Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständerna anhållit måtte varda vid blifvande Riksmöte dem förelagdt, till den åtgärd Regeringsformens 80 §. föranleder, li va remed ler tidj enligt Rikets Ständers tillika gjorda underdåniga hemställan, en provisorisk jemkning och fördelning af delta städernes onus kunde, till de mest betungades lindring, genast vidtagas; så har öfver samma underdåniga skrifvelse, genom Nådig Remiss af den 29 Mars i83o, utlåtande blifvit infordradt från Förvaltningen af Sjö-Ärendena samt Kammaroch Commerce-Collegierne, hvilka Embetsverk lill följd häraf, uti gemensamt underdånigt betänkande den 3o November i83a, icke allenast redogjort för handläggningen af detta vigtiga, mål, ulan oek ådagalagt den betydliga tidsutdrägt och kostnad, som de af Rikets Ständer föreslagna förberedande åtgärder komrne att förorsaka, äfvensom de flere svårigheter ändamålets vinnande på denna väg skulle möta; hvaremot Förvaltningen och Collegierne, på andragne skäl, trott sig böra i underdånighet uppgifva en annan utväg att afhjelpa ojemnhelen i förevarande beskattning, som, enligt billighet och sakens natur, borde på en gång omfatta Städernes jord, deras hus och tomter samt borgerliga näringen och rörelsen derstädes. Denna utväg skulle beslå deruti, att fördela Städernes samfälda Båtsmanshåll på deras innehafvande jord, på hus och tomter samt på borger - Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse AT:o 14. lig rörelse efter beviliningsgrund.
VIII. 393. — N:o 142. angående utarrenderingen af den invid staden Nyköping belägna så kallade Lilla eller Tyska Kungsladugården. VIII. 393. — N:o 143. angående förändring i 7 § och upphäfvande af 8 § uti Jordabalkens 16 Capitel. VIII. 393. — N:o 144. angående förändring af lagstiftningen, rörande bränvinsbränningen. VIII. 393. — N:o 145. angående Ränteförsäkringslifränteoch lifförsäkringsanstalters inrättande i Sverige. VIII. 393. — N:o 146. angående vissa förändrade föreskrifter i afseende på lagfart och nytljanderälts inteckning. VIII. 548. — N:o 147. angående förändrade stadganden i afseende på utmätning. VIII. 548. — N:o 148. angående afskrifning af utbetalade förskotler i och för revisionen öfver Rikets elementarläroverk. VIII. 548. — N:o 149. i anledning af Kongl. Maj-.ls nådiga proposition, angående bestämmande af vissa villkor för vinnande af dipositions - ( 55 ) och jordäganderätt till de s. k. kyrkohemmanen i Halland. VIII. 548. Expeditioner lill Kongl. Maj:t, Rikets Ständers: — N:o 150. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående ett lån för uppförande af en gymnastikbyggnad i Malmö. VIII. 548. — 151. angående ett låneunderstöd för fullbordandet af den nya stiftskyrkan i Hernösand. VIII. 548. — N:o 152. angående öfverlåtelse till Haparanda stad af Capitainésboslället vid Norrbottens Fältjägarecorps Hapaniemi N:o 1, j mantal. VIII. 548. — N:o 153. i anledning af väckt fråga om ny inqvarteringsordning för Stockholms stad, samt andra i sammanhang dermed förekomne frågor. VIII. 548.
