Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af vägen haltande han framåt skred. Nåväl, hur emottogs min brölloppsgåfva? Som när en blixt slår ned uti ett lag, BIRGER. HÄRVED. Af ingen väntad, ifrån molnfri himmel. Så? Och hvad svarade min broder Bengt? Att förr J skolen skilja jord och himmel, Och strand och bölja åt, än honom, och Hans maka. BIRGER. HÄRVED. Vi få väl se likväl, min bålde lagman, HÄRVED. Stora ord, vid Sankte Knut! Hvem som här dämmer, Jarlen eller du! Jag förbereder eder på, min frände: BIRGER. Han blir ej lätt att bringa till förnuft. Och hvarför icke? HÄRVED. Den galenskapen som han lider af, Så vidt det galenskap kan kallas, ur En herrlig källa. Derför att han öser 92 Säg, hvad är din mening? Jag menar att en hvar kan frestad blifva Och skena öfver skacklorna som fåle Om ock man skulle bryta nacken af. BIRGER. HÄRVED. BIRGER. För sådan brud att glömma slägt och namn, Hvad? är du ock förtrollad, svåger Härved? Ja, det är ordet! Har ej hon med trollmagt Er broder snärjt, så vare jag en mes! J veten att jag är mer sträng än någon, Och ej tar mutor af en fager kind Och klara jungfruögon, helst när det Och ärans område; der är jag kall Också till Ulfåsa, er broders gård, HÄRVED. Som här, går in på adlighetens, slägtens Och hård som sjelfva stenen. Sådan kom jag Och sådan trädde jag i festgemaket In med min gåfva, kastade den ned För bruds och brudgums fötter, hånande, Och talade de ord J bedt mig säga! Men i detsamma lyfte jag mitt öga Och såg på bruden, och det nära var Att edert ärend fastnat mig i halsen. BIRGER. Hon stod der vred och stolt, jag tänka kan Och detta eldade och prydde henne? HÄRVED. Så hade jag ock väntat, men vid Gud, Så blef det icke! Hon stod tyst och stilla Med kinden rodnande och blicken sänkt, Och barmen böljande så tungt och varmt
Del är visadl, att ehuruväl af Banken skulle kunna inrättas länecoutor i orterne, dessa likväl aldrig kunna uppfylla samma ändamål som privatbankerne, enär de tjenstemän, som skulle förvalta Riksbankens conior, icke kunna med den kännedom om alla förhållanden och med det förtroende till sig sjelfvc bedomina lånerörelsens gång, de lånesökandes behof och vederhäftighet m. 11. omständigheter, pä ett sätt som kunde sägas uppfylla ändamålet och befordra hvad privatbanker böra befordra. PresteSl. har genom sitt beslut sökt undanrödja de olägenheter, som nu åtfölja dessa banker, till följd af deras ägande rättighet ali utgifva en mängd egna sedlar, som i vissa orter besvära allmogen, med bibehållande af formerne föröfrigt. Den vigligastc invändning, som blifvit gjord mot förslaget, är, att det skulle kunna undergräfva It. St:s Banks säkerhet, eller ali denna skulle i viss män äfventyras. Jag anser grunden för PresteSl:s beslut vara ganska riklig, och ali sådana reglemeutariska föreskrifter kunna uppställas, som borttaga allt äfventyr för Riksbanken. R. o. Ad. har beslutat, att Riksbanken skall använda ett visst belopp af sina penningar till ersättande af privatbanksrörelscn, i händelse den i sitt nuvarande skick skulle upphöra, och alt Riksbanken för sådant ändamål skall förstärka sin siifverfond. Om dä derjemte de controller iakltoges, att privat hankerne icke kunna röra sig med mera än de blanquetler, som ifrån Banken erhållas, och således icke det belopp deraf kan öfverskridas, som vid hvarje tillfälle varder bestämdt, och om derjemte ulsältes en maximi-summa, som sammanlagda beloppet af all i Riket befintlig privatbankrörelses rättighet att erhålla blanquetler icke får öfverstiga, samt Banken dessutom hade för sin räkning ombud tillstädes vid granskningen af de säkerhctsbandlingar, sorn utgjorde grunden för bankernes rörelse, om Banken komme att deltaga i revisionen öfver desammas förvaltning, ni. e. o. om dylika och än flere försigtighetsmått iaktlogos; så kunde Riksbankens säkerhet icke äfventyras.
Att Post-styrelsen kunde få för anskaffande af modeller till tjefdiga post-åkdon »använda ett belopp af 2,000 R:dr, att tagas af assurans-medlen, eller af den ränta, som »upplupit å den del af samma medel, som varit och är emot Hypotheks-förenings obliga»tioner utlånta.» Sedan Kongl. Stats-kontoret, den 7 påföljde Juni, häröfver afgifvit utlåtande,*så vidt förslaget afsåg invisningar från eller å Landt-ränterier vid enskildes liqvider, äfvensom i afseende å frågan om invisningar vid remisser, Statens verk emellan, har Kongl. Maj:t ånyo öfverlemnat handlingarne till General-poststyrelsen, hvarest ärendet för närvarande hvilar i afvaktan på resultaterne af ltikets Ständers beslut om rättighet för enskilde, att insätta medel i Bankens kassor och deröfver erhålla bevis, för att med posterna försändas. §• 2. Antalet af de med posterna expedierade bref, som år 1851 utgjorde: betalta bref . 3,772,346 st. och fribref 405,872 » har, under de år, denna revision omfattar, ökats och uppgick: år 1852: betalta bref till 3,869,023 st. » » fribref 406,488 » samt år 1853, betalta bref till 4,183,067 st. » » fribref 419,266 » så att tillökningen för dessa 2:ne år utgjort i de betalta brefvens antal 410,721 st. och i fribrefvens 13,394 » 4,178,218 st. 4,275,511 st. 4,602,333 st. 424,115 st. §• 3. Uti Postverkets räkenskaper redovisas uti särskildt konto influtne assurans-afgifter för de i rekommenderade bref inneslutna medel.
Stånd (och det är måhända djerft sagdt, att de äro riktade till något af de andra) i afseende derå, att en dylik konstsamling, en dylik byggnad för bevarande af konstskatter af någon ledamot i Utsk. måhända komme att anses blott sorn ett medel lill nöje för bufvudstaden, som en anstalt för den finare bildningen, och således ytterligare endast som en ny Den 12 October f. m. 103 lux-inrältning. Sådane anmarsnif hafva säkerligen flere förnummit, jag liar åtminstone hört dem framställas. Jag ber då att få fästa uppmärksamheten på, hvad afven till någon del redan blifvit ytlradt, alt sådane anstalter äfven hafva sina vigtiga sidor för nalionalvälmågan, för industriens utveckling, såvida man ej med Industri blott menar tillverkningen af de för dagens första behof oundgängliga saker och arbeten, utan det som afser lifvets finare förnödenheter, eller i allmänhet den skönare sidan af lifvet. De äro nyttige för arbetaren, för fabrikanten, ty dessa äga derigenom en lätt tillgång till mönster af skön konst. Sådant verkar ovillkorligt, och ganska snart till bildnings spridande, äfven till dessa s. k. lägre eller arbetande classer. Dertill hafva dessa inrättningar bidragit i de länder, som anses vara de mest förfinade i Europa, nemi. i Frankrike, synnerligast i dess hufvudstad, likaså i Sachsen och de mera cultiverade Italienska stalerne. Det torde ej kunna bestridas af dem, som följt med utvecklingen af dessa länders bildning, att den gått i bredd med den sköna konstens framsteg och ställning derstädes, och hemtat sin näring just af de sanflingar utaf konstens produeter, som der finnas på ett värdigt sätt uppställde, tillgänglige för hvarje samhällsmedlem.
Mellan fegheten (ellet rättare sagt en förwand esprit) och snålheten att ej wilja Utgifwa penningar, emellan densamma, och förförelsen af en stor till bju° - 94 Den i Maji. bjuden penningesumma denna inwärtes strid flätt döda att sann fosterlandskänsla, som under en, sjelf till själen uphösd Furste, ännu rorde wara fanlig för swenska hiertan, denna strid stkall öka de mindee medborgare-clasternes hat till de öfrige, i hwarje soknestuga, i hwarje torparekoja, wäcka frö titt partie och ständspligt; i förra olyckeliga tider, endast kändt pä wära Riksdagar; och as Vesta skäl, med en förwänande hastighet nndergräfwa Statens sanna styrka. Olägenheterne, om lega förbjudes, anföras wara skickcliga ämbetsmän skola snart saknas j alla styrelsens grenar titt physiqucn oduglige och fördärfwade menniskor skola dä inträda i förstärknings-corpsen, blifwa der onyttige och Medes skadlige, och de undantag som mäste göras, skulle leda till mistbvuk och egennytta. Swar wid 20 ars alder, hafwa skicklige »ch utmärkt kunskapöfulle ynglingar som erfordras i Rikets högre embeten, merendels någon systla pä stat, om ända nägre fä sadane skulle finnas, som inginge i comcription, blefwo de mycket nyttige och anwändbare i commenderande Generalernes Cantzlie, i alla till en krigsförwaltning nödige hörande stycelsegrenar och der inhämta ej onödige kunskaper för fäderneslandets framtida bästa, samt i hwad carriol ve sedan walde, medföra en inplantad arbetsamhet och känsla för disciplin och ordning. Hade de medicinska eller chirurgiska studier, torde de blifwa nyttiga för armeen, och göra mera gagn än köpte utländska barberaregesäll^ som påskynda! isa mangen hurtig swensk krigsmans likfärd.
Spannmålshandeln icke kan utgöra ett ständigt föremål för speculationen, hvilket den likväl borde vara om landtmannen skulle kunna påräkna jemn afsättning. Deremot intygar erfarenheten , att då conjuncturen börjat anvisa Spannmålen såsom en fördelaktig handelsartikel, har speculanter och efterfrågan icke saknats. Den gamla satsen står ju. fast, att allt Den 11 April j. m, i65 gäller hvad det kan gälla: stundom mer, stundom mindre, allt som öfverflöd eller brist, tillgångar eller behof omvexla. I afseende å den påstådde senare och ofullkomligare undsättning som Magazmslnrättningen skall skaffat nödstäldte orter, än om enskildte uppmuntrats att besörja den; så önskade jag att något factum blifvit uppgifvit till närmare upplysning. Intill dess torde det tillåtas mig tvifla så väl derpå, som på tillvarelsen af det elände, som säges hafva blifvit frambragt genom undsättningarnes besörjande af ett allmänt verk. Mig veterligen har ej hittills blifvit klagadt öfver för sent vidtagne anstalter till undsättningsSpannmåls anskaffande; så fort anmälan derom från något län ingått, har verkställighet följdt och tillgångar blifvit anvisade för behofven. Vanligen hafva de senare snarare öfverän understigit de uppgifna undsättningsqvantiteteme, som finnes deraf, att en del Spannmål ofta blifvit i Magazinen odisponerad. Jag lernnar för öfrigt derhän huru allt kommer att bli bättre, skyndsammare och fullkomligare, då undsättningsverket besörjes af Köpmannen; framtiden får vittna derom. Det är icke möjeligt att förvaltningen af en så omfattande inrättning kan i alla delar vara klanderfri. Dess ändamål och bestämmelse ställer den i collision med många enskildta interessen. som aldrig på en gång kunna tillfredsställas.
SS gjorde det honom mycket ondt, ty lian var lell iiiycket kSr 9t mig, och ledsen, att han tillförene iitaii all orsak rar tvingad till att I&gt;aiinn mig ni illa. Han sade: k. f. Illha, jag kau inte se, hvad hon mera skall göm eller hrad hon gör illa, enir hon ännu 31 ett barn och Sr s9 hjertelig glad och all i leken, det jag inte val kan neka henne. Hon lär vi1 tids nog f9 se sur ut, ty det ar synd till att neka ett barn siii och om Iion Sn gjorde nxgot, s2 gör glhljc, hon ilet inte af odygd eller n8gon ond mening utan mera af barnslighet; vi f9 inte si tyda det ut, att de unga skit kunna se sura ut allt för ett, n i r vi se siirn ut. H m gick dermed ut i f r h dem, och sa 11cgynte jag s9 hjertclig till att g r h, d nlt de märkte, att jag rar i kamniaren, och gick jng se&lt;laii ut i niin knnunnr. Var jag tlen bnrnsängen d illa utkoinn~en, att om jag log, s3 log jag i t att barnen vorn döda, s.mg jag, s9 unte jag min nior ingen ro, och s86 jag sur ut hemma, s8 setle de, att jag ville bitas, s9 att jag inte sjelf v i i viste, hvad jag skulle taga mig före. Inte tordes jag klaga min nöd för min mormor, ty jag var ritld, att det skulle blifva vSrre för mig, och drog det sil for mig allena. Det var för niig en s9 sv.&amp; tid, att om icke Gud (19. s9 räl som alltid hade tröstat mig och htållit mig med tfilninod, s8 hm jag ratt måst förgas. En afion eller t r i derefter, sattc fru Ebba sig i min styfinors kammare vid hennes sSiig, och jag satt Inkoin heniie.
N. STRINDLUND. D. ANDERSSON. JONAS JOHANSSON. M. MÅNSSON. L. GEZELIUS. C. G. Stuart Bil. Lit. C. till Rikets Ständers , ur 1845, församlade Revisorers Berättelse, angående granskningen af Riksgälds-Verket. Sammandrag' öfver de af Riksgälds-Kontoret intill den 15 Augusti 1845 bestridda omkostnader för 1844 och 1845 års Riksdag. För Höglofliga Ridderskapet och Adeln .. Högvördiga Preste-Ståndet Vällofliga Borgare-Ståndet Hedervärda Bonde-Ståndet Höglofliga Konstitutions-Utskottet Stats-Utskottet .■ Bevillnings-Utskottet. Banko-Utskottet Lag-Utskottet Allmännna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet. Expeditions-Utskottet » tt » tt tt tt » tt tt tt tt tt tt » Allmänna Omkostnader Representa tions-kostnader. Klubb-kost nader. Diverse Utgifter. C. Gr. Sinart. Anmärkning. Kostnaderna för eklärering och eldning af Riddarhus-salen och Riddarhus-Kansliets rum samt derstädes verkställda reparations-arbeten äro upptagna bland de för Ridderskapet och Adeln utförda diverse utgifter; hvaremot enahanda kostnader för de öfriga Riks-Stånden finnas inberäknade under rubriken allmänna omkostnader. Bil. Lit. A. till Rikets Ständers år 1845 församlade Revisorers Berättelse, angående granskningen af Riksgälds-Verket. Uppgift på de i Riksgälds-Kontorets Räkenskaper balanserade Skulder samt Tillgångar och Fordringar vid slutet af åren 1842 och 1844. Skulder. Räntebärande: Riksgälds-Kontorets Obligationer med 5 proc. ränta, hvilka, i anseende till deras ordalydelse, icke kunnat å Kontorets sida uppsägas, Dito med 4 proc. ränta, utfärdade till Rikets Ständers Bank eller dess ordres, att årligen, lill ett antal af 22 st.
Dito på viss tid eller lifstid Skattlagda Fisken och Fiskelägenheter af särskilda slag begripne, Skatte Dito Krono, deraf 6 öde . Dito Frälse Laxfiske, oskattlagdt Tull-mjölqvarnar med 726 par stenar Tull-sågqvamar, grolbladige Dito finbladige Husbehofs-mjölqvarnar Dito sågqvarnar Stampar Kopparhammare, deraf 1 efter särskildt tillstånd bega; Stångjernsverk med 25 hamrar Amnesverk med 8 hamrar Masugnar Jern-manufakturverk af särskilda slag, Stålugnar inberäknade Vattenslägga Glasbruk Pappersbruk Tegelbruk Kakelugnsoch Lerkärlsfabriker Oljeslageri Garfveri er Kalkugnar Pottaskebruk Färgerier : Kemiskt Blekeri Bomullsoch Ull-Spinnerier . Kardläders-Fabrik Konstväfveri-Inrättningar Skeppsvarf eller Skeppsbyggerier Kronoparker och Allmänningar som tillhöra Kronan Landsoch Härads-AIlmänningar Diverse personer, som ej höra till viss näring . Sterbhus, Testamenten, Gåfvor och Fideikomisser Skifferbrott Kattunstryekerier Cementqvarn, obegagnad lägenhete Båtsmanstor gnas til ägan erätt der något Ämnessmidc 2,60b antal hemman nta äro ler rot Hemmantal. O H 0 Kor. Ungboskap. Getter. St. St. St. St. St. Efter lista Art. Från och med 2 till och med 7 ss. Från och med 19 § till och med 36 g. Efter 3:dje Art. Briinvins brännings afgift. Ständiga Räntor. Jordeboksoch Hemmantalsränta. Mantals penningar. Gernings öre!). Tionde och Räntor af Bruk, Bergverk och andra Inrättningar. Summa. Arrende medel. Kostnad för rustning och rotering. Summa. Fattigför sörjning. Skjuts. Diverse afgifter, onera och allmänna besvär. Carlson. Berättelse öfver Elfsborgs Län för åren 1842—1840. i TABELL för S t ä d e r n e Wenersborgs Stad.
N:o 29, i anledn. af anmärkn:r emot betänk. N:o 13, ang:de stämplade pappersafgiften. Föredrogs Hr Åkermans Fredr, den 10 dennes e. m. framställda och på bordet lagda förslag ang:de tillsättning af en comité för utarbetande af förslag lill nationalrepresentationens ombildning, och blef härvid detta Hr Åkermans förslag uppläst, sådant det skriftligen blifvit till bordet aflemnadt, nemi. så lydande: Jag föreslår vördsamt, för den händelse att Const.Utsk., i anseende till riksdagens sannolikt snart förestående slut, skulle anse sig icke medhinna att utarbeta och till R. St. inkomma med eli förslag lill nationalrepresentationens ombildning efter de grunder R. o. Ad, anlagit såsom dess gemensamma tanka, Ulsk. må föreslå utlåtande af en und. skrifvelse till K. M., uti hvilken 11. St. anhålla, att K. M. täcktes utse och förordna en comité', med uppdrag ål densamma, att innan nästkommande riksdag uppgöra förslag till representationens ombildning och hvilket förslag skulle, på sätt K. M. lämpligast linner, de härnäst sammanträdande Ständer ne meddelas. A denna motion begäres remiss till Const.Utsk. Hr Åkerman: Sedan jag hade äran framställa den nyss upplösta motionen, har förhållandet, i följd af det resultat öfverläggnfngen om repesentalionsfrågan lemna!, något förändrat sig; och jag anhåller derföre att få göra en mindre ändring i samma motion. Då den framställdes, hade R. o. Ad. ännu icke fattat något beslut om det förslag jag afgifvit till uttryckande af gemen - 332 Den 14 Mars. samma tankar. Jag vågade då hoppas, alt detta förslag kunde antagas, och derpå grundar sig de ord, som förekomma i motionen, att, i händelse Const.Utsk. icke skulle medhinna att framställa ett nytt förslag, i öfverensstämmelse med de gemensamma tankar R. o. Ad. yttrat, förslag till skrifvelse skulle uppgöras o. s. v. Sedermera har Sländet för sina gemensamma tankar förklarat några anmärkmr, hvilka icke af mig blifvit tillstyrkta.
