Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till deltagande i revisionen af de hypotheks-föreningars förvaltning, som i hypoteksbanken äro delegare, skall ett ombud af bankens styrelse utses. 63 § 20. Hvarje år efter det revisionen af hypotheksbankens förvaltning blifvit afslutad, skall allmän ordinarie sammankomst emellan bankens delegare i i hufvudstaden ega rum, å dag, som i sådant afseende på nästföregående sam mankomst bestämmes, och hvarje förening dertill sända tre ombud, af hvilka minst en bör af föreningens styrelse vara ledamot. Fullmägtige i riksgäldskontoret skola ock ett ombud dertill utse. På denna sammankomst, dervid revisorerna, så vidt ske kan, böra vara tillstädes, skall revisionsberättelsen tili granskning företagas, beslut rörande décharge för styrelsen fattas, och val af de ledamöter och suppleanter, sorn af föreningarne skola utses för att i styrelsen ingå. tillika då anställas. På allmän ordinarie sammankomst må ock, Lill efterrättelse för samtliga i hypotheksbanken delägande hypotheks-föreningar, de grunder bestämmas, efter hvilka inom hvarje förening särskild värdering af jordegendom förrättas skall i de fall, der delegare i hypotheks-förening vill låta sin delaktighet i föreningen efter sådan grund beräknas. Hvad i öfrigt på förvaltningen kan hafva afseende, må likaledes då under öfverläggning och beslut tagas; men, der fråga väckes om utverkande af ändring i denna förordning eller i förordningen angående vilkoren för hypotheks-föreningars bildande, må beslut derom ej förr än på nästa allmänna sammankomst kunna fattas. Bestämmande af arvoden och aflöningar för ledamöterna i hypotheksbankens styrelse, äfvensom för bankens tjenstemän, ankomme ock på beslut af delegarne vid allmän ordinarie sammankomst. § 21. Allmän extraordinarie sammankomst ege styrelsen utlysa, der del af omständigheterna påkallas. Kallelse dertill skall de delegande hypotheksJ föreniiigarnes styrelser meddelas minst en månad förut och tillika upptaga de frågor och ärenden, sorn på sammankomsten skola förekomma. t 64 § 22.
Sedermera har dock Landshöfdinge-embetet i Norrbottens län, under den 16 nästlidne Januari, till Kongl. Maj:t inkommit med dels utdrag af ett vid sammanträde i Luleå den 3 i berörda månad hållet protokoll, utvisande att, sedan teckning till aktier för bildande af bolag till ofvanberörda företags verkställande inom orten egt rum till belopp af 500,000 Riksdaler, intressenterne vid nämnde sammanträde konstituerat sig till bolag, under benämning af “Luleå kanal-aktie bolag“, samt öfverenskommit att, derest minst En million Riksdaler erhölles så som anslag utan återbetalningsskyldighet, anlägga och för framtiden underhålla kanaler förbi Hedens och Ede forssar, äfvensom anskaffa den för trafiken erforderliga transport-materiel, allt i öfverensstämmelse med den af Löjtnanten Schough uppgjorda arbetsplan, dels ock en af den utsedda Bolagsstyrelsen undertecknad, till Kongl. Majit ställd skrift, deruti Styrelsen, med åberopande af hvad förut anförts till stöd för den gjorda framställningen om Statens medverkan till företagets verkställande, å bolagets vägnar i underdånighet anhållit, det Kongl. Majit måtte täckas föreslå Rikets Ständer att för ändamålet bevilja ett anslag af minst En million Riksdaler, hvaremot bolaget förbuude sig att utföra och för framtiden underhålla ifrågavarande kanal-led. Vid förnyad pröfning af detta ärende har Kongl. Majit, som in hem tat, att fråga om statsbidrags anvisande till omförmälda kanal-led, hvilken erfordras för tillgodogörande af de inom orten varande rikhaltiga malmfält, vidsträckta skogar och tjenliga odlingsmarker, blifvit medelst enskild motion hos Rikets Ständer väckt, genom nådig Skrifvelse af den 6 sistlidne Februari (intagen under Nio 69 uti lista Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll), till Rikets Ständer öfverlemnat den inkomna framställningen, för att komma under öfverläggning vid pröfningen af frågan, huruvida tillgång till företagets understödjande må kunna beredas, och hafva öfriga till ärendet hörande handlingar blifvit Stats-Utskottet tillställda. Utskottet, till hvars handläggning Kongl.
Har du inte framtidsutsigter, gamla Ernst Ahlgren!? Jag bryr mig icke om hvem som en gång får läsa min stora bok, när jag bara är död. Hvem du än är, så försök att förstå hur ensam jag är, hur jag måste kufva detta konstnärseller ziguenarblod, som löper hetare i mina ådror än någon vet om. Tänk på hur jag hvarje dag, ja nästan hvarje timma tvingas att spela komedi för att synas lugn och förståndig. Detta tryck på min något för stort tilltagna natur (jag menar mot vår svenska lilla landsändas futtiga förhållanden) gör att det som instänges bryter sig väg icke på en naturlig, utan på en konstlad väg. Den får icke ge sig luft i mitt förhållande till menniskor; vrede och kärlek, kränkt högmod och ödmjuk tillbedjan, – alla dessa ytterligheter mellan hvilka mitt lynne svänger, måste jag med en känslig undantagsmenniskas hela skygghet söka dölja. Det fins ett ord för hvilket jag krymper mig som en stor dogg för hundpiskan: det är romantik. Men jag, som endast med den yttersta motvilja beqvämar mig till att läsa en roman, jag har icke fått denna romantik af böcker, den är icke löst påklistrad, den kan derför icke plockas af mig; den ligger mig i blodet. Den kan spåras hela mitt lif igenom, icke som sentimentalitet, men som något upproriskt – som otyglade lidelser. Tänk er detta af raseri halfgalna barn, som i sitt begär att döda katten blir till en afgrundsande af grymhet. Det är samma barn som låter den folktomma slätten genljuda af sina vilda, ursinniga skrän, sammanhukad i bottnen af en grop, tjutande af feghet vid tanken på förebråelserna öfver att en hund satt sig i klämma i ett plank. Det är alltjemt dessa i ensamheten hejdlösa känslor. Och så den hos denna halfvilda tös uppflammande sinlighet den gången då pojken med det svartknollriga håret och de bruna ögonen vill straffa hennes egensinnighet och nyper henne så att det blir blodmärke.
Bref. Jag hemställer till Hr Tham, om, då man vill återinföra dylika straff, man icke äfven bör skärpa straffen för kaflarne. Afven de böra viii böta; men derföre, att man icke kan veta uphofsmannen till hennes belägenhet, vill man nu taga den stackars qvinnan för hufvudet. Jag hemställer, huru många kunna lika med phariséen slå sig för bröstet och utropa: jag tackar Gud, att jag icke är som andra rhen - 358 Den 17 Juni f. m. niskor. Jag tror, att man bör låta denna känsla en liten smula leda sig vid bedömandet af denna sak. Om man än medgifver, att antalet af oäkta barn ökats så betydligt sorn Hr Tham upgifvit, så förefinnes dertill helt andra orsaker än 1778 års Kongl. Bref. Het är i min tanke ett i flere afs:deu förändradt lefnadssätt, som är orsaken, och man kan val beklaga det, men tiden har medfört det i sin ström, och man kan icke motverka det. Svårigheterna att ingå äktenskap äro na större än fordom, och det till följd häraf upkomna stora antal ogifta män inom hufvudstaden, måste alltså tillskrifvas orsaken till den stora förökningen af de oäkta barnen. Det är en sanning att uphäfvandet af oftanämnda Kongl. Bref varit vid hvarje Kiksdag ifrågasatt, men man bör dock ihågkomma, att endast PresteSt. yttrat sig derför, hvaremot de öfriga Stånden varit ense om författningens ändamålsenlighet. Om man än, likasom jag, önskar en modifikation i författningen, så att det vore en skyldighet för qvitinan att upgifva sitt eget namn för presten i församlingen, mäste man likväl erkänna, att motionen i allt öfrigt icke är tidsenlig, och om det visar sig, att endast ledamöter af PresteSt. ifrat för författningens uphäfvande, månne man icke då kan leda sig till den slutsatsen, att desse Ilögv. måhända sig sjelfve omedvetet varit ledde af instinctens makt, af begär att öka sin presterliga makt likasom i de katholska länderne.
Pä Högloft. Ridd. och Adelns Pä Högwörd. Prest-StänLedam. magnar, dets Ledam. magnar ^acotr Oe la 6ar6ie. L. v. ktosensteia. Pä Walofl. Borgare-StänPK Hederw. Bonde-Ständets Ledam. magnar, dets Ledam. wägnar, ^oli. ket. ^on jonsson. 6. Ignelius. Utdrag af protocollet, hältet hos Häglof!- Ridderfkapet och Adeln, wid Urtima Riksdagen i (örebro den 14 A«g. 1812. SD. 8öredroao§ och biföllos följande Stats * * Ut - «644 Den 14 Augustt. Utstottets den ir Augusti pä bordet lagda Memsrial: I-. S. Angående tillökning ä Secreterarens wid Riksgälds-Contoiret Lön. 2:0. Angående det arfwode, som mä bestas Emdecsoch Tjenstemännen wid Riksens Ständers Riksgälds-Contoir för Extra arbete med smärre Credit, SedlarS strikning och numerering. z-o. Swar pä Ridderstapet och Adelns aterremitz i fragan om tillökning i arfwvdet kör Riksens Ständers Deputerade till deltagande i Öfwer, Revision af Krigs-Rakenstaperne. 4:0. Angående atstillige förcslagne ändringar i >8rc> ars Reglemente för Riksgälds, Contoiret. 5-o. Angående en witz Summa, som af Herrar Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret ma disvoneras till arfwode för en Catzeur och en Catza Skrifware wid Credit,Sedel,Werket, uröfwer i8la ars fastställda Stat, wid hwilka Sytzlorö tillsättande, Riksgälds,Contoiret dock skulle erindras angöra afseende pa de ffickliga Personer, som pa Riksgälds-Cvntoirets Exveclance-Stat kunnna tillafwentyrs finnas uppförde.
Borgare-Skändek i ProtocollsUldrag af den 20 dennes, hwilket i dag upplästes, förestagne förtydligande mi Riksens Ständers un» Lerdäniga Skrifmelse till Kongl. Maj:t rörande Götha Canals anläggning, ark i stället för orden: att derest Lanal-DiScontenS utdelning till Actie-ägarne i Ränta och Discont - winst stulle öfwerftiga Nio procent, twa tredjedelar af detta ö werstott dä mä Banken tillfalla, mätte införas: akt hwarje ar da Tanal-Discontens utdelning till Actie-agarne i ränta och Discont^winst kan stnnaS öfwerstiga Nio Procent m. m ; hwarom de dfrrge Nespeckive Ständen samt Expedirions-Utstotket stulle genom Protocolls-Utdraz wanligen underrättas. Ot Supra. Widare upplästes till justering ett Ukdrag af Protocollet för förlcdne gårdag rörande hufwud-tiklarne och deras anstags-summor. Fri Z'. te Band. sl-drg Afd, 76. Friherre Ztjsrnsteät, Lärl 6u5tak anförde stristeligcn följande:
Efter denna fram»; ställning gör Motionairen den motion, att rättelse häruti borde tillvägabringas genom utgående Circulaire-bref till vederbörande Domstolar, hvilka skulle antydas om tillämpning af det redan gifne lagbudet, För mig hafva vid behandlingen af denna motion föreskrifterne i 53 §. af RegeringsFormen oell 33 §. af Riksdagsordningen framstått såsom constitutionela stadganden för Lagutskottet® verksamhet "att utarbeta de ifrån Rikets Ständer remitterade Förslag till Civil-, Criminaloch Kyrkolags förbättringoch da ifrågavarande motion icke innefattar något sådant lagförslag som för Utskottets grundJagsenliga åtgärd förutsattes, har jag icke kun-, nät förena mig i beslutet att i förklaringen öfver föreskrifterne i ett äldre, ännu gällande Lagsystem, utan yttersta nödfall codifiera fragnjenter af ett af Konung och Slän-j der ännu icke sanctioneradt nytt Lagförslagi Utskottet föreslår, att stadgandet i i 805, års Kongl. Förklaring skall utbytas emot 3 §. 7 Gap. JordaBalken af Förslaget till Civillagen. Detta utbyte af Lagbud har förefallit mig så mycket mindre lämpligt, som det framställda Lagförslaget åsyftar det system för egande-rättens öfverflyttande ifrån en till annan, sorn i nya Qiyiblagen finnes eta» LagUtslotteå Bdånlande N:o 3, 13 bleradt , da det äldre stadgandet deremot står i ett nära oskiljagtigt sammanhang med grundprinciperne för det ännu gällande Lagfartssystemet. — Det nya förslaget är dessutom mera obestämdt än det förra stadgandet och framställer således ett missförhållande i Lagstiftning , sora möjligen torde påkalla en ytterligare rättelse innan ännu epoken inträffat för det nya CivilLagförslagets granskning och antagande; Ex Protocollo P. Hernblom. Betänkande öfver Riksdagsfullmägtigen Herr Pehr Lindqvists motion om upphäfvande af HofRätternes leuterationsrätt.
I27 vet, bör meddela sin bättre kunskap till den, som vet mindre, och att vett och sedlighet i förening naturligen leda till företräden och förmanskap i lifvet. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg de vid Statsoch Oecon.Utsk:ns betänk. N:o 34 gjorda anmärkningar hindra dess antagande samt betänk, således böra återremitteras. Ropades ja och nej. H. Ex. framställde propos. till bifall å betänk. N:o 34- Ropades äfven ja och nej. Frih. Cederström, Jac.: Jag förmodar, att Hr Cederschjölds anmärka, mot redactionen af betänk, är tillräcklig anledning att bevilja återremiss af detsamma. Jag skulle förmoda, att R. o. Ad. vill, att den skrifvelse, hvarmed Ständerna till K. M. ingå, innehåller Svensk mening. I sådant fall mäste betänk, återremitteras, ty Exped.Utsk., som skall uppsätta skrifvelsen efter betänk., om det bifalles, sådant det nu är, äger ej rätt att i beslutet göra någon ändring. Hr Hjärne: Jag tror ej, att det omtalade redactionsfelet ensamt bör föranleda till återremiss af betänk.; men jag frånträder min begäran om bifall å detsamma och instämmer i anhållan om återremiss, på det Hr Lefrens sakrika yttrande må komma till Utsk:ns kunskap. Hr Dalman: Jag ber att , få fästa uppmärksamheten derpå, att alla ledamöterna af BondeSt. reserverat sig emot Utsk:ns afgifna betänk.; och då detta mål allmännast rörer BondeSt:s ratt, vore det högst obilligt att vägra återremiss. Statso. Oecou.Utskms betänk. N:o 34 återremitterades. Frih. Klingspor, Maur.: Då jag ej var närvar, vid remissen af K. M:s propos., rör:de upptagande af ett lån till understöd åt sig bildande hypotheksföreningar, anhåller jag nu få uppläsa några anmärkningar i afseende på densamma. Frih. Klingspor uppläste derefter följande: R.
Lemnades ulan anmärkning. 8 16. 1 morn., enligt Kommitterades förslag, med det af Utskottet uppgifna tillägg, antogs, och 2:dra momentet, enligt Kommitterades förslag, lemnades utan anmärkning. 8 17- Antogs, enligt Kommitterades förslag, med af Utskottet tillstyrkt förändring och tillägg. §§ 18, 19, 20, 21 och 22. enligt Kommitterades förslag. Första punkten antogs, så lydande: ”Protokoll, upptagande ämnet lör öfv erläggningen och beslutet med skälen dertill, fores af Ordföranden, eller den, som Stämman till Protokollsförande antager.” I öfrigt lemnades denna §, enligt Kommillerades förslag, utan anmärkning. §§24 oell följande tili oell med 27, enligt Kommitterades, § 28, enligt Utskottets, oell § 29, enligt Kommilterad es förslag. Lemnades utan anmärkning. § 50. Antogs, enligt Kommitterades förslag. § 31, enligt Utskottets, § 32, enligt Kommitterades, § 33, enligt Utskotlets, §§ 34 och följande till oell med 59 och § 40, enligt Kommitterades, med förändring, enligt Utskottets förslag. Lemnades ulan anmärkning. § 41, enligt Kommitterades förslag. 1 mom. lemnades utan anmärkning, men det 2:dra afslcgs. § 42, enligt Utskottets förslag. Lemnades ulan anmärkning § 43, enligt Kommitterades förslag. Antogs, med uteslutande af orden; och beslut. §§ 44 och följande till och med 48, enligt Kommitterades förslag. Lemnades utan anmärkning. § 49, enligt Kommitterades förslag. Antogs, med ett så lydande tillägg: ”dock så, att, der Ledamöterne endast äro tre, hela antalet hör tillstädes vara.” §§ 50 och följande till och med 54, enligt Kommitterades, § 55, enligt Utskottets, samt §§ 56 och 57, enligt Kommitterades förslag.
Saken var den, att då Armfelt for genom staden och mötte en sådan mängd intagande fruntimmer, helsade han så ridderligt och öfver måttan snillrikt att hvar och en af damerna trodde sig särskilt hafva blifvit bemärkt af denne nöjets, intrigens och äfventyrens dyrkare. Hans underbara blå ögon, vackra kastaniebruna hår, stora figur och behagfulla vårdslöshet, allt bibehöll sig så förträffligt att man aldrig kunde tro honom stå vid de femtio årens gräns. Närmaste följden häraf var att våra fruntimmer, huru länge de än krusade med erkännandet af sina förändrade sympatier, slutligen bildade sig till ett slags falang, hvars trohet mot den ännu beståndande befälhafvande makten var färdig att trotsa allt i stället för att som nyss ange att en lämpligare general befälhafvare funnits. Straxt efter sin ankomst till staden satte sig Armfelt ned att ofördröjligen expediera en biljett till öfverstlöjtnant Adlersparre; och om lasarettläkarens fru fått titta i den, skulle hon genast hafva insett sista kurirens hemlighet. ”Strömstad den 13 juni, kl. 6 e. m. Jag kom nu hit, min hedersvän och ser af en order, som Kierulf visar mig, att ni har någon plan för i morgon. Måtte den ej transspirera till fienden, som har bättre spioner än vi! Under vägen hit fick jag supplementet till er första berättelse. Huru Knorring inalles kunnat kapitulera är obegripligt. Allt detta måste man söka utreda, äfvensom specifikationen på officerare och manskap, till namn på de förra och de senares regementen. Detta skall allt vara i er rapport till mig, hvaraf kopia går till hans majestät. Går det an att anfalla danskarne utan att fyra timmar förut säga upp stilleståndet? Hafva de ej menat att så skall vara? Jag är så rädd för att de skulle gifva oss den tort att ha agerat danskt, så att detta oroar mig litet6. Men är ni viss på, min vän, att ni rätt förstått konventionen, så är det bra och så mycket bättre som det är tid på att vi få litet revanche på all den skam de gjort oss. Jag ämnar mig i morgon göra en kurs omkring, kanske till flottan.
Också försummas vid sådana tillfällen hvarken tal eller skrift, som kan inverka, synnerligen frän den s. k. liberala sidan; »lerpå aga vi öfvertygande bevis Om jag skulle ogilla Regeringens åtgärd i detta afseende, likasom i de flesta andia, der den kommit i beröring med oppositionens åsigter, vore det derföre, att. Regeringen allmafdigen försmår att nyttja samma vapen sorn oppositionen, nemligen den periodiska plessen till utredande af dagens förefallande tvisteämnen och af allmänna, frågor. Mig synes, att det ej är nog för en regeringdedamot att under medveten och verksam rättskänsla framgå till handlingens resuitater, och derunder, eller derefter, lemna allmänna öfvertvgelsen till pris åt förvrangninear och phantasmagorier, som förstå att bemägtiga sig passionerna och sorn i första rummet gifva luft åt deri klander s ika. hvari Sverige alltid utmärkt sig på ett G re kisk t satt. j ig hvllar icke deras mening, som tro, att det är möjligt eller förenligt med våra institutiqner att, under hopp om •ra mg'ing och bestånd, numera kunna tvinga tryckfriheten in un sin tillbörliga gräns genom något annat medel, än just, genom det correctiv, den sjelf innebar. Jag ar ej blind för journalismens ofta visade ofog; men hvarföre ej gifva t. ex. den officiella tidningen en rednction, som intci cs-erar nationen genom en läsvärd styl, genom uppenbar sakkännedom i ereonomiska, statistiska och politiska samhällsärender; sorn directe från Regeringens organer oförstäldt liemtar sina i »-heter och sina upplysningar öfver allmänna åtgärder, och hvilken rrdaetion sålunda kan ga de spejare i förväg, som, ( L) c » i 4 juli i. p*. med prenumeranter tiJl mål och populariteten till Miedel, annars aldrig skola upphöra alt med nyheternas behag sammanväfva det artificiella retmedel, sein lör tillfället bast stimulerar.
Hö, hafva Riksens Ständer funnit Lönerne icke öfverstiga hvad som skäligen, med afseende å närvarande tid, må bestås, och ej heller vid de öfriga utgifts-beloppen haft någon anmärkning, men likväl trott, att någon förminskning i d Löntagandes antal kunde, vid nu varande tjenst-innehafvares afgång, åstadkommas genom sarnmanstlående af några nu serskildt upptagne befattningar, bland hvilka Ved - Bokhållarens, deri så kallade Fonteneurens och möjligen äfven Klockarens torde med någre af de andre tjensteme kunna förenäs; och det är i sådant ändamål, sorn Riksens Ständer till Eder Kongl. Majit framföra sin underdåniga anhållan otn Nådig beiallning till Styrelsen öfver Ulriksdahl att vid skeende afgång iakttaga den förminskning i Slotts-Bet jeningens antal, som till Lönernes besparing i dessa och andra delar kan ega rum. Beträffande den af Högst-Sal ig Majit Enke-Drottriingen vid Ulriksdahl stiftade Pensioris-anstali för Sex fattiga Enkor, som, enligt hvad Kommitterade anmält, åtnjuta 40 Rid hvardera eller tillsamman 240 R:d årligen och fria Boningsrum i ett åt dem uppfördt hus, och hvilken Inrättning Kongl. Majit den sednare tiden i Nåder skall hafva öfverlagit samt bestått det af Högst-Salig Hennes Majit utaf egna medel anslagna underhåll , anse Riksens Ständer, med uppmärksamhet på Hennes Majus Nådiga afsigt , att »agon rubbning i den sålun - Undenläniga Skrifvelser. da stiftade Inrättning icke kan göras , sa länge de Enkor lefva, hvilka af denna förmån nu äro i åtnjutande; men att, enär någon fond ej finnes afsatt för Pensionernes utbetalning, de samma derefter icke vidare måga belasta Stats-Verket; Kommande Pensions-Surmnan 240 R:d att uppföras å allmänna Indragnings-Staten , för att utbetalas i nu varande Enkors tid , och sedermera Stats-Verket besparas, i följd hvaraf ock beloppet från den för Ulriksdahl foreslagne SfatsSumman afdrages.
Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid föredragning af Lag-Utskottets Betänkande M 14, \ anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer med förslag till förnyad förordning angående jords eller lägenhets afstående för allmänt behof, återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, såväl §§ i, 15, 14, 15 och 25 af Författningsförslaget, som ock detsammas ingress samt Utskottets i slutet af Betän - 124 Prof.-Utdrag den 17 Januari 1866. kandet gjorda tillstyrkande; hvaremot öfriga delar af förslaget biföllos, dock med Utskottet öppen lemnad rätt att vid förslagets förnyade behandling föreslå sådana jemkningar i de godkända §:nas lydelse, som kunde finnas behöfliga till följd af de förändringar, hvilka i de återremitterade t§:na möjligen komme att vidtagas S. D. Föredrogs och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JVs 29, i anledning af väckta förslag om förändrade anordningar i trafiken å Statens jernvägar, ändring i derför gällande taxa, m. m. S. D. Föredrogs och bifölls Stats-Utskoltets Memorial M 19, om anta gande af ytterligare kanslibiträde. S. D Remitterades till Stats-Utskottet ett af Herr Oldevig, Hans Fredrik, afgifvet anförande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om anslag till jernvägsbyggnader och rörelsemateriel å redan anlagda stambanor; jemte två af detta anförande framkallade yttranden. Frän Hoge. Presle-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskottets Utlåtande M 20, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående upplåtelse af f. d. piparebostället Bränn Årby vid Södermanlands regemente, för uppförande af skolhus åt Wansö församling. Från Vallo fl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ut skottets Betänkanden: