Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Polisbetjeningen alt genast åtfölja folkmassan och söka afvärja hvarje våldsamhet, och särskildt Stadsliskalen Vice Häradshöfdingen de Berg att utaf den inom Poliskammarens lokal belintliga personal af Polisbetjeningen uttaga till en början halfva styrkan och med densamma begifva sig till Storkyrkobrinken, i ändamål att upprätthålla ordningen, samt att genast påkalla militäriskt biträde, derest så beskafiadt våld företoges mot person eller egendom, att polisstyrkan icke ansåges kunna förmå afstyra möjligt öfvervåld; att oaktadt Polisbetjeningen tillika med Stadsfiskalerna inträffat nästan samtidigt med folkmassan i Storkyrkobrinken, der icke någon folksamling förut ägt rum, de upproriske börjat inkasta stenar genom fenstren Lili det hus, der Herr Presidenten m. m. von Hartmansdorff varit boende, under föröfvande af våldsamheter emot porten till huset; att sedan Herr Polismästaren några ögonblick derefter infunnit sig och någon stund förflutit, derunder Herr Polismästaren sökt underrätta Herr Öfverståthållare!! om hvad som förelupit, äfven Herr Öfverståthållare!! ankommit till stället, åtföljd af ett detaschement af Lifgardet till häst, med hvars tillhjelp det fullkomligen lyckats att afböja försöken till öppnande af 116 R. St. Just. Ombudsm.
För nämnde ökade roteringsbesvär lemnar Kronan en ersättning af sex tunnor säd, hälften råg och hälften korn, för hvarje öfverloppsrote, eller tillsammans 468 tunnor. En del af denna ersättning har blifvit sådane rotar tillagd, som, vid skedd undersökning, befunnits svagare än rotarne i allmänhet. Dylika rotar inom Malmöhus Län erhålla 972i/32 tunnor och inom Christianstads Län , 2462i/3-> » tillsammans 344‘%2 tunnor. Ofverskottet, 123 n/32:dels tunnor, är rotehållarnes gemensamma egendom och belöpte vid sednaste utdelningen till 25 sk. 11 rst per rote. Den andel af ofverskottet, som tillkommer Malmöhus Läns rotehållare, är intill år 1859 sålunda disponerad, att 972 rotar afstått sin rätt åt Örups Landtbruksskola, Räddningsinstitutet på Råby och Länets Lazarett; hvaremot de öfriga rotehållarne sjelfve uppbära sina andelar. Af de Länet tillhörande extra rotarne vid Infanteri-Regementen skola, enligt afslutade kontrakter, 77 lemna hästar i stället för manskap, en anskaffa Soldat och 2/3:dels rote betalar vakans-afgift. De ständiga rotarne vid båtsmanshållet erlägga årlig va kansafgift, hvilken under de fem åren i medeltal uppgått till 48 R:dr per nummer. De sex extra bätsmansrotarne, hvilka, likasom infanterirotarne, fått tillbud att under krig hålla hästar i stället för manskap, hafva ej velat ingå på detta förslag. Enligt vederbörande Magistraters, Kronofogdars och Regementskrifvares redogörelser, har hela krono-uppbörden uppgått till följande belopp: år 1851 572,130 R:ko R:dr 23 sk. — rst. I dessa summor äro dock icke inberäknade afgiftcrna af de större brännerierne.
D, Specification ofver infriade Läne-Banco-Skulder Åren l8l8 — 1821. Summariskt upptagne i Tabellen N:o % a. V erk eli ga. Skuld-Förbindelser: Liäne-Banco Capital å -1 proC:t . • Dito å 3 proC:t Silfyer-Sedlar a 4 PrqC.t Realisations-Obligationer a 4 proC:t - b. Bokförde innes iden de Medel: Banco.Statens Enke-Cnssa disponerat af sin behållning Till Stats Verket ingången Charta Sigillata Recogni tion för befordringar inom Baneo-Staten Utgått af Banco-Betjentes in nehåll n'e Löner • Ritt, A.) .4 •• Ökningen i Läne-Banquens Skulder har öfverstigit den summa hvarmed1 de blifvit minskade (se samma3- Tabell och; Bilag. Litt. Litt. C.)|r Till Byggnadsbiträden för Götha Canal . 1,200,000: Till Strömrensningar • • Till förökande af Magazins - Inrättningens Creditiv .. • • • i,i97,92 3: 43 10 — Riksgälds-Contoirets Dito t 686,361: 14 H Till godtgörande af Cours - differencen vid Silfvers inköp, emellan erhållet och utbetalt Riksdalerstaf *•
Mts nåd. propos. ”föreslagna löneförhöjning af 4°° >:dr lill hvardera af de ”vid institutet anställda 6 professoi erna, hvilkas årliga lön ”således kommer att utgå med 1600 r:dr för hvarje. — Der”emot blef rlet af Utsk. dervid fastade villkoret, att en yng”ling, som vid universitetet genomgått en förberedande phi”losophisk kurs, må kunna vid institutet fullborda sin bild”ning i medicinska yrket, till erhållande af medicinae-doctors”grad, ogi 11 ad t och afslaget. — Hvad angick det af Utsk. ”för Professoren Anders Retzius, med afseende på hans ut”märkta förtjenster af den anatomiska vettenskapen och ordnandet af institutets samlingar, föreslagna årliga arfvode af ”4oo r:dr, att så långe han vid institutet tjenstgör honom ”tilldelas, och hvilket kommer att å indragnings-staten uppföras, fann Ståndet skäligt detsamma bevilja.” Hr Rosenblad: Det torde vara öfverflödigt alt nu upptaga R. o. Ad:s tid med ett återupprepande af de skäl, som förra gången anfördes emot det af Utsk. fästade villkor vid lönelillökning. Jag inskränker mig således till att vördsamt anhålla om propos. till afslag å SlatsUtskts förslag och deremot instämmande i det beslut PresteSt. fattat. Frih. Sprengtporten: Af samma anledn., som Hr Rosenblad ej velat upptaga R. o. Ad:s tid med ett upprepande af de anmärkntr, som blifvit framställda emot Utsk:s förslag, anser jag mig också endast böra erinra om det svar på dessa anmärkntr, som vid förra föredragningen af StatsUtskts ledamöter lemnades, och får jag pä grund deraf anhålla om propos. till bifall å Utskts förslag. Hr von Troil: Likasom de båda sista talarne vill jag blott bedja hvar och en i minnet återkalla hvad som förut i denna fråga blifvit yttradt och anfördt.
M. begärdt i andra fall, och äfven, om jag ej irrar, öfverskrida de hvilka Konungen äskat. Frih. Sprengtporten: Jag finner visserligen, att milt yttrande ligger litet utom deri föredragning, som Hr Frih. o. Landtm, nyss gjort; ty jag hörde, att punkten rör:de K. Bibliotheket skulle utgöra föremål för öfverläggningen; men då Hr Frih. o. Landtm, tillåter, att man, under föredragningen af stalsregkn, får återkomma till punkter, som förut varit föredragna, så tager jag mig friheten att meddela Hr von Hartmansdorff ett svar i anledn. af den armärkn., han framställt. Jag har icke velat ingå i förnyad pröfning af StatsUtsk:s motionsrätt, utan endast yttrat, att StatsUtsk., på grund af meddelade handlingar, icke finner sig i den ställning, att det kunnat motivera något tillstyrkande af anslag i förevar, afseende. Detta har sin grund deruti, att, för alt kunna föreslå ett anslagsbelopp, måste man först känna huru stora tillgångar, sorn behöfvas, och för öfrigt byggnadens plan, och hvad som fordras för att utföra den. Alla dessa upplysningar saknas i StatsUtsk. rör:de detta ärende. Jag skulle derföre önska, att de talare, som motiverat ett anslag för ifrågavar. academi, kunde sätta Utsk. i tillfälle att bedomina denna vigtiga fråga med mera sakkännedom, än StatsUtsk., på grund af de Utsk. meddelade handlingar, hittills varit i tillfälle att göra. Hr von Hartmansdorff: Jag tror 111ig veta, att StatsUtsk. fått, jemte den K. propos:n, sig meddelad den framställning i ämnet, som academien gjort. Utan tvifvel är det ur densamma, som Frih. Sprengtporten hemtat sin uppgift om de 6000 r:dr. Jag skulle förmoda, att dessa handlingar böra gifva all den upplysning, som för frågans bedömmande af StatsUtsk. kan vara behöflig. I annat fall känner StatsUtsk. ganska väl utvägarna att inhemta närmare kännedom om saken.
Allt är sig likt ... de gamla möblerna äro desamma ... der s tår min f ars skrif bord ... och der ett sybo rd ... min systers ... barnet har vuxit upp ... och tack vare den vårdande handen märker jag en förändri ng, som kan kallas beh aglig; jag kan inte nu som förr göra mina mathematiska eqvationer i dammet på bordskifvan. O, jag är hemma! Hemma! Hvilken hjertlig klang i detta o rd. Man borde resa bort ibl and bara för att erfara ljufheten af att komma hem. ( M el .: Borta i de fjerran länder Jemt mitt h em för tanken stod... Sucken flög till hemmets stränder, Återkom med tröst och mod; Ty den bilden skönt h ugsvalar Blott af nordens vind en fläg t Och min hembygds berg och dalar Prydda s tå i hoppets drägt. Andra Scenen. Knut, Maria (med en n yckelkorg; hon niger främmande). M A R I A . Min far är nyss utgång en. K N U T (för sig) . Du lill a älskade syster! (högt) Det är förmodligen med hans älskvärda dotter jag h ar den äran att tala? M A R I A (för sig). Så han betrak tar mig. (högt, förlägen) Pappa väntas ic ke hem på en stund. K N U T (för sig). Stackars min lilla Maria, hon vill bli af med mig. (högt) Det vill med andra ord säga, att j ag skall g å min väg och komma åter sednare. M A R I A . D et har j ag icke sagt ... men... K N U T . Men j ag tog mi g friheten att uttala edra tankar. M A R I A . Ni måste urs ägta mig, men j ag är så ovan att s e f remmande, vi emottaga så ytterst sällan några besök af andra än husets folk. K N U T . Mi tt ärende är att f råg a om renskrif ning. M A R I A . Huru , min herre ... ni vet då... K N U T .
i fall R. o. Ad. behagar ogilla Constit.Utsk:s betänk., väcka följande motion: Att R. St. må besluta en underd. skrifvelse med anhållan, det K. M. täcktes till nästa riksdag låta utarbeta och för R. St. framlägga, till den behandling 87 § Reg.F. föreskrifver, förslag till reglemente för Provincialständer, hvilka hvarje år borde i länets residens sammankomma och afgöra sådana frågor, som röra provinsens ceconomiska angelägenheter. Den 16 October c. ra. 47 Särskildt med afseende på denna motion får jag, i anledning af hvad Gr. Horn namnt om svårigheten att på annat sätt, än genom tjenliga medel, förmå Landtständer att sammankomma, nämna, att jag tror correctivet deremot ligga deri, att de frånvarande finge åtnöjas med de närvarandes beslut, då hvar och en torde finna nödigt att passa på och begagna de rättigheter, författningarna honom tillerkände. Gr. Frölich, Da v.: Jag finner mig äga en anmärkning emot Constit.Utsk:s förevar, mernor., hvarpå ännu ingen af de värda talarne fästat Ståndets uppmärksamhet, den nemi., att då hela resultatet af de s. k. Landtständernas sammanträde, enligt förslagets 14 §, ej skulle belöpa sig till något högre, än att i hvad ämne som helst, med undantag af grundlagsfrågor, uppgöra motioner, rörtde Rikets allmänna eller valdistrictets enskilda angelägenheter, jag icke kan finna, hvartill ett så for mel t bestämmande af Svenska folkets rätt att öfverlägga om sina enskilda angelägenheter, då medborgare råkas eller Öfverenskommit att träda tillsammans, skall tjena.
Stater äro sins emellan uti ett slags natur-tillstånd, antingen fredligt, genom bestämda vänskapsförbindelser, eller krigiskt, genom deras upphäfvande, i hvilket sednare fall endast styrkan är gällande. Samfundsföreningen inom en O O Stat har det dubbla föremål, dels att genom Lagars band afhålla våld inom de personer, som äro medlemmar af samma Samhälle; dels att genom flere individuers förening till en Stat försäkra Samhället för alla andra dylika Corporationers öfvervåld. I det förra fallet, måste åtnjutandet af all möjelig frihet vara hufvudafsigten, då dess missbruk genom straff, på indi viduen kan förekommas eller hämmas; i det sednare, hvarförutan det förra är omöjeligt, Memorial N:o 7. 55 måste individuens hela handlingssätt vara bundet under den Lag Samfundet sig föreskrifvit för sitt förhållande till andra Samfund, emedan vådan af missbruk icke drabbar individuen, utan hela Staten. På denna grund har Constitutions-Utskottet ej kunnat antaga såsom någon medborgerlig rättighet, att utan all inskränkning få yttra sina tankar om Främmande Regeringar. Det tror, att någon sådan tillåtelse icke ens hör till den frihet i afseende på hvilkens försäkrande Tryckfrihets-Lagen blifvit intagen bland antalet a våra Grundlagar. Det är långt ifrån Utskottet att anse allt yttrande om andra Stater såsom vore det olofligt och borde derföre vara förbudit. Constitutions-Utskottet har allenast antagit, att högsta magten tillkommer rättighet till inseende öfver ett sådant yttrande af individuella meningar i detta afseende, som för Statens säkerhet kan vara menligt, och då det å ena sidan tror det vara en pligt för hvar och en rättskaffens medborgare att vid sådana ytt O J randen öfverväga, hvad som för det allmännas säkerhet kan vara vådligt, har det, under en fast förtröstan, att en Regering, som hyser sann aktning för vår Lagstiftning och det allmänna tänkesättet, skall inse stadgandets ändamål, å den andra föreslagit ett bestämdt undantag i den, genom 86 § Regerings-Formen, hvarje Svensk man förunnade rättighet att, utan några af den offentliga magten i förväg lagda hinder, utgifva Skrifter.
Af sådan beskaffenhet är frågan om utländskt lån. Om de upptagas obetänksamt, blifva de tryckande; upptagas de åter förnuftigt, kunna de blifva nyttiga. Att öfverlemna sådant åt Bancofullmägtiges skön, utan medverkan af Styrelsen i landet, är obetänksamt. Jag skulle förmoda, att uti ett samhälle, der styrelsen äger besörja om alla politiska förhållanden till utländska magter, utan någon samverkan med representationen eller den andra delen af den lagstiftande myndigheten i samhället, och då så måste vara för de utrikes styrelseärendernas ändamålsenliga gång, der måste äfven hvarje transaction för statens räkning i främmande riken contraheras med den styrande statsmagtens samtycke och biträde. En värd ledamot har talat om farhågor, som inom Utsk. kunde uppkomma af mitt förslag att utbyta ordet rättighet till åliggande. Jag är icke af samma tanka som den värde talaren, utan tror, att BancoUtsk., vid en lugn pröfning af mitt förslag i detta fall, skall finna detsamma böra antagas. Samme ledamot har begärt bifall till förevar, memor. under anhållan att få väcka en ny motion, ehuru han sjelf upplyst, att memor. redan är återremitteradt från 2:ne Stånd med anmärkn., bland andra, om den rättelse, som skulle utgöra föremål för den nya motionen. Hans förslag synes således öfverflödigt; ty Utsk. är ju i tillfälle att på grund af återremissen besluta den förändring eller det tillägg han åsyftar, såväl som den rättelse jag föreslagit, och till vinnande hvaraf jag förnyar min anhållan om återremiss. Gr. Frölich: Jag torde få börja med att gifva R. o. Ad. upplysning om hvad som inom BancoUtsk. passerat, efter en värd ledamot, i min närvaro, funnit sig böra lemna R. o. Ad. upplysningar, som icke fullt öfverensstämma med mina. Den värde ledamoten upptäcker jag nu vara den, som varit förläggare för Hr Dalmans uppgifter om tilldragelserna inom BancoUtsk., och jag finner hans uppgifter nära nog af samma beskaffenhet som den af mig nyssnämnda omständigheten.
N;r aa. j66 Banko-Utskottets Betänkandtn. må få sig uppdragit, att hos Kongl. Majit i un<1e r d å n t g h o t anhalla oin Nådig K uitcnrclsth ut» färdande i denna delen, till veder botandes efterrättelse. Någre Ledamöters yttrade meningar bifogas Uti serskildt Protokolls-Utdrag. Stockholm den 2 G Martil i 8 i 8. Utdrag af Protokollet hållet hos Riksens Högloft, Ständers lianka-Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den i 2 Martti i 8 » 8. S D. Herr Stats-Secreteraren Friherre Wirsen ansåg för sin del alldeles icke erforderligt att göra någon ändring uti de Föfattningnr, som, i fråga om privates assignering på Banken, nu galla nemligen: Banko-Ordningen af den 22 September 1668 §, 27, 28, 29, 30, samt Kongl. Efter sjelfva ändamålet af Uanquens inrättning borde Assignering på Banquen underlättas, icke försvåras. Om man genomläste Banquens fundations-författningar, så funne man, huru allt sträfvande varit derhän rigtadt , att consotidera dess operationer, medelst den derigenom löpande rörelsen af enskildte och allmänna medel, och Assignering derå. Det i För - Banko-Uiskoltets Betänkanden.
Det fjerde Ståndets under sednare åren vunna tillväxt i insigter, sans och andra politiskt värde-egande egenskaper, dem jag med hugnad erkänner, bibringa mig den tanke, att den betydande makt, som i dess händer lägges genom tillsättning af andra kammaren, skulle, —om åt första kammaren gifves en nödig styrka, — värdigt begagnas. Men antalet ledamöter borde ej vara öfverlägset första kammarens, då de skola vara jemnlikar i makt och befogenhet. Beklaga måste jag, att, genom det ominösa strecket af 800 rdrs inkomst o. s. v., valrätt blifvit förnekad ett betydligt antal väljande, som nu i fjerde Ståndet ega välja. Vid arbetsordningen har jag trenne hufvudsakliga anmärkningar att göra, hvilka hittills blifvit mindre uppmärksammade. Långtifrån att man begagnat detta tillfälle till ett mera fullständigt afhjelpande af hvad härutinnan kunnat med fog öfverklagas vid våra nuv:de arbetsformer, har det hvilande förslaget stundom bibehållit, någongång försämrat ett och annat sådant, nu gällande. Så finna vi uti 37:de §:n alternativt åt kamrarne öfverlemnas, att till Konst.-, Statsm. fl. ständiga Utskott välja antingen omedelbart eller genom elektorer, en valfrihet, som hittills i 28:de §:n R. 0. endast varit Bonde-St. lemnad, men af nämnda Stånd icke begagnad — (jag tviflar, att det någonsin plägat ske) — och hvarföre sker så icke? Förmodligen af den goda grund, att 334 Den 6 December. ett sådant omedelbart valsätt måste vara ganska otjenligt i en talrikare församling, och ledande antingen till en beklaglig villervalla, eller ock till hemliga sammansättningar, i saknad af öppet utvalda och med församlingens förtroende hedrade elektorer. Det i samma § utelemnade Ekon.-ötsk:t skulle framkalla en kännbar afsaknad, i anseende till myckenheten af dit eljest hänförliga motioner.
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarfkalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, bifalla att till Strömrensningar mi anslås 100,000 Riksdaler ärligen från och med år 18(9, till och med det år, då nästa Riksdag infaller, till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition under de af Utskotten uppgifne vilkor. Hana Excellence Herr Grefven och Landtb Marfkalken tillkännagaf, att Utskotten sluten ligen i 4:de puncten tillstyrkt, att hvad efter de nu gjorde dispositioner kunde öfverblifva af Bankens inkomster borde användas till anskaffande af metalliskt mynt för att förstärka Bankens fond och befrämja Btadga i Sedlarnes värde» Herr Cederfchj öld, Pehr Gufiaf: Då denna utgifts-titeln är den sista som återstår, får jag vördsammast hemställa, om ej Ridderskapet och Adeln skulle finni, att den bör förfalla, och den årliga afbetalningen pä Statens skuld till Banken i dess ställe minskas med ■©«* t Junti €, Ht, 4®I 250.000 Rrdr, på del man derigenom må kun>* na undvika, att öka Bevillningem Friherre Cederjtröm, Jacob: Då den a£ de förenade Utskotten föreslagne summa af 1.400.000 R:dr fördejas på 5 år, blifver det endait 380,000 R:dr, sorn årligen kan anvindas till SUfveruppköp, och som en så obetydlig Silfverupphandling omöjligen kan medföra någon verkan på opinionen till myntvärdets fördel, tillstyrker jag, lika med Herr Cederschjöld, att af dessa medel Bevillningen må nedsättas med 250,000 R:dr årligen intill nästa Riksdag.
Upplästes till justering och godkändes Ex» peditionsUtskottets insände Förslag: 1) till Riksens Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj;t om vilkoren för ansia - Dm so Julii. 373 gen tili Magazinslnrättningen och MaaufacturDiscontFondcn. 2) Angående filläggningar till 32 och 45 §. §. af RiksdagsBeslutet. Upplästes följande från de öfrige Respec. tive RiksStånden ankomne ProtocoIisUtdrag: Frän Högvordige Preste Ståndet, af den 22, 25, 27 och 29 sistlidne Junii, samt den 2, 4, 7; 8, lt, J3, 15 och 17 dennes, innefattande: i) Bifall till föl ande Utskotts Betänkanden och Utlåtanden, nemligen: Särskilta Ut. skottets, om en föreslagen förändrad reglering med aflöningen för Kronouppbördsman^ neri i Rikets Städer; Allmänna Besvärsoch EhonomiUtskottets, i anledning af väckt fråga om en ny allmän vägdelning, samt utvidgad rättighet till grushämtning; ExpeditionsUtskoitefsi om tryckning af några handlingar, som tillhöra Bihanget till RiksStåndens Protocoll; SiatsUu skottets, angående Öen St. Barthelemy; tryckning af åtskilliga Tabeller öfver StateVerkets räntor ; medels anslående till Högstsalig Hennes Majit EnkeDrottningens Begrafning; Pensionsreglering för Högstsalig Hennes Maj t EnkeDrottningens Hofstat; Rosersbergs Kungsgårds öfverlemnande till Kgl. Maj.ts nådiga disposition; otillräcklig-' heten af förra anslaget till Riksdagskostnadernes bestridande, arfvode åt ExpeditionsUtskottets
Det var skrifvet på ett groft, skrynkligt papper, som luktade starkt ingefära och lät förmoda, att det i sig förvarat denna omtyckta krydda, hvilken användes som ofelbart hälsomedel mot många slags krämpor. Utanskriften lydde: »Til Wälachtade Lydikhen i Helsingeland thetta.» Handstilen var prentadt prydlig och brefvets korta innehåll, när man korrigerat några snedsprång i stafningen, följande: »Lydikhen skulle nu taga flickan; intet får jag händer med henne. Dordej.» Taga flickan? Det var så dags! Tullnären stoppade vresigt brefvet i rockfickan och beslöt att icke göra sig därmed vidare omak. Han hade engång begärt barnet, och Dordej hade svarat: »Taga henne ifrån mig! Vet ni, att Thomas är hennes laglige förmyndare?» Några dagar förgingo, men Lydik Larsson lyckades ej slå ur hågen Dordejs prent. Var han ej flickans gudfar? Hade han ej beundrat hennes sällsynta naturgåfvor? Skulle hon ej göra honom heder, om han gåfve henne uppfostran? Nej. Hvad skulle Betty säga därom? Och hans eget barn? Platt ingen reson att numera upptaga en fosterdotter. Händelsevis kom en trasslig rättegång att öka tullnärens bekymmer. Till adelns privilegier hörde nämligen rättigheten att tullfritt utskeppa sina landtbruksalster och införa vissa varor för eget behof. Denna rättighet gaf anledning till grofva underslef. Helsingfors' borgare klagade hos generalguvernören, att kringboende adelsmän i sitt namn utskeppade och införde andras varor, hvarmed de gjorde lika förfång åt stadens handel som åt kronans tull. Generalguvernören grefve Per Brahe var icke den man, som ville göra intrång i adelns rättigheter, men han höll strängt på ordning i landet. Han upptog klagomålet, lät anställa räfst och befallde rättegång inför Åbo hofrätt, efter ju adelsmän ej kunde dömas af lägre domstol. I denna trassliga sak invecklades Lydik Larsson som tulltjensteman och var tvungen se till huru han själf kunde två sina händer rena.
Den ur vår kustbefolkning värfvade matrosen skulle ega samma tjenstskyldighet, aflöning, beklädnad och pensionsrätt, som den indelte matrosen. Han skulle anvärfvas ungefär som soldaten vid Wermlands Eältjägare-regemente och Kronan bestå honom en lön af 50 R:dr om året. Äfven han skulle efter skedt uppbåd inställa sig vid bestämd afhemtningsplats. Ärtilleri-matrosen, eller kanonieren, skulle erhålla samma förmåner, som den ständigt tjenstgörande matrosen. Han skulle tillhöra Stockholms Depot, och dex-, då han ej vore sjökemmenderad, sysselsättas med artilleri-arbeten m. m. Kostnaden för nämnda stamtrupper, skulle, enligt motionärens förslag, uppgå till 363,200 R:dr och för bestridande af denna utgift har motionären beräknat tillgångar finnas till belopp af 856,266 R:dr 20 öre. Efter afdrag från sistnämnda belopp af underhållskostnaden skulle härigenom och med tillägg dels af nuvarande exercisanslaget 360,000 R:dr, dels genom ett tillskott från Handelsoch Sjöfartsfonden af 150,000 R:dr uppkomma en summa af 1,003,066 R:dr 20 öre, hvilken motionären Stats-Utskottets Utlåtande N:o 81. 25 motionären beräknat vara att tillgå för flottans exercis och sjöexpeditioner. För denna million kunde, efter motionärens förmenande, bållås i sjön hela året 4 ångkorvetter, halfva året en eskader af 2 fregatter, 2 korvetter och några mindre fartyg, två månader 4 till 6 ångslupar,- och skulle detta vara tillräckligt för att gifva flottans korpser den öfning, som vore nödig för att göra densamma till en duglig stam trupp.