Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
När större eller mindre reparationer, som P-) Riddarhuset och desi oyrräde oundgäugeligen tarftvas, stola förstagas, later vireckionen deröfwer af ivcdcrbörande Byggmästare och H.mdtwerkare nprälla behöriga kostnadsförslag, hwilka uti OireÄionena sammanträde föredragas och granstaS; och mäga stikå reparationer, eller hwad annan anstallt, som ädrager Laslan nägon utgift, ej bestl-kas, med mindre Fem Ledamöter arv närwarande, och derom öfwersns komma. Skutte särdeles betydeliga eller totala repara» tioner ä Riddarhuset besinnas nödiga, ma derom i Tidningarna kundgöras, och arbetet til den mindst» bjudande erbjudas. I öfrigt undwiker Oireökionen alla Lxtra utgifter, som icke til Riddarhusets nödtorft äro oumgängcliga; och i sädant afseende icke heller ingär r de kostnader, som wid allmänna fröjdebetygelscrS i hufwudstadcn firande och deltagande deruti, för Riddarhuset möjeligen kunna upkomma. Häldst detta Palats, enligt 2. §. af 1626 ars RiksdagSOrdning ar ansedt såsom et läocoos ^ublicpg, och pa sadan grund bör ifrän utgifter as denna egenskap undantagas. Z. 9. Da emellan Riksdagarna ledigheter klanv Ridderstapets och Ad.lns Fullmägtiga, antingen i Riksens Höglofliga Ständers Lanbom eller Riksgälds-Lontoir sig yppa, stola Riddarhus-Oireökeursrus wäija Ledamöter til dejsa lediga blisna rrun, 978 pä sätt Z. Uom. om wat til rsÄsuror föresöristver.
Ordning smannen. Bevar' oss , hvad han g rälar! Mitt h errskap! f ramf ör allt betrak ta blott en sak : Vårt rum ju invigdt är åt vi tterhet och smak, Der vid en vö rdad blick rideaun drags u pp och neder; Med en förädlingskraft, att verka goda seder. Och hvarfö r' sådant larm i trappor, sk rubb och skrank? Men ropa upp herr Björn! Björn . Ödmjukast, Mamsell Frank! Hon ef terfråg as här hon svarar ej , ty värr! Hon to rde komma strax De Broen. Läs Reglementet, Herre! Hon pliktar bara prompt 10 Björn. Gör inte er besvär! En annan röst. Ån Mamsell Holmberg då? hon inte hell er här! Ordning smannen. Hon pl är ej dröja ju st! De Broen. Godt! hon skall cassan rik ta! Björn. Ack, herre, lagom h et! De Broen. Hvad! skall, hon inte plikta? De Broen. (Begge på en gång.) Björn. Hon plikta skall vet ni! Det är det vi få si ! Jag är så god so m ni! Ordning smannen. God herrar, låt nu bli! Ty slika äfventyr visst inte älska vi! Nej denna gång en fri! Allt lägger ni er i . 11 Löf och Hjortsberg, ( på en gång). En sådan v år session k an Directionen klandra. Löf går ut förargad.) Ordning smannen, (vid proto cotteb, till de Broen). Ad protocollum tags det ena med det andra. Emellertid g e ljud! se'n j ag nu klubban sträckt, Så vill jag l ägga fram till granskning ett project, Till en repertoir för omtränt fjorton dar. Tre gånger s pelas skall i veckan. De Broen. Hvad beh agar? Hur' fan sk all det g å till? Hjortsberg. Åh! det g år g anska väl. De Broen. Ja, mellan Juhl och Påsk, det k an ha si na skäl. Ordning smannen. Kom, sätt sig, herr De B roen! ( sätter sig ). 12 Björn.
