Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I D U-N å Om hennes äktenskap är barnlöst eller om barnen växt upp, kan måhända åter komma en tid, då hennes lif ej är fullt upptaget af omsorger inom hemmet, och då kan hon söka sysselsättning i fortsatta studier för att därmed gagna mänskligheten eller åtminstone vinna en vidgad verksamhetskrets. De kvinnor åter, som genom egen vilja eller yttre omständigheter blifvit förnekade att följa sitt köns naturliga kallelse och som icke äga ett skyddanda hem, de böra framför alla andra ha frihet att kunna sörja för sig själfva i hvilken riktning de önska, för att likt mannen genom ärligt, nyttigt arbete gagna mänskligheten och söka sin utkomst och tillfredsställelse. Och vi måste tyvärr tillstå, att om de fordringar, som individen i våra dagar tror sig berättigad att ställa på lefnadsnjutning och komfort, alltjämt tilltaga, skola allt flere bildade kvinnor bli hänvisade till sig själfva, då det icke blir möjligt för hvarje man att inrätta ett eget hushåll på den erforderliga materiella grundvalen. Skall man låta de oskyldiga, mindre bemedlade kvinnorna umgälla detta, eller dem, som föredraga att stå på egna fötter hellre än de köpa sig en man, som de ej hålla af? Skall man frånkänna dem deras enklaste människorättigheter, som efter måttet af deras själsgåfvor berättiga dem till hvilket själfständigt yrke som helst? Det vore dock en himmelskriande orättvisa! Och det är väl inte mången, som numera vill påstå, att kvinnan måste förlora sin kvinnlighet, om hon utbildar sina själsgåfvor och anlag och väljer ett s. k. manligt yrke. Hennes natur kan icke ändras, och jag kan inte tänka mig något vackrare, naturligare än den bildade, varmhjärtade kvinnan som kvinnoeller barnläkare vid sjuksängen, som föreståndarinna för flickskolor och arbetsinrättningar, som lärarinna i kvinnliga folkhögskolor o. s. v. Hvarje flicka bör endast redan i föräldrahemmet få lära hvad äkta kvinnlighet vill säga: att den består i hjärtats bildning, vördnad för ålderdomen, omsorg för sjuka, fattiga och svaga, kärlek till barn och samvetsgrannhet i utförandet af hvarje praktisk verksamhet. Då skall kvinnan ej i något lefnadsläge förlora sin äkta kvinnlighet, till och med om hon skulle eftersträfva högre andliga mål och lyckligt uppnå dessa. Henriette Goldschmidt.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å framlidne Landshöfdingen afWibelis Enkas ansökning att få bibehålla hälften af den Pension hennes Man å Allmänna Indragnings-Staten innehaft. Angående förändring uti nu gällande Föreskrift om Allmänna Indragnings-Statens utgifvande af Trycket, N:o 373. I anledning af väckt fråga om Utbyte af Hjelprofår. Angående Gratification till SfatsCommissarien Tunelius. Företogs val af 21 Ordinarie Ledamöter och 6 Suppleanter till förstärkande af Banco^ Utskottet; Och befunnos eft,er Val-Förrättningens slut, klockan 12 på dagen, sedan lottning emellan de, hvilka erhållit ett lika antal röster, blifvit verkställd , följande Herrar hafva blifvit utsedde till: loa Den 3 December f. m. Ordinarie Ledamöter; N:o 115. Grefve Lagerbjelke, Axel 79 röster. Friherre Djurklou, Nils A dolpb .71 —• Friherre Manderström, Eric Ludvig . • .80 N:o 277. Friherre Mannerheim, Lars August 43 N:o 129. Friherre Adlerbeth, Jacob 79 — N;o 33g. Friherre von Döbeln, Full mägtig Herr Sparre , Bengt Erland 80 — N:o 338. Friherre Tersmeden ; Fullmägtig Herr Tersmeden, Pehr Reinhold .79 N:o 174. Herr Forbes, Fullmägtlg Grefve Gyllenborg , Johan . 79 — N:o 814- Herr Gyllenhaal, Lars Herman , go — N:o 828- Herr Nisbeth , j. G. .43 — N:o 922. Herr Bergman, Ambrosius Magnus 47 — N:o 1418- Herr Ädelberg; Fullmäg tig Herr Dankvardt, G. M, .80 , N:e 1SÖ1. Herr von Hartmansdorff, August 43 __ N Herr von Rappolt, Full* mägtig Herr Uggla, Göran Gustaf 43 N:o 1981.
