Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad som i öfrigt ökar betänkligheten af berörde förhållande är, att fordringarne uti detta hänseende synas år efter annat blifva allt större ocdi större, ilan bör jemväl ihågkomma de icke obetydliga kostnader, detta ”liggande på roten” ådrager indelta arméens befäl, då man i och för ”förandet af expeditionen” nödgas taga sin bostad antingen i en småstad, der likväl priset på lefnad sförnödenheter kan vara ganska högt uppdrifvet, eller ock i en landsort, der likväl icke gifves tillfälle att egna den öfverflödiga tiden till något nyttigt, t. ex. jordbruk. Bet är nemi. icke så lätt, som kanske mången föreställer sig, att förskaffa sig ett jordbruk inom en viss, bestämd ort. Måste icke ovilkorligen en sådan ”sakernas ordning” hafva en menlig inverkan på det unga befälets intelligens? Betta synes mig vara alldeles obestridligt. Och skall icke detta i ännu högre grad numera vara händelsen, sedan subaltern-officerarne efter 1833 års lönereglering icke vidare hafva några boställen? Sistnämnde förhållande sj-nes mig vara ett ytterligare bevekande skäl, att icke vidhålla ifrågav:de af mig öfverklagade och, efter mitt förmenande, så öfverflödiga garnisonerings-system. Benna tjenstgöring tillhörde ursprungligen kompagni-eheferna; men numera har man funnit för godt att lägga denna tunga på de yngre offieerarne. Man kan icke undgå att kalla detta åliggande ”betungande”, då man tager i betraktande, att detsamma med thy åtföljande, af mig förut antydda, kostnader pålägges t. ex. en under-löjtnant, som måhända saknar all annan tillgång, än den lön af 380 rdr, hvilken han af Staten erhåller. Nu är dock praxis, att ehuru en kompagni-chef för befälet, så skall likväl en annan officer föra expeditionen. Kompagni-eheferna hafva dock förut varit för - 424 Pi-n 23 Maj ». m. bundna att föra expeditionen, och äro det rätteligen äfven i närvarande tid.
Uti 'det förut åberopade Utlåtandet N:o 67 är af Utskottet anmäldt (p. 36g) att för de , genom RiksgäldsContoiret, inlösta PartialObligationer, hörande B e t ä 11 k a n d en , K:o 18?. 83 till Lånet i Leipzig, AfskrifningsBevis vöre till Contoiret inkommet: Att, i afseende på de med RiksgäldsContoirets medel infriade, för Lånen i Holland utgifne PartialObligationer, för hvilka afskrifningsbevis icke funnos i RiksgäldsGontoiret, hade H:it Fullmäktige uppdragit åt Svenske och Norrske Consuln i Amsterdam, Westerberg, att för de derstädes inlösta PartialObligationer, behörige afskrifningsbevis anskaffa och inskicka, en åtgärd som Utskottet för sin del funnit vara den lämpligaste, som af H:rr Fuilmägtige kunnat vidtagas; och beträffande de öfrige PartialObligationerne, hvilka i Stockholm blifvit infriade och förvaras i Banken, så h«^de Utskottet, med anledning af H:rr Fullmäktiges gjorda hemställan, hos R. H. St;r föreslagit och tillstyrkt, alt de sam ma, på RiksgäldsContoirets bekostnad, måtte afskickas till Amsterdam, för att, till erhållande af AfskrifningsBevis, derstädes företes; vid hvilket förhållande den Utskottet gjorda förebråelse om underlåtenhet, att föreslå någon åtgärd synes sakna ali grund. Härefter yttrar sig Anders Danielsson sålunda: "Men, utom desse, som mig synes, vigtiga ämnen, ''anhåller jag att få fästa Utskottets uppmärksamhet på ”några besynnerligheter i Redogörelsen: "Pag.
E. 3o3. iN:o 97. i anledning af f, d. Arrendatorns af Rinkeby hemman i Stockholms Län, Kamereraren H. H. Krutmeijers ansökning om befrielse från skyldigheten att ersätta den genom hemmanens sednare utarrendering Kro - ( »59 ) nan tillskyndade föllust. VII. B. i36. A. 44°* VIII, 3. E. 335. SlatsUlskotlets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 98. angående arrendatorernes af Nyqvarns qvarn och bro ansökning om bibehållande vid arrendet af dessa lägenheter. E. 3o3. — N:o 9g. angående väckt fråga om undersökning rörande Statens rätt, att inlösa Ekolsunds gods. VII. B. i36, A. 479- VIII. 3. — N:o 100. i anledning af Kongl. Majlis nådiga skrifvelse om tillåtelse för Sällskapet till vexelundervisningens befrämjande att bibehålla den åt Normal-skolan upplåtna Mariae f. d. bränneri-byggnad. VII. B. 136. A. 479- VIII. E. 335. — N:o 101, i anledning af Stadsmäklaren J. Nordblads ansökning att till skatte få lösa den under Ulriksdals kungsgård hörande lägenheten Stocksund. VII. B. i36. A. 480. IX. E. 172. —- N:o 102. i anledning af Grosshandlaren L. Tyde'ns ansökning om skatteköp af den under Ulriksdals kungsgård hörande lägenheten Sveden. VII. B. i36. A. 480. IX. E. 172. — N:o io3. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition om arrendefri upplåtelse åt staden Kongelf af åtskilliga smärre tomter vid Bohus raserade fästning. VII. B. i36. A. 480. IX. U. 386. A. 43o. XI. E. 5.
Försäkras gods för lossning i en eller annan af två eller liera hamnar under en resa: har sedermera fartyget till endera orten ankommit och hela laddningen eller en del deraf blifvit utlossad; vare försäkringsgifvare från vidare ansvarighet fri och behåile ändå den betingade premien. Är åter försäkringsbrefvet stäldt på den ena och den andra orten: anlöper fartygs befälhafvare endera af dem och lossar någon del al lasten, men går med det öfriga till en eller flera af de andra i försäkringsbrefvet utsatta orter; fortfare försäkringsgifvarens ansvarighet till dess lossning å sista stället fullbordad är, inom den tid, i § 235 sägs Äro åter både fartyg och last försäkrade på flera orter under en och samma resa, gäller försäkringen å fartyget för hela resan, ändå att lasten å någon af bestämmelseorterna redan vore utlossad. Vid försäkring, gällande från ort, dit fartyget ännu icke anländt, (§ 212), anses försäkringsgifvarens ansvarighet börja vid fartygets ankomst till samina ort. och vid sådan försäkring, som i § 214 omförmäles, från den dag försäkringstagare uppgifvit såsom afseglingsdag. Om, i någon af de händelser, nu sagde äro, å den ort, dit fartyget ankommit, last eller ballast för vidare resa intages, vare om försäkringsgifvarens ansvarighet lag, sorn i §§ 23o och 237 sägs. § 240. Faran upphör i det fall § 234 mom. 1 omförmäler, när krigsfaran börjat utöfva inflytelse pa resan; i det fall § 234 mom. 2 omförmäler, med det försäkrade föremålets prisdömande eller när faran skulle hafva upphört, om kiigsfaran ej blifvit undantagen. § 241. Är försäkring sluten på tid, då räknas tiden efter kalendern och dagen från midnatt till midnatt. Försäkringsgifvaren ansvarar för faran under den dag försäkringen börjar och den dag, då den slutar. Tiden beräknas efter den ort, der fartyget sig befinner. § 242.
