Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ifrån äldsta tider hafva Städerna egt rättighet, att på inkommande och utgå-, ende varor från och till utrikes orter, beräkna en af Kongl. Maj:t bestämd procent af varuvärdet, men, ända till 1826, endast på sådana artiklar, för hvilka varu-värdet var i Tull-Taxan utsatt (som i början utgjorde ett ringa antal) och alldeles icke på sådana varor, hvilka hade den lägsta Ineller Utförsels-Tull; hvarförutan 1824 års Tull-Taxa, som utsatte varu-värdet i Svenskt Banco, stadgade, att Stads-Tolagen finge beräknas blott på det i 1816 års Taxa utsatta värde i Hamburger Banco. Oansedt det, att mångfalldiga persedlar, hvilka förr voro förbjudna, nu blif - 4 Bevillnings-Utskotlets Betänkande N.o 2J. yit till ineller utförsel lofgifna, oell att värden blifvit åsätta alla varor i Taxan, som, sammanlagdt, mer än fördubblat Stads-Tolagen i senare tider, berättigas Städerna uti 29 §. af Underrättelserna lill 1826 års Tull-Taxa, att beräkna Tolagen å alla varor efter det i samma Taxa utsatta värde i Svenskt Banco. Då Städerna sålunda fått ständigt ökade fördelar vid beräkningen af deras Tolag, men ingen författning finnes, hvarken allmän eller enskild, som hindrar Statsmagterna att förklara vissa varor böra befrias från erläggande af Tolag, och härtill kommer det oformliga, att, genom ökandet af Städernas Tolags-procent till 2 å st procent, densamma utgör mera än Tullen på de varor, hvilka endast draga 1 ä 2 procent; så har Utskottet icke tvekat, att för de här ofvan uppräknade varor föreslå och i Tull-Taxan anteckna deras fritagande från Tolag. Ibland de öfriga inkommande varorna, på hvilka Tullen blifvit förhöjd, förekommer Laxoch Fisk-varor, hvilka artiklar äro bland dem, som mest betunga Handels-vågen; och då Fiskvarorne nästan uteslutande komma ifrån Norrige, hvaraf följer, att den föreslagna ringa förhöjningen, i enlighet med B evilla ings-Ut skottets Betänkande N.o 27. Kongl.
1828 års förlust på AssistanceContoret . 6,63g. Utbetalning till Höganäs StenkohlsVerk 130,919. Xlppbringnings-ersättningar 58,710. Bidrag till Götha Canal 100,000. RiksdagskostnaHer 3oo,ooo. Aflöning och Omkostnader för RrgldsContoret och Just.Ombudsm.-Expedition 60,000. Ids-Contoirets År 182g. Tillgångar: Se StatsUtskottets af RiksStånden godkända Betänkande N:o 3o2, sid. 488, 489- 58,8o3. ungefärl. Behållning vid årets början • Bevillning, Skatterättsoch Observations-medel, samt Tidningsstämpling, lika som 1828 2,3o4,ooo. Ränta å Krigsoch Bergs-Collegiernas f. d. Cassör .. . 2,000. 1828 års afbetalning på StatsVerkets skuld, återlemnad till R:gsContoret år 1829 i5o,ooo. Bankens räntevinst för 1828, efter afdrag af 100,000 R:dr, an visade till Extra Anslag 71,000. Capitaloch Ränte-afbetalninger å Lån till åtskilliga Städer i4,85o. Summa 2,679,854. Summa 3,679,854. ■—■ — Riks gälds-Cont oi reis under de 5 åren i83o—34- B eli of: Se StatsUtskottets af RiksStånden godkända Betänkande N:o 3o2,sid. 489—49T Brist från år 1829 78,700. — Återstod af 5-ProcentsObligationer, förfallna till betalning 10,000.
Bifölls; Utlåtande N:o i6j i anledning af kamereraren A. PF. JFäsströmS ansökning att komma i åtnjutande af kamererare-lön efter nya aflöningsstaten, samt att derå undfå fullmakt; Bifölls; Utlåtande N:o 18, i anledning af kainmar-drängarnes i banken ansökningar om löne-förhöjning. Bifölls. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, Expeditions-utskottets nedannämnde den 12 dennes på bordet lagde förslag till Rikets Ständers skrifvelser till Kongl. Maj:t: ]N:o 10, i anledning al Kongl. Maj:ts nådiga proposition om ändringar i 17, 22 och 24 §§ regerings-formen; N:o 11, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition om ändring i 6, 15 och 43 §§ regerings-formen; N:o 12, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition om ändring i 1 § 9 mom. tryckfrihets-förordningen. S. D.
Nu tycks det honom, som om orden kommit från fru Holsteins mun, och hans själfkänsla reser sig. Sin ställning har han själf förvärfvat, med egna krafter, men sedan han stigit tack vare sitt arbete och sin begåfning, har han delat alla fördelarna med sin vän. Nu tror sig Brandt ensam kunna sköta häfstången, och ingen annan än fru Holstein kan ha ingifvit honom den vanvettiga tanken på grefskapet. Detta bref är löjligt i hela sin pretentiösa ton. Det förtjänar intet svar! Och ändå – Brandt är vilseledd af en lågsinnad kvinna. Måhända kan ett vänligt svar föra hans tankar in på bättre vägar. Struensee griper åter till pennan; nu flyger den öfver pappersarket. Timme efter timme går; ännu sitter han kvar vid sekretären. Han skrifver ett långt bref till den missnöjde kavaljeren på andra sidan korridoren. Han söker trösta och styrka honom. Det är en mans ord till en vän. Dagarna flyga mot mörkret, luften blir tung och molnen stryka som onda tankar öfver landet. Hösten är för handen, då frukterna mogna och löfven falla. Missnöjet breder sig i befolkningens djupa lager som en hemlig eld, och många munnar spetsas för att underblåsa den. Rantzau har återvändt till staden med friska krafter, lik en af lifvet illa medfaren yngling på femtiofyra år, utan gikt och utan skrupler. Hans eröfringslynne tog sig omedelbart uttryck, i det han från teatern hemförde en solodansös, den lilla vackra Sophie Livernet, som är aderton år och har en bländande hy, stora, svarta ögon och små, jämna hvita tänder. Förgäfves ha drottningen, Struensee och Brandt befallt, att m:lle Livernet skulle återvända till teatern. Rantzau svarar trotsigt: Kom och tag henne, om ni våga! Hon lefver under en romersk riksgrefves tak, och hennes far, lappskräddaren, som fått en pension, lånar sig aldrig till att låta återfordra sin dotter. – Denna ohemula inblandning i hans privatangelägenheter har emellertid kommit Rantzaus aldrig slocknade harm att ånyo blossa.
— Jag anser nemligen ej andra, än dem, som sjelfva begagna tjenstehjonet, vara berättigade att försvara detsamma; ty det är just nuvarande stadgande, hvarigenom man är behörig att försvara en person, för det man behöfver dess arbete eller uppassning, som föranleder till det inrotade missbruket att tjenstefolk under goda år sätta sig för sig sjelfve, under förevändning af den, som låter dem hos sig skattskrifves, att han är i behof af dess arbete; hvarföre jag till förhindrande af ett sjelfsvåld, som slutligen kan leda derhän, att man på landet ej får tjenstefolk Utan oerhörda lönevilkor, och för att bringa 1 och 2 §§. till likstämmighet sins emellan velat föreslå ofvannämnde redaction i 1 §. Äfven hafva Utskotten tillstyrkt, att flyttningstiden skulle å nyo förblifva den 29 Sep - Den 7 September e. m. September, och i detta afseende är jag af samma tanka med Grefve Posse, som i sin reservation önskat, att den må inträffa Midsommarstiden, såsom den mest lämpliga för de flesta landsorter. Jag anhåller, alt dessa anmärkningar få åtfölja återremissen. Herr Cederschjöld_, Pehr Gustaf: Då jag nu går att yttra mig i detta efter min tanka vigtiga ämne, anhåller jag vördsammast om tillgift, i händelse jag kommer att upprepa något af hvad jag under denna Riksdag i detta afseende redan förut anfört. Utskotten synas vilja tillintetgöra de steg, som år 1819 togos för att sätta Legostadgan i öfverensstämmelse med Grundlagen. Ända till år 1819 stod denna Stadga i rak strid mot 16 §. RegeringsFormen, som försäkrar hvarje Svensk man om besittningen af sin frihet, lill dess Iian genom Domstols beslut blifvit lill brott förvunnen. Det var således först året efter vår nuvarande Konungs uppstigande på Thronen, som dessa tjenande medborgare fingo tillgodonjuta den 1 Grundlagen dem utlåfvade frihet.
Den, enligt tredje momentet, Härads-skrifvare tillkommande ersättning med 16 skillingar banko för bevis öfver gjord anmälan till bränvins-tillverkning, uträkning å tillverknings-afgiften, samt påskrift å stämplings-beviset, har synts Rikets Ständer vara allt för ringa, hvarföre Rikets Ständer funniL berörda ersättning böra höjas till En Riksdaler 50 öre riksmynt. § 15. Som bränneri-kontrollör, vid ankomsten till det bränneri, der han blifvit anställd, får del af stämplings-bcvis, jemte alla andra bränneriet rörande handlingar, och i följd häraf de uti denna § omförmälda förteckningar blifva för honom öfverflödigt men dessa sednare torde vara af något gagn lör Öfver-kontrollörerne, hafva Rikets Ständer ansett ordet ’’bränneri-konlrollörer” böra utbytas mot ordet Ofver-kontrollörer. 8 18. Af nuvarande ordalydelsen skulle kunna dragas den slutsats, att sådan bränvinsdistillering, som i g omförmäles, icke finge utöfvas vid slutet af första månaden, då någon på en gång anmält sig till bränvins-tillverkning under båda de tillåtna månaderna, och icke heller företagas tidigare, än fyra dygn före den anmälda brännings-tidens utgång, ändock att bränvins-lillverkningen dessförinnan hunnit afslutas; men då skäl till dvlika inskränkningar i rättigheten att genom distillering förädla varan icke synes vara för handen, hafva Rikets Ständer trott sig böra genom en förändrad lydelse al itrågavarande § bereda en större frihet i omförmälda hänseende. §§ 20, 21 och 61.
För en shlaii skola (lessa borgar f r h Siena, så Ironiiska i sitt inedeltidstrots; dessa inagnifika ren iissi~nspalats - i puts; dess % trappgafvelshus i rohbau eller grafi.appni: ig genast skilja sig frbn alla liknande i .Daiimark, Preusseii, h t e r - rike eller den öfriga rärldeu genom ett ofelbart kiinnetecken. Dettia ar för Stockholm de iri&amp;nga smkkaféeriirt och bodarna, soin tillika tillliandahålla in j ölk och grädde, Scliuniacliers bröd, karameller, korf och sniörgåsar samt i spegelglasfönstreii utstalla dessa varor i föga aptitlig blniidning. D e förekonma så tiitt, a t t en i sömnen f r i n främmande ort omedvetet hitflyttad stockholniare sannerligen icke skiille beliöfva g&amp; iiiåiiga steg, innan liaii miirkte i hvilken stad liaii befiiiine sig. Och jii grannare palatset ar, desto mera imponerar segheten hos denna kvarlefva från iildre kultnrtillstind. Vara vackra öppna platser g i ~ eiiiellei-tid tiimligen fria för deil !. Och livad de and % gro vackra, dessa platser! Fiir 111-arje gång inan återkommer till hufvudstaden, giir man 11 % nytt cleiinii upptäckt och halsar med liflig förtjusning anblicken af den lummiga sakta sluttande Hun~legBrden, Iivars skarpt tecknade och fiirgharinonisks blomgrupper kunna besta profvet ur hvilken europeisk eller konstniirlig inattstock som helst. Eller af det fordoin så bedröfliga sandliafret, 9 torget 9, diir sainme tradgårdskonstiiiir, som omskapat Hiiiiileg %rderi, vetat att med sina blomsteranliiggiiingnr förbinda det förutvarande -
Rättjungfrun är en af dessa Ibsens spöksyner, som verka på oss som gengångare från sagans värld. Om hon spelas väl, skall hon kunna låta oss äldre erfara barndomens hemlighetsfulla rysning en gäng ännu. Det är en förkrympt, gammal svagsint människa, som sä allra ödmjukast erbjuder herrskapet sin tjänst. Åh, råttorna, de K ä r a, små djuren I Hon lockar dem, o c h de komma. Hon kan befria herrskapet från allt i huset, s o m gnager och skafver. Eyolf hör på med vidöppna ögon. Se det rör sig något i påsen, hu I Och ur påsen sticker en hund upp sin trubbiga nos. Hun frågar honom, om hunden ej är älsklig, tycker icke lilla hjärtekungen det! Eyolf ser pä henne med förundrande ögon och utbrister s å: nej, aldrig har han sett något så förfärligt s o m denna hund med sin breda nos. Men han drages till hunden, barnets fantasi har erfarit det hemlighetsfulla i denna sagouppenbarelse. När påsen väl är tillknuten, gar han fram och smeker påsen med hunden i — åh, hvad det är hemskt och intressant allt detta I Och rättjungfrun berättar om sin hemlighetsfulla makt. Hon vet, att råttorna skola komma, när hon lockar, hon skall bädda dem sä mjukt på hafsbottnen, dessa stackars små, som hon vill så väl och som människorna förakta — åh, hon älskar dem! Förr i tiden lockade hon människor, det var då, när hon lockade sm egen älskling samuja väg i hafsens djup, men det var länge sedan. När hon tar afsked, smyger ocksä Eyolf, sum följt hennes tal med lysande ögon, sig ut. Nu kommer ett samtal mellan Allmers o c h Rita Hon söker smeka sig till ett at dessa kärleksrus, som äro hennes lycka, och när det icke lyckas, hotar hon och rasar. Hon iefver för honom, han iefver ej för henne! Således skall hon ej ända ta första rummet i hans själl Eyolf är den rival, hon skall kämpa emot nu. Hellre än att han skall stå emellan dem, hellre. må han dä aldrig ha vant f ö d d. Men Rita! förmanar Allmers. Nej, han far taga henne som hon är, hon kan ej dela.
Nto 36, i anledning af väckte motioner för bibehållande af allmogens valfrihet vid klockares tillsättande i Skåne, Halland och Blekinge; Nto 37, i anledning af väckt motion om bestämmande af klockares i Lunds stift undervisnings-skyldighet; 172 Prot.-Utdrag den 1 Mars 1851. N:o 38, i anledning af väckt motion, i afseende å de inom Lunds stift såsom klockare anställde prestmans tjenstgörings-skyldighet i deras förstnämnde egenskap; Betänkande N:o 39, i anledning af väckte motioner, dels om upphäfvande eller ändring af Kongl. Majtts nådiga Stadga angående fjerdingsman af den 1 Juni 1850, och dels om skyldighet för alla jordegare att i fjerdingsmannabestyret deltaga; Utlåtande N:o 40, i anledning af väckt motion om upphörande af föreskrifven kontroll, i afseende å saltad lax och smör, som sjöledes föres från hamn i Norrbottens och Vesterbottens län till annan inrikes ort; Utlåtande Nto 41, i anledning af väckt motion om inrättande af ett postkontor vid Säthälla gästgifvaregård i Jönköpings län; N:o 45, i anledning af väckt motion, om rättighet för hvarje socken, som kan aflöna egen prest, att varda med en sådan försedd; samt Betänkande Nto 49, i anledning af väckt fråga om fyranläggning å klippan Björn. S. D. Föredrogs och bifölls Lag-Utskottets betänkande Nto 10, i anledning af väckt motion om upphörande af frälsemans serskilda forum. S. D. Föredrogs och remitterades tili Bevillnings-Ulskottet Johan Jacob Rutbergs från Norrbottens län motion, i anledning af Kongl. Majtts nådiga proposition om tulländringar samt om nedsättning af tullumgälderna för kaffe och socker m. m., jemte ett af Anders Eriksson från Elfsborgs län i samma ämne algifvet anförande och hvad dervid muntligen blifvit erinradt. S. D. Vällofl. Borgare-Ståndets, genom protokolls-utdrag Nto 121, gjorda inbjudning att deltaga uti det beslut, som vällofl.
Den af riksdagen begärda undersökningen liar, sisom redan är niimndt, blifvit gjord, och resultatet af densammz som, afgifvet af komiterade den föreligger i det utl&amp;t.de, 1 9 januari 1888, nu blifvit utdeladt till medlemmarna af riksdagens båda kamrar. Hvad däri sagts om flickskolornas ekonomiska stallning och om det belijiirtansvärda i förslaget till ökadt understöd at dessa undervisningsanstalt8i ', har icke blifvit jafvadt af någon af de myndigheter - direktionen öfver högre lärarinneseminarium, domkapitlen, direktionen öfver Stockholms stads undervisningsverk och medicinalstyrelsen - å t hvilko regeringen uppdragit att yttra sig öfver komiténs utlåtande. Tvärtom har flertalet af dem uttryckt shsom sin åsikt, att det för fiickskolans bestånd och framför allt för hennes vidare utveckling är af nöden, atii statsbidraget betydligt ökas. Att fliclrskolms bekymmersaiiima stallning behjiirtas så- val af regeringen som .af enskilda personer inom riksdagen, darom vittna dels Kongl. Maj: ts till innevarande riksdag aflitna nådiga proposition, att anslaget till flickskolan m&amp;tte öka.s med 30,000 kr. och sålunda u@$ med 100,006) kr., dels tvenne motioner, af hr Wieselgren i Första kammaren och hr Winkrans i Andra kammaren, med yrkande att det nuvarande andagsbeloppet måtte fördubblas och sålunda utga med 140,000 kr. I betr,&amp;tande af att fliclcskolorna icke i allmänhet kunnat förbättra sin stiiUning, utan att denna tvärtom under de senare åren försiimrats, kunna flickskolans vänner ej annat &amp; n med oro motse utgången af denna frkgas behandling af riksdagen. Att n@on f örhö jning kommer att beviljas, därom tyckes man Imnna göra sig förhoppning. Det vore också hardt, om den kongl. korniténs undersökning, som visat, att flickskolorna icke blott behöfva, utan ocksi ?+ förtjäna ett Icraftigare understöd, slrulle tills vidare blifva. alldeles utan resultat.
BorgareStåndet den 17 i merberörde månad, behagat samma hemställan bifalla, samt Utskotten — vid sådant förhållande, och då, enligt 69 §. Regetingsformen, jemförd med 49 §. 3 Mom. Riksdags-Ordningen, irenne RiksStånds sammanstämmande mening utgöra be. slut i frågor af denna art, — finna sig hindrade, att med detta ärende taga vidare befattning, hafva Utskotten skolat sådant härigenom vördsamt tillkännagifva, Stockholm den 13 Augusti 182g, N:o 65. Ank. till Exp.-Utsk, d. 21 Aug. 2829. Rikets Högloft. Ständers Stats-, Bancosamt Allmänna Besvärs och Oeconomie • Utskotts Betänkan - 28 Sta s-B-cö s.Allm-Besv.ö.Oec.-Utsi Bet,N.o6$. de, i anledning af Herr A. P. Ståhles Motion om inrättande af ett Jordbruks-Contoir. Vallöf]. Borgare-Ståndet har till Stats-, Ban. cosamt Allmänna Besvärs och OeconomieUtskottens handläggning, under den 8 December fdrlidet ar, remitterat ett af Herr A, P, Ståhle ingifvet Memorial, deruti han ansett sig böra fästa Rikets Ständers uppmärk, samhet derpS, att , då alla andra näringsanstalter inom Fäderneslandet egde understödjande och upphjelpande inrättningar, hufvudnäringen, Jordbruket, deraf ännu vöre i saknad, samt, vid sådant förhållande, föreslagit ett Jordbruks • Contoirs inrättande och bildande, i likhet med Jern-Contoiret.
nästa nummer af Idun. Den kommer att heta » V i begära endast att man kommer, » sä- ger han, » och om de tolf damerna kunna komma öfverens om att skicka ett minne af och är skrifoen af hr Johan Nordling, förf. den svenska kvinnan till Beatrice-expoéitiostorstadsbarn ", nen, skulle cfetta med största tacksamhet mottill bland annat " Mtt som på sin tid väckte sådant intresse hos tagas af oss för att exponeras på den läsarinnorna af Iduns följetong sa fdelning. särskilda tribuneu till Beatriees ära och se1 förra veckan hade sällskapet anordnat ett par dramatisk-musikaliska soaréer å hotell W-6:s festsal. Konungen och prinsarne öfvervoro den första föreställningen, hvilken var till trängsel besökt. Äfven vid den andra var salen fullsatt af en elegant publik, som med stort intresse följde prestationerna å den lilla scenen. En tablåserie efter Topelii dikt » Miranda » skördade lifligt bifall. Likaså de båda enaktskomedierna » Punkt för punkt » och » Il Bacio » samt ett par sångnummer af fröken Piehl. Programmets mest intressanta del var likväl A n - dersens saga » Tomten hos hökarn », berättad af fru Hartman. Hvad som ej minst bidrog till den entusiasm, med hvilken detta nummer helsades, var den omständighet, att fru Hartman under aftonen uppbar titelrollen i » Dora » å Dramatiska teatern, och att det var under en af detta skådespels mellanakter, hon hade den älskvärdheten att i största hast fara till W - 6 oeh berätta sin saga. Då ridån hade fallit, försökte publiken med de mest energiska handklappningar få se ännu en skymt af fru Hartman. Men omöjligt. Fru Hartman satt redan i sin vagn, som i tempo prestissisimo förde henne tillbaka till Dramatiska teatern. " Bildning. " En berättelse af från Skåne Jane Gernandt CForts. och slut.) ijolen den skulle vara bra dum, som kunde y§ä tro, att man tog pojken, där man släppte honom. Han såg nog, att moster Karna var litet mildare än vanligt den kvällen, och han visste också, hvad för en vexel han skulle draga på hennes goda humör.
Då hvad Herr Reenstjerna framställt, åsyftar en högst billig förändring; så hemställer Stats Utskottet, att Riksens Höglofl. Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit i Nåder täcktes låta öfverse och rätta författningarne härutinnan, på det näste Bandet. 371. 373- gon 2i6s Den 2 2 Juli. gon jämkning och förändring, till lindring för Embetsoch Tjenstemanna-Corpsen, ina. kunna ske. Beträffande Nådars besparingarne till fond för Begrafningshjelp, utgörande 6 månaders lön; så kan Stats Utskottet derutinnan icke tillstyrka någon ändring, emedan Eegtafningshjelpen mången gång är det enda arf en i tjensten döende Embetsoch Tjensteman bespart och lemnar dess i fattigdom efterlefvande Enka och Barn, och lika ofta utgör deras enda tillgång för att , med anständighet, kunna besörja en älskad Makes och Faders begrafning. Hvad åter angår Herr Beenstjernas hemställan , att Bevillning å löner hädanefter ej må åläggas; så har Bevillnings-Utskottet uti dess till Biksens Höglofl. Ständer afgifna Betänkande, angående Allmänna Bevillningen, redan föreslagit den jämkning uti Bevillningen a löner, sona Utskottet ansett billig och lämpelig, och hvaruti Bevillnings-Utskottet nu icke finner skäl, att tillstyrka någon förändring; Hvilket allt Bik-sens Höglofl. Ständer vördsammeligen underställés. I öfrigt beträffande Herr Beenstjernas framställning derom, att Sterbhus-delägare efter Embetsoch Tjenstemän vid Civil-Staten med indeld lön synas böra åtnjuta Begrafningshjelp af lön efter förvandling, på sätt den blifvit innehållen; får Stats-Utskottet, hvars åtgärd allena denna fråga tillkommer, särskildt yttrande deröfver afgifva. Stockholmn den 19 Juli 1815. På Deri 2 2 Julii På Höglofl.
Riksdagsordningen, och sorn först vid r818 års Riksdag lära i Bihangen influtit, tyckas likväl fordras för dessas fullständighet, men då åtminstone större delen af dem redan före Biksdagens början genom publik åtgärd af trycket utgifvits och utdeldts, så kunde den dubbla tryckningskostnaden besparas, om Riksens Ständer uppdrogo åt samma authoritet, sorn ombesörjer ofvannämnde tryckning, att utom det förut erforderliga antalet exemplar låta afdraga ett för Bihangen tillräckligt antal; och till så mycket större beqvämlighet för Allmänheten kunde redan före Riksdagen prenumeration å denna Samling öppna9, då å Pranumerationssedlame öppet rum lemnades för Riksdagens årtal och Samlingens titelblad efter Riksdagens början utdeladei. Den 27 Delo f/er f. m. j;dje Samlingen, CoftnitutionsUlJkottets Betänkande». 4ide Samlingen, St atsUfottets Betänkande» och. Förklaringar. 5;te Samlingen', BeVillningiUtfottets Betänkande». ÖUe Samlingen, BancoUi[kottets Betänkande»* 7;de Samlingen, LagJJtfottets Betänkande». Side Samlingen, Almänna Befvärsoch Econa miUtJkottets Betänkande». 9;de Samlingen, Rikfem Ständers P rot o c olls ut-* drag 3 forn inne! atta B tfut. jo;de Samlingen, ExpeditionsUt [kottet s Memorialer med Rikfens Ständers deröfver fattade Be/lut, Rikfens Ständers underdåniga Skrifv elfer och Riksdags B ef litet.
Uti en, inom Yällofl. Borgare-Ståndet väckt, och till Stats-Utskoltets behandling remitterad, motion, har Herr Kjellberg, J. yl., under åberopande af de stora olägenheter, dem motionären ansett vara en följd deraf, att åtskillige embeten inom Riket, äfven de af högsta vigt, understundom blifvit hestridde genom tjenstemän, de der endast tills vidare eller på obestämd tid varit förordnade alt nämnde embeten förvalta och, för att åstadkomma en nödig ansedd rättelse härutinnan, föreslagit: Bih. till R. St. Pro t. 78 jo. j Sami. 1 AJd, 4$ Höft, 18 Stats-Utskottctf Utlåtande, N:o tfj - t:o alt, vid nu blifvande Stats-Reglering, tills vidare förordnade embelsoch tjenstemän ej må varda berättigade att åtnjuta annan lön, än den deras ordinarie tjenst på Stat medför, samt 2:0 att, i händelse någon tjensteman erhölle fullmagt å flere ordinarie tjenster, han likväl i sådant fall endast för endera af dessa tjenster malte ega att lön å stat uppbära.