Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksgälds-kontoret skulle ega utgifva obligationer å 100, 200, 500 och 1,000 R:dr Reinf, löpande med 5 procents årlig ränta; dessa obligationer, hvilka kunde dateras den 2 Januari, skulle tillhandahållas allmänheten dels genom Riksgälds-kontoret och dels genom samtliga Landl-ränterierna under vissa tider af året, l. ex. under Januari, April, Juli och Oktober månader, då obligationernas köpare borde erlägga icke allenast deras nominella belopp ulan äfven (leii upplupna räntan; innehafvare af dylika obligationer skulle ega alt den 2 Januari hvarje är, såväl uti Riksgälds-kontoret sorn i Lands-kontoren, lyfta den för föregående året upplupna räntan; för fa Ina ränle-kuponer borde få etnollagas vid liqvider af krono-utskylderna och i sammanhang med den öfriga krono-uppbörden levereras samt i vanlig ordning redovisas; eller förloppet af 10 år borde utlotlning för obligationernas inlösning verkställas till belopp af minst en procent och derutöfver i den män Statens tillgångar sådant medgåfve. Bland de, under innevarande Riksdag, inom Riks-slånden afgifna och till StatsUtskollels behandling hänvisade motioner angående jernvågs-anläggningar och dertill erforderliga slals-bidrag, anser sig Utskottet också böra i detta utlåtande intaga en hos Borgare-ståndet af Herr J. Hodell väckt motion, ehuru densamma eger en syftning motsatt alla öfriga, med hänsigt till ifrågavarande allmänt efterlängtade kommunikationsmedel, nu gjorda yrkanden. Herr Bodell har nemligen i sin motion hemställt, ej alle - Stafs-U/skottets Utlåtande, N:o 62.
Domsrätt skall uppdragas Tolf af Honom utnämnde Lagkunnige Män, och a3 §. förmår, alt alla Högsta Domstolens Beslut skola i Konungens namn utgå, antydas härigenom ofelbart, att Konungen är Högste Domare och att Domsrätten öfver Medborgares lif, ära och gods borde, efter detta grundbegrepp, utöfvas af Konungen sjelf, såsom Den öfver alla upphöjde, hos hvilken högsta rättvisa och största 176 Exp. Vtsk. Förslag till und. Skrifv. N:o 73* oväld förutsättas. Men då, under samhällets fort* skridande utbildning, Konungen ej var i tillfälle att Sitt Domarekall personligen förvalta, utan nödgades anförtro detsamma åt uildersåter, kunde Lagstiftningen icke godkänna en sådan Öfverlåtelse af Konungens Domsrätt på enskilde med annat vilkor, än att desse, 1 sin ordning, skulle underkastas Nationens offentliga pröfning och omdöme, huruvida de uppfyllt hennes fordringar af Den, de föreställa och dymedelst förtjent att vidare föreställa Honom. Om nu denna i Folkets Omhuds bekräftande eller uteslutande ratt förvarade garanti bortrycktes, komme otvifvelaktigt Hogsta Domstolen, hvars Ledamöter innehafva verkliga förtroende-sysslor, de vigtigaste törhända bland alia, att fÖrbytas lill en permanent isolerad autoritet, utan beröring med Lagstiftande Magien och i full oafhängighet af dess bägge integrerande delar. Ifrågavarande io3§:s skenbara oförenlighet med 16 och 36 §§. Regeringsformen försvinner snart, då i betraktande tages, att ett af Constitutionen sanctioneradt, i henne införlifvadt undantag från allmänna principen just derigenom blifvit upphÖjdt till princip; att denna undantagsrätt lemnäs åt Konungen i 35 §., sorn derföre visserligen icke står i strid med de nyssnämnde 2:ne §§.; att undantaget, i afseende å Högsta Domstolens Ledamöter, icke lämpligen bordt införas i 36 §., hvilken blott handlar om sådane Embetsoch Tjenstemän, dem Konungen ej eger att afsätta, utan tavfvat ett serskildt — ; V Mxp. Utsh.