Min oförgripeliga tanka är alltså den, att Utskottet tillstyrker Riksens Ständer, att äfwen öfwerlemna denna omständighet at Kongl. Maj:tS wisa godtfinnande, och att enligt med hwad Herr Grefwe» och Ordföranden redan förestagit, endast i underdånighet begära, det Kongl. Mast täcktö, pa anförde skäl, sa fort sig möjeligen göra later, förbjuda Bränwinsbränningen i Riket till den »:sta nästkommande October, si framt Kongl. Majit och Riksens Stander under loppet af Riksdagen icke skulle annorlunda förordna, hwad tiden, till att ater fritt fa bränna, angar. Och r?4 Den 29 April. Och beslöt Utskottet att ofwanstaende anförande skulle till Respective Standen åtfölja Utskottets Betänkande, rörande Bränwinsbränningens inställande. Vt supra. krotocollo, ^.lex. s-aZerZreir. Utdrag af protocollet, hellek L Riksens högloft. Ständers Allmänna Beswärsoch Economie-Utskott den 29 April 1812. S. D. Inlemnade Majoren Walborne D. G. tz-il fwer stolpe ett anförande till Protokollet, sa lydande Med fullkomligaste medgifwande utaf sanningen deraf, att Högloflige Ekonomieoch Beswars,Utskottet, redan förliden gårdag fattade och justerade betz Beftut, i den till detsamma, fran Riksens Etander remitterade fraga, om Branwinsbranningens snara inställande, utbeder jag mig Högloft. Utskottets benägna tillåtelse, att uti detta ämne, fa något närmare utwekla mina oförgripelige tankar.
Stadgandet i mom. litt. e) af 168 §, alt Fullmägtige ega afgöra å huru stort på en gång innestående belopp ränta må räkningshafvare i allmänhet tillgodoföras, har Utskottet således ansett böra förändras derhän, att Banko-Utskottets Betänkande M 25. 47 Fullmägtige tillerkännes rättighet att allt efter sig företeende omständigheter bestämma å huru stort på en gång innestäende belopp hvar och en af de särskilda räkningshafvarne må ega att erhålla ränta, hvarigenom ränte godtgörelse kunde komma att lemnäs för större belopp af de medel, som påräknades komma att under längre tid i Fanken qvarstå, och som derföre med större fördel kunde i Diskont-rörelse användas, än af sådana, som med kortare mellantider till betydligare belopp insattes och åter uttogos. Uti Herr Professor Agardhs ofvanberörda motion har blifvit föreslaget, att insättningar och uttag på uppoch afskrifnings-räkning, som, enligt stadgandet i mom. litt. a) af ofvanberörde 168 §, nu få ske endast å hela 100—tal R:dr R:mt, hädanefter måtte få verkställas i brutna tal, hvaremot Fullmägtige ansett att uttag väl borde få ske i brutna tal utöfver 100 R:dr, men insättningar i endast fulla tiotal R:dr utöfver nämnde belopp.
Bland verifikationerna till konto för anslaget till extra utgifter förekommer särskild redogörelse för Krigs-vetenskaps-akademie», som uti årligt bidrag åtnjuter af detta anslag 900 Riksdaler och från 5:te hufvudtitelns enahanda anslag 300 Riksdaler. Räkenskapen utvisar, att utgifterna för år 1859 uppgått till 1,185 Riksdaler 75 öre och att behållningen vid samma års slut, inberäknad tillgången vid årets början, utgjorde 14 Riksdaler 57 öre. § 3. I afseende å de sedan fiäre år tillbaka balanserade fordringar å anslagen till beväringsmanskapets vapsnöfningar och för försvarsverket i allmänhet, hafva Revisorerne inbemtat: att Kronans återstående fordran hos aflidne Landt-räntmäitaren i Wester-norr lands län E. G. Harlins konkursmassa, 596 R:dr 86 öre, fortfarande är beroende på utredning i konkursen; att Kronans fordringar hos Fabrikören C. J. Yougts enka, 5,865 R:dr 82 öre, och hos Fabrikören A. Ehrling, 471 R:dr 25 öre, blifvit i 1860 års räkenskaper afförde; att Expeditions-sekreteraren S. Loo’s skuld till Kronan, 505 R:dr 1 öre, fortfa rande balanseras såsom beroende på Advokatfiskals-embetets åtgärd för medlens afskrifning; samt att de för indrifvande af Skepparen C. J. Petterssons skuld å 157 R:dr 23 öre vidtagne åtgärder ännu icke ledt till äskad påföljd, men att mamsell Charlotta Edströms skald, 604 R:dr 17 öre, blifvit under revisionsåret till fullo inbetald. § 4.
Höghet Kronprinsen till Mmmens mcublering m.m. pä Slottet 33,333: 16, Lill kostnader wid Riksdagen i wrebro, samt wid Hans Kongl. Höghet Kronprinsens och Desi FamilleS emottagning TillKrigsffulders afbetalning med Contante Penningar, genom dels Committcrade till Krigsärendernes Utredning och dels Förwaltningen af Sjö-ärenderne, samt Hrlogs-Flottans styrelse - 1,514,104'- 24, Till Hamnstängningsoch Stockholms Förswars»anstalter genom den till Medlens fdrwaltning förordnade Committeen - . Till Tackjern? Tunnan. Kammar-Kollegium. Lägenheter. Arrendeören. V rr 0 iGrund«Ränta efter! - » Ärliga Arrendet. jj Förhällande till l! förra ärens ! Arrenden. ' Korigsgärdar och KronoLägenheter. A § L* Q Q s Q 8 s rsÄ> " r> ? tq rs-' « u> O, R°° - »> Q r: s ^ - S «s Z A ' Ä- Sik ä 16° R.dr Tunnan. ^rs' v »« ^ O' -r 3 -r Skälspäck ä r R:dr Listpundet. t» 0 L * § O 0 - Penningar. Summa Penningar. I Högre .
Jag instämmer i Hr Hjärnes förslag, hvilket också är det enda, som instämmer med Utsk:s; och det förundrar mig att höra Hr v. Hartmansdorff framkomma med ett förslag, som sträcker sig derutöfver, efter de förutgående yttranden, Hr v. Hartmansdorff haft om lagiigheten af ett sådant förfarande. De Hrr, som vilja utsträcka rättigheten att bevista RiksSttns öfverläggningar till Statsrådets samtliga ledamöter, kunna i Constit.Utsk. väcka motion derom, och på detta sätt ännu vid denna riksdag få förslaget antaget till grundlagsenlig behandling vid nästk. riksdag; men för närvarande är Hr Hjärnes propos. den enda grundlagsenliga. Frih. Boye, Ludv.: Jag är förekommen af Gr. Horn och tror, att man ej förfar rätt, om man inskränker rättigheten för Statsrådets ledamöter att i RiksSttn meddela upplysningar blott till de fall, då fråga är om K. propos:r. De häremot gjorda anmärkningar finner jag fullkomligt grundade, och kan ej heller inse, hvarföre ej de consultativa Statsråden skulle få lika rätt som föredraganderna, enär fråga kan uppstå att förklara en sak från annan synpunkt än föredragandens enskilda. Frih. Cederström har väl sagt, att antagande af någonting sådant skulle vara grundlagsvidrigt; Dea 17 0 «10 b e r f. ra. 67 tnen jag får härvid erinra, alt ju frågan just nu är om ändring i grundlagen. Frih. Ehrenborgh: Jag uppt'äder icl<e till försvar för TJtsk:s redaction. Det beror, efter njin öfvertygelse, på Ståndet att ändra denna redaction i enlighet med hvad Ståndet förklarar för sin gemensamma tanka, och jag har redan förut yttrat, i motsats mot Frih. Cederström, att jag anser det enligt grundlagen vara Ståndets rätt att såsom gemensam tanke antaga hvilket förslag som helst, som Ståndet sjelf anser stå i sammanhang med en af Utsk. föreslagen grundlagsförändring. Jag vidblifver denna öfvertygelse, ehuru jag funnit, att åtskilliga ledamöter frångått principen, då förslag förekommit, som varit dem mindre behagliga, så att jag måste erkänna, att Frih.
Proposition, N.-o 56. med afseende å annors mans rätt, i reglementarisk form bestämma, ansågo Hogsta domstolens fleste ledamöter, Justitie-rådeu Nyblaeus, Backman, Grefve Carl Sparre, af Rolén och Schmidt, vid afgifvande af utlåtande öfver ifrågavarande förslag, sig endast böra tillkomma att i öfvervägande taga, hvilka bestämmelser rörande aktie-bolag böra hänföras under naturen af allmän lag och i följd deraf uti förslaget upptagas.” Vid härefter företagen granskning af förslaget hafva Högsta domstolens förutnämnde ledamöter förenat sig om följande anmärkningar: Rubriken. Då förslaget förutsätter, att aktiebolag finnas, som ej lyda under den blifvande lagen eller få tillgodonjuta de deruti medgifna serskilda förmåner, följakteligen torde böra för enskilde bolag anses, synes äfven, med hänsigt till innehållet af 6 § 13 kap. Handels-balken, Lagkommitteens förslag till allmän civillag, hvaremot någon anmärkning i Högsta domstolen ej blifvit gjord, ifrågavarande aktiebolag, till skillnad från de enskilda, böra benämnas allmänna, och den lag, som innefattar deras rättigheter och pligter, lag om allmänt aktiebolag. § i Jemte åberopande af hvad om rubrikens lydelse blifvit yttradt, hvilket äfven skulle föranleda, att först i en serskild § bestämdes, hvad med allmänt aktiebolag förstås, ansågs föremålet för ifrågaställde aktiebolags verksamhet vara af den allmänna omfattning och grundlägga rättsförhållanden i så vidsträckt syftning, att promulgation och kännedom om innehållet af den bolagsordning, Konungen stadfästat till allmän efterrättelse, icke borde bero vid bolags-ordningens införande i allmänna tidningarne, utan att Konungen, på sätt ofvanberörde 13 kap. 6 §. Handels-balken upptager, låter allmänneligen kungöra en så beskaffad ordning; . för hvilket fall och i öfverensstämmelse med Lagkommitteens åberopade förslag, ordningens införande i rådhus-rätts eller härads-rätts protokoll icke lärer vara af nöden.
Hr Drake, Carl Adolf Wilhelm, väckte en motion, N:o 116, aug:de berättigande för till helsan försvagade embetsoch tjenstemän att erhålla afsked med pension efter uppnådd 60 års ålder oell 35 tjensteår. Remitterades till Stats-Utsk:t. Hr Reutersvärd, Patrik Oscar, uppläste en motion, N:o 117, ang:de låneunderstöd för anläggning af en jernbana mellan Köping och Uttersberg. Remitterades till Stats-Utsk:t. Hr von Francken, Georg Wolfgang, afgaf en motion N:o 118, ang:de pension åt frami. Landshöfdingen G. A. Montgomerys enka, Hedvig Elisabeth Wallmark. Remitterades till Stats-Utsk:t. Den 28 November e. m. 215 Hr Lagerhjelm, Gustaf, afgaf en motion, N:o 119, ang:de anslag för anläggning af distrikts-mejerier. Remitterades till Stats-Utsk:t. Hr Fåh ranus, .Olof Immanuel, väckte en motion, N:o 120, ang:de pension åt Artisten, Kammarjunkaren Wilhelm v. Wright. Remitterades till Stats-Utsk:t. Hr Lagerhjelm, Gustaf, afgaf en motion, N:o 121, ang:de anslag till hästafvelns förbättrande. Begärdes på bordet. Hr Drakenberg, Sten, väckte en motion, N:o 122, ang:de under-exsekutorers och andra kronobetjenters betryggande mot förlust af den dem i lag tillerkända ersättning för lemnade handräckningar i enskilda mål. Remitterades till Lag-Utsk:t. Hr von Ehrenheim, Per, väckte en motion, N:o 123, ang:de användande af till statsverket indragen behaglig tids förenings spanmål till löneförbättring åt det ordinarie presterskapet. Remitterades till Stats-Utsk:t. Frih. Cederström, Rudolf, uppläste en motion, N:o 124, ang:de pension åt framlidne vice Konsuln Alexander Petterséns enka.
Pr. IV Band. 19 -■ ' , - < 296 Den 2$ Maji. af Rådarne, bestämdt utrönas, men man iziå likväl med någorlunda säkerhet antaga, att desina balariee hufvudsakligen utgjorts af incomplette, eller sådan» mål, hvars föredragning berodt på föreskrifters fullgörande af Parterae,4 oeh denna förmodan vinner mycken sannolikhet vid jemnförelse med förhållandet inom Skånska HofRätten, der den, i mohn af infcomne, högst betydeliga summan af oafgjorda mål utmärker att balance, oberoende af HofRättens arbetsförmåga, måste existera, e-* när antalet af afgjorda mål, under sista halfåret 1821, i Skånska HofRätten blott utgjort 538 och i Götha HofRätt 657, utvisar en skillnad, som icke lärer kunna tillskrifvas bristande förmåga eller flit hös Ledamöterne i deri förra. Resultatet af det nu anförda, blir, att den betydeliga tillökniugen af Rättegångarne i Götha HofRätt kan anses temporär, härrörande af tillfälliga orsaker, med hvilkas upphörande den öfverklagade olägenheten skall aftaga; att de vid Sessionernes slut befintelige balancerne icke utmärka långsamhet i måleris handläggning, utan äro en följd af HofRättens egen-* skfp af permanent Domstol; Och att dessa balancer, ehuru till numerären ökade, likväl tilltagit i mindre förhållande, än målen i allmänhet; hvaraf följer att Skånska HofRättens inrättning icke varit nödvändig för målens skyndsammare behandling, helst om detta ändamil för någon tid behöft befordras, säkrare @ch för Staten mindre betungande medel dertill ben 23 Maji. flihhits medelst Extra Ledamöters adjungerände fried arfvoden, ellger ordinarie Ledamöters constituterande med lön, antingen till de nuvarande 4 Divisiönerfaes förstärkande eller formerande af en ny, genom hvilka medel äfven den drygare kostnad undvikits, söm troligen blir af nöden, i anseende till Skånska HofRättens behof af flera Ledamöter.
Jag tål inte höra det. Men jag tänker ofta på det och på — Josef — på doktor Josef. DEN LILLE POSTILJONEN. Det var en gammal gästgifvaregård i Provence. Den låg ett stycke utanför en gammaldags liten stad och var själf så gammalmodig och så ärevördig, att den föraktade hotelltiteln. Den var öfvertäckt af klängrosor, och bakom huset sträckte sig en soldränkt trädgård ända ned till floden. I trädgården var ingenting ordnadt och ansadt. Träd och blommor sköto i öfverväldigande yppig frodighet och färgprakt upp ur jorden, bredde ut sig, stego i höjden, doftade, ångade. Men trots allt växtlifvet var trädgården skugglös, alldeles genomträngd af solsken. Den långa, täckta vinlöfsgången nere vid floden var den enda plats, där det fanns skydd mot de stickande solstrålarna. Dit togo ställets gäster sin tillflykt, och dit buro unga upppasserskor i vackra arlesiska dräkter det dråpliga landtvinet och de yppiga sydfrukterna. Festoch söndagar vimlade det af gäster i trädgården och i pergolan. Lifliga, högröstade män slogo käglor på kägelbanan, och om kvällarne dansade svartögda ynglingar och unga flickor på den månbelysta terrassen. Under hvardagarna däremot var den gamla gästgifvaregården insvept i ett patriarkaliskt, idylliskt lugn. Värdshusvärden, ståtlig och hvithårig, stod i porten, som vette åt landsvägen, och bredvid honom på bänken satt hans hustru med sin slända. Också hon var hvithårig, men i hennes åldriga drag fanns ännu kvar den nobla, klassiska skönhet, som utmärker kvinnan från Arles och Tarascon. Det vackra gamla paret, inramadt af klängrosor, väckte tanken på Philemon och Baucis. Husets barnbarn, lille René, en sexårig, mörklockig parvel, var den ende i hela den lugna gästgifvaregården, som tycktes undra på om omnibusen, som farit ned till stationen »för att hämta», medförde resande. I porten stod morfar helt lugnt med korslagda armar, och mormor satt bredvid honom på bänken, försjunken i sitt arbete.
Detta Hospital skall äfven ifrån Kloster till hemvist för Fattige blifvit förvandladt, och skall äga gamla Privilegier gifne af Konungar i Dannemark don tiden, då Skane var under deras välde, hvaraf väl manga Bref och Resolutioner åberopas, men uti Krigstiden för-, skingrade. Sedan Skåne kom under Sverige, har det äfven undfått åtskilige Kongl. Resolutioner, samt att Kongl. Majit den 3 Augusti 1681 och. den 15 Februarii 3728 stadfästa! dess Privilegier och Rättigheter. Hospitalets inkomster skola förnämligast bestå uti 20^1 Mantal, hvaraf äfven Hospitalet njuter Kronooch Kyrko-Tionde, och upptages uti det af 1754 års Räkning ingifne Utä 4?aget Hemmans - Räntorne till 764 D;r Krono-Tionde-Spänne mål en af samma Hemman efter Kronavärdering - 17:j.f 24 &r. Krouotionde af Mölleberga Sockn, hvartill Hospitalet skall ega, enligt 2659, års RandtBok, Jus Patronatus, stiger till - 56: 52. Vi nsten på samma Spannemål efter Markegångspris 19.7: 12. Stats-ZJtskottets Betärtlanden. Termin af Saltpeter - Skatt af bemälte Hemman - ‘423 Jordskylspenningar 41^ Interesse-Penningar 45 Arrende, Bränneveds, Utskråfnings och Städsm^fs-Penningar m. fl. Hospital. Till detta Hospital bär Konung FREDRICH II i Hannemark först donerat Kronotionden uti, tvenne nära till Staden be agne Socknar, och sedan hafva Herrskaper på Landet och andre Christmilde menniskor ökat dess inkomster med, deras gafyor.
Ridderffapet och ÄdelnS Ledamöters wägnar Llaes kleming. Oen 7 December. Pä Högwördige Preste - Ständers Ledamöters wäinär PK. ^VeiämLii. Pä Wäftofl. Borgare-Ståndets Ledamöters wägnar Larl k^r. Pä Hederwärde Bonde-SkändctS Ledamöters wägnar ^ok. Ericsson. l^rääcliur. Begärdes pä Bordel . Uplästcs ctt sä lydande frän Stats-Utskottet in gifwit: Wördsamt Memorial: Till Riksens Högloft. Scänders Stats-Utskott har UljkottetS Ledamot, Herr ^siversten Commendeuren och Riddaren Friherre Aöelsvärcl under detta dato ingifwit ett sä lydande Memorial: "Sedan Stars''Nlskottet till Riksens Ständer ingifwit sä wäl den ''nya Staten samt afwen Finance projectet, som slutar "sig med 2^ Millioner N:vr ärlig Bewillning till nä« "sta Riksdag, tror jag för min del, att denna bewill. ''ningssumma är den högsta Iliket i nuwarande ställ"ning kan bära och utgöra. — Finaneprojectet hwar'uti inbegripes den af Kongl. Mrj:l Ost gjorde nädi - Den 7 December. 467 "aa proposition om En Million ärligen till Rikets "sörswar, kror jag äiwen bitr tillräckeligt om den af "kunnige och ärlige män blir administrerad, som win"lägga sig om, alt ull Kongl Maj:k i underdänighet upge ' förstagcr kill en bättre hushållning af allmänna med"len. —- Stats Utllkottel har wäl warit omtänkt, akt igenom möjliga indragningar lätta denna bewtllning, ''men Utom de fwärighetsr, som harwid mola StakS'