Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad åter angår bemälde Revisorers tillika gjorda framställning, att äfven de i Magasinet förvarade, för beviljade ull-lån pantsatta ullpartier måtte för brandskada försäkras, anse Revisorerne för deras del, att, då, enligt Kongl. Kungörelsen af den 19 Mars 1831 angående UllContors inrättande, Contoret icke ansvarar för den skada, som genom eld eller annan dylik våda kan de dit inlemnade ullpartier åkomma, samt Nya UllDiscontens tillgångar dessutom icke medgifva en så C - ( i8 ) dan, sannolikt gansta kännbar utgift, någon assurance å den uti Magasinet förvarade ull icke bör äga rum. Deremot instämma Revisorerne uti den af Kongl. Revisorerne yttrade åsigt, att, då alla utgifter för UllContoret i Norrköping samt ullsorteringen derstädes m. m. bestridas af UllDisconten, äfven icke allenast alla under årets lopp utgående arfvoden till de i och för "Ullculturen anställde personer, utan ock alla extra utgifter, som af UllContoret besörjas, böra å ett Conto i Hufvudboken upptagas, så att Fondens utgifter för Ullculturen, som hittills å särskilda Conti blifvit uppförda, må på ett ställe synas och kunna bedömas. Lika med merbemälde Kongl. Revisorer få Revisorerne fästa uppmärksamheten dervid, att i Hufvudboken öfver Gamla UllDiscontfonden väl finnes en förteckning på antalet af de vid Kronans Slamschäferier, till följd af upprättade contract, befintliga får, men deremot ingen räkning, som i debet utvisar, huru många får blifvit för Kronans räkning upphandlade, jemte inköpsoch transportkostnaden för desamma och hvad afveln under tiden utgjort, samt i credit, huru många får blifvit försålda och huru stort antal derefter vid hvarje Schäferi finnes; och tro Revisorerne äfven för deras del, att en sådan räkning, som på en gång sammanfattar föregående årens förhållanden, vore behöflig, likasom att redovisningen för Kronans får sedermera borde, i vanlig räkenskapsform, årligen fortsättas.
Rikets Ständer hafva beviljat Föreståndaren för Gymnastiska Central-Institutet, Professoren Ling en summa, i ett för allt, af Två Tusen (2000) Riksdaler, för att sätta bemälde Föreståndare i tillfälle, att författa en Lärobok i de theoretiska och praktiska delarne af Gymnastiken; hvilken summa bör till Professor Ling af RiksgäldsCnotoiret utbetalas, enär Kongl. Majst gifver Fullmägtige i Nåder tillkänna att förenämnde Lärobok blifvit i föreskrifven ordning aflemnad. §• 7°- Till FårskÖtselns och Ullproductionens befrämjande i Riket, är på RiksgäldsGontoiret anvisad en summa af högst TvåHundra Tusen (200,000) Riksdaler Banco till UllDiscontens förstärkning, att utgå, i mån ( 5t ) af sig företeende och af CommcrceCoilcgium pröfvadc behof, under vilkor, att UllDiscontFonden ansvarar RiksgäldsContoiret, både för Capitalet och förden ranta derå, som Contoiret får för penningarnes upplåning betala; allt sådant räknadt från den dag, penningarne blifva till UllDiscontFondens förstärkning af ItiksgäldsContoiret på Discontens Räkning insatte, och intilldess betalning föijer. §- 7r* Alla de i §§. 54, 55, 56, 5y, 58, 5g, 6o, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 69 och 70 upptagne utgifter skola, derest icke öfverskottsmedel eller andra extra tillgångar äro för handen, genom upplåning bestridas. Femte Afdelningen. RiksgäldsContoirets Inkomster och disponible Tillgångar samt Upplåningar.
