Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Se Bankoreglementet § 228. — byggnads, om afskrifning af, för Borås stad. Se Afskrifning. — premie-, Brandförsäkringscontorets, angående inteckning af'. Se Brandförsäkringscontoret. — 0111 ett räntefritt, för Carlskrona stads pastorat. Se Carlskrona. — discont-, angående räntas beräknande å. Se Discontlån. — anvisade å Riksgäldscontoret, angående förslag till reglementariska stadganden derom. Se Riksgäldscontoret. — beviljadt Wenersborg, angående. Se Wenersborg. — angående ett räntefritt, till jordbrukets upphjelpande inom Wester-Norrlands Län. VI. B. 399. A.41. X. U. 425. XI. A. 22. — om villkoren för återbetalning af dem, som Uddevalla stads borgerskap och församling af Banken erhållit, samt angående ett nytt lån af Bankens medel till Uddevalla stads församling. V. B. 399. VII. 6. A. 77. ■— ur Rikets Ständers Bank och andra publika cassör, om ( >88 ) förändrade föreskrifter för erhållande af. V. B. io4- A. igo. XI!. B. 146. A. 3g3. U. 244. XIX. A. 31 r. Lånebankocapitaler, rörande liqvid, efter ursprungliga myntvärdet, af vissa sådana. II. 528. U. i75. XVIII. A. 116. Lånebiträde åt Götha Canal. Se Götha Canal. Lånecontor, Pant-. Se Pantlånecontor. — om inrättande af på Gottland, m. m. XVIII. B. 33i.XIX. 1. 378. XXIV. U. 384- A. 445. — om inrättande af i hvarje provins, samt om tillökning i discontfonden och nedsättning af räntan för discontlån. XIII. La . toren i Götheborg och Malmö, angående revision af deras räkenskaper och förvaltning. Se Revision. — angående förändring i tiden för revisioner af.
Markegång på förslag ä 5 R:dr Tunnan, Summa Banco, l;r k. Wadstena Krigsmanshus-Cassan Amiralitets-Krigsmans-Cassan 34.00° 5,000 — 3,8gt — I 17,728 32 8 T:r 882 k. 4,4»° 56, »38 3a 8 5,ooo | 'Hfi 8,679 44 ■>792 °>°7Ö *44 5i — Allmänna Fattigvården i Stockholm , ... 3,o43 S f — . 3,o43 8 — Dito i Landsortcrne . ■ . 3,ooo ia 4 — 60 20 — 1? 8 S6 12 — 3,»46 32 Lasarettet i Stokholm ... ... Hospitalers och Lasarettets underhåll .. Stora Barnhuset i Stockholm Frimurare-Barnhuset i dito Barnhusen i Landsortcrne Sjunde Hujvud-T/'teln. Penninga Banco. Pensions-StaternePent iöns-Staten för Civile Embetsoch Tjensteman ... • ■ 25,000 — Dito för Civile Embetsoch Tjenstemans Enkor och omyndiga Barn 15,000 - Dito för Militaire Embetsoch Tjenstemänssamt Under-Officera23,000 Summa |63,000 — - »4 åttonde Huf - Ind elle fläntoi Penningar. Allmänna och Extra Utgifter. Lyshållning m. fl. utgifter för Kronans hus i Stochholm Kronoriirde. Markegång p. Förslag. 4.000 6.000 245,380 3,500 10,000 10,500 4,000 62,000 -je unn - dccords-förskatter och ersättningar Fångars skjuts j underhållnu dicamcnter m. rn. samt Spinnhusen Remisslage Observationsoch Uppbörds-procent Månlalsskrfnings-provision .
