Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En del scener äro skrifna med en viss värme, men som litterär produkt står stycket i sin helhet ganska lågtHvad som förlänade aet ett oväntadt intresse vid uppförandet var hr Lindbergs öfverdådiga teckning af hjältens person, den på sin uppfinning vurmande 159 gamle arbetaren, för hvilkens naiva tafatthet inför alla lifvets hvardagskraf, som ej röra sig kring hans fixa idé, för hvilkens själsoro under svårigheterna att nå målet och djupt gripande fröjd, när det slutligen är hunnet, han gaf ett fint detaljeradt och lefvande personligt uttryck. Vi tveka ej heller att ställa Blenkarn allra främst bland samtliga de sceniska gestalter, den begåfvade skådespelaren gifvit lif. Bland de öfriga uppträdande framstod ingen i nå- gon liknande grad, men förtjäna dock nämnas för sitt hurtiga spel fröken Michal och hr A. Hansson som ett ungt älskande par ur arbetsklassen, hr V. Lundberg för sin ganska karaktäristiska Todd och fröken Borgström för sin själfulla tolkning af Mary. Stycket har, de gånger det gifvits, väckt mycket bifall. — I lördags gick för första gången det andra programmet, Gunnar Heibergs bekanta skådespel » Kung Midas », för stockholmspubliken i godt minne, sedan fru Hennings under sitt gästspel ä Dramatiska teatern för ett par år sedan utförde Anna Hjelms parti. Den framställning, det Lindbergska sällt-kapet gaf af det märkliga dramat, måste betecknas såsom allt igenom ypperlig, ja, på en del händer öfverlägsen och blef äfven till en formlig triumf. Främst bär härför sällskapets gäst, fru Julia Hå- kanson, förtjänsten. Hennes själfständiga, omedelbara ocb gripande tolkning af Anna Hjelm var icke blott hela teaterårets märkligaste événement i hufvudstaden, utan kanske rent af det yppersta, som modern svensk scenisk konst frambragt på långliga tider.
Ständer anmäla, som det icke heller syntes instämma med det af Kongl. Maj:t i Nåder vidtagne Beslut, att Räkenskaperne och redovisningen för Hospitalsoch Lazarelts-Inrättningarnes fonder ej måga af Riksens Ständer eller deras Revisorer granskas, på den grund, att desse fonder icke skulle tillhöra Statens allmänna medel. Då Stats-Utskottet, lika med Revisorerne, anser Hospitals-Sysslomannen Myrén,> såsom Stats-Utskottets Betänkan den. 3 35 såsom icke tillhörande den Tjenstemannapersoual, för hvilken allmänna PensionsStaten är inrättad och beräknad, ej hafva bordt å denna Stat tilläggas Pension, hälst andre berättigade derigenom möjligen kunna blifva förnärmade genom deraf uppkommande brist i tillgäng, har Utskottet skolat tillstyrka, det Riksens Höglo!]. Ständer bos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Myrén måtte i JNåder förhjelpas till Pension af de Inrättningars medel, hvarvid han tjent och det Pensions-belopp han nu uppå Riks-Statcns ^ide Hufvud-Jittel innehafver, deremot återgå till dess lätta ändamål.
Jag skulle derföre våga hemställa att. R. o. Ad. ville, med bifallande af denna punkt, anmoda Stats(Jtsk:t, att, derest tillgångarna medgåfve, inkomma med förslag om lämpligaste sättet för medels anskaffande till denna bibanas fullbordande. Gr. Hamilton, Henning: Under gårdagens diskussion redogjorde jag till största delen för de skäl, som föranledt K. M. att i sin Nåd. Propos. till R. St:r göra framställning om en sådan fördelning af återstoden af de för Statens jernvägsarbeten anvisade medel, att, 0,000,000 rdr måtte användas till fortsättning af arbetena å Statens södra stambana från Finjasjön och vidare upåt Småland, samt att 1.440,632 rdr måtte användas till nämnde banas nordliga del mellan Falköping och Jönköping; jag vill således ej nu ytterligare inlåta mig i någon diskussion deröfver, utan har jag endast begärt ordet i afsigt att bemöta en af Frih. Hamilton framkastad anm., angrde den betydliga trafik, sorn skulle ega rum på den föreslagna bandelen melian Falköping och Jönköping. Jag kan nemi. icke föreställa mig, att den kan blifva så synnerligen betydlig, som han tyckes förmoda. Tänka vi oss, att en varutransport skulle, under en tidpunkt af året, då kanalen vore tillfrusen, men Wettern farbar, fortskaffas från någon hamn vid Wetterns nordliga eiler östra sida till Jönköping och vidare på jernväg till Götheborg, huru mycket besvär och omkostnad skulle ej dermed blifva förenadt. Skulle man ens kunna föreställa sig, att en varuafsändare ville underkasta sig alla de afoch pålastningar af varan, som deraf skulle förorsakas, nemi. att först föra den till någon hamn, för att få varan till Jönköping, och sedan lossa den der, för att åter vid jernvägsslationerna både i Jönköping och Götheborg få förnya samma besvär.
Ut Supra. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 17 dennes under N:o 2.55 afgifné, och samma dag på bordet lagde, Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, angående dels afskaffande af all Expeditions-Lösen, dels ock nedsättning af Taxan derå. Ut Supra. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomi^-Utskottens den 11 dennes under N:o 6g afgifne, samt den 18 derpå följde på bordet lagde, Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Förslag till Reglementariske föreskrifter vid den gillade Tariffen för Tull-Bevillningens beräkning å inkommande och utgående Varor. Ut Supra. S. D. I likhet med hvad vid förra Riksdagar varit öfligt, fann Ridderskapet och Adeln för 174 Den $o December f. mi godt besluta, att de Utskottens Secreterare och Canzlisler tillkommande slutlige arfvoden och tractamenten icke må till dem utbetalas, förr än genom Riddarhus-Secreterarens qvitto intygas, att Utskottens Protocoller och Handlingar, ordentligen inbundne, blifvit till Riddarhus-Archi vet aflemnade; gällande sådant likväl icke i afseende på Statsoch BancoUtskotten, hvilkas Handlingar icke i hus-Archivet förvaras; Uti hvilket Beslut de öfrige Riks-Stånden skulle inbjudas, att sig med Ridderskapet och Adeln förena.
I hvad den siste värde talaren yttrat i första afdelningen af sitt anförande, instämmer jag fullkomligt, och jag har just af samma skäl icke motsatt mig låne-underslödets beviljande. Deremot är jag i fråga om vilkoren fortfarande af annan tanke med den värde talaren. Jag anser nemi. att då bolaget underlåtit att i behörig ordning gå till väga, hvarigenom det också för Sländerna blifvit vida lättare att pröfva verkliga förhållandet, än nu, så kan det billigtvis icke påräkna bättre eller enahanda vilkor, som vid denna Riksdag blifvit åt andra beviljade; och jag tror derföre att 7 proc., hvaraf 5 i ränta, är det riktigaste sättet att villfara bolagets önskan. Sedan härefter Hr Frih. o. Ordf:den framstält, hurusom i afs:de på förev:de Utlåt, blifvit yrkadt dels bifall utan förändring och dels bifall med den förändring att å låne-anslaget för hvarje år erlägges 7 proc. af bela den utbekomna låne-summan dervid 5 proc. komma att beräknas såsom årlig ränta å det obetaldta kapitalet samt återstoden anses utgöra kapital-afbetalning, blef propos. till bifall å Utskis Utlåt, utan förändring framsläld och besvarad med Ja och Nej, hvarpå Hr Frih. o. Ordhden förklarade det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Gr. Hamilton begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande voter:s-propos.: Den som bifaller Utskis Utlåt. N:o 175, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, b i fa lies nämnde Utlåt, med den förändring att å låneanslaget för hvarje år erlägges 7 proc. af hela den utbekomna lånesumman, dervid 5 proc. komma att beräknas såsom årlig ränta å det obetaldta kapitalet samt återstoden anses utgöra kapital-afbetalning. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 23. Nej — 25. Hr Frih o. Ordfiden tillkännagaf att anslag blifvit ulfärdadt till fortsättande af plenum lil. 6 e. m.
Hvad vidare beträffar den ersättning, sorn för upplåtande af arrest-lokal och af husrum för bevakningen samt tillhandahållande af de för dessa lokaler erforderliga inventarier, ved och olja bör hyresvärd tillkomma, så anser Kollegium deuua fråga vara af högsta vigt för möjligheten al arrestslraffets tillämpning; och då genom arrestlokalers förhyrande en dryg nybyggnadskostnad besparas Statsverket, torde ersättningsbeloppet göras beroende på olika förhållanden inom de särskilda orterna, men oberoende deraf, huruvida den förhyrda lägenheten mycket eller litet begagnas samt således lägenheterna förhyras pä år och åt vederbörande ChefsEmbeteu uppdragas att derom afsluta kontrakter till lägsta möjliga pris, I afseende på den arresterades och bevakningens underhåll hafva åsigterna varit delade. Dels har man ansett underhållet for arrestanten sä väl som för bevakningen böra bekostas al Statsverket, dels, och af flertalet, har arrestanten ansetts böra sjelf bekosta sitt underhåll, och dels har af Chefen för Jemtlands Hästjägarekorps den åsigt uttalals, att den arrestdömde uti arresten skulle underhållas af Staten, men under marchen till arresten sjelf bekosta sitt underhåll. För sin del anser Kollegium icke något skäl förefinnas derför, att Staten, som bekostar grofva brottslingars underhåll, skulle undandraga sig skyldigheten att underhålla den, som för kanske en jemförelsevis obetydlig förseelse beröfvas sin frihet och tillfället till arbetsförtjenst, ett straff, som måste anses i sig sjelft motsvara förseelsen utan att behöfva vidare skärpas; Och föreslår Kollegium alltså, att Statsverket må bekosta arrestantens så väl sorn bevakningens underhåll under marcheoch arrest-tid, samt att della må beräknas under pågående möte lika med det för mölet konlraherade portionspris, dock, hvad arrestanten beträffar, efter afdrag af portionsbränvinets och tobaksskillingens värde. Mellan mötestiderna åter torde portionen böra, i enlighet, med 1860 års ofvan åberopade Nådiga Cirkulär, be - Bil. N:o 3 till Kongl. Maj:ls Nåd.
Vid Utskottets Utlåtande i denna punkt, som, af Borgare-Ståndet bifallits, hafva ,. inom Ridderskapet och Adeln, Presteoch Bonde-Stånden anmärkningar förekommit, dels att då flera motioner blifvit remitterade till Ekonomi-Utskottet, rörande samma ämne, och detta Utskotts Betänkande i flera delar skiljde sig från det af Stals-Utskottet afgifna, öfverensstämmelse måtte beredas i de skiijagtiga deiarne, dels att lösuings-priset för saltpeter måtte intill nästa Riksdag fastställas till det yrkade minimi-beloppet af 5 R:dr Lispundet, enär eljest provinsen Norrlands invånare, sorn på detta yrkes bedrifvande nedlagt stora kostnader, skulle blifva oskyldigt lidande, dels att anslags-summan måtte nedsättas med 100,000 R:dr, i öfverensstämmelse med Fredrik von Zweigbergks Stats-Reglei ings-Förslag. I anledning af hvad sålunda blifvit erinradt, får Utskottet upplysa, att, vid behandlingen af denna fråga, Utskottet icke haft sig bekant, att motioner i samma ämne varit remitterade tili Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, i följd hvaraf och då Utskottet icke anser lämpligt, att numera-, sedan det först afgifna yttrandet blifvit af ett Riks-Stånd bifallet, sammanträda med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, för att gemensamt öfvexdägga i ämnet, hvarigenom Stals-regleringen skulle komma att än ytterligare uppehållas, samt det i alla fall beror af Rikets Ständer, att, vid afgörandet af de begge Utskottens förslag, pröfva det enas antaglighet framföre det andra, Utskottet, som, af de i öfrigt förekomne anmärkningar icke funnit vederlagda de skäl, hvarpå Utskottet grundat sitt först afgifna yttrande, icke anser sig böra samma yttrande från träda.. Stals-Utsbottets Utlåtande, JS.o 2t6. 19 G:o Anslaget lill Extra Utgifter.
Härvid får StatsUtskottet vördsamligen anmäla, att enär ofvanberörde framställningar åsyfta åtal mot vederbörande för deras försummelse, att sine tjenstepligter fullgöra, i afseende på insändandet af de till grund för RiksHufvudRoksluts - Arbetet, liggande Omslut af EandtRäkenskaperne, kan Utskottet, emot go:de §• af EegeringsFormen den 6 Junii 1809 ifråvarande ämne icke till pröfning uptaga eller utlåtande deröfver meddela. StatsUtskottet har dock vid detta tillfälle, ansett sig icke böra underlåta tillkännagifva, huru med OmslutsArbetet sig för närvarande förhåller. Enligt den af sist församlade Herrar Revisorer till StatsBancooch RiksgäldsWerkens öfverseende, afgifne Rerättelse angående StatsWerket, voro fran följande Ellofva Eän, nemligen, Stockholms, Södermanlands, Östergöthlands, Gottlands, Blekinge, Christianstads, Malmöhus, Wermelandsj WesterNorrlands, Jemtlands och i lä ' SiatsTJtsk. Betänkanderti Norrbottens Län, Omslut inkörnne för år 18 iö och äfven fran någre af desse Län för en del af de påföljande fyra år, hvarföre Omslut jemväl blifvit infordrade; mea deremot hade Omslut då ännu icke erhållits för något år, hvarken för Jönköpings, Kronoberg, Götheborgs och Kohus, Elfsborgs, Nerikes och Gefleborgs, hvilka .Läns Omslut likväl på KonglKammarCollegii handläggning berodde; eller från Skaraborgs, Upsala, Calmare, Hallands, ^Westmanlands, Kopparbergs och Westerbottens Län, hvarest vederbörande sjeifve skulle detta arbete ombesörja; Hock har Kongl. KarrirnarCollegium, uppå Herrar Revisorers förfrågan, anmält, det 1810 års Omslut, med säkerhet kunde väntas färdige till slutet af nästledne November.Månad och de öfrige årens till nästkommande Marni Månads slut.
Brot. 1834. 5 Sami. 1 Af del. a 8 6:tc Häftet. i 46 Bcvil’nings~\Jt. kottet t Bet. -V; dervid aflemnade Debetsedlar eller — bestyrkta afskrifter deraf, böra af vederbörande Kyrkoherdar och Presterskap noga förvaras, och chartasbeloppet sammanslås i en eller flera chartor, utgörande samfälda summan af alla serskilda lysningssedlarne, på hvilka i sådant fall hvars och ens belopp antecknas, samt ingifvas inom Januarii månads slut det påföljande året, i Stockholm till Consistorierne, men i de öfrige Städerne och på landet till Contracts-Prostarne; att, dernäst, dessa lysningssedel' böra dervid Tara åtföljde af en in duplo upprättad och af Pastor eller den hans tjenst förrättar underskrifven förteckning, utvisande ej allenast alla under det förflutna året inom församlingen förefallna äktenskapslysningar, utan ock tydligen den bevillning, brudgummen under det förflutna året efter 2 Art. erlagt; att vidare de till Consistorium eller Contracts-Prostarne inlemnade förleckningarne böra af dem med de åtföljande debetsedlarne noga jemföras och med underskrift besannas, hvarefter det ena exemplaret af. förteckningen, jemte debetsedlarne, återställes Pastor för alt förvaras, men det andra insändes jemte tvänne af Consistorium eller Contracts-Prostarne upprättade förteckningar, i Stockholm till Wårt och Rikets Stats-Contor, inom Mars månads slut, och i landsorlerne till Lands-Contoren, före påföljande Maj månads utgång, vid yite af Tre R:dr 16 sk. för d§n så - Bivilluings-Utskotttts
Direction utser vid hvarje års början inom sig icke allenast tvenne Ledamöter, hvilka skola hafva inseende öfver räkenskaperne och allt hvad som hörer till KamererareContoiret, samt i följd deraf ett halft år hvardera vårda den ena af Nycklarne till Pantkistan, hvari Lånehandlingarne, enligt derå upprättade Förteckningar, äro förvarade, och under berörde tid, så länge Nyckeln jemte denna befattning innehafves, ansvara ,för vården af alla handlingar, sorn i ofvannämnda Kista äro deponerade, samt derföre vid Documenternas uttagande eller in, läggande sjelf vara tillstädes, utan ock en Ledamot, hvilken med biträde af RiddarhusSecreteraren skall hålla noggrann tillsyn öfver 423 Den t g Julii c. m. och dess serskildta Fonder. Den andre Directions Ledamoten åligger, att med biträde af RiddarhusSecreteraren och Ctnzlisterne hålla noggran tillsyn öfver RiddarhusArchivet samt de Genealogiske Tabelierne: hvaruti, uppå dess ansvar, genast bör införas alla de underrättelser, så fort de ankomma, hvilka, enligt utlärdadt påbud från vissa Auctoritéter äro att årligen in förvänta; så ock hvad genom allmänna Tidningar i sådan väg kungöres. 12 §. Sedan Riksdagskallelsen blifvit i Hufvudstadens Kyrkor kungjord, låter Directioo i Tid ningarne efter vanligheten kungöra och erinra huru Fullmagterne till den blifvande Riksdagen böra, enligt i RiddarhusOrd - RiddarhusArchivet, och de Genealogiske Tabellerne, äfvensom en Ledamot, hvilken skall efterse de till Riddarhusets tomt hörande byggnader och alla öfriga Riddarhusets Economica, Samt sluteligen tvenne Ledamöter hvilkas åtgärder al la vid Riddarhuset uppkommande frågor af juridisk beskaffenhet tillhörer. 11 §. Sist en månad Före den tid då Lagtima Riksdag infaller och genast efter det kallelsen till Urtima Riksdag blifvit i Hufudstadens Kyrkor uppläst låter
Jag förnyar på alla dessa skäl min anhållan om bifall till betänk. Hr von Hartmansdorff: Gr. Sparre har sagt, att prester sällan hade andra förrättningar än att predika och fullgöra öfriga på sönoch helgedagar förefallande förrättningar, alt en folk skolelärare, som vore prest, följaktligen vore nära lika oförhindrad som någon annan att förrätta barndop och kyrkotagning m. m. som till prestens kall hörer. Detta påstående är något öfverdrifvet. Förslaget åsyftar endast att förekomma sammanblandning af sådana befattningar, som ulöfvas på söcknedagar; men kyrkotagningar och barndop ske vanligen om söndagen, då skolan är sluten och hennes vård icke hindras. Gr. Lagerbjelke har sagt, det han icke hade sig bekant, att folkskolelärare hafva dubbel tjenstårsberäkning. Det är ej regeln; men händer ofta att de åtnjuta sådan förmån. Såsom ledamot i en skoldirektion har jag icke kunnat hindra, att pluraliteten tillstyrkte ökad tjenstårsberäkning ål läraren, och hon blef honom i nåder förunnad. Högre tjenstårsberäkning har ansetts för dem, likasom för lönerne vid elementarläroverken utgöra en tillökning i aflöningen, eller en ersättning för hennes otillräcklighet. Men godtgörelsen sker på bekostnad af det i församlingen tjenande presterskapet. Detta förfaringssätt liknar alltför mycket det kalholska bruket att låta den ene beräkna sig lill gagn en annans goda verk och gerningar. Mina motståndare hafva en förträfflig utgångspunkt, på hvilken de ställa hela frågan. De tala nemi. för religionens bästa. Jag tror mig föra enahanda talan, men jag har icke lika lätt som de alt argumentera, emedan jag går ut från den trånga och de från den breda vägen. Lika med Frih. Cederström tror jag, att man icke bör nedsätta prestembetet derigenom, att man föranleder personer, hvilka icke hafva någon högre kallelse eller förmåga, att likväl blifva prester. Derigenom får man ett pre sterskap, liknande de Ryska poperne, d. v. s. att man genom en sup kan linna sig med presteu. Komma vi derhän, så är svenska kyrkan i fara.
Hvad angår Hr Printzensköld* erinringar vid förslaget, så skulle det vara mig en särdeles fägnad, om R. o. Ad:s tålamod medgåfve mig att ingå i beskrifning af det sätt hvarpå jag föreställer mig att verkställigheten i detaljerna skall ega rum; men då jag är öfvertygad om, att R. o. Ad:s tålamod icke medgifver att granska formulärer och detaljföreskrifter i alla sådana frågor, så har jag trott, att det skulle vara nog att, när detta betänk, är genomgånget och vi komma till (50 punkten, Hr Gr. o. Landtm, behagade hemställa till Ståndet alt besluta en underd. anhållan det K. M. läcktes, efter pröfning af beslutet, i nåder vidtaga sädane förfoganden, hvilka för verkställighet af de serskilda fratnställningarne och förslagen erfordras. För öfrigt är ganska lätt att besvara hvad Hr Printzensköld anfört. Oe flesta anmärkmr har Hr Printzensköld sjelf besvarat under sitt anförande, och några hafva blifvit vederlagda af andra talare. Det enda jag skulle hafva att tillägga är i afseende pä den optionsrätt, som räntegifvare för närvande hafva och sora jag genast skulle yttra mig om, sä vida det icke koni en punkt efter i detta betänk, der ämnet lämpligen afhandlas och det hör icke till denna puukt. Jag tog mig friheten säga i förmiddags, att om man vill genomföra en så beskaffad förändring sorn denna, så kan det icke ske utan några uppoffringar å K. M:s och Kronans sida. Nu skall jag endast begagna tillfället dä jag har ordet, alt i korthet framställa förslagets mening, som nemi. är den, att embelsoch tjenstemän uppbära sina löner på det sätt, att beloppet beräknas såsom hittills efter det ärliga markegängsprisel, eller också, i fall R. St. antaga ifrågavande grund för räutegifyares utskylder, efter det medeltal af är, som blifver bestämdt. Hvilkeidera R.
Enligt från Riks-slånden ankomna protokolls-utdrag, har Hederv. Bonde-ståndet bifallet l:a punkten af förenämnde utlåtande, men deremot återremitterat 2:a punkten deraf, hvarigenom Utskotten tillstyrkt, att frågan om befrielse från skyldigheten för rusthållare, att i krig remontera och ersätta förlorade bevärings-, remtygsoch utredningspersedlar, måtte, på uppgifne skäl, förfalla. Ridderskapet och Adeln, Prestesamt Borgare-stånden hafva deremot bifallit betänkandet i sin helhet; och som, enligt 75 § Riksdags-ordningen, frågan sålunda ar genom 3:ne Riksstånds beslut afgjord, så få Utskotten tillkännagifva, . att å Utskottens sida någon vidare behandling af samma fråga icke kan ega rum. Stockholm den 31 Äng. 1848. Ank. till Exp. Utsk. den 3 Sept., kl. 1 e. m Memorial, i anledning af återremiss å utlåtandet, IS:o 60. Nämnde, utlåtande, rörande vackt motion, att provinsen Jemtland måtte roteras i enlighet med Rikets Ständers fattade beslut, har blifvit återremittera dt af Hederv. Bonde-ståndet, men gilladt af Höglofl. Ridderskapet och Adeln, Högv. Freste-ståndet samt Vällofl. Borgare-ståndet; och som nämnda utlåtande blifvit af 3me Riksstånd bifallet, anse Utskotten, med stöd af 75 § Riksdags-ordningen, den erhållna återremissen icke kunna till vidare åtgärd å Utskottens sida föranleda. Stockholm den 31 Au g. 1848. 4 Statttamt Allm. Beve.- och Ekon.-Vlskoltens Utlåtande, N:o 86. Ank. till Exp. Utsk. d. 3 Sept., kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om förändrad organisation af fattigvården i riket, m. m. Uti en hos Höglofl.
Krigs-Kollegium, som ej hade något att tillägga vid Chefs-Embetcts vid Ingenieor-Corpsen utlåtande, så vidt det rörer de uppgjorda byggnadsoch k os t n a ds förs la ge n, ber deremot, i afseende å det föreslagna läget för kokhusbyggnaden, apsett sig böra meddela, att, ehuru Kollega Intendents-Afdelning, uti underdånig skrifvelse den 15 September 185.7 afstyrkt densammas förläggande ä den föreslagna platsen, Kollegium å Fortifikations-Afdclningen, efter numera erhållna närmare upplysningar om grundens beskaffenhet på öfriga ställen, der denna byggnad möjligen skulle kunna placeras, dock funne sig böra i underdånighet tillstyrka, att samma plats måtto bestämmas för meranämnda byggnad, i händelse den skulle komma till stånd, samt dervid, i anledning af Sekund-ChefsEmbetets vid Lif-Gardet till häst andragande om eldfarlighetcn af kokhusets skorsten, i underdånighet dejgifva, att Kollegium ej insågc den stora vådan för eldfara, då köksskorstenen komme att ligga på ett afstånd af vid pass 12 i föt från stallbyggnaden, men att ali fara torde kunna aflägsnas genom aubrin - 84 BiL M 3 till Kongl. Majlis Nåd. Prop. 1, om Statsverket 1832. gande af en gnistsläekare A byggnadens skorsten. — Do erforderliga medlen för nu ifrågavarande byggnader, m. m., beräknade: för Nya Kokhusbyggnaden till