Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi b v&amp;r sida skulle vilja gora vissa motski1 gallande, hvilka synas oss fullt ut lika tungt viigande. DB en kvinna antages i jiirnvagens tjiinst, stiilles p l heme samna lrompetensfordringar som pB mannen, men utan inotsvarande ratt att i likhet med honom avancera till hogre och f o m h l i g a r e platser inom verket, utan mbste hon alltj ' mt stanna lrvar i den lagre befattning hon frbn borjan erhtillit. Hon har clar alldeles salnma arbete och lika mBnga arbetstimmar som de inanliga kamraterna af samina grad och mAste lilra m h g a iir tjana for att nppnB gensionsratt. Men gifter hon sjg dessforinnan, har hon forlorat all riitt till pension tillika med de i pensionslrassan insatta medlen och jiimiragsstyrelsen slriljer heme obevekligt frbn tjansten. Angbende detta afskiljande ur tjansten finnes intet af kongl. maj: t eller riksdag stadgadt, men jarnviigsstyrelsen har i dylikt fall -. tillampat den i 4 af tjiinstgoringsreglementet sig tilldelade makt, dar det heter: ~ F i n n e r styrelsen ordinarie tjgnsteman eller ' betjant, utan att denne genom oskickljghet forverkat sitt forordnande, likval vara for sin befattning olamplig, sker uppsagning friin styrelsens s i d a ~. Dessa forenade olnstandigheter synes emellertid med nodvandighet krafva sisom vederlag, att liinen under tjanstgoringstiden icke sattes alltfor lbgt.
Det är således icke Den 19 Hars f. m. 29 vi, som på något sätt inskränkt den gästfrihet, som i 1782 års Jude-reglemente blifvit dem tillförsäkrad, tvärtom hafva vi utvidgat den. Men, Mine Hrr! har icke Svenska folket också en rått? Så länge Svenska folket fortfar, att icke vilja uptaga dem ibland sig, så ställer jag mig på Svenska folkets sida. Man säger, och det är ett af de många kraftord, som användas för att vädja till känslan, hvilket vid dessa tillfällen är beqvämare än alt vädja lill det sunda oförvillade förståndet, raan säger, dessa Judar äro slafvar. Jag frågar om del finnes någon Jude, hvarhelsl han än vistas, som icke inför lagen åtnjuter samma rätt som vi. Har någon Jude förlorat sin sak derföre att han är Jude? Jag lemnar det derhän. Men det är alldeles icke ovanligt, ali Judarne haft bättre rätt än de christna, ty det är icke obekant att Judarna äro i ganska goda omständigheter. Deras upsyn inger raig icke heller tanken uppå att de äro slafvar. Jag har icke trott mig finna detta på något sätt, tvärtom har jag tyckt mig linna alt mången, och kanske de flesta, förete den hållning, som plägar härflyta från medvetandet af en full pung. Såsom skäl för den sökta utvidgningen af deras rättigheter, har man i allmänhet anfört, dessa Judars goda upförande. Det är ingalunda min mening att bestrida detta förhållande, tvärtom, jag vitsordar gerna detsamma, men jag har icke hort någon af de Herrar, som förordat Judeemancipationen, upgifva, eller vilja gå i borgen för, alt detta goda upförande kommer alt fortfara efter deras emancipation. För min del skulle jag tro, att detta goda upförande i någon mån kan anses härröra från deras generade ställning. Jag har dessutom trott mig finna, alt det skulle vara ofantligt många medborgare, mot hvilkas upförande, man nu kan göra skälig anmärkn., som skulle skicka sig mycket bättre, om de befunno sig i en mindre ogenerad ställning än hvad de nu göra.
