Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Secreteraren Th. Nathorst för inöfvande af skicklige fårherdar, —. hvilka samtliga utgifter äro grundade på Kongl. Majlis Lid efter annan derom meddelade Nådiga föreskrifter. §.4. Nya Ull-Discont-Fondén, Med begagnande af det crediliv Rikets sist församlade Ständer anvisade på Riksgälds-Contoret, har, under år 1882, början blifvit gjord med utlåningar af den nya UU-Disconlen på sätt capitalslutet Litt. C. upplyser; och ehuru eieditivet lyder på 200,000 R:dr, har likväl fonden under detta första år af dess tillvaro icke begagnat och till utlåning an vändt mera än 12,656: 24. 2, af hvilken summa endast 10,000 R:dr blifvit lyftade i Riksgälds-Contoret och återstoden försträckt af Gamla Ull-Discontfonden. Sistnämnde fond har ock före årets utgång liquiderat berörde jo,oooR;dr, så att. denna, eller Gamla Ull-Discontfonden, vid årets slut var ensam fordringsegare hos Nya Ull-Discouten. Men då beloppet af den ränta, sorn för ifrågavarande crediliv till Riksgälds-Contoret bör erläggas, icke Lief bestämdt under löpande året, har alltså den af Disconten på dess utlåningar iimehållne 5 procents ränta tills vidare kommit fonden till godo med 480: 23. 10, utan att fonden vidkänts några utgifter. 1 afseende på de säkerhetshandlingar, sam för erhållande af lån uti denna Ull-Dlscontfond höra anskaffas, har Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref tiil Kongl. Comnierce-Collegium af den 5 September 183a, behagat förordna, att Fabrikant,* som i behörig ordning erhållit Ullproducents öfverlåtelse af dennes lånerätt å ull, som producent låtit för sådant ändamål i Ullmagasinet inlemna och värdera, må ega att, om han så åstundar, i stället för den i 8 §. af Kongl.
Om användandet af Bankens behållna vinst* Bankens behållna räntevinst kan, under sistförflutna 5 är, per medium antagas hafva utgjort 567,000 R:dr för året, då nemligen dertill äfven räknas den å Riksgälds-Contorets skuld 4,400»000 R-dr belöpande ränta a 4 procent, som under förflutna åren varit Contoret besparad, jemte det en del af den öfriga Bancovinsten kommit samma Contor till godo. Såsom en den säkraste grundval för fortroendet till Bankens inre kraft och förmåga, att, utan störande af Landets näringsförhållanden, och, förmodeligen för det mesta utan att behöfva anlita några främmande biträden, kunna upprätthålla myntvärdets stadga, tillstyrker Utskottet: 29:0 det Rikets Ständer må besluta, i likhet med hvad också af åtskilliga Ledamöter inom Riks-Stånden blifvit yrkadt, att Bankens vinst för år 1835 och de följande åren må oafkortadt förblifva under dess styrelses disposition intill nästa Riksdag , då af Rikets Ständer beror alt om användandet af derå i behåll varande öfverskott förordna. Ett sådant reserverande af räntevinst frän Riksdag till Riksdag kan så mycket mindre blifva för rörelsen menligt, som Banco-Styrelsen just derigenom sättes i tillfälle att kunna meddela motsvarande cassa-creditiv eller andra biträden åt näringarne, så långt förhållandet emellan metalliska fonden och sedelstocken, medgifver.
