Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Inom denna del af provinsen, der endast en väg från Luleå, 6 mil utefter elfven finnes och en från elfven, uppåt Jockmock, likaledes 6 mil lång, är under arbete, kommer Lule-elf, sedan den blifver oafbrutet farbar, att motsvara hvad allmänna landsvägarne och stambanorna äro för södra Sverige, i det att till denna led komma att utmynna alla de sidovägar, som behöfvas för kommunikationen; och sedan stamleden blifver utförd på allmän bekostnad, kan det blifva möjligt för den enskilda företagsamheten att förmå bekosta kompletteringen af kommunikations-leden medelst de nödvändiga sidogrenarne. Det är icke att tänka på, och man kan icke begära, att provinsens innevånare, ehuru idoge och arbetsamme, skola bekosta såväl stamleden, som sidokommunikationerna, ty dertill finnas icke tillgångar. Stamleden bör, såvidt den skall komma till stånd, bekostas af allmänna medel och sidokommunikationerna må sedan öfverlemnas åt de enskildas omsorg. Rättvist och billigt synes det äfven vara att de nordligaste provinserna, och deribland Norrbottens län, ensamt utgörande 924 qvadratmil i areal, eller £:del af hela Sverige, med sina rika naturtillgångar, äfven må, då sådana naturtillgångar till följd af felande kommunikationer icke kunna tillgodogöras, komma i åtnjutande af fördelar, eller anslag, svarande, åtminstone till någon väsendtlig del, emot de hvarmed Motioner hos 405 mellersta och södra Sverige hugnats, i afseende å derstädes anlagda kostbara jernvägar och andra beqväma kommunikations-anstalter. Pä sätt förut är nämndt har Kapitenen Schough sistlidne vår och sommar hållit undersökning samt uppgjort plan och kostnadsförslag för kanal med lutande plan förbi såväl Hedens-forssar som Ede-forssen.
– «Det gläder mig att höra: icke af politiska skäl, ty Tessins statsåsigter hafva sällan varit mina, och han har vid sina redan tillryggalagda 74 år lefvat alltför länge skild från de offentliga värfven, att numera kunna betydligt inverka på dem, hvarken för den ena eller andra sidan; utan af rent menskliga bevekelsegrunder. Tessin har uppoffrat sina yngre dagars mödor och sin förmögenhet i det allmännas tjenst och rönt otack både af Ständerna och af hofvet. Han och hans salig hustru hafva gjort heder åt svenska namnet i främmande länder, och på sätt och vis varit tillbakasatte i sitt eget: t. ex. då han, som likväl är vår ryktbaraste diplomat; som haft vigtiga beskickningar i Wien, Paris, Köpenhamn och Berlin; som på sistnämnde ställe afslöt och undertecknade giftermålskontraktet mellan nuvarande konungen och drottningen, icke destomindre, oaktadt sin kända och billiga önskan, icke erböds förmälningsambassaden till Köpenhamn, då det likväl gällde kronprinsen, för hvilken han sjelf varit guvernör, och Tessin till och med var den, som, redan i det unga brudfolkets spädaste barndom, föranledde och ifrade för detta äktenskap. Vid konungens uppstigande på thronen gjorde Tessin, utan afseende på sina nära förhållanden till konungahuset, friheten ett så kraftigt handtag, medelst sin rådighet och kraft i frågan om konungaförsäkran, att alla partier böra derför hålla honom räkning.« – «Vore den gynnaren tio år yngre, så skulle jag haft åtskilligt att invända mot ditt känslosvall, bror Curt, och frågat dig, om du t. ex. ej anser något af ständernas tacksamhetsgäld till Tessin afbördad genom gåfvan af lifstidsbesittningen på Läckö; men nu tycker jag, som du, att det är utan betydelse, om gubben står väl eller illa på ena eller andra hållet. Jag nämnde honom blott, för att underrätta dig om hofvets barometer. Något vigtigare är, att en ny stjerna synes i begrepp att stiga upp inom riksdagarnas synkrets, och att den drages närmare till vårt solsystem, än till Hattarnas och hofvets.« – «Och den heter?«
