Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Proposition, JW i. 11 d) alt, för dylika statsbanors framtida utförande, i de delar och med dea hufvudrigtning, hvarom Kongl. Maj:t och Rikets Ständer kunna komma att besluta, noggranna topografiska undersökningar må, genom styrelsens för allmänna vägoch vattenbyggnader försorg, få verkställas, samt fullständiga planer med kartor, profiler, detaljritningar och kostnadsförslag, på grund deraf, upprättas, och att Rikets Ständer må till Kongl. Maj:ts disposition för utgifterna dervid anvisa 20,000 R:dr årligen i 3 år från och med året 1855; e) att, derest Rikets Ständer, i följd af den särskilda proposition, som från Kongl. Maj:t nu derom aflåtes, vid denna Riksdag besluta väsendtligen högre beskattning å tillverkningen af bränvin, Rikets Ständer måtte bemyndiga sine fullmäktige i Riksgäldskontoret att, så vida uppbörden af denna skatt under året 1855 eller först år 1856 visar sig, utöfver behofvet för derå möjligen i följd af Kongl Maj:ts förslag skeende andra anvisningar, lemna ett netto öfverskott af minst 615,000 R:dr, successivt, i mån af behof, genom upplåning, på sätt ofvan förmäldt är, anskaffa och lill Kongl. Maj:ts disposition utbetala det kapitalbelopp, som, enligt ofvananförda beräkning, erfordras för anläggningen af jernvägs-stambanan från Stockholm till Götheborg, med afdrag af sträckningen mellan Köping och Hult, om hvilken anläggning vägoch vattenbyggnads-styrelsen då borde för statens räkning genast gå i författning, i öfverensstämmelse med de planer och särskilda föreskrifter, som för sådant ändamål varda af Kongl. Maj:t fastställda och riieddelade; f) att hvad som erfordras till ränta och amortisseftient å de statsobligationer, hvilka sålunda varda från Riksgäldskontoret utfärdade, må, för åren 1856 och 1857, godtgöras af bränvinsskattens då influtna öfverskottsmedel; ankommande på Rikets
Vissa parker och promenases med utsökt fina kläder, hvilka modren j der i städerna utgöra också liksom en offentmerendels arbetar åt henne, och de små hvita i lig barnkammare för de bildade klassernas klädningarna, mössorna, sockorna och tröjorna barn — de fattiga leka i allmänhet på gaprydas med skära rosetter i alla storlekar och tan utanför sina hem. Det riktigt myllrar nyanser. Vaggtäcket, bärrocken, sjalarne — af barn i Spanien, och tio eller tolf barn — allt hvad den lilla begagnar måste vara hvitt ja, ibland ännu flere — i en familj förekomma och ljusrcdt. Grossarnes färg däremot är ljusganska ofta. I sin tidiga barndom äro de blått. Blott några veckor gammal måste den nästan utan undantag vackra som Murillos lilla, iklädd alla sina grannlåter och buren änglar, men man ser flere ljuslockiga och af amman, i sällskap med modren aflägga blåögda, än man skulle tro. De små sefioritas visiter hos släktingar och vänner, hvilka nu äro dessutom så vackert och smakfullt klädda, hunnit hämta sig efter den första missräkninatt man kunde taga dem för prinsessor allegen och börja visa sig intresserade. A f någon samman eller tro, att deras fäder alla vore särdeles älskvärd anhörig får hon i present millionärer. I de flesta fall är det dock enen liten medalj, helgad åt den heliga jungdast deras mödrar, som sätta sin stolthet i att frun eller välsignad af påfven, om det skall göra dem så eleganta som möjligt, och i månvara riktigt fint, att i guldkedja bäras utanpå gen familj nekar man sig till och med det klädningen och det kan väl också hända, att nödvändiga för att kunna sända ut sin lilla en annan tant hänger en liten amulett, enkom älskling klädd i siden och spetsar » som alla köpt på någon berömd vallfartsort, kring den andra ». Ofta har modern själf broderat, sytt lillas hals för att under linnet bäras på brö- och klippt allttammans. Man kan lätt tänka stet. Denna senare skall vara en ofelbar sig, huru all denna Jyx i den tidiga barnhjälp mot sjukdomar och mycket annat ondt.
Durchl. sedermera, såsom Swensk Drottning blefwe för, satt uti Enkoständ, skall Hennes Durchlt. utom det i föregäende Article annänide Eniosäre njuta Tre Hundrade Tusende Daler Silfwermynt eller, i Specie mynt berak, nadt, Sextio Tusende Riksdaler Banco, hwilkct ar hwa^ Hennes Kongl. Mant nu warande Enke-Drottningcn, enligt Riksdags - beflutet af nr 177; i ärlig Inkomst tillagt blifwitHäremot förbinder sig Hennes Durchl. Prinsessan NLVVIO att ritan Swerigcs Rikes Regerande Konungs Ja och Samtycke, icke bcgiswa sig utom Riket, eller under hwad förewändning, som hälst wara kunde, anställa någon resa till främmande Lrter. Skulle annat ste, mister Hennes Durchl allt det underhäll, och ben Hofhällning, som Henne anslagen warder och här ofwanföre omnämdt är. Utdrag af Protocollet, hällit hos Riksens Högloft. Ständers Lag-Utstott den r April igro. SD. Uplastcs ett Utdrag af Högloft Nidderskapets och Adelns Protocoll för den 22 sistledne Marti, enligt hwilket L'g-Utffottets Betänkande under den 7 förutgående Februarii angäende den af Herr Lagmannen von klausdUk wäckte fräga om stadgande af nägon Författning eller Lag, som föreskrefwe huru Jnnewänarne i ett af fiende anfallit
Betänkahden; Vidkommande åter den anelia öfverkiagä&é olägenheten; eller att Båtsmäns Rotehållare skola vid Besigtning å deras karlar blifva af Läkaren obefeörigén uppehållne, anser Utskottet sådant kunna förekommas, derigenom, att Kongl. Majrts Befallningshafvande, efter samråd med vederbörande RégementsBefälhafvare bestämmer vissa dagar och ställen för besigtningéns verkställande af Läkaren och derom hvar i sitt Nådigst anförtrodda Län Utfärdat Kungörelse med underrättelse för Båtsmäns Rotehållare; att deras hyvärfdä kärlar då komma att af Läkaren besigtigas, emot det Arfvode, sorn uti den na föreslagna Taxan skulle komma att bestämmas} hvarjemte uti sagda Kungörelse torde böra till Allmogens kännedom införas beloppet af samma arfvode, och att Rotehållariie äga rättighet, att i händelse de ås trin dä; dervid medtaga vittnen; Hvilket allt likväl vördsamligen underställes Riksens Högloft; Ständers närmare profning; Stockholm deii 16 Januari 1818. N:r 15. JL H. Ständers Allmänna Besvärsöch EkonomiUtskotts Betänkande, angåen» de förhöjning i betalningen till Intjvarterihgsgifvare, för det underhåll dé lemna tågande Trupper m. ni. 80 JSesv. och Ekon. Utsk. Bctdnkanden. m Jill Utskottets handläggning hafva följande handlingar i detta ämne blifvit remitterade, nemi. Frän Vällofl. BorgareStåndet: i:o Memorial af Herr I. P.
I hvad Gr. Posse yttrat om tullbevakningens förstärkning från flottan kan jag icke helt och hållet instämma. Väl instämmer jag deri så vida, att den del af flottan, som härtill varit begagnad, hittills icke ensamt sysselsatt sig med tullbevakning, utan äfven med sin egen öfning; men olägenheterna häraf tror jag fullt uppvägas af hvad sorn vinnes för landet i andra hänseenden, nemi. först i afseende på flottans öfning, och för det andra genom ökad tillgång på seglande fartyg i och för kustbevakningen, till hvilken, efter min tanka, väl icke däckade kanonslupar, men mindre fartyg äro ganska användbara. Jag kan ej heller förmoda annat, än att en sådan bevakning bättre uppfyller ändamålet, än hvarje annan, och skulle medgifva indragning af den särskildt anställda kustbevakningen, som i allt fall är öfverflödig under den årstid, då isen hindrar sjöcomraunicationerna. I en annan punkt skiljer jag mig äfven från Gr. Posse. Han har nemi. riktigt skiljt emellan creditupplag och nederlag, och jag instämmer med honom, att nederlag bör finnas blott der, hvarest tillgång är på nödiga eontroller; men jag kan ej instämma deri, att nederlagsrätten ensamt bör gifvas åt de stora städerna, såsom Stockholm och Götheborg. Jag tror tvärtom, att det vore nyttigt, om nederlagsrätt äfven medgåfves åt hvilka andra orter som helst, blott med vilkor alt orten sjelf ikläder sig de kostnader för byggnader och allt annat, som erfordras till controllen, och jag skulle önska, att Tullstyrelsen, efter noggrann granskning af localförhållanden, ville tillstyrka beviljandet af nederlagsrätt på så många ställen som möjligt. Emedlertid blifver det i allt fall alltid nödigt att noga skilja emellan creditupplag och nederlag, hvadan jag i denna del förenar mig med Gr. Posse. Jag anhåller likaledes om återremiss af betänk, och begär, att dessa mina anmärkningar må få åtfölja till Utsk. Frih. Boye, Ludv.: Jemte det jag bör upplysa, att jag icke i Utsk. deltagit uti öfverläggningarna om detta betänk.
Härtill kommer, att seglationen på kanalen vanligen måste upphöra långt innan Wenern eller hafsvikarne isbeläggas, hvadan transporterna från Wenerns hamnar till Uddevalla skulle kunna höstetiden fortsättas vida längre, än nu kan ega rum mellan Wenersborg och Göteborg. För alla de orter, som angränsa sjön Wenern, medförde det alltså icke ringa fördel, om genom en jernväg mellan Wenersborg och Uddevalla, varorna kunde, med besparing af tid och utan äfventyr för sjöskada, på en 24 mil lång jernväg föras till exportorten. Men ehuru således anläggandet af en oafbruten jernvägsförbindelse från Herrljunga öfver Wenersborg till Uddevalla är af så stor vigt, att densamma icke borde stå tillbaka för någon annan del af de enskilda jernvägsanläggningar, för hvilkas utförande iåneunderstöd blifvit begärda, har dock Utskottet vid det förhållande att aktieteckningen ännu icke uppgår till mera än ungefärligen En Million R:dr R:mt, trott, att medel för hela det ifrågavarande jernvägsarbete! icke borde vid innevarande riksdag anvisas. Anläggningen kan dessutom rätteligen anses omfatta två väsendtligen olika vägsträckningar: den ena emellan Uddevalla och Wenersborg, hvilken, framgående öfver en svårare terräng, har en längd af 2 mil 16,000 fot och en anläggningskostnad af 2,060,000 R:dr; den andra mellan Wenersborg och Herrljunga, hvilBih. till B. St. 4 Sami. 1 Afä. 2 Band. 4 Haft. 4 26 Stats-UtsJcottets Utlåtande N:o 88. ken, 6 mil 11,050 fot lång, framgår öfver en lättare terräng och har en anläggningskostnad af 2,000,000 R:dr.
I afseende å det sätt, hvarpå bevakningen och indrifningen af fondernas förfallna fordringar blifvit af Ombudsmannen besörjda, hafva Revisorerne, som tagit kännedom af bemälde tjenstemans lagsöknings-diarier äfvensom de utaf honom afgifne balans-berättelser, icke funnit något att erinra. Vid af Revisorerne anställd inventering, hafva fondernas lånehandlingar befunnits säkert förvarade och omsorgsfullt ordnade. För de i förestående revisions-berättelse intagne ziffer-uppgifter ansvarar den Sekreterare, som vid granskningen af de under Kongl. Kommerse-kollegium ställda fonders förvaltning och räkenskaper varit hos Revisorerne anställd. Slutligen få Revisorerne anmäla, att de, med anledning af sin instruktion, till Kongl. Majit i underdånighet insändt ett exemplar af denna berättelse. Stockholm den 15 Oktober 1860. Högloflige Ridderskapet och Adelns ledamöter: G. LAGERBJELKE. G. H. STRÅLE. C. G. HJERTA. H. GYLLENRAM. M. WOLFFELT. A. ADLERSPARRE. Högvördige Preste-ståndets ledamöter; J. I. HÅHL. FR. E. FAGERSTRÖM. JOIL FR. ÅKERBLOM. A. MELANDER. JOH. VICT. ABOM. PEHR STAAFF. J. ANDERSSON. OLOF LINDSTRÖM. Välloflige Borgare-ståndets ledamöter: CARL O. KJELLBERG. J. WAHLSTRÖM. Hedervärda Bondeståndets ledamöter: OL. PEHRSSON. PEHR ÖSTMAN. J. LUNDBERG. ERNST RIETZ. J. SUNDWALLSON. C. G. HAVERMAN. NILS SWENSSON. ERIC ERSSON. Gr. Hegardt. _ 10 ~ Utdrag af 1858 ars hufvudbole för Manufaktur-, Eskilstuna Riksmynt. Deket.
423 EkonomiUtskott, vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 2 och 5 April 1818. Herr Prosten Rabe uppläste ett så ly~ elände skriFtligt anförande: ”Vi hafva snart i 350 år arbetat med OFverflödsförordningar. Stränga förbud hafva, alltsedan Herredagen i Södertelje år 1491* blifvit i serskilda conjuncturer utfärdade, och likväl har Ofverflöclet och Luxen, efter hvad man påstått, alltid rasat i vårt kära Fäd rnesland. Vi hafva då alltid kämpat mot en förfärlig Bjesse, och de tappra Svenskarne hafva ej kunnat besegra honora: tvärtom de tappra Svenskarne erkänna sig i denna Stund för dess slafvar.” ”Detta Slafveri måste till en början ej vara farligt, när vi kunna fägna oss, att vårt Land ännu försvarar sitt rum ibland Stater. D t mäste antingen förebrå öfvernaturliga krafter att ö vervinna, eller ock strida vi mot ett hjernspöke. Det sednare alternativet har väckt hos mig allehanda skrupler, och det är för att få dem upplösta, jag omfattar detta tillfälle, att yttra mig i ett ämne, som hittills —• jag tillstår det — blott upptagit mina allmänna Reflexioner. Monre striden i sig sjelf annat är, än ett utbrott af den gamla Svenska afunden? lios den högre öfver den lägres njutningar, hos den lägre, att ej kunna likna den förre? Monne vi göra väl med Öfverflödsförordningar, Sorn bortskämma våra Embetsmän och skada vår Laglydnad?” - 4*4 Resv. och Ekon. Utsk. Betånkanåen. ”Öfverflöd af njutning är och hlir alltid skadligt, kan och bör alltid förbjudas, genom goda och handhafda PolilieFörfattningar. Men om tillgång på njutningar skall bibehålla namnet af öfverflöd — så tror jag det aldrig böra förmenas den arbetsamme och omtänkte, så framt man e; vill upphäfva sig till förmyndare äfven för de kloka, och göra alla medborgare till overksamma Barn.” ”Tilläfventyrs är ingen ling svårare än att rätt bestämma hvad Öfverflöd är.
Embetsman, som i nu föreskrifven ordning, efter reqvisition hos Landshöfdingen i Orten, erhålla 1Den 5 Juli. 5©x erhålla det stämplade Papper, som vid utöf. ningen af deras • Embeten erfordras, skola deremot ock till godo njuta försäljnings procent lika med andra Försäljningsman, och i afgifvande årsräkning balancera hvadde vid Inventeringen hvarje år kunna hafva i behåll af det stämplade Papper de efter reqvisitioner undfått. Lands-Contoiren i Piket skall det åligga att öfver verkställigheten af hvad i denna §. förordnad! är, halla noga och uppmärksam tillsyn, samt till den ändan föra ordentelig AntekningsBok, ej mindre öfver inoch utleverering af stämpladt Papper i Landt-Renteriet, der Papperet så bör förvaras, att det på intet sätt skadas, än med Rentm&stare och hvarje Försäljningsman inom Länet, öfver hvad han undfått och betalt, samt emottaga och i Renteriet förvara Försaljningsmännens Borgensskrifter; och skall Lands-Kamereraren ansvara för det lidande Kongl. Maj:t och Kronan tillskyndas kunde, derest han, vid vederbörandes efterlåtenhet att penningarne i rättan tid leverera, icke genast hos Kongl. Majtts Befallningshafvande skrifteligen sökt handräckning till deras utbekommande, eller försummat att om Inventeringarnes behöriga förrättande och redogörelsernas infordrande i vattan tid draga försorg. §• 2 7- Utom den åsätta stämpelns värde, erlägges af köparen särskidlt till Försäljningsmännen den provision för hvarje €harta, efter dess olika storlek, Den 5 Juli. lek, som en deröfver upprättad, denna Förord» jaing bifogad Tariff utstakar. Hos alla Chartse-Sigillatse-Försäljningsman skall denna Tariff, tryckt, finnas uppslagen; och derest någon Försäljningsman icke håller allmänheten tillhanda sådana större stämplar sorn kunna äskas, utan flera mindre till fyllnad måste tagas, vare han icke berättigad till större provision än för den hela Chartan belöper.