Ad. icke kan fordra af Utsk. en ny Rikddarh.Ordn. upgjord på denna korta tid, vill jag nämna, att jag äfven skulle tro att med ledning af den framställning i ämnet, som af förra Riksdagens Riddarh.Utsk. blifvit gjord och som nu blifvit upläst, äfven Riddarh.Utsk. vid denna Riksdagen skulle kunna finna några grunddrag för en valordning och till R. o. Ad:s pröfning framställa ett förslag, sådant att för afgifvandet icke skulle behöfvas någon serdeles lång tid. Under hopp att R. o. Ad. icke fordrar af Riddarh.Utsk. något vidlyftigaie yttrande i ämnet, tror jag att ett förslag till valordning stödjande sig hufvudsakligen på hvad vid sista Riksdag derom upgjordes snart nog skulle kunna åstadkommas, men jag hemställer tillika om det fcke skulle låta sig göra att, till undvikande af tidsutdrägt, och för att bespara R. o. Ad:s tid, R. o. Ad. icke skulle kunna besluta att förslaget, om detsamma inkommer om Lördag eller om Måndag, finge discuteras på samma gång, som det hvilande representations-förslaget, isynnerhet, som dess antaglighet eller verkställighet skulle komma att bero på de grunder, som äro i förslag till valordning antydde och hvilka Den 9 Februari. 447 derefter kunna efter omständigheterna jemkas eller förändras. Det skulle i min tanka förkorta discussionérna, om i händelse grundlags-förslaget blifver antaget, R. o. Ad. skulle vilja om Onsdag jemväl bestämma sin åsigt om Riddarh.Utskrs förslag. Det är isynnerhet med afseende härpå, och under förutsättning att R. o. Ad. icke skall fordra af Utsk. något fullständigt förslag till Riddarh.Ordn., som jag icke vill motsätta mig den föreslagna remissen till Riddarh.Utsk. Hr Ribbing: Jag föreställde mig visserligen att Hr Gr. o. Landtm, skulle, i afseende på den framställning jag gjorde, lemna det yttrande, som vi alla hafva hört.
Stadgandena dels i fråga om utnämning till beställning utan lön på stat eller dervid lön fiirst framdeles kommer att åtnjutas, dels angående det läll, då beställning tillsättes genom ordres, öfverensstämma med hvad derom pag. 24 i nu gällande författning finnes föreskrifvet. Stämpelbeloppet ä Justitie-kanslerens fullmagler för landsfiskaler är i enlighet med nuvarande författning bestämdt, endast med den skilnad, att lägsta beloppet blif vit förhöjdt från 4 R:dr 50 öre till 5 R:dr. 1 afseende på stämpelbeloppet för åtskilliga personer, som ef hofva ständig län, äro nu gällande slämpelafgifter i det närmaste bibehållna, endast med den ändring: alt stämpeln å fullmagt utjemnals för Hofrätts-kommissarier från 7 R:dr 50 öre till 8 R.dr — för skeppsklarerare i släder utom Stockholm från 12 R:dr 50 öre till 13 „ — för sockenskrifvare från l R:dr 15 öre till I „ — för vikarier och substituter frän 60 öre till — „ 50 öre; hvarförutan antagningsbref för mästersvenner, hyltedrängar och uppsättare ansetts icke böra med stämpel förses. Dessutom äro de under förestående rubrik förekommande personer upptagne i alfabetisk ordning. Bland förordnanden och anlagningsbevis för städernas betjente med flera finnas uti nu gällande författning uppräknade förordnanden lör lin-, hamp-, tjärn-, brådoch jernvräkare, äfvensom fiskare. Dessa personer hafva Rikets Ständer ansett kunna och böra uteslutas, då dels befaltningarne numera icke existera, dels tvifvelaktigt torde vara, om förordnanden eller antagningsbref för de ännu qvarvarande numera utlärdas. Likaså hafva Rikets Ständer från rubriken ringare skolbetfente, pedagoger, klockare m. 11., som igenfinnas i nu gällande författning, uteslutit ”mindre kyrkoheden te”, då de löneförmåner, som af dem åtnjutas, vanligen äro alltför obetydliga.