Herr von Hauswolff, Carl Gustaf.- Jag bade väl ämnat vara vidlyftigare vid besvarandet af den fråga, hvilken Hogloflige Lag-Utskottet genom dess nyligen uppläste Betänkande till Riksens Ständers pröfning öfverlemna; men jag har blifvit förekommen af den värde Talaren Herr Grefve Hamilton, som på ett så grundeligt och omständeligt sätt vtderlagt de af LagUtskottet förebragte skäl till den föreslagne Lagförändringen, och detailUradt olämpeligheten att åter införa det för flera år sedan mildt och visligt afskaffade dödsstraff för vanartade personer, hvilka fjerde resan tjufnads-brott föröfva, att det fullkomligt öfverensstämmer med mitt begrepp och min af erfarenheten under mångårig handläggning vid Lagskipningen samlade öfvertygelse. — Hvarföre jag instämmer uti enahanda tillstyrkande med föibe. malte värde Ledamot, att Utskottets hemställan, om återupphfv#nde af det dödsstraff för tjufvar, som före 1799 varit gällande och uti 40 Cap. 3 §. Missgärnings-Balken stadgades, måtte ogillas. Det kan visserligen icke motsägas, att åtminstone den Tjuf, som varder hängd, urståndsättes att sjelf uri sin ådagalagde vanart fortfara; men att Tjufnads-brott genom detta rysliga straff skola förminskas, varder en gissning utan säker grund; emedan det snarare är att förmoda det Tjufven föredrager döden 4° Den i April. Den ! April. 4» framför ett plngsimt lif, utan hopp om Frihetens a ervinnande, så vida den förvända LagSkiprung agde rum, att åt Förbrytare lemna val t af besrr.iffmngs-satt. 1 alla fall 2nsgr jag dödsstraff för så beskaffade förbrytare lika olämprbgt, sorn, att tillära Lfkaren , att vid inträffande smittsam sjukdom gifva Patienten död 5. gry c ken, pä det denne icke mä få recidiv, e:Ir tillfälle att andra besmitta.
Emellertid aftogo Märthas besök, och hennes mans tilltogo. Magnus såg stundom ovänlig ut, och farbrodern smittades deraf, blef orolig, men visste ej rätt hvarför, ty Fredrik hade äfven fordom varit hvardagsgäst i huset. Lina, som förut endast haft sin lilla glädje för sig, blef småningom uppmärksam på allt detta och lemnade nu ofta rummet, kort efter det Fredrik kommit, eller sökte redan på förhand skydd vid spelbordet, för att genast vid hans ankomst kunna fästa honom dervid, genom att öfverlemna honom sina kort. Och dock fruktade hon att genom en alltför orolig försigtighet möjligen låta Fredrik ana något af hvad som föregick i hennes inre. Så jagades den arma flickan af en ständig oro, fruktande att å ena eller andra sidan, genom ett förmycket eller för-litet, förråda sitt hjertas hemlighet, hvilken det ända hittills lyckats henne att dölja för hvarje öga – så trodde hon åtminstone. Ofta önskade hon, att Fredriks besök måtte helt och hållet upphöra – men till denna önskan tvang hon sig motvilligt. Hvem är mäktig att styra en lättrörd fantasis drömmar, och hvem kan förtänka henne, att hon mången gång tillät den leka med föreställningar, huru allt «kunnat» vara annorlunda? Och åter förebrådde hon sig dessa drömmar, anklagade sig sjelf och slöt med att återkomma till dem. Följden af allt detta var, att hennes sinne småningom uppdrefs till den högsta retlighet. Minsta anledning var tillräcklig att röja den i de fint purprade kindernas flämtande brand, och då hon sjelf var medvetande af denna förrädiska signaleld, skyndade hon vanligen att dölja den i ensamheten, der dock hennes upprörda själ icke fann ro, förrän den kämpat ut sina krafter och mattheten medförde en tvungen hvila. Hennes tillstånd var ett barns, som plågas af spökrädsla, som med ljuset i handen står midt på golfvet och af den första blicken bakom sig tvingas att åter fruktande blicka åt motsatt håll samt alltmera förfärad fortfar med denna vexlande undersökning, utan att våga ett steg hvarken fram eller tillbaka, tills ångestsvetten frambryter, den darrande handen fäller ljuset, och endast den yttersta ansträngning förmår framkalla det räddande nödropet.
M:t ytterligare bekräftades, Sökandens fader i lifstiden skall, i förhoppningen af en sådan oqvald besittnings nedlaggt de af Sökanden uppgifne betydliga kostnader för Fabrikens underhållande och bedrifvande. V y6 Siats-Utskottets Genom det med K. M:t och Kronan sedermera år 1801 ingångne nya ArrendeContract om Kungsgårdens innehafvande, i hvars i5:de Punct skyldigheten att underhålla Fabriken jemväl är vorden Arrendatorn föreskrifven , har väl någon ersättning derföre och för de kostnader sora på Kungsgården kunde nedläggas icke annorlunda blifvit Arrendatorn medgifven, 5n i det fall, att han skulle, i följd af Högstsalig Hennes Maj:t Drottning Hedvig Elisabeth Charlottas GiftermålsContract, komma att frånträda ArrendeContractet inom Arrendetidens slut. Men som, det oaktadt, sedan förmonen af Kungsgårdens innehafvande emot det primitiva Arrendet genom samma Contract gått för ägaren af Fabriken förlorad , han, efter hvad utredt blifvit, vidtagit, i afseende på Kungsgårdens skötsel, sådane åtgärder, att den, såsom anfördt är, Iemnar för fiamtiden mångdubblad afkomst, emot förut, och, ehu: under arren detiden betydlig nytta kommit Arrendatorn till godo af de verkställda odlingarne, det ändock synes ovisst, om de på Egendomen nedlagda mödor och kostnader genom den ökade afkastningen under nu varande arrendetiden fullt ersättas, hvaremot det är ostridigt, att Statens Egendom vid samma tids slut återlemnas i ett vida bättre skick än den af Sökanden emottogs; altså, och då dessutom, efter hvad handlingarne vitsordat, Fabriken blifvit väl underhållen, så att de senare åren värdet af tillverkningarne jemväl uppgått till högre beiopp än tillförene, har Utskottet, lika med hvad K. M:ts Bef:h:de och K.
Nej, komma följande föreskrifter att intagas uti blifvande BancoReglemente: aj '^Bankens fond för utlåning genom Banco-Disconlen i Slockholm samt Låne-Contoren i Götheborg och Malmö bibehålies vid dess närvarande belopp, nemligen 5,85o,ooo R:dr för Banco-Disconlen, 2,100,000 R:dr för Låne-Contoret i Götheborg och 1,100,000 R;dr för Låne-Conloret i Malmö. bj Dessutom ega dessa Discont-verk att i låneväg begagna egande reserv-fonder, innehållna räntemedel och af Spar-Banker insatte summor, på sätt, enligt nu gällande Banco-Reglemente, medgifvet är”.