Man har väl emellan dessa velat förlägga ett skogsland, men då gränsen derför i anseende till den jemna spridning, som den jordbrukande befolkningen derå intagit, alltid skall blifva godtycklig, och tillsättandet af ett skogsland icke är förenadt med någon praktisk nytta, synes detta vara utan ändamål. Men vill man i geografiskt, topografiskt och ekonomiskt hänseende gifva länet sin naturliga indelning, så sönderfaller det i fem, omkring de stora elfdalarne Piteå, Luleå, Råneå, Calix och Torneå grupperade landsdelar, hvilka hvar för sig bilda ett helt af intresse. Uti ecklesiastikt hänseende indelas länet i det på följande sida i tab. Litt. A anförde antal pastoTab. Litt. a. rater, för hvilka jemväl arealen i tunnland är upptagen. Flela länet skulle sålunda innefatta 21,367,955 tunnland eller i det närmaste 924 qvadratmil. Det bör likväl bemärkas, att ehuru afvittringsförrättningarne ligga till grund för förestående uppgifter om kustlandets areal, mätningarne inom Piteå och Öfver-Calix pastorater icke äro fullt kontrollerade, samt att mätningarne inom Ofver-Torneå och Pajala pastorater icke blifvit fulländade. Hvad Lappmarkernas areal vidkommer, så är uppgiften derom hemtad från Carl af Forsells statistik. Landsh.-Emb. uli Norrbollens län unil. ber. för åren 1856—1860. 1 2 Norrbottens län. Ådministrativ indelning. I administrativt hänseende sönderfaller länet uti trenne fögderier: l:o Luleå, innefattande Piteå, Neder ocli Öfver-Luleå samt Arwidsjaurs och Arjeplough pastorater. 2:o Calix, sorn består af Råneå, Nederoch ÖfverCalix samt Gellivara och Jockmocks pastorater. 3:o Torneå, hvilket utgöres af Nederoch ( Jfver-Torneå, Carl Gustafs, Pajala samt Juckasjärwi och Enontekis pastorater.
Herre Gud! aldrig skulle jag våga köra ett lokomotiv! Så tänkte jag också förut och nu kör jag det ändå både dag och natt. Men jag är ännu alltid likasom rädd tills jag ser ljusen vid stationerna. Man kan aldrig veta om allt är på rätt innan man ser signalen och till och med då händer det ibland att det går galet och hela tåget går i kras. Anni ryste och önskade sig mera än någonsin tillbaka till Alastaro om hemmanslotten sedan blefve aldrig så liten. Halloh Eisäk! har ni fått ny eldare? hälsade föraren af ett stort passagerarelokomotiv med väldiga drifhjul, som just i sakta mak kom in på spåret näst intill. Hvem är den tösen? Hon är från min hemtrakt och har nyss kommit till Amerika. Vi ämna gifta oss, när här blir litet ledigare, förfullständigade Isak presentationen, då den andre hoppade ned från sitt lokomotiv och kom fram till dem. Ledigare! ja, räcker allt innan här blir ledighet till annat än att förtjäna pengar för bolaget vi få allt släpa och slita så länge lifshanken hänger i! Men gratulerar i alla fall det är en grann flicka ni fått! Isak smågrinade förnöjdt öfver komplimangen. Johnston var ju en af de främsta på linjen förde den flygande expressen och hade icke för vana att visa sig särskildt höflig mot dem, som bara förde godståg. Nu skakade han hand med dem båda och sade att han i Isaks ställe helt enkelt skulle taga sig ledigt för en vecka eller två. De bli glada nog när ni kommer tillbaka, försäkrade han. Hvarenda man är värd pengar i mängd för dem under sådana här tider. Isak skakade på hufvudet. Det vore inte riktigt hyggligt, menade han, att lämna sin post just då man behöfdes som mest. Det tackar er fan och inte bolaget för er hygglighet! utlät sig Johnston. De skulle ingalunda tveka att afskeda er, om ni inte behöfdes. Det kan väl vara, medgaf Isak men nog stannar jag nu i arbete, tills den värsta tiden är förbi, så vi kunna sätta bo ordentligt. Om hon bara kunde få tjänst i ett godt hus till dess, så vore allt på rätt Vill hon taga tjänst? afbröt Johnston. Det kunde ju inte passa bättre!
