Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nu har man vqlat stödja sig derpå, att sedan ett.^medelpris vöre gifvet, borde det af sig sjelf följa , att uppsägningsrätién skulle fråntagas räntetagaren. Vöre denna medelmarkegång öfverensstämmande med det verkliga priset, då bade man åtminstone-billigheten för sig; men Gr. Gyldenstolpe har sjelf erkänt, att medelmarkegåugen gemenligen blifver lägre än det gångbara priset. Man har erinrat, att icke samtliga ledamöterna af PresteSt. inom Utsk. instämt i. Prosten Åstrands reseVvation. Detta bevisar icke så mycket, hvad Ståndet tänker, som dess beslut att förkasta förslaget. Jag har ingalunda bestridt rättigheten för samtliga Stånden att fatta beslut äfven i privileg ii frågor; men jag har velat, att man skall erkänna dem för sådana och behandla dem i öfverensstämmelse dermed. Man har anfört, att mellangiften af 16 sk. och 12 sk. forsellön motsvarade skillnaden emellan markegången och det verkliga priset. Denna skillnad utgör likväl i år på vissa ställen 2 r:dr. Förlusten är således lätt uträknad. En ledamot har väl besvärat sig deröfver, att jag hemtat exemplet från ett län, hvarest förhållandet talade för min sats. Det hade varit nog motsägande, örn jag anfört något annat. Ett skäl för mitt val af exempel linnes likväl derutinnan, att jag inom det åberopade landskapet har min hemort, och att jag derigenom är föranledd att bäst känna det. En talare har sagt, att, i händelse förslaget skulle medföra minskning i skollärarnes löner, Ständerna då icke lära un18 II. 17 Den 32 Januari f. m. derlåta att gifva ersättning åt en så vigtig corps. Äfven jag hoppas det, men skulle tro det vara angeläget att gifva ersättningen på samma gång, som man vållar minskningen. Det blefve eljest nog känbart för de lidande att vänta. Man har sagt, att det vore oriktigt att kalla det ifrågavar. förslaget förhastadt, enär det vore grundadt på sednaste Ständers beslut. Jag kan icke erinra mig, att detta betager räntetagaren uppsägningsrätten.
Efter af förenämnda handlingar erhållen del har Justitie-kanslers-embetet den 14 Juni nästlidet år uti afgifvet underdånigt memorial yttrat, att, äfven om man, i likhet med Kammar-kollegium, ville antaga att 1569 års Landeboks gällande kraft vore obestridlig och numera af alla auktoriteter erkänd, den af Kollegium omförmälda enkelhet och lätthet att afgöra dessa tvister, likväl ingalunda deraf följde, så framt man ej, jemte Landebokens vitsord, med de Kammar-kollegii tre ledamöter, hvilka afgifvit Kollegii utlåtande, äfven vågade antaga några af Öfver-direktören Falkman framkastade förslagsmeningar, hvilka likväl, enligt hvad Justitie-kanslers-embetet sökt ådagalägga, icke kunde godkännas såsom tillförlitlig grund för bedömandet af eganderätten till ifrågavarande hemman; att, om nämnde grund bortfölle, någon annan icke återstode, hvilken antagligen skulle mera allmänt godkännas för slitande af ständigt återkommande tvister om dessa hemman; att vid väckta frågor om allmän reglering begge statsmagterna, och när fråga åter varit angående rätt till särskilda hemman, Kongl. Maj:t, i Stats-Rådet, Högste Domstolen, Kammar-kollegium och allmänna Domstolar å löga skilda tider yttrat alldeles olika åsigter i detta ämne, rörande hvilket lärde forskare i arkiverna jemväl äro af skiljaktiga meningar; och har embetet, som vid sådant förhållande icke tvekade att såsom sin åsigt uttala, det vidtagandet af någon åtgärd till undanrödjande af den i fråga om de Halländska kyrkohemmanen nu rådande säkerhet rörande egandeoch besittningsrätten, jemte af denna osäkerhet föranledt skada och olägenhet, vore af omständigheterna högeligen påkallad, beträffande Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 100. 37 sättet huru förhållandena skulle kunna ordnas, i underdånighet tillstyrkt, att Eders Kongl. Maj:t måtte föreslå Rikets Ständer att fatta följande beslut: l:o.
