Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa olikheter i princip åro af en särdeles märkvärdig art och i sin följd betänkliga; men dä nu fråga är om en ordinarie räntas rubbning i sina förhållanden, så anhåller jag att fä lemna några upplysningar, som det hade tillhört StatsUtsk. att ifrån vederb. infordra, för att derigenom få grunden till ett afstyrkande ådagalagd. Jag vill derföre uppgöra historien qm jernhaudteringens afgifter här i Sverige. I Bergsordningarne pag. 21 finnes Sten Stures och Rådets beslut 1485, att tionde bör gifvas af malmberg å skaltegrund (se riksdagsbeslutet i Strängnäs samma år). Uti Carl IX:s privilegier för Wermland af d. 23 Jan. 1581 (Bergsordn. pag. 34), försäkrades, att de som uppfunno malmberg, skulle dem fritt bruka, utan hinder och förfång, allenast de gåfvo Konungen tiondedelen af malmen. K. br. d. 18 Fehr. 1608 lyder sålunda: ”Vi Carl den Nionde etc. tillbjude eder Dannemän alle som uti Nora, Lindes och Skinskatte bergslag boendes äre, Wår gunst och nåde och allt godt med Gud Allsmäktig lillförende. Och kunne eder Dannemän alle samtligen icke förhålla, alt efter här till dags häfver varit stor oordning ibland eder, med edra utlagor, både det J årligen plågen utgöra, så väl såsom hvad beviljadt blifver, J skolén göra Oss och Kronan till hjelp i så måtto, alt den fattige häfver ofta måst gjort ut så mycket som den rike, så är ock hytteoch hammarskatt olika pålagde, så att der kan ofta finnas, att de som godt hytteoch hemmansställe som kan vara allehanda god lägenhet till, med vatten skog och malm, de kunna vara ringare skattlagde, och tvertom igen, der som är litet vattufail och liten skog och lång malmvåg, de kunna vara högt lagde uti hytteskatt, det som oss synes orällvisligt är.
Slutligen uppläste Departements-chefen, Statsrådet Lagerstråle, till justering ett i öfverensstämmelse med Kongl, Maj:ts, uppå Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, förut fattade beslut uppsatt förslag till nådig Skrifvelse till Rikets Ständer, angående en för djupgående fartyg ifrågasatt ny farled genom Stockholms skärgård emellan Baggensfjärden och Stora Wärtan; Och befallde Kongl. Maj:t, med gillande af detta förslag, att nådig Skrifvelse, så lydande, som bilagan till detta Protokoll utvisar, skulle till Rikets Ständer expedieras. Ex protocollo JV. Th. Strokirk. STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1862. Kungl. Majus Nåd. Auk. till Exp.-Utsk. den 14 Jan. 18C3, kl. fi e. w. Kong/. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående en ridskolas inrättande vid Strömsholm; Gifven Stockholms Slolt den 30 December 1862. Redan vid 1856, 1857 och 1858 års riksdag fastades af Kongl. Maj:t Rikets Ständers uppmärksamhet å behöfligheten af anslag för inrättande af ridskolor, hvarest det vid Kavalleriet och Artilleriet äfvensom vid Generalstaben inträdande befäl kunde ega tillfälle att förvärfva nödig färdighet i ridkonsten samt passande elever, som visade sig dertill hafva särskild fallenhet och håg, skulle kunna utbildas till beridare och stallmästare vid regementena.
Denna sistnämnda art af förutsättning måste således .inför 4° Den 27 Jan 11 ari i f. rn. en Domstol salina all laglig grund, och antager ej förr en sådan, än bestämda bevis blifvit satta i de kringflygande rygtenas, eller i de utspejade underrättelsernas ställe; således, och med all den utsträckning som man än mägtar gifva de bekanta orden: prof ve domaren., månne det dock är möjligt, att ett sådant utslag, som det Herr Grefve Frölich föreställt sig, skulle kunna af kunnas i ett land, der, just i stöd af tryckfriheten, alla rättegångshandlingar, Domstolens omröstnings-protocoller deruti inräknade, äro för bela allmänheten tillgängliga? Och om detta svårligen låter länka sig, lärer Herr Grefven finna, att jag i min antagna Öfverdomare-egenskap, icke annat kan än frikänna honom, äfven utan den alfvarsamma varning lian lågt till grund för den blidare meningen. Till stöd för sin slutsats anförer Herr Grefven, och tolkar tillika, det tänkespråk jag antagit till måtto på min afhandling: ”Menniskan bär två ögon. Do”maren skade med det ena på Jus, (rätt) "med det andra på cvquum (billighet). Eljest blir högsta rätt, högsta orätt. M. G. ”De la Gardie.’’ Herr Grefven tyckes derifrån vilja härleda det begrepp om domar efter så kallad billighet, hvaraf han uppdragit en skildring i nog dystra färger. Men dervid torde det tillåtas mig erinra, alt både författaren lill detta tänkespråk och jag, sorn åberopat det, hafva vid dess tillämpning utgått från en helt annan, från Den 27 J a n 11 a r i i f. m. fin motsatt synpunkt, än den uti hvilken Herr Grefven ställt sig. Meningen dermed är ingalunda, att utur hvad man altför illa skulle benämna billighets-grunder, hämta stöd för en stränghet, som ej af lagens bokstaf påkallades; utan tvertom, att der denna bokstaf befunnes oeftergifiigen sträng, uti den naturliga billighetens kraf söka skäl till ett mildradt domslut.
Den 14 Augusti 1812 415 Utskottet lemnade härtill sitt samtycke och skulle Secreteraren updragas att författa redaction till detta tillägg för att vid nästa sammankomst af Utskottet pröfvas. Utskottet åtskiljdes kl: 1/2 6. e. m. In fidem Carl Ant. Måndagen den 17 Augusti, kl. 9. föremiddagen, sammanträdde E. H. S. Constitutions Utskott in Pleno då Herr Öfversten Schönström Regerings Rådet Hellenstjerna Doctor Wijkman, Assessor Arosenius och Borgmästaren Ullberg voro frånvarande. Justerades: PleniProtocollen för den 12, 13 och 14 dennes. Likaledes justerades: 1 :o Vördsamt Memorial till Riksens ständer om tillägg af en ny mening i 38 §. Riksdags Ordningen. (införes)2 2 :o Utdrag af Protocollet m. m. den 10 Julii 1812. (införes)3 3 :o Utdrag af Protocollet m. m. den 9 Augusti. (införes)4 4:o Utdrag af Protocollet m. m. den 9 Augusti 1812. (införes)5 5:0 Utdrag af Protocollet m. ni. den 17 Augusti 1812. (införes)6 1 Justeringsformeln saknas. 2 Memorialet, som är fogat såsom bilaga till protokollet, är trvckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 546. 1 3 I protokollets marginal är antecknat: »N:o 76 (svar till Commerce Rådet Santesson)». — Expeditionen, som är fogad som bilaga till protokollet, är tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 588. 4 I marginalen är antecknat: »(svar till Grefve Löwenhielm)». Expeditionen, som är fogad såsom bilaga till protokollet, är trvckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 591. I marginalen är antecknat: »(svar till Exped.
Den fördel, som kronobrukets ovilkorliga egande medförde, var i Kommittcrades tanka alltså liktydig med den, åboer å kronohemman genom skatteköp förvärfva sig, och borde följaktligen i öfverensstämmelse dermed till värde beräknas, hvartill ock Kommitterade till bruksegarne afgifvit förslag; men sedan desse sednare tillkännagifvit, att rättigheten till brukets försäljning icke kunde af dem be - 12 Kongl. Maj.ts Nåd. Skrifvelse N:o 40. gagnas, enär, genom en af Riks-rådet Friherre S. Åkerhjelm och dess hustru år 1755 gjord fideikommiss-stiftelse å 1 uti nämnde egendom, det vore stadgadt, att densamma icke finge bortbytas, säljas eller förpantas till någon annan än den, som från fideikommiss-stiftarne härstammade, så, ehuru Riks-rådet Åkerhjelms obehörighet att i fideikommiss-stiftelsen inbegripa Kronans bruk icke kunde vara tvifvel underkastad, måste likväl erkännas, alt den för nuvarande brukségarne hade den förbindande kraft, att den sista och enda betalbara fördel, som skulle åtfölja deras ovilkorliga egande rätt till kronobruket, försvinner och att värdet deraf i deras hand sålunda förvandlar sig till skenbart; hvarföre ock Kommitté rade hemställt, att, efter derom, jemlikt 77 §. Regeringsformen, till Rikets Ständer aflåtande nådig proposition, bruksegarne må försäkras om ovilkorlig egande-rält till svafvelgrufvorna oell det gamla kronobruket utan afdrag å ersättningen för Ijenslbarheterna, men emot qvittning af deras nu i hembudsskyldigheten och konskriptionsfriheten innehafvande likaledes skenbara förmåner på sätt ofvanföre vid dessa punkter är föreslaget. 9:o) Allmänning arne:
Öfverintendents-embete och några dervid anställda embetsman, som äro pligtige att vara kunnige i byggnadsförslagers uppgörande; men desses antal är alldeles otillräckligt för att förslå till detta behof, och t. o. m. knappast tillräckligt för att besörja de arbeten, som erfordras för reparation, jemte någon högst obetydlig årlig nybyggnad å Kronans hus. Man måste således anlita de på landsbyggden befintliga byggmästare härtill, och det är fara värdt, att desse ej hafva någon insigt i systemet af fängelsebyggnader i ett land, der så beskaffade fängelser aldrig varit uppförda. Någon modell finnes här ej aflemnad, och om dessa byggmästare skulle inhemta kunskap om fängelsernas construction ur böcker och der befintliga ritningar; så kunde det bända, alt deras byggnader ej alldeles skulle passa lill det climat, hvarunder vi bo. I afseende på den betydliga summa, som af Utsk.n blifvit föreslagen till detta ändamål, skulle man kunna frestas att tro, att man sökt utväg att använda en större del af de besparingar, som för ögonblicket äro Staten behållna, utan att så noga beräkna nyttan deraf, och för att undvika förebråelsen alt med dessa tillgångar ej hafva fyllt vida nödvändigare behof. Vi få ej glömma det redliga folket i samhället, då man bygger hus och lägenheter åt skälmar, ty de ärliga måste dock meri sina intressen stå framför brottslingarna, såvida samhället skall vara väl ordnadt. Jag skulle derföre tro, att, då K. M. begärt 270,000 r:dr för ifrågavar. ändamål, dessa 270,000 r:dr bort blifva anvisade, och att derjemte vid denna riksdag, för den händelse, att K. M. kunde blifva i behof att före nästa riksdag använda en större summa, R. St. anvisade ett creditiv å en dylik summa, för alt af K. M. för sådant ändamål användas; men alt på sidan af K.
Såsom allmänna grunder för en sådan rotejemnkning stadgades bland annat: att regementet, sora emedlertid enligt nådigt beslut af den 8 Februari 1820 blifvit förvandladt till Jägare-regemente, under benämning: »Jemtlands Fältjägare-regemente». skulle till 800 man förminskas, intilldess genom tillkommande nya hemmans roterande den effektiva styrkan åter kunde höjas; hvaremedlertid 200 rotar hugo, efter inträffande vakanser, hållas otillsalte med förbindelse likväl att erlägga vanligt bekläduadsbidrag, på det hela regementet måtte kunna beklädas; samt vidare: alt all inom provinsen befintlig roteringsskyldig, men oroterad jord, med undantag endast af Landsstatens boställen, de till rusthållen anslagne augmentshemman, till någon del inqvarleringshemmanen samt de lill Gustafs och Carlbergs kopparverk med kol, ved och körslor anslagne hemman, skulle rotering påföras. Enligt det rotejemnkningsverk, som på grund häraf är 1825 upprättades utaf en dertill förordnad Kommission och som den 21 November 1827 fastställdes, utgjorde nu regementets styrka 800 man, till hvilkas underhåll de hemman, som utgjort de indragne 200 rotarne, likasom ock tillkomne hemman skulle med penningar årligen bidraga. Till en början bestämdes lör 8 år delta bidrag till 8 R:dr Banko ärligen af hvarje tunnland skatt, hvarje mantal beräknadt till 6 tunnland; och som dessa hemmans skattetal uppgick till 1,015 Ilia tjä:d els tunnland, blef årliga bidraget till roter ingen 8,106 R:dr 25 sk. 4 r:st Banko; i afseende på fördelning hvaraf stadgades, att, der rotar bestodo af tunnlands skatt och derutöfver, skulle något understöd dem icke tilläggas, men rotar af mindre skattetal undfå sådant understöd i förhållande till hvad i skattetalet broste. Årliga utdelningen till de icke fulla rotarne, hvilkas antal uppgick till 735, besteg sig lill 7 R:dr 5 sk. 6 r:st. Banko för hvarje bristande skatletunnland.
Emellertid inser jag väl den svårighet, som förefunnits för Ekon.- Utsk:t att lagstifta i denua väg utan att hafva hört konstnärerne sjelfva eller deras representanter inom vårt land, jag menar de fria konsternas akademi; men jag kan icke finna något hinder för Ekon.- Utskrt att, genom en framställning till vederbörande, hafva kunnat bereda sig ett sådant tillfälle, och då jag föröfrigt, i likhet med Frih. Cederström, anser åtskilliga af Utsk:ts motiver mindre antagliga och temligen haltande, förenar jag mig med honom i begäran, att R. o. Ad. ville återremittera Betänk:t, på det att Utsk:t måtte ännu en gång få öfverväga detsamma, då jag föreställer mig att dess Utlåt, tilläfventyrs erhåller en annan form. Sedan öfverläggningen härmed ansetts afslutad samt H. Exc. Hr Gr. och Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till och dels återremiss af förev:de Betänk., framstäldes först propos. å bifall till Betänkrt, och, sedan dertill svarats många ja och nej i 272 i>en 1 pBbraari. blandning, gjordes propus. å Betänk:ts återremitterande, hvilken propos. likaledes besvarades med mångå både ja och nej; och förklarade H. Exc. sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 12 April f. m. 301 skild creditrörelse äga rum att man belånar sina egna skuldsedlar, utan när de presenteras, så qvitterar man betalningen och lemnar ickg lån på eget namn. Jag anhåller således om bifall till betänk. och anser dermed att ingen kränkning för innehafvarne af berörde obligationer äger rum. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag tror visserligen att för Banken den enes rätt är lika god som den andres, och att den ene blifvit lika misshandlad som den andra genom Bankens oförmåga att betala; men jag får likväl förklara, det jag ej kan annat än instämma med Frih.
Vidkommande slutligen det återstående tillskott, som är nödigt till fyllande af pensions-inrättningens behof och hvilket, enligt Komiterades förslag, skulle utgå af tullmedlen, hafva Komiterade såsom skäl för detta bidrags beviljande underdånigst anfört, att den ej mindre af statsklokhet än rättvisa och menniskokärlek högt påkallade institutionen, hvilken vore ämnad att bispringa den för hela landets förkofran och välstånd så verksamma och nyttiga sjömansklassen, borde för all framtid och i alla händelser fullkomligt betryggas; och har Kommers-kollegium äfven ansett att, om ock pensionstagarne blelve färre än hvad Komiterade på grund af inkomna uppgifter beräknat, anstalten likväl, dä något bidrag från skeppsrederiernas sida icke borde tagas i beräkning, med de förut föreslagna inkomsterna icke skulle kunna behörigen Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 113. 21 fullgöra sitt åliggande, utan att til! fyllande af dess årliga behof ett särskildt förslagsanslag af allmänna medel blefve anvisadt.
Ma hållas vid 6,000 Sm. å 14 5,958 sm. 6,134 6,047 6,114 hvadan beräkningen af denna l i nåder r:dr eller föreslagit, torde bibe - 84,000 9:o Alun-tionden, som vid sista statsregleringen beräknades till 500 r:dr, har uppgått: År 1844 till r:dr 561: — . 1845 « « 581: — . 1846 « « 612: — « 1847 « « 536: — . 1848 « « 554: — eller i medeltal 569 r:dr. Denna inkomst upptages, i enlighet med den nådiga propositionen, till oförändradt belopp af 500 Transport R:dr 3,677,920 12 Stats~Utskottets Utlåtande, N;o 51. Transport Sv aJ‘v eIb r uli s - tio n den, innefattande jemväl viktriol och rödfärg, upptogs vid sisla statsregleringen till 600 r:dr, och har utgjort: År 1844 612: » 1845 430: » 1846 821: » 1847 770: » 1848 840: — •— deraf medium utgör 695 r:drj hvadan densamma upptages oförändrad till .. • 600 ll:o Mantalspenningarne•, som vid sista statsregleringen beräknades till 336,000 r:dr, hafva utgjort:
Genom det förtjenstfulla sätt, hvarpå Öfverkommissarien Fredin i lifstiden utfört det honom anförtrodda uppdrag, att upprätta förslag till formulär för ny Stats-Utskottets Utlåtande N:o 152. 51 rikshufvudbok, har, i Utskottets tanke, Fredin, — sorn derjemte vid flera tillfällen lemnat Rikets Ständer och deras Revisorer ett värdefullt biträde uti statsregleringsoch räkenskapsfrågor — förvärfvat sig rättmätiga anspråk på någon erkänsla från det allmännas sida; och torde derföre hans efterlemnade familj böra af Riket Ständer hugnas med något understöd för dess framtida bergning. Då emellertid, enligt hvad upplyst blifvit, Fredins Enka har att uppbära från Civilstatens pensionskassa 750 R:dr och från Stockholms stads Inqvarterings-kommission 150 R:dr, eller tillhopa 900 Ridr årligen, samt hon sålunda icke är utan tillgångar för sin och sina barns utkomst, har Utskottet ansett sig böra endast i så måtto förorda motionärens framställning, att Ofver-kommissarien Fredins enka, Margaretha Theresia Lieberath, må på allmänna Indragnings-staten tilläggas en årlig pension å 300 R:dr. 60:o. Enligt hvad Herr G. Widell, uti en hos Borgare-Ståndet väckt motion, omförmält, atled i början af nästlidet år f. d. Öfver-dykeri-kommissarien Elof Johan Westbeck, hvars medborgerliga förtjenster, vitsordade af 3:ne tid efter annan erhållna guldmedaljer, äfvensom genom uppfinningar och förbättringar af åtskilliga dykeri-apparater för upptagandet af fartyg och lastgods å djupt vatten, hvarom han från trycket utgifvit beskrifning med tillhörande ritningar, föranledt Rikets
1859 Sf 1860. 10 Sami. 1 Afd. 63 498 ifrågakomma att för det framställda ändamålet användas under de närmaste åren, hade i sådant afseende Departements-chefen hemställt, att, i och för förberedande arbeten och derefter påbörjande af bpställs-uppskaltningen, måtte af Rikets Ständer äskas en summa af 100,000 R:dr att i mån af behof, under nästa statsreglerings-period utgå, dervid likväl Departements-chefen funnit höra tilläggas, hvad redan från början af denna fråga blifvit tillräckligt antydt, att genom boställsuppskallningen icke åsyftades någon rubbning i Indelningsverkets grunder, utan att hvarje regemente och korps i allt fall skulle fortfarande bibehålla alla de boställen, vare sig till bostäder eller utarrendering anslagna, likasom ock de indelta räntor, kronotionde samt öfriga anslag, af dylik beskaffenhet, hvilka blifvit hvarje regemente eller korps sednast genom Kongl. Brefvet den 2 Februari 1833 tillförsäkrade; — och hade E. K. Maj:t i nåder gillat och godkänt hvad Departements-chefen sålunda i underdånighet yttrat och föreslagit. Dä emellertid Rikets sednast församlade Ständer funnit en ny allmän reglering af befälets aflöningsförhållanden utaf behofvet påkallad och dervid uttalat den åsigt, att ”med de stora tillgångar af indelta räntor, kronotionde, boställen och kontanta anslag, som finnas anvisade, en dylik reglering borde kunna tillvägabringas utan ytterligare bidrag från Statens sida”, samt Rikets Ständer härvid icke åsyftat en reglering till så inskränkt omfång, som Departements-chefens förslag förutsätter, anse sig Rikets Ständer sakna skäl att bifalla förevarande nådiga framställning. 38:o.
Bil. Litt. P. (Afskrift.) Contract, öfverenskommet emellan drängen Christian Isaak Brovall, från Brantby i Thoresunds Socken, och Roten N:o too2 vid Gripsholms Comp. med efterföljande vilkor, nemligen: 1:0 Skall han hafva 1 ko, när han påfordrar; 2:0 skall han hafva i legd 20 R:dr B:co; 1 H. 3o Den 17 Fcbrunrii f. m. 3;o till matår 2 t:r råg, if t:a korn, 2 fjerd:r hvete, 2 fjerdrr ärter, LÄ torrt kött, 1 LÄ fläsk, 1 fjerd, strömming, 1 fjerd, sill, 2 kpr salt; 4:o till hemkall 1 t:a råg, 1 d:o korn; 5:o skall han hafva 2 tjog logbanden halm, 2 lass hö. Åkern, som tillhör torpet, skall han hafva, som det förut har varit. Med förestående contract och vilkor förklara vi oss å ömse sidor nöjde och förbinda oss att alla punkter fullkomligen hålla, och till yttermera visso häraf äro tvenne lika lydande exemplar författade, hvaraf vi ett hvar, med hvarandras underskrift, behålla, som skedde i Nälsta d. 4 Sept. 1826. Eric (E) Anderssons Enka. Eric (E) Gabrielsson. Christian Isaak Brovall. Hans Larsson. Att Bonden Erik Gabrielsson egenhändigt undertecknat sitt bomärke intyga undertecknade. Mariefred d. 12 Sept. 1826. Äfvenledes har Brovall egenhändigt undertecknat sitt namns bomärke under samma dato. A, Laurent. J. H. L u n d v a 11. Rätteligen afskrifvet intyga J. C. Liedberg. C. C. Söderholm. Uti detta contract deltaga: Nälsta Oppgård under Äleby, HufvudRote för | förmedl. M:tl. Dito Mellangård dito dito J d:o d:o. Helltorp, StröRote d:o d:o.
Räkenskaperna för denna fond, tillhörande Kongl. Krigs-kollegii Fortifikationsafdelnings förvaltning, äro för båda revisionsåren i Kongl. Kammar-rätten granskade utan anmärkningar samt utvisa: (se bilagan Litt. L). M ed hänvisande till hvad 1851 års revisionsberättelse innehåller, angående denna fonds tillkomst m. m., få Revisorerne nu endast anmäla, att, såsom af förestående tabell jemväl synes, fonden icke varit under revisionsåren anlitad för några utgifter. Till någon erinran af Revisorerne hafva räkenskaperna icke föranledt; äfvensom fondens säkerhetshandltngar, vid anställd inventering, befunnits i behörig ordning. 3:o Trosspassevolans-funden. Till denna fond ingå de årliga bidrag, hvilka, till följd af derom afslutade kontrakt, under den 18 December 1775, den 18 Mars, den 2 och 21 Maj 1776, den 15 Januari 1778 och den 20 September 1783, samt på grund af Kongl, kungörelsen den 20 Januari 1832, såväl under fredssom krigstid, för trossens underhållande erläggas af de vid Lif-regementets Dragon-, Hussaroch Grenadier-corpser, Skånska Hussaroch Dragon-regementena, Westgöta regemente, Smålands Ilussar-regemente och Grenadier-bataljon, 2:dra Lifgrenadier-regementet och Bohusläns regementes Södra bataljon. Räkenskaperna, upprättade inom Kongl. Krigs-kollegii Underliålls-afdelning, äro för båda revisionsåren granskade i Kongl. Kammar-rätten idan anmärkning och hafva ej heller ä Revisorernes sida till någon erinran föranledt. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: (se bilagan Litt. 51.) Fondens säkerhets-han dlin gar befunnos vid anställd inventering, i god ordning, 4:o Förenade mötes-passevolans-fonderna. Räkenskaperna för dessa fonder, hvilka, enligt Kongl. Maj.ts nådiga bref den 24 Juli 1844, uppkommit genom sammanföring af (/amia, 1829 års samt nya mötespassevolans-fonderna, äro uti Kongl.
Orsakerne till förlägenheten och hvarför® så många blifvit conjuncturens offer i vårt Fädernesland, åro nog kånde. Flere blifva det ännu, om man ej lyssnar till nödropet och ej 56 Den 17 November f. m. räcker en hjelpsam hand åt den som år på väg att falla FilialDisconternes indragning, förstörde mångas välfärd, och illa var derjemte att be^- talningsviilkoren uti nu varande Banco - Discont, just i detsamma försvårades. ^:dei hvart halft år af primitiva lånet, år allt för hardt vilkor för något hvar, men i synnerhet för landt mannen, som får sin produetion illa betald, eller har den liggande sig till last, och omhan omsider får den sälja, ej får mer |n en gång om året det ringa motsvarande penning-beloppet betaldt. Jag ser då ingen annan utväg, ån att nedsätta omsätiningssunim m till en jouledel efter primitiva lånets storlek, i stället för den i Utskottets Betänkande, på anförde grunder; föreslagne jldel, hvarje halft år. Sker ej detta, år föga gjordt tiil gåldbundnes räddning. Man torde invända, fonden är för liten till detta ändamål. Jag svarar, skall man antingen göra det till en möjlighet för så många tusende gäldbundne och dock redlige menniskor, att rådda sig ifrån undergång , eller med bibehållande af strängare Vilkor, inleda nya låntagare att äfven falla i sinom tid. Jag tvekar ej i valet; jag tror det land mår bäst, som har minsta mängden af olycks. offer. Torde handa, att dessa facilare vilkor, framlockade capitaler, sorn möjeligen kunna finnas, att desse antingen användas till lån åt redligt folk, eller till billiga egendomsköp; hvarigenom Disconterne skulle allt mindre och mindre anlitas. Jag öfverlemnar nu dessa tankar till HÖglofl. Ridderskapets och Adelns ömaste bedömande och torde under discussionen få vire yttra mig i det vigtiga ämnet. Jag år säker