Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Brefvet den 4 Maj 1880 meddeladn bestämmelser i afseende A granskning af redo\isningen lör berörde inkomster och utgifter. Ofver den gjorda underdåniga framställningen angåendo ökadt anslag infordrades, lill följd af Eders Kongl Maj ts nädiga befallning, undenläniga yttranden fran stadens Magistrat och Äldste, pä hvilkas åtgärd ärendet ännu vid 18SÖ års slut var beroende; Oell kominer således Eders Kongl. Maj:ts sedermera i ämnet lättade nådiga beslut att omförmäla» i den embetsberättelse, som lör nästföljande fem år af Öfverståthållare-Embetet varder nfgilven. Till följd af Stockholms Socknestämmonämnds i förra berättelsen omförmälda beslut, angående en förbättrad gatu/ysnings införande i Stockholm, har deli särskilda styrelsen eller administrationen för denna angelägenhet med det i hufvudstnden bildade Gaslysnings-aktie-bolaget den 5 Juli 1882 afslulat kontrakt om besörjande af den allmänna gatubelysningen i hela hufvudsladen, med vilkor, bland annat, att den allmänna gatubelysningen med gas skulle till en början införas inom Nikolai, Clara, Jakobs och en del af Johannis församlingar; att utsträckning till en eller liera af öfrige församlingarne med 180 hela lågor hvarje gang skulle äga rum, så snart sig visat, all bolaget A gaslysnings-iurättningen i dess helhet, i medeltal för tvä efter hvarandra följande
väl anvisningarna soni ledningen krafva direkta utgifter, och förbundets tillvaro gr, allrahelst under försLz aren, beroende af antalet af dess meqlemmar, sil mycket mer som inedlemsalgiften Sr satt lagt och den för förl~nndct utstakade verksamheten iir mycket omfattande. FredrikaBrenier.Förbiindet vill emellertid, för att tillvinna systemet för orrlnade hemstudier allt flera anhangare, satt? afgifterna för de studerande s i lågt som möjligt. Särskild förman är heredd dem. som tillhöra Fredrika.Bremer-1: örhundet. Alla qvinnor, hvilka önska vidga sina kunskaper och odla sin intelligens genom regelbiindiin studier, utan att deriöre lemna hemmet eller ilsidosätta sina pligter der, iiro viilkomna att begagna sig af dc fördelar nedanstilende program erbjuder. Program. # l. Förbundet vill verka för att qvinnor mil viinja sig vid att använda en del af sin lediga tid till bildande Idsning efter cii bcstäind plan. # z. För detta ändnmill erbjnder sig förbundet att: n) nieddela allmiinna rad angilende sättet ntt bcrlrifva he~nstt~rlicr, b) meddela anvisning riirande literatur inom visst Smne ellcr del af ctt iiinne, ' 9 ~iiicililcla r i d fiir studier, I: ini~iade e l k r ileii stutleraniles bcliuf ui: li stiindpiikt, d) bereda deii sirlant öiiskar, i l l i l l e att f3 aatcckniiigar oni Idsta nrhcicn geiii~nise~lda ocli riittrile saiiit skriftliga frigor nngiici~ilc ilet aliilic, soni stu&lt;leras. skri ?ligeii I&gt;csvaradc. c) bereda ilen, som s5tlaiit iiiiskar, tilllalle till ~ ~ r ö f n i n af g cn genoin&amp; gen kurs.
— Dito till personer, som biträdt vid domstolar i Norrbottens län med tolkning af Finska språket, 183: 12. — 32: Dito för extra skrifvarebiträde!» vid Landtmäteri kontoret 200: 200: Gratifikation till Förste Landtmätaren Falkman, för granskning af handlingar rörande Skåne in. fl. län, 618:32. — Dito till åtskillige personer 133: 16. — 2,575: Arfvode till Vexelkontrollörens vid Stockholms börs biträde 400: 400: Dito till Dito vid Götheborgs dito 800: 800: Reseunderstöd till Notarien Brinck 600: Dito till Löjtnanten Lejonanckar 833: 16. Kostnader under oroligheterna i Stockholm år 1848 3,000: Dito vid vattenskade-undersökning i Skaraborgs län - 903: — 6. Besparing till Civilstatens pensionskassa och begrafningshjelp 1,981: 40. 10. 3,874: 30. 10- Diverse utgifter vid Tullverket af derstädes till uppbörd tagna hesparings-medel för denna hufvudtitel - — 487: 34: 6. 710: 30. 5. Aflöning till t. f. Advokatfiskal»» i Kongl. Statskontoret 1,200: 1,200: Aiffvode, motsvarande Presidentslönen i Kongl. Kammarkollegium, - 3,002: 32. — 4,504: Dito för förökade göromål i Riksbokslutskontoret 1,200: 1,200: Transport: 5,402: 32. — 6,904: 5. — 34 — Transport: 5,402: 32. — G,904: Arfvode för tjenstgöring, till tillförordnade och e. o. tjenstemän, 1,320: Gratifikationer till åtskillige personer 1,033: 16.
