Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hade föreställt mig, att frågan förtjent ett annat behandlingssätt, ty opinionen har så allmänt uttalat sig för Universitetets förflyttning, att Utsk., i min tanke, bordt hafva egnat saken en allvarligare pröfning, ett varmare behjertande. I st. f. att Den 15 Juli f. ro. 32H nästan liclt oell hållet kasta frågan öfver bord, hade ytsk. icke saknat giltiga skäl att hemställa till R. St:r, att de skulle hos K. M. anhålla om nedsättande af en Komité för frågans utredning, så att densamma sedermera i fullt utredt skick kunde af It. St:r tagas i öfvervägande. Jag förenar mig med de Hrr som yrkat punktens återremitterande. Hr Hjerta, Lars: Ehuru man torde kunna taga för afgjordt, att om än pluraliteten af RiksStåndens medlemmar önska Upsala Universitets flyttning till luifvudstaden, en sådan flyttning icke så snart kan låta verkställa sig; så är likväl denna fråga af en så utomordentlig vigt för framtiden, att jag tror alt det är en skyldighet för hvar oell en, som något tänkt uti frågan, att deröfver uttala sin mening. Det är af denna anledning som jag ber att få instämma i hvad Gr. Sparre här yttrat. Sjelf upfödd i Upsala liar jag varit i tillfälle att se flere generationer af studerande samt att lära känna Universitetet till dess innersta skaplynne. På grund af denna närmare kännedom tror jag mig kunna instämma i den förut uttalade meningen, att den närvide tidens praktiska behof växt ifrån Universitetets nuvude bildning. Det är temligen allmänt bekant, hvilka besynnerligheter der utbildat sig i form af examensväsende och många andra för Universitetet egendomliga förhållanden. Utaf i tryck utgifna teckningar af Uni versi t ets-1 i fvet, Akademiens så väl läraresom lärjungepersonal, hafva vi funnit, att det afsöndfingstillstånd, hvari de befinna sig, har framalstrat en sådan samling riktiga originaler, att man stundom vore frestad att tro åtskillige deribland tillhöra ett längesedan förflutet sekel.
Om Bancostyrelsen i rätter tid köper silfver och förser sig med creditiv, hoppas jag, att de åtgärder, sorn liar i ytde punkten finnas upptagna, aldrig skola komma i fråga; och att detta äfven varit meningen, slutar jag af Utskts raisonnement pagg. 48 och 49, der Utsk., för att lugna alla farhågor, framställt en calcul, sorn visar, att med begagnande af de tvenne nu beslutade creditiven kunna ända till 17,000,000 r:df b:co i vexlingsväg från Banken utgå, innan någon af de såsom ytterligare garantier i denna punkt föreslagna utvägar behöfva anlitas. Jag skulle derföre önska, att, jemte ny redaction af ingressen, här äfven måtte intagas ett bestämdt stadgande, att de af Utsk. i denna punkt föreslagna åtgärder icke må sättas i verket, förrän Bancostyrelsen först iakttagit, hvad i 3:dje och 5:te punkterna blifvit stadgadt. Med detta vilkor är jag benägen att bifalla 7:de punkten, men annars icke; ty om de här föreslagna åtgärderna och särdeles den sista, som angår minskning i lånerörelsen, skulle få vidtagas i annan ordning, än jag nu omnämnt, skulle alla de farhågor, man gjort sig för denna 7:de punkt, blifva realiserade. Väl synes 8:de punkten åsyfta samma föreskrift, som jag nu föreslagit; men jag finner den icke nog tydlig, och önskar derföre dess införande på rätta stället. F Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Här har blifvit sagdt, att blotta tanken på en tillåtelse för Bancostyrelsen att minska lånerörelsen skulle väcka farhågor. Jag tror för min del grundsatsen vara mycket riktig, och finner äfven skäl att uttala deri för att visa, hvad som utgör stöd för realisationens bestånd. Jag anser således på intet sätt vådligt, att satsen här intages; men väl skulle jag tro, att det för Bancostyrelsen kunde blifva vådligt, om vi icke öppet framställde, hvad som kan verka till Bankens obestånd; och då vi hafva medel i händerna att förekomma det onda, synes man med lugn kunna tala derom.
Släta utom Corderoy, Cordet, Dimity, Felb, Gaze, Halflinön, Musslin eller Nettelduk och Moll, Percale, Batist, Sammet, Manchester, Satin, Jean, Sticktyg eiler Piqué, Tricot, Tyll och Tyger från Ostindien. Bih. till R. St. Väfnader: Bomulls-j Tryckta: undant, nyssnämnda slag, samt i allmänhet Tyger i finhet öfver 80 trådar på tummen i ränningen. Dukar: Släta, af färgadt garn, och tryckta under 7 qv. fyrkant. Ylle Alngods: af Kardull allena, alla slag, utom Fris, Frisad, Doffel, Kalmuck och Filtar af Kardulls inslag och Kamulls ränning: Casimir, utom hvitt, svart, gult och rödt. HalfylleFlanell. Dukar under 6 R:dr 32 sk. värde. Förtekning på varor, som enligt 1835 års Tull-Taxa varit till utförsel förbjudna, men hvilka Bevillnings-Utskottet föreslagit böra frän oell med den 1 Januari 1844 få frän Riket exporteras mot den å hvardera af Utskottet bestämda tull: Jern: Tackoch Ballast-jern, Kanoner, Stycken, Nickhakar, och Mörsare, ostämplade och oborrade, Hällar öfver li tum samt Lod och Lödjor öfver 1 Skepp:d. Mahrij rå och osmält (utom Coholt). Tjärbärma eller Vraktjära. TRYCKT HOS P. A. KORSTEDT «Sc SÖNER, Kongl. Boktryckare. Bevillnings-Utskottets Betänkandej N.-o 22. 1 N:o 22. Ank. lill Exp. Vtsk. den 6 Julij kl. 12 midd. Betänkande > angående åtskilliga motioner om accis'afgift å bränvin. Följande motioner, rörande accis-afgift å bränvin, hafva blifvit till Bevillnings-Utskottet öfverlemnade, nemligen: l:o Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln, af Herr Grefve Gyldenstolpej A.
Uti en tid, då allmän förlägenhet, för jord-* brukaren visar sig, då dess producter ej ens till lågt pris kunna afsättas; då MagazinsDirections tillvarelse lagt sten på bördan, utstängt andre speculanter, uti dyra åren upphandlat sitt Capital, och vid de godas ankomst, råkat Uti samma förlägenhet, som jordbrukaren sjelfs med det undantag likväl, att den senare ej får tillgodonjuta någon, afskrifning; de höga ut* skylderna; svårigheten att bekomma penningarj misscrediten personer emellan: har allt bidragit till landtmanuens undergång. iocp:de hafva redan upphört att arbeta mot ström-, men, och deras antal förökas ofta. Riksens Högloflige Ständer, lära ej underlåta att på det kraftigaste befrämja dess hjelpj för min del, anser jag botemedlen hufvudsakligen be* stå uti afskaffandet af MagazinsDirectionenj uti nedsättandet af BankoDiscontens ränta från 6 till 4 procent, med en femtedels afbetalning, och ingen straffränta; men den sorn, utöfver 2:ne Månader manquerar, blifver sin omsättningsrättighet förlustig. Då landtegendom, åtminstone på något afstånd från Stockholm knappt gifver 4 procent, torde det också vara absolut nödvändigt att cassorna utlåna efter samma method och ränta, som fastighetslånen uti Banken utfalla. Jag anhåller att mitt anförande blifver med de andre respective Stan-: 200 Ben to Fébruarii. den cornmunieeradt och till vederbörligt Ut* skott remitterad!. N;o 4: ■Herr Hammarskjöld, Lorenzo: Jag vågar föreslå Högloflig? Rtdckrskapefc och Adeln afskaffaodét af ett stadgande i vått ännu gå Ilande lag, hvilket temmeligen starkt eriodrar pm fordna tiders barbari och föga sy. nes kunna stå tillsammans med Författningarne i ett fritt samhälle, nemligen afskaffäfidefc af det stadgande, sorn bjuder, att gäldskyldig hvilken ej förmår betala, må af borgenär be. röfvas sin frihet och bysättas.
Directörer tillåtit sig att assignera på Banken, utan att där 164 äga fond., har Biksdas Fullmägtlgert från Calmar Herr Öfver-Direcören A, L. Schwan, tili eit in* liom Vailofl. Prorgaie-Ståndet uppläst, och till Banko-Uiskottet rerniiteradt Memorial, föreslagit den Allmänna Författnings vidtagande för framtiden : Att alia , sorn med Banken öppna Assignations riilming, skola varda förpliptacle genast vid iilsifvande df Assignatiotier, de i Stockholm boende, samma dag, och de i Landsorterne, nied först afgående post, tilt Bankens Cornmissnriat insända eller afiåmna förteckningar ä dyhke Assignutioner< specifcetade till Datum, Numer och Valeur t samt att, om då befunnes, det fond éj vöre insatt för deras inlösen, Assignanten blefve pligtfälld och behandlad efter redan existerande Lag om öfverassignering på Banken Genom rtyssberörde stad* gande förmodas nödig säkerhet for allmänheten vinnas, att någre försök lill dess skada i detta afseende ej kunna hädanefter äga ruin? jemte det Banqueri dymedelst undveke vådan att inlösa falska Assignationer. Och hoide, efter Herr Öfver-Directeurens (anica. Kronans i Stockholm inrättade publique Verk allena vara från en sådan skyldighet undantagne. lianco-Utskoitet bör i anledning häraf ej lemna obemäldt, att, enligt hittills gällande Författningar, Aanquen vid hvart års slut är i tillfälle känna antalet och beloppet af de Assignationer, som å hvarje rakning finnas utelöpandej enär Assignationernes approbation påföljande året, jemlikt 27 §. uti 1 ti78 ars Banco-Oidning och i5 §. uti Kongl, 'Kungörelsen af den 10 December 1741, ej får taga sin början, innan As sig' - Banko-Utskottets
Hvad angår den andra voteringen, hvilken företogs efter det 3:ne RiksSt. godkänt voter:spropos:n, så får jag blott hemställa, om, i händelse ett RiksSt. ville undandraga sig bevilln. och af sådan anledn. icke godkände voter:spropos:na, sådant väl kunde hindra votering i förstärkt Utsk.? Jag slutar med att upprepa min begäran om bifall till betänk. Hr Dalman: Efter min uppfattning af grundlagens ord och mening har denna lag endast hos talmännen och Constit.Utsk. nedlagt magt och myndighet att hindra olagligheter i formerna. Man har sagt, att det vore orimligt, örn en talman skulle kunna vägra propos. på en § i riksd:sbeslutet eller en Exped.Utsk:s skrifvelse. Jag tror tvärtom, att det vore orimligt, om talmännen saknade en sådan magt. Jag vill illustrera detta genom ett exempel. Om t. ex. Exped Utsk. skulle föreslå en skrifvelse till K. M. i anledn. af ett beslut, som endast vore fattadt af ett eller två Stånd, månne det icke då vore talmannens rätt och pligt att vägra expedition af ett slikt beslut? Af samma skäl är det talmannens pligt alt vägra expedition af ett beslut, sorn tillkommit genom olaga votering. Denna magt tror jag således höra jemväl vid detta tillfälle af Landtm, begagnas, 21 11. 19 och hvarje annan propos. således vägras an den, att betänk, må läggas till handlma. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade lagga StatsUtsk:s memor. N:o 443 *hl handkna. Ropades starka ja, blandade med nej. Frih. Gederström begärde votering. Hr Hjärpe: Jag begärde nu ordet, för att fullända min utveckling af skälen för min anhållan om betänk:s liggande till handkna. Den var icke ställd till Ståndet, utan till Landtm. 69 § Riksd.Ordn. säger, att när vissa mål äro i ett visst skick, skall deröfver voteras i förstärkta Utsk., hvilkas beslut gälla såsom R. St:s.
203 Sami de i för Näringarnes befordran, med Penningnr opererande eller administrerade Verken. Dessa utgöra nu tillsammans Penninge-väSendets hufvudpunkter; och här finner man åter Statens Finance och Bankens Finance sa! kammansatte med hvarann, att de ej hvar för sig kunna till betraktande förekomma. Bankens functioner, såsom Växel Bank,' äro tills vidare hvilande. lkess functioner, såsom Lårte-Bank, innefattas i följande! a) Ärlig Liqvid om Fö.rsträekningen till Stats-; Verket. Tabeller äro i detta afseende uppgjorde»’ på grund af Rikets Höglofl. Ständers disposition iler vid 1815 års Riksdag, hvilka utvisa, att ultimo Deeembris i8i7s Var Bankens Fordran,’ af Stats-Verket B:d 7,763,473. och vid samma tid är 1 8 2 3 b! ifver den 3,961,141.' b) Utbetalning af årligt anslag till Fastighets» och Odlings-Lån till och med år 1810, som bär till följd, att Bankens fordran å pant-förskrifne Fastigheter, hvilka, vid början af är 1815, utgjorde - Rtd 2,476,400J uppgår vid 1820 års slut till - 6,203,792- c) och Odllngs-Lånen, som vid togo mett, år 1815, uppgå, vid 1820 års slut, enligt de nu gällande grundetne, till belopp af Rtd 600,000» På Eventuella Creditiveni d) En Discont-rörelse af minst 6 MillioKer»; utom Lån på publique papper, e) Creditiver till Filinl-Disconterne, redan till fullo begagnade men gom vidare k omma att 204 Statsoch Banko-V tskottens Betänk anden. fortfara , i sammanhang med Discont-Utredningsplanen. /) Riksgälds-Contoirets Discont-rättighet till omkring 2§ Millioner. g) Magazins-Directionens
Satt hemma den öfriga delen af dagen ända till maghrib, hvarefter jag gick ut till Murad; men emedan han sof och var något illamående, gick jag straxt bort, vek in i mitt vanliga café och hörde på den gamle Mohaddit, som jag dock allt ännu har svårt att förstå. Hade besök af shekh Elhare, som var uppbragt på de här uppe boende Fransmännen, för det de koka ocb slaska med kemiska preparater här på gården, men troligen förnämligast derföre att deras kamrater rest bort, utan att ge honom någon bakhshish eller hölwan. Gick om morgonen till Murad, för att få höra något bestämdt om vår resa, men ingenting kunde ännu afgöras. Vi gingo ut tillsammans till Muski, der han hade någon affär; jag gick sedan på egen hand, men förvillades så att jag en lång stund måste gå fram och tillbaka inom ett qvarter, utan att hitta någon utgång. Slutligen ledde kompassen mig åter till rätta och jag kom hem straxt på eftermiddagen. Med Murad var jag hos en hans bekante, en damasquineur Ustad Mahmod. Han var en högst treflig man och pratade mycket, bland annat ett långt stycke ur Siret Zahir, samt om Mohammad 'Ali med mycken qvickhet och humor. Vi suto hos honom kanske 2 timmar och jag fann mig särdeles väl. På hemvägen passerade vi en moské, der Zikr hölls, hvarföre vi stannade en stund på trappan samt sågo och hörde på. Det var en samling af omkring 20 man, som stodo tätt slutne i ring och hade allehanda besynnerliga rörelser, än vridande sina kroppar i bugande ställningar, än höjande dem, derunder alltjemt upprepande språk från Koran eller annat, och läsande med en besynnerlig, hög, messande stämma elfatha. Kom något sent hem, ej utan att vara något trött. Bittida kom Omar till mig, sade sig hemtat en rais åt Murad och bad mig komma dit. Så beslöts att vi skulle gå ner och se på fartyget. Togo åsnor, redo till Bolak och uppgjorde kontraktet, som skrefs af en dithemtad skrifvare eller notarie. Det drog något långt ut, så att vi först middagstiden kommo hem.