Fördelen, sorn deraf skulle uppsta, vore, så vidt af motionen kunnat inherotas, egentligen den, att Banquen erhölle en bestämd visshet örn beloppet i ziffra af dess skuld för utgifna sedlar, sedan nemligen orättvist afgått hvad genom enskildes underlåtenhet och glömska ej blefve bevakadt, och som särskildt komme att utgöra Banquens vinst på operationen. Äfven om det skulle medgifvas, att en sådan vinst borde efterstrhfvas och vore Banquen värdig, kan densamma i alla fall ej på långt när motsvara dess kostnader till anskaffande af nya sedlar, hvarmed alla utgifna och i om. lopp varande, skulle infrias, och fast mindre den kostsamma tillökning i TjenstemannaStaten, som, enligt Verkets nuvarande organisation, blefve oundgänglig, för att inom blott irenne år kunna ett dylikt utbyte verkställa. Banco-Utsköttett Betänkandtn. 199 Hvad angar Herr Grefve Sclvwerins väckta motion, att Herrar BancoFuIlmägtige matte autoriseras, i händelse tillgång till bättre sedelpapper kunde åstadkommas, att äfven innan Riksdag infölle, utgifva sedlar uti förändrade format, så anser BancoUtskottet sig icke eller kunna detta förslag understödja, enär Utskottet delar den tanka, som af Friherre Cederström, blifvit yttrad, att ali ändring i myntrepresentativerne, vare sig i afseende på valeurer, format, stilisation eller papper, bör på Rikets Ständers eget bepröfvande och förordninde ankomma. Ett lämpligt bestämmande af sedelformaterne, bör för öfrigt gå i bredd med. antagandet af en mera tjenlig papperssort, än tom till Banquens nu varande sedlar nyttjas och beror i sin roan deraf, att en mot åtgången svarande säker tillgång uppå sådant papper må kunna beredas.
Kammar-Collegium och Kongl. Stats-Contoiret uppgjorde förslag till lönereglerling för Landt-staterne beräknad t, hafva Rikets Ständer, då dessa medel ansetts oundgängligen nödvändige, funnit böra å stat bibehållas. 17:o På grund af hvad ulgifterne de föregående åren utgjort, har, enligt hvad E. K. M. Nådigst gifvit Rikets Ständer tillkänna, Kongl. Stats-Contoiret anmält, att en tillökning af 3,000 R:dr vore erforderlig i hvardera af följande 2:ne å Andra Hufvud-Titeln uppförda allmänna förslags-summor, nemligen: a') Till skrifmaterialier nch expenser samt ved och ljus Jör Rikets Colle gier, m. Jl. Då Rikets Ständer anse en så betydlig summa, som 70,000 R:dr, hvartill delta förslags-anslag, hvilket förut var 62,400 R:dr, med nasti. Riksdag höjdes, böra vara tillräcklig för nämnde behofs fyllande, hafva Rikets Ständer icke funnit skäligt bifalla den begärda förhöjningen, hvadan förra beloppet blifvit oförändradt bibehållet; och få Rikets Ständer i sammanhang härmed hos E. K. M. i underdånighet anhålla, alt, för vinnande af lättare öfversigt vid revisionen, de af detta förslags-anslag utgående summor måtte under sina serskilda rubriker och titlar i räkenskaperna redovisas. b') Till reseoch tractaments-penningar i Civile ärenden. Enär utaf räkenskaperne inhemtats, att brister i detta anslag, vid senaste Riksdagen bestämdt till 11,000 R:dr, under hvartdera af de sistförflutna Bih. till R. St. Fröt. 1840. to Sami. 1 Afd. 49 3SS Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelsej IV.-o i~]5. fem åren uppkommit, hafva Rikets Ständer godtfunnit till nämnde föremål förslagsvis å stat uppföra en summa af 12,000 R:dr. l8:o I anledning af hvad Kongl. Kammar-Collegium och Kongl.
