Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För det andra blir oss uppenbart, att bakom flertalet af dessa flygtiga verser och uppsatser ligger en vida hjertligare bevekelsegrund, än gemenligen blifvit antagen: eller helt enkelt, att han för Dem, som gjorde sitt bästa till befrämjande af hans lycka, ära och trefnad, ville till nöjes göra allt hvad i hans förmåga stod, såsom tacksam gengärd. Visst synas deras kraf på hans godvillighet varit omåttliga, och icke just beräknade på, att lemna honom anledningar och rådrum till snilleverk för odödligheten. Dock skönjes på största delen af dessa stundens alster lätt, att de ingalunda härflutit från en sinnesstämning, som kännt sig nödgad eller pinad; de stämplas nogsamt af en inneboende glädtighet och leklust, som sjelfmant gick hvarje dylik uppfordran, vid minsta vink eller blink, genast till mötes, – ja, mångengång frambröt utan alls någon sådan. De, som gerna lockade eller tubbade honom till detta slöseri af talent, öfverläto sig dervid, förvisso, mer än skäligt åt ögonblickets hänförelse och gamman; men sjelfve skalden gjorde så med: de äro således, å ömse sidor, lika klandervärda och lika ursäktade. Slutligen – och för det tredje – gör man vid dessa ”skämtskrifters” läsning den upptäckt, som, för bedömmandet af Dalins värde såsom Skald, är hufvudsaklig: att man, under det man i allmänhet ej kan vägra sin förundran åt en så outtömlig påfundsgåfva och en så alltid till buds stående facilitet, ofta kan lika litet vägra henne sin beundran. Det vill säga: man förvånas omsider mindre, att det mesta af kramet nu förekommer misslyckadt, än att likväl så pass mycket deribland kan ännu i dag förekomma lyckadt. Man träffar der, än såsom infälle, än såsom fabel, saga, gycklande afhandling (och så vidare), småsaker af en art, som man skulle vänta sig blott hos Leopold eller Kellgren; sådan är deras qvicka fyndighet, deras läckra, till och med eleganta yttring, och ej sällan äfven deras innerliga känsla.
Postporto-afgifteme, remiss lill Bevillningsutskottet anglde väckt fråga om nedsättning i Postskjutsen, förändringar deri Postverket, anslag för . Svar på återremiss . .. .. Predikanter i Wermlands Finnmarker, lön för tvänne ', Svar på återremiss Voterings-proposition Voteriugs-resullat Prediko-texter, örn upprättande af 2:ne ny årgångar af Sammanjemknings-förslag Premier, för Socker-beredning af Potates , tor ingifvande af Läseböcker för allmo gen m. m Premiers utdelning vid Landtbruksmölen, an slag för Svar på återremiss Preskriptionstid, för kronofordringar „ för inlösen af ätskillige Låue-banko obligationer skola ansökning derom återkalla, upphörande deraf skåpets aflöniugs-sätt. terskap, om deras skyl ra extra krigshjelp . terskapets afloningssätl lering deraf m. m Svar på återremiss förändringar i dighet å o jr; PresleStåndet. Borgareståndet. BondeStåndet. IS-.o N:o | Sid. Prestval, om förändring i sättet för rösters afgifva»(le dervid Privat-B anker, att oktroj» ]■ för dylika Banker icke vidare nlå beviljas Svar på återremiss „ ang:de vissa lagbestämmelser derom, se Banker. Privilegier, llidderskapet och Adelns, angtde upphörande af dess rätt att i vissa mål omedelbart dömas af Hoirält, se Frälseman. Produktions-hevis för smör och las, sorn från Norroch Westerbottens Län transporteras „ Se Motioner. Profskola för ytterligare utbildande af det gamla skol-svstemets lärosätt Proletärer, om åtgärder alt förekomma tilltagande af sådane personer Promotorial, 0111 detsammas erhållande i lagsökuings-mål hos Konungens Befallningshafvande . Proposition, se Frågor.
Vidare får jag fästa uppmärksamheten derå: att detta är en ibland de få natura praestationer, som åtfölja borgerliga rörelsen, svarande emot grundskatten och de mångfalldiga natura praestationer, som åtfölja jorden; att inqvarteringstungan, genom den i sednare tider betydligen ökade Tolagen, blifvit indirecte öfverflyttad på de öfrige medborgareklasserna, så att den egentliga borgerliga rörelsen deraf är föga betungad; och att de fördelar Borgerskapet bar af en garnizons stationerande i enstad, nemligen säkrare beskydd för personer och egendom, lättare arbetsbiträde, då behofvet det fordrar, och förtjenst af truppens lefnadskostnad, böra uppvägas emot inqvarteringsbesväret. - För utvecklingen häraf anhåller jag att få framlägga förhållandet med inqvarteringstungan i Stockholm. Uti den Nådiga Skrifvelsen är hela inqvarteringskostnaden uppgifven till 63,ooo R:dr. Då härifrån afdrages InqvarteringsTolagen, hvilken, enligt Utdrag af 1828 års Räkenskaper, uppgått till 4°,425 „ Så återstå 22,575 R:dr; hvilken summa, enligt i766års Författning, skall fördelas lill ena hälften på samtlige husägare, och till den andra på borgerliga rörelsen. Husägarnes andel kan icke anses tryckande, då husens värden äro uppskat - 266 Deii 14 September c. m tade till 24 millioner', oell exempelvis kan anföras, att ett lius, sorn icke säljes för 5o,ooo R:dr, betalar inqvarterings-afgift med 8 R:dr 4 sk4 r:st> För den borgerliga rörelsen är den andra hälften icke svarande emot de fördelar hvar och en upphämtar af en större garnizons lefnadskostnad, som visar sig deraf, att i Stockholm finnas:
I anledning hvaraf Herr Grefven och Landt'Marskalken hemställde, om Ridderska - 38o Den 10 November f. m. pet och Adeln behagade, med förkastande af berörde Utlåtanden, godkänna det förslag, sorn innefattas i Herr af Uhrs vid Utskottets sednare Utlåtande bifogade särskilda mening. bifölls, Föredrogs å nyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconoinie-Utskottens den 18 sistledne October under N:o aii afgifne, samt den 3 dennes eftermiddagen på bordet hägde, Utlåtande, i anledning af väckt motion, om ändring i nu gällande föreskrifter, angående vården och förvaltningen af Kvrkornes fastigheter och medel, samt granskningen af redogörelserne derföre. Herr von Hartmansdorff, Hugust: Den förändring, som de förenade Utskotten föreslagit, i sättet att granska Kvrkoräkenskaperne för Skåne, Halland, Blekinge samt Götheborgs och Bohus Län, kan jag ej annat än finna olämpelig. Förhållandet i dessa Landskap har hittils varit, att räkenskaperne blifvit skickade lill Härads-Prosten, från honom till Lands-Contoiret, och derifrån till Kammar-Rätten. De hafva således undergått en fullständig granskning, som hittills saknats för dylika räkenskaper uti de öfrige Länen. Nu hafva Utskotten föreslagit, att, i stället för denna granskning, genom Embetsinäns åtgärd, Revisionen skulle Den 10 November f. m. 38» ske af Socknens ombud allena. Jag tror, att det varit riktigare, om Utskotten hemställt, det granskningen af Kyrkoräkenskaperne i de öfriga Länen måtte ske af Kronans Verk, Kammar-Rätten. Det är ej nog, att endast Socknens ombud öfverse räkenskaperne. Det kunde ju bända, att medel, tillhöriga menigheten eiler det allmänna, blefvo vanvårdade, eller att en Pastor eller någon myndig man i församlingen kunde utöfva ett för dess medel och tillhörigheter menligt inflytande.
I sådana hem får man intrycket att människorna äro till för möblernas och rummens skull, icke dessa för människornas. Äfven sådana “stilfulla“ rum sakna sålunda, för en djupare estetisk blick, värklig stil, Ty rum böra ej värka som vore de tillkomna för sin egen skull. De böra vara ett uttryck af invånarnas personliga behof och smak, af deras minnen och känslor, af deras historia. Mormors gustavianska byrå kan mycket väl finnas bland nyare möbler, men man bör blott icke störa dess ädla enkelhet genom att sätta modärnt småplock på densamma. Farfars tunga länstol behöfver alls icke flyttas upp på vinden, endast skjutas in i ett hörn, där den icke står i vägen eller än hällre: där den inbjuder till hvila för att betrakta en vacker utsikt eller tafla. De små 1700-tals-taburetterna kunna gärna passas in mellan modärna möbler, men bara inte klädas med ett möbeltyg, som hör till en alldeles annan stil, utan t. ex. med något småblommigt eller randigt i ljusa färger. Hvitmålade möbler kunna godt blandas med mahognyeller valnötsmöbler, men däremot borde man hälst undvika alla imiterade träslag. En afdelningsskärm är nyttig i sängkammaren, men står oftast blott i vägen i förmaket. Det är icke nödvändigt att hvar byst erhåller en piedestal, men ytterst viktigt att ingen byst ställes på något af plysch omlindat föremål, ty det mjuka tyget ger intet intryck af bärande kraft. Det är sådana och tusen andra ting, en kvinna lär sig inse, när hon vid valet af hvarje sak frågar sig om den har stil, d. v. s. ej blott motsvarar sin uppgift, utan klart och fulländat uttrycker den, genom att ändamål, form och dekoration harmoniera med hvarandra. Hvarför är t. ex. den korta och tjockhalsade vinflaskan fulare än en långsmal och finhalsad? Först och främst emedan man mindre lätt häller ur den förra. Hvarför är en tallrik vacker, när dess kant prydes med väl stiliserade blommor, men däremot ful, när den har en dalkulla eller ett landskap i bottnen? Emedan det är löjligt att äta på en dalkulla eller ett landskap! Hvarför är det enfärgade blomglaset vackrare än det med blommor målade?
Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att 1820 års Riksens Ständers Revisorers Berättelser, angående: 1) BancoVerket; 2) RiksgäldsContoiret; 5) Allmänna Magazinslnrättningen; 4) StatsVerkets förvaltning och Räkenskaper; 5) FilialDisconterne; äfvensom 1822 års Riksens Ständers Revisorers Berättelse, angla 3 66 Den 3 Februarii. ende BancoVerket, nu mera från de öfrige Riks» Stånden återkommit; i anledning hvaraf Ridder* skåpet och Adeln uppå serskilte af Herr Grefven och Landt Marskalken framställde propositioner, fann för godt, att till StatsUskottet remittera Riksens Ständers Revisorers Berättelser; 1) Angående RiksgäldsContoirets tillstånd och förvaltning; 2) Angående StatsVerkets tillstånd och förvaltning; 3) Angående Allmänna Magazinslnrättningens räkenskaper och förvaltning. Hvarjemte till BancoUtskottet remitterades, Riksens Ständers Revisorers Berättelser, rörande BancoVerkets tillstånd och förvaltning; samt till Statsoch BancoUtskotten Revisorernes Berättelse, angående Götha CanalBolags, Göthe_ borgs samt Malmö f. d. Discontinrättningar från den tid RiksgäldsContoiret med förvaltningen af nämnde DiscontVerk haft befattning. Friherre Rudbeckr, Alexander , anförde Ikrifteligen: (Se Bilagan N:o 6.) Friherre Rudbeck anhöll, att dess Memo-, Deri 5 Fehruarii. 267 jpial matte med de öfrige RiksStånden commu niceras. i. Begärdes på bordet. Herr Hjarne, Carl Jacob, bade ml emmit ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande; (Se Bilagan N:o 7.) Begärdes på bordet. Hans Excellence, Herr Grefve von Engeström, Lars, hade inlemnat tvenne Memorial, hvilka upplästes och voro af följande innehåll;’ (Se Bilagorne N;ris 8 &„ g.) Lades på Bordet.
Högst erkännansvärda v o r o o c k de kringståendes prestationer: fru Anna Larsens bedårande lilla kokett, Mizi Schlager, m e d sin kattlika smidighet, hr Johannes Nielsens varma o c h temperamentsfulla unge älskare, .Fritz L o b h e i m e r, hr Holger Hofman s o m vännen, den g o d m o d i g e lebemannen, hr Helleman s o m den barnafromme gamle musikern o. s. v. Det hela var en mönsterprestation, s o m vi länge o c h m e d värme skola minnas. Det tredje, sista programmet var, ju m e d all rätt, ägnadt åt inhemskt dansk dramatik. Betzonichs väl uttänjda, m e n känsliga lilla enaktsstycke » Guldkarossen » har nyligen gjort lycka på vår Dramatiska teater, där det fick ett förträffligt utförande. Det var n u af stort intresse att få se fru H e n n i n g s spela den 80-åriga gamla, som i orubblig modersförtröstan alltjämt väntar sin Amerikafarne hjärteson h e m &gt;i guldkaross », i glansen af lifvets fulla solskenslycka. Man fick ett imponerande intryck af den betydande spännvidden hos denna konst, som i ena stunden förmår återgifva skälfningarna hos hjärtats strängar i de sista ackordens spröda bristning o c h i den nästa — i Holger Drachmanns » Puppa o c h fjäril » — finner fulltonigt klingande uttryck för lifvets kraftigaste anslag. Bland de b l o m m o r, s o m denna afton liksom de föregående af den hyllande publiken öfverräcktes de danska gästerna, g ö m d e s också månget daggstänk af äkta känslor, väckta g e n o m en fin o c h äkta konst. - Tandläkare TOM von HALL. — Hvard. Helgd. A l l m. ^ Santalmissionens &gt; fl &lt; • • Broken Orange F e k o e å 6:40 pr kg. Bj 4 Nästan omedelbart ' färdigt för servering. Drygast. * • Mår kl V i sälja denna prima sort oblandad 3 å 4 kr. gare pr kilo än vissa andra firmor. Mindre aromrikt. Utmärkt hvardagste.
Oagtadt det således stadgas i Riksdagsordningen, att valen till Riksdagsmanna Electorer hos BondeStåndet skola ske i Sock ne st ammor, lär vål »fegen böra få i en dylik Sockneståmma deltaga, sorn ej år till val berättigad. För öfrigt i anledning af hvad som blifvit sagt att en Grund? Den 24 Januarii, 85 lag ej får i ett RiksStånd tydas, utan endast efter bokstafven tillämpas, vill jag blott påminna, att man likväl ej må tro Grundlagarne kunna tillämpas utan allt slags eftertanka. I 107 §. af RegeringsFormen stadgas t. ex. att om ConstitutionsUtskottet skulle anmärka, det någon Ledamot af StatsRådet i sina rådslag icke iagttagit Rikets sannskyldiga nytta, skall det anmäla förhållandet hos Riksens Ständer, hvilka, om de finna Rikets vål det fordra kunna hos Kongl. Majit anmäla honom till endtledigande. Men helt visst lär likväl ingen vilja påstå, att Justitiae StatsMinistern, oagtadt Ledamot a£ StatsRådet, skulle härunder kunna vara inbegripen: ty jag ser ingen möjlighet för Kongl. Majit att ens kunna efterkomma en slik önskan af Riksens Ständer, helst denne Embetsman ej finnes i RegeringsFormens 35 §. uppräknad bland dem, som kunna utan ransakning och dom ifrån Embetet skiljas. Med vida mindre ef tertanka, ja af sjelfva ordalydelsen i 4i §. af Riksdagsordningen, finner man således, att de deruti uppräknade Embetsmån, ej böra få deltaga i Bånkmansvalen, såsom varande egentli-; gen första steget af val till UtskottsLedamöteri Herr Hammarskjöld, Lorenzo: Jag hyser likasom Friherre Boije den öfvertygelse, att denna fråga är ganska enkel. 4i §. Riksdagsordningen är klar. Den bestämmer att de ansvarige Embetsmånnen icke kunde deltaga i Utskott eller val till Utskott.
Skulle man nu i sista stunden för denna lagstiftning för ett litet aggregat, som man kastar in i sockenstämman, vilja omgöra alltsammans, hela förslaget, och lägga en ny grund för alltihop, det vore orimligt, och går R. o. Ad. in derpå, kan jag icke se annat, än att R. o. Ad. bortkastar sin röst vid denna frågas afgörande, emedan den blir oefterrättlig för de öfriga Stånden, som således derpå icke lara fästa något afseende. Jag skulle således tro, alt, om vi följa den ordning som Utsktn föreslagit för bestämmandet af de villkor, hvarunder de nya ledamöterne i sockenstämma få inträda, och för bestämmandet af deras rösträtt, både enkelhet och lätthet vore vunnen. Några anmärknlr, dem jag gjort vid dessa §§, anhåller jag att nu få uppläsa ; de öfverensstämma till några delar med Hr von Barlmansdorffs förslag äfvensom med hvad Hr Gripenstedt och sednast Gr. Posse anfört 5 §:n skulle lyda som följer: ”Afgifter för fullgörandet af sockens eller församlings gemensamma åligganden, såsom skolundervisning, helsö- och fattigvård, sedan beloppet deraf å sockenstämma b lif vit beslut ad t och b es t ä 111 d t, skola, dä annan grund för bidraget icke är särskildt stadgad, utgöras efter årlig taxering, hvartill taxeringsman väljas å sockenstämma i Mars månad; och i sådant val deltaga å landet alla fastighetsinnehafvare, i mån af fastigheternas hemmantal, jemte andia socknens innevånare, som, efter föregående årets taxering, i bevillning efter 2 art. för lägenhet, näring, lön eller rörelse erlägga minst 2 r:dr; och beräknas rösträtt för hvarje fulla 2 r:dr till T'5 röst, och således 24 r: d r sådan bevillning lika som för ett helt mantal. Afgifterne uttaxeras efter samma grunder, som för rösträtten här stadgade äro. (Härigenom undvikes allt arbitrage). Vi - |84 Den 8 M i r i f. m. dare: I stad deltage i valet alla sorn deltaga i de vanliga stadsafgifterna, oell rösterne beräknas efter afgiftens belopp.
Den 27 Maji. 487 I sammanhang hvarmed upplästes PresteStåndets Protocolls-Utdrag af den 23 dennes, innehållande att PresteStåndet bifallit Statsutskottets Utlåtande, med tillagd önskan, att ofvannämnde fordringsägare med skyndsammaste måtte erhålla vederlag och ersättning för deras obestridliga och af StatsUtskottet godkände Bytesoch Skatterätts fordringar. Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt# att uti PresteStåndets nyssnämnde beslut äfven för sin del instämma. Föredrogs å nyo Constitutions - UtskoM tets den 15 dennes aflåtne, samt den 23 i samma månad på bordet lagde, Memorial, inne-i fattande Utskottets förklarande, att de af Ut-* skottet den 13 sistlidne April uppgifna 2:n© alternativa förslag till ändring uti 4 § Regeringsformen borde, enligt 56 §- i samma Grundlag, hvila till nästa Riksdag, för att då hvarta efter annat till antagande eller förkastande framställas Friherre Cederström: Jag ville endast anmärka att, då Ridderskapet och Adeln redan afslagit ena alternativet, kan hvarken någon anmärkning sägas vara emot detsamma gjord, eller detta alternativ anses vara godkänt för att hvila. Utskottets förslag i afseende på första alter; 488 Den 27 Maji. nativet kan, såsom af 2 Stånd endast antagit, följaktligen icke hvila till nästa Riksdag, utan böra, på sätt 56 §. RegeringsFormen uttryckligen stadgar, de skil jaktiga meningarne öfverlem ;as till jemkning af ConstitutionsUtskottet, hvilket, i händelse denna jemkning icke kan Vinnas, åligger att sedan Utskottet blifvit förstärkt till ett antal af 20 personer af hvarje Stånd, genom anställd omröstning Förslaget till Grundlags-förändringen afgöra.
I protokollet må ej muntliga yttranden inflyta; dock vore det ledamot til låtet att, sist vid protokollets justering, skriftligen inlemna af honom hållet anförande, hvilket på samma gång justeras bör, samt att få detsamma till protokollet lagdt. Landstingsman, som vid votering öfverröstad blifvit, ege att emot beslutet genast anmäla reservation, hvilket i protokollet anteknas, samt att, sednast vid protokollets justering, reservationen skriftligen inlägga. 42 § (S§ 45, 40). Vid Landstingets början varde för detsamma framlagdt ett af Kamreraren upprättadt öfverslag af så väl de utgifter, hvilka, på grund af föregående Tings beslut, eller eljest gällande stadganden, skola under det nästföljande året bestridas, som de inkomster, hvilka antingen redan förefinnas, eller böra under årets lopp inflyta. Sedan alla på Landstingets handläggning beroende förslag och motioner blifvit afgjorda, ege Tinget att, på grund af berörda öfverslag och Tingets beslut om nya utgifter samt beviljande af anslag till deras betäckande, låta upprätta och till vederbörlig efterrättelse fastställa fullständig utgiftsoch inkomst-stat för länet under nästföljande år, utvisande, under sina behöriga titlar, å ena sidan de särskilda utgiftsposterna och å den andra de tillgångar och inkomster, som till hvarderas bestridande äro för handen, eller böra, enligt Tingets beslut, hos länets skattskyldige innevånare uttaxeras, med angifvande af de taxeringsgrunder, som i särskilda fal! skola, med afseende på uttaxeringens föremål, tillämpas. 43 §. Vid handläggning af fråga om företag, som fordrar större utgift, än att densamma kan af länets vanliga årsinkomst bestridas, skall alltid förslag till kostnadernas betäckande vara upprättadt och Tinget förelagdt, utvisande hvilka tillgångar dertill påräknas, och, om uttaxering af högre utskyld erfordras, grunden för uttaxeringen, tiden för dess fortfarande och det årliga beloppet deraf. Anser Landstinget nödigt att, för bestridande af någon utgift, lån upptaga, ege det ock makt dertill och att till lånets betalande länet förbinda.
Saken iagh fritt antagha wil, Genom Gudz nådh göra mitt til, Haffua til lijff och dödh frijskt modh, Wåga wil iagh bådhe Lijff och Blodh, Nu för Fädherneslandet kär, Jagh weet wist Gudh är migh när. Uthan honom iagh intet gör, Hvarken står, går, eller hör. Här effter iagh i lijffz fahra, Möde och bekymmer måste wara, Thet seer iagh nogh, men hvad hiälper, För mitt folck iagh gierna stiäl per.” (I. 1.) Nedanstående ur Mäster Lars’ tal till kung Gösta skulle ej taga sig illa ut i en predikan mot påfvedömet: ”I Gudz ord thet sigh grundar wist, At Påfwen ähr then Antichrist, Om hwilken Apostlen skriffuer, Then sig för een Gudh uthgiffuer, Sitter i Gudz tempel som Gudh Motstår doch all Gudz lagh och budh, Wärckar i orättfärdigheet Tekn och under medh stoor falsk heet. Hans Cardinaler och Munkar, Medh andra sådana Funckar, Ehwart som taskan hon luthar, Tijt wenda sigh thessa stutar. Al theras trachtan och begär, På girugheet och högfärdh ähr. Hvad mon the annadt uthrätta, Än the wilia sin buk mätta, Aff thet the aflatz breff sälia, Många siele mäsor wällia. Medh sådant wij inthet köpa Himmelrijket, fast wij löpa Werlden kring. Christus har en gågnh Oss frijat aff Dieffulens twångh. På honom skole wij wist troo, Om wij wilia få ewigh roo. När dödhen han wil oss gästa, Tiänar oss lithet til bästa Påfwen och hans hela partij, Medh alt theras finantzerij.” (IV. 4.)
Morn. slutar sålunda: ”Upstår fråga om eller hvart remitteras bör, kan den frågan för den plenidagen läggas på bordet”. Stadgandet, om eller livart remitteras bör, kan således, om någon conseqvens skall finnas och man icke vill uti 49 §:n Riksd.Ordn. tillintetgöra stadgandet i 56 §:n Reg.F. och 44 §:n Riksd.Ordn. icke afse annat, än att frågan är af enskild beskaffenhet; ty i afseende på en sådan kan fråga upstå om remiss bör ega rum eller icke. Så har åtminstone jag upfattat grundlagen emedan någon inconseqvens deruti icke bör finnas. Hr Ribbing: Då i detta ämne icke såsom i många andra fråga är, huruvida vi kunna gilla skälen för Betänk eller 118 Den 8 Mars f. m. ej, och de flesta talarne begärt afslag, anhåller jag, att vi måtte slippa att höra vidare lalas om skälen. Jag anhåller om afslag å denna punkt. Dä härefter Hr Gr. o. Landtm, yttrade att han, dåpropos. till bifall icke blifvit begärd, finge hemställa om R. o. Ad. behagade förkasta ifrågavar:de förslag, ropades Ja, jemte ett eller annat Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande. 4:de punkten, innehållande förslag lill tillägg i 39 §:n Iteg.F. och 27 §:n 1 Mom. Hiksd.Ordn., äng:de proposm om Statsverkets tillstånd och behof. Hr von Hartmansdorff: Då ingen begärt ordet, har jag ansett mig böra göra del äfven vid denna §. Jag hade nemi. trott förslaget vara sådant, att flere än jag böra finna det oantagligt. Förslaget går derpå ut, alt, då anslag äskas, skall Konungen äfven upgifva sättet, hvarpå medlen böra anskaffas. Detta förslag härledes sig ursprungligen från Konungens egen Proposm vid 1848 års Riksdag, då Han föreslog en representations-förändring.