Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Twärtom skall han dar snarare hämta den mandom, ben ihärdighet och den hederökänjla som stämpla store män i hwad bana de mä genomlöpaSä wä! »ärwarande som fcrfiutne tidehvarf gifwa hära de mäst styrkande bewis. Pä en gäng stor krigare, stor statsman och stor talare ivar Romaren långt ifräu förstörd af krigsstandet, kanste skyldig detsamma den styrka i sälen och den fasthet i caractercn som än j dag utgöra tvär beundran. Utan att be höswa upsöka exempel i Historie» hafwa wi här under wära ögon del mäst talande bewis uii Hans Kongl. Höghet Kron P inlen Jag medger, att poliliska systemets omffapningar hafwa förändrat tarikesätt och upfostran, samt Den is Maji - samt gifwit ät opinionskrafren förmåga att ofta up mäga dell wcrkelioa styrkan Men etk ögonkast pä Europas närwarande ställning är tillräckeiigt för arc öfwenyga hwar och cn af ost alt wi äro gan« ska nära a,'l äcerkomma till den stallning dä näfrällcn ensam afgjordt Skakers öden. En allmän utjikrifning utan legning förenar alt, den ger esler behofwek en tillräcklig styrka och ger tillika en niangfalldigr större opinicmskraft. den för ögonblicket Mille wara för waldiam att »verkställa, kan åtminstone principen fastställas akt gälla esler en wist tid. —- Ekl sädant beslut Mstl i och med detsamma det förenar alla sinnen äfwen wisa till hwad grad SwenMn kan lifwas till förswar af heder och sjelfständighet, och hwilka npoffringar han ännu är färdig akt göra för att förswara dem. Denna framställning understödjeo, sä wäl af det serstilta Ulstkottcts betänkande, som af nakionens mast allmänna önskan hwilken nu börjar höras i alla Rikets provincer. I närwarande omständigheler torde det likwal wara af cn huswndsakelig wigt, alt ulan upffof komma lill ett önskeligt resultat.
Hr Biskop Agardh, efter hvad jag hade tillfälle åhöra i gårdagens plenum i PresteSt., lemnat åtskilliga statistiska uppgifter, hvilka svårligen till riktigheten motsägas 510 Den 25 Augusti. om de an kunna ur andra synpunkter betraktas, sorn derjemte Hr Biskopen bestämdt uttalat den åsigt, att landets välstånd alltsedan realisationens införande sjunkit och fortfar att sjunka i cn förvånande grad, och då detta yttrande icke kan undgå att ytterligare stegra nationens anspråk på riksdagsmannavcrksamhet; så anser jag mig desto hellre uppmanad alt äfven begagna motionsrätten, sorn lir Biskop Agardh, efter alla de tänkvärda prcmisserue i hans framställnig, stannat vid den slutsats såsom egentlig motion, att endast yrka, det BancoUtsk. skulle afgifva l:o en berättelse om landets verkliga penningeställniug och utsigterne för framliden, och 2o ett förslag till de åtgärder i allmänhet samt de förändringar särskildt i eredilrörclsen, som i anleda, deraf böra uti penningeväsendet vidtagas, icke blott lill den närvar, förlägenhetens afhjelpande, ulan äfven till beredande af ett bättre och lyckligare tillstånd nnder kommande lider. Visserligen är nämnde motion till sin syftning tillräckligt omfattande, men starka tvifvel synas böra uppstå om möjlighet för BancoUtsk. att uppfylla motionärens blotta uppmaning, dä elen icke är beledsagad af något positivt förslag lill vägledning.
Jemte det Utskottet nu får till Riksens HögloftStänder wördsammeligen öfwerlemna sitt förnyade Bewillningsoch Finance-Försiag, sä wida förandradt, ester de frän de Respeciive Riks-Ständen meddelade anmärkningar, som omständigheterna och möjeligheten i anledning af erhallne uplysningar kunnat medgifwa, får äfwen Utskottet Riksens Högloft. Stan - Den 5 Februari!. 215 Stander »vördsammeligen underställa de stät, hrvarföre det i alt öfrigt icke ansett sig kunna afwika ifrän sitt afgifne yttrande. De anmärkningar, som uti de Respeetive RiksStänden blifwit gjorde emot Utskottets Betänkande, kunna beqwämligen efter ämnenas olika beskaffenhet hänföras under följande hufwudpuncter. i:o Upgifrer af ogagnade eller nya tillgängar. 2:0 Minskning i Stats - Utgifterna genom wista förestagne besparingar. Zw I grund af deste och flere dylika tillgångar arv ätskillige calculer till Bewillningens nedsättande upgjorde. 4:0 Undersökning af Riksgälds-Contoirets tillgångar, beräkning deraf och anmärkningar öfwer medlen till de ännu utelöpande Riksgälds-Sedlars realisation. 5:0 Angående sattet att betala Lefveranteurerne och om de Patriotiske Länens ersättning. 6:0 Angående Banquens tillskott och ersättningar samt interesten och afbetalningar till densamma. 7:0 Angående Utländska Skuldens afbetalning och möjeligheten att »ned deste interesse - betalningar innehäsla, till en bättre Cours och^mera tillgäng pä waxlar inträffat. Dä sr 6 Den Z Zebruarli Dä i anseende till de uti 4:de, z.-te och 6;te samt 7:de puncterne innehållande anmärk>nngar, Stars Utskottet uti sitt nu afgifne Betänkande gjort de förändringar hwartill dels Banco-Ulffotteks utlätande, dels de gjorde anmärkningar kunnat föranleda, och Utskottet dessutom, i anseende till der af samrellgs Riks-Standen remitterade Friherre
Jag blef full af oro, af tvekan, af olust; jag visste ej hvad jag skulle taga mig till eller hvart jag skulle gå hän. Mekaniskt dref jag fram åt Nörre Boulevard och gick in i Örstedsparken, där svanorna gledo öfver dammarnas blå vatten, som om det vore himlen och de hvita strömolnen som speglade sig. Här inne var tyst och tomt, och det kändes mig, som om jag här vore bättre till mods och som om jag här funnit något af hvad jag sökte. Men när jag snart därpå befann mig midt i vimlet och larmet på Västerbro, och omnibusarna skramlade och spårvagnarna pinglade och människorna knuffades, då ebbade det åter i min själ, och ledan välte sig in i den som en slemmig massa; men så, i nästa ögonblick, kom en bölja glidande med ännu högre kam än de förra och slog längre upp öfver stranden än de förra, och det glimtade förbi mig som en syn af hvita svanor på blått vatten, af hvita strömoln på blå himmel, af blå dis, af guldskimrande luft, tills bakom allt detta och ut ur allt detta stod en annan tafla, mot hvilken jag längtade och törstade, så bittert ömt som man törstar och längtar vid minnet af sin första kärlek, – jag ville se den svarta slätten vid det blå hafvet och jag ville höra vipan skria ute på markerna. Nu äcklade mig allt omkring mig, allt som jag såg, allt hvad milt öra förnam: herrarnas skralt, damernas toiletter och människornas ansikten, gatornas stenar och butikernas fönsterståt. Jag skyndade hem. Då jag kom hem, hade det börjat skymma. Jag fick eld i kaminen, lade mig på chäslongen och ransakade mig i hjärta och njurar. Men när jag ville göra ett öfverslag af i dag, fann jag mig på ett sluttande plan, som småningom ledde mig öfver till i går och sedan ständigt längre tillbaka, till tider, som jag trodde mig ha uppgjort räkningen med eller icke ha någon ouppgjord räkning med.
Lades till handlingarne; N:o 46, i anledning af väckt fråga om förändring i grunderna för Rikets Sländers Banks förvaltning: Bifölls; N:o 47, i anledning af väckt motion, att vederhäftighets-bevis, utfärdade af den i hvarje församling yalda sockennämnd eller församlin-; 79 6 Prot.-Uldrag, deri g April 18fö - gens Pastor måtte för lånsöknde i discont-verken såsom giltiga antagas: Bifölls; N:o 48, i anledning af väckt motion om inställande lills vidare af hela och halfva sillver-riksdalrars utmyntning m. m.: Bifölls; S. D. Föredrogos ånyo Cuiistitutions-Utskottets memorial: N;o 34, med förslag, angående tillägg i 28 § Regevings-förmen, åsyftande villkorlig befordrings-rätl för utländske män till vissa embeten och tjenster: Godkändes alt hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag; och N;o 35, med förslag om tillägg i 87 § Regerings-Formen och 33 § Riksdags-Ordningen, syftande dertill alt Riksens Ständer må kunna till Förstärkt Lag-Utskott uppdraga deras granskningsoch beslutande-rätt i lagfrågor, som blifvit af Konungen väckta: Antogs att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets utlåtanden: No 247, i anledning af väckt motion om skattlagda vattenverks befriande helt och hållet eller till någon del från grundräntas framtida utgörande, då de, i följd af sjöars eller strömmars sänkning eller aftappning, utrifvas elter förändras: Godkändes; Nio 248, i anledning af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, rörande voterings anställande i Förstärkt Stats-Utskott öfver åtskilliga i betänkandena, N:ris 54 och 184, omförmälda frågor: Härvid förekommer l:o, yttrandet, pag, 3:
Cederström, Anders, instämmer jag i nödvändigheten deraf, alt sätta 20 eap. 6 §:n Missgern -b:n i öfverensstämmelse med det lagstadgande, som bär är i fråga för fönsters inslagning ; och jag anhåller af sådan anleda, om återremiss af detta betänkande. LagUtsk:s betänk. JN':o 47 återremitterades. Föredrogs ånyo LagUtskrs den 22 sisth Maj på bordet lagda betänk. JN:o 2.8, öfver väckta motioner 0111 åtskilliga ändringar i concurs-lagen. Frih. Cederström, Anders! I della betänk, är af LJlsk. föreslaget, att fatalie-timman i concursmål skall ändras från kl. 7 till kl. 4 för domstolar på landet. Jag bar emot detta beslut mig reserverat, och det vore således kanske onödigt, alt här vidare säga några ord om den saken; men jag gör det likväl, emedan jag anser förändringen mycket oläglig för alla landtboer. som hafva fordringar, dem de nödgas bevaka i eoneurser. Det är icke alla landtmät), som bo så nära tingsstaden, att de på en dag kunna hinna dit kl. 4- De måsie begifva sig på vägen flera dagar förut. Hvad possessionaten och ståndspersoner angår, så kan det icke göra så tnycket, men hvad allmogen beträffar, så gör det mycket nog, emedan de blifva tvungne att uppehålla sig vid tinget flera dagar och under tiden der bekosta sitt underhåll; hvarförutan man vet, huru allmogen blir demoraliserad vid tinget, genom dryckenskap och dobbel 111. m. På denna grund skulle jag önska, att betänk, i denna del blefve återremitterad!. Frih. Raab, Adam Christian: Det är emot samma del af betänk, som Frih. Cederström klandrat, som af ven jag får göra anmärkning, mindre på de skäl Frih. Cederström anfört, hvilka jag ej anser vara af mycken betydenhet, men mera på grund af ett annat skäl. Hvar och en, som har några affärer, vet nu, att timman för bevakning af fordringar uti concurs på landet inträffar kl. 7.