B) er * - &gt; b WMT~ I följetongen komma att under närmaste tiden intagas co — CD cd O berättelser af Jonas Lie, Errol Halévy och Tor Hedberg samt P B Q bo-C originalöfVersättningar från ryskan. 3 53 tekniska, a it •o Regina. Hvart skall en 18-års Hicka vända sig för att få genomgå en samaritkurs? Kuru lång är kursen, och hvad kostar den? Finnas kanske friplatser? Var god, den som vet, och med snaraste gif mig svar genom Idun.^ Stockholms i å i i i i e N:r 282. » Musikens katekes » af J. C. Lobe, Öfversatt af A. Lindgren, rekommeni. Den kommer att fortsättas detta år med sorgfälligt valda predikningar af inoch utländska predikanter, som gratis tilldelas alla drsprenumeranter. Ny tillträdande årsprenumeranter, som önska få hela samlingen komplett, erhålla hittills utkomna predikningar mot insändande af postqvitto med intyg. för år, 5 kr. för år, 3 kr. för qvartal, för qvartal. postbefordr. inber. 12, i Landsortsuppl. 15, i bägge upplagorna 25 öre, med rabatter vid större annonsering, Större da, läsa och spela med nybörjare eller sköta kontorsgöromål. Pretentionerna små. Svar till » Z ». pöste restante. Sandarne. » uppstruket hår » o. af god fam., önsk. komma i fam. på landet. Villig hjelpa till med litet af hvarje. Hemmastadd i en kl. matlagn., läs. o. spel. m. barn samt fäster afs. på en mindre lön. Eekom. erh., om svar sändes t. » På nyåret », Iduns byrå. [714] stilsorter efter särskild tariff. Se hit! En 19 års flicka önskar sig till vå- ren plats i familj, der det finnes barn, att undervisa dem och biträda vid deras skötsel. H o n vill äfven föreläsa, om så fordras. Svar till » S. E ». 33 Svart bäcksgatan. TJpsala.
De till Hypollieks-Föreningen ingående räntor och capitalafbetalningar (^amorlissement), som icke inom en månad från förfallodagen äro inbetaide, böra, utan uppehåll, lagligen indrifvas; och heror det af Directionen att ålägga den gäldenär, som sålunda 3:ne gånger varit försumlig, att verkställa större och tidigare capital-afbetalningar, än hani annat fall varit skyldig fullgöra. 12:0 Hypotheks-Förening må ej utfärda obligationer å mindre valeurer, än 100 R:dr Silfver Specie, eller 4°o R:dr Riksgälds. i3:o Hypotheks-Föreningens böcker och räkenskaper höra, när så påfordras, vara tillgänglige så väl för Riksgälds-Contorets Ombud, som för Föreningens egne medlemmar; och skall årligen en fullständig granskning af räkenskaper och förvaltning verkställas genom af HypotheksFöreningen utsedde Revisorer, jemte en af Riksgälds-Contorct utsedd Revisor, för hvilken kostnaden dock af Hypollieks-Föreningen ersätles. 14:0 Skulle Hypotheks-Förening ej uppfylla de förbindelser, hvilka i dessa hufvudgrunder densamma åläggas, samt Riksgälds-Contorets Styrelse för Contorets säkerhet skulle finna nödvändigt, att någon del af den meddelade garantien återtaga, eger Riksgälds-Contoret ålägga Hypotheks-Föreningen att större eller mindre del af garanterade lånen betala, och alt, för den händelse sådant på annat sätt icke låter sig verkställa, härtill använda af de, enligt 5:te punkten till Contoret inbetaide medel; och kommer ifrån samma tid all vidare räntebetalning å de utgifne förbindelserne att upphöra. i5:o Vill någon delegare uti Hypotheks-Förening skilja sig derifrån, Exp editionsUt skottets Förslag till wul.
Tinnerholm, ett årligt understöd af Trehundrade (300) R.dr R:mt. Om remiss till Stats-Utskottet anhålles vördsammast. Stockholm den 26 November 1862. Oscar von Knorring. K:o t;*. Af Herr voll Knorrings Oscur* angående pension åt Majoren August Hahr. Då jag nu ärnar väcka förslag om en årlig pension åt en äldre militär, Majoren i Arméen, Herr August Hahr, som genom sina allmänt nyttiga arbeten gjort Bih. till R. St. N:o 73. sig förtjent af samhällets erkänsla, beder jag att med några ord få redogöra för skälen härtill, bland hvilka i främsta rummet Major Hahrs verksamhet. Alltsedan sitt inträde på tjenstemannabanan år 1821 såsom Officer vid f. d. Fältmätnings-brigaden (eller numera Topografiska korpsen) har Major Hahr, med undantag af några års ledighet, nästan oafbrutet under loppet af tillsammanlagt 36 år, egnat hela sin tid åt utförandet af kart-arbeten öfver Sverige, dels såsom Topografofficer från 1821 till 1837, dels såsom tjenstgörande, åren 1842, 1843 och 1844, vid General-stabens lithografiska byrå med gravering af den stora skolkartan öfver Sverige och Norrige, utgifven på Statens bekostnad, dels från och med 1845 till och med 1848 med kart-arbeten i och för jernvägs-undersökningarne för Örebro—NoraHult-banans anläggning, samt slutligen från nämnde år med författande och utgifvande af följande statistiska kart-arbeten, nemligen: l:o. En militär-statistisk karta i 4 blad öfver Sverige, Norrige och Danmark, jemte tabeller öfver dessa rikens krigsmakters organisation, truppstyrka och förläggning, utgifven med s. k. öfvertryck från sten i 2:ne upplagor åren 1845 och 1848. 2:o.
3:o att nnclvileanelet ak leost8annna förändringar nti nnvaranele dränvinslnännings-redskap ms klifva en ak ele omstäudiglieter, dvarpä viel eletta ämne^ dedandling dör fästas tilldörlig uppmärksamdet; 4:o att till grund kör uttaxeringen ak dränvins-drsnnings-afgikterna iclee, 8S80M dittills 8leett, ms antagas utan cleremot deskattningen lämpas ekter elen kör alla kall möjligen dogsta sä llan elenne qvantitet vareler genom noggranna oed vetenskapligen godkände deräleningar utrönd ocd ak sakkunnige män prökvad samt till ^iilian destsmd; 5:o att försäljningen i minut akdrsnvin ms deläggas moel detyelligen liogre akgikter, än ele, som kör närvarancle ega rum; 6:o att ele föreskrifter oed destämmelser i öfrigt, som innefattas i 1835 ars Ixongl. förordning, ms antingen didedullas, sa vielt ele ej äro i st siel med nu köreslagne dukvnclgruncler, eller oek liärekter varels lämpälle oed jemkaele. Ltats-Ilsdets samtlige Imclsmöter instämcle nti dvael föredraganden nu underdsnigst anfort oed tillstyrkt, unclantaganele att i kragan om dukvudgrunelerne kör en dlikvancle nv författning om dränvins-drännings-rättigdeten, 8tats-dsdet Orekve //ed e/ akgak köljanele, krän föredragandens ocd Ltats-dsdets öfrige fedamoters tanke skiljagtige, yttrande:
– I rummet på andra sidan om detta förhänge kan hvilken stund som helst sultanan taga plats med sina förnämsta väninnor och evnuker. Öfverhistorieskrifvaren sitter redan där inne på sin plats för att anteckna allt och beskrifva festen i Bröllopens Bok. Äro ni tokiga, som ställa till ett sådant oväsen! Ett sådant klampande kan möjligen passa mulåsnor, som råkat att springa ikull en bikupa, men icke är det dans, ty dansen är framför allt skön. Danserskoma skrattade med munnen full af insockrade kastanjer och krikon. De kvidde och jämrade och måste sätta sig ned på divanerna, och evnukerna gömde sina hvita tandrader bakom dörrförhänget. Då visste Dumma Svenskan icke längre hvad hon gjorde. All den förtrytelse, som hon gått och burit på i veckor och månader, rann plötsligt samman i en enda flamma af vrede, och ordens flöde strömmade på hemlandets kärfva tungomål ohejdadt från hennes tunga. – Jästingen i mej om jag frågar efter er och alla era svarta fulingar ... Inte mer än så frågar jag efter er ... Ni där, som bara lefva i svalg och flättja och synd! Aldrig sagga ni om annat än om de tolf lyckliga, som få betjäna padisjan ... herre je, de lyckliga, ja och om de sju kadinerna, som få två hundra schalar hvar ... Är det rättskaffens och anständigt att ha en hustru på hvar kammare hela huset rundt! Asch, asch, asch! Jag är en hederlig kvinna, och en hederlig kvinna, ni där, det har ni aldrig förr sett i detta Satans hemvist ... Jo, nu anacka mej, fick ni för Dumma Svenskan, ni! – Mycket bra! – sade öfverhofmästarinnan, som utan att förstå ett ord noga hade iakttagit hennes minsta åtbörder. – Riktigt bra! Just så där skall du gå på, när du kommer in och dansen begynner ... Bara läsa upp versen litet mer lågmäldt. Litet lenare stämma ... Och kanske inte fullt så många knyckar med nacken ... Man kan visa sig en smula behagfull också i det toklustiga ...