Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bland dem, som ifrat för en inskränkt bränvins-tillverkning, och icke allenast sökt befordra den genom en kortare tid än förr, och en billig afgift, utan äfven trott detta ej vara nog till vinnande af det åsyftade ändamålet, har jag med tillfredsställelse bort några röster höja sig för inskränkning af högsta pannerymden från po till endast 60 kannor, och afskaffandet af dessa konst-kokningar, hvarigenom det så högt beklagade öfverflödet tillkommit. Dessa röster hafva väl ty värr varit få— likt ropet i öknen — men, pris vare dem! de hafva likväl högt uttalat den sanningen, sorn kommer att stå fast som berget vid alla sainhälls-skickets förordnanden : Att om man ville syfta till ett godt ändamål, så måste man ej sky medlen, utan lika allvarligt genomdrifva dem, ty eljest skadar man mer än man gagnar, och hvad man vill bygga, kommer att dela ödet med följderna af förbistringen vid Babyloniska tornbyggnaden. På anförda skäl, och då jag tyvärr med min röst hörer till den minor i te, som sökt tillvägabringa en i alla afseenden inskränkt bränvins-tillverkning, såväl till tid och rum, som till afgift och förändrade kokningssmstalter, reserverar jag mig mot hvarje, i det afgifvande förslaget lill ny bränvins-förordning, fatladt beslut, som strida emot mina öppet uttalade 5G Bevilla, och Ekon.
Man tog dem med händerna, harpunerade dem med vanliga oskodda käppar eller andra träbitar, högg dem med knifven, tog dem med insekthåfven o.s.v. Andra laxarter med högrödt kött finnas i öns större elfvar. Vi erhöllo här för en obetydlighet en välkommen omvexling i den konservföda, vid hvilken vi länge sedan hunnit blifva utledsna. Dessutom fick expeditionen som gåfva af Alaska-kompaniet ett fett och ypperligt nötkreatur, mjölk och några andra förfriskningar, och jag kan ej nog prisa den välvilja vi här rönte så väl af den ryske embetsmannen N. Grebnitski, en ifrig och skicklig idkare af naturforskning, som af Alaska-kompaniets tjenstemän och alla andra på ön bosatta personer, med hvilka vi kommo i beröring. Ursprungligen ämnade jag från Beringön segla till Petropawlowsk för att derifrån afstyra de företag, som möjligen voro påtänkta till vår »undsättning». Detta blef likväl öfverflödigt, emedan en ångbåt, som genast sedan den intagit sin last skulle afgå till Petropawlowsk, ankrade vid Vegas sida tvenne dagar efter vår ditkomst. Ångbåten tillhörde Alaska-kompaniet, kallades »Alexander», fördes af kapten Sandman och var bemannad nästan uteslutande med svenskar, danskar, finnar och norrmän117. På Alexander befunno sig tvenne naturforskare, doktorerna Benedikt Dybowski och Julian Wiemut. Den förre är en till Sibirien förvist, numera »benådad» polack, hvars mästerliga zoologiska arbeten utgöra bland de bästa bidrag, som under de senare årtiondena lemnats till kännedomen om Sibiriens naturförhållanden. Hans undersökningar hafva hittills hufvudsakligen gält Bajkal-trakten. Nu önskar han utsträcka dem till Kamtschatka och har derför frivilligt åtagit sig en läkareplats i Petropawlowsk. Vetenskapen har skäl att vänta sig mycket rika skördar af hans och hans följeslagares arbeten i ett bland nordens mest intressanta, mest misskända och minst kända länder. Vega lemnade Beringön den 19 augusti på eftermiddagen. Ankaret fäldes i Jokohama den 2 september om aftonen.