På sätt Bevillningsoch Oeconomie-Utskotten uti Memorialet N:o 7, med förslag till sammanjemkning af Riks-Slåndens, beslut, angående Utlåtandet N:o 5, tillstyrkt och samtlige Riks-Stånden bifallit, har frågan om fördelning i terminer af den för bränvinsbränningens utöfning tillåtne tid samt kostnaden för redskapens försegling, då icke hela tiden begagnas, Blifvit uppskjuten, för att gemensamt vid besvarandet af återremissen af Betänkandet N:o 6 behandlas, och i sammanhang dermed slutligen afgöras; i anledning hvaraf Utskotten ånyo få anmäla, att, vid föredragning af Utskottens Utlåtande N:o 5, Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Vällofl. Borgare-Ståndet beslutit, att första terminen borde utgöras af Januarii, FeBruarii, Mars och April, samt andra terminen af November och December; och har Högv. Preste-Ståndet fattat det beslut, att första terminen borde Tara Januarii, Februarii och Mars, samt andra terminen April, November ooh December; hvaremot Heder v. Bonde-Ståndet bifallit Utskottens förslag i berörde Utlåtande; men vid återremissen af Betänkandet N:o 6 allmänt yttrat den mening, att tiden måtte indelas i öfverensstämmelse med Högv. Preste-Ständets derom fattade beslut; och som Utskotten anse den af sistnämnde Stånd antagna fördelning af tiden icke allenast vara för jordbru - B ev.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Oecon.- Utsh:s Utlåtande I\7:o 8. 3 karen lämpligast, i afseende på kreaturens utfodring, ulan ock kunna i så måtto bidraga till en inskränktare bränvinsbränning, som jordbrukaren icke sättes i nödvändighet att för ladugårdens behof anmäla sig till begagnande af hela den tillåtna tiden; alltså finna Utskotten skäligt tillstyrka, att den ena terminen må utgöras af Januarii, Februarii och Mars, samt den andra af April, November och December.
Då Domaren, enligt 2 §. i 23 Cap. ArfdaBalken, eger att, om Förmyndare treskas och ej vill räkenskap göra, förelägga honom viss dag vid vite, och detta stadgande, efter Ut* skottets tanka, är tillräckligt för det dermed åsyftade ändamål att, i hän* Lag Utskottets Betänkande N-'o 46. delse af försummad redovisningsskyldighet, kunna förmå Förmyndare att denna sin pligt uppfylla, anser Utskottet Förmyndare-befattningen ej böra, genom det af Motionairen i första punkten föresUgga bötes-ansvar, försvåras och anledningarne till obenägenhet för förmynderskaps emottagande dymedelst än vidare öka?. 2:0 den af Lagstiftaren åt Omyndiges närmaste fränder uppdragna rättighet, att fordra reda för Förmyndares förvaltning af Omyndiges egendom, är grundad, ej blott på den naturliga ömhet för Omyndiges bästa, hvilken hos nämnde fränder säkrast är att påräkna , utan ock på den möjliga fördel eller skada, som Förmynderskaps-förvaltningen kan fränderne tillskynda, samt den vårdnad, som af dessa motiver föranledes, efter Utskottets omdöme, utesluter behofvet af den i andra punkten af Motionairens förslag yrkade allmänna åklagare-rätt, till hvars utöfvande endast begäret efter åklagare-andelen i de iöreslagne böterne skulle uppmuntra, finner Utskottet sig destomindre böra fjåg-Uiikottets Betinkaridt N:o 46. förslagét i denna del understödja ; som en dylik åklagare-rätt är med Svenska lagarnes anda alldeles oförenlig, 3:0 Då Utskottet icke funnit den form för förmyndare-räknings upprättande, hvilken Motionairen i tredje punkten föreslagit, 1 någon målto ega företräde framför det redogörelsesätt, som i 1 af jj Cap. ArfdaBalken ä‘r föreskrifvet, saknar Utskottet anledning att ändring eller tillägg i detta Lagens stadgande lillg styrka, 4:0 Då Förmyndare, som vägrar att redogörelse afgifva, eller mot hvars förvaltning grundade anmärkningar förekomma, utan tvifvel kan af Domaren, i stöd af nu gällande
Nyttan och fördelen af en dylik föreskrift kunde ej eller blifva betydlig, åtminstone ej till den grad, att den kunde uppväga de olägenheter, som komme alt uppstå genom rubbning af på gammal sed grundade förhållanden i bandelslifvel; och då ve el ej kan dragas på mer än en person, dertill ett af flera personer bestående bolag är att hänföra; då föreskriften angående vexels minimi-belopp endast afser den inrikes vexelröielsen, deruti det ej vore lådligt medgifva en obegränsad frihet i denna del; d i den, som efter fullmakt utgifver ve el, är vexelutgifvare, hvadan hans underskrift är lilliäcklig, och då den handling, som ej blifvit upprättad i enlighet med föreskriflerne rörande ve el, ej eller är vexel, hvilket synes kunna antagas utan serskild bestämmelse, lära öfriga anmärkningarna ej eller förtjena vidare afseende; vid hvilket förhållande Utskottet vidblifver förslaget i denna del, under tillkännagifvande, alt Uskoltet destoinindre kan understöd ja hemstälioingen derom, att vexel ej må dragas pa samma ort, der den ulgifves, som gällande lag för inrikes vcxlar, härutinnan ej gör någon inskränkning, ntan att någon olägenhet, så vidt Ulskoltel bar sig bekant, deraf försports. ' 2 §•' Det bar väl blifvit anmärkt, afl denna f. borde sättas i sammanhang med den 26 §., och således n d fly Uas till densamma, så framt den sist - 4 Lag-Utskollets Utlåtande> N.-o 124. nämnda ej kunde uppflyttas ocli stallas såsom cn anmärkning under den nu ili agaställda, emedan den ej kan rätt fattas eller förklaras utan den förra; men enär den förevarande tillhör de bestämmelser, som röra formen för vexel' da den andra deremot angår godkännarens betalningsskyldighet, samt omförmälda §. ■§. derefter bl i f vit ordnade, anser Utskottet påyrkade omflyttningen icke kunna vidtagas utan rubbning af det i lagen följda system, samt frågan derom följaktligen böra förfalla.
Den kungliga sessionen egde rum i » lilla rikssalen », som utgjorde en af slottets sido byggnader; de amfiteatraliskt ordnade bänkraderna voro fullsatta med åskådare. Kleresiet satte sig till höger, adeln till venster om den i salens bakgrund uppresta tronen, tredje ståndet fick placera sig stående midt emot den. Då konungen med drottningen, prinsarne och ett lysande hoffölje inträdde, ljöd en enhällig bifallshelsning mot honom. Något förlägen i början, satte han sig ned på tronen och uppläste sitt tal, som i det hela var rätt intetsägande. » Mina herrar », började han, » denna af mitt hjerta så länge efterlängtade dag är ändtligen kommen, och jag ser mig nu omgifven af det folks representanter öfver hvilket jag gör mig en ära att herrska ». Hyckleriet i denna tirad undföll ingen af de närvarande, och Necker, som tidigast och kännbarast fått erfara, huru pass » efterlängtad » den dagen varit, måtte väl hafva känt sig stämd för ironi. Men sedan taltes ett uppriktigare språk, då regeringens stora pen-ningebehof först framlades till församlingens behjertande. Vidare klagades öfver oron i sinnena (liksom om ej hofvet sjelft framkallat den) och i afslutningorden förmanades till endrägt. Efter talets slut satte konungen hatten på sig. Enligt ceremonielet skulle adeln och kleresiet göra detsamma, men tredje ståndets medlemmar stå med blottade hufvuden. Men nu satte äfven tredje ståndets medlemmar hattarne på. Med harm reste sig de privilegierade för att tillrättavisa denna grufliga vanvördnad, och högtidslugnet kunde då på rätt betänkligt sätt hafva blifvit stördt. Men låtsande finna detför varmt i salen, tog konungen genast hatten af sig, och då följde aUa hans exempel. Derpå framträdde storsigillbevararen Barantin. Han böljade med ett vidlyftigt ordande om konungens välgernin-gar och goda uppsåt. Sedan vidrörde han på ett långt ifrån tillfredsställande sätt den vigtiga frågan om sättet for omröstningen.
Sedermera har, i öfverensstämmelse med hvad tid efter annan i nåder föreskrifvits, volontärvakans-fonden bekostat de i en del garnisonsorter inrättade korporalskolors förseende med deras förnödenheter, skjuts och traktamente för det befäl, som kommenderats att öfvervara examina vid dessa skolor, utgifterna för de år 1845 å Drott - — 180 långholm sammandragna instruktionskompanier samt rese-ersättning och aflöning för de ur indelta infanteri-regementena, till öfning oell under-officersexamens undergående vid Lifgardes-regementena till fot, år 1852 kommenderade volontärer. Då sålunda de från volontär-vakansfonden utgående kostnader, med undantag af de för korporalskolorna, hittills varit af helt och hållet tillfällig egenskap och ärligen till beloppet omvexlat, samt de framdeles förefallande utgifterna mäste, såsom under den förflutna tiden, vara beroende på den vidsträcktare eller inskränktare öfning, underbefälet ett år mot ett annat kan finnas behöfva, har Kollegium icke funnit skäl vara för handen att göra underdånig framställning om förräntning af medel, som städse bordt vara till Eders Kongl. jVlaj:ts nådiga disposition tillgängliga, än mindre att, i saknad af nådig föreskrift eller tillåtelse dertill, sjelf besluta om medlens utlånande; öfverlemnande Kollegium till Eders Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, huruvida någon utlåning af ifrågavarande medel hädanefter, mera än hittills, må af Kollegium företagas; hvarvid Kollegium icke bör lemna ohemäldt, att då, i följd af den förändring i stadgandena angående volontärers aflöning, som i sednare tider blifvit vidtagen, att nemligen års-aflöningen, i stället för att, i man af volontärens tjenstetid, efter månader beräknad, utgå, tillfaller volontären oafkortad, blott han är i tjenstgöring under mötestiden, större förmåner än ursprungligen varit påräknade blifvit volontären beredda, volontär-vakanserna numera med större lätthet kunna fyllas och besparingarne för vakanta nummer således till mindre belopp årligen komma att till fonden inflyta.
Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid föredragning af Bevillnings-utskottets den 4 dennes på bordet lagda memorial N:o 31, i anledning af riks-ståndens skiljakttga besluft angående beräkningen af tullmedlen och husbehofs-bränner i-medlen j bifölls Utskottets i afseende på tullmedlen afgifna yttrande, samt vidbief 678 Prot.-utdrag den 6 September 1848. Ridderskapet och Adeln sitt förut i afseende på beräkningeu af husbehofsbränneri-medlenj fattade beslut, hvarjemte den i fråga derom föreslagna voterings-propositionen godkändes. S. D. Föredrogs och bifölls Stats-iitskottets den 4 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 311, i anledning af väckte motioner om anvisande af årlig pension åt framlidne professoren, friherre Rerzelii efterlemnade enka. S. D. Foredrogos och lades till handlingarne förstärkta Stats-utskottets den 4 dennes på bordet lagde memorial: N:o 3i3, angående verkställd omröstning i anledning af riks-ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om befrielse för förre departements-cheferne i general-tullstyrelsen, presidenLen af Billbergh och kansli-rådet Valerius_, samt kamereraren, kammarrätts-rådet Winroth och kontrollören Middendorff från ådömdt ansvar i målet rörande den efter aflidne tullförvaltaren Finér yppade balans; samt N:o 3r4, angående verkställd omröstning öfver 2.'ne i Bevillningsutskottets utlåtande N:o 27 upptague voterings-propositioner.
Ridderskapet och Adeln fattar dess beslut i ett ämne, hvilket så tilisägandes rörande tvänne parters ratt, hvaraf den enas skäl ännu icke på minsta sätt blifvit utredde eller ens efterfrågade; och jag hoppas då saken en gång kommer i sin rätta dag, att den vackra synpunct hvarunder den nu blifvit framställd, möjeligen skall tåla någon rättelse; likasom jag håller före, att den jemnförelse med ved-exporten ifrån Finland , tom blifvit åberopad, icke är så noga berak. Ben 4 April. nåd, men deremot tages i öfvervägande, att i Finland utgör Skogen en verkelig Product, och ert verkeligt af Innevånarnes behof; I Blekingen åter, en knapp tillgång för Provincens egna tarfvor «— och emellan frihet i Spannmålshandel och frihet i Skogs-afsalu måste vara någon olikhet, då den förra årligen, den senare blott i mansåldrar kan åstadkommas, Herr Mannerstam, Johan.- Oeconomie-Utskottets Betänkande är efter min tanka grnndadt på så goda skäl , att jag icke föreställt mig att det skulle emotsägas.