Reg. öfver Stats-Utsk:s Utlåt, och Memor. 1856—1858. 3 18 Riksdags-koslnader till Landtmarskalk och Talmän angående återremiss härå » till den hos Riks-stånden och Utskotten anställde betjening » angående arfvode för verkställigheten af Riksdags' kostnadernes utbetalning m. m. Riksgälds-konlorets förvaltning, utlåtande angående . » Enkeoch Pupill-kassa, angående understöd för » kontanta behållning, angående förräntningen af » tjenstemanna-personal och vaktbetjening » angående verkställda omröstningar i fråga om dito » reglemente, angående förslag till » dito angående öfverlemnande till Kongl Maj:t af Riksgälds-sedlar, angående inlösen af Riks-slalens Usta hufvudtitel, utlåtande angående )) 2:dra dito V) 7:de dito Riks-stalen, angående upprättande af den nya Riks-ståndens förhandlingar, angående införande i tidningarne af sam manfattning deraf Ringsjön, angående sänkning af . Rossholmen, angående disposition af Rossi, F. I. A., Lifmedikus, angående pension åt hans dotter Rotehållare, angående upphörande af deras bidrag till soldat-beklädnaden .. Rotering af bergsfrälsejord i Stora Kopparbergs län Roij, John, Justitie-råd, angående pension till Rundqvist, H. E A., angående pension till Rutberg, Joh. Jalc., Riksdagsfullmäktig, angående pension till hans enka 167: 93. Råby, Stora, angående anslag till Räddmngs-institutet i * . 148: 115. Rådaås, angående upplåtande af mark å 23. Rälla Tall, angående skattläggning • .35. Ränlepersedlar, angående minsta enheten af • . • .92. Räntespannemål, angående forsellön för 93. Ränleved för Wisby Kalkugn • • .77. Räntor och tionde, angående lösen till embetsoch tjenstemän af . 94. s. Sala Silfververk, angående dess ränteersättningsfond 147. » » angående räntor till . 86.
Hvilket af dessa är det mest passande för detta stora rike? “ Och när billen gått igenom, höll han ett loftal öfver den man, som ofta så bittert angripit honom medan han var protektionist, den man för hvilken han hade en omvändelse att tacka, som helt naturligt ådrog honom smädelser af sitt eget parti: “ Det fins ett namn / sade Sir Robert Peel, “ som måste ställas i samband med framgången af dessa sträfvanden. Det är namnet på en myan, som, enligt min öfvertygelse, ledd af rena och oegennyttiga bevekelsegrunder, har fört en saks talan med outtröttlig energi och med vädjande till det förnuftiga, under en vältalighet, hvilken bör beundras så myc-ket mera som den var fri från affektation och retoriska prydnader. Det är namnet Richard Cobden. Utan betänkande tillskrifver jag honom framgången. Sannolikt visste icke Peel, huru oegennyttig Cobdens verksamhet varit. Ty nästan från det ögonblick, Cobden inträdde i parlamentet, hade han varit oroad af enskilda ekonomiska bryderier. Hans egen affär, som i hans händer varit blomstrande, gick under hans broders förvaltning sin undergång till mötes, och när spanmålslagarne voro upphäfda och Cobdens gerning gjord, fann han sig nästan bragt till tiggarstafven. Lyckligtvis kan man också meddela, att hans betryckta ställning räckte icke länge. Nationen insåg, att han för det allmännas intressen utan tvifvel uppoffrat goda utsigter till eget välstånd och att det skulle varit én bedröflig och skamlig satir på menniskonaturen, om han blifvit lemnad ruinerad, då alla och en hvar rundt omkring honom rönte fördelar af hans oegennyttiga uppoffring. Sant är, att många andra gjort uppoffringar både af tid och penningar, men de hade icke uppoffrat allt, såsom Cobden gjort. Inom kort samlades 80,000 p. st. och öfverlemnades åt Cobden till minne af hans tjenster för hvad subskribenterna ansågo såsom en stor offentlig angelägenhet.
Då dessaberedningari denna 31 § första gången nu förekomma och de skulle komma att öfver hela riket utgöra ett sammanlagdt antal af 3000, hvilkas komiterade ej hafva någon aflöning, men i alla fall få en sysselsättning, som varar flera veckor och således en uppoffring göres af dem, som blifva utvalde att deltaga i dessa beredningskomitéer, så får jag, då, dessa kostnader, efter en ganska låg beräkningsgrund af högst 3 rdr om dagen, likväl uppgå till 10,000 rdr om dagen och, om komiterades verksamhet räcker under 30 dagar, till omkring 300,000 rdr, på grund af dessa dryga och enligt min tanke onödiga utgifter, yrka afslag å denna §. Gr. Anckarsvärd: För min del förstår jag sannerligen icke huru man vid inträdandet på ett nytt system skall komma till något resultat med mindre än att dessa beredningar förefinnas; äfvensom jag icke anser att de kostnader, Gr. Hamilton påpekat, kunna blifva så dryga, som han påstår. Enligt mitt förmenande är denna § så sammanhängande med det system, VI B. 11 Pen 16 Maj f. m. sorn genomgår hela författningen, att jag ej kan annat än anhålla om bifall till §. Hr Hjärne: En yard talare har påstått att inga bered ningskomitéer behöfvas, och har derföre begärt afslag å denna §. Han anser att taxeringskomitéen i första hand bör behandla taxeringen. Men hvar och en, som känner till taxeringskomitéernas göromål, vet att, just derföre att antalet personer är större och distriktet vidsträcktare än beredningskomitéernas, de ej kunna gå till väga med den sakkännedom, som bör ega rum vid bevillmstaxeringen. Jag anser derföre, att Utsk:t handlat ganska riktigt, då det föreslagit en förberedande komité för förslags afgifvande i detta hänseende. Beredningskomitéen skall nemligen föreslå och tax:skomitéen påföra den bevillning, som hvarje skattskyldig bör utgöra. Det är ju tcmligen tydligt, att en komité af 3 å 4 personer skall hafva mycket lättare att komma till något resultat än ett större antal.
Boktryckare. - ■ n*-*K»i»r5f?aS£ ■ “ a Till Rikets Högloflige Ständer, kör att, i egenskap af Rikets Ständers Revisorer, granska Stats-, Bancooch Riksgälds-Verkens räkenskaper, tillstånd, styrelse och förvaltning, hafva undertecknade, till följd af gifne föreskrifter, den 15 nästlidne September sammanträdt i Banken och derstädes aflemnat de handlingar, hvarigenom behörigheten, att i revisions-förrättningen deltaga, är vorden styrkt; hvarefter vi lifligen aflagt och med våra namn undertecknat den Ed, som finnes intagen uLi 1 §. af Instruktionen för Rikets Ständers Revisorer öfver Banko-Verket. Särskildt torde här böra omförmälas, dels att undertecknade, Gustaf Lagerbjelke och Anton Relf e/t, blifvit af Högloflige. Riddarhus-Direktionen utsedde, att i förevarande Revisions-förrättning deltaga, i stället för Herr Öfver-Kammarherren m. m. Grefve Adolf Frédrik Nils Gyldenstolpe samt Herr ContreAmiralen m. m. Friherre Carl Reinhold Nordenskjöldhvilka förklarat sig vara hindrade, att berörde af Högloflige Ridderskapet och Adeln, vid sednaste Riksdag, dem lemnade uppdrag utöfva, samt dels att undertecknade, Nils Petter Pettersson från Calmar Län och Olof Larsson frun Gefleborgs Län, såsom af Hedervärda Bonde-Ståndet utsedde Supleanter, i Revisionen deltagit, i stället för af nämnde Riks-Stånd till Revisorer valde Jon Olsson från Gefleborgs Län och Per Jönsson från Christianstads Län, af hvilka den förre med döden afgått och den sednare varit hindrad af sjukdom. Revisorerne hafva vid deras första sammanträde fått emottaga de Berättelser, som, enligt 2 §. i åberopade Instruktion, jemnförd med 20 och 31 §§. i Banko-Reglementet af den 23 Maj 1845, skola till dem allemnas.
