Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skulle önska, att Bevilln. och andra Utsk. ville taga sig samma regel till efterrättelse, hvarigenom de kunde slippa att anmoda andra uppgifva, huru deras overkställbara skola kunna till verkställbara förvandlas. I afseende på tillämpningen anser jag mig blott böra yttra, att bevilln. bör göras så lindrig som möjligt, på det förslaget må blifva så litet skadligt sorn möjligt. Bevilln.Utsk:s betänk. lS':o 34 återremitterades. Ånyo föredrogos och biföllos BancoUtskls d. 16 dennes e. m. på bordet lagda Mentor. j\:o 56, i anledn. af väckt fråga, huruvida de enligt K. förordn. ang:de myntfoten af d. 25 Juni i83o p.reglade TT5dels rrdrsstycken må från Banken utvexlas, samt Betänk. K:o 5y, i anledn. af åtskilliga inora RiksSttn väckta motioner, ang:de anstånd med inbetalningar och lagsökningar för discontverkens räkning för de orter, der cholerafarsoten härjat. Föredrogos ånyo och biföllos Lagoch Oecon.Utsktns den 16 dennes e. m. på bordet lagda utlåtm: N:o 18. öfver väckt motion om tillägg i K. kungörelsen d. 23 Juni i83o, ang:de understöd af allm. medel till utflyttningar, i följd af verkställda laga skiften; JV:o ig. i anledn. af väckt fråga om förklaring och tillägg i K. förordn. d. 20 Jan. 1824, angtde ändring eller utrifning af vattenverk, som genom uppdämning skada jord eller hindra dess odling. Företogs till pröfning Lagoch Oecon.TJtskms d. 16 dennes e. m. på bordet lagda betänk. N:o 20 i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de det vid sista riksdag framställda förslag till en ny stängselförordn. Gr. Horn, Claes Fredr.:
Mascks Rädiga sivar till Riksens Ständer pä deras underdäniga ffrifwelse, rörande Wargerin» gen, gifwit Stockholms Slott dcn gr nästlidne Mars, blef i öfwcrensstammelse med Högloft Ridderffapets och Aoelus denne dag fattade och Borgare - Ständer kungiorLe beflut, äfmcn af'detta Ständ remitteradt titt Riksens högloft. StanderS Allmänna Bcswärsoch OeconomieUtffott, som med utlakande deröfwer behagade ffpndsam me - 702 Den 17 April. incliqen tillRiksens Ständer inkomma; Hwilket sä wäl de Respective Med-Ständen som walbemält Utffott, wördsamt och wäniigen skulle tillkännagifwas. Vt suprs. S. D. Hwad Riksens Högloft. Ständers Stots - Utskott, i Memorial ak den 2,5 dennes, rörande Riksens Högloss. Ständers tili afgifwande underdänigg berättelse om Stats-Werket och Ltas , Regleringen, samt underdäniga hemnällan, att de af Smts - Utffottet författade Stater mätte, icday Kongl. Måill dertill i Räder behagat lemna Dest Höga Sånesson, tillsändas Kongl. Stats - Contoiret till efterrättelse tvid de ! solid deraf skoende utbetalningar, blef as'Borgare - Ständet gilladt; Hwarom Fe Respective Med - Ständen wördsamt och manligen skulle underrättas. Vt 8UYIS, S. D. Elter föregängen ytterligare granffning af Ritsens Högloft.
Men då jag icke kunnat utestänga de stora hinder, hvilka sjelfmant erbjuda sig deruti; att Svenska Jordeboksräkningen då skulle komma att omskapast att Spancemålens godhet väl kan erfaras af dess tyngd; men aldrig gradvis bestämmas uti jemförelse med något mål: att Spannemålsvägning, utan förutgången mätning påkallar dubbelt mera tid och arbetskostnad; att särdeles den oriade Spannemålen, varierar så mycket uti vigten efter olika ålder och årstider, att knappast någon rättskaffens grund, Den 7 Martil. 64? för uppbördsmannens skyldighet dervid skulle kunna bestämmas: att blotta vigtens antagande uti Spannemålsrörelsen obestrideligen föranleder den snikne, att underhålla och kanske möjeligen tillsätta Spannemålen med sandaktiga tunga ämnen: och ändteligen, att Sveriges allmoge, skulle påtvingas, emot deras vana, att förskaffa sig våra kostsamma vågbal lancer och vigter» så har jag vid öfvervägande af allt detta, anlett mätning af Spmnemål böra företrädesvis bibehållas, med det absoluta hinder för missbruk, som jag redan föreslagit, och sorn (jag bör hoppas denna rättvisa) icke lärer dömas, innan det varder undersökt. N;o ro. Herr von Heijne, Georg'. Friherre Ridderstolpe har nied värma och Fosterlands känsla framställt sin öfvertygelse om vådan af prål och veklighet och uppma nät Nationen, och synnerligast sine yngre landsman att aflägga detta prål och denna flärd. Jag föreställer mig att Friherren dermed afsedt den stora lux uti en del uniformer som nu råder och hvilken äfven betager mån. gen skicklig yngling hoppet att kunna beträda dem militairiska banan, äfvensom den sätter mången famille uti förlägenhet vid beräkning »f tillgångar till uppfyllandet af sine Söners behofver i detta afseende. Herr Friberren har icke hegardt remiss af dess framj Den 7 Martil, ställning till något Utskott, men då jag, delande med Friherre Ridderstolpe en lika varm önskan för bortläggandet af lux
Utan att uppehålla mig vid någon undersökning, om hvad vid detta tilliälle kan vara nyttigt eller nödigt, anhåller jag att endast få fästa mig vid den enkla rättsfrågan om ersättning, och kan i omdömet deröfver icke instämma med Friherre Anckarsvärd och Herr JMannerstam. Det är efter min tanka högst nödigt, att skilja emellan ersättning för Discont-Octroyen och ersättning för Discontvinsten. Den förra är i alla händelser, och äfven om den sednare ej kan bli någon, likväl en Bolagets ovilkorliga tillhörighet, som ej kan dem emot deras vilja och utan ersättning, hvarmed de äro nöjde, fråntagas. Det finnes i anseende härtill, ej iner än två parter, Bolaget och Riksens Ständer. J,g medger allt för väl, att rättigheter icke kunna åberopas, annorlunda än emot uppfyllande af motsvarande skyldigheter, mett dessa rättigheter och skyldigheter böra då verkligen vara mot hvarandra svarande, och utan inblandning af ett tredje främmande förhållande. Då en Gäldenär, vid yppad Concurs, ibland sina tillgångar äfven uppgifver ett privilegium på en näringsgren , hvaraf hatt väl genom sitt obestånd ej kan draga någon inkomst, men som likväl är hans egendom så Ridd, 0. Ad. Prot. VI. B. ?o6 Den 30 Majt. val som något annat, kan, utan den största orättvisa i verldcn emot ej mindre honom än hans Borgenärer, ett sådant privilegium icke honom fiåndömmas, mindre fråntagas, af det skäl, att han ej kan förnöja sina Borgenärer. När en del af hans egendom honom fräntages, blir han så mycket mindre i stånd dertill, och Borgenärernes lidande derigenom endast större. På detta sätt och såsom innehafvare af Gäldenärens till dem afstådda rätt, kunna Borgenärerne möjiigen betraktas såsom tredje mellankommande part, men kunna då allenast instämma uti, och understödja anspråket på ersättning. Jag anhåller derlöre om proposition i enlighet med den af Herr Grefve von Platen föreslagna. Friherre Boije:
Den som bifaller Bevilln.Utskts förslag, att brännvin och sprit af säd, potates eller andra jordfrukter, alla andra slag, odisti Herad t eller distilleradt, skall vara förbjudet till införsel, voterar ju den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, beslutar R. o. Ad, all ofvannämnda artikel belägges med en införselstull af 3a sk. kannan. Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer. Ja — 3o. Sedan förbud nu blifvit beslutadt, yrkades att, för den händelse att K. M. icke skulle finna tjenligt att medgifva förbud, utan bestämde att brännvin skulle få införas, någon tull borde å införseln bestämmas, hvilken föreslogs till enlighet med hvad Utsk. föreslagit för sådana brännvinsoch spritsorter, hvilka borde få införas. Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad., att, derest K. M. icke skulle finna för godt bifalla införselsförbudet, tullen skall vara 32 sk. kannan, då varan håller till och med 12 graders styrka, och 1 r:dr kannan, då gradtalet är deröfver. R. o. Ad. beslöt derefter, att införselstullen för cognac af till och med 12 graders styrka skall vara 32 sk., och för styrka deröfver 1 r:dr kannan, äfvensom att utförseln skall vara fri från tull. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att Utsk. föreslagit, det brännvin och sprit af frukt, andra slag, af till och med 12 graders styrka, skulle beläggas med en införselstull af 32 sk. Af en ledamot yrkades, att brännvin och sprit af frukt, andra slag, måtte förbjudas till införsel. Den g December e. ra. Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utskts sednast af El iLandtm, omnämnda förslag. Ropades ja och nej. Hr Landtm, hemställde, örn R. o. Ad., pä sätt en ledamot föreslagit, behagade bifalla att brännvin och sprit af frukt, andra slag, skola vara förbjudna till införsel.
Andel i Rikets Ständers Banks behållna vinst vid 1856 års slut 500,000: — Deponerade undsättnings-inedel 30,000; — Från Banko-räkningen N:o 2 öfverförda medel 1,326: 11. Summa R:dr K:mt 10,525,985: 44. Utgifter: o Arliga ränte-anslaget till Hans Majit Konungen 300,000: — Extra stats-regleringen vid 1844 —1845 års riksdag tillhörande anslagssummor 24,266: — Transport: 324.266: 41 — Transport: 324,266: — Extra stats-regleringen vid 1850—1851 års riksdag tillhörande anslagssummor 4 512- 50. Dito vid 1853—1854 års dito dito 126,452: 33. Dito vid 1856—1858 års dito dito 3,642'815: 80. Utaf anslagen till folkundervisningens befrämjande 370: För vissa bestämda föremål beviljade låneunderstöd 1,263,786: 67. Kapital-afbetaluingar oell räntor å Riksgäids-kontorets skulder 458,834: 79. Tillsvidare förräntade medel 3,830,307: 8. Kostnader för riksdagar och stats-revisioner samt aflöning och expenser för Justitie-ombudsmannen och hans Expedition 126,767: 29. Förvaltningsoch uppbördskostnader samt pensioner m. m 91,320: 22. Fromma stiftelsers andelar uti kortstämpel-afgiften 25,058: 66. 1859 års anslag till ränta och amortissement för 1858 års utländska statslån 1,166,666: 67. Summa Knnt R:dr 11,207,442: 21.
A. omförmälda förändring träder i verkställighet, inskränkas endast till spanmål och till de år, då markegåogen är lägre än det till grund för persedelskatternas lösande bestämda medelpriset, med skyldighet likväl för räntegifvarne, att, vid spanmåls leverering in natura, erlägga skilnaden emellan spanmålens värde efter årets markegång och det högre medelpriset; d) att, i de fall, då, i afseende å den kronan icke behållna spanmål, räntegifvare åstunda begagna sig af förenämnde uppsägnings rättighet, men räntetagaren icke vill spanmålen emottaga, densamma, jemte hvad som enligt förestående mom. bör i kontant erläggas, må, lika med kronans behållna spanmål, efter behörig uppsägning, få aflemnas till kronans uppbördsman för att till Statsverket ingå, emot det att lösen för spanmålen, efter medelpriset, af Statsverket tili vederbörande räntetagare utbetalas; börande den räntegifvarne tillhörande forslingsskyldighet af tionde-spanmål jemväl i afseende å afradseller räntespanmål dem åligga. Derest hvad Kongl. Majit nu föreslagit vinner Rikets Ständers bifall, kommer Statsverket att för forsellönens godtgörande vidkännas en årlig utgift, som enligt den af kommitlerade uppgjorda beräkning, skulle utgöra omkring 60,000 rdr årligen; men då, under de första åren efter förändringens ridtagande och innan alla löntagare på den samma ingått, ersättningen på långt när icke kan komma att uppgå till berörde, förslagsvis beräknade, summa, torde något serskildt anslag å stat nu icke behöfva anvisas, utan föreslår Kongl. Majit, att fullmägtige i Riksgälds kontoret må erhålla föreskrift, att vid de årliga liqviderna emellan Statsoch Riksgälds-verken, godtgöra Stats-kontoret det belopp, som, enligt den afslutade Riks-hufvudboken, blifvit af sistnämnde verk i ersättning för ifrågavarande forsellön förskottsvis utgifvet. yfngäeiule ~ grundente Jor m<a-hegargsprisens bestämmande.
Jag har begärt ordet endast med anledning af den mot mitt yttrande gjorda erinran, att Dep:ts-chefen icke skulle hafva makt att göra sitt ord gällande. Jag får i detta afseende endast hänvisa till K. M:s Nåd. Bref af den 18 Maj 1849, hvaruti finnes intaget tydligt bemyndigande för Dep:tschefen att genom personlig närvaro i embetsverken inhemta nödiga ansedda underrättelser och kännedom om ärendenas behandling. Om ett dylikt förfarande iakttoges, skulle, enligt min tanke, det nog komma att sätta fart i ärendena, äfven om gången förut varit trög. Frih. Stjernstedt, Johan Wilhelm: Då alla de här under diskussionen framställda förslagen äro, enligt min tanke, mer eller mindre behäftade med det felet, att de allt för mycket ingå i detaljer, hvilket i allmänhet ej tillhör R. St:r, utan regeringen, får jag rangera mig på deras sida, som, i likhet med Hr Stats-Rådet Reuterskjöld, yrka bifall till Stats-Utsk:ts förslag, hvilket mest sysselsatt sig med hufvudgrunderna. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm, att under densamma hade yrkats dels bifall till Stats-Utsk:ts förslag oförändradt, dels af Gr. af Ugglas bifall till detsamma, med följande förändrade lydelse: »R. St:r, som finna den nuv:de organisationen af Krigs-Coll. i flera hänseenden olämplig och bristfällig, medgifva att Krigs-Coll. förändras till en armé-förvaltning, på det sätt, att inom densamma bildas särskilda, af hvarandra oberoende afdelningar eller embeten under hvar sin ansvarige chef; hvarjemte R. St:r anhålla, dels att K.
Slutligen kom starkare regn den 3 nov., men vinden blef oförändrad. Men denna natt omkring kl. 3 kom en häftig stormby med regn. Det blef mycket väsen på däck så att jag vaknade, tog på mig och gick upp. Först uppkommen såg jag ingenting, ty det var det tjockaste mörker. Jag krälade fram till relingen och tittade i hafvet och såg rundtomkring fartyget en rand af blixtrande diamanter och på läsidan skummet af vågorna, som bröto sig mot kölen med den klaraste silfverskinande glans och sedan vräkte framåt i allt småningom aftagande skummiga toppar. Nu slog en lång blixt ur svarta moln och upplyste med ett blått sken den blåa uppskakade hafsytan, öfver hvilken vågorna reste sig med sina glänsande toppar. I dess sken kunde jag nu äfven se öfver vårt fartyg, hvars nästan alla segel voro bergade; i tacklen flögo matroserna för att refva de som ännu voro på, och hunden rädd för ovädret flög omkring i våra ben och sökte vårt sällskap, hållande sig säkert med en viss instinkt närmast kaptenen, af hvilken den bäst kunde hoppas räddning, ehuru den annars plägade frukta honom. Omedelbart efter blixten, som räckte mycket länge, följde ett dugtigt åskslag och jemte det en häftig by med starkt slagregn. Det kom med ett förfärligt dån på oss och vräkte briggen på sidan, ehuru hon nu ej bar mera segel än båda märsarne och klyfvaren. Öfver dånet hördes kaptenens stämma: "tan två ref in i förmärs-seglet der", upprepadt af den på däcket stående styrmannen och de i tacklet klifvande matroserna: "tan två ref in i förmärs-seglet der" det tjöt i block och tågverk med ett förfärligt hvisslande och hvinande och genom allt detta stoj hördes tuppen gala sin morgonväkt. Nu följde blixt på blixt med åskslag och stormbyar och regnskurar, stormärsseglet gigades och vi gjorde ändå 9 knops fart, ty vinden hade kommit rund från SV så att vi nu gingo med rätt förlig vind. Ovädret räckte omkring 2 timmar. Det hade dock ej just något förfärligt med sig och var ej heller af de svåraste.
Med fästadt afseende åter på export-förbudets borttagande, företer sig återigen den högst vigliga omständigheten, att detta egentligen rörer exporten af malm och tackjern, till hvars befordrande jag för min del ej kan inse något enda giltigt skäl kunna företes; jag trodde mig härtill kunna finna någon anledning uti Tull-Gommitterades betänkande, men till min stora förvåning finner jag der visserligen refereradt hvarjehanda skäl för tullbestämmelserna å en mängd små artiklar, såsom coeffurer, jäst, luktvakten, mos, etc. etc., men ej ett ord anfördt om tackjerns-exporten, och grunderne för den härvid föreslagne tullbestämmelsen. Under rubriken jern, förekomma visserligen långa och sakrika anföranden, angående nedsättning å exporttullen å stångjernet, men icke det ringaste, som rörer tackjernsexporten, och för hvars tillstyrkande man med skäl borde hafva kunnat Bilu till R. St. Eev il Inings-Ul skol tets Betänkande, N:0 21. vänta att af Tull-committerade inhämta någon anförd orsak, om än äfven aldrig så oantaglig, innan de vågat föreslå en uti fäderneslandets andra hufvudnäringsgren så högst geoomgripäpdq åtgärd, och hvars följder, om detta tillstyrkande skulle antagas, omöjligt kan till hela dess vidd förutses; det torde likväl, uti en för hela Riket så vigtig och magtpåliggande fråga sorn denna, vara med skäl fordradt, att man slöder sitt omdöme på beräkningar öfver jernhandteringens tillstånd och hjelpkällor, inom och utom landet, och ej utkastar en individuel öfvertygelse, grundande sig blott på det theoretiskt liberala handelssystemets tillämpning uti hela dess consequens. Naturen har gifvit hvarje land sina företräden, och har den under nordens kaija himmel anvisat rika hjelpkällor fördolda uti bergens innersta, — och härigenom ersatt oss de sydliga ländernes förmoner af blidare climat och jordmon; skulle vi nu ej begagna dessa företräden så långt som möjligt, begingo vi ett stort stats-ekonomiskt misstag.
Dessutom behöfvas, fast ej alltid, till dragning uti 5 mil Canal för 1500 fartyg, å 2 dagar, 3000 hästclagsverken och lika många körare. Arbets-förrnågan, som användes på dessa varors framskaffande, utgör alltså 39,000 karl - och 3000 hästdagsverken. Skola dessa varor, utgörande Deri i Maj. en tyngd af 300,000 Skeppund, framskaffas på 12 mils landväg, så fordras dertill, efter 3 Skeppund på paret, med en körare och 4 dagars tid, i anseende till rastedagar och återresor ofta utan lass, 800,000 häst-dagsverken och 400,000 karl-dagsverken. Alltså. bespar Canalen i den bästa årstiden för jordbruket 361,000 karl - dagsverken och 797,000 häst-dagsverken. Här är endast en körare beräknad för Qme hästar, ehuru mart ofta ser lika många körare som hästar. Räknar man, att dessa karl dagsverkeri, å 300 per år, reducerade till arbetare, mindst utgöra ett antal af 120.3, hvilka åter för sitt underhåll och föda , såsom bland de kostsammare, consumera, å 7 tunnor per år, 842L tunnor, så fordras endast till production af detta sädes-qvantum, å 3 tunnor per tunn* land, 2807 tunnland; 797*000 häst-dagsverken erfordra ett årligt underhåll för 2636 hästar, hvilka, om de med bestånd skola förrätta fororna, fordra 5 tunnland med vanligt jordbruk per häst, gör 13,280 tunnland, hvartill lägges ofvanstående 2S07, summa 16,087. Om Canal-jorden afdrages med 576, så är endast under denna synpunkt å Rikets odlingsbara jord en besparing af lS,5li tunnland; härförutan bör något för den med landfororna spillda gödseln beräknas.
Hos mig spunnet » upprepsgarn » är bevisligen det bästa och vackraste, som kan erhållas, hvarförutom spånadslönen är den billigaste i Stockholm. Allm. telef. Fruntimmerssjukdomar, Förlossningar. [241] mensioner, ROLAND MARTIN Tandläkare 38 P Ii och för uppdrag åt andra Alla saker skickas mot efterkraf och få returneras Stockholm. Allm. Telef. Undervisning i alla kontorsämnen och lefvande språk. Obs. A bref anhålles om fullständig adress. [274] HJALMAR PETERSON " &amp; C:is Finspongportmonäen, patenterade K O N G O - S T O L » att en dylik portmonä, som är så bastant, praktisk och elegant samt dess(beqväm, portativ, solid, snygg och utom tillverkad af fint skinn, kan säljas billig) erhålles mot 3 kr. jernvägsefterkraf. till så oerhördt billigt pris som Vår M y a F ä l l s t o l, som äfven kan begagnas såsom Fåtölj, Chäslong och • ler. ö r e p r Jo, insänd summan sa erhålles den Säng, erhålles fraktfritt mot 10 kr. Pepr omg. och är jag öfvertygad, att alla, jernvägsefterkraf från Hjalmar &amp; C:is Bokliandel, Karlsom få se den, skola reqv. en dylik. terson Den inneh,. 4 större rum samt 1 minstad. Beskrifningar och teckningar öfver dre for biljetter o. d. stolarne sändas gratis. [2c6] [303] JOHN FRÖBERG, Finspong. 25 st-? " Tldn. kostar endast * n kr. fo&gt; qvarfafdt, befordrfnKsaffc. inberäknad .. Anordnar hvarje qvarta.1 pristäflingar för sina prenumeranter. Årmonii«r mottagas genom 3. Öumfeilus annonsbyrå * oc / i / iö« redaktionen till 2 5 Öre pr 4-spaltlg petltrad 10 atafvelser). Idun
Förhållandet emellan husbonde och tjenare är till grund och väsende af helt annan art, än det, som bör grundlägga omförmälda rätt. Det är i sjelfva verket numera ej annat, än ett legoaftal eller, med andra ord, ett koutrakts-förhållande, till tiden begränsadt med noga afmatta juridiska ömsesidiga förbindelser. Tjenstehjonet hörer icke enligt lag till familjen; det är deraf oberoende, då det uppfyller sina åtagna förbindelser; Och familjen kan derföre ej hafva större rätt, än att fordra förbindelsernas uppfyllande. Att en och annan tjenare längre tid kan stadna i samma tjenst och genom sitt förhållande förvärfva sig sitt husbondefolks synnerliga välvilja, visar väl erfarenheten; men då man stiftar lag, måste man betrakta föremålen såsom de allmännast framstå i verkligheten; och då har man ej anledning att tillägga husbonde giftomanna-rätt. Men med motionärens framställning, sådan den af honom blifvit förklarad, synes iian jemväl hafva för afsigt att förekomma, det Domaren i frågor af ifrågaställa be skaffenhet må anlitas i annat fall, än då ingen af de i lag uppräknade giftomän finnes. På hvem skulle likväl då bero att bedöma, huruvida rätt giftoman är skicklig att giftomanna-rätten utöfva, huruvida det jäf, som eljest emot honom kan framställas, eger giltig grund, eller huruvida han må anses vara i det tillstånd, att haus yttrande bör inbemtas? Af framställningen följer, att detta bedömande skulle tillkomma vederböraude pastor; men ålades icke presterskapet härigenom en skyldighet af alltför svår beskaffenhet? Dessutom hörer giftomauna-rätten till civila rättigheter; och då tvist derom uppstår, måste den slitas af domaren. Liksom han pröfvar, om den, som är närmast att vara förmyndare, är dertill lämplig eller ej, eller hvem som har att förmyndarekallet öfvertaga, bör han ock i förenämnda hänseende förordna.
Stockholms Stads-nämnd förordnade d. 29 April 1850, D:r Lamm att bestrida Läkare-befattningen vid en provisorisk förloss - *) Philipsson sålunda ansedd såsom tjensteman. iro Den 23 December. ningsanstalt, som, i följd af allmänna Barnbördshusets tillslutande under 2:ne månader, blifvit öpnad ii Södermalm. Lamm förestod sålunda de facto en barnbördsanstalt; dertill förordnad af Stockholms Stads-nämnd och utan Carolinska Institutets Professorers öfverinseende, hvilket varit förhållandet, i händelse Lamm blifvit af K.. Sundhels-colhm befordrad lill Adjunct. En annan skillnad är ock den, att det arfvode Dr Lamm upbar ej utgick ur Statsutan Stads-kassan. Men i afseende på principen, hvarest finnes då skillnaden? Om den omständigheten redan är olycklig alt vid besättandet af högre lärareplatser en vetenskapsmans kompetens får bedömas efter och sålunda företrädet vid vetenskaplig konkurens kan bero på beskaffenheten af religiöst dogmatiska åsiglcr, — rörande hvilka Staten saknar hvarje garanti ali deras offentliga lillkännagifvande är rent upriktigt och frivilligt; om ett brott mot det Gudomliga Väsendets helighet, ett gäckande med trosläror, hvartill man måste hänföra öfvergåendet från en trosbekännelse till en annan, dä detta icke af öfvertygelse motiveras, kan inledas genom de frestande fördelar, som erbjudas af Statens institutioner; — så torde ett uphäfvande af ett indirekt Religionstvång, eli lossande af samvetsfrihetens fjettrar vara önskvärdt, ja till ock med ett närmande härtill vara lyckligare och medföra mindre olägenheter för det allmänna, än en konsequent tillämpning af motsatta åsigter.