Annars ha ni då ingenting här att göra? » Talarinnan var i extas. Hennes kinder glödde, hennes ögon glänste, hennes gester blefvo allt ifrigare, hennes ord allt skarpare. 60 I DU N Det snedvridna samhället, kapitalisterna att man skulle välja en kommitté, som och öfverklassen fingo hugg på hugg, meskulle sätta upp prislistan. Namn föreslodan underklassens slafveri beskrefs i allt gos och antogos, och så fick man veta, att mörkare färger. H o n eggade, bad, besvor så snart prislistan vore uppgjord, skulle nytt sina åhörarinnor att vara modiga och stå möte utlysas. Och sedan upplöstes mötet på sitt eget bästa. Och när hon slutade och man bröt upp, somliga högt uttalande sitt föredrag, ljödo applåder och bravorop. sin belåtenhet med att det ändtligen blifAlla applåderade dock icke. Vid salens vit något gjordt, andra med trötta, likgilena långsida, där det var tämligen mörkt, j tiga miner, som om de icke hade stora förreste sig några af åhörarinnorna och sökte hoppningar om nyttan af mötet. bana sig väg mot utgången. ' En af dem, Jag dröjde kvar bland de sista för att en medelålders kvinna, grät, en ung flicka, se, om jag skulle kunna träffa på vår hjälpsom höll henne under armen, såg missnöjd hustrus dotter och få spraka litet med henne. och ledsen ut. Ett par andra följde tätt Jag såg henne också: arm i arm med en efter dessa två, men innan de hunnit dörannan flicka trängde hon sig, högljudt praren, hade sångkören åter kommit upp på tande, rakt förbi mig vid dörren. Jag minestraden och stämt upp » Jänta å j a ' ». des henne sedan förra året som en liten Då stannade den lilla gruppen, alldeles blyg varelse med stripigt, ovårdadt hår och bredvid mig. » Sången kan man väl höra, » urvuxen klädning. Nu såg hon helt själfmedveten ut, hade håret friseradt efter sista menade en, » den är väl ingenting ondt i! » » Usch, hade jag vetat att vi skulle få modet, flor, handskar och en hatt af röd höra sådant där socialistprat, hade jag inte sammet.
S. D. Föredrogs å nyo och bifölls StatsUtskottets Utlåtande, N:o, 217, öfver H err Zethvin Memorial, angående föreslaget) afskrifning af Bruksidkaren S. Owens skuld till MantifacturDiscont-Fonden, samt om ett ytterligare låneunderstöd för honom af allmänna medel å 50,000 Rdr Banco. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades en af Herr Cronius, i anledning af Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 316, gjord motion, angåen - * 8 Prot. Utdrag den i Sept. 182g. de Krutföräljningen i Riket och nödvändighet af undersökning otn kruttillverkningskostnaden i förhållande tili det pris, sorn vid försäljning af Krut eihliles; vid hvilken motion skulle åtfölja ett af Herr Sandblad, denna dag, i ämnet afgifvet yttrande. S. D. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 216, i anledning af verkställd granskning af redogörelsen öfver t vänne till America oell Medelhafvet företagne Krutförsäljning sExpeditioner, föredrogs å nyo och bifölls. S. JD. Efter a nyo skedd föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande, N;0 2r5, i anledning af verkställd granskning af räkenskaperne och förvaltningen utaf de till Allmänna GarnizonSSjukhusets i Stockholm underhåll anslagna medel, blef samma Utlåtande gilladt. S. D. Stats-Utskottets Utlåtande, N:oat4, i anledning af verkställd granskning utaf de till Allmänna Garnizons-Sjukhusbyggnaden anslagna medels förvaltning, blef, vid förnyad föredragning, bifallet. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets Utlåtande, N:o 211, i väckta frågor om anslag af medel fö uppbyggande, istårrdsättande och underhållande af åtskilliga 1 äns-Häkten, samt angående aflöningför Vaktbt fjelling dervid, blef samma Utlåtande bifallet S. D. Prat. TJtdrag den i Sept. 1829. 9 S. D.