Må detta vara i statsekonomiskt hänseende likgiltigt; må dyrhet vara somliga land eller ock somliga classer nyttig; i Sverige är den skadlig för tjenstemän, för konstnärer, för alla nybegynnare, och dessa böra vi alltid hafva i åtanka. Decimal-systcmet är ostridig! det riktigaste, solli alltid är det nyttigaste. Min åt Garl Xllts minne egnade hyllning sträcker sig icke till hans duodecimnl-sysleme. Del gifves sanningar, hvilkas tillämpning fordrar den progressivt tillvägagående varsamheten. Det gifves andra, sorn utan ringaste våda kunna i sill helhet oell på en gång blifva lag, och till dessa hörer deeimal-systeniets införande i myntet, och likaså i måll, mål och vigt. De vellenskaplige män, sorn före mig uppstått, hafva utvecklat de för denna reform gynnsamma förhållanden, hvilka ligga uti den till decimalbehandling sig lyckligen egnande beskaffenheten af våra mått och vigter. Men hindren äro mäktigare, och bland dessa räknar jag främst vår trefnad vid, ja vår älskog för det obestäiu - 3a6 Don 27 Maj c. m. da. Hvilka andra skulle uthärda, att mynt-sedlarnes värde i 3:ne olika sorter ultryckes i kanterna, så att när den ena sagt 10 r:dr, vet den andre ändå intet hvad värde som menats; och likaså att, när man sagt 10 skeppund, är lika ovisst om viclualievigt, materialievigt, uppstadsvigt, stapelstadsvigt eller bergstadsvigt blifvit menadt; och likaså, att 100 läster icke uttrycka ett skepps drägtighet, innan förklaradt blifvit om svåra läster eller commerce-Jäsler varit meningen; och likaså, alt 10 tunnor är en oafgjord qvantitet, intill förklaring, huruvida rågadt mål, struket mål, magazinsmål, eller garnisonsmål menats. Anmärkom härvid sällsamheten deraf, att 2:ne kannor hilda en kappe, och 32 kappar en lunna, och denna ändå blott 63 kannor; — väl veta vi förklaringen, men för säl.
Statens obligationer användas till inköp af silfver på utländska börser; så torde man få antaga, att Banken nu mera är fullt konsoliderad jemväl i afseende på skyldigheten att under alla omständigheter med silfver invexla utelöpande sedlar. Enär det således nu icke synes vara något behof att vidare tillhandahålla Riksbanken räntebärande obligationer för att derigenom betrygga dess vexlingsförmåga, och ett utbyte mellan Rikets Ständers Itiksgälds-kontor och deras Bank af räntebärande obligationer i öfrigt endast skulle föranleda en onödig bokföring samt utoch inkassering af penningar mellan två penningeverk, som tillhöra samma egare; anser Kongl. Majit, att den summa af 5,000,000 R:dr, som under loppet af åren 1863—1866, enligt Kongl. Majits förslag, skulle tillhandahållas Riksgälds-kontoret för jernvägsarbetenas bedrifvande, ej bör utgå i fonn af lån, utan såsom bidrag med 1,250,000 R:dr om året, helst Bankens årliga vinst hädanefter torde få uppskattas i medeltal till minst 1,800,000 R:dr, och Banken således i allt fall under hvartdera af dessa fyra år har att påräkna en behållning å sina vinstmedel af omkring 550,000 R:dr eller tillsammans för alla fyra åren omkring 2,200,000 R:dr. Beträffande tiden, då statslånet behöfver anlitas, vill Kongl. Majit slutligen erinra, att ehuru de påräknade tillgångarne för år 1863 utgöra från Riksgälds-kontoret 1,315,000 Riclr och från Banken l,v50,000 Ridr eiler tillsammans endast 2,565,000
Man har kanske någorstädes förnärmat den af fadren ärfda vördnaden för de s. k. gamla böckerne, vid införandet af de nya. •— Gif uprättelse härför: lemna liturgisk frihet åtminstone innan ännu någon annan fordras. Jag har förr på detta rum för många år sedan försvarat friheten för dem, som ville nyttja den gamla Psalmboken, när i allmänhet den nya antogs och då vår snillrikaste Biskop deremot yrkade att man icke skulle dagtinga med fördomen — jag har hvarken deraf eller sedan blifvit rubbad i mina tänkesätt. 24 Den 14 November. Må Gud bevara oss för det farligaste af alla välden, för andeligt förtryck L Jag yrkar afslag å Betänk. Hr Tersmeden, Pehr Reinh.: Då fråga upstår, att, såsom här är fallet, med straff belägga en handling, som hit tils icke utgjort föremål för brottmåls—lagstiftning, är af nöden att laga i betraktande huruvida denna handling, enl. gudomlig lag eller naturligt rättsbegrepp, kan stämplas såsom brott, eller om den står i eit så nära sammanhang med andra, redan såsom brott uttryckligen qvalificerade handlingar, att till lagens fullständigande straff derå mäste bestämmas. Att den handling, för hvilken straffbestämmelse här föreslås, icke står i strid med gudomlig tag, lärer icke erfordra någon bevisning. Lika litet torde med skäl kunna sägas, att handlingen strider emot det naturliga rättsbegreppet. Återstår således att tillse, hvilket sammanhang den möjligen kan ega med andra i våra lagar med straff belagda handlingar. Att den icke är identisk med det i Missg.B:ns lista Kap. 2 § omförmäldta gäckeri med Sakramenten, lärer icke heller behöfva bevisas. Förgäfves söker man ock i Kyrkolagens Ihle Kap., som uteslutande handlar om den Heliga Nattvarden, något stadgande, hvarmed det nu föreslagna kan sammanparas.
Du har talt tiden för generationer, o c h kunde jag blott förstå ditt språk till fullo, hur mycket skulle du ej kunna berätta m i g! Jag reser mig från tebordet o c h går in i hvardagsrummet. Ute hviner blåsten kriug husknutarne o c h höstregnet piskar m o t rutorna. Grenarne på den gamla lönnen härutanför åstadk o m m a allt s o m oftast ett rasslande, hemlighetsfullt ljud m o t fönstret — hu! — det är nästan litet kusligt! Det k o m m e r mig att tänka på alla spökhistorier jag hört i min barndom. Tvänne lampor brinna — stora taklampan öfver arbetsbordet o c h lilla skrifbordslampan m e d den röda skärmen, s o m kastar ett dämpadt rosenskimmer öfver alla småsakerna o c h porträtten på skrifbordet. Där i hörnet står den stora amerikanska hvilstolen, s o m man sitter så skönt uti, bredvid den ha vi panelsoffan m e d ekhyllan öfver och arbetsbordet framför — detta senare täckt af en m ö r k g r ö n duk — där ligger mitt arbete, s o m jag nyss slutat, en liten hvit linneduk öfverströdd med skära rosor o c h gröna blad i silkesbroderi. Borta vid kakelugnen står den lilla korggungstolen, där jag brukar sitta i skymningen o c h berätta oin » tuppen o c h h ö n a n », » Flädermor », o m » hur. det var när m a m m a var lika liten s o m vi » för tre små lyssnande ungar m e d stora frå- gande, sagohungriga ögon. Tvänne väggar upptagas af bokhyllorna, o c h för resten utgöres möblemanget af några stora skulpterade, skinnklädda ekstolar, gamla o c h ärevördiga. Den b l o m m i g a brysselmattan på golfvet — de mossgröna plyschgardinerna, som falla i mjuka, rika veck för fönstren, o c h de röda tapeterna göra det hela varmt o c h färgrikt. Jag älskar varma, vackra färger — o c h jag älskar vårt h e m — vårt eget lilla rike! Här är jag drottning o c h han är kung — han som är borta i afton — som jag väntar på o c h längtar efter.
I sitt utlåtande om Röda korsets fabrikat förklarar dr Frelsen, att det är ett » förträffligt näringsmedel och mycket lättsmält, som inom kort tid gifver mycket gynsamma resultat, och att han med stor framgång ordinerat däraf till personer, hvilka lida af magåkommor, lungsot och blodbrist. » Vanlig kakao innehåller 26 a 27 % kakaofett, hvilket anses tämligen hårdsmält, då denna nya kakao endast håller omkring hälften fett och därutaf är en del af det lättsmälta hampfröfettet, hvars verksamhet mot lungsot varit föremål för flere lä- kares utlåtanden. Denna kakao är alltså mera lättsmält än förut kända sorter och håller omkring 25 % af det närande maltsockret. förnam hvarthän min straffan hörde syfta. 1 {onvaljen med sin doft, den rena, ljufva, framhviskade: " fBlif mild, blif god tillika, En llif för ett högre lif beredd och mogen '. ' En lifsbild moder. från d e n n y a världen, f ö r Idun af Tfrån grönklädd fura kuttradc en dufva: Hilma Angered Strandberg. " ' Lär, mänskoharn, af mig att aldrig svika, llif öm, som jag, llif kärleksfull och trogen. " Charlotte Lindholm. » Antalet, af äktenskap, s o m årligen ingås, bestämmes icke af individernas önskningar, utan af stora allmänna fakta, på hvilka individerna ej äga något inflytande. Det är en numera känd sanning, att giftermålen stå i ett olösligt och bestämdt förhållande till spannmålsprisen. » Ja, så påstår åtminstone den kände nationalekonomen H. T. Buckle. Ur notisboken. Kronprinsessan Victoria fyllde i tisdags 32 år. Med anledning däraf flaggades på offentliga byggnader och på i hamnen liggande fartyg. Salut gafs kl. 12 middagen från kastellet å Skeppsholmen. Damerna pä amerikanistkongressen. Det enda kvinnliga inlägget i förhandlingarna på den nyss i Stockholm afhållna amerikanistkongressen gjordes på sammanträdet i måndags, då fru Zelia Nutall från Dresden uppläste en afhandling af en väninna mrs Hemenway i Boston, öfver Mexikos gamla kalendersystem.
Beträffande sammansättningen af denna korps, för hvars successiva kompletterande framdeles böra blifva att påräkna de Ingeuiör-elever, som fullbordat färeskrifven lärokurs vid Mariebergs undervisningsverk, åberopar Kongl. Majit det förslag, som innefattas i ofvannämnde protokoll öfver Civil-ärenden, hvilket jemväl utvisar, att den tillökning i årliga utgifter, som genom organiserandet af en sådan korps skulle erfordras, kan inskränkas till omkring 3,000 Rdr; och Kongl: Majit föreslår således nu 4loj) Att Rikets Ständer må till aflöning för Styrelsen öfver Allmänna Vugoch Vattenbyggnader jemte en dermed införlifvad Vägoch Vattenbyggnads-korps anslå 12,900 Rdr årligen, eller tillsammans för tre år 38,700; • 5:o) Till reseoch undersöknings-kostnader samt expenser för allmänna arbeten, anser Kongl. Majit Sig böra af Rikets Ständer begära 12,000 rdr årligen, eller tillsammans för tre år 36,000: Transport rdr 1,073,660: 62 Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. om Statsverk. 1850. Transport rdr 6:0) Till arvoden för Lärare vid Mariebergs Läroverk i de kunskapsämnen, som tillhöra Civ il-Ingeniörer, föreslås, såsom hittills, 1,000 rdr årligen, eller för tre år och 7:o) Till stipendier för Elever, som vid nänmnde Läroverk genomgå den för sådane Ingeniörer bestämda kurs, likaledes såsom förut, 1,000 rdr årligen, eller 8:0} Efter det Rikets sednast församlade Ständer med antagande, att en af Grosshandlaren A.