Adels-fane-regementet Selleberg Börje Olofsgården till byggnadsplats och omgifning för ett skolhus i Rackeby församling inom Skaraborgs län; N:o 44, i anledning af Kongl. Majrts nådiga proposition om eftergift af kronans rätt till ett efter trumpetaren Mårten JVippel fallet dana-arf; Nio 45, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående eftergift af den häradsskrifvaren i Gestriklands fögderi J. E. Engström ådörnde ersättning af för ringa beräknad kolnings-frihets-bevillning för Forssbacka bruks rekognitions-skogar; N:o 46, i anledning af väckt fråga, angående afskrifning af f. d. krono-fogden Chr. Öboms balans; N:o 47, i anledning af väckt fråga, att detl vid Arvika köping belägne öfver-jägmästare-bostället Gate må vid nuvarande innehafvarens afgång öfverlåtas till nämnde köping; N:o 48, i anledning af väckt fråga, angående mantals-räntans af hemmanet Hallsnäs användande såsom bidrag till underhållande af Hallsnäs bro; N:o 49, angående fältkamereraren II. Canons sterbhus befrielse från ådömd ersättnings-skyldighet; N:o 51, i anledning af väckt motion om anslag af inflytande tullmedel till aflöning åt en handtverks-föreningens ombudsman i Stockholms packhus; N:o 52, i anledning af väckt motion om rättighet för de militäre tjenstemän, hvilkas boställen af Regementernas Boställs-direktioner utarrende - 68 Prot.-utdrag den 46 Februari 4848. ras, att, då arrende-afgifterna icke inflyta, derföre af staten erhålla ersättning:
Jag erkänner visserligen, att jag åcke bestämdt känner, huruvida Constit.Utsk:s ledamöter borde jäfva sig eller icke; men då jag fruktar, att de möjligen göra det, anhåller jag, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes utsätta 14 dagar för frågans besvarande. Frih. Boye: Jag utber mig att för ordföranden i Constit. Utsk., Frih. Ehrenborgh, få förtydliga, hvad jag nämnde. Jag har icke jäfvat honom; men min grannlagenhet bjuder mig att lemna honom öppet att göra, huru han behagar. Om jag vöre i hans belägenhet, jäfvade jag mig icke. Underteckn. Ridd.Secret.: Jag får endast gifva R o. Ad. tillkänna, att tiden, inom hvilken Constit.TJtsk. borde inkomma med utlåt., huruvida en fråga, hvarå Landtm, vägrat propos., vöre i strid eller enlighet med grundlagen, hittills alltid blifvit bestämd till 8 dagar efter det Utsk. af handlingarna erhållit del, på sätt som Hr Gr. o. Landtm, föreslagit uti dess för R. o. Ad. nu framställda propos. Uppå derefter af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förnyad propos. beslöt R. o. Ad. att ålägga Constit.Utsk. att, inom åtta dagar efter af detta mål erhållen del, med utlåt, i ämnet inkomma. Gr. Cronhjelm: Efter den vändning, som discussionen före voteringen tagit, återstå ännu 2:ne frågor att afgöra. Den ena afser den af åtskilliga ledamöter begärda propos., huruvida R. o. Ad. anser Rikets väl fordra någon und. skrifvelse till K. M. med begäran om föredragandens entledigande från sin tjenst; och den andra frågan rörer Hr Cederschjölds motion om utfordrande af Constit.Utsk:s prot. Hr Gr. o. Landtm, har ännu icke förklarat, huruvida motionen blir hvilande på bordet; och det torde vara nödigt att fa denna fråga afgjord, innan vi öfvergå till något annat ämne.
N:o 6 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o i, om Statsverket 1859. endast den sednare att påräkna biträde af adjunkt. Det område, som tillhör den förra professionen, innefattande ej allenast kirurgi och obstetrik, utan äfven den numera till en särskild vetenskap utvecklade oftalmiatriken, är i och för sig så vidlyftigt, att lärostolens innehafvare, såvida verklig undervisning i alla dessa ämnen både kliniskt och kathedrait skulle ega rum, mer, än billigt är, betungas och icke får nödig ledighet till den vetenskapliga verksamhet för egen del, utan hvilken ingen akademisk lärare ens kan i längden väl uppfylla sina pligter som ledare af andras studier.” Såsom eli ytterligare stöd för den Medicinska Fakultetens önskningar i afseende på förstärkandet af dess lärarekrafter torde jag särskildt få i underdånighet nämna, att den af Eders Kongl. Majit i nåder förordnade Kommitté för afgifvande af förslag lill den medicinska undervisningens ordnande upptagit bland de i främsta rummet och oundgängligen nödiga, nya lärareplatser, en ny adjunktur i kirurgi och obstetrik vid hvardera Medicinska Fakulteten i Upsala och Lund, samt, ibland de i hög grad af behofvet påkallade, en ny profession i fysiologi vid hvardera fakulteten, särdeles på del förra stället. Rörande de af Juridiska Fakulteten framställda förslag, torde Eders Majit, på grund af hvad Kansleren i underdånighet anfört, icke linna skäl att till Rikets Stän der göra nådig framställning, äfvensom jag hemställer, att förslagen om förhöjning al de två emeriti-lönerna i professors-klassen samt af den vid seduaste Riksdag anslagna lön för en professor i nyeuröpeisk linguistik m. m., om ock af någon billighet påkallade, likväl såsom icke varande ytterst nödvändiga, för närvarande icke måtte till någon åtgärd föranleda.
St:r vid sisth Riksdag, likasom vid hvarje föreg:de sedan 1818, medgifvit JernKont., för att, under iakttagande af de vilkor, som innefattas i §:n 103 af nu gällande Reghte för Bankoverkets styrelse och förvaltning, användas till bruksrörelsens båtnad, städse visat sig vara af verklig nytta för jernbandteringen i riket, äfvensom i någon mån för R. St:rs Bank genom den ränteinkomst det lemnar, samt de för kreditivets disponerande föreskrifna vilkor och deribland det, att all den afkomst kreditivets begagnande lemnar kreditivtagaren skall särskildt redo visas och användas till rön och försök samt. hvad mera till jernindustriens framgång och förkofran kan lända, behörigen upfyllas, hvarom R. St:r, genom den fullmäktig i Banken, som årligen dettager i revisionen öfver förvaltningen af detta kreditiv, äro i tillfälle att förvissa sig, får jag vördsamt föreslå: Att förenämnde kreditiv för JernKont. å R. St:rs Bank må, på vilkor såsom hittills, få intill och med nästk. Riksdag fortfarande begagnas. Remitterades till BankoUtsk. Hr Hjerta, Lars, upläste en så lydande motion: Oaktadt den vackra frikostighet, hvarmed R. St:r under de sednaste tjugo åren tid efter annan omhuldat undervisningsväsendet "Den 22 November. 335 ocb särskildt inrättandet af folkskolor öfver hela riket, är det en bekant sak, att lärarne synnerligen vid sistnämnde anstalter äro så svagt aflönade, att de knapt kunna påräkna för sitt uppehälle så mycket som en vanlig dagakarl. Detta förhållande, förvärradt i den mån prisen på lifsmedel öfver allt stegrats, är väl en naturlig följd af det stora antalet skolor, mellan hvilka de anslagna medlen skola fördelas.
Begge dessa ställen äro förut försedda med Byggnader och Garnisoner, som i alla fall skola derstädes underhållas; begge hafva tjenliga lägen för Inrättningar af sidan beskaffenhet, som de ifrågavarande; och af det arbete, som de tillförbättring förviste personer verkställa, synes äfven nytta snarast vara att vänta i Carlskrona och Marstrand, der Kronan eger Skepps-Varf, Fästningsverk och Förråd ; hvarförutan Riksens Ständer taga i be - Underdåniga Skrifvelser. räkning, att, enär dylika Inrättningar vid dessa Städer förut finnas , skulle en tillökning i antalet af personer föga besvära deras Invånare, då deremot nya på Borgholm och i Wadstena blefve för de Orternes invånare i flera hänseenden äfventyrliga och med olägenheter förknippade , i synnerhet emedan der möta större svårigheter för en säker bevakning å Arbetsfångarne. Ur de skäl, Riksens Ständer nu anfört, och då Stats-Verkets tillgångar icke medgifva anslag för inrättningar på Borgholm och i Wadstena, samt det egentliga bebofvet för närvarande af tiliökte Allmänna Arbetsoch Eörbättrings-Anstalter synes kunna afhjelpas genom förberörde mindre kostsamma utvägar, hafva Riksens Ständer velat anslå en Summa af Tjugo Tusen R:dr årligen intill nästa Riksdag , samt dertill under Stais-Regleringen utsett medel, att af Ed. Kongl. Maj:t i Nåder disponeras för ifrågavarande ändamål på sätt nödigt och nyttigast pröfvas, hvarvid Riksens Ständer u underdånighet Öfverlemna till Eder Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet och bedömmande, huruvida ändamålet må genom Medlens fördelande till understöd för de i Länen gjorde serskilde Arbets-inrättningar bättre kunna vinnas. Riksens Ständer framhärda SCc. N:r 2n. Uppläst och godkänd hos Ridd. och Ad, d, 2.5 Juni 1818, — Prest-Ständet d. 25 BorgareStåndet d. 25 Bonde-Ståndet d, std Underdåniga Skrifvelser.