Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lovisa Petterkvists populära bok, » Hemma i Jbckmock », har rönt en så strykande afgång, att tredje upplagan redan måst läggas i press och inom kort utkommer. Sara Bernhardt och kretenserna. Sara Bernhardt har för afsikt att i n o m de närmaste dagarne i Paris gifva en matiné till förmån för de sårade och utdrifna kretenserna. Den varmhjärtade konstnärinnan känner sig uppfordrad därtill, icke blott därför, att hon g e n o m sitt giftermål m e d Damala äger flere släktförbindelser i Grekland, utan ej mindre därför, att h o n uppröres vid tanken på, att man i Frankrike finner sig oberörd af alla de gräsligheter, som turkarne gjort sig skyldiga till både i A r m e n i e n o c h på Kreta. ' H o n vill nu uttrycka sina personliga sympatier för de förtryckta g e n o m att sända d e m så m y c k e t penningar, h o n förmår att på ofvannämnda sätt anskaffa, o c h beräknar inkomsten af matinén till 20,000 francs. * Teater och musik. Kungl. operan återupptager i afton » V i l h e l m Teil » och denna repris måste betraktas som särskildt märklig, enär det nu blir första gången på flere år, som man får tillfälle att vid en operaföreställning se förste ho kapellmästaren Conrad Nordqvist på anförarplatsen. Detta torde förebåda den enda riktiga lösningen af den s. k. kapellmästarefrågan. Nämna vi så härtill, att såsom öfverregissör v i d k. operan fr. o. m. den 1 instundande april engagerats den framstående sångaren hr J. Limblad, s o m för nyssnämnda befattning har s} ' nnerligen goda förutsättningar, torde de sålunda vunna resultaten af den obehagliga s. k. operastriden, hvilken vi saknat både lust o c h u t r y m m e att referera, få betraktas s o m särdeles goda. Vasateatern hade i tisdags åter premiere, » Solfjädern », skådespel i fyra akter af Oscar Wilde, den engelske färfattareu, hvars sorgliga ö d e för ett par år sedan lät så m y c k e t tala o m sig.
Utlåtande, i anledning af väckt motion om lä ne förhöjning för Presidenterne i vissa Rikets Kollegier. (U. A.) Uti afgifvet Memorial, som från Borgare-Ståndet blifvit till Stats-Utskottet remitteradt, har Herr Schwan, ■/. G., påkallat Rikets Ständers uppmärksamhet å det missförhållande, som, i hans tanke, egde rum emellan Prcsidcnternes i Hof-Rätterne och Kollegii-Presidenternes aflöning. Denna hade varit ungefär lika för alla desse embetsman intill nästlidne Riksdag, då Hofrätts-Presidenterne erhöllo förhöjning i deras löner till 4,000 R:dr, med bibehållande af förut innehafvande taffelpenningar, 1,000 R:dr; hvaremot de öfriga Presidenternes lönevilkor hittills förblifvit oförändrade, utgörande 3,500 R:dr i lön, jemte 1,000 R:dr såsom taffelpenningar. Presidents-embetena i Kollcgierne vore emedlertid Icke mera, än de i Hof-Rätterne, att anse såsom pensions-platser, hvilka inneliafvarne, utan skada för Rikets tjenst, kunde efter uppnådd pensionsålder bibehålla. Afven i Ivollegierne förekomma ofta mål af ganska vigtig och invecklad beskaffenhet, vid hvilkas pröfning Presidentens röst, när menings-skiljaktighet uppstode, icke sällan vöre afgörande; hvartill komme, att Kollegiernes Presidenter ej, i likhet med Hof-Rätternes, hade någon semester. Och då de förre rättvisligen syntes böra beredas Samma möjlighet, som de sednare nu mera egde, att kunna i tid taga afsked med en någorlunda tillräcklig pension, har motionären föreslagit, att lönerne för Presidenterne i följande Embetsverk, nemligen: Kammar-Kollegium, Stats-Kontoret, Kommerse-Kollegium och Kammar-Rätten måtte ökas till 4,000 R:dr hvardera, emot det att taffelpenningarne minskades med ett lönetillökn ingen motsvarande belopp. lith. lill II. St.