Då måste väl något sägas, antingen af Konungen eller Ständerne, hvad sorn skall surrogera grundskatten. Om det ej gåran, sorn Friherre Cederström anmärkt, att genom Konungen införa något i BevillningsFörordningen, måste det väl likväl gå an, alt lemna åt Konungen att härom stadga, som Konungen finnér lämpligast. Skulle förhållandet vara sådant, att saken förfaller, med-_ gifver jag att detta blir af mindre vigt. Hans Excellence Herr Grefven och Lan dtMar skalkenframstäldeproposilion, först å bifall, och sedan å afslag af ifrågavarande Utlåtande, hvilka båda propositioner blefvo, med Ja och Nej besvarade. Friherre Cederström: De farhågor, Herr af Billbergh yttrar, att icke hädanefter an - Den 8 Mars e. m. 55 Jagde sågar oell valkar skola blifva beskattade, för det att ingen serskild bevillning för dem blifvit bestämd, synes förfalla, då man finnér, att deras beskattning bör blifva som för fabriker; och då desse äro belagde med Bevillning efter inkomst, följer, att de förra äfven komma alt taxeras efter inkomst. Jag skulle tro, att det vore nyttigt för dem, som anläggas, om man kunde komma ifrån de ojemna beskattningsmethoderne, oell att de mätte slippa att undergå skattläggning. Då jag dessutom förmodar, att Rikets Ständer vid nästa Riksdag komma alt gå in på samma förslag för de äldre verken, anhållef jag om proposition till bifall å en sak, som medför en nyttig följd, och som ej behöfver något tillägg af Rikets Ständer eller kan af Konungen uti BevillningsFörordningen få någon beredning. TaxeringsCommittéerne äro nog beredde att göra erforderlig tillämpning af Förordningen., Herr af Billbergh: Det är aldeles icke några farhågor, att de Sågar icke skulle blifva beskattade, hvilka hädanefter tillkomma, som förmått mig till min framställning. Jag trodde att Friherre Cederström, såsom Ordförande i ExpedilionsUtskottet, skulle finna i hvad bryderi Utskottet skulle komma genom detta beslut.
Jag är öfvcrtygad, att om Konungens Befallningshafvande följa sin skyldighet, hvarå jag icke bör tvifla, sådane underrättelser böra komma Styrelsen tillhanda, att ett godt resultat kan vinnas. Det lämpligaste är derföre att förtro sig åt den erfarenhet, som af Styrelsen äges och kan erhållas, samt att afslå Utlåtandet, för att icke öka antalet af underdåniga Skrifvelser, som måste lemnäs utan afseende. Jag yrkar således afslag. Hans Excellence Herr Grefvert och LancltMarskalkenhaigaåe, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid Lagoch EkonomiUtskoltens Utlåtande gjorde anmärkningar höra föranleda till detsammas återremitterande. Ropades Ja och Nej. I anledning hvaraf Hans Excellence gjorde proposition till bifall å berörde Utlåtande. Ropades starka Nej jemte några Ja. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade afslå Utskottens Utlåtande, hvilken proposition med Ja hesvarades. Den 9 April e. m. Friherre Anckar swärd, Carl Henrik, uppläste följande: Då vid återremissen af BevillningsUtskottels Betänkande rörande Bevillningsgrunderne, åtskillige upplysningar blifvit begärdte, i anseende till utslaget af serskilte Bevillnings-arliklars fördelning emellan olika folk-classer; tager jag mig friheten fästa Utskottets uppmärksamhet, å angelägenheten af; att i afsigt; att någon gång kunna lyckaS; att frambringa en jeinnare skatternes fördelning, småningom dertill bereda utväga fri ö; hvilka för mig visa sig hufvudsakligast böra bestå uti sådana Statistiska uppgifter; sorn ådagalägga skattefördelningen olika folkklasser emellan; äfvensom det antal personer; soni drabbaå af olika skattebelopp. Det är ifrån en sådan synpunkt, jag tagef mig frihet anmoda BevillningsUtskottet, att; medelst den utväg 42 §•
Utskottet har likväl ansett ortens behof vara till stor del uppfyldt, om denna skola, i likhet med hvad för Wenersborg blifvit föreslaget, erhölle rätt och pligt att på reallinien meddela fullständig undervisning till den utsträckning skolstadgan föreskrifver, samt en stat af Rektor och 7 kolleger. Utom dessa, af Kongl. Maj:t föreslagna fullständiga läroverk, har af enskilda motionärer förslag blifvit väckta till utvidgande af flere andra läroanstalter, nemligen: af Kontraktsprosten Rundgren, hvilken, med åberopande deraf, att Linköpings stift, med en folkmängd af 340,000 personer, egde endast ett fullständigt elemenlar-läroverk, samt att staden Norrköping, hvars befolkning på 50 år stigit från 6,000 till 18,000 personer, och som vore centralpunkt för en bördig och folkrik bygd, hade i synnerhet behof af en sådan, samt att den tekniska skola, som, till följd af Rikets Ständers vid sistlidne Riksdag fattade beslut, derstädes blifvit inrättad, långt ifrån alt göra ett högre elementar-läroverk i Norrköping öfverflödigt, snarare bidroge till att göra saknaden deraf ännu mera kännbar derigenom, att skolan komme att betraktas såsom ett underordnadt element i jemförelse med de lysande resultater, som på den praktiska vägen vore att vinna, föreslagit, att Norrköpings skola måtte uppflyttas bland rikets högre elementar-läroverk med lärare-stal af 4 Lektorer och 8 Adjunkter, i hvilken motion Prosten Wåhlander instämt.
Nådiga proposition å hvars innehåll Utskotten med dc få tilläggningar och modificatioixer, sorn här ofvan finnas upptagne, för sin del tillstyrka bifall, och hvarigenom dc särskilde motioner hvilka i detta ämne blifvit gjorda, äfven kunna anses hufvudsakligen besvarade, anse Utskotten sig likväl bora i anledning af någre deruti framstalde särskildte förhållanden meddela det Utlåtande: att hvad angår den förbättrade skogsvård och skogsplantering, som Herrar Gripenstedt och von Schinkel påyrkat, den samma synes, å de parker, som för Kronans räkning bibehållas, kunna beredes på sätt den Nådiga propositio - 4:de Sami. 5 Band. 66 S t a t s-U ts i o 11 e t s Betänkande n. nen innehåller och Utskotten här ofvan föreslagit, men deremot, å nu varande eller hädanefter blifvande private skogar höra bero af den enskildt» omtankali, hvilken af behofvet och skogseffecternes stigande värde troligen skall efter hand väckas, lie!dst örn tdlfälle derjemte gifves pråclisk undervisning i skogshushållningen: Att då det på Kongl. Majrts iNådiga pröfning lärer få ankomma, så väl att efter dess Befallningshafvandes hörande, utse de Kronoparker och egentliga Kronoskogar, sorn höra för Kronans räkning bibehållas, och från upplåtelsen undanta* tagas, sorn att i den ordning här ofvaiifore blifvit uppgifven, bestämma, när och under hvilka vilkor Landsoch HäradsAilmänningarne måga upplåtas lära Riksens Ständer icke finna skäl, alt härom ingå i specielle beslut eller tillstyrkanden, hvilka Utskotten således icke heller finna lämplige, i afseende på de i Motionerne omförmälde Kronoparkerne på Omberg och på Visingsö samt Hellestads Bergslag, Bobergs och Gullbergs, Immetorps, Krämaremarkens Böda och Trögds Allmänningar:
tå bombom på bombom på bombom, på bombom, på bombommera. Å jasså, må dä? Dä va en gammel såger ve bruke, sôm hett Annersch, å han va tocken, att inge bet på’n. »Å jasså» äll »å må dä» va allt han sa, hur ill dä än va för’n. Når di fôr i vala kom te’n å sa, att koléra hadd komm te sockna, sa’n bar »jasså, må dä, ha ho dä?» »Ja, men ho ä allt i granngårn när släkta di,» sa di. »Å jasså,» sa Annersch han. »Ja, bror din ä allt när ve te dö han, Annersch,» sa di. »Å jasså,» sa Annersch han. Å »jasså, må dä» feck’en allt hett åg. Men når di tart ôm för’n att di kall’en »jasså, må dä», tog’en allt åssä mössa å ref sä i skael. »Å jasså, må dä,» sa’n. Da va dä en gang, att Annersch kom unner ett bräras, satt di feck lôf å ha in en te lasarätte i Kallsta, å dä va allt ja sôm feck frakt in’en. Dä va int mö lif kvar i Annersch. En öre va åslet ätter rota på’n å hang mä nö fast. Hôvvsvårn va te hällta årefven å i halsen bakte va dä a stor grop. »D’ä allt slut mäddä nu, Annersch,» tänkt ja, för Annersch låg sôm han va dö. Men dä va int fritt att ja int tänkt, att Annersch skull res sä ôpp å säj: »å jasså». Ja så kom vi te lasarätte å feck ôpp Annersch i sael, där di skull bese’n, ôm dä va nô te gär ve’n.
De för stämpling af spelkort och tidningar stadgade afgift er ingå likaledes till Riksgälds-kontoret, genom hvars försorg, för spelkorten föreskrifna konvoluter. och manufaktur-stämpelpapper an sk atlas samt i stadgad ordning tillhandahållas, och hvarest stämplingen af papperet för de här i hufvudstaden utkommande tidningar jemte andra stämpel-afgift underkastade skrifter verkställes; börande Riksgälds-kontoret till Stockholms allmänna barnhus och öfriga fromma stiftelser utbetala dem tillerkända andelar utaf kortstämpel-afgiften. § 175. Till Riksgälds-kontoret aflemnas hädanefter, likasom hittills, de köpeskillingar, hvilka, vid Kronan behållna hemmans samt rekognitionsoch Kronans öfriga disponibla skogars försäljande till skatte, varda erlagda. § 170. n Äfvenledes eger Riksgälds-kontoret att emottaga de auktionsmed el, hvilka kunna inflyta för Kronan tillhöriga och för Kongl. Flottans i Carlskrona behof eller förra allmänna Magasins-inrättningens räkning icke inköpta hus i städerna, så vida ej dessa medel blifvit af Rikets Ständer för särskildt ändamål anvisade. § 177. V idare skola till Riksgälds-kontorets disposition öfverlemnas de medel, hvilka, till följd af anmärkningar vid räkenskaperna öfver alla till detta verk ingående allmänna utskylder, äro eller blifva levererade. § 178. Enligt den under innevarande Riksdag uppgjorda statsreglering, bör, utaf Ståls-verkets, i Riksstaten beräknade, årliga inkomster ett belopp af En million fyrahundra åttioetttusen trehundra åttio R:dr användas för bestridande af de till utgående från Riksgälds-kontoret nu anvisade stats-utgifter; kommande detta belopp att under hvartdera året 1856 och 1857, genom Kongl. Statskontoret, aflemnas tjll Riksgälds-kontoret utaf de för nästföregångna år influtna stats-inkomster. Stats-Utskoltcls Memorial N:o 377. 11 § 179.
Slutligen och då, jemlikt ifrågavarande Förordning, icke mer än ett exemplar erfordras af de å frågooch valdagen hållna Protocoll, samt desse böra till Dom-Capitlet genast efter valet insändas, hvaraf åter inträffa?, att intetdera af dessa Piotocoll komme alt finnas qvar inom församlingen, hafva Rikets Ständer, enär berörde handlingars tillgänglighet derstädes dock i flera fall kunde vara nödig, men det för de eljest tillräckligt sysselsatte förrättningsmännen skulle blifva nog mödosamt att under sjelfva förrättningarne föra Protocoll in duplo, ansett nyttigt samt derjemte verkställbart, utan serdeles tillökning i valförrättarens göromål, att en af honom och valnotarien vidimerad afskrift af hvarldera Protocollet varder i Kyrkokistan qvarlemnad; — och få Rikets Ständer alltså i underdånighet hemställa, att ett stadgande derom måtte i 7:de Artikelns 46 § intagas och denna § således erhålla följande förändrade lydelse: rAlla skriftliga voteringssedlar &c. ■ samt insändas ofördröjligen, tillika med ena exemplaret af vallängden och de på frågooch valdagarne hållna Protocoll, till Consistorium. — Det andra exemplaret af vallängden, äfvensom en af valförrättaren och valnotarien till rigtighelen bestyrkt afskrift af Frågooch Valdags-Protoeollen, qvarlemuar vaiförrättaren, att i kyikokistan förvaras." Rikets Ständer framhärda &c. Stocksholm den 23 Maj 1845. Expeehnons-Ulskotte ts Förslag till und. Skrifvelse, N.o 2ÖJ. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 23 Maj 1845. Preste-Ståndet den 21 Borgare-Ståndet den 23 —- — Bonde-Ståndet den 24 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga proposition, angående åtgärder till behöf'vandes undsättning i missväxtår. (Stats-Utsk.
R:dr 995,400: Utöfver de anslag, hvilka här ofvan blifvit för fortgående statsbehof äskade å Sjette Hufvudtiteln, har Kongl. Majit, i fråga oin anvisande af medel, dels för vissa år eller tills vidare, dels för en gång, till föremål, som på Civil-Dejiartementets handläggning bero, velat, under åberopande af näriagde protokoll öfver Civil-ärenden af den 9 innevarande månad, samt, hvad allmänna arbeten särskildt angår, af det förslag, som Styrelsen för -Allmänna Vägoch Vattenbyggnader under den 25 näsllidne Oktober, i underdånighet afgifvit, härmed till Rikets Ständer göra framställning rörande de anslag, hvilka Kongl. Majit i berörde hänseende anser böra beviljas. l:o. Beträffande kanaler, slussar, jernvägar, hamnar, samt faroch jlo Ille der. föreslår Kongl. Majit att företrädesvis måtte beviljas: a) återstoden af det, enligt Kongl. Brefvet den 14 April 1837, Linköpings stad tillförsäkrade årliga bidrag till amortering af det för hamnbyggnaden derstädes och Slångåns upprensning upptagna lån R:dr 2,160: b~) anslag såsom bidrag tili hamnbyggnad vid Borgholm på Öland 21,600: c) bidrag till brobyggnad öfver Helge-å vid Christianstad, anslag 33,333: 16. — ,ån 66,666: 32. — 100,000: df bidrag till utdikning af den så kallade Stora Mossen, jemte sänkning af Kåfsjö med Hera sjöar i Jönköpings län, anslag För anläggning af nya, samt förbättring eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägen' föreslår Kongl. Majit, Transport R.dr 168,760: — —> Kongl. Maj:ts Nåd.
Således tillåter jag mig hos Höglofl. nu församlade Med-RiksSt:n motionera, att de nu redan uppförda och inrättade skolehus, som hafva att påräkna ett tillräckligt utrymme för undervisning af socknarnes samtliga gosseoch flickebarn, deraf vanligen de sednares antal öfverstiger § om ej mera, må erhålla ett särskildt undervisningsrum, med särskild lärarinna, som skolelärarens hustru med någon tillökning i arfvode väl kan bestrida. Denna obetydliga tillökning i arfvode ersättes tusenfaldt i framliden, hvarjemte en sådan bildning, blott för flickebarn, säkerligen skulle intressera stadens eller socknarnes fruntimmer af den bildade klassen, alt med nöje och uppoffring säkerligen personligen använda lediga stunder, att då och då understödja med sin bildningsförmåga, alt bedömma och förbättra lärarinnans framsteg, äfven skoledirektionerna låta vara sig angeläget att biträda, och sätta i verkställighet hvad som nödigt synes, ty om det redan bildade samhället gemensamt intresserar sig för dessa bitdningsformer, sä bäfver fäderneslandet att vänta ett möjligt slut pä nu dagligen företeende elände och brottsligheter. Remitterades lill Allm. Bcsv.- o. Ekon.Ulsk. samt cominunicerades de öfriga RiksSlm. 0.