Minoritetens rätt alt förtaga majoriletens beslut dess gällande kraft skulle försvinna, och det skulle endast blifva beroende af R. St:rs egen majoritet, huruvida de förslag till ändringar i tryckfrihetslagen, som komme att väckas, blefve antagne eller förkastade. Om således den ifrågasatta grundlags-förändringen ej vinner bifall, skulle det utvisa, icke att R. St:r ej vilja åt Regeringen inrymma en större makt vid dessa frågors afgörande, — hvilket förslaget Oj innefattar, — utan att It. St:rs fördelningar ej hysa förtroende till lt. St:rs egen majoritet och derföre önska bibehålla hvar och en sitt nu ägande veto. I frågor, som röra regerings-maktens attributioner och statsförfattnm, vill det synes mig vara ej blott i sin 630 Den 13 December f. m. ordning, utan ovilkorligen nödvändigt att K. St:rs särskilda fördelningar, då de, såsom nu är fallet, öfverlägga och besluta på särskilda rum, samt från olika grunder härleda sin representationsrätt, äga veto den ena emot den andra, men hvilken egentlig grund kan man hafva att anse ett dylikt veto erforderligt i afseende på pröfningen af bestämmelserna i en lag, som i sina väsendtliga delar är lika med annan allmän civiloch kriminal-lag. Huruvida bötes-bestämmelser böra fastställas för en förseelse, begången genom tryckt skrift, måtte lika väl kunna afgöras genom tre Stånds beslut, som om fråga vore att stadga ansvars-påföljd för samma förseelse, utöfvad medelst skrifven handling. Hvilka skulle emellertid fördelarne af förändringen blifva? Jo, mine Hrr, för det första skulle förslagen, om så behöfdes, kunna jemkas och ändras så att de blefve antoglige. När ett förslag till grundlags-förändring hvilar på Ständernas bord, måste det ovilkorligen i det skick, hvaruti det befinner sig, afslås eller bifallas, och man har icke tillåtelse att deruti göra någon ändring. Ett mindre lyckligt uttryck, ett mindre väl valdt ord kan deremot i ett förslag till civileller kriminal-lag ändras och rättas: man kan komma till en sammanjemnkning af åsigter, hvilken icke är möjlig i en grundlagsfråga.
Detta var en följd af den uppenbarelse, han ansåg sig sistnämnde år hafva erhållit – enligt några uppgifter skall det ha skett under en resa i England – då en man i glänsande purpur visade sig för honom såsom Herran Gud, Skaparen och Återlösaren, sägande sig hafva utvalt Svedenborg att för menniskorna förklara ordets inre mening, hvilken Gud nu ville diktera för honom. – Alla de skrifter han sedan författade, trodde han sig hafva skrifvit endast efter denna gudomliga diktamen. De äro mångfaldiga och allesammans på latin, såsom: “Arcana Cælestia de cælo et inferno“, “De Telluribus“, “De ultimo judicio“, “De equo albo“, “De nova Hierosolyma et ejus doctrina cælesti“ o. s. v. Härjemte hade han fått förmågan att se in i både himmel och helvete, att besöka bådas invånare och af dem emottaga besök. I början omtalade han helt öppet och oförstäldt dessa syner, men blef sedan något varsammare vid deras meddelande, då han genom dem såg sig bli föremål för en besvärlig nyfikenhet eller för otrons och kortsynthetens begabberi. För att fullkomligt ostördt få sköta det nya och vigtiga uppdrag han erhållit, nedlade han år 1747 sin assessorsbefattning med bibehållande af lönen, och lefde från den tiden ensamt för sitt förmenta höga värf, dock utan att derför sky menniskor eller försaka umgänget med dem. Tvärtom var han ofta i sällskap, var glad, talsam och lärorik, såg äfven gerna bildade fruntimmer och njöt till och med af bordets goda, ehuru med måttlighet. Det säges, att han äfven stundom i sällskap någon gång blef tyst och allvarsam, då han hade besök af sina andar, och att han stundom icke ens dolde hvad som vederfors honom. Man har velat påstå att äfven de rådande partierna i staten någon gång förstått begagna honom till organ, att få fram sina åsigter inför de kungliga personerna, hvilka stundom hedrade Svedenborg med sitt umgänge; men sådant är obestyrkt.
