Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lika med mångå andra, finner jag, att antalet af adelsmän i Sverige är mycket för stort, i jemförelse till vårt lands folkmängd och rikedom; och gerna skulle jag se mängden af representanter härstädes försvinna, — men icke tror jag, att det är uppå sådant sätt man bör tillvägabringa detta. Vill man ändtligen gå retroactivt tillväga — nå väl! må det då ske ända från införandet af grefliga och friherrliga värdigheterna. Det vore torde hända ej omöjligt att styrka, det Konung Erik XIV:s mening, då lian år 1561 införde dessa värdigheter, var, alt endast den, som innehade grefskapet eller friherreskapet, skulle vara grefve eller friherre, och att alla de andra endast par courloisie — för hvilken fransyska term jag ber om förlåtelse, men jag finner Den aa Maj. «7* ingen motsvarande Svensk — fått åtnjuta titeln af grefvar eller friherrar. Således skulle endast den De la Gardie, som innehade Leckö, den Douglas, sorn rådde om Skenninge, eller den Oxenstjerna, som rådde om Södermöre, varit grefvar. Kan man nu gå relroactivt tillväga för 3o år, så kan man äfven göra det för 3oo år; — jag vill dock ej påyrka sådant. Skulle R. o. Ad. godkänna Ridd.Utskrs handlingssätt och åsigter uti frågan om friherrliga ätten Björnst jernäs representationsrätt, så inser jag verkligen ej, huruledes saken skall komma till ett lagenligt slut. Jag smickrar mig ej med att hafva kunnat öfvertyga någon, jag känner alltför väl min parlementariska oskicklighet; men med den innerliga och fullkomliga öfvertygelse jag äger, att det sker Frih. Björnstjerna orätt, om den fullmakt han enligt 8 §:n Ridd.Ordn. utgifvit ej godkännes, vågar jag anhålla och hoppas, alt pollett för friherrliga ätten K:o 34g. Björnstjerna måtte utgifvas. Gr. Sandels, Samuel Äng, uppläste följande: Då Gr.
Jag tror också, att ingen, mer än Hr Munck af Rosenschöld, fattade vid uppläsningen Hr Rosenblads aflemnude förslag eller motion, eller hvad namn man behagar deråt gifva. Det är i denna omständighet jag vågar lägga den egentliga viglen vid upprifvandet af hvad som blifvit ett beslut. Jag vill icke lägga så mycken vigt, som man gjort, vid de anmärkn:r man framställt mot Hr Frih. och Landtmts sätt att föredraga frågan innan betänk. N:o 212 blifvit enl. R. o. Ad;s beslut föredraget, ty den frågan är för mig iqke alldeles klar, att något orätt i det fallet skett; men jag föreställer mig, att hvarken Hr Frih. o. Landtm, eller någon af Ståndet skulle vilja tillåta, att en uppenbar surprise äger rum i denna sak, ty det kan icke kallas att upprifva ett beslut, att förklara att en surprise icke är ett beslut. Sedan Hr Rosenblads skrift!, anförande blifvit uppläst, är det visst sannt, att Hr Frih. o. Landtm, gjort propos. sådan, att den bort af oss afhöras, och jag kan ej undgå erkänna det fel, som ligger mig och andra ledamöter till last alt icke hafva åt proposm egnat fullkomlig uppmärksamhet; men jag vädjar till andan af gruudlagen och Ståndets rättskänsla, om det är möjligt att låta så tvinga sig af en surprise, alt man skall komma till en orimlighet. Jag vågar anhålla om propos. på den framställning, huruvida Ståndet uppfattat Hr Frih. och Landtmts propos., och huruvida det kan vara någon Ståndets ledamot, motionären sjelf inberäknad, emot, att det nu fattade beslutet anses som ogjordt. Gr. Dea iä Augusti f. M. Gr. Horn: Ehuru jag visserligen icke kan bestrida, att det sednare beslutet kan anses vara tillkommet genom en surprise, är det dock vådligt att antaga, att någon sådan surprise kan inträffa, då Ståndet ar samladt för att afgöra Statens angelägenheter.
V tredn i nrjs-Dep a r t emen t e t. (,numera 2:a Departementets Utrednings-Afdelning.') Dess räkenskaper, som för år 1829 Blifvit i Kongl. KammarRätten granskade med anmärkningar, men för år i 83o väl funnits remitterade till granskning, men icke Blifvit försedde med påteckning örn granskningens fulländning, redovisa för Inkomster och Utgifter sålunda: D e b c t. B ahmee frän föregående äret.' Ersättningar för in natura ur Förråden gjorde försträckningar 22,629: l\\. 2. 19,874: 18. 5. Diverse Ersättnings-, Auctionsoch Observations-medel m. nr. — Balance till påföljande året: Bcäance frän föregående året: Departementets Skulder Ordinarie Ut gifter: Upphandling af Persedlar till utredning m. m. Arméens Beklädnad . „ Utredning „ Tross Modeller Förlorade persedlars ersättning Fästningarnes Behof: till Commendantskaps Utgifter, Ved och Lysning m. m . Förrådens Diverse Behof Byggnader och Hyror . Utgifter: Reseoch Tractaments-penningar Extra Utgifter Skrifmaterialier och Expenser . Auctions-omkostnader . Uthetalde S:a 421,693: 22. 1 Utbetalningar mot ersättning af andre Verk djffÖring af dubbelt debiterade Poster Lefvereringar till Artillerioch FortificationsDepartementerne af 431,178: 17.— 7,515: 2,263: 3g. 10 deras Statsanlag . Balance till påföljande året: Departement liar icke eller någon anledning till anmärkning företett sig. Underhåll s-Dcparte mentet (,numera Collega Hulr a Departements UnderhållsAJdelning). Af räkenskaperne för de under dess förvaltning stående Fonder, hafva Hufvudböckerne: för Beväringsmanskapets Underhålls-Medel blifvit i Kongl. KammarRätten granskade för år 182g utan, men för är i83o rned anmärkningar. i Debet:
Olle kommer, som jag nästan vågar hoppas, att stanna hos sina föräldrar, och jag vill använda tiden, då han sofver, till att nedskrifva » hvar han fåtfet ifrån », i händeiso det skulle kunna lända andra föräldrar till ett gif akt. Det var nu i söndags, således ganska tidigt på våren, då marken ännu är fuktig och kall, äfven om solen skiner aldrig så varm och kanske mest då. när den inre kylan skall frigöras. Olle skulle visas på styfva linan: han kunde gå och han hade fått så rara nätta kläder. Äfven de — kläderna — hade sin lilla historia. Pappa tyckte, att de kunde nog köpa trikåkläder, som sågo så fina ut och inte kostade så mycket åt en sådan Iilen en. Men mamma, som visste, hur ofta extrautgifter voro nödvändiga, och hur hvart öre borde tummas, hon s a d e: » nu då jag inte kan gå bort och förtjäna, är det nog billigare om jag syr själf. » Och välsignad vare hon för den tanken. Hon köpte nu för några öre en aflagd kostym, som såg förfärlig ut — men som var af godt tyg. Den tvättade hon, jag tror en hel dag, i. kvilajabark, pressade, klippte och sydde kläder så lina, att det var en lust att se dem. Och en liten rund mössa af samma tyg räckte det äfven till, hvarefter allt befanns kosta — 1,25. I dessa sina nya kläder fick nu Olle gå en liten promenad med far och mor, som ledde honom mellan sig. Olle var en duktig liten pojke, och pappa och mamma yfdes med skäl öfver honom. Mycket långsamt gingo de förstås, men ökade, sig ovetande, så småningom stegen. Olles små fötter gingo som trumpinnar, han kvittrade ut sin vårfröjd och fick i utbyte in den råa luften från gatan, med alla sina af vårsyran upplösta blandningar, hvilkas tillträde till svalget da uppsträckta armarne ännu mera underlättade — och på tisdagen började han blifva kinkig, hvarefter sjukdomen så småningom blef lifsfarlig.
På bergsluttningarne ligga stora villor och präktiga slott. Det ligger någonting affärsmessigt och kallt öfver det hela, det kyler mig, det kommer mig att krympa samman som af en obestämd smärta. Frankrike, från gränsen till Paris är välodladt, fruktbart och nästan fullkomligt slätt; endast då man närmar sig Paris ser man några höjder. Det är underligt att man aldrig ser några enstaka landtgårdar, som hemma hos oss. Slätten ligger odlad – lapp vid lapp – besådd och välskött som en trädgård; inga stängsel, gropar och gärden. Den ligger ödslig och ensam som hade osynliga varelser odlat den; – icke hus, icke menniskor. Skörden växer ensam, ensam. Slätten ligger vid och tyst, här och der genomskuren af en smal, hvit landsväg, platt som allt det andra. Alla hus ha trängt sig tillsamman till små städer. Der det fins skog står också den på platta slätten, gles och tunn, trän med höga smala stammar, liknande rör eller vass. Till Paris kom jag vid sjutiden på qvällen, just som man börjat tända. Det fans ingen vid stationen, ty tåget hade kommit fram tidigare än hvad konduktören uppgifvit. Jag reste genom den upplysta staden. Den gjorde intet öfverväldigande intryck; vi kommo ej öfver någon af de större platserna, endast genom vanliga gator. När jag kom sade man att Anna Rasmusson gått ned till stationen för att möta mig. Jag kom in i ett rum, der man satt och åt, vid en ljusgrå vaxduk. Man frågade om jag ville sätta mig till middagsbordet strax, eller om jag först ville gå till min kammare ”pour me débarbouiller”. Jo, jag ville det sista. Man förde mig in i ett litet fyrkantigt genomgångsrum, der det fans ett piano (!), en stol, ett bord och en byrå, hvarpå ett ytterst tarfligt tvättdon stod. Sängen var ej bäddad, den stod der helt naken, utan annat än en madrass. Jag låtsade om ingenting; det var bäst att vänta tills Anna kom. Jag tvättade mig således och gick till bords. Dålig mat och tunnt rödvin med vatten. Så kom Anna. Det första utropet var, hvad jag blifvit förändrad! Jag hade kommit att se yngre ut. – Förändrad, ja; hon har rätt.
Närvara tide kostnad. Lifgardet till häst (400 man): Remontering och furagering elc 53,045: ■— ■—- Beklädnad, utredning, beväpning 51,783: — •— Inqvartering 8,028: Spannemåls och bagerikostnad 3,105: Tillökning för mathållningen 4,330: 14. — Folgarderna (1,000 man): Aflöning och underhåll . 171,428: 45.— Beklädnad, utredning, beväpning 95,730: Trophcer 1,000: Inqvartering 20,105: Spannemål och bagerikostnad 10,788: Tillökning för mathållningen 17,349: 27. 2. Indelta kavalleriets exercis-squadroncr. Föreslagna kostnader. Indelta Kavalleriets exercis-squadroner skulle med garnisonstjenstgöringen i Stockholm förenas, utan att härföre någon tillökning i kostnad kommer att upstå. Således icke den brist Utskm påslå. För att icke missleda bör anmärkas, att den af Utsk:n upgifna indragning af 1,600 man Infanteri och 400 man Kavalleri med 429 hästar, blifver enligt förslaget ersatt genom indelta truppers förökning. I anledning af Ulskms betänkligheter vid indelta soldatens tjenstgöring i hufvudstaden hvart 7:de år under 6 månader, åberopas hvad som blifvit yttradt i motiverna till mitt förslag (se pag. 47, 48 och 00 af R. o. Ad:s Prot. l:a Band.). Härtill kan ytterligare läggas, att en annan indelt trupp i Sverige, nemligen Båtsmännen, tjenstgöra i hufvudstaden öfverhufvud 6 till 7 månader på 3:ne år och ofta vida derutöfver. Att vi för närvarande hafva indelta Inlanterireg:ten, som under loppet af 2:ne år varit upfordrade till tjenstgöring icke mindre än 16 månader.
Vidare förekommo artiklarne ”Bandoell Platt-jern, under | tums tjocklek, Bultoch Gallersamt Sänk-smide, rundt eller kantigt, knipoch, fyrkantaf | turn och derunder, skäroch klippjern”, och yrkades, att, med införsels-förbudets nphäfvande, tullsatsen å dessa artiklar måtte bestämmas till 3 R:dr 16 sk. pr Skit st.-v., hvilket yrkande efter först lill bifall å Utsk:s förslag framställd, men med Nej besvarad propos., af R. o. Ad. bifölls. Beträffande sedermera artikeln ”Plåtar, oförtente,” yrkades dels bifall till Utsk:s förslag, dels att för denna artikel, med uteslutande af indelningen efter tjocklek, måtte bestämmas ett tullvärde af 30 R:dr och en införsels-tull af 5 R:dr Skit st.-v.; hvarefter propos. till bifall å Utsk:s förslag först framställdes och besvarades med starka Nej, blandade med Ja, samt Hr Gr. o. Landtm:s sedermera gjorda hemställan om R. o. Ad. bifölle att Plåtar, oförtente, med uteslutande af den föreslagna indelningen, påfördes ett tullvärde af 30 R:dr och en införsels-tull af 5 R:dr pr Skii st.-v., besvarades med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att han härvid funnit Ja öfvervägande. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Sedan härefter Utsk:s förslag ronde artikeln ”Plåtar, förtente,” förekommit och R. o. Ad. dertill letnnat sitt bifall, anmälde sig och yttrade Hr Hjerta, Lars: Uti den af egare till macliinverkstäder upsatta promemoria, som jag förut omnämnt, omtalas äfven Jern-, messingsoch kopparrör och säges alt de utgöra en oumbärlig
Vidare uppmana vi alla qvinnor som hafva tid och kraft och - ?Gerta att arbeta i människokärlekens tjenst att anmäla sig som elever vid dr. Göransons lärokurser, samt tinder hans nitiska ledning göra sig dugliga att arbeta för lidande medmä ' nniskor så väl i fred som i krig. Anteckning för lärokurserna kan ske pii Fredrika-Bremer-Förbundets byrh, 5 Malmtorgsgatan. Boken köpes i Fritzes bokhandel. Pris 75 öre. 183 Moderna diktares qvinnotyper. ' Af Nils Erdmann. f en tid, sådan som vår, då qvinnofrågan står på ciagordningen, saknar det ej intresse att höra diktarnes omdömen. Nordens literatur har satt problemet under debatt, diskuterat det så länge, att det nära nog blifvit utnött, men på, samma gång har deii riktat sitt galleri med nya qvinnotyper. Asigterna om qvinlighet, om qvinnans begåfning och rättigheter erbjuda en profkarta i de mäst skilda färger, och går man till literaturen hos de olika kulturfolken, växer denna karta med hvarj e ny nationalitet. Temperament, seder och uppfattning äro siils emellan ganska olika. Hvad som hos det ena folket gäller såsom beundransvärdt, ringaktas eller förbises till en viss grad hos det andra, och egenskaper, hvilka prägla en nations typiska qvinnor, utbytss hos en annan mot för den egna sådana. Härigenom blifva diktaorne, hvilka uttrycka sina folks tankar, äfven representanter för deras åsigter om qvinnan. De skänka sina hjältinnor just de drag, som äro typiska, så- dana, hvilka göra dem till ett vist folks egendom och skilja dem från deras systrar hos ett annat lands författaxe. Att framleta dessa drag hoa några moderna diktares qvinnotyper, visa det för diktaren karaktäristiska i porträtten, mer se dem i sammanhang med sina folk och sina skalder, än betrakta dem ur en etisk eller rent estetisk synpunkt, detta vore afsigteii med de teckningar, som här inledas. I. George Eliot.
Jag får för närvarande trösta mig med detta löfte och hoppas att förslaget om §§:nes upphäfvande då (»framdeles«?) bifalles, enär meningen väl icke är att vi skola hafva prester af två renlärighetsgrader, nemligen dels dem. hvilka tro hela Concordia Pia, som i den 1730 tryckta, med Konungens privilegium försedda, upplagan är 1,017 eller, om man så vill, 1,181 qvartsidor, dels ock dem, som, sedan Kongl. Kungörelsen af den 15 April 1829 till Domkapitlen ankommit, blifvit ordinerade och i dogmatiskt afseende förbundit sig endast till hvad som finnes å de 60 förstasidorna isamma bok. Dessa omständigheter äro nog tänkvärda, oberäknadt det, alt de förre svurit, att de ville »hvarken hemligen hos »sig» sjelfva hafva, eller uppenbarligen för »sina« åhörare predika och utsprida någon annan Lära än then, som är uti hela then så kallade Libro »Concordiae förklarad»; men deremot de sednare sluppit att i eden uttala något om hvad de kunde »hemligen hos sig hafva» (Jfr formulären, som sändes med Kongl. Cirkulärbrefvet den 23 April 1773). I ofvan intagna ingress till 1860 års ifrågavarande förordning har hvarken 16 § Regeringsformen åberopats, ej heller föreskrifvits, att hvad utöfver 3 § 1 Kap. Missgernmgs-Balken stadgats om allällingars behandling skulle upphäfvas; och man skulle således, om icke ingressen i detta afseende ändras, lätt kunna komma i villrådighet om hvad i sådant afseende gällde af dels Kongl. Stadgan den 20 Mars 1735, fullständigt intagen i den år 1846 tryckta officiela samlingen af gällande kyrkolagsstadganden, dels ock Kongl. Brefvet den 2 Maj 1751, angående villfarelsers förekommande.
Att fördömma theorier är ett lika allmänt talesätt, och man kommer dermed icke det ringaste närmare saken eller att bestämma hvad som är det rätta. Jag har förut yttrat mig ogillande af den af Const.Utsk. framställda grundsatsen af samfällda val, men vill deremot erkänna den af allmänna vaL Skilnaden, mine herrar! ligger deruti, att ehuru jag för min del ansett mig ej böra fördela folket uti classer efter stånd, har jag dock ej kunnat förbise, alt det finnes i verkligheten, utan alla abstractioner, två stora classer, nemi. de förmögnare och de mindre förmögne. Jag har funnit öfverallt, att de förmögnare äro benägne alt umgås med hvarandra och i samhällslifvet handla gemensamt, och på samma sätt, å sin sida, de som ej kunna anses höra till denna dass. Denna slags classification af medborgare har jag så mycket mindre kunnat anse böra fördömmas, på den grund, att man derigenom skulle draga ett streck emellan medborgare, som detta streck eller denna demarcationslinie är af den beskaffenhet, att den år från år kan öfverstigas åt den ena eller andra sidan. Det är nemi. lätt insedt, att den som det ena året, då riksdagsmannaval äro i fråga, äger en summa af t. ex. 2.0,000 r:dr eller hvilken summa man har bestämt såsom den erforderliga förmögenheten, kan ett annat år hafva mindre, så att hans förmögenhet understiger den bestämda summan och han till följe deraf kommer att tillhöra den mindre förmögna classen. Valrätt har jag ansett böra tillkomma alla Svenska medborgare, men tillika trott, alt deras valrätt borde utöfvas på två olika sätt, med afseende på de tvänne olika classerna , nemi. af de mera förmögna, genom directa val, och af de mindre förmögna, genom indirecta val, d. v. s. genom electorer.
Jag kan nemi. icke finna annat, än att der måste tilläggas 5o,ooo r:dr för den andra slussen, emedan beslutet ingalunda förbjuder begge slussarbetenas företaganda på en gång, och att icke begge kunna pröfvas vara lika nödiga att på en gång blifva företagna. För mig kan det likväl vara likgiltigt, huru PresteSCs beslut bör förslås, emedan jag, på de grunder, som utaf Gr. Frölich blifvit anförda, och hvilka för mig varit så bevisande, att jag till alla delar biträder dem, anhåller alt få instämma i Hr Grefvens begäran om afslag så val i ena som andra afseendet. Jag hemställer till Husets ledamöter i allmänhet, och livar och isynnerhet, om man med godt samvete kan säga, att Gr. Frölich blifvit vederlagd uti en enda punkt af hvad han anfört uti sin utförliga argumentation, till bevis för olämpligbeten att utaf allmänna medel anslå de ifrågaställa summorna till företag af sådan beskaffenhet, som de, hvilka nu utgöra föremål för öfverläggningen. En annan värd talare bar sökt skildra till hvilken hög grad Statens inkomster skulle blifva förökade genom denna utväg för en lättad communication. Jag kan icke fatta detta förhållande. Jag kan icke förstå, att Uddeholms bolag skulle på R. St:s ädelmod att bygga slussar och rensa upp deras farvatten hafva grundat utvidgningen af dess bruksrörelse med flera ioco:de skepp:d smide, utan annan beräkning af möjligheten för transport 4.1 Deri a; Mars f. m. af denna produetion till skeppningsorten, iin R. Sirs beredvillighet alt bevilja ifråg.ivar. anslag. Jag liar redan tinder discussionen tillkännagifvit, att jag i delta fall icke äger den sakkännedom, att jag derpå kan grunda mitt omdöme. Jag mäste således fästa mig vid de upplysningar och underrättelser, som under discussionen blifvit af sakkunnige män meddelta. Hvad jag har bestämdt gifvet för mig, är, alt frågan afser användande af folkets skattemedel. Detta är det vissa, det bestämda af saken.
Jag nämner i förbigående deinwändningarhäremot, som kunna uppkomma af fruktan för möjligheten af den bestämda gränsens öfwcrstridande, och i min tanka icke wittna om annat än misstroende till allt, äfwen deni som under förebärande att sädank kunde störa Kontorets Kredit, enligt mitt omdöme twcrkom leda derät att minsta det stadgade förtroende detta Kontor nu cn längre tid ägt, ännu »välförtjent äger, och säkerligen fgr bibebälla, sä länge man i anseende kill hess förwaltuing bygger sina föreskrifter pä godkända och bepröfwadc allmänna grunder, icke pä lexer i smärre saker, pä regler styckewis, sä länge man med ett wäl granstadt förtroende till wärdiga mcdbrödcr inom eget samfund, wisar sig äga ett owäldigt förtroende kill sig sjelf, och de wäl uträknade förestriftcr man stadgar frän cn mer omfattande synepunkt. Denna möjliga föreställning att flera Sedlar skulle kunna ukgirwas än man utstakar, hwarifrän har eller kan den fä sin uprinnclse?
Dito vid »Steniga lider», mellan Wexiö och Carlskrona Förbättring af vägen vid Johannisbergs backe, mellan d:o d:o. Dito af vägen vid Näfragöls backe, mellan d:o d:o, 'Malmöhus län: Vägomläggning vid Helsingborgs norra inkörsväg Moringars anbringande för hamnens vid Höganäs förbättring 3,333 Hamnbyggnad, med väganläggning derför, vid Frövigårda på Öland 12,100 Rensning i Lalörsen för flottning å Ljusne eif i Gefleborgs län ... 3,800 af vattenaftappning s-f ond en. Ungefärlig jordvinst t i tunland. Gefleborgs län: Sänkning af Gärsjön i Öster Fernebo socken , 416. Upsala län: Fördjupning och utvidgning af Trögdebo dike å Lagunda och Trögds häraders gräns 406. Jönköpings län: Sänkning af Näsbyeller Flishults-sjön och rensning af Flishults å i Näsby socken och Östra härad 400. Utdikning af Skifversta, Bonarps och Lunnagårds inadängar i Eksjö landsförsamling 138. 41:32. — Kaimar län: Utdikning af Skarfvesjö och kringliggande sanka trakter i Ålems socken 359. — Elfsborgs län: Upprensning af Steneby eif på Dalsland 265. — Wermlands län: Sänkning af sjöarne Flaten, Velen och Kläggen i Östmarks och Fryksände socknar , Kronobergs län : Aftappning af Rinkabyoch Barnsjöarne i Konga och Kinnevalds härader 1,272. 240: 3,200: Christianstads län:
Utskottet finner sig alltså föranlåtet, alt äfven å denna framställning afstyrka Rikets Ständers bifall. N:o f?5. Ank. lill Exp.-Ulsk. den 11 Juli 1854, kl. 5 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om anslag till premier åt skicklige folkskolelärare. (U. A.) Under erinran, hurusom det i alla tider varit brukligt, att medelst belöningar och pristäflan befrämja allmänt nyttiga företag och uppmuntra till konsters och vetenskapers spridande, bär Riksdags-fullmäktigen Gustaf Bjerkander från Skaraborgs län, uti en inom Bonde-Ståndet väckt och till Stats-Ulskottet remitterad motion, föreslagit, att detta medel äfven måtte begagnas för att åstadkomma en lifligare verksamhet inom folkskolorna. Då de vid högre lärdoms-skolor och akademier inrättade premier och stipendier visat sig medföra en god inverkan på undervisningens fortgång, så vore det sannolikt att dylika belöningar äfven kunde med fördel användas såsom en uppmuntran för folkskole-lärarne. Derigenom skulle tvänne syftemål kunna vinnas, nemligen att undervisningen blefve med nit handhafd, samt alt lärarne erhölle en behöflig förbättring i sina löner; — och har, af sådan anledning, motionären hemställt, alt utaf de i Riks gälds-kontoret »för folkundervisningens befrämjande» innestående reserverade medel en summa af 36,000 R:dr måtte för detta ändamål anvisas, att emellan samtliga stiften i Riket fördelas, i förhållande till skolornas antal inom hvarje stift. Stifts-styrelserne skulle derpå låta utgå en uppmaning till alla folkskole-lärare att under de tre följande åren anställa en täflan mellan skolorna, då de lärare, som efter denna tids förlopp kunde., medelst intyg af skolstyrelsen, visa sig hafva åstadkommit de största framsteg i de föreskrifna läro-ämnena, borde erhålla belöningar frän 20 till 100 R.dr banko; och skulle domkapitlen ega rätt att bestämma denna utdelning, på grund af betygen bifogade journaler öfver undervisningen, med skyldighet derjemte att låta offentliggöra en redogörelse för sina åtgärder.