Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Öfver uppdämning, som skall af Kolerncora qvarn förorsakas i sjön Wellen, är af ägaren till Rungarns säteri i Bladåkers socken klagan väckt med påstående om qvärnens utöfning, hvilken tvist dock ännu icke är vid första domstolafdömd. Boskapsskötseln kan svårligen anses hafva ernått någon förkofran. Allmogen har från äldre tider ärft vanan, att till åkerbruk och körslor nyttja hästar, och betjenar sig icke utan motvilja af oxar. Då betesmarkerna derjemte i allmänhet äro inskränkta, men deremot afsättningen till hufvudstaden af mjölk och andra ladugårds-produkter jemn, och i synnerhet för de närmast boende indrägtig, är den gifna följden deraf, att boskap sällan uppfödes, utan kalfvarne helt späda afyttras till hufvudstadens slagtare. Ladugårds-hushållningen är derföre riktad derhän, att, utan syn nerligt afseende på annan dermed förenlig industri, genom understöd af drank, framskaffa den största mjölk-afkastning. Racernes beskaffenhet kommer således föga i fråga, och de större ladugårdarne bestå mera sällan af egen afvel. I sammanhang härmed har ock spanmålens afsättlighet och lättheten att genom bränvins-bränning vända den till penningar, bragt åkerbruket något öfver dess naturliga gräns, så att understundom arbete derå nedlägges och odlingar anställas på ängsoch betesmarkens bekostnad. Dock, bör ej förtigas, att, under sednare åren, kulturen af foderväxten börjat tillvinna sig en större uppmärksamhet, som måhända framdeles verkar ett annat förhållande. Snarast är en förbättring att vänta i /årofveln, som redan hämtat märkbar uppmuntran och fördel af sistförflutna årens förhöjda ullpriser. Det å General-Majoren m. m. Friherre Hjertås egendom Mellingeholm i Frötuna socken förlagda, staten tillhöriga stam-schäferi, lofvar i detta afseende en nyttig inflytelse, genom tillgången på en god får-rac, och genom den gagnande föresyn, schäferiets med uppmärksamhet och insigt besörjda vård lemnar.
Mått. Riksens Ständers Till Riksens Högloft. Ständers Herrar Revisorer! Uti Skrifvelse af den 6:te i denna månad hafva Riksens Ständers Herrar Revisorer, jemte öfverlemnande! af en utaf Bokhållaren Bille uppgjord Tableau öfver Allmänna Magazins - Inrättningens ställning vid sistledne Oetoher månads ingång, anhållit att Kongl. Allmänna Magazins-Directionen ville underrätta Herrar Revisorer, om Kongl. Direction vid ifrågavarande Tableau funne några erinringar nödige. Då Kongl. Direction icke känner de grunder, som Herrar Revisorer ansett höra följas vid denna Tableaus författande, kan Kongl. Directionen icke meddela något yttrande om beräkningarne, som blifvit följde vid bestämmandet af Magazins-Inrättningens tillgångar och skulder samt värden på de förre. Hvad Kongl. Directionen emedlertid af Bokhållaren Billes uppgifter och uträkningar trott sig finna, är, att Inrättningens behållningar af Spannmål, Proviant, Brännvin, Ved och Kol blifvit upptagne efter gångbara pris, samt att inrättningens öfrige tillgångar äfvensom dess skulder i allmänhet äro godtyckligt beräknade. Utan att på den korta tid, som för Herrar Revisorers arbeten nu återstår, kunna genom en mot-calcul ådagalägga de origtigheter, som vid uppskattningen af Verkets tillgångar och skulder sig förete, en omständighet likväl, den Kongl. Directionen med serdeles tillfredsställelse skulle hafva omfattat, om tillfälle dertill blifvit lemnadt, får Kongl. Directionen blott inskränka sig till anförande af de erindringar, som vid en hastigare öfversigt förekomma, nemligen: att all behållning af riad eller torkad Spannmål blifvit upptagen efter gångbart pris på oriad
Sedan kommo de ofantliga krigsskeppen. Men här stannade jag tvärt – som vanligt, när det kommer till de gamla minnena, låter jag hänföra mig. Emellertid försäkrade så väl Almqvist som de öfrige, att en sådan här glad och lycklig afton, då en krets litterära krafter skulle skapa ett förbund, det vore långt ifrån skadligt, tvärtom, att lära känna hvarandra från en äldre tid tillbaka, och så började åter andras historier, tills jag steg upp, förklarande att sammankomsten måste upplösas. Men då slog Blanche åter upp pianot och började den härliga sången: ”Aldrig de återkomma mer, Studentens glada dagar”. Och när han, vid skildringen af de olika lotternas delning, med sin djupa röst deklamerade: »Den ene vid ett domarbord, den andre bland de dömde», då (inbillning eller ej) syntes mig en bäfvande rörelse darra genom Almqvists väsende. Han var så känslig, berördes så lätt; vi voro dessutom alla, denna afton, så emottagliga för intryck. Slutligen blef det uppbrott med lyckönskningar till härnäst, men huru många aftnar vi sedan der voro tillsammans och hade trefligt under en ordentlig konversation i både glada och allvarliga ämnen, aldrig mera under de två åren kände vi oss som på stiftelseaftonen. Denna del af teckningen kunde blifvit meddelad i färre ord, men då jag ser framför mig den stupande vägen, som går mot slutet, har jag omöjligt kunnat neka mig att fullständigt framhålla en från politiska, sociala och vittra strider alldeles lösgjord afton, en sådan vid hvilken vi hvila med angenäm frid. De glada aftnarne i Aganippen lånade vanligen en färgskiftning af värdens egen glädtighet, hvilken alltid, till följe af hans inre lidanden, hade något, kanske icke spasmodiskt, men icke rätt naturligt. Innan det sista ordet i denna afdelning blifvit nedskrifvet kan jag, vid erinran om Almqvists rörelse under Blanches sång, ej låta bli att nämna hvad jag en gång hörde berättas, jag kan ej säga af hvem, nemligen, att då Almqvist sjelf komponerade musik – den måste nog varit underlig – till sina sånger, han någon gång lät spela den för sig af ... Breitfeldt. Hvilken sammanställning!
Då är det väl häst, att det icke heror på en tillfällighet af sjukdom eller andra hinder för dagen, 0111 den ene eller andre leder ärendena, utan att det finnes en viss embetsman, som befattar sig dermed. Frih. Hermelins anmärkn., huruledes vice-piesidenterne kunna tillkallas än på den ena och än på den andra divisionen, är ock af stor vigt. Det passar föga att tillkalla en yngling af Hofrättens underordnade betjening och adjungera honom, när de vigtigaste ärender, t, ex. lifssaker , förekomma. Det synes mig vara både värdigare och riktigare att då tillkalla en äldre, erfaren och lagklok man för att göra rätten fullsutten. Jag tror således, att betänk, äfven i delta hänseendet bör afslås. Frih. Leijonhufvud, Abrah.: Som jag icke var närvar, uti Ekon Ulsk , när della mål handlades, torde det tillåtas mig att framställa några anmärkutr mot Utsk:s deröfver afgifna utlåtande. Jag för min del är visserligen af den öfvertygelse, att när en framtida organisation tnedhiu - Den 13 Juni i ', m. nes, sä kunna måhända vice-presidents-embetena i allmänhet vara öfverflödiga. Jag skulle likväl icke se någon egentlig vinning uti att, förr än så sker, separat stryka ut vicepresidenterna uti Hofrätterna och låta dem sitta qvar uti de öfriga verken, då jag likväl är öfvertygad, att de egentligen behöfvas uti de hegge Hofrätterna, men deremot på de andra ställena aro mindre behöflige. Dessutom finnas några omständigheter, som torde böra tagas uti betraktande. Det är nemi. föreskrifvet, att under de fyra månaderna, då Svea och Götila Hofrätt hafva sina sommarferier, så skola presidenten och vice-presidenten sins emellan dela göromålen, så att alltid en af deni är närvarande. Man fordrade fordom för anseendet af en så beskaffad domstol, som Hofrätten, att der alltid skulle finnas en chef.
I fråga om den tidpunkt, efter hvilken kroppsaga, enligt dessa åsigter, ej borde vidare ega rum, har Utskottet trott det lämpligast att i sådant hänseende bestämma inträdet i läroverkens G:te klass, i synnerhet som detta motsvarar den enligt äldre förhållanden vanliga öfvergången från skolan till gymnasium, i hvilket sednare kroppslig bestraffning ej egde rum. Alt fasthålla en viss ålder kan deremot icke vara lämpligt, enär det måste vara i sin ordning, att de, som befinna sig i en och samma klass och kunna anses hafva hunnit samma mognad, äro sinsemellan underkastade lika vilkor. Om derjemte, på sätt Utskottet, i enlighet med Herrar Snndvallsons och Lindeströms yrkande, finner sig hafva skäl alt förorda, tillräckligt stränga ansvarsbestämmelser meddelas i afseende på lärare, som missbrukar sin rätt att använda kroppslig aga, torde detla bestraffningsmedel utan skada kunna för läroverkens lägre klasser bibehållas. Hvad åter de af Doktor Säve m. fl. föreslagna disciplinsystem angår, torde man lätteligen inse svårigheten att i lagstiftningen rörande dessa ämnen träffa det rätta, helst som förhållandet mellan lärare och lärjungar är helt och hållet moraliskt och icke kan annat än lida af alt underkastas lagbestämda begränsningar, och i allt fall det ligger mindre vigt uppå ordalagen i de gifna föreskrifterna, än på lärarens personliga förmåga att dem tillämpa. Der omdöme härutinnan saknas, skall den ena disciplinär—lagen säkerligen befinnas ej ega företräde framför den andra. Det händer nemligen lika lätt, att en anmärkning i förhastande nedskrifves, som att kroppslig aga oförtjent utdelas, och att orättvisan af den förra kännes lika djupt och verkar lika skadligt, som den sednare. Utskottet vill derföre ej lemna obetingadt förord åt det ena eller det andra af de utaf motionärerne framlagda förslag, utan anser i detla, sorn i flera andra fall, det höra åt Kongl. Majit öfverlåtas att meddela de reglementariska föreskrifter, som kunna befinnas tjenliga.
Uti n, 12, 15 och 14 §§ afhandlas jordens gradering, indeldt i 3 hufvudclassiJhcationer: mylla, lera eller kornjord, samt sandeller lättjord, utgörande 10 olika sorter grader. § 15. Aker]orden, som bör kunna lemna 10 tunnor korn, gifver i arrende 2 tunnor korn, dä resten fullkomligen bestrider utgifterne I3°8 Ben). och Ekop. Utsh. Bettin}anden. till utsäde, kronan, löner för arbetsoch och tjänstefolk, underhåll af byggnader, hvarefter arrendatorn ändock kan påräkna ett öfverskott, till belöning för sin utöda, § 16. Ängens produetionskraft per uppskattadt tunnland, anses gifva 4 ^ass hö- å 40 Lispund per lassj ett tunnland uppskattad äng afdrages för hvarje tredje tunnland uppskattad åker till underhåll af folk och creatur, som fordras till åkerbrukets drifvande m. m., och sedan förenämnde afdrag skett, erlägges i arrende för hvarje tunnland äng 10 Skålpund smör, då med till hjelp af halmen 4 får vinterfödas. § i?» Bete i beteshage, utmark eller skog, anses på ett uppskattadt tunnland kunna sommarföda ko, eller 2-§ får, och erlägga i arrende för hvarje sådant tunneland 5 Skålpund smör. § 18. Qvarnarnes förvandling till uppskattadt tunnland sker på det sätt, att ett par stenar, som hafva god mäld, och icke sakna tillräckligt vatten, kunna hela äret igenom i Eesv. och Ekon. Utsk. Betänkandcn. 1309 arrende erlägga 20 tunnor korn, eller i proportion andra sorter säd. § 19-. Sågar, förvandlade till uppskattad», tua» neland, behöfva samma villkor som qvarnar, och då med ett sågblad, drifvet genom en ordentlig mechanik, kunna utan ansträngning på året skäras 1,200 tolfter bräder, så bör detta blifva normen för uträkningen.
