Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Något allmänt lagbud till rättelse vid sådana tvisters slitande, eller i det syfte motionären framställt, kan, efter Utskottets åsigt, följaktligen icke lämpligen utfärdas, med mindre än att lagligen förvärfvade rättigheter eller älagde skyldigheter derigenom skulle i vissa fall komma att förnärmas.” Utskottet delar denna åsigt och får i afseende på nu förevarande förslag i öfrigt endast erinra, att, så framt fullkomligt oberoende frän moderförsamlingen i ecklesiastikt hänseende icke kan vinnas, det mäste vara lika oegentligt som likgiltigt, att kapellförsamlingen skulle fä upphöra att bära denna benämning. Utskottet hemställer fördenskull vördsamligen, att Herr Komminister Svartengrens ifrågavarande motion måtte af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. Ank. till Exp.-Utsk. den 21 Febr. 1860, kl. 1 e. ta. Betänkande, i anledning af väckt motion om upphäfvandel af lide Kap. Byggninga-Balken. Uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet inlemnadt memorial har Riksdagsfullmägtigen Nils Magnus Pettersson frän Kalmar län, under erinran, hurusom erfarenheten visat, att humleodling numera icke är lönande,^ yrkat, att 7:de Kap. Byggninga-balken, hvarigenom hemmansegare är vid ansvar ålagdt att hålla humlegård, mätte varda upphäfdt, så att det må vara hvars och ens egen sak, om han tor eget behof eller till afsalu vill odla humle. Denna motion har, efter remiss, blifvit behandlad af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, som härmed får deröfver afgifva det 8 Sammansatta Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskottets Betänkande JVS 5. utlåtande, att då ifrågavarande lagrum innefattar ett band på den fria dispositionsrätt öfver jordegendomen, som redan genom Kongl.
En kvinna borde visa stor blygsamhet rö- rande sin lärdom och dölja den omsorgsfullt, framför allt inför andra kvinnor, när hon vet något, hvarom de äro okunniga. Madame de Puisieux. gården då är syssla D å lysa då små, fladdra De sjunga i&gt;Slumren, De breda tittar » Nu omkom Där kikar kom, » Titta på Vid själfuaste » Uppe är .Nej till Då fnissa de källarglugg, i mjugg: lionung nos så i jungfrubur på lur: skrifver, som små bakom söt, blöt. » till sitta gossen, rasslar in: i le sin bås. » sin. » lufvor och led. » stugan med Greta vinden i i tullan fönstret den ned: ladulås: och nissar ro. » kolsvart fet kissen skalkögda i i i krukan lägger ro, på små fäll. » skorsten liten tassla där i sofuer trängas tissla, snöhvit sparfvebo: i liten en kring. sijämekväll: skinande det ring, kring gnistan en hvar. nejden vingar, liten Mar, en under lufua, gluttar Där och uti gladt en nymånen eldröd så står » Barnet i or små Där de lufvOr en » Hvilen, Där och flinka gråkapp små » Broka tyst tomtame, ha, far ha, gaf ja. » rutans i frosthgt Anna is, ris. Knutson. Blommor. För Idun af Helena Nyblom. rop de fleurs! » — » Allt för många lH^ blommor! » är ett uttryck, som man tämligen ofta kan ha anledning att använda, när det är fråga om mänskligt tal. Det slags poesi, som endast består af » ett blomstrande språk », har Sverige också haft sin stora portion af. Dessa festtal, där föremålet för hyllningen begrafs under smickrande uttryck, och dessa b e g r a f m D g s t a l, där en fattig, syndig människa, som stoppas i jorden, fär ett regn af artigheter efter sig, som om det var en förnäm gäst ms.n följde till dörren, allt detta slags blomsterkastning är man ganska van vid och ganska trött på.
I dessa dagar — då hon med stolt tillfredsställelse öfver en dugande gärning kan fira sitt tjugufemårsjubileum med folkskolan — är hon ännu vid sin bästa ålders fulla krafter. Detta ger godt hopp om en framtida verksamhet, hvilken så mycket mindre kan stå den gångna efter, som hennes nit aldrig vetat af återvändo eller hennes energi af hinder. Svenska kvinnor lyckönska henne till långa, framgångsrika år! Stockholmska vinterbilder. toner trolskt golf och i ljuda dansgemak af klara gnistrande kristaller stjärnetak. I. pJn januaristråle • på hon, faller » Strömmens» lekande protest fria med mot bölja, där iskristaller, alla fjättrar Hår stärkas för Och bär. där muntert jliteii sorl har Och vilsen hon styckar hon stranden sin upplagsplats. drifvas tunga under glad pälsar måsens vingar frisk och gungar trotsig båt på fiskarns en gåfva, sänkta håf hon så stänker skänker och brinnande finnes ett färdens detta våt. Det såväl strömmar igenom båt. hon sprattlande Ty stålsko lifvets kring seglats. På I hälsar, är ju Och hon, som dagens i kvällens för kraftigt lugn lyktesken Och och aningar Af oförgänglig en glimt att ty fint hon fägring skimrar blåa din ro. bild må i min föresatsen så man endast stärka själ, du i. frihet liksom timrar strålebro. i djupets O, vintervåg, den blifver Karlavagn. en verka, verkar väl. Den vackra inunder Det sorglös, Så reds Här leker här så om efter man — på kvällarne bestrålar ungdom, ikring. man man ring. och bort är del har skridskobana man knyter kanhända Och en hastigt jagar frestar flock. i cirklad flaggor ilar krypa och yrande där som Här så halt granar Kiosker, måst silfverlock. ligger en med viken ett minuten, pris. vackra kedjor, tvänne ej alltid elektriskt skarpt det nöjets vis. solsken, ljus, och brus. strid. skimmer som allt, en fjättrad det halkande och under där slumra hälsa gestalt. bölja, silfverlock, lekande yta krafterna dock. GgggD — gifver gagn, en spegel uti månljus för bistånd tusenfalda id.
En deputerads frånvaro kan då föranleda lill ett väsendtligen olika resultat vid omröstningen och, i ändamål alt ensidigt böja eller sänka markegängen, kan bilda sig en majoritet, som under nu gällande omröstningssätt är svår att tillvägabringa. Den utvägen lika nyttig som nödvändig i förevar:de fall, sä vida man så nära som möjligt vill träffa verkliga medelprisen, att kunna sammanjemka de olika meningarne såsom det nu tillgår när 2:ne Stånd stadna emot 2, dä medium af de skiljaktiga åsigternes priser blir markegångsvårdel, kommer också att härigenom tillintetgöras; Och den händelse, som nu aldrig är att befara, kan, om enkel pluralitet blir afgörande, inträffa, att tre deputerade af åtta bestämma markegängen, hvartill endast behöfves, att dessa tre äto ense, men ett af de öfriga fem deputerade, en är ensam om sin mening, samt två och två stadna uti meningar, som derifrån afvika och som sinsemellan jemväl åro skiljaklige. Innan mati vidtar förändring i det bestående bjuder klokhe ten alt noga öfverväga, om det nya man vill sätta i stället är bättre. Det synes mig, som man här, lika som vid många andra tillfällen nu för tiden, föga bekymrat sig om alt följa denna kanske nog gammalmodiga regel. Jag yrkar likväl pä grund häraf återremiss, med anhållan till Utsk., att det ville närmare begrunda saken och jemföra den af erfarenheten redan bekräftade nyttan uti det som är med de förräntade fördelarne af hvad som skall blifva, för att derigenom komma i tillfälle, att i fall Utsk. ej pä de af mig nu gjorda anmärkmr fäster afseende, på ett öf vertygande sätt ådagalägga vigten och nyttan af den förändring Utsk. föreslagit. Den 2 Augusti. Hr von Hohenhausen: I detta fall kan jag icke annat än erkänna, att det vore en fördel om sä finge tillgå vid markegångssältningen, som här är föreslaget. Hvarje Stånd äger ju rättighet att välja sina deputerade och äfven utse suppleanter för dera.
På grund häraf har Kongl. Maj:t, enligt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, täckts föreslå Rikets Ständer: — att lön för ytterligare en Kollega vid hvart dera af de å real-linien fullständiga läroverken måtte å stat uppföras med 1,000 R:dr eller, under förutsättning att Norrköpings läroverk komme att uppföras bland de högre fullständiga läroverken, tillsammans Sextusen Riksdaler; — att till arfvoden för lärare i gymnastik, i musik och sång samt i teckning vid dessa läroverk måtte anvisas 400 R:dr för hvarje lärare, att höjas efter 5 års väl vitsordad tjenstgöring till (500 R:dr och efter ytterligare 5 års sådan tjenstgöring till 800 14:dr; hvartill för närvarande, under ofvannämnda förutsättning i afseende på Norrköpings läroverk, erfordrades ett belopp af 7,200 R:dr; — samt att de vid sistlidna riksdag till arfvoden åt Gvmnastik-lärare vid de lägre elementarläroverken anvisade 9,000 R:dr årligen, äfvensom de till arfvoden åt lärare i musik och sång samt i teckning vid samma läroverk beviljade 10,000 R:dr, jemväl för år räknadt, måtte få under nästinstundande statsreglerings-period oförminskade utgå. Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion har Friherre Fock, A. II, med erinran att de högre real-skolorna vore endast på den klassiska linien (som upphörde mod den 5:te af skolans 7 klasser) ofullständiga, men deremot på reallinien lika fullständiga som de öfriga högre elementar-läro verken, vidare anfört, att dessa skolor, såsom en följd häraf, otvifvelaktigt borde på denna sednare linie hafva lika qvalificerade lärare som nyssnämnde läroverk, enär i annat fall undervisningen ej kunde gifva lika goda resultater. En sådan likhet i lärarekrafter funnes dock ingalunda mellan de båda läroverken, då undervisningen för närvarande bestrides vid real-skolorna af Rektor och 7 Kolleger, men vid de öfriga af Rektor, 3 till 7 Lektorer och 5 till 12 Adjunkter.
För egen del hafva Fullmäktige likväl ansett sig böra på förhand uttala den öfvertygelse att, derest nuvarande rörelsegrenar vid Banko-diskont-verket skulle, i följd af Rikets Ständers vid denna Riksdag fattande beslut, erhålla betydligare utsträckning, nödvändigheten kräfde, att de i Diskont-direktionen deltagande kommissariernes antal ökades från två till tre, men att någon förhöjd kostnad ej borde deraf härflyta, emedan i någondera af Bankens Afdelningar en kommissarie sannolikt kunde framdeles undvaras och att, till förekommande af ökning i det antal ledamöter, hvaraf, enligt 75 § i Banko-reglementet, Diskont-direktionen skall bestå, den al desse ledamöter, som bör ega lagkunskap, kunde indragas och arfvodet till honom besparas, med förbehåll att Fullmäktige alltid tillsåge att endera af de i Diskontdirektionen deltagande 3:ne kommissarier hade sådana insigter, sorn hös den nyssnämnde ledamoten nu påkallas. a Banko-Utskottels Betänkande N:o 37. På grand af hvad sålunda förekommit, och då den omständighet, att den föreslagna förändringen kommer att medföra någon tillökning i Banko-diskont-verkets förvaltnings-kostnad, så vida nemligen icke genom indragning af en eller annan tjenst i Låne-afdelningen, besparing till motsvarande belopp skulle kunna vinnas, hvarom Utskottet, vid granskning af den för Banko-verket fastställda aflönings-stat, blifver i tillfälle att sig utlåta, enligt Utskottets tanke är af ringa betydenhet i jemförelse med de väsentliga fördelar, som af förändringen måste uppstå, tillstyrker Utskottet, 5:o. att de till dels belåning af jern, koppar m. fl. vågförda effekter samt tackjern, dels diskontering och utlåning i och för handel och näringar samt kassa-kreditiv åt enskilde perso ner, och dels utlåning mot hypothek af aktier och publika papper anvisade särskilda fonder måtte till en gemensam fond sammanföras och ställas under vederbörande
Maj:ts Kådiga Proposition till Rikets Ständer, angående bidrag till utförande af Hjelmare Canaloch Slussverks ombyggnad; Gifven Stockholms Slott den 12 Martii 1823, *^edan nödvändigheten af Hjelmare Canaloch Slussverks ombyggnad blifvit ådagalagd , och 694 Proposition om Hjelmare Canalo. Slussverk, Kongl. Majit funnit godt, att söka bilda ett enskildt Actie-Bolag till utförande af detta arbete, som, enligt ett vid början af år 1816 uppgjordt Korslag, skulle erfordra en kostnad af 351,722 Ridr; så bief, genom Kongl. Kungörelsen af deri 31 Julii samma år, ett Bolag för detta ändamål octrojeradt och försedt med flere i Kungörelsen uppräknade förmåner. Vid den subscription, som i följd deraf öppnades, tecknades likväl endast en summa af 49,900 Ridr och Kongl. Majit såg sig föranlåten, att, vid Rikets Ständers förra sammankomst, göra framställning om anslag af Allmänna Medel till befrämjande af ett i flere afseende^ nyttigt företag. Erkännande föremålets vigt beviljade Rikets Ständer vid sista Riksdag ett lån-bidrag af 50,000 Ridr årligen, att utgå i fyra år med tillsammans 200,000 Ridr emot årlig ränta till 3 för hundrade, som under byggnadstiden skulle gäldas af Statsmedeln, men efter fullbordad byggnad, af Bolaget; och föibehollo sig Rikets Ständer att, vid derefter först blifvande Riksdag, besluta angående Capitalets återbetalning, dock med uttrycklig försäkran, att fråga derom ej skulle uppstå innan Actie Egarne på deras insatta medel erhållit årlig ränta (ill 6 för hundrade; hvarjemte Rikets Stander förklarade, att fyllnaden i kostnadssumman borde genom ny subscription sökas. KonglMajit lät derefter den 10 Junii tSi8 utgå
Detta inkast har jag redan förut besvarat, och vill nu endast ytterligare fästa Hr Tersmedens upmärksamhet derå, att dessa former verkligen finnas, hvilket är ådagalagdl i den reservation Frih. Alströmer afgifvit samt äfven af en annan auktoritet, Professor Carlsson, som icke lärer vara okunnig om dessa förhållanden. Hr Tersmeden säger, att institutionerna böra göra sig sjelfva. Derpå svarar jag, att de verkligen gjort sig sjelfva, och det redan af ålder, ehuru man sedermera sökt omgöra dem: de böra och kunna nu återuplifvas. Samme talare har, i likhet med Utsk., vidlyftigt ordat om bristen på nit hos sockue-nämndernas ledamöter. Jag skulle tro, och har äfven framdragit exempel derupå, att då vigtigare frågor äro å bane, så finnes äfven detta nit, och detta i icke ringa grad. Han har ytterligare erinrat, det mitt yttrande, att man ej föreslagit, det beskattningsrätt skulle tillerkännas kommunalnämnderna, innefattade ett misstag, enär Hr Stolpe framställt ett sådant förslag. Jag får tacka honom för denna upplysning, men derigenom öfverändakaslas icke min ena sats, nemi. att kommunalnämnder, äfven utan en sådan beskattningsrätt, skulle medföra en icke ringa nytta, likalitet som den andra, att en dylik rätt efter all sannolikhet villigt skulle af församlingarne åt länsombuden updragas. Såsom ett ytterligare fel i mitt förslag har blifvit anmärkt, att jag velat updraga åt socknenämnden en vidsträcktare polistillsyn, än den nu äger, och man har gjort sig lustig deröfver, att t. ex. Jan Persson skulle tillse, huru Per Jansson underhåller sitt vägstycke och tvertom, hvaraf följden förmodades blifva, 25* 385 Den 21 Juli. att de båda skulle öfverse med hvarandra i berörde hänseende. Jag tror icke, att förhållandet skulle blifva sådant.