I trappan vardt vår hjälte gripen och kritande hvit i syna. »Hårst någe stans ska du? Nu — om mor finge si dej, vore du evinneligen oklar; gud nådade dej.» Anna höll honom fast i den enda hängsle han hade och vände sitt magra ansikte åt alla håll för att se efter käringen, som också brukade hålla henne varm de stunder hon inte var upptagen af Jonas. De stodo på afsatsen midt i vinkeltrappan. Uppifrån ungdomsbädden hördes dunsar af slängda kuddar och gälla kvinnoskrik. »Har du varit la’ med dom Anna? Tror du jag törs gå dit och si på hur dem regerar ... tyst nu va’ det en som fick sej en i hufve’ jag ska’ bara edeligen titta litte vätte ...» Anna stod och funderade på sitt gamla. Hon hade kommit till den åldern att hon skulle raka upp i vädret och bli fullväxt på en vinter, och ingen kan tro huru mycket en sådan behöfver äta. Än så länge tänkte hon inte på fästman, utan endast på hur hon skulle ut och tjäna nästa år och ändtligen få äta sig mätt. Hittills hade det inte skett för ofta. »Jag är så hungrig, du Jonke, att så hungrig har jag aldri vari ... nej veamäg jag det har ...» »Alltid ska’ du då tänka på mat ...» »Och om du inte genast går hem och gör några kamsar och bär hit, så skall jag tala om för mamma hvad du gjort din onytting ... så sant jag här står ska’ jag inte ... det kan du ge dig den på!» Nå, inte för det Jonas ville, men han tordes inte annat. Hungrig var han själf och i väg bar det ... icke bara för den hungriga flickungens skull. Kams var godt. Det var lång väg att springa tillbaka, men så gick det också i flygande fläng. Ungarne sofvo så att det surrade i fällmakarestugan. Jonas gjorde upp eld, sedan klef han försiktigt uppför stegen till vinden, där mjölet stod. Ett tråg skulle han ha, det visste han. I ifvern hittade han inte något bättre än det stora baktråget — »det blir väl kams ändå». Näfverkonten med mjölet stod i en vrå. Här fanns grejer att göra med.
Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: Const.Utsk. har, under åberopande af 107 §:n Reg.Ftn, öfverlemna! de gjorda anmärkntna lill den åtgärd R. St., vid pröfning af de här förekommande omständigheter, finna Rikets väl kräfva. För min del får jag, hvad denna pröfning beträffar, tillstå att jag saknar tvänne vigtiga upplysningar, hvilka jag haft rätt alt fordra af Const.Utsk. Den ena upplysningen består deruti, att Utsk. ovillkorligen är förpligtadt enl. 107 §:n Reg.Fm att säga mig, om det anser att ledamöterne af Statsrådet icke iakttagit Rikets sannskyldiga nytta. Derom äger jag ovillkorlig rätt att af Utsk. erhålla upplysning, förr än jag öfver denna fråga voterar. Den andra upplysningen, som Utsk. hade bort meddela mig såsom ståndsledamot, är den omständigheten, mot hvilka ledamöter af Statsrådet, som 107 §:n är i fråga att tillämpas. Som ingendera af dessa båda bestämmelsei' i Utsk:s utlåtande innefattas, så kan jag för min enskilda del icke finna annat, an att detta betänk, tillkommit på sidan om grundlagen, och anhåller på sådan grund, att detsamma såsom grundlagsvidrigt måtte läggas till handlingarna. Hvad sjelfva hufvudfrågan beträffar, så ämnar jag ej nu inlåta mig deruti. Hade det varit fråga om huruvida R. St. ansett lämpligt, tjenligt och lagligt att låta platserna i Statsrådet stå obesatta, så hade jag kanske äfven fått yttra mig derom; men nu anser jag mig ej dertill berättigad, utan förnyar min anhållan, att Const.Utskts memor, såsom grundlagsvidrigt och såsom stridande mot 107 §:n Reg.Ftn, må blifva lagdt till handlingarna; derest man icke skulle förutsätta, att Const.Utsk. ej känt 107 §:n, hvilket ej är möjligt, såvida man erinrar sig, alt samme ledamöter under innevar. riksdag många gånger åberopat densamma, eller också, om Den 12 September f. m. raan skulle förutsätta, att Const.Utsk. ej funnit att Statsrådets ledamöter ej iakttagit
