Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskotts förslag varda sammanjemkade, skola I begge Hamrarne hvar för sig rösta om de olika beslut, hvari hvardera förut slädnät; kommande den mening, som dervid erhåller de liesta ledamöters af båda Kamrarna ' sammanräknade röster, att gälla såsom Riksdagens beslut. För att vid sådan omröst, ning förekomma lika antal röster, skall i Andra Kammaren afläggas och förseglas en sedel, hvilken, i händelse de öfriga sammanräknade rösterna utfalla lika, öppnas och afgör frågan. Är pluralitet redan vunnen, bör den aflagda sedeln ouppbruten genast j förstöras. § 66. Då val till Konung eller Thronföljare skall förrättas, tillsättes en Nämnd, be1 slående af sextiofyra personer, af hvilka hvardera Kammaren genom sluten omröstning ' inom sig utser trettiotvå med uppdrag att, vid förefallande skiljaktighet mellan Kamrarna, bestämma valet. Dagen efter, sedan Nämnden är utsedd, skrida Kamrarna till val af Konung eller Thronföljare. Förenas Hamrarne om en och samma person, är han att såsom utkorad anse. I annat fall afgör Nämnden. Dock må ej hos densamma komma under omröstning andra än de, som i hvardera Kammaren erhållit (lesia rösterna, egande ingendera Kammaren att flera än en Kandidat framställa. Nämndens j ledamöter, hvilka ej i och för denna befattning xnå uteslutas från deras Riksdagsmannarätt i Kamrarna, sammanträda dagen efter den, då valet i Kamrarna förrättadt är, och skilj as ej åt förr, än valförrättningen är fullgjord. Den ena af de begge under om1 röstning komna personerna, på hvilken då inom Nämnden de flesta rösterna falla, är behörigen vald. I den händelse, som 94 § Regeringsformen omförmäler, skall Nämn| den väljas inom tionde dagen efter den, som i Riksdagskallelsen är till Riksdagens 1 sammankomst utsatt. § 67. Skall Förmyndare för omyndig Konung tillsättas, utses af Kamrarna, sist dagen efter Riksdagens öppnande, en Nämnd på det sätt och till del antal personer, som i i nästföregående § sagdt är.
Stat innehafvande lön, men att honom af Riksgälds-Gontoret icke må tilldelas mera än skillnaden emellan Justiliae-Cancellerens lön och den, som nuvarande JustitiaeOmbudsmannen, i egenskap af Embetsman i Hof-Rätlen, på Stat redan eger.” Häruti har Riksdägs-Fullmägtigen Per Henriksson från Norrbottens. Län instämt.- 4 Stats-Utskottcts Utlåtande N:o 358. Ank. till Exp.-Utsk. den 9 Jan. Utlåtande, i anledning af väckt motion, att en del af de till Arméens materiel utaf Rikets Ständer nu å Stat anvisade 70,000 R:dr må användas till förstärkande af Gevärs-Förråden. (U. A.) I detta ämne har Stats-Utskottet från Ridderskapet och Adeln erhållit remiss å ett af Herr Dalman, W. F., afgifvet anförande, deruti han, sedan 3:ne Riks-Stånd beslutat, att det vid sista Riksdag af enskild Motionair föreslagne, provisoriskt intill denne Riksdag beviljade anslag till Armeens materiel, stort 70,000 R:dr, hädanefter skall uppföras på ordinarie Slät, och då ”Stals-Utskoltet skall funnit Statens tillgångar och Folkets ställning icke medgifva beviljandet af det anslag å extra Budgeten, som Kongl. Majrt ansett Sig böra al Rikets Ständer fordra för anskaffningen af gevär, ett behof, hvilket likväl lärer böra anses såsom ett af de angelägnaste för Rikets försvar, ” yttrat sig ega de mest grundade skäl alt framställa den motion, det ifrågavarande 70,000 R;dr, eller åtminstone så stor del deraf, som på 5 år sammanräknadt motsvarar hvad Kongl. Maj;t i Dess Nådiga Proposition för detta angelägna ändamål fordrat eller 3oo,ooo R:dr, må, utöfver hvad till anskaffning och underhåll al Gevär hitintills sedan sista Riksdag varit uppfördt i Kongl. Krigs-Collegii årliga Stats-Reqvisitions-Förslag, afsättas och disponeras, lill Förrådens completterande med det erforderliga antalet gevär.
Staten att alltid påräkna ett skickligt och öfvadt Befäl till 70 Compagnier eller nara 18 Batailloner, då deremot det för närvarande vid Regementerne befintelige 3:dje BataillonsBefäl är knappast tillräckligt för en enda Class af Beväringen, ehulu Motionairen förmodar att 2:ne Classer deraf kunna komma att till tjenstgöring commenderas. Då K. M:t, enligt >4 §• ' Regeringsformen, äger högsta Befälet öfver Krigsmakten till Lands och Sjöss anser Utskottet sig icke tillständigt att, i anledning af Herr Edelsvärds framställning, afgifva något förslag, hvarken i afseende på de tjenstgöringsskyIdigheter som K. Nåder kan pröfva böra tillhöra eller åläggas de i Armeen qvarstående Officerare eller om StatsVerkets belastande med en ny utgift för ett ändamål, hvars bedömande på K. M:t allena beror. Utlåtande, i fråga om Stipendiers inrättande för Armeens Officerare lill bivistandet af krig utrikes. (U.-a.) Uti memorial, som II. R. o. Ad. den 4 sistlidne December till Utskottet remitterat, har Herr von Vegesach, Ernst, i ändamål att för framtiden befrämja Arméens stridbarhet, och den hos dess högre befäl dertill erforderliga skicklighet och Krigs-erfarenhet, framställt vigten af alt, lika som för Läkare, Artister Betan k anden. 47 m. fl. andre som tillålas att i främmande Länder utveckla sine talenter, stipendier af Allmänna medel anslås äfven för Arme'ensOfficerare till bevistande af krig utrikes. Motionären liar i sådant afseende tillstyrkt, att af Besparingarne skulle årligen afsättas för i5 Officerare 10,000 B:dr Hamb. B:co, till fördelning sålunda:
Från historiens blad må de taga exempel af gammaldags svensk kvinnodygd och enkelhet, deras sinnen skola blifva allvarligare, deras tankar riktas på högre mål och det lösa, fladdranda pladdret omkring dem skall tystna af brist på uppmuntran. Så kunna vårt land och vårt folk så små- ningom växa till i ny inre kraft, stärkta af ung entusiasm och rotfast fosterlandskärlek, inammad af svenska mödrar i svenska hem. Adolf Hellander, E t t bref. Efter R. Schmidt-Cabanis. 3 Höglär ade herr människa! Det är cn kuslig lid vi ha! Snön ligger djupt och kallt del är, och bister nöden står oss när. Därför jag ber, att äfven nu ni vårdar oss — ni vill det ju. — och vänligt oss de smulor ger, som från er laffel falla ner. 7 Hvart minsta grand vi tacksamt ta och skola kvittra riktigt bra och glädje ge med munter sång, när vår och sommar bli en gång, Anmodad af bevingad kör, jag allas deras talan för. — Benäget lyssna till vårt larf! Vördsammast er tillgifnc Sparf. 5 Hvartill tjäna äktenskapsförord? f äromdagen satt jag på min sofia och rökte. Dörren till förmaket stod öppen. Min hustru hade där besök af två goda väninnor, den ena gift, den andra förlofvad. Rätt som det var, föll deras samtal på frågan om äktenskapsförord. Det var den lilla fästmön, som bragte ämnet på tal; men den dialog, som utspann sig om saken, fördes egentligen af min hustru och den andra frun. Den förlofvade och ännu oerfarna väninnan fick blott tillfälle att då och då göra ett litet inpass. » Hvad i all världen tjäna äktenskapsförord till? Jag får 500 kronor i sänder af min man, och när de äro slut, får jag 500 till. Oss emellan är det aldrig fråga om mitt och ditt. » » Förlåt, min vän, men nu begagnar du dig af äkta fruntimmerslogik.
Men icke har Comittéen dermed velat säga, att inga händelser kunna inträffa af mer och mindre fördelaktig eller menlig inflytelse på Rikets välstånd och medelbarligen på dess Penningeverk; allraminst har Comittéen garanterat, att icke allmän nöd, oförstånd eller våld i en framtid skulle kunna förstöra hvad rättvisa och en förnuftig omtanka upprättat; men den har ej föreställt sig att ett sådant skål borde gälla mot antagandet af en åtgärd, som den ansett för rättvis och allmänt gagnelig; eller skulle man vål, till exempel, Underlåta att rädda någon som håller på att drunkna, derföre alt linn en annan gång kunde af oförsigtighet eller våda återigen råka i samma fara. Herr Grefven och Landt Marskalken föreslog att Herr Hegardts yttrande måtte få åtfölja den i förmiddags af Ridderskapet och Adeln beslutade remiss af Friherre Björnstjernas Memorial rörande samma ämne till Statsoch BancoUtskotten. A Bifölls, Herr Bruncrona, Guftaf Adolph, hade inJelnnat ett memorial, hvilket upplästes, så lydande: - (Se Bilagan N:o i.) I Den 7 April e. m. 189 Remitterades till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet. Grefve Gyllenborg, Johan Henning, hade inlemnat följande, som upplästes: (Se Bilagan N;o 2.) % t Remitterades till StatsUtskottet. Grefve De la Gardie, Jacob, hade inlemnat ett så lydande Memorial. (Se Bilagan N;o 3.) Vid berörde Memorial voro bifogade följande handlingar: 1J Sammandrag af upptagne och utgångne Stenkohl från Höganäs Stenkohlsverks början. 2) Ett specifikt extract utur Grufvans Räkenskaper. 3) Bolagets utgifter och inkomster. 4J Undersöknings och jordborrnings beskrifning. 5) Angående Lerornes afsättning. 6) Anmärkningar öfver ordsaken till vinst och förlust. % rga Den 7 April e, m. Remitterades till Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten.
Deremot hafva flere ledamöter iriedgifvrt billigheten deraf, att den pension, Ridd.kamereraren kan komma att vid afskedstagandet efter 20 å 30 års tjenstetid vid Riddarhuset åtnjuta, må ökas i förhållande icke blott lill den lön kamererarcn uppbär frän Ridd.cassan, utan oek lill det sammanlagda beloppet af hans inkomster, såsom Ridd.kamererare; och har, i motsats härtill, Frih. Cederström, Anders, uti ett sedermera afgifvet, till Ulsk. jemväl remitleradt anförande, fortsatt yrkandet i sin motion, alt Ridd.- kamererarens lön mätte ökas med 450 r:dr b:co, äfvensom Frihm begärt, att Utsk. måtte i sitt förnyade betänk, fullständigt relatera de af Ridd.kamereraren i en till Utsk. aflemnad pro memoria uppgifue förhållanden. Utsk. har tagit de framställda anmärkmrne i noggrant öfvervägande; men då ostridigt är, att Ridd.kamererarens göromål, i anseende lill dels Riddarhusoch Stifts-cassornas ökade capitalbelopp, dels tillkomsten under de sednare åren af flera fonder, blifvit betydligt ökade, hvaremot kamercrarens löneinkomster, i följd af den en tid före förra Ridd.kamererarens, numera Hr Presidenten von Hartmansdorff, afskedstagande beslutade indragning af det arfvode under riksdagarne, kamererare!! tillförene af Ridd.- eassan åtnjutit, äro vordne, derest de tre sednare riksdagarnes längd beräknas, förminskade med omkring 333 ridr lö sk. b:co årligen; kan Utsk., som i öfrigt grundat sitt tillstyrkande på det barbos bifogade utlåt., Ridd.Directm, i dolta fall närmast i tillfälle att bedömma förhållandet, uti ämnet afgifvit, icke frångå den öfvertygelsen, att den nuvar. Ridd.kamererarens anspråk på någon förbättring i sina lönevillkor är med billighet öfverensstämmande, hvarvid Utsk. dock icke finner sig äga anledn. alt, i strid med Ridd.Direclis åsigt, understödja Frih.
Jag måste oupphörligen lyfta på hufvudet från skrifningen och titta på Pepita, som hänger i ett rep och tar gymnastik. Hon är hela husets rodocka och min riktiga tröst. Man kan inte se något näpnare än hennes lilla skära ansikte, svarta kvicka ögon och söta lilla «kalott»! Och så har hon så riktigt vackra händer. Som jag inte behöfver vara rädd att skämma bort henne, klär jag henne mycket nätt, och det är hon ofantligt stolt öfver. Glömmer jag någon dag ge henne en ny klädning, hon tycker nämligen om att få ha olika kläder för hvar dag, så springer hon själf och hämtar hvad hon finner lämpligt, och det är alltid det finaste. Allra roligast är hon ändå, när hon tar min stora kam och börjar kamma sitt skalliga hufvud. Man kan skratta ihjäl sig se hur hon sliter och drar med de inbillade hårmassorna eller bränner lugg med en griffel, som hon sett barnen göra. Och så är hon så liten, liten. — Inte större än Men det var rysligt så osäkert jag sitter? Jag svajar som en vallmo i storm! Suuuuur — urr — urr! Skrufven i stolen ned med en fart, som kom min näsa att studsa mot papperet som en smällkautschuck, och hvad som ögonblicket därpå låg på golfvet som ett bylte, förbjuder mig min värdighet alldeles att tala om. Heliga minnen är alldeles utmärkta, bara de inte har en skruf lös, för då är de rysliga! Stolen ska upp på vind, det lofvar jag, och pulpeten ska jag låta såga af benen på, det lofvar jag med — fast i största hemlighet, så att Ruffen inte får veta något. Det finnes ingenting mer fördärfvande för en äkta mans moral än att få rätt, när han nyss haft orätt! Men nu måste jag väl ut och springa om det litterära — fast nog skulle jag tusen gånger hällre vilja sitta här och skrifva. Det är en så högtidlig känsla att åter känna sig tillhöra författarskrået — om också på största afstånd och i största ödmjukhet. Och så är det bestämdt nyttigt för gallan? Jag känner redan hur Men aj! Min värdighet förbjuder mig fortfarande att uttala mig, men något springa blir det säkert inte af, åtminstone inte förr än i morgon.
Mot utslaget har å Kronans vägnar vädjats till Hof-rätten. Ibland de välgörande stiftelser, som i Upsala bäst kunde behöfva något understöd, men, i anseende till stadens numera högst dryga utgifter i följd af jernvägsanläggningen, för hvilken staden, till expropriation af jord, skall tillsläppa mer än 238,000 R:dr, icke kunna sådant erhålla, får jag nämna Borgerskapets Gubbeoch Enkehus, Fonden för Pauvres Honteux och ett ej längesedan stiftadt barnhem, der fattige och värnlöse barn, på ett för stiftarne hedrande sätt, erhålla föda, kläder, husrum, vård och undervisning. Och vågar jag, för de värnlösa och behöfvande, som af dessa inrättningar njuta understöd, anhålla, att Rikets Ständer behagade, i öfverensstämmelse med hittills följd praxis i dylika fall, efterskänka Kronans lätt till detta dana-arf, och förordna, att berörda tre inrättningar skola till en tredjedel hvardera detsamma åtnjuta. Stockholm den 14 November 1865. L. V. Henschen. 232 Motioner i Borgare-Ståndet 1865. Af Herr Hensehen, L. V., om författande och utgifvande af en kommentar öfver Strafflagen. Sedan Norges Konung den 20 Augusti 1842 antagit och bekräftat den af Norges Storthing den 24 nästförutgångr.a Juni beslutade ”Lov angaaende Forbrydelser”; utkom redan år 1844 första delen och år 1846 andra delen af den berömde Pi'ofessoren i lagkunskap, statistik och statsekonomi, Kommendören af Nordstjerne-orden och Storkors af St. Olafs-orden m. m., Anton Martin Schweigaards förtjenstfulla ”Commentar över Den Norske Criminallov”, hvilken kommentar, jemte en kort inledning, innehåller: i första delen sex ”Afsnit”, samt derefter en särskild kommentar öfver hvarje kapitel och paragraf.
Och har, med uppgift, att vid Musxura finnas 3:ne Intendenter, nemi. en för de Zoologiska Samlingarne, hvilken åtnjuter 666 R:dr 32 sk, af StalsMedlen och 5oo R:dr af Academiens egne medel, en för de Botaniska Samlingarne, som hittills lönas med endast 666 R:dr 32 sk. af Academiens Fond, och en för de Mineralogiska Samlingarne, som utan någon slags aflöning haft tillsyn vid MineralCabinettet, Academien, under framställning af nödvändigheten att desse personer ej allenast äro vetenskapligt bildade män, utan också väljas bland de mäst utmark - Betan kan den, N:o 143. 281 te, hvar i sitt yrke, anhållit om ett förökadt anslag för Musseum af 1,666 R:dr, att, jemte ytterligare tillägg å Aeademiens sida användas till Löne-förbättringar åt bemälte Tjenstemän. Hvad först angår de för erhållande af tjenlig och tillräcklig local för RiksMusseum och dess Samlingar erforderlige medel; så och under öfvertygelse att It. H. St:r inse angelägenheten och nyttan deraf att de betydliga Samlingar uti Botanik, Zoologie och Mineralogie, sora genom enskild frikostighet tillkommit, böra på det allmännas bekostnad vårdas och tillökas samt hållas tillgänglige för vetenskapsidkare, har Utskottet, i betragtande så väl af de uppoffringar, hvilka K. VetenskapsAcademien förmält sig vara sinnad, att af sin enskilta förmögenhet göra, i och för oftanämnde Samlingar, som ock af omöjligheten, att, för det föreslagne beloppet 25,000 R:dr, erhålla icke en gång den medelmåttigaste local i Hufvudstadens någorlunda bebodda Qvarter, trott sig böra vördsamt tillstyrka; att, med begagnande af K.
Maj:t, som, i saknad af härtill disponibla tillgångar, icke kunnat bevilja det sålunda sökta och af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande tillstyrkta låne-understöd, har dock, nogsamt inseende nämnde stads genom eldsvådan iråkade svåra belägenhet och behof af ett dylikt lån, öfverlemnat den härom i underdånighet gjorda anhållan till Rikets nu församlade Ständers ompröfvande och för det afseende, sig företeende omständigheter kunde föranleda. Derjemte har Kongl. Maj:t underrättat Rikets Ständer, det Kongl. Maj:t, för att sätta staden i tillfälle att under tiden i enskild väg anskaffa medel till de nedbrunne byggnadernes återuppförande m. m. anvisat å Riks-Statens 9:de Hufvud-Titel ett årligt räntebidrag af 500 R:dr, att utgå från 1837 års början och till innevarande Riksdag. Jemte denna af Riks-Stånden till Stats-Utskottets utlåtande remitterade Nådiga Skrifvelse, har Utskottet äfven fått emottaga ett, i anledning deraf, inom llögvördige Preste-Ståndet afgifvet anförande af Herr Doctor E. Agrell > som, med afseende å Söderhamns stads invånares oförtrutna och berömvärda omsorg att ej allenast återuppbygga de nedbrunna husen, utan ock, genom en kostsam ny reglering af tomter och gator m. m., förbättra stadens utseende och föröka dess beqvämlighet, tillstyrkt Rikets Ständers bifall till det sökta lånet, hvilket vore desto mera af behofvet påkalladt, som senare årens missväxter på omkringliggande landsbygd och det för staden högst vigtiga strömmingsfiskets aftagande serdeles menligt inverkat på stadens invånares ekonomiska belägenhet. Likaledes har till Utskottet blifvit remitteradt ett, inom Välloflige Borgare-Ståndet, af Herr E. J.
Riksdagsordningen, åsyftande frälsehemmansägares representationsrätt. 5:o Gillande af Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottetsj uppå erhållen återremiss af Utskottets förut meddeldte och af BorgareStåndet redan bifallne Betänkande, i fråga om rättighet att lefverera ränte-hö och halm in natura för Kongl. HofStallets behof, uti afgifvit ytterligare utlåtande gjorde tillstyrkande, att till det i det förra föreslagne vilkor, att prestationen af ränte-hö och halm in natura, för Kongl. HofStallets räkning, måtte verkställas å den plats, som för sådant ändamål kan varda anvisad, må fogas det tillägg, att denna lefvereringsplats bör utsättas inom Lagsagan eller vid Kongl. Hofstallet i Stockholm. 6:0 Godkännande af Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets föreslagne tillägg vid Utskottets förut afgifne samt af BorgareStåndet redan bifallne, men af Preste-och BondeStånden återremitterade Betänkande, om upphörande af ekonomiske besigtningar hvart 35o Den 7 September e. m. tredje år å Soldat-torp, och angående Soldatens skyldighet att sjelf underhålla torpet. 7:0 Anmodan till EocpeditionsUtskottet att uppsätta behörige Förordnanden, dels för Rikets Ständers valde JustitiasOmbudsman och dess Suppleant, och dels för Rikets Ständers utsedde Coinmitterade, hvilka äga att jemte JustitiaeOmbudsmannen vaka öfver tryckfrihetens vård. 8:0 Beroende vid Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets uppå erhållne återremisser, afgifne Utlåtanden, dels angående väckt fråga om åtgärders vidtagande till spridda roteandelars sammandragande; och dels i fråga om BergsTingsRätternes bibehållande i det skick, hvari de nu befinnas m. m. 9:0 Af slag å nedannämnde Utskotts Memorial och Utlåtanden: Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets: Rörande klagan deröfver, att LifGrenadierRegementernes
J a g fasar for ett skdant tänkesätt Iios en andlig man och sveiisk medborgare ..) - Och sk följer ett liögtrafvande resonliemang i den dåtids s iilosofiens: ~ anda om » oföranderliga lagar i den fysiska och moraliska viirldeii D, on1 &gt;Aei.tzllets lycksaligiiet: &gt; etc., hvarpk hon skoningslöst fortsätter::) livad historien beträffar, gom min Herre åberopar; så tycks min Herre ha läst den på samma sätt som biskop Wingård. Om ni icke ' läst liolländhrnes? roiqiriies, .venetianerhes 0011 eiige1sinän~ens ' in. f l. kiiniia lära ' er " - %. otländska folks historia, s å borde erfarenliete&amp;. Berättaren tillägger: '. Laiidtrnann ' en och Iiandlanden sågo, iindp ' detta på livakndra; rynkade pk pannan, och nar frun tystnat. togo ihop 1iänderna; anckade djupt och Yttiade en ' innerlig önskan, att; vi silait måtte få slut pA. kriget. Y Detta yttrande blef för ' frun en vink att hålla ett längre tal öfver kungens orätt&amp;tiga tilltag att börja krig. Härvid utropar den belåtne landtinaiiiien: &gt;Det var mycket sagdt, min Frii, något sådant liar jag viil ock tänkt, som Frun omständeligen anfört, men icke vågat yttra det i l w ï ' prelatens närvaro; men ett frnntimii.ier » R&amp; afbryt&amp; honom. Iiandlanden:)) ja ett friintimner kan tala mera fritt,. Den eaker. var hon ocksk genast färdig att visa genom ett försvar för Anjalaförbundet, som föranleder prästen att kalla ' lienlie, god ryssp. Men hon låter sig inte bekoinina, ' utan svarar endast:)) Min Herre måste ha brist på grundeliga skäl, nar lian nödgas vidtaga så l %ga iilidflykter ».
Proposition af ben 7:de i denna mänåd , rörande ätlkilligc af Allmänna Magazins - Oire» ctioncn uppaifne behof och omständigheter, har Eder Kona' Majtt j Räder behagat för Riksens S'änder framställa anaelägenhcten as medels ausläende till räddning och understöd för Westerbottens Jnwänarr, hälst bemäl - 800 Den 25 September. bemälfe Direktion i underdänighet titlkännagifwit, akt den hwarken äger nägot sbrräd af Spanmäk, att anmandas tiss detta behof, eller penningar för hwilka Spanmäl kunde dertill uphandlas. Riksens Ständer hafwa äfwcn häruti med wbrdnad och tacksamhet igenkänt Eder Kongl. Maj:ts hulda och fadcrliga omsorg för trogne och olycklige Undcrsätcr. Ali afseente pä Statens knappa tilgängar mäste wika för nödwändigheten och pligken, att genom ett kraftigt och tidigt biträde underlätta Medborgares behof och bereda dcraS fördelar i förening med det allmännas. Riksens Ständer skynda säledes, alt inför Eder Kongl. Majit förklara deras enhälliga bifall, det af de, l Banquen, för StatS-Wcrkets räkning, insatte och ännu odisponcradc friwilliga Län och gäfwor, ett Län af Femtio-Tusende Riksdaler Banco mä lemnäs Westerbottens Läns Jumänare, att fördelas och anwändas pä det sätt Eder Kongl. Majit i näder prdfwar lämpligast, till befrämjande af Landels bästa och den allmänna nödens afhjelpande. Dä detta
Den hvardagliga, j ä m n a lyckan är, af allting, j u s t det, som ä r minst att s ä g a något om. Man m å s t e k o m m a i h å g, att där som öfverallt finnas två slag af m ä n n i s k o r, de lättsinniga och de allvarliga. Alt därför u p p s t ä l l a någon regel för, h u r u förlofningar skulle ingås med största utsikt att lyckas, ä r och förblir en omöjlighet. Han förföljer h e n n e på afstånd. Den engelske författaren Howells, som i flere å r var konsul i Venedig, säger i sin beskrifning öfver de venetianska förlofningarna, att det j u s t icke m å t t e vara behagligt för en u n g d a m att s å d ä r från morgon till kväll h a en tillbedjare i h ä l a r n e på sig, om h o n icke tycker om h o n o m. Hon kan icke se ut genom fönstret, utan att ha den oundviklige midt emot på en trottoar, s t i r r a n d e som en detektiv u p p emot h e n n e s balkong. Allt detta måtte, som sagdt, vara rätt obehagligt, om den unga skönheten icke finner sin tillbedjare » s i m p a t i c o ». (Forts.) Ur notisboken. Ur författaresläkten Carlén har en ny länk brutits ur kedjan. Fröken Christina Carlén afled efter långvarigt lidande å Stockholms sjuk hem den 22 september. Hon var född den 22 december 1831 och syster till skriftställaren Johan Gabriel Carlén. Tillsammans med sin syster, den bekanta skriftställarinnan Octavia Carlén, innehade hon en följd af år ett mycket besökt lånbibliotek i det numera ombygda hörnhuset vid Norrmalmstorg och Hamngatan. Äfven den aflidna sysslade med literaturen. Under de senare åren har hon varit mycket sjuklig. * En kvinnlig nykterhetsorganisation.