Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
MissgerningsBalkens 6 Cap. Skol-lagen åter bjuder, såsom nyss anfördes, att de brottslige, utom ansvaret efter allmän Lag, böra från Läroverket förvisas. Skulle de nu, enligt allmän lag, mista lifvet, vore vål föreskriften om deras förvisande tämligen öfverflödig. Det år ej svårt att i Missgerningshalken finna det Lagrum, hvarefter ifrågavarande förbrytelser böra straffas. I 5:te Sect. Cap 2, §. y år ej, såsom Hr Hammarsköld påstått, bestämdt sagdt, att Secreteraren vid Skolverkens Revision skall med lön förses. Frågan derom år öfverlåten åt Konungens pröfning, Då Secreterare!! blott hvart tre^ dje år åger egentlig sysselsättning, måtte beständig lön för honom icke komma i fråga. Men att hans betydliga arbete vid hvarje Revisionsförråttning med arfvode eller gratification vedergålles, lärer Herr Hammarsköld icke finna obilligt. En liten Historia om Skolordningens uppkomst utgör slutet af Herr Hammarskölds anförande. Vid denna Historia måste jag särskilt uppehålla mig, emedan, enligt hvad jag kunnat finna, hvarje deri meddelad uppgift år mer eller mindre felaktig. Anmärkningen att UppfostringsComiftéens Den i Martii. Ledamöter först företogo sig alt reglera SkolStatens aflöning, år en af de anachronismer, som utmärka vissa af vår samtids häfdatecknare. En förbättrad organisation af Elementar-Låroverken utgjorde det första ämnet för den Comités omtanka, af hvilken, SkulOrdningen är utarbetad. Comitén liade långe varit sysselsatt med förberedande åtgärder i detta afseende, innan dess första förslag till en förbättrad Skolordning år 1817 den 8 April till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnades. Förslaget till en luterims-löne-reglering för Skolor och Gymnasier blef nästan vid samma tid, nemligen den 19 Mars sistnämnde år, Konungen underståldt.
Sedan Protocollet nu blifvit uppläst, öfverlemna! jag åt Högloflig^ Ridderskapet och Adeln att behjerta ämnets vigtTill min i berörde Protokoll förekommande granskning af den föreslagna redactionen, har jag ingen ting att tillägga. __ Man hvad det beträf-' får, att flere Ledamöter då yttrade sig öfver ämnet; kan det så mycket mindre hindra samtlig* yttranden att anses för Ståndets gemensamma tan/ca, sorn alla dessa yttranden egenteligen blott rörde serskilta delsr af Redactionen. Grefve Mörner: Sedan vi nu hört uppläsas de åtskilliga anmärkningar som till Constitutions* Utskottet blifvit remitterade hemställer jag, om det icke var i den mening, att äfven de andre Ståndan skulle återförvisa förslaget, och jemkning utan svårighat kunna ernås, sorn Ridderskapet och Adeln biföll, att alla dessa nu uppläste serskilta tankar finge till Consti utionsUtskottet afgå såsom Adelns gemensamma beslut. Men då de öfrige RiksStånden nu bifallit redactionen, och ingen ändring af deras beslut bör kunna förväntas, frågar jag billigt, om de här gjorde anmärkningar äro af den vigt, att de böra gå tili Nämnd, och om det är att förmod», att de 3 Ståndens beslut genom denna utväg skulle blifva upphäft. Jag tror det åt - 566 Den 11 Junii f. ni. minstone icke, och tillstyrker således för min del, att Ridderskapet och Adeln måtte godkänna Utskottets redaction, för att blifva hvilande till näita Riksdag. Grefve von Lantingshausen, Albrect: Då ingen mera än Herr Cederschjöld gjort anmärkningar emot Utskottets förslag, anhåller jag om proposition till utrönande, huruvida Ridderskapet och Adeln instämmer med honom. Jag tror att pluraliteten icke är af samma tanka som han. Herr Cederschjöld: Jag ärnar ej vid detta tillfälle begagna min rätt att yrka votering: utan öfverlemnar åt Ers Excellence att af Ståndets svar på den blifvande propositionen bedömma pluralitetens tanka.
Antaget att en arbetsgifvare söker en lärarinna för sina barn och fordrar af henne fullgoda lärarinnekunskaper i svenska äninen och frtimmande sprak, jemte förmiga att undervisa i musik, samt tillika af henne hegnr, att hon skall biträda med husliga sysslor, d i hon icke iir upptagen af sina Urinne-iligganden - hnnr my&lt;Rct h o p lon bör han d8 erbjuda henne; jemfordt med den Iön han bcta / ar ~talhi~ngcn, som uhdar hans hästar? O. S. A. Hvarjehanda i qvinnofrAgan. Sverige. Idun Vt ILLCJSTREPÅD MTI D N! REDAKTÖR UTGIFNINGSDAGAR: PRENUMERATIONSPRIS PR Å R: IDUN KR. 5: - IDUNS MODETIDN. MED PLANSCHER OCH HANDARB. » 5: - IDUNS MODETID. UTAN PL. LÖSNUMMERPRIS: 8 ÖRE. PÅ SVENSK REDAKTIONSSEKR. : nämnda talrika från dragna af därtill skygga för en dresserade För ny Den s o m ej kejsarens jaktvagn de jaktvagnar, hästar, Då den i skogar. tvåsitsiga skotten. särskild afser n u n ä r m a s t lummiga låga ANTAGAS ÖFVER HELA LANDET PÅ ALLDELES SÄRSKILDT FÖRMÄNL. VILLKOR. rådjursstammen herresätenas verkställes KOMMISSIONARER O C H EXPEDITION: KLARA S. KYRKOGATA 1 6, I T R STOCKHOLM, IDUNS KUNGL. HOFBOKTRYCKERI. N O R D L I N G ALLM. Den KEJSAR WILHELM JAKTSTRÅT. räkning beställts från Tyskland. ha afskräckt h o n o m.
Den r4 November got tjenligare, an de af Herr Kongs. Secreterare» Hare föreslagne Länebesparingar, tiis en amortissements Fond för StatsWerkets ftuld, desin loin är ej har frägan, att af någon taga hwad han innehaftver. Frägan ar blott am besparing till Kronan af ett ärs Lön wid inträffande varancé genom dödsfall eller afsked: och att efterträdare icke genast sa tillträda sin Lön. ar förut en icke omanlig sak i rvärt land, som exemplet med alla Prästsysilor bewittnar. För öfrigt ar misierligen min ranka icke att detta project skulle fä en ^villkorlig utsträckning: Jag tror wisit, att Embeten ochSysilor giftvas som icke kunna stä vacante, och derföre, skull: jag ödmjukeligen hemställa, om det ej kunde Kgl. Majit i underdånighet uppdragas, att efter sig förkeende omständigheter pröfwa, om och när ett i srägawaran, de vacant Embete kan skötas, sa att det allmänna deraf icke lider, och endast i sädant fall kunna de det samma ätföljande inkomster för ett är lill Staten indragas. Friherre Ollerström, ^sacok,; Det förhäller sig wrsierllgen såsom Herr von 8cs>u1t2enk>eim behagar yttra, att det icke är »manligt akt Presterskapets löner icke genast tillfalla de personer som blifrvit till Man utnämnde. Men i afseende pä andra tjenstemän och i allmänhet sämre lönke more detta aldeles nytt, och ester min öfwer ynelle obilligt. Jag instämmer derföre till alla delar med Amiralen Friherre Ollorliröm, och tror, att tjenst och Lön aro moftwarande willor af ett Contract, samt att när Emten ei uppfyller sikt »vilkor, kan den samma ej eller wänta dugliga tjensteman.
Bör h!r arje Läntagare uti Riksens Ständers Banque för Rikrgälds-Contoircts räkning insatta det Capual han will läng-fwa Staten, och som icke får unde, stiga lovide RiksdBanco, derefter uppwisa Banco-Attcstcn öfwer det insane Lnne-Lapitalct uti Stats-Contoirct och sjelf eller genom dertill oefullmägtigadt Laga ombud, i den derstädes öppnade Lane.'Bok enligt Formulairet illir. ^ , införa sitt namn jemte summan, hwilken antecknas af den dertill förordnade person uti den Quittence-Bok Längifwarcn der erhåller och som bör wara genomdragen samt med Stats-Coritoirets Sigill ftzrfcdd. 2:0. Derefter inställer sig Längif,raren uti RiksgätdS-Contoiret och uppwisar där Quittcnce-Boken jemte Banco, Attesten, hwilkcn dnr aflemnas, dä pä enahanda sätt som uti Stats-Contoiret anteckning och inflrifning sier sä wat uti den oppunda Läne-Boken hwilken sednare Län - gifwaren derefter till sig tager och behäller. Ästundar en Langifware att Transportera antingen leta elter någon del af sitt Capital dock icke under jemna A^tal öfwer hwarje hundrade pä nägon annan, bör cn sadan öfwerlätelse först ffc uti StatS-Contoiret, pä det satt att öfcherlätaren pä sin räkning sjelf eger genom befullmägtigadt ombud pä sin egen räkning i Läne-Boken asstrifwer det Transporterade Capitalet ä den insatte Lane-Summan, hwilken äfwen af behörig person uti Stats-Contoirck i Ouittence-Boken antecknas.
Finland, och de som qwarblifwa ingä i Swensika Regementen, H hwarföre ej nägon summa för deras underhäll blifwit här uptagen. Slockholm den 5 Nowember 1809. O. ^cllsrcreutr. General Lieut. och Konungens Tjenstgörande General Adjutant för Armsen. Likalydande med Ongmalet betygar 14. k^Zäelius Högloft. StatS-Utsikoctets Secreterare. Litt. Den 7 December. ;oz Litr. C. Project lill'Exp-clauce löner förde Officerare, llnd r Dsficerare och Civile Betjente as f. d. Fin» fia Armeen, svin nu befinna sig i Swerige. Miliraire Staten. Specie —- ; Ölwerstar u 800 R:d . 4,000 l Ofwerste Lieutenant HOO 8 Premier Majorer och Tygmästm re n ZZ8z R:d . 4 2,666 32 22 Second Majorer Capikainer och Iiyttmastare n 250 R:d . s,;oo z Regements Qvartermästare ä 200 R:d 602 64 Subaltern Officerare löner u ioo R:d . 6,400 46 D:o » med extra eller Un der-Officers löner ä 7; R:d » 3,4 50 60 Under-Officerare a 75 R:d 4,500 — —- 27,616: Z2. — Civile Staten.
Nio 477, angående Statsverkets inkomster för 1830 oell följande är, särskildt upplagil beslutet om berörde algi fl.s upphörande, hvilket dock icke sked, utan befmnes nämnde skrifvelse endast summariskt omförmäla beloppet, hvartill Statsverkets inkomster, nied undantag af allmänna bevillningen, beräknats: hvaremot den då uppgjorda Riks-stalen ulvisar, alt kalkugns-afgiflen blifvit derifrån utesluten. Med afseende å hvad sålunda i ärendet förekommit, hafva Rikets Ständer beslulit, att den s. k. kalkugns-afgiflen från och med nästkommande stalsreglerings-period må upphöra, med iakttagande af att den de skattskyldiga derigenom förunnade skalteminskning i stället alses vid deras taxerande till bevillning. Delta beslut få Rikets Ständer i underdånighet anmäla och framhärda etc. Stockholm den 25 Januari 1860. Expeditions-Utskottets Förslug lill underd, Skrifvelse, N:o /S. 35 IV: o IS. Uppläst och godkändl hos Ridd. och Adeln den 21 Jan. 1860. Preste-Slnndet den 21 llorgare-Sländet den 25 Bonde-Ståndet den 25 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Majtts nådiga Proposition, angående anslag till fullbordande af det invid hufvudstaden uppförda hospital för sinnes-sjuhas värd. (Stats-Utskts Utlåtande N:o 26.) S. A. K. Al' E. K.
Jag tror derföre, alt delta morn. borde, i full konseqvens med Hr Brauuerhjelms förslag, utgå och det sista mom. i 36:te §:n af den gamla förfallen i stället inflyta, hvilket mom. lyder som följer: ”Vid dessa tillfällen få reseoch traktaments-penningar icke af förseglare beräknas.” Detta har afseende på bränvinsbrännings-redskapsförsegling, för hvilken åtgärd afgiften, beräknad efter pannerymden, är så högt tilltagen, att någon reseersättning icke är behöflig. Hr Hjärne: I fråga om sista mom. i denna § förenar jag mig med Frih. Raab. Detta mom. tillkom af den anledn., den värde Frilen redan omförmält, eller derföre att, sedan man beslutat, alt serskild distillering skulle få ega rum äfven på landet, man ansåg det vara billigt, alt förseglaren, som ofta måst göra längre resor, erhölle skjutsoch dagtraktamente. Men då numera sådan försegling ej ifrågakomraer annorstädes än i stad, så anser äfven jag det vara öfverflödigt, att gifva denna ersättning för en åtgärd, sorn är förenad med så ringa besvär, som den ifrågavande. Gr. Mörner, Axel: Då 4:de mom. af denna § har följande lydelse: ”1 stad läte Magistraten ombesörja förseglingen,” vill det synas mig såsom skulle några serskildta resor för verkställande af ifrågavande åtgärd icke ifrågakomma, hvarföre jag hemställer till Frih. von Kraemer, huruvida han icke ville medgifva det sista mom:s uteslutande. Frih. von Kraemer: Sedan min upmärksamhet blifvit fästad på innehållet af §:ns 4:de morn., har jag intet emot uteslutandet af det sista mom. Hr Braunerhjelm: Då, på sätt Frih. Raab anmärkt, några serskildta dislilleringsverk å landet icke skola, enl. R. o. Ad:'s beslut, finnas, afstår jag från mitt förra yrkande i afseende å sista mom. och medgifver detsammas utgående. 9 H. 21 322 Den 15 Juli e. m.
Vidkommande yrkandet, att de uti 74 och 75 §§ al 1844—1845 årens reglemente intagne föreskrifter, angående pröfning af den för lån erbjudne säkerhet, böra bibehållas, så enär någon olägenhet icke försports af de i delta ämne vid sista riksdagen meddelade föreskrifter, har Utskottet funnit någon förändring, hvarom någon motion ej eller blifvit väckt, icke i den då stadgade ordningen böra ifrågakomma. Hvad i öfrigt blifvit erinradt, anser Utskottet icke påkalla något bemötande, utan får Utskottet, enär merberörde betänkande blifvit af 2:ne Riks-Ständ godkändt, detsamma vidblifva. Stockholm den 25 Aug. 1851. Hill. litt H. St. Alik. lill Exp.-Utsk. d. 25 Augusti 1851, lil. 1 o. m. Memorial, med förslag till de 2:ne sisla afdelning ar ne af reglementet för Riksgälds-kontoret.
Uti alla de saker, som komma till eder ifrån edra bröder, som bo i sina städer, emellan blod och blod, emellan lag och bud, emellan seder och rätter, skolen I undervisa dem, att de icke förbryta sig emot Herran, och en vrede må komma öfver eder, och edra bröder; görer alltså, så varden I icke brottslige. Si, Amaria Presten är öfverste öfver eder i alla Herrans saker; så är Sebadia, Ismaels son, Förste i Juda hus, i alla Konungssaker; så hafven I ämbetsmän Leviterna för eder. Varer tröste, och görer så, och Herren varder blifvandes med dem goda. Derefter kommo Moabs barn, Ammons barn, och med dem de af Ammonim, till att strida emot Josaphat. Och man kom, och bådade det Josaphat, och sade: Emot dig kommer ett mägta stort tal ifrå hinsidon hafvet, af Syrien, och si, de äro i HazezonThamar, det är EnGedi. Men Josaphat fruktade sig, och ställde sitt ansigte till att söka Herran, och lät utropa en fasto i hela Juda. Och Juda kom tillhopa, till att söka Herran; kommo ock utaf alla Juda städer till att söka Herran. Och Josaphat trädde in i menigheten af Juda och Jerusalem, uti Herrans hus inför nya gården; Och sade: Herre, våra fäders Gud, äst icke du Gud i himmelen, och råder öfver all Hedningarnas rike? Och i dine hand är kraft och magt, och ingen är, som emot dig stå kan. Hafver du, vår Gud, icke fördrifvit detta lands inbyggare för dino folke Israel, och hafver gifvit det Abrahams dins väns säd till evig tid; Så att de hafva bott deruti, och byggt dig derinne till ditt Namn en helgedom, och sagt: Om något ondt, svärd, straff, pestilentie, eller hård tid öfver oss komme, skulle vi stå för detta hus inför dig; förty ditt Namn är i desso huse; och ropa till dig i våra nöd, så ville du höra dertill och hjelpa?
Under åberopande af berörde, utaf Banco-Utskottet vid sistlidne Riksdag anförde skäl för utgifvande af Bankens sedlar å 16, 12 och 8 skillingar, och då, på sätt Banco-Fullmägtige förmält, indragningen af dessa sedlar skulle erfordra ett större belopp af metallisk valuta, än Banken, under nuvarande förhållanden, dertill lämpligen kan afse, finner Utskottet sig böra hos Rikets Ständer hemställa, att sedlar ä smärre valörer, äo Bankens nuvarande sedlar å 32 skillingar, må intill nästkommande Riksdag förfärdigas och från Banken utgifvas; förbehållande sig likväl Utskottet, att, sedan sig visat, huruvida ett af Utskottet föreslaget förändradt myntsystem varder af Rikets Ständer antaget, få afgifva förslag, i afseende, på ifrågavarande sedlars valörer, äfvensom angående deras beskaffenhet, form och utseende. Stockholm den 19 September 1844. Reservationer af Herr Friherre Stjernstedt, Jac. Theod..: ”Mot Utskottets tillstyrkan, att Banken framgent må utgifva sedlar å valeurer, understigande 1 R:dr R:gs, får jag anmäla min reservation. Jag anser, att om äfven Bankens närvarande ringa silfverförråd kunde synas lemna något skäl för fortsatt utgifning af dessa sedlar, så bord'* dock detta förhållande icke hindra Utskottet att föreslå en viss bestämd tidpunkt, då all vidare sådan utgifning komme att upphöra;” samt af Herr Bråkenhjelm, P. R., som instämt i denna reservation, med tillägg, att det förakt för en trasig och smutsig skillingssedel, som i den mindre rörelsen så ofta varseblifves, ej kunde annat än menligt inverka på den fattiges hushållning; åberopande Herr Bråkenhjelm hvad i detta afseende blifvit af Herr Prosten Anjou anfördt. Bik. till R. St. S Håft. STOCKHOLM, TRYCKT nos W. F. Banco Utskottets MemorialW.-o 1J. i N:o 17.
Herr Talmannen yttrade: r'Då Rikets Ständer vid denna riksdag dels beslutat alt all bränvinstillverkning skall ega rum under offentlig kontroll, och dels, efl r votering i Förstärkt Bevillnings-Utskolt, bestämt den afgift, som för hvarje tillverkad kanna bränvin skall erläggas; men den af enskild motionär sedermera gjorda framställning, hvarom ifrågavarande Utlåtande handlar, afser bränvins tillverkande i annan ordning, än den, som af Rikets Ständer redan är i antydda hänseendet fastställd, samt frågan härom i del skick den förekommit, enligt mill omdöme, icke kan, emot stadgandena i 71 § Regerings-form en och 75 § Riksdags-ordningeu, vid förevarande riksdag lill vidare pröfning upptagas; så anser jag mig på dessa grunder förpligtad, att proposition å Utlåtandet vägra; I följd hvaraf jag får äran hemställa, huruvida Högtärade Ståndet, med godkännande af denna åsigt, behagade lägga Utlåtandet till handlingarne. Med godkännande af denna propositions-vägran, lade Ståndet omförmälda Betänkande N:o 19, till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Expedilions-Utskoltels Memoria! N:o 15, i anledning af Ilögvördiga Presle-Ståndels ålerremiss af Expeditions-Ulskottets förslag N:o 157, till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående anställande af jemförelse emellan Svenska och Engelska för Statens jernhanor inköpta jernvägs-skenor. Med ogillande af Utskottets förfaringssätt, lade Ståndet Memorialet till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo och godkändes Banko-Utskottets Memorial N:o 45, angående föreskrifterna i 7:de Artikeln af Banko-reglementet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Banko-Utskoltels Utlåtande N:o 46, i anledning af f. d. Komereraren A. W. Wässlröms och f. d. Bokhållaren A. Ivöhlers ansökningar om pensions-lillökningar. S. I).
Om detta skulle hafva skett år 1833, d. v. s. om en Regitschef fått 3600 Ridr biko, en Öfverstelöjtnant 1800, en andre Major 1200, en tredje Major 1000, en Kapten 800 Ridr biko o. s. v. och dessa siffror qvarstått oförändrade, skulle ovillkorligen, med anledning af det kända förhållande! att en Kompanichef med familj icke kan lefva på 800 Ridr, följden hafva blifvit den, att vid första Riksdagen efter 1833 den klagan skulle hafva försports inom den indelta Arméen att »vi kunna icke berga ossi, en löneförhöjning är nödvändig, och Regeringen skulle hafva nödgats gå in till R. St. med förslag i detta ämne. Hade man då icke kunnat göra denna uppoffring, hvilken hittills icke varit behöflig, emedan lönerne ökat sig sjelfva, dä hade säkerligen handt att många af våra kanske mest aktade militärer kommit i en sådan ställning att 18 § Riksd.-Ordn. hindrat dem från att deltaga i dessa öfverläggningar. Detta är icke taget ur luften; jag kan med arilhmetik bevisa, alt så skulle varit fallet med mig och kanske med många andra. Deremot skulle den vinst, som nu tillfallit oss, hafva stannat hos tillfälliga arrende-spekulanter, hvilka öfvertagit våra boställen. Det fins icke något antagligt skäl att förmoda att Kronans ombud år 1833 skulle hafva kunnat betinga högre arrende för boställena, än det pris hvartill de då uppskattades eller möjligen något derutöfver. Jag har under denna tiderymd innehaft 2:ne större boställen; båda har jag upbringat till fördubblad förmåga att gifva reveny, och som jag icke har någon anledning, att tro det jag i delta fall skulle utgöra något undantag från flertalet af Militärbefälet, tager jag för alldeles gifvet, att förhållandet med deras boställen varit alldeles detsamma.
Rosen, revisioi~sselrreterar H. Rolitlieb; styelses~qplec~ntn. : professor H. Gylden fröken Ckam Montelins; ~et; jS.or~. ': expeclition.scl~efen E. von, der Lancken, fi: öBen Ingeborg El.fving, gïossliai~cllareii BI. Ahrenberg (rilcsclczgsmm fkån Göteborg). ' ' ' T1 ?-,. Uiicterteclriiade, som utsetts att gra~islca 1894 Brs r&amp;ke~lskaper för de under Fredrilca-13rerner-Fö~b~1iiclets vhrcl o ~ l i in.- seende stående fonder! f&amp;, efter vei: kstalki granslaiiig af desamina, claröfver afgifva föl. ande berättelse: *) Drnguing idetta lotteri 5gde riiiu iiiför Not: ~riiis Piibliciis i NNyköping och inkoiiisteii. ?.f lot~tförsiiljniqgeii appgick till, 3,943 kr. A l l m ä n n a Stipendiefonden. Ckedit. Beliållning från hr 1893. . kr. Inbetalning af ombiiileii ... D (+ifvor af 3öknarna Pahlstedt och Rergnmn. Kantor Bidrag till förvaltni~igskostnaden frhi donationsfon den ;. Afbetalning förlagslin kr. 1,000: - Räntor . 30: - Utgifter för insamlingen (stipendiekomiteii .; l .WO: - D: o för lokalkonutéers orhctnde i laiidsorteii » 300: - Utbetald lifranta.
Hvad åter angår den satsen , att redan ali nödig garanti finnes deruti, att sockennämnden eger pröfva de gjorda anbuden och förkasta dem, om de befinnas för låga, så har erfarenheten Visat, att på de flesta ställen å landet betalas endast minimum. Slutl. har Gr. Mörner trott sig spåra en hemlig afsigt att utrota all bränvinsulskänkning; men någon sådan afsigt förefinnes ingalunda, utan man önskar endast åstadkomma jemnhet och rättvisa i beskattningen, så att utskänkningsställena å landet ej må komma ifrån försäljningsskatten för vida bättre pris än R. St. vid lagens antagande afsett. Gr. Mörner: Jag tror att resultatet blir ej aldeles sådant, som den siste värde talaren framställt det. Först 3 veckor efter Maj månads utgång skall nemi. sockenstämmoprolrt vara insändt till Landshöfdingen, som sedan skall deröfver höra Kronofogden, fatta sitt beslut och meddela detsamma till allmänhetens kännedom. Innan alla dessa åtgärder hinna vidtagas, äro säkerl. taxeringskomitéens sammanträden för året slutade. Genom det ifrågasatta systemets tillämpning tror jag dessutom man skulle komma till något vida sämre, än det nuv:de förh:det. Det kunde nemi. hända att en eller annan protegé finge sig af komitcen utskänkningsrälten uplåteu; och om sockennämnden sålunda funnit sig böra antaga ett gjordt anbud, är det väl föga att antaga, det taxeringskomitéen, som vanl. till stor del utgöres af samma personer som sockennämnden, skulle förfara strängare än denna. Hvad åter beträffar pröfningskomitén, så lärer den väl icke kunna mycket vid saken åtgöra, ty dertill inträffa dess sammanträden aldeles för sent. Jag fortfar i mitt förra yrkande. Hr Hjärne: Jag tror det vara en ganska god och nyttig sak att nu förändra författmn i det angifna syftet, och så mycket rättvisare som gästgifverierna redan äro underkastade beskattning af taxeringskomitén. Man har sagt, att densamma skulle blifva alltför mycket och orättvist updrifven, men så tror jag ej är fallet. Man behöfver blott se till huru förh:det är nu, i jemförelse med hvad det var för några år sedan.
Om ej ett sådant, anslag finnes till de gifna beholven för hela consulad-verket och de mångfalldiga utgifter för fredsverket, som tillhöra handels-och sjöfartsfonden, så skulle detta kunna lända till en oersättlig skada för Riket; och om det fallit ett Stånd in att borttaga hvarje anslag eller proc.-beräkning lill handelsfonden, så skulle det förstärkta StalsUtsk., vid anställd votering deröfver, väl kunnat skänka de handlande en stor gåfva, men också alldeles binda händerna på Regeringen. Det är på denna grund jag anser att 3 Stånds afgörande i denna fråga äfven är R. St:s fasta och oryggliga beslut. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det R. o. Ad. torde finna, att den delen af 2:dra punkten, hvarom yttrandet började sidan 5 och angick sättet för afgiftens levererande, icke å R. o. Ad:s sida erfordrade annan åtgärd, än att läggas till handlingarna. Ropades ja. Hvad den öfriga delen afUtskrs yttrande öfver 2 punkten angick eller öfver frågan om afgiftens belopp, så fann R. o. Ad. den böra till Utsk. återremitteras. Hr Munck af Rosenschöld: Jag har anmärkt, att både uti föregående punkt och i den nu under öfverläggning varande har icke propos. i enlighet med 56 §:n Reg.- F Ånyo föredrogs StalsUtsk:s den i4 och 28 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 4^7> i anledn. af återremiss å mern. N:o 428. R. o. Ad. fann detta mål böra punktvis föredragas. Hr Rosenblad, Bernh.: Jag skulle visserligen önskat att Utsk. hade låtit sina ord falla litet klarare och tydligare, men dä jag tror mig böra uppfatta dem så, att förbehåll derigenom är gjordt för alla de händelser, der Ståndet fattat sitt Den 3o April e. m. 485 beslut, så anser jnq mig för denna händelse icke behöfva ali begära återremiss. U1 sk:s yttrande i r punkten blef af R. o. Ad. godkändt. 2 punkten. Hr Rosenblad: