Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr till arfvode för biträde vid registratorsoch aktuarie-göromålen, dels ock att för ytterligare en Kammar - 4 Stats-Ut'skottet* Utlåtande N:o 94. skrifvare i Öfver-Revisions-departementet mätte beviljas en lön af 1,000 R:dr; i sammanhang hvarmed Kongl. Maj:t anmält, att Kammar-Rättens utgifts-stat komme att minskas med der.) nu uppförda, men icke utgående 4,835 R:dr 84 öre för öfvertalige en Proto-notarie, en vice Advokatfiskal och två Revisorer, så att på det hela inträffade en nedsättning af 3,835 R:dr 84 öre. Af det den Kongl. Propositionen hilagda Stats-Råds-protokoll öfver Finansärenden (pag. 23) inhemtas att, enligt hvad Kongl. Kammar-Rätten, bland annat, i underdånighet anfört, efter den 2 April 1856, då Kammar-Rätten föreslog den sedermera verkställda minskning af revisionspersonalen från 31 till 28 personer, dithörande göromål erhållit en högst betydlig tillökning genom åtskilliga, på sednare tider tillkomna, räkenskaper, hvaribland de för Elektriska Telegrafverket i riket, innefattande för år 1857 icke mindre än 13,151 folier, och de för Statens jernvägsbyggnader, jemväl i betydlig tillvext, numera blifvit af Ivammar-Rätten uppskattade att tillsammans motsvara tolf månaders revisionstid och måst för granskning öfverlemnas till extraordinarie tjenstemän, mot särskild, af Kongl. Maj:t tid efter annan beviljad godtgörelse.
Af Förvaltningens af Sjö-Ärendena till Kongl. Maj:t i underdånighet ingifne förslag till Arbetsplan, under loppet af nästföljande fem år, för nya Fyrars inrättande och Stenkols-fyrars förändring till Lamp-fyrar , har Utskottet inhemtat, att kostnaden för anläggande af Fyrbåkar vid Morups Tånge, vid Ölands norra udde, och vid södra udden af Gottland, samt utläggande af en flj^tande Fyr vid Falsterbo, äfvensom till förändringen af Kullens, Östergarns, Ölands södra uddes, Sandhamns, Grönskärs, Svartklubbens och hidinge Fyrar, blifvit beräknad till 267,172 R:dr. Med biträdande af den utaf Kongl. Maj:t i dess afgifne Nådiga Proposition följde åsigt, att hela det utaf Förvaltningen af Sjö-Ärendena askade belopp icke kan anses vara för närvarande erforderligt för beredande af nödige förbättringar och utvidgning uti Fyroch Båk-väsendet, utan tror, att en summa af 25,000 R:dr årligen bör dertill lemna erforderlig tillgång, och då hvad angår de i ofvan uppräknade motioner 'yrkade anläggningar af Slats-Ut skottets Utlåtande, N.-o 3S/f.
Utskottets Förslag till en förändrad Tariff, V 1. s 455 — 465, bif. af PresteStåndet, IX s 997, af Adeln, IX s ion, återrem. af BorgareStåndet, IX s 1017, bif. af BondeStåndet, IX s 1021. 43 Ytterligare Utlåtande, lagdt till Hanellingar ne -af BondeStåndet, IX s ir36, af PresteStåndet, IX. s i 143, bil’, af BorgureStåndet, IX s ira8. BräiwinsBrän 11 ingen i Bufvudstaden, resultatet af, II s 570 — 583. om ändring i nu gällande författningar rörande; Motioner, remitl, till Elion. Utskottets Utlåtande, VIII s 58q — 660, återrem. af Adeln, IX s 36o, bif. afBorgareStåndet, IX s 389. Förnyadt Utlåtande, VIII s 964 —■ ioo5, bif. af Adeln, IX s 558, af PresteStåndet, IX s 6o4, af BondeStåndet, IX s 620, af BorgareStåndet, IX s 653. Förslag till jemkning mellan Ståndens olika beslut öfver frågan, VIII s 12.44 •—• 1248, gill. af PresteStåndet, IX s 926, af BorgareStåndet, IX s o53, af BondeStåndet , IX s 977, af Adeln, IX s 997. Förslag till en ny författning om.
Det är alldeles likgiltigt huru Hr Landtm, förklarar sig hafva Uppfattat det afgifna svaret, antingen ja eller nej varit öfvervägande; ty den sidan, som ej är ense om Hr Landtnäs uppfattning, har sig öppet att begära votering. Nu är propos. gjord af Hr Frih. o. Landtm.: jag vill icke inlåta mig att upplaga till besvarande och således ingå i förnyad disen ssion om hvilken följden skulle blifva, i händelse propos:n blifvit bifallen eller icke bifallen, emedan jag anser diseussionen slutad för alla andra åtminstone än Hr Frih. o. Landtm. men jag får endast anhålla att få veta Hr Landlm:s opinion om antingen ja eller nej var öfvervägande i det svar, som R. o. Ad. afgifvit, då jag ämnar, ifall min mening ej är den gällande, begära votering, hvilket likaledes står dem öppet, som äro af annan tanke. Jag tror ej det låter sig göra att förena våra åsigter eller att kunna utröna majoriteten genom ett idkeligt förnyande af propostr eller genom ett öfvergflende ifrån den ena propos. till den andra, ty då skall det ej linnas någon gräns hvarken för propostr eller rop. D c n aa Mars f. ra. Gr. von Platen: Då grundlagen utstakar på hvatt sfi 11 propos;r skola framställas, eller med ledning af de ämnen som under discussionen blifvit framställda, kan jag ej med den sista talaren finna, att icke någon gräns skulle gifvas för proposrr, och jag tror att Hr Frih. o. Landtm, yttrat all en sadan gräns finnes äfven i delta fall. Just med hänseende lill den omständigheten, att propos:r skola framställas i den ordning, hvartill discussionen gifver anledn., ber jag fa fästa uppmärksamheten derpå, att här voro åtskillig© talare, som syntes fallne för att ingå på PresteStis beslut, undantagandes hvad anginge tillägget i slutmeningen, d. v, s. man ville bifalla de 8000 r:dr, men tyckte att beslutet var alfattadt i mindre passande ordalag.
Det är icke heller afsigten alt tilldela dem en odlingsbar och till åker och äng eller lill endast bete brukbar mark utan ränta, ty sådant är icke enligt med författningarna i vårt land. Den värde ledamoten har trott, att om den utväg, som jag föreslagit, skulle vidtagas, så skulle frågan om utmarkcrna på Öland och undersökningen om lagligheten af deras skattläggning komma att till cn af - Den 8 A u g n s t i f. m. lägsen framtid fördröjas. Mig synes dock, att lian Loi t (inna, att motsatsen deraf skulle blifva den naturliga följden, när restitution af orätt pålagda räntor blir en följd af hvad jag föreslagit, och således samtlige de hemmansägare, sorn orättvisligen fått sig ränta pålagd, äga sitt intresse deruti alt skatlläggningsmännen icke försumma sin skyldighet alt afstilla den dem ålagda undersökning. Deremot, 0111 räntan skulle upphöra år 1841, så btefve det naturligtvis ett intresse för majoriteten af hemmansägare på Öland, att i all framtid (å denna undersökning oafslutad, emedan de intilldess voro befriade från räntan. Jag anhåller om propos. på hvad jag föreslagit. Hr von Hartmansdorff: Sedan SlatsUtsk, i sitt sednare betänk, föreslagit, alt en undersökning skall verkställas af personer, sorn dertill uro behörige; så lärer R, o. Ad. linna, att det numera är utan ändamål för lagstiftarne, att här ingå i någon särskild undersökning om huru det förhåller sig med skattläggningen af betesrätten, af vissa inägor, med mera dylikt. Derföre vill jag hemställa till den värda ledamot, som talat till Öländningarnes förmån, om han ej finner, att denna utredning kan och bör alldeles förbigås, emedan hon till intet tjenar. För den händelse att hon likväl skulle upptagas, vill jag endast i korthet anföra: att ehuru Calmar län, vid stranden af Calmar sund, är till sin bördighet och öfriga beskaffenhet ett af de bästa landskap i Riket, så tror jag likväl ej, alt Öländningarne skulle vilja flytta till denna strand, hvilket tyckes bevisa, att
Efter denna redogörelse för tillståndet af Hufvudstadens handel och sjöfart, handtverkerier samt fabriksoch manufaktur-näringar åren 1843 —1847, torde här vara stället att äfven omnämna, att, till" följd af Eders Kongl. Majrts, uti nådigt bref till Öfver-Ståthållare-Embetet den 22 December 1846, meddelade befallning om uppgörande af förslag till ny Klassification för Borgerskapet, sedan minuthandels-separationen upphört och Manufakturister blifvit med Handtverkare förenade, ett sådant förslag blifvit genom Borgerskapets Äldste under loppet afår 1847 beredt, jemte särskild! förslag till förändrade grunder för utgående af ulskylder till Staden för borgerlig rörelse; hvilka tvänne förslag numera af Eders Kongl. Maj:t, enligt Dess nådiga bref den 18 April 1849, blifvit fastställde, Klassificalionen likväl endast till den 1 Juli 1851. 4:o Politi. Angående allmänna anstalter i Hufvudstaden till sedlighetens och ordningens bibehållande åberopar Öfver-Ståthållare-Embetet i underdånighet hvad de förut afgifne Femårsberättelserne derom förmäla.
Maj:t behagade låta utarbeta och för näst sammanträdande Ständer framlägga nådigt förslag till författning i ämnet, stödjande sig på följande hufvudgrunder, nemligen: att en församling af Länets deputerade, kallad Landsting, må årligen sammanträda för att öfverlägga och besluta om Länets gemensamma ekonomiska angelägenheter samt de ärenden i öfrigt, hvilka det må anses lämpligt, att till Landstingets behandling öfverlemna; att Länet må indelas, städerna för sig och landet för sig, i valkretsar för utväljande af ombud, hvilkas antal må rätta sig efter Länets folkmängd, men i allmänhet icke understiga femtio eller öfverstiga hundrade, sjelfskrifna ledamöter deruti inberäknade; att Landshöfdingar, Landssekreteraren, Landskamereraren och Kronofogdarne må deltaga i Landstingets förhandlingar men utan rösträtt, hvaremot Städernes ordinarie Borgmästare, ordinarie Domhafvande på landet, Bergmästare, der sådan finnes i Länet boende, samt Förste Landtmätaren der må ega säte och stämma; att röstgrunden för val af ombud må blifva den för omröstning i Sockenstämma gällande; att Landshöfdingen må utnämna Ordförande i Landstinget; att viss tid för Landstingets sammanvaro må bestämmas, men kunna på tingets begäran af Landshöfdingen förlängas; att Landshöfdingen må pröfva och afgöra Landstingets beslut i sådane äm nen, som lagligen tillhöra Landshöfdingens upptagande, men hänskjuta de öfriga till Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, beledsagade af Landshöfdingens underdåniga utlåtande. 3:o Från Hedervärda Bondeståndet af Riksdagsfullmägligen Johan Johansson från Örebro län. Uti den, rörande detta ämne gjorda, framställning har motionären anfört och sökt utveckla fördelarna af väl ordnade kommunala institutioner och dervid antydt de ärender af olikartad beskaffenhet, som borde utgöra föremål för dylika institutioners verksamhet.
Att vid föredragning d. 26 Junii 1821, af Förvaltningens af SjöÄrenderne förfrågan, rörande Contracts afslutande med enskild man, om en successif leverans, under 508 Prot. thdr. d. 14 Julli 1Ö23- och Kronofogdars, sams i Handelsoch FinanceExpeditionen den 12 April 1820, om Postförvaltares tillträdande genom Kgl. Maj;ts Egna Nådiga Constitutorial: Widare har ConstitutionsUtskottet med stöd af sist åberopade Jf. i Regeringsformen, särskildt anmärkt; Emot StatsSecreteraren Quiding; 5:0
Maj:ts Egen speciella befallning och när Kongl. Majit sådant behagade, hvaremot för samma brist borde i stället af mantalsoch boskapspenningarne anslås ett belopp i penningar, beräknadt efter 3 daler silfvermynt per tunna; samt det sedermera genom 82 § Kongl. Resolutionen på allmogens besvär den 17 Augusti 1762, i anledning af rotehållares i We - StalsUtskottets Utlåtande, IV:o 306. Ii sterås och Örebro län ansökning angående knekte-tunnespanmålen, blifvit förklaradt, att, då den spanmål, som vid indelningens fastställande utgått af kronotionde, antagits vara 458 tunnor, hvilka sedermera blifvit till större delen till annat ändamål disponerade, skulle hvad af dessa 458 tunnor icke kunde in natura till rotarne utgifvas, dädanefter betalas efter markegång, men det, som bruste utöfver dessa 458 tunnor, borde till följd af 1698 års stadfästelse endast med 3 daler silfvermynt för tunnan erläggas; så funne Kongl. Majit rotehållarne icke ega laglig rätt att för ifrågavarande knektetunnor, hvilka, på sätt nyssberörde nådiga resolution utvisade, varit beräknade att till rotehållarne utgå endast med 3 daler silfvermynt för tunnan, undfå spanmål in natura eller ersättning derför enligt markegång eller på annat sätt, än som alltsedan indelningens fastställande egt rum; såsom följd hvaraf och då härtill komme, att ofvanomförmälda 932 soldatrotar, genom de från regementets knektelego-medelskassa utgående bidrag i penningar till soldatens lega och beklädnad, redan njuta en väsendtlig lindring i knektehållets utgörande framför öfrige roteringsskyldige så väl vid samma regemente som vid indelda arméen i allmänhet, Kongl. Majit förklarade Sig icke kunna å den underdåniga ansökningen något afseende fästa.
Men för den händelse, att Borgare-Ståndet icke finnér lämpligt förena sig med Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, bör, för afgörande af skiljagtigheten emellan dessa Stånds beslut, votering anställas, i hvilket afseende föreslås en så lydande proposition : Den, som bifaller Stats-Utskottets hemställan, alt 40.000 R:dr anvisas lill fullboidande af Riddarholms-Kyrkans reparation, så till tak som yttermurar och dertill hörande ornamenter, samt att Rikets Ständer derjemte 33 Stats-UIsko Hets Memorial, N:o 4 9 0. malte i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t läcktes låta i vederbörlig ordning utreda, om och i hvad raon enskilde, som vid eller uti Kyrkan hafva grafvar, böra dessas iståndsältande sjelfve bekosta, då motsvarande belopp af det anvisade anslaget kommer alt besparas, volerar Ja; den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, varder, på sätt Kongl. Majit föreslagit, lili RiddarholmsKyrkans reparation beviljadt ett anslag af 52,000 R:dr Banco.
I de arrenderade räntorna inginge vindkörs-spanrnål med 311 tunnor 18 kappar och qvarntull med 14 tunnor 16 kappar, eller tillsammans 326 tunnor 2 kappar, hälften råg och hälften korn, som, lika med grufvedrängs-hjelpen, in natura levererades; och skulle efter samma beräkning, som för denna, ersättningen för förändringen med berörde spanmäl uppgå lill 275 Ridr 38 sk. 1 rst. Banko. 262 Expeditions-U Is kottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o ill. Den genom förvandling till ständig penningeränla efter 1834—1853 årens medelpris uppkommande förlust å de småpersedlar, som inginge i de arrenderade räntorna och hittills blifvit lösla efter årligt markegångspris, samt förorsakades deraf alt det sednare komme alt öfverstiga det förra, hade Bergslaget, efter jemförelse med de sisla årens förändrade markegångspriser ä dessa persedlar, beräknat till 27 R:dr 9 sk. 3j rst. Banko, och dä således å de arrenderade räntorna förlusten tillsammans skulle bestiga sig till 302 R:dr 47 sk. 4 rst. Banko årligen, hade Bergslaget begärt alt denna summa mätte pä enahanda sätt sorn för konststals-medlen blifvit föreslaget i spanmäl efter 1834—1853 årens markegång förvandlas och spanmålsbeloppet vid Thorne tid hvarje år efter tioårigt medelpris lösas, derest det icke skulle befinnas lämpligare och mera enkelt, att berörde summa, i jemt Riksdalers-tal, finge gå i afräkning å Bergslagets årliga arrende för samma räntor.
Om nu ej folkskolan, genom att i tid ställas pä indragningsfot, qvarhölles vid sin nödfalls-bestämmelse, att understödja den rätta folkskolan i hemmet, så skulle, enligt hvad erfarenheten gifvit anledning befara och än vidare komme att vitsorda, de personer, sorn i folkskolan få sin hufvudsakliga bildning, alltmera vilja föra ett slags halfhcrrelif och blifva obenägna för fädernes tyngre yrken, samt just af inbillningen om skrifoch räknekunnighetens höga värde, känna sig frestade, att. med användande deraf, på en beqväinare väg uppstiga till verldslig lycka och ära. Såsom ett tredje skäl för sin framställning i detta fall har motionären anfört beskaffenheten och syftningen af seminarierne för danande af folkskolelärare. Dessa undervisiiings-anstalter stodo, enligt motionärens tanke, i ett stridigt förhållande till prestbildningen vid universiteterne och statskyrkans presterskap. samt derigenom äfven till statskyrkan sjelf. Derstädes bildades ett slags »lekmansprestera, och »hvars andas barn sådane äro i frågan om behofvet af »en statskyrka, eller af en högre stats-organisation. det hade nog visat sig utomlands och hade icke heller inom våra egna landamären alldeles förnekat sig.» Det rent andliga bestyret med en kristlig barnuppfostran borde alltid aligga ett kristligt presterskap, och hade i Sverige bordt och kunnat anförtros åt det yngre presterskapet.
PresteStåndet fattade beslut, att de Departements-Chefer, som icke komma i åtnjutande af boställen, må erhålla en årlig hyres-ersättning af 1,000 R:dr Banco hvardera, hvaremot Ståndet godkände den af Utskottet föreslagna proposition till votering uti förstärkt Stats-Utskott. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets följande, sedan den 27 i denna månad på bordet hvilande, Utlåtanden, blefvo desamma af Ståndet bifallne, nemligen: l:o N.o 120, rörande Lands-Kamereraren, Kammar-Rätts-Rådet Lindbergs ansökning om befrielse från all ersättnings-skyldighet i och för Kronofogden Hojlings balance. 2:o N:o 121, rörande väckt fråga om anvisande af ett boställe åt Provincial-L ikaren i Lif-gedinget af Södermanland. 3:o N:o 122, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition, angående öfverlåtandet till Malmö fattig-arbets-inrättning af Kronans rätt till ett derstädes fallet Dana-arf. 4:o N:o 124, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående 2:ne Kronohemmans i Stockholms Län anslående till boställe för landt-statstjenstemän. 5:o N:o 125, i anledning af väckt motion om rättighet för åtskillige rotehållare vid Westerbottens Kongl. Fält-Jägare-regemente, att återbekomma dem origtigt påförd vacans-afgift för åren 1830 och 1831. 6:o N:o 126, i anledning af Eric Norbergs från Westmanlands Län motion, alt aflidne Räntmästaren J. F. Jims efterlemnade enka måtte utbekomma begrafningshjelp efter bemäide sin man. 7:o N:o 127, i anledning af Herr Christiers sons, II.
Operetten i sin helhet går m e d god fart o c h kläm o c h mottages af publiken m e d stort bifall. D. från Upsala hade i söndags sin vanliga vårmatiné härstädes, och naturturligtvis var Musikaliska akademien fylld till sista plats. Programmet innehöll flere förträffliga saker, bland annat den hela_första afdelningen upptagande ode-symfonien » Öknen » af Felicien David, hvilken erhöll ett på det hela taget förtjänstfullt utförande. A n d r a afdelningen, s o m inleddes af ouvertyren till » Friskytten », upptog sju körer för mansröster, bland dem de alltid gärna hörda » Sjung, sjung! » af Söderman, » Vårvindar friska » af Jahnke o c h » Naar Morgenrøden luer » af Hartmann, samt Sjögrens präktiga » Bacchanal » och kompositionen &gt;Vi ses igen » för baryton o c h orkester af B u b e n Liljefors, en alldeles ny tonsättare, s o m härmed gjorde en särdeles förtjänstfull debut. Det hela leddes m e d schwung af dir. musices Ivar Hedenblad. * Litteratur. Ord och bild. A f denna särdeles talangfullt redigerade tidskrift, s o m alltmera visat sig fylla ett verkligt behof, har nu tredje häftet utkommit. Det inledes af en stilistiskt ypperlig o c h sympatiskt hållen skildring, » Karl Nordström o c h det moderna stämningslandskapet », författad af Richard Bergh. Artikeln vill belysa de s. k. symboliska tendenserna i nutidens konst g e n o m framställningen af en af deras framstående representanter i vårt land. Den är rikt illustrerad m e d målningar o c h teckningar af Karl Nordström; ett par af bilderna äro utförda i vacker trägravyr af fru Thekla Nordström. En artikel för dagen är » K o r s o c h halfmåne på Kreta » af John af Klercker, äfven denna rikt illustrerad. Författaren gifver en öfverblick öfver de strider, s o m föregått den nu utbrutna, den ödesdigraste af d e m alla. Jane Gernandt-Claine berättar stämningsfullt en karaktäristisk episod från Syd-xlfrika.
Fruarna, de ha då så många gånger fått säga ut sin hjärtans mening om hur mycket hushållspengar de vilja ha och hur mycket man skall ge för saker och ting. Så ha vi fått lära oss en hel hop om, hur vi ska kläda oss och föda oss och hvar skåpet skall stå samt hur det dukas till kalas och allt möjligt, snart sagdt, för hem och familj nyttigt och nödigt. Men, snälla Idun, när tänker du gifva rum för uttalanden från alla dessa — kanske endast tillfälligtvis eller dess värre för jämnan så godt som hemlösa, — som gå under namnet inackorderinqar, samt äfven från de, mången gång bland en skara främlingar ej mindre bortkomna kvinnor, som mottaga sådana. Gif, med ett ord. tillfälle att så grundligt och mångsidigt som möjligt taga reda på det s. k. inackorderingsuäsendet, som är af en så stor och allt mer tilltagande betydelse för så många. Må Idun vädja till sin publik, önskar en erfaren och intresserad Idunsläsarinna. tum är fontänen — den bruna tritonen V^lagar e] längre med silfver i tonen. Gråter ej längre sin urna full, Stirrar förstenad i kolsvart mul. Vissnad är rosen och tystnad är sången. &lt;£umm g i a kronan sig blandar i gången, jVten mel an snåren vid lusthusknut Snöbären ännu se friska ut. jVtidt i bersån hänger spindeiväfd snara, Stjärnmönster prickadt med daggpärlor klara. detta kapitel väl förtjänar sin utredning. Xustparkens soffor man h,opat i trafvar. T (undlarne ligga som mul svarta grafvar. Skottkärra, tyngd af kvistar och skräp, V^näckt pelargonstjälk drager på släp. Vildvinets purpur är fläckad och, sliten, jVfen på ett stamrosträd tynar en liten, Rodnande hylsa, hvars - senhöstglöd Snarligt skal slockna i vinterdöd. jNästet är sköfladt — så sorgsen i sinnet fifskeå jag tager och räknar i minnet Soliga dar, som ftyktat.
Lag-utskottet: l:o Sven Heurlins från Kronobergs län, angående förändring uti uppbärandet af s. k. ofFer till presterskapet; 2:o Elof Afiderssons från Wermlands län, angående bruksegendomars, sågverks, m. fl. anläggningars deltagande i vägoch brohållningsskyldigheten; 3:o Ola Perssons från Blekinge, angående stadganden i afseende på väghållnings-skyldigheten; 4:o Lars Gezelii från stora Kopparbergs län, angående] bruks med flera verks deltagande i vägoch brobyggnad; 5:o Pehr Olssons från Upsala län, i samma ämne; 6:0 Andreas Bengtssons från Jönköpings län, om räntans nedsättande; - Prof. -utdrag den 21 December 1847. 59 7:o Peter Pehrssons från Jönköpings län, om förändrad beskaffenhet af länsmännens fullmakter; samt 8:o Anders Olssons från Jemtlands län, angående reseoch dagtraktamente för nämndemän vid syneförrältningar å militie-boställen och öfriga kronohemman. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet: Sven Heurlins från Kronobergs län, angående rätt för studerande alt gifva privat undervisning.
11 g sältningsbeloppet motsvarande, för Meldersteins och Svartå Bruk nied tillhörande Egendomar för år 180g återstående Krono-utskyider 1,692 R:dr 14 sk. g rtst. hvarvid Sökanderne bland annat anförde, huruledes de såsom prioriterade, men obetalde fordringsägare i de ras framlidne Faders Coneours, uppfyllt hans förbindelser till det allmänna, i det de betalt och årligen afbetalar en mångdubbelt högre summa, hvartill de lagligen icke varit förbundne och hvaröfver K. M:t på lätt Dess i styrkt Afskrift Handlingarne bilagde Nåd* skrifvelse till K. KrigsCoIlegium af d. 12 Nov. 1826 fmehåller, serskildt till dem låtit förklara Dess Nåd. Välbehag. Häröfver bordt, hade K. StatsContoiret i underd. skrifvelse af d. 12 April 1826 sig utlåtit, att om, eftehvad sålunda uti ersättningsfrågorne och dermed genenskap ägande ämnen i Nåder afgjordt och beslutad blifvit, Sysslomannen i Frih. Hermelins Coneours ej cess mindre skulle ansett sig befogade att af Kronan yrka betalning för de till Brobyggnaden öfver Lule, Eif lefvererade materialier, hade det utan tvifvel äegat dem dervid ställa sig till efterrättelse K* KamnarRättens d. g Junii 1S14 utfärdade Kungörelse, hvari enom, till åtlydnad af den uti K. Rescriptet af d. 21 Maji samma år gifne Nåd. befallning, var stadgadt, att ala de, som hos K. M:t och Kronan förmente sig äga imestående fordringar för lefverancer, upphandlingar.