Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
'Häfver någon af trycket härstädes ut''koramen, eller på svenska språket förfat"tad, utomlands tryckt och hit i Riket in”förd skrift föranledt missnöje från andra '^Magiers sida, äge Konungen alt derom ef - Den i Fe b ni ar i i f. ni. "ter omständigheterna förordna, samt, om "Han så nödigt agtar, luta genom HofCanz"leren föranstalta om skriftens seqvestreran"de och indragning både hos Boktryckare "och Försäljare eller andre utspridare, på "sätt om qvarstad här ofvan stadgas. Så vi"da IlofCantzler ej öfverlemnar skriften — "— —• i och för deras "omkostnader och förluster.” Och hemställde Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken , om Ridderskapet och Adeln behagade såsom sin gemensamma tanka förklara denna af Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt och Herr Hjerta framställde anmärkning. Ropades Ja. § >4- « 2:0 Finnér HofCanzlern en utrikes ifrån inkommen, pä främmande språk författad skrift innehålla något brottsligt efter 10 ,§* 4, 5 , 6j 8, g, 10 eller 14 momentet, åligge honom att, sedan qvarstad derå tills vidare blifvit lagd, begära Konungens befallning, huruvida skriften bör till förjtt rande frigifvas , eller ock under qvarstad till återutförande förblifva , då det pä Konungens pröfning beror, om och till hvad belopp Bokhandlaren må af Statsmedlen njuta ersättning. 6 Dep i Februarii f, ra. § *5. Vid alla de tillfällen, der HofCanzlern anser förbrytelser mot denna Lag hafva sig yppat, och så ofta målet ej hörer, sorn blott ordningsmål, till hans egen behandling, eller, vid personliga förolämpningar , till den enskilta Partens beifrande, vare HofCanzlern , antingen han funnit qvarstad och åtal, eller endast åtal äga rum, pligtig att skriften omedelbart och ofördröjligen till Justitice-Canzlerns laga åtgärd öfverlemna, § >6.
Men så länge det icke fanns någon närmare beskrifning, någon kort historik, som vitsordade hvarje förnämligare artikels högre eller lägre värde, dess större eller mindre historiska betydenhet, kunde icke, och blefvo icke eller, dessa Sveriges stora minnen föremål för en allmännare uppmärksamhet; men, genom utgifvandet af den här ofvan nämnda boken, har denna brist blifvit i de flesta fall afhjelpt. Följden häraf har också på ett särdeles märkbart sätt visat sig, sedan boken kommit i allmänhetens händer och innehållet blifvit mera allmänt bekant. I stället för att förut salarne till Kongl. Livrustkammaren och Kongl. Klädkammaren stodo, förevisningsdagarne, nästan tomma och endast besöktes af en eller annan, som hade en större kärlek eller nitälskan för våra stora fosterländska minnen, äro nu dessa salar uppfyllda med ofta öfver 100 besökande nästan hvarje förevisnings dag, och dessa äro tvänne i hvarje vecka, hela tiden, då ej strängare köld eger rum, och då hvarje person betalar 25 öre vid inträdet, inses lätt hvilken fördel så väl all mänheten som Staten kommit i åtnjutande af genom denna lilla bok. Men denna vinst är endast af relativt obetydligare omfång, mot den stora, så öfvervägande förmån, som redan kommit och otvifvelaktigt fortfarande kommer Staten och allmänheten till godo genom frivilliga skänker till Kongl. Lifrustkammaren af värdefulla historiska föremål af många slag, och sålunda ett ständigt förökande af dessa samlingar på ett ställe. Uppmaning till dylika gåfvors aflemnande gör boken i följande ord: »Man bör hoppas, att mången relik, som nu ligger undangömd och glömd, dels i gamla grafkor, dels hos enskilde familjer framsökes och öfverlemnas till Lifrustkammaren, då det allmännare blir bekant med hvilken tacksamhet allt sådant der emottages.» Nog kunde man förutse att redan en och annan värdefullare sak, genom en dylik uppmaning, skulle såsom gåfva blifva dit inlemnad; men föga kunde man föreställa sig att inom den så korta tiden af knappt ett år sedan denna hemst ällanblef gjord, så högst betydliga gåfvor skulle lemnäs, som likväl redan nu är fallet.