Ehuru denna säkerhet icke varit till foi men enlig med de Säkerhetsförbindelser , Banco-Fuilmäklige derförinnan afförd ra l vederbörande Leverantörer för af dem uppburne förskottssummor, finner Utskottet likväl, i betraktande deraf, att sagde Contract blifvit inom den deruti bestämda tid behörigen fullgjordt, att detta Fullmäktiges förfarande icke må lill någon anmärkning föranleda; men i anledning häraf och på det Fullmäktige måtte hädanefter, så vidt möjligt är, icke försättas i nödvändighet alt, i saknad af alla föreskrifter Banco-Utskottets Betänkande, N:o 2g. 7 i fråga om förskolter å uppköp till Metalliska Cassans förstärkande, handla endast efter godtfinnande, får Utskottet förbehålla sig alt serskildt öfverlägga och til! Rikets Ständer hemställa, om och hvilka ytterligare stadganden, som i förevarande hänseende möjligen kunna finnas lämplige och erforderlige. U) Likaledes har Utskottet, under läsningen af de hos Banco Fullmäktige förde serskilde Protocoli, inhemtat, det Banco-Ftdlmäklige, vid pröfningen af ett den 18 Augusti sistnämnde år till Fullmäktige ingifvet anbud, om lefverans af Silfver elier Guld, till ett värde af 200,000 R:dr Silfver Specie, under loppet af Nio månader, räknade från berörde dag, funnit sig böra antaga och för framtiden följa den grundsats, att förskotter i och för contraherad lefverans af ädla metaller till Banken, icke borde beviljas under annat vilkor, än att den lefverans, för hvilken förskottet lemnades, skulle under löpande Calender-året godtgöras; hvarförutan Fullmäktige, med tillämpning af denna grundsats, afslagit det gjorda anbudet.
Bibliotheket, att utgå under år 1867 8:o för löneförbättring åt Sundhets-kollegii embetsoch tjenstemän samt vaktbetjente 9:o för Farmaceutiska Institutet 10:o för Gymnastiskt-orthopediska Institutet 11:0 för bidrag till vård och skötsel af de. i provinsen Helsingland af sjukdomen spetälska angripna personer 12:o för hospitalsfondens förstärkning ett kreditiv 90,000: ™ till utredning och underhåll för ett förökadt antal sjukplatser vid hospitalerna 10,000: — för betäckande af en i hospitalsfonden uppkommen brist, för en gång 50,000: — för utvidgning pch förbättring af hospitalet i Wexiö, för en gång 3,500: — med rättighet för hospitalets öfverstyrelse att för hospitalet använda öfverskottet, omkring 7,400 R:dr, å det vid sistlidne Riksdag för hospitalet beviljade byggnadsanslag, och af hospitalet vid Upsala, för en gång 6,900: — för tillbyggnad och utvidgning af hospitalet i Nyköping 20,000 R:dr, hvaraf för år 1867 skulle utgå 10,000: — samt att, för uppförande af en portvaktarestuga vid hospitalet i Wisby, hospitalets öfverstyrelse berättigas att använda besparingarne, omkring 2,700 R:dr, å ett af Rikets senast församlade Ständer beviljadt anslag till byggnader vid hospitalet; 13:o för ordnande och uppställning af Naturhistoriska Riksmusei samlingar, för en gång 14:o för ökande af samma musei pakeontologiska samlingar, likaledes för en gång 15:o för vårdande och underhåll af Nationalmusei-byggnaden och der förvarade samlingar m. m hvartill kommer ett för enahanda ändamål under år 1866 erforderligt belopp af 180,500: — 70,000: — 8,050: — 6,875: _ 8,250: — 3,000: — 170,400: — 15,000: — 3,000: — 17,650: — 5,000: — Transport R:mt R:dr 487,725: — 54 Kongl.
Men detta förslag afstyrkles då af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten, som, i sådant afseende, jemte meddelande af den upplysning, att, utom de i Kongl, kammar-kollegii förrberörda utlåtande uppräknade tjenstbarheter, äfven så kalladt matskott, en afgift, hvilken såsom löneförmån i de flesta orter tillkommer Kapellaner och Klockare å landet, utgöres efter mallags-beräkning, anförde, att den genom Motionärens förslag åsyftade sammanläggning af två eller flera 1111 såsom särskilde matlag beräknade hemmansdelar till ett matlag otvifvelaktig! skulle medföra den verkan, att antalet matlag inom de särskilda kommunerna komme att ansenligt förminskas, hvilket åter icke allenast skulle hafva till påföljd, att innehafvare af torp och andra lägenheter samt hemmansdelar af ett fjerdedels mantal och derunder, jemte öfrige såsom ett matlag ansedda hushåll å landet, mera, än enligt nu gällande beräkningsgrund - Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 3. 9 grund, blefvo betungade med sådane dagsverken och tjenstbarheter, sorn efter matlag beräknas, utan ock komma att minska den till Komministrar och Klockare, genom matskott från de särskilda matlagen, utgående löne-förmån. Den lindring uti afgifter och besvär, som genom det föreslagna stadgandets antagande komme alt beredas innehafvare af större hemmansdelar, skulle således vinnas endast på de i allmänhet mindre bemedlade hushållens och ofvannämnde löntagares bekostnad, hvartill komme att den föreslagna 111atlags-beläkniagen i allt läll, efter Utskottens uppfattning, icke åstadkomme någon fullt billig och jemn fördelning af de onera, sorn efter sådan grund utgöras. Utskottens sålunda uttalade åsigt delades af Irenne Riks-Slånd, hvarigenom förslaget alltså förföll.