Härdå deremot det varma tvålvattnet gör jen blifvit brun, skall man bestryka vid upplösas alla organiska ämnen fullI Bokhandeln till salu: taglet mjukt och ofta helt och hållet invändigt med utspädd saltsyra och komligt och aflägsnas jemte den öfriga förderfvar borsten. derpå låta dem stå öfvertäckta några syran medels vatten. timmar, hvarefter de skuras med sand Konstgjorda blommor äro en dyr aroch sköljas omsorgsfullt. af professor H. Cremer. tikel. Vi tro oss derför göra våra läsaHvarjehanda. rinnor en tjenst genom att meddela Polering af koppar och messing sker Huru skrufvar utdragas. Ofta är dem, huru de — åtminstone om somlättast med en blandning af 1 del hvit maren — betydligt billigare kunna anvinsten, 2 delar alun och 2 delar kokdet mycket svårt att få ut skrufvar ur eller det tillkommande lifvet, vända naturliga blommor, utan att besalt. Silfver poleras bäst med den trävirke, om de hafva suttit der länge, och af Louis Figuier. 2 kr., inb. stundom händer det, att man slutligen höfva befara, att deras blomsterprakt moderna silfvertvålen, som kan erhål[15] måste skära bort något af träet för att t. ex. på en bal skall vissna efter ett las i hvarje specerihandel. fa ut dem. Allt detta besvär kan undpar dansers förlopp. Förfaringssättet vikas, om man blott berör skrufven är mycket enkelt. Man håller blott A n n u l e f v a några få minuter med ett glödgadt jern. ett ljus, tills ett litet stycke af stjelken Målarlukt. När ett rum är nymå- Kajsa Rulta och hennes katt 60 öre. Blomsterodling. Akasian är en mycblifvit koladt. Härigenom hållas safket vansklig planta att öfvervintra. ladt, aflägsnas målarlukten hastigast på Mormor Spitsnos och hennes hund terna qvar i den återstående delen af Hon är mycket känslig för drag och följande sätt: Skär några lökar i myc60 öre, stjelken och hindra blommorna att förlorar lätt bladen.
På dessa, äfvensom af andre talare anförde skäl, samt då Stats-Ministern för utrikes ärendena gifvit tillkänna, att praxis vid omförmälda ärendens behandling för närv:de är den, att ehuru Konungen har rättighet att på föredragning af UtrikesMinisterri i närvaro blott af ett Statsråd ingå traktater med främmande makter, han dock meddelar saken åt de andra StatsRåden, der ärendet så fordrar, kan jag icke annat än afstyrka bifall tili förslaget. Hr Lagergren, Anders: Det synes mig som skulle ordalydelsen i det nya förslaget vara något dunkel. Man kari nemligen icke neka, att afhandling innebär ett allmännare begrepp än förbund, och att i afhandling ett förbund kan inbegripas. Man kan således icke åt förbund gifva den vidsträckta betydelse, som ligger i ordet afhandling. Visserligen har man yttrat, att i den allmänna meningen vore den olika betydelsen emellan dessa ord kiar; men af den talare, som nämnde detta, finna vi att uppfattningen icke är så klar, då han sjelf icke viiie gifva någon definition på orden. Jag tror således, att vid en grundlagsförändring, som afser icke två eller tre år, utan decennier, är det klokare att uppskjuta, tilldess man kan erhålla något bättre, än att förhasta sig; och då det blifvit upplyst, att något missbruk ifrån Regeringens sida aldrig egt rum, finner jag ytterligare skäl tala för uppskof. Då dertill kommer, dels att ordalydelsen i den föreslagna förändringen är något dunkel, hvilket skulie kunna föranleda ledsamma missförstånd emellan monarken och rådgifvarne, dels ock att någon fara nu icke är för handen, kan jag icke annat än yrka afslag. Frih. af Ugglas, Gustaf: Jag begärde ordet i ani. nf Frih. Liljencrantz’ yttrande, att det icke skulie vara svårt att bestämma skillnaden emellan hvad som menas med afhandling och med förbund.
Kammar*- Kollegium, hvar på sitt sätt, tillstyrkt, samt Justitie-Kanslers-embetet äfven för sin del icke afstyrkt den begärda undersökningen, kan med allt skäl anses hafva föraniedt och grundlagt det beslut, hvarigenom Riksens Ständers så ofta upprepade begäran blifvit ånyo undertryckt; och Konstitutions-Utskottet har i följd deraf funnit sig icke höra underlåta att emot bemälde Herr Statsråd anmärka det, efter Utskottets omdöme, oriktiga i hans framställning, då målet till Kongl. Maj:ts nådiga afgörande anmältes. Vid läsningen af Statsråds-protokollen har det i öfrigt fästat Konstitutions-Utskottets uppmärksamhet, att under större delen af den tidrymd, som de granskade protokollen omfatta, regerings-ärenden icke sällan förekommit, uti hvilka besluten mer eller mindre afvika från Statsrådets enhälliga underdåniga tillstyrkanden. Det må, med få undantag, kunna utgöra föremål för olika omdömen, huruvida berörde ärenden i sig sjelfva varit af någon större vigt. Likväl och änskönt någon anmärkning enligt 106 eller 107 §. Regeringsformen uti dessa mål icke kan äga rum, har Utskottet, med stöd af 2 morn. 37 §. Riksdags-Ordningen, ansett sig höra förhållandet till Riksens Ständer upplysningsvis anmäla. De ifrågavarande regerings-ärendena, uti hvilka Statsrådets enhälliga yttranden och förslag 22 Konstitutions-Utskottets Memorial, N.-o 18. funnits vara från Kongl. Maj:ts nådiga beslut skiljaktiga, bestå hufvudsakligen af befordringsmål. Af de öfriga, der nämnde förhållande inträffat, utbeder sig Utskottet att få såsom exempel anföra följande: l:o. Riksens Ständers underdåniga skrifvelse, rörande tillsättning af en ny Lag-komite" eller den så kallade Lag-beredningen. (Justitie-Departementets Protokoll den 28 Augusti 1841•)
Engelbert hade icke haft någon afsigt att söka henne, men då han nu fann henne så skön att skåda i den rörelse,. som ännu böljade inom henne, kände han att blotta hennes åsyn på en gång var som en skarp smärta och en balsam för det brännande såret i hans hjerta. I alla hänseenden var det en himmel att träffa henne utan honom, som under de sista dagarne utgjort hans grymmaste plåga. Juanna, som var långt ifrån att ana de strider, hvilka hennes kusin ännu kämpade, trodde att hans böjelse varit af ett öfvergående slag, ty mot henne visade han numera aldrig annat än en vänlig och obesvärad kusins likgiltiga förtrolighet. Detta oaktadt voro Juannas känslor mäktigt emot honom. ”God morgon, min vackra rymmerska ... Jag trodde att det var klipporna som skulle fånga upp tårarne och svara på suckarne – kunna skogen och blommorna vara ett passande sällskap åt sjömansbruden på en sådan morgon som denna?” Juanna betraktade sin kusin uppmärksammare än vanligt, ty hon märkte att något onaturligt låg i hans röst. Men i stället att gifva minsta vink om denna upptäckt, svarade hon enkelt: ”I det här trädet står hans namn, och skogen och blommorna passa för alla, som ha hjerta för naturen och erfara välsignelsen af dess sällskap.” ”Derföre trodde jag att skogen också passade mig!” svarade kornetten, och med en viss affekterad vårdslöshet tillade han: ”Vill du gifva mig några af dina konvaljer?” ”Nej”, yttrade Juanna under en fin rodnad, ”de äro endast för min far – och vill du hafva några, får du plocka dem sjelf.” ”En enda – blott en enda, Juanna ... den gör ju hvarken till eller ifrån för din far.” ”Kära Engelbert, jag ger aldrig bort blommor – jag försäkrar dig ... Blif icke ledsen nu!” ”Ledsen för en sådan bagatell – hvad tänker du på! Men det förvånar mig att du fäster så mycken vigt vid en begäran, som icke ens rättfärdigar ett afslag.” Åter rodnade Juanna.
Hvad vidare beträffar Borgare-Ståndets gemensamma tanke, att distriktens indelning borde i grundlagsparagrafen intagas; så förekommer deremot, att till grund för en dylik indelning icke gerna kan läggas annat, än de förhållanden, som ega rum i den stund, då indelningen uppgöres; men som dessa förhållanden, särdeles sedan de nya föreskrifterna örn vilkoren för rättigheten att idka bergsbruksrörelse tillkommit, äro underkastade ständiga förändringar, skulle en distrikts-indelning, huru än den verkställdes, påkalla jemkningar oftare, än sorn lämpligen kunde ske, i fall den vore kringgärdad med helgden af ett grundlagsbud: och får Utskottet derföre till Borgare-Ståndet hemställa att det måtte frånträda sin berörda anmärkning. Beträffande derefter Bonde-Ståndets gemensamma tanke, att i förevarande grundlags-moment måtte införas en förändring eller ett tillägg, hvarigenom uttrycktes, att bland egare eller innehafvare af inrättningar till förädling af mineralrikets produkter de, som hittills, enligt 15 g Riksdags-ordningen, hört till Bonde-Ståndet, icke må till Borgare-Ståndet hänföras; så torde härvid böra bemärkas, att denna anmärkning träffar ett ämne, som icke vidröres uti Utskottets ofvannämnda förslag, hvilket alldeles icke åsyftar att åstadkomma någon ändring i de föreskrifter, som för närvarande gälla representationsrätten i Bonde-Ståndet. Berörda anmärkning är således en ny fråga och dä den icke framkommit i föreskrifven ordning, lärer den icke eller kunna till någon vidare åtgärd föranleda. Slutligen och efter det de af Riks-Stånden framställda anmärkningar sålunda blifvit till besvarande upptagna, får Utskottet härmed inbjuda Borgareoch Bonde-Stånden, att föga sig efter de tvänne öfriga Stånden och sålunda oförändradt godkänna det af Utskottet afgifna grundlagsändrings-förslag. Stockholm den 10 September 1860. Reservation: af Herr L. Billström, som ansåg sig icke kunna godkänna motiveringen till Utskottets beslut, angående Borgare-Ståndets gemensamma tanke. Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 63, 3 JW 63.
Dalarnes slöjdalster; att för detta ändamål erfordras en jernväg från någon punkt i trakten af Sala till sjön Siljan, helst erfarenheten vitsordat att spanmål för ortens behof, under vanliga förhållanden alltid kunnat ifrån Westmanland och Upland erhållas för bättre pris än från Gefle; att denna jernväg borde, för att uppfylla länets bergsbruksidkares önskningar och behof, antingen beröra Norbergs malmrika grufvefält och Strömsholms kanal, eller ock genom en bibana med den sammanbindas, samt sedermera utsträckas till någon punkt, som genom sjötransport vore förenad med sjön Siljan.“ År 1862 yttrade den af Kongl. Majit då förordnade komité för utredande af norra stambanans ändamålsenligaste sträckning, bland annat, att “den ojemförligt större rörelsens rigtning genom Westmanland och Dalarne från söder till norr och tvärtom, vore ett obestridligt förhållande; att redan det dåliga skick, hvaruti den stora i denna rigtning gående stråkvägen emellan Falun och Westerås till följd af de talrika varutransporterna befinnas, vore i och för sig ett bevis, som måste vederlägga hvarje invändning mot sanningen af berörda påstående; att om dock vidare bevis i detta afseende erfordrades, så funnes det uti länsstyrelsens i Falun afgifna yttrande, hvilket, i fråga om de inom provinsen mest begagnade transportlinier, här i korthet återgifvet, innehölle att vägen ifrån Westerås genom Grytnäs, Hedemora, Stora Schedwi och Wika socknar till Falun, äfvensom vägen förbi Grytnäs, Hedemora, Säters och Tuna socknar till Båtstad, landvågen förbi Grådöfallen, samt vidare vattenvägen på Dalelfven och sjön Siljan till Mora och Orsa socknar, höra till de främsta vägarne och att. på dem provinsens befolkning Motioner i Bonde-Ståndet 1865. 385 till större delen hemtar sitt behof af spanmål, specerier och manufakturvaror, samt afsända en stor del af sina produkter af koppar, jern och hvarjehanda slöjdalster."
Dä 6o« Dcn iz Jun ii. Dä genom Kongl. Brefwet den ,;:de Iulii »7y4, de till Far-afwelns befrämjande förut bewiljade Ullpremier upphörde, dies derwid i undttchänighet förordnadt, att de arfwoden, som äfwen warit bcstädde för »värdering och sortering af den Ull, hwilken till de i sadant ändamälwid Hall-Rätterne inrättade Magaziner inlemnadeS, stullc fa lills wi. dare fortfara. Denna anstalt är ofelbart af mrcken nytta för bade Schäserie-Ägare och Fabriks. Idkare, hwilkas ashandlingar oin de Ullpartier, som till salu utbjudas, wäsenteligen lättås och befordras, Da waranS rätta wärde efter dest olika godhet och beskaffenhet, blifwit genom föregången sortering ordenteligen bestämd; och som de understöd, hwilka i detta afseende arv i Nader bcwiljade, således i sin man bidraga till uppmuntran för en inbenist gagnelig hushallsgren; sa torde nämnde arfwoden äfrven hädanefter fa tills widare fortfara. Enligt Kongl. Förordningen d. 21 Febr. 177» och Kongl. Breswet d. y Aug. 1774 aro med wise Der förestrifne wilkor, premier anstagne till den inhemsta Kamullsoch Bomulls, spänadens upphjelpande. Denna handtering förtjenar sa mycket stör, re uppmärksamhet, som, jemte den nationela besparing, hwilken winnes derigenom, att tillgång inom Riket icke saknas pä oumbärlige waru-artiklar, hwarmed Handelswägen förut warit betungad, nämnde näringsgren tillika tjenar till ett lämpeligr försörjringsmedel för en mangd torflige personer, bade 1 Städer och i synnerhet pä Landet, der genom enffildte
Men Ridderskapet och Adeln har nu hört sig föreläsas resultatet af StatsUtskottets Memorial N;o r54> hvilket är af alla fyra Stånden bifallit. Ridderskapet och Adeln torde således hafva erfarit, att Rikets Ständer beslutat, att anvisningar på öfverskotten icke skola ske. Men tillika är det sagdt, att derest några medel skulle komma att anslås, som ej uppfördes på Stat, borde de utgå af RikgäldsContoiret, och alt öfverskoltsmedlen derföre skulle lemnäs till RiksgäldsContoiret för att vara disponibla. Jag underställer Herr Lefrens eget bepröfvande, om det icke är påtagligt, att då StatsUtskottet afgaf detta Memorial, det hade afseende på sådana utgifter, som kunde komma i fråga, sedan StatsRegleringen blifvit gjord; ty att vid sjelfva StatsRegleringen komma med sådane saker, är att illudera det beslut, sorn redan är fattadt, eller att säga, att dermed ingen mening varit. Herr Lefren finnér BondeStåndets beslut ej innefatta annat, än en glömska af Rikets Ständers bifall till StatsUtskottets Memorial N:o 154- Jag tror, att den största oformligheten är den ovisshet, sorn det lemuar, huruvida det är frå - lS2 Den 26 Octo b er e. m. ga om öfverskotten för arel, eller öfverskotlea från den ena Riksdagen till den andra. Jag ber Ridderskapet och Adeln sätta sig i deras ställning, hvilka skola tillämpa det beslut, som blifvit kalladt; det är vigtigt att uppställa bqslutenså, att man vet, hvad beslut verkeligen blifvit faltadt. Hvarefter Ridderskapet och Adeln, uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde särskildte Propositioner, förblef vid sitt i afseende å denna punkt redan fattade beslut, samt godkände de af Utskottet föreslagne voterings-proposi tioner.
Efter de händelser vi öfverlefvat, som, innom loppet af få år, sammanfattat hvad Secler förut erbjödo, i märkbart och omhvälfvande, liar den väldiga Glömskans Flod blifvit så vidgad till sitt område, och så skyndad i sin fart, att endast de namn, som hunnit slå rot i dess botten, kunna höja sig Öfver dess bölja och trotsa svallet deraf. Om således dessa flygtiga TidningsBlad, liksom flera andra Litteraira Producter af vår tid, blifvit uppfattade och bortförde af denna mägliga ström; så önskar jag endast, att Tidningens Titel måtte blifva villkoret för alla framtida Anmärkningar, och att både Herr af Stenhof och jag alltid måtte kunna göra anspråk derpå af den Församling, inför hvilken vi haft den äran att tala. Många yttrade härtill deras bifall. Den g Januarii. 547 Friherre Stael von Holstein, Corfitz Ludvig: Om jag rigtigt fattade den nu framställde uppgiften öfver Tull-Intraderne de förflutlie åren, så upptages för år 1813 Uppbörden till något öfver 3 Millioner. I RiksStaten är denna inkomst calculerad lill 800,000 R:dr: Öfverskottet derutöfver upptages till en Million tvåhundrade tusende, tillsammans 2 Milloner; här uppkommer således ett deficit af en Million, som icke kommit Staten tillgodo; hvar har då denna tagit vägen? detta torde varda upplyst. Friherre af Wetterstedt: Den af Friherre Stael von Holstein sist anförde omständighet torde bäst upplysas af StatsUlskottet, åt hvilket Tullverkets Räkenskaper redan blifvit till Revision öfverlemnade.
Jag kunde då icke afhålla mig ifrån att göra en jemnförelse emellan Utsk:s tillgörande i denna fråga och hvad berörde § bjuder. Den säger, att om Constit.Utsk. tillstyrker, hvad en riksdagsman i afseende å grundlagens förändring föreslagit, eller om Utsk. utlåter sig med till-eller afstyrkande å en af Konungen i lika ändamål gjord propos., Utskrs förslag skall hvila till afgörande vid nästa riksdag, så vida nemi. förslaget lemnats utan anmärkn. (Detta är icke fallet.) Vidare säger §: ”Göras åter i RiksStrns plena emot Utskrs yttrande anmärknrr (så har skett), blifve de, hvilka hvarje RiksSt. särskildt förklarar utgöra dess gemensamma tanka, till Constif. Utsk. hänvisade. Utsk. åligge då att samtliga RiksStrns tankar till ett helt utlåt, i möjligaste måtto sammanjemnka och, om oförenliga skiljaktigheter finnas, dem derjemte till samtliga RiksStrns behandlande anmäla.” Dettar åligge Utsk., står verkligen med så bestämda ordalag, somen lag kan uttryckas; och likväl har Utsk. satt sig öfver detta grundlagens mest bestämda bud. Vidare innehåller samma §: ”Blifva åter något Stånds tankar i någon eller några delar skiljaktiga från de öfrigas, och samma Stånd sig icke efter de öfriga fogar, varde Constit.Utsk., genom val af RiksStrns plena, till slutlig jemnkning förstärkt till ett antal af 20 personer af hvarje Stånd, hvilka genom samfäld omröstning skiljaktigheterna förena, och det dymedelst fullständigt beredda utlåt, hvile sedan till R. Sirs afgörande, som ofvan sagdt är.” Något sådant har Constit.Utsk. icke funnit för godt alt göra, utan har i stället peremtoriskt för 17 fl. 4^ 36a Den iS December e. m< klarat, att det förslag, som Cönstit.Utsk. framlagt och alla Stånden ogillat, skall hvila.
Just. Otnb.ns Emb.-Ber. ** 3.-e H.t. 66 Bil. t. R. St. Just. Otrhms Emb.-Ber. d. 4 Nav. 1828. ne, icke, såsom hittills, tillfalla Wisby Stad, utan anvåndas, såsom bidrag till Bryggornes underhåll. 125. Angående Söder Telje Canal-Verk. Anmäld den 4 Dec. 1823, och meddelad Canal-Directionen och Stats-Contoret lill efterrättelse. 126. Angående Strömrensnings - anslagets fortfarande m. m. 127. Angående åtskilliga omständigheter rörande förvaltningen af detta anslag för den förflutna tiden. Anmälde den 3o Jan. 1824 i ett sammanhang. Jemte det Kongl. Maj:t, med bifall af hvad Rikets Ständer uti den första skrifvelsen yttrat och hemställt, i Nåder förordnade, att Strömrensnings-Comite^i borde deraf till behörig efterrättelse undfå del, ville Kongl. Maj:t, med anledning af Rikets Ständers anhållan om undersökningar i afseende på olaglig stängd kungsådra, hafva Bit. t. R. St. Just. Omb‘.ns Emh.-Ber. d. \ Növ. i 828. G; anbefallt samtlige Landshöfdingarne, att, enär klagan i dessa fall hos deln admäles, låta uppå de klagandes bekostnad undersöka och pröfva förhållandet, saint de klagande, ulan omgång, till deras lagliga rätt förhjelpa* Kongl. Majit! ville för öfrigt, i hvarje serskildt fall, pröfva förekommande frågor om ersättning för Slrömrensningsfonden lill innehafvare af fisken eller Vattenverk, som kunna finnas lagligen berättigade att ieke hålla kongsådra öppen i strömmar eller Väg, genom hvilka transporter af produeter, till allmän nytta, eljest kunde verkställas. I anledning af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse röras-le Strömreiisningsfondens förvaltning under den förflutna tiden, deröfver Strömrensitings-Gomitens utlåtande vid detta tillfälle infordrades, har Kongl.
Utan hinder af beviljad inteckning må jäf, som gäldenär se dan gör emot intecknad fordran, prof vas, der ej inteckningett är grundad på hans erkännande inför rätten eller jäfvet förut pröfvadt varit. 38 Nöjes man ej åt rättens beslut i dessa mål; håfve lof att be svära sig deröfver i Hofrätt inom den tid, som i 16 kap. 1 denna balk stadgas. 39 Lag-Utskottets Betänkande, N:o 25 3g <$*. Besvärar sig någon öfver beslut, hvarigenom Underrätt helt och hållet eller till någon del af slagit ansökning om intecknings beviljande eller bifallit ansökning om intecknings dödande, nedsättning eller förändring; vare då skyldig att å landet sist å det lagtima ting, som infaller näst efter en månad sedan tiden för besvärens ingifvande i Öfverrätt utgick, och i siad inom en månad från nämnde tid, till Underrätten inlemna bevis att, besvären till Öfverrätten inkommit; och varde det bevis i Underrättens inteckningsprotokoll intaget; försummar den, som besvärat sig, att fullgöra hvad nu sagdt är, och ändras Underrättens beslut i högre rätt; äge den ändring ej annan verkan, än att inteckning, som derigenom beviljad eller bibehållen blifvit, gäller såsom vore den sökt å samma dag beslutet om ändringen vid Underrätten företes. 4o Inteckningar, uppbud och lagfarter, äktenskapsförord, så ock mål, som angå förmyndares förordnande, skola, hvardera för sig, uti särskildta protokoller införas, men alla protokollerna i ett band sammanhäftas. I bredden af hvardera protokollet skall ock för hvarje mål, tecknas namnet på personen, som det angår, eller egendomen, som inte eknäs eller uppbjudes. Har någotdera af de mål, sagde äro, ej förevarit; varde det på sitt ställe anmärkt. fi §. Sedan häradshöfding hvarje gång om året hållit ting i sitt häradshöfdingedöme, sände han in till hofrätten, inom en månad derefter, protokollerna i alla de mål, som i 4° § nämnde äro, vid bot tre daler för hvar dag, han uteblifver, vare sig med ettdera af dessa protoko/ler, eller med alla.