Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M 16, i anledning af Kongl. Majrts nådiga Proposition, angående en af Blekinge läns landsting gjord ansökning om inköp af en Kronan tillhörig tomt i Carlskrona. M 17, i anledning af Kongl Majrts nådiga Proposition, angående befrielse från rotering för hemmanet Fångåmon JM 1 i Jemtlands län. Bifölls. JM 18, i anledning af Kongl. Majrts nådiga Skrifvelse, angående de förändringar, som inträffat i afseende på utarrenderade kungsgårdars och öfriga kronolägenheters förvaltning under sednast förflutna Irenne år. Lades till handlingarne. S D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi -Ulskottets Betänkanden : JM 7, i anledning af väckte motioner om ändring i gällande föreskrifter, angående uppbörden af Kronans räntor och tiden för densamma; JM 8, i anledning af väckte motioner om ändringar i gällande förordning, angående expeditionslösen; och JM 10, i anledning af väckt motion om ändring i Kongl. Reglementet för Telegrafverket den 2 Augusti 1856. S. D. Foredrogs och lades till handlingarne Banko-Utskottets Memorial, M 9, med underrättelse om Riks-Ståndens beslut i anledning af Memorialet JM 4. Från Vdllofl. Borgare-Ståndet. S. I). Fkjredrogos ånyo Stats-Utskottets Utlåtanden: JM 12, i anledning af Kongl. Majrts nådiga Proposition, angående öfverlåtelse till Westerbottens läns innevånare af gamla Iänsfängelsebyggnaden i Umeå med tomt. Bifölls. JM 13, i anledning af Kongl. Majrts nådiga Proposition, angående öfverlåtelse till Jemtlands läns innevånare af gamla Iänsfängelsebyggnaden i Östersund Bifölls. JM 14, i anledning af Kongl. Majrts nådiga Proposition, angående öfverlåtelse till Wester-Norrlands läns innevånare af gamla Iänsfängelsebyggnaden i Hernösand med tomt. Bifölls.
Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, förmiddagen den 24 Februarii 18z5. S, D. Beslöt Högloflige Ridderskapet och rAdeln, det skulle Expeditions-Utskottet underrättas derom, att till Ledamöter af Ridderskapet och Adeln uti det af Kongl. Majit i Nåder äskade Hemliga Utskott, blifvit utsedde: N:o 118 Grefve von Essen,' Hans Henric^ En af Rikets Herrar, N:o 2o5, Friherre Åkerhjelm af Margretuland, Gustaf Fredric, Öfverste, och N:o 254 Friherre Lagerbjelke, Guataf, £ d. StatsRåd. Hvarjemte ExpeditionsUtskottet skulle anino das att uppsätta en underdånig skrifvelse till 672 Dm 24 FebrUarii. Kongl. Majit, som bord® innehålla namnen på samtelige Riks-Ståndens Ledamöter uti Hemliga Utskottet. Ut supra. Höglofl, Ridderskapet och Adeln åtskilldes kl. tre qvart till 5 eftermiddagen. In fjdem ProtocollI 0. /. Lagerheim, Måndagen den 24 Februarii, Plenum kl, 5 eftermiddagen, Herr Tolly Florusx anförde skriftligen, V (Se Bilagen N:o i). Lades på bordet# Herr Mont pommer iet Gujlafy upplåste föl, jande: (Se Bilagan N:o 2.) Den 24 Februarii• €73 Herr Montgommerie anhöll, att dess anförande måtte till vederbörligt Utskott remitteras. Lades på bordet.
Med läggande till handlin garne af förslagets 5^ §, hvilket ämne förut är med ogillande pröfvadt, godkändes öfriga delar af det föreslagna Reglementet. F r å n II eder värda BondeStåndet. SD. Efter förnyad föredragning af Banco Ut kottets Betänkande N;o 143, i anledning al' Herr Rosenhlacls motion, om underdånig skrifvelse från Rikets Ständer, med anhållan om Kongl. Majits Nådiga biträde för upptagande af utländskt, credjliv för Banken, förklarade Ståndet, att, i följd af del beslut, som Ståndet fattat, i anledning af Banco-Utskottels Utlåtande N;o ifrågavarande Betänkande 1V:0 x43 icke erfordrade nå gon åtgärd. S. D. Efter förnyad föredragning bifölls Stats-Utskottets Memorial, 3V:o 470, med förslag lill Reglemente för Rikets Ständers Riksgälds-Contor, jemte de dertill hörande Aflöningssamt Pensions-Stater. S„ D. Föredrogos ytterligare och bi föl los Bancooch Lag-Utskottens Utlåtanden: N:o n, i anledning af vissa skiljaktigheter uti RiksStåndens senast fattade beslut, rörande Lagstiftningen för enskilde Bonier; och N:o 8, öfver Herr Friherre Ludvig Boijes och Herr N, V\ Stråles anföranden, angående avskiljande af de oeconoiniska och financiela delarne i förslaget till Lag för enskilde Banker, från de delar, som röra allmän Civil-Lag. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades Expeditions-Utskottets Memorial, N:o 26, med öfverlemnande af den §. i Riksdags-Beslutet, livillen innehåller de till afgörande vid nästkommande Riksdag hvilande förslag till grundlagsändringar, tillika med sjelfva förslaget till redaclion af samma §. S. D. Ånyo föredrogs Ranco-Utskottets Utlåtande, N:o 141» i anledning af de inom tvänne Riks-Stånd gjorde anmärkningar vid Utskottets, under
Tahleau För anslagne Creditiv-Medel har, genom min försorg, blifvit uppkandladt 18,648 Tunnor I"! kappar Spannemål, som, med tillägg af Sjö-transport, lossnings-, upplagsoch landtforslings-kostnader, samt transportbrist och magazinssafskrifning m. m., skulle, enligt redogörelsen och dervid bilaggde Vinstoch Förlust-Conto hafva tillsammans hostat 198,462 Ridr 41 sk. 4 rist., men har, då beloppet af deri inbegripne omkostnader för Krono-Magazins-Spanmålen, 2804 Ridr 10 sk. 8 rist., afräknas, allenast uppgått till hvad här uiföres Tillhandahållen Lndsättnings-Spanmål. Och liar upphandlingen utgjorts af: SO Tunnor Arter. 100 Tunnor Hvete. 4,362 Tunnor 13f kap:r Råg. 6,884 Tunnor 21 kap:r Korn till Brödföda. 1,403 Tunnor 16 kap:r Utsädes-Korn. 3,613 Tunnor 26f kap:r IJtsädes-Hafra. Af förra Allmänna Magazins-Inrättningens Lager klef försträckt Span mal in natura, hvilken, i följd af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga förordnande, uppförts i räkning till enahanda pris med den upphandlade, och altså, för 3771 Tunnor 311 kappar Råg och 1789 Tunnor 3^- kappar Korn, sammanräknadt med 66,840 R:dr 8 sk. 3 r:st., jemte upplupne omkostnader 2,804 R:dr 10 sk. 8 r:st.; således inalles • 3381 vo|t>> 69644 19 1 Inlöst af Uppbördsmäns besparade afgånus-procent .. 79 96i 609 4 8 Öfverskott i penningar genom tillfällige inkomster, samt skillnaden emellan inköpsoch undsättnings-pris; utgörande en vinst på upphandlade Spanmålen ..
Maj:t förblifver Rikets Ständer med ali Kongl. Nåd och ynnest välbevågen. CARL. G. af Wetterstedt> Stockholms Slott den ?4 Maj 1815. Protocoll hållet inför Konungen i Stats-Ra det, hvafvid Hans Kongl. Höghet Krön-Prinsen var tillstädes. Närvarande: Hans Excellence, Justinas-Stats-Ministern Herr Grefve Gyllenborg. Hans Excellence, Stats-Ministern för Utrikes Arenderna, Herr Grefve vo» Engeström. Hans Excellence, Stats-Rådet Herr Gref-' re Rosenblad. Halis Den 2 5 Maj. 401 Hans Excellence, Stats Rådet Herr Grefve . - Adlercreutz. Hans Excellence, Stats-Råde t Herr Frillerre Fleming. '•Hans Estcelience,' Stats-Radet Herr Friherre lagerbring. Hans Excellence,'Stats-Rådet Herr Grefve Puke. Stats-Rådet, Herr Friherre Adlerbeth. Undertecknad Hof-Canzler. ' , ..Undertecknad Hof-Canzler uppläste ett, på ICongl. Maj:ts Nådiga befallning, författadt .Förslag till Kongl. Majus Nådiga Proposition till Riksens Ständer örn ett i 8t §• Regeringsformen nödvändigt tillägg; och blef denna Proposition, på Stats-Rådets Uedamöters enhälliga underdåniga tillstyrkande,' af Kongl. Maj:t i Nåder gillad-, och skulle, af undertecknad Hof-Canzler contrasignerad, på vanligt sätt till Riksens Ständer ofverl em nas. In fidem Protocolli G. af Wetterstedt. 1 ppläst lios samteliga Riks-Ståndsn den Maj. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående understöd j&r Hjelmare Slussverk, 3-d/e Del. N:o 51, 52.
Äfven skall jag, vid Riksdags-ärendenas afgörande, med goda råd och underrättelser, samt upplysningar om hvars och ens lagliga rättigheter och skyldigheter, Ståndets Ledamöter tillhandagå, samt med all min förmåga söka att bringa dessa ärenden till ett med Grundlagarne instämmande slut. Detta allt lofvar jag att troligen hålla: så sanni mig Gud hjelpe till lif och själin (2:dra mom. utgår ) Hänvisning: Konst.-Ulsk. Mern. Ridd. och Adelns Prot. den 18 April 1860. Preste-Ståndets Prot. den 7 April 1860. Borgare-Ståndets Prot. den 18 April 1860. Bonde-Ståndets Prot. för samma dag. Konslitutions-UlskoUels Memorial M 2. 8:0 Om ändring i Regerings-Formen. § 88. Såsom Grundlagar skola anses: denna Såsom Grundlagar skola anses: denna Regerings-Form, samt den Riksdags-Ordning, Regerings-Form, samtdenRiksdags-Ordning, den Successions-Ordning och den Förordden Successions-Ordning och den Tryckfrining om en allmän Tryckfrihet, hvilka, i hets-Förordning, hvilka, i öfverensstämmelse öfverensstämmelse med de grundsatser, som med de grundsatser, som i denna Regei denna Regerings-Form bestämmas, Riksens rings-Form bestämmas, Riksens Ständer och Ständer och Konungen gemensamt vid denKonungen gemensamt fastställa. na Riksdag komma att fastställa. Hänvisning: Konst.-Utsk. Mern. Ridd. och Adelns Prot. den 30 Mars och 23 Maj 1860. Preste-Ståndels Prot. den 31 Mars och 29 Maj 1860. Borgare-Ståndets Prot. den 28 Mars och 2 Juni 1860. Om ändring i R c gerin gs-F ormen. § 90.
Med uppgift å hvad som för hvartdera af åren 1844 oc^ *845 anordnats af femte hufvudtiteins anslag till oförutsedda utgifter, hafva, då bland dessa sålunda anordnade medel upptoges åtskilliga, sedan flere år tillkomna och årligen fortfarande utgifter, revisorerne yttrat den åsigt, att dessa ut - Slat*-V(»holtet» Utlåtande, JY.o 206. gifter icke borde utgå från^nämnde anslag, utan att de i stället måtte uppföras å sin rätta titel under sjelfva hufvudliteln. Utskottet, som under n:o j4 afgifvit utlåtande angående regleringen af utgifterna under riksstatens femte hufvud titel, får nu endast åberopa hvad uti berörde utlåtande är vordet, i afseende på förevarande fråga, föreslaget; Kongl. Sjöförsvars-departementets Kommando-expedition. § 5o. (i845 års Rev. Ber. pag. i5g. 1847 Srs Rev. Ber. pag. 176. Fot kl. pag. 38a.) Att uti denna expeditions räkenskaper blifvit afförda, för år 1842 — 60: 3a. och „ , i843 — a53: r:dr, ''till af Kongl. Maj:t bända behof”, har ådragil sig 1845 års revisorers uppmärksamhet, enligt hvilkas tanka det icke vöre förenligt hvarken med begreppet om ett konstitutionell statsskick eller roed ett ordentligt redovisningssätt, att en, om än mindre betydlig del utaf det lill extra utgifter beviljade anslag undandroges Rikets Ständers och deras ombuds granskning. Då revisorerne lik väl icke ville bestrida, det utgifter understundom kunde förefalla, hvilka både voro oundvikliga och ;af natur, att desamma hvarken kunde eller borde verificeras, funno revisorerne det vara vida lämpligare, att någon viss bestämd summa för sådana föremål å stat ansloges, med förklarande att densamma vore från revision fritag®n, och blott redovisades på det sätt Kongl. Maj:t pröfvade skäligt.
Hvad veta vi, har blifvit sagdt, huruvida de ändringar vi nu gå att besluta , anstå Brödra-folket? Hvad rätt ha vi att besluta för dem, och vice versa? Är likväl ej en närmare förening lika värdig vår önskan, som tillåten vårt hopp? och motarbeta vi den ej, då vi emedlertid på egen hand organisera oss? Äfven mina önskningar, mina varmaste önskningar äro ägnade åt förkortandet af den tid, som af tingens natur är bestämd att förgå, innan fjällen upphöra vara gräns emellan två Brödra-folk. Trodde jag, Den 4 December f m, att förevarande ändrings förslags antagande med en dag kunde förlänga denna tid; skulle äfven jag, betraktande det större föremålet, votera för uppskof i det mindres sökande. Men är väl fråga här om sådana anstalter, sorn kunna höja skiljemuren? Tala vi om att förändra vår Representation eller att i vår Stats Form rubba grundvalar, hvilkas homogenitet, jag medgifver det gerna, är ett nödvändigt vilkor för en blifvande förening? Nej, vi tale ora blotta former, och de vi föreslå, ha med Norriges organisa-, tion långt mera analogie , än de vi önska ändra. För öfrigt Upprepar jag, att antogs än tillståndet med Lagboken, med beskattningen och med Norrige, som skäl till uppskof, så är det ett obegränsadt uppskof, icke uppskof till nästa Riksdag, som på dessa skäl kan yrkas. Fråga är således, att under denna mer än sannolikt ganska långa framtid bibehålla alla in. rättningar, hvilkas ofullkomlighet icke ens bestridas, och lika länge sakna det stora gagn , äfven partiella ändringar skulle medföra. Vi ha ju icke yrkat bestämdt bifall till hvarje mening i förslaget. Det sönderdelar sig af sig sjelf f sådant, som grundlagligen af Konung och Ständer måste, och i sådant, som godtyckligen af Kongl. Majit allena kan afgöras.
4:de punkten, an gide hemställan, att vid pröfning af besvär öfver markegångscomitéers beslut, prisens förhöjning, der densamma kun ifrågakomma, bör grundas på verkställd jemförelse mellan prisen såväl inom länet som uti nästgränsande län, samt att de förändringar uti den af deputerade uppgjorde markegångstaxa, hvilka slutligen varda fastställde, skola gälla för såväl Kronan som samtlige räntetagare och räntegifvare inom samma markegångsdistrict; och 5:te punkten, låtande af en und. skrifvelse till Ii. M. rör:de K. St:s beslut i afseende pä sättet för sökande och erhållande af ändring i de af markegängsdeputerade bestämde pris. Dessa punkter lades till liandlingarne. 6:te punkten: ang-.de beskaffenheten af den räntcspanmul, som skall anses vara afradsgild. Hr von Troil, Sam. Gustaf: För min del vågar jag vördsamt anhålla om Hr Gr. o. Landtnäs propos. till alslag pä ifråga var. betänk. Jag skulle tro, att vid utfärdandet af en författning, så vigtig sorn denna, man bör söka att något så nära laga så att rättvisan är lika ä ömse sidor. Såsom denna författning har blifvit tillämpad nu sednast, så visar erfarenheten, att inom det län, der det regementet är förlagdt, vid hvilket jag är tjenstgörande, har man varit nödsakad att försälja spanmäl till det låga priset af 4 r:dr 46 sk. b:co per t:a, hälften råg och hälften korn; då verkligt god spanmål här i Slockholm har gällt 8 å 9 r:dr banco för rågen och mer än 6 r:dr för kornel. Jag skulle tro, all del vore gagnelig! i många hänseenden att fastställa en viss vigt 518 Den 29 Mars. å den spanmål, som skall levereras, och således lemna räntegifvaren rälligliet alt, såvida denna vigt icke kan presteras, få genom fyllnad i vigten ersätta hvad spanmålen saknar i god beskaffenhet. Till dess må man hellre låta den gamla författningen vara orubbad, än att ifrån R.
kunna klart och tydligt visa reformens berättigande, att kunna fullständigt vederlägga hvarje anmärkning, s o m göfes. Man måste därjämte sorgfälligt undvika hvarje missgrepp, s o m kan gifva de talrika o c h ingalunda ofarliga fienderna anledning att börja en strid, som i denna partisplittringens tid alltför lätt kan sluta med att likbvänningsreformen neddrages till att blifva en simpel partifråga och såsom sådan motbjudande för de linkänsliga, de verkligt bildade, hvilka varit o c h böra ' förblifva likbränningsreformens egentliga stöd. Men det fordras tålamod för ett sådant 1898 » Nej, herr riddare, » sade hon skämtande, » profva under årtionden fortgående planmässigt avbete ert snille, o m ni vill slippa ur trollets garn. » med få synliga resultat, och detta tålamod finnes Med en för gamla egendomlig tvär k n y c k ej hos alla. Per Lindel !. stannade nu trillai) framför prästgårdstrappan, där hela familjen stod samlad. Prosten och prostinnan främst, så gamla guvernanten Och små- flickorna samt längst bort komministern oeh Ture ' ende sonen. Inne i den låga, envisade salen, med sina väldiga syrenknippor på pianot och sina hvita linnemattor i bukter öfver golfvet, stod aftonmåltiden dukad. Stackars Harald kunde vara hungrig, tyckte Skiss för Idun af prostinnan, hvavföv maten serverades, så snart de första hälsningaina utbytts. Samtalet blef Hlisabeth Kuylenstierna. lifligt, man talade o m Haralds resa, om samma bekanta o c h om forna dagar. rastgårdens gammalmodiga trilla m e d den lata Efter måltidens slut gingo de alla ut på vebruna Palle för hade väntat minst en kvart va)) dan. vid stationen, innan tåget ändtligen k o m. Det var en härlig juniafton m e d doftfylld, ljum » Tag tömmarna, Lars, jag går ut på perrongen luft och denna mystiska halfdagev, s o m är så och möter honom, » ropade Edith Willnow, fröken rik på stämningar och tankar.
för sig s o m v i. litet var m i g o m, att attack utfall på allvarligt, när komma slaget. att vi icke befara, som hade m o t ett v ä g att af d e jag varseblef min en ögonblick u p p s y n så väntade få dem följesladyster, att se tårarna fram. FRAN GARDEN TILL LYCEET I RENNES. Nyss Skulle det v i ertappats, fast m a n ingen HOFLEVERANTÖR. Hylin &amp; C o c h inViol. Hyacinthe, Héliotrope, Syren m. fl. lugnt o c h förmaningstal, s o m allvarlig prägel, m e d den » Det var ju någon samt hos alla finare parfymhandlare i riket. iiiiiiiiuiiii: nål i hatten. » ha så gifva en mera fingo vi vara i fred, skulle j a g natursmåningom fått henne begriplig förklaring. inte. det möjligen g å t t h e n n e s h a t t n å g o t illa, kunde j u detta vara ledsamt nog, m e n knappt ändå motivera en sådan Jag anade vete, till hatt hvilka under anledning. helst, en otröstlighet. inte, j a g, trots mitt slutsatser vissa en dåliga omständigheter D e t föll m i g så samsönderkramad kan gifva naturligt som att o m m i n följeslagerska fått sin hatt smula pressad, åtminstone draga Och s å b e r o d d e d e t, eller k u n d e förklaras åt kappan j a g tror bero p å, att h o n råkat för bårdt. M o t fru Fdhlmans muntra liflighet som u n g änka fanns föga att anmärka o c h ej heller m o t fröken Jansons vackra ansikte under den lockiga frisyren, m e n dess mer m o t hennes toalett, s o m var ovanligt smaklös. Man kunde knappast förvåna sig öfver, o m hr de Ohampignac, m e d denna toalett för ö g o n e n, för några dagar skuddade familjehärdens stoft af sina blankskinnsskor o c h d r o g bort m o t det okändas lockelser. A. T. A. T.
Den sorn köpt ett arbete, sorn omsider befinnes vara förfuskadt eller förfalskadt, och således ej kan uppfylla sitt ändamål, eller som i sjelfva verket är någonting annat, än det, för hvad det blifvit försåldt skall äga rätt, icke blott att återfordra det han utbetalt, utan äfven att undfå en skadeersättning; lämpad efter de olägenheter ett sådant inköp kunnat honom förorsaka. Om tillverkaren eller köparen sådant fordra, äge domaren, att i dessa fall höra s;ne eller flere gode män, som äro ansedde behörige, att bedöma föremålet för den väckta frågan. Bruket af vigt och mått bör ske under köparens ögon, och honom vara obetaget att på stället undersöka både vigtskålar, vigter och mått. Eho sådant vägrar, straffes första gången med skyltens borttagande för 301® månaders tid, 2?dra gången för ett år, och 3:dj« Den u April e. ml gången, genom förlust af rättigheten att idka sådan handtering, vare sig slöjd eller handel, som för afsättningen fordra vigt och mått. All slags våg bör, då man deraf betjenar sig vid försäljning eller inköp, vara upphängd, antingen på an fot, eller i taket, eller annorstädes, men icke hållas i handen; i annat fall må på köparens om förhållandet gjorda och lagligen styrkta anmälan, säljarens redlighet inför rätta förklaras mifstänkt. XIII. Om anflallter till underjl6d j'6r /juha eller br äcklig a arbetare, i. Till en Hospitalsinrättning för sjuka arbetare, och för att begrafva dem som dö meddellösa, skall i hvarje Stad och Socken en särskild Fond anläggas r. Denna Fond bör efter hand tillskapas, genom en allmän besparingsafgift, som hvarje arbetare erlägger, tillika med sina Kronoutskylder. 3.
Go ske lof faud synen idjen forr nu kan ja saj Karrstorps tjartja gennom ostasjyfvan. Va at sant od I finge ätt qvarter brännevin te tjyve karra, o od darr földe ain pennefjär mä te å smörra jär om mongen mä?28 Skånsk slagdänga (berättad av Maria Christina.)29 Det var en gång en gammal prest som såg dåligt. Efter slutad predikan kom klockaren med kungörelserna, presten tog den första och läste: ”Härmed efterlyses en sultan.” Klockaren: ”Nej kära far: en soldat.” ”Lika mycket” sa’ presten. ”Han hade ett ärr på kinden.” ”Nej, kära far: ett ärr.” ”Lika mycket.” ”Han bar en stut på ryggen.” ”Nej, kära far: en syrtut.” ”Lika mycket.” ”Han hade en häradskrifvare ved sidan.” ”Nej kära far: en hirschfängare.”30 ”Lika mycket.” ”Han hade bläck och penna på skorna.” ”Nej, kära far: messingsspänne.” ”Lika mycket. Om han finnes kan derom göras anmälan, hvarom icke så är det lika mycket.” Blygsamt. Läraren: Hvad sade Isak till sin son Jacob då han märkte lukten af Esaus kläder? Flickan hviskande och rodnande af förlägenhet. Han sa: Kom hit och gif mig en kyss. Vetgirighet. En äldre herre satt och samtalade med en vän som kommit för att besöka honom, då han fick se sin lille son klifva upp på soffan bakom den främmande, noggrant skärskådande dennes glesnande lockar. ”Hvad ser du på, mitt barn?” säger gästen. ”Jo, pappa sade härom dagen att farbror har en lur bak örat och jag ville så gerna veta hur den ser ut.” Som man ropar i skogen får man svar. (Rimsmideri.) En rimmare ville göra [sig] qvick på en annans bekostnad och till det ändamålet skref han ett långt poem som började ”hvi är gräset så grönt?” och hade till refräng ”uti vår hemlandsdal”. Nästa dag fick han i utbyte följande rim: Ni frågar:
Sedan öfverläggningen ansetts härmed -vara fulländad, frarnstälde llr Gr. o. Landtm, propos. först till bifall och sedermera till ålerremiss å förevar, betänk.; men begge dessa propos:r besvarades med blandade ja och nej; hvarefter Hr Landtm., med förklarande att han ej kunnat uppfatta huruvida dervid ja eller nej varit öfvervägande, förnyade sin propos. till bifall å Utsk:s betänk., samt, sedan denna propos. blifvit besvarad med starka ja, blandade med många nej, tillkännagaf det han nu trott sig linna ja hafva varit öfvervägande. Frih. Raab begärde votering. Upplästes till justering oell godkändes följande voteringspropos,: Den sorn bifaller LagUtsk:s betänk. N:o 14, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; Vinner nej, kommer berörde betänk., på grund af de deremot gjorde anmärkn:r, att återremitteras. Sedan voteringen försiggått, befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 48. Nej — 42. Upplästes ett af Hr Hjerta, Lars, inlemnadt sålydande anförande: Till fortsättning på de anmärkn:r, hvilka jag i plenum d. 22 dennes hade äran framställa, rörtde K. M:s nåd. skrifvelse 22* 340 Den 5 Februari. med förslag till ändringar i tulltaxan, utber jag mig nu alt äfven följande erinringar må varda lill Bevilln.Utsk:s granskning öfverlemnande. Det utgör en anledn. lill tillfredsställelse, alt af det nåd. förslaget finna, att K. M. beslutat lill mesta delen upphäfva de förbud och fyrfaldiga andra binder, hvarmed såväl insom utförseln af artiklarna tackjern och stångjern förut varit belagda, och hvilka bibehållits alltför länge under den, efter min och många andras öfvertygelse, falska föreställningen, att sådant utgjorde ett nödvändigt villkor för den Svenska jernhandteringens bestånd och förkofran. Eli vigligt steg framåt är i della hänseende i synnerhet, att Regeringen förklarat sig för den grundsatsen, att vanligt såväl stångsom tackjern må kunna inkomma i riket.
Stat och sålunda alt tilldela Banko-Ombuden särskilda resepenningar, hvilket stadgande dessutom allenast såsom motsats till det föregående om resepenningar till Direktörerne, synes hafva erhållit plats i Banko-Reglementet, har Utskottet, som uti nämnde punkt upptagit förbudet för Direktionerne att arfvoden utöfver Stat bevilja, skolat hemställa 2-2 Banko-Ulskotlets Memorial, IV. o (17. 13:0. att mora. 2 af 97 § må från blifvande Banko-Reglemente uteslutas. Nuvarande 3:dje mom. af nyssberörde §. innehåller: »Det särskilda arfvode, hvartdera Låne-kontorets Bokhållare för det närvarande åtnjuter för böckernas afslutande, må än vidare utgå lill det belopp, nu eger runi; och förblifver jemväl, i afseende på missraknings-penningar till Läne-konloren, vid hvad det för närvarande medgifvet är.» Som ifrågavarande arlvoden blifvit indragna och missräknings-penningarne ali aflönihgs-staten upptagas, torde 14:o. omförmälda föreskrift få utur Reglementet utgå. Deremot lärer 4 mom. af meranäinnde 97 §. få bibehållas, så lydande: 15:ö. »Så länge inkallad Suppleant bestrider ordinarie Ledamots befattning i direktionen, åtnjute han det lör den sednare bestämda arfvode, lämpadt efter den tid, han i verkets styrelse och förvaltning deltager.» Som ändring af föreskrifterne i 5 och 6 mom. af 97 §. icke synes vara af nöden, hemställer Utskottet, att desamma må i blifvande Reglemente införas: 16:o.