Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdags-Ordningen i detta fall stadgar-” S. D. Ståndet, som, med anledning af nu förestående sammanträde i Förstärkt Constitutions-Utskottj fann nödigt genomgå förteckningen på dem, som, vid den 30 September sisth år anstäldt val, blifvit till ledamöter af Förstärkta Constitutions-Utskottet utsedde, beslöt derjemte förnyad uppgift derå meddela: Ledamöter: Vice Talmannen, Biskopen m. m. Doctor Hedrén, Biskopen m. m. Rutsch, Biskopen m. m. Agardh, Biskopen m. m. Doctor Heurlin, Con - Trot. TJtdr. d. 3i Mari 184*• Gontracts-Prosten Doctor Agrell, Prosten Stenhammar, Lector Laurenius, Contracts-Prosten Östberg, Contracts Prosten Gumcelius, Prosten Bergqvist, Professoren Doctor Thomander, Prosten Berlin, Professoren m. m. Bolméer, Contracts-Prosten Sandberg, Suppleanter ; Prosten Lundblad, Contracts-Prosten Doctor Björkman, Prosten Lindmark, Prosten Gahne, och Contracts-Prosten Nordhammar. Från Y allo fl. Borgare-Standet. S. D. Föredrogos ånyo: l:o Stats-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Kkonomi-Utskottens Betänkande N:o 89, angående anstalter för en förbättrad fångvård genom ombyggnad eller förändrad inredning af fängelserna samt, i delta afseende, ifrågaställa Stats-anslag, och 2:o bemäldte Irenne Utskotts Utlåtande, N:o 162, i anledning af återremiss å Betänkandet N:o 89.
Ridderskapcts och Adelns kienum d16 September 1809. S. D. Beflöt Ridderffapet och Adeln upbraga ät RiddarhuS-Utskottet att i den under utarbetning farande Riddarhus-Ordningen föreflä utwägar till befordrande deraf, att Eleetorers och Utskotts Ledamöters antal städse mätte äga den fullständighet som är nödig till ett ordentligt och oafbrutit fullgörande af deras befattningar; hwarom Utdrag af Protokollet Kulle lill Riddarhus - Utskottet utfärdas. luxrs. Rpkästes följandet Utdrag af Protokollet, hältet k Borgare StändetS ?Iemum wiv Riksdagen i Stockholm den < September 1809. S. D, De Respektive Med - Ständen Kulle Vördsamt och wänkigcn underrättas, att Borgare-Stävs det denne dag remiterat Dill Lag-Utskottet; 1:0 Herr Rödman V/ormmZs Memorial angäs ende ändring i Lagens stadgande uti zo Capillet 1 § Kättegängs-Balkcn, rörande tiden till Revistons-skillingS nedsättande» 2to Herr MerminZs Memsrkak, sm ändring L Uisse delar af 1798 ärs Coneurs. Stadga» Zro Snör - 898 Den 19 September. z:o Snörmakare» Herr Korling» Memorial, rörande korum i mäl, som angä brott, hontke af GarnijonS-manffap förbfwas. Till Allmänna BeswärS - och EconomieUtskottet. Herr Bruks-Patron Ebersteins Memorial i sammanhang med Herr Auditeurrn königs hos Utskottet den 27 Augusti ingifne anförande, rörande förbättring i skjutsnings» anstaltcrne och förslag om fragttvagnars inrättande. Ut luprr. Lx krotocolla U. ketertcrn.
Statsverket 18S6. liitt. Si. rl. Landtfårsvars-Departementets Kommando-Expedition. S:a Riksmynt Ar fvoden: Expeditions-Chef Anm. Uppbäres lön på stat, åtnjutcs endast skillnaden. 1 General-Stabs-Officer (Sous-Chef) L Dito 3 Dito 1 Yngre Officer (Translator) I Registrator och Redogörare 1 Stentryckare 1 Vaktmästare Diverse anslag: Till skrifmaterialier, ved och ljus, möblers och inventariers underhållande, m. m Ersättning för stallhyra, m. m. 6 hästar ä 100 R:dr . Summa Nuvarande Andning. Föreslagen Tillökning. I Nya Aflöningen. Bil. JY§ 3 till Kongl. Maj.is Nåd. Prop. J\s 1, om Statsverket 1836. 63 Ijitt. E. e. Stabs-Chefer och Adjutanter, tillhörande Generalitels-Stalen. Nuvarande Aflöning. Föreslagen Tillökning. Nya A(ldniugen. Riksmynt R:dr öre R:dr öre Hulr öre 1 Stabs—Chef hus General-Befälbafvare . arfvode 900 — 300 — i,200 — 4 Dito dito » 3,600 — 1,200 — 4,800 1 Dito hos Chefen för Lif-Gardes-Brigaden 600 600 — 1,200 1 Dito hos Kavalleri-Inspektören . » 300 — 150 — 450 — Summa 8,550 — 3,600 — 12,150 Härtill finnes å Generalitets-Staten anvisadl: Arfvoden till 7 Förste Adjutanter, ä 600 4,200 Dito till 6 Andre Adjutanter, u 450 2,700 1 besparadt Fördelnings-Läkare-arfvode 150 7,050 Brist. 5,100 64 Bil. M 3 till Kongl. Alaj:ts Nåd.
— Från den 1 Augusti 1864 till samma tid 1865 hade 280,310 kubikfot spanmål varit föremål för forsling landvägen till Dalarne, endast från Westerås stad, deraf omkring 100,000 kubikfot algått direkto till Falun, och då med visshet kunde antagas, att en minst lika stor qvantitet spanmål varit föremål för landtransport från södra och sydöstra delarne af provinsen, så kunde den qvantitet spanmål, som utgjort Westmanlands läns utbyte med Stora Kopparbergs län under sagda tid och å denna rigtning, skattas till omkring 500,000 kubikfot. Behofvet af en lättare förbindelse mellan Siljans och Mälarens vatten hade sedan längre tid tillbaka vunnit ett allmänt och lifligt erkännande, och sex års erfarenhet hade redan ådagalagt att Gefle—Dala jernväg, oaktadt den på ett tillfredsställande sätt löst sin förnämsta uppgift, likväl icke förringat behofvet af en jernvägsförbindelse mellan Dalarne och Mälarehamn. Att en enda stambana skulle kunna tillfredställa de norr om Mälaren belägna landskapernas behof, kunde numera icke rimligtvis antagas, sedan de Norrländska provinserna uppträdt med starka anspråk på jernvägskommunikation med landet i söder. Den vid sistlidna riksdag beslutade stambanan mellan Stockholm och Upsala antydde ofelbart den rigtning en jernvägsförbindelse med Norrland borde följa, och anläggningen af en stambana i denna rigtning hade äfven af den år 1856 tillsatta jernvägskoniité blifvit föreslagen. Deremot skulle försöket att uppdraga en jernvägslinie, som vore ämnad att på en gång betjena både Norrland och Dalarne, ofelbart misslyckas, emedan ett sådant försök aldrig kunde, med den utsträckning dessa landsdelar ega, förmå nöjaktigt tillfredsställa någonderas välförstådda intresse. Det vore nemligen uppenbart att, om Norrland och Dalarne hänvisades till en och samma bana för sina varutransporter till Mälaren och hufvudstaden, så måste lika afseende fästas på båda provinsernas rätt, och banans rigtning med hänsyn dertill bestämmas.
Fåhreeus, Sandströmer, von Hohenhausen, Wallensteen, Gunther, Genberg, Gripenstedt, Grefve von Platen. Chefen för Finans-departementet, Statsrådet Sandströmer, uppläste till justering, ett, i enlighet med Kongl. Maj:ts förut fattade beslut, uppsatt förslag till nådig proposition till Rikets Ständer i fråga om ersättning till Handelsoch Sjö fartsfonden för förskjutna medel till slafvarnes friköpande å St. Barthelemy. Kongl. Maj:t behagade i nåder gilla berörde förslag samt befallde, att nådig proposition skulle, i enlighet dermed, till Rikets Ständer afgå, sådan den finnes protokollet bilagd. Ex protocollo, C. Hallberg. STOCKHOLM, tryckt hos Jon. bf.ckman, 18ö0. Kongl. Maj:ts Nåd. Prog. Ank. till Exp. Utsk. d. 31 Dec. 1850, kl. 11 f. m. KONGL. MAJrTS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående beviljandet ät staden Lidköping af ett byggnadslån samt ett län för verkställande af tomtregleringen derstädes; Gifven Stockholms Slott den 20 December 1850. Sedan vid en natten mellan den 21 och 22 Maj 1849 i staden Lidköping timad eldsvåda, den så kallade gamla staden derstädes till större delen nedbrunnit, har, uti 2:ne af Kongl. Majrts Befallningshafvande i Skaraborgs Län till Kongl. Maj:t insände skrifter, den i nämnde stad utsedda Byggnads-koinmité, enligt erhållet uppdrag af vederbörande tomtegare, i underdånighet anhållit, dels att enär, jemlikt hvad de vid ansökningarne bilagde värderingsförteckningar och kostnadsförslag utvisade, vid verkställandet af den utaf Kongl. Maj:t beslutade tomtreglering i berörde afhrända stadsdel komme att till inlösen af jord och byggnader, källare och husflyttningar, nödig planering, samt arfvoden till landtmätare, serskilde Magistraten och Rådhusrätten samt värderingsnämnden, m. fl. kostnader erfordras en summa af tillsammans 72,617
