Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bränvins-bevillningen skulle härigenom gifva en, ehuru för närvarande icke fullt beräknelig, likväl säkerligen ganska betydlig öfverskottssumma, som väl torde vara behöflig såsom bidrag till betäckande af de stora utgifter, hvilka nu af Staten erfordras. Vid en kommande Riksdag kunde detta öfverskott bestämdt af då blifvande Bevillnings-Utskott beräknas, och måhända gifva tillfälle att i någon mon nedsätta den nu så öfverklagade allmänna Bevillningen, Häruti förenade sig Contracts-Prostarne Nordin och Widén, Herr Prosten Broomé: Icke för att ge nomdrifva min öfvertygelse, hvilket vore förmätet att hoppas, utan endast för att ännu en gång och slutligen uttala den, emedan jag deri känner mig orubbad, får jag äran reservera mig mot det hufvudsakliga beslut, i hvilket Höglofl. sammansatta Utskotten stadnat, i afseende på Bränvins-tillverknings-rättigheten m. m. Så vida detta beslut syftar till någon inskränkning deraf, har menskligheten hos Hög - 54 Bil. t. Tevillu.' Lagoch Oec.'1'tsk. fet. N‘.o 6. lofl. Utskotten kommit i en förbindelse, sorn jag naturligtvis delar. Deremot väntar jag med visshet Höglo fl. Utskottens mildare omdöme öfver den fasta mening, jag har, och förklarar, att man är mera skyldig den allmänna välfärden, sorn står i fara, än den svaghet, som derföre ställt sig i vägen, och att uppskofvet af den fullständigare hjelp, som dock slutligen måste företagas, icke medför annat än en större skada på samfundskroppen och dess serskilda lemmar. De betänkligheter, sorn uppställas mot den inskränkning, jag tagit mig friheten föreslå, synas mig icke nog vigtiga att förtjena det afseende och den ömtålighet, hvaraf de i allmänhet mötas.
Register, öfver Riks-Ståndens Protocoller, angående upprättandet af 203, 3a5. 14 Registratur, för Canzli-Expeditionerne och Riks-Archivet; anslag för utskrifning af Reglemente för Riksgä/ds-Conloret, angående Reserv-fond, Stats-Verkels sk-, angående Reserv-Läkarearfvoden åt 20 sådane .•..••• Reseoch Undersöknings-kostnader, för allmänna arbeten; anslag till Rese-Stipendier m m, anslagen dertill Resestipendium åt Bataljons-Läkare, . • . • . • Revision af Stats-Verkets, Bankens och Riksgälds-Conto rets Styrelse och förvaltning; angående tiden för nästa Revisorer, RStberättelse om Stats-Verket . • — dito angående Riksgälds-Verket . • — dito om Commerce-Collegii fonder Riks-,4r dave t; ökadt anslag derför — flyttningskostnader angående : • i — lokal för Riks da gs-kostnader; deras bestridande angående . • . — Lantmarskalkens och Talmännens — om aflöningen för betjeningen hos Riks-Stånden och Utskotten — arfvode för deras utbetalande . : lliksgälds-Contoret, Fullmäktiges berättelse, angående —- utbetalning derifrån af kostnaderne — 1841 och i843 årens Revisioner af dess förvaltning — afskrifning af ett mål om Testaments-bevillning —• 15 rahdet af detsammas äldre skuldposter . ; 158- dess Enkeoch Pupill-Cassa, angående , i6r. dess förvaltning, sedan böl jan af sist förflutne Riksdag
Län motioner, om ztpphäfvande af den medgifna tullfria införseln frän Norrige till Sverige af bränvin m, m. Under anförande, huruledes den i Kongl. Förordningen af den 24 Maji 1825 medgifne rättigheten, att från Norrige till Sverige tullfritt införa bränvin och åtskillige andre varu-artiklar lill vissa bestämda qvantiteter, föranleder till den uppenbaraste elusion af Författningen, och lern» nar skydd åt tullförsnillningen och den i sig sjelf otillåtna varu-införseln i stället för att motverka sådane företag, hafva ofvannämnda Motionairer föreslagit, att R. H, Ständer måtte hos Kongl. Mnj:t i underdånighet hemställa, att förrberörde i Kongl. Förordningen den 24 Maji 1820 medgifna rättighet till tullfri införsel af vissa varu-artiklar från Norrige till Sve rige måtte upphäfvas. Utskotten, som dela Motionairernes öfvertygelse, att det för handeln mellan Norrige och Sverige gällande undantags-stadg.mde, i stället att bereda de bägge ländernas ömsesidiga fördel, i icke obetydlig nion motverkar kraften af de Författningar, som kunna vidtagas i ändamål att skydda vårt lands näringar och upphjelpa dess oeconomie, få, såsom den enda åtgärd lill afhjelpande af ifrågavarande olägenhet, hvilken det på Rikets Ständer ankommer att vidtaga, föreslå, att Rikets Högloflige Ständer måtte till Kongl. Maj:t aflåta en underdånig skrifvelse, deruti Kongl. Maj:ts
Tångtägt anses kunna nyttjas, då man från stranden icke är belägen öfver t mil, samt äger rättighet, att sig af tången begagna. Denna förmon bör visserligen komma i beräkning då de hemman, hvilka äro nära stranden, der detta gödningsämne finnes, äro till förmögenhet och godhet vida bättre, än hemman inuti landet med samma jordmon, dock lik vist böra de strandheinman härifrån undantagas, som af flygsand äro besvärade. Tångtägtens mängd beror mycket på vinden m. m. men man kan åtminstone antaga, att de årligen kunna gödsla dubbelt så mycket som med deras vanliga spillfin?- JaS skulle således tro och det icke utan grund, att det arrendebelopp, som för ängen blifvit bestämdt, botde dubbleras, så att t. ex. då ängen har ansetts böra gifva 1 Lisp. smör i arrende, så borde i och för tängeägten erläggas 1 Lisp. eller tillsammans 2 Lisp., sorn svarar emot 4 tunneland uppskattad äng, eller en tunna korn. 5 LTppskattade tunneland äng kunna gödsla omkring ett uppskattadt tunneland åker och vanligen hafva de icke mera åker i bruk, än att £:del af all åker om året kan gödslas. Ä86 Den Februarii, §• 33- LerSandoch Märgeltcigfer kallas såda^ na hålor eller lager, hvilka icke utsträcka sig i stora rymder, utan anses såsom en härlighet, att begagna till väglagningsoch gödningsämne } samt Fabrikater, såsom för Tegelbruk och Pottmakare SCc. och böra blott i de aine sednare fallen såsom beskattade komma i fråga, på följande sätt ; Enligt 12 §. tillhör Märgeltcigtcn egenteligen loide graden och 13 §. Leran 6:te graden samt 14 §. Sanden 2:dra graden, och varierade emellan graderne i mohn efter som der är till. satts af andra jordpartiklar till bättre eller, sämre grad jord. Sedan sålunda graden är funnen, sökes dess geometriska innehåll för hvarje loide tums djup fördubblas och trippleras å uppskattade rymden.
”Den egare eller innehafvare af hemman, hvilken, för sin åbyggnad, eller någon del deraf, eller för säd, foder eller boskap, som till gårdens bruk tarfvas, tagit försäkring i brandstodsbolag, som för orten är af Körningen stadfästadt, vare ej. sä länge han i bolaget qvar står, pligtig att gälda brandstods -ersättning, hvarom i Lag eller derpå grundad förening stadgas, och deremot ej eller berättigad till den godtgörelse för liden brandskada, som, efter Lag eller föreningen, skolat honom tillkomma. Hvad en del Brandstods bolags, af Konungen stadfästade, reglementen innehålla, afvikande från den sålunda gif he föreskrift, kommer, i följd häraf, att förfalla. Uppgift å de hemman, hvilkas egare eller innehafvare, efter hvad ofvanberördt är, deltaga i ortens, af Konungen stadfästade, Brandstods-bo/ag, skall till eftenättelse, i fråga om andra hemman , af Bolagets styrelse meddelas vederbörande embetsmyndighet, då så påfordras; dock blifver denna Förordning icke gällande förr, än sex månader efter densammas kungörande. Stockholm den 18 October 1844. R eservationer. Af Herr Grefve Mörner, C. G.: ”Inom den sammansatta Afdelningen utaf Lagoch Ekonomi-Utskotten, på hvilken ifrågavarande ärende först handlades, gjorde sig den mening gällande, att, då de uti Kongk Maj:ts Nådiga Proposition föreslagne stadganden endast innefattade ett undantag från hvad uti 24 Cap. 4, 5 och 6 §§.
Som jag redan vid föregående tillfällen gifvit tillkänna, att en noggrannare utredning af frågan ang:de regleringen af utgifterna under RiksStatens Tre Första Hufvudtitlar vore af behofvet påkallad, tager jag mig friheten yttra några ord i afseende pä den Första. Man har alltid låtit förstå, att denna hufvudtitel är af ömtåligare beskaffenhet, än någon af de öfriga; jag tror det ej, synnerligast under nuv:de förhållanden. Jag är nemligen öfvertygad om, att den Konung, som för närvarande sitter på Sveriges thron, och som har till sitt valspråk att »Land skall med lag byggas», ej skall misstycka att en representant, i utöfvandet af sin pligt såsom sådan, oförstäldt uttalar sina åsigter i hvilket ämne som helst, äfven om det gäller hans eget apanage. Jag tror för öfrigt, i betraktande af det borgerliga, ja! utan lyx, anspråk och onödiga omkostnader ordnade lefnadssätt, han förer, att han under dessa förhållanden skall finna en förklaringsgrund för hvad jag kommer att yttra. Jag anmärkte nyss, att, i anledu. af den bedröfliga riktning, skuldsättnings-systemet antagit, det vore R. St:rs pligt, att söka åvägabringa en sådan hushållning i sina anslag, att det i en framtid vore möjligt att återgälda den utländska skuld, vi utan all ef - 400 Den 11 Februari f. m. tertanke ådragit oss* Man har som skal tor bibehållandet af det K. apanaget anfört, att detta allt sedan 1823 utgått med samma belopp. Jag ber i det fallet att få fästa upmärksamheten derpå, att vid nämnde tid hade Sverige ingen skuld, då deremot densamma vid vår nuvarande Konungs upträdande på thronen upgick till 32 millioner statsskuld och circa 100 mill. utländsk hypotheksskuld. Jag frågar Eder, M. Hrr, om man med skäl kan antaga, att ett land, belastadt med sådan skuld, kan åtaga sig samma skyldigheter, som ett skuldfritt land.
”Ehuru jag sällan gör mig skyldig till en så stor förseelse, som den att vara af olika tankar med ett fruntimmer, ser jag mig nödsakad att nu göra ett undantag i regeln; ty, utan att det ringaste känna mig saker till något af edra påståenden,” yttrade baronen leende, ”vidblifver jag af full öfvertygelse mina egna, och kan försäkra, att jag icke vill utbyta detta ensliga rum mot något annat, vare sig här eller bland alla verldens rum.” ”Nå, det kan jag säga!” utbrast Julie med oförställd förvåning. ”Aldrig trodde jag, att så mycket behag kunde finnas i ett hörnrum. Men tillåt mig att lemna er en kopp thé!” ”En gudadryck, vill ni säga, min nådiga! Men,” återtog vår baron, som fann det stridande mot god ton att längre tala ensam med Julie, och derföre vände sig till hela sällskapet, ”detta påminner mig om ett högst löjligt uppträde, hvartill Gustaf och jag voro vittnen på en bal i L–y, aftonen förrän vi reste till Köpenhamn.” – Härefter följde i god ordning den händelse, hvartill läsaren sjelf varit vittne. Och då den slutades, voro både Julie, brukspatronen och Brink nära att kikna af skratt; ty baronen hade mycken förmåga att skildra sådana uppträden. Endast Carolina, den englagoda Carolina, kunde icke skratta; hon tänkte på den arma friherrinnan H–s stora förlägenhet. Och som hon personligen kände henne, kunde hon icke afhålla sig att med några allvarsamma yttranden draga i fält emot baronens sarkastiska anfall. Samtalet vändes snart på andra ämnen, och ibland annat frågade brukspatronen: ”Har du hört, min dotter, när vi få bröllop på prostgården?” ”Till midsommar, pappa, och jag försäkrar, att ryttmästaren skall der få godt tillfälle att förse sin minnesbok med många smånätta anekdoter, hvilka, af honom sedan behörigen uppstufvade, nästa vinter komma att göra lycka i de sällskapskretsar högstdensamme bivistar.”