Preste-ståndet den 4 Borgare-ståndet den 4 Bonde-ståndet den 4 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående af Kongl. Maj:t i nåder föreslagen nedsättning uti den af Stora Kopparbergs bergslag utgående kopparränta m. m. (Stats-Utsk. Uti., N.o 37, litt. A.) S. A. K. Sedan hos Kongl. Maj:t, dels Stora Kopparbergs bergslag, uti en den 8 December 1837 ingifven skrift, förnyat sin år 1829 gjorda, men af Kongl. Maj:t i nåder afslagna, ansökning om förmedling från hvart 10:de till hvart 30:de skeppund i elen till kronan af bergslaget utgående kopparränta, dels ock Rikets vid 1840 och 1841 årens riksdag församlade Ständer, i anledning af hos dem gjorda framställningar, så väl om befrielse för vissa socknar inom Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.-o 22» 31 Stora Kopparbergs län att till bergslaget leverera in natura hemmansränteocli mantalseller qvarntulls-kolen. som äfven om upphörande af de för uraktlåtenhet af en sådan leverering stadgade tredskoböter, uti underdånig skrifvelse den 8
Anslag för de publika husen i Landsorterna tillse, huruvida icke tillgångarne å detta anslag kunde medgifva, att nämnde summa antingen hel och håliep eller till någon del af samma Anslag utginge och å Förslaget uppfördes. Men då 1827 års ByggnadsAnslag icke lemnade tillgång för berörde utgift, Lief Casernbyggnads-kostnaden, jemlikt K. Brefvet d. 23 Januarii sistnämnde år, afförd på Anslaget för Fångars vård och underhåll för alt af nästa års ByggnadsAnslag för Kronans Hus i Landsorterna ersättas. Detta verkställdes ock år 1828, då K. M:t, i sammanhang med Regleringen af årets ByggnadsAnslag, under den 23 Januari förordnade om medlens anordnande till Styrelsen öfver Fångvåi dsanstalterna i Riket. Då likväl meranämnde ByggnadsAnslag, utgörande 35,ooo R:dr årligen, efter hvad Utskottet vid anställd forskning erfarit, helt och hållet erfordras för att i tillbörligt Stånd vidmakthålla Kronans förut ägande Slott och Byggnader i Landsorterna, samt dessa medels användande till ändamål utom deras egentliga bestämmelse, skulle hafva till följd de publike husens förfall och behof af ökadt anslag för deras iståndsättnnde, får Utskottet vördsamt tillstyrka: att R. St:r uti underd. skrifvelse hos K. M:t anhålla, det dylika för anslagets föremål främmande dispositioner för framliden ej må äga rum. Vid den af 182.6 års RilsHufvudbok verkställda revision har Utskottet trott sig finna, det åtskilliga förändringar, ledande till enkelhet och mera fullständighet i lläkensknpsVeiket, kunde och borde vidtagas. Och här Utskottet ansett lämpligast alt , då dess yttrande afgifves öfver K. M:ts Nådiga coniinunication i anledning af 1U Sttrs underd.
Ämnet bör ännu ur en annan synpunkt betraktas. Kan Regeringen minska portot, så torde man äfven vilja påstå, att hon saklöst kan höja det. I sådant fall behöfde man blott taga nitet för ökandet af Kronans inkomster till förevändning, för att genom portots för*} höjande, eller nedsättningens nekande försvåra eller hindra vissa Tidningars spridande i Lands.* orterna. Dagbladen vore då utsatta för en dubbelt godtycklig behandling, hvilken Regeringen ej behöfver, när han genom HofCancelle-i rens rätt, att indraga dem utan ransakning och dom, kan, när som hälst, göra ända på tillva. reisen af de Tidningar, som misshaga henne, eller synas vådliga för det allmänna lugnet. På sådana grunder yågar jag vördsamme-iligen föreslå: a) Att Riksens Höglofl. Ständer måtte efterskänka den Bevillning som hittills utgått i postporto för Tidningar; teller ock b) att Riksens Ständer ville uttryckligen upptaga det nuvarande Tidningsportot i Bevillningen, så att det lika litet, sorn 84 Den i Martti, någon annan del deraf, må kunna utan Ständernas medgifvande förhöjas; samt i sådan händelse c) att en viss afgift till Postverket måtte bestämmas för hvarje exemplar af en Tidning, sorn genom detsamma fortskaffas från tryckningsorten, utan afseende på om den fördes längre eller kortare väg inom Riket. Derigenom blefve Tidningarne icke dyrare att hålla i Piteå ån i Upsala, i Malmö, ån i Södertelje; afgiften blefve lått att uppbära och beräkna på PostContoiren, och den torde i allmänhet medelst denna jemning kunna nedsättas utan att Kronan förlorade. Att detta Memorial matte blifva remitteradt till Bevillningsutskottet, anhåller jag vörd* •arnmeligen. Friherre Anckarsvärd, Carl Henric'. Jag tror det vara af högsta nödvändighet att Folket åt StatsFörfattningens fyra StatsSecreterare gifva all den upphöjelse och inflytelse, som StatsFörfattningen med dessa Embeten åsyftat. StatsFörfattningen har för dessa Embeten bestämt en vidsträckt och maktpåliggande verkningskrets.
Som jag ej kan göra mig säker reda, om det tillhör Utskottet alt bland underrättelserna till Tulltaxans efterlefnad bestämma delta ansvar, som, om milt straff anses för lindrigt, kunde jemnföras med t. ex. Rån &c., eller om denna åtgärd tillhör annat Utskott, anhåller jag, i afsigt, att straff bestämmelsen ej må glömmas, erinran derom måtte göras, och den etablerade principen och berömvärda conseqvensen såmedelst derigenom bibehållas. Då jag ty värr utgjorde minoriteten emot den lyckligtvis icke betydliga majoriteten, som föreslagit, att ordet förbud borde utur det nya Tulltaxe-betänkandet försvinna, och jag anser dess bibehållande utgöra det enda och säkra stödet för de fabriksoch slöjdelillverkningar, som bevisligen, efter hvad en mångårig erfarenhet äfven vitsordar, trifvas och framgått i vårt land, och härtill kommer den förlägenhet — jag vill ej säga vånda — hvaruti Utskottet så ofta råkat, vid bestämmandet af såväl tullvärdet som afgiflen ä de tillverkningar, som ansetts böra skyddas från utländsk tillförsel, och hvilka bestämmelser för några artiklar gränsa till orimlighet och antyda ett öfverspändt begrepp om deras värde, reserverar jag mig emot förbudets uteslutande, och hoppas, att förslaget, äfven i denna del, såsom för mycket nymodigt att efterapa, kommer att rättas af de respective Medstånden, och det förhatliga ordet blifva behagligt att användas i de fall, då man med alfvar, icke med toma ord, vill skydda våra inhemska torftiga näringar.” Af Herr C. Berglund: ”Emot det beslut af Utskottets pluralitet, hvarigenom utförseltullen å tackjern blifvit bestämd lill 4 R-'dr 24 sk. B:co per Skepp., får jag härmedelst i korthet afgifva min reservation. 40 Bil. till Bevillnings-Ulskottets Betänkande, N.-o 21. Efler lika lifliga som långvariga discussioner hade Utskottets pluralitet, vid begynnelsen af öfverläggningarne om Tulltaxan, stadgat såsom allmänt gällande princip, att alla utoch införselförbud skulle för framtiden afskaffas och utur Tulltaxan försvinna.
Ros afgifvet memorial, med underdånig anhållan, alt, — då flere, måhända de fleste Landshöfdingar i Riket, bland andra förmåner, åtnjöte älven den att i närheten af sina embetsbostäder innehafva någon jord eller ängslägenbet, lill omfång så stor, att derå kunna framfödas åtminstone ett par hästar och några fä boskapskreatur, men saknaden af en sådan förmån för Landshöfdingen i Norrbottens län vore så mycket mera kännbar, som hästar icke kunde undvaras, samt den för ett större bushåll vigtiga artikeln mjölk under vissa tider af året icke kunde i Luleå mot betalning erhållas och under andra lider endast till ett pris lika högt, om icke högre än det, som i hufvudstaden allmännast vore gängse, och i förhållande härtill jemväl foder, håde hö och halm, stöde i mycket högt pris, så att mjölk, efter utfodring med köpt foder, icke heller producerades till billigare pris, — Kongl. Maj:t måtte till Kongl. Maj:Is Refallningshafvandes disposition anvisa en summa af högst 8,000 R:dr Riksmynt för inköp af 12 ä 15 tunnland jord å Luleå stads mark och till anskaffande af erforderlig ladugårdsbyggnad med foderrum ; i sammanhang hvarmed fästades Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet å behofvet af någon ytterligare tillökning, utöfver den sålunda begärda förmånen, uti den Landshöfdingen i berörda län å stat anslagna lön, hvilken, utgående i penningar och sålunda aldrig öfverstigande dess fixa belopp, utgjorde blott 3,900 Riksdaler Ranko, oberäknadi 600 R:dr samma mynt resepenningar, Bih. till B. St.
Till gratifikationer åt e. o. Tjenstemän 200 Äfdrages sammanlagda belop30,975 — 28,800 — Summa Afdrages nuvarande statssumma 34,750 28,330 — pet af ljuspenningar och sportler med 2,645 — blifver tillökningen 6,420 — återstår nuvar. statssmnma 28,330 — Bil. N-.o 4 till Kongl. Majits Nåd. Prop. N:o 1, örn Statsverket 1856. 5 Litt. D. Flottans OJJicers-korps. Nuvarande löner på stat. Summa nuvarande inkomst. E Föredragandens förslag. Egentlig lön med spanm&lsförhöjning. Tjenstgö- riogspenn ingar. mbeten och Tjenster. Antal. Löner och Ij enst gÖ ringspenningar enligt nuvar. fdrdelningsgrund. Pensionsbelopp. R:d r. Ö. K: dr. N:o 4 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1856. Litt. E. Flottans Under-officer s-korps. Nuvarande löner på stat. Summa va ra n d e komst 011- inEmbeten och Tjenster. K iredragandens oislag. Egentlig lön med spanmålsförhöjning. Tjenstgjringspenningar. > FÖrdelningsgrund. Pensionsbelopp. R:dr. Ö. R:dr. Ö. R:dr. Ö. R:dr. Ö. R:dr. N:o 4 lill Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. A: o 4, om Statsverket 4856. Litt. F. Flottans Marin-Regemenle. Nuvarande Stat. Löner ined span målsföl böjning. Tjenstgöringspe nilin gar. Arfvode. Summa. r e d r agandens Förslag1. Löner oell tjenstgöringspenningar 111. m. enligt nuv fördelningsgrunil. 1,200 75 75 Underofficers-Korporal i likhet med lista klass matroser:
och att deremot ali öfrig inkomst skall tillfalla Staten, såsom godtgörelse för hvad till Canal-byggnaden blifvit Jårskjutet; 5:o att Bolaget, såsom säkerhet för ofvannåmnde Statsbidrag och uppfyllandet af dess nu åtagne förbindelser, erbjuder åt Statsverket Strömsholms gamla Canaloch Slussverk med alla dess tillhörigheter i fast och lös egendom, samt, för händelsen af ett nytt Bolags bildande, tillförbinder sig, att i allmänt förvar skola deponeras de nuvarande i,o85 actier, eller för de actier, som kunna brista, ett contant belopp, motsvarande den lösningssumma, sorn för hvar actie kommer att bestämmas, under förbehåll, att, sedan Canalen år färdigbyggd, dessa actier till Bolaget återställas eller förstöras; 6:0 att Bolaget deremot för egen eller det nya Bolagets räkning, å hvilket Bolaget må sine rättigheter öfverlåta, bibehåller och får till sig Öfverlemnad egande-råtten till Strömsholms, så vål ganda som nya Canaloch Slussverk med alla dess tillhörigheter och åtföljande förmoner, emot noggrannt uppfyllande af de vilkor och öfverenskommelser, som nu blifvit eller vederbörligen blifva stadgade; 7:0 att Bolaget förbehåller sig, det ordentligt contract emellan vederbörande Auctoritet, å ena, samt Bolaget, å andra sidan, innefattande öfverenskomne vilkor, rättigheter och skyldigheter, må upprättas, samt att Bolaget till afslutande häraf bemyndigar Directionen. De handlingar, som vid den underdåniga skrifvelsen finnas bilagde, åro: a) Transsumt af Protocollen, hällne vid Extra Bolagsstämma med Actie-egarne i Strömsholms Canaloch Slussverks Bolag den i5 och 22 October i84o, innefattande de beslut, som af Directionen blifvit inför Kongl. Majit i underdånighet anmälde; b) sammandrag af Råkenskaperne vid Strömsholms Slussverk för arbetsåret 1839, eller från den 3i October 1808 till den 1 November i83g, utvisande; Stats-Utskottets Utlåtande Nio 435, Litt, C, 21 Inkomster:
Statsutgifterna icke voro nödvändige, och således råka i samma olägenhet, soia genom bifall, det vill säga, att utan pröfning af hvarje serskild utgift hafva fält ett omdöme öfver samteliga, hvilket ingen lärer kunna påstå vara lika tillämpligt på alla. Tåg hemställer derföre, att princip-betänkandet må läggas till handlingarne, och endast tjena till ledning vid bedömandet af hvarje serskild uti Statsregleringen förekommande punkt för dem, som vilja antaga de åsig-* ter, hvilka här blifvit yttrade antingen af Utskottets pluralitet eller bland någon af Reservanterne; ty endast på detta sätt förekommer man det hinder, som detta Betänkande i annat fall lagger för den fria pröfningen af hvarje punkt för sig. Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt, Gustaf: Jag har redan tillförene på detta rum gifvit tillkänna min öfvertygelse om vigten af en myntbestämning, såsom det enda medlet att efter en långvarig oreda återföra stadga och förtroende i alla penningförhållanden så väl till Staten, som emellan enskilde, och jag har äfven vid samma tillfälle yttrat det hopp, jag hyser, att genom en allmänt bibringad rigtigare åsigt öfver detta ämne ett beslut vid denna Riksdag skall fattas, som, då det å ena sidan gifver ett bevis på förtroende mellan Konungen och folkets ombud, åden andra, skall lugna väckta farhågor, för det närvä - Den ai September f. m. rande, oell betrygga emot framtidens. Då jag således instämmer med Herr Hjerta om vigten af ett beslut i myntbestämningsfrågan, kan jag likväl icke förena mig med honom om det vilkor eller den slutföljd i afseende på Statsregleringen, som han derifrån velat draga. Jag tror, att detta villkor, om del icke bokstafligen strider mot Grundlagens ord, åtminstone strider mot dess utsagda mening och det bruk, som hittils blifvit följdt. Grundlagen ålägger StatsUtskottet, att vid hvarje Riksdag inkomma med förslag till Statsregleringen, och denna pligt har Utskottet äfven uppfyllt. Men då Utskottets förslag för andra gången förekommer, bjuder så väl 56 §. RegeringsFormen, som 49 §•