Ständers Allmänna "Besvärs och EkonomiUtskotts, Betänkande, rörande skyldigheten, att fortskaffa Bref och Ordres inom Regementerna. H.. edervärda RondeStåndet har genom Pro» tocolls Utdrag af den 2dra nästlidne Januari till Utskottet öfyerlemnat ett Memorial af Riksdagsmannen Olof Håkansson från Elfsborgs Län, innehållande påstående, att, enär ingen Författning stadgar, det Rotarne under den tid, deras Soldater äro bortcommenderade, antingen i Fält eller på arbeten, skola vidkännas någon förbindelse, att i deras ställe. Ecsv. och Ekon. Utsk. Eetjinkandtnpr fortskaffa Befälets bref och ordres, och då ffoldaternes bortovaro under commenderingar icke för Rotarne medför någon fördel, utan tvärtom merendels en ökad tyngd af Roterings-besväret, ifrågavarande betungande icke mer må Rotehållarne åläggas, utan desse få njuta till godo den dem tillkommande befrielse från förskaffande af bref och ordres inom Regementet, i annat fall, än då deras Rotar äro vacante.
Lx krotocollo U. paterson, Utdrag af Protocollet, hältet i Bors gare - Ständets plenum wid Riksdagen i Stockholm dm IZ ScpteW her I8c>y. S. Y. Om följande i dag bestukne RemiKek W wederbörande Utskott, skulle de Respective Med? Stunden genom detta Prvtocolls. Utdrag tzdkdsamt och yänligen underrätraS, Till Lag-Utskottet; , i;o Kongl. MajttS Nädiga Propofltipn, STs Käcnbe förökning af Uaderhället för bxsatte personer.. 2;o ProkoeollS, Utdrag, innefattande Hew Borgmästaren LgZes anförande om nyttan att spMs kälta tpsatte Personer med nägot pa§ayde arbetk. Z:o Ett af Herr Borgmästaren Ollberg in-» gifwet Memorial, om förklaring af LagenS stadgande, angäesde Inteckningar, fom skyla medföra förmonL» rätt, Till Allmänna Beswärsoch EcoNomiLUtskottet: Herr Borgmästaren Ollberg Memorial, an» Bende alla i Riket brukeliga ftrffilta wigtsortrrö re. duce, Den 19 September. 605 huserande
Att det angifna förhållandet icke kunde hafva sin grund i för låga tullsatser, trodde sig Komiterade finna deraf, att dessa, sådana de då funnes bestämda, enligt meddelade upplysningar från en större Svensk pappersfabrik, uppginge till följande procentbelopp af hela varuvärdet, beräknadt efter bemälde fabriks försäljningspris, nemligen: å kardus-, omslagssamt makulatur-, från 271 till närmare 43 procent; å tryckoch tapetfrån 12| till närmare 23 procent; å post-, skrif-, och andra slag, hvitt, från 20 till närmare 34 procent; samt å färgadt papper från 30J till 33^ procent. Och då råämnet, lump, hvilket icke kunde antagas stå i högre pris här än i utlandet, eftersom utförseln öfverstege införseln, inginge till § i hela varuvärdet, syntes deraf följa, att sjelfva förädlingsarbetet åtnjöte ett öfverdrifvet, ehuru på de olika pappersslagen ojemnt fördeladt, skydd. I följd häraf och till undanrödjande af de olägenheter, som den sålunda antydda ojemnheten i de olika artikelslagens beskattning måste medföra, funno sig Komiterade böra, på anförda skäl, tillstyrka, dels en förändring i rubrikens uppställning, dels en mer eller mindre betydlig nedsättning i tullsatserna; tillåtande sig Komiterade att jemnväl nu i korthet återgifva hvad dervid härutinnan blifvit i ämnet yttradt. Beträffande afdelningen för »kardusoch sugpapper, makulatur-, samt olimmadt tryckäfvensom tapetoch poléreller smergefpapper», erinrade Komiterade, att derunder vore sammänförda pappersslag, som icke egde samma värde, och sålunda icke heller borde draga samma tull. Priset å kardus-, makulaturoch poléreller smergelpapper stöde vida lägre än å de öfriga slagen.
Ehuru kommitterade för sin del anse den af ålder vissa regementen och corpser tilldelade s. k. rang, eller befälsrätt öfver officerare af samma grad vid andra regementen, sakna alla militäriska skäl och vara förenad med verkliga olägenheter, emedan en ganska användbar ung officer ofta kommer att icke användas, emedan han skulle taga befäl öfver äldre; likväl och så länge en sådan befälsrätt finnes, och ifall den anses böra fortfara, talar naturligtvis allt för att den äfven bör egas af generalstabs-officerare; och kommitterade föreslå då: att generalstaben och dess officerare komma att erhålla samma ställning till öfriga regementen och corpser som nuvarande topografiska corpsen och dess officerare. Kommitterade hafva, af samma skäl som ofvan åberopade generalstabs-komité, ansett att generalstaben bör hafva sin egen chef. Efter den nu föreslagna organisationen skulle generalstaben erhålla en vidsträckt verksamhet med mångartade tjensteåligganden och arbeten, med förvaltning och redovisning, der chefsbefattningen vore alldeles oförenlig med landför - 195 svarsdepartements-chefens embete. Äfven något annat dennes öfverbefäl, än det han nu har öfver hela arméen, synes ej vara behöfligt. En corps lyftes mera i anseende och sjelfbemödanden under egen chef, än om befattningen genom ett öfverbefäl delas, då äfven ansvaret delas och befälets kraft försvagas. I synnerhet då en corps skall nyskapas är befäls-enheten angelägen. Alla lands generalstaber, äfven vårt broderlands, hafva egen fristående chef. Liksom i andra land bör lian ock tillhöra generalitetet. Han gjorde det i Sverge redan vid den generalstab, som Gustaf den andre Adolf inrättade. Äfven i spetsen för Norges nya generalstab står en chef af generalsgrad. Kommitterade föreslå således: att generalstaben får egen chef tillhörande generalitetet. Generalstaben bör fortfarande upptaga löjtnanter.
Rikets nu församlade Ständer, att till underhållet af ett sappörkompani af 120 man, under befäl af en kapten, 2 löjtnanter, 1 underlöjtnant och 3 underkonduktörer, fördeladt i 2 sappör-, 1 minöroch 3 ponlonier-afdelningar, bevilja ett årligt anslag af 17,600 R:dr, deraf Kongl. Majit ansåge eli belopp af 3,911 R:dr, eller hvad som beräknats vara erforderligt för truppens beklädnad, böra afskiljas och tilläggas anslaget lill försvarsverket i allmänhet, samt återstoden 13,586 Ridr sammanföras med anslaget för ingeniörkorpsen, hvilken åter, då den, i händelse högst berörde förslag bifölles, komme att med trupp förses, lämpligen kunde under rubriken värfvade arméen upptagas, hvarjemte Kongl. Majit behagat begära Rikets Ständers medgifvande, ali till bestridande af koslnaderne för det ifrågaställa sappörkompaniets första uppsättning, hvilka beräknats uppgå lill ett belopp af 16,560 Ridr, mätte användas första årets underhålls-anslag för kompaniet, hvarigenom beviljandet af serskildt anslag härtill kunde undvikas.
Då nu vid beställning vanligen betingades, att densamma skulle verkställas så fort som möjligt, tvingades arbetaren att afsäga sig ett för hans utkomst välbehöfligt arbete, eller ock att, emot föreskrifterne i sistberörde lagbud, skaffa sig biträde af andra personer, än hustru och barn: och att denna sednare utväg ofta anlitades, vore en känd sak. De uti ifrågavarande författning bestämda påföljder för olofligt utöfvande af handtverk voro jemväl alltför lindriga. Det vore icke ovanligt, attpersoner, oberättigade att idka byggeller murmästare-yrken, åtoge sig större byggnadsföretag och tillackorderade sig betydliga belopp för desammas verkställande. Visserligen hade händt, att dessa personer blifvit dömde att böta 3 R:dr 16 sk., eller i värsta fallet 13 Ii:dr 16 sk. B:ko, men att denna, iförhållande till det betingade priset förarbetet, obetydliga utgift icke afhölle från förnyade öfverträdelser, vore uppenbart. Hvad Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o i 02. 33 Hvad sålunda blifvit anfördt liar Utskottet tagit i öfvervägande; och sorn åtskillige af de många vid sistförflutna Riksdag föreslagna förändringar i Fabriksoch Handtverks-Ordningen icke vunno Ständernas bifall, samt vid innevarande Riksmöte endast en motionär föreslagit en mindre väsentlig ändring uti nämnda författning, får Utskottet, enär af dessa omständigheter torde kunna slutas, att författningen i dess nuvarande skick i allmänhet anses motsvara det med densamma afsedda ändamål och att en revision deraf således är öfverflödig, vördsamt tillstyrka, det Herr Lundhs förslag härom för närvarande ej måtte bifallas.
Men del låter sig knappt tänkas—äfven med de rikare materialier Utsk. kan äga framför en enskild motionär, 3lt annorlunda än genom de allmänna grundsatser, som redan finnas, uppgöra eli förslag för bevillnm å hvarje jordlapp inom hela riket. Härtill vöre en ordentlig skattläggning nödig, som efter hvad andra länders erfarenhet visat, fordrat 20 å 50 år, måhända utan att dock målet vunnits. Men genom del sätt, jag i min motion uppgifvit, skulle den nu rådande stora olikheten emellan länen försvinna, och med den allmänna kännedom af lokala förhållandena, som bör förutsättas hos länens pröfningsoch taxerings-comitéer äfven betydligare ojemnheter inom hvarje taxeringsdistrikt upphöra, och på detta sätt, om ej en fullkomlig likhet, dock ett billigt förhållande i denna beskattning vinnas. Beträffande Frih. Raabs förslag, så erkänner jag, att om det läte sig verkställas skulle det äga en stor fördel framför mitt, då det åsyftar ali Den 12 April f. m. 121 omedelbart tillvägabringa den större jemnhet i värdet emellan de olika hemmanen inom hvarje län, som milt förslag skulle medföra länen emellan; men jag befarar likväl, att det icke är verkställbart. Jag hyser derföre den egenkärleken, att tro mitt förslag i sådant afseende hafva företräde, och jag anhåller att R. o. Ad. malle åtlerremittera denna punkt i betänk., med begäran, det Ulsk. ville fäsia behörigt afseende å min motion. Hr Tornérhjelm, Rudolf: Genom en händelse frånvar., har jag icke deltagit i Utsk:s beslul, hvarföre jag anhåller alt få uppgifva de skäl, på grund hvaraf jag önskat alt inom Ulsk. få reservera mig. Ojemnhelen i taxeringsvärdena inom Sverige är allmänt känd och måhända större inom den södra än norra delen af riket. Efter nu gällande författningar kan förhållandet också icke vara annorlunda, enär författningarna äro så otydliga, att olika principer följas inom hvarje län.
Qvittning och Liqvid för deras innehafvande Diskont-Papper och fordringar på Afskrifnings-räkningen, räntan derå beräknad till den i Oct. 1817. 6. Alla dittills i Götha-Canal-Bolags samt Malmö-Diskonter uti Lånliqvider, endast såsom hypotek emottagne Diskont-Kapper sa väl Assige' nationer som 3 procents Reverser och å Götha-' Canal.Diskonts Afskrifnings-räkning ställda In»! visningar, hvilka af Direktionen i Stockholm äro attesterade, må vid Slutliqvid beräknas till fulla beloppet hvarå de lyda med tillägg af ders å Treprocents Pieverserne till den 1 Oct. 1817 upplupne Ränta; och förhålles på enahanda sätt med dylika Diskont-papper hvilka hädanefter i förberörde ändamål ytterligare varda deponera-) de i enlighet med hvad föregående punkt omförmäler. 7. För Götha-Canal-Bolags samt Malmö Diskonter kommer serskildt reda att göras och derest, emot ali förmodan, sedan skulderne blifvit till fullo liqviderade och Staten för sine förskotter med upplupne Räntor derå och utrednings-omkostnader blifvit ersatt, öfverskott vid. någondera af desse Diskonter skulle uppkomma skall ett sådant öfverskott tillhandahållas i för-; sta rummet Borgenärerne och derefter Actie-egarne i den Diskont der öfverskottet uppkommit. 8. Utredningen af Götheborgs Diskont of" vertages äfven af Staten och besörjes af Rikst s 424 Prot. Vtdr. d. 13 Maji 1818. gälds - Contoiret efter de grunder här nedan stadgas. g. I likhet med hvad som är stadgadt om Gotha-Canal-Bolags samt Malmö Diskont, skall utredningen af Götheborgs Diskont vara verkställd inom 5 år att räkna från den dag dä utredning uti Riksgälds-Contoret är fullgjord, att taga sin början och till hvilken tid denna
St:r först borde erhålla bestämda förslager huru den praktiska undervisningen uti bergsvetenskapen skall ordnas, innan R. St:r bevilja medel för ett dylikt ordnande. Det synes mig ock formelt rigtigast att R. St:r erhålla uppgift om huru de anslag, som K. M:t äskar, komma att användas, innan anslaget beviljas. Har jag uti denna åsigt orätt, förfaller ock följande förslag. Då nemligen alla de hörda auktoriteterna, som förordat flyttningen, ej äro ense om huru undervisningen uti den praktiska bergsvetenskapen bör, för att blifva ändamålsenlig, ordnas, synes mig en undersökning rörande denna, den vigtigaste frågan böra förutgå, innan beslut fattas om det nuvarande läroverkets flyttning. Uti andra vida mindre magtpåliggande frågor tillsättas ej sällan komitéer af sakkunnige män för att utreda och afgifva förslager, särdeles då hörde s. k. auktoriteter äro af skiljaktiga meningar. Hvarföre kan ej denna utväg äfven i detta fall tillåtas? Det är denna utväg Stats-Utsk:t föreslår, och hvilken jag inom Utsk:t biträdt samt äfven nu biträder, genom att yrka bifall till Utsk:ts Retänk. Då jag sålunda vill uppskjuta beslutet om flyttningen af bergsskolan från en bergverksort till liufvudstaden och förorda att en undersökning om huru bergsmansundervisning skall ordnas bör förutgå, torde man fordra, att jag angifver min åsigt huru ett dylikt ordnande borde ske. Såsom ej specielt sakkunnig uti det praktiska af bergverksyrket, är jag ock urståodsatt att ingå uti hithörande specialitet. En allmän plan vill jag dock försöka angifva; tager jag miste uti den, anhåller jag om sakkunnigares benägna öfverseende. Den theoretiska undervisningen kan försiggå vid teknologiska instituten, vare sig i Stockholm eller Göteborg, vid universiteten, äfvensom vid de högre tekniska skolorna. Lika godt hvar de hithörande kunskaperna inhemtas, blott eleverna vid inträdet i bergsskolan visar sig besitta dem. Fordringarna å theoretiskt kunskapsmått måste vara bestämda för tillträde till den praktiska undervisningskursen.
I anledn. häraf, samt då arfvinges behörighet att klandra testamente grundar sig på arfsrätten, men der denna är försutcn, klander af ett om arfvet gjordt testamente måste vara ogillligt och ej kunna af lagen godkännas; så och då nödigt synes att i lagen utmärkes, att ett af arfvinge anstäldt teslamcntsklandcr är ogildt, om arfsrätten redan är försuten, äfven om cj visas kan, alt arfvingen af testamentet erhållit del; hemställes om icke, till vinnande af enhet i lagskipningen, en ny § må tilläggas 18 cap. Ärfda-b:n, af denna lydelse: 5 §. Arfvinge, sorn, enligt hvad i 15 cap. denna balk sägs, försulit sin arfsrätt, äge ej klandra det testamente, som om arfvet gjordt är, äfven i den händelse, att cj visas kan, det testamente blifvit honom delgifvet, pä sätt i 1 § af detta capitel stadgadt är. 2. Genom K. förordn. d. 13 Juni ISOO stadgas, alt ilen, som häfver fordran hos annan, i gods, penningar eller hvad det är, och kräfver den ej skriftligen eller muntligen, eller gifver den ej ann för rätta, eller hos Konungens Bef:h:de, inom 10 år, må derå sedan icke någon talan äga; och innehåller K. kungörelsen d. 21 Mars 1835, att nyssberörde stadgande äfven hör tillämpas ä sådane fordringar, som genom dom eller utslag blifvit fastställde. Otvifvelaktig! är således, att prescriplionstiden, då fråga ej är om fast egendom, är bestämd till 10 är, äfvensom alt den fordringsägare, hvilken försummar att, under denna tidrymd i ofvanomförmälde ordning, sin fordran bevaka, har derå sedan ej vidare talan. Men, på säll lagcomiteen i motiverne till 17 cap. Händelsen Civilförslaget jemväl anmärker, gifver nu gällande lag icke någon bestämd föreskrift om den lid, hvarifrån prescriptionen bör räknas.