Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts Proposition af Rikets Ständer antages, kommer den såmedelst beslutade lagförändringen, att, genom utfärdande allmän Förordning, kungöras, dervid, såsom en följd af samma förändring, till förtydligande af 2 § i 17 Cap. Handels-Balken, jemväl bör förklaras, att hvad detta lagrum innehåller om faddergåfva, som är förvandlad och ej i behåll, icke må lämpas till den händelse, då omyndig för sådan faddergåfva eger fordran bos föräldrar eller förmyndare, i hvilket fall, efter hvad ofvanför om omyndigs fordran i allmänhet är sagdt, skall förfaras; men på det öfverförmyndare och andre vederbörande må ega erforderligt rådrum att vidtaga de försigtighetsmått, sorn, med anled ning af denna lagförändring, kunna anses nödiga, bör den dock icke blifva gällande i dé concurseller förmonsrätts-tvister, som bos vederbörande embetsverk redan äro eller göras anhängige under loppet af första året, efter det den nya Författningen blifvit kungjord.” b) Johan Persson från Upsala Län, och c) Petter Persson från Södra Möre i Calmar län, hvilka, under åberopande af de skäl, som å förra Riksdagen blifvit framlagda emot bibehållande af de tysta förmonsrätterne, ansett dessas upphörande vara högt 6 Lag-Utskottets Betänkande, N:o 81. af behofvet påkallaclt och nu böra beslutas, dock med iagttagande deraf, att de omyndige blefvo emot förluster betryggade. Den förre motionären har trott, att Förmyndare-Kamrar skulle uppfylla ändamålet; hvaremot Petter Persson funnit det vara tillräckligt, att stadganden meddelas om tillbörlig uppsigt å förmyndares förvaltning af omyndiges medel, samt hänvisat till ett, efter sista Riksdag, af Comiteen för åtgärders vidtagande i afseende på nya lagförslaget, afgifvet utlåtande i ämnet.
I anledn. af den siste värde talarens yttrande, får jag nämna, att, om än PresleSt:s ledamöter inom Utsk. tillstyrkt betänk., pluraliteteten likväl inom samma Stånd varit af annan åsigt, enär de afslagit betänk., och med all aktning för de medlemmar, som deltagit i Utsk:s beslut, fäster jag för min del mera afseende på Ståndets i detta hänseende uttalade åsigter. Hvad åter angår frågan, att presterne inom församlingarne skola vaka öfver religionsundervisningen i allmänhet, så lemnar jag denna anmärkn. i sitt värde. Jag tror likväl att der religionsläraren icke deltager i undervisningen i skolorne sä vakar han icke med den ifver och det nit, som om han lemnade undervisning i skolan. Hans medverkan blir då helt annorlunda än om han sjelf meddelar undervisningen. Då jag hört just de talare, hvilka yttrat sig för betänk. påstå, att folkundervisningen bör vara byggd på religiös grund, och då jag har den öfvertygelse, att presten inom församlingen äfven bör deltaga i religionsundervisningen inom skolan, kan jag icke inse, hvarföre R. St. skulle vilja absolut hindra prester, att jemväl vara folkskolelärare. Hr Rääf, Leonh. Fredr.: Instämmande i Gr. Sparres sednaste yttrande, får jag förklara, det jag anser intet angelägnare, än att befrämja religionsundervisningen och att, enl. min åsigt, endast denna bör i skolan lemnäs. All annan undervisning är öfverflödig och måhända skadlig. Att skollärare kunna åstadkomma denna undervisning lika väl som en prestman, derom lärer väl icke skäligen någon tvist kunna uppstå, ty icke kan man med något skäl föreställa sig, att en prestman, som utom skolan har så många olika befattningar inom församlingarna, skall kunna med vederbörligt nit vaka öfver religionsundervisningen uti skolan. Inom det pastorat jag bor, har man likväl åt adjunkten inom församlingen uppdragit lärarebefattningen i skolan, hvilket hitintills fortgått, utan att någon klagan deröfver försports, men sådant kau icke utan olägenhet för skolan ske inom de församlingar, der adjunkten jemväl skall sköta hela pastoralvården.
St. egna åt detta vigtiga ärende all deras omsorg, för att kunna motsvara deras dyra kall, i den stund de häröfver besluta. Hvarföre skall Sverige längre dröja med att begagna sig af de fördelar, fondsystemet innebär, då äfven dess motståndare tillerkänna detsamma en kraft, som till sina verkningar vida öfverstiger krutets och ångans, och medgifva dess fördelaktiga användande till allmänt nyttiga företag. Motionstiden ändas nu, utan att något tillfredsställande förslag rörande creditsystemets reglerande blifvit synligt (så framt ej i dag någon motion derom blifvit gjord, som är mig obekant), ulan endast anvisningar lemnade på enskilda hypotheksföreningar och privatbanker, hvilka anvisningar cj äro igo Den i Mars e. m. tillfyllestgörande, ehuru mycket än vissa ititeressen bemöda sig att derom öfvertyga oss. Med erkännande af min bristande förmåga att tillfyllest utveckla detta djupt ingripande ämne, finner jag mig föranlåten vördsamt föreslå inrättandet af en allmän Hy po t he k s för e n i n g, hvartill grunddragen finnas uppgifna i FinanceGommilte'ens betänkande af år 1823. På de deruti utstakade grunder anhåller jag, att BancoUtsk. må anmodas utarbeta ett förslag till creditr örelsens reglerande, äfven innefattande bestämda värderingsgrunder och det, som till inteckningsväsendet hörer. Tillika får jag fästa uppmärksamheten på nödvändigheten att afskaffa de nu löpande reverserna, ställda till innehafvaren, hvilka förorsaka mycket vingleri och oändligt mycket ondt. Jag anhåller vördsamt, att denna motion blifver remitterad till BancoUtskottet. Lades på bordet. Ex. Hr Gr. o. Landtm, uppropade Hr Gripenstedt, Jac., hvilken anmält sig att afgifva en motion; men han var icke tillstädes.
Såsom en oeftergiflig regel vare stadgadt, att hvarje åhörare äger att ställa sig till skyndsam efterrättelse, hvad Ridderskapet och Adeln genom sin Fiskal i sådant afseende förordnar. Derest Ridderskapet och Adeln skulle öfverlåta Läktaren åt åhörare, torde RiddarliusFiskalen böra anbefallas upprätta ett förslag till en ny Bänk-indelning; äfvensom ett tillägg i RiddarhusFiscalens Instruction derigenom blir nödigt. Slutligen anser RiddarhusUtskottet sig böra anmäla, att Läktaren rymmer endast omkring 80 personer, och att en uppgång dertill, antingen utifrån förstugan kan öppnas, och en provisionel spiral-trappa der anbringas, eller ock, om ingången finge blifva genom dörren till Riddarhus-Salen, beredas genom den ena trappans förändring och en derifrån ända ned till dörren gående barriére. Åtskillige Ledamöters, dels i hufvudfrågan, dels i vissa omständigheter rörande sättet för verkställigheten, skiljaktiga me - Den i5 Januarii. in ningnr varda liärhos bifogade. Stockholm den 10 Januarii 1829. På RiddarliusUtskottets vägnar Carl Mörner. IV. F. Dalman. Utdrag af Protocollet, hållet hos Höglofl. RiddarhusUtskottet vid Lagtima Riksdagen i Stockholm den 10 Januarii 1829. S. D. Vid justering af Utskottets Memorial, i anledning af Grefve Frölichs, David, Motion om offentlighet vid Högloft. Ridderskapets och Adelns öfverläggningar, hegärde nedannämnde Herrar Ledamöter, att deras skiljagtiga meningar måtte till Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtfölja Utskottets Betänkande, och anförde i anledning deraf följande skriftliga reservationer, nemligen: Grefve Snoilsky > Nils:
Majit för Generalstabs-officerares bildande, i nåder äskat följande anslag: till arfvoden åt lärare i General-stabs-ämnen 2,000. till fältöfningar 1,500. till rese-stipendier .5,000. eller tillhopa ti,500 R:dr. Denna nådiga framställning hade Utskottet endast i så måtto biträdt, att Utskottet tillstyrkt, det måtte för omförrnälda ändamål på Riks-Staten uppföras ett lörstberörda tvänne anslag motsvarande belopp af 3,500 R:dr; — och är denna Utskottets hemställan bifallen af Ridderskapet och Adeln samt Prestrock Borgare-Stånden, dervid dock de båda förstnämnda Riks-Stånden tillika beviljat det af Kongl. Majit till resestipendier begärda anslaget å 3,000 R:dr. Bonde-Ståndet åter har afslagit Utskottets yttrande i förevarande punkt; men då det Hedervärda Ståndet är ensamt om denna sin mening, torde densairt - 6 Stals-Utskottets Utlåtande ,\:o 139. ma icke till någon vidare åtgärd föranleda, utan anses hafva förfallit; och sorn tre Riks-Stånd för Generalstabs-officerares bildande anvisat 3,500 Rdr, nien i fråga om de af Kongl. Maj:t derutöfver begärda 3,000 R:dr, två Stånd stannat emot två, torde denna del af frågan birra blifva föremål för votering i förstärkt Stats-Utskott; i hvilket hänseende Utskottet föreslår en så lydande proposition: »Den som vill, att, på sätt Stats-Utskottet föreslagit, för Generalstabsofficerares bildande anvisas endast 3,500 R:dr, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer beslutat, att, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:fs nådiga Proposition, för omförmälda ändamål skall i Riks-staten uppföras ett belopp af tillhopa 6,500 Rdr.» ll:o.
Utförandet, som ställer ganska stora kraf både på kören och orkestern, var på det hela taget tämligen oklanderligt; dock saknadas, tycktes det oss, vid vissa delar af verket den pietetfullhet, den rätta lyftning, som verkets egen inre skönhet och höghet betinga, för att det i sin helhet skall göra sig rätt gällande. Vi hafva ock hört det bättre utfördt vid annat tillfälle. Bifallet från den rätt talrika, ehuru ingalunda fulltaliga publiken var ej heller så lifligt, som inan bort kunna vänta vid utförandet af ett sådant verk. Sällskapets dirigent hr Hedenblad ledde det hela. Förestående konserter. Fröken Tora Hwass gifver sin första musiksoaré för säsongen instundande måndag i Vetenskapsakademiens hörsal med biträde af prof. Neruda samt hrr Tor Aulin och A. Bergström. Fru Eva Nansen gifver nästkommande torsdagen romance-konsert i Musikaliska akademien med biträde af fröken Alfhild Larson och hr Tor Aulin. Minnet af den älskliga sångerskans föregående uppträdande härstädes skall nog samla fullt hus. iWfe Ämeliez historia. För Idun af Homo Sum. (Forts. fr. föreg. nummer.) » Som du kanske vet, var jag mina föräldrars enda barn. Min mor dog, när jag var helt späd. Min far afgudade mig och gjorde allt för att skämma bort mig, hvilket grundligt lyckades. Men också han togs ifrån mig, innan jag ännu var vuxen. Det var min första stora sorg. Jag skickades nu ut till Schweitz, där jag tillbragte två år i en pension. Här återfick jag så små- ningom mitt muntra lynne bland glada, jämn åriga kamrater. Men äfven här skämde man bort mig och uppmuntrade min fåfänga och själfviskhet. Så kom jag hem till Sverige och blef konfirmerad i en prästgård på landet. Jag vill Silfverarb e ten, Bordsilfver. Modernast! Solidast! Billigast! ej säga mer om den tiden, ty ehuru den då föreföll mig fridfull och skön, lämnade den inga djupare spår i mitt lif. Det goda utsädet uppspirade hastigt, » men när solen hade gått upp, förbrändes det, och emedan det icke hade rot, förtorkades det ».
K. M. säger vidare i Sin Propos. »Uti 16 g Reg:sF:n har ock den grundsats blifvit uttalad, att hvarje 'Svensk medborgare IX H. 20 sos Den 31 Oktober e. tt. kall vara berättigad att fritt uttöfva den religion, till hvilken han sig bekänner, så vidt han derigenom icke störer samhällets lugn eller allmän förargelse åstadkommer; men denna grundsats har icke, efter hvad erfarenheten visat, uti lagskipningen ansetts kunna vinna den tillämpning, som man har anledn. att antaga dermed varit åsyftad, så länge det i allmänna lagen bestämda straffet för öfvergång från lutherska läran till annan trosbännelse fått oförändradt qvarstå. Detta K. M:s yttrande har för mig långt större värde än de argumenter jag hört framställas af åtskilliga talare, som förutsatt, att 1809 års lagstiftare icke skola med orden i 16 g Reg:sF:ti haft den mening elen uttrycker. Det har verkligen för mig, såsom en obetydlig öfverlefva från den tiden, varit smärtsamt att höra, att dessa lagstiftare icke skulle haft full mening med hvad de sagt. Det står icke i någons makt, att återupväcka de döda, och att låta dem förklara sig, men som vittne till 1809 års händelser och såsom mäktig af 1809 års allmänna anda må det tillåtas mig att yttra min särskilda mening om desse lagstiftares åsigter, och jag får då förklara, min innerliga öfvertygelse vara att om denna fråga, som vi nu discutera, kommit å bane år 1809, hade den rönt om ens något, åtminstone icke ett så häftigt motstånd som nu. Om detta visar ett framåtskridande eller tillbakagående, för vår tids, sannt religiösa stämning lemnar jag derhän. Jag har intill denna stund hos mig sökt besvara de år 1809 uttalade grundsatser för ordning, för frihet, för fördragsamhet och rättvisa; och dessa af mig bekända tänkesätt grundlägga äfven nu mitt bifall till K. M:s propos. Då Utsk. med en betydlig majoritet och utan afs:de på de afgifna reservationerne kunnat tillstyrka R.
Medan Cordelia genomgick den vinler, då hon i Slockholm blef införd i htora världen och presenterad vid hofvet, som man genomgår ett mar tyrskap, så lefde Anne-Sophie i minnet af denna lyckliga tid, hvilken hon säg reflekterad liksom genom en oändlig rad af förgyllda speglar. Hvad tjänade det till att vara ung, om man icke fick kläda sig till bal och deltaga i glada festeri Hon brydde sig icke om bofinkarnes sång i lindarne kring Arvidsnäs eller böljeskvalpet vid stånden, hon brydde sig om, att artiga, förnäma herrar stodo bakom hennes stol och hviskade henne vackra ord om hennes hvita axlar eller lägo för hennes fötter och tiggde om hennes kärlek. Hade hon liksom fadern varit en ung man, så hade hon nog liksom fadern varit den första vid Bidrag mottagas med 1893 jakten och hasardspelet och i många glada äfventyr. Men hon var en väluppfostrad ung dam under sin stränga mors uppsyn, och det var endast hennes tankar, som kunda flyga vilda och oregerliga, hvart de behagade; — och de flögo också! Hennes mor skulle ha bleknat af förfäran, om hon hade kunnat se in under de ljusa lockarne, som hängde ned öfver brodérramen, där AnneSophie satt, och tränga ända in i hennes inre. Medan hon sakta och försiktigt stack nålen upp och ned genom broderiet, gick det lusteligen till i hennes fantasi. Där funnos båda maskerader och enleveringar och galna historier af alla slag. Var Anne Sophie en genklang af faderns glada ungdom, så var den yngsta, Elisabeth-Antoinette, som i hvardagslag kallades Tony, ett uttryck för föräldrarnes svärmiska kärlek till hvarandra. Den var poesien i deras lif, och hon var som en dikt. Späd och fin med drömmande ögon och en drömmande mun såg hon ut som ett barn ännu då hon var sjutton år. Hon talade nästan aldrig, men man måste alltid fråga henne: » Hvad tänker du på? » Hon deltog i samma undervisning som systrarna, men h&gt;n tycktes dock aldrig riktigt närvarande. Det föreföll som hon alltid hade några tankar bakom, hvilka voro viktigare för henne än hvad hon sysselsatte sig med.
Norra och Södra Vedbo Härader Vestra Härad Fä r g erie r. Norra och Södra Vedbo Härader Vestra Härad Östbo d:o S:a Stenkärlsfabr i k e r. Norra och Södra Vedbo Härader Vestra Härad Östbo d:o S:a Hattfabrik Östbo Härad Kalsinerbruk. Norra och Södra Vedbo Härader Östbo Härad sF Bageri. Östbo Härad Snus q v ar nar. Norra och Södra Vedbo Härader Kopparslag ar e — verkstäder. Östbo Härad Ma lar ev er kstad. Östbo Härad Sadelmakar ev er k s t ad. Östbo Härad ° Snickareoch Svar f v ar ev er k st ad. Östbo Harad .' Helsobrunnar. Östra Härad Kronopark. Tveta, Vista och Mo Härader Häradsallmänning. Hålaveden. Norra och Södra Vedbo Härader Sterbhus, Testamenten, Gåfvor och Fi dei kommis s e r. Tveta, Vista och Mo Härader Norra och Södra Vedbo d:o sF D iver se Personer, som ej höra till viss näring. Tveta, Vista och Mo Härader Norra och Södra Vedbo d:o Östbo Härad . .' Vestbo d:o S:a Summa Summarum Hemmantal. St. O O) o -t cn i-' o 3 Cj: ro 3 3 & 2. ro St. 30 1 3,892i? 5,372?, Utsäde af ss QJO crq B g & B T:r. T:r. T:r. T:r. T:r. T:r. T:r. J - 3911 | 22,666g 12,263t | 53,176? Medelafkastning sedan utsädet är afdraget. Underhållna Kreatur n sr* Hvete. ! 53 C30 03 Korrt. Hafra. Blandsäd. Ärter. Potates. Hästar. Ovar. 1 Kor. Ungboskap. I 050 p Svin. Getter. 3 oq V) du ■ o T:r. T:r. T:r.
Men detta förändrar, efter min tanka, icke rigtiglieten af hvad Kongl. Majit i dess Nådiga Proposition låtit framställa, nemligen att en upplagd tillgång af omkring 5 millioner förefinnes, hvarigenom Statsutgifterne kunna bestridas under ett påföljande år, utan att kostsamma anticipationer behöfva komma i fråga. StatsContoret har, som ofvan är visadt, ansett sig böra uppföra till qvittning hela den fordran Banken äger sedan 1809 års Krig; men då Rikets Ständer vid alla sedermera inträffade Riksdagar alltid anvisat, utan inblandning med den allmänna StatsReglei ingen, serskilde medel till denna Krigsskulds successiva afbördande, samt sednast i8a3 anvisat en serskild årlig Capital-afbetalning af t5o,ooo R:dr, som afRiksgäldsContoret utbetalts, så har Kongl Majit ansett att denna Krigsskuld, nu icke mera än tillförene, bordt med StatsVerkets för handen varande tillstånd sammanblandas, oell under sådant förhållande lärer den värde Motionären icke bestrida, att ju Statsverket verkligen äger en tillgång af omkring 5 millioner, hvarmedelst, utan anticipation på det löpande årets inkomster, utgifterue 8 Den aa December f. m. bestridas, och derinom inskränker sig ock allt hvad Kongl. Majit i dess Nådiga Proposition framställt, Herr Tham yttrar, att af den Nådiga Propositionen inhämtas, att en fullkomlig uppläsning af Indelningsverket måste vara föreslagen, och hvilket förslag skall vara upprättadt enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 29 Julii i8a3. Jag förmodar, säger han vidare, att icke Rikets Ständer i förhand godkänt detta förslag, utan tvertom att Rikets Ständer väntat sig att deraf få del, och att den nya Löneregleringen, som på grund deraf skulle upprättas, icke bordt komma i fråga förr än Ständerne, efter pröfning af grunderne, desamma godkänt. För att besvara den första delen af denna anmärkning, torde mig tillåtas framställa min öfvertygelse om hvad med Indelningsverket bör förstås.
Jag anhåller vördsamligen få vela, huruvida något prot.uldr. är ankommet ronde de öfriga Ståndens beslut i afseende å bevilln. för embels och tjensteraäns löner. 1 anledn. häraf hade lindert. R i dd.-s e k r e t e r ar e äran upplysa, att prot.uldr. ang:de pröfningen af Bevilln:s Utsk:s ifråga var. betänk. N:o 9, ankommit endast från Hederv. Bonde-St., som återremitterat betänk, till Utsk:s vidare behandling endast i det afseende, att om, efter det summans belopp blifvit fastställdt och inkomsterne af bränvinsbränningen, tullen och stämpladt papper blifvit beräknade samt personliga skyddsafgiften möjligen blir anslagen lill understöd ät folkskolorne, en ökad be vil I n. skulle anses af nöden, densamma borde såsom fyllnads-afgift utgöras medelst progressiva afgifter för den högre förmögenheten eller inkomsten; hvaremot Ståndet funnit för godt att betänk, i öfrigt godkänna. Hr Aminoff: Då jag har anledn. förmoda att Ståndet icke uti förevar, punkt vill hafva några ändringar, så anhåller jag endast att min i ämnet afgifna reservation måtte i dagens prot. intagas, synnerligen som frågan troligen kommer att röna samma öde äfven hos de öfriga Stånden. Denna reservation var sålydande: ”1 likhet med Utsk:s pluralitet, har jag tillstyrkt, att å de till Utsk. remitterade motionerna om upphörande af hevilla, för 142 Den 12 April e. m. embetsoch tjenstemäns löner, något afseende icke borde fästas; men jag har gjort detta, icke på de skäl, som Dtsk. efter omröstning godkänt, utan derför, alt jag anser staten för närvar, icke kunna umbära denna inkomst.
Förordning lika som den ännu gällande, i allmänhet sadan afgift förestrifwer i afseenve pä wista erhällne sörmäner, eller sädane Hnrdlingar, som owilkorligen kommer till allmän kännedom och Embetsmanna ätgärd, har i min öfwerkygelse Högloft. Utstoltet sträckt dest ätgärd utöfwer degna princip, dä Ukstottet^i 14 H. stadgat det Contracrer om Hus, Rum, Akrar, Ängar m. m. som emellan enstildle Personer blott till deras säkerhet äro upprättade och således endast i enskild wärd finnas, stola owilkorligen antingen pä stämpladt papper strifwas eller med charta beläggas under förbindelse att näst derpä följande Ting för Domaren företes lill dest påskrift derft akt denna skyldighet behörigen iakttagen blifwit. — Denne fö rcstrist - 352 Den Z Zebruaru. restrift anser jag förnärma hwar mans rätt till otwungne åtgärder i sin enskilde hushållning, och dä Staten icke kan tillägna sig rättighet till kännedom af fältet huru husbönder och underhafwande sig emellan öfverenskomma om jordbruk, dagswerken, kjörflor m. m., huru Lärare och Ähörare öfwerenskomma om Tionde och andra Pcäste-rättigheter, samt huru alla andra i oräkneliga afseende», beting och överenskommelser-affluta, kan jag för min del icke medgifva någon rättighet atk wid alla sadane em skildre öfwerenskommelsec fästa en allmän afgift, som den ifrägawarande, Mildre Lervdelig till desi belopp an i afseende pä den utan allt annat ändamål obs" hagliga förbindelse ätt genant företeende för Domaren göra enjkildte öfiverenskommelser allmänt kände, och destukom widkännas besivär och kostnad af den widlyftiga vingäng, som fordras a!t ä öfwerenskommelser erhälla Domarens bewis öfwer dest biläggande med Charna, enär densamma dera icke genast blifwit författad.
Prot. 184to Sami. 1 Afd. 24 i8S Expeditions-Utskoltels Förslag till und. Skrifvelse., N.o SS. Archivets flyttning och nödig inredning för detsamma af Riksgälds-Contorets nuvarande local, förmodades blifva otillräckliga för det afsedda ändamålet, dels det vore af yttersta vigt för det gagn, som af Archivets dyrbara samlingar biefve aLt hemta, att de just vid tillfället af flyttningen och i sammanhang dermed kunde, genom serskildt förstärkt biträde af skicklige personer, så skyndsamt som möjligt bringas i systematisk ordning, och enär genom de hinder, som mott utanordnandet af det för tjenstemän och biträden vid Riks-Archi vet sistlidne Riksdag afsedda forhöjda anslag af 2,500 R:dr årligen, en summa af ungefärligen 7,500 R:dr blifvit Riksgälds-Contoret besparad, rättighet måtte E. K. M.. lemnäs att af denna besparing anordna så väl hvad utöfver ofvannämnde 5,000 Rrdr kunde för det med desamma afsedda ändamål finnas erforderligt, som ock arfvoden åt serskilde för samlingarnes hastigare och syftesenliga ordnande i sammanhang med flyttningen antagne biträden; men då Rikets Ständer, inan behörigt förslag öfver de i och för en blifvande ny locals aptering för ändamålet, äfvensom för samlingarnes flyttning och ordnande i den nya localen, erforderliga kostnader, blifvit upprättadt, ej kunnat utreda, huruvida ofvan omförmälda vid sistlidne Riksdag för sådant ändamål bestämda anslag af 5,000 R:dr må blifva tillräckligt eller ej, hafva Rikets Ständer icke funnit sig kunna medgifva någon förhöjning uti det redan beviljade anslaget, 5,000 Rrdr. 2:o Att för inköp och inredning, till den Nya Elementar-Skolans begagnande, af det Wesleyanska Capellet, eller den s. k.