Den som förfallo löst uteblifver och ej sjelf eiler genom Ombud sin uppgiff.till Berednings-Cornilsen aflemnar, Bote &c. 3 §• 19 Morn. 1 anledning af Herr Prosten Doctor Stenhammars anmärkning vid föreskriften , att Debet-sedlarne, som utfärdas, skola specifikt upptaga den Skattskyldiges Bevill* ning, anser Utskottet meningen derigenom kunna förtydligas, att näst efter ordet Specifikt tillägges, enligt hvarje Artikel &c. 4 §• 2 och 3 Mom. Herr Mannerstam har såsom felaktigt anmärkt den föreskrifne proportionen imellan Ledamöterna i Städernas Taxeringar och yrkat att den öfvervigt, Borgerskapet Städse skall äga genom ett större antal Ledamöter i förhållande till de öfriga Taxeringsmännen af Adeln, Prestoch Ofrelse Ståndspersoner, måne hvad Stockholm angar, derigenom förekoMimas , att antalet af Borgerskapets Ledamöter antingen må nedsättas till hälften eller ock de öfriga Standens Ledamöter ökas i samma förhållande, hvilken anmärkning, med skiljaktighet i antalet, Herr Mannerstam äfven ■Utsträckt till öfriga Städerna. I sammanhang härmed förekommer äfven Vällofl. Borgare Ståndets i den del gjorda anmärkning mot föreskriften i 3 Mom, , att i de Städer, der klasser finnas inom Borgerskapet, bör ett efter styrkan af hvarje klass afpassadt antal Ledamöter inom densamma väljas till Taxeringsman, . Utskottet får härvid erinra, att anledningen - JOen 17 Jidit 3 4 5* gen till ett större antal Ledamöter bland Bor* gerskapet, än af de Öfriga Standen, härleder sig fran den större tillgång, sorn finnes på Borgare, än på personer i de öfriga klasserna, af hvilka sistnämnde det behöfliga antalet ej möjeligen skulle kunna inom hvarje
— N:o 203. i anledning af väckt motion, angående Statsverkets befriande från vidare utgifter för kolonien S:t Barthelemy. X. B. 14, 243. A. 381. — N:o 204. i anledning af vackt motion om tryckning af någre, Stats-Utskottets Betänkande N:o 71 föl jäktige, skriftliga bilagor i frågan om Landl-Statens lönereglering. X. B. 14, 243, 381. A. 382. N:o 205. i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 102. X. B. 14. A. 243- — N:o 206. i anledning af väckt motion om pension åt aflidne Bruksidkaren Samuel 0wens4enka. X. B. 14. A. 243. XI. U. 285. A. 309. XIII. E. 301.‘ 24 ( 186 ) Stats-Utskottets Memorialer, Belänkanden och Utlåtanden. — N:o 207. i anledning af väckt motion, om bidrag af allmänna medel för tillvägabringande af ändamålsenlig kommunikation emellan Sveriges fasta land och Gottland. X. B. 14, 243, 382. A. 384. XI. E. 122. — N:o 208. i anledning af väckt motion, angående civile och militäre embetsoch tjenstemåns pensionering. X. B. 14. A. 243.
n frisk, vacker hy är oemotsägligt en af de viktigaste faktorerna för frambringandet af, hvad man med ett gemensamt namn kallar kvinnlig skönhet, men det är jämförelsevis få människor, som betänka, att ägandet af en frisk hudfärg är en förmån, som endast tillkommer en sund kropp. Kvinnan, som efter hvad man påstår äfven fått på sin lott uppgiften att behaga, måste naturligtvis ägna en synnerlig omsorg på vårdandet af sin hud, men det är ett fullkomligt misstag, då denna omsorg inskränker sig till användandet af hvarjehanda skönhetsmedel såsom puder, smink, salvor e t c, hvilka verka raka motsatsen till, hvad man med dem afser att vinna. D e kunna nämligen ej i ringaste grad afhjälpa förefintliga hudbristfälligheter, men då de igenstänga hudens naturliga andningsvägar, porerna, verka de, i synnerhet vid längre tids användande, i hög grad fördärfligt på hudens verksamhet och beskaffenhet. Och naturen kan i detta som i andra fall ej genom några medel förmås att falskeligen gifva det förstörda, det sjukliga utseende af hälsa och friskhet. Icke sällan innehålla dessa konstlade s. k. skönhetsmedel dessutom beståndsdelar, som äro rent af giftiga, såsom vismut, zinkoxid, blyhvitt o. d., hvilka icke blott fördärfva huden, utan sträcka sina skadliga verkningar till hela organismen. D e t finns intet kroppsligt organ, som genom sitt väleller illabefiunande så återverkar på kroppen i sin helhet som matsmältniDgsapparaten. Ä r denna apparat i olag och förrättar sitt arbete oregelbundet eller ofullständigt, får hela kroppen känning däraf, själsförmögenheterna slappas, lynnet blir nedstämdt. Man säger, att ögonen äro själens spegel, och man skulle med nästan lika stort skäl kunna säga, att hyn är magens spegel, ty äfven snart öfvergående oregelmässigheteri matsmältningsarbetet göra ansiktsfärgen gul, grå, ogenomskinlig; och först sedan magen med sin tjänarestab börjat att åter utföra, sitt maktpåliggande värf med full noggrannhet, försvinna de missprydande hudfläckarne ur ansiktet, och hyn återtar sitt naturliga, friska utseende. A f det redan sagda framgår således, att det bästa sättet att erhålla en frisk och vacker hy är att hålla sin mage i godt skick.
Den som bifaller, att de Brännvins-Pannor vid de Privilegierade Ättike-Fabrikerne begagnas, icke skola med särskildt afgift beläggas, men genom underdånig skrifvelse anhållas, det Kongl. Majrt täcktes fästa dess Nådiga uppmärksamhet på nödvändigheten deraf, att någon åtgärd, till förekommande af missbruk utaf de erhållne Privilegierne genom Brännvins-försäljning, måtte vidtagas, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, skola de vid Privilegierade Ättike-Fabrikerne begagnade Brännvins-Pannor ej med afgift beläggas ; äfvensom någon skrifvelse ej eller kommer att till Kongl. Maj:t i underdånighet afgå. Emedlertid varder detta till Riksens Höglofl. Ständers upplysta granskning vördsamligen öfverlemnadt. Stockholm d. i5 Dec. 1823. Ankom den i5 Dec. 1823. Memorial, med öfversigt af den Allmänna Bevillningen. Då Riksens Högloft. Ständers Bevillnings-Utskolt fått emottaga de Respective Riks-Ståndens bifall till de af detsamma framlagde Förslag, till Bevillnings-beloppets fördelning och utgörande, får Utskottet, under åberopande äf dess särskilda, rörande inkomsterne af Postverket och Stämplade Pappers-afgiften, Stora Sjö-Tulls-Bevillningen, Brännvins-bränningsafgiften, Saluoch Qvarn-Tulls-Accissen, samt Allmänna Bevillningen afgifne Betänkanden och Förslag till afgifternas utgörande, vördsamligen öfverlemna hosföljande beräkning öfver hela Bevillningen för år 1824 och följande åren, för att såmedelst sätta Riksens Höglofl. Ständer i tillfälle, att på en gång öfverse den beskattning, som under denna benämning utgår; och hvarvid Utskottet så mycket mindre förmodat någon brist skola å någon af de deri upptagne Tittlar uppstå, som detsamma på förra årens erfarenhet grundat sine Calculer; hvilket allt till Riksens Höglofl. Ständers upplysta pröfning vördsamligen öfverlemnas.
Oller egenrtyttanj mén aldrig skall någon af dessa Tidehvaffvets böjelser förmå ätt skaka ellet förstöra detta Sjelfständighetens stöd, så länge Ridd, éch Ad, Prot. IB, 43, 44. t)en ig December. Svenska Sjelfständighetén ännu har deti minsta gnista af lif i behåll* Bland de flera missbruk , som begåtts emot esprit’n för Indelnings*Verkets bestånd , räknar jag för ett ibland cte större obestärndheter af de så kallade Flan - penningars erläggande för Knekte Torp. Ett Hemman, på hvars ägor ett sådant Torp är beläget , har af sin skattlagd» jord, så gödt som för intet, borflemnat en del åt en Soldats, Ryttares eller Båtsmans begagnande, utan att derföre af den så kallade Ströroten erhålla någon proportionerad ersättning, och utan att äga någ'on deremot svarande afkortning i sina Hemmans-utgifter. Denna hårda obillighet kan, efter ingen Rättsgrund, ursäktas. Man förebär val, att Torpet kunnat vara afhela Roten gemensamt uppaihetadt-; inen Sjelfva jorden tillhör likväl ensamt Hufvudfotenj Och Strö roten har fullkomligt fått ersättning för sitt i början gjorda arbete, då deri öfver ioö år erlagt ingert eller också en gartska ringa Plan afgift. Dessutom har förhållandet med dessa Torp säkert ofta varit sådant-, att Hufvud-roten tillsläppt åker och äng af sina enskild ta Inägor, och hvilket på flera ställen tydligen besannas af deras läge. Intetdera kan nu mera utrönas, isynnerhet på de orter, der, liksom i en stor del af Jönköpings Länv inga Chartor finnas öfver Hemmanen. Jag hade trott, aff frågan örn Plan - afgifternas bestämmande lätteligen kunde afgöra}? vid Härads-Rätterna och Landsböfdinge. Embe Dm 15 December. 33^ fena, men, af erfarenhet öfvertyga^ om motsatsen , har jag dertill ej funnit något annat medel, än att underkasta densamma Riksens Ständers uppmärksamhet och pröfning. Såsom upplysning får jag uppgifva, att Ägarena till ett Hemman i Jönköpings
Löid §:s stut förcfläs följande tillägg: "Ingen mä "til bällltrir» Orllinaire Beställningar utnäm"nas eller pä Förflag upföras, som ej up. "nätt 18 ärs älder, eller r ägon til Uivils "Orllinsris Tjenster förordnas, som icke fyllt "21 är och om det är Oräjnans Domareämbete 2g är". Häruti är äfwen uptagen Bonde. Ständets önstan, i anledning af Riksdagsmännen ^ooss hovasson? och Wilsson lTlulrin» IVIemorial om den tilläggning tri §., at ingen mä til Oräinans Embete och Beställning utnämnas eller pä Förflag bertil upsl 5 förås, ( »o ) förås, än mindre njuta lön, som ej upnätt en äldcr af 18 är. 29. §- Förra Lonrtitutioan-Utskottet har för»- stagit at efter orden: efter förra manligheten Nlä införas: dock fä, at Stifts rost wid Ärke-Biskopps wa! beräknas lika med Hem (7o>»r§ror/er§. Wid denna § har Bonde - Ständet wid sistlidne Riksdag föreslagit den förändring säsom wilkor hwarunder Regerings. Formen antogs, at detta stadgande kunde anses som öfverflödigt, dä Sksrevr behof oundwikeltgen fördrar all möjlig sparsamhet, hwartil med ffäl borde räknas indragning af Embeten, som kunna umbäras, i hwilken egenskap Biskopparnes tycktes böra fä ruin. ZO. §. Wid §.s stut föreslog (lonxtitutionsUtskottet wid förra Riksdagen en sädan tilläggning: Likasom under hittils medgifna wiktor mä äga rum. 25. H. Bemälle Utffott bar föreslagit at orden och Sändebud til Fremmande Magter förändraS til: Sändebud och föu Handeln hos Frem mande Magter. 27: §.
S. D. Vid föredragning af Bevillnings-Utskottets den 13 dennes på bordet lagda Memorial Nio 26, med förteckning på varuartiklar, derå tullvärdena böra, jemte de i 1845 års Tulltaxa utsatta, tjena till efterrättelse med afseende på föreskrifterne i 22 och 26 §§ Tuiltaxe-underrättelserne, angående beräkningen af städernas tolag, och andra efter tuilvärdet utgående allmänna afgifter, godkände ltidderskapet och Adeln denna förteckning, likväl med rättelse af det tryckfel, hvarigenom, under artikeln ”Hudar och Skinn,” tullvärdet å ett skålpund ”finare skinn för tillverkning af Handskar samt Portföljoch Etui-arbeten” blifvit utförd med 16 sk., i stället för 3 Rdr 16 sk. S. D. Föredrogs och bifölls Bevillnings-Utskottets den 13 dennes på bordet lagda Memorial Nio 27, i anledning af väckt motion om beredande till nästa riksdag af detaljeradt förslag till tulltaxa. S. D. Föredrogs och bifölls Banko-Utskottets i gårdagens plenum på bordet lagda Utlåtande V Prot.-Utdrag den 15 Augusti 1851. 493 N:o 72, i anledning af väckt fråga om anställande af en kanslist till biträde åt Ombudsmannen vid Lånekontoret i Götheborg. \ S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets i gårdagens plenum på bordet lagda Memorial N:o 132, i anledning af Riks-Ståndets olika beslut, angående Utskottets Utlåtande N:o 120, i fråga om Oresundska tullafgiftens upphörande för Svenska fartyg. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Expeditions-Utskottets i gårdagens plenum på bordet (agda Memorial N:o 9, i anledning af återremiss å skrifvelseförslaget N:o 136 och förslaget N:o 8, till § i Riksdagsbeslutet. Från Ilögv. Preste-Ståndet. S. D.
Efter upprättandet af det sednast församlade Revisorers berättelse bifogade sammandrag öfver de, till bestridande af kostnaderna för 1859 6ch 1860 års riksdag, från Riksgälds-kontoret utbetalda medel, hvilket sammandrag omfattade tiden till slutet af September månad sistlidet år och upptog en utgiftssumma af R:dr 591,694: 48. hafva, till liqviderande af enahanda kostnader, ytterligare utbetalts från samma verk under återstoden af år 1861 » 8,864: 67. och under innevarande år » 5,625: 96. Öfverskotten ä Enligt den i Riksboksluts-kontoret, på grund af 1860 års rikshufvudbok, upp statsverkets gjorda och i nästlidne Augusti månad Riksgälds-kontoret tillställda liqvid, angående öfh-UUrna^ock ver skotten, besparingarne och bristerna för nämnde år, uppgingo de behållna och Riksbesparlnqame gälds-kontoret tillgodoförda öfverskotten å samma års statsinkom för år 1860. ster till... Transport: 2,243,749: 14. — 67 — Transport: 2,243,749: 14. hvarjemte, i öfverensstämmelse med 213 § 2 mom. af Riksgäldskontorets reglemente, detta verk tillgodoförts behållningen å det vid 1856 —1858 års riksdag ' beviljade reservations-anslaget för Skogs-institutet, lägre skogs-skolor samt audre skogsstaten tillhörande tjenstemäns aflöning R:dr 142,036: 7. R:dr 2,385,785: 21. Deremot äro uti denna liqvid följande summor Riksgäldskontoret till ersättning påförda, nemligen: Brister i förslagsanslagen R:dr 1,121,628: 91. 1860 års ersättning till indelningshafvare för deras upphörda rättighet till uppbärande af forsellön för indelta räntor och tionde » 62,653: 6.
Indelta Räntor, enligt markegång på förslag. Summa Riksmynt. Bil. Litt. D. Utrikes-Dep artementet. Penningar. Riksmynt. R:dr. ö. Departements-chefen, Statsministern för Utrikes Ärendena Departementets Expedition Minister-staten Skrifmaterialier och expenser samt extra utgifter 24.000 25,500 359,700 70.000 — Summa 479,200 - Bör till R. St. underd. Departements-chefen Departementets Kansliexpedition Departementets Kommandoexpedition Arméförvaltningen .Generalitets-staten General-stabsofficerares bildande Topografiska Korpsen Artilleri-staben Ofverkommendants-expeditionen i Stockholm. Kommendants-staten Krigs-akademien Allmänna Garnisons-sjukhuset Resestipendium för Militär läkare Sgr Indelta Arméen. Kavallerioch Infanteri-regementena Tili löneförbättringar vid Indelta Arméen Militie-boställs-kassan: Ersättning för reserv-hemmansräntor och kronotionde m. m. Indelta Arméens vapenöfningar, Reservationsanslag Till trossens underhåll Sgr Värfvade Arméen. Lifgardet lill häst Husar-regementet Konung Garl XY Svea Lifgarde Andra Lifgardet Wermlands Fältjägare-regemente Svea, Göta och Wendes Artilleri-regementen, Reservationsanslag Ingeniör-korpsen (derunder Reservationsanslag till Korpsens praktiska öfningar 5,000 R:dr). Transport I « vudtiteln. 11 Bil. Litt. Em Penningar. Indelta Räntor, enligt markegång på förslag. S p a n m å 1. Indelt på förslag. Mått. Värde ä 2 R:dr kubikfoten. Oindelt. Mått. Värde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. Summa Riksmynt. Kubikfot, i k. R:dr. ö. Kubikfot, k. R:dr.
Af denna tabell upplyses bland annat, att Sverige, å en areal fastland med öar uppgående till 3,49 2*439 Svenska qvadratmil, vid 1860 års utgång i medeltal hade en befolkningstäthet af 1,105 på qvadratrnilen, att vid samma tid största befolkningstätheten — 7,201 på qvadratrnilen — fanns i Malmöhus län, den minsta åter — 81 — i Norrbottens län, samt att i icke mindre än 18 län befolkningstätheten mer eller mindre öfverstiger, och blott i 6 län, men der så mycket betydligare, understiger ofvanuppgifne medeltal för hela riket. Under den tiderymd af 110 år, som tabellen omfattar, har hela rikets folkmängdstäthet mer ån fördubblats, och i vissa län, såsom t. ex. Malmöhus, Göteborgs och Bohus, Blekinge, närmar sig förökningen 200 procent, i de 2 nordligaste länen, Westeroch Norrbottens, har folkmängden fyrfaldigats. Ju mer ett folk lefver af eget lands produktion, af egna råämnens förädling, desto mera bevisar en sådan tillväxt af befolkningstätheten både tillvaron af rika hjelpkällor i landet och dessas tillgodogörande. Samtlige Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes berättelser vitsorda ock detta förhållande, företrädesvis hvad angår jordbruket och möjligheten af dess förkofran. Om man således, på sätt tabellen utvisar hittills hafva ägt rum, kan hoppas en fortgående tillväxt af befolkningstätheten äfven i de län, der denna uppnått en grad, jemförlig med förhållandet i flera bland Europas tätare befolkade stater, så torde detta så mycket mer gälla om de 6 län, hvilka ännu stå under medeltalet för hela riket. Af dessa län, som ensamt för sig omfatta 2,338 qvadratmil eller omkring | af rikets hela areal, uppgifvas de 4 nordligaste innesluta ofantliga sträckor af jord, som rikt kan löna odlarens möda, och skola alltså, i den mån vilkoren för jordens fruktbargörande blifva fyllda, säkert kunna gifva lif och näring åt mångfaldigt större folkmängd.
Då afgiften för Advocater på landet i 5:te classen af nu gällande Bevillnings-Förordning synes nog ringa, finner Utskottet, äfven n »il afseende på lämpligheten, alt denna afgift bringas i öfverensstämmelse med roinimiafgiflen för Advocater i städerne, skäligt föreslå, att 5:le classen här må alldeles uteslutas. 's* i4‘| Bevillnings-Utskottets Bet. iF.-o Sy. i83o års Förordning. Utskottes Förslag. Advocater, och de som med laglig rätt Advocater, och de som med laglig rätt utföra parters rättegångar, i fem clasutföra parters rättegångar, i fyra ser. Classer: Första Classen R:dr 5o Första Classen R:dr 5o Andra dito — 3o Andra dito — 3o Tredje dito — 20 Tredje dito — 20 Fjerde dito — 10 Fjerde dito — 10 Femte diLo — 5 pag. 29. Gernings-män och Socken-handtverkare på landet borde, enligt Lars Larssons från Elfsborgs Län yrkande, njuta sådan lindring uti afgiften, att första classen af sådane handtverkare, med 3:ne skattskrifne arbetare eller derutöfver, erlägga 4 R;dr, andra classen, med 2:ne arbetare, 2 R:dr, och tredje classen, med en arbetare, 1 R:dr; men till hvilken förändring, Utskottet icke funnit skäl att tillstyrka bifall. pag. 3o. Till ernående af mera redighet samt för att göra det här nedan föreslagne 2:dra moment, hvilket äfven i andra fall bör vinna tillämpning, så mycket mera åskådligt, får Utskottet föreslå följande förändring i det näst efter classificationen för Frälse-Inspectorer &c. förekommande stadgande: i83o års Förordning. Utskottets Förslag.
M:ts disposition, att användas till vedergällning åt de Kronans embetsoch tjenstemän, hvilka skola debitera ocb redovisa afgifterna för bränvins-tillverkning. I afseende å den från fordna lagstiftningen i detta ämne uti de flesta fall afvikande bestämningen af böter, som Rikets Ständer föreslagit, så ock af den straffart, till hvilken dessa ansetts böra förvandlas, få Rikets Ständer underdånigst anföra, att då, i följd af den höga beskattningen, försöken att kringgå lagen sannolikt skola mångfaldigas, lärer något verksammare korrektif häremot än skärpta straffbestämmelser icke för närvarande vara att finna. Men jemte det Rikets Ständer således i allmänhet föreslagit betydligt höjda böter, hafva Rikets Ständer ansett bötesbeloppen böra ställas i möjligaste noggranna förhållande till den fördel öfverträdaren söker bereda sig. Rikets Ständer hafva derför öfver allt, der så kunnat ske, lagt den åsyftade skatteförsnillningen till grund för böternas bestämmande. Der detta ej kunnat ega rum, hafva Rikets Ständer, pä det att straffet må kunna, om möjligt, ställas i rättvist förhållande till förbrytelsens storlek och beskaffenhet, lemnat domaren latitud för straffmätning, dock inom bestämda gränser. 1 fråga åter om böternas förvandling balva Rikets Ständer funnit den hittills använda slraffarten, enkelt fängelse, vara af alltför lindrig beskaffenhet, för att det dermed åsyftade ändamålet skulle kunna vinnas. Den allmännast i lag tillämpade, fängelse vid vatten och bröd, vore här alldeles icke användbar efter den skala eller tabell, sorn Kongl. Förordningen den 10 Juni 1841 innehåller; ty då böterna, relativt till dem, för hvilka berörde tabell är afpassad, äro ojemförligt höga, så skulle i de flesta läll endast högsta kroppsplikt försona öfverträdelse!-, som i både sin beskaffenhet och storlek vore från hvarandra vidt åtskiljda. Att åter uppgöra en ny straffskala, der dessa olägenheter voro undanröjda, förde till andra, de förstnämnda motsatta. Expedilions-Utskoltets Förslag till underd.