Vid ånyo skedd föredragning af Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 24, dels med utlåtande om Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående ändring i Regerings-formens och Riksdags-ordningens föreskrifter om riksstyrelsens förande Prof.-Utdrag den 30 Maj 1860. 439 i vissa fall, och dels med ett särskildt upprätladl förslag till Grundlags-ändringar i berörde hänseende, beslöt Ståndet, som gillade ofvannämnde Utlåtande, till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag antaga det af Utskottet i detta Memorial framställda Grundlagsändrings-förslag. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets nedannämnde Belänkanden: N:o 27, i anledning al väckt motion om förklaring af Kongl. Förordningen angående ej mindre lifstids-slädja och undantags-aftal, än ock all annan afhandling om nyttjanderätt till fast egendom å landet, den 9 November 1844. Bifölls. N:o 28, i anledning af väckta motioner om dels upphäfvande dels och inskränkning af rättigheten att hörda jord å landet. Ståndet som ogillade Utskottets hemställan, godkände för sin del det förslag till lagförändringar uti ifrågavarande hänseende, som förekommer i Herr Grefve Sparres, Betänkandet bifogade, reservation. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. I). Föredrogs ånyo Lag-Utskottets Betänkande, N:c 25, i anledning af väckta motioner om förändring i Kongl, förordningen, angående handels-böcker och handels-räkningar, den 4 Maj 1855; i sammanhang med hvilket Betänkande förekommo utdrag: i:o af Högvördiga Preste-Ståndets protokoll den 22 dennes, med inbjudning till Med-stånden alt instämma i Preste-Ståndets beslut i ämnet, oell 2:o af Höglofliga Ridderskapets och Adelns protokoll den 29 dennes, genom hvilket Med-stånden jemväl voro inbjudna att sig förena uti del beslut, i hvilket Ridderskapet och Adeln i denna fråga stadnat.
Då skäl icke synes vara för handen att nu föreskrifva vare sig förminskning eller utsträckning af den lånetid jemte dermed förenade inbetalnings-skyldighet, som hittills varit för lån med omsättningsrätt bestämd, kan Utskottet icke biträda någotdera af omförmälda förslag. Ej heller anser Utskottet den af bemälde Johan Carlsson gjorda framställning att, derest löftesman med döden afgår eller kommer på obestånd innan länet blifvit till fullo liqvideradt, låntagaren skall vara skyldig att inom 3 månader derefter anskaffa ny vederhäftig borgen, vid äfventyr att hela lånet eljest kommer att genast utsökas — böra från Rikets Ständers sida föranleda till meddelande af någon särskild reglements-föreskrift, enär Diskont-direktionerne redan uti förutsatta fall äro oförhindrade att vägra låns omsättning och för öfrigt kunna vidtaga åtgärder, som leda till betryggande af Diskont-verkens säkerhet. Deremot har Utskottet, såsom följd af den redan verkställda och af Utskottet nu tillstyrkta ytterligare förminskningen i Allmänna Diskont-fondens belopp, trott sig ega giltigt skäl att understödja Riksdags-fullmägtigen Anders Pehrssons från Malmöhus län motion derom, att det högsta belopp, för hvilket någon får i nämnde fond häfta dels såsom låntagare och dels såsom löftesman, må från 9,000 R:dr nedsättas till 6,000 R:dr, hvarigenom äfven bör vinnas det af motionären åsyftade ändamål att personer, tillhörande de klasser, som idka större rörelse och äro i behof af låneunderstöd till jemförelsevis betydliga belopp, må komma att söka och upptaga desamma i Handelsoch Närings-diskont-fonden, samt de i Allmänna Diskont-fonden befintliga tillgångar blifva mera tillräckliga till den mindre jordbrukarens och näringsidkarens understödjande.
De {ålunda valde Reprefentantsrne lkola på den dag Konungen utfatt, fig vid Riksdagsorten infinna, och i fall någonuteblifver, inträde förda fupplianten i hans Hälle, med orubbad rättighet att hela Riksdagen bevifta. Att Styrelfemagt eller den få kallade Laglkipningen Ikall tillhöra Konungen allena, och bör Ständernes befattning aldrig kun.sa fträcka hg längre än till Lagftiftningen, hvarvid Konungens fanäiou behöfves, och till belkattningen, hvilken är Ktändernes enfak. Emellan de båda Kamrarnes prerogativer bör vara den ikillnad, att den Allmänna Kammaren eller Underhufet äger både propofitionsoch beflutande rätt, men att Öfverhufet endaft äger propofitions - rätten, famt rättigheten att upplkjuta och åter-remittera hvarje mål en gäng, och villa mål_fom grundlags-frågor två till tre gånger. — På detta fätt ligger den ver. keliga Lagftiftnings - magten i Underhufets hand, och uti Öfverhufets förmågan att moderera och tänka Ärenderne efter Konungens och Folkets ömfefidiga behof eller önlkan. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Arik. till Exp.-Ulsk. den 18 Mars, kl. it f. m. Utlåtande, i anledning af erhållne äterremisser ä Utlåtandet N:o 11 y, angående Stapel-Städernas Tolag. C U. A ) Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 117, hvarigenom Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående en förändrad reglering i afseende å Stapelstädernes Tolag, blifvit af.
