Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stat uppföras på ordinarie, jemte ett af bemälde Professor till motionen gjordt tillägg samt Professorerne Knös’, Reuterdahl och Bolméers dertill fogade yttranden och instämmanden. 16 Prot.-Utdrag, den 3 Augusti i844- Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Upplästes Expeditions-Utskottets Memorial, N:o 1, angående ökadt Canzli-biträde, m. m. Herr Maechel: ”Jag kan visserligen ej bedöma, hvad Canzli-betjening Expeditions-Utskotlet behöfver; men det förefaller mig dock, som, om ej nödigt vore, alt hela den föreslagna personalen genast från första stund tillsattes och aflönas. Mig synes, alt arfvoden böra fastställas, alt utgå endast från den lid, då ökade göromål göra antagandet al flere Canzliets tjenstemän nödvändigt.” Häruti instämde många af Ståndets Herrar Ledamöter. Herr Ödmansson: ”Såsom ledamot af Expeditions-Utskottet är jag i tillfälle att upplysa, att Utskottet med sin begäran endast afsell arfvoden, beräknade att utgå på det sätt, Herr Machel föreslagit; men skälet, hvarföre desamma nu blifvit begärda, är att söka deruti, att Expeditions-Utskottet önskade, för lämplige arfvoden, hafva medlen i beredskap.” Vice Talmannen, Herr Brinck, begärde Memorialet på bordet. Herr Schartau: ”Jag hemställer till Herr vice Talmannen, om man ej, i stället för att begära bordläggning, borde förena sig om ålerremiss, på det att Utskottet, efter inhemtad kännedom af de anmärkningar, dess memorial föranledt, måtte komma i tillfälle att, med någon förändring, framställa sitt förslag.” Herr Vice Talmannen: ”Jag vill ej motsätta mig min väns förslag; men trodde, alt man, då återremiss sker, borde framställa några anmärkningar, utvisande skälen dertill, oell dessa är jag ej nu beredd att afgifva, men vill likväl gerna gå den yttrade önskan till mötes, all memorialet må lösas från bordet.”
I föregaende häfte af denna tidskrift hafva våra läsare genoni e n der i öfversättning intagen berattelse, Thadeus, gjort bekant ska^ med en af det nuvarande Polens mest framstiiende författarinnor. Vi hafva trott oss g % våra läsares önskan till mötes, om vi rörande Elise Orzeszko, till sina strafvaiiden och arten af sitt författar ska.^ otvifvelaktigt en af sitt lands ädlaste qviiinor, meddela det vi kunnat inhemta om hennes lif och verksamhet. Efterföljande notiser äro hemtade dels ur en uppsats af Z. Nlilkowsky i mr Th. Stantons bekanta arbete: &gt;The. Woman questioii in Europe, dels ur ett bref af henne sjelf. Fru Orzeszko föddes 1842. Redan i sitt andra ar förlorade hon sin fader, B. Pavlowsky, som .var jordegare i närheten af Grodno-och lemiiade henne en betydlig förmögenhet i arf. Uppfostrad dels i siii moders hus, dels i en pension i Varsjava, blef hon vid 16 ars ålder gift med en ung och förmögen godsegare i Lithaueii. Hennes äktenskap varade blott sex år; ty %r 1864 blef hennes nian, sannolikt till följd af förbindelser nied de polske insurgenterna, förvisad till Sibirien, der han kort tid derefter dog. Hans egendom indrogs till stafeii, och hennes egen förmögenhet blef, till följd af de politiska och ekonomiska hvalfningar, som följde på insurrektionen, i högst betydlig grad minskad. Dessa olyckor, som drabbade henne i hennes tidiga uiigclom - hon var då blott ett par och tjugu %r - inverkade titan tvifvel mäktigt på utveckliugen af hennes karaktär, af naturen kraftfull och spänstig, nu under intrycket af genomgåiiglia lidanden tidigt vanjd till allvar och arbete.
Utskottet anser sig kunna fördröja statsregleringens behandling, intilldess ett af Utskottet serskildt afgifvande utlåtande öfver herr Stjernsvärds förslag kunnat underställas Rikets Ständers pröfning. Skulle än Rikets Ständer antaga sistnämnde förslag, erfordrar dess verkställighet Kongl. Maj:ts nådiga bifall, hvarförinnan vederbörande måste böras, och om än Kongl. Maj:ts nådiga bifall vunnes, skulle förändringarne blott småningom under en mångårig öfvergångstifl kunna bringas till slutlig fullbordan. Utskottet har derföre ansett sig böra behandla frågan om anslagen på 4:de Hufvudtiteln för försvarsverket till lands i öfverensstämmelse med arméens nuvarande organisation, under förbehåll, att, för den händelse Rikets Ständer, med anledning af herr Stjernsvärds motioner, lätta beslut, som orsaka förändring uti denna organisation och som kunna föranleda besparingar uti statsutgifterne under de år, nu uppgörande statsreglering blir gällande, sådane besparingar skola komma statsverket till godo. Utskottet får derföre hemställa, att Rikets Ständer besluta, att, så vida Rikets Ständer, i anledning-af derom väckt fråga, stadna uti beslut, som föranleda hufvudsakliga förändringar uti arméens nuvarande organisation samt besparingar uti utgifterna för landlförsvaret, sådane besparingar skola, utan hinder af förut uppgjorda statsreglering, komma statsverket till godo. Hih. till R. St. 1 o Stats-Ulskoltels Ullålande, JH 83. 2:o. 1 denna Hufvudtitel hafva åtskilliga förändringar blifvit föreslagna, ej min dre uti Kongl. Majrts nådiga proposition om Statsverkets tillstånd och behof, än ock i enskilda inom Riksstånden väckte och till Utskottet remitterade motioner, hvilka Utskottet tagit i öfvervägande tillika med de yttranden, hvartill den nådiga propositionen föranledt, samt skola vid behandlingen af de hufvudmomenter, hvarunder de lämpligast kunna hänföras, blifva omnämnde och besvarade. 3io. Uti Kongl.
Jag skulle förmoda, att enar Kongl. Maj.*t äger denna rätt i fråga om Lagförklaringar, äger Han den äfven i hvad sorn rörer Rikets Finaneer, och ännu mera då det endast liar afseende på reglementariska föreskrifters stadgande och utfärdande för privata Banker, i händelse sådane komma att bilda sig; hvadan jag således anser något serskildt beslut nu icke behofvas, utan anhåller jag endast, att Ridderskapet och Adeln ville antaga BondeStåndets inbjudning. Herr Rosenblad: 83 §. Regeringsformen innehåller: De förklaringar, sorn, till svar på inkomne förfrågningar om Lagens råtta mening, Konungen genom Dess Högsta Domstol emellan Riksdagarne gifver, kunna af Riksens Ständer ogillas, hvarefter de icke längre vare gällande eller af Domstolarne iakttagas eller åberopas må. Detta stadgande finnes derföre, att Ständerne icke sammankallas hvarje år, men att Konungen ändock, då Den 5(i December /. ml någon del af en Civileller Criminalsamt Kyrko-Lag finnes bristfällig, eller otydelig, må kunna pro tempore utfärda en Lagförklaring. Att Ständerne uti förevarande fråga skulle öfverlemna sin Lagstiftningsmagt till Konungen, derigenom att hela förslaget till Konungens ompröfvande hänskjutes, utan att Ständerne deröfver fatta sitt beslut, tror jag för min del icke vara hvarken lagligt eller lämpligt, såsom rakt motstridande Grundlagens både anda och bokstaf. Herr Munck af Rosenskjöld: Uti hvad den sista Talaren yttrat instämmer jag Så vida, som jag tror, att Piiksens Ständers beslut är nödvändigt, om Konungen skall kunna vidtaga de förändringar, som finnas nödvändige för Assignations-rättens behöriga utöfning; men för öfrigt är jag af alldeles olika tanka. Jag medger att denna fråga är allmän, och att den sålunda bör af Utskott handläggas; men denna fråga är alldeles icke ny. Den har varit remitterad tili behörigt Utskott, derifrån inkommen och af Riksens Ständer återremitterad till Utskott, samt derefter af Riksens Ständer afgjord, och skrifvelse derom afgången till Konungen.