Directioner lämpligast kunna uppgöra förslag på behofven inom Länet, dä, efter vederbörlig pröfning och afgörande rätt, de verkeliga öfverskottsmedel af Gillet bestämdes och disponerades. Dock framställer sig härvid tillika en annan billig fordran, att vid dessa öfverskottsmedels bestämmande och utdelning inga afdrag ske för enskilda tillskott, donationer ocht stiftelser, hvilka nu eller framdeles kunna inrättas till någon orts enskiidta fördel. Igenom lemnadt afseende deråt, skulle ej allenast stiftarens välgörande afsigt tillintetgöras, utan äfven ali hug dödas tili sådana bidrag, då de nödstall te inom den krets, till hvars understöd de inrättades, förlorade i allmänt hänseende lika mycket som de kunde vinna genom den enskilta uppoffringen, Sä väl till erhållande af en klarerare åsigt härutinnan sorn äfven till undanrödjande, efter möjligheten, af de i första punkten öfverklagade olägenheter, skulle efter Utskottets tanka mycket bidraga, om uti alla sådana verks räkenskaper, en noga skillnad gjordes emellan publika fonder och enskiidta bidrag, så vidt säkra underrättelser därom kunna erhållas, hvartill LänsStyrelserna icke lära underlåta att i sakeus då blifvande nya skick an - göö Eesv. och Ekon. XJtsk. Betänkande - vända allt sitt bemödande. Härigenom skulle åtminstone för en framtid dessa fonders sam ajan blandande förekommas, och verkställande magten lättare kunna öfverse livad rätt och billighet i hvarje serskildt fall bjuda. 5 0 Innan Utskottet ingår i något utlåtande öfver de i flera Memorialer yrkade ändringar uti förvaltningen och styrelsen af dessa Barmhertighets verk, anser det sig böra i minnet återkalla det förhållande, som dervid pä serskilda tider ägt rum. Enligt 1686 års kyrkolag voro Hospitalerna i Riket den tiden egentligen ställde under Herrar Landshöfdingars och Biskopars värd och inseende, hvilka dervid hade sig till biträde så väl Kyrkoherdarna i Församlingarna, sorn Borgmästarne i Städerna, der Hospitalerne voro belägna, och redogörelsenför dessa verks inkomster åtföljde LandtRäkenskapernetill Kongl.
— Nio 244. med öfverlemnande af ny Bevillnings-stadga. Expeditions-taxa, angående förändring i nu gällande. VI. B. 603. VII. A. 66. E. 215. VIII. U. 177. A. 184. Expeditions-Utskottets Ledamöter. Se Lista. Expedilions-Ulskoltets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 1. angående ökadt cancelli-biträde m. m. I. B. A. 140. — N:o 2. angående upplagan af bihanget till Riks-Ståndens protocoll. I. B. A. 140. — N:o 3. i fråga om prenumeration å hillänget till Riks-Ståndens prolocoll. I. B. A. 140. — N:o 5. i anledning af erhållen anmodan om införande i Riksdagsbeslutet af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse,? angående åtskilliga föreslagna lagförändringar. I. B. 341. A. 410. — N:o 6. i anledning af återremiss utaf skrifvelse-förslagen N:ris 10, 11 och 12. lil. B. »75. A. 379. — N:o 7. i anledning af återremiss utaf skrifvelse-förslaget N:o 59. IV. B. 508. A. 592. — N:o 8. i anledning af återremiss af Förslaget N:o 6 till § i Riksdags-beslutet, angående granskning af Statsråds-protocollen. IV. B. 508. A. 592. — Nio 9. angående dagen, då nästa lagtima riksdag skall börjas. IV. B. 606. V. 38. A. 72. — N:o 10. i anledning af återremiss å skrifvelse-förslaget N:0 103. VI. B. 197, 224. A. 265. — N:o 11. angående medels anvisande till gratificationer åt extra biträden vid Utskottets cancelli.
R:dr, men författningen eljest såsom allmän regel stadgar, att fullmakter till beställningar utan lön i arméen skola lörses med stämpel elter skilnaden mellan förut innehafd lön och den lön, som åtföljer graden, till hvilken befordran vunnits, har Utskottet ansett nämnde grundsats böra följas äfven i afseende på de ifrågavarande fullmakterna. På grund häraf torde jemväl den i detta hänseende uti Utskottets förslag pag. 3 införda förändring vinna Rikets Ständers bifall. Uti särskilda, Utskottet tillhandakomna, inom Presteoch Borgare-Stånden väckta, motioner hafva Herr Kongl. Hofpredikanten Nordlund och Herr F. A. Rinman fästat uppmärksamhet derpå, att nu gällande författning icke tydligen bestämde, huruvida fullmakter, öppna bref m. m., hvarigenom tjenster eller befattningar vid de Kongl. Hofven bortgifvas och hvilka från Hof-expeditionen utfärdas, skola förses med stämpel-papper eller icke. Då ölverskriften till 5 § af nämnde författning icke särskildt nämnde Hof-expeditionen, kunde det, å ena sidan, synas som berörde fullmakter m. m. borde vara från stämpel-papper befriade; men deremot innehölle sjelfva att fullmakter, konstitulorialer, protokolls-utdrag m. m., hvarigenom embeten, tjenster, beställningar o. s. v. vid civila, militära, ecklesiastika samt andra stater, af hvad namn de vara må, tillsättas och borlgilvas, borde förses med stämpladt papper. Vidare ålades, i 11 § 5 morn., de tjenstemän, åt hvilka uppbörden och redovisningen af lösen för utgående expeditioner är uppdragen, att ansvara för kartering af fullmakter m. m. vid Kongl. Maj:ts Kansli-expeditioner och Hof-expeditionen. Häraf syntes åter löija, att berörde fullmakter m. m. borde med stämpel-papper förses, hvilket ock, efter motionärernas förmenande, varit Rikets Ständers afsigt.
I anledning hvaraf Hans Excellence frågade, om Ridderskapet och Adeln behagade, på sätt Grefve von Schwerin föreslagit, bifalla Utskottens Utlåtande med det tillägg, alt underdånig anhållan borde hos Kongl. Maj:t framställas derom, att hvad Kongl. Maj:t, i egenskap af löneförbättring, behagar anslå till Lärare vid Undervisningsverken, må anses endast såsom extra löneanslag intill nästa Riksdag. Ropades äfven Ja och Nej. Herr bjerta: Votering lärer icke kunna undvikas; och enär, genom antagande af det förslag jag framställt, man kunde få Den 14 Augusti f. m. 121 2 Stånds beslut, hvarigenom eLt jemnkningsförslag från Utskotten kunde inkomma, hemställer jag, om icke milt förslag må blifva Contraproposition. Grefve von Scbwerins förslag synes böra blifva Ja-proposition, emedan det icke innefattar någon skillnad mot Utskottens, utom att anslaget blott skall vara intill nästa Riksdag. Hans E.rcellence Herr Grefven ock landtMarskaken hemställde, att Ja-proposilionen matte innefatta bifall till Utskottens Utlåtande, och Nej-propositionen antagande af Herr Hjertås förslag. Grefve Frölich: Som det af Grefve von Schwerin föreslagna tillägg är så föga stridande mot hvad Utskotten tillstyrkt, förmodar jag, alt någon svårighet för dess antagande icke möter; och då anslag i alla fall ej kan ske för mer än 5 år i sender, hemställer jag, om icke Ja-propositionen kunde undergå förändring, i öfverensstämmelse med Grefve von Scbwerins förslag. Ropades Nej.. Hans E.rcellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att då åtskillige Ledamöter begärt proposition till bifall å Utskottens Utlåtande, och sådant icke kunde vägras, ansåg Hans Excellence Ja-proposilionen böra i enlighet dermed uppsättas. 123 Den i4 Augusti f. m. Grefve Frölich: