Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 17 Maj f. m. 115 Föredrogs ånyo Allm. Besv:so. Ekon.Utsk:s d. 15 och 24 sisth April på bordet lagda Utlåt. N:o 79, i anledn. afåterremiss af Utsk:s Betänk. N:o 37, om utvidgande af de rättigheter, som äro Mosaiske trosbekännare i Sverige tillerkände; hvarjemte Hr Gr. o. Landtm, lät upläsa ett från Hederv. BondeSt. ankommet prot.-utdr. af d. 13 dennes, innehållande inbjudning till MedStånden, att förena sig i det af BondeSt. i detta ämne fattade beslut. Uplästes ett af Hr Liljenstolpe, Axel Fredr., inlemnadt sålydande anförande: Af tjenstegöromål nu, såsom ofta under innevande Biksdag, förhindrad att dagens plenum öfvervara, anhåller jag att, hvad angår Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s nu föredragna Utlåt. N:o 79, fä uti Prot. antecknadt, det jag högeligen protesterar emot Utsk:s behandlingssätt af förevar:de fråga ej mindre uti detta Utlåt., än lili dess förra, eller Utlåt. Jag klandrar dock Utsk:s förfarande mindre förut, då Utsk. egde rättighet att pröfva och afgöra frågan efter majoritetens inom Utsk. åsigter, än f. n., då Utsk. hade att rätta sig efter sina så att säga principalers, de 4 RiksSt:ns fattade beslut och tillkännagifna åsigter; samt dervid bordt inse, att, då Vällofl. BorgareSt. beslutit allmän bosättning; H. R. o. Ad. bosättning i rikets alla städer och hos Högvörd. PresteSt. den mening gjort sig gällande, att jn födde och naturaliserade Mosaiske trosbekännare skulle ega att, utan att behöfva begära K. M:s Nåd. tillstånd, få bosätta sig uti alla de 3 första klassernas Städer, ehuru Ståndet derom ej fattade något beslut, utan återremitterade Utsk:s förra Utlåt., (Hederv.
Olicjviderade Äldre Förskotter och Lån balancerade summor, får Afdelningen underdånigst upplysa, att Styrelsen af Strömrensnings-Ärendernes utredning, i skrifvelse till Afdelningen af den 27 sisth November, hufvudsakligen meddelat de underrättelser och handlingar, som härvid äro i fråga, hvarefter Afdelningen efter bilagornes complettering från de handlingar, som finnas i Afdelningens Archiv, den 16 i denna månad, öfverlemnat afskrifter af alltsammans till Eders Kongl. Maj:ts KammarRätt med tillkännagifvande om de åtgärder, som till frågornes slutliga utredning funnits af nöden och Afdelningen vidtagit. — 6 — I afseende på Revisorernes slutliga tillkännagifvande, att ibland Inventarierna vid Wäddö Canal befinnes ett större Mudderverk, hvilket för Canalen varit af väsendtlig nytta, att tills vidare behålla, har Afdelningen för sin del ej något att tillägga. Stockholm den 25 Januari i838. OSCAR. C af KLINT. M. F. Åberg. Stormägtigste, Allernådigste Konung! Jemte öfverlemnande af ett Transsumt utaf Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse, innefattande hvad samma berättelse innehåller angående granskningen af Convoy-Commissariatels räkenskaper för åren 1834 oc^ i835, har Eders Kongl. Maj:t, genom Nådig Remiss af den 23 sistlidne December, behagat deröfver infordra underdånigt utlåtande af Convoy-Commissariatet, som , till åtlydnad deraf, härmedelst får detsamma underdånigst afgifva i den ordning, som ämnena hos Revisorerne förekomma. Efter framställning af ziflerföi hållandet med Convoy-Commissariatets inkomster och utgifter under de ifrågavarande åren, samt med balancen af fordringar och behållningar till det följande, dervid intet är att erinra, hafva Revisorerne ansett sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på följande: ”1:0 Att General-Consuln i Algier, Hofmarskalken J.
Regerings-Formen, kunde eller finge bestämmas, b) att tullafgiften å Råg borde antagas lill 1 R:dr 3a sk. och å Korn till 1 R.dr 16 sk. tunnan, c) att den tull, som sättes å Spanmål, bör minst svara emot transport-kostnaden inom landet, och e) att det af Kongl. Maj:l föreslagna lägre alternativ borde antagas, med det tillägg, all de år, då Stockholms torgpris under hela loppet af Augusti månad uppgå till eller öfverstiga g R:dr B:co tunnan, hälften Råg och hälften Korn, skall tullen å dessa sädesslag för nästföljande 4 månader öfver hela Riket nedsättas till 24 sk. B:co tunnan; hos Preste-Ståndet'. att fix tull å Spanmål ej bör ega rum, emedan den inhemska producenten och spanmåls-löntagaren derigenom skulle komma att lida, samt att, om förslaget, angående fix lull, det oaktadt antoges, de belopp, Utskottet åsatt borde ökas med minst bo procent; i Rot •gare-Ståndet: a~) att Utskottet bordt antaga det af Kongl. Maj:t föreslagna lägre alternativ, b) att de af Utskottet antagna tullbelopp böra minskas med 12 sk. för Idåf ra, 16 sk. för Korn och Malt samt med 24 sk. för öfrige sädes-slag och alt utförsels-tull bör åsättas med 16 sk. per Lunna, nya rom Bevill ni ngs-V Iskol tets Utlåtande, N\o 30. 33 hvarom serskild motion jemväl blifvit af Herr Hammar väckt, deri såsom grund för en slik åtgärd åberopats det förhållande, att både jern-och skogselFecter äro med export-tull belagde; samt i Bonde-Ståndet', dels att spailin Al fritt må införas, dels att den införsels tu 11, Utskottet föreslagit, bör böjas, och dels att tullen å spaumål ej bör sättas bögre än i nu gällande Taxa linnes upptaget, enär införsel deraf endast i missväxtår kommer i fråga.
Rikets Ständer ansägo nemligen, att endast på sådant sätt skulle nöd ig enhet och konseqvens i Domkapitlets åtgärder med säkerhet kunna bibehalias. samt visshet vinnas, att den specialkännedom och erfarenhet, som ej kan undvaras i ett verk, hvilket har så olikartade åligganden som Domkapitlet, ej komma att saknas, hvar förutan samtlige ledamöters väljande ej skulle innebära tillförlitlig garanti derför, att i Domkapitlet bevarades det lärda element, som vore nödvändigt för den Domkapitlen åliggande examensskyldighet. Rikets Ständer heslöto nu för sin del en förlattning angående reorganisation af Domkapitlen, hvilken så tillvida hade en större omfattning än det förslag, som innehölls i Kongl. Propositionen den 22 April 1851 att dermed alsågs äfven Domkapitlen i universitetsstäderna, och hvarigenom bestämdes, alt bland de fem ledamöter, sorn jemte Biskopen skulle utgöra kapitlet, två skulle vara sjellskrifna på grund af innehafvande embete, nemligen Domprosten, der sådan funnes, samt theologie Lektorn vid läroverket i stiftsstaden, eller, om universitet der vore, äldste theologie Professorn; men de ledamöter, som derutöfver fordrades för fyllandet af det bestämda antalet, skulle utses genom val bland Kyrkoherdar i stiftet samt Rektor och Lektorer vid nämnda läroverk, i hvilka val Sammans. Statsoch Lag-JJtskottets Betänkande N:o 35. 5 alla ordinarie prester i stiftet samt lärare vid stiftets elementarläroverk skulle ega deltaga. Det af Rikets Ständer beslutade författningsförslaget öfverlemnades till Kongl. Maj:t genom underdånig skrifvelse den 25 Februari 1058. Vid jemförelse emellan delta förslag oell den Kongl. Propositionen vid 1851 års riksdag finnér man, alt Kongl. Majit och Rikets Ständer varit ense såväl om antalet af ledamöter i kapitlen, som ock derutinnan, alt Domprost, der sådan finnes, och theologie Lektorn vid läroverket i stiftsstaden böra vara sjelfskrifne ledamöter.
Härigenom anhåller jag att åter få motionera en al mig redan vid sednaste riksmöte väckt samt då, ej mindre af Hrr Banko-fullmägtige än ock af Kansli-afd:n inom BankoUtsk. gillad, ehuru sedermera, genom tillfälliga omständigheter, af pluraliteten inom Ulsk:s plenum underkänd fråga, ang:de förändring uti den tid Bankoreglem:t nu bestämmer för rättigheten hos Bankens embetsoch tjenstemän, att taga afsked med fulla lönen såsom pension. Jag har härvid hufvudsakligen endast alt uprepa hvad jag förra gången anförde, nemi. att motionen är framkallad, lika mycket af nödig omtanka för Bankens egen säkerhet, som af skyldig rättvisa emot embetsoch tjenslemännen derstädes; att för ett riktigt upfyllande af det ansvarsfulla kall, som tillhörer Bankens tjenstemän, serdeles i den högsta graden, hvilken man bör förutsätta en hvar hafva npnått, vid en framskriden ålder, erfordras oförminskade både kroppsoch själsförmögenheter, helst det minsta misstag eller försummelse härutinnan kan blifva af oberäkneliga följder både för kamrater och verket, då det, såsom här är fallet, kommer i fråga att ständigt handtera millioner i kontanter och redbarheter; att en hvar som har eller behagar taga kännedom om beskaffenheten af dessa göromål, hvartill hörer bland annat, täta besök under alla årets tider och ofta flera timmar efter hvarandra uti Bankens hvalf, hvilkas instängda fuktiga och osunda luft, ovilkorligen i längden menligt inverkar på hälsan, måste finna, det Bankens embetsoch tjenstemän, hvilka dessutom aldrig, i likhet med tjenslemännen i de fleste öfrige embetsverk, fä begagna några ferier, tidigare än andra få erfara årens inverkan på kroppsoch själsförmögenheterne; att följaktligen ingen efter upnådda 65 lefnads-år och 45 tjensteår, vidare kan upfylla sina embetsåligganden, såsom han önskade och borde; men att de som uphinna denna ålder, hvilket icke inträffar med många, nu Den 28 December, f. ni.
Datum ut supra. CARI. J. M. Björnstjerna, 16 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition J\s 12. Utdrag af protokollet öfver Landt för svars-Ärenden, kallet inför Hans Maj: t Konungen uti Stats-Heide t å Stockholms slolt den 21 Oktober 1859. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-ministern, friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Stats-ministern för Utrikes Ärendena, Friherre Manderström, Stats-råden: Wallensteen, Gripenstedt, Älmqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstrål e, Björnstjerna och Malmsten. Departements-chefen, Stats-rådet Björnstjerna uppläste till justering följande, på grund af förut fattade beslut, uppsatta förslag till Kongl. Maj:ts nådiga propositioner till Rikets Ständer, nemligen angående: 2:o ett pensionstillskott från Allmänna Indragnings-staten ät Majoren vid Göta Artilleri-regemente Johan Wilhelm Westerling, vid afskeds erhållande från innehafvande beställning på stat; Kongl. Maj:t täcktes, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, i nåder gilla ofvanberörda förslag, sådana de linnas detta Protokoll bilagda, samt förordna, att, i öfverensstämmelse dermed, nådiga propositioner skulle till Rikets Ständer aflätas. Ex Protokollo J A. Joedfén. Kongl, Maj:ts Nåd. Proposition NI 13. Auli. till Exp.-Utsk. ilen 7 Nov. 1.859, kl. 2 o. m. Mangi. Jfnjrts Nådiga Proposition lill Rikets Ständer, angående Löjtnanten vid Svea Ar tiller i-regemente Nils Roberl Themptanders uppförande till pension å Allmänna Indragnings-staten vid erhållande afsked; Gifven Stockholms Slott den 21 Oktober 1859.
Jag ärnade upptaga Herr Hjertås anmärkningar, men har nu ej annat att yttra, än att i de flesta delar instämma med de 2 sista Ledamöter, sorn talat. Då han ej kunnat framställa någon annan ny beskattning, än på salt och torr fisk, af hvilka den ena artikeln är beräknad till s6,ooo, och .den andra till 20,000 R:drs högre tull, hvilket gör 4 & 5 runstycken person på saltet, och 5å6 runstycken på fisken, tror jag ej, att denna pålaga är så oerhörd, att representanterne för den 17 Den r October. hafva någon förebråelse att uppbära af hemmavarande. Friherre Anckarsvärd: Det inträffar ej sällan, att man aflägsnar sig från hufvudfrågan, så att man ej vet, huru man skall fullfölja den. Det är under medvetande af, att min vilja nu är att följa samma stråt, som jag begär Ridderskapets och Adelns undseende. Jag kan ej neka Herr Rosenblad den tillfredsställelsen att äfven för hundradeförsta gången lemna bevisningen, att det ej är fråga om ökade anslag. Jag bar trott mig böra fästa uppmärksamheten å hvad Ordföranden i StatsUtskottet nyss tillkännagaf angående tillgångarne. Jag fruktar, att vi redan ifrån början vida öfverskridit det ringa öfverskott, som kunde finnas, och får dessutom fästa Herr Rosenblads samt Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, huruvida de tillgångar, hvilka man omtalar såsom disponible, ännu äro medgifne såsom sådane. Dessa tillgångars natur är af den betänkliga egenskap, att stor fråga är, om man kan låta dem såsom tillgångar vara tillgänglige. De bestå till största beloppet af Bankens fordringar bos StatsVerket, det är, af sådane medel, som blifvit uttagne ur Banken i Bancosedlar, och således, till följd af föregående Ständers beslut, bordt återgå till Banken. Skulle man nu besluta att Banken skall få igen sitt, så upphör den till - Den i October. iZ gång man beräknar, och Rikets Ständer måste antingen genom Bevillning, eller upptagande lån, fylla den brist, -sorn skall uppslå.
Direktionen upplyst, en i detta hänseende fördelaktig och lämplig lokal blifvit af Wisby borgerskap anskaffad, samt att, på sätt t. f'. Navigations-skole-inspektören anfört, genom tillämpandet 1'ör samtlige navigations-skolorne i riket af 1841 års reglemente fördelen af större likformighet inom dessa undervisningsverk skulle vinnas. Med afseende å dessa omständigheter och då de ordinarie lärarne i Wisby navigationsskola för närvarande tillagde löneinkomster icke kunde anses motsvara en nitisk och skicklig lärares möda och skäliga anspråk, samt vid sådant förhållande, och enär, derest Kongl. Maj:t behagade i nåder bifalla den gjorda framställningen om användande af de i skolan inflytande inskrifningspenningar samt lösen för afskrift af betyg till bildande af en premiekassa, anvisandet åt ordinarie läraren af ökadt löneanslag i allt fall vore med billighet öfverensstämmande, det belopp som i öfrigt skulle erfordras för skolans bringande till likhet med Calmar navigationsskola eller andra dermed jcmförliga så beskaffade undervisningsanstalter, icke syntes vara af den betydenhet att i detta hänseende betänklighet borde möta för vidtagandet af en sådan åtgärd, ansåge Kolleginm sig böra med understödjande af Direktionens för Wisby navigations-skola förevarande framställning, i underdånighet tillstyrka att Kongl. Maj:t täcktes till Rikets nästsammanträdande Ständer aflåta nådig proposition, att det för närvarande till nämnda skola anvisade anslag, 1,973 R:dr 75 öre, må förhöjas till 2,950 R:dr, eller enahanda belopp som för navigations-sltolan i Westervik beviljats, samt att Kongl. Maj:t, i händelse af det ökade anslagets beviljande, behagade förordna, att det för skolan den 9 Mars 1842 i nåder fastställda reglemente skulle upphöra att vara gällande och Kongl. Reglementet - Bil. N:o 4 till Kongl. May.ts Nåd. Prop. N:o 1, cm Statsverket 1859.
Hvarå, enligt Rikets Ständers tillika mcddeldte Förordnande, skall, såsom Ränta, årligen godtgöras Stats-Verket en Summa af 1340: 43 sk. 2 r.st. Cassans Behållning d. 3i Dec. 1821 bestod af: Ett intecknadt Eån-Capital . Rd. 2200. —• Ett dito dito , . 3ooo. Revisorers Berättelse. Transport 519,482:38.11 Länet till Staden Malmö: Vid 1812 Års Riksdag, bevilljades Staden ett Lån med 4 proCents årlig ränta, af högst 5o,ooo Rd. Banco, för att användas till uppbyggande af Cassern och Stall för de derstädes förlagde Esquadroner af ciå varande Mörnerska nu mera Cederströmska Kgl. Husar-Regementet, hvilket Lån skulle utgå af de till RiksgäldsContoiret från Kongl. Krigs-Collegium levererade Cassors Medel; och stadgades, i afseende på återbetalningen, att, under byggnadstiden , hvilken bestämdes lill högst fyra år, att räkna från den dag, då första Summan i afräkning lyftades, skulle endast betalas ränta, men efter dessa fyra årens förlopp, skulle, jemte 4 proCents ränta, årligen afbetalas på Capitalet T vå procent beräknade på hela LånSumman. Med anledning af derom gjord Motion, vid 1817 och 1S18 årens Riksdag, af Riksdags-Fullmägtigen lör Malmö Stad, blef nyssnämnde Termin, då första afTransport 5i9»48:::38.i 1 4r? 4 Riksens Ständers Transport 5ic>,482:38.11, betalningen på Capitalet skulle erläggas, förlängd på 3:ne års tid eller ifrån den 3 Dec. 1818 till samma dag år 1821. Hela Lån-Summan af 5o,oooRd. är lyftad, och utbalanceras till år 1822, Capital . 5o,ooo.' •
Men denna tro är dock ej så blind, att den ej låter mig se de många och stora faror, som så småningom hotande hopat sig tillsammans att kanske snart nog utbrista öfver våra bufvuden. Men jag förlitar mig på, att när stormen en gång bryter lös, Svenska folket då med använd, samfäld, ordnad, concentrerad kraft skall vara starkt nog alt i densamma stå fast och upprätt, stolt och oböjligt; aldrig blifva tvunget att såsom slaf böja knä för främmande herrskare. Ja, må det blott rätt vilja, ovillkorligen skall det då kunna försvara sig. Men denna vilja, den får ej komma först i nödens sena stund; ty linnes den cj förr, så kan den ej i tid bereda den redan fullfärdiga förmåga, som oundvikligen erfordras för att med segrars och framgångars ärofulla lön kunna utgå ur den skarpa farliga strid , sorn en dag förr eller sednare oss skall tillföras från andra sidan hafvet. Icke heller får det vara denna slappa vilja, som under trög försoffning nöjer sig med alt blott önska; det måste vara denna starka vilja, som oemotståndligen drifver fram att verksamt handla; men linnes I 4ao Dan g Maj f. ra. denna sednare , då skall ock hela nationen och hvarje individ derinom ej sky någon möda, men vara färdig till hvarje uppoffring, som kan leda till vinnandet af' det framför allt annat önskvärda målet. Finnes nu inom Svenska folket denna fasta, ihärdiga lefvande vilja? Så har jag ofta frågat mig. Svaren hafva ej blifvit fullt tillfredsställande; jag nödgas erkänna det, så mycket jag än värderar och högaktar detta ädla och tappra, i botten så högsinnade folk; ej alltid har jag funnit det så känsligt för fosterlandets ära och sjelfständighet, som jag skulle önskat det; ty jag har ofta sett småaktiga beräkningar, der jag hade väntat mig ädelmodiga, ålit förgätande ansträngningar.
Byggnads skylldigheten char blifwit föreslagen till nägot wisst för hwari Arrende, är med rättighet för Arrendatorn att wid Arrendets flut njuta den ersättning för öfwerbyggnad, han wid afträdes-syn kan pröfwas böra srhälla. In - i6o Den iz October. Innan Stats. Utstottet gär att yttra sig öfwer desin anmärkningar serffillt, stanék Stais. Utskottet nödigt att göra de Respective RiksSkänden underrättade om den Synpunct hwarifrän Stats. Utstottet trott detta ärende böra betraktas. Det tillhör en klok Riksbushällning, att icke endast se pä det närwarande bästa, utan lika mycket, och wid sina tillfällen, mera, pä det tillkommande. Sädant anser Stats-Utstot. tet Riksens Ständers ögonmärke böra blifwa, dä tjenligaste sättet tili Kungsgärdarnes förwaltning tages under pröfning. Eburu Kongl. Mast ansedt tiden icke nu wara inne att genom försäljning dem Abalienera, kan dock ben tid komma dä förändrade omständigheter göra det oundgängeligt att äga tillgäng till denna nödhjelp. Det bör säledes ligga Riksens Ständer ömt om hjertat att bewara desie Skatter i det stick, att Konung och Riksens Ständer icke för framtiden betages den rättighet de äga, att go. ra det bruk af dem, som dä kan finnas nyttigare än som nu wisar sig. Om Riksens Höglöst. Ständer äro ense med Stats-Utskottet i detta sätt att se ämnet, förmodar Stats Utskottet att desi Betänkande om Kungsgärdariics förwaltning stall winna ett mera odeladt bifall än som hittills synes hafwa mött dtt samma. Hwad Arrende, tiden angär, sä hemställer Stats Utstottet till de Respective Riks Standen, om det nägonsin kan förenas med werkelige kloke Statshushällnings. grunder att utsträcka den till 100 är.
Till följd häraf och då ett lagbud af ifrågavarande innehåll icke behöfver verka någon rubbning, vare sig i skyldemärmens arfsrätt, sådan densamma bestämmes i 1, 2 och 3 Kap. Ärfda-Balken, eller i stadgandet om Kronans rätt till danaarf, sådan densamma finnes beskrifven i 15 Kap. 1 § samma Balk, får Utskottet vördsamt hemställa, det Bihets Ständer måtte för sin del besluta en författning, hvarigenom såsom tillägg till 1, 2 och 3 Kapitlen Arfda-Balken förordnas som följer: Finnes ej någon, som rätt till arf eger, efter hvad i 1, 2 och 3 Kapitlen Arfda-Balken sagdt är, och var den döde vid dödsfallet gift; då falle gvarlåtenskapen efterlefvande make till, der ej makarne vid dödsfallet skilde voro till säng och säte, eller endera sökt skilnad i äktenskapet och rättegång derom vid dödsfallet oafgjord var. Stockholm den 15 December 1865.
Men så vida denna förklaring vore tillförlitlig och enligt lagstiftningsgrund nödvändig; förmodade jag också intet tvifvel äga rum, att ju äfven utgifvaren af en på uppsägning ställd löpande förskrifning är fri från omedelbar bysättning, derest icke uppsägningen sker så tidigt, att betalningstiden inträffar inom tolf månader efter förskrifningens utgilvande. Under den 15 sisth Februari har den Kongl. Interimsregeringen beslutat öfver' min i; sista berättelsen omförmälta underdåniga hemställan angående rätta förståndet af en år 1834 beviljad förhöjning i lösen för visering af resandes pass hos Svenska och Norrska Generalkonsuln i Finland; och innehåller detta nådiga beslut, att alldenstund nu varande Generalkonsuln G. af Forselles behörigen blifvit bemyndigad att uppbära den i fråga varande högre lösen för passvisering af två R:dr svenskt banko och, i den händelse densamma nu skulle undergå någon nedsättning, borde berättigas till ersättning för den derigenom under hans återstående tjenstetid uppkommande minskning i inkomster, men något högre belopp än det, jemlikt Kongl. Maj:ts nådiga Beslut af den 10 Juli 1850, från Ffandelsoch Sjöfartsfonden till Generalkonsuln utgående anslag af 500 R;dr Hamb. banko årligen, icke kunde för närvarande honom varda tiildeladt, Kongl. Majit funnit för godt i Nåder besluta, att någon förändring uti den för Generalkonsulatet i Finland beviljade särskilda förhöjning uti passviseringslösen icke må under Generalkonsul af Forselles’ tjenstetid äga rum, men att efter hans afgång den i fråga varande förhöjning skall upphöra, samt den i expeditionstaxan till Kongl. Majits nådiga Konsulsstadga bestämda lösen i stället inträda.
Kungörelse att den, under Kongl Maj: ts frånvaro, i Nåder tillförordnade Regering kommer att upphöra. Stockholm den 12 augusti 1824. Sedan vi nu lyckligen anlänt till huvudstaden, så kommer den tillförordnade Regeringen att upphöra. Stockholm den 12 augusti 1824 CARL JOHAN Wid hwarje Riksdag skola Riksens Ständer wälja Tolf Ledamöter af hwartdera Ståndet till en Nämnd, som ege att döma, huruwida Högsta Domstolens samtelige Ledamöter gjort sig förtjente att i deras wigtiga kall bibehållas, eller om wisse af dem, utan bewisligen begångna fel och brott, hwarom föregående §. handlar, likwäl kunde anses böra ifrån utöfningen af Konungens Domsrätt skiljas. Denna Nämnd träde, samma dag, den blifwit wald, tillsammans. I den ordning 69. och 97. föreskrifwa, röste samtlige Ledamöterne, man för man, med slutna sedlar, öfwer den frågan: skall omröstning anställas till uteslutande af någon bland Högsta Domstolens Ledamöter? Beswaras derefter denna frågan enhälligt eller af de flesta rösterna med Nej, blifwe då Högsta Domstolens samtlige Ledamöter bibehållne. Beswaras den åter med Ja, så uppgöre hwar och en af Nämnden en sluten Lista på dem af Högsta Domstolens Ledamöter, flere eller färre, som han anser böra endtledigas. De trenne ibland desse, som då fått det största antal af röster emot sig, ställes hwar efter annan under en ny omröstning, hwarwid twå tredjedelar af rösterna fordras, emot den eller dem, som skola anses wara ifrån Riksens Ständers förtroende uteslutna. 1809: Til desse sednare räknas Sjö- och Landt-Tullssamt Accis-afgifterne, Postmedlen, Chartä Sigillatä afgiften, Husbehofs-Bränneri-medlen samt hwad Riksens Ständer desutom serskildt hwarje Riksdag såsom Bewillning sig åtaga.