Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Preste-Ståndet den 12 Borgare-Ståndet den i5 Bonde-Ståndet den i5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående borgenärs rätt att, efter anstäldt utmätnings för sök, använda bjsättning. (Lag Utsk. Bet., N:o 59.) S. A. K. Under den 5 September förlidet år har E. K. M. behagat, i fråga om bysättnings användande, till Rikets Ständer aflåta Nådig Proposition, hvaraf inhemtas: att Kongl. Majit, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers vid sistlidne Riksdag fattade beslut, den 10 Juui 1841 i Nåder utfärdat en Förordning, hvarigenom, med ändring af hvad uti 8 Gap. 1, 3, 11 och 12 §§ Utsöknings-Balken finnes stadgadt, rörande bysättning eller förbud för gäldenär alt resa ur stad, der han vistades, och med upphäfvande af 10 § i 5 Cap. samma Balk samt 50 § i Concurs-Lagen den 12 Mars 1830, blifvit föreskrifvet, bland annat, uti Förordningens 1 §: att för fordran, sorn genom utslag är fas.släild, njöte borgenär, der han det äskar, bysättning å gäldenär, efter thy derom i hvarje fall är stadgadt; och uti 4 §: att för lordran, som i gäldenärs concurs bevakad blifvit eller tor hvilken han en gång varit bysatt, må ej bysättning kunna honom sedan åläggas, der borgenär ej visar skälig anledning, det gäldenär undandöljer tillgång, som efter concursen eller bysättuingen honom tillfallit och till gälds betalning gå bör, samt gäldenären i thy fall ej gitter hös Konungens Befallningshafvande eller Domstol med ed styrka, det lian sådan tillgång ej eger; 236 Expediticms-Utskottels Förslag till und. Skrifvelsej N:o 104' ali E. K.
Från Högvördige Preste-Standet.1 "S. D. Föredrogos å nyo Allmänna Besvärsoch Oeconömie-T7tskottets Utlåtande, i anledning af väckt fråga om upphäfvande af de inom Riket på åtskillige ställen vidtagne spärrnings-anstalter emot Cholcra-farsoten; Ståndet afslog Oeeonomie-Utskottets Utlåtande, och fattade för sin del det beslut, att Rikets Ständer skulle i en underdånig skrifvelse till Kongl. Majit yttra den öfvertygelse, det alla allmänna anstalter, att genom comunicalioners stängande inom landet förekomma farsotens utbredande, icke allenast äro för ändamålet otillräckliga och osäkra, utan i flere afseenden för det medborgerliga lifv«?t och för sjelfva helsotillslåndet i landet betänkliga och skadliga; hvaremot Rikets Stander, näst förtröstan till den Allsmägtiges hjelp, fasta den säkraste tillit till Kongl, Maj;ls visa och faderliga omsorger, till handbafvande af en kraftfull och sträng Sundhets-police, helst i större och folkrikare städer, samt en noggrann och. omsorgsfull Läkarevård, i förening med sådane stadganden, sorn i allmänhet befordra måttlighet, renlighet och ordning i allmänna lcfnaden, hvarjemte Rikets Ständer skulle förklara, a\Lt de anse hvad gällande Författningar föreskrifva, i afseende på förefallande spridda sjukdomsLillfällen. vid gångbara farsoter, kunna oförändradt bibehållas lill sin kraft och verksamhet, endast med förbehåll, att allmänna communicationer icke varda stängde eller hindrade, äfvensom ätt allmänna omkostnader undvikas; Och skulle resnective Med-Slanden vördsamt och vänligeninbjudas att detta Preste-Ståndets beslut biträda. S. D. Remitterades till Stats-Utskottett Kongl. Majlis Nådiga Pro - 5* pro t.
Om hr S. i sin bok öfversatt milchige med omogna, så hade ordet mjölkhaltiga aldrig behöft kursiveras. Hvarföi icke genast använda den rätta öfversättningen? Äfven sedan öfvers. och bearb. funnit reda på det under tryckningen borttappade ordet dessa, så återstår ändå den omeningen, att Korsnäbbarna, så länge de finna dessa trädfrön, icke smaka någon annan föda, men alltid mycket gema äta insekter. Skulle insekter sålunda icke kunna anses som föda för Korsnäbbarna? Då hr S. utgifvit sig som bearbetare och icke blott som öfversättare, så hade det, enligt mitt förmenande, varit hans ovilkorliga skyldighet att visa sina läsare så mycken uppmärksamhet, att han rörande dessa hos oss så allmänt kända foglar icke i boken låtit inflyta oriktigheter, som af så många kunna kontrolleras. Med all respekt för de åberopade auktoritetema tror jag dock för min del, - att öfvers. och bearb., hvad beträffar benämningar så väl på foglar som insekter, kommit på orätt väg. Då jag * i tidningarna sett, att en polemik, angående skilnaden mellan egentlig kräfva och strupsäck, uppstått emellan hrr Holmgren och Meves, så vill. jag härom icke vidare yttra mig. Hvad Göken särskildt vidkommer, så torde det väl nu mera kunna anses bevisligt, att han endast i nödfall förtär stora, håriga fjärilslarver. Detta påstår äfven Wallengren, hvil-ken väl måste erkännas som en bland våra skickligaste både entomologer och ornitologer. — Han citeras också af Brehm. Om nu än hr S. vill försvara rotknölshistorien, så torde han dock få ganska svårt att försvara sitt påstående omatt Ringdufvoma äta daggmask. Detta har hr S. också visligen icke försökt. Hr. S. frågar, om mina anmärkningar mot hans öfver-sättning och bearbetning af Foglame äro sådana, att jag kan hafva rättighet tro mig ha visat, att texten icke uthärdar någon strängare kritik. Jag vädjar härvid lugnt till allmänheten, öf-vertygad att öfversättarens och bearbetarens i samma grad sannfärdiga och blygsamma videtur angående » mästerverket » skall visa sig tåla en betydlig afprutning.
Den ena valsen, capriccion, fantasien, impromtut rullade af stapeln efter den andra, alla lika snabbt och lätt, med briljanta forteställen, och allt af den sorts musik, som är minst närande och lättast att smälta. Man började slutligen önska, att han skulle upphöra, men han var obeveklig. Han spelade fortare och starkare, svårare och svårare saker, till dess han blef blodröd i ansigtet och satt och skelade på sin egen näsa. Man började hviska och prata i salen, men det generade honom icke. Någon sade, att det bästa sättet att få honom att sluta var att få fröken Tonio att sjunga, men hvem skulle bedja henne derom? Den ena stötte på den andra, och slutligen reste sig Tofte, gick fram och presenterade sig för grefvinnan och hennes damer, och frågade fröken Tonio, om hon icke ville sjunga något. »Ja, vill ni ackompanjera mig?» sade hon och såg upp. »Jag kan hvarken sjunga eller spela», svarade Tofte. »Jag kan bara beundra. Men jag skulle bli lycklig, om ni svarar ja.» Julia Tonio reste sig och viftade sig häftigt med sin stora svarta solfjäder. »Nå ja, då måste jag väl be den der lilla kaninen spela», sade hon och visade sin tungspets. »Han har snart slitit sönder mina öron med sitt slammer, men han kan väl prestera ett ackompanjement.» »Min herre», sade hon derpå vänd till Kuhn, då hon kommit upp till pianot, stödd på Toftes arm. »Min herre, vill ni göra mig den äran att ackompanjera mig till ett stycke? Hon sade detta på franska, som hon talade utmärkt bra. »Gnädige Frau», stammade tysken, »grand honneur, très grand honneur!» Han reste sig och skrapade med fötterna. Julia Tonio kastade noterna om hvarandra för att söka reda på något, som hon skulle vilja sjunga. »Se här, arian ur Traviata», sade hon derpå och stälde upp noterna. Herr Kuhn satte sig till rätta och bläddrade i noterna. Fröken Tonio hade stält sig litet framför pianot med händerna i kors öfver sin solfjäder, som om hon skulle sjunga på en konsert.
Gr:n har för öfrigt säkerligen icke med tillräcklig upmärksamhet följt mitt yttrande; ty eljest skulle Gr:n icke gerna kunnat framkomma med ett sådant förklarande som vi nyss åhört. Det måste väl hvar och en veta, att Exped.Utsk. aldrig haft tillfälle eller anledn. att afgifva ett sådant mern. som det förevar.de, utan att hafva tagit kännedom om Borgareoch BondeShns beslut i saken. Såsom föredragande ledamot i Ulsk. kan jag naturligtvis aldraminst hafva undgått att läsa berörde handlingar. De äro således för mig ingalunda nya. Hvad jag sednast har velat yttra, är hufvudsakligen blott det, att 3 Stånd hafva i viss mening och på visst sätt icke ogillat, utan fastmera synts lemna utan anmärkning ordalagen i Utsk:s förslag till skrifvelse och §. Men hvad i för hänseende detta kunde sägas, och huruledes, sådant oaktadt, man likväl icke hittills velat komma öfverens om godkännande af förslagen, berodde ju helt och hållet derpå, att det ej var en ändring, utan ett tillägg i ordalagen, som åsyftades. Prot:s-utdr:ns egna ordalag och innehåll trodde jag, när ovisshet derom syntes råda, vara tjenligt att lill frågans uplysning här upläsa. 376 Den 22 Augusti. Förr än den skiljaktighet, sora sig yppat, blifver pä ett eller annat sätt löst, förr blifver ju icke heller frågan till verkligt slut bringad. Att detta, såsom mig synes, måste ske genom votering i förstärkt Utsk. är visserligen lika obehagligt och tidsödande, som det hade bordt få vara onödigt, det medgifves; men hvad vill man göra?
426 Den 23 Mars f. nt. Här har blifvit omtaladi huruledes den fattige får betala afgift lill folkskolor, kurhus m. m. Men är det icke riktigt, att den, som har barn, hvilka begagna folkskolan jemväl bidrager till deras undervisning, att den sorn får sjukvård deltager i kostnaden? Man har äfvenledes yttrat, och jag anser det vara sanni, att den fattige har en sjelfkänsla af sitt eget värde och derföre sätter sin heder i alt hafva betalt sina mantalspenningar, samt understundom åberopar detta såsom ett skäl, att äfven han duger till något. Med folkskole-afgiflen förhåller sig på det sättet, — hvilket jag, som dermed haft åtskilligt att göra, är i tillfälle att känna — att om den fattige betalar något ät folkskolan, så är han angelägen om, att derföre fä någon ersättning, samt i och med detsamma nogräknad att skicka sina harn till skolan. Deremot är han ofta likgiltig när han intet hetalar till lärarens lön, och denne liksom trugar sig på honom med barnens undervisning. Det är folket i allmänhet, som får betala mantalspenningarne. Ar någon besvärad af dem: så återstår för honom att taga tjenst, då de drabba husbonden, emedan han såsom förhållandet i allmänhet är, får betala dem. Bör den fattige ej med penningar betala för det skydd han personligen åtnjuter, hvarföre skall han med sin person deltaga i landets försvar?' Får han undandraga sig fullgörandet af denna pligt så skola öfriga medborgare försvara honom både i krig och fred. Hvilken skyldighet hafva de dertill? Hr von Koch har omtalat till huru högt belopp nvssnänmde afgifter upgå i en församling, der hail har egendom. Om dessa afgifter äro för stora, hvem har pålagt dem? Det är väl icke R. St:r, utan sockenstämman. I sådant fall är det de röstägande i församlingen, som begått en olaglighet, och den fattiges eget fel, som icke klagat deröfver.
Monumentet, som prydes af en medaljongbild af " den lille mannen med band om pannan ", s t i r omgifvet af vackras blomsterranlaggningar, i den vidstrackta parken, genom hvilken t&amp;cka glngstigar, beskuggade af bagg och rönn slingra ned mot alfven, F r i n DUbelns monument gjorde vi en afstickare in p % d m narbelagnra hyrkogirden till Dnnckers graf, der v i funno ni %gra halft fbrvissnade kransar kvarliggande sedan den 5 Juli, d&amp; unga damer egniat hjalten denna minnesgard. Snart lemnade vi Ume&amp; med dess vemodiga minnen bakom oss. Dukat förde oss raskt genom den glest bebygda trakten förbi en och annan rödmhlad stuga, utanför hvilken klarögda barnungar, vallande. srnii fjällkor, tumlade i graset. Korna Bro utan horn, helt hvita och med nosar sh skara och hvita som vBra maiden-blqsh-rosor .. De tillhöra, enligt fru Torborgs uppgift, en inhemsk race, som synnerligeii. val lampar sig för klimatet haruppe. Vid 12-tiden stannade vi vid en liten stuga. Vi voro. nu hos den s. k. " sylt-Sofian, der vi bestamt oss för att hvila ut ett par timmar. Husets prydliga utseende, det friska granriset utanför dörren, de luftiga gardinerna och lackviolerna i fönstren lockade helt inbjudande att stiga in. Pii tröskeln mötte oss Sofia; hon ar hvad folket här kallar en " gam ' janta ' ', men dock en ovanlig siidan, som köpt grund och byggt sin stuga för medel hon förvärfvat pii att sylta och safta hjortron och hkerblr pii bestallning af handelsmhnen i staden. Hon försörjer nu sig och sin gamla mor nied detta och vafnad. I stugan satt gumman och spann lin, SA fint? att jag aldrig sett maken. Sofia bj6d pii den raraste sylt med gradde och omtalade med en viss sjtllfkänsla, att hon syltat hkerbiir At " sjalfva kungen ".
Slutligen, och derest det nu af Rikets Ständer antagna nya myntsystem vinner E. K. M:s Nådiga sanction, få Rikets Ständer underdånigst anhålla om utfärdande af Nådig Kungörelse, att Kronans och öfriga Publika Verks räkenskaper komma att, så fort sig göra låter, föras efter den nya mynt-enlieten och benämningen, hvarjemte Rikets Ständer få i underdånighet anmäla deras beslut, att Bankens och Riksgälds-Contoirels räkenskaper skola, från och med den tid, som för Kronans och öfrige Publike Verks räkenskaper varder af E. K. M. i Nåder bestämd, föras efter enahanda räknesätt. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 8 Augusti 1840. Uppläst ochgodkändt hos Ridd. och Adeln den 12 Aug. i84o. Preste-Ståndet den ia Borgare-Ståndet den ia Bonde-Ståndet den la Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående utsedde Ledamöter till det aj Kongl. Maj:t äskade Hemliga Utskott. S. A. K. Sedan, till följd af E. K. M:s den 4 innevarande Augusti till Rikets Stan - Expeditions-Vtskottets Förslag till und. Skrifvelse j IV.-o 58. 93 der aflåtna Nådiga skrifvelse, angående val af ett Hemligt Utskott, likmätigt 54 §. Regerings-Formen, sådant val inom hvarje Riks-Stånd försiggått, få Rikets Ständer nu härmed i underdånighet anmäla, att till ledamöter i berörde Utskott blifvit utsedde: af Ridder skåpet och Adeln: Grefve Horn, Claes Fredric, Friherre Tersmeden, Wilhelm Fredric, samt Herr von Troil, Emil; af Preste.Ståndet: Biskoppen m. m. Doctor Christopher Isac Heurlin, Prosten Eric Sa» muel Ödmann och Contracts-Prosten Carl Eric Hallström; af Borgare-Ståndet:
Ett af operans glansnummer blef däremot smugglarkvintetten i andra akten, hvilken fick ett briljant utförande af de trenne damerna Almati-Rundberg, Lindegren o c h Frödin samt hrr Johanson o c h Henrikson som de bägge smugglarne. — Operan gick för öfrigt i sin helhet m e d ett ovanligt lif, o c h den fulltaliga publiken tycktes synnerligen belåten. Den nyaste reprisen är den i onsdags efter 4 års hvila återupptsgna op. » Trollflöjten », hvars härliga musik nog ännu kan draga många fulla hus. THE FISK JUBILEE SINGERS gifva i dag fredag konsert i Musikaliska akademien före sin afresa till Finland o c h Ryssland. Far. (FORTS. O. SLUT.) Bredvid länstolen stod en käpp m e d bastant krycka. » Far, » sade hon, » hör nu, far ». Den gamle hade emellertid rest sig o c h stod, s t ö d d på sin käpp, darrande och m e d blinkande ögon. o v ä r d i g e. Denne var synnerligen förnöjd öfver detta, l i k s o m öfver d e n sedel, Sterner stack i handen på h o n o m ute i tamburen. H u r. handelskemist befunnen enl. analys Stockholm, a sturepian. fullgod. Pris kr. 1:25 pr butelj. telefon. t Säg, K a r l? » Hon borrade ansiktet djupt n e d i hans rockveck. Pågående insamling till grundfond för bildandet af denna kassa har erhållit följande b i d r a g: Fru E. Lind af Hageby 1,000. — Hedvig F — d 10. — J. J. Molin 20. — Genom sjuksköterskan A. T. — Genom S. U. — D:r 3. - D:r E. G. Johnson 20. — Fru Södern 5. — Fröken A. — Genom sjuksköterskan A. T. — D:r Conrad Höök 200. — Genom sjuksköterskan G — t SO. — Dito 20. — M. Ii. H. — En obemedlad enka 5. — Lisa S. 30. — W — 1 5.
Och ehuru fondens skuld, som vid 1834 års början uppgick, efter afdrag af contanta behållningen, till 16,834 R:dr io sk. 9 r:st. sålunda blifvit under (11) 82 — de 2:ne år, hvilka Revisionen omfattar, minskad med 5,91 (i R:dr 34 sk. 9 r:st.., anse Revisorerne sig likväl icke kunna undgå att fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på den afvikelse från Stats-Regleringen, som ligger deruti, att denna fond, hvars enda tillgång utgöres af ärligt, utaf Rikets Ständer till bestämdt belopp uppfördt, anslag, genom dess öfverskridande försättes i skuld, medelst upplåningar, utan anvisning på godtgörelse af andre inom 3:dje Hufvud-Titeln disponible medel, hvarigenom ock händt, att skulden förblifvit fortgående genom flere år och äfven utöfver det då den vid 1829 års Riksdag fastställda Stats-Reglering upphört. 1829 års Mötes-Passevolance-Fond. Af räkenskaperne, hvilka för år 1834 blifvit granskade i Kongl. Kammar-Rätten, utan anmärkningar, men för år 1835 ännu icke undergått revision, inhämtas, hvad Fondens ställning beträffar, följande förhållande : Debet. Balance frun föregående året : Behållningar och Fordringar 75,032: 14. li. 75,021:46. 4. Uppbörd: Credit. Utgift: Balance till påföljande året: I afseende på redogörelsen för denna Fond, har Kongl. Maj:t, uti Nådig skrifvelse till Kongl.
National-beväringen derstädes visat en framstående böjelse och fallenhet för dylika öfningar, hvadan ock, genom enskild öfverenskommelse af allmogen och frivilliga bidrag, Skytteförbund blifvit inom flera socknar inrättade, — har Utskottet, då, enligt dess åsigt, Staten icke bör underlåta att uppmuntra och befrämja dessa anlag hos öns befolkning, ansett sig böra tillstyrka, att Rikets Ständer, i sammanhang med beslutet uti nyssberörda anslagsfrågor, i underdånighet hemställa, det Kongl. Maj: t måtte medgifva, att af arméens ammunitions-förråd må utlemnas det af Militär-befälhafvaren på Gottland begärda antal skarpa patroner, för att vid omförmälda skjutöfningar användas. 22:o. Hallands Beväring och Wester-Norrlands Beväring.
Utom ofvanomförmälila af Herrar Rosenblad och Murén afgifna tull-taxeförslag förekomma i afseende å de serskilda tullsatserna följande motioner af allmännare syftning, nemligen: Af Herr Hjerta, Lars, som, under anförande, att, om äfven en öfvervägande opinion ansåge ett skyddstullsystem, lill förmon för de inhemska näringarna, höra fortfarande ega rum genom höga tullafgifter ä sådane artiklar och produkter, som inkommo i fullfärdigt skick till omedelbar förbrukning, tänkesätten dock syntes allmänneligen förena sig derom, att höga införselsafgifter å råämnen och hal/fabrikat er, hvilkas ytterligare bearbetning utgjorde föremål för landets egen industri, äfvensom på lifsmedel, af hvilkas pris arbetarens lefnadskostnad berodde, måste motverka och fördröja utvecklingen af de imhemska slöjderna och välståndet, i stället att befordra dem, föreslagit nedsättning i tullafgifterna å flera till sistnämnde kategorier hänförliga artiklar; hvarjemte Herr Hjerta vid de serskilda artiklarna närmare utvecklat de åsigter, hvarpå lian grundat de af honom föreslagna förändringar; af Herr Prosten Holm: att, enär orsaken till alla samhällsklassers aftynande välmåga till stor del lage uti den med hvar dag tilltagande lyxen i kläder och lef nadssätt, och denna lyx, der den härflöte från utländsk källa, vore för landet isynnerhet förderflig, alla utländska lyxoch öfverflödsartiklar måtte, intilldess kraftigare botemedel emot det onda kunde åstadkommas, varda belagde med en högre tull, hvarigenom den rike linge för sitt öfverflöd betala något mera till staten, men begäret till dessa varor hos mången mindre bemedlad skulle genom varornes fördyrande småningom minskas; af Herrar Schwan och Bergman, hvilka uti sina ofvannämnde motioner tillstyrkt dels tullfrihet dels betydlig tullnedsättning för flera uppgifna till lifsförnödenheler hänförliga artiklar; af Herr C. Fr. Waern J:r, som, i ändamål att främja Sveriges skeppshyggerirörelse och Svenska handelsflottans tillväxt samt enär de af Kongl.
Maj 1816 å Eknäs gård i Ytter Selö socken af Selebo härad af Södermanlands län aflidit, utan att efterlemna bröstarfvingar, samt hans enka Christina Nilsdotter den 5 Mars 1848 jemväl genom döden afgått, så hade, epär Rösters utom riket vistande, vid hustruns frånfälle okända, arfvingar icke (nom den i lag föreskrifna tid af natt och år från dödsfallet vidtagit någon åtgärd för bevakande af dera» arfs - S'a?sUlskottels Uildlande, N:o 200. 9 ^arfsrätt, Selebo härads-rätt, uppå derom af Advokat-fin kals-embete t i Kongl. Maj:ts och rikets Kammar-kollegium vackt påstående, genom utslag den 30 November 1850, »Äsom danaarf tilldömt Kongl. Maj:t och Kronan den andel i qvarlåtenskapen efter Rösler och hans hustru, som bordt hans arfvingar tillkomma, derest de i laga tid sia rätt iakttagit; hvarefter bemälde arfvingar, genom befullmägtigadt ombud, i underdånighet, anhållit, det Kongl. Maj:t täcktes til! Rikets Ständer göra nådig framställning, att betörde andel i Röslers och hans hustrus qvarlåtenskap, utgörande, enligt afgifven redovisning, ett belopp af 551 r:dr 29 sk. 6 r:st banko, matte varda till förmån tor Röslers i torftiga omständigheter stadde arfvingar eftergifven. Blod anledning häraf och då Röslers i Norrige vistande arfvingar, såsom orsak till underlåtenheten att inom i lag föreskrifven tid deras arfsanspråk anmäla och bevaka, uppgifvit saknad kännedom af Röslers och hans hustrus inträffade död, hvarom underrättelse genom allmänna tidningarne eller på annat sätt icke skall blifvit arfvingarne meddelad, Kongl. Maj:t, med jemväl fästadt afseende å den medellösa ställning, hvari nämnde arfvingar sig befinna, föreslagit Rikets Ständer, att Kronans rätt till ifrågavarande danaarf må till sökandernes förmån eftergifvas.
Hvarföre beliöfves då delta accord, om ej för att uteslutande lemna ät honom, en rättighet, som förut tillhört alla Köpmän, äfven de med mindre Capitaler, i hela Riket, men som nu skola afskräckas ifrån all tillförsel till en sådan province, emedan ett mindre qvantum ej kan lemnäs till samma pris, som ett större. Emedlertid, då man lemnar denna vig Liga omsorg att rädda en province från hungersnöd åt en enskild person, är ingenting mera möjligt, än att hela undsättningen skall uteblifva, och provincens nödstälda Innevånare blottställas för hela vådan af en ytterlig Spannemåls-brist, Hvad betyder vidare det beviljade creditivet på en million R:dr, sorn skall 38a S t a t s-U t s ko 11 e t s E e tänkande n. öfverlemnas åt dessa Leverantörer? Spanlieraålen skänkes ju ej till de nödlidande, utan den skall contant af dem betalas lill Leverantören. Hvar, luir, när skall då denna million användas? Ingenstädes har Utskotten förklarat det, och svårt synes det att fatta, huru detta creditiv någonsin kan komma att utgå. Att lemna den som lån till de behöfvande kjelfva, äi^tro,ligen icke Utskottens mening, emedan, i detta fall, vilkoren derföre, rättigheten, säkerheten, återbetalningstiden skulle hafva varit utstakade. Att Leverantören deremot skulle hugnas med detta Lån, står ej någonstädes klart uttryckt i Utskottens betänkande. Det är dock möjeligt, att Utskotten menat delta. Men i sådant fall öfverlemnar jag ål hvar och en att domina, om det är lämpligt att öfverlemna hela fördelen af Spannemåls-lnindeln i 11 åer a få Leverantörers händer? Skulle det åter icke vara Lån, utan användas till Leverantörens contanta betalning, när han aflevererar Spannmålen, så mäste ju Staten köpa den direcle af honom, samt sedermera åter tunnvis försälja den till de behöfvande; Hvad blir det då af Utskottens afsigt att förekomma all Spannmåls-handel å Statens sida?