Redamöters Redamöters vägilåf' C. v. Rosenstein. På Hederv. RondeStåndets Redamöters vägnar And. J.son Hychert. G. A. Silverstolpe. Uppläst hos Samtelig* Riks-Stånden den S Juli* Vördsamt Memorial! Till Constitutions-TJtskottet har Riksdags^ mannen Anderjs Ifarsson ifrån Elfsborgs Rån. inkommit med förslag till ett stadgande i Grundlagarna, att vid beräkning af Riksdagsmannaarfvoden för Ronde-Ståndets Fullmägtiga, ålla inom Ronde-Ståndet, som bebo och äga Frälsehemman, ålädes att deri deltaga. Constitutions-Utskottet har ansett skyldigheten att i denna afgift deltaga böra varå svarande mot rättigheten att välja och väljas till Riksdagsman. Utan vuguai Rudolf Cederström. På Vällofl. RorgareStåndets Redamöters vägnar J. Wegelin. 630 Den 5 Juli. Utan detta vilkor har det ej ansett sig billige» i detta afseende någon ting kunna tillstyrka. Men i fall Riksens Ständer finna att denna rättighet äfven kunde utvidgas till verkeliga ägare af Frälseeller Säteri hemman, får ConstitutionsUtskottet, till sådant ändamåls vinnande, för Riksens Höglofl. Ständer föreslå en så lydande förändring af 15 §. Riksdags ordningen: Allmogen i hvart Härad välje, efter hemmantalet, till Riksdagsman af Bonde-Ståndet, den, inom Häradet boende och brsutne, Krono-, Skatte-, Frälseeller Säteri-hemmansägare, hvilken icke tillförene hört till annat Riks Ständ, eller någon ordinarie beställning i Rikets tjenst innehaft. Vilja flera Härad förena sig om cn Fullmägtig, vare sädant dem obetaget. Att genom detta förslag ändamålet vinnes, kan lätt inses genom jemförelse med d. 17 §., Iivari stadgas, att Riksdagsman njute af dem, som äro berättigade att välja , anständigt och tillräckligt underhåll och rese-kostnad.
Den framsvafvar i rytmer, liksom guldstoft i solen, och den bäfvar på läpparna såsom &gt;et Smil, et Blik., Visserligen kan hon fatta att sorgen föder gladjen, att sorgen för en och annan blir den natt, ur hvilken den fran1gå.r. Men eget synes det alltid, och hon kallar det wen gåta., I allmänhet dräper dock denna sorg vår lycka, och skaldinnan vill bekämpa den s h o m fiende till glädjen. Derfor bjuder hon menniskorna att tillintetgöra dess valde, att döda den hos sig sjelfva och hos dem, hvilka den nedtrycker. Derför predikar hon kärlek mot våra lidande bröder och systrar, hjelp åt de behöfvande, tröst åt de betungade. Derför vill hon kalla oss att wsluta kedja, mot sorgen. aslut Kjade! Lad os fange I Lifvets og i gladens Navn Blot Nogle af de Mange, Som den vi1 kvcle i sin F a v ~. Og lad os Roser samle, Saa vi har nok ril Ale dem Af Lnge og af Gamle, Hvis Veje gaa blandt Torne irern;. U~tderstöd för e12 bnrmovske-elev har erbjudits genom en ledamot af Fredrika-Bremer-Förbundet p2 följande vilkor: EIt bildad p i z z a, sov2 getzomgdtt högre eZe~ttentnrdiiroverk eller visar sig innehafva motsvarande kunskaper, och som vzld af egtza sig åt barttmo~.skam kall, har ntt ?q ' g %5äm ett z~m ?ci~stöd 300 kr. JrZege~z, så Zii~zge kz~rseiz för filt! ?itbddtzi~zg tidd detta kall pågå .. Ansökningar för erhållande af detta understöd, stälda till styrelsen för Fredrika-Bremer-Förbundet, skola inom februari manads slut d. 5. vara inlemnade i firhmdets byrå, 19 Lzlda Wattivgatan Stockkodm Bref Pill Bagny P d m Kristiania. Af i K S.
Majit iemnat utan afseende Consistorii åberopade anspråk på underhåll af tionde-anslaget äfven för Consistorii cessions-rum, med hvad dertill hörer; men efter det, i fråga om tionde-anslagets fördelning för 1854, Consistorium gjort anspråk på ett belopp af 229 P»:dr B:ko, icke för synodai-husets underhåll, utan för Consistorii-expedition, hvarför beräknats 9 famnar björkved, vaktmästare-lön, kalender, tidningar och ljus m. m., samt Konungens Befallningshafvande och Biskops-embetet, genom Utslag den 29 September samma år, angående tionde-anslagets fördelning sig utlåtit, ingingo nyssbemälde embets-myndigheter kort derefter till Kongl. Majit med underdånig anhållan, bland annat, derom, att de uppgifna utgifterna för Consistorii Expedition, hvartill andra tillgångar saknades, måtte få utgå af tionde-anslaget, och denna ansökning, hvaröfver hvarken församlingen eller annan vederbörande lemnades tillfälle att sig yttra, afgjordes redau den 17 påföljande Oktober, då Kongl. Majit, genom Nådigt Bref, förordnade, att Consistorii expenser till ett belopp af högst 200 Bidr Biko årligen skulle af tionde-anslaget ersättas, i följd hvaraf de underdåniga besvär, som, å församlingens vägnar, anfördes öfver utslaget, rörande fördelningen af »oftanämnde tionde mellan kyrkan och synodal-huset, icke föranledde lill annat Nådigt yttrande, än alt klaganderne egde ad nyssnämnde Nådiga beslut ställa sig lill efterrättelse. Sålunda upphäfdes de facto donalioneu af tionde-anslaget till kyrkan, jemte det beslut, som innefattades i Nådiga Brefvet den 2 Mars 1854, i det. nära hälften af anslaget lemnades till ett för donationen fremmande ändamål. Kyrkan nybyggdes i början af 1840-talet och fullbordades år g Stols-Ut skol tets Utlåtande X:o 202. 18 16 samt bade sedermera undergått en kostsam reparation, i följd hvaraf dess skuld för närvarande utgjorde omkring 40,000 R:dr B:ko.
I det förnyade nådiga Reglementet för karantänsinrättningen å Känsö, af ofvanförstnämnda datum, angifves också, att anstalten må, emot fastställda afgifter anlitas af fartyg, som äro destinerade till främmande hamnar, så framt efter öfverenskommelse derom med vederbörande Regering, Kongl. Majit dertill meddelat nådig tillåtelse; och de afgifter dylika främmande fartyg erlägga, utgöra alltså ett bidrag till underhållande af en inrättning, förutan hvilken alla till Sverige destinerade fartyg, som hafva pestsmitta ombord, skulle nödgas omedelbarligen inlöpa i den hamn, dit de sig ämna. Det betänkliga i en sådan likgiltighet från Statens sida för vådorna af ifrågavarande sjukdoms spridning har Utskottet ej kunnat förbise; utan hemställer vördsamligen, att motionen ej må till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 19 Januari 1863. Ank. till Exp.-Utsk, den 19 Jan. 1S63, kl. 5 e. ta. Betänkande i anledning af väckt motion om förändrad klassifikation af städerna i riket. Hedervärda Bonde-Ståndet har till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterat berörda motion (Nio 374), sorn är väckt af C. J. Svensén från Allmänna Besvärsoch Ekonomi-UtskoUels Belänltande N:o 47. 7 Calmar län.
En ny Ladugård af gråsten am 64 alnars, längd, 22 alnars bredd, och 4! alnars högd, för 60. nötkreatur, 5.0 får och 6 hästar,- stod under byggnad. Capitainenhade låtit förfärdiga 2:ne nya Sjudningspannor, den ena örn 425, och den andra om 525 kannors rymd, tillika med alla till sjudning nödiga större och mindre kar, jemte flera mindre kärf, sorn funnos, nygj.orda och i bästa stånd, hvarförutan Edman förmälte, att sedan han fått Ladugårdsbyggnaden med dertill hörande urinsamlingar färdig, hvilket troddes kunna ske till hösten, vore han sinnadi att i fortsättning med den redan får-, diggjorda bygga ännu en annan lika stor Salpeterlada med. deremellan beläget Tröskverk, Till Sakpetersjuderikonst.ens utbredande uti Edmans District, hafva 6 erfarne Verkmästar© flin Österbotten varit införskri£ne: Af JJen X 9 April. 331 Af Protocoll öfver de med Länets deputerade af Landshöfdingen kallna sammanträden Inhämtas, att utom de då redan anlagde 7 Planiladör, beslut blifvit fattadt om ytterligare 63 sådana Ladors uppförande. Till verkställighetens desto säkrare befrämjande har Eders Kongl. Maj:t under den 28 Juni fötlidet år i. Nåder tilja tit, att 1 UnderStyresman och ro. Verkmästare krigo antagas och. aljönäs, samt 50, Lån, till deras belopp ey öfverstigande 100 R:d hvardera, tili begagnande af Länets inbyggare efter liand, n.ien, senast inom, 1 8.15. års S.lut, upplåtas, och. af Sal.tpetermedlen anordnas., samt rentefritt åtnjutas, under loppet af 5 år, efter hvilkas utgång de borde återställas, i den. nion, att Udel ärligen till Saltpeterfonden inbetaltes genom.
Beträffande först kostnaden för de tillskott, som utöfver skjutspenningarne måste lemnäs entreprenörerne, så skulle denna kostnad enligt komiterades förslag »för hela riket årligen fördelas och uttaxeras på samtliga skjutsningspligtiga enl. de grunder, att hvarje hemman efter förmedladt mantal betalar lika belopp samt att i städerna hvarje fullt hundratal invånare anses motsvara lT/j mantal på landet.» Enligt Utskits förslag åter skulle statsverket betala hela denna kostnad. I) e ri S J ii 11 i f. m. IM Bifall till komiterades förslag skulle innebära R. St-rs erkiinnande deraf, att eu klass — de jordegare, som nu kunna åläggas »l ill hjelp komma» med enskilda resandes förskaffande, — vore skyldig göra detta med bestämd upoffring oell således för annan än full eller »skälig ersättning.» S.idant vore att gå dem till mötes, som tala om »grundränta», och förmodligen ett steg att bilda en ständig sådan. Derpå går jag, af förut anförda skäl, för min del aldrig in. Dessutom är fördelningsgrunden efter hemmantalet' af en ny pålaga (alldeles ny för 22,003 3/t mantal nu icke skjutsande eller derför någon afgift erläggande) orättvis, orimlig och opraktisk. Ett mantal uttrycker numera, ej allenast inom hela riket, utan inom hvarje särskildt län, en så obestämd och olika qvantitet jord och värde, att det aldrig hädanefter bör kunna ifrågakomma att pålägga nya skatter efter mantal. Såsom bevis härpå behöfverjag blott påminna derom, att enligt officiella uppgifter till representations-komitéen var i Norrbottens län 1 mantal frälse tax. till 6 rdr. i dito 1 d:o d:o tax. till 12,400 rdr. i Wermlands län 1 mantal skatte tax. till 100 rdr. i d:o 1 d:o d:o tax. till 50,000 rdr. i Götheborgs län 1 mantal krono tax. till 100 rdr. i dito 1 d:o d:o tax. till 30,000 rdr, allt bnnko.
