Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Gamla fördomar, ärfda från fäderne, hafva allt mer och mer fått gifva vika för nya uppfinningar och läror, stödda på erfarenhetens rön; men ett intresse, huru allmänt det än må vara, är dock icke ensamt tillräckligt till åstadkommande af ändamålsenliga och lyckliga resultater, ty dertill fordras jemväl befintligheten af ändamålsenlig ledning, i brist af hvilken äfven det mest vakna intresse småningom utdör; och då inom allmogen hågen och lusten vaknar för något godt och allmänt nyttigt, så vore det uppenbarligen en nationalförlust om desamma förqväfdes, endast för att undvika nödiga och relativt obetydliga uppoffringar. För åvägabringande af ett rationelt och för en orts särskilda förhållanden lämpadt jordbrukssystem erfordras undervisning, och denna undervisning kan på ett ändamålsenligt sätt icke åvägabringas ensamt af landtbruksskolor, hvarest blott ortens yngre befolkning göres hemmastadd i de nya lärorna. Dertill fordras äfven åtgärder för åstadkommande af ett biträde för de äldre jordbrukarne i deras hem, emedan desse eljest icke skulle komma i åtnjutande af någon ledning. Rigtigheten af dessa allmänna grunder har också Kongl. Maj:t täckts behjerta i det Kongl. Maj:t föreslagit ett anslag af 2,500 Riksdaler för anställande af en inom Westerbottens län kringresande undervisare i landthushållningens särskilda delar; men då detta anslag icke kan vara för ändamålet tillräckligt och ortens knappa tillgångar svårligen förslå att fylla bristen, vågar jag vördsamt hemställa, det måtte Rikets Ständer för anställande inom Westerbottens län af en kringresande undervisare i landthushållningens särskilda delar, anslå för nu ifrågavarande statsregleringsår en summa af 3,500 Riksdaler Riksmynt. Om remiss till Stats-Utskottet anhålles. Stockholm den 11 November 1865. Pehr Staaff. 102 Motioner i Borgare-Ståndet 1865. Af Herr Staaff, Pehr, om, anslag till anläggning af väg dels emellan Åsele och Wilhelmina kyrka, dels ock emellan Åsele och Dorothea kyrka inom Westerbottens län. Att de s. k.
Födans, klä- dernas och bostadens beskaffenhet är ingalunda utan inflytande på hälsan, lika litet som ett tungt och ansträngande arbete, hvilket dessutom måste verkställas utan afseende å väder och vind, » i ur och skur ». Ett nedsatt nä- ringstillstånd hos organismen med däraf följande minskad motståndskraft mot t. ex. bakteriesjukdomar blir med tiden en oundviklig följd, hvarjämte en mängd kroniska sjukdomar så småningom grundlägges: magkatarr, rheumatism, bjärtfel, njurlidande etc. En sjukdomsorsak, som sedan gammalt ägt ett godt namn, åtminstone hos allmänheten, är förkylningen. Bland läkarne däremot hafva meningarna varit temligen delade, rörande dess etiologiska betydelse, och det har funnits tider, då man knappt velat anse den såsom en egentlig sjukdomsorsak, utan på sin höjd såsoro ett predispouerande moment. Och förnekas kan icke, att förkylningen blifvit och än i dag blir mycket missbrukad, och att på dess räkning skrifvits många sjukdomsfall, som näppeligen stå i något som helst sammanhang med densamma. Det är så lätt att erinra sig ett tillfälle, då man » blifvit förkyld », och att antaga, att eus sjukdom daterar sig från samma tillfälle, om det ock icke låter sig direkt påvisas, att så varit förhållandet. Men att därför vilja frånkäuna förkylningen dess betydelse såsom hufvudorsak till många sjukdomar torde vara oberättigadt. Erfarenheten visar alltför tydligt, att det gifves en hel mängd sjukdomar, däribland i främsta rummet rheumatism och katarrer i respirationsorganeu, som isynnerhet uppträda de årstider temperaturen uudergår större vexlingar, och som med förkärlek angripa personer, som genom sin sysselsättning äro utsatta för starka temperaturdifferenser. Det är en känd sak, att efter starkare kroppsansträngningar inverkan af kall luft, ett glas kallt vatten eller dylikt kan vara ytterst farlig, äfvensom att hos många människor i dylika fall ständigt samma organ angripes; hos en del uppstå rheumatiska smärtor i musklerna, hos andra i lederna, medan hos en tredje luftrörskatarr inställer sig efter hvarje, äfven den lindrigaste förkylning.
Uti förenämnde Styrelse må ej Götha Canal-Directionens närvarande Ordförande eller någon af dess Ledamöter deltaga; dock ankommer det på Kongl. Maj:t, att låta arbetsplanerne upprättas eller granskas af den eller de personer, Kongl. Maj:t dertill anser skickligast, äfvensom alt åt en sådan person uppdraga tillsynen, huru arbetet varder verksteldt, samt till Kongl. Majit inkomma med påminnelser dervid, om anledning skulle finnas; men icke att directe meddela någon befallning, huru eller hvilka arbeten skola förrättas, Det är endast på ett sådant sätt, jag tror ett ändamålsenligt beslut kan fattas, att göra Canalen färdig. Actieägarne få i framtiden den utdelning, som möjligen kan lemnäs dem, och Rikets Ständer afgöra frågan om Götha Canal på ett sådant sätt, alt de icke vidare behöfva befatta sig med de obehagliga öfverläggningar, sorn nu äga rum. Men för att komma derhän, förklarar jag ännu en gång, att jag anser det vara nödvändigt att bifalla Utlåtandet. Både de, sorn instämma deruti att sätta medlen under allmän förvaltning, och de, hvilka ej vilja bevilja något till Canalen, kunna förena sig i ett sådant beslut. Det är blott de, hvilka Önska, att Statens medel, såsom hitintills, skola lemnäs åt en Styrelse utan controll, som hafva skäl att sätta sig emot bifall till Utlåtandet. u8 O en 26 Mars e. m. Herr Lagerhjelm, Pehr: Den förste Talaren har ansett nödvändigt att ingå i pröfning af hufvudsaken, nemligen frågan om Canalens framtida bestånd och fullbordan. Utskotten hafva inom sig icke saknat den lifligaste och fullständigaste framställning ur samma synpunkt, vid öfverläggningen derstädes; men Utskotten hafva icke deraf funnit sig föranlåtne, att gå ifrån den ordning, som de trodde böra vara gällande i frågor om Statens medel.
Nio procent årligen till den 1 Mars 1853 och sedermera efter Sex procent, dock med iakttagande af hittills föreskrifvet bevillningsafdrag. § io. Den reparations-fond, utgörande Etthundrafyratiotusen åttahundraåttionio R:dr, som innehållits utaf de medel, Göta Kanalbolag, enligt Rikets Ständers beslut vid 1828—1830 års riksdag, i Riksgälds-kontoret insatt, skall, till följd af samma beslut, mot erläggande af Fem procent årlig ränta — hvilken Kanalbolaget vid hvarje års slut godtgöres — i Kontoret fortfarande innestå, till säkerhet för nämnde kanals framtida underhållande. § 11- Den af Rikets Ständer, vid 1828—1830 års riksdag, för Södertelje kanals underhållande beviljade fond af Fyratiofemtusen R:dr skall, mot utgörande af ränta till Kanalbolaget med Fem för hundra årligen, i Riksgälds-kontoret innestå, intilldess fonden behöfver för det dermed afsedda ändamål användas. § 12- J afseende på förvaltningen och användandet af den, för Hjelmare kanals och slussverks framtida underhållande, i Riksgälds-kontoret afsatta fond, bestående ursprungligen af en utaf Kanal-direktionen, å Bolagets vägnar, under den 23 Januari 1839 utgifven och i samma Bolags fastigheter, Stora Wallby och Oppeby, intecknad skuldförbindelse å Femtontusen R:dr Banko, med Fem procent årlig ränta, komma nedanstående, af Rikets Ständer, vid 1840 och 1841 års riksdag, stadgade bestämmelser och föreskrifter att fortfarande iakttagas: Stats-Utskottets Memorial N:o 183. 11 l:o. 11 än tan för omförmälda förskrifning, äfvensom de, genom utlåning af denna räntas årliga belopp, ytterligare uppkommande räntemedel förblifva under Direktionens vård och förvaltning, intill dess en viss betydligare summa såmedelst blifvit bildad, och hvilken summa tills vidare är bestämd till ett belopp af högst Niotusen R:dr; hvarefter
Tidn. för är 1851, N:o 178). Belgien: Dess jernvägar hvilka i slutet af år 1846 utgjorde circa 50 Sv. mil, egas af Staten. Iukomslernes brutto utgjorde i medeltal per Sv. mil, år 1841: 90,000 r:dr b:co, 1847: 128.000 r:dr och år 1850: 144,000 r:dr per Sv. mil. Etil. Du Vivier gäfvo ifrågavande vägar i ne/f o-reven u något öfver 3j [troe. af anläggningskostnaden. Anläggningskostnad m. m. Frankrike: bade år 1850 af det samtliga jernvärgsnätet 52 proc., utgörande 288 Sv. mil, nplåtet lill allm. trafik. Hela nätet kommer alt utgöra 552 Sv. mil. — Totalkostnaderne för detta nät äro beräknade att upgå lill 2,053 milbr Fr., hvaraf 59 proc. hittills äro utbetalade, deraf blifvit af Staten tillskjutna, under form af lån, anslag eller understöd, 446,835,000 Fr. och enskilda kapitalister hafva bekostat 773 milbr. England: Ar 1849 voro 923 Sv. mil uplåtna åt allm. trafik, hvarå cirkulerade 60 milbr personer. Anläggningskostnaden upgick till 2,364 milbr r:dr Sv. b:co. Ar 1847, då Englands jernvägar endast utgjorde 532 Sv. mil, cirkulerade derpå 51 milbr personer, 90 milbr Skfå varor och 7 milbr st. lefvande kreatur. Amerika: (Fören. Staterna) hade år 1850 en sträcka af 1,363 Sv. mil uplåtna för allm. trafik. Kostnaden härför beräknades utgöra redan är 1847 en summa af 130 milbr dollars, och har sedan dess betydligen tilltagit. Med högst få undantag hafva enskilda kompanier eller bolag med egna kapitaler bekostat dessa anläggningar. Tyskland:
Du vi dessutom ej hafva ännu beslutat något angående det stora Tre Millions-anslaget till Försvars-Werket, som genom lån skulle anskaffas, samt Utskottets Afdelning ej, enligt Herr Brukspatron Petras framställde förslag, som jag äfven ansett lämpligt, vill förena Betänkandet derom med Utgifts-Betänkandet, kan jag ej tillstyrka Rikets Ständer att bevilja denna ökning i anslag, hvilken, om den ock ej ser betydande ut, ibland 3:dje Hufvud titelns ofantliga summor, dock till sin sanna betydelse uppfattas af de skattdragande”; och 2:0 rörande de af Kongl. ]VIaj:t för samma ändamål äskade c>o,ooo R:dr: af Herrar Friherre Palmstjerna, C. O., von Post, L. A.Gyllenlutal j L. H., Grefve Hamilton, G. V., Tamm., P. A. Vid noale punkten angående anslaget till Exercice-compagnier och Sqvadroner: Af Herr Prosten Åstrand: ”Samma skäl, som Utskottet i frågan om anslaget för Armeens va*- penöfningar användt för sitt afstyrkande, lala äfven för afslag i denna punkt. För att dock vinna medel till de, såsom nyttiga ansedda Exercice-compagnien, ville jag föreslå, att Kongl. Majit skulle ega, alt mot vacance-afgifts erhållande, frivilligt af rotarne åtagen, ställa på ständig vaeanee ett visst antal rotenummer inom hvarje Regemente, hvilka medel kunde användas till Recruternas och den återstående Kurn ers ty ikans större öfning, så att den blefve mer tjenstbar och duglig såsom stam för Beväringen”; Och af Herr Petre' Th: ”Jag anser ifrågavarande anslag böra fördröjas intilldess sig visat, om ioke genom vissa besparingar på 3:dje Hufvudtiteln erforderliga tillgångar, så väl för bildande af Exercice-compagnier, som för andra nya till Försvars-Werket hörande behof kunna vinnas.
Canalens behof pä östat, säsom jord, steg, krut m. m., huru mänga Kronostjuksningar ätgält» om de stedt pä Kronans eller bolagets kostnad, huru stor afgången af manskap wid arbets commcnderingarne warit, dels igenom dödsfall dels genom wädeliga tillfällen, pä det en allmän publici'e mätte winnås, hwilken narionen har ratt att ästa, dä staten gjort fä stora upoffringar pä detta werk. Det bör också icke underlåtas, att noga pröfwa hwad säkerhet Banquen kan äga i panten som är sielfwa Canal-werket; det. war redan ledamöter i Banco.Utstoltct 1809, som hade twifwelsmäl derom, erfarenheten har widare bestyrkt, art owämade swarigheter wisat sig och man har än ytterligare insett atk obetydligheten af be waror som kunna komma en gäng akt transporteras pa denna Canal om den nägonsin blir fullbordad, icke lofwar winning swarande emot kostnaden och under hällandet. Äsivenledes anhällcr jag, akt Banco-Ulstottet mä te anmodas uplysa förhällandet med en upgift jag förstaffat mig öfwer samtelige diseonternas rörelse för sörlid» är, den är sadan, att jag sjelf säk« ter Z82 Den 24 Iulil. ter möjligheten att sa kan förhålla sig i twifwclsmål, ehuru trowärdigheken synes wara afgjord, emedan det skulle grunda sig pä BaNquens böcker och Herrar Banco Futlmägkiges berättelse; enligt densamma skulle Riks-Discomen hast en löpande eller förlags rakning med Banquen, pä 13,334, 967 R:dr hwaras Banquen för sina ^ delar erhållit 226,296 R:dr; deremot hafwa de andra
Uppå hemställan af Gr. von Fersen, Hans, beslöts, att detta mål skulle punktvis pröfvas och att betänk. N:o 38 skulle tillsammans med utlåt. N:o 5i föredragas. Discussion uppstod vid följande punkter: 46 J 1 mom. Hr af Billbergh, Joh. Peter: Då betänk. M:o 38 förevar, gjorde jag vid detta mom. en anmärkn., som omnämnes i betänk. Uti detta mom. har Utsk. vid nu gällande bevilln:sförordn:s stadgande, att ett af pastor undertecknadt utdrag af husförhörsboken bör vid mantalsoch skattskrifningen företes, gjort det tilllägg, att sådant icke behöfver ske, då pastor dervid är närvar. Jag tog mig förra gången friheten fästa R. o. Adis uppmärksamhet derpå, att detta tillägg strider emot 1812 års författning, som stadgar, hvad vid mantals-och skattskrifningarna skall iakttagas, och icke kan upphäfvas genom stadganden i bevillnlsförordn. emedan den angår all Kronans uppbörd, och bevillnlsförordn. dertill blott är ett accessorium. Jag har fått ett ytterligare stöd för mitt yrkande af det skäl, Utsk. anfört för dess vidblifvande vid förslaget rör:de 44 § 2 morn, enär Utsk. sagt, att upplysning om födelseår och dag af husförhörslängderna kunde vinnas. När nu skulle stadgas, att utdrag af husförhörsboken ej behöfver företes, när pastor är närvar., så frågas, huru det kan vara möjligt för pastor att ur minnet kunna säga, om icke några ord äro uteslutna, och ännu svårare blefve det att ur minnet uppgifva skattskyldigas födelseår och dag. Jag anhåller således, att R. o. Ad. ville afslå det föreslagna tillägget och vidblifva nuvar. bevillu:sförordn:s stadgande i denna del. Den g Februari f. tn. »4* R. o. Acl. beslöt, att detta mom. skulle bibehållas sådant det i i83o års bevillnrsförordn. finnes intaget. 49 §• Hr Stuart, Carl Gust.:
262 Motioneii Preste-Ståndet 1862. Mera än fyra femtedelar af alla dessa monumenter äro funna i Skandinavien, deraf ettj stort antal i Sverige, bland hvilka må nämnas de ryktbara Blekings tenarne. Men ej blott för språkforskning och historia är företaget af betydenhet: enär hvarje stycke kommer att lemnäs i hel efterbildning, skall man här finna mången upplysning för vår äldsta kulturhistoria, mången upplysning om fornnordisk konst i olika åldrar. Författarens mångåriga verksamhet i Sverige och det förtjenstfulla i hans bemödanden gifva mig full anledning till deu vördsamma hemställan, att för Statsverkets räkning måtte till subskriptionspriset inlösas 100 exemplar af nämnda verk för att utdelas till offentliga bibliotheker och större läroverk. Ett anslag af 2.000 R:dr Pont blifver således tillräckligt för det dubbla ändamålet, att befrämja ett storartadt litterärt arbete, som kommer att upplysa ett hittills dunkelt område af Nordens äldsta minnen, och att tillika sprida kännedomen af detta arbete bland landets uppvexande ungdom. Stockholm den 29 November 1862. F. F. Carlson. x.o iso. Af Doktor J. A. Säve: Om ett årligt anslag till lönejiirbättringar ät de svagast aflönade Komministrarne och Kapell-predikanterne i riket. Under förra riksdagen väcktes i detta Stånd motion, att ett årligt anslag af 141,000 R:dr interimsvis och till dess den nya regleringen af presterskapets löner kunde komma till stånd, skulle anvisas till ett sådant understöd åt de svagast aflönade Komministrarne och Kapell-predikan terne i riket — de voro enligt officiella uppgifter till antalet 571 — att hvarje Komministe)', hvars behållna löneinkomst icke uppgår till 1000 R:dr årligen, får denna ökad till nämnda belopp, samt de Kapell-predikanter, hvilkas löneinkomster understiga 700 R:dr, tilldelas en fyllnad i aflöningen, så att den uppgår till detta belopp.
För alt härstädes frambringa sådana ändamålsenliga torknings-anstalter för spanmål, som förefinnas på alla betydligare handelsplatser inom länder, der sedan/ längre tid tillbaka spanmålshandel idkats i större skala, vore, enligt motionärens yttrade åsigt, det säkraste och verksammaste medlet att företagsamme personer inom de städer, uti hvilka öfverskottet af kringliggande orters spanmåls-produktion samlades och hvarest densamma, i större mängd, kunde på en gäng samt med minsta kostnad och tids uppoffring befrias från den skadliga fuktigheten, erhölle förlags-lån utaf staten för sådana torknings-anstalters inrättande; hvarjemte motionären uppgifvit, att då en ändamålsenlig torknings-apparat, hvarmed två ä trehundra tunnor spanmål i dygnet kunde torkas, skulle i England kosta omkring 2,000 R:dr, och kostnaden för den erforderliga byggnaden kunde beräknas lill sex å åtta tusen Riksdaler, komme således hela utgiften för apparat och byggnad att .uppgå till åtta å tio tusen Riksdaler, allt Banko. Stats-Utskottet, som under handläggningen af ofvanberörde motioner inhemtat, att Landlbruks-akademien, i början af innevarande år, till Kongl. Maj:t afgifvit infordradt Utlåtande i anledning af 3:ne Hushållnings-sällskapers i underdånighet gjorda framställningar om beredande af tillgång till räntefria lån utaf allmänna medel åt dem, sorn ville anlägga och begagna sädes-torkinrättningar, har förskaffat sig kännedom om detta Utlåtande; och då Utskottet delar de åsigter, hvilka deruti blifvit uttalade, anser sig Utskottet böra anföra hvad bemälde Akademi yttrat i fråga om enahanda förslag, sorn nu förevarande motioner innefatta. Bill. till B. St.
Hvad? BIRGER. Vet ni hvad det vill säga att gå i borgen? SIRI. Om jag vet! Jo-o. Det är något som man förlorar på. Man kan mista allt hvad man eger och har. Har ni gått i borgen? BIRGER. Ja. SIRI. Då har ni förlorat? BIRGER. Ja. SIRI. Allt hvad ni eger och har? BIRGER. Ja. SIRI. Då är ni fattig nu? BIRGER. Ja. – Jag tror ni blef glad för det? SIRI. Ne-ej, inte glad; – för det var ju fasligt ledsamt. Men jag tycker bättre om er. (Flyttar sig närmare.) BIRGER. Hvarför det? SIRI. Jag tål inte rika menniskor. Jag hatar dem! BIRGER. Hatar? SIRI. Ja. För om det inte fans de, som äro rika, så skulle man inte känna sig så fattig och usel och eländig, som man gör ibland. BIRGER. Hvad menar ni med usel? SIRI. Jag menar så urvuxen och ful och okunnig, – så, att man just vill krypa ned i ett råtthål. Jag tycker liksom det är de rikas skull, att jag inte kan spela piano eller läsa franska eller se fin ut, utan bara sitta i en vrå och blygas. BIRGER. Brukar ni göra det? SIRI. Ja. Men allra värst var det en gång. BIRGER. När då? SIRI. På farbrors födelsedag. BIRGER. Satt ni då i en vrå? SIRI. Ja; och jag var glad att få bli der, må ni tro. BIRGER. Hvarför det? SIRI. Alla de andra voro så fina, så fina. De gingo der och svansade, och deras kjolar frasade så förnämt. – Det var vackert att se på dem i alla fall. – Och så hade de solfjädrar, och så viftade de så här, och så kråmade de sig och vände på släpen, och så kom det herrar och bugade så här, och så skulle ni sett hur nedlåtande damerna sågo ut, – de höllo sig så raka och kastade en blick åt sidan, så der. BIRGER. Och ni satt och afundades dem?
Enil.-Berätt else den 11 Juli 1844. 9 1841 den 8 Juni i StatsRådet anmäld, dervid Kongl. Maj:t icke funnit skäl alt till d ra ga v ar a nd e fiemställan lemna bifall. 5ä:o af den 1 Mars 1841 angående en förklaring öfver 5 § i Kongl. Förordningen om stängselskyldigheten den 9 Februari 1802 (251.) Sedan HofRälterna, JuslitieKanslern och Högsta Domstolen afgifvit yttranden i ämnet, beror frågan på Kongl. Maj:ts afgörande. af den 1 Mars 1841 om Bankens oell RiksgäldsKontorets forum privilegialum (247.) Kongl. Majit har bifallit Rikets Ständers förslag, hvarom Kungörelse är utfärdad den 10 Januari 1841. 5?:o af den 1 och 29 Mars 1841 angående dels förklaring af 88 § Konkurslagen den 12 Mars 1830, dels ock upphäfvande af hvad stadgadt blifvit till inskränkning i rättigheten för köpare af fast egendom, deri vissa Inrättningar hafva inteckning, att erhålla 3:dje uppbudet (248 och 274.) Rikets Ständers förslag är af Kongl. Majit bifallet, och särskilda Kungörelser i dessa ämnen utfärdade den 10 Juni 1841. 58:o af den 3 Mars 1841 angående granskning och beredning af förslagen till Allmän Civiloch Kriminallag (249.) Denna hemställan är af Kongl. Majit bifallen, och personer förordnade att ifrågavarande granskning och beredning verkställa. 59:o af den 10 Mars 1841, i anledning af Kongl. Majits nådiga proposition angående upphäfvande af hvad nu stadgadt är om lagförklaringars utfärdande af Högsta Domstolen (260.) 1841 den 7 Juli är denna skrifvelse i StatsRådet anmäld; och skulle läggas till handlingarne.
Dessa mina åsigter, ehuru icke delade af Stats-Utskottets majoritet, vunno dock Rikets Höglofliga Ständers bifall så tillvida, att anslag beviljades för norra stambanan från Stockholm till Upsala. Nu återstår fortsättningen af denna bana, och då flera motionärer äfven vid denna riksdag söka draga norra stambanan i en för det allmänna mindre gagnelig rigtning, har jag ansett mig böra framhålla mina förr uttalade åsigter. Statens stambanor böra läggas, der de företrädesvis Bih. till Ii. St. N:o 352. komma att betjena dem, som mest äro i behof af lättade kommunikationsmedel och der cn jemn trafik är att påräkna. Att begge dessa ändamål bort vinnas genom banans läggande från Upsala öfver Sala. tili Storvik lärer väl svårligen, med iakttagande af" rättvisa och oväld, af någon kunna bestridas. På samma gång denna bana betjenar de delar af Upland och Westmanland, som företrädesvis behöfva lättade kommunikationsmedel, betjenar den äfven Gestrikland och Dalarne, Gefle och Falun samt Norrland. Skulle, i framtiden, omständigheterna medgifva denna banas fortsättande längre mot norr, så gifves svårligen någon lämpligare punkt för dess utgång än Storvik eller trakten deromkring. Af dessa i korthet anförda skäl och med åberopande af Öfverste Ericsons uti dess år 1856 afgifna utlåtande samt 1859 års jernvägsuudersökningskomités med flera yttranden, får jag vördsammast föreslå: att Rikets Höglofliga Ständer täcktes bevilja ett anslag af 5,000,000 (fern millioner) R:dr R:mt för fortsättning af norra stambanans byggande från Upsala till Sala, i enlighet med derför upprättad plan, samt vidare derifrån i lämpligaste rigtning emot Storviks jernvägsstation å GefleDala jernväg. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 15 November 1865. Eric Ersson, från Gefleborgs län. m o 352. Af Pehr Tjernlund från Wester-Norrlands län, om anslag för omläggning af landsvägen utmed kusten af nämnda län.