Då jag såsom Ridd.-directör vid det ifrågavar. tillfället tillhörde minoriteten och, såsom jag vill minnas, till prot. afgaf min reservation emot majoritetens beslut; så oell då stridiga meningar nu uppstått, samt under förklarande, att jag icke finner det enligt med §:s anda, att Ridd.-Direct:s ledamöter kunna vara disconlrevisorer, anhåller jag, att något bestämdt yttrande af R. o. Ad. nu må meddelas, på det att icke en annan gång må hända, att olikhet i meningar uti detta afseende inom Direct. uppstå. Hr Printzenskjöld, Carl: Då jag, såsom ledamot af Ridd.-Utsk., bilrädt den åsigt, Utsk. uti ifrågavar. §. till R. o. Ad:s gillande hemställt, tror jag mig böra framställa några ord till försvar för densamma. Gr. Cronhjelm har, såsom förnämligt skäl emot bifall till hvad Utsk. föreslagit, framställt Svårigheten af att erhålla personer, som vilja åtaga sig sådana functioner, hvartill Ridd.-Direct. bör förrätta val. Den a Maj e. ra. 65 val. Jag har thed ledsnad funnit, att så verkligen förhåller sig; men Utsk. har trott, att då det såg principen på det sätt, Utsk. förklarat, ägde Utsk. icke rätt att afvika derifrån för den anmärkta olägenhetens skull; och då jag, tillika med pluraliteten inom Utsk., funnit mest öfverensstämmande med grundlagens anda, att icke någon ledamot af Direct. borde kunna hafva ett revisorsbestyr, som angår någon del af Banken, har jag icke ansett mig annat böra, än tillstyrka B., o. Ad. att godkänna den åsigt, Utsk. framställt. Jag anser för min del visserligen icke någon olämplighet deruti, att Ridd.-direetörer jemväl få vara discontrevisorer; men då stridiga meningar i detta fall uppstått, bör något beslut fattas, och jag skall icke vara bland dem, som afstyrka, att ledamöter af Ridd.-Direct. kunna väljas, blott B. o. Ad. behagar bestämdt förklara, att det får ske.
R:dr. sk. rst. R:dr. sk. rst. R:dr. sk. rst. R:dr. sk R:dr. sk-. rst. R:dr. sfe. rst. R:dr. sk. rst. Berättelse öfver Jemtlands Län för åren 7843—1847. Garl II. Ekberg, t. f. Lands-Ivamrer. KONGL MAJsTS BEFALLNINGSMAFVÅNDES uti norrbottens C ii n tin Korn. MAJ:T i ti tule »'ti tini gitel af giftte V E M ÅRSII E R Ä T T E L S E för åren 18-lS, 1848, 1844 , 4845 och 1846. ■■L.JSgBt STOCKHOLM, 1850. P. A. NORSTEDT & SÖNER, Kongl. Boktryckare. r Underdånig Berättelse om tillståndet i statistiskt och ekonomiskt hänseende inom Norrbottens län för åren 1842, 1843, 1844, 1845, och 1846. §■ 4- Länets allmänna beskaffenhet. Norrbottens län, som från äldre tider utgjort norra delen af Westerbottens, men år 1810 derifrån skiljdes och blef eget, gränsar på nordvestra sidan till Norrska fjell ryggen, på den nordöstra till Torneå och Muonio elfvar, som utgöra riksgränsen mot Ryssland, på sydöstra till Bottniska Viken och på den södra till Westerbottens län, sålunda att gränsen ungefär sträcker sig i nordostlig riktning från hafsbandet en fjerdedel mil norr om Rönskär, och efter det den söder om Lappträsk skurit Abyelf tager sin riktning till Storafvans sydliga del, hvarifrån den vidare går i ungefär rak linia söder om Hornafvan till Pjäskisjaur vid Norrska gränsen söder om Nasafjellet. Hela länets arealvidd utgör 932,6 qvadratmil.
Men snart hörde jag ner i kajutan, der jag låg och sög på min långa Turkiska pipa efter frukosten, huru styrmannen kommenderade att giga mesan. Ty nu kom en häftig by från SO, som allt friskade dugtigt i och förde oss godt fram. Middagstiden började vinden svänga under förfärliga regnbyar från alla kanter, så att den än kom från S, än SV, än NV, och Gud vet från hvilket håll. Dock snart stadgade den sig och blef stående på SSO med stark dyning och förskräckliga störtregn. Så kommo vi snart förbi Ipsara och gjorde till och med 9 knops fart, men mot natten och aftonen, som voro oändligen mörka, hade vi blott båda mesanerna uppe med dubbelref och ändå gjorde vi 7 knops fart. Allt förekom som om Neptunus här i sitt hem ville visa att han ännu hade att befalla. Ty i går aftons när jag stod och betraktade den herrliga solnedgången öfver Minervas gamla tempel och sväfvade invid Neptuni ö, föll mig Schillers die Götter Griechenlands i hågen, och jag nästan sörjde öfver deras fallna makt. Mitt dagliga studium under resan hade varit hufvudsakligen Koran och andra Arabica; men alltsedan jag sett skymten af Greklands klassiska jord har sådant ej smakat, utan jag har känt ett oändligt behof och lust att här läsa Homerus, och bittert fått ångra min njugghet att i Paris ej hafva skaffat mig ett exemplar af honom. Det var dock egentligen ej af sparsamhet, utan fastmera af ifver för Muhamedanismen; men här såg jag att den ännu ej vunnit öfver det gamla klassiska. Dock till all lycka hade jag i Marseille laggt mig till Virgilius och honom tog jag nu fram och läste med stort nöje. Vi gingo hela natten med god fart, passerade Mitylene, lågo en 1/4 timma bi nära Tenedos; vinden lugnade alldeles ut, men blåste åter snart upp ehuru mycket svag från NV, så att jag om morgonen den 15 nov., då jag i daggryningen kom upp på däck, hade Tenedos i lä. Längre ned sågs Cap Baba och hela kuststräckan uppåt, i lofvart låg Imbro och Lemnos.
A Sami, 1 Afd. 22 liäft. 2 10 Stali-Vlskottets Utlåtande N:n 61. vilkor, nemligen: år 1804 på 6 års arrendetid emot 21 \ tunnor salt lax i årlig skatt; år 1810 på ytterligare 6 år för 17|tunnor; år 18 1 6 på lika lång tid för 1 7| tunnor, år 1822 äfven på G år för 27j tunnor; är 1828 på 10 års tid för 21j tunnor, år 1838 på 6 års tid för 27^ tunnor, under året 1844 för-lif tunnor, år 1845 pä 6 års tid för 19 tunnor ett lispund; 1851 under likaledes 6 års tid för 17 tunnor samt slutligen år 1857 till sökandernc under 6 års tid, beräknad till den 1 Juni 1863, emot 500 R:dr R:mt årligen; — att en år 1830 af då varande arrendeinneha f~ varén gjord ansökning om kronofiskets inlösen till skatte blifvit af Kongl. Maj:t afslagen, äfvensom vid regleringen af kronofiskerierna i riket, då fråga jemväl uppstått om deras afhändande från Kronan genom skatteförsäljning, Ljusne laxfiske ansetts vara af den förmånliga beskaffenhet, att detsamma, jemlikt stadgandet i Kongl. Brefvet den 22 Mars 1850, framgent borde för Kronans räkning bibehållas och, enligt hittills gällande föreskrifter, utarrenderas; samt att den så kallade öfre
De af Riksens Ständer sålunda uppgjorde och fastställde grunder öfverlemnas till Eders Kongl. Majit, med den underdåniga anhållan, att desamma må, genom Nådig Kungörelse, blifva till vederbörandes efterrättelse och iakttagande utfärdade. Riksens Ständer framhärda etc. Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. ol Dec. 1833. Preste-Ståndet d. 21 Borgare-Ståndet d. 21 — Bonde-Ståndet d, 22 — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående inrättandet af Beklädnads-Directioner för det indelta Ca v aller iet, m. m, 6. A. K. Genom åtskillige vid detta Riksmöte förekomne frågor om behofvet af anstalters vidtagande till bei^gnde af lindring uti Rustnings-besväret vid 318 Underdåniga Skrifvelser. de indelta Cavallenoch till Infanteri förändrade Cavalleri-Regementerne, här Riksens Ständers uppmärksamhet blifvit fästad dera, att, å ena sidan, Statens billiga anspråk på froupens tjenstbarhet, skola vårdas, och, å den andra, Rusthållaren varda tryggad emot'vådan af godtycklig behandling, om vid berörde Regfementen en lika inrättning komme attega rum, som genom E* KM:ts Förordning af den 30 December 1819, och Instruction för Beklädnads-Dire ctionerne vid de irtdelte Infanteri-Regementer»e af den 11 Junii 1824, är, i afseende på sistnämnde Regementen, i Nåder anbefald; och Riksens Ständer få, på sådan grund, inför E. K. M. i underdånighet framlägga följande förslag: iso Vid hvarje Indeldt Ca valleri-Regemente, eller såsom särskild Corps organiserad del deri af, äfven som vid de, efter träffade öfverenskominelser, nu såsom fotfolk tjenstgörande, f. d.
Ökade anslag för Fångvaktmästare anser jag nödvändiga till vinnande af bättre ordning och säkerhet i fängelserna; men jag tror, att Utskottet bordt nyttja försigtigare och bestämdare ordalag, så att icke Rikets Ständers beslut föranleder att anse dessa personer som Statens Tjenstemän, hvarigenom man bunde få ett åliggande att pensionera dem. Resultatet blef då, att orkeslöse betjenter hos Landshöfdingar och högre Embetsman i Städerne skulle för någon tid anställas såsom Fångvaktmästare, för att sedan på detta sätt pensioneras. Vid öfverflyttandet af KrigsHofRätten till 3:dje Hufvudtiteln, anser jag mig böra yttra, alt en sådan öfverflyttning i sig sjelf är af ringa vigt, då medlen till lika belopp a3* 356 Den 19 M ä j i e. m. utgå i begge fallen; men Utskottet bör fästa ett bestämdt vilkor vid delina öfver fly tilling, ty eljest blir den ett nytt tillfälle, att än en gång begagna KrigsHofRättens Stat till 3:dje titelns förökning. Förra gången, då den flyttades till aldra Titeln, skaffades dymedelst en ökad tillgång på den tredje på bekostnad af den andras besparingar. Om nu Rikets Ständer med detta anslag höja 3:dje titelns summa, och Konungen än en gång, emot grundlagens föreskrift, anser sig kunna låta den på andra titeln qvarstå, inträder å nyo samma förhållande ; alltså måste det vilkor fästas, att detta anslag tillhör 3:dje titeln blott i det fall, att KrigsHofRätten å densamma öfverflyttas. Slutligen ber jag, att tabellen måtte omtryckas så, att man ser hvad hvarje Länsstat erhåller. Nu har Utskottet väl visat hvad de hade 1823, men sedan i en claus blott gifvit hufvudsumman af hvad nu föreslås. Friherre Ridderstolpe ^ Fredrik: