Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jsg hemställer nu, om denoa betydliga utgift varit påkallad af något verkligt Statsbehof, då Stockholms Stad drager inqvarteringstungan för dessa 800 man till hvilkas casemerande Statsverket nu dessutom kommer att belastas med den nya Byggnadskostnaden. Jag frågar om Rikets försvar vunnit den aldraminsta styrka genom dessa Caserneanläggningar, och om tredje Hufvudtitelns anslag sålunda kan 6ägas ändamålsenligt användt? under Landets närvarande knappa tillgångar} en utgift af 170,000 R:dr Banco grundad endast på hvad StatsUtskottet kallar andra Gardiets rätt, att i likhet med de öfrige Gardit-sRegcmenterne vards försedt med Casserner, visar sig alldeles icke för mig utur samma synpuncter, då jag vid denna fråga alldeles leks kan upptäcka några rättagrunder i princi - 100 Den 7 Julii /. m. pen. Oas någon verkan en gång skulle korn* ma att följa å den Motion, som inom Ridderskapet och Adeln bldvit väckt, att fä en fullständig uppgift å alia kronans hus och lägenheter; om Kronobrännerierne skola komma att upphöra, och MagazinsDirectionen att undergå någon inskränkning, så torde Hus komma att blifva tillgängliga, som med mindre kostnad till Caserner kunde upplåtas. Jag kan såledss icke för min del gilla Statsötskottets tillstyrkan, att intill nästa Riksdag för denna Cassernebyggnad anslå lortfarandet af 15,000 R:dr årligen; jag skulle för min del tro, att Riksens Ständer redan gjöra mycket, om de för en utgift sorn aldrig kan sägas varit påkallad af ett oundgängeligt Statsbehof, anslå 28,000 R:dr i ett för allt att utgå intill nästa Riksdag eller endast Byggnadskostnsden för ett Hus; börandes det få ankomma å kommande Ständers pröfning örn företaget ytterligare bör utsträckas. Då Andra Gardiet under en så lång tid följd af år icke varit försedt med Caserner af Staten, så synes det mig åtminstone icke
Efter en noga pröfning häraf får Utskottet, med åberopande af de grunder, sorn innehållas uti ifrågavarande Betänkande, hvilket redan vunnit de 2na öfriga RiksStåndens bifall, till vördsamt besvarande anföra, att Utskottet icke anser de öfverldagade olägenheterna på lämpligare sätt kunna föreIcommas, än om, såsom Utskottet redan föreslagit, Konungens Befallningshafvande, som bäst känna Slöjdernas och Näringarnes tillstånd och verkliga behof i hvarje Län, anmodas noga tillse, det Allmogen icke med ett i förhållande till Pappersbruken öfverflödigt antal af Lumpsamlare besväras. Stockholm den 16 Aprill 181S. Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärsooh EkonomiXJtskotts utlåtande i anledning af väckt motion om frihet för Landt• Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. 5^9 mannen, att mot lag eller ingen Tull fil exportera sina producter. Ridderskapet och Adeln har till dietta Utskotts handläggning behagat remittera ett af Herr Friherre Henning Wrangel ingifvet Memoria!, deruti han hemstäl-. ler, att Landtmannen inå äga rättighet, att mot låg eller ingen Tull exportera sina producter och derigenom få en ny källa till välmåga. Som få Provincer utom Skåne skola redan kunna begagna sig af denna förmon, och som onekligen denna frihet skail bidraga till Productionens förökande, så anim Iler Friherren, att, åtminstone för Skåne, må blifva tillåtet, att med modilicationer, som för ett eller annat tillfälle kunna finnas nödi ga, , exportera deras producter, af hvad namn som heldst, och i synnerhet ladugårdens ssfkastningar.
De remitterade handlingarne återställas härhos i underdånighet; och utvisar underdånigst bifogade Protokoll den af undertecknad, Printzensköld, vid ärendets föredragning härstädes yttrade särskilda mening. Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste undersåter och tjenare, CARL G. MÖRNER. C. E. ÅLANDER. A. WILH. EDMAN. C. PRINTZENSKÖLD. C. O. V. BURÉN. C. W. ZETTERSTRÖM. VIKT. INGESTRÖM. Stockholm den 6 December 1861. t. s. Axel Carlsson Printzensköld. — 329 — 1861 den 6 December. Närvarande: Herr Presidenten och Kommendören Grefve Mörner, Herr Kammar-rätts-rådet Alander, 0 Herr Kammar-rätts-rådet Edman, Herr Kammar-rätts-rådet Printzensköld, Herr Kammar-rätts-rådet Burén, Herr Kammar-rätts-rådet Zetterström, Adjungerade ledamoten, Kanslisten Ingeström. S. d. föredrogs Kongl. Maj:ts nådiga remiss af den 18 sistlidne Oktober, tecknad å en af Rikets Ständers sednast församlade Revisorer hos Kongl. Maj:t i underdånighet gjord framställning, att Kongl. Kammar-rätten måtte anbefallas vaka deröfver, att en hos Konungens Befallningshafvande i Östergöthlands län anhängiggjord fråga om afskrifning i länets kronoräkenskaper af derstädes balanserade oguldna arreudemedel för indragna Öfverstelöjtnants-bostället Kungs-Norrby måtte varda utan dröjsmål pröfvad och afgjord; i anledning hvaraf Konungens bemälde Befallningshafvande den 27 nästlidne November yttrande afgifvit.
Det är förnämligast af aktning för gammal sed, hvilken är så nära sammanvuxen med ett folks nationalitet, att den förre svårligen kan uphäfvas, ulan den sednares försvagande, som jag bestrider liotalsräkningens införande, och nprepar hvad jag deremot tillförene sagt på detta rum. Hvart och ett folk har icke blott ett grundljud, eller en grundton, som de uttrycker i sitt språk, i sin skaldekonst och sina folkmelodier, utan det har ock sitt grundtal, hvarefter dess mynträkning, dess beskattning och lagskipning, samt i vissa fall, äfven dess mått, mål, och vigt rätta sig. Ett folk kan ej, utan fara för sin sjelfständighet, upoffra sitt språk; och vi hafva sett, hvilken vigt, norrmännen fästade dervid, när de förenades med Sverige, hvilken betydenhet och förbindelse med nationaliteten språkfrågorna haft i Schleswig, Holstein och Ungern. Ah rubba ett folks grundtal, är om än i ringare mon, dock att träda dess nationalitet nog nära. Ett sådant grundtal, hos oss och de Germaniska folkstammarne öfverhufvud, är 12 och dess hälft 6. Det går i Sverige så långt tillbaka, som häfderna, ja så att säga längre eller till mythen, der Oden, såsom Gud var omgifven af 12 Diar. I egen - 256 Ben 31 December f. m. skap af Regent och Domare hade han omkring sig 12 Drottar, hvilka dömde mellan folket. Den siste hedniske Regenlen, Olof Skötkonung, var ännu omgifven af 12 Rådsherrar eller s. k. Spekingar, som tillika voro högste domare. Efter denna förebild voro äfven Häradsoch Lagmansrälterna såsom de förra ännu äro, sammansatta af 12 nämndemän, eller äfven s. k. tolfman, utom ord fönden. Under den kristna medeltiden, bestämde Landslagen an talet af Konungens verldsliga Rådgifvare till 12, och de förblefvo dervid äfven i början af den protestantiska tiden, såsom förhållandet var, vid Erik XIV:s kröning. Näi'o
