Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Afdeluings Räkenskaper balancerade äldre fordringar I02:o frågan om inköp af f. d. Sjöstedtska egendomen för Lif-Gardets till Häst begagnande >>>>>*>>•,>,>,>, 103:o om f. d. ,,, Svar pä återremiss ,,,,,, 115:o om den till Carl Gustafs stads Ge.ärs-factori af Kongl. Krigs-Collegium förskjutne förlagssumma $$999 »i» 111911*1 ll6:o om låneförsträckuingar från extra anslagen till Försvars-verkets iståndsättande till de ordinarie 991991111111» > • 111 Svar på återremiss 9999911191 117:o om bristande verkställighet af mellan Kongl. Krigs-Collegium och leverantörer ingångne contract >199 »»»»»»»»»»ii* Svar pä återremiss ll8:o om förskottet till Carl Gustafs stads Gevärs-factori för 1812 års gevärs-leverance 119:o om förräntningen af det vid 1830 års Riksdag beviljade extra anslag för Försvarsverkets iståndsättande , , ,1111111 120:o om anslaget till skrifmaterialer och expenser för Förvaltningen af Sjö - Ärendena och General-Ad jutants-Expeditionen för Flottan 1911119111 9919119111 121:o om åtskilige utaf Förvaltningen af SjöÄrendenas Extra-medels-anslag bestridde Utgifter 1111991191 11111999* Svar pa återremiss 122:o om olikbeten i beräkningen af vacance-manader vid Flottans stationer , , , 99,99 123:o om anslaget till Skeppsholms kyrkobyggnad Svar på återremiss 124:© om redovisningsoch bokföringssättet hus Förvaltningen af Sjö-Ärendena och Kongl. Flottans stationer
Efter öfvervägande af ofvananförda förhållanden, och sorn revisionsberättelserne ifrån Länen dessutom utvisa, att, i allmänhet, curhus-inrättnijngarnes behållningar äro så obetydliga, att, för dessa inrättningars vidmagthållande, fortfarande understöd synes oundgängligen nödigt, oberäknadt de årliga bidrag, som af curhusmedlens öfverskott måste användas för Lazarettet får Utskottet hos Rikets Ständer föreslå, att, till veneriska smittars hämmande och botande, fortfarande må, till och ined det år, då nästa Riktdag slutas, årligen utgöras, af hvarje mantalsskrifven person en curhus-afgift, för Stockholms Stad med högst tolf och minst en skilling, samt inom öfrige delar af riket med högst fem och minst en skilling, allt Banco, lika för alla betalande inom hvarje curhus-district, efter dess behof, under hufvudsakligen enahanda vilkor och stadganden i och för verkställigheten, som vid sista Riksdag bestämdes och uti Kongl. Kungörelsen den 7 Juli 1841 innehållas; hvarvid likväl, till vinnande af tydlighet och mera öfverensstämmelse uti föreskrifterne angående curhus-medlens användande, Utskottet hemställer, Bevillnings-Ulskottets Betänkande, N:o IT. 7 att andra och tredje punkterne i högstberörde Kongl. Kungörelse må erhålla följande förändrade lydelse, nemi.: 2:d ra punkten: Denna afgift skall utgå och redovisas inom hvarje curhusdistrict serskildt, så att den blifver alldeles skiljd ifrån Hospitalens och L^zaretlens fonder och Räkenskaper; börande de härigenom inflytande medlen i första rummet ovilkorligen begagnas för de^ efter behof och öfverenskommelse, på ett eller flere ställen inom Länen inrättade Curhus-anstalterne; och må derefter hvad af nämnde medel icke är, för veneriska smittans hämmande, erf orderligt få, på sätt i tredje punkten stadgas, och under nedannämde
De förslag, som framlemnades i denna anda, afslogos alla af detta Stånd. Att de afslogos af de öfrige Stånden är nogsamt kändt, äfvensom man måste erkänna, att den majoritet af nationen, som yttrat sig i detta ämne, icke yttrat sig för bibehållandet af ståndsval. Återstår då att se huru man skall kunna tillämpa de samfällda valen så, att de dels kun - 112 Den 11 Mars f. m. na äga något hopp om att blifva antagna af de nuvar. Stånden, dels ock så, att de innebära garantier för att bildningens och förmögenhetens rättvisa anspråk uppfyllas, samt slutligen och hufvudsakligen så, att rörelse-elementet, så vidt det kan anses farligt för fäderneslandets bestånd, icke får ett alltför stort inträde i represenfationen. Då jag, så vidt jag förstår, i går insåg (jag erkänner, att jag icke förr tänkt på detta förslag), att det af Gr. Anckarsvärd framställda förslag innehöll så betydligt medlande punkter i den anda och syftning, som jag nu omnämner, och då dessutom i detsamma fans inryckt ett förslag till bildande af en öfre kammare, hvilket förslag jag ansåg lill den ena delen vara för landet nyttige och för tänkaren tillfredsställande, åtminstone mera än de fleste hittills framställda, så må det ursäktas mig, om jag, måhända något förhastadt, eller snarare om jag, utan att förut hafva nogare öfvertänkt ifrågavar. förslag, så hastigt skyndade att understödja detsamma. Afven jag, likasom en värd talare här midt emot, tackar Försynen att han behagat skänka mig en natt; ty på denna natt har äfven jag tänkt i detta ämne. Resultatet af dessa reflexioner har varit, att jag visserligen uti detaljbestämmelserne önskar några förändringar, hvilka jag ock skall taga mig friheten skriftligen framställa, men i hufvudpunkterne slår jag fast vid hvad detta förslag innehåller. Den ena sidan af de tvenne, som äro intresserade i representationsfrågan, fordrar samfällda val. Enligt alla hittills framställda förslag skulle härvid hafva uppstått den nästan oöfvervinnerliga svårigheten af valcensus.
Då vid återremiss af detta Memorial lill ConslitutionsUtskot - 122 Don 25 Maji. let det åligger oss, att förena oss ora de anmärkningar, sora böra utgöra återremissen, anhåller jag, alt Herr Grefven och LandtMarskalkeu först täcktes inhemta Ståndets tanka, om det förenar sig uti Herr von Schulzenheims förslag, att de Härader, sorn äro inom samma Domsaga, få förena sig om en Riksdagsman, men att Herr Grefven och LandtMarskalken ville derifrån skilja det stadgandet, att sådan Riksdagsman skulle vara vald äfven för det Härad, der han bor; och sedan framställa den frågan, huruvida mitt yttrande kunde få åtfölja såsom en serskild tanka. Friherre Cederström > Jacob: Med Herr Hjerta instämmer jag deruti, att, i händelse förändring kommer att ega rum, följden deraf blir, att allmänna föreningar komma att insås hos BondeStåndet till undvikande af kostnad för hvarje Härad. Men jag inser ej något skäl, hvarföre den skillnad skulle göras, som Herr Hjerta föreslår, att man icke behöfde vara vald för det Härad, der man är boende. Den saken faller af sig sjelf. Förenar sig icke Domsagan, så är det tydligt, att hvar och en får välja för sig; det faller af sig sjelf, att de, som förena sig, skola välja en person bland sig. Det Härad, som ej vill förena sig med de andra om en person, som det bäst bör känna, måtte ej kunna åläggas, att hafva förtroende just för den personen. Om man i Den a5 Maji. 123 således ej på ena sidan går in på en förening, måste man väl söka en annan person boende inom sig. Jag tror Herr von Schulzenlieims redaction vara rättast och enligast med Grundlagens anda, och medförande den minsta rubbning i i5 §. Riksdagsordningen, der det tydligen står, att Allmogen inom livart Härad skall till Riksdagsman välja en person inom sigj och der det visserligen varit menadt, att hvart Härad borde välja en representant. Herr Tham, Wolrath:
Afgistcrne för sälunda Clatzificerade Heiv' man eller Hemmansdelar, hwarunder ägares personliga Bewillning äfwen är inbegripen, M alltid utgä efter Tariffens uttryckeliga innehäll utan att taxering till afgift emellan någon a Le fastställde Clatzer och grader mä äga runi Den 16 October. Den som äger eller brukar flere klyfne eller mindre Hemman, belägne inom lamma Taxe. rings-District, hörande trll en och samma Clatz, ware berättigad att dem tillhoparäkna och erlägga den afgift som för det deraf uppkommande Hemmantal är fastställd. Fjerde Mom. sid. 6. 4:0. Att innehafware af Boställe och l§. ningsjord taxeras derföre pä Det sätt nedanstående z. §. i denna Art. utstakar; hwa-remot Arrendator af Boställe och Löningsjord, eller Landbo och Arrende innehafware af Hemman och lägenheter, som lyda under de till K r ungen och den Kongl. Famillen upplätne Ku -soch Kungs.Ladugärdar, erlägga ilka afgift s m Landbo eller brukare af enstild mans Hemman eller jord, hwadan ock Boställe ch annan Lo. ningsjord , äfwensom Hemman hwilka ägas af ds i första Mom. af nästföljande 4. §. nämde allmänna Werk och Inrättningar eller höra till de här nämde Kungs, eller Kungs Ladugärdar, böra, enär de äro brrrtarrenderade, i likhet med Hemman i allmänhet, uppffattas, och bestämmes Arrendatorns skyddsafgift efter uträkning af hwad i Bewillning för flik egendom borde efter Tariffen i mon af Egendomens wärde er. läggas, om den wore i enskild mans ägo. Arrende Innehafware af andra, än de här nämde Krono. lägenheter taxeras till skyddsafgift enligt Tariffens innehäll. Wid 276 Den i6 Oetober» Wld denne § tillägges: "io:v.
Jag har blott åsyftat en utväg för Ridderskapet och Adeln, att kunna tillämpa det nya stadgandet. Hvad Herr Tham anfört, om permission på tre veckors tid, står icke att förena med ordalydalsen i 79 §. i Riksdagsordningen, der det heter, att nytt val skall äga rum vid sådana tillfällen. Frågan bör i alla fall till Riddarlms-Utskottet öfverlemnas, för att få en plats i RiddarhusOrdningen. Herr Grefven och Landt - Marskalken förklarade, att den af Friherre Cederström väckte fråga borde, såsom redan begärd på bordet, derstädes förblifva hvilanda till pästa Plenum. Den 27 September /. m. 397' Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan en qvart till Tre eftermiddagen. In fidem Protocolli, Q. J. Lagerheimi Lördagen den 2? September» Plenum klockan 5 eftermiddagen: Företogs val af 8 Suppleanter uti Föri stärkta StatsUtskottet, och befunnos vid valförrättningens slut klockan tre qvart till 8 eftermiddagen, följande Herrar dertill hafva blifvit utsedde: 398 T)en 2 7 September e. nr N:o 1033. Herr Hammarhjelm, Carl Fr6« dric, 88 rötser. Herr Gyllenhaal, Lars Herman. 81 röster. Grefve Wachtmeister, Hans, 80 röster. Friherre von Döbeln; Fullmägtig Herr Franc Sparre, Bengt Erland, 80 röster. Herr Stråle af Öknaholm, Nils Wilhelm, 79 röster. Herr Ädelberg; Fullmägtig Herr Danckwardt, Gustaf Magnus, 79 röster No 246, Friherre Manderström, Adolph Ludvig, 76 röster. N:o 21 G. Friherre Bibbing, Fullmägtig Herr Flach, Eric, 67 röster. Justerades PleniProtocollen för deri 20 Julii eftermiddagen och; för den li Julii förr middagen. Den 27 September e. m. Grefve Horn, Claet Fredric, hade inlemna! ett så lydande anförande:
Visserligen kunde det synas, som om de, hvilka tro sig äga några synnerliga andans gåfvor samt i följd deraf ej kunna hålla sig tillbaka från att göra intrång i prediko-embetet, äfven i föreskrifven ordning borde, söka blifva ordinerade; men för en äldre person, som ej ägde annan kunskap än i Bibeln, den han lorstode att klart utlägga, vore denna fordran svår att uppfylla. Hvad vore i allt fall andra kunskaper för en ordets tolk mot Bibelkunskapen? I de kyrko-samfund, der annan kunskap ej fordras vid prest-examen, skulle presterna icke desto mindre i sitt kall verka med god framgång; och derföre borde man ock här i landet bereda en möjlighet för skriftlärda, om än annars olärda, att gagna med den kunskap de äga. Dessa äro de hufvudsakligaste grunder, hvarpå Herr Prosten Linnarsson stödt sitt förenämnde förslag. Åtskilliga anmärkningar hafva emedlertid blifvit deremot inom Högvörd. Ståndet framställda; och giltiga skäl synas ej eller saknas i sådant afseende. Uti Kyrkolagens 19 Cap., sorn bjuder, att ingen må till prediko-embetet träda, hvilken icke är ordentligen kallad samt skicklig befunnen, godkänd och vigder, föreskrifves derjemte de egenskaper som den företrädesvis bör äga, hvilken vill betjena Guds församling uti Preste-Ståndet, äfvensom den ordning, sorn vid kallelse dertill skall iakttagas; och hvad således samt vidare i enahanda syftning är vordet föreskrifvet, öfverensslämmer med 14 Artikeln. i Augsburgiska bekännelsen, hvilken äter utgör den grund, hvarpå vår Kyrkoförfattning är byggd. Den erkänner icke något annat presterskap än det, som blifvit i laga ordning kalladt, sorn derigenom blifvit med Kyrkan införlifvadt, som i och med den har sin tillvaro, och som följaktligen i Kyrkans varaktighet finner sin egen. Det är äfven denna med Kyrkans inre väsende öfverensstämmande grundsats, man i Kyrkoförfattningen alltjemt sökt befästa; ty »Ingen skall», heter det i åberopade Artikel, »i Guds församling uppenbarligen lära och predika med mindre han lagligen dertill är kallad».
Hvad jag dock anser mig böra tillägga, är, att Stats-Utsk:t egentligen med denna punkt afsett att någon slik åtgärd icke för framtiden må förnyas. Genom bifall till hvad Gr. Mörner föreslagit eller att man skulle vid förklaringen låta bero, har man icke uttalat något ogillade af åtgärden. Detta tror jag dock böra ske. 1 likhet med majoriteten inom Utsk:t anser jag fördenskull att, då man i milda ordalag uttalar sitt. ogillande öfver åtgärden, man jemväl tydligt låter förstå, att någon dylik transaktion icke i en framtid bör ifrågakomma. Sådana åtgärder kunna vara nyttiga uti stater med svag kredit; men då detta lyckligtvis icke är förhållandet med vårt statsverk, anser jag att åtgärden icke varit af behofvet påkallad och har ganska mycket emot sig. På dessa skäl yrkar jag bifall till Utsk:ts förslag. Frih. af Ugglas: Jag är hufvudsakligen förekommen af Hr Montgomery; men har dock ansett mig, med anledning af Gr. Mörners förslag att R. o. Ad. skulle anse förklaringen nöjaktig och låta dervid bero, böra yttra några ord. Om R. o. Ad. skulle stanna i ett sådant beslut, så vore fältet öppet att äfven i en framtid fortgå å en dylik låneväg, ty fullmägtige hafva ganska vidlyftigt sökt bevisa, att detta lån är icke. allenast fullt lagenligt, utan äfven uti alla alseenden lämpligt och nyttigt. Skulle R. o. Ad. låta dervid bero, har Ståndet i sjelfva verket godkänt fullmägtiges åtgärd. Jag anser det 64 Den 10 Januari f. m. vara af stor vigt att R. o. Ad. icke må uttala en sådan åsigt, ty, på sätt jag redan förut erinrat, dylika operationer böra ej förnyas. Jag tror ej att Sverige behöfver tillgripa en låneväg, som i allmänhet icke blifvit försökt inom andra länder än der krediten är mer eller mindre störd. Denna åtgärd lärer verkligen, som man uti handelsverlden säger, uti utlandet hafva väckt ett ingalunda »angenämt uppseende».
Ester förenämnde grunder, sä i afseende pä walsätt som tid, mä, wid alla Riksdagar, Fullmägtige i Riksgälds Comoiret af Riksens Ständer Utses. Detze Fullmägtige stola likaledes wara Tre af hwarje Riks-Ständ, med åliggande, att uti att owil» korligen sig rätta efter de instrnctioner Riksens Ständer för dem utfärda; och gälle för dem, i händelse af skiljaktighet, hwad i nästsöregäende §. för BancoFullrnägtige stadgadt är. tz. 68. Derjämte skola Riksens Ständer, i dcn ordning Skänden, hwart för sig, lämpligast finna, wid hwarje Riksdag förordna om Revisorer, akt emellan Riksdagarne, enligt as Riksens Ständer utfärdad Instruktion, öswerse och gransta Stars-WcrkctS, Banquens och Riksgälds ContoiretS tillstånd, styrelse och förwaltning; likwäl hwad Stats-Merkel angar, utan rättighet att meddela föreskrifter eller förändringar be - iZ44 Den 21 December. slum. Desta Revisorer, som skola wara S:x af hwarje Riks SkänS, böra emella, Riksdagarne sammanträda sa osta, att hwarje Revision mä klinna omfatta kwänne ärs asstutade räkenskaper, och lage derföre alkid Revisiomt-sorrättmngui sin börja, den September: skolandes sä wäl Riksins Ständer, som afgående Nevisvier, i likstämmighet härmed, insätta tiden till nästpaföljande Revision, lil! hwilken Revisorerne böra af Konni,gen kallas. Och mä ing-n Revision öfwerskrida en tid af tre manadcr. Med Revisorernes röstbcräkning förhälleö enligt de uti 66. §. Utstakade grunder. § 69.
S. D. Föredrogs ett af Allmänna Besvärsoch OeconomiaeUtskottet j den 1 6 i denna Månad, afgifVet Betänkande, i anledning af RiksdagsFuilmäktiges Laur. Carlssons, Johannes Anderssons och Peter Svenssons frän Skaraborgs Län. Memorial, angående yrkad rättighet, att å Marknaderna i Riket få> på den utsatta marknadsdagen, köpa och sälja lofliga Producter, som af Landtmannen sjelf förfärdigas, utan att afbida marknadens kungörande med trumslag; och har TJtskottet, af anförda skäl, detta yrkande tillstyrkt; men då frågan rörde ändring af 7. Cap. 2. §• HandelsBalken, hemställt j om ej detsamma i sådant afseende hurde till Lagutskottet remitteras; Med bifall till detta Betänkande, fann BondeStåndet för godt detsamma till LagUtskottetS Vl* dare handläggning öfverlemna. Den 27 j tnuari 1818. Riclderslapet och /idehn. S., D. Föredrogos å nyo och bi föl I ös frårt fiedannämndé Utskott inkomne, samt den 20 dennes på bordet lagde utlåtanden, nemligen l:o Från 64 Prof. Utdrag d. 27 Jan. 1818*' l:o Från StatsUtskottet af den 17 dennes* angående Herr Professor Forssells Memorial, om kostnadens bestridande för tryckningen af LandsliöfdingeEmbetens Kungörelser. 2:0 Från StatsUtskottet af den 17 dennes uppå Herr M. Thu.nelis , såsom RiksdagsFullmäktig för Carlskrona Stad, ingifne Memorial* om Lån af Allmanna Medel för anläggningar derstädes 5 3:0 Från StatsUtskottet af den 17 dennes i i anledning af Herr Prosten A. Fornanders Memorial, om kostnaden för en undersökning derr ora, huruvida Stenkol finnas på Oland; 4:0 Från StatsUtskottet af den 17 dennes, angående RiksdagsFullmäktigens Sven Månssons från Cal mare
Då härigenom den fördel vunnes, dels att Fullmäktige genast efter det Kongl. Maj:ts sanktion erhållits kunde låta kungöra om lånets upptagande, samt med hugade spekulanter inlåta sig i underhandlingar, dels ock, i fall något antagligt anbud erhölles, afsluta lånet, utan att behöfva dermed uppskjuta till någon viss på förhand bestämd tid för anbudens inlemnande, samt det väckta förslaget sålunda syntes afse att påskynda lånefrågans lösning, förenade sig samtlige närvarande Fullmäktige i den åsigt, att genast efter det Kongl. Majit meddelat sin nådiga fastställelse å Rikets Ständers i ämnet fattade beslut, en kungörelse af det föreslagna innehållet borde i allmänna tidningarne införas. Rikets Ständers underdåniga skrifvelse angående de föreslagna jernvägs-stamliniernas utförande och dertill erforderliga medels anvisande hade emellertid under den 12 och 16 September blifvit hos Riks-stånden justerad och derefter till Kongl. Majit expedierad. Sedan densamma blifvit den 29 i samma månad inför Kongl. Majit föredragen, (ingo Fullmäktige, samma dag, från Chefen för Finance-departementet emottaga underrättelse, att de af Rikets Ständer i fråga om upplåningen meddelade beslut och stadganden blifvit af Kongl. Majit gillade, på sätt ett skrifvelsen bifogadt, exemplar af Kongl. Majits i ämnet utfärdade nådiga kungörelse utvisade.
Cederström afstår från sitt yrkande om afslag, och alt Hr Frih. o. Landtm, ger oss framställning om godkännande af voter:s-propositionen. Frih. Cederström: Ett kringgående af grundlagens stadgande derigenom att man advander termen onödigt eller onyttigt om ett förslag till grundlagsförändring, hjelper icke dertill att man lagligen kan få en votenspropos., som innefattar ett fullkomligt annibilerande af förslaget. Sådant är rent af grundlagsvidrigt. Det andra är en opinionsyttring, som för tillfället hetyder ingenting, och som må stå för Ståndets räkning i prot., för det afseende den kan erhålla viii én påföljande riksdag, ålen att förslaget skulle förfalla genom votering i förstärkt Cnnst.Utsk., är en bestämd grundlagsvidrighet. Jag protesterar emot hvarje propos. till godkännande af en dylik voteris-proposition. Hr von Troil, Emil: Frih. Cederström har så mångo gånger inför R. o. Ad. yttrat samma lanke som han nu försvarar, och R. o. Ad. har så många gånger för sin del ogillat denna tanke, att jag förmodar denna sak kunna anses fullkomligt utagerad äfven af Hr Frihln sjelf, och såle ig H. 5o 394 D e n a3 Januari e. m. des lärer lians mening i delta afseende endast vara alt anföra en reservation. Jag anhåller om propos. till bifall å Utsk:s betänkande. De föreslagna voter:s-propos:na blefvo af R. o. Ad. godkända. Frih. Cederström: Jag får till prot. anmäla min protest så väl väl emot den äf Hr Frih. o. Landtm, framställda propos., som emot Ståndets bifall dertill, hvilket är i rak strid med grundlagens bestämda ordalydelse. Ånyo föredrogs Const.Utsk:s den 9 dennes på bordet lagda meni. N:o 84, i anledn. af återremiss på Coust.Utsk:s mern. De af TJtsk. föreslagna voter:s-propos:r blefvo af R. o. Ad. godkända. Frill. Cederström, Jacob:
Ständers Stats-Utstott, uti Memorial af den 11 dennes, yttrat och hemstält, i anledning af Herr Friherre v. v. 8taLl von Hollstein; Förslag, angäende Bcwillningens Taxerande, m. m.; Härom stulle de Nespcctive Mcd-Ständen samt Stats-Utskottet erhälla word» sam och wänlig underrättelse, vt supra. S. D. Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Beswärss och Oeconomie-Utskotts dcn 12 dennes upläste förnyade Betänkande, angäende föreslagen ändring i Flyttnings-» tiden för Tjenstehjon, klef ä nyo föredragit och alflagit, sä att i detta mäl ivid förra manligheten mä förblifwa; Hwarom de Respective Mcd-Ständen samt bemäldte Utskott flulle wördsamt och wänligen underrättas, vt supra. S. D. Det af Riksens Höglofl. Ständers Konstitutions - Utstött, uti Memorial af den 15 dennes, föreslagne tillägg och förändring i början af 24 §. af Instructionen för Riksens Ständers Zustiliä»,Ombudsman, blef af Preste-Ständet godkändt; Hwilkct stulle de Respective MedStändcn samt Costitutions-UtstoNet wördsamt och mani!» gen tillkännagifwas. vt supr». S. DU». 628 Den 17 Apri!. S. D. Uplästes Riksens Högloft. Memorial af den 2 dennes, rörande nägre ändringar och tillagg uti Regerings - Formen , och beflbtö att desamma ivid näfta Riksdag kill granskning och afgör, ande siola företagas. U>e supra. S. D. Hwad Riksens Högloft.
Men ingen är, vare sig genom läsning, eller tradition eller instinct, för hvilken in - Den 6 Julii f. m. nehållet af Regerings-Formens 16 är obekant; ingen, som icke kanner, att dea sats, som denna §. innehåller, är äldre än alla på pergament skrifne RegeringsFormer och Chartor; att den är samtidig med känslan, som förklarade samhällslifvet utgöra menniskarrs bestämmelse; att denna magt att rätt och sanning styrka och befordra, att orätt och vrångvisa hindra och förbjuda, utgör en tillflykt för dem, som lida af mer eller mindre mägtige individers eller corporationers orättvisa och förtryck; få äro, som icke veta, att denna magt ej blott utgör ett prerogativ för Kronor, utan att den i alla samhällen utgör vilkoret för deras bestånd, och hålles lika helig, samtär lika vidsträckt, den, uti hvars hand dea blifvit nedlagd, må heta Imperator, Konung eller President. Må det jemväl tillåtas mig, alt i minnet återkalla en historisk sanning, den nemligen: att, hittills beklagligen, perioderne af en friare samhällsordning hos oss varit åtföljde af oordning i Bankoch Myntväsen, hvaremot perioderne af en mindre fri samhällsordning, under fredliga tider, icke lidit af dylika brister. Och då för Folkrepresentanten, ännu mera än för annan Svensk man, förpligtelse!! att uppehålla den styrelseform, under hvilken han lefver, bör vara helig, och ut - io6 Den 6 J ii lii f. m. göra ledstjernan för alla honom åliggande lagstiftningsåtgärder, så frågar jag, i händelse andras samverkan till återinförande af skick och ordning i Bankoch myntväsen skulle uteblifva, — om Ridderskapet och Adeln skulle vilja taga på sitt samvete att låta dervid bero. Det har blifvit sagdt: att realisation ej borde företagas annorlunda, än med silfvermynt mot sedel genast; att, då detta nu icke kunde till vägabringas, utan genom tillkonstlade medel och skuldsättning hos utlänningen, borde ej heller myntbestämuing nu anses nödvändigare, eller möjligare, eller erbjudande större garanti för sitt bestånd, än förhållandet var år 1&23.