Vi hafva dock, med ångans tillhjelp, gjort oss i viss mon till herrar öfver afstånden i rummet och tiden och hafva sedan dess så svårt att förstå, hur vi kunnat berga oss utan alla dessa hjelpmedel, som den nyaste tiden bragt med sig. Hvart århundrade har gjort sitt till för att förbättra och underlätta och det är många århundradens arbete i denna riktning, som ännu icke kommit till stånd, då vi stå på väg att följa en landnamsman på hans första Islandsresa inemot det nionde seklets slut. En veckas segling ligger för honom i allra bästa fall, om vi mäta afståndet mellan Norges och Islands mest närliggande uddar. Men hvem svarar för väder och vind? Svårigheterna synas ingalunda nedslå modet på vår utvandrare, nej, de elda honom. Han kunde söka sig undan tyranniet i hemmet en tillflykt på närmare håll, på andra sidan Kölen, der andra flyktingar odlat i Jämtland, Herjeådalen och de inre delarna af Helsingland. Han kunde söka sig en fristad i något annat af Nordens länder det var ju mången, som hade fränder i alla tre men han gör det icke. Det skall vara god landskost på Island, hans fränder och vänner hafva farit dit, icke vill han ensam stanna efter. Att begifva sig ut på äfventyr för äfventyrets skuld, att kasta sig in i faror blott och bart för att vara i fara, det var icke ovanligt, utan rent af charakteristiskt för nordbon. Kunna vi undra derpå? Den tidens oro, då inflyttningarne i norden skedde, var nu förbi. Alla förhållanden, enskilda och allmänna, ordnade sig alltmera. Man odlade sin jord, skötte sin boskap, umgicks med sina grannar, samlades vid gudahusen och vid thingen. Men icke var detta nog! De nordiska folken befunno sig nu i ungdomsåldern, då blodet sjöd i ådrorna, då man kände sina krafter växa och blott önskade att få tillfälle att pröfva dem.
Riddarhus-Rirektionen, angående Grefve Mörners, Carl Göran, anhållan att vid val till Ordförande deri icke komma i Stån dets åtanka: II. 321. —, angående öfverlemnande åt densamma att bestämma de arfvoden, som, för förvaltning af de till stipendier och pensioner af enskilde personer donerade fonder, skäligen böra till Riddarhusets tjenstemän anslås: lil. 189, 190. —, angående uppdrag åt densamma att icke allenast utse en ledamot uti 1863 års stats-revision, utan äfven att fylla de ytterligare ledigheter, som bland Ståndets medlemmar i samma revision kunna uppkomma: IV. 647, 687; V. 255, A. 255. —, angående verkställande af justering inför densamma af efter Riksdagens slut ännu ojusterade Ridderskapets och Adelns pleni-protokoller: VII. 389. —, angående uppdrag åt densamma att till verkställighet befordra Ridderskapets och Adelns beslut om förfärdigande af ett porträtt öfver Landtmarskalken vid innevarande riksdag, Grefve Gustaf Lagerbjelke, för att bland den å Riddarhuset befintliga samling af Landtmarskalks-porträtter förvaras: VII. 22. Riddarhus-Rirektionens Riksdags-Berältelse, angående: B. IL 234, 255, A. 255. Riddarhus-Rirektionens Instruktion, angående förändrad redaktion af 7:de §:n deri: B. VII. 10, 12, A. 12, 13 (jemlör Banko-Utskottets Betänkande N:o 51). Riddarhus-Fiskalen, angående arfvoden till honom på Qveckfeltska och Silfverbergska fonderna: B. lil. 87, 189, A. 189.
Denna del af Lagkomitéens och Beredningens förslag har emellertid föranledt till en utredning af frågans administrativa och ekonomiska sida, hvilken, ehuru långt ifrån att vara nöjaktig, likväl kan tjena till upplysning om de svårigheter, som i nämnda hänseende skulle möta ett fullständigt genomförande af de ifrågavarande förslagen. I underdånigt memorial af den 31 Mars 1846 framlade nemligen dåvarande Justitie-Statsministern ett fullständigt förslag till reglering af rikets läns-, häradsoch stadsfängelser m. m„ med hufvudsakligt afseende på de grunder för en sådan reglering, som kunde hemtas från Lagberedningens ofvanomförmälda utlåtande af den 16 December 1842. Detta memorial öfverlemnades till granskning af komitéer, utsedda inom de särskilda länen, och sedan deras utlåtanden inkommit, afgaf Justitie-statsministern under den 17 Februari påföljande år ett förnyadt underdånigt memorial i samma ämne, hvilket derpå blef till trycket befordradt. Bland anmärkningar, som af Länskomitéerna framställdes, torde uppmärksamheten särskildt böra fästas vid det då för första gången framträdande förslaget, alt icke härads-, utan distriktoch länsfängelser skulle byggas, och att vid dessa särskilda brottmålsdomstolar borde inrättas. Detta förslag, som sedermera antogs i afseende på fängelsebyggnaderna, har ännu icke erhållit någon fullständigare utveckling eller bestämd form i afseende på brottmålslagskipningen; men af dess antagande i den ena delen har följt, att åtgärder äfven måst vidtagas att, så vidt möjligt varit, förlägga ransaknmgarne med häktade personer till länseller distriktfängelserna. Om äfven antagas kan, att häraf i en framtid skall följa, att lagskipningen i åtminstone gröfre brottmål komme alt skiljas från lagskipningen i tvistemål, särdeles för den händelse att införandet af jury i brottmål skulle framdeles föreslås, så synes dock frågan om Häradsrätternas förändring till permanenta domstolar icke stå i ett sådant sammanhang med förberörda ämne, att äfven delta nu bör komma under Rikets Ständers pröfning.
St:r beviljat rätt stora anslag för att uprätta den lidande staden. Yidare har man sagt, att konseqvensen fordrar att R. o. Ad. nu afslår Betänk:t, derföre att R. o. Ad. vid föreg:de Riksdagar så gått tillväga. Jag anser, att den rätta konseqvensen är den, att handla rätt utan afseende på om R. o. Ad:s majoritet varit rätt uplyst eller icke. Den siste värde talaren har sagt, att de personer, som här gått i mistning af sin egendom, fått en rik ersättning, derigenom att nuvar:de egaren efterskänkt sina anspråk på den inkomst de haft af egendomen under den tid de besuto densamma. Hårdt är det att blifva af med sin egendom, men ännu hårdare är det, att, då man kanske är utan alla resurser, få gifva ersättning derföre, att man haft egendomen under eganderätt. Det är en rättvisa, som åtminstone icke känns särdeles fyllande i fickorna. Hvad åter angår den nämnda ersättningen af 500 Rdr bko om året, så är det ganska vackert af den nuv:de ägaren att gifva denna summa, men den motsvarar endast räntan på halfva det kapital egendomen då köptes för, hvaremot den under närv:de förhållanden kanske är värd tre gånger så mycket. Då dessutom detta belopp endast utgår på obestämd tid, så torde arfvingarna ej derigenom hafva erhållit den fullkomliga rättvisa, hvarom Hr Flach talar. Jag kan icke inse, att de här anförda skälen på något sätt förminska de billiga anspråk, som de Skottiska arfvingarne hafva att få någon ersättning för den himmelsskriande orättvisa, som blifvit begången, och jag fortfar derföre med min anhållan, att R. o. Ad. ville biträda BorgareSt:s beslut, och tilldela dessa arfvingar en gåfva af 10,000 Rdr bko. Hr von Troil, Sam. Gust.: För min del ämnar jag icke ingå i frågans detaljer, eller undersöka, huruvida Kapten Skottes arfvingar hafva mer eller mindre moralisk rätt att fordra någon ersättning af R.
