Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständers sida icke bör ega rum af förvaltningen utaf sådane private sammanskott, som, eldigt Gifvarnes uttryckliga föreskrift, blifvit stäkle under Hospitalsoch LazarettsÖfver-Styrelsens speciella vård och inseende; hvaremot Räkenskaperne öfver de enskildte Donations-medel, vid hvilkas öfverlemnande någon dylik föreskrift icke blifvit meddehl, af samma anledning, som redogörelsen för Hospitalsoch Lazaretts-Inrättningarnes öfrige Fonder, synas böra undergå granskning af Riksens Ständer och deras Revisorer. Detta har Stats-Utskottet, i anledning af den erliållne återremissen, skolat vördsamt andraga, samt i öfrigt tillkännagifva att Utskottets förra Utlåtande blifvit gilladt Betänkanden. 1.0.9 utaf Högloft. Ridderskapet och Adeln den 23 samt af Hedervärda Bonde-Ståndet den 27 Maji innevarande år. Stockholm den 21 Julii 1823. Ankom deu 28 Julii 1823. Utlåtande öfver gjorde Anmärkningar emot Stats - Utskottets yttrande i frågan, om lindring uti Inqvartenngs-besväret för Städerne. ' 'edan Stats-TJtskottet, den 3 sistlidne Maji, afgifvit yttrande, i anledning af åtskillige inom Vällofl. Borgare-Ståndet gjorde Motioner , om lindring uti Inqvarterings-besväret för Städerne i allmänhet samt särskildt för Götheborg, Malmö, Warberg och Wadstena; så hafvaHögvördige Preste-Ståndet och Vällofl. Borgare-Ståndet till Utskottet återremitterat detta ärende, med åtskillige dervid gjorda anmärkningar, hvaremot Utskottets berörde Utlåtande blifvit bifallet af Högloft. Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda BondeStåndet den i5 nasti. Maji.
Getieral-Tull-Styrelsen dertill förordnas. Behörighet till undersöknings verkställande skall, då sådant äskas, styrkas medelst uppvisande af tjenstelullmagt, förordnande eller tjenstetecken. När behörig person ämnar företaga undersökning uti rum, bodar, magazin, eller, uthus i stad, åligge honom att, innanhan skrider till verkställigheten, skriftligen derom underrätta, sä väl Chefen för Stadens Polis, som Tullkammareeller TullJnspections-Föreståndaren i Staden, med uppgift om stället, der undersökning är tillämnad, och tage öfver sådan meddelad underrättelse deras bevis. Om undersökningsman upptäekerolofligen infördt gods utom stad, utan att kunna det anhålla, men följer detl vid dess införande till stad i spåret, då må lian undersökning efter detsamma genast anställa, om han dertill, enligt hvad här ofvan är stadgadtj berättigad är, utan föregående anmälan bos Chefen för Stadens Polis eller Tullkammareeller Tull-Inspections-Föreståndaren å stället; men med skyldighet att, efter slutad undersökning, dem om förloppet underrätta. Vid hvarje undersöknings-tillfälle uti ofvan i denna §. uppräknade rum och lägenheter, så i stad, som på landet, skall undersöknings - Ben,- Lagsamt Allm. Besv, och Ekotu-Ut skottens Betänkande. N',o ii. i5 Den nu gällande Kongl. Förordningen. §. 35. Då någon, som till Tull-plats ankommer, misstankes hafva på sig lörstucket gods; må undersökning derefter af Tull-kammareeller TullInspections-Föreståndare kunna anställas i vakt-stuga eller annat rum, samt i 2:ne vittnens närvaro, om den misstänkte det äskar. Är den misstänkte qvinsperson, må undersökningen ej verkslällas, ulan genom tillkallad person af samma kön i afskildt rum. Upptäckes ej dervid beslag underkasladt gods'; bote undersöknings-mannen, serskildt för en hvar, hos hvilken vid undersökning dylikt gods ej funnits, från Tio till Trehundrade Riksdaler, målssgandens ensak, och ansvare dessutom serskildt, efter nedanstående 42 §., om af honom våhl eller oskick vid undersökningen föröfvats.