Siden-Fabriks-Societetens tillverkningsbelopp synes hafva varit i fallande, åren 1827, 1828, 1829 och i83o, hvilket tillskrifves den genom 1824 årS Tull-Taxa meddelade frihet till införsel af utländska Sidentyger, helst Hall-Rättens Specialer skola utvisa, att år 1823 tillverkades 164,917 alnar diverse tyger af Siden, men år i83o endast ij5,852 alnar, och således det sednare året 49>o65 alnar mindre, än år 1823, då den friare utländska importen ännu ej tagit sin början. Åren i83l och i83a hav tillverkningen åter stigit; och denna förkofran anser Societeten vara en följd af dels vidtagne strängare kustbevakningsanstalter, dels den på Eder Kongl. Majrts Kådiga befallning i Kongl. General-Tullstyrelsens Circulair den 20 Jnlii l83i gjorda tydligare bestämning af till införsel i Riket tillåtna och förbudna Sidentyger; hvilka åtgärder skola verkat minskning i importen, och för de inhemske Fabrikanterne gjort det möjligt att, i mohn af ökad och under loppet af år i83a jemväl till de Södra orterna i Riket utsträckt afsättning, öka qvantiteten af sina tillverkningar. Bomullsoch Linne-Fabriks-rörelsen, hvilken, äfvensom Cattunstryckeri-handteringen, uppgifvits hafva varit i aftagande ifrån och med år 1827 till och med år 1829, till följd af tillåten vidsträcktare import af utländska Bomullstyger, har år i83o stigit genom tillverkning och förbrukning af åtskilliga slags nya tyger af bomull; och under åren i83r och i83a hafva dessa handteringar, enligt hvad Societeterne genom deras
Betänkande, vied förslag till Hufvudgrunder för Bankens förvaltning och rörelse. Banco-Utskottet, som i Regerings-Formens '53 §. oell Riksdags-Ordningens 32 §. fått sig uppdraget, att enligt den vid hvarje Riksdag till Utskottets efterrättelse utfärdade Instruclion, dels öfverse Bankens styrelse och tillstånd, dels gifva föreskrifter om dess förvaltning, har, uti 6 af den nu 'gällande, vid slutet af förliden Riksdag upprattade, Instruction, sig förelagdt att, ”i allt hvad som afser upplåning eller utlåning genom Banken, eller de utstakade allmänna grunderne för Banco-Verkets organisation, förvaltning och styrelse, ej något förordnande meddela utan Rikets Stunders föregående bifall”, samt aLt, ”i afseende på de förändringar, sorn i dessa ämnen kunna prÖfvas nödige, ingå med utlåtande och förslag till Rikets Ständer, iakttagande dervid uti dess tillstyrkanden den Öfverensstämmelse med hufvudgrunderne för Banco-Jnrättningen, hvilken uti samma Instructions 3:dje §. finnes föreskrifven”. Utskottet har på grund häraf, under besörjande af revisionsoch gransknings-ålgärderne för den förflutna tiden, ifrån början riglat dess verksamhet äfven åt delta mål, eller systemet för Bankens framtida förhållanden, och liar, under öfverläggningarne i dithörande ämnen, tid efter annan fått emottaga remiss af åtskillige inom Högloft. Ridderskapet och Adeln, Yällofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet väckte motioner och afgifne yttranden, sorn stått i omedelbart samband med Utskottets förehafvande arheten och åt dem gifvit en upplysande ledning, ej mindre till följd af deras merendels grundliga och sakrika innehåll, än äfven genom de uppmaningar Utskottet i dem funnit, att från flerfaldige synpunkter skärskåda frågorne samt, under jemn uppmärksamhet på betydligen skil jäktige, någon gång motsatta åsigter och på hvarje orts eller individs skäliga anspråk, tillse huru dessa måtte kunna i görligaste måtto ordnas och till något helt sammanfattas.
