Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
(420) 19 år kunnig i klädsömnad och handarbe^ FÖR EN 16 ÅRS FLICKA PÅLITLIG BARNSKOTERSKA, frisk och ten önskar plats i aktningsvärdt hem att gå önskas inackordering i bättre familj, där tillJT barnkär, ej för ung, van vid späda barns frun tillhanda. Någon lön emotses. Svar fälle finnes att lära hushåll och handarbete. skötsel, kunnig i sömnad och med goda vitstill » 1880 » p. r. Eslöf. Tre hundra kr. Dagny En sjelfbiografi f r a n sextonhundratalet. Meddelad d Ellen Fries. (Faits. och slut fan marshiiitet.) A n m i646 den 7 februari fick Agnctas styfmor trillingnr, hvilkn genast dogo. Agneta skulle pnsn p i den sjuka. men huru mycket hon I n beflitnde sig dcroiii. s i kunde hon ej vara henni: lill 1ap och ej heller fru Ebba. hvilken för iilliället bodde hos dm. En dag koin det frUmnimdc. I ' ru Ebba s9g bt iiiig, jag rikadc att draga 113 iniiiinen, nien hon ville, att jag allt bortåt skulle sitm och grit?, det jag inte orkade, om rlet hade kostat mig aldrig s9 mycket, ty jag var b5de iing och rlertill utur \ iset glad, s i att rlet var niycket litet det jag sig, soin &amp; got löjligt var, att jag icke sktille b9de sjeK le och koniiiia en annan till att It: derbt och kunde v31 göra komedier af litet nog. Fru Ebba klagadc nu iör Agnelas h r och sade, all flickan vore s n i l och irig, och att hon &amp; ge ggerna, att hide far och mor och all hennes slQl vore &amp; do, si nit hon finge Prha allt ensnm.
Garfskall bestämmas till 5 R:dr per lOOskålp., voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, antages införsel-afgiften af Garfstål till 3 R:dr 36 sk., för 100 skålpund. 266:o. b) Den, som, lika med Utskottet, anser Stål: andra slag böra få till Riket införas emot 3 R:dr tull per 100 skålp., voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, stadgas förbud mot införsel af Stål: andra slag. 267:o. c) Den, som bifaller, att, på sätt Utskottet föreslagit, Stål: g/ut-j bör vid utförsel beläggas med 8 sk, tull per 100 skålp., voterar ja; den, det ej gör, voterar nej; vinner nej, kommer Gjutstål att tullfritt få utföras. 268:o. d) Den, som instämmer i Utskottets förslag, alt Stål: garf-j vid utförsel skall vidkännas 3 sk. tull-afgift för 100 Skålpund, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej'; vinner nej, blir utförseln af Garfstål fri från tull. 269:o. é) Den, som godkänner det utförsel-belopp, Utskot - Forts, af Bevillnings-Viskotttts Memorial, N.-o 4*- Sågblad. tet åsatt Stål, andra slag, 2 sk. per 100 Skålpund, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, kommer Stål, andra slag alt afgiflsfrilt kunna utföras.
Fordringar af B:co-Sedels-Fonden för försåldt Silfver ä diverse courser 34,980:24. 6, Fordran af Öfver-Intendents-Embetet för till Myntets Quaibyggnad förskjutne medel, som med 5,000 Inkomst: Myntskatt, Silfver 2,548:47. 6. t aven .a o arnt . Präglare-Lön för Medaljer 102:22. — 101: 32. — Inkomst för vid Myntet verkställde arbeten för enskilde 331:29. — 473: 11. 6. Ränta å en Stockholms Stads Diät sel-Commissions Obligation . 3S3:16. Vinst å Guld och Silfver, Dukater 13. — I ... Silfver 44:35.8.1 • • • - 192 Skulder till Banken för till utmyntning inlefvereradt Silfver, efter afräkning af | procents myntskatt 224,175:22. 3. 95,498: 4. 3. Dito till dito för medel till myntningskostnader 30,000: 40,000: Balance från föregående året: Skuld lill Banken, för till utmyntning inlefvereradt Silfver, efter afräkning af | procents Myntskatt. .. 226,579:26. 3. 224,175:22. 3. Dito till dito för erhållne Banco Sedlar mot deponeradt Silfver 44,800: Dito lill dito för medel till myntningskostnader 30,000: 30,000: Transport 301,379:26. 3. 254,175: 22. 3. — 44
Och detta skall vara till ett tecken, säger Herren, att jag eder i desso rummena hemsöka vill, på det I skolen veta, att min ord skola sann varda öfver eder till olycko. Så säger Herren: Si, jag skall öfvergifva Pharao Hophra, Konungen i Egypten, uti hans fiendars händer, och deras som efter hans lif stå, likasom jag Zedekia, Juda Konung, öfvergifvit hafver uti NebucadNezars, Konungens i Babel, hans fiendas, hand, och den efter hans lif stod. Detta är det ord, som Propheten Jeremia talade till Baruch, Neria son, då han dessa orden skref i ene bok, utaf Jeremia mun, uti fjerde årena Jojakims, Josia sons, Juda Konungs, och sade: Detta säger Herren, Israels Gud, om dig, Baruch: Du sade: Ve mig, huru hafver Herren fogat mig jämmer till uppå min värk; jag suckar mig tröttan, och finner ingen ro. Säg honom alltså: Så säger Herren: Si, det jag uppbyggt hafver, det bryter jag neder, och det jag planterat hafver, det upprycker jag, samt med allt detta mitt eget land. Och du begärar dig stor ting? Begära det intet; ty Si, jag vill låta olycko komma öfver allt kött, säger Herren; men dina själ vill jag gifva dig till ett byte, ehvart du drager. Detta är Herrans ord, som till Propheten Jeremia skedde emot alla Hedningar. Emot Egypten. Emot Pharao Necho här, Konungens i Egypten, hvilken låg vid den älfven Phrath i Charchemis, den NebucadNezar, Konungen i Babel, slog, uti fjerde årena Jojakims, Josia, sons, Juda Konungs. Reder till sköld och spjut, och drager ut till slags. Spänner hästar före, och låter resenärer stiga till häst; sätter hjelmar uppå, och hvässer spjut, och drager pansare uppå. Men huru kommer det till, jag ser att de äro förtviflade, och gifva flykt, och deras hjeltar slagne äro?
Handel och sjöfart, fabriksrörelse och handtverk utgöra stadens inbyggares hufvudsakliga näringsfång, hvarjemte mångå, såsom binäring, sysselsätta sig med bruk af stadsjorden. Såväl den inrikes som utrikes handeln bedrifves lill största del sjöledes och är i ett jemnt framåtskridande, som inverkar fördelaktigt på stadens handtverkerier. Vid 1850 års slut funnos uti staden burskapsägande: 123 Handlande, 2 Skeppsklarerare och 4 Mäklare med 156 betjente; hvarförutan idkades mångleri af 55, nipperhandel af 8 och klädmäkleri af 3 qvinnor. Staden ägde 58 fartyg af tillsammans 2,578 lästers drägt, deribland ett ångfartyg af 70 hästars kraft, hvarmed ständig kommunikation med Köpenhamn och Lubeck underhålles. Stadens hamn, hvars konsolidering medelst kajer af huggen sten småningom men säkert nalkas sin fullbordan företer ett varaktigt minne af samhällets enighet och drift vid utförande af allmän-nyttiga verk. Nedan uppräknade 46 fabriker funnos i staden vid 1850 års utgång: 1 Bandfabrik med 4 arbetare och 418 ll:dr tillverkningsvärde. 1 Borstfabrik med 4 » » 2,000 » » 1 Cikoriefabrik med ... 24 » » 25,555 » » 5 Färgeriet’ med 12 » »» 13,441 )> » 2 Garfveriet' med 8 » » 1,500 )) » 1 jerngjuteri, jemte mekanisk verkstad med ... 73 » » 41,350 » )> 2 Handskfabrikör med 147 )> » 12,000 )> » 1 Fabrik för kemiska elddon med 39 » » 6,000 » 1 Klädesfabrik med ... 7 » » 1,059 » » o Kortfabriker med 16 » 2,731 » » 2 Ljusstöperier med ... 7 » » 6,066 » 1 Fabrik för malmoch messingsarbeten. 1 Fabrik för tillverkning af mössor.
I anledn. af denna begäran lillkännagaf H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., att han ansett Gr. Björnsljernas förslag, sädant det i går väcktes, icke hafva varit stridande emot R. o. Adis beslut, emedan förslaget då icke innehållit annat, än att den ena kammaren borde formeras classvis; men att II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, ej kunnat undgå att finna det åtminstone 2:ne punkter uti Gr. Björnstjernas i dag framställda förslag voro stridande mot de af R. o. Ad. redan fattade beslut. Uti detta förslag förekomme nemi. den mening, att för den jordoch bergsbrukande classen af alla stånd må kunna fastställas ett minimibelopp af hemmansdel, under hvilken valrätt icke erhålles; hvaremot R. o. Adis i går fattade beslut innehölle: ”valrätt inom BondeSt. äger efter hemmantalet hvarje besuten hemmansägare eller kronohemmans-åbo, hvilken icke hört eller hörer till något af de 3:ne förstnämnde RiksStin eller ordinarie beställning i Kronans tjenst eller R. St:s verk innehaft eller innehafver.” Den andra punkten i förslaget, hvarvid H. Ex. fästat sig, innefattade: ”Ofrälse ståndspersoner erhålla medelst denna fördelning den dem tillkommande valrätt, ulan alt behöfva afskiljas i ett särskildt Stånd, svårt att definiera.” I afseende härpå förekomme, att R. o. Ad. i går beslutat att bestämdare gränslinie bör uppdragas emellan BondeSt. och den class af 5:te Ståndet, som utgöres af fastighetsägare på landet.” Medelst detta beslut hade R. o. Ad. stadgat, att ett 5;te Stånd skulle finnas, och H. Ex. trodde således att ej eller denna punkt af Gr. Björnstjernas förslag vore förenlig med R. o. Adis förut fattade beslut. Gr. Frölich, David: Afven jag får den äran alt yttra till H. Ex. Hr Gr. Björnstjerna, att jag tror det vara en förvillelse, att försöka på ordet class bygga sig en grund för nya förslag emot de beslut, som äro fattade.
Då detta ärende förekom till behandling inom Utsk., var jag en bland dem som tillstyrkte bifall till Utlåt, sådant det nu befinner sig. I likhet med öfrige ledamöter inom Utsk. ansåg jag del falla af sig sjelft, att den aflidnes bröstbild skulle anbringas på åtsidan af medaljen, och att således den föreslagna inskriften skulle blifva en omskrift. Då jag emellertid nu hört, att man föreställt sig, det icke så skulle komma att ske, får jag anhålla att den förändring i Ulslcs förslag måtte vidtagas, att det bestämdt ultryckes att bröstbilden skall anbringas på medaljens åtsida. Hvad beträffar Frih. Cederströms föreslagna tillägg till Utsk:s hemställan, så var det också fråga derom inom Utsk. De fleste ledamöterna ansågo likväl, att It. o. Ad:ns remiss innefattade ett ovilkorlig! beslut i saken, och på grund deraf ansåg sig Utsk. icke kunna göra någon förändring deruti; men då fråga derom emellertid här blifvit väckt, ber jag att tå instämma uti det i sådant hänseende gjorda yrkandet. Hr Adelborg, Anders Otto: R. o. Ad. har beslutat att låta pregla en medalj till minne af Presidenten von Hartmansdorff. Detta beslut är fullkomligt värdigt R. o. Ad., och säkert har under tidernas längd sällan någon ledamot af detta Stånd varit mera förtjent af en sådan hyllning än denne man. Jag instämmer således fullkomligt i detta beslut. Men äfven jag önskar, att den ifrågavar:de medaljen måtte blifva så beskaffad, att den fullt motsvarar det ändamål hvarför den preglas. I detta afseende torde åtskilligt vara att anmärka emot Riddarb.Utsk:s Utlåt. Hvad åtsidan beträffar, tror jag att meningen är att derå anbringa en bröstbild; åtminstone täger jag det för gifvet. Omskriften kan äfven vara sådan den blifvit föreslagen, ehuru det kan vara temligen likgiltigt att omnämna hvad plats den aflidne i lifstiden bekiädt, enär han blott under den sednaste delen af sin lefnad innehaft densamma.
Men han förstod, att det kunde vara betänkligt nog för somliga, att se fru Eleonore höja det långa sköldpaddskaftet på lorgnetten och med den för ögat skärskåda skåp och skafferier. Han kände det otrefligt att vara närmaste anledning till, att allt detta obehag drogs öfver oskyldiga, olyckliga medmänniskors hufvuden, och antog därför genast Clara Mazères förslag. Hvad sjelfva bosättningen och möbeluppköpen angår, häpnade Kurt öfver »allt det man måste ha», »allt det man inte kunde undvara», »allt det som nödvändigt skulle vara just så och inte annorlunda», väl till förståendes, inte hvad han och Wanda inte kunde undvara, utan hvad kretsen Säfve, Kurt & Comp. fordrade. Somliga i Kurts tycke vackra och ändamålsenliga saker, som han hade i sin ego, och som fru Säfve helt nyligen hjälpt honom att köpa, kasserades oåterkalleligen. I år hade man åttkantiga matbord i stället för aflånga, och då kunde man inte spisa vid andra än åttkantiga. Man hade två små buffeter i stället för en stor, korta chaiselonguer i stället för långa. Det måste vara just så, något annat var omöjligt och otänkbart. Kurts osäkra invändningar slopades med ett: — »Tror ni, att jag förstår det här», och som denna fråga ovillkorligen kräfde ett jakande svar, och som det hela ju endast var en penningefråga och han visst inte ville att Wanda inte skulle ha det lika bra som alla andra, gick han in på allt. Han reflekterade ej öfver, hur det kom sig, att det var det Säfveska husets efterapare, som måste ha det just så, som modet för året fordrade, oupphörligen fingo köpa nytt och kassera det gamla, under det Säfves själfva, åtminstone hvad möbleringen angår, visserligen årligen lade till åtskilligt men aldrig fullkomligt ändrade. Fru Eleonore kunde ha upplyst honom därom, det var därför att deras hem från början varit fullkomligt. Alla beundrade henne, som utan att försumma hem, man och barn kunde ställa allt i ordning för de nygifta, det ville hennes energi och förmåga till.
» Låt oss lemna det här kapitlet och tala om något annat 1 Var du på premieren och hörde Per Svinaherde — jag har ännu inte sett pjesen, utan endast läst recensionerna? » » Hvad är det här? Jaså Idun, vår nya tidning! » inföll Elna, utan att strax besvara frågan och tog bladet från bordet, hvarvid de hoprafsade brefven och en del mer eller mindre obetydliga souvenir och andra » minnen » blefvo synliga. Med ett lätt utrop grep Ebba efter brefpacken, men drog genast handen till baka, sedan hon makat papperen bättre samman. » Så du skrämde mig, » sade hon med återvunnen fattning. » Det der fraset i tidningspapper är alltid högst enerverande. » Men lilla fru Elna, som fått syn på brefven, lät den gången ej lura sig af sin väninnas tilltvingade lugn. » Jag ser nog, att du inte har förtroende för mig längre. » utbrast hon. » De der brefven äro säkert mycket intressanta, efter som du är så rädd om dem. » Efter att ett ögonblick hafva fixerat fru Elna, fattade Ebba hennes hand och sade i hjertlig och uppriktig ton: » Nåväl, efter som min hemlighet redan är till hälften röjd och jag litar på din tystlåtenhet, så vill jag bekänna, att dessa bref innehålla stoffet till min ungdoms memoarer, ty faktum är, att jag varit ung och njutit i falla drag af min ungdom. Om man redan nu anser mig för en gammal flicka, och jag sjelf understundom tvingas erkänna, att jag ej längre är den samma som förr, så beror detta deraf, att jag icke nöjt mig med att endast läppja på nöjets bägare. Och som jag i dag i fantasien genomgått det förflutna med stöd af dessa minnen, men måste afbryta, när du kom, så vill jag, efter som du önskar det, ge dig mitt förtroende och börja revyn på nytt. Kom och sätt dig här i soffan, så skall du hastigt och lustigt få höra » en koketts bekännelser. » (Forts.) Ur pressen. Hushållsbestyr i flickskola. D e u n g a flickorna förklara alla, att de haft roligt, och att de lärt ganska m y c k e t.
N:o 246, i anledning af Kongl. Maj:ts remiss, angående aflöning för den, som nises till bestridande af Rikets Ständers Justiliae-Oinbudsmans förut in nebafvande tjenst. Bifölls. N:o 247, i anledning af Herr Petres motion att Stats-Utskottet må till Rikets Ständer dels uppgifva total-kostnaden för nya lagförslagets codifiering, dels inberätta, vid hvilken tid de till nämnde codifiering utsedda personer upphört att uppbära arfvode af statsmedlen. N:o 248, i anledning af erhållna återremisser å Utlåtandet N:o 113 om understöd till de fattige i Lappmarken; och N:o 249, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:a 142, om förhöjd pension för Häradsskrifvare!! Hagelin. Dessa Irenne Utlåtanden lades till handlingarne. N:o 250, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 144, angående föreskrifter i afseende på tillförordnade embrtsoch tjenstemän. Lades till handlingarne. N:o 251, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 146, angående pensioner för ledamöter af Stats-Rådet och Högsta Domstolen under vissa förutsatta fall. Ståndet lät bero vid öfrige Ståndens beslut. N:o 252, i anledning af Grefve Mörners, J. A., motion, om beviljande af anslag till försök för bestämmande af den bästa modell för slug-krutsgevär. Bifölls. N:o 253, i anledning sf Herr Dalmans, W. F., motion om beviljande af ett anslag åt Sjömanna-Sällskapet, till befordrande af de med Sällskapet afsedde ändamål. Bifölls. N;o 255, i anledning af väckt motion om upphörande af Skinn-Skattebergs bergslags-privilegier.
Otvifvelaktigt var det landets allmänna beskaffenhet, dess läge emellan mängden af de från fjellen till Bottniska viken rinnande betydliga floderne och deruti inflytande större och mindre snart sagdt oräkneliga vattendrag, med omvexlande fjärdar, sjöar, myror, rödningsland och andra odlingsbara vidder, som framkallade de äldsta författningarne om landets uppodling. Men genom Kongl. Kammar-Kollegii cirkulär den 14 April 1824 stadgades den grundsats, att som kronans marker i länet, i anseende till bristande befolkning och kommunikationer vore af föga värde och icke kunde till större nytta för det allmänna än till nya hemmans anläggning, för att befordra landets uppodling och befolkning, användas, så borde författningarne om sådan uppodling fortfarande tillämpas. Sedan nämnde tid har visserligen skogarnes värde stigit. Men näppeligen lärer detta värde stiga så högt, äfven om skogarne kunde tillbörligen vårdas, att det kan uppväga statens fördelar af landets uppodling och befolkning genom anläggning af hemman, hvars odling på föreskrifvet sätt kontrolleras. Efter insyning och vunnet tillstånd af Kongl. Majits Befallningshafvande hafva de flesta hemman från början blifvit med bestämd odlingsskyldighet anlagda. Genom ytterligare anläggningar och klyfningar synas nu, der fordom ett enstaka nybygge uppstod, stora byalag om 30 å 80 grannar och derutöfver. Många hemman äro ock i senare tider genom afvittring från kronans marker utbrutna, så att numera jemförelsevis ringa vidd eller 231,208 tunnland af dessa marker i de afvittrade Neder-Luleå, Öfver-Luleå, Råneå, Neder-Calix och Carl Gustafs socknar återstå odisponerade, men hvarå likväl en myckenhet hemmanslägenheter efter afvittringens slut äro uppfunne. Såsom under kameralafdelningen finnes anmärkt, hafva å mar - Norrbottens län. Skogshushållning. 9 kerne under ifrågavarande period tillkommit 251 nybyggen och 6 kronotorp, hvaremot det likvisst sällsynta fall inträffat, att tvenne krononybyggen fallit i ödesmål. Kronans skogsområde blifver sålunda genom hemmansanläggningar visserligen förminskadt, men deraf följer icke, att sådant leder till skada för skogarne.
StatsOch Banco-Utikotlens Vtlutaude ,V.o 5:2. il Hvad slutligen beträffar det af Riksdngs-Fullmägtigen Anders Dänielsson gjorda förslag, det Rikets Ständer mätte hos Kongl. Maj:t anmäla deras underdåniga önskan: att, efter årligen anställd inventering, MyntVerkets ställning i alla delar må genom trycket offentliggöras, anse Utskotten det serskilda förhållande för Mynt-Verket icke inträffa, att något undantag härutinnan af behofvet påkallas, helst genom den af Stals-Utskottet verkställda revision af Mynt-Verkets räkenskaper för i83i, derom Berättelse till de respective Riks-Stånden blifvit öfverlemnnd, Rikets Ständer erhållit kännedom sm Mynt-Verkets ställning berörde år, samt likaså framgent komma i tillfälle att, rörande samma Verks förvaltning, inhemta underrättelse , i den mon Rikets Ständers Revisorer, hvars Berättelser äfven genom trycket allmängöras, i stadgad ordning företaga deras granskningsarbeten, och anse Utskotten, på dessa skäl, att Anders Danielssons ofvanberörde hemställan icke bör till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Slutligen få Utskotten tillkännagifva, att Utskotten befunnit de förenämnde Kongl. Myntets räkenskaper, i hvad de angå Bankens fordringar och öfriga förhållanden lill Kongl. Myntet, i fullständigt och utredt skick, samt att Stats-Verkets och Bankens hos Mynt-verket egande tillgångar deruti varit noggrannt från hvarandra afskiljde. Stockholm den a3 Januarii i835. Reservationer: af Doctor Engeström: ”Sedan sammansatta Statsoch Banco-Ut skottets Afdelning, på grund af de upplysningar, hvilka finnas uti detta Betänkande intagne, tillstyrkt afslag å Herr Prosten Ödtnans motion, bär Utskottet, i stället för de uppgifna skälen, framställt nya för att biträda afsigten af denna.
Antagligen kommer man ej heller att afvika från principen om det fria aftalet äfven på detta område, och det lär vara all orsak att tro, det oppositionen från Tradé unions sida förskrifver sig därifrån, att man för agitationsändamäl — med anledning af ofvan nämde strid om ansvarighetens utsträokning — önskar tills vidare upprätthålla ett visst missnöje med den nu varande lagen, ty utan missnöje ingen agitation. Men genom » contracting out » har just sämja mellan arbetsgifvare och arbetare nppstått. I Tyskland, där man i den egentliga fabrikslagstiftningen härmat England, har man däremot med afseende å arbetareförsäkring slagit in på helt andra vägar. Hvad nu olycksfallser sättningar beträffar etablerade lagen af 6 juli 1884 (l oktober 1885) ¿mwzsförsäkring för arbetsgifvarne till fördel för deras arbetare utan afseende å œ ' saken till olyckan. Man lemnade alltså fullständigt ansvarighetsprincipen, hvilken hittills varit gällande. Det går så långt, att, enligt ett utslag, olycka-fallsersättning betalas då t. ex. en arbetare dödas af blixten. Det är tills vidare industrin, landtbruket och sjöfarten, hvilka skola bära följderna af den skada arbetaren under sysslandet därmed måtte lida, alldeles på samma sätt som då någon del af de döda inventarierna skadas. De engelska arbetarne skulle aldrig finna sig i en princip, hvilken å ena sidan ställer dem i klass med boskap och hästar eller med maskiner och redskap, och &amp; andra sidan, genom att borttaga ansvarighetsprincipen, ställer den skadade arbetaren i klass med fattighjon. För själfkänslan är det en ofantlig skilnad mellan å ena sidan, att arbetaren i likhet med alla andra medborgare utsöker ett ersättningskraf enligt en allmänt gällande rättsprincip, och å andra sidan, att han ställes i en klass för sig som den, hvilken i likhet med fattighjonen måste hjälpas utan afseende å, huruvida han äger ett äfven inom andra samhällsklasser erkändt ersättningsanspråk. En författare har också kallat det tyska systemet en » législation d ’ assistance », icke » d ’ assurance », emedan det här ej är tal om något för något.
Af Riksdags-fullmägtigen C. A. Larsson från Östergötlands län, med hvilken flere ledamöter af Bonde-Ståndet instämt, har nemligen blifvit yrkadt, att de medel, som komma att erfordras för kostnaderna vid DD. MM. Konungens och Drottningens blifvande kröning och hyllning måtte förskottsvis bestridas af Statens kassor, men återgäldas åt samma kassor, på det sätt, att, enligt nu gällande Bevillningsförordning, V4:de! mätte påföras Ridderskapet och Adeln, %:del Preste-Ståndet, %:del Borgare-Ståndet och V4:del Bonde-Ståndet; men då ett sådant sätt att för vissa utgifter anvisa särskilda bevillningar i sednare tider blifvit såsom olämpligt Bevillnings-Ut skottets Betänkande Jtä 20, belt och hållet förkasladt samt den föreslagna fördelningen, hvars öfverensstämmelse mod rättvisa och billighet också torde vara tvifvelaktig, då fråga är om kostuaderna för en högtidlig förrättning, som för hela nationen är lika betydelsefull, icke heller låter verkställa sig efter de grunder, hvarpå Bevillnings-förordningen är upprättad, torde af dessa skäl något afseende å denna motion icke böra fästas. Derjemte hur Johan Lönn Irån Jönköpings län föreslagit att hemmansegare på landet, hvilka tillhört annat Riks-Stånd än Bonde-Ståndet eller innehaft ordinarie befattning i rikets tjenst, måtte åläggas att vid de årliga skattskrifningarne uppgifva och styrka delta förhållande, vid vite af 5 R:dr R:mt för underlåtenhet härutinnan. Ett dylikt stadgande vore nemligen, enligt motionärens åsigt, vigtigt ej mindre på det att, vid upprättande af röstlängderna för riksdagsmannaval inom Bonde-Ståndet, obehörige personer icke måtte deruti komma ali uppföras, än ock med afseende på debiteringen af belöpande riksdagsrnanna-arfvoden.