Då dessutom såväl Frankrike som Belgien belägger införandet af yllemattor, en mindre förädlad vara, med en fix tull af 15 procent å varuvärdet, utan öfvergång, och hufvudsakligen endast finare ylleväfnader kunna komma att införas från Frankrike, föreslås den lägsta tullsatsen å Ylleväfnader, andra slag, till „ „ 1 R:dr Siden och Halfsidenväfnader: Härvid åberopas min reservation af sistlidne Januari månad, hvaruti jag uttryckte min mening, att den af komitéen föreslagna tullsats är alldeles för låg; jag anser mig likväl ytterligare böra nämna, att den närvarande tullsatsen för sidenväfnader i Danmark, enligt den nyligen derstädes omarbetade Tulltaxan, utgör nära 4 R:dr Ruut pr <B. Tricoteller Strumpvaror, andra slag, till „ „ 75 öre Kläder, ej specificerade, såsom nya gångkläder, färdigsydda duktyg, handdukar, lakan, örongott, m. fl. märkta eller omärkta, utöfver tull för tyget, hvaraf persedeln hufvudsakligen består, äfvensom broderade kläder, utöfver tullen för tyget, till 25 procent. Hudar och Shinn, sulläder „ „ 15 „ Porslin, oäkta, hvitt, andra pjeser „ „ 6 „ „ „ måladt eller tryckt, andra pjeser „ „ 10 „ Papper: Då Frankrike för närvarande belägger exporten af lumpor med en tull af fris 12 pr 100 kilogr., motsvarande en pre - 83 mie för detta lands papperstillverkare af c:a 6 öre pr it papper, anser jag, att tullsatsen ej bör sättas lägre å Skrif-, Postoch Färgadt gaper, än pr 10 öre. Papperstapeter n 15 Frukter och Bär: Vinårufvor anser jag ej böra erhålla tullfrihet, så länge Apelsiner och andra frukter äro belagde med tull. Bijouterivaror af annat ämne än guld eller silfver, hvilka i Frankrike draga en tull af 5 fr:s pr kilogramme, till ... „ „ 60 Surtaxe å Konjak och Fransk Fruktsprit af 50 procents st7rka „ „ 25 „ Stockholm i April 1864.
Stockholm, på en tulluppbörd af 3,575,008 Riksdaler, 351,825 Riksdaler; Göteborg, på 3,700,546 Riksdalers tulluppbörd, 310,092 Riksdaler; Norrköping, hvars tulluppbörd utgjort 535,020 Riksdaler, 47,996 Riksdaler; Gefle, på en tulluppbörd af 127,560 Riksdaler, 13,383 Riksdaler; och Malmö, på 506,044 Riksdalers tulluppbörd, 20,042 Riksdaler, allt Riksmynt, eller tillsammans 743,338 Riksdaler och således 128,039 Riksdaler mera än som tolagsafgifterna efter gamla tolags-beräkningsgrunderna visat sig hafva i nämnda fem städer under det ifrågavarande året utgjort; och om nu, jemte den förhöjning, som den nya regleringens tillämpning på samma sätt skulle hafva åstadkommit äfven för alla de öfriga till tolag berättigade stapelstäderna, härtill lägges beloppet af den tolagsersättning, som ytterligare skulle hafva tillkommit tillfölje af handelsoch sjöfartsafgiftens och tolagens inberäknande bland tulluppbörden; så är det faktiskt bevisadt, att tolagsafgifterna för hela riket, under år 1857 skulle, om den nya regleringens bestämmelser hade tillämpats, med mer än Tvåhundratusen Riksdaler Riksmynt hafva öfverstigit det belopp, hvartill de, enligt förr stadgade beräkningsgrunder, i verkligheten visat sig hafva under samma år uppgått.