Efter erhållen kännedom af de frågan rörande handlingar hafva Rikets Ständer tagit detta ärende i öfvervägande; och, enär Rikets Ständer vid den nådiga framställningen icke funnit annat alt erinra, än att viss tid bör bestämmas, inom hvilken ifrågavarande bolag skall vara bildadt och jernvägs-aniäggningen af detsamma påbörjad, hafva Rikets Ständer, under förutsättning att det af E. K. Majits Befallningshafvande i länet föreslagna och af Kammar-kollegium förordade vilkor angående fritt inrymmande i bruket af ifrågaställa jernbana för postföring, truppafsändning och annan allmän trafik, må vinna behörigt afseende vid nådig pröfning och fastställelse af den taxa, som lör trafiken å nämnde jernväg kan varda upprättad, bifallit den nådiga framställningen med det vilkor, att ifrågavarande bolag varder bildadt och jernvägs-aniäggningen af detsamma påbörjad innan 1861 års utgång. Hvilket Rikets Ständer skolat, till svar i ämnet, underdånigst anmäla; framhärdande Rikets Ständer etc. Slockholm den 30 Juni 1860. Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Uppläst och gud k lindt hos Ridd. och Adelil den so Juni 1860. Preste-Ståndet den 50 Borgare-Ståndet den 50 Bonde-Ståndet den 50 Ilikets Stcinclers underdåniga Skrifvelse, angående upphörande af den åtskilliga hemman och lägenheter åliggande arhetsskyldighet till Kungsgårdar och boställen. (Stats-Utskis Ull. N:o 118.) S. A. K. Hus Rikets nu församlade Ständer hafva framställningar blifvit gjorda, att all dagsverksskyldighet af kronooch skattehemman under kungsgårdar och mililie-boställen eller den s. k. hofveri-skyldigheten mätte a Iska (läs; och har i afseende härå förekommit, hurusom redan under den s. k. Frihetstiden, i anledning af allmogens ofta förnyade klagan och i sammanhang med frågan angående kungsgårdars utarrenderande vid 1748 års riksdag. Kongl.
Riksdagen måtte fortfara ytterligare en månad utöfver förrberörde tid, som går till ända den 4 instundande Februari, hvarom Expedilions-Utskottel skulle genom utdrag af protokollet underrättas. S. D. Föredrogs och remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition den 19 December 1856, angående användande af de å stats-anslaget för Båtsmanshålls-beklädnaden åren 1849—1851 uppkomna besparingar. S. D. Till Stats-Utskottet öfverlemnades ett af Herr Bodell denna dag ingifvet anförande, hvaruti han för närvarande återkallar motionen, N:o 182, angående statsbidrag till muddring al det så kallade Tjufholms-sundet i Norrbotten. 46g Brot.-Utdrag den 11 Januari 1857. S. D. Föredrogs Banko-Utskottets Memorial N:o 14, om utseende af Revisorer och Suppleanter för granskning af Diskont-verkens räkenskaper och förvaltning. Härvid förekommo: Irsta momentet, innefattande anmälan, att Banko-Utskottet granskat Bankodiskont-verkets i Stockholm förvaltning och räkenskaper för år 1856, Lades till handlingarne. 2:dra momentet, i fråga om grunder för val af Revisorer och Suppleanter för granskning af Banko-diskont-verkets förvaltning och räkenskaper för innevarande och följande år intill nästa Lagtima Riksdag. Uppdrag lemnades till Ståndets Sekreterare att förslag i detta afseende till Såndet afgifva; och 3:dje momentet, angående val af Revisorer och Suppleanter för granskning af Låne-kontorens räkenskaper och förvaltning för nästlidna och följande är intill nästa Riksdag. Dessa val utsattes att företagas den 21 uti innevarande månad. Frän Hedera. Bonde-Ståndet. S. 1). Efter af Talmannen gjord framställning, beslöt Ståndet underdånig skrifvelses aflåtande till Kongl. Maj:t med anhållan att
Dock kunna Berednings - Comimttäer, antingen de äro tillsatte för en Socken, eller ock, pä sätt här nedanföre i 6:le Mom. omsörmäles, för flere Socknar, i fall sa ästundas, bestä af ett mindre antal Leda, möter än Sju, men ibland hwilka, utom Pastor, vwillkorligen böra wara Twcnne besutne af Ridderstam och Adeln, eller Ofrälse Ständspersoner, samt Twenne Bönder. 5 Moni. Skulle uti en Socken icke finnas sä mänge besutne personer af Adelsmän, Ståndspersoner och Bönder, att Committeen mä kunna förses med Ledamöter af hwardera Classen, efter den här oswan utstakade proportion, sä mä det wara tillättt, att, i stället för de Ledamöter, som ffolat wäljaö utur en wiss Class, utse det behöflige antalet utur den Class pä hwilken tillgäng inom Socknen finnes. Socknen ware icke heller förment att, om den ästundar ett större antal Ledamöter än Fem, fylla antalet med besutne personer frän annan Socken, men hwilka vwillkorligen kallas af den Class, hwarpä tillgäng inom Socknen saknas. 6 Mom. Wilja flere Socknar inom ett större Pastorat, eller ock Twenne mindre Pastorat, sörena sig om En Berednings-Committee, waresädant tillätit; Dock mä en sädan Committee likwäl icke bestå af flere än Sju personer inalles. Den r8 Augusti» 276g» ? Mom. Skulle Församlingen icke kunna utan omröstning sörena sig om de Ledamöter, hwilka stola utses, anställes ordenlligr wal, dä en hwar af de narwarande algifwcr fin rost; Och beräknas röster, ne ester förmedlade Hemmantalet. Jordägare ware alltid sjelf röstägande, derest han icke.genom särskild öswerenskommelse denna rättighet kill Aboen upplåtit 8 Mom.
På sommaren användas naturligtvis mellandräkter af bomull. Klädningen består af kjol, försedd med en ficka i hvar sida, och blus. Fru Linder nämnde så några ord om foten och dess beklädnad Hon förordade långa, varma strumpor, helst olika formade för höger och vänster fot. Detta bör naturligtvis äfven kängorna vara; de moderna, öfverdrifvet höga kängskaften ha visat sig i flere afseenden skadliga och böra därför undvikas. Skodonen böra beställas och ej, som det heter, köpas färdiga. Fru L. afslutade föredraget med att uttala den förhoppningen, att allt flere skola inse plikten och fördelen af att ge sig själfva och sina barn en sund och ändamålsenlig beklädnad, och varnade mödrarna för att påtaga sig ansvaret att låta sina döttrar få samma dåliga vanor med afseende på klä- dedräkt, som de själfva vuxit upp uti. Hon hoppades vidare, att sporten och undervisningen i hälsovårdslära skola ge reformvännerna ett godt handtag, samt påpekade hur behofvet af en arbetsårakt för kvinnan gör sig allt mer gällande. * Konsten att låta fotografera sig tt fotograferandet är en konst, vet hvar o c h en, men att det äfven kan vara en konst att låta fotografera sig, därom öfvertygar du dig bäst g e n o m att ta första bästa fotografialbum i handen o c h bläddra igenom det. Att hvar och en på sitt porträtt vill se så hygglig ut s o m möjligt, är j u helt naturligt; skada blott att just denna önskan så ofta för till alldeles motsatt resultat! Denna din önskan får alltså inte understödjas blott af din fåfänga, den måste också underordna sig din eftertanke, hvari egentligen det karaktäristiska i ditt yttre ligger, och huru du kan bidraga att låta det m e d fördel k o m m a till uttryck. För att nu börja m e d dräkten, är det ingalunda nog, att denna i o c h för sig är vacker o c h smakfull, utan den måste vara bägge delarne just för din person. Om du alltså redan i det alldagliga lifvet endast bör bära, hvad s o m » klä- der » dig, d. v. s. framhäfver dina förtjänster ocli döljer dina brister, så gäller detta i än högre grad vid séancen hos fotografen.
Hvad beträffar hans säte i Högsta Domstolen, så, då vi här afhandlat frågan om Konungens sune Röster derstädes, och ansett såsom ett aF förnämsta skälet för Nationens önskan, att Konungen må bibehålla dem, att ingen koja må finnas, der icke gumman kan säga , att hon skall gå till Kungs för att klaga öfver en liden oförrätt; tror jag, att, då man vet , att Konungen icke deltager i dessa mål, så mycket som Allmänheten kanske förmodat , det är nödvändigt att åtminstone bibehålla apparancerne. Jag vågar icke vidare inlåta mig i rättsfrågor: Detta är endast sådane» saker, hvari man kan inse rätta förhållandet, utan någon synnerlig kännedom af Lagen, Jag skulle tro det ganska väl kunna Verkställas, att, när Konungen kan förändra hela sitt Stats-Råd efter behag , derifrån göra undantag med en enda gerson. Det är likväl en utväg till allägsnande af denna person vid hvarje Riksmöte. Det kan aldrig blifva farligt för Konunga-magten. Det kunde väl vara farligt, i fall det vore en sådan man , sorn hade Rikets Försvarskrafter att styra, men aldrig med den, som står i spetsen för Lagskipningen. Mot honom finnes ett gifvet correctiv , som hvarken lian eller nå - Den 1 December f. in. 83 gon annan af Högste Domstolens Ledamöter kan undgå. Herr von Hartmansdorff: Då Constitutions-Utskottet icke velat,'att Justitias Ministern skulle vara hvad han kallas , har det i stället föreslagit, att Justitiae-Cancelleren skulle få Ministerns rätta befattning. Hvad mig beträffar, så kan jag ej anse en sådan förändring vara lämplig. Jag har förut anmärkt, att då Riks-Drotz-Embetet var fullständigast, förenades derunder både åklagareoch föredragningsbefattningen. Nu deremot har ConstitutionsUtskottet föreslagit, att Justitiae-Cancelleren må blifva både högste åklagare och Föredragande i Justities-ärender , eller att man skulle få 2tne eller en så kallad och en verkelig Chef i spet. sen för denna Förvaltningsgren.
Orsaken till den af mig sökta förändring af öfverinseendet å Boställen, härrörer af den erfarenhet jag baft, att Boställen ofta lidit skada genom det, att en naturlig tidsutdrägt uppkommit genom correspondence med Collegium om saker, sorn genast tarfvade skyndsam åtgärd, och hvarigenom en småsak ofta kunnat genom dröjsmålet vara Bostället för framtiden till stort mehn. Synnerligast har detta inträffat med 3o års arrenden, der, genom denna lagliga långsamhet uti verkställandet af ensak, som fordrade skyndsamhet, Boställen till och med blifvit i ödesmål. Förhållandet har verkeligen så inträffat vid Kongl. Kronobergs Regemente, att genom det Cautionister ocd Arrendatorer blifvit urståndsätta att betala det ingångna Arrendet, och i Octo - Den 5 Januarii. 49 October, November eller December månader anmält till Landshöfding och Regementschef, att de önskade blifva fria från sina ingångna förbindelser, emedan de ej egde någon tillgång till arrendets betalande, har följden blifvit en ansökan hos Krigsoch KammarCollegierna om ny Auction. Detta med skyndsamhet af Collegierna expedieradt till Landshöfdingen, Auctionens utsättande af honom, och densammas förrättande, har dock så länge dragit på liden, att den, som speculerat på Boställets arrenderande, ej vågat bjuda derpå, emedan det varit så nära lill den 14 Mars, då han skulle mottaga detsamma. Stundom har kanske denna Auctionsdag blifvit utsatt i slutet af Mars; hvarigenom det blifvit en omöjlighet för någon Bonde att kunna vänta på denna Auction, som öfverskrida den tid, då, såväl enligt allmänna lagen som allmänna bruket, nya hemman mottagas. Ödesmål är då lotten för detta Boställe, och sedan det en gång haft det oblida ödet att ligga i ödesmål, har det fått ropet emot sig, så att sällan någon ordentlig brukare vill det emottaga, utan mindre ordentliga personer blifva de enda, som vid den derefter hållna Auction göra anbud. Följden blifver nya fallissementer; och flera repeterade sessioner medföra Boställets försämrande. 9 H. 4 Den 5 Januari i.
Bergman, sorn ansett att en större andel af fonden för utlåning och diskontering genom Handelsoch Närings-diskouterua borde tillkomma Lånekontoret i Götheborg. Vid 50:de punkten: Af hr friherre Stjernstedt, J. T.t “Då vid 1844 års riksdag man önskade framkalla en inhemsk vexelrörelse, och medelst premium från Banken sökte befordra dess uppkomst, infördes stadgandet i reglementets 212 §, som lemnar inhemska vexlar förmånen att derstädes kunna diskonteras mot en ränta, nedsatt till 4 procent. / Banko Utskottets Betänkande, iV.o 24. 63 I allmänhet egande föga förtroende för de så ofia misslvekode försöken med premier, och ogillande i synnerhet Bankens ytterligare experimenterande pä denna, redan förut nog mycket beträdda banan; var jag af skiljaktig mening med de», som af dåvarande Banko-utskott yttrades och som af Ständerna slutligen antogs. Under den lid, som sedermera förflutit, har jag icke haft skäl att ändra min åsigt ; något allmännare eller mer än förut utsträckt bruk af inrikes vexlar har mig veterligen ännu ieke uppkommit och torde ej heller genom bibehållandet af stadgandet i nyssnämnde § kunna hädanefter påräknas. Jag hade derföre önskat att Utskottet fästat nugot afseende på ett sådant lörhållande, samt på den framställning, som Direktionen öfver Låue-kontoret i Götheborg i ämnet gjort, då nämnde Direktion i sin afgifna berättelse föreslår räntans förhöjning till 5 procent. En förhöjning, den jag härmedelst till Ständernas bepröfvande anmäler.* Häruti har hr Bogeman, C. A., instämt. Herr prosten Ahnqvist har anmält, att han varit med permission frånvarande under större delen af den tid, som Utskottet behandlat ifrågavarande Betänkande, och derföre saknat tillfälle att göra sin i några punkter skiljaktiga mening gällande, samt vore i följd deraf nu förhindrad att anmäla reservation. STOCKHOLM, f. d. Schuline’» Boktryckeri, 1851. Ank. lill Exp.-Ulsk. d. 31 Mars 1851, kl. 1 e. m.
Då mullbärs-, rosenoch viol-sirop, enligt Ridderskapets och Adelns beslut, skulle åsältas 4 sk. införselstull, men de öfriga tre Stånden antagit denna lull till 3 sk., inbjuder Utskottet Ridderskapet och Adeln att, med frånträdande af sitt beslut, instämma i de öfriga Ståndens; och föreslår Utskottet för annat fall att omröstning må anställas öfver följande proposition: 253:o. Den, som bifaller Utskottets af tre Stånd godkända förslag, alt å mullbärsrosenoch viol-sirop nedsätta införselstullen till 3 sk. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, bibehålles nu gällande tullafgift, 4 sk. skålpundet. Skulle införselstullen å nyssnämnde slag sirop blifva fastställd till 4 sk., så följer ock deraf att samma slag sirop måste under serskild rubrik upptagas, men om åter tullen nedsättes till lika belopp 3 sk., som å capilairsirop är stadgad, Bevillnings-Ulskottels Memorial, N:o 25. 5 torde, jemlikt de liesta Ståndens beslut, capilair-, mullbärs-, rosenoch violsirop få under en rubrik sammanföras, på sätt ock Utskottets förslag innehåller. Slutligen och enär Presteoch Bonde-stånden bifallit, men Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet ogillat Utskottets förslag, att ändra stafningssätlet sirop till syrup, lärer gällande taxa derutinnan böra förblifva oförändrad. 1 afseende å skomakarearbeten hade Utskottet, med någon afvikelse från Kongl. Maj:ts förslag, tillstyrkt följande indelning och tullbestämmelser: af siden, 10 r:dr tullvärde och 2 r:dr 24 sk. införselstull. af annan väfnad, karduans-, färgade eller lackerade skinn, 5 r:dr 16 sk. värde och 1 r:dr 16 sk. införselstull; samt andra slag, 5 r:dr värde och 56 sk. införselstull, allt per skålpund.
Men det ar ett annat ställe hos Paulus, som uppenbarligen har för Hostrup mera vigt, och det ar också det, som man standigt åberopar i våra dagar för att motsatta sig qvinnans likstallighet med mannen inom äktenskapet. Det ar det bekanta styc1 man, alsken edra hustrun lika som Kristus ket ur efeserbrefvet: w älskade församlingen och utgaf sig för henne, samt: BI qvinnor, varen edra man underdåniga så som herren; lika som församlingen ar Kristus underdånig, så skola ock liustrurna vara sina män underdåniga i all ting,. Paulus kallar vid samma tillfälle denna liknelse mellan ett jordiskt äktenskap och v % herres och hans församlings inbördes förhållande en stor hemlighet. woch då », fortsätter Hostrup, rmå va1 vi ock hafva lof till att saga, att vi icke kunna förklara den. Men vi kunna nogsamt. inse, att en maka kan ej så helt se upp till eller böja sig så djupt för sin syndige make, .som vi kristna böja oss för vår herre, och, att om ifrågavarande ord ar uttryck för det ratta förhållandet inom aktenskapet, s; behöfva vi tanka oss församlingen helt annorlunda likastald med vår herre, an hon nu ar, tanka oss henne, som hon en gång skall varda, nar all hennes synd är utrotad och hon har lart älska herren, som han älskar henne. Ja, nar bruden en gång motsvarar brudgummen, då star konungasonens bröllop, såsom vår herre sjalf har sagt. Men ännu svafvar liknelsen om bruden högt öfver oss. Och man missbrukar den genom att draga den anda ned till våra närvarande förhållanden och ålägga en syndig inanniskas hustru den underdånighet inför sin man, som ännu höfves oss inför vår herre. * Hostrup, som också gerna ville tillegna sig detta ord, efter som det ar ett ord af Paulus, frågar nu sig sjalf, hvad det ar för slags underd5iiighet, som en friboren, högsiniiad man, som älskar sin hustru, kan satta varde på hos henne, och finner snart, att det ar icke e11 påbuden, tvungen lydnad, nej endast en frivillig hang~velse i kärlek.