Emellertid, och som för mig är uppgifvet alt i ett annat RiksSt. ny motion i ämnet lärer, med föranledande häraf, samt med stöd af 56 § Riksd.Ordn., vara vackt eller komma att väckas, så får jag, på det frågan må erhålla det skick, sorn lemnar rum för den vidare behandling, hvilken för delta ej ovigtiga ämne kan, vid ytterligare granskning deraf, finnas tjenlig, vördsammast anhålla att vid utlåt:s besvarande den form mätte användas, som vid dylika fall tillförene blifvit anlitad: att nemi. R. o. Ad. behagade vid StatsUtsk:s nu föredragna betänk, låta bero. Hr Gr. o. Landtm, hemstälde, om R. o. Ad. ansåge sig böra låta bero vid hvad StatsUtsk. i dess utlåt. N:o 114 yttrat. Ropades Ja. Föredrogos och biföllos StalsUlsk:s d. 5 dennes på bordet lagda ullålm: N:o 117, i anledn. af K. AI. nåd. skrifvelse, ang:de behofvet af medel till bestridande af kostnaderne för den, i anseende till inträffade oordningar, lill hufvudstaden inkallade garnisons förstärkning; och N:o 118, i anledn. af K. M:s nåd. propos. ang:de bildandet af en fond till pensionering af folkskole-lärare. Föredrogos, men lades, på begäran af Frih. Palmstjerna, Carl Otto, Gr. Lagerbjelke, Gustaf, m. 11. ledamöter, ånyo på bordet BevilIn.Utsk:s d. 5 dennes bordlagde betänkm: Den 12 April e. m. 151 N:o 10, ang:de stämpling af spelkort och afgiften derför; samt N:o 11, ang:dc stämplade pappersafgiften. Föredrogs BankoUtsk:s d. 5 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 43, i anleda, af väckt molion om afskrifning af bankens hos Södertelje kanalbolag ägande fordran 100,000 ndr b:co.
— Hvad hörer till ett ungt äkta pars bosättning? Prisskrift af Beth. — Bäcken och blomman. Poem af F. M. — Dagsländan. Af S. E. — Hos postmästarns. Skiss af Kleopatra. — Resultatet af Iduns tredje pristäfliug. — Två kyssar. Novellett af Hugo Klein. Våra barn. — Heisovård. — Huskurer. — Hushållet. — Matlagning. — Bakning. — Efterrätter. — Drycker. — Hvarjehanda. Drycker. Rabarbervin. Sedan 3 år till baka bereder jag årligen ett godt, kylande och uppfriskande vin af rabarberstjelkar. I maj och juni, då den första rabarberskörden erhålles, är rabarbern bäst, men då man gerna vill använda denna skörd för andra ändamål, kan man taga andra skörden till vinberedning. Skulle rabarbervinet blifva kändt och omtyckt, kunde vi odla hela åkrar med denna växt utan bekymmer för vinlöss, jordbeskaffenhet och klimat och skulle då hafva en uppfriskande dryck, perlande och mousserande som champanj, hvarmed vi kunde släcka " vår törst. - [440] B i l d a d e flickor från goda hem söka platser som guvernanter, lektriser, sällskap och hjelp i hemmen genom Th. Tjäders inackorderingsbyrå, [444] Malmskilnadsgatan 38. C D I e n b i l d a d o c h fln f a m i l j, helst i Stockholm eller i närheten deraf, önskar en ung flicka, som genomgått en god skola och sedan under två år i Stockholm studerat språk och musik för främst, lärare, plats endera som C D sällsk. o. hjelpreda eller att undervisa barn i vanl. skolämn. o. musik. Eefl. härå torde godhetsf. insända svar till f f ^ ^ » A. B. C », S. Gumselii annonsbyrå, ^ » ^ 5 Stockholm. Goda betyg finnas. G. 480x1) [447] •is: 25 öre pr petitrad ( Ingen annons införes under 1 kr. [452 o DIVERSE Landsortsboar kunna få hvarjeh. uppdrag utförda genom undert.
A:o 52. o nen Pottor Pettersson från Jönköpings län, rörande alla i kommunen varande hemmansinnehafvares åläggande att i nämnde bestyr deltaga, samt att dåvarande Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskott uti sitt Betänkande N:o 39, i hvad det rörer nu förevarande fråga, sig utlåtit, att då de många och olikartade åligganden, som tillhörde ljerdingsmans-befattningen ej allenast gjorde densamma siirdeles besvärlig, utan äfven omöjlig att utöfva för dem, som saknade erforderlig färdighet i skrifning och räkning, och denna befattning uti nyssnämnda Kongl. Stadga förklarats vara ett menighetsbestyr, hvaraf torde böra följa, att besväret dermed, likasom andra för kommunen gemensamma åligganden, desto heldre borde drabba alla dess jordoch fastighetsinnehafvare, som fjerdingsmans-inrättningen åsyftade upprätthållande af ordning och säkerhet inom kommunen till alla dess medlemmars skydd och fördel, samt en lindring vid utgörandet af denna besvärliga befattning lättast och billigast kunde tillvägabringas, om säteri-, rå- och rörssamt insockne frälsehemmans-egare, äfvensom innehafvare af boställen m. il. lägenheter deri deltogo med frälse-, kronoskatteoch kronohemmans-innehafvare; men alla desse ej vore i tillfälle att personligen utöfva fjerdingsinans-befattningen, hvadan Utskottet funne nödigt tillse, att ifrågavarande bestyr ej måtte blifva för dem mera betungande än för sådana jordegare, som sjelfve kunde befattningen besörja, och att derför, såsom uttryckligt vilkor för utsträckning af skyldigheten att deltaga uti fjerdingsmans-bestyret till boställens, säteriers m. fl. ifrågakomne hemmans och lägenheters innehafvare, borde stadgas, att, innan en sådan skyldighet kunde anses inträda, öfrige inom socknen eller distriktet boende hemmansegare skulle hafva trätfat öfverenskommelse derom, att en med aflöning försedd fjerdingsman blefve för socknen eller distriktet antagen, ansåge Utskottet, med hänsigt dertill, att fjerdingsmans-befattningen vore ett besvär, hvilket ej kunde, utan inskränkning i Ridderskapet och Adelns privilegier, åläggas sätesgårdar, rå- och rörssamt insockne frälsehemman, sig böra tillstyrka, att Ridderskapet och Adeln samt hvart och ett af de öfriga Riks-Stånden måtte för sin del medgifva, det åliggandet att deltaga i fjerdingsmans-bestyret måtte få utsträckas till säterier, rå- och rörssamt insockne frälsehemman, äfvensom till boställens m. fl. hemmans och lägenheters innehafvare under vilkor, att visse, med bestämd aflöning försedde fjerdingsmän blefvo för socknarne eller distrikterne antagne, samt att denna aflöning skulle frän samtliga hemman, lägenheter och verk utgå efter samma grunder,
På det hvarken uppbördsmännen må ådraga sig balans, eller den skattskyldige åsamka sig flere års rester, skall det åligga det embetsverk, hvilket, jemlikt instruktion och författningar, inseendet öfver uppbördsverket i hela dess vidd är uppdraget, att, enär af de årligen inkommande berättelser inhemlas eller af fullmäktige i Riksgäldskontoret anmäles, att restantierne på något ställe, utan uppgifven serdeles giltig orsak, stigit lill mera än vanlig höjd, genast låta genom Konungens Befallningshafvande i orten eller annan vederbörligen förordnad person, behöriga rest-ransakningar anställa, samt, derest vårdslöshet, fel eller försummelse hos någon uppbördsman förmärkes, utan allt uppehåll låta den felaklige tilltala och till lagligt ansvar befordra; äfvensom embetsverket åligger vidtaga sådana anstalter, att de befunne restantierne med möjligaste skyndsamhet indrifvas. 12 Bevillnings-Utskottets Betänkande, JYl 4. Tariff öfver värdet å hemman, som innehafvas under eganderätt, samt de i 2 art. 20 §. af bevillningsstadgan omförmälde hemman, hvilket värde hvarje dr, intill nästa riksdag, icke får, för något län, u-ppskatlas lägre än här utsattes - Minsta värde. It:dr. sk.
Const.Utsk. synes mig i detta förslag hafva kastat bort en sak och infört en helt annan i stället. I den gamla §:n läses: ”Då valen förrättas af Borgerskapet samfäldt och icke af Elektorer, beräknas rösterna efter hvad hvar och en af de väljande tili staden skattar”. Således är det i den gamla §:n föreskrifvet, huruledes rösterna skola beräknas, då Riksdagsmanna-val förrättas. I den nya §:n åter säges det, huru rösterna skola beräknas, då beslut skall fattas öfver förändring i valsättet. Der står nemi. ”hörande, i fråga om sådan ändring, de valberättigades röster, der valen hittills omedelbart förrättats, beräknas efter hvad hvar och en af de väl* jande till staden skattar”. Men hvar har man nu förlagt stadgandet, huruledes jösterna skola beräknas vid Riksdagsmanna-val i sådana städer, der borgerskapet samfäldt väljer Riksdagsmän? Denna föreskrift är ur grundlagen borttagen. Hvarefter skola då vederbönde valmän rätta sig? Följaktligen anser jag förslaget böra äfven af denna anledning afslås. Den 8 Mars e. m. 149 Gr. Lagerbjelke: Anleda:n till ifrågavande förslag till ändring af 3 mom. i 14 §:n Riksd.Ordn. är att detna gällande stadgandet, att då valen förrättas af^Borgerskapet samfäldt och icke af Elektorer, rösterna skola beräknas efter hvad hvar och en af de väljande lill staden skattar, i vissa städer medfört olägenheter. Så t. ex. i en stad, der mycket rika personer äro bosatte tillsammans med personer af ringa eller medelmåttig förmögenhet, hafva dessa rika personer en oproportionerligt stor öfvervigt vid valen. För att detta missförhållande, der sä nödigt funnes, skulle kunna rättas, har Const.- Utsk. föreslagit, att nyssnämnde stadgande skulle ur grundlagen bortgå, så att det blefve öfverlemnadt åt städerna sjelfva att, med K. M:s samtycke, fastställa den röstskala, hvilken vid Riksdagsmanna-val skulle tjena till efterföljd.
Herr Henschen har uti sin oftanämnda motion yrkat, alt alla hyreskontrakter mätte frän stamphult papper befrias: anförande, lill stöd derför, bland annat, att, då sjelfva egendomen, som borthyres, genom ärlig bevillning beskattades, det vore obdligt all ytterligare beskatta egaren derför, att ban skriftligen och ej muntligen uppgör byres-aftalet. Under anförande, hurusom fraktslut, hvilka å utrikes orter uppgöras för befraktning af varor frän svensk hamn, voro belastade med algifter så väl derstädes, sorn sedermera bär i Riket med stämpladt pappers-afgifl, hvilket förhållande mäste menligt inverka på handeln, bar Riksdags-fullmäkligen O. Eriksson frän Bobus län, uti motion bos Hedervärda Bonde-ståndet, föreslagit, alt svenska Sjökapitener och Skeppare för framtiden mätte vinna befrielse frän dem hittills ålagd skyldighet, att med stämpladt papper förse sådana certepartier, hvilka ä utländsk ort afslutas i afseende å befraktning af varor från svensk hamn. Dessa Herr Henscbens och O. Erikssons yrkanden hvila på samma grunder, som skulle kunna anföras mot karte-sigillate-afgiflen i sin helhet. Ty ingen egendom eller inkomst är frilagen frän andra beskallnings-lillar. Men så länge stämplade pappersalgiften mäste såsom en statsinkomst bibehållas, förefinnes, enligt Utskottets tanke, icke något, särskildt skäl, hvarföre hyreskontrakter eller utrikes slutade certepartier företrädesvis borde från denna afgift befrias. Nämnde handlingar innefatta fastmera, framför mänga andra, pä ekonomisk vinst slutade aftal, för hvilka ett skattebidrag skäligen bör kunna utgöras. Utskottet anser således Herr Henschens och O. Erikssons omförmälda yrkanden icke böra lill någon åtgärd föranleda.
För min del är jag öfwertygad, ak H mliga Ulskotket grundeligen Ulredt och be« stämt alla äskLlller. Zlll sörhaga, ak et tllgKrande Lonrraki skulle kun. na bstswa en beständig Hemmansränta, lax i intet fall finna rum. Jag tror, den utomdeh undanröjeS, om kro^vstlinnsn skulle sa ställas, ar Betänkandet L hela sitt widd bisattes och ancages, imil desi Kongl. Majit med Riksens Ständer annorlunda om dm» ämne öfwerenskemma. Friherre knäbeck, ksbr ^lsxsnäsr. Jag ffulle, för min del, häldst önska, at alla öfwer» Läggningar öfwer denna Riks skade liga drycken mätte en gäng inom detta Levd uphöra; men da detta, som mycket annat, är wanans och fördomens offer, och et b stut mäste tagas, sann någon tid ril den projeQe, achiflcns utgörande bestämmas, sa tror jag, ml n öje ligen lättast kunde komma ifrån detta Zelibsr?- n->nL ämne, om Herr Grefwen och LaudkVk-nchaiken brhagade göra ost ^rvx-oli ion om proje5ksks antagande lil nasta Rckedag; och som i händelse af bifall, herra salunda bör anses för et sörnyadt ^onrrsLb omellan Konung och Ständer, de sednare da äga öppen rättighet ar sig berta afsäga, sa wida de sjclfwa finna omständigheterna bertil föranleda. Hans Txcellencs Herr Grefwen och LandtMar 1? a! ken. Sedan R idderskapet och Adeln nu i detta ämne yttrat sina tankar, fa får jag den äran förklara, at som Kongl. Majit öfwerlemnat detsamma til Riksens Stander t>! antagande eller asflaende, sä kan jag ej göra annan proposirivn än benna. Bifcller Högloflig?
Den Norske och den Svenske StatsMinistern, som hafva säte i förenämnde sammansatte Råd, skola draga lott, om hvilkendera derstädes skall föra ordet». 41 g: »De i föregående 39 och 40 §§ gifna föreskrifter skola äfven ega rum, då det, till följe af Svenska Reg:sF:n, tillkommer Svenska StatsRådet att, i egenskap af sådant, föra Regeringen». Nu hafva de som vilja afvika från praxis och Grundlagens föreskrift, och updraga Styrelsen åt Kronprinsen, icke allenast såsom skäl anfört obeqvämligheter och svårigheter af en 12 månaders InterimsStyrelse, . utan de hafva äfven ifrån detta biskäl, som Grundlagen icke kan vidkännas, velat leda sig ända derhän att Regeringens updragande åt Kronprinsen skulle vara fullt enligt Grundlagen. De hafva af 41 §:n velat draga den slutsatsen, att det vore StatsRådets skyldighet att genast sammankalla Ständerna, när StatsRådet till följe af Konungens sjukdom förde Regeringen, de hafva nemi. satt denna fråga i analogi med det fall, då Konungen dör medan Thronföljaren ännu är omyndig. Dessa paragrafer kunna likväl med lika skäl tolkas på det sätt att 39 § endast innehåller föreskrifter för det fall att Konungen dör, och att 40 § endast har afseende på sjelfva formationen af Svenska och Norska StatsRådet. Häraf synes, att det 'verkligen finnes en tvetydighet i Norska Grundlagen; ty den ena meningen kan vara Den 23 September f. m. 315 lika riktig som den andra. De som grunda sin åsigt på en analogi kunna omöjligt säga: endast vår mening är den rätta, och de som säga att 40 § endast innehåller en föreskrift med afseende på SlatsRådets formation kunna äfven sägas hafva orätt, emedan 40 § börjar med orden: »Intill dess begge Rikenas Representanter äro församlade».
Då 11,241 13 kub. famnar, eller 303,509 kub. alnar löst berg blifvit uppbrutne med en malmvinst af 336,692 Skffl., och en kub. aln i malmhopen gifver 3 S/c$£ malm, sä följer deraf, alt malmen utgjort 3,643 procent i volym af hela brytningen eller 0,57 procent mindre, än under föregående qvinqvennium. Hela grufvulörlagel bar uppgått till en sammanräknad summa af 398,015 R:dr 14 sk. Malmens brytningspris har således per medium uppgått lill 1 R:dr 9 sk. 7 rst. per Shffl. vikt. vigt eller 2 sk. 7 rst. mindre, än under föregående qvinqvennium. Spanmålskonsumtionen har i medeltal för året utgjort 3,356 tunnor. Det så kallade bruksprisel på spanmålen bar i medeltal varit R:gs R:dr 12 för råg och 10 för korn. Malmafsändningen till bruken har uppgått till 323,722 Skffl. eller per medium 107.907J Sk&. på året. Inventarium af malm vid grufvefäitet har således ökats med 7,970 SÅ'$£. Arbetsstyrkan, som vid 1848 års början utgjorde 331 personer, uppgick vid 1850 års slut till 339. Hela folkmängden, som födes vid grufvan, utgjorde, enligt mantalslängd, år 1848: 1,367 personer och år 1850: 1,378. Några betydligare bergras hafva icke inträffat. Tre personer hafva vådligen omkommit i grufvorna, en träffad af skott, en ihjälklämd af den så kallade konsten, och en genom fall. Träd varuhandeln med skatteallmogen i Wåhla, Nora, Huddunge och Harbo socknar af Westmanlands Län har fortfarande försett verket med dess behof af plankor och bräder.