Den senare kommer således för aldeles enahanda bränningsrättighct att betala I Rtdr 40 st. mindre bewillning än den förre, änskönt den sistnämnde possidcrar 12 sangor större hemmantal» — Skulle ater ^ hemmans Oboen wilja anwända sörberörde, om jag sä mä säga wundne 1 R:dr 40 st:s besparing, till högre panncrymds tvinnande, sa upkouuncr deraf en annan obillighet, att nämligen da Oboen, pä ert helt hemman, för g R:dr och 4g st:s utgift, icke fär begagna större an eo kannors panna, sä kan cn Obo pä ^xtdels Hemman, för lika afgift, sä bränna meS eina 70 kannors panna. — Ett Den 4 December. —» Ett exempel, som äfmen är lämpeligt till Torpare, jämsörelsewis mot deras husbönder. — Häraf wisar sta, såsom jag i ödmjukhet förmodar, nödwändigheten as någon sadan jämkning i denna delen, att om den mindre hemmans eller jordbrukaren will och ffall sä njuta lika rättigheter, med en större jordägare, den förre ocksä bör wiokännaS motswarande onera. g:o Beträffande den för Städerne sörestagne Bewillnings asqiftcn af 8 st. för en hwar, som lär idka Bränwinsbrgnning, samt särkildt för paunerymden, sä anser jag samma anmärkning härwid äga rum, som här ofwan blifwit gjord, i afseende pä innehafware af mindre hemmansdelar ä landet, äfwensom jag tror mig haswa anledning hemställa, om icke gilinnokönet i Städerne, derest'de icke kunna aldeles frikännas frän Bewillnings afgift för bränwin, Åtminstone mä, likmätigt hwad iandre sall manligt är njura nägon lindring, jämförelscwis emot Mankönet. 4:0 Den projecterade Bewillnings afgiften för Krogarne af 5, — io, 15, — till — 22 N:dr tror jag för min del wara alt för dryg.
Skulle man uppgöra en plan, som å ena sidan upptoge de förmoner som tillflutit en Stat, medelst begagnandet af NationalCrediten, samt å andra sidan de olägenheter den åstadkommit, torde vågskålen visserligen luta lill torman för Statsskulden. Ehuru man genom Statsskuld dräger vex« lar pi tillkommande generationer, tror jag dem äfven vinna derpå, då de i arf erhålla ett väl odladt Land, i stället för ett vanhäfdadt, en på tillräckliga C-ipitaler stödd blomstrande Handel, i stället för en vanmägtig, och lifvade slöjder i stället för aftynade. Äfven våra efterkommande torde således tacka oss och med erkänsla ibogkomma, att om utskyl. derne, genom Statsskuldens bildande, blifvit ökade, deremot Nationens tillgångar att betala dem, uti en ännu större progression, blifvit ymniga. Den sf Utskottet åsyftade fördel att Handlandes samt publik» Verks och Cassör* Cassabehållning mot 3 procent ränta skulle sålunda kunna insättas och komma i rörelsen i stället att de nu ligga ob gagnade kan lämpligare tillvägabringa» i sammanhang med de af Ut skot - Den 19 Julii f. m. 337 skotten föreshgne PrivatDiscontinrättningar, hvarom jag då frågan förekommer vidare ikall utveckla mina tankar. Huru obetydlig difFerencen i räntan är på 3 och 5 procents Sedlarne synes deraf, att de förre på 5 år, efter den till utgift påräknade summa skulle uppgå till 150,000 R:dr, de sednare till 250,000 R.-dr, således 100,000 R:drs difference på 5 år, och jag frågar om det ej lönar denna uppoffring för att å ena sidan icke försämra Bancosedlarnes värde, som troligen skulle inträffa medelst de till å vist* inlösning färeslagne 3 procents Sedlar, och för att å andra sidan gå ett verkligt gagnand* System till mötes, som i vådans srund kan uU vidgas, i stället att vidtaga en halfmesure sorn väl kan medföra skadliga, man aldrig nyttiga följder.
Majit vidtagit alla nödiga mått och steg för att lindra Dess Undersåtare* lidanden, Då Konungens Befallningshafvande i Malmöhus Län inberättat, att den, genom Malmö Discont - Sedlarnas misscredit hastigt inträffade Penningebristen, förorsakat en nedsättning af Spannmåls-prisen, sorn hotade Jordbrukaren med förstöring, har Kongl. Majit nedsändt ifo,ooo R:dr Banco tor att användas till Sädes • uppköp; en anstalt, hvarigenom den betryckte Odlaren biet räddad. Riksens Ständer hafva inga Medel anslagit för att understödja de Medborgare, som genom tidernas skick hafva blifvit bragte på obestånd. Likväl då Landshöfdingen i Götheborgs Län in - 9 2 Den 2 December. berättat, att Handelns afstadnande bragt uti yttersta förlägenhet ett betydande antal Arbets folk, bar Hans Kongl. Höghet Kronprinsen af Siri enskildta Cassa tillagt dem ett understöd för att lindra deras mäst tryckande behof under vintren. Då Rapport nyligen inlupit om den svåra belägenhet, hvaruti en stor del af Staden Göthe* borgs mindre bemedlade innevånare sig befinna, genom Discont - Sedlarnes misscredit och Banco - Sedlarnes nästan totala försvinnande utur rörelsen , har Kongl. Majit till deras understöd nyligen anslagit en summa af 20,000 R:dr Banco. Uppå Landshöfdingens i Fahlu Län underdåniga Rapport om den förlägenhet, som derstädes uppkommit till följe af Sedel - myntets misscredit, lemnade Konungen detta Län ett understöd af 20,000 R:dr Banco, På samma sätt har Hans Maj:t bemödat sig att afhjelpa en dylik nöd i Östergöthland och Westergöthland. Det blefve för långt att anföra allt, sorn i detta afseende blifvit gjordt; ty ingen vrä i Sverige har blifvit glömd af HansMajits och Hans Kongl. Höghet Kronprinsens Landsfaderliga omvårdnad. Allt det jag anfört, sätter i en klar dager att Rikets belägenhet är af Konungen fullkomligt känd.
Jag anhåller derföre på det högsta, att Utskottets Betänkande måtte bifallas. Hvad angår den Autoritet man velat hämta af en utaf mig, lika som af alla härstädes, mycket högaktad Ledamots yttrande angående RecognitionsSkogarne, så får jag den äran upplysa, att Presidenten von Schultzenheim icke för det närvarande har någon Recognitionsskog, men att han bar en i sitt granskap, som han yttrade, att han ganska gerna på de föreslagna vilkoren skulle vilja köpa. Det tror jag mycket väl, men dervid får jag äran erinra, att det är helt annat, att förvärfva en ny tillhörighet till sin egendom, eller att antingen förlora en del af hvad man påi’äknat, såsom sitt eget, eller nödgas att emot betungande vilkor åter inköpa det. Då, i följe af hvad jag haft äran nämna, det enligt 181 r års Författning icke berott af Bruksägare ensamt att bestämma tiden, dåde kunde anmäla sig till Skatteköps erhållande, så hoppas jag, att Ridderskapct och Adeln äro för rättvisa, för alt vilja, att de, som icke sjelfve vållat försummelsen, skulle blifva lidande derföre, och jag anhåller således om bifall på Utskottets Betänkande. Herr Reuterskjöld: Jag vill endast hafva den äran upplysa den värde Ledamoten, som sist yttrade sig, alt jag uti mitt Förslag lem - 212 Den 18 Junii e. ra. nät hvarje Bruksägare tvänne år ännu att söka Skatteköp, men jag har derjemte yrkat, att Staten skulle få något nära betalt dess tillhörighet; ty för litet är sannerligen en skilling» lösen och två runstyckens skatt för hvarje tunnland skog. Att skogarne för i4o år tillbaka icke gadde synnerligen mycket, och att denna lösen och skatt då möjligen kunnat vara lämpelig, medgifver jag gerna, men då landet sedermera blifvit odladt, och flere Hemman i Skogstrakterne anlagde, måste naturligtvis ock Skogen hafva fått ett förökadt värde. Friherre Boije: Det är möjligt, att mitt minne felar om Presidenten Schultzenheim» ord.
Hvarje elektor, hvilkens fullmakt godkänd blifvit, skall, i den ordning han uppropas, till protokollet framlemna en val-sedel af följande lydelse: “Vid riksdagsmannavalel den (datum och årtal) för (valdistrikt) röstar undertecknad på N. N. (Ort och datum). (Underskrift)^. Sedan alla val-sedlar blifvit afgifne, uppläsas de ljudeligen, och antecknas såväl den väljandes som den valdes namn i val-protokollet. Är elektor borta, då han första gång uppropas, varde nytt upprop anstäldt, sedan de öfrige röstat; den då ej är tillstädes, håfve sin rösträtt vid det valet förlorat och suppleant må nu, vid delta andra upprop, i hans ställe rösta. § 26. I stad, som eger utse flera riksdagsmän, skal! valet ske för hela staden gemensamt och hvarje elektors röst-sedel upptaga så många namn, som talet på stadens riksdagsmän är satt till. Är stad inom sammansatt val-distrikt så aflägsen från val-ort, att dess elektorer icke skäligen kunna åläggas att vid val-förrättningen tillstädes vara, hvilket de röstegande vid elektors-valets början ege att pröfva och afgöra; ingifve då elektorerna sina röst-sedlar uti förseglade och med elektorns namn påtecknade omslag till stads-rätten i den siad, för hvilken de valde blifvit; och åligge döt denna stads-rätt att röstsedlarne i rättan tid in - I Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 7. 43 sanda till stads-rätien i val-orten, hvarest de skola vid valförrättningen öppnas, sedan de tillstädesvarande elektorerna sina röster afgifvit. § 27. Den, som de flesta rösterna erhållit, vare till riksdagsman vald. Hafva (lera erhållit lika många röster och valet derigenom är oafgjord!, skall deni emellan genom ny omröstning skiljas; skulle äfven då lika röstetal emellan två eller flera inträffa, anställes lottning.
Slrt in» SorefFriffer, ongäente ftoab fttfb Mantals* oc& @föffffrifnfngar? S3erebnlngé», ^öperitigS', 0# $r6fmngS'<£omtmtteer bor löfte fogas, fornt cm anbringa föfanbe i CommitfccrnfS beflötr (Dm tTIantals* od) ©fattffcifning. S bela Dtifet ffola SDlantald» od) ©aftffrifningar boriad i meb let af November mänab, bä ana, forn inom ben 31 december famma dr fpda gemton är, t mantal jTattifrifmaö, od; be, forn mib lifa tib fpflt Sjutton är, antefnaé tia perfonlig fFpbbé. afgift $ erldgganbe. SDlantald* od) ©fattffrifningen fårrdttaö inom bmarje ©fab, ^)afIorat eder ©ocfen, i närmare af ett fäbant ^onungené S3efaHningSbafmanbed Dmbub, forn meb nåbige funffaper förenar anfeenbe i orten.