Arfsrätt, sidoarfvingars, angående. Se Syskonbarn. Arfsrätt, att dervid ingen skillnad emellan kön må äga rum. XXVIII. B. 115. XXIX. Å. 63. XLVIII. U. ,80. XLIX. A. 104. Arfvinge, om praescriptionstid för inländsk. Se praescriptionstid. Arfvoden för Ståndsoch UtskoltsCanzlierne saint deras betjening. Se Aflöning, 4i Armeens PensionsCassa, angående bidrag af Statsverket till. V. i5. Armeens Tross, Utredning och Beklädnad samt ArtilleriFörråden, angående upplysningar om den hushållning som vid användandet af de årliga anslagen dertill blifvit iakttagen. V. gg. VIII. R. gg. XLIV. B. 3g3. XLVI. 292. XLVIII. Arrendatorer. Se Landtbonden, Arrenden, Krono-, om förändring i tiden för leverering af. XI. B. ij5. XII. A. 332. XXVII. B. 219. XXVIII. A. 48. XXXII. Artilleri-Förråden, angående upplysningar om den hushållning, som vid användandet af de årliga anslagen dertill blifvit iakttagen, Se Armeens Tross. Artilleri-Hästar, om ersättning för liden förlust vid leverans af. Se Hellberg. Arvika Köping, angående understöd af allmänna medel för. XI. B. ij5. XII. A. 333. Aspelins, Lagman, Enka. Se Trollhätte SlussVerks Lottsedlar. Assignationcr, angående rättigheten att utgifva. V. 24. VIII. R. 140.'XIX. B. n 3. XX. Å. j5o. XXXIV. U. 168. XXXVI. 32. LI. B. 91.
Förordningen, den i3 Julii 1818, angående inteckning i fast egendom ; och fann Preste-Ståndet, vid nu skedd föredragning af berörde Protncolls - Utdrag , skäl att för sin del nämnde inbjudning antaga. Pror. Utdrag dett 17 December 1829. G3 S. D. Vid förnyad föredragning af Lagsamt Oeconomie-Utskottens Förslag : N:o 66, till jemkning uti de respective Riks - Ståndens beslut öfver anmärkningar vid Kongl» Majus Nådiga Stadga om SkiftesVerket i Riket, den 4 Maji 1827, oell Utlåtande N:o 67 » öiéd förslag till jemkning uti respective Riks - Ståndens beslut , rörande Kongl. Majus Nådiga Proposition , med öfverlemnande af Förslag till ny PrestvalsFörordning, fann Preste - Ståndet skal att för sin del de uppgifna jemknirigs-förslagen antaga» S. D» "Vid förnyad föredragning af Constituiions-Utskottets Memorial) N:o 59 , med Utlåtande öfver Preste Ståndets återremiss på förslaget till ändrad redaction af 17 Riksdags Ordningen , antog Ståndet berörde förslag till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. S. D.
När val skett lill ledamöter nti förstärkt Disk., när desse ledamöter, vid upprop, linnas tillstädes, så tror jag att alla åtgärder, som vederbör, äro vidtagna, och vilja desse ledamöter sedermera icke deltaga uti voteringen, så blifver det deras ensak; ty icke kan det vara grundlagens mening, att desse 120 ledamöter ovillkorligen skola vandia fram till bordet endast för alt säga vi votera icke, eller, hvad soin är detsamma, endast för att framlägga blanka sedlar. Om nu, hvilket ofta varit händelsen, voteringar icke blifvit ogillade, uti hvilka förekommit sådana blanka voterts-sedlar (som naturligtvis blifvit casserade, till följd hvaraf också röstantalet icke uppgått till 120), 0111, säger jag, sådana voteringar icke blifvit ogillade, så ser jag icke något skäl hvarföre man snarare skulle förkasta en votering, der, lill följd af en eller annan ledamots boitovaro, lösterne icke uppgått till 120. En annan omständighet, som bekräftar min öfvertygelse, att en votering inom förstärkt Utsk. kan vara laglig, ehuru icke alla 120 ledamöterne deruti deltagit, är, att grundlagen stadgar, att vid hvarje votering skall, till undvikande al paria vota, en sedel uttagas och förseglad afläggas, för att, i händelse röslerne blifva lika delade, gifva utslaget. När en sedel borttages ifrån 120, så återstå 11g. Om således alla 120 ledamöterne deltagit i voteringen, så skulle aldrig paria vota kunna uppkomma. Detta bevisar ju bestämdt, att grundlagsstiflaren tänkt sig möjligheten af en votering inom förstärkt Utsk., deruti ett mindre antal än 120 deltagit. Jag vill dessutom hemställa hvarthän en sådan tolkning af grundlagen skulle leda, om man skulle anse att det berodde pu livar och en enskild ledamot inom det förstärkta Utsk. alt genom sin frånvaro hindra all votering. På det sättet skulle aldrig det förstärkta Utsk. komma till något slut, och jag vet icke huru
Gyldenstolpe anhåller att R. o. Ad. täcktes bifalla denna punkt. Då nu II. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle det uti förevar:de punkt tillstyrkta tillägg uti 223 § ropades ja, blandade med nej; hvarpå II. Ex. förklarade det han ansåg ja hafva varit öfvervägande. Gr. Mörner begärde votering. Upläsles till justering och godkändes följande voter:s-propos. Den, som bifaller det i 3:dje punkten af BankoUtsk:s mern. N:o 59 tillstyrkta tillägg uti Banko-reglementets 223 §, voterar Ja j den det ej vill voterar! Nej; vinner nej, afslår R. o. Ad. hvad Utsk. i nämnde punkt tillstyrkt. Vid voteringens slut Liefunnos rösterne hafva utfallit som följer: 4:de punkten, aug:de 224 §. Bifölls. Föredrogs BankoUtsk:s d. 9 dennes f. m. på bordet lagda mern. N:o 60, med förslag till ett lättadl sätt för inbetalningars verkställande å Bankens fastighetslån m. m. Frih. Stjernstedt, Jakob Theodor: Jag har för min del icke vågat tillstyrka det förslag, som BankoUtsk. här har framställt. Jag har nemi. befarat, att Banken kunde blifva inledd i trassel och svårigheter, som man icke förut kunnat beräkna. Jag har derföre Il c n 12 Juli. 395 reserverat mig emot betänk., som äfven är ålföljdl af en annan reservation, hvilken jag anhåller att Hr Frih. o. Landtm, ville låta npläsa och får på grund deraf tillstyrka afslag å betänk. Sedan till följd deraf Hr af Silléns vid förvar, mern. fogade reservation blifvit upläst, yttrade Hr Rå fel t, Anton: Jag har äfven reserverat mig emot detta betänk, och får afstyrka R. o. Ad. alt bifalla detsamma, pä den grund, att jag anser det komma att tillskynda Ranken stora förluster.
Men i upplysta medborgares ögon frånskref säkerligen hvarje person och commun, som undertecknade dessa näringsnitets mot-adresser, hvilka strömmade in på Regeringen, sig fordringarne på den större reform, som så ihärdigt yrkas af denna. Utvidgningen är likväl icke större, än alt Judarne ej längre skulle vara inskränkte till Stockholm, Norrköping och Götheborg, och att speciel tillåtelse kunde erhållas att inkomma i Riket; men i Södertelje och Askersund, om dessa Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande, N:o ö5. 21 besjungna städer äfven deltogo i skriket, fann raan ingen tröst för Judeskräcken deri, att de nämnde 3 städer äro de mest blomstrande i Sverige, oaktadt Judarne der hafva i lunga tider uppehållit sig A I sammanhang med framställningen af de åsigter, som ligga till grund för mitt yrkande, att det må äfven hädanefter vara Judar tillåtet, att i vårt land inkomma, efter Nådig pröfning af Kongl. Maj:t i vanlig ordning, får jag förklara, det jag anser all den åtgärd, som bör ega rum. å Rikets Ständers sida, i anledning af Hr Ribbings med de fleres likartade motioner, böra inskränkas derhän, att, såsom Hr Doctor Thomander föreslagit, i underdånighet begära utfärdandet, så snart möjligen ske kan, af ny Författning, med sådana förtydliganden och tillägg, i afseende på Judarnes emancipation inom vårt land, dem man med skäl anser vara af nöden, för att på samma gång förlika Judarne med landet och Svenska nationen med dem. Om en sådan underdånig begäran också icke åtföljes af så specifika förslag till lagbestämmelser, som dem Hr Doctor Thomander meddelat, så må det ske åtminstone med antydan, i mera bestämda ordalag, än nu i Utskottens förslag, på de hufvudgrunder, hvarå Rikets Ständer önska, att Judarnes emancipation måtte stödjas, och alltså ny fullständig Författning derom utfärdas, hvaremedlertid jag anser det vara olämpligt, att Rikets Ständer påyrka återgång till 1782 års J ude-Reglemente.
"Ja, farfar; aldrig förut har jag varit i en mera dödlig ångest och i en större fara. Det hade lätt kunnat hända att du aldrig mera hade fått återse mig." Och vid dessa ord slog hon sina armar kring farfadrens hals, och en ström af tårar lättade hennes bröst. "Men, så tala då, kära barn", uppmanade Arnold Mayer. "Du vet inte hur orolig du gör mig." Sedan Minnchen ännu några ögonblick hemtat sig omtalade hon sitt möte med Odowalsky, hvad han sagt henne och slutet på deras samtal. "En sådan skurk", utropade Arnold Mayer gnisslande med tänderne. "Om jag hade honom här, skulle jag mala sönder honom till gryn." "Ja, det var ett förfärligt ögonblick då Nero låg öfver mig", svarade den unga flickan. "Jag trodde bestämdt att min sista stund var kommen." "Och husbonden gjorde ej miner af att locka hunden till sig?" "Nej! Han betraktade mig i stället med så vilda och hånfulla blickar, att jag... ja, jag kan ej säga hvad jag kände i dessa förfärliga ögonblick." "Stackars min lilla flicka", sade Arnold Mayer och lade den ännu darrande sondottrens täcka hufvud vid sitt bröst, samt smekte hennes kinder och lockar. "Men du ser nu att det är sant hvad jag alltid sagt." "Hvad då, farfar?" sporde Minnchen och blickade den gamle förtroendefullt i ögonen. "Att Gud alltid håller sin allmaktshand beskyddande öfver dem, som städse vandra rätta vägar. Sanna du mina ord! Du ska' få se, att Odowalsky slutligen får den lön han förtjenat." "Ja, det vore ej mer än rätt", inföll Minnchen. "Dock skulle jag önska den rödhårige Fuchs ett ännu värre straff." "Hur så mitt barn?" Sedan Minnchen derefter omtalat den hjertslitande scen hon varit vittne till vid Miltnitz, sade gamle Arnold Mayer: "Var lugn mitt barn. Straffet är nog inte långt borta äfven för honom." Farfar och sondotter sutto derefter en stund tillsammans under tystnad. Slutligen sade den förstnämnde: "Men det var ju för innerligt väl att svenskarne kommo dig till hjelp.
Riksdag giorda förändringar’’, skulle hafva till påföljd, att då alia Edsfotmulairer i Jåiket naturligtvis böra innefatta och hafva afseende på så väl Regeringsformen som de sedermera lagligen tillkomna förändringar i de?1 primitiva', lydelse, dessa Eds för» 75* Deu 17 luli f. m. mularrer alltid skulle lämpas efter den jemkning grundlagarna vid hvarje Riksdag tomme att undergå. Jag föreslår således att, så väl för RegeringsForm^n sorn för Riksdagsordningen och Tryckfrihetslagen , deras nuvarande data må bibehållas, med tillägg: Med de af Konung och Ständer sedermera antagna förändringar^ samt att denna rubrik alltid blefve lika lydande, utan afseende på hvilken epok förändringarna skett. Derjemte tror jag att Riksens Ständer skulle förklara det, i anseende till alla edliga förpligtelser, den som förbinder sig att åtlyda och iakttaga någon af Rikets Grundlagar, endast nämnd vid dess nuvarande datum, äfven anses hafva förpligtat sig att uppfylla hvad de sedermera, i förenämnda Grundlagar, af Konung och Ständer, beslutna förändringar förmå och innehålla. I händelse Höglofl. Ridderskapet och Adeln skulle instämma i detta mitt förslag, anhåller jag att detsamma med de öfriga respectiva Stånden måtte communiceras. Bifölls Vid förnyad föredragning bifölls Con* stitUtionsUtskottets den 14 Juli på Borde* Den 17 Juli /. m. 757 lagda Memorial, angående bestraffningsoch rättegångssättet i Tryckfrihetsmål. Upptogs å nyo ConstitutionsUtskottets, den 14 dennes på Bordet lagda, Memorial, af föregående dag, innefattande Utskottets lemnade decharge för StatsRådet, de Föredragande samt Konungens Rådgifvare i Commandomål, jemte 2:ne hemställningar till Kongl. Majit. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhardr uppläste följande: Utan att derigenom villja ge anledning till någon discussion, får jag, för min del, reservera mig, i anledning af ett ConstitutionsUtskottets beslut, som förbjudit en särskild
Diskont-verket, Banco, angående förrättad revision af detta verks räkenskaper och förvaltning för år 1853. XI. B. 121. A. 139. ■— om afskrifning af f. d. Fabriksidkaren P. C. Dihlströms skuld lill. Se Afskrifning. •— om instruktion för Rikets Ständers Revisorer. XV. B. 19, 59, A. 81. E. 147. Diskont-verk, Götha Kanalbolags och Malmö f. c!., om afskrifning af Bankens fordringar hos Riksgälds-Kontoret för lemnade förskott till utredning häraf. Se Afskrifning. Diskont-verken, om val af Revisorer och Suppleanter för granskning af dess räkenskaper. Se Revisorer. Diskont-verkens tjenstemanna-personal och aflönings-statér, förslag till förändrad reglering af. Se Banko-Utskottets Memorial N:ris 67 och 88. Dissenlers-lagen, Norska, af år 1845, angående dess antagande som tolkning af 16 §. Djurläkare, om ökade arfvoden till de inom Länen anställda. Se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 73. Domare, om förändring af Lagens stadgande angående deras rätt till vadepenningar och till andel i böter. II. R. 353. VII. B. 64. A. 161. — om ersättning åt dem för resor i och för ransakningars hållande. Se Statsoch Lag-Utskottens Utlåtande N:o 24. Domkapitel, om förändradt användande af dem tillkommande inkomster af lediga presllägenheter. Se Presllägenheter. Domkyrkan i Linköping, om fortsatt understöd lill dess reparation. Se Linköpings Domkyrka. Dorakyrko-hemman i Lunds Stift, angående lösen af arrende-spanmål för. III. B. 217.
SlatsUlsk:s ändamål med det svar, sorn i anleda, al K. M:s nåd. skrifvelse borde å Ständernes vägnar i underd. afgifvas, om icke så, sorn skulle man önska det K. M. må afsäga Sig den i mili tanke Konungen ensamt tillkommande rätt, att bestämma de till infanteri afsultna cavalleri-regrtens åter uppfinning, då contractrn derom tilländagå; eller att R St., genom ett beslut i denna väg, för dess del skulle häruti laga det initiativ, att då samma contracler sluta, det skulle vara emot ordning, alt Konungen bifölle hvarje rusthållare, sorn kunde nine det för sig förmånligare, att återtaga rustnings-ijensten och upphöra alt Samtidigt med öfriga contanta utskylder lösa eller leverera sin häst-vacance-afgift ; samt att sådant äfven icke ulan R. St:s hepi öfvande i framtiden ma ske, och vid förnyade contracler icke heller någon nedsättning borde bifallas m. m. Om Konungen skulle finna, tvertemot de af SlalsUtsk. uppgifna grunder, att Rikets forsvar fordrar en ökad cavallei i-styrka, hvarvid H. M. äfven skulle medgifva någon sådan organisations-föi bättring, sorn afsedde Statens, Ijenstens oell de rostandes obestridliga gemensamma fördelar; så torde det icke kunna motsägas, att detta lämpligast skulle ske, om Konungens rätt dertill vore lilia tydlig sorn hvarje rusthallares, att få nytt contract i öfverensstämmelse dermed, då tiden vore till ända. Och anser jag mig af dessa skäl icke kunna med min röst biträda, utan yrkar afslag å annat svar å högslberörde K. M:s nåd. skrifvelse, än det att R.
I afseende på hvad af Herr Tham blifvit yttradt, alt det vore en stor olycka för landet, om en sådan afgift skulle utgå, erkänner jag att han har rätt, så snart han säger, att den skulle contant utgå ur Provincen, Men sorn ändamålet vore underhållet af den effecliva styrkan, kunde den utgå i nalural-praestationer, spannmål, kött, fläsk, m, m., ty vi känna ganska väl, att huru man än må anse att underhållet skall utgå, directe från Rotehållareo eller från Soldaten, skall den dock blott vara för dess underhållande vid Regementsmötet inom Regementets stånd. Vi hufva en författning från i^ooitalet, som säger, att om tillgångar finnas i StatsCassan, och Konungen finner nödigt att anbefalla Däger, Han då må sparsamt förordna sådane; men det kan ej drabba Rotehållarne. Beträffande hvad Grefve Brahe anfört röra njd c Passevolaneens otillräcklighet, om den Den i3 Mars f. m. Sot skulle nedsättas lill 100,000 eller i5o,ooo R;dr, så tillåter Herr Grefven mig svara, att, i anseende till den liemlighetsslöja Regeringens Rådgifvare lagt öfver denna Cassa, och den envishet, hvarmed dess reviderande blifvit förnekadt, det är Representantens icke allenast rättighet utan bestämda skyldighet att misstro de uppgifter, som om PassevolanceCassan lemnäs. Det är vårt åliggande, att begära bestämda uppgifter derom genom StatsUtskottet, hvilket bör sätta sig i tillfälle att noga kunna beräkna hvad ett Regementes årliga exercis, inskränkt inom den lagliga tiden, kostar. Uti hvad Friherre Wrangel yttrat, att en stor besparing borde finnas uti PassevolanceCassan, instämmer jag fullkomligen. Ty när vi besinna, att, i anseende till arbetscommenderingar, circa halfva Armeen ej haft årliga möten, är det ej för mycket beräknadt, att på dessa i5 år den bör utgöra 1,000,000 R:dr.
Räkenskaperna, som uti i':ne särskilda hufvudböcker lemna redovisning, dels för anslaget till sockenkartors upprättande och dels för General-landtmäteriet tillfallna böter och vitén, äro i Kongl. Kammar-rätten granskade utan anmärkning och hafva ej heller hos Revisorerne föranledt till någon erinran. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: 1 — 35 - lt» Anslaget till sockenkartors upprättande. Debet. Balans från år 1859: Utgift: För kartor och beskrifningar m. m. 1,800: — Balans till år 1861: * Debet. Balans från år 1859: Uppbörd: Credit. Utgift: Afskrifningar Balan» till år 1861: Rikets ekonomiska karteverk. Såsom i föregående revisionsberättelse omförmäles, hade, sedan Ofver-direktören vid Landtmäteriet i riket afgifvit underdånigt förslag angående förändradt sätt för bearbetandet af det så kallade sockenkarteverket, för hvars fullbordande Rikets Ständer vid 1856—1858 årens riksdag, utöfver det å 6:te hufvudtiteln uppförda reservationsanslag af 6,nOO R:dr, å Riksgälds-kontoret anvisat ett årligt belopp af 15,750 R:dr, Kongl. Maj:t, enligt nådiga bref af den 15 April och 16 December 1859, för detta arbetes utförande under hvartdera af åren 1859 och 1860, emot behörig redovisningsskyldighet, utaf berörde anslag ställt till Ingeniören vid L.uidtmäteri-kontoret E. G. Ljunggrens disposition ett belopp af 11,000 R:dr samt anvisat åt numera aflidne Landshöfdingen P. H. Widmark, för utförande af enahanda arbete i Norrbottens län, tillsammans 10,750 R:dr. För den till Landshöfdingen Widmarks disposition ställda andel af dessa medel hade en gemensam redovisning för åren 1859 och 1860 afgifvits, af hvilken nästlidne års Revisorer haft del och hvaraf inhemtats, att under berörde år från Kongl.
Uti en från Uögv. Prtste-Ståndet lill Allmänna Besvärsoch Ekonomi-UlskoUet remitterad motion, har Doctor Elfström anhållit, det måtte i laglig väg varda förbjudet personer af Arbetsoch P.onier-Corpserna, äfvensom fästningsfångar i allmänhet, hvilka sin fängelsetid utstått, att begära pass och sig begifva lill hvilken socken de sjelfve för godt finna, utan att de måtte förpligtas att förfoga sig till den, hvarest de sednast varit skattskrifne eller i Kyrkobok antecknade och hvarifrån de prestbetyg utbekommit. Utskottet har tagit denna motion i behörigt öfvervägande och får med anledning deraf anföra, att, hvad hemförpassning af fästningsfångar beträffar, det är genom Kongl. Brefvet den 17 April 1823 ålagd t Konungens Befallningshafvande i den ort, der fästningen är belägen, att underrätta Konungens Befallningshafvande i den ort, dit den på fri fot ställde personen erhåller pass alt afgå, om hins lösgifvande, på det behörig tillsyn öfver hans uppförande må kunna hafvas.
Uedamöters vägnar Gustaf Murray. På Ben 7 Julu På Vällofl. Rorgare - På Hederv. BondeStåndets Ledamöters vägnar Jon Jonsson. Ståndets Ledamöters vägnar Garl Fr. Landberg. Uppläst hos Höglofl. Ridd. sch Ad. dea 7 Juli. Högvörd. Prest-Ståndet den 7 __ Vallöf!. Borgare-Ståndet deniO__ Hederv. Bonde-Ståndet den 7 __ Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch Oeconomiesamt Särskildta Utskotts Betänkande, angående medel och utvägar till Hampp lanter ingens befrämjande. Jemte det att Riksens Höglofl. Ständers Sär* skildta Utskott, uti afgifvet Betänkande af den 17 Juni, rörande den i alla Orter af Riket öfverklagade förlägenhet i allmänna rörelsen, re* dan haft tillfälle yttra sin öfvertygelse örn nödvändigheten af särskilta anstalter till Hampplanteringens , upphjelpande, får Utskottet, gemensamt med Riksens Ständers Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskott, till hvars yttrande Höglofl. Ridd. och Adeln remitterat ett af Herr Öfversten och Riddaren Berghman ingifvet Memorial , med framställning om en författnings vidtagande, som förpligtar innehafvarne af den Städerna donerade jord, att begagna den - samma 942 Den 7 Juli. samma till plantering af Färgstofter, Lin och Hampa samt Tobak, nu aflemna sitt närmare Utlåtande I detta ämne. Hamp culturens befrämjande liar varit en länge påtänkt förbättring i Rikets allmänna hushållning.