Dock må förutnämnde reglering af denna hufvudtitel icke lägga hinder i vägen för verkställandet af de beslut, Rikets nu församlade Ständer fattat i fråga om allmän förenkling af indelta räntorna och tionden eller deras i mer eller mindre mån skeende indragning till statsverket. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 20 Augusti 1851. ExpeditionsUtsko ttefts Förslag till und. Uppläst och godkändt lios Ridd. och Adeln den 18 Aug. 1851. Preste-Ståndet den 18 Borgare-Ståndet den 19 Bonde-Ståndet den 20 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående regleringen af utgifterna wider Riks-slalens Jemte hufvudtitel. (Stats-Utsk:s Uti. N:o 86 samt Mern. N:o 151 och Först. Stats-Utsk:s Mern. N;o 257.) S. A. K. Med anledning af hvad dels i E. K. M:ts till Rikets nu församlade Ständer aflåtna proposition om statsverkets tillstånd och behof blifvit i nåder föreslaget, i afseende å de under riks-statens femte hufvudtitel uppförda anslag, dels i detta ämne i öfrigt förekommit, hafva Rikets Ständer fattat och få nu i underdånighet anmäla följande beslut: Afönings-sta terna. l:o. Uti nu gällande riks-stat upptages å titeln materielen, med rubrik: ”Flottans underhåll och nybyggnad”, ett anslag af 606,497 R:dr 28 sk. Då den form, som hittills varit stadgad för denna hufvudlitels stat, lätteligen skulle kunna föranleda den åsigt, att förenämnde, till flottans nybyggnad och underhåll anslagna summa finge uteslutande begagnas till anskaffande och underhåll af krigsfartyg, förbättring af etablissementer och förstärkning af sådana förråder, som för krigs-materieien behöfdes, men så icke vore förhållandet, enär under detta anslag funnes upptagna följande utgifts-poster, nemligen: 398 Expeditions-Utskoltets Förslag till und.
Sednare delen af Hr von Hartmansdorffs yttrande har varit ett skämt, och jag vill derföre icke inlåta mig i något svaromål derå, enär jag med min motion haft fullt allvar; men jag begagnar upplysningen, alt hela dea affär, Staten gör på tidningsstäinpiingen, är 9 h 10,000 r:dr, för att, i anledning deraf, förklara, att jag anser den princip, jag sökt etablera, vara 10 gånger mera värd. Hr Hjerta, Lars: Det var, som jag vill minnas, sent örn aftonen i föregående plenum, sedan större delen af R. o. Ad:s ledamöter allägsnat sig, som Gr. Frölich väckte sin motion; och det är af denna anledn. jag får påminna, att jag då afstyrkte densamma, emedan jag anser denna stämpelafgift billig och som ersättning någorlunda motsvarande den skjutskostnad, dessa tidningar draga. Utan alt uppehålla mig vid den jemförelse, som en talare gjort mellan hvad dessa tidningar skulle kosta, om de betalades efter brefporto-tariffen och lod tal, vill jag blott erinra, att jag icke tror, att denna jemförelse kan tagas till grund riu; ty 100 Den ii Mars e, m. innan stämpelafgiften vidtogs, åtnjöto tidningar långt större moderation i postporto, än bref i allmänhet, och efter den lag som gäller i Norrige, i afseende å moderationen i porto för tidningars afsändande, blir priset billigare för abonnenterne, än det som äger rum här, när man nemi. tager i betraktande, så väl postförvaltare-arfvodet, som stämpel-afgiften och den särskilda rabatt, som en tidnings-redacteur här betalar ur sin egen cassa till commissionärerna vid postcontoret. Hvad i öfrigt blifvit yttradt, vill jag förbigå, endast tilläggande, att det fägnar mig, att en värd ledamot, som förut i egenskap af väktare öfver tryckfriheten visat, i afseende på dessa medel till kunskapers spridande, ett nit, hvars egenskap är R. o.