S. D. Sedan Rikets Ständer beslutat, att den uti 103 § Regerings-formen och 64 § Riksdags-ordningen föreskrifna Nämnd, som eger döma huruvida Högsta domstolens samtlige ledamöter gjort sig förtjente att i deras vigtiga kall bibehållas, eller om visse af dem kunde anses böra från utöfningen af Konungens doms-rätt skiljas, skulle denna dag sammanträda, företogs nu val af Ledamöter i besagde Nämnd, och befunnos, efter valsedlarnes öppnande och rösternas summering, dertill vara utsedde: Biskop Butsch, Biskop Fahlcrantz, Biskop Bergman, Pastor-primarius, Doktor Pettersson, Doktor A. Nordström, Professor Carlson, Kontrakts-prosten Cnattingius, Kongl. Hofpredikanten Wensjoe, Doktor Gumcelius, Kontrakts-prosten Tegnér, Domprosten Ahlstrand och Doktor Säve; samt till Suppleanter: Professor Selander, Prosten Melén, Prosten P. C. Arosenius, och Kontrakts-prosten Holmberg. Prot.-Utdrag den 11 Februari 1854. 125 S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: N:o 35, i anledning af väckt motion, om förbud för utländningar, att med handelsvaror kringresa i landet; och N:o 36, i anledning af väckta motioner, angående återupplifvande af de tills vidare inställde författningarne om stapelstädernas handlandes och skeppredares skyldighet, att årligen införa vissa saltbelopp och hålla ständiga saltupplag. Från Vällojl. Borgare-Ståndet. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Stats-Utskottets Memorial, N:o 25, med återlemnande af trenne från Hederv. Bonde-Ståndet remitterade motioner, angående nedsättning i afträdes-afgiften vid åbo-ombyten å kronooch skatte-rusthåll, ansåg Borgare-Ståndet nämnde motioner böra till Bevillnings-Utskottet remitteras, S. D.
Arbetsfolk: kringvandrande för erhållande af arbetsförtjenst: åtgärders vidtagande till förekommande deraf 64. 105. Arméens Befäl och Manskap: om rättighet för, att emellan mötestiderna vistas hvar som helst inom riket 74. » Tjenstgörings-reglemente: om upphäfvande af skyldighet för soldat att bevista allmänna gudstjensten 75. Artilleri-regementen: angående förändring i föreskriften, rörande hä - starnes färg dervid 98. Auktion på landet: om utsträckning af tiden, för hållande deraf, till kl. 9 på aftonen, under alla tider af året 15. » i städerne: om förändring i sättet för hållande deraf samt om nedsättning af provision 93. 150. Bih. till R. St. Nummer å Betänkandet. S:t Barthelemy, om dess skiljande från Svenska Kronan 134. Bibel-kommission: angående ändring i instruktionen för 7. Biskoparnes aflöning: angående grunderna för en reglering deraf 183. 204. Biskops-embeten: angående indragning deraf, med undantag af dem i Upsala, Lunds och Hernösands stift 189. Boställen, civila och ecklesiastika: om utgifvande från trycket i sammandrag af de författningar, som röra bebyggande, vård och underhåll af 136. 179. » civila och militära: om ny uppskattning af sådane, hvilka in nehafvas af embetsoch tjenstemän 192. Brandstods-bolag i länen: om rättighet att dess obligationer måtte få i allmänna kassor emottagas och belånas 173. Båtsman inom Blekinge län: angående dess tjenstgörings—skyldighet . 171. till tjenstgöring uppbådad: om förändring i stadgarne, rörande transporterande af från samlingsstället till embarkerings platsen 72. angående en behöflig förbättring i dess lönevilkor, m. m.. 96. om upphäfvande af de stadganden, enligt hvilka han förverkar sin lön till Amiralitets-krigsmanskassan 97.
Af ofvan omförmaldte Memorial hafva Utskotten inhämtat, det Riksdags-Fullmägtigen Anders Danielsson funnit sig föranledd till ifråga* ställdte förslag af de omständigheter, att jordägare, i synnerhet af Allmogen, icke skulle vara i tillfälle att känna, hvarken vidden af deras åligganden för den jord, de innehafva, eller deras rättigheter, hvarå, såsom exempel, blifvit anfördt, att tillräklig upplysning för de fleste skulle saknas, om det, som Församlingarnes Lärare, Indelningshafvare^ den indelte Soldaten, med flere, ägde rätt att fordra , om grunden för förhållandet emellan Grannar med me - l65 Lagoch Besvärs-Utskottens Betänka riden» ra: att denna okunnoghet skulle ej sällan åstadkomma missnöjen, sn idigheter och Rättegångar, Jivilka undvekos om jordägaren bestämdt sjelf kunde inse hvad honom tillhörde att fullgöra: att enahanda förhållande inträffade, i afseende på de mångfaldiga Författningar uti andra Ekonomiska ämnen, om hvilkas innehåll behörig upplysning vöre nödig, men nästan helt oall hållet för de förenämnde felades: samt att vid i 809 och ihio arens Riksdag Riksens Höglo!]. Ständer skola framstält nödvändigheten af alla förberörde gällande Författningars samlande, utan att någon verkställighet derå följt, Detta allt har hos Utskottet kommit i öfvägande; Och hvad först angar Anders Danielssons väckte motion om författandet af ett kort sammandrag af de stadganden , som röra jordägares rättigheter och skyldigheter, det han trott icke böra blifva af större vidlyftighet , än att hvar och en af dem kunde sig det förskaffa; Så ehuru Utskotten icke kunna undgå att medgifva, det, vid första åsigten af detta förslag, berörde åtgärd kan anses blifva gagnelig; tro dock Utskotten sig inse att vid närmare granskning deraf, flere svårigheter för den sammas verkställighet, på det sätt, Anders Danielsson åsyftar, oundvikeligen skola uppstå.
Sjöskadebalken Sjölagen. N:o 26. i anledn. af väckt fråga, att mål, ang:de den nidingstjufnad, hvarom 3, 4 och 5 §§. 42 Cap. Missg.balken omförmäla, må upphöra att vara af underställningsegenskap. N:o 27. ang:de npphäfvande af eller ändring uti föreskrifterna om tiden för begrafningar. Ånyo föredrogs och bifölls LagUtsk:s d. 24 sisth April på bordet lagda betänk. N:o 34 öfver Riksd.fullm. från Stockholms län Nils Insulins motion , ang:de meddelande af föreskrift, å livars ägor sjelfspillingar skola nedgrälvas. Föredrogs till pröfning LagUtskts d. 24 sisth April på bordet lagda betänk. N:o 35 öfver Gr. O. A. Cronhjelms samt Hr W. Fr. Dalmans motioner om rättighet att å fideicommissegendom upptaga lån, motsvarande f af egendomsvärdet. Hr Dal - Den 2 Maj f. m. 25 Hr Dalman, Wilh. Fredr., uppläsle följande: LagUtsk. synes verkligen hafva alltför knapphändigt afFardat motionerna om inteckningsrätt för fideicommisser. Utsk:s enda skäl är, att en dylik inteckningsrätt skulle innebära ett förnärmande af de presumtiva fideicommissariernas rätt. Detta skäl synes mig kunna gälla lika mycket emot inteckning af arfvejord eller annan jord, emedan sådant äfven leder derhän, att de presumtiva arfvingarna förlora så stor del af egendomen, som är skuldsatt och hvartill de eljest haft rätt. Samma skäl skulle till och med kunna användas emot ali förändring af lagar för arf, giftorätt ni. ni., emedan de presumtiva pretendenternas ställning alltid derigenom lomme att förändras. Det synes således ej hafva varit ur sin ordning, om LagUtsk. gått något djupare in i frågan: om Utsk. t. ex. undersökt gagnet eller princip-enligheten af fideicommiss-inrättningar; ty endast der finnes bolten af saken.
”Det lärer ej kunna bestridas, att ett hemman med 3o tunnland å”ker och 60 tunnland äng behöfver mindre byggnader, Un ett med 100 ”tunnland åker oell 1000 tunnland äng, så väl i afseende å uthus för groddans inrymmande, som boningshus för det större antal arbetsfolk, sorn på ”det ena än på det andra erfordras. ”Härtill är i öfrigt så mycket större skäl, som Kongl. Majrt uppliäf”vit sätesbyggnads-skyldigheten vid säterier.” Olämpligbeten af ett stadgande, hvarigenom det ålades innehafvare af mindre hemman, alt bygga och underhålla lika stora hus, som å större hemman erfordras, lärer vid allmänna Lagens utfärdande nogsamt varit insedd; hvarföre ock, sedan föreskrifter blifvit meddelade i 2 Cap. 1 §. Byggliingä-Balken, hvilka^ och i 27 Cap. 3 §. samma Balk, huru stora hus å hvarje hemman i allmänhet böra byggas, sistberörde lagrum innehåller, att å mindre hemman må smärre hus vara efter nödtorften — samt vidare, att ingen skall vara pligtig att bygga mera än gården tarfvor, efter landets bruk och lägenhet. Och då dessa föreskrifter ännu gälla till efterlefnad samt Herr Friherren icke anfört annat skäl för sitt förslag om upphäfvande af alla lagsladganden om laga hus, än en förutsättning, att deremot stridande föreskrifter skulle finnas, anse Utskotten sig sakna anledning alt understödja motionen, hvars ogillande alltså tillstyrkes. Stockholm den a5 No v. i834- Lagsamt Allm. Besv. och Octon.-Utskoliens Betänkande K-o Ja, 5 N;o 32. Ankom till Exped.-Utskottet den a6 No v. Betänkande, i anledning af väckt fråga om skyldighet för Rikets Idof-Rätter och Collegier att vid hvarje Riksdag inkomma med Utlåtanden öfver Lagstiftningens verkningar. För att sätta Rikets Ständer i tillfälle alt vid hvarje
På förmiddagen ansåg den siste talaren ingen underd. skrifvelse ens angående Flottans räkenskaper behöflig; nu har han likväl medgifvit delta, men bestridt en dylik skrifvelse, rörtde Öfverintendetsembetet, på samma skäl som talaren under förmiddagen begagnade i afseende på Flottan. Jag medger visserligen, att denna fråga är af mindre vigt, än den förra; men jag hemställer, hvartill revision skall tjena, om räkenskaperna äro så uppställda, att man icke kan se hushållningen. Detta kan likväl icke ske, utan att man får se, hvad hvarje hus för sig kostat i underhåll, och jag tror, att en sådan ordning för räkenskapernas uppgörande skulle vara lätt verkställbar. På grund häraf vidhåller jag min begäran, att samma skrifvelse måtte beslutas som på förmiddagen, helst revisorerna i begge fallen gjort samma anmärkning, och det således skulle vara inconseqvent, om K. St. beslutade en olika behandling af de tvenne frågorna. Frih. Palmstjerna: Jag bestrider, att revisorerna gjort samma anmärkning i afseende på Flottans och Öfverintendentsembetets räkenskaper; ty hvad de förra angår, hafva revisorerna upplyst, att revision med nuvar. räkenskapssättet vore omöjlig utan muntliga upplysningar, och då jag ansåg ingen skrifvelse i detta hänseende behöflig, grundade jag min mening derpå, att åtgärder redan blifvit vidtagna för afhjelpande häraf. Hvad åter Öfverintendentsembetets räkenskaper beträffar, hafva revisorerna endast anmärkt, alt dessa räkenskaper icke utvisa genom särskilda rubriker eller conto kostnaderna för underhållet af hvarje hus, utan endast upptaga årets utgifter för materialier och arbetslöner m. m. Här är således en stor åtskillnad i anmärkningen, sorn syf - Den 17 Juli e. m. tar på en vida mindre olägenhet och i sjelfva verket reducerar sig till intet; ty det är föga magtpåliggande att veta, livad underhållet för hvarje hus kostat, dä revisorerna ej äro skyldiga att hålla besigtning å sjelfva husen.
Ståndets nyss fattade beslut visar äfven Ståndets afsigt, att vidhålla lullbestämmelserne å obrändt och omalet caffe, och dä synes mig äfven conseqvent, att bibehålla dem i afseende på nu ifrågavande artikel. Jag har jemväl för milt yrkande andra skäl, som gälla för mig och för dem med mig liktänkande, nemi., att brändt caffe icke kan anses som en nödvändighetsvara, ulan en njutningsartikel, som derest den till öfvermått anlitas, säkerligen försvagar hälsan; och öfverdriften härutinnan är icke lätt att undvika för dem, som begagna denna dryck snart sagdt såsom surrogat för mera substantiell föda. Sådant missbruk drabbar mest de fattige; det bör man söka förebygga. Af sådan anledn. anser jag, det icke vara skäl, att i vidsträcktare mån befordra införsel af brändt och malet caffe. Jag anhåller således att tullen derå måtte förblifva den i 1845 års tulltaxa bestämda. 5 H. 20 3G6 Den 2 Juni e in. liiRosenblad: Jag beklagar utgången af den sednast vid* tagna votering, i hvilken jag icke deltog, emedan jag med en ledamot som delade motsatt åsigt derom öfverenskommit. Men sedan R. o. Ad. fastställt tullen lill 3 sk. 4 r:st., så tror jag, alt man, ulan skada, kan antaga K. M:s propos., ifråga om tullen å brändt eller malet caffe, äfvensom jag anhåller, att nästföljande artikel eller caffesurrogat matte bestämmas till den tull, K. M. föreslagit eller iika med caffe; ty, i annan händelse, insmugglas brändt caffe under benämning af brända caffesnrrogater. Detta är orsaken, hvarföre, uti alla af mig kände tulltaxor, caffe och dess surrogater äro sammanförde under en tull. Nedsättes tullen å caffesurrogater, blir följden den, såsom jag redan nämnt, att brändt caffe insmugglas under denna rubrik.
Transport: 37: 16. 300: 337: 16. - — 205 Transport; Premieoch fattigkassan Terminsafgifter Bibliothekskassan Utlånta medel. 300: — 500: — 150: — Fordringar. Skeninge elementarläroverk: Summa Vid dessa räkenskaper hafva Revisorerne ej haft något att erinra. 334,694: 17. Konsistorium i Skara. Uti Konsistorii, med anmärkningar i Kongl. Kammar-rätten granskade, räkenskaper upptagas inkomster och utgifter på sätt nedanstående tabell utvisar: Debet. Balans från år 1862: Tillgångar: Tillkommer: Uppbörd: Konsistorium Skara elementarläroverk Wenersborgs dito Mariestads dito Borås dito Alingsås dito Lidköpings dito Hjo pedagogi Sköfde dito Falköpings dito Ulricehamns dito \ Balans till år 1864: Skulder: Konsistorium: Byggnadskassan Mariestads elementarläroverk: Egna kassan Lidköpings elementarläroverk: Egna kassan Hjo pedagogi: Egna kassan - Kredit. Balans från år 1862: Skulder: Konsistorium Lidköpings elementarläroverk Utgifter: Konsistorium... - 100,459: 7. Ulricehamns dito 576: 14. 202 Balans till år 1864: Kontant Utlånta behållning. medel. Fordringar. Summa. Tillgångar: Konsistorium: Stipendia collectanea 38. —__ 38. Skara elementarläroverk: Wenersborgs elementarläroverk: Summa. Transport: Terminsafgifter Alingsås elementarläroverk: Hjo pedagogi: Premieoch fattigkassan 5: O: — Egna dito 1: 21. 2,150: 2,151: 21. Utlänta medel. Fordringar. Summa. Sköfde pedagogi: Falköpings pedagogi: Ulricehamns pedagogi: Vid räkenskaperna hafva Revisorerne, för sin del, ej haft något att anmärka. Konsistorium i Strengnäs.
St. 1847. 83 Transport R;dr 48,800: Då Kongl. Maj:t för öfrigt anser någon förändring i beloppet af den Wadstena krigsmanshusoell amiralitets-krigsmanskassorna tillkommande ersättning för centonal-afgiflen hädanefter icke, på grund af meddelade uppgifter om centonalbevillningen för föregående år, kunna komma i fråga, sedan denna bevillning redan med år 1841 upphört, skulle tillökningen på pensionsslaterna alltså nu komma alt blifva R:dr 48,800: Allmänna indragningsstaten beräknades vid sista statsreglering på förslag till: Penningar R:dr 354,518:16. — Indelda räntor, upptagna efter kronovärdi till 2,99 3 : 40. 5, och efter förslagsmarkegång lill 19,213; Indeld spanmål 6 tunnor 16 kappar, å 6 R:dr tunnan 39: Oindeld d:o 15 tunnor, å d:o 90: Summa R:dr 373,860: 16. — I enlighet med hvad bär ofvan, vid framställning af behofven under rikstatens 2:dra, 4:de!, 6:te och 7:de hufvudtitlar, blifvit yttradt och föreslaget, skulle å allmänna indragningsstaten komma att uppföras, utöfver derifrån nu utgående anslag: Ersättning lill civile ledamoten i Krigs-Hofrällen, Krigs-hofrälts-rådet S. P. Gethe för åtnjuten andel i böter, som af Krigs-hofrälten ådömas R:dr Sportelersältning lill åtskilliga tjenstemän och betjente, sorn varit anställde vid de numera indragna Borgrälterna De pensioner och lill indragning ställda löner, hvilka för det närvarande utgå af militiae-bo ställskassan med tillsammans Återstående beloppet af de löneoch pensionsersättningar, sorn vid den år 1846 beslutna förändrade organisation af Kongl. Lifgardet till häst blifvit tillerkända vissa å gamla staten uppförda personer , . med derunder inbegripna 56 tunnor spanmål.
Holm, Olof Johansson och Erik Carlsson från Stockholms län, Jöns Erik Eriksson från Orebro län, Carl Tholsson från Skaraborgs län, Gustaf Pettersson fran Östergöthland, Sven Andersson från Skaraborgs län och Ephraim Larsson från Elfsborgs län hafva häri instämt. 38 B ev ilin.-, Lagsaint Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 1. Förslag till Förordning, angående v ilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin. Föa*$ta Artikeln. Om liräimnsbräniungs-räOiglieteH. Brännvinsbränning, af hvad tjenligt ämne som helst, skall med den pannerymd samt emot de afgifter oell öfriga vilkor, här nedan föreskrifvas, vara tillåten under sex månader af året, nemligen Januari, Februari, Mars, April, November och December, så framt icke högst vigtiga omständigheter föranleda inställande af denna tillverkning. Den tid af året, under hvilken brännvinsbränning är tillåten, indelas i sex serskilda terminer af en månad i hvardera. Astundar någon alt hörja bränvinsbränningen den 15 Oktober i stället för den 1 November, må sådant, efter derom bos Konungens Befallningshafvande gjord anmälan, stå honom öppet, i hvilket fall den sista bränvinsbrännings-terminen af året räknas från och med den 15 November intill den 15 December. §. 2. Rättigheten till bränvinsbränning skall pä landet åtfölja hemman och hemmansdelar, med åsatt mantal efter jordeboken, bebyggda, med serskild åbo försedda utjordar och andra lägenheter, hvilka uti ordinarie eller extra ordinarie rotering deltaga eller vakansafgift utgöra, äfvensom icke roterade, men med serskild ränta till kronan eller till innehafvare af dess rätt belagda torplägenheter, samt, i städcrne, den till hvarje stads område hörande jord; dock tillkommer denna rättighet icke den jord, som i taxeringsvärde ej uppgår till trehundra Riksdaler, utom i de händelser, som §§ 6 och 7 upptaga. Beeilln.-, Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 1. 39 § 3.