Feta : 1 Kanna 1 2 I 2 4 Bomeller af Oliver, i Fat. 1 Kanna 8 I flaskor, bouteiller eller kru16 3 kor . i Kanna — 4 36 — 1 Kanna 3 — ) 1 — Littoch Rol I Kanna 8 )Fi i a. Flygtige eller Essencer, ej too R:dr v. specificerade 10 3 ) F. ia. I 2 — Oljekakoi 1 Lisp. ■ ~ Ost: 1 Skålp. *4 1 Parmesanoch Rochefort. —, 2 24 —. Vitriol-, se Vitriol-olja. Oljestenar, se Sten. Ollon, Ek-, se Knapergall. Ornamenter, Architektoniska, se Bildhuggeri-arbeten. andra slag, under ämnet ej specificerade, se Decorationer. Ossa Sepia:, se Hvalfisk-fjäll. 68 Bil. till Expeditions-Utskottels Förslag till tind. Förhydnings Grått och Maculatur-. Imperialoch Regal MedianOlifantPostPressSkrifTobaks Tryck-, olimmadt och i pac kor Velin anses i värde och tull 5o procent högre än samma sorter af vanlig tillverkning. Guld-, Silfver-, Turkiskt och allt annat tryckt, figureradt, färgadt eller måladt, ej spe cificeradt Parapluer och Parasoller Pelsverk eller Pelterier: Oberedda: Björnhudar Bockoch Getskinn oklippta Bäfverskinn Fåroch Lammskinn: Krimska ... andra slag, oklippta Genotteller Kattskinn Gråverk eller Ekorrskinn . asas Lisp. 1 Ris 1 Ris Ris Ris Ris Ris Ris Ris Ris 1 Ris 100 R:dr v. 1 St. 1 St 1 St. Fi F. Fr itt 20 Paradiskorn, se Apothels-varor. Pastellkritor, se färger ej specificerade. Pelsverk, oberedda: BockGetFåroch Lamm-skinn. iner eller mindre klippta, se Hudar och Skinn, ro ro va - Bil, till Expeditions-Utskottets Förslag till lind. Skrifvelse N.-o 3o8, 69 Tul värde.
Utskottet blifvit remitterad en motion, hvaruti Herr Doktor Grafström fästat Rikets Ständers uppmärksamhet derpå, att, då för Åsele och Lycksele Lappmarker, innefattande en jordvidd af öfver 200 qvadratmil, blott en enda läkare för närvarande finnes, med station i Lycksele, denne, som nödgas företaga embetsresor af ofta 20 mil och derutöfver, endast ofullkomligt kunde uppfylla sina åligganden uti de öfriga delarne af Lappmarken; och har motionären, med anledning häraf, föreslagit en läkares anställande för Åsele Lappmark, som borde stationeras i Åsele och erhålla lika förmåner med den i Lycksele. Ehuruväl Utskottet ingalunda betviflar det af motionären uppgifna behof af en läkare för Åsele Lappmark, anser dock Utskottet, att anmälan härom bör ske hos vederbörande embetsmyndighet, som icke lärer underlåta att, i anledning deraf, anställa behörig undersökning och utredning af saken och sedermera vidtaga derpå grundad åtgärd; och får Utskottet derföre vördsamt tillstyrka, att Rikets Ständer med detta ärende för närvarande icke må taga någon befattning. Stockholm den 3 April 1851. Anil. till Exp.-Utsk. d. S April 18S1, kl. S e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion, i fråga om utgörande af Kronoskjuts utom lånet. Uti en hos Hedervärda Bondeståndet väckt, till Utskottet remitterad motion har Riksdagsfullmäktigen Johannes Olsson från Wermlands län anmärkt den olägenhet, som uppkomme derigenom, att kronöskjutsskvldige stundom ålades att skjutsa långt in uti andra län, hvilket förhållande vore för dem desto mera men - Allm. Resv, o. Ekon.-UlshoUels Utlåtande, JVi 76. 3 ligt, sorn de utom det län, inom hvilket de voro boende, icke alltid ätnjöto den välvilja, som de inom egna bygder vanligen kunde påräkna; och har motionären derföre föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att
Haab väckta amendement till 27 §. Jag tillstår likväl, alt det, efter de sednasle tilldragelserne, förundrar mig, att Frih. Raabs förslag möter så liten sympalhi inom della Ständ, då jag ser, atl man vid de sednast fattade besluten hufvudsakligen utgått frän den åsigt, att så myckel som möjligt öka lånerörelsen i alla möjliga grenar deraf. Vi hafva, genom bifall till 5 punkten, såsom mig synes ganska riktigt beslutat, alt till Riksg.cont. skall öfverlemnas öfverskottet af nästlidne års bancovinst, med vissa afdrag, och derigenom komma dessa medel ut i rörelsen. Vi hafva ökat faslighetsbelåningen och discontrörelsen. Troligen kommer man att härefter öka alla de lånegrenar, som vi ännu hafva qvar att pröfva; ty på ju flere ställen man kan få låna, dess nöjdare är man. Jag får nu endast förklara, alt jag kommer att rösta emot det af Frih. Raab framställda amendement. Hr Lefre'n: I 5 punkten är sagdt, att Bankens vinstmedel skola öfverlemnas till Riksg.cont., enligt hvarje års bokslut. Innan ett bokslut är gjordt, så kan man icke beräkna vinsten eller förlusten, sä vidt frågan är om qvanliteten. Man kan väl uppgöra förslagsberäkningar, men en månad derefter kunna sådane utgifter hafva inträffat, som göra att dessa förslagsberäkningar alldeles icke kunna lända till någon efterrättelse. Alt då medgifva Bankens styrelse rättighet att sä der på måfå famla med medlen, innan den vet hvad den verkligen äger, anser jag vara ett slarf i förvaltningsväg. Det förundrar mig, att personer, som äro mycket stränga emot revisorer i allmänhet, och kanske strängare, än hvad som vore med billighet öfverensstämmande, nu vilja gynna ett sådant förvaltningssätl som detta. Jag afstyrker förslaget och anser det vara ett alltför långt sträckt nit att vilja skaffa de så kallade medlen ut i rörelsen. Dessutom är det en småsak, när det kan differera på halfva summan inom några månader. Den som icke äler sig mätt, icke slickar han sig mätt. Hr Åkerman: Om man icke hade så många prof på Frih.