Mars 1863 afgifna underdåniga yttrande förmält sig anse, att Sala bergslag, såsom varande genom Kongl, transporten af silfververket å bergslaget den 20 Januari 1682 och den derå den 9 September 1741 meddelade stadfästelse, berättigadt att, så länge det förmådde efter rätt bergsvis hålla grufvan och silfververket vid magt och behörig drift, verket bibehålla med dervid i öfrigt fästade vilkor, och i afseende å hvars fullgörande af sina förbindelser mot Staten någon anmärkning icke förekommit, ej kunna mot sin vilja från silfververkets innehafvande skiljas, samt, sedan nämnda underdåniga utlåtande afgafs icke heller anledning förekommit, det bergslaget skulle hafva i sina åligganden mot Staten brustit, Kollegium, med åberopande af de i nämnda utlåtande anförda grunder, hvilka ock syntes Kollegium vara i Kongl. Majrts nådiga Bref den 14 Augusti 1863 godkända, funnit Rikets Ständers ifrågavarande underdåniga skrifvelse icke kunna till någon vidare åtgärd föranleda. Med afseende å hvad Kommers-kollegium sålunda anfört och handlingarne för öfrigt innehålla, har Kongl. Majrt icke funnit skäl att uti ifrågavarande ämne nu vidtaga annan åtgärd, än att Kongl. Majrt härmed vill Rikets Ständer till kännedom meddela hvad, i anledning af sednast församlade Ständers ofvanberörda framställning, på sätt omförmäldt blifvit, förekommit. De till detta mål hörande handlingar skola tillhandahållas det Utskott, till hvilket ärendet kan varda af Rikets Ständer öfverlemnadt; och Kongl. Majrt förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. År och dag, som ofvan. CARL. J. A. Gripenstedt. Kongl. Maf.ts Nåd. Skrifvelse N:o 67. 13 Utdrag af Protokollet öfver Finans-Är enden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 29 December 1865. Närvarande:
Han» Exoellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Han» Ex cellen», Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Friherre Mandei'ström, Stat»-rådon Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna och Malmsten. Chefen för Finans-departementet, Stats-Rådet Gripenstedt, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts på Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, fattade beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga proposition angående Leckö kungsgårds användande till ekplantering för Statens räkning. Kongl. Maj:t behagade, enligt Stats-Rådets tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta Protokoll hilagdt, och befallde, att nådig proposition skulle, i öfverensstämmelse dermed, till Rikets Ständer aflåtas. Ex Protocollo Mildhog Landgren. Koivjl. Maj:ts Nåd. KONGL. MAJ:TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, i fråga om kostnadsfri upplåtelse af Kronan tillhörig jord, åt Gellivare blifvande Bolag, för anläggning af en jernväg emellan Gellivare malmfält och Bottniska viken; Gifven Stockholms Slott den Hl Oktober 1859.
Riksens Höglo fl. Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts Betänkande, "angående yrkad rättighet, att a Marknaderna i Riket få på den utsatta *Marknadsdagen köpa och sälja lofgifna Producter, som af Landtrnannen sjelf förfärdigas, utan att afbida Marknadens kungörande vid 'Trumslag”, •It^iksdagsfulltnägtige Laur. Carlsson, J. An-r dersson, och Petter Svensson från Skaraborgs Län, med hvilka RiksdagsFullmägtigen Måns Pehrsson från Blekinge Län sig förenat, hafva uti ett den löde sist!. Decemb. till Hedervärda BondeStåndet ingifvit och genom Protocolls Utdrag derifrån till Utskottet remitteradt Memorial begärt, ”att, till förekommande af de olägenheter medelst confiscationer* hinder och uppehåll, som tillfogas Marknadsslätt de personer, derigenom, att Handeln å 68 Besv. oell Ekon, TJtsk. Betänkanden, de i Riket tillåtne Marknader icke får be» gagna* förr än kl. 10, eller innan Marknaden genom föregånget Trumslag blifvit utlyst, hvarje Svensk Undersåte måtte lemnäs fullkomlig och oinskränkt frihet, att å den utsatta Marknadsdagen köpa och sälja, utan afseende på tid eller åtlydnad af Trumslag, de Producter som loftiga äro och af Landtmannen sjelf kunna förfärdigas.” I anledning häraf får Utskottet vördsammeligen anföra, att ehuru hvad i ofvanbe» rörde måtto blifvit yrkadt, åsyftar ändring uti Allmänna Lagens Stadgande i 7. Cap. 2. §. IlandelsBalken och jemväl i någon del af (5. §. samma Cap. och Balk, anser Utskottet sig likväl, till följe af den erhållna Remissen böra deröfver afgifva utlåtande för så vidt ämnet rörer nyttan eller skadan af Marknads utlysande. — Det torde icke behöfva bevisas, att dä nyssnämde 2. §. i 7. Cap.
Majit funnit någon åtgärd tillföljd af den i dessa delar gjorda framställning icke vara af behofvet påkallad; beträffande den uppgifna, angelägenheten af att vinna kännedom om verkliga kostnaden för verkställda byggnader och andra arbetsföretag, att, då kostnaden för arbeten, som utföras med extra statsanslag* redan hittills kunnat uppgifvas, någon vidare föreskrift i berörde hänseende icke vore erforderlig; men att, hvad vidkomme andra med det ordinarie statsanslaget utförda arbeten af större vigt och omfattning, Kongl. Majit funnit godt i nåder förordna, det vederbörande vid flottans stationer böra vid alla arbeten af omförmälda beskaffenhet hädanefter alltid iakttaga en sådan bokföring, att hvarje så beskaffadt arbetes verkliga kostnad i materialier och dagsverken derigenom åskådliggöres; viljande Kongl. Majit, hvad anginge alla öfriga arbeten af mindre vigt, framdeles taga i öfvervägande, huruvida någon framställning till Rikets nästsammanträdande Ständer må göras om den tillökning i tjenstemannapersonalen, som för vinnande af en fullständigare bokföring äfven i dessa delar skulle erfordras; hvad åter rörer de ifrågaställda uppgifterna å värdet så väl af flottans armerade fartyg med till dem hörande inventarier, som å byggnaderna vid flottans stationer med tillhörande inventarier, äfvensom af materialtillgångarna i allmänhet, att Kongl. Majit, af omförmälda anledningar, funnit närmare bestämmelser i ofvannämnde hänseenden för närvarande icke vara att vidtaga; samt slutligen, hvad angår de lotsverket tillhörande materialier och inventarier, hvarå all uppgift hittills saknats, att Kongl. Majit funnit godt förordna, att vid detta verks hufvudböcker hädanefter skall biläggas en tableau, utvisande det summariska värdet af lotsoch fyrings-verkets förenämnde tillhörigheter. 9&:o af den 3 Maj 1851, angående lyftningen af hela återstående beloppet af de vid sednaste riksdag J>eviljade tillfälliga statsanslag till försvarsverkets förbättrande (67).
Petter Pehrssons motion, hvilken afsåg, ali den lika arfsrätten. borde införas för de öfrige samhällsclasserne, men deremot den olika bibehållas för R. o. Ad. i fall detta Stånd ansåg densamma för sig vara förmånligare. Denna motion var äfven inom Utsk. föremål för en ganska allvarsam öfverläggning. Men man fann slutligen så många svårigheter och nära nog en omöjlighet att med vära riksdagsformer komma lill något resultat i afseende på denna motion, att man slutligen ansåg den icke böra till någon ät - Den 8 Februari e. m. 231 gärd föranleda. Det var nemi. för tidigt alt, i en fråga af allmän civillags natur, fästa afseende på en enskild motionärs sä beskaffade yrkande, innan man kände II. o. Ad:s tankar i ämnet, och det biet' för sent, sedan de öfriga Stånden beslutit öfver frågan i hela dess vidd, utan alt afbida II. o. Ad:s beslut, eller derpå göra något afseende. Jag roedgifver dock, att dessa svårigheter eller denna omöjlighet till en stor del låg i Utskis åsigt, att frågan vore af allmän civillags natur. Jag bör nu således redogöra för de skäl, som legat till grund för denna Ulsk:s åsigt, ehuru dessa skäl här på förmiddagen redan blifvit af flere talare fullständigt framlagde; ty Ulsk. har icke haft några andra. Med jttriva lex måste förstås en lag, som utgör lindantag fran allmänna lagen. Hvarje annan definition på privilegium är och förblir otillfredsställande; och när nu, på sätt af flere föregående talare redan blifvit lill öfverflöd bevisadt, arfslagen för Adelsmän från urgamla tider beständigt varit densamma, som i allmänna lagen varit föreskrifven för medborgare i allmänhet, kunde Ulsk. icke föreställa sig, alt man skulle vilja hänföra den till privilegierne. Denna arfslag fans äfven lill långt förr än några privilegier tillkommo. Sammalunda är ock förhållandet med de två andra Stunden, nemi. Bondeoch BorgareShns arfslagar. Medlcmmarne af dessa särskilda
Ständers Lag-samt Allmanna Besvärs och EkonomiUtslwtts Betänkande, angående yrkad ändring uti Kongl■ Förordningen den 22 julii 1803 om Tiondeoch Räntegifvare samt eg ares örns esia ige rättigheter och skyldigheter. PresteStåndet har till Dagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets handläggning remitterat ett Memorial af Herr Prosten Doctor Svedelius, deruti yr* kas: att Kongl. Förordningen den 22 Julii 1803, som i åtskillige fall, icke så noga som sig borde, skall bestimma Tionde och Räntegilvares samt Tagares ömsesidiga rät* tigheter och Skyldigheter, matte erhålla följande ändringar, och tillägg: 1:0 Att feiden för den i 2 §. omnämnde tillsägelse om Tiondes leverering in natura, bör utsattas till fåre Thomtedag, i stället för vid Thomssdag. 2:0 Att då samma §. föreskrifver, det en sådan tillsägelse, när Räntetagaren bor utom Häradet, kan ske hos Kronofogden eller Regementsskrifvaren, hvilka vid ansvar böra derom kungöra Eåntetagaren; men hvarken detta ansvar finnes bestämdt, eller tiden derföre utsatt, alltså måtte stadgas:
Och olägenheter, som större SädesMagazins upprättande medför, böra undvikas derföre att Staten icke får göra uppoffringar, hvilka falla undersåtarrte till last, och Staten eller nägon allmän Styrelse bör icke befatta sig med Spannmålshandel, hvilket så mycket säkrare leder till Statens förlust, som en sådan Styrelse icke kan ingå uti alla de beräkningar, hvilka Köpmannen måste uppgöra och känna, för att icke förlora på speculationer, som likfullt af oförutsedda händelser ofta misslyckas. Såsom anvisning att till någon del uppfylla detta ändamål, utbeder jag mig att vördsamt få föreslå; l o Att SockneMagazln upprättas uti alla de orter, der de ej redan finnas. Uti fattigare trakter böra, så vida ske kan, tillskott på Statens bekostnad insättas i dessa Magazin , för att utan renta utlå - 24© Den 13 April. nas till förlag åt de mest behöfvande jordbrukare, i synnerhet Nybyggare. 2:o Att större allmänna Magazin endast bi-' behållas på sådana ställen, der Kronans TiondeSpannmål, som till aflöningar för Regementen och Flottorna åtgår, förvaras. 5;o Att allmänna MagazinsDirectionens befattning med Spannmålshandel upphör. Kronans Brännerier i Stockholm och Götheborg indragas, alla förråd och inventarier, samt de hus och Magazin, hvilka icke äro nödvändiga, uti ofvannämnda afseende, säljas eller bortarrenderas. 4:0 Att de penningar, som härigenom erhållas , jemte MagazinsDirectionens öfriga fordringar och tillgångar, insättas uti Banken, för att jemte de medel, som Riksens Ständer ytterligare kunna finna för go :t att till samma ändamål anslå, användas på sätt här efteråt föreslås. 5:0 Att efter granskningen af de berättelser, sorn årligen örn årsväxten ifrån Länen inkomma, ofvannämnda medel, genom cen eller de Embetsmän, åt hvilka Kongl. Majtt behagar sådant uppdraga, fördelas emellan Länen till Spannmåls uppköp. 6:0 Att fördelningen af dessa penningar inom Länen och deras användande besörjes af II.
skola öfverlämnas till d e förnämsta djurskyddsföreningarna i Sverige. Blott räntan får användas i föreningarnas syfte, kapitalet skall förvaltas under namn af » Victorine Häggs donationsfond ». Testamentsverkställare är den aflidnas syster fröken Johanna Hägg. till och m e d gamla lidanden, 2) Verkar förträffligt vid alla halssjukdomar m. m. 3) Fördrifver grundligt hvarje feber. 4) Helår öfverraskande alla sjukdomar i lefvern, m a g e n och tarmarne, i synnerhet magkramp, kolik och värk i underlifvet. 5) Borttager smärtorna och botar hämorrhoider. 6) Verkar lindrigt afförande och blodrenande, renar njuren, borttager hypokondri och melankoli och stärker aptiten och matsmältningen. 7) T j ä n a r förträffligt vid tandvärk, ihåliga tänder, skörbjugg i munnen och vid alla tandoch m u n s j u k d o m a r och borttager uppstötningar och dålig lukt. 8) A r ett godt medel m o t m a s k, binnikemask och vid A-TtitenylnPrfgBia epilepsi. 9) T j ä n a r såsom ett underbart utvärtes botemedel för alla sår, friska och g a m l a ärr, ros, hettblemmor, fistlar, vårtor, brännsår, förfrusna lemmar, klåda, utslag, spruckna, sträfva händer m. m. och förtager hufvudvärk, susning, reumatism, gikt, örvärk m. m. Detta medel bör, såsom första hjälp, icke saknas i någon familj, i synnerhet under influensa-,., koleraeller andra epedemier. Ett enda-prof öfvertygar bättre än någon kungörelse. A k t a är denna balsam endast, om hvarje flaska är tillsluten m e d DoktorThoraWigardh Varmbadhus K l i n t e h a m n s praktiserar från den 20 juni i Göteborg och Marstrand. (Nord. A. B. 8120) öppnas den 15 Juni. Gascara Sagrada (lösande piller) piller försäljas ä 1.50 pr flaska å apoteket Gripen STOCKHOLM.
Fosterland i desi smara och bekymmersamma belägenhet, har StatsUsikottet dock icke kunnat undgå att anmärka, hurusom Län pä sädane wilkor skulle blifwa för Staten onyktige, da Skaten alltid mäste hafwa penningar i beredskap till deras infriande, allt efter som Längifwarne finna för godt att dem uppsäga,och Skatswerket säledes mäste betala Ränta för ett Capital, som det icke pä nägon wisi och bestämd tid med säkerhet kan gagna eller disponera, Statsflkfkotlet har derföre trott, att sädane län, der Staten har ingen, men Längifwaren deremot ensam alf sörmohn pä sin sida, borde till Statswerkxts lisa up"sägas, dock med den frihet för Langifwarne, att antingen äterfä sine penningar Med dera upplupen Ränta genast eller z?ne mänader efter uppsägmngsdagen, eller ock att täta dem widare innestå, emot de wilkor, som Kongl. Kungörelsen 6f d, 20 sistl. Martis innehåller och de öfrige Längifware af Rikets Jnnewänare försäkrade blifwit, I anledning häraf har Stamh^skottet under d. Z sistl.
M:s nåd. skrifvelse, ang:de väckt fråga om det i kronans förråd befintliga äldre lill krigsbruk oanvändbara kruts omarbetande till bergskrut; N:o 206, i anledn. af väckta motioner om donerande till Skellefteä stad af hemmanen N:ris 6 och 8 i Norrböle by samt af krono-allmänningen Kågenäset m. m.; N:o 207, i anledn. af väckta frågor om förändrade beskattningsgrunder för mjöloch sågqvarnar; N:o 208, i anledn. af väckt fråga om uphörande af allmogens inom en del af Stora Kopparbergs län skyldighet, att till Stora Kopparbergs läns Bergslag in natura leverera hemmans-ränteoch mantalseller qvarnlulls-kol samt afskaffande af de för uraktlåten sådan leverering af dessa kolskatter stadgade viteseller tredsko-böter; N:o 209, i anledn. af väckt motion om Statsbidrag till ersättande af kostnader för vägdelning på Gottland: N:o 210, i fråga örn underhållskostnaden för 2:ne vägar inom Färila och Hogdahls socknar i Helsingland; N:o 211, i anledn. af väckt motion om låneunderstöd för upförande af en flottbro öfver Dalelfven; N:o 212, i anledn. af väckt motion i fråga om ersättning till en pensionskasse-inrättning för beväringsmanskapet och afskedade båtsmän uti WesterNorrlands län; N:o 213, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse till R. St:s StatsUtsk. i fråga om medel till fullbordande af Strömsholms kanals ombyggnad; N:o 214, i anledn. af väckta motioner om anslag för Strömsholms kanals ledning antingen till Westerås eller till Köping; Den 5 Juli e. m 359 N:o 215, i fråga om anslag lill kyrkobyggnad i Knäreds församling i Hallands län; N:o 216, i anledn. af erhållen ålerremiss af allål.