H a n erkände, att kvinnan alltid är ägnad att stålsätta o c h uppelda männen i farans stund o c h att just han, s o m under tre år varit beröfvad kvinnlig hjälp o c h stöd, så m y c k e t m e r förstod att värdera det. H a n yttrade bland annat, att » finns det ännu någon man, s o m t villar på det stöd o c h det m o d, kvinnan kan gifva männen, så sänd h o n o m till Nordpolen o c h låt hon o m stanna där under tre år. Han skall då bli nödgad att erkänna d e t! » Tysta skolans stiftarinna fröken Jeanette Berglind, fyllde den 21 dennes 80 år. Den vördnadsvärda åldringen, s o m befann sig vid g o d hälsa, hyllades i sitt h e m af f. d. elever vid Tysta skolan, af hvilka alla de i Stockholm varande personligen hade infunnit sig o c h till frö- ken Berglind öfverlämnade en bland d e m subskriberad skänk, samt af en hel del andra vänner o c h gynnare. En rik blomsterskörd, många skänker och talrika lyckönskningsskrifvelser och telegram ingingo under dagens lopp. Som bekant meddelade Idun i fjol, samtidigt m e d porträtt, en skildring öfver fröken Berglinds vackra lifsgärning. Madame Jane Oernandt-Clainp, den äfven för Iduns läsekrets välbekanta författarinnan, vistas för närvarande i hufvudstaden. H o n har anländt hit från Sydafrika via Paris för att aflägga ett kort besök hos sina närmaste släktingar. Återresan äntrades den 1 september, då fru Claine styr färden till Rosario i Argentina, där hennes man under några år k o m m e r att kvarstanna i egenskap af diplomatisk konsularagent. Damerna till vänster. I n o m tyska officerskretsar är det ' vanliga bruket att låta damen taga plats på höger sida o m kavaljeren på väg att alldeles försvinna, antingen vederbörande promenerar till fots eller i vagn m e d en dam.
— Under året 1856 äro derifrån öfverflyttade: till Malmö låne-kontors fond till diskontering och utlåning för handel och näringar samt till kassa—kreditiv åt enskilde personer 70,000: » samma fond vid Götheborgs låne-konlor 50,000: — •— » berörde fond vid Banko-diskontverket 150,000: » fonden för utlåning med omsättningsrätt vid Götheborgs låne-konlor 25,000: samt lefvererado till Rikets Ständers Bank, på grund af stadgandet i Banko-reglementets 170 § 4 mom . 375,000: 670 000' men under samma tid har fonden blifvit ökad genom följande återföringar, nemligen: enligt Banko-fullmäktiges Resolutioner af den 22 Maj, med 50,000: » » 20 November » 500,000: » » 12 December » . 100,000: » » 18 December » 100,000: 750 000: I följd hvaraf förlaget till denna låne-rörelse vid 1856 års slut uppgick till R:dr 3,780,000: R:dr 3,030,000: — In/comsterne under året Förskottsräntor Öfverräntor 144,193: 18. — 30,311: 29. 6. Bih. lill R. St. Lagsökningsoch Bevaknings-utgifter 2,745: 42. 6. 4. blifvit lill Banken qvartaliter levererade med . Vid 1855 års slut uppgick summan af utestående såsom säkra ansedda lån till 3,446,032: 27. 7.
Just så hafva förhållandet ne gestaltat sig, att saken stadnat inom fattigvårdsstyrelserne; men är icke det ett för gemenskapen sjelf besynnerligt förhållande alt betrakta, huruledes i den ena socknen gemenskapen går fri från denna afgift, men icke i den andra? I allmänhet är det obehagligt och tidsödande, om genom författningarnes bristande tydlighet, man nödgas vädja till vederbör:de myndigheter för utredandet af lagstadgandernes verkliga mening och den enskildes derpå beroende rättigheter? — Hvarför icke i laglig väg heldre förtydliga förfaltningarne? Men om man å andra sidan skulle vilja säga att det icke är skäl att komma med ouphörliga begäranden om förklaringar, i fall bevisas kan, att, då författningens tillämpning blifvit öfverklagad, rättelse blifvit å högre ort meddelad, så kan jag å min sida icke neka vigten af detta motskäl, och jag bör således icke vara ihärdig i milt framställde yrkande rör:de denna fråga. Jag har likväl trott det vara min skyldighet att fästa R. o. Ad:s upmärksamhet på ett sakförhållande, som ej saknar den vigt för dem det rörer, om det och icke är af någon mera omfattande betydenhet för det allmäna. Hr Printzensköld: Svårligen lärer någon lag kunna skrifvas så tydlig, att icke missförstånd vid tillämpningen kan äga rum. Om man, för hvarje gång en sådan händelse inträffar, borde öfver den lagen utgifva en förklaring, så fruktar jag alt vi då skulle få nog många förklaringar. Om t. ex. en enskild person låter ett utslag vinna laga kraft, hvilket befinnes vara stridande mot lag och delta utslag tillkommit genom missförstånd å domarens sida, så blir detta väl icke något skäl att öfver sjelfva lagen begära en förklaring. När vederbör:de parter hafva sig öppet lemnadt att hos den auktoritet som vederbör söka rättelse uti, mot författningens lydelse stridande beslut, så synes detta vara det enda och säkra medlet, som bör begagnas för ändamålets vinnande, utan att derföre besvära K. M. roed anhållanden om förklaringar öfver författningar, der sådan förklaring icke är af behofvet påkallad; hvarföre jag destoheldre biträder Frih.
Men midt i vårens rikedom ligger tanken på förintelsen gömd. Han tror icke, att lyckan skall vara evigt. Våren skall vissna — hon skall svika. — Våren vissnar och hösten kommer. Hon har icke svikit; hon har dött. Gråtande skiljes han från hennes dödsbädd. Ännu i sista stund spelar ett smärteblekt solsken förklarande öfver hennes drag. Ännu i sista stund sörjer hon för hans välbefinnande med en rörande ömhet. Hennes sista bön är, att han, när vintern kommer, skall taga på sig de varma strumpor, hon stickat åt honom af mjukaste ull ... Margot kände tårarne stiga sig i ögonen. Denna kvinna hade varit för honom allt hvad hon sjelf drömde om, att hon kunnat bli. Hon hade träffat honom i helsans dagar, henne hade han älskat, henne hade han besjungit. Nu låg han der med brutna krafter, och så sträckte han ut sina händer efter den sista såpbubblan, som kommit inom hans synvidd. Men hon ville icke, ville icke, ville icke! Hon var ung, hon ville lefva. Hon kunde icke låta denna döende man draga sig ned i grafven. Hon måste kämpa emot denna hemska känsla, denna växande ohyggliga lidelse för ett lefvande lik. Hon hade kommit hem i ett upprördt tillstånd och hon gick till sängs med den fasta föresatsen att icke besöka honom så ofta, icke tänka på honom — och att ständigt vara på vakt emot de känslor af ömhet och medlidande, som visat sig vara så farliga för hennes sinnesro. Det gick några dagar, och hon sökte hålla sin föresats. Hon satt hemma och hon fördjupade sig i sitt arbete. Men sjelfva detta arbete, som hon klängde sig krampaktigt fast vid för att kunna glömma — påminde henne i hvarje sekund om honom, som hennes fantasi ville fly. Det var hans dikter, hon öfversatte. Hon märkte ständigt, att hon vägde ord och uttryck efter hans öra mera än efter sitt eget. Detta var ju alldeles som sig borde, men det gaf henne icke den sinnesfrihet, den känsla af andligt oberoende, som hon ville tillkämpa sig; och hon kastade öfversättningarne åt sidan.
Så har det gatt med Ronneby i Blekinge, so: i Carlskrona aldrig velat släppa ifrån sig; men Ronneby har icke destomindre, såsom en naturlig dcboucbc för handeln, växt upp och skulle, efter min öfvertygelse, innan kort växa öfver Carlskrona, om icke flottans station der funnes Samma förhållande är öfverallt, och motverkandet bildar blott lagbrott; men sakernas naturliga gäng klöfver dock slutligen ut sin rätt, oaktadt de små in teressenas försök att Itgga hinder i vägen. Efter canalens öppnande kom ju Norrköping oell ville qväfva Söderköping medelst yppad tvist om Söderköpings naturliga haran. Jag tror, att nationalrepresentationen bör sätta sig öfver alla sådana små in toressen. Fi ili. Ehrenborgh: Jag har i Hera discussioner hört orden liberalitet och liberala ås ig ter upprepas; men jag har sä svårt att fatta rätta betydelsen deraf, att jag i sanning icke ..jolf vet, huruvida jag är liberal eller icke. Efter Gr. Cronhjehns uppfattning lärer jag likväl i denna fråga vara illiberal, och jag förklarar, att jag gerna erkänner rai vara illiberal. Ty ehuru jag visserligen finner det bra att lägga theorien till grund för sina åsigter, måste dermed förenas någon praeiisk erfarenhet, så framt man ej skall fhlla i stora misstag. Så är förhållandet här, och jag har för min del sett saken pvc etisk t. Som domare har jag handlagt tvenne concursor af Trelleborgs största handlande under den tid, der funnos sådana; ty nu finnas inga egna handlande derstädes, utan handeln bedrifves af Ystads och Malmö handlande. Erfarenheten har visat, att ingenting vunnits med särskild handelsrörelse på stället, och den har derföre blifvit nedlagd. Dessa äro mina skäl, hvarföre jag ännu fortfar att anse förslaget utan nytta. I afseende på hvad tien siste talaren nämnt om Ronneby, är förhållandet dermed helt annorlunda, men hörer icke till ämnet; hvarföre jag förbigår att yttra mig derom. Hr von Hartmansdorff:
Det förslag han då komme att underställa Fullmägtige, hoppades lian skulle vinna bifall, då “fullmagten vore i hufvudgrunderna temligen öfverensstämmande. “ Sedan Mannheimer återkommit, blef, vid sammankomsten den 20 December, föredraget ett af honom inlemnadt nytt anbud å det temporära lån, hvarom fråga vore. I sammanhang med detta nya anbuds ingifvande tillkännagaf Mannheimer, att Kredit-aktie-bolagets först gjorda erbjudande hade varit grundadt på en förening af flere delegare, hvilkas anbud sedermera förändrats till följd af flei'a under tiden inträffade händelser. Det af Mannheimer nu afgifna nya anbud var af följande innehåll: l:o. Kredit-aktie-bolaget erbjuder Riksgälds-kontoret ett temporärt lån af 10 % millioner Mark Hamburger Banko, deraf 6 millioner Mark eller 8 millioner Riksdaler Riksmynt fixt och resten i option sednast den 31 Januari 1865. 2:o. Beloppet skulle Riksgälds-kontoret ega att indraga med en sjettedel uti hvarje af de sex första månaderna af år 1865 medelst trassering på Hamburg, hvarje gång för hälften uti 30 och återstoden uti 60 dagars trattor, hvilken trassering Kredit-bolaget åtog sig besörja för Riksgälds-kontoret utan beräkning af någon provision och med oafkortadt godtgörande af det för vexlarne erhållna belopp efter afdrag af mäklare-kurtage. Dock förbehölle sig bolaget att efter godtfinnande och utan att vara bundet vid ofvannämnda månader, redan till inbetalning vid en eller flera tidigare terminer uppsäga hela beloppet eller någon del deraf på en gång eller efter hand, likväl ej i mindre poster än 100,000 Mark Banko eller 133,333 V:1 R:dr R:mt; börande alla sålunda tidigare indragna belopp afräknas på nästföljande terminer. 3:o. Priset för lånet bestämdes till 97 procent; räntegodtgörelsen fastställdes till 6 procent pro anno och skulle beräknas från vexlarnes trasseringsdagar.
Sedan i ' adedning d fra~nställning från 1869 ' års riksdag en tillsatt komit6 utarbetat förslag till ny fattigvårdsförordning och riksdagen yttrat sig öfver '. förslaget, utfärdades den 9 juni 1871 ny förordning om fattigvarden, livilken aiinu gäller. Häri medgajs för första gången att på landet fatt@vlirdsbestyl.et k m d e öfverj2yttas fipå ?z komrnunal~zä~n.dez (sockennämnden) p&amp; en särskild fattigvårdsstyrelse. Författningens ofvan återgifna bestämmelser om fattigvårdsstyrelses organisatioii, äro lika ined. deiii komitdn föreslog, utom a t t denna i fråga on1 ledamots tjänstgöringstid in. m. beträffande stad hänvisade till, hvad om ledaiiiot i drätselkaiiima.re gälde. Hiir man liarvid tänkt sig valbarheten till de särskilda fattigvårdsstyrelserna i stad och p&amp; landet f ramgår ej af motiveringen eller af öf verliiggningarne i riksdagen, dar Kongl. Maj: ts förslag i denna del antogs ntan diskussion .. Den ändring i 15 5. af 1871 %rs förordning, som Iiarefter skedde å r 1889 afsåg, såsoni förut blifvit nämnt, endast att bereda kvinna oomtvistad valbarhet, för Iivilket gndainål, uttrycket wI.edamöter » förshgs med det förtydligande tillägget, män eller Irvinnora. Eljest bibehöllos ordalagen oförändrade, och nkgon afsikt a t t för kvinna därvid skulle galla andra valbarlietsvillkor iiii för man liar ej fått uttryck i lagtexten och naturligtvis ej heller förelegat. ' Af denna hterblick torde framgå a t t man ej af tidigare lagstiftniiig eller bestämda uttalanden i motiver kan komma till iikgon klarhet om livad 1871 års lagstiftare menat. Det lärer därför vara lönlöst ' för lora sig i gissningar härom, helst det i detta soni i de flesta dylika fall sannolikt förhåller sig sh, a t t man helt enkelt förbisett saken.
— Emedlertid skola de alltid förblifva hemska hugkomster af en tid, hvilken efterverlden åtminstone skall omtala med rysning, så väl som dem, hvilka flyktigt och lättsinnigt beviljat anslag, hvarigenom skuldsättningssystemet skall blifva en absolut nödvändighet. Hvarefter Herr Rosenqvist tilläde raunteligen: Jag anhåller om proposition till afslag å detta anslag, som är orimligt och obehöfligt, helst medel finnas för ändamålet afsatte. Meningen med detta anslag kan således icke vara någon annan, än att i framtiden få åberopa detta som ett prasjudicat, då Götha Canal fordrar underhållsanslag. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å Statsoch BancoUtskottens ifrågavarande Utlåtande. Ropades Ja och Nej. Grefve von Schwerin_, Fredrik Bogislaus: Antingen Rikets Ständer bevilja eller n $ Januari i f. in. icke bevilja några anslag, rörer sådant icke UtskoltsLedamolen; han har fyllt sin pligt, då han utredt förhållandet. Jag har ansett mig pligtig att göra Rikets Ständer uppmärksamme derpå, att då man beviljar ett anslag af 3o,ooo R:dr till Canalen, under vilkor att denna summa skall blifva en fond för CaDalens underhåll, är det säkrare att denna summa qvarhålles under vården af Rikets Ständer, än att den lemnäs åt Bolaget, som i hvarje ögonblick ombyter representanter. Det är detta vilkor, hvarpå jag funnit mig böra fästa uppmärksamheten. Anser Riddcrskapetoch Adeln denna anmärkning vara af vigt, torde Utlåtandet böra återremitteras. Tänker Ridderskapet och Adeln annorlunda, skall jag ej yrka återremiss, ulan blott till Protocollet åberopa samma reservation, som jag redan afgifvit. Herr Tham ^ Wollrath: Jag får förena mig med Grefve von Schwerin och anhålla, på de skäl han anfört, om återremiss. Jag vill ej bestrida Bolaget att få den hjelp Bolaget sökt, men jag tror det vara angeläget, att medlen blifva under RiksgäldsContoirets vård, på det de icke af Bolaget må anv'ndas till annat än Canalens underhåll.
Maj:t kunde komma att fastställa, af allmänna medel erhålla ett lån, stort 225,000 R:dr banko, på enahanda vilkor, som i allmänhet blelve för lika beskaffade understöd af Rikets Ständer bestämda. I sammanhang härmed har Utskottet till behandling förehaft en af Herr Wedberg hos välluf). Borgare-ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion, deruti, i öfverensstämmelse med kommitterades nyssberörde underdåniga anhållan och med åberopande af förut anförda skäl, föreslagits, att Rikets Ständer måtte understödja ifrågavarande företag på följande sätt och vilkor, nemligen: l:o. Att af det erforderlige kostnads-beloppet, 450,000 R:dr, stats-verket lemnar ett bidrag af |:del eller 150,000 R:dr, att utgå under loppet af 5 år med 50,000 R:dr årligen; 2:o. att den andra tredjedelen, likaledes 150,000 R:dr, lemnäs af statsmedel såsom lån, emot 4 procents ränta och 2 procents afbetalning årligen, intilldess lånet blifvit till fullo återguldet; 5:o. att för iubetalande af den sista tredjedelen, 150,000 R:dr, ett bolag bildas, som åtager sig, att ej blott fullgöra dessa tillskott, räntor och åfbetalningar, utan äfven att ansvara derför, att arbetet blifver, enligt den plan, som i nåder kan för detsamma stadfästas, utfördt, utan statens vidare betungande; 4 Stats-Ulskutlets Utlåtande, M 164.
Riksdags-Ordningen föreskrifter, anmäld anledning till anmärkning emot Hans Excellence Stats-Ministern för Utrikes irenderna, 111. m. Herr Grefve von Engeström. Från Högv■ Preste-Stundet. S. D. Med bifall till Banco-Utskottets M emorial N:o 18 , beslöt Preste-Ståndet att till Xiag-UtskottetS utlåtande remittera frågan om ett bestämdt stadgande, huru i sådane fall, då en å Bankens Auction försåld Fastighet inropas af förra egaren, vid Liqviden bör förhållas. Den 18 Jtinii 1823- Frän Hederv. Bonde-Ståindet. S. D. I anledning af gjorde Anmärkningar äterrem'tteradeS Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den i4 dennes ytterligare på Bordet lagde Betänkande N:o 101, rörån - Protocolls-Utdrag. rörande Husbehofs-Brännvins-bränningen och dermed gemenskap egande ämnen, Lief vid förnyad föredragning, i anledning af gjorde anmärkningar, lill Utskottet återremitteradt. Den 25 Junii 1825- F, 'ån Högloft. Riclderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet: Herr Rosenblads, Bernhard, Memorial, innefattande Anmärkningar vid Stats-Utskottets den 21 sisth Maji e. m. återremitterade Utlåtande, i anledning af väckt fråga, om all Jords lika beskattning, samt en allmän Nyrefning och Skattläggning. Herr Munck af Rosenskölds, Eberbard, Memorial, innefattande Anmärkningar vid de flere Stats-Utskottets denna dag återremitterade Utlåtanden, angående Allmänna Magazins-Inrältningen. Från Ilögv. Preste-Stundet. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL SåMMÄå !MåMöÅifl)IM8 PROTOKOLL VID LAGTIMA RIKSDAGEN I STOCKHOLM ÅREN 1853 OCH 1854. MDRA HAMIiimmM. Iiä Afdelningen: