Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Där k o m han redan, h o n drog ett tag i filten på närmaste säng för att få den riktigt slät, o c h så gick hon hastigt bort o c h ställde sig i en vrå af salen, där h o n syntes minst, o c h hvarifrån h o n kunde skärskåda sin höge förman. Ful var han just inte, inte så ful, s o m hon h o p p a t s åtminstone, men han hade ' rödt skägg, o c h det afskydde h o n, det var nästan s o m en tröst. » Här niger man för doktorerna, syster Aina, » sade sköterskan, när han var gången. Ja visst, det hade A i n a hört sägas, innan hon k o m till sjukhuset, m e n m e d den praktiska tillämpningen föll det sig litet svårt: h o n hade inte nigit för unga herrar, sedan h o n var 14 år, o c h det behöfs öfning, innan man kan k o m m a igång m e d sådant där igen. Det kändes så egendomligt, att inte längre vara fröken, utan syster, tyckte Aina, och att vara ödmjuk m o t unga människor, s o m tillhörde m a n inte samma samhällsklass som de, bara därför att man själf var en okunnig elev o c h de fullärda i sina ä m n e n; m e n det skulle ju så vara, disciplinen fordrade det m e d rätta. JEAN. EMOT KÄRLEKEN. H SKISS A F R. E. A R N I K Ä N T, hvad det är ätt längta efter något så, som berodde lifvets hela lycka på, att den längtan blefve uppfylld? Och har ni erfarit den där jublande fröjden, som bemäktigar sig en, när önskningarnas mål är v u n n e t? Aina hade haft klart för sig, att h o n skulle bli sjuksköterska, innan h o n ännu trampat ut barnskorna, o c h vid 21 år hade h o n inte ändrat sina planer. Men när man vuxit u p p i ett förmöget h e m och de äldre systrarna gift sig, faller det liksom af sig själft, att den yngsta stannar hos far o c h mor, går deras ärenden o c h pysslar o m d e m.
St. dermed dröja är en verklig förlust för Banken. R. o. Ad. biföll, uppå derom af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., alt, på sätt Hr von Hohenhausen föreslagit, BancoUtsk:s mern. N:o 18 skulle uppföras först ä föredragningslistan till nästa plenum; hvarefter H. Ex. tillkännagaf, att den af Hr Rosenblad nu gjorda framställning skulle blifva föremål för öfverläggning i Talmansconfereneen, som i dag på eftermiddagen kotnme att äga rum. Lades på bordet nedannämnda, denne dag inkomna betänkm, från Lag-Utskottet: N:o 10, i anledn. af väckta motioner, ang:de dels förändrad lydelse af 19 cap. Arfdabm, dels ock förklaring öfver 4 § i samma capitel; N:o 11, i anledn. af K. M:s nåd. propos. om vissa förändrade föreskrifter i afseende på lagfart och nyttjanderätts inteckning; och N:o 12, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de intecknande af ej mindre lifslidsslädja och undantagsaflal, än äfven all annan afhandling om nyttjanderätt till fast egendom å landet; Den 5 October. 31 Allm. Besvärsoch Ekonomi -U t sk o 11 et:
Sundhetskollegium vitsordat, att ifrågavarande nybyggnad, är för Veterinär-inrättningens ändamålsenliga verksamhet erforderlig, har Utskottet ansett sig böra tillstyrka, a) attRiketsStänder, med bifall till högstberörde nådiga framställning, måtte till Kongl. Maj:ts disposition å Riksgälds-kontoret anvisa en summa af 19,000 R:dr, att användas till uppförande vid ofvannämnde Veterinär-inrättning af ett nytt sjukstall samt ett mindre rideller motioneringshus. Vid behandlingen af denna fråga har emellertid Utskottets uppmärksamhet blifvit fästad derpå, att bibehållandet för all framtid af den uti Skara förlagda undervisningsanstalt i veterinärläkare-konsten måhända vore mindre behöfligt, då Veterinärinrättningen i Stockholm, i händelse den blefve något utvidgad, synes kunna ensam uppfylla landets behof i detta hänseende; men som likväl Utskottet icke har sig bekant, huruvida vid den donation, som grundläde Skara Veterinär-inrättning, varit fästade sådane vilkor, att en flyttning af denna anstalt skulle vara deremot stridande, har Utskottet, i anledning häraf, ansett sig endast böra hemställa, b) att Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes låta undersöka, om den donation, som utgör grunden för Veterinär-inrättningen i Skara lägger hinder i vägen för samma inrättnings förening med Veterinär-anstalten i Stockholm, samt om behofvet fordrar att samma inrättning bibehålies såsom en särskild undervisnings-anslalt, jemte den i Stockholm. 92:o.
Onekeligen är dec Statens Högsta interesie att uppfylla sina Hisna löften, emedan Skaten derigenom bereder sig nya tillgångar, men det är just uti wigren af detta incerehs som der band iiggcr , hwicket kraftigast kan förbinda till upp »lian, det af sadana löften, och när Staren nödgas bryta eller ofullkomligt uppfylla dem, är det en följd af någor nödrwang som genom lag swarligen lärer kunna ashjelpas. Jag hemställer derföre huruwida en Lag as -a kinkig och grannlaga beskaffenhet, nu ivid Riks. dagens stur skall kunna kill Lag. Utskottets handlägg' ving jörcsias, och pa hwad grunder Lag utskottet kan den samma författa, da ingen twingande kraft emot Stare» af enskilte kan supponcraS. jag wagade hos Ridderskapec dch Adrin göra ett förslag, skulle jag önska art hädanefter man wille assia ifrån akk göra nya Motioner. Allmänna rösten är att Riksdagen matte slutas. Det är den fraga som under min sranworo mott mig af alla jag träffat ; och det är i doita afseende jag skulle önska, alt Ridderskap?!: :och Adeln ej mindre an de andra Standen wille wider, a en messure tjenlig kill Riksdagens förkortande: hwad dec angar som Herr Commerce , Räder l rnu?> lLlml.j anfört om leftveranteurernes förnöjande kror jag att det kan bäst i sammanhangmed den öfriga Onance - Planen asgöras , och ve torde derföre till Slars, U.sköttel böra remitteras. Herr krmtslablllcl yttrade sig att han ansett ma!'k of den wigt, alt det fönjente mycken uppmärksamhet; art hon endast begarr desi remitterande lisi Lag, Ukffollcr, hwilke: han trodl icke skulle kunna för - Den 5 Ianuarii. 155 förmenas; och att Högloft. Nidderffapet och Adeln alud haoe ftn afgörande rakt öppen, nar Utskottets utlåtande inkomme. Friherre kltaöl von Ickollstoin.
Enligt det förslag till fördelning af prov.-läkare inom Jemtlands län, som afsåg att nödtorfteligen tillfredsställa länets behof, fattas inom detta län tre prov.-läkare, och angelägenheten att fylla detta behof, gör sig för hvar dag alltmera gällande. Jag har tillfälligtvis just i dessa dagar fått mottaga ett bref från en af länets prov.-läkare, deri han skrifver, att han, sedan han den 6 Mars sammanträffade med mig, bokstafligen natt och dag flackat kring i distriktet samt att han nu af öfveransträngning ligger illa sjuk. Han är ung och stark, men har dock fått duka under för ansträngningar, hvilket icke heller är att undra på, då det distrikt, hvari han bestrider läkarevården, omfattar mera än 100 qvadratmil med vid pass 7,000 innevånare. Skälet dertill, att K. M:t, oaktadt Sundhets-Collegium önskat anslag till 8 nya prov.-läkare, inskränkt sin begäran till anslags anvisande till endast 3 sådana, torde vara alt söka deri, att statsregl.-perioden är så kort. Detta skäl eger sin riktighet och tillämpning på frågor i allmänhet, men eger det icke i afseende å förevarande fråga, som behandlar läkarevården. Mig synes, att när ett sådant behof är erkändt, är det af stor vigt att utan uppskof afhjelpa det, så snart man nemi. är förvissad, att kompetenta personer icke saknas för platsernas besättande. Då nu upplyst blifvit, att i detta afseende ingen tvekan bör uppstå, finner jag mig cga fullt skäl att hos Ridd. o. Ad. anhålla om bifall till Hr Huss’ yrkande. 518 Dea 28 April f. m. Gr. Sparre, Erik: Hvar och en, sorn eger någon känne dom om förhållandet med sjukvården på landet, kan icke annat än behjerta den framställning, som af Hr Huss blifvit gjord. Sedan, lör anställande al prov.-läkare inom någon ort, det vilkor fästats, att distriktets innevånare skulle anskaffa kostnadsfri bostad åt läkaren, hafva kommunerna fullgjort detta vilkor med en ifver, som tydligen ådagalägger det befintliga beliofvet.
Om än, med afseende å fängelsernas inrättning och utrymmet derstädes, föreskriften om hvarje sådan fånges förvarande i särskildt rum merändels ej kan verkställas annorlunda, än att dertill begagnas de för det svårare ensamhetsfängelset egentligen ämnade cellerna, så innebiir dock, med den större frihet inom fängelset, som är dessa fångar medgifven, i anseende til! sysselsättning, beqvämlighet och rättigheteu att emottaga besök, ett så beskaftadt ensamhets-fängelse i sjelfva verket ingenting annat än fångens afskilja tid e, på sätt förslaget äfven uttrycker, från gemenskapen med andra brottslingar; och då ett sådant afskiljande åtminstone för de flesta fångar af ifrågavarande slag måste anses snarare som en förmån än en skärpning i straffet, kan någon afkortning deraf lika litet vara af nöden, som man under sådana förhållanden af farhåga för en menlig verkan af straffsättet på fångens helsa beböfver inskränka dess tillämpning inom någon viss tid. I öfverensstämmelse med dessa af Kongl. Majit godkända grunder, vill Kongl. Majit alltså, efter att i ämnet hafva hört Högsta Domstolen och med bifogande af de såväl i Stats-Rådet, som i Högsta Domstolen förda protokoll, föreslå Rikets Ständer antagande af följande författning, angående straffarbetes och fängelsestraffs verkställande i enrum: § *• Den, som till straffarbete på två år eller kortare tid dömd är, skall, der så ske kan, under strafftiden hållas i enrum eller så kallad cell. § 2. Straffarbete, sorn endast omfattar en tid af högst tre månader, skall oafkortadt verkställas utan afseende derpå, att den dömda under tiden hålles i enrum. Lag-Utskotlels Betänkande Jtä 3S. Är sådant arbete för längre tid ådömdt, varde, då detsamma, jemlikt I §, verkställes i enrum, från den del af ådömda strafftiden, som öfverskjuter tre månader, en fjerdedel afdragen. Uppkommer i sådant afdrag brutet månadstal; varde fjerdedels månad tili sju dagar räknad. Skall afdrag i dagatal ske och uppkommer i afdraget brutet tal, varde för det tal hel dag å strafftiden afräknad.
Halten af dessa förslug blef, då nämnda betänk, lörevar, af flera talare nogsamt ådagalagd, och äfven jag tog inig friheten att söka bevisa deras bristande grundlighet, i det j.ig fästade Utskts uppmärksamhet på de mångå hundrade rotenummer Utsk. förbisett uti sina i bilagorna upptagna beräkningar. Lösligheten af Utskts organisationsplan gjorde det också ganska latt att förutse, alt den icke skulle kunna föranleda .Ståndens bifall, hvilket endast hade varit att öka de mångå skenlagra önskningsmål, hvars narmaste och nödvändiga följder torde blifva att framtvinga begagnandet af K. De beslut, som beträffande dessa projecter blifvit fattade, hafva uppiuift kraften af de utaf Utsk , såsom stöd för sitt afstyrkande, anförda skäl. Det torde derjemte hafva af Ulsk. varit riktigare handlod!, om, i stallet att cathegorisk afgöra frågan och sålunda fordra blind tro, Utsk. hade gil vit Stånden en någotutförligare kännedom om de ändamål, som åsyftades med de af K. M. äskade anslag, — ändamål, sorn utvisas af de från fl. Ex. Hr General-adjutanten för armeen inlemnade, ocii troligen i Utskrs llän ler befintliga utredningar, hvilka, om de närmare skärskådas, icke torde undgå att såsom ganska nöjaktiga få anses, då de, grundade på noggranna cälculer, förena verkställbarhet med ett i ögonen fällande ganska godt syfte.
— Alla halfsiden-varor af förenämnde beskaffenhet, L. V. 20. 1, — Alla Sidenvaror, broeherade, faconerade, Brillantiner eller andra Modetjger, samt faconerade och broeherade Shawlar och Shawletter, L. V. 20. r, — Alla broeherade och faconerade eller andra ovanlige Mode-tyger af halfsiden, såsom Madras m. fl., treoch fyr skäftade, L. V. 2.0. 1, — Felh 0 c lif Plys, L. V. 20. 1, — Guld och Silfvertygcr. Äkta, mer eller mindre rika, alla slag, L. V. 20. 1. Oäkta Guld och Silfverskir, L. V. 20, i. — Alla andra slag, L. V. 20. 1. — 64 — Wäfnader, — Sammet, L. V. 15. i; — Flor, Krus, Silkes, Marly oell Gaze, atalia namn och slag, L, V. io. r„ ■— Bomulls. Lärfter, Ilvita, Rutiga, Randiga och Enfärgade, alla slag, L. V. 3o, i, —- alla andra slag, bro cherade, bornerade och faconerade, • Cattuner, Sticktyg m. m. Cambrick, Nettelduk, Baftas, — Bassin, Calicos, -* — Cascos, Corderoy, Goldet, Gingham, Gorras, Madras, Manchester eller Sam met, alla slag, — - Moll, Muslin, Nankin eller Kittaij, k Oslindiskt, j Nankin, andra slag, Nockiny eller Kypert, Parkum, alla slag, Perkalls, Fiqué', Shawlar och Sha^letter, alla slag, L. V. i5. L, V. 3o, b L. V. io. 1. ■) L. 25. I. ( L. V. 25. X. ( L. V. i5. r. J L. V. 25. i. ) L. V. 25. T. L. V. 15. I.
På grund häraf samt med anmärkning, att denna motion icke skall ega oskiljaktigt sammanhang med frågan om den allmänna näringsfriheten, har Herr Halling föreslagit: att, genom upplifvande af 4 Cap. a Handels-Bdiken, det må förklaras, att, med undantag af gemenskapen inom garnisonerne och en del vaktoch andra betjente, hvilka ega en af serskilda i äldre och nyår» Författningar dem förunnad, man till egna händers verk inskränkt arbetsrättighet, inom af dem förut lärdt handtverk, för öfrigt en hvar, som, på hvilken väg, eller hvilket sätt det vara må, förvärf val eller förvärfvar sig rättighet, att i stad eller på dess område utöfva handel, slöjd eller näring, ovilkorligen är skyldig, Zagsamt Allni. Besv.- och Oecon. Ut sk. Betänkande N.o 33. 3 att blifva borgare, för att derefter såsom andra sådana inom staden deltaga i beskattningen och de öfriga reela och personela besvär och befattningar, som Borgerskapet inom hvarje samhälle serskildt kan åligga; från Heder v. Bonde-Ståndet’. 6:0 af Johannes åndersson från Calmar Län, som framställt enahanda yrkande som Herr Bråkenhjelm; 7:0 af Anders Danielsson frän Elfsborgs Län, som föreslagit, att Rikets Ständer måtte, under åberopande af Rikets Ständers vid 1823 och 1828— i83o årens Riksdagar till Kongl. Maj:t aflåtne underdåniga skrif▼elser, ytterligare i underdånighet anhålla, att ett allmänt Reglemente måtte skyndsamt utfärdas för handeln och handtverkerien i Riket, hvarigenom handlandes och näringsidkares rättigheter och skyldigheter bestämmas i enlighet med tidens fordringar, vår Statsförfattnings anda, samt den ömsesidiga eftergift åt de samma af enskilda Stånds förmoner, som år 1810 af Riks-Ständen beslutades.
Maj:t har deremot den tillfreftstållelsen att härvid kunna bilägga Rikets Ständers Riksgälds-Contoirs Fullmägtiges 6q stycken Originala skuldebref, utfärdade under det nuvarande Regeringssättet och utelöpande i fremmande händer, men nu mera inlöste och således att annulera, svarande till Capital och räntor, efter nu gällande Cours, emot något mer ån halfannan Million Riksdaler Sv. Banco sedlar (1,500,000) R:dr. Sedan alla dessa speciella liqvidations ämnen åndtligen hunnit utredas och afgöras, uppstodo likväl ån vidare frågor, om rånteberåkningen får den tid utöfver de i Conventionerne bestämda betalnings terminer, sorn Svenska Staten varit i saknad af hvad henne rätteligen tillkom, och allt detta ledde till det slutliga resultatet, att, sedan alla ofvannåmnde betalningar blifvit gjorde och till påföring erkände poster afdragne, återstoden genom liqvidations-Acten af den 11 sisth Junii bestämd aversionel summa af 325,000 R:dr Preusisk Courant, den Preusiska Regeringen till utbetalning anvist. Stats-Utskottets Betänkanden. tog Alla detailler hårat komma att vid Räkenskapen bilåggas och skola i den ordning Regeringsformen stadgar, låggäs under Rikets Stånders ogon.
Mea skarpt; Mea gaf ett bittert svar. Lärarinnan blef utom sig; hon lyfte sin hand och utan ett ögonblicks besinning gaf hon den unga flickan ett slag på den af vrede och förödmjukelse uppflammande kinden. Lilla Mea sprang upp med lågande ögon; hon lemnade rummet, tog hatt och kappa och ilade häftigt gråtande hemåt. Hon sprang in i huset genom en bakväg och uppnådde, obemärkt af alla, sitt rum. Omkring en timme derefter knackade det på hennes dörr, och Märtha inträdde med tillsägelse från sin mor, att Mea oförtöfvadt skulle infinna sig i salen. Mamsell Ros hade följt Märtha hem för att inför Meas styfmor anföra klagomål öfver hennes uppförande. Först hade hon varit i högsta grad ouppmärksam, sedan näsvis, och slutligen hade hon lemnat rummet midt under lektionen och begifvit sig hem, oaktadt mamsell Ros upprepade gånger ropat henne tillbaka; så lydde anklagelserna. Märtha bjöd till att försvara Mea; men hon tillsades strängt att ej blanda sig deri utan lemna rummet. Mea hade gråtit mycket och såg blek ut, då hon inträdde; men, då hon varseblef mamsell Ros, rätade hon upp sig och kastade trotsigt hufvudet tillbaka, i det en förtrytsam rodnad åter färgade hennes kinder. “Du har uppfört dig mycket illa mot din lärarinna, Mea; bed henne genast om förlåtelse!“ Mea rörde sig ej. Befallningen upprepades gång på gång i allt strängare ton, men allt förgäfves. Styf, trotsig och oböjlig stod Mea utan att synas höra sin styfmoders ord. “Huru mycket det än smärtar mig att nödgas förbittra din faders sista stunder“, sade doktorinnan slutligen, “så ser jag ej någon annan utväg än att gifva honom del af ditt uppförande i dag, på det att han måtte använda det inflytande han möjligen eger öfver dig för att böja din styfva trotsighet och förmå dig att förödmjuka dig och erkänna ditt fel.“ “Jag trodde, att du älskade din fader, Mea.
Nödwändigbetei; för hwar och en at ej försumma egna angelägenheter, Ämbets - göromäl, sarstildte Konungens updrag, Krigs-Förrättningar och manga andra oförutsedda händelser kunna minsta et Ständs Representation kil et antal , som ej allenast stulle kunna beröfwa det samma en mängd Dest nyttigaste Medlemmar, utan äfwen öfwerlämna at en stump hwad en sälunda erhällen Pluralitet kunde för hela SLändets räkning bestämma. Detta förfarande synes ej öfwerensstämma med en warsam och försigtig Constitutions anda. Uti Engclste Parlamentet sinna wi at et wi§t antal Ledamöters närwaro ästas Lil et Bestuts affattande, ehuru öfwcrläggningar och Diseussioner kunna fortsättas antingen detta antal sinnes eller ej. Mundteligcn tillagt wid denna anmärkning. Om uran med exempel behöfde bewisa sanningen af den sats, torde jag sunna anföra at wid denna Sestions början knappast sure Ledamöter as Ridderstapet och Adeln, moro tillstädes. Herr von kllaussrvolff. Rörande 7N§. yttrade jag mig salunda, at wid denna 78§-af Försiaget Lil Riksdags-Ordningen hemställer jag word - Den 29 Augusts. l36t wördsammast det tillägg: "at ej mä nägot hinder af wederbörande Förmän ellernägon annan tilffapas eller försökas emot en Lagligen kallad Riksdagsman eller emot den af Ridderskapet och Adeln hwilkcn antingen säsom Caput och Ättens Representant, eller ock säsom Fullmägtig för annan Famille ämnar til utlyst Riksdag sig begif»va, at lämna si>r tjenste-befattning sä länge Riksmötet warar, utan för sä wida han för sä groft brott redan färe Riksdagens Kungörande blifwit tiltald och bertil förwunncn ansedd, och han enligt Laaarne bör sin.
MÅNGA SORTER AF PUTS-PASTN, PUTSL&gt;ONIADA, POLÉR-NNLVER, SILFVERTVÅL OCH SÄINSKSKINII M. HOS C F. D U F V A, Sv. Panoptikon IDA DONKER, SKAPER I HUSHÅLLSBESTYR. SVAR MED UPPGIFT M PRIS M. TILL » FÖRLOFVAD », ADRESS S. 3 ENGFELBREKTSG-ATAN 3, Stockholm, O GUMASLII ANNONSBYRÅ, STOCKHOLM. ÅLERBÖRJAR SINA SPRÅKLEKLIONER DEN 20:DE (G. TRÄFFAS SÄKRAST MELLAN 10 — 12 F. M. (G. 87970) I ETT KOMFORTABELT OCH FINT, BILDADT HEM UTI DET VACKRA ENG HOLM, ERBJUDES INACK. FÖR 3 Ä 4 UNGA DAM AF GOD FAMILJ. OM SÅ ÖNSKAS LÄMNAS UN DERVISN. UTI MATLAGNING OCH I ALLT SOM HÖ TILL ETT HEMS SKÖTANDE SAMT HANDARBETEN GODA REKOM. ÖNSKAS OCH LÄMNAS. SVAR, EJ ANONYMT, TILL » OFFICERSFRU », P. R. ENGELHOLM. (G. HAR RÖNT EXEMPELLÖS FRAMGÅNG. FLERA TUSTOCKHOLM. SEN MÄNNISKOR VÄLSIGNA DEN. REKOMMENDERAS AF LÄKARE OCH BARNMORSKOR. PÅ EN SATS KOSTA 4: 40 PR SATS. SÄNDES PÅ JÄRNVÄG MOT EFTERKRAF, PÅ BÅTAR ENDAST DÅ DEN ÄR FÖRUT BETALD. UPPGIF DEN SORT, SOM ÖNSKAS AF DE TRE SORTERNA. ENDAST HEL SATS N:R 1. HELLÖSANDE FÖR KRONISK FÖRSTOPPNING, MAGKATARR M.
No 58 målto egt rum, att arne Ledamöter bestämdt tillstyrkt, det Förklaring, på sätt Advocat-Fiscals-Embetet föreslagit, måtte utfärdas, samt att 3:ne andra åter, jemte det de förenat sig med pluraliteten om insändande af Advocat-Fiscals-Embetets Memorial, ansett sig endast böra öfverlemna frågan till Kongl, Majrls Nådiga godtfinnande; hvaremot Svea Hof-Rätt> jemte förklarande, det Hof-Rätten icke egde anledning till vitsordande af något inrotadt oskick uti ifrågaställde del af Rättegången "vid Lagmans-Rätterna inom samma HofRälts jurisdiction, anfört: att som vid granskning af de grunder, hvarifrån Lagens föreskrifter, uti ifrågavarande ämne, utgått, såsom uti 2 Cap. 3 3 Cap. , 12 Cap. 2 §. Rättegångs-Balken, Kongl. Förklaringen öfver sistnämnda Lagrum, den 10 September 1823, samt 25 Cap. 1 §. berörda Balk, med liera hithörande Lagar och Förordningar, det förekomme uppenbart, huruledes, hvad Domstolarne på landet angår, Lagstiftaren velat åt rättsökande, hvilka vid sådana Domstolar alltid ifrån meleher mindre spridda orter samlas, och således ofta vid inställelsen å Tinget kunna mötas af hinder och uppehåll , som icke alltid, åtminstone icke utan svårigheter och kostnader, skulle kunna ådagaläggas, lemna och förvara den friheten, att, så Bil. till K. M. Nådiga. Propos. N:o 58. 9 länge Ting påstår, komma tillstädes och sin talan föra, utan att för uteblifvande underkastas vidare äfventyr, än böter för uppropsförsummelse; samt att, utom skyldighet för uteblifven Kärande vid Lagmans-Rätt, att godtgöra Svarandens kostnad, såsom i a5 Cap. 2 §.
Skrifvelse, N;o 191. vationer vid 1849 års slut uppgingo till 14,745 R:dr 24 sk., hvilken summa, hvarå någon anordning icke egt rum under nästlidne och innevarande år, för närvarande kan antagas hafva blifvit förökad Lill 26,745 R:dr 24 sk., dels ock att det förmodade behofvet af berörde anslag, inskränkande sig till hvad vissa tjenstemän ega rätt att framdeles bekomma i ersättning för erlagda ackorder, uppgår till ett sammanlagdt belopp af endast 4,086 R:dr 46 sk. 8 r:st. utom sådana mindre betydliga ersättningar, som kunna ifrågakomma för den fordna Lifdrabantkorpsen. Och som alitsa de ersättningar för erlagda ackorder, hvilka af statsmedel kunna ifrågakomma att utbetalas, inskränka sig till en mindre summa och fullt kunna bestridas med omkring 6,000 R:dr, hvadan det blifver utan ändamål att den öfriga betydliga behållningen ytterligare reserveras, hafva Rikets Ständer beslutat att af inerberörda reservationer ett belopp af Tjugotusen R:dr skall från E. K. M:ts och rikets Stats-kontor till Riksgälds-kontoret öfverlemnas. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M:t i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 20 Augusti 1851. Expeditions-Ulskottets Förslag till und. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelu den 20 Aug. 1851. Preste-Ståudet den 20 Borgare-Ståndet den 21 —- — Bonde-Ståndet den 21 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående föreslagen lindring i belalningsvilkoren för det lill uppbyggande af sliflskyrkan i Hernösand beviljade lån. (Stats-Utsk:s Uti., N:o 321.) S. A. K.