Svenska barn förstå t. ex. alls icke livad som nienas nied wTimothys okunnighet i de trettionio artiklarna fastan han erhallit kunskap i religions. En not hade kunnat aflijälpa detta. Man påträffar afven sådana uttryck som: 8 Mdnniskoktirlekens mjölk mycket val kunde ha tjockare gradde i X,. » Men hvar i alla arfslagars namn har detta barnet fått sin solskensnatur ifrån? » w Gay bjöd henne en af siila sva~zdz~~zsIr~1~ssar: ~. %Men iiär hon en Iialftimiiie senare kom in. friiii köket Ilade, iiiida till sj alfva tadrötternu af lieniies beslutsainliet blif vit utdragna)). Heinincts iingel. Bearbetning efter engelskan. Pris 70 öre. Den tolfåriga Lilly vakar öfver sin sjuka mor, tar Iiand om sina syskon och ställer till rätta dem emellan, nar de sina striderna, så vanliga bland barn, hota att störa friden i lieminet. Hon är i allt hemmets goda iingel, och man skulle önska, att lasningen af denna berättelse kunde väcka liist Iios liten jainnårig till Lilly att söka likna henne. Boken kan läsas ined nytta och nöje af flickor frhi iingef8r 10 år. Onkel Adains Liiiiiea Anyo utgifven i urval. Fjerde boken. Med 52 tebkningar. Pris i,n. Linnea bjuder i år pk sin fjerde argång 0$1i denna ar i allt väsentligt lik sina föreghngare. Den ar till sitt inneliåll rik och. oinvaxlande. Så berattar Onkel Adaln för oss o111 sina ininneii fråii de flydda ungdomsiren, såsom då han i Lund första gången såg Tegnér; ' en annan gHng gifver lian oss bilder från korallöarna i Stilla Iiafvet acli till ombyte bjuder han oss på eb vacker saga, t. ex. den oin sEu frysande angel,. Alla, bidrag äro icke af Onkel Adam själf, äfven Lea, - ster, Eva m. fl. ha l a m a t bidrag.
Jo elen eller de inom KammarRätten, som anmärkningen utfärdat, får intet straff, pliktar intet för det att, genom en olaglig anmärkning, seqvester under en mängd år varit lagd på medborgares egendom; och dessa medborgare erhålla ingen ersättning. Reservationskrafven äro således ej af så förträfflig egenskap, som det först vill synas, och vådan af att inskränka KammarRätlens verkningskrets är ej heller äfven i detta afseende så utomordentligt stor, som Talaren tyckes vilja bevisa. — Jag har ej yrkat, alt Kronan skall hafva sämre rätt öf9 H. 7 98 Den 5 J a n u a r i i. ver Uppbördsman, än hittills. Jag vet, att det finnes en Författning om Uppbördsmäns ansvarighet i 10 år, och jag har ej rört vid denna Författning. Jag har inskränkt mig till BevillningsFörordningen, och trott, alt om den uppgöres och tillämpas rigtigt, skulle man kunna få en bestämd tid, efter hvilken man vore fri från ytterligare kraf. Hvad önskas mera, säger Talaren. Jo, hvad jag sagt i min Motion; jag önskar bestämdare gränsor, bestämd tid, efter hvilken kraf ej få göras. Om. den sättes till 12 år, är bättre, än att den. blir obestämd; ja, om den ock skulle stadgas till 23 år, är bättre; annars kunde den möjligen någon gång blifva 53 år och derutöfver. Jag har sagt, att BevillningsFörordningen ej kan uppgöras så, att ej en mängd af brister deruti insmyga sig. Ledamöterne i BevillningsUtskottet kunna ej känna alla möjliga omständigheter, som vid tillämpningen uppstå. Derföre har jag trott det vara Riksdagsmannens skyldighet, att gifva tillkänna de anmärkningar, som han kunnat göra mot en sådan Författning. Jag har trott en sådan Författning god i samma mån, som man noggrant, uppmärksamt vid tillämpningen anmärkte, och vid en blifvande Riksdag anmälde hvad som behöfde rättas, och derigenom på erfarenhetsgrunder förbättrade Förordningen.
Hwen, lindring i dagverks-skyldigheten för hemmansegare derstädes . 198, 296. Hvitfeldtska Stipendii-inrättningens hemman, angående 224. Häradsskrijvarén i Calix fögderi, lön-anslag för : 121. Hustafvelns förbättrande, anslagets ökande afstyrkes 39. Höganäs, lån för beredandet af en Nöd och Frihamn derstädes 214. Högste Domstolen, löneförbättring för Ledamöterne 35. I. Indelningar, bohusläns Regementes, angående Indelta Räntors indragning till Stats-Verket 287, 324. Indragnings-Staten, Allmänna, dess reglering 42, 76. Infanteri-gevär, nva, anslag derför 37. Incjvarterings-ordtäng, för Stockholms Stad, Skånska Städerna och Götheborg 220, 221, 273. Institutet för blinda och döfstumma, anslagets förhöjning . 41, 75, Instructions-Compagnier, högre anslag 37, 71, 162. Instrumentalier för 3:ne Navigations-skolor, anslag för en 2:ån£r, till 79. DO' Invalid-Inrättningen å Ulricsdal, dess upphörande ... 45, 151. Invalidrilisfonden, flyttning af summan till 9:de H. T 37. Inventering af förvaltande verkens Cassör . 177, 250. J. Jemtland, ersättning åt Rustoch Rothållare derstädes 89. Jordförluster genom Canal-anläggningar .. 39. Justitke-Departementets anslagssummor . 35. — Ombudsmannens Embetsberättelser, utdelningen deraf, rörande 103. Jägeristaten, anslaget derför, m. nri., angående 40. Järle bruk och fljelmaren, båtled emellan • 230. K. 9 K. Kanmnar-ColJegiusn, dess aflönings-stat, angående 40.
Preste-ståndet än kan komma att fatta, detsamma ej föranleda till någon annan följd, än att frågan förfallit; hvilket Utskottet, såsom svar å den erhållna återremissen, skolat vördsamt anmäla. Stockholm den 17 Mars 1848. Ank. till Exp.-Utsk. d. 27 Mars, kl. 7 e. m. Betänkande, med förslag lill reglering af Bankens Låneoch Kreditivrörelse. Enligt sista punkten i 5 § af den för Utskottet gällande instruktion, bör Utskottet, så vidt ske kan, i ett sammanhang behandla alla frågor, som angå Bankens låne-rörelse. Bih. till B. St. I sådant afseende har Utskottet afbidat den tid, inom hvilken alla de uti Riks-stånden väckta och lill Utskottet hänvisade motioner, rörande Bankens löneoch kreditiv-rörelse, till Utskottet inkommit, samt derefter samtidigt till pröfning förehaft så väl berörda motioner, som de vid sednaste riksdag meddelade föreskrifter, hvilka upptagas under 6:te Art. i Banko-reglementet. Då Utskottet nu, i den ordning berörde artikel angifvet-, till Rikets Ständers bepröfvande öfverlemnar förslag till reglering af Bankens låneoch kreditiv-rörelse under den kommande tiden intill nästa riksdag; får Utskottet tipplysa, att det åt uppställningen af nämnda förslag gifvit den form, att, i händelse detsamma bifalles, de föreskrifter i detta ämne, som skola inflyta i blifvande Banko-reglemente, icke, för sådant ändamål, erfordra någon förändrad redaktion; och äro alla motioner, hvilka i större eller mindre mån omfatta lånerörelsen, här nedan besvarade. Uti l:a Afdelningen utaf 6 Artikeln igenfinnas föreskrifterna, rörande utlåningar till staten och vissa allmänna inrättningar. Ibland dessa utlåningar förekommer i första rummet Bankens fordran hos stats-verket för utbetalde medel till 1808 års krigskostnader.
Jag får endast anhålla hos Frih. Palmstjerna, att Hr Frilen ville till sitt förslag lägga följande ord: ”dock med öfverlemnande till K. M. att låta för hvarje i jordebok serskildt upptaget hemman eller lägenhet jemna beloppen af de bibehållna räntepersedlarne till fullt antal kappar, skålpund, stycken, tunnor, (kol) o. s. v. på så sätt, att hvad som nu debiteras i brutna tal, antingen fylles eller nedsättes till fullt antal, hvarvid skillnaden efter förutnämnde medelmarkegång i förra fallet fråndrages, och i det sednare tilllägges deon nya penningeräntan”. Sålunda borde t. ex. för hemmanet Akalla som jag omnämnde i f. m. påföras i st. f. 13 tunnor $'s kappar, 13 tunnor 4 kappar spanmål. Detta skulle icke vara af någon betydlig 58 Den 7 September e. m. inverkan på räntornes belopp, men skulle dock underlätta förändringen medelst föreukling vid debiteringen. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Mig syntes att Hr Gr. o. Landtm, yrkade det vi skulle hålla oss till formen. Hr Rosenblad har i stället uppfattat della yttrande så, som skulle vi tala om saken. Om det förhåller sig tvärtom såsom jag tror, så får jag instämma med Hr von Hohenhausen, af hvilken jag är nästan fullständigt förekommen. Jag anser nemi. den 3 punkten som är föredragen, skola enl. 49 § Riksd.Ordn. nu afgöras. Nålman dervid, på sätt Hr Gr. o. Landtm, föreslagit, förbehållit R. o. Ad. rätt att i ett annat plenum pröfva Frih. Palmstjernas förslag, så blifver ingens rätt förnärmad. Jag tror således, att Hr Sandströraers tillstyrkan del punkten måtte få hvila, bör förfalla.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade såsom sin gemensamma tanka förklara, att Constit.- Utsk. i afseende på redactionen af förslaget till förändring i 26 § Reg.F. måtte iakttaga, att den sättes i öfverensstämmelse med R. o. Ad:s förut fattade beslut. Bifölls. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Mot R. o. Ad:s beslut rörande redactionen af i5 § Reg F. får jag anmäla min reservation. Uti ett föregående plenum tog jag mig friheten anmärka, att denna §, till följd af R. o. Ad:s beslut vid 6§, borde till redactionen förändras. Jag får således till prot. reservera den tankan, att jag anser i5 § Reg.F. hafva bort erhålla följande lydelse: ”Commandomål, hvarmed förstås sådana, som Konungen, i egenskap af högste befälhafvare ”öfver krigsmagten tili lands och sjös, omedelbarligen besör”jer, må Konungen, då han sjelf förer riksstyrelsen, ”afgöra honom godt synes. Uppehåller sig Ko nungen å annan ort, än der Regeringen har sitt ”säte, vare den Konungens rådgifvare, som Konungen genom vederbörande departementschef ”befattningen med commandomål uppdrager, li”ka med annan Konungens rådgifvare för sina åt”gärder ansvarig.” Frih. Den g October c. m. 20g Frih. Kantzou, Joli. Al b.: uppläste följande! 13 R. o. Ad. remitterade i förmiddagens plenum en motion till StalsUtsk., tillstyrkande ett bidrag af allm. medel lill ersättning för enkor och barn efter sådana idkare och ledamöter af sundhetsnämnder, som fallit offer för den härjande farsoten cholera morbus. Jag bekänner, att denna motion icke beledsagades af något mitt hvarken öppna eller tysta behjertande, då jag fruktade prejudicatets vådlighet och trodde, ait åt communen och den enskilda välviljan borde öfverjernnas att ombesörja den ersättning, hvartill dessa medborgares efterlemnade anhöriga kunde vara berättigade.
Lysning i stallar och stallpersedlars underhåll in. m. å 5: 25 63. Stallhyra i anseende lill bristande utrymme i regementets egande stallbyggnader 360. eller tillsammans Ridr 1,089. Som behofvet af denna förhöjning är beroende af frågan om beviljande af det anslag för uppköp af förenämnda antal nya hästar, hvilket jemväl blifvit af Kongl. Majit äskadt och förekommer bland de för landl-försvaret begärda tillfälliga eller extra anslag, uppgående, efter ett pris af 450 Ridr för hvarje häst. till 5,400 Ridr, har Utskottet ansett sig nu böra företaga denna fråga lill pröfning, hvarvid, med hänvisande till den utredning, Departements-chefens betänkande sid. 113 och 114 innehåller, angående angelägenheten af en tillökning i antalet utaf hästar för Artilleriet, Utskottet, som funnit derigenom vara ådagalagdt, att ifrågavarande 12 st. nya hästar för Svea Artilleri-regemente erfordras, får tillstyrka alt det för deras inköpande begärda anslag, 5,400 Ridr Runt, må af Rikets Ständer beviljas. Kommande beloppet att bland de öfriga tillfälliga anslagen å denna Hufvudtitel upptagas. Sedan Utskottet sålunda tillstyrkt beviljandet af berörde extra statsanslag, får Utskottet, såsom en följd deraf, jemväl hemställa, 1 att ofvan uppräknade årliga utgifter för nämnde hästar, till ett sammanlagdt belopp af 1,089 Ridr, må af anslaget för kavallerioch artilleri-hästars remontering och skoning bestridas. c) Att af samma anslag äfven utgå, är slutligen en tillökning föreslagen i medikaments-penningarne för Kronprinsens Husar-regementes hästar, 537 st. ä 25 öre, med 134 Ridr 25 öre.
Material-huset N:o 274. i Kalmar stads vestra qvarter; N:o 83, i anledning af återremisser å Stats-Utskottets Utlåtande N:o 20; N:o 84, i anledning af väckt motion, om utbyte af Komministers-bostället Mörby emot Troxhammars kronohemman; N:o 85, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående utbyte af indragna Pukslagare-bostället Hvetlanda Thomasoch Kullagårdarne emot Häradshöfdinge-bostället Repperda Drakegården i Jönköpings län; samt N:o 86, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående utbyte af ett Häradshöfdingen i öfre Fryksdals samt öfre och nedre Elfdals häraders tingslagers domsaga på lön anslaget qvarnställe. S. D. Föredrogos och tades till handlingarne Banko-Utskottets den 5 dennes på bordet lagda Memorial, N:o 31, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 20. S. D. Föredrogos och biföllos Banko-Utskottets nedannämnde den 5 dennes på bordet lagda Utlåtande och Memorial: N:o 29, i anledning af väckt fråga om förhöjd pension åt enkan efter aflidne Stereotyperingsoch Tryckeri-föreståndaren C. A. Broling; och N:o 30. angående Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i anledning af Utskottets Memorial N:o 28, med uppgift om och huruvida någon del af den sedan 1851 års början upplupna Bankorinst erfordras för Bankens konsoliderande. Från Högt. Preste-Slåndet. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets nedannämnde Utlåtanden och Memorial: N:o 75, i anledning af väckt fråga om medels anvisande till lån för kyrkobyggnader. Återremitterades.
357 nu äger ur Ridd.cassan af 150 r:dr b:co årligen, få undertecknade intyga, att bemälde Kammarherre, sora aldrig ärft något efter sina föräldrar, nu vid en ålder af nära 78 år, åtföljd af de krämpor, som en hög ålder vanligen åtföljer, lider verkelig brist, ej allenast å de beqvämligheter, som vanan gjort behöfliga, utan lill och med af det mest oumbärliga. Föda och husrum medtaga, oaktadt all möjlig inskränkning, hela pensionsbeloppet; hans vackra boksamling äfvensom de meubler han under sin tjenstetid förvärfva!, bar måst afyttras, och om han ej blir nog lycklig att vinna bifall till sin vördsamma ansökning, är det att förutse, det denna gråhåriga aktningsvärda man, efter 31 års använd tjenstetid hos H. R. o. Ad., blir blottställd för fattigdomens bistra följder. Om II. R. o. Ad. skulle täckas fördubbla den nu utgående pensionen, är det mer än sannolikt, att denna utgift ej många är skulle komma att belasta 11. R. o. Ad:s cassa. Vid Riddersmanna tro och heder betyga vi sannfärdigheten af hvad ofvanföre anfördt är. Norrköping d. 21 Dec. 1844. Fredrik von Schwerin. J. Carl Kuylenstjerna. f. d. Protocolls-secreterare Major, Frih., C. W. 0., R. S. 0. och R. N. 0. (Sigill.) (Sigill.) Hr Gr. o. Ordföranden tillkännagaf, att enär R. o. Ad. redan förehaft alla de på denna dags föredragningslista upptagne mål, plenum på e. m. ej komme att äga rum, utan det dertill utfärdade anslag blifvit borttaget. H. R. o. Ad. åtskildes kl. J till 3 e. m. In fidem protocolli. Albert Munck. Lördagen den 22 Februari 1845. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 7 prot.utdr. för d. 19 dennes.