Enligt desamma, hafva till nämnde fond, hvilken, vid i84o 5rs utgång, var betungad med en skuld utöfver tillgångarna, stor 366 R:dr 4* sk. 2 rst., influtit i ordinarie och förfallo-räntor: år 1841 « * t t . » R:dr 58 ic 8- 3. och år »84a , „ 681: iII f.aöat: to. 2. Utgifterrv® hafva deremot varit följande: Ränta till Riksgälds - Kontoret för de åren 1841 och 1842 å ullkreditivet uttagna medel, af Kongl. — Diverse 4^: 3o. 7. 790: 2g. 7. 18 — Vid jemförelse af nja Ull-Diskontfondens, i utgående balansen för år 1842 upptagna, tillgångar och skulder, befinnes, att de loria öfverskjuta de sednare med ao4 R:dr 35 sk. 5 1 :st; men om bland tillgångarne ej tages i beräkning de osäkra fordringarnes belopp, utgörande i,C/35 R:dr 43 sk. 7 rst., visar sig, att å fonden förefanns en verklig brist af 1 »^31 R:dr 8 sk. a rst. Med anledning af Kongl.
Och intet lärer så mycket hafva bidragit lill de många inom correetions-inrätlningen å Långholmen begångna våldsamheter emot befäl och bevakning, som polisens och kämnersrätternas inom Stockholm ransakniugsoch domare skyl - Den S Febr u afl. 313 skyldighet i brottmål, begångna inom inrättningen ; ly när ett brott, som enl. allmänna lagen bör ofdömmas, är inom denna anstalt begånget, så skall så väl den brottslige som •vittnen* hvilka merendels äfven äro correctionister, först höras vid poliskammaren, hvilken sedermera sänder ransakningen till behörig kämnersrätt, hvarest den brottslige samt vittnena ånyo skola undergå ransakning, och den förre dom, hvarefter målet går den vanliga vägen genom Hofrätten till Högsta instansen. Under tiden flyttas den eller de brottslige till det fängelse, som lyder under den rätt, hvarest målet är anhängigt, och vittnena motioneras fram och tillbaka emellan Långholmen och domstolarna. Lyckas någon Under tiden — som oftast händer — att lura bevakningen och undkomma, så söker han merendels annorstädes sin utkomst genom stölder, samt måste, då lian slutligen ånyo gripes, undergå ransakning vid den eller de domstolar , under hvilkas domvärjo han under tiden utvecklat sin färdighet i att beskatta allmänheten. På detta vis lyckas ofta en dylik för Staten vådlig förbrytare att åratal flytta från den ena arresten till den andra, emellanåt göra sinn utflygter än hit än dit, för att slutligen ånyo insättas å Långholmen eller annan dylik inrättning.
Hyad åter beträffar den senare yrkade redactions-förändringen, så, då den upplysning blifvit ExpeditionsUlskottet. meddelad, att de i Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotlens Utlåtande N:o 83, i afseende å denna punkt, förekommande uttryck afsell Rotarne och icke FiotehåUarne, ehuru af ordställningen i Utlåtandet Expeditions-Ulskottet snarare bordt förmoda det senare, får Utskottet föreslå, alt hela följande mening: ”och ulan, att någon Rotehållare 30 Expedilions-Utskollels Memorial, N.o 3t. kan åläggas alt ovilkorligen, och derest han ej finnér Contractet för sig förmonligt, deruti ingå”, må ur skrifvelse-förslaget utgå, emedan, derest vid det sålunda uppljrsta förhållandet, ordet Rotehållare lvär skulle utbytas jnot Rote, dermed ingenting annat sä ges, än hvad, som nyss förut med orden: ”på grund af frivillig öfverenskommelse med hvarje rote” Blifvit uttryckt. I enlighet med hvad nu vördsamt föreslaget blifvit, har ExpeditionsUtskottet uppsatt, och får härhos öfverlemna, nytt skrifvelse-förslag i ämnet, under N:o 228. Stockholm den 28 Januari 1841 - N:o 31. Memorial till Rikets Ständer, i anledning af Vällojl. BorgareStåndets äterremiss af förslaget till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse JS:o if.j. Till Expeditions-Utskottet har Utskottets under N:o 147 afgifna förslag lill Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, i fråga, huruvida lösningsrätt till grufvedelar inom Stora Kopparbergs
Denna sammanställning af fakta och data visar tillfyllest, att den nationalrepresentation, som stadgades år 4809, visserligen haft tillräcklig motståndskraft att förekomma mindre välbetänkta förändringar af densamma, men tillika röjt alltför mycken, då det gällt att tillfredsställa anspråk, hvilkas rättmätighet den slutligen sjelf erkänt. Det kan nemligen icke antagas, att de samhällsklasser, hvilka vid ofvanuppgifna tider fått sig representationsrätt tillerkänd, först då gjort sig deraf förtjenta, likasom det ej torde kunna förnekas, att ännu finnas talrika klasser, sorn, ehuru fullt kompetenta till denna rätts utöfvande, dock deraf äro i saknad. En nationalrepresentation, som sålunda dels sednare än vederbort, dels alldeles icke gjort rättvisa åt fullgiltiga anspråk på ernåendet af den vigtigaste bland medborgerliga rättigheter, lärer svårligen kunna anses hafva på ett tillfredsställande sätt inverkat på utvecklingen af vårt samhällsskick, och de ofta förnyade försöken till denna representations ombildande antyda tillräckligen, att dess bibehållande icke haft sin grund i en öfvervägande belåtenhet med dess tillvaro, utan i svårigheten att förena sig om en ny. Det är här ofvan visadt, att sjelfva stiftarne af våra nu gällande grundlagar uttalat sig med mycken bestämdhet emot ståndsinrättningen, hvilken de sålunda betraktat såsom endast tillfällig, ehuru de tillika gjort full rättvisa åt dess förtjenster. Dessa böra också ej af någon, som egnat en närmare uppmärksamhet åt utvecklingen af våra samhällsförhållanden, förnekas eller förgätas. Det torde för otvifvelaktigt få anses, att Stånden hos oss i äldre tider vid flera tillfällen utgjort ett kraftigt skydd mot både inhemskt och utländskt förtryck, samt äfven i sednare i sin mån bidragit att hålla vår statsbyggnad orubbad af de stormar, som skakat de flesta andra europeiska samhällen. Med erkännande af dessa förtjenster och tillika, att äfven med ståndsinrättningen , om också ej i följd af densamma, ganska vigtiga förbättringar åstadkommits så väl i lagstiftningsväg, som inom de flesta grenar af förvaltningen, kan man likväl numera ej tillerkänna denna inrättning den för all lagstiftning likväl så väsendtliga egenskapen af att vara tidsenlig.
— N:o 258. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse, angående uppförande å Indragnings-staten af löne-ersättning åt f. d. Slalssecreterarne Grip och von Hartmansdorff. XII. B. i45. A. 338. XIV. U. 169. Å. 3.5. XVII. U. 56. A. 95. XVIII. U. 2a5. XIX. A. 289. XX. E. 249. — N:o 25g. i anledning af Hans Janssons från Elfsborgs Län motion, angående ersättning till namndeman och fjerdingsman för syner och värderingar m. m. XII. B. i45. A. 35g. XIII. E. 3o3. *— N:o 260. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga remiss uppå f. d. Lieutenanten J. V. af Uhrs underdåniga ansökning om pension. XII. B. 145. A. 361. XIII. E. 422- — N:o 261. i anledning af Herr Edenhjelms, G., motion om rättighet för nuvarande Vexelconlrolleurer att få bibehålla de af deni innehafvande arfvoden. XII. B. .45. Å. 362. XIV. U. 346. XVII.
Utdrag af prstscsllet, hället hos Hederwckrda Bonde-Ständet, wid Urtima Riksdagen i örebro den »4 Aug. i8»2. S. D. Efter ytterligare föredragning biföllos StatsUtssottets, sedan sista Plenum pä bordet hwilande Betänkanden och Memorialer: r:o. Angående dek arfwode, som ma bestas Enibetsoch Tjensteman wid Riksens StänderS Riksgälds-Contoir för extra arbete med smärre Credit-Sedlars skrifning och numerering. 2:0. Rörande rättighet för Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret, att, i fall cnCafleur och en CastaSkrisware utöfwer Star skulle behöfwas, sadane Tjenstemän pä behagelig tid tillförordna och aflöna efter 26sL Den 14 Augusti. ester i8ro ärs Stak, för sadane T/eastemän tvid Credit - Sedel - Merkel. z:o. Med Förlag till ny Redaktion af r8ra ars Reglemente för Riksgälds, Contoirct. 4:0. Angående tillökning i SecreterarenS wid Riksgälds-Cvntoiret Lön; Och 5:0. Rörande. Riks,Statens öfwerlämnande till Kongl. Majus Höga Sanction. vt suxrs. Lx ?rotocollo, 6. Lriri k.man. Utdrag af Hrocscollet, hället hos >§ederwärda Bondc.Stande., wid Urtima Riksdagen i Orebro den 14 Äng. 1312. SDInstämde Bonde-Ståndet i Högloflige Ridderstapet och Adelns genom Prvtocolls-Utdrag, den 12 Augusti mebdelte Besiut, att Expeditionen, angående inlösen af f. d. Kongl. Famillens Möbler wid Haga Lust-Slott, skulle rattas i enlighet med den af Stats Utskottet i Letz sednare Utlåtande afgifne upplysning. vt suxr». Lx krotocollo, 6. Lrinkmsn.
213. — den 11 Juli 1862 rörande reglering af presterskapets löneinkomster, i anledning af väckt motion angående ändring i 2:dra §:n lista momentet deraf: B. I. 393, 463, A. 464; E. II. 57. — angående allmänt ordnande af presterskapets inkomster den 11 Juli 1862. i anledning af väckt motion om tillägg till 5:te §:n deri: B. II. 198, 207, 211, A. 220. — om landsting, i anledning af väckt motion i fråga om upphäfvande af 3:dje momentet i 47:de §:n deraf: B. I. 574; II. 5, 41, A. 47. — om egors fredande emot skada af annans hemdjur samt om stängselskyldighet, i anledning af väckta motioner angående dels ändring och tillägg i nämnde förordning, dels ock rättighet lör landstingen att i frågor om stängselskyldigheten inom länen besluta: B. lil. 59, 86, 168, A. 168, 176. — om bränvins försäljning, angående ändringar deri; motioner af Grefve Henning Edvard Taube och Herr Nils Samuel von Koch: se Motioner. Förpassning för tullfritt gods mellan Svenska hamnar i de läll, der sådan nu eger rum, i anledning af väckt motion om upphörande ej mindre deraf, än ock af alla extra afgilter för 72 — F — fartyg, som till tullverkets tjenstemän för extra tjenstgöring erläggas: B. V. 609; VI. 4, A. 4.