Jag har ingenting förstört eller bortslösat och kan derför förtröstansfullt gå in i evigheten, men jag vill ej att den som efter mig skall sköta hushållet skall råka i förlägenhet eller att du skall kunna säga att din första hustru alltid redde sig med de hushållspengar du gaf henne, och derför har jag nu omtalat för dig hur det tillgått. Klädedräkten. Fläckiga ylleplagg, såsom klädningar, kappor, rockar, o. dyl. — allt sönderI P \ I L / I I U M IN annonser s o m beröra familjekretsen. pas tyget i lakan samt strykes med varma jern på afviga sidan. Anna. sprättadt — rengöres på ett enklare och för kläderna alldeles oskadligt sätt jemfördt med hvad » Minsann » i n:r 22 af Idun framhåller. Till hvarje kanna vatten tages ett qvarter salt. Vattnet kokas och hälles kokande på saltet. När saltet har smält, ilägges det som skall rengöras och får derpå ligga i tre dygn; tages så upp och sköljes mycket väl och hänges ut, men få inga tygsorter vridas eller gnuggas. Pressas i fuktigt tillstånd. Maria Bkt. Tvätt af ylle. 2 kannor sjövatten uppkokas hvaruti vispas ylletvål för 25 öre; delta blandas tillsammans med 2 kannor kallt vatten sä att det hela blott är ljumt; sedan inblandas ' / 3 qvarter ammoniak. Yllet nerlägges ' J2 timme, uppkramas och sköljes i ljumt vatten så många gånger att sköljvattnet ser klart ut; färdigt till torkning. Anna. (g. ^f. gornberg Urfabriker STOCKHOLM 14 Gustaf Adolfs torg 14 Pris " belönt i Sverige oeh i Utlandet[339] Bakning. Handarbeten. Trefliga tafvelramar. Gå till närmaste skogsbacke; uppsök der någon gammal gran och bryt deraf &lt; n mängd fina, mossbevuxna qvistar. Skär derpå ut ur papp en stomme till ramen, så stor du vill hafva den. Tag sedan en pryl eller annat spetsigt föremål och stick dermed 3 rader fina hål rundt om hela stommen.
Uti högstberörda, den 29 sistlidne Maj till Rikets Ständer aflåtna, af samtliga Riks-Stånden till Stats-UUkottet remitterade nådiga Proposition (N:o 113) har Kongl. Maj:t behagat erinra, hurusom Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 22 September 1854 anfört: att. enär väsendtliga fördelar i såväl allmänt som enskildt hänseende skulle beredas af en välgörenhetsinrättning, hvarifrån sjömän, tillhörande Svenska handelsflottan, hade att under en kraftlös ålder åtnjuta stadigvarande understöd, framställning hos Rikets Ständer blifvit gjord derom, att en pensionsanstalt för handelsflottans skeppare, styrmän och öfriga sjöfolk måtte bildas och åt en för hela riket gemensam styrelse till omvårdnad och förvaltning anförtros; att denna anstalt borde tillförsäkras en ärlig inkomst af omkring 45,000 R:dr Banko, och att för beredande af tillgång härtill mätte anvisas, ej allenast de afgifter, som, enligt 1748 års kofferdireglemente och Kongl. Kungörelsen den 28 Augusti 1828, af besättningar och rederier för Iikartadt ändamål erlades till sjömanshusen, samt den sjömännen tillkommande föringen, hvarmed de sjöfarande borde sjelfve bidraga, utan äfven dels en lika stor summa, som föringen utgjorde, eller omkring 16,000 R:dr Banko af han - 6 Stats-Utskottets Utlåtande j\d 112. delsoch sjöfartsfonden, och dels från tullmedlen hvad för fyllande af ofvan uppgifna totalsumma vidare erfordrades; att R kets Ständer, vid öfvervägande af denna framställning väl insett, vigten och fördelarne af en sådan anstalt för sjömäns pensionering, helst derigenom frestelserna för nämnda folkklass att af vinningslystnad söka anställning i främmande nationers tjenst minskades och en icke obetydlig förstärkning af dugligt sjöfolk borde af fäderneslandet vid inträffande krig kunna påräknas; men att, dä sättet för pensioneringens ordnande, hvartill de så kallade föringsmedlen val kunde användas, äfvensom något bidrag från handelsoch sjöfartsfonden sannolikt vore att förutsätta, i öfrigt saknade den för frågans bedömande erforderliga utredning, Rikets Ständer ansågo tillskott från Statens sida icke lämpligen kunna medgifva-, innan ett fullständigt förslag till inrättningens organisation vore uppgjordt samt skeppsrederierna jemväl blifvit hörda, om de ville till inrättningen lemna bidrag; hvarföre Rikets Ständer, för uppnåendet af det högeligen behjertansvärda ändamålet, i underdånighet anhöllo, att, innan de fattade sitt beslut angående det ifrågaställa anslaget, Kongl.
Märk huru pojkbytingen piskar i argheten brunnshinken med sitt hasselspö, som hade han för sig fogdens breda rygg! Sådant fängkrut! Jag ville icke vara i fogdens ställe, om han vore brunnshinken. Föremålen för denna rådplägning, de båda fosterbarnen, stodo vid brunnen, omgifna af torpets legitima afkomlingar. Pilens bortröfvande var dagens stora tilldragelse, och Bennu, som låtit sin första vrede rasa mot den toma spiltan i stallet, stod nu på gården, ursinnigt piskande hvad han först kom öfver, som råkade vara brunnen. Han såg käck ut, det lilla spensliga brushufvudet, smärt som en rönntelning, vig som en ekorre, blixtrande bruna ögon, svart hår, glödande kinder och hela pysen mest lik en raket, som icke fått makt att stiga i höjden, men uttömmer sina sprakande gnistor i gröna gräset. Tommu, tre år äldre och mer än hufvudet högre, understod sig att skratta. I blinken sprang Bennu mot honom och lät sitt hasselspö utan hejd hagla ned öfver fosterbroderns hufvud och rygg. Sigfrida började gråta. Hagar kastade sig emellan och mottog de rapp, som ämnades Tommu. Är du karl du, som slår oskyldiga? Slå fogden! Och systern såg på honom med sina stora ögon, lika mörkbruna och lika blixtrande som hans egna. De voro, med sina ännu ej fyllda tio år, så lika hvarandra, att ingenting annat än könet och dräkten skilde dem åt två vackra bär, sprungna ur samma kvist, två fattiga, förgätna ranunkler, vuxna ur samma rot på heden. Måhända var systern en tvärhand längre, och hennes bestämda hållning röjde tidigare utvecklade själsgåfvor. Fogden? upprepade Bennu. Ja, svarade Hagar. Han är med sina hästar i Nyby. Bennu betänkte sig några ögonblick, flög Tommu om halsen, snyftade ett: förlåt! och tog därpå till flykten, allt hvad hans lätta ben förmådde barfota, barhufvad, med det enda nödvändiga plagg, utom skjortan, hvilket en ung man om tio år icke skickligt kan umbära ens i skogen, därifrån Bennu kommit.
S. D. Föredrogs å nyo och lades till hanalingarne: Constitutions Utskottets Memorial N:o 3o, angående Herr M. Crusenstolpes anmärk■luugs-anledning emot Stats-Ministrarne, Stats-Rådet samt Föredragande. S. D. Föi edrogos å nyo och biföllos Stats-Utskottets Utlåtanden: N:o 284, om godtgörande åt vissa Acaderaier och andra allmänna Inrättningar för mistad rättighet att uti Rikets Ständers Bank efter al pari invexla silfver; N:o 235, om bestämmande af en viss lid, som Landshöfding skall innehaft sitt Embete, innan han kan erhålla Landshöfdinge-pension; N:o 236, om anslag af allmänna medel, för underhållet *f i stad för brott häktade personer, intill dess slutligt Utslag fallit; N:o 23-, i anledning af Kongl, Maj:ts Nådiga Remiss uppå ÖfversteLieutenailten G. M. Nordencreutz'
Consistorierne skyndsamt inkomma med fullständiga uppgifter på alla tle ecclesiaslika Em betsoch Tjenstemän, Lärarne vid de allmänna Läroverken undantagne, hvilka, antingen på grund af allmän författning, eller till följd af serskildt gifna Nådiga Resolutioner, ega rättighet dels till dubbel, dels tili ökad tjensteårs-beräkning, hvarvid de böra uppgifva så väl beskaffenheten af de tjensten åliggande göromålen, sora de den samma åtföljande löue-förmoner samt tillika afgifva yttrande, huruvida tjensten antingen kan indragas eller med annan ecclesiastik tjenst förenas, eller upprätthållas utan fördelen af ökad årsberäkning, eilar i motsatt fall, hvilka medel och utvägar lill nödig löue-förbättving kuuoa förefinnas eller böra beredas; 2:o att, vid föx-st inträffande ledighet af sådana ecclesiastika tjenster, med hvilka ökad eller dubbel årsberäkning är förenad, lärarc-syssler viel de allmänna under visnings-verken likaledes undantagne, samina tjenster icke böra anslås ledige, eller af vederbörande embets-myndigheter, befattning tagas med deras åter-besätlande, utan göromålen bestridas genom tillförordnade vicarier, intill dess Kongl. Maj:t fattat Dess Nådiga Beslut om den högre tjensleårs-beräkningen må bibehållas eller skall upphöra; 3:o att denna föreskrift äfven gäller för de ecclesiastika tjenstemän nxpd dubbel eller ökad årsberäkning, Regementsoch Amiralitets-Pastorer samt Bataillons-Predikanter, med flere, hvilka antingen af Kongl. Majit, på Dess Krigs-Expedilions underdåniga föredragning, utnämnas, eller af vederbörande militair-auetoriteter tillsättas; och borde Hans Kongl. Höghet Kion-Prinsen, i egenskap af Stor-Amiral och Chef för Artilleriet, sapif 6 Allm.
Ridderskapets och Adelns klenum d» 16 September iZoy. S. O. Föredrogs BewillningS - Utskottets ut» tätande daterat dett is September, i ättledning af dett utaf Riksens Ständer till berbrde Utskott remitterade Kongl. Ma):ks Nädiga proposition, angSettde förhöj» ning i postporto för franqueraNdrt af sädana Bref, hwilka fortställaS öfwer Stralsund kill Hamburg och andra Utrikes orter; och bref hwad Bewlllnings-Utskot» let j afseende härpä tilstprkt till alla delar af Högloft. Äiddcrskapet och Adeln bifallit; hwarom de öfrige Re» spective Ständen, genom Utdrag af Protokollet, wänli» gen ffulle underrättas. hit supra. Utdrag af Protokollet, hältet j Högktzft» Ridderffapcts och Adelns klermm d« 16 September 1809» S. D. Föredrogs Skats-Utskottets d^n tg sist» tedne uplästa och pä bordet lagda Prvkocolls-Utdrag af den 12 dennes, angäcttde föreslagen indragning af ben Kprkorne i Skäne, Halland, Blekinge och Bohus, Län anflagne Kyrko-tionde», hwilkcn indragning Utskottet pä ätskllliga skäl hade afstyrkt; och fann Högloft. Ridderfkapct och Adeln stäligt, att till detta MskottetS ptirande säsom wälgrundadt lemna sitt bifall; hwarom Le öfrige.Respcctivc Ständcn genom Utdrag af Protokollet wänlkhen skulle underrättas, dt supra. Ut - Dm 19 September, 637 Utdrag af Protokollet, hället i Högloft.
Indragne MiliticeLöningsoch BoställsRcintor hafva, genom den hastiga tillökning ifrån 5o,ooo till 80,000 R:dr, som 1816 års Inkomst för denna Arlicle uppvisar, gifvit för 4 år ett medium af 60,472 R:dr, och äro derföre nu upptagne till 55,000 R:dr. I 1812 års Stat äro de likväl beräknade endast till 33,ooo, och de öktes, enligt StatsUtskottets Förslag 1815, med litet mera än 8,000 R:dr. Alt nu vidare fortsätta denna progression, är väl enligt med principen, men om det är lika säkert, lemnar jag derhän, då det är egenteligen af ett års öfverskott, som det högre medium uppkommer, BeklädningsMedel af Rotarne vid åtskilliga InfanterieRegementer, äro uti 1816 års Stat upptagne till lika belopp, som år 1812, eller 5,600 R:dr. I nu varande Förslag äro de uppförde till 7,000, efter en beräkning, hvars grunder ej äro uppgifna. BåtsmansVacanceAfgiften af Ordinarie Rotarne, är nu beräknad till aS.ooo R:dr, i stället för 10,000 R:dr, som den upptogs i 1816 års Stat, och som den äfven var uppförd 1812. Skälet, att icke lioja beräkningen, var i8i5 de då gällande Contracter, och nu nyttjas samma skäl till förhöjningen. Jag bekän - *S g6 Den 2 Martu. lier alt jag ej vet hvad sorn är anledningen till detta förhållande. Controll-Stämpel-Medel för Guld-, Silfveroch TennArbeten äro, utan uppgifven anledning, uti beräkningen förhöjde med 5oo R:dr, så att de, ifrån aooo, blifvit satte till 25oo R:dr. Jag medger gerna, att detta kan vara likgiltigt, men jag tycker liela Inkomsten är så obetydlig och obestämd, att jag ej inser, hvarföre man skulle antaga en så vilkorlig förhöjning. KammarRättens
Öppnades Herrar Bänkman' Lista til! val af Electorer och befunnqs följande Herrar hafva, blifvit dertill utsedde; Den g g November. 43 H:Q I. Grefve Brahe , Magnus Fredric , En af Rikets Herrar. N.O 35, Gretve Gyldenstolpe, Carl Edvard, Öfverste Kammarejunkare. >f:0 46. Grefve Piper, Carl, Capitaine - Lieu tenant, N:o 51. Grefve Posse, Claés Fredric, Hof Marskalk. Grefve Anckarsvärd, Michael, GeneralLieutenant, Nio II8- Grefve von Essen, Hans Henric, Eli af Rikets Herrar. Friherre Mörner, Hampus, Öfverste. ]Sho 88- Friherre Fovisin, Carl, Öfverste. Friherre Reuterholm, Ful|m Grefve Frölich, David Harald, Öfverste. Friherre von Lingen, FuJim. Friherre Cederström, Jacob, Lapdshöfdinge, N:o 327. Friherre af Wetterstedt, Eric, President. Friherre Fock, Pehr Adolph, FlofMarskalk. Friherre Tersmeden, Fredric x President. N:o 167.“Herr Geete, Adolph Sebast, Öfverste. Herr Coyet, Carl Fredric, Contre A {pirål. Herr Pahlman, Otto, Fredric, Öfver steLieutenant. Herr Trafvenfelt, Carl, Professor. Herr von Törne, Michael, Stallmä® stare. N;0 188THerr Arnell, Lars, Landshöfdinge. Herr von Schultzenheim , David, President. N:o 2072 Herr Lorichs, Nils, Landshöfdinge, N:o 2221. Pierr af Wirsén, Carl Johan , Coll* tre • Amiral.