Det är löjtnant Jernfeldt och j agniastar Hård, tvenne hj ältar nr fantasiens värld, som författaren skickat till Kamerun, dar de skola söka sig ett nytt fält för sin verksainhet och där han låter dem pröfva p %, hvad verkliga kolonister hafva att ntst8 i ett ociviliseradt land. Och författaren skonar ej sina hjältar, faror lura pk dem öfverallt, de råka ut för skeppsbrott och Iiajar, vilda djur och negrer, trask och febrar. 80m de äro utrustade med stor själsnärvaro och god tur, lyckas det deni dock att med lifvet, om ock ej alldeles helskinnade, komma i f r h alla de vedervärdigheter, som Afrika liar i beredskap iit de främlingar, som vilja slå sig ner dar. Vi hålla författaren rakning fös att han ej låter sina 1ijälta.r råka ut för afventyr, som ligga utom möjlighetens grans och ej heller med förkärlek uppelialler sig vid hemska och obehagliga scener. E n ocli annan naturhistorisk uppgift torde behöfva närmare bekräftelse. Vi skulle tro, att elektriska ålar ej förekomma vid Afrikas kuster och ej heller vilda apelsiner i de vestafrikanska skogarna. Uttrycket &gt;apelsiner och andra hundratals tropiska växter, af hvilka palmskogen ar uppfyllds kan ej heller anses riktig, emedan apelsinträden ej höra till de tropiska viixterna. ; \ - Ian gör ej heller inskärningar 1 palmernas bla$krona för att erlifilla dadelvin, utan i stammen under bladkrouan. Atskilliga andra små oegentligheter b %de i innelik11 och stil skulle kunna phpekas, men som de ej äro af någon särdeles gvaverande beskaffenhet, gå vi dem förbi. Vi rekommendera boken åt ungdom mellan 14-16 år. ' Tigerkatten, af Gustave Ainzard. Pris 2 kronor. A r efter år uppträda alstren at Ahnards förvanda fantasi P svensk dräkt. Vi skiille ej agna ett ögonblicks nppmiirksamliet å t a.eten af detta slag, om vi ej ansage det som en skyldighet a t t göra föräldrar och ungdomens vänner uppmärksamma på deras rent af skadliga innehåll. Berättelsen utgör en vafnad af de mest hemska.
Allmänheten icke lemnäs i osäkerhet om det gångbara myntets värde, äfven sedan det blifvit gammalt eller beroende af Tjenstemäns godtycke: att anlédningen härtill blifvit hemtad, dels af Hr von Quantens egen erfarenhet, dels af Allmogens i Orten och dels af rättskaffens Tjenstemäns beklagelser, isynnerhet öfver PitgsContoirets cassationer af dit remitterade sedlar, då manerfarit, ej allenast, att sådane små sedlar, som efter gammalt bruk, kungjorde principer och juridiskt omdöme, bordt till uppgifna Valeurer godkännas, blifvit till sitt värde nedsatta, utan ock, att stundom blotta hälften tili venster, antingen ensam eller i förening med öfversta fjerdedelen, utan derom förutgången Kungörelse, blifvit tillerkänd ett värde, sora den aldrig bordt få, i saknad af den nedersta högra fjerdedelen, sorn, innefattande 358 Stats-Utskottets namnen med de fina raderne, bör utgöra yttersta grunden för all pröfning af hvarje sedel eller förbindelse. Man har ansett mycket svårt och derföre länge tvekat, innan man velat meddela Uppbördsmännen några föreskrifter till efterrättelse vid sedlars pröfning och de hafva derföre ex usu på ett dyrbart sätt måst köpa sina osäkra reglor; ändtligen hafva några föreskrifter i ämnet blifvit gifna genom en i afskrift aflemnad Kungörelse; men Hr von Quanten tror, att de tilläfventyrs skulle kunna och böra göras mera bestämda, för att vinna det allmänt nöjaktiga ändamålet, som är godtyckets uteslutande, och försätta alla i en lika otvifvelaktig rätt och hvar och en i tillstånd, att vid bruket af någorlunda sundt begrepp sjelf bedomina hvad man äger.
Tegnér uti flera af sina tal dels till Skolungdomen i Wexiö dels vid andra tillfällen yttrat, att studiet af de klassiska språken är det kraftigaste medlet att reda menniskobegreppet. Ehuru hans första undervisning börjades med det Latinska språket, behandlade han likväl sitt modersmål så, att han dervid af både de som läst och icke läst Latinska språket svårligen kan upnås men aldrig öfverträffas. För obeliöfligheten af det Latinska språkets studium har man äfven åberopat den omständigheten, att, ehuru detta språk icke lästes vid Carlberg, derifrån utgångne ynglingar dock icke kunna anses okunnige. Jag raedgifver att så är förhållandet, men besynnerligt nog samtalade jag en gäng med Akademiens nuv:de skickligaste lärare om den skedda uteslutningen af det Latinska språket såsom vilkor för inträde vid KrigsAkademien. Han önskade icke blott detta vilkor hade bibehållits utan äfven att det Latinska studiet hade kunnat fortsättas vid Akademien, emedan han ansåg det vara ett bland de kraftigaste bildningsmedlen. Jag måste således beklaga, att män med så grundliga kunskaper som Hrr Hjerta, Cederschiöld och Tham kunuat visa sig så otacksamma emot just det språk-studium, som måhända försatt dem i tillfälle, att ådagalägga den skicklighet och lätthet hvarmed de yttrat sig i detta ämne. Jag tillstyrker bifall till Betänk. Den 17 Oktober. 143 Hr Cederschiöld: Ehuru jag i allmänhet anser olämpligt att framhålla sin egen person, så, enär den siste talaren åberopat exempel af sig sjelf, torde äfven jag böra framställa den erfarenhet jag kunnat inhämta om undervisningen i skolan. Och torde jag måhända icke vara obehörig att på detta rum yttra mig om de klassiska språkens studium, enär jag uti Philosophiska graden i 2:ne af dem erhållit det högsta videtur och uti det 3:dje näst det högsta.
Utom den förlust för statsverket, samt den minskning i inkomster, hvilka såsom beslagare-andelar nu tillfalla tullbetjeningen och utgöra en vigtig uppmuntran till vaksamhet och omtanka å dess sida, som genom den af motionären föreslagna åtgärd skulle föranledas, komme ett dylikt stadgande ock utan tvifvel att förorsaka ökade försök till oloflig införsel af varor, i mån af den minskade risk, som dermed blefve förbunden, och hvilka försök i de flesta fall torde komma att med samma varor, hvilkas införande en elier flera gånger misslyckats, förnyas, til! dess framgång följt; hvadan och då något ingrepp i eganderätten eller orättfärdig vinst för staten lika litet torde kunna anses ega rum i detta som öfriga fall, delden grundsats i lagstiftningen blifvit nedlagd, att gods och redskap, hvarmed brott mot samhällets lagar försökas, äro till det allmänna förbrutne, hemställer Utskottet, att motionen må lemnäs utan afseende. Stockholm den 31 Juli 1831. STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOIL BECKMAN, 18ol. Beeillnings-Utskottels Utlåtande, N:o SS. 1 1^:0 23. Ank. till Exp. Utsk. den 4 Aug. 1851, kl half 2 e. m. Utlåtande, i anledning af vackt motion om sammanfattande i en eller två lagar af alla de stadganden och författningar, som skola innebära kontroller öfver tulltaxans efterlefnad och garantera dess verkställighet, samt i öfrigt angå den inre trafiken. Uti en inom Vällofl. Borgare-ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion har af Herr TV. M.