Åtskillige planer och kostnadsförslag till nya vattenaftappningsarbeten äro under tiden uppgjorde och af dem har jag till Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader, i ändamål att, efter föregången pröfning, upptagas å det general-förslag å till allmänna arbeten erforderlige statsbidrag, som skulle till Rikets sednast församlade Ständer afgifvas, insänd t sådane som befunnits fullständigt utförde tillika med ansökningar om understöd, nemligen för: Utdikning af Håfsoch Långmyrorne i Hackås socken. Sänkning af Singoch Lillsjöarne i Håsjö socken, jemte utdikning af By, Håsjö, Harrviks, Hemflons och Ansjöflons myror i samma socken. Utdikning af Liens och Storgårdens myror i Aspås socken. D:o af Gräfle bys myror i samma socken. 5 Uldik ning af Stormyran i Åskotls by, samt Långdrole, Hägnmyran och Slätmyran vid Granbo i Ås socken. L):o af Ekebergs, Bäckens oell Almåsa byars myror i OfFerdabls socken. L):o af Böhle, Östen-Ulfsås och Tjula myror i samma socken, samt af Londsorns-inyrorne i Myssjö socken. Sedan sista underdåniga berättelsen afgafs hafva följande redan då påbörjade vägbyggnadsarbeten blifvit fullbordade, nemligen: l:o Omläggningar oell förbättringar å allmänna landsvägen inom Brunflo oell Räfsunds Tingslager, på sträckningen emellan Östersund och Sundsvall. 2:o Förbättringar å den på Statens bekostnad för lång lid tillbaka anlagde, 11 mil långa landsvägen från gränsen af Bergs socken till Åsansforssen eller Ljungaelfven och derifrån dels öfver Klöfsjöfjell till Herjeådalen, dels ock förbi Rätan och Hogdahl till Norra Helsingland. O O 3:o Omläggningar delvis af landsvägen inom Alsens Tingslag på sträckningen emellan Östersund och Trondhjem. 4:o Förbättring och utvidgning lill landsväg af häradsvägen emellan Krokoms bro och Näskotts kyrka, hvarigenom Rödö färjesund kan undvikas. Härförutan hafva nedannämnde nya arbeten blifvit dels fullbordade, dels påbörjade: l:o
Vid detta tillfälle, då de värde ledamöterne af StatsUtsk. hafva begärt alt betänk. måtte bifallas, anhåller jag på den 'motsätta sidan, att detsamma malte blifva återremitterad!, och utber mig att lill de värde ledamöterna få hemställa, om de icke skulle vilja, på de grunder, som Hr Dalman framställt, afstå från sitt yrkande, så mycket mera, söm jag vid ett föregående tillfälle, då jag yrkade bifall på ett utlåt, af StatsUtsk., af talarne från motsatta sidan möttes med den invändningen, att då nnmärkntr blifvit gjorda mot betänk, uti flera punkter, så borde man icke betaga StatsUtsk. möjligheten att åtminstone pröfva gillligheten af dessa anmärkningar. Gr. Horn: Hr Dalman sade sig känna en majoritet inom StatsUtsk., som vid reglertn af anslagen uti Utskrs utlåt. N:o 4° ansett, att en sådan reglering skulle fullständigt motsvara samhällets behof; och jag får ytterligare förklara, alt de ifrågavar. reservanterne tillhöra denna majoritet, som kanske något oegentligt till 5:te punkten i betänk, letnnat den reservation, hvilken egentligen afsåg den 4;de, och att jag tror dessa reservanter hafva ganska conseqvent förfarit, då de gillat statsreglering ang:de utlåt. N:o 40, Hvad beträffar frågan om ålerremiss, så vill jag icke neka, att dertill kan gifvas anledn., helst om det skulle inträffa, som Hr Dalman förutser, att dessa tjenster, som blott äro bestridda med arfvoden, skulle på ordin, stat uppföras. Äfven hafva anmärknlr blifvit gjorda mot de föregående punkterna, af beskaffenhet alt de torde föranleda till återremiss, och på denna grund vill jag icke motsätta mig en sådan, utan tror att R. o. Ad. gör bäst att låta hela betänk, återgå till StatsUtskottet. Frih.* Sprengtporten: Jag ber Hr Dalman ursägta Den 20 Maj f. m. 95 mig, om jag ännu en gång yttrar, alt. jag omöjligt kan fatta, alt lian yrkar något annat än just livad StatsIItsk. föreslagit.
Om detta förhållande står att läsa i en tillförlitlig beskrifning: »En af Sveriges högst förtjente män, riksrådet, »marsken och konung Birgers förmyndare, Thorkel »Knutsson, var ingen vän af munkarne, och då han »tänkte mera ömt för riket än för klostren, blef »hans fall, i bullersamma tider, lätt beredt. Denna »värdige åldersman måste den 10 Februari 1306 räc»ka sitt hufvud under bödelsyxan, på södermalmstorg. »Af biskop Nils Kettilsson Hvit blef han dömd ovär«dig att kristligen begrafvas, tilldess hans arfvingar, »för den skada och vanheder, bemälte biskop hade »lidit, erlagt och betalt 150 marker rent silfver, då «hans lik fick upptagas af rättarplatsen och begraf»vas i Gråmunke-klosters kyrka, hvarest någon tid »derefter öfver honom lades en sten, med en liten »minnesskrift. Denna grafsten togs sedan bort, när »trappan till Carolinska grafven skulle läggas, »och kastades då ut på kyrkogården.« Sedan omförmälte mur numera är borttagen, kyrkogården blifvit rensad från grafvar och minnesvårdar samt jemnad och förenad med den öfriga planen mellan byggnaderna på riddarholmen, och sedan det höga spetsiga tornet med sin stora förgylda tupp, som så länge trotsigt höjde sin spotska kam öfver molnen, tills thordönets legitime örn mot usurpatorn slungade sin vredes ljungeld, som antände tornet och störtade inkräktaren från dess svindlande thron ned i gruset, – sedan detta blifvit utbytt mot ett genombrutet torn, i göthisk smak, och ett förgyldt korss – tålamodets och lidandets sinnebild – intagit den vaksamme och frihetsälskande tuppens ställe, är kanske svårt, att föreställa sig platsen i det skick, den befanns den tid, hvarom frågan nu är. Vid detta tillfälle var platsen dessutom anordnad på ett alldeles ovanligt och skräckfullt sätt, sådan man bör hoppas att slippa återse den.
Han sprang ut i tamburen, kastade ytterrocken på sig, satte hatten på hufvudet och vred om nyckeln, men då han lade handen på låset, ljöd en så häftig ringning, att han hoppade till. Hvem tusan kom nu och sökte honom? Han öppnade smås väljande dörren. Utanför stod konsul Beckmans betjent i skimrande livré. I den ena handen höll han ett bref, i den andra ett stort paket. — Jag ska ’ helsa så mycket från konsuln och lemna det här, sade han och bugade sig. Borgmästaren mottog brefvet och paketet — Vänta litet, du skall kanhända ha svar. — Nej, der ska ’ inte nå ’ t svar, sa ' konsuln. — Jaså, der skall inte något svar. Dermed vände borgmästaren ryggen åt betjenten, som spekulerade på en 25: öring, och ilade in i sitt arbetsrum, lemnande alla dörrarna på vid gafvel. Paketet kastade han bort på en stol, men brefvet, hvilket omslöt ett hårdt föremål, bröt han med feberaktig brådska. Ut ur kuvertet gled en guldring och slog, skarpt klingande, mot golfvet, hvarest den rullade i en halfcirkel, innan den lade sig till ro vid spottlådan. Brefvet var af följande lydelse: » Herr Borgmästare Albert Hallner! Härmed återsändes den förlofningsring, som jag fatt af Eder, jemte alla de presenter, Ni förärat mig. Åt en man, hvilken så öppet trotsar anständighetens och moralens bud, anser jag mig ej kunna racka handen, ty sin make bör man ovilkorligen kunna akta. Den skam och det åtlöje, som Edert handlingssätt kastat öfver vårt hus, skall jag bära utan klagan, men jag vågar knapt hoppas, att mina grå- » åriga, aktningsvärda föräldrar skola kunna finna sig i det hårda öde, som drabbat dem på gamla dagar. Lef väl och glöm den som tecknar. Högaktningsfullt Ebba Ikckman Borgmästaren kramade ihop brefvet, och ett bittert leende krusade, hans läppar. — Herre Gud, ett sådant nonsens! mumlade han.
Rikets Ständer”fiamhäi'da etc. Stockholm den 3 Februari 1858. Expeditions-Utskottets Förslaglill underd. Skrifvelse IS:o 211. 219 ft;o til. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 6 Febr. 18S8. Preste-ståndet den 10 Borgare-ståndet den 10 Bonde-ståndcl den 12 Rike/s Stunders underdåniga Skrifvelse, om utarbetande af förslag till författning rörande Ro m m un alstyrelsen m. m. (Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk:s Bet:de N:o 127.) S. A. K. Vid pröfning af åtskilliga hos Rikets Ständer gjorda framställningar i afseende å förbättrad lagstiftning, rörande landets kommunal-förhållandeo, har under öfvervägande kommit, hurusom, allt sedan det nya Slats-skickels införande, ombildning i vissa delar utaf de kommunala rättigheterna och skyldigheterna utgjort föremål för Regeringens och Ständernas omsorger, men först i sednare (ider behofvetjaf kommunal-slyrelsens ordnande efter en fullständig och omfattande plan börjat uppfattas. Vid ofvannämnda pröfning hafva Rikets Ständer icke underlåtit att i betraktande taga åtskilliga fremmande länders gällande kommunal-förfatlningar, såsom brödrariket Norriges, hvilket land erbjuder så många anledningar lill jemförelse med vårt eget samt konungarikena Belgiens och Nederländernas, der den kommunala sjelfverksamh.eton i alla lider visat sig mer lefvande än annorstädes och utgjort den källa, hvarur de konstitutionella begreppen städse erhållit förnyad näring, oaktadt de stora politiska skakningar och omhvälfningar, för hvilka sistnämnde länder så ofta varit blottställde. Hvad vårt eget land angar, hafva Rikets Ständer funnit kommunen der, likasom allestädes, hafva utgått från familjen. Dess trängsta krets var den tillsammans boende slägten, med husfadren till öfverhufvud. Derutanföre vidgade sig sambälls-föreningarne till by, härad, lagsaga.
Majlis Kådiga bifall, derigenom erhalles den lindring, sorn Motionaireu synes åsyfta; lärer vidare yttrande, i anledning af Herr Trolins motion* icke erfordras. Stockholm deli 21 Nov. i83/{. Antom till .Exp.-Ulskollet den 21 Nov. Betänkande, i ättledning af väckt motion, om rättighet för skogs in nefi aj vare,' som ej tillika disponerar betet A marken, att, för skogsväxtens befrämjande, vexelvis uppf reda och inhägna minst en tiondedel af skogsmarkens hela vidd. Högloft. Ridderskapet och Adeln har till Allmänna Besvärsoch Oeeonomie-Utskottet remitterat ett till bemälde Riks-Stånd af Herr af Ström, Israel, ingifvet Memorial, hvaruti anföres; att Regeringen gjort allt hvad som stålt i dess förmåga till skogshushållningens förbättrande i Riket, dymedelst att Kronoparkerne blifvit omgärdade, enskilde egor afvittrade och huggningen ordnad på ett, med skogens fortfarande bestånd förenligt sätt, äfvensom en Läroanstalt för skogshushållaie blifvit inrättad och en bättre hushållning för allmänningarne anbefalld, men att ännu ett svårt hinder förefunnes mot skogarnes trefnad och tillväxt å jord af sådan natur, att en disponerar betet, och en annan skogen. Hör lågo nemligen interessena i strid med hvarandra, och skogen skulle nödvändigt helt och hållet medtagas, så framt icke någon inskränkning finge ske i den obegränsade betesrälligheten, sorn begagnades nästan öfverallt så, att någon ung skog aldrig finge uppväxa, enär planlorne af kreaturen, som redan tidigt på våren utsläpptes, innan ännu det späda gräset kunde lemna dem föda, år från år afbetades.