Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
PresteSt. skall, under fortsättningen af del nu började riksmötet, med kraft och värma understödja R. o. Ad:s allvarliga bemödanden för Fäderneslandets ära, anseende och förkofran. A R. o. Ad:s vägnar får jag äran anmoda Hr Biskopen och Hrr Deputerade, all lill det Högv. PresteSt. återföra uttrycken af dessa R. o. Ad:s tänkesätt, jemte försäkringen om R. o. Ad:s upprigliga högaktning, tillgifvenhet och förtroende. Sedan Depulationen a fl rädt och blifvit ut beledsagad, blef Gr. Gyldenstolpe af H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, anmodad att afgå med R. o. Ad:s Helsnings-Depulalion till de öfriga RiksSl:n. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. j till 1 e. m In fidem prolocolli, Albert Munck. Fredagen den 22 November 1850. Plenum kl. till 6 e. ra. Justerades ett prot.-utdrag för förmiddagen. Sedan de 2:ne härolder, som borde gå framför R. o. Ad:s Deputation, samt Högv. PresteSt:s och Hederv. Bonde St:s Deputalioner ankommit, anmäldes alt Vällofl. BorgareSt:s Deputation utanför Riddarhuset afvaktade Med-Ståndens Deputationer och afgick den stora Deputationen kl. ,j till 7 till K. Slottet, för att, i anledn. af riksdagens början, inför H. M. Konungen nedlägga Ståndens vördnad och lyckönskan samt jemväl uppvakta II. M. Drottningen och de öfriga Kongl. Personerne. Jemlikt af R. o. Ad., före Med-Ståndens Deputationers ankomst, fattadt beslut, åtskiljdes R. o. Ad. vid DeputationeriS afgång samt R. o. Ad:s Deputerade, efter det de underd. uppvaktningarne blifvit aflagde kl. \ 8 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck.
"Och fordringar hos Finska "Strömrensningssamt Helsingborgs Hamnbyggnads”Directioner 28,690: - — tillsammans 217,007: 6. 10. "Och emedan denna behållning egent"lisen är att anse såsom ett öfverskott å den C7 "i Stat påräknade Inkomst af NummerLot”terict, men med de vid 1810 års Statsreglering fastslälde grunder icke öfverensstäm"mer, att någre fonder sarnlas af StatsVer”kets medel, hafva Rikets Ständer alltså be"slutit, att förrberörde summa, i likhet med "öfverskotten å andra Statsintrader, skall ”till RiksgäldsContoret öfverlemnas; hvaremot Rikets Ständer åt Fullmägtige derstädes uppdragit, att uppå skeende behö"rig reqvisition, hålla NummerLotteri-Tn"rällningen tillhanda allt hvad, till förefallande utgifters bestridande, erfordras, i "den oförmodade händelse, att Lotterispe - Dcn 19 Mars f. m. 79 "let ett eller annat år skulle med förlust "utfalla.” "Hos Eder Kongl. Maj:l få Rikets Stän"der, jemte anmälan af detta beslut, i underdånighet anhålla, att Directionen öfver "NummerLotteri-Inrättningen måtte i Nå"der an befall as, att Lotteri-Fondens ifrågavarande behållning, i vederbörlig ordning, "aflämna.” Jag hemställer vördsammast, om ej detta Ständernes beslut innehåller, alt den deri nämnde NummerLotteriels serskilta Cassabehållning bör till RiksgäldsContoret aflemnas, men om med något enda ord omtalas att de årligen inflytande andre Lotterimedlen icke skola i vanlig ordning ingå till StatsVerket.
orientalistislä än grefve Landberg — grefve Carlo berättade, att en diplomat vid ett tillfälle sagt sig tro, att orientalistkongressen var » en liga, som hade för afsigt att eröfra Orienten », hvilket yttrande hr grefven behagade beteckna som » nå ' n okunnighet ». Jag skulle snarare hålla före, att det var ett uttryck af stor artighet och diplomatisk politess. Åtminstone kan man säga om åttonde orientalistkongressen, att den är » en liga, som fullkomligt eröfrat Stockholm ». Det är ju inte heller underligt, ty gent emot främmande eröfrare, som komma i ett så fredligt syfte som kongressens män, tilllåter oss icke vår älskvärdhet att sätta något motstånd. V i gifva dem våra elegantaste och mest storstadsmessiga hotel); vi afstå åt dem alla fasihonabla platser på vår opera och krypa sjelfva helt beskedligt upp på » hyllan »; vi låta dem ockupera Hasselbacken och äro belåtna, om vi sjelfva blott då och då få se en flik af deras österländska mantlar eller få höra något af deras » otympliga försök » — som en morgontidning behagar uttrycka sig — att imitera våra svenska hurrarop. Vi bygga pagoder i miniatyr, och sätta eld på dem de celebre främlingarne till ära; vi exponera våra vackraste flickor i bengalisk belysning, icke betänkande, huru riskabelt detta kan vara, då det sker inför sådana liebhabrar som turkiska paschor och persiska khaner; vi exponera våra egna lif genom att i små bräckliga nötskal till roddbåter trängas med frustande ångkolosser, bara vi få tillfälle att vifta åt orientalerna och bringa dem vår hyllning med hurrarop så taktfasta och kraftiga, som endast svenskar kunna åstadkomma. Med ett ord: vår orientalistförtjusning känner inga gränser, och jag skulle nästan vilja hålla ett litet vad om, att mången ungdom, som gör sin entré i verlden under dessa orientaliska dagar, får i dopet ett minne af kongressen, som räcker för lifvet. Och hvarför inte?
Dessutom var det ju lätt att inse, att det hela blott vöre en tidsfråga, att den dagen säkert skulle korama, då realismen skulle blifva konseqvent och målarne bruka den utomlands förvärfvade tekniken till att tolka den svenska naturens egendomliga skönhet. ' Den dagen har kommit förr, än man då trodde. Wahlberg är ej längre så godt som ensam, bredvid finnen • Lindholm, om att i den nya skriften uppteckna de svenska motivén. Allt flere af de yngre börja rikta sin uppmärksamhet deråt. Och om en svärmare för den svenska naturskönheten ännu finner mycket qvar att iakttaga och förhärliga, sa ligger snarare deri en borgen för framtiden än en orsak till klagan. Innan jag nu gar vidare, vill jag förklara, att jag med att uttrycka min glädje öfver att se svenska motiv behandlade ingalunda vill göra mig skyldig till att fördöma de utländska. Tvärtom — och det af många skäl. En god tafla är alltid en god tafla, för det första, och är den riktigt öfverlägsen, så gör den minsann sin nytta ändå, hvilket ämne den än behandlar. Vidare blir väl lifvet rikare, ej fattigare, vidare ej trängre af att få se huru det ser ut i andra länder. Men detta hindrar ej, att det blott är, som sagdt, konseqvent af realismen att rikta våra ögon på den inhemska naturen, så väl som på den utländska. För min del ser jag helst samma konstnär behandla båda. Det håller sinnet friskt och manéret borta. En bestämd fördel för kritikern medföra emellertid de svenska motiven — de göra hans uppgift oändligt mycket lättare. Det gar nog an att tycka att Paulis » Ruinerna » måste vara sann, derför att den taflan är så öfvertygande vacker, lufttonerna och belysningen så fulla af känsliga skiftningar och fina öfvergångar, att den måste haft naturen till förebild — den behandlar i alla fall en ljuseffekt, som man endast undantagsvis ser här hemma. Men de flesta af oss hafva väl någon gång sett inloppet till Stockholm enförsommardag och kunna intyga sanningen af Lindmans återgifvande deraf, med den egendomligt tunna, klara luften, de violetta tonerna på afstånd, skärpan och ljuset öfver föremålen på nära håll.
Då till ytterligare handläggning företogs Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 255, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga framställning till Rikets Ständer om beviljandet af serskildt anslag till Försvars-Verkets iståndsättande, beslöt Ståndet att låta vid detta Utlåtande bero och att lägga detsamma till Handlingarne, S. D, Ä nyo föredrogos och biföllos följande Stats-Utskottets Utlåtanden, nemligen : N:o 296, med berättelse om verkställd granskning af 1825 och 182G årens Räkenskaper öfver Hospitalsoch Barnhus-Fonden, samt Lazarettsoch Curhus-Räkenskaperne för sistnämnde år; N;o 298» i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet, N-o ar7, i fråga örn föreslagen afskrifning af Bruks-Idkaren S. OWem skuld till Manufactur-Discont-Fonden, samt ett ytterligare Låne-understöd för honom af 50,000 Rdr Banco; och Nto 305, rörande Kronans Hus och Byggnader, Fröt. Utdrag den 6 Nov. 182g. 4 S. D. Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconoinie-Utskottens Utlåtanden: N:o ya, i anledning af väckta motioner om lindring i Roteringen inom Lima Socken af Stora Kopparbergs Län; och N:o 84, öfver Herr Friherre C. H. Anckarsvärd!
De kunna icke åläggas någon betalning med mindre författningen öfverträdes. När sä är, förfalla de skäl, som mine vedersakare anfört. Do hafva således i de fattiges namn talat för de förmögnares befrielse från skolafgiftcr. Hvarthän skall sådant leda? Jo! på sätt amira talare redan omnämnt, derhän, att man förspiller 11* 164 Den 20 April f. m. befintliga tillgängar för andra behof, som äro verkliga, utan alt kunna af användbara medel fyllas. Mine värde motståndare säga det vara tungt och förödmjukande för den fattige, att nödgas, genom befrielses begäran, erkänna sin fattigdom. Manne icke, i händelse man förklarar alla för fattige, det blifver lika om ej mera tungt för den rike att anses fattig? Det plägar han icke tycka om. Man säger: att afgiften är tryckande, men jag påstår, att cle fordna frivilliga gåfvorna eller den frihet, som i detta hänseende ägt rum, varit det vida mera. I den skola inom hufvud staden, vid hvilken jag är en af Styresmännen, har handt, att, då föräldrar icke fått sina barn för brist på plats intagne och vi hänvisat dem till öfriga skolor i staden, har svaret gemenligen blifvit: vi äro fattiga och i de andra skolorna är det så dyrt att insätta barnen, jemförelsevis med hvad det kostar i denna skola. Likväl har afgiften i Nya Elementarskolan varit 10 r:dr b:co i terminen. Hvarföre är barnaundervisningen dyrare i de andra skolorna? Jo just genom de der brukliga frivilliga gåfvorna, hvarom Hr Bråkenhjelm nyss talat. Detta hans yttrande afsåg förhållandet i Stockholm. Men då han talat om frihetens allmänna fördelar, så kan jag för honom omtala ett Gymnasium i landsorten, hvilket han nogsamt känner och hvarest Rektorn så updrifvit sina inkomster genom de frivilliga gåfvorna, att han icke kunde förmås till att taga afsked, ehuru han genom sin höga ålder bordt uphöra med tjenstens bestridande.
Denna kände gudfadern fullt så väl som föräldrarne och gaf sig till att skrika af förtjusning, så fort hon såg honom. Dagligen kunde han se den lilla Margaretha tumla om på lekplatsen. När han ville förströ sig, såg han ned till henne, och den lilla, som endast väntat derpå, såg upp. Så blef barnet fem år gammalt. Man hade kunnat tänka sig, att de fyra skulle dela sig. Moder och barn, Sigfrid och Klas; men det gick helt annorledes. Fru Käthe bekymrade sig föga om barnet, endast om mannen. Klas gick deremot helt och hål ét upp i den lilla Margaretha. I timtal s t hon stilla i hans rum och lekte. Ett paradis för den lilla, ty gudfadern tillät allt, att bygga med böcker och allsköns andra härligheter, som så ofta efterlängtas, men så sällan tillstädjas. Hon kröp uppför trappan till hans rum, innan hon ännu kunde gå; när man sökte henne, var hon alltid der. För barn finnes Med Iduns expeditlon är förenad Iduns uträttnlngsbyrä, hvilken gratis verkställer alla uppköp åt Iduns abonnenter I landsorten samt för öfrigt I P \ I U I I M U IN till billigaste pris och på bästa sätt utför alla möjliga uppdrag tilltjenst för Iduns äracie läsarinnor. Att alla äkta " La A l l a fördelar framför andra sorter? Obs.! Hur fröjdade sig icke Klas åt det guldlockiga lilla hufvudet, som fullt lika ifrigt som han sjelf lutade sig öfver sin sysselsättning. Endast då och då slingrades ett par späda armar om honom, och det hette: » Gudfar Klas, du är den bästa, snällaste, vackraste på jorden! » Barn hafva egendomliga åsigter För sommaren. Fint krusbärsvin. Till en helankare tagas 13 kilo bär, som sönderstötas i en så. Man uppkokar 21 liter källvatten, hvilket derefter får svalna, tills del blir sommarljumt, då det hälles öfver de sönderstötta bären, och allt samman ställes att jäsa på varmt ställe i tre dygn. Hvarje dag röres noga om med en träspade. Sedan vridas eller pressas bären ur, hvarefter blandningen åter ställas ett par dagar att klarna och sjunka.
I det jag tillstyrkt sistnämnda förslag, har jag således ingalunda velat godkänna den af Utskottet begagnade ordställning, sorn kan tydas såsom uttryck af en, i min tanke, oförtjent tveksamhet om nyttan af ofvanberörde resor och besök; 'och får derföre tillkännagifva det jag, till förekommande af berörde tydning, föreslagit att i Utskottets slutliga hemställan näst efter ordet “derest8 måtte införas orden: “såsom torde böra antagas8, eller: “såsom förmodas kan.88 af Herrar Montgommerii R. N. G., von Troil S. G. och Björnstjerna J. M. 8 Siats-Utskottets Utlåtande•, N:o 193. Ank. till Exp.-Utsk. den 21 Juli 1854 kl. 6 e. zn. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående förhöjning af läneprocenten vid inhemsk ulls belåning hos ull-diskonten. (Rgs Afd.) Genom Nådig Proposition af den 16 November nästlidet år (införd under N:o 26 i 1 Sami. af Bihanget till Riks-Siåndens Protokoller), har Kongl. Maj:t behagat gifva Rikets nu församlade Ständer tillkänna, hurusom, bland andra åtgärder, hvilka ansetts kunna bidraga till uppkomsten af en val ordnad ullhandel inom riket, hos Kongl Maj:t blifvit föreslaget, att den, innehafvare af inhemsk ull tillerkända, lanerätt af ulldiskontfonden, hvilken enligt Kongl. Kungörelsen den 14 Augusti 1841, nu utgör blott 50 procent af ullens uppskattade värde, måtte förhöjas till det belopp den tillförene utgjort, eller 75 procent af samma värde. Kongl.
Jo den har förblifvit stationär, under det att handeln och näringarne i alla grenar med jättesteg gått framåt. Rikets Ständer hafva nemligen, genom att anordna bankovinsten till för Banken främmande ändamål, beröfvat den möjligheten att i mån af behofvet förstärka sin grundfond och att på samma gång öka sitt rörelsekapital. Hade deremot Riksbanken fått behålla den på dess lånerörelse uppkommande vinst till förstärkande af dess grundfond, så skulle Riksbanken nu varit icke allenast oberoende af påtryckningar genom utrikes inträffande penningestagnationer, utan ock i tillfälle att uppfylla alla de behof af kapitaler, som nu, genom bildande af enskilda banker, måst afhjelpas. Det onda ligger följaktligen uti ett af Rikets Ständer begått misstag och kan icke hjelpas annorlunda än genom ett grundlagsstadgande att den på Riksbankens lånerörelse uppkommande vinst skall användas till förstärkande af dess grundfond. Emellertid har bildandet af de enskilda bankerna medfört ett ondt, som gifver sig tillkänna genom de för Riksbanken främmande, att icke säga fiendtliga intressen, hvilka, vid stiftandet af lagarne för Bankens verksamhet, allt mer och mer verkat på besluten, och det torde ursäktas om jag anser Herr Björcks motion vara af denna beskaffenhet. Såsom skäl för Jästighetslåneibndens öfverlemnandejill Hypotheks-föreningen mot dennes obligationer, åberopas: att dylik rörelse icke är ”bankmessig’’, utan att Banken uteslutande bör röra sig med vexelrörelsen och utlåningar på kortare papper; att banken, som på denna rörelse endast får fyra procents ränta, derpå gör förlust; att denna lånerörelse är bunden vid banken för längre tid; att de erhållna lånen blifva för kostsamma för låntagaren och att hela det för ändamålet afsedda belopp, under sednare tider och sedan Hypotheks-bankerna bildades, icke blifvit begagnadt. Det kan icke förnekas att denna del af Bankens lånerörelse är hinderlig för en lifligare omsättning af det dertill afsatta kapitalet, men Banken måste i alla händelser vara försedd med en grundfond, och hvar kan Banken för detta ändamål finna större säkerhet än uti inteckningar i jord. Denna kan icke borttagas af tjufvar och skulle den brinna upp, så behöfva vi icke vidare någon bank.
En återremiss skulle visserligen hafva den fördelen att då kunde i ett förnyadt betänk, det förståndiga förslag, som innefattas i Hr Mannerskantz’ reservation, blifva föremål för utlåt., men då, på sätt här blifvit upplyst, det icke är sannolikt alt Bonde-Sl:s och kanske äfven åtskilliga andra ledamöter inom Utsk. skulle i anledn. af en återremiss förändra sina tankar, så har ett afgörande nu den stora fördelen, att, om äfven ett af 4 H. 13 194 Den 19 A pi il f. m. rle andra Ständen skulle afslå denna punkt, så förfaller frågan helt och hållet; hvarföre jag afstår från mitt yrkande om återremiss och instämmer i begäran om afslag på den föredragna punkten. Sedan härefter jemväl Frih. Raab och Gr. Hamilton förklarat sig vilja afstå ifrån yrkandet om återremiss samt instämma i begäran om afslag, ansågs öfverläggningen vara fulländad och hemställde Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. bi föl le hvad Ulsk. i den förevar. 23:dje punkten tillstyrkt; men besvarades denna propos. med starka nej blandade med åtskilliga ja; hvarpå Hr Landtm, hemställde om R. o. Ad., med afslag ä denna punkt, ansåge cirkulationskapitalet för lån emot pant af fast egendom i städerne och på landet böra nu likasom vid sista riksdag bestämmas till 0,500,000 r:dr b:co. Denna propos. besvarades med starka ja, blandade med nej, hvarefter Hr Landtm, lillkännagaf, det han funnit ja härvid hafva öfverröstat nej. 24:de punkten. Gr. Gyldenstolpe: I e t för lån emot pant af fast egendom skal! bibehållas vid 6,500,000 r:dr, så får jag vördsamt föreslå, att fördelningen af denna summa måtte få förblifva vid hvad den förut varit, så att 5,650,000 r:dr hållas lill handa emot inteckningar i egendom på landet och 850,000 r:dr emot inteckningar uti hus i städerna utom Stockholm.
Men det brukas inte alls. Jag försäkrar det heligt. Det är ju så länge sedan fru Svan var med. Detta var att taga Ellys mamma på den ömtåliga sidan. Det var nog sant, att hon icke »varit med» på länge och ändå satt hon här hemma i sin rullstol och ville bestämma baltoaletter och yrkade på det motsatta af hvad stadens förnämsta sömmerska rådde till, hon, som sytt balklädningar till mer än hälften af de unga flickor, som skulle med på denna och andra vintrens baler. Ja, men för henne var det icke blott och bart en toalett-fråga, det handlade om ett slags romantiskt svärmeri. Elly skulle vara klädd i en hvit, skir klädning som hon varit på sin första bal. Kanske skulle också Elly på sin första bal råka sitt lifs lycka! — Jo, jag håller mig allt till det, jag sagt. — Men hvad säger fröken Elly själf? frågade sömmerskan i något stucken ton. — Jag vill hälst ha något i den här vägen, svarade Elly och höll upp en af de planscher, hon nyss så ifrigt studerat. — Får jag se, hvilken fröken valt? Det är bestämdt den sjögröna, som vi sydde fröken Evas schära efter! — Men kära Elly, du kan väl icke vara klädd som cirkassiska häller, det är ju en maskeradkostym du fått tag i. Nej, ännu så länge är det bäst, att jag bestämmer din toalett, och det vill jag också gärna göra! Fröken Berggrens protest bestod i en kastning på hufvudet. Detta var bra olikt fru Svans vanliga likgiltighet i toalettsangelägenheter, förut hette det alltid: »Fröken Berggren kan gärna själf bestämma, jag är ju aldrig med, jag ser ju aldrig något nytt, jag önskar bara, att det blir så enkelt som möjligt. Och nu på en gång denna säkerhet, denna öfverlägsna ton, ja det var den gamla, vanliga historien, mödrarne blefvo alltid så nervösa, när man skulle till att sy deras döttrars balklädningar, för att nu inte tala om deras brudklädningar, men för den behöfde man ej ännu så länge oroa sig här i huset; minsann någon skulle springa bort med fröken Elly, hon var ju icke det ringaste vacker och en sådan figur, ingen figur alls».
— För Arboga äro här icke upptagna andra Handlande, än de sorn hålla öppna salubodar, men liela antalet at burskapsägande Handlande och Enkor utgjorde vid 1860 års slut 34. Af de för Sala uppgifna 15 burskapsägande Handlande hafva under år 1860 endast 8 sin handelsrätt utöfvat. jMndsh.-Emb. uti Westmanlands län und. ber. för åren 1856—1860. Tab. N:o 10. Westmanlands län. Tab. lV:o 10, A. HEMMAN och JORDLÄGENHETER m. m. Hemman. Antal Hemman och lägenheter af alla slag, vid^periodens slut, med specificerad hemmansnatur. Mantal. td 0- B5 O Oj | ningsvärde Oförmedladt. 3 i o. aT Oj Pj C ! n Pr1 sr 5 « 5 crq cn O •-* Oj O j 0 PV CO c CO? O p: ort? CD ! B tyco CD sista året. R:dr R:mt. Kronohemman. Tabb. Tomter, jordar och lägenheter af alla slag, sista året i hvarje stad. Tomter. Jordar. Uppskattningsvärde sista året. R:dr R:mt. Antal ►><> PT* a> <^i cSt» 1 a gr Po l5 S o B & Tunnland. Summa tunnland jord. Hemmantal. bebyggde. obebyggde. Af hus och tomter. Af jordar. Summa. R:dr R:mt. Slyta allmänning om 194 tunnland, belägen i Odensvi socken. 4) Ä de Sala stad tillhörige fastigheter hafva några värden hittills icke blifvit satte. Fast egendom tillhörig Kronan eller fromma stiftelser finues icke inom staden. 54 backstugor samt bergslagsarbetares s. k. tilldelningar äro icke uti antalet å här uppgifne tomter inbegripna. Tal». i¥:o 11. Ar. Sökta skiftens antal. Fastställda sk i f t e n. Arfvoden till landtmätare och gode män för laga skiften. R:dr R:mt. Hela beräknade utgiftsersättningen.
I öfrigt är stadgadt och öfverenskommet: а) att den i Irsta punkten omnämnda väg i förlängning af Vestergatan, skall tili allmänt begagnande af Kronan och staden, till hälften hvardera, försvarligen stensatt underhållas; б) Den å vestra betesmarken, 32 tunnland 26,6 kappland, nu befintliga markväg från öster till vester samt derifrån erforderliga vägar till både stadens i norr derutmed belägna strandmark och enskildes i söder angränsande jordar, hvilka alla vägar äro å förutnämnda karta och karteritning utmärkta, lemnäs till obehindradt allmänt begagnande, dock utan något deltagande i deras underhåll å Kronans sida; c) Öfver den i 2:o 6) omnämnda kanaibank af 6 alnars bredd har staden full egandeoch dispositionsrätt, för begagnande hvaraf den nu skedda öfverifitelsen af Skjutsstall—lyckan i öfrigt följaktligen icke utgör hinder; d) Tvättning, badning och kreaturs vattnande eller annat, hvaraf orenlighet åtstadkommes, må icke i kanalen ega rum. Då, enligt hvad härvid blifvit utredt, ifrågavarande egobyte emellan Kronan och Malmö stad vore för Kronan i allo fördelaktigt, men för d<‘ss verkställighet jemväl erfordrades Rikets Ständers samtycke, på sätt 77 § Regeringsformen i sådant fall stadgar, har Kongl. Maj;t nu i nåder föreslagit Rikets Ständer att för deras del medgifva egobytet under ofvan upptagna vilkor. Förevarande nådiga Proposition är af samtliga Riks-Stånden remitterad till Stats-Utskottet, som jemväl erhållit del af de till ärendet hörande kartor och handlingar; och får Utskottet, med afseende ä de i den Kongl. Propositionen anförda förhållanden och på de vilkor, som deruti blifvit föreslagna, tillstyrka, att Kongl. Maj:ts nådiga framställning härutinnan må vinna Rikets Ständers bifall. Ank. till Exp.
» 248-249." 1110, lil, 115-116, Norra stambanan Norrbottens hästjägare-sqvadrons fond ... » 0 1 -7 c: I -4 —7 Bilagorna litt M., P. och Q. vid » 60, 77. — lån, afvittringar i » 159. Bilagan litt. Y. vid » 159. Norrköping Katrineholm, jernväg mel/110, lil, 114-115, 1 122—123. lan (östra stambanan) » Norrköpings tekniska elementarskola » 155. Bilagan litt. X. vid » 155. Norrmalm, straffoch arbetsfängelset å » 134. Nya elementarskolan i Stockholm » 249—250. Utlåtandena. Utlåtandena. Observatorium i Karlskrona, Flottans Odisponible uppbördsmedel. Bilagan litt. C. vid -. Officerare och underofficerare, fonden för blesserade Ombergs skogs-skolas räkenskap Optiska telegrafinrättningen » 90—91. 320 Ordbok öfver svenska språket, anslag för dess utarbetande Ordinarie statsregleringsfonden för år 1863 Orthopediska Institutet. Bilagan litt. L. vid Ottenby stuteri Palmqvistska fonden till Stockholms befästande Passevolans-fonden, Förenade mötes liilagorna litt. M., N., Q. och Bilagorna litt. M. och Q. vid Pensionsfond, A/niralitets-krigsmanskassans Bilagan litt. T. vid Pensionskassa, Arméens Polishäktena Postbefordringen å statens jernvägar Postoch Inrikes-tidningar, statsbidrag till Se reservationerna å sid. 271 —274. Se reservationerna å sid. 274-275. balanser Bilagorna litt. A., B., C. Ramsele pastorsboställes skogsförsälj ningsfond Registratur-, Riks-, extra anslag för ut - sid. 51, 184. Revisionsberättelsen. Reseoch undersökning skostnader, anslaget till » 107, 108.