M. täcktes uti omförmälde frågor i Nåder låta, före näst kommande Riksdag, verkställa en närmare utredning, hvarigenom tillfälle beredes Riksens Ständer, att uti ämnet med behörig sakkännedom besluta. "Underdåniga Shifvelser, I sammanhang härmed har hos Riksens Ständer jemväl förekommit, att egaren af Dylta Svafvel-Bruk", enligt Kongl. Brefvet till Kamtnar-Collegium, den 5 - Februarii 179.^, är berättigad att med penningar losa Tionde-afgiftert till Staten af Brukets tillverkningar, efter ett i samma Kongl. Bref laststäldt pris, nemligen: För 1 S# Svafvel 3 R:d 36 sk. — 1 Tunna Rödfärg 1 — 1 fi 1 Sl£ Victriol a —• samt att, genom Kongl. Brefvet till KammarColtegium och Stats Conto!ret, den 21 September 1 81 3, ett betalning af 91 R:d för hvatt Sttj Svafvel ä det qvantum af 156^- som, för Kronans behof, ärligen hör lefvereras, är samma Bruksegare tillagd, Riksens Stander, som anse, att, derest icke Tionden af Dylta Svafvelbruks tillverkningar kan för Statens rakning in natura utfordras, utan Bruksegareos rätt att densamma losa finnes vara genom orubbliga Privilegier eller Cornrad bestämd, Bruksegaren bor erlägga berörde losen till lika pris med hvad for det till Kronan levererade Svaivel beraknas, fä alitsa i underdånighet anhålla, att uti sådant afseende den åtgärd matte i Nåder vidtagas, sorn E. K. M. för ändamålet kan pröfva erforderlig. Sluteligen hafva Riksens
Den 22 Augusti f. m. 85 Hurudant är då vanligen nutidens uppfostringssätt för qvinnan? Jo, uti liandtverkareklassen t. ex. insätter man i allmänhet sina döttrar i pensioner, der de få lära allt hvad som är för gällskapslifvet behöfligt, men ingenting för lifvet. Sålunda danade utträda de i samhället. De blifva beundrade af löräldrarne, hvilka icke varit i tillfälle att inhemta slika ytliga kunskaper, men missakta deremot sjelfva sina föräldrar för deras s. k. okunnighet, och blifva på så sätt ofta — jag har sjelf varit i tillfälle att iakttaga detta — verkliga hustyranner; och detta till den grad, att mödrarne måste såsom tjenstehjon uppassa dem. Nutidens uppfostringssätt har sannerligen inom samhällets mer obemedlade klasser åstadkommit mycket ondt. En förändring häruti är påtagligen af bogsta behof påkallad; och för beredande af en möjlighet dertill, är verkligen icke den nu ifrågav:de lilla summan bortkastad, om den beviljas. På dessa skäl förenar jag mig uti den af Hr Bohnstedt gjorda framställning. Hr Olivecrona, Knut: Mot Utsk:ts tillstyrkande af ett anslag utaf 5000 rdr för en normalskola har jag icke något att anmärka; men har deremot icke kunnat finna mig öfvertygad af de utaf Utsk:t anförda skäl för afslag å nu väckta motioner för inrättande af offentliga skolor för flickor. Gr. af Ugglas har förklarat, det qvinnans uppfostran måste ske i hemmet. Detta är visserligen ganska riktigt i afseende å den moraliska eller religiösa delen af qvinnans uppfostran; och uti rika föräldrahem kan det utan svårighet låta sig göra att bibringa de uppväxande döttrarna såväl nyssberörda del af uppfostran som öfriga med afseende å deras samhällsställning nödiga kunskaper; men helt olika är förhållandet med den stora obemedlade medelklassen. Uti sådana familjer kunna föräldrarna verkligen icke i följd af sin ekonomiska ställning anskaffa en lärarinna, sorn måste honoreras med 4 å 5 hundra rdr årligen, för bibringandet af de kunskaper, hvilka icke tillhöra qvinnans religiösa uppfostran, som jag fortfarande anser företrädesvis böra meddelas i hemmet.
Då drottningen för elfva år sedan skulle undergå sin lifsfarliga operation, och då konungen för tre år tillbaka i Honnef tycktes hafva anledning att frukta för sitt lif, var det » syster Mimi » de kallade och behöllo vid sin sida, tills faran var öfver. Sin senaste mission har hon, som kändt, i dagarna fyllt vid konungens sjukbädd. EN SJUKSKÖTERSKAS MINNEN. UPPTECKNADE F Ö R IDUN AF GERDA L WIGSTRÖM. I L L A GRETA, vårt kära lilla fosterbarn, med ditt ljusa lockiga hår, dina stora bruna ögon och lilla näpna trubbnäsa, som en glittrande glad solstråle står du för mitt minne. Nu är du stora damen, och skulle af en händelse dessa rader komma för dina ögon, får du ej blifva ledsen öfver, att en af dina fostermödrar så här offentliggör ett litet värnlöst barns historia. » Vårt barn » blir j u ej gramse på en af sina numera gamla m a m m o r? Inga papper hade hon med sig, så att man kunde få veta, hvar hon hade sitt hem. På frågan hvad hon hette, tyckte vi hon sade: » Greta ». Hennes händer voro inga arbetshänder. Det såg förr ut, som hon varit sömmerska eller något dylikt. Hon var liten och fint byggd med guldfärgadt ljust hår och stora mörkblå ögon, skuggade af långa mörka ögonfransar. Ett obeskrifligt drag af lidande och sorg låg i den förvirrade blick hon ibland fäste på oss, men prägladt af djup ångest blef uttrycket i hennes ögon, då de föllo på det lilla barnet, jag lagt på hennes arm. Kamraterna — vi voro på den tiden endast sex af den bildade klassen och tjänstgjorde alla på samma afdelning — hade den ena efter den andra kommit in på salen. De hade hört talas o m den döende vackra främlingen, som låg på det stora sjukhuset, okänd och namnlös med sitt lilla barn, som snart skulle blifva moderlöst och utan hem. Den lilla varelsen skulle kastas ut i världen, för att kanske en gång få genomgå lika svåra lidanden som den unga vilseförda modern. Tysta, allvarliga och djupt gripna stodo kamraterna kring dödsbädden.
Säledes, da räkopparen efter andra smalknin» gen är lör hwarje Bergsmans enffilta inwägd i Fahlu Krono-wäg, sker all desi ytterligare behandling , tran8porterinZ til Awesta, gahrning och ntsniidning, äter för Bolagets gemensamma rakning, dock tillika sä wida för enskilt rakning, ar hwarje enskild Bergsman eller Koppar-ägare, för sin Koppars transportering, gahrning och smidning erlagger lil Awesta Bruk witza stipuleracle afgifter, Det wore gansta latt, at gifwa Awesta Bruk en stor winst, derigenom at dehe afgifter höjdes til et deremot passadt belopp. Men hwad skulle werka, , deraf blifwa för Hufwud-werket? Lika mycket som detza afgifter ökades för hwarje Skeppund Koppar, lika mycket skulle behållningen af Kopparens warde minstas för Bergsmän, och lika Mycket mindre mäste han ater, för sin utkomst pä MQlo, 5O8 Den 9 Mars. e. m. ^uKionen betala Malmen: Derigenom skulle ^jerdeparts-revemimn och Gruswlr-^assans inkomst af» iven lika mycket nedsattas. Som man säledes ej funnit nägot stal eller nägon nytta, at pä et ifrån hufwud-werket afssiljt ställe, likasom mera undan agarens ögon, samla en (.'ssss behållning och gö» ra för det hela redowisningen mera sammansatt, endast til et uppehåll för agaren i cil govo niman» det af sin inkomst af Werkst, har man ansett rat» tast, at wid Awesta ej stipulera högre afgifcer, an at Brukets gjorda omkostnad blir natt upp betald, och derwid har man altid fokt halla sig, sa narr infallande obeständiga förändringar i Sädesoch Kol-pris gjort det möjligt. Af det anförda inses, at
Fiskeri-stadgan; 16:o Herr Paul Bergs, derom, att alla Rikets Sjö- och Stapel-städer måtte få åtnjuta enahanda Transito-rättigheter, som vissa Stapel-städer redan ega; 17:o Herr Tjernbergs, angående förändring uti Kongl. Segla tionsOrdningen, den 15 Maj 1843; 18:o Herr E. G. Lindströms, angående förändring uti 2 § af 1843 års Förpassnings-stadga; uti hvilken motion Herrar Schartau och K. A. Almgren instämt; 19:o Herr Sjösledis, angående förändring uti Förpassnings-stadgans 1 §, i afseende på sill, sall, lisk, bomullsgarn, m. 111.; 20:o Herr Sjöstedts, med hvilken Herr Minchel sig förenat, om förtydligande af 1 §,2 mom. uti Kongl. Förordningen den 11 Februari 1832, rörande Landtmanna-seglationen; 21:o Herr Valleys, om upphörande af consulad-afgift i Helsingör för Svenska handelsfartyg, vid passagen af Öresund; 88 Prot.-Utdrag, den 24 Augusti i844- 22:o Herr C. J. Kocks, angående bestämmande af de skeppshandlingar, so ni böra innehafvas af utländsk skeppare af någon sådan Nation, sorn, i följd af Tractater, böra behandlas lika med inhemsk, derest hau skall få denna förmon tillgodonjuta; och 2d:o Herr didricks, om förändring af grunderna för Städernas’ Båtsmanshälls-reglering; uti hvilken motion Herrar Gustafsson, Boström och A. A. Ahngren jemväl instämt. Från Heder v. Bonde-Standet. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet: l:o Auders Johan Sundstedts, från Jönköpings
Om helt visst denna bok framför allt skall tilltala herrpubliken, så kunna vi i stället fästa damernas uppmärksamhet på en annan Öfversättning från engelskan, nämligen Mrs. Franc Penny ' s roman » Z&lt;? / / # » (Stockholm, Looström &amp; C: o Kr. 2: 75) en väl berättad kärlekshistoria från det engelska Indien. Karakteristiken däri är i allmänhet gjord med ej ringa psykologisk skarpblick, blott kanske med väl ideala färger. Af särskildt intresse äro de indiska scenerier och kulturbilder, hvarpå skildringen från början till slut är så rik. Vi stötas dock ofta härvid tillbaka af den sannolikt orättvisa stränghet, hvarmed de indiska infö dingarnes karakter bedömes. Klandret smakar därvid för mycket af den brittiska inkräktarens öfversitteri. Helt visst är den indiska kulturen djupt olika vår, och det indiska lynnet skäligt oförenligt med det europeiska. Men man måste akta sig för att fördöma, därför att man icke förstår. Förstode förf. rätt den indiska folkkarakteren, skulle hon nog äfven i den upptäcka ljusare sidor än de här återgifna och insett, att utan bildens utfyllande med sådana totalintrycket måste lida af ensidighet. £ — e. \ En annan literär nyhet af ej obetydligt intresse är den nyligen på W. Billes förlag utkomna öfversättningen af Julius Gordons » En diplomats dagbok ». Det är den gamla sagan om olycklig kärlek, om människohjärtats strider och slutliga försoning med sig själf. » Den sagan har jag hört förut » säger kanske mången. Må vara, men det är det egendomliga med människohjärtat att om det än spelar på någorlunda samma melodier, så vibrera dess strängar olika allt efter beskaffenheten af den Inf t, där det befinner sig. Denna är här af alldeles säreget intresse. Olika nationaliteter bryta sig mot hvarandra inom samhällets högre lager. Och dock förnekar sig ej lokalfärgen, intrycket från den ort, där händelsen är förlagd. Bakgrunden blir dock Rysslands egendomliga, för oss dock, eller rättare kanske väsentligen därföre, så obekanta, så främmande folklif. — Skildringens psykologiska sanning lemna vi hvad detaljerna angår åt läsarens eget omdöme — likaså dess moraliska tendens — om det öfver hufvud har någon.
De tillhörande inventarierna uppgå till ett värde äf 3 å 4,000 R:dr. Jag får, efter hvad nu anfördt blifvit, föreslå: ett anslag af 100,000 R:dr till uppförande af en fyrbyggnad med lentilleapparat af första ordningen på Svenska Högarnes båkland, tillhörande Stockholms skärgård. Stockholm den 14 November 1865. / N:o 73. Af Herr Bennich, Axel Gustafsson, om utarbetande af förslag till samtliga Landlr anter iers indragning och ö/verflyllande af deras kassaförvaltning på b ankinr bitning arne, m. m. Den hvarje år på vissa tider återkommande ebb och flod i landels rörelsekapital är till sina orsaker nästan lika allmänt bekant som till sina verkningar all - August von Francken. 148 Motioner hos Ridder skap et och Adeln 1865. N:o 73. mänt öfverklagad. Samtidigt ingående större bidrag till statsbehofvens fyllande blifva i de allmänna kassorna hopade och hinna endast småningom att åter spridas. Under tiden tryckes allmänna rörelsen af brist och derigenom uppjagadt pris på det nödiga rörelsekapitalet. Ofta återkommande förslag till uppbördens fördelning på flera terminer hafva afsett att förmildra dessa olägenheter, men måst vika för de praktiska svårigheterna vid fördelningens tillämpning. Lyckades man ock att utfinna något i detta hänseende antagligt förslag, skulle visserligen de öfverklagade olägenheterna, såsom jemnare fördelade på hela året, mindre bemärkas, än nu är fallet, men likväl derutinnan qvarstå, att en betydligare andel af rörelsekapitalet alltid vore skrinlagdt i Statens kassor och på samma gång både ofruktbart och undandraget den allmänna rörelsens behof. Det är, enligt min tanke, mindre i uppbördsterminernas fördelning, än i sättet för uppbördens förvaltning, som grundfelet ligger. Under förra tider nödgades hvarje affärsman och snart sagdt en hvar, som icke lefde endast för dagen, att hålla sig en egen, efter omfattningen af hans utgifter lämpad kassa för utgifternas bestridande. Kassan var ett för tillfället dödt kapital och fordrade dessutom, der affärerna egde någon större omfattning, sin egen förvaltare.
Då den af Kongl. Maj:t sålunda föreslagna tillökning i detta presterskaps nuvarande aflöning synes vara af billighet påkallad, får Utskottet, på grund häraf och de skäl som i öfrigt finnas andragne, hemställa, att Rikets Ständer ville medgifva sådan förhöjning uti de för berntilda presterskap nu bestämda löner, att Amiralitets-pastorn, i stället för SOO R:dr, jemte tillökning för derunder inberäknade 30 tunnor spanmål, eller S30 R:dr årligen, som han nu uppbär, må erhålla i lön 800 R:dr, utan spanmåls-beräkning, samt Kompastorerne, hvilka nu hvardera åtnjuta i årlig lön 300 R:dr, med 20 tunnor spanmål derunder, hvardera undfå 600 R:dr, äfvenledes utan spanmåls-beräkning; dock med vilkor, att den 3:dje Kompaslors-lönen, som, jemlikt Kongl, brefvet den 3 Oktober 1840, hittills blifvit emellan Amiralitets-pastorn och nämnde båda Kompasiorer fördelad, till Statsverket indrages. 4:o Under åberopande of hvad Statsråds-protokollet för den 8 November nästlidet år innehåller, har Kongl. Majit vidare begärt, att Rikets Ständer, dels såsom lönetillökning åt 2:ne machinist-oflicerare måtte bevilja 900 R:dr, med 430 R:dr för hvardera, dels ock till förhöjd aflöning åt flottans nuvarande öfver-machinister, machinisten och lärlingar samt lill aflöning åt ytterligare 2:ne öfvermachinister, 1 machinist och 7 lärlingar anvisa ett belopp af 3,215 R:dr årligen.