Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Banko; deremot uppgå likväl augments-afgifterne och rusthålls-stammarnes räntefrihet, enligt tabellen, tillsammans till ett värde af 64,482 R:dr 36 sk. 9 r:st. Beloppet af rolevakansmedel för spridda hemmansdelars karl-vakanser är 382 R:dr 36 sk. 9 r:st., som utgå af 99 hemmansdelar och lägenheter, tillhopa ansedde till io||g mantal; hvarjemte rotefrihets bevillning erlägges med 2 R:dr af i5| mantal posthemman. Till vårdande af den allmänna ordningen m. m. äro i Länet anställde 6 Kronofogdar, 18 Länsmän, 1 lönlös Landsfiskal och i hvarje socken 1 Fjerdingsman. Sedlighetens vård åligger församlingarnes Pastorer och Kyrkoråd. 17. råd. Vid 1842 års slut funnos i Länet 87 Vexelundervisnings-skolor och 34 fasta Folkskolor efter den äldre läromethoden. Deremot saknades sådana skolor i 28 församlingar. I nyttiga slöjder är någon undervisning å landet icke att tillgå. Hälsovården skötes af a:ne ordinarie och 1 vice Provincial-läkare; hvarförutan särskilda Läkare, till gagn äfven för omkringliggande landsorter, äro anställde vid Dannemora grufvor samt Leufsta, Söderforss och Wesslands bruk. Allmänna farsoter hafva under dessa år icke inträffat. 1 de flesta socknar linnas Barnmorskor, som församlingarne löna. Jemväl äro aine Djurläkare antagne, nemligen en för hvartdera Provincial-läkare-distriktet. Fatlig-försörjningen bestrides af hvarje församling lör sig, mer och mindre omsorgsfullt. Nära invid Upsala stad är ett Central-hospital inrältadt för hjelpbehöfvande sinnessjuke frun detta och närgränsande Län. Länet har ock ett, under tillämnad utvidgning varande, Lazarett samt i Weckholms socken ett på enskild donation grundadt Fattighospital, äfvensom ock en vid Upsala stad belägen Arbetsoch Korrektions-inrättning. Uti 73 församlingar finnas Sockneoch Fattig-magaziner med betydliga fonder.
Emellertid * då Assignatiönernä äro till så obetydligt belopp , ätt de genom inbetalning af DiscontLåb kunfia innom ett år inkomma, set jag intet något binder böra läggas emot deras prompfa inlöSert af Banqueri , hemligen : Götheborgs och Götha Canals. Med Malmö är förhållandet annorlunda ; denna Discont bör ej utari genörii CöncourS kunna utredas* hvilket ieke är fallet ined de bägge andra. Grefvé von Platen * Baltzar1 Bogislaus * iippläste följande: tjti ett för hela Riket så vigtigt ämne* söm det* hvilket förariledt Högloflige Riksens Ständers Statsoch BancolJtskottens gemensam^ fila Betänkande af den 3 Mats, är jag öfver* tygad så mariga uppl ysta re män ej lära unders låta yttra sin tanka, att nästan torde det vara öfverflödigt* Om jag uppehåller Höglofl. Ridderskapet Och Adeln med framställningen af inut ha åsigter, hvilka jag så mycket helldre skulle behålla för mig* söm, då jag här ej kån anhat än framställa min öfvertygelse* de måsté åtföljas af den för mig obehagliga känsla* att klandra frugten af deri möda, hvilken alltid å<? ligger Utskottets Herrar Ledamöter Utöfver våra gemensamma Riksdagsmånna åtgärder, och hvarföre* då dessa mödor egentligen äroägn&J de till vår upplysning uti Fäderneslandets äti* fcélsgenheter* jag alltid skall finna itlig variå 148 Den 17 Martii, e. m. förbunden; min öfvertygelse i ämnet må för öfrigt vara hvilken den vill.
Nu förekommer den omständighet, att öfver det af kyrkolagskomitéen afgifna förslag äro samlelige Consistorierne i Sveriges rike hörde lör att utlåt, i ämnet afgifva, men öfver ifrågavar.-de förslag, hvilket, på sätt jag nyss hade äran omnämna, omfattar en ganska stor partiell förän - 76 Den 2 Augusti. dring i vårt kyrkoväsende, äro deremot inga auktoriteters yttranden infordrade, icke ens de mest inflytelserika personer af PresteSt. eller de, hvilkas erfarenhet i främsta rummet borde sökas, härom rådfrågade. Man har sannerligen svårt att inse hvarföre det har behöfts att så brådska med denna sak, innan ärendet blifvit i sin helhet behörigen pröfvadt och beredt att för R. St. framläggas. Jag instämmer med de talare, som yrkat afslag å ifrågavar:de förslag. Propos. till bifall å LagUtsk:s förevar:de betänk., blef härefter framstäld, men besvarad med nej. Då sedermera H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade afslå det förev:de betänk., ropades ja, men derjemte anmälde sig och yttrade Gr. Lagerbjelke: LagUtsk. har afstyrkt R. St. att antaga K. M:s nåd. propos. Jag har vågat i första rummet begära bifall till detta LagUtsk:s tillstyrkande, samt i andra rummet afslag å Utsk:s eget förslag; hvarföre jag vördsamt anhåller, det Hr Frih. o. Landtm, täcktes till Ståndet serskildt framställa båda dessa propos:r. Uppå härefter framstäld propos. beslöt R. o. Ad. att godkänna LagUtskrs betänk. N:o 36, så vidt det innefattar afstyrkande af bifall till K. M:s ifrågavar:de nåd. propos., samt att derjemte afslå det af Utsk. afgifna förslag till författning i ämnet. Justerades ett prot.utdr., innehållande R. o. Ad:s denne dag fattade beslut rör:de StatsUtsk:s utlåt.
Sedan denna lag stiftades, har emellertid förhållandena betydligt förändrat sig. Kongl. Förordningen om kommunalstyrelse har utkommit och, med undantag af i mantal satt jord, med rätta lagt II Art. Bevillnings-förordningen till grund för alla kommunalskatter. Att hemmanen enligt denna lag skola betala sina kommunalskatter ej efter taxeringsvärdet, utan efter mantalet, är rent af orimligt, då nu mera ingenting är en så obestämd storhet, som mantalet. Också inträffar oupphörligen, att bland jordbrukare med samma förmögenhet den ene får betala 10—20, ja ända till 30 gånger mer än den andra. Efter all anledning kommer detta stadgande också snart att ändras. Men för öfrigt är bestämmelsen att alla kommunalskatter utgå efter 2:dra Art. särdeles välbetänkt. Det kan icke finnas mer än en rigtig grund för skattens utgörande, vare sig til! Staten eller kommunen, den nemligen att hvar och en bör lika betala, i män af sin förmåga. Men föreskrifterna derom kan man väl antaga som gifvet, uppgöras efter noggrannare pröfning och med mera omtanka och sakkännedom af en riksförsamling, än af 1,000-taIs små kommuner. Också medför denna föreskrift den stora förmånen att blott en enda taxering behöfver verkställas och att sä väl Kronans som kommunens ombud äro lika intresserade af att den göres sä rättvis som möjligt. Men just derföre är det sä mycket mera nödvändigt att hvarje detalj i denna artikel är byggd på en säker och rättvis grund. Att detta icke är förhållandet hvad fastighetsbevillningen angår, skall jag genast visa. Såsom förut är nämndt, har under hela närvarande statsskick ända till sistlidne riksdag fastigheterna utan åtskilnad ansetts lemna 4 procent i behållning och således fått betala 2 R:dr för 1,000 R:dr fastighetsvärde, då bevillningsprocenten var 5, och 1 R:dr, då den bibehållits i den nya förordningen, der bevillningsprocenten är fastställd till blott 1 procent, skulle för hvarje 1,000 R:dr af fastighetsvärdet betalas 40 öre, eller, som är det samma, 4 öre för hvarje 100.
Ålla från Konungen — «—■ *— för att blifva fällande, vara försedde med Konungens underskrift och contradgnation af vederbörande föredragande} sorn vare ansvarig inkomster bibehållen. Ålla ' föreskrifter och erinringar om verkställighet af fattade beslut md af Departements-Chef en omedelbarligen kunna till vederbörande expedieras, §j. 4*. sS. Morn, Uti alla de fall _ — skola Stats-Rådets samtlige Ledamöter >vara närvarande och rösta. §. 43. Constiiutions-Utskottels Memorial N:o 3,\. 3 i' 43. Går Konungen i fält, eller * förordne Han Justitioe Stafs« Ministern och tre andra <Ledamöter af Stats-Rddet, som ;der icke. ega föredragande befattning} alt lora — ' sorn 8 stadgar. §• 99° Rikets Ständers Justitise-Ombndsman Högste Domstolens Justitiae-Departements ExpeditionsHol-Rälternes, — . då lian det askar. i o6. Finner Utskottet — * att n”isron Stats-Rddets Ledamot, ellep någon för tillfället förordnad Föredragandeg eller den Embetsman —. lastställd varder. §• I07* Morn. i. Skulle Constitulions-Utskoltet eller att,någon Föredragande icke med .oväld » anmärkning blifvit gjord. Riksdag s-Ordningeni §• 29° ] 2 Morn. 2 och 3 punk terne. — *— Finner Utskottet af t någon Stats-Rddets Ledamot, eller någon för tillfället förordnad Föredragande, eller den Embetsman anmärkning bl ify i t gjord. 5. 4 K Stats-Rddets och Högsta Domstolens samtlige Ledamöter', af ■ till M* Si9 3 Sami g louie Haj tet l0 ConstilutionsVt skottets Memorial N: o 34- vemom Justiliae-Cancelleren och Justitieombudsmannen kunna ej säte och slämma • T ryckfrihets-Förordningen, §. 3. 4 Mora. ■ 4:o I grund af livad —-—.
Då man vill inrätta ett inländskt mynt, ej inlösbart med silfver, bredvid det solida som gäller så väl inom, som utom Sverige, samt tror sig kunna reglementera liqvidationsmedlet för olika slags skulder, har man misskänt grunden för det verkliga beståndet af ett fast myntvärde, hvilket stödjer sig helt enkelt deruppå, att myntet skall innehålla metallisk valuta till det värde och efter de myntbestämmelser, dess prägel visar, och alt för myntrepresentativ eller sedelfritt utbyte skall kunna ske, när sedelhafvare!) finner det för sig förmånligare att begagna silfver än sedlar eller tvertom; endast kursen kan, såsom en följd af den varumätande metallens mer eller mindre begärlighet verka skilnad uti det redbara myntvärdet. 14 Statsoch Banko-Utskottens Utlåtande, N:o 21. Nu ifrågavarande Riksgälds-kontorets sedlar kunna för ingen del, af anförda skäl, anses såsom mynt, eller gälla såsom mynt-representativer; de äro blott skuldförbindelser med god säkerhet, att bestämdt, sednast inom 23 år, men tillfälligtvis förr, liqvideras; de hafva i jemförelse med mynt den väsendtliga skillnad, att, på samma gång, som silfret stiger eller penningebrist inträffar, såsom följd af minskadt rörelsekapital, faller värdet af det så kallade inländska myntet, men dess sjunkande sker ej i samma mån, som det redbara myntet stiger, utan fastmera med en mångdubblad hastighet.
Denna lili Lag-Utskottet hänvisade motion har Utskottet i öfvervägande tagit, och då en större mognad i förståndet samt en mera samlad erfarenhet än i allmänhet någon, vare sig man eller qvinna, kan antagas ega vid i5 års ålder, synes böra utgöra ett vilkor för rättigheten att genom testamente förordna öfver sådan egendom, hvilken han eiler hon icke sjelf sig förvärfva!, samt Lagen i rc) Capit. 1 Ärfda-Balken ej tillåter mannen att, före uppnådd ålder af 21 Ar, råda öfver annan egendom, än den sålunda förvärfvade, och desto mindre må anses hafva medgifvit qvinnan en vidsträcktare testamentsfrihet, som 16 Cap. 2 samma Balk icke omtalar någon viss ålder, utan fordrar, att mö, för att kunna göra testamente, skall vara till godt och moget förstånd kommen, hvilket ej kan antagas inträffa tidigare för qvinnan än för mannen; får Utskottet, som anser ett serskildt förhållande inträda, då man eller qvinna före nämnde ålder ingår äktenskap, samt, i följd deraf, såsom husfader eller husmoder erhåller vidsträcktare både rättigheter och pligter, härmedelst, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad Lag-Comiteen, i <5 Cap. 8 Ärfda-Balken af förslag till allmän Civil-Lag, tillstyrkt, vördsamligen hemställa, att 2 $. i *6 Cap. Ärfda-Balken mätte erhålla följande förändrade lydelse'. __ „ Man eller qvinna, som ej fyllt 21 år, må ej göra testamente, der ej han eller hon är eller förut varit gift. Den, sorn fyllt i5 år, må dock genom testamente bortgifva sådan egendom, den flan eller hon genom eget arbete sig förvärfvat. Af ett sådant stadgande anser Utskottet uppenbart följa, att ensamt omyndigliets-tiUståndet, eller den omständigheten, att myndig person blifvit satt under förmyndarevård, icke hindrar honom eller henne att göra testamente. En Ledamots serskilda yttrande bifogas. Stockholm den 26 Augusti j834.
41 heten att underhålla eller, i händelse af behof, ombygga den nya bron samt underhålla vägen, hvilken skyldighet i sådant fall bör af häradsboerne, utan rättighet att uppbära bropenningar, fullgöras, än ock från åliggandet att för allmänt begagnande vidmagthålla den gamla bron vid Nyqvarn; och skall, i händelse häradsboerne icke härtill lemna samtycke, talan i laga ordning mot dem anhängiggöras för deras förpligtande ej mindre att deltaga i kostnaden för nu ifrågasatta brobyggnadsoch vägarbetets utförande, hvilket dock icke af en sådan rättegång må uppehållas, än ock att ansvara för framtida underhåll och nybyggnad. 8:0. Vid sistlidne riksdag beviljade Rikets Ständer, för utförande af en brobyggnad öfver Umeå eif invid staden Umeå, ett statsbidrag af 82,500 R:dr, hvaraf 55,000 R:dr såsom lån och 27,500 R:dr såsom anslag utan ålerbetalningssk yldighet. Med användande af dessa medel jemte ett af Umeå stad lemnadt bidrag af 3,000 R:dr, har arbetet, som, enligt uppgjordl kostnadsförslag, beräknats erfordra 86,000 R:dr, blifvit bedrifvet. Som likväl det visat sig att den beräknade kostnadssumman vore alltför låg, så att kostnaden för ifrågavarande arbete komme alt uppgå till 118,288 R:dr och således med 32,288 R:dr öfverstiga kostnadsförslaget, hafva uti särskilda inom Riks-stånden väckta framställningar blifvit föreslaget, att Rikets Ständer mätte bevilja eli rätilefri11 lån af 32,288 R:dr, att genom årlig afbetalning amorteras eller, i händelse ej bifall dertill kunde lemnäs, på de vilkor, som för anslag af dylik beskaffenhet kunde komma att i allmänhet bestämmas, på det att detta, så väl för orten, som lör det allmänna särdeles nyttiga företag ej, lill följd af bristande medel, må afstadna.
Bidrag kunna insändas dels till reä-.n af tidningen Idun, dels direkt till kassaförvaltaren i Svenska kvinnornas nationalförbund, frö- ken Hulda Lundin, Stockholm, Brunkebergstorg 2 (adress: Augusta Lundin). Vi begynna här nedan redovisningen för hittills influtna medel: Till redaktionen af Idun: Fröken Charlotta Lindström, Stockh., Kr. 5. — » C:s », postanvisning, Gremia. » 4. — Minnie Bergman, Stockholm » 5. — Tora Kjellberg, » » 5. — » B », » » 50. — Frida Dandernell, Köping) &gt; 5. — Stina Kodenstam, Hudiksvall, (jämte ett paket förbandsartiklar &amp; gammalt linne) » 5.25 S:m Kr. IDUN 1897 Till kvinnoförbundets kassaförvaltare: Fru E. Ankarsvärd » H. Palme Anna Lagerberg H. af Wetterstedt A. H - Fru A. Edström Augusta Lundin Hulda Lundin Öfverstinnan F. Ellen F Fru Varenius — » Signeul M. H Fru H:a A:n, Köping Ellen Lindahl, Arboga G. A - T. G - E. K. U Kr. 132.5 0 S:a s:arum: Kr. * KAMRATEN är den bästa garva till de unga. Prenumerera på närmaste postanstalt. Helt år 3 kr. " L o s s a d e bojor ". Några ord om ett praJctiseradt förslag. Af Martha E. jngefär vid denna tid i fjol voro i Iduns spalter synliga ett par uppsatser, i hvilka förordades återinförandet af den gamla goda, i vårt land inom s. k. bättre kretsar nästan utdöda seden, att under uppväxtåren låta barnen springa barfota. Undertecknad beslöt sig för att trots konvenans och andra motsträf viga makter på sina småttingar praktisera förslaget. Det är utgången häraf jag tillåter mig att för Iduns ärade läsarinnor här referera.
Ombudsmannens Embets-Berättelse j granskning deraf, m m. 79. K. Klander af räkning å borgade varor, angående årligt uppläsande af Förordningen derom, m. m. . 57. KrigsHof-Rätten, se BorgRätterne. Kronoutskylder af fastighet, om egarens befrielse från vidare ansvar, då han, till dessas godtgörande, fastigheten afstår 5o, 1^2. Kungörelser, örn ändring i sättet för deras publicerande 4t. Kämners-Rält, samt Lagmansoch Riddare-Sy ne-RuLt, om upphörande deraf 82, 117. Köp af fastighet, att det må vara beståndande, som först lagfares, 166. Köpeafhandlingar, diktade, om förekommande deraf .53, 142. L. Lagfart, om skyldighet att, när sådan sökes, förete gravationsbevis 43, 174. — om vissa föreskrifter rörande .121, 167, — se Köp. Lag-Comitéens förslag till allmän Civil-Lag, om granskning deraf 8r, 148. Lagmans-Rätt, om liden för dess sammanträden 83. se vidare Kämners-Rätt; samt Häradsoch Lag mans-Rtitt. Handl. N:r. Lagsladganden, som vid denna Riksdag beslutas, af sädan beskaffenhet, att de tillhöra Allmän Civiloch Criminal-Lag, om deras kungörande i en Författning . 80, g^. Lands-Fiscaler, att dem ej må tilldömas kostnadsersättning uti mål, deri de å tjenstens vägnar föra talan g. Lasteligt y ttrande om Konungen, Drottningen och Thronföljaren, ändring af 5 Cap. 1 §. Missgernings-Balken r65, 176. — att häktande på grund af angifvelse för sådant brott ej må ega rum förr, ån Konungen Sig yttrat om åtalets fullföljd 178, 184. 'Lotterisedlar, utländske, om förbud emot försäljning deraf . 156.
Dti LancoDtskottets till k. 8t:r afgifve Letänkancle ölto 48, angäenile grunclerne för Länkens Dänrörelse intill nästa Liksöag, är ifrägavaranrle lDemorial, 1 sammavbang meö flere unöer innevarauöe Liksöag väckta IVlotioner som ^rka ocb Åsyfta Letänkanöen, ^l:s 9, 10. ,45 Åsyfta Länefonöei nes öksnöe pä öet liela, af LancoIltskottet enskilöt upplaget ocb besvaraöt, samt mecl anleöning bäraf uti ecit burusom livarje verklig förökning af Länkens i permanent utläningsväg circuleran<le foncler, nöövänöigt skulle leila till rubbning i cle beräkningar som blifvit lag-le till grunö för 8tatsocb Lancolltskottens gemensamma Iltlätanöe angäenös N^ntocb Lenningeväsenöets reglering; bvaöan Lancolltskottels förslag i träga om bänrärelsens orönanöe till nästa Liksclag mäst insk-änka sig inom lie förut belinteliga fonöerne, ocb burn öesse mä kunna pä clet mest änclamälsenliga ocb gagneliga sätt löröelas ocb använöas. lVleö alseenöe ä bvacl säluncla anförclt blifvit ocb öä fran 8tstseller LtgtsVeiken nägra meilel, för utlåning, ej äro att begagna linna Utskotten sig icke kunna unöerstööja Dr Oripensteöts gjorcla framställning om bereclancle af länbiträclen ät banötbruket mecielst n^a oell pä liet bela tillökaile fonöer. Dvilket säsom 8var ä Lemissen Utskotten bä, igenom skolat bos L. 8t:r vörclsamt anmäla.
Deremot anser jag det af Hr Huss framställda förslag vara förtjent af bifall, då det enligt min tanke tillfredsställer den nuv:de tidens alla fordringar och på ett långt liberalare sätt löser denna fråga än Utsk:ts förslag. Då flera af de föregående talarne vid detta tillfälle smyokat sina föredrag med poetiska bilder och målningar, då sålunda å ena sidan framkallats minnet af en Jeane d’Arc och en Christina Gyllenstjerna, medan å andra sidan Messalinas och den sköna Helenas skuggor frammanats, må det äfven tillåtas mig att sluta dessa få ord med ett yttrande, som vår egen. störste skald lägger i en qvinnas mun, och denna dock »en sköldmö, skön som dagens stråle.» Hon säger så om sitt kön: »Men ack, natur, vi öfvervinna Ej dig; i hydda, som på thron, Som sömmerska, som amazon, Din qvinna blir ändå en qvinna; En ranka vissnad, om ej stödd, Ett väsen, hvartill hälften felas.» Frih. Hamilton, Hugo: Jag har begärt ordet, icke för att taga R. o. Ad:ns tålamod i anspråk genom en utveckling af mina tankar i detta ämne, helst jag icke skulle kunna framställa dem bättre eller sannare, än Hr Huss redan gjort, med hvilken jag i allo instämmer, utan för att, om möjligt, sammanjemka de olika meningarne, så att vi kunde komma till en nyttig och tjenlig konklusion på den långa debatten. Här har å en sida yrkats bifall till Utsk:ts förslag, å en annan återremiss af detsamma. Vid det förhållande att, såsom här i e. m. uppgifvits, två Stånd redan antagit förslaget, torde emellertid en återremiss ej tjena till något, ty det är en gammal och välgrundad praxis inom Utsk:t att ej ändra ett Betänk., som blifvit af tvänne
Full trygghet mot all rubbning af Lånerörelsen, och emot all sedelindragning och strypning. 3:o Ett aflägsnande, om icke fullt undanrödjande, af utländsk skuldsättning. 4:o Besparing af minst 4o»ooo R:dr årligen genom upphörandet af utgifningen af sedlar å smärre valeurer. Besparing af räntekostnader och utgifter a) för Utländska Creditiven. b) Inrikes lån till sedelstockens minskning. c) För silfverköp 4 5 sk. förlust på hvarje R:dr, enligt Utskot tets förslag. 5:o Enkelhet och lätthet att genast komma till ett beslut om Realisationens och utvexlingens verkställighet, hvartill blott en votering behöfves och sedan en skrifvelse lill Fullmäglige i båda Verken om utvexling och öfverflyttning. G: o Fördelen att hela den mindre rörelsen i Landet genast grundas på silfver, i följd af de smärre sedlarnes indragning. 7:0 Då det mål, hvartill man skall söka komma, är, att Stats-Banken slutligen skall utan skakning upphöra, så är denna plan ett väsendtligt steg till detta mål. För alt gifva denna nya plan mera åskådlighet får jag, med tillämpning af Motionairens allmänna ideer, till Riks-Ståndens pröfning framlägga förslag till följande stadganden: §. 1: Rikets Ständers Bank skall hädanefter fortsätta sin rörelse i egenskap af Vexel-j Depositock Sedel-Bank; och må således icke utgifva sedlar utan att motsvarande valuta i silfver derföre blifvit insatt. Rikets Ständers Fullmägtige före styrelsen deröfver. §. 2. Riksgälds-Contoret skall, med benämning af Rikets Ständers LåneContor, samt under Styrelse af Rikets Ständers Fullmäglige, öfvertaga och förvalta Bankens hittills varande Låneoch Creditrörelse. §.3. Fullmägtige i Rikets Ständers Låne-Contor skola å Rikets Ständers vägnar, till Banken utgifva Obligationer motsvarande fulla beloppet af de öfvertagne lånefordringarne. Desse Obligationer utställas på jemna tusendetal
Uti den Nådiga proposition, .sorn Kongl. Maj:t vid förra riksdagen till Rikets Ständer afgaf. föreslogs, för besparing af utgifter, endast ett kompanis uppsättande, hvilket af Riket) Ständer bifölls, hvarigenom med det redan förut uppsatta kompaniet nu finnas två kompanier af ifrågavarande trupper För att komplettera föreriämnda styrka, återstå således 4 kompanier. Jag tillstyrker i underdånighet, att ingeniör-trupperna nu måtte tillökas med ett 3:dje kompani, hvarigenom pontonier-bataljonen blefve fullständig, och att sedermera, så fort ske kan, sappörbataljonen må varda uppsatt. På det att hvardera bataljonen må få sin rätta benämning, hemställer jag i underdånighet, at deri nu under uppsättning varande bataljonen må benämnas Pontonier-balaljon, och anhåller jag att vid ordinarie statsregleringen få framlägga förslag till dess komplettering. 28 Bil. N:o 3 a. till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. Generalitetet och Generalstaben. General staben. I förslaget om Generalitetets organisation har meranämnda Komité ansett nuvarande militärdistrikt kunna till antalet förminskas samt blifva fyra i stället för fem, hvarigenom en Generalbefälhafvarebeställning skulle kunna indragas, men för öfrigt bibehållit Kavalleri-Inspektören, Generalfälttygmästaren och FortifikationsGeneralen, samt tillagt en Chef för Generalstaben, att på Generalitetets stat uppföras; och skulle, efter Komiténs förslag, Generalfälttygmästaren, såsom ensam Chef för artilleriet, öfver dess personal föra befälet med Chefs makt och myndighet. Helt och hållet instämmande i Komiténs åsigt om behofvet af personer, som särskildt vaka öfver ordning, disciplin och tjenstbarhet inom regementen och korpser uti de områden, der de på fredsfot äro iörlagde, kan jag icke tillstyrka förslaget derom att Generalbefälen skulle förändras från fem till fyra och distriktsindelningen derefter rättas.