Desse Committerade , af hvilka Två, utom Justities - Ombudsmannen, skola vara Lagfarne, väljas af Riksens Ständer, genom Sex af hvarje Stånd Till Tryckfrihetens vård skola Riksens Ständer vid hvarje Riksdag förordna Sex, för kunskaper och lärdom kände , män, jemte Jnstititas - Ombudsmannen, som biand dem före ordet, Desse Committerade, af hvilka Två, utom Justitias - Ombudsmannen, skola vara Lagfarne, väljas af Riksens Ständer, genom Sex af hvarje Bihang till R. S. Fröt. $:dje Sami. 50 ConStitutions-Vtshottets betänkanden. dertill utsedde Eleo torer, som , enligt det i 53 och 61 §. §. föreskrifne sätt, röste samfält och icke Ståndsvis. Afgår emellan Riksdagarne någon etc - Stånd dertill utsedde Electorer, }ivilke, enligt det i 61, 62 och 63 §• §• föreskrifna sätt, röste samfält och icke Ståndsvis. Afgår emellan Riksdagarne någon etc. Se Hillänget, 3 Bandet, sid. 57. Ridderskapets och Ådelns Protocoll d. 2 Maji lflig, I. sid. 4, och den 4 Maj, I. sid. 8g. Borgare - Ståndets Dito d. 13 Maji, sid. 2449. BondeStåudets Dito d. 30 April sid. Angående åtskilliga Riksdags-Ordningens §.§:ers fördelning i numererade moment. §. 11. Med de i andra 1:0 Med de i §• Hof-Rätterne andra §. , . för underrätta. Bonde-Ståndet. Constitutions Om tiden för de HofRätterne underrätta. $* 14. Hufvudstaden Stockholm Fullmagt från annan Stad. §. Uti Riksdags* manna-valen . uppbäras och redo. visas. 1:0 Hufvudsta* den Stockholm årliga utskylder. 2:0 De öfrige Rikets . . brukande Bergsmän. 3:0 Valen skola ske . icke kallas. 4:0 Götheborg ege rätt
N:o 14, öfver dels K. M;s nåd. propos., ang;de förändrad lydelse af 1 § i 23 cap. Arfdab:n och tillägg till 7 § i 20 cap. af samma balk, dels ock väckt motion om inrättande af förmyndarekamrar. Föredrogos och biföllos LagUtsk:s d. 10 dennes f. m. på bordet lagde betänk:n; N:o 80, i anledn. af väckt motion, ang:de förvandling af böter; och 8 II. 53 41S Den 17 Mars f. m. N:o 81, i anledn. af vackt motion om förändring af lagens stadgande, ang:de de fattiges andel af död persons egendom. Då nu föredrogs LagUtsk:s d. 10 dennes f. m. på bordet lagde betänk. N:o 82, i anledn. af väckte motioner om förändring af lagens stadgandcu rör:de testamentsfriheleu och gåfva med varm hand, blef delta betänk, ånyo bordlagdi, på begäran af Hr Dalman, Wilh. Fredr., och Frih. Cederström, Anders. Föredrogos och biföllos LagUtsk:s d. 10 dennes f. m. på bordet lagda betänk.: N:o 83, i anledn. af väckte motioner om förändring af lagens stadgande i 6 § 9 cap. Handelsb:n, ang:de ränta af försträckta penningar eller varor, och N:o 84, i anledn. af väckt motion om förändring af 12 cap. 4 § Handelsb:n. Lades, vid förnyad föredragning, till handlingarne LagUlskrs d. 10 dennes f. m. bordlagda mern. N:o 85, i anledn. af återrerniss af Utsk:s betänk. N:o 63, öfver väckt motion om tillämpning af 15 cap. 5 § Älfdalen, sådan den lyder i K. Förordn. d. 30 Maj 1835, äfven på det fall, att inländsk arfvinge begifvit sig bort, utan att lyfta det a rf, som veterligen honom tillfallit, och ej sedermera återkommer.
Och i händelse af en oförmodad hastig thron - ZZ4 Dea 18 Ililrr. thronledighet, kunna ä smerr de mest gwäfda Partier upwakna, den äterställda allmänna ordningen omstörtas, anarkien upresa sitt hufwud och Swerige, under allt detta, blifwa fienders rosi Den Furste, som af Konungen och Hemliga Utskottet förefläs, har, framför andra, det sällsynta företräde, at bland alla dem, som funnit hans antagande betänkligt, ingen twekat at erkänna hans goda egenskaper, hans dygder, med ett ord, hans personliga wärde. Och om denne Furste, som Befälhafmare och skild frän communication med sin Konung, men enligt med hans uppenbara intresie, gifwit et löfte, i ögonblicket nödwändigt för möjligheten at störta hans fiende och eontinental-systemets fiendes äterstäende Bundsförwandt; har han upfyllt detta löfte med ridderlig tro, och wi äro honom derföre erkänsla skyldige. Det wore säledes för osi en oskattbar lycka, at wär älskade Konung finge wid sin sida et sädant stöd, at alla dolda ändamål förswunno, at en ostörd enighet kemnade rum ät wär återstående förmäga at kraftigt utöfwas; och ändtligen, hwad Himlen sent tilläte, dä Konungen, trott af är och möda, skall följas asmara tarar til sina Förfäders graf, at en mogen man upstege pä,Thronen, med munnen kännedom af Rikets inre och yttre belägenhet, med kraft och förmäga at bewaka desi wälgäng och sjelfständighet, utan afseende pä föregäende händelser och förhällanden. Men Den 13 Julik. 535 Men hwilken af ost, mine Herrar, kan fullkomligt känna de politista följder af denna Furstes wal, om fred eller längwarigt krig stall blifwa följden deraf? Hwem wet i detta afgörande ögonblick, af hwilken eller hivilka Makter Europas öde och märt lugn kan komma at bero?
Ståndet fann ej skäl inbjudningen antaga, utan vidblef sina vid 41 punkten af Utlåtandet fattade beslut. 7:o. Angående 5 mom. af 104 punkten, dervid Borgare-Ståndet beviljat det af Utskottet tillstyrkta stats-bidrag af 150,000 R:dr Riksmynt för uppförande af nya skolhusoch gymnastik-byggnader i Götheborg, med tillägg dock i Utskottets förslag, näst efter orden: "i män af behof, utga'\ af dessa ord: ”med förbehåll att, lill bristens betäckande, utväg må ulan stals-verkets vidare anlitande beredas, äfvensom att några kostnader för byggnadernas underhållande icke komma atl drabba stats-verket”. Med vidhållande af sitt i ämnet fattade beslut, lade Ståndet inbjudningen till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskotlets nedannämnde Utlåtanden: N:o 158, angående föreslagna stats-bidrag för vägars anläggning och förbättring, hamn-byggnader och kanaler samt sjösänkningar och andra vatten-aftappnings-företag m. fl. dylika föremål. 3 och 45 punkterna afslogos. Med ogillande af Utskottets yttrande i 20 punkten, beslöt Ståndet, att för Grenna hamn-byggnad må anvisas ett stats-bidrag af 50,000 R:dr Riksmynt, att utgå utan återbetalnings-skyldighet, under tillämpning af de i afseende på statsbidrag för likartade föremål meddelade allmänna stadganden. Alla öfrige punkter i förevarande Utlåtande biföllos, och ansågs genom Ståndets lemnade bifall til! 41 punkten jemväl vara besvarad Hedervärda Bonde-Ståndets, medelst Protokolls-utdrag N:o 474, till de öfriga Riks-Stånden gjorda inbjudning att instämma i det af Bonde-Ståndet fattade beslut, hvarigenom den uti nyssnämnda 41 punkt tillstyrkta anslags-summa blifvit förhöjd från 100,000 lill 150,000 R-.dr Riksmynt. N:o 168, i anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition, angående pension för Öfver-jägrnästaren A. H. Kasten.
Sådant mätte väl icke vara obilligt eller 374 Den 11 November f. m. åtminstone all Kronan undfår någon del af inkomsten af de under Kronans dispos. ställda hemman, i ersättning för de kostnader, Kronan måst vidkännas i oell för försättandet af dessa skogar i ordnadt skick, så att dessa hemman för framtiden konna påräkna att hafva egna skogstillgångar. Vi hafva nu diskuterat frågan tillräckligt och skola nu öfvergå till fattandet af ett beslut. I det afseende vågar jag anhålla, att sedan Hr von Koch och Frih. Palmstjerna förklarat, alt de båda sista raderne i lista mom. böra utgå, och den frågan således blir föremål för serskild pröfning, såvida sådant är hegardt, anhåller jag vördsamt, att serskilda proposir måtte framställas, sä att lista mom. blir föremål för en, intill början af den mening desse Hrr yrkat mätte utgå, och den andra innefatta denna mening å ena och mitt förslag i 4:de punkten å den andra sidan. 2:dra och 3:dje punkterne i mitt förslag omfatta icke det förslag, motsidan framställt lill serskild propos., hvadan jag anhåller, alt desse punkter mätte fä utgå eller förbigås vid detta tillfälle. Hr Gr. o. Landtm, frågade om icke Frih. Raabs mening var, att lista och 4:de punkterne af hans förslag skulle hvar för sig blifva föremål för propos., och att den lista skulle utgöra motsatts lill föregide delen af Utskms förslag. Frih. Raal)! Min mening var, att lista punkten måtte sättas till motförslag mot föregide delen af Utskins förslag och att 4:de punkten upställes emot sista delen eller i st. f. de 2 raderne, hvilka Frih. Palmstjerna celi Hr von Koch yrkat måtte utgå. Jag vill erinra derom, alt 4:de punkten i milt förslag rörer den rättighet lill skogsafkastningen, som boslällshafvare skola tillerkännas, och att 4ide punkten således bör förekomma i sammanhang med proposin å de 2ine räder i Betänk., nämnde Hrr yrkat måtte utgå. Hr von Kochi Jag förmodar, att Frih.
Den 2 fijtliDne Suni Ijoö JFongl. 9ftaj:t i unDerDånigl>et anmält. §. 65. ©eDan *301 fålitnDa fullänDat De märf, Ojj, fåfom ©menfFa $olFetö D111# buD, ålegat, l>afme 3Öi, meD iaFttaganDe af förefFriften i 3FtFöDagé#DrDningené 2 § att i Detta 9äFöDagébefIut beflämma Dagen, Då fKiFeté ©tänDer åter {Fola fammaturäDa, fjärmeDclfi: melat Falla Dem, forn miD näjlFommanDe lagtima DviFöDag, på grtinD af laglig rätt eller efter föregånget orDentligt mai, böra i råDffagen od) befluten Deltaga, att, Fjär i äjufmuDfkDcn, Den 15 9?o»ember 1850 ftg infinna; åligganDe
Genom skrifvelse från Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kommerse-kollegium af den 23 nästlidne Oktober, har Landtbruks-akademiens Förvaltnings-kommitté erhållit del af Rikets Ständers Revisorers, vid granskning af Kommittéens till Kollegium ingifna räkenskaper för år 1858, framställda anmärkning, hurusom det väckt Revisorernes uppmärksamhet att för 80 stycken vid schäferierna försålda får endast influtit 953 R:dr 98 öre, eller ej fullt 12 R:dr stycket, men att deremot för under nämnde år från England inköpte 7 baggar och 10 tackor, eller tillsammans 17 fårkreatur, kostnaden uppgått till 5,269 R:dr 35 öre, eller omkring 310 R:dr för hvardera; och då Kollegium häröfver infordrat Kommittéens till Eders Kongl. Maj:t ställda förklaring, får Kommittéen, med anledning deraf, i underdånighet anföra följande: Alltsedan Statens stam-schäferier under åren 1828 till 1833 organiserades och då, i brist af Staten tillhöriga och för ändamålet disponibla egendomar, mäste uppställas hos enskilde personer, har Schäferi-styrelsen städse varit och är ännu till en viss grad beroende af de personers insigter, omtanka och nit, hvilka äro stamhjordarnes innehafvare. Under den tid af omkring 30 år, som sedermera förflutit, har Staten icke anslagit några medel till underhåll och förädling af sina schäferier, utan har såväl den fordna Schäferi-styrelsen som Landtbruks-akademiens Förvaltnings-kommitté, hvilken från och med år 1849 innehaft styrelsen öfver schäferierna, varit helt och hållet inskränkt till de obetydliga medel, hvilka kunde erhållas genom försäljning af de får, hvilka såsom arrende årligen erlades. Vid de åren 1855 och 1856 verkställda schäferi-inspektioner visade det sig, att skyndsamma åtgärder till schäferiernas upphjelpande voro högeligen af behofvet påkallade.
Tror man åter all R. St. blott för ett hastigt realiserande af en lärd theori, fortfarande ämna anvisa hundratusentals r:dr, då lära väl ock byggnadsföretagen bedrifvas med all den skyndsamhet, som af en dylik förutsättning månde föranledas; men vid alla påskyndade större företag får man icke se noga på penningarne; derföre gå de åt desto snabbare. Har man väl råd härtill i längden? Det torde få betviflas. Eller rättare sagdt, det synes afgjordt att förmågan till systemets anbringande i hela dess vidd snart blifver uttömd. Jag vågar således vördsammast föreslå, det R. o. Ad. behagade benäget bifalla det af Hr von Hartmansdorff först gjorda förslaget till förändring af redaktion hvilket synes mig äga företräde för hvarje annat, här hittills framslälldt; dock alt, i st. f. den af bemälde värde ledamot föreslagna summan af 600,000 r:dr, det måtte dervid bestämmas 300,000 r:dr; och torde R. o. Ad. före afgörandet taga i noggrannt betraktande i hvilken hög grad, det otvifvelaktig! kommer att inträffa, att de för riksstaten beräknade inkomsterna skola understiga de belopp man under gladare utsigter förhoppningsfullt antagit, men hvaruti mången mera eftertänksam beräknare långt före detta insett den ögonskenliga öfverdriflen. Närvar. ledamöter af Bevilln.Utsk. torde kunna i sin mån vitsorda huruledes man har ganska ringa eller rättare sagt ingen anledn. att förvänta inkomsterne sådane, som man sig dem från början förespeglat. Det H. Ståndet behagade exempelvis erinra sig, huru föga troligt det numera för någon lärer synas att genom bränvinsskalten erhålla ens på långt när så rundlig penningevinst för statsverket, som man önskat och tänkt sig möjligen kunna ernå. I det jag alltså tror på många skäl nödigt vara, att Utsk:s förslag icke annorlunda bifalles, ån medelst antagande af Hr von Harlmansdorffs först gjorda hemställan, jemte iakttagande utaf sura - Den 22 Maj 87 mans af mig och flere yrkade nedsättning, anhåller jag vördsammast om propos. derå.
Ändamålet af accordernas försvinnande i arméen är så vigtigt, icke endast för individerna derstädes, utan äfven för armeens tjenstbarhet, att det är ett värdigt föremål för R. St:s uppmärksamhet att biträda detsamma i allt, hvad ske kan. De papper, som utgifvas för denna amortering, äro grundade på så goda fonder, alt de, ehuru inlösen sker långsamt, kunna i afseende på säkerheten anses som de mest goda statspapper. Det kan således icke komma i fråga, att Banken kunde derpå göra förlust. Då Hr Rosenblad, såsom sjelf ledamot af Bancostyrpjsen, uppgifvit, att tillgång till ifrågavar. utlåning finnes samt då det isynnerhet är i början af sådana pappers omlopp, som de kunna för sin credit behöfva en tillfällig hjelp, tror jag, att det vöre af mycken nytta för saken, om Hr Rosenblads motion vunne understöd och BancoUtsk. funne medel att dertill föreslå bifall. Jag får således instämma i motionärens begäran och anhåller om remiss till BancoUtsk. af såväl hans som mina i ämnet yttrade tankar. Ilr Rosenblad, Bernh.: Orsaken till motionen är den, alt omöjligen med de former, som fordras, den allm. lånerörelsen, hvilken, efter det BancoUtsk:s återremitterade prin - 56 Dea 3 Juni e. m. cipbetänk. inkommit, blifver stadgad, kan sättas i verkställig* het förrän i början af nästa år. Den skall reglementarisk! utarbetas, hvarföre ock, hvad II. St. i detta afssende vid sista riksdagen beslöto, ej inträdde i verkställighet förrän år 1833. Här är verkligen periculum in moja. En ganska aktningsvärd del af arineens officerare hafva anmält sig till mottagande af dessa 5 procents obligationer. I ögonblicket ville.penningeägarne begagna tillfallet att missbjuda dessa papper. Om belåningsrätten icke snart beviljas, äro armeens officerare icke dermed betjenta; den skulle då blott blifva lili förmån för dem , som kanske med 20 procts rabatt köpt in obligationer; jöf proc:$ rabatt lärer man redan eontraherat om.
Jag bekänner likväl, att när jag skall inlåta mig på detta fält, när jag skall inlåta mig i besvarande af de anmärkmr, som i sjelfva hufvudsaken blifvit framkastade mot K. M:s Propos. icke blott under debatten här, utan äfven under den offentliga discussion i allmänhet, som egt rum alltsedan denna propos. framlades, har jag funnit ganska svårt att utleta, hvilka bland dessa anmärkmr verkligen äro de, som skulle kunna gifva åt motståndet mot förslaget ett allmännare berättigande att anses förtjena afseende. Då jag nemi. talat med den ene, så har hans anrnärkn. varit den eller den; har jag talat med en annan, har anmärkmn varit en helt annan, och på samma sätt har det varit med den offentliga discussionen i våra tidningar; ty jag har äfven der funnit anmärkmr af den stridiga beskaffenhet, att jag haft ganska svårt att sammanställa dem, utan att de uphäft hvarandra. Den ene säger, mine Hrr, att förslaget har en allt för dynastisk riktning; det skall endast gå ut på fördelar för dynastien. Den andra säger tvertom, att det är allt för litet dynastisk!, och att det skadar dynastien genom alla de tillfällen till obehörig äregirighet, sorn det lemnar åt en sidoberåttigad Arfprins till förfång för den rätte Thronföljaren; det skulle således vara för litet dynastiskt, detta förslag, dä det icke nog skyddar den rätte successorn. En annan säger, att förslaget går alldeles för långt i respekterande af SuccessionsOrdmn, då det lemnar tillträde till Regeringen åt någon annan än Thronföljaren, och således äfven åt andra Arfprinsar. Den fjerde påstår, att förslaget gör alldeles för litet afseende på SuccessionsOrdrnn, emedan det icke alltid upråtthåller arfsrättcn, utan tillåter Konungen alt, om han finner det behöfligt, gå derifrån. Der har man således icke mindre än fyra särskilda meningar, alla sammanstämmande i att förkasta förslaget, men alla till sitt innehåll och i frågan om hvad som bör sättas i stället för det befintliga sinsemellan stridande.
S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, inom Ståndet framställda motioner af: f:o Komminister Malmborg, om det tillägg i Kongl. Brefvet den 3 December 1823, att i uppgifvet nödfall tiden för den allmänna gudstjenstens början på landet icke ovilkorligen må behöfva vara densamma i olika kyrkor; 2:o Kontrakts-prosten Wåhlander, angående anställande i hvarje församling af en kassaförvaltare för kyrkooch folkskole-kassorna med samma ansvar, som förut varit, tillika med i anledning deraf nu afgifna yttranden af Kontrakts-prosten Tegnér och Riks-arkivarien Nordström; 3:o Biskop Björck, att Nattvardsgång må, med ändring af kyrko-handbokens föreskrift härom, kunna straxt efter skriftermålet anställas; 4:o Prosten Söderberg, om rättighet för myndig och ogift qvinna att innehafva organist-befattning; 5:o Komminister Lexell, om förändringar och tillägg i Kongl. Förordningen den 26 Januari 1856, rörande pastoral-examen; och Bik. till B. St. Prof. 1859 $ 1860. 9 Sami. 12 90 Frot.-VIdrag den 30 November i859. 6:0 Komminister Westergren, om utfärdande af förbud för utsättande af ångfartygs och ångvagnars afgångstider på helgedagar under gudstjenst eller under timman närmast före eller efter den för gudstjenst vanliga tiden. S. D.
B./ som betager afgärda By den ratt, at söka Skifte med Bolby i Skog och Utmark, och Kongl. Maju i anledning af^sts-Rädets yttrande, ar det af Riksens Ständer i berörde afseende förestagne Stadgande icke skulle egenreligen uttrycka den asyfrade Lagförändringen, eller innefatta, den tydlighet, som til förekommande af misstagwore nödig i Räder förständiga! Riksens Stander, at hwad de i underdånighet föreslagit icke kunde bifallas; har Kongl. Majit i. Nader behagar til deras öfverläggning i särskildt B»po8!tion framställa er i andra ordalag förfarradr förslag, til stadgande i detta ämne, hwilket, enligt Högste Domstolens utlärande, Stuts-Rådet i underdånighet rilstyrkt. Och ehuru Lag-Utskottet, genom det uti dest Betänkande under den zo nästl. Augusti, upgifnr Sjette BandetN:o>8. ' och ri4 Den 2 Mars. och af Ke8peÄiv6 Riks-Standell godkände Förslag: "2lt ägare ti! afgärda By mätte föckla"ras berättigad söka Skifte med sina fa wäl "fom Gdalbyns grannar, uri Skog och Utmark, "med lika påföljd, fom när fayant af någon "i Gdalbyn äskås:" egenteligen haft för afsigt at, medelst orden: 'Sina fä wä! fom Gdalbyns grannar," i möjligaste korrthet uttrycka den tanke, at hwarken Odalbyn sjelf såsom wanligrwis afgärda byns närmaste granne, eller någon annan imil endera eller begge gränsande, skulle kunna undandraga sig Laga skifte, enär det af ägare uti afgärda byn äskas; sa framt sadant icke redan a någon sida wore werkstäldt och behörigen stadfastadt, i hwilken händelse rubbning deraf icke kan blifwa en påföljd af nägonderas delningspastaende: