Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Har du kunnat samla ihop så mycket pengar? frågade jag. — Å, jag har stigit tidigt upp om morgnarne, jag har hållit på nära ett år. Först trodde jag aldrig det skulle gå, men nu är jag så glad, så det kan du aldrig tänka dig. Mammas kaffekoppar äro så förfärligt stora och klunsiga och hon önskar sig nya. Och så, att jag kan ge henne en present för mina egna pengar. Vi gå till stora butiken vid torget, du skall hjälpa mig att välja. Vi kommo till handelsboden och begärde att få se på kaffekoppar. — Du må tro, det gick inte så lätt och fort att välja. När vi funno något, som föll oss i smaken, ropade vi på hvarandra: ser du, ser du! Men jag hade alltid den oturen, att de, jag tyckte om, voro för dyra; det hände inte Ulrika, men hon hade också hört sig för, ett par gånger, sade hon. Jag var djupt intresserad! Ändtligen beslöt Ulrika sig för ett blått mönster på hvit botten; jag skulle kunna känna igen det där mönstret, när och hvar jag såg det. Handelsmannen lade in kopparne, och sade i detsamma han tog emot pengarne: — Håll inte i snöret, fröken lilla, det är inte så säkert. Om Ulrika i ifvern glömde af rådet eller det skedde, när hon skulle öppna dörren åt mig, nog af, hon höll i snöret och krasch, där lågo kopparne i golfvet, i tusen bitar. Jag var som förstenad af fasa, jag har aldrig i mitt lif glömt den känsla jag erfor, ja som sagdt, det är ofta de största småsaker, som göra det djupaste intryck, isynnerhet på en barnasjäl! Ulrika hade blifvit dödsblek, men hon sade inte ett ord, tog bara med sin vanliga ordentlighet upp bitarne och lade dem på disken, vände sig så om för att gå. — Hvem skulle haft de där kopparne? frågade handelsmannen i retlig ton. — Mamma, svarade Ulrika, i det hon bet sig i läppen för att tillbakahålla tårarne. — Jag sade ju till att inte hålla i snöret, tillade han förargad. Ulrika svarade genast med ett litet nervöst tonfall: — Ja, det var helt och hållet mitt fel! Och så tog hon mig i hand och ville gå.
Den strider dessutom mot andan i var Reg.-F., sorn Kr monarkisk, och hvilken anda äfven visar sig derutinnan, att en Konungs myndighetsålder är bestämd till 18 år, då hvarje annan är myndig först vid 21 år. Den 18 Februari f. m. 425 Detta tyckes visa, att man vill förekomma en Interims-regering, —er. förmyndare-styrelse, och samma anda har jemväl, på sätt det af de begge föregående talarne blifvit framst ii I ld t, uppenbarat sig vid de tvenne tillfällen, då Carl Johan, såsom Thron följare, blef, till följd af R. Sus beslut, förordnad till Regent under Carl XIII:s sjukdom, och vidare vår nuvärde Konung år 1818 erhöll samma updrag, då Hans höge Fader besteg thronen. Tron J, mine Hrr, att med den sinnesstämning, så rådde år 1844. och med det feberaktiga tillstånd, som man vanligtvis benämner enthusiasm, hvari nationen då befann sig. det hade varit svårt för Konungen att genomdrifva elt förslag, hvarigenom thronföljaren, som då var 18 år, hade blifvit förklarad för Regent? Sådant skedde icke, och vi få hålla vår Konung räkning derför, då det hade varit i strid med grundlagen. Men nu, då en Propos., just i enlighet med densamma, blifvit framställd, som åsyftar att förekomma alla Interims-regeringar, hvad är det då, mine Hrr, som gör att detta förslag icke är begärligt inom oss? Det måste komma af dessa sympatliier och antipathier, som på dålig Svenska näinnes allmänna opinionen. Det äro dessa, som regera verlden, och hvilka förbrylla svaga Regeringar. Dessa sympatliier eller antipathier, komma måhända att verka detta förslags fall. till två nationers skada. Men nu finnas icke alltid några Prinsar af det K. Huset, och då måste stadganden finnas för en Interims-regering; dessa stadganden äro nu framlagda.
Med ett ord, jag anser nödvändigt, att Pen 21 Augusti. begge Statsmagterna öfverenskomma om ett så vigtigt ämne som detta. Jag menar, alt Konung och Ständer hafva gemensamt afgjort frågan om mått, mål och yigt, hvilket dock knappast är ett så vigtigt ämne som bestämmandet af myntenheten, och kan derföre ej annat tro, än att det bör bero af Statsmagterna gemensamt. Jag vill på sin höjd medgifva, att intet bestämdt stadgande härom fipnes i grundlagarna. Men äfven detta bör utgpra ptt skäl för ärendets ber bandlande af båda Statsmagterna såsom ett allmänt Jagstiftningsmål, Jag tillstyrker bifall till BapcoUtskts förslag i dess förra betänk. Hr Dalman, Wilh, Fredr.? Då jag förmodar, att R. o. Ad. icke kan besluta öfver ett inbjudntsbetänk., innan R, o. Ad. beslutat öfver det primitiva betänk., får jag hos Hr Gr, o. Landtm, anhålla, att den punkt i BancoUtskts betänk, N:o i4, som ännu ej blifvit af R. o. Ad. pröfvad, nu måtte föredragas. Det lärer ej kunna sättas i fråga, att saken skall förfalla, ty R. o. Ad. måtte väl hafva både rättighet och skyldighet att i alla förekommande frågor fatta sitt be-r slut. Om R. o. Ad. skulle fatta ett sådant beslut, som i BancoUtskts betänk. N:o i4 tillstyrkes, skulle det föranleda till återremiss för beslutens sammanjerankande, emedan detta tillstyrkande ej öfverensstämmer med något af de andra Ståndens beslut. Jag anser således som en oformlighet, att, innan någ.ot beslut af R. o. Ad. blifvit fattadt, BancoUtsk, inbjudit R. o. Ad. att instämma i atne Stånds beslut, då detta afviken från Utskts eget förslag.
Leckö slolt och kungsgård matte såsom lustslott ställas till H. M. Konungens disposition. N:o 34, i anledn. af väckt motion, ang:de befrielse för en del hemmansägare pä Gottland från skyldigheten att leverera ved till den s. k. kronokalkugnen i Wisby. - Allm. Besv.- o. Ekon.Utskottet: N:o 7, i anledn. af väckt motion om utfärdande af förbud emot marin-soldaters permittering m. m. N:o 8, i anledn. af väckt motion om befrielse för Färs och Frosta härader i Malmöhus län från skyldigheten att deltaga i underhållandet af Långebro i Christianstads län. N:o 1), i anledn. af väckt motion om upphörande eller inskränk ning af marknader; N:o 10, i anledn. af väckt motion om upphörande af ekonomiska besigtningar å kyrkoherdeoch kapellanssamt å landtoch militie-staternas boställen; N:o 11, i anledn. af väckt motion om ett apolheks anläggande i Hemsö socken pä Gottland samt om förändrad boningsort för proviucial-läkaren för södra delen af ön; N:o 12, i anledn. af väckt fråga om ett förändradt användande af den ^aleis procent, som af sterbhus inom Wermland erlägges; N:o 13, i anledn. af särskilda motioner, dels i fråga onl rapporters och general-sammandrags afgifvande af vederbör, embetsmyndigheler till upplysning om de kommunala inrättningarnes verksamhet, dels ock om rättighet för ledamöterne i kommunalnämnder att för deras besvär af kommunen njuta ersättning; N:o 14, i anledn. af väckt motion om förändring i sättet för fångars forsslande; N:o 15, i anledn. af väckt motion om rättighet för delägarne uti arméens pensions-kassa, att derutur erhålla lån; N:o 16, i anledn. af väckt motion om det till Westerås län hörande Wåhla härads förläggande till Upsala län. Upplästes och lades till handlingarne ankomne 16* 244 Den 29 Januari.
Jemlikt förev:de förslag till bev:s-Bfadga, tillhör det kronofogden, icke allenast att vara ordförande och föredragande uti bev:s-beredning, utan att derefter uppträda såsom en slags referent vid tax:s-komiténs sammanträden; och jag kan, i betraktande af nämnde förhållanden, icke undgå att hysa vissa betänkligheter att ytterligare ålägga kronofogden att vid sistnämnda förrättning vara Kronans ombud. Gr. Lagerbjelke: Den siste talarens anmärkning synes helt och hållet grunda sig på ett misstag. Kronofogden är alldeles ieke föreslagen att vara sjelfskrifvet Krono-ombud, och 214 Den 18 Maj f. m. kommer icke i annan händelse att blifva ordförande i bev:sberedningen, än om Kon:s Bef:de finner för godt att honom dertill förordna. Jag anhåller om bifall till denna §. Frih. Hermelin: Jag tager mig friheten erinra, att om de öfriga RiksStånden jemväl skulle stanna uti det beslut, Gr. Lagerbjelke i detta hänseende förordat, skulle det dock komma att bero på Homs Beftde, huruvida kronofogdarne skulle blifva betungade med alla dessa olikartade åligganden; samt att min anmärkning således icke varit så obefogad, som den ädle Gr:n velat antyda. •— Det bör nemi. icke vara någon bär obekant, med hvilket besvär ensamt ett referentskap skall vara förenadt, om de dermed förenade åligganden skola med sorgfällighet ombesörjas. Gr. Lagerbjelke: Jag finner mig nödsakad att ytter ligare fästa den siste värde talarens uppmärksamhet å det förhållande, att en person, väl icke derföre att han skall vara tillstädes och meddela upplysningar, kan kallas för en referent. §:n bifölls. § 50. Bifölls. § 51. Gr. Mörner:
1,012 R:dr 24 sk. 2,160 R:dr. 2,023 R-:dr. d. v. s. efter denna proportion 1. n3. H9|. 9. 32 Bevillti.-, Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 1. Hvarföre t. ex., vid bränvinsbränning omedelbarligen med eld, bränvinsbrännare i 3:dje klass skall skatta 12 gänger så mycket som bränvinsbrännare i l:a klass, när 30 kannors panna begagnas, men endast 6 gånger så mycket, när 10 kannors panna, 44 gånger så mycket, när 00 kannors panna, ocb 3 gånger så mycket, när 90 kannors panna begagnas, eller hvarföre bränvinsbrännare i örte klass skall skatta 72 gånger så mycket som bränvinsbrännare i l:sta klass, när 10 kannors panna, men blott 36 gånger så mycket, när 30 kannors panna, 144 gånger så mycket, när 60 kannors panna, och 9 gånger så mycket, när 90 kannors panna begagnas, etc. etc., lärer svårligen låta sig förklara. Då följaktligen tariffen, öfverallt behäftad med dylika missproportioner, ej lärer kunna betraktas annorlunda, än såsom i högsta grad orimlig ocb orättvis, torde dess totala omarbetning ej längre böra uppskjutas, så att, ehvad grunder för beskattningen än varda antagna, de åtminstone må vinna en konseqvent tillämpning hela tariffen igenom”.
Den elegante, älskvärde, unge mannen, var en verklig vinning för sällskapslifvet der, och bidrog till trefnaden, äfven i den inskränktare husliga kretsen, der han ock egde tillträde. I Sigrids inre växte och blomstrade en hel verld af nya känslor och nya fröjder. Ännu anade hon ej att något annat väckt dem till lif, än det nya och ovanliga i den verld, hvari hon nu lefde. Hon förstod ej, att i hennes hjerta vaknat en känsla, mäktig att väcka hjertats lif, lika raskt som vårsolen i norden smälter drifvan och väcker naturens lif. En afton, det hade redan börjat skymma, suto vid en sybåge Karin och Hebla Fleming jemte Sigrid, alla sysselsatta att sy. Peder Banér stod bakom Heblas stol och manade på henne att sluta arbeta och komma för att kasta klot. Hebla tog en mycket förståndig min på sig och svarade: "arbeta först och leka sen, min käre Peder." "Se så, tack nu Siri", sade Karin vänligt, "du måste sluta nu, och vi med. Det blir redan för mörkt att se mera. Jag tänker väl vi få mattan färdig i tid, utan att vi arbeta ögonen förderfvade i mörkret." "Se", ropade gladt Hebla, som redan stigit opp från arbetet, "se hur vackert det tar sig ut! Och du Karin, som knappt ville låta mig sy med; just som om jag alltid skulle vara ett barn! Hvad Johan skall bli glad när han får den! Sötaste min Karin, hvad de der rosorna, som vi i dag sytt, ta sig bra ut mellan de grå bandknutarne, som vi förut hade färdigtsydda." Hon svängde sig nu, nästan dansande, om på tå, och klappade ihop sina händer. "Peder, kom då och se hur vackert det blir. Försök du man på att göra något så der hyggligt. Nej se, det kan du då alls inte." I detsamma steg herr Klas in. Hebla sprang emot honom, klappade och slätade hans mörka kinder, höjde sig på tå och tittade honom i ögonen, i det hon sade: "Kom, kom, farkär, och säg nu att det är bara skräp med vårt arbete. Se huru vackert det blir.
Riksdag väckte motion om uppförande af en större brygga vid Blockhusudds tullplats blifvit af Rikets Ständer afslagen, Olof Jansson likväl funne sig föranlåten att, till följd af sine Committenters uppdrag, väoka motion i samma ämne och dervid alternativt föreslå, att fartyg och båtar från 5 till i5 lästers drägtighet må berättigas att, likasom de, hvilka öfverstiga i5 läster, vid Tullkammaren i Stockholm erlägga sina hamnumgälder; yrkande motionären, så framt alla de fartyg och båtar, hvilka äro under 15 lästers drägtighet och destinerade till Stockholm, skola vid Blockliusudds tull lägga till, för att undergå visitation och betala föreskrifna hamnumgälder, det måtte, på Tullverkets och Drätsel-Commissionens bekostnad, vid nämnde tullplats utbyggas en för ändamålet erforderlig större brygga, på det alla dessa farkoster må kunna flyta derintill, och icke, såsom förhål - Statssami Allm. Besvoch Ekon.-Vtsk. Utlåtande, Pf:o 1o. landet nu vöre, nödsakas kasta ankar på omkrig 2 till 3 famnars afstånd från landningsstället, hvarigenom olägenhet och kostnad de trafikerande tillskyndades.
Vt dr. rf. 9 Septemb. i g 23. No 161, Om yrkad ändring i EnskiFesFörordningen, huru med föregången SrorskifteS delning bör förhållas, då Enskifte begäres. N:o 16y, I vackt fråga, om Förlikningsåtgärders skiljande ifrån Domstolarne och öfverlemnande åt särskildte Nämnden. S. D. Med bifall till BevillningsUtskottets hemställanden i Memorialen : N:o 37, Med Voteringsproposition, i afseende pä Wärderirgsgrunden till Bevillningens utgörande af Brandförsäkrade hus i städerne, och N:o 38, Likaledes rörande den af städerne utgående SaluAccisen $ Fann Borgareståndet för godt, att öfverlemna desse frågor till förstärkta StatsUrskottets pröfning, och godkände de föreslagne VotermgsPropositioncrna. Fran Fm, Vt Jr, J. p Scpttmb. 1825. 90$ Frun Hederv. BondeStandet. S. D. Efter noga pröfning af Stats och BancoUtskottens utlåtande, i anledning af de inom RiksStånden gjorda anmärkningar vid Utskottens, den 21 sislidne Junii, afgifne betänkande, sinnt dervid såsom Bilagor fogade särskildta utlåtande, rörande Rikets Pen. ningeväsende och dermed gemenskap egande ämnen, stadnade BondeStåndet i följande beslut: 1:0 Utvexling af verkligt mynt till inlösande af Rikets Ständers Bankosedlar, må icke nu företagas. 2:0 Af Bankens behållna vinst bör en summa af 266 666 Rd. 32 sk.
Nöjd m e d fasaden, fullföljer dagens stjärna sin väg kring tempelmurarne, o c h hennes strålar glida redan öfver den relief, där mejseln hvilade från sitt arbete. Idun Stockholm, Iduns Kungl. Prenumerationspris pr å r; Idun ensam _ kr. Iduns Modet., fjortondagsuppl. » Iduns Modet., mänadsuppl. » Barngarderoben _ &gt; Fredagen den 4 februari 1898. Allm. telef. Rikstelef. Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Redaktionssekr. : J. Det u n g a Nordling. Hofboktr. llrte årg. Utgifningstid: h v a r j e fredag. Annonspris: 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Lösnummerpris 15 öre (lösn:r endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. furstehemmet Ett besök i arffurstens palats. Stockholm den 18 januari 1898. Käraste Louise! Människan spår och Gud rår. » Minns du, hur jag i mitt sista bref beklagade mig öfver enformigheten hemma på Dalby? Ingen bland våra vanliga, af almanackan erkända årstider; ingen sol och ingen måne, bara grått — grått i luften, grått på marken, grått i hågen! — En dag kommer onkel Gösta, som alltid är snäll mot oss flickor, öfver till Dalby. Efter middagen, då vi suttit en stund vid brasan, som egentligen är den enda, som alltid är vid godt lynne här i världen, säger han: Livad går åt dig, Anne-Märgrethe, min flicka? Jag känner ej igen dig. — Jag leds, onkel! — ~ Leds du, som alltid har fullt upp att göra, det kan jag aldrig tro. — Jo, men nu gör jag det. — Hvarför det då? Är du kär? — Nej, men jag önskar sannerligen, att jag vore det! — Ser man på! — Det skulle väl ändå bilda liksom en tillfällig ljusning i det grå, kan jag tro, icke sant, onkel Gösta?
R:dr 32 sk., derå räntan ärligen utdelas till de mest behöfvande samt för dygd och flit utmärkte gossar i apologist-klassen. f) Llindgrenska dito, utgörande ett belopp af 33 R:dr 16 sk., hvars ränta är anvisad till trivialskolan. g) Andersonska dito, deraf räntan, till ett belopp af 115 R:dr 18 sk., utdelas såsom understöd åt 8 studerande. Uddevalla. Folkmängden härstädes, som år 1846 utgjorde 3,480 och år 1850 stigit till 3,607, hade år 1855 ytterligare ökat sig till 3,820, deraf 1,619 manoch 2,201 qvinkön. - Stadens öppna jord, som användes endast till odling af säd, potates och foderväxter, har under de sista fem åren ytterligare betydligt stigit i värde. Stadens sjöfart har under den tid, som denna berättelse omfattar, undergått föga förändring. Antalet af stadens egna fartyg, som vid 1850 års slut utgjorde sex, om 171 läster, har väl sistlidet år nedgått till fyra, om 122 läster, men sjöfarten dels med segelfartyg,/dels med ångfartyg har dock i det hela erhållit mera liflighet. Stadens utrikes handel har icke obetydligt tillväxt. De lmfvudsakligasle exportvarorna bestå af spanmål, trävaror och stål. Under de sista 5 åren hafva utskeppats i medeltal 48,000 tunnor spanmål, 10,000 tolfter plankor och 4,200 centner stål. Importvarorna hafva förnämligast utgjorts af rått socker, salt, dryckesvaror, sill och stenkol. Äfven minuthandeln har under ifrågavarande tidskifte vunnit större liflighet, hufvudsakligen i följd af den kringboende allmogens större välstånd. Stadens fabriksrörelse har deremot vunnit föga tillökning. I delta afseende är endast att nämna ett sockerbruk, en lackerfabrik, en borstfabrik och 2:ne färgerier. Vid sockerbruket hafva årligen förädlats omkring 260,000 M. socker. Med handtverkerierne synes tillståndet vara oförändradi.
Löjtnantsbostället vid Kongl. Calmar regemente 1V8 mantal Norra Qvill till Wentzelholms aktiebolag; och JM 58, i anledning af väckt motion om anslag till omläggning af allmänna landsvägen emellan Borås och Sundholms gästgifvaregård i Marks härad samt till understöd åt utfattiga i samma härad. S. I). Föredrogos ånyo och bi fö llos Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärs-och Ekonomi-Utskottets Belänkanden: JM 14, i anledning af väckt motion om åtgärder för vinnande af en bättre prestbildning och åstadkommande af medel dertill; JM 15, i anledning af väckta motioner om undersökning af arealen och beskaffenheten af Statens skogar, samt om anslag för berörda ändamål; och JM 16, i anledning af väckt motion om augmentsränlornas ingående till Statsverket mot ersättning tili rusthållarne. S. D. Vid nu förnyad föredragning bifölls Bevillnings-Utskottets Betänkande, JM 6, i anledning af väckt motion om nedsättning af portot för enkel brefvigt till 10 öre. Den 7 Nars. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Efter föredragning af Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, JM 45, i anledning af väckta motioner om undersökning af arealen och beskaffenheten af Statens skogar samt om anslag för berörda ändamål, blef detta Betänkande, på grund af deremot gjorda anmärkningar, lill Utskottet älerremitteradt. S. D. Föredrogs och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, JM 90, i anledning af väckt motion om upphörande af den i Stockholm utgående så kallade rasp och spinnhusafgilten för testamenten. Prot.-Utdrag den 7 Mars 1863. 261 Från flogv. Preste-Ständet. S. D.
Ridderskapets och Adelns rättighet att å fiälseegor anlägga krogar; Bifölls. 6:0 ]v:o 12, i anledning af väckt motion, om anställande af Norrska hingstar vid Rikets Stuterier; Bifölls. 7:0 N:o i3, i anledning af väckt motion, om förbud emot införsel i Riket af hästar ifrån Danmark och dess Tyska provincer; Återremitterades. 8:0 N:o 14, i anledning af väckt motion, om en marknads hållande i Staden Mariefred; Bifölls. 9:0 N:o i5, i anledning af väckt fråga om behofvet af ett samman drag utaf de författningar som bestämma Knektars och Båtsmäns skyldigheter och rättigheter; Bifölls. 10:0 N:o 16, i anledning af väckt fråga om vissa föreskrifters iakttagande vid permittering af manskap vid värfvade Regementena; Bifölls. 11:0 N:o 17, i anledning af väckta motioner, angående upphörande af StapelStädernas skyldighet att hålla upplag af salt och spanmålj Återremitterades; och 12:0 N:o 18, i anledning af väckta motioner, om förändrade stadganden, i afseende på Skeppsegares åliggande att förse sig med Helfrihetsbref och Turkiska pass; Återremitterades. S. D. Föredrogos ånyo följande Lagutskottets Betänkanden: 1:0 N:o 2, öfver väckt motion, att rättigheten att kalla Huspredikanter mätte upphöra, eller åtminstone varda i vissa hänseenden inskränkt; Bifölls. 2:0 N:o 3, öfver gjordt förslag till ändring af 23 Cap. 2 §. RättegångsBalken; Bifölls. Fröt.
Mera hehö'dc ef h ller af Riksens Ständer lemnäs för att prö-wa lagen, cch enligt reglorna !ör BancoWeikels styrelse, komme ej heger den Instruclion som at Banco, Ukffotcct för Fmlmägtige ferfatlas, till Riksens Ständers kännedom. Herr lannerstjärna, sostan VVUstsstn, Lag» Ulskotter har uti sikt Betänkande om projecreradt answar och straff för Riksens Siänderö Fälstnägnge i >» Banquen, enär de icke iakttaga de skyldigheter, som dem i I"fm>ctionen bliswa sörcffrisne, i anledning «f ten uppgift bera, fom bliswit Lag - Ulffottel af Banco Utskottet meddelad, föreslagit bestraffung jain. wäl för den händelse, dä Fullmagtige ffuiie undeelä, ta, att, wid bestvarandec af Konungens Nådiga Pro, posuioner, j säff af följaktighet, jämte deras under, daiuga utlåtande, tillika insända den eller de särskiil. da meningar, som en eller siere Fullmagtige yttrat. Detta Lag. Utskotts Betänkande i omförmäite omstän, dig het, uti hwijket jag, wid öfwerläggningen derom i Lag-U skottet, förklarar mjg icke kunna med Lag-Ut, skottek i sä uma, kan jag icke heller nu här bifalla, of samma ffäl, som jag l Utffocrek ansört, det nem. ligen, akt jag anser eck sadant exprdiilonö-sätk icke böra Banco. Fullmägtige förtskrifwas.
enligt hvilken grad han, jemlikt Banko-utskottets beslut den 12 Mars 1830, äfven fått ljuspenningar sig tillagde, ansåge understyrelsen det vaia billigt, att Enegren, som för närvarande åtnjuter i lön 450 r:dr och i serskildt arfvode 280 r:dr årligen, tilldelas såsom ersättning i och för sin förlust genom upphörandet af tillverkningen utaf skillingssedlame å ofärgadt papper, ett ytterligare arfvode, motsvarande fylluaden uti lönen inom 2:dra tjenstegraden, eller 470 r:dr, räknadt från och med den 1 April 1849, då sedelstämplingen upphörde. Vid pröfning af denna fråga har Utskottet trott sig böra fästa uppmärksamhet derå, alt Enegren, genom 226 § i 1841 års Banko-reglemente förklarats berättigad att, med afseende å sin tjenstetid och derunder ådagalagde förhållande samt i öfrigt förekommande omständigheter, undfå ersättning för den förlust af dittills påräknad arbetsförtjenst, som han, till följd af förändringar med sedelmyntet, komme att vidkännas, men att berörde § vid 1844 och 1845 årens riksdag blifvit utur det då utfärdade Banko-reglemente utesluten, dels emedan fullmäktige, på grund af samma §, redan tilldelat Enegren ofvanomförmälda arfvode, 280 r:dr, såsom ersättning för förlorad arbetsförtjenst genom upphörandet af transportsedlar samt sedlar å 3 och 2 r:dr, dels och af orsak att, om äfven någon ändring i afseende å småsedlarnes utseende skulle komma att ega rum, det i allt fall vore ovisst, huruvida den å dessa sedlar brukliga hvitstämpling ansåges böra borttagas. Då likväl, i följd af Rikets