se Motioner. Löne-förhöjning för år 1857 åt de vid Storskiftes-Verket i Stora Kopparbergs Län samt Afvittringen i Vester-Norrlands, Vesterbottens och Norrbottens Län anställda Landtmätare, angående: HI. 13, R. 12; B. X. 248, 283, A. 283; E. XI. 115. —, angående Riksgälds-Kontorets embetsoch tjenstemäns samt. vaktmästares bibehållande för år 1860 vid dem beviljad tillfällig —: B. Hl. 603, 640, A. 645. —, angående en hemställan från Banko-Utskottet, att Bankens, Diskont-Verkens och Tumba Bruks embetsoch tjenstemän samt betjente matte för år 1860 bibehållas vid dem beviljad tillfällig —: B. HL 139, A. 141. Löne-förhöjningar, angående väckta frågor, huruvida de vid sednaste Riksmöte embetsoch tjenstemännen beviljade skola bibehållas och på ordinarie stat uppföras, eller om nedsättning deri bör ega rum: B. III. 274, 395, 428, A. 429, 431; U. VIII. 16, 163, 204, A. 204; E.
N:o 127, i anledn. af anmärkntr vid Utsk:s betänk. N:o 81, om brooch quaiafgifter för målbara våta varor, som till Stockholm sjöledes inkomma. På begäran af Frih. von Kraemer, Robert, upplästes de utlåt, åtföljande reservationer. Frih. von Kraemer: Då delta ärende förra gången (örevar, återremitterades betänk, derom på goda skäl. Med anledn. af dessa skäl hade afdelningen i TJlsk. framställt det förslag, som innehålles i reservationen, hvarföre jag anhåller alt densamma måtte blifva R. o. Ad:s beslut, såsom öfverensstämmande med de grundsatser, hvarpå betänk, återremitterades, och att detta betänkande således måtte afslås. 342 Den ao Januari e. m. Hr W estfel t, Nils, begärde alt delta mål ytterligare matie få hvila på bordet. Frih. von Kieb mer anhöll att erhålla upplysning luiru detta mål blifvit hos de öfriga RiksSltn afgjordt. Undert. Ridd.Secret. lillkännagnf, att PresteSt. afslagit utlåt. N:o 15.7 och såsom dess beslut antagit den vidfogade reservationen, alt BorgareSt. ogillat Utskts tillstyrkande och beslutat en sådan anhållan till K. M., sorn reservationen innefattar; och att EondeSt., som bifallit betänk. N:o 81, lagt N:o 127 till handlingarna. Frih. Cederström, Anders, förenade sig med Hr Westfelt i begäran alt det nu föredragna utlåt, ytterligare malle få hvila på bordet. Vid förnyad föredragning biföll R. o. Ad. Allm. Besvärsoch Ekon.Ulskts den ig sisth Dec. på bordet lagda betänk. N:o 128, i anledn. af väckt motion om reglering af pasloralen på Gottland och föreskrifter örn syn å preslegårdsbyggnader derstädes. På begäran af Frih. Nauckhoff, Joli. Otto, och Gr. Posse, Fredr. Salomon, lades ånyo på bordetLagsaint Allm.
Att genom Creditivets användande Staten möjligtvis än vidare skulle inblandas uti Spannmålshandeln, hvilket dock syntes vara stridande emot hufvudgrunderne för Utskottens Betänkande; Att det Betänkande skulle kunna föranleda den slutsats, att vid Creditivets anlitande, uppköp af Säd då borde ske endast utom Riket. Att föreskrift saknas huruvida Creditivet äfven afsett de Norra Länens behof, utom Spannmåls-anslaget i den händelse samma anslag befunnes otillräckligt; Samt att någon särskild Lånefond borde afsättas för Jordbrukare till ersättning för det rörelse-capital, som Allmänna MagazinsDirectionen till Spannmåls-upphandlingax disponerat. Till bemötande af desse erindringar få Utskotten vördsamt anföra: Att Utskotten långt ifrån att lägga något band på Kongl. Maj:ts Nådiga dispositions-råttigheti vid Creditivets begagnande, endast S ta ts-U Liko tte t* Be tänk and en. 36'^ fästat så dane vilkor, som med ändamålet och sättet af dess tillitande, då behofvet så oundgängeligeir påfordrar, står i det närmoste samband,-på hvilken grund någon förändring härutinnan af Utskotten icke eller kan tillstyrkas; Alt då Kongl. Stats-Contoiret, enligt hvad Betänkandet innehåller, får sig uppdraget alt öfvertaga och besörja utredningen af Allmänna Magazins-Inrättningens angelägenheter, Utskotten äfven anse' lämpligast, att samma Verk bör efter Kongl. Majrts Nådiga disposition förvalta samt inför Riksens HÖglofl. Ständer eiler Deras Revisorer redovisa det anordnade Creditivet, i samma ordning som för andre Allmänna medel:
Maj samma år, i anledning af Stats Kontorets underdåniga hemställan om nådigt förordnande för en af tjenstemännen derstädes, att den lediga Sekreteraretjensten tills vidare förrätta, emot ett årligt arfvode, som StatsKontoret, i anseende till de utgifters betydlighet, som redan voro anvisade att utgå af Andra Hufvudtitelns besparingar, föreslagit till 800 R:dr, StatsSekreteraren och StatsRådets öfriga Ledamöter, jemte underdånigt tillstyrkande till förra delen af berörde hemställan, förklarade, att de, i betraktande å ena sidan af det erkända behofvet utaf något serskildt lönanslag för Sekreteraresysslans förrättande, så länge densamma åtföljande lönen innehades af sist utnämnde StatsKommissarien, samt å andra sidan, af den knappa tillgången på Andra Hufvudtitelns besparingar, hvarå ett sådant anslag lämpligast borde anvisas, underdånigst hemställde, att Kongl. Maj:t täcktes i nåder anslå en summa af 400 R:dr årligen, att af dessa besparingar tills vidare utgå såsom serskildt arfvode för tjenstförrättande Sekreteraren, som derförutan skulle äga att sin redan innehafda Kanslistlön bibehålla; hvilket underdåniga förslag Kongl. Maj:t äfven fann godt i nåder gilla. Vidare inhämtas, att sedan. Kongl. Maj:t, under den 16 Februari 1833, beviljat StatsKontorets Ledamöter en löntillökning af 400 ll:dr årligen samt, genom nådig skrifvelse den 22 Januari 1834, anvisat sådan löntillökning för år 1833 att utgå af RiksStatens åttonde Hufvudtitels anslag till extra utgifter och derjemte förklarat Sig vilja serskildt i nåder förordna, huru dermed för år 1834 och påföljande år skulle lörhållas, hade Kongl. Maj:t, den 6
Det var någonting annat än de vanliga symptomerna: ökad puls, yrsel åt hufvudet, tankspriddhet och oregelbunden hjärtverksamhet, som han så väl kände till; det var, som om han med ens kommit fram ur en tunnel och i ett tag fått syn på hela det solbelysta landskapet framför sig — så hänförande och öfverväldigande var denna känsla han erfor. Alla hans sinnen kommo på en gång i arbete. Han drog sig till minnes en berättelse från skoltiden, från den tid, då han satt och trumfade med Xenofons Anabasis. Han tyckte sig se grekerna, när de, kommande fram ur Armeniens bergpass, vid anblicken af hafvet föllo i hvarandras armar och gräto af glädje, och han föreställde sig deras känslor likartade med sina egna i denna stund. Ännu under inflytelse af inbillningskraften satt kandidaten, glömsk af verkligheten rundt omkring, och skrek: hafvet, hafvet, så det gaf eko i berget på andra sidan elfven. Mr B., som kom knogande med munnen full af käkes, fick en brödsmula i vrångstrupen, och uppe hos doktorn sträcktes en mängd hufvuden ut genom de öppna fönstren för att se, hvem det var. När de fingo se mr Bulwer, trodde de genast, att det var han. Emellertid hade kandidaten plötsligt återkommit från sina tankeutsväfningar och gick under återstoden af vägen upp till doktorns bostad och frossade vid anblicken af ett litet fint, ljuslockigt ansikte med stora blå ögon och en liten späd kvinnofigur i ljus bomullsklädning. Han tänkte på, hvad doktorn sagt honom. Och doktorn hade ovilkorligen rätt. Nu eller aldrig, nu eller aldrig, mumlade han for sig själf, medan han gick. Och ändock var han ännu ej riktigt säker på sig själf. Den olycksaliga benägenheten för att resonnera och uppställa betänkligheter förföljde honom lika hårdnackadt som alltid, när han stod framför ett afgörande. Och dock, hur mången blyg kärlekslåga hade icke dessa resultatlösa resonnemanger redan förkväft! Nej, bort med alla skrupler! Nu eller aldrig! Och kandidaten gjorde en viljeansträngning för att bli kvitt tankarne. Inne i väntrummet satt fullt med folk.
Huruvida Rikets försvar, rå till sjös som till lands, är sami 7i i ansa 11 efter menskligci reflexionens hög fia fordringar i d.ttn ämne; om ripp bör den, Jor vältning en och redovisningen af de härtill bestämde anslag ej tarfvor förändring; och slut elg en hvilka besparingar härigenom hinna åstadkommas, da försvaret noga af vägas efter nationens krr./ter att bära dess tyngd; samt föreslår vördsamt Riksens Höglofl Stän* der, att härom hos Kongl. Maj:t göra underdånig anmälan: jemte anhållan att Rikets Stan* der vid nästa Riksmöte må få emottaga Kongl. Maj;ts Nådiga proposition i detta ämne. Skulle Riksens Ständer gilla detta förslag, så torde den önskan äfven i underdånighet böra anföras, att en fullständig plan för rikets hels krigsväsende, Armée, Flotta och Fästningar, så för krigssorn freds-fot, måtte i dess minsta detailler på grund af rent militairiska, hufvudsakeligen defensiva åsigter, Utarbetas, dock nian att meddelas ät Riksens Ständer-, men, på det att ko»tnaderne för utförandet af en sådan plan, Samt årliga kosinaderne för krigsväsendets underhåll och nödige Den 28 Februarii. 96? rsserveförråds bildande för kommande krig, måtte utrönas och Riksens Ständer meddelas, så att det måite visa sig, till huru stor del en sådan plan kan verkställas med de tillgångar som Riksens Ständer framdeles kunna anse Rikets välstånd medgifva att anslå. Denna motion anhåller jag ödmjukeligen måtte varda till Statssamt allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet remitterad. Beräkning öfver värdet af en natura por.} tion efter Fältstatens (1808) 7 serskilde spisordningar , beräknadt efter nedanstående nu gångbara brisér:. 1 Lisp. oriadt Rågmjöl — 40 1 tunna Korngryn 18 — 12 Lisp. I hvita Arter 15 1 Lisp. salt Kött 28 tunn.
Hamilton anser jag denna fråga vara af en särdeles stor vigt, ty, som Utsk:t säger, »det gäller här uppställa ett skyddsvärn för den allmänna sedligheten, — att söka förvandla det konkubinat, som, Den 17 December. 513 sorn, enligt vår allmänna Jags stadganden, kan på vissa vilkor grundlägga familjerättigheter, till ett lagbundet äktenskap, — att skänka de barn, som al' ett sådant konkubinat kunde födas, det stärkande inflytandet af ett ordnadt familjelif.» Dessa frenne ändamål äro af så stor vigt, att jag knappt vet vigtigare. Jag önskar således lifligt, att detta förslag måtte antagas, och vill söka att bemöta några af de invändningar, som blifvit deremot gjorda. Den förnämsta af dessa är, att ingen vigsel här är föreskrifven. Man bar yttrat, att äfven de nu ifrågavarande äktenskapen skulle kunna helgas genom vigsel enligt ett något förändradt formulär; men då man besinnar, att den ena kontrahenten icke är kristen, utan just förnekar grunden för den kristna läran, nemi. försoningen, och att således intet formulär, som åberopar Kristus och bans försoning, huru det än må uppställas, kan af honom erkännas, så måste man medgifva, att hvarje sådant bemödande skulle vara fruktlöst, i fall man icke vill tvinga den kristna kyrkan att afstå från att bekänna Kristus. I de yttranden, som blifvit afgifna af flera PresteSt:s utmärktaste ledamöter, uttalas också denna åsigt på det bestämdaste. Så yttrar t. ex. Hr Doktor Rundgren: »att den föreslagna förändringen innebure i sig nödvändigheten att införa civiläktenskapet.» Biskop Bring: »att ett påbud om äktenskapsvigsel mellan en judisk och en kristen kontrahent skulle i förhållande till Svenska presterskapet innebära en otillbörlig tvångsåtgärd.