Ank. till Exp. Utsk. den 27 April, kl. 1 e. ro. Betänkande, i anledning af väckt motion om fullständig granskning och ny redaction af Ansvar ig hets-Lagen för Rikets Ständers Fullmägtlge i Riksgälds-Contoret. 1 anledning af Utskottens under N:o n3 afgifna Betänkande om ändring och tillägg uti Ansvarighets-Lagarne för Rikets Ständers Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoret, i afseende på lyftningen af det så lalladefstora Creditivet, har hos Högvördige Preste-Ståndet Herr ContraetsProsten Doctor Björkman väckt motion om fullständig granskning och ny redaction af den nu gällande, under den ja Mars i83o utfärdade, Ansva - Satsoch Lag-Utskottens Betänkande, N:o 192. 5 righets-Lagen för Fullmägtige i Riksgälds-Contoret. Till stöd för denna framställning hafva åberopats de stridigheter, som egde rum emellan ifrågavarande Lag och de för Riksgälds-Contoret utfärdade nyare reglementariska föreskrifter, samt de föråldrade stadganden och origtiga hänvisningar, som i denna Lag förefunnes. Dessa ansågos lättligen kunna ändras och rättas, i synnerhet som Stats-Utskottet nu var sysselsatt med uppgörande af förslag till nya instructioner för såväl Revisorer som Fullmägtige i Riksgälds-Contoret; äfvensom det syntes vara tillbörligare, att Rikets Ständer, i stället att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla endast om stadfästelse å det al Utskotten föreslagna tillägg i den ofullkomliga Ansvarighets-Lagen, anmälte till sanction hela Lagen, sådan den, i öfverensstämmelse med de serskilda föreskrifterne, borde vara författad. Denna motion har till Statsoch Lag-Utskottens behandling blifvit öfverlemnad; och hafva Utskotten, vid företagen granskning af den nu gällande Ansvarighets-Lagen för Rikets Ständers Fullmägtige i Riksgälds-Contoret, inhemtat: hurusom denna Lag i 2 §. 3 mom. utan inskräkliing förbjuder
Vid Manufacturen hafva följande förändringar skedt: 6 Knipoch 8 Spikhamrar samt en Stålugn hafva blifvit privilegierade, och deremot äro enligt tillåtelse, 2 Knipoch 1 Plåthammare nedlagde, men genom ägarens frivilliga öfverenskommelse har Spiksmidet, i anseende till den högst ofördelaktiga conjuncltiren, blifvit till en stor del temporärt nedlagd. Fabrikers Bruk och öfriga Näringar: Vid Lethafors Jernbruk i Dahlby Socken af Elfvedahls Härad är Tobaksoch Snusfabrik nyligen anlagd, men hvars tillverkning eller afkastning för år ännu icke är känd. Uti Arvika Köping har jemväl i sednare åren anläggning skedt af en Klädesfabrik med Färgeri, hvarvid år i832 sysselsattes 14 arbetare och uppgick tillverkningen till ett värde af 7,167 R:dr Banco. Äldre inom Länet varande Klädesfabrik, Färgerier, Glasoch Pappersbruk samt Lädergarfveri å Landet, hvarom i förra berättelsen förmäles, hafva under de sednare fem åren drifvits såsom tillförene. Binäringar: Med jagt och fiske är förhållandet enahanda som i förra berättelsen är uppgifvit. Allmogens hufvudsakligaste och allmännaste binäringar bestå i kolning och vinterkörslor för bruken. Dessutom hämtar allmogen i Sunne samt Östra och Vestra Emterviks Socknar af Fryckdahls Härad äfvensom i Norra delen af Kihls Härad betydliga förtjenster genom sin skicklighet i nyplöjning, timring och snickarearbeten, till hvilka arbeten denna allmoge icke allenast begagnas inom Länet, utan äfven emottaga beting å afhigsnare orter i Riket. Till Sjöfarten å "Wenern begagnas äfven folk från Länet, men en stor del af frakterna på Wenern verkställas med båtar från Bohusländska Skärgården. Gröfre Ylleoch Linneväfnader förfärdigas af qvinfolket bland allmogen, dock egentligen endast till husbehof. Handel i landet bedrifves med tackjern, stångjern, träd varor och sparmemål till Bruken.
Lilliehöök upprättad plan, åsyftande anläggning af ny kanal från hamnen vid Kanikenäset, med lika djup som denna, efter den förut varande pråmkanalens yttre bank, till stadens strand vid den så kallade Näbben, jemte hamnbassin derstädes, beviljade Rikets Ständer, som ansågo det ifrågasatta statsbidraget böra meddelas endast i egenskap af lån med bestämd ålerbetalnings-skyldighel, samt alt staden Carlstad, i likhet med andra stapelstäder, till hvilkas hamnbyggnader bidrag af allmänna medel blifvit vid sednare riksdagar beviljade, borde åtaga sig ansvarigheten för bestyret med verkställigheten och framtida underhållandet af den med statsbidraget alsedda hamnoch kanal-anläggning, nämnde stad ett lån å omförmälda belopp, eller 100,000 R:dr R:mt, emot skyldighet att utföra ifrågavarande förelag, äfvensom framgent underhålla hamnoch kanalbyggnaden. Sedan stadens innevånare, efter erhållen del af della Rikets Ständers beslut vid ett inför dervarande Magistrat den 21 April 1858 hållet allmänt Rådstufvu-sammanträde, förklarat sig villige, att, emot lillgodonjutande af berörda låneunderstöd, åtaga sig hamnoch kanal-byggnadens verkställande jemte densammas framtida underhåll, samt Kongl. Maj.l dels under den 5 November nyssnämnda år meddelat fastställelse å omförmälda af Majoren Lilliehöök upprättade plan, alt lända till efterrättelse vid arbetets utförande, dels ock under den 25 Februari 1859 godkänt det om företagets verkställande upprättade kontrakt, äfvensom den för kontraktets fullgörande ställda säkerhets-förbindelse, hvarjemte staden förklarats berättigad att, sedan hamnoch kanal-byggnaden blifvit färdig, få, enligt den taxa, sorn, efter det förslag dertill blifvit af vederbörande ingifvet, kunde varda i nåder fastställd, uppbära afgifter för hamnens begagnande, har, på sätt E. K.
Alwen det i 9:de §. föresiagne stadgande, har frän Hederwärda Bonde-Ständer blifwit gjord en sadan anmärkning, att frägan om personliga friheten ar granlaga och att grundsatserne, hwarpä Lagen i detta afseende är byggd, ej bör ändras, fastän särskildta omständigheter fordra undantag, men att defia undantag böra med yttersta nogqranhet och klarhet bestämmas och uttryckas, emedan det icke skall, pä sätt Författaren af anmärkningen sig yttrar, gä an, att frän sitt eget Hus eller Bostad söva en kand eller wederhästtz Man, blott derföre att han Den 29 Julii. 22;7 han finnes öfwerlastad, hcllst, till och med ruset k stillhet njucit, borde till äswentyrs i detta fal! ligga ogillt Erfarenheten som är den säkraste ledare, och wid Lagstiftningar i fvnnerhet bör ligga till grund, har wisat, alt en mängd brott och oordningar ledt sin upprinnelse endast fräff ett öftoerlastadt tillstånd, och akt annars fredlige Medborgare härigenom kommit att hänföras ibland de gröfste förbrytares antal. Till förekommande häraf har Utskottet blott fö, resiagit, att den rättighet mä wara öppen för dem, som ar anförtrodd wärd och inseende öfwer allman ordning, att, dä de finna den wara i wada genom en öfwerlastad, kunna försäkra sig om desi person, men icke att med hwar och en drucken owilikvrligen borde pä detta satt förfaras.
Maj:ts Nådiga Proposition, angående afsöndring och upplåtelse åt Westerviks Tändsticksfabriks-bolag af en mindre jordrymd från 3:dje majorsbostället Stufverum vid Andra Lifgrenadier-Regementet: II. 201. — N:o 16. angående upphäfvande af 2:dra kapitlet 5:te och 6:te §§:na Giftermåls-Balken: II. 200. — N:o 17, angående utarbetande af förslag till en ecklesiastik boställs ordning: II. 201. — N:o 18, angående verkställd omröstning öfver Högsta Domstolen' ledamöter: II. 256. — N:o 19, i anledning af Konel. Maj:ts Nådiga Proposition, angående afskrifning af Stats-Verkets äldre undsätfnings-fordringar inom Vesterbottens och Norrbottens Län: II. 256. — N:o 20, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående begärdt anstånd med före^krifna kapitaloch ränte - inbetalningar å de till Norbergs jernvägs-bolag af allmänna medel anvisade lån: II. 256. Expeditioner till Kongl. Majit, Rikets Ständers: — N:o 21, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående en med Konungariket Hannover afslutad traktat om upphörande af Stadeeller Brunshauser-tullen: It. 256.