Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dä kan det fixa priset i icke ringa mån medföra skada för kronan i en framtid, hvarföre jag, för min del, nödgas afstyrka den förvandling, som Utsk. föreslagit. Snarare skulle jag anse både riktigt och ändamålsenligt, om, pä sätt 1848 års Utsk. föreslagit, Ostskatten blefve efter skeende undersökning, bestämd till visst belopp in natura för hvarje hemman, att, såsom nu sker, lösas efter årligt markegångspris. Af denna tanka var II. o. Ad. när frågan förra gången förevar, hvilket jag får styrka dermed, att då man voterade härom d. 8 Sept. 1848, således för 2 år och 11 månader sedan, sä afslogs förvandlingen i penningar med 31 nej emot 27 ja. Jag vill icke förmoda alt opinionerna inom detta hus på sä kort lid blifvit lill den grad förändrade, att man nu vill fatta elt beslut, hvilket rakt strider emot det föregtde i samma fråga. Man har ganska ofta åberopat nödvändigheten, att vidblifva hvad 11. o. Ad. förut beslutat och när man icke haft annat skäl att anföra, så har man just begagnat delta, om också beslutet varit aldrig så oriktigt. När nu det beslut, som en gång blifvit falladt både är rättsenligt och ledande till säkerhet för Staten att icke i framtiden blifva i någon mån lidande genom penningevärdets försämring, och då intet behof påkallar att sätta Ostskatten i penninge-ränta, utan endast godtycke derför ligger lill grund, så hoppas jag alt R. o. Ad. skall vidblifva sitt förra beslut, så till vida, att R. o. Ad. endast medgifver hvad som är rigtigt och nyttigt, nemi. att Ostskatten varder för framtiden efter skeende undersökning och öfverenskommelse med vederbör:de hemmansegare bestämd till visst belopp för hvarje hemman, men deremot stadgar att detta belopp bör hädanefter, lika som hittills skett, utgå till K. M. och kronan med penningar efter hvarje års markegångspris ; och för att tillvägabringa en sådan förändring i Utsk:s tillstyrkande, anhåller jag nu vördsamt om återremiss af denna punkt.
N:o 89- Kiö Den iZ Iunii ska Gardet, till följe af Kongl. Drefwet den rä Öctober 1828 undergick, försäkrades hög tideLigen, sä tvål d§, font geNom Kottgl^ jZökördttaN» -et den iS Ianuärii Päföljande äret, högre ork lägre Lndividuer wid Regementet ätt framgent marda bibehällne wiö atla löniNgS förmäner, äswen dem, ve öfwer stat ätnjiuin Såsom dä warände Regements QwärtermLstare wid Swensta Gärdet, feck jäg genom ststnämdc förordnande jemte tillätelsen att tils widare förblifwä Utan placeking, ytterligare emottaga den näviga försäkran att bibehäliaS tvid alla mina LöNiNgSwllkor och förmäner, uran undantag, intil dest motswarande inkomster efter fritt ival pä annan Stat erhölloS. Til beha löniNgs förmäner hörer ostrivigt ven beklädnadsprocent, hwilken senctiöNeraV sä wäl genom Kongl. Breswet af den 6 Ocrober t779, som äf Herrar CompagnieChefs sarstildä til mig gifnä förbindelse af deri 1 September I8o>z, Utgjork vet hufwudsakligaste af min Lönsom derigenom minst btifnnt drägt til likhet af det belopp Compagnie-Chefs fjctfwe kunnat päräkna, men också deremot grundat ett atcorS för denna tjenst, större än hwad de fleste Compagnie-Chefer betalt och säledes utöflver all jeM' förclse brygare än som swakar Mot den i Sra^ ten urförde lön. Det är af denna anledning som, oaktadt de grundsatser hwilka tvid regleringen af Regementets skadeersättning « och för den anbefalbe r^ duciioncn hedrat Riksens Högloft. Ständer, jag ensam as alla wiö GardrS,Regemenrerne reducera Se - Dön rz
Denna slöja har emedlertid nu redan blifvit lyftad: vi hafva i flera allmänna tidningar sett så väl de ganska sakrika reserva - Den 18 April e. m. tioner, sorn af en bland Riksg:sKont:s Fullmäklfge, Hr RiksArkivarien Nordström, blifvit vid särskilda tillfällen afgifna emot Fullmäktiges åtgärder, som äfven sedermera ett särdeles förtjenstfull! anförande i BorgareStit af Hr Lallerstedt, hvilken, såsom mig synes, i sin rälta dager framställt det sätt, på hvilket Fullmäktige, i denna vigtiga fråga, gått till väga. Saken har ytterligare i dag, genom en af Konungens Rådgifvare, blifvit gjord till föremål för öfverläggning, och jag tror derföre att det nr i sin ordning, alt icke längre förtiga den åsigt, som man i della hänseende bör och måste äga. Jag skulle måhända ändock här hafva iakttagit tystnad, så vida icke den värde ledamot af detta Stånd, som tillförene varit Ordf:de i RiksgtsKont., hade upträdt och med mycken käckhet bestridt de ganska befogade och ganska hofsamma yttranden, som emot Riksg:sKont:s förvaltning blifvit afgifna. F. d. Ordfrden för Fullmäktige i Riksg:sKont. slutade sitt yttrande med att Fullmäktige hade åtlydt hvad dem blifvit anbefaldt, och han ansåg derföre att de anmärkmr, som blifvit emot dem framställda, varit obefogade. För min del tror jag likväl icke, att Fullmäktige hafva åtlydt hvad dem blifvit ålagdt, och det är också derföre som jag tror, att deras åtgärder med skäl kunna klandras. Här har af flere talare blifvit erinradt, att R. St:r vid sisla Riksdagen beslöto att genom låns uptagande anskaffa de medel, sorn utöfver disponibla tillgångar erfordrades för Jernvägsbyggnaderna. Jag ber härvid att få fästa upmärksamheten derpå, att R. St:r sagt »utöfver befintliga och disponibla tillgångar».'
Innan jag upptager till besvarande hvad Frih. Palmstjerna yttrat, anhåller jag att vid sjelfva betänk. få göra en ytterligare anmärkning, sora undföll mig, då jag yttrade mig, nemi. att Utskrs tillstyrkande af anslaget för ett åkerbruksinstitut är ett direct beslut, och att Utsk. först derefter tillstyrker, att R. St. må till K. M. öfverlemna att bestämma, ej mindre grunderna för beloppets användande och controllen deröfver, än ock i hvad ordning länen må ditskicka elever eller frilärlingar. Så framt man måste antaga, att en läroanstalt är en oeconomisk anstalt, måsteman äfven antaga, att den beror på Konungens vilja (ty R. St. äga cj i sådana frågor beslutande-rätt) och att R. St. nödgas begära tillstånd till dess inrättande och, under förutsättande af bifall dertill, erbjuda anslag. De kunna ej säga, att saken skall ske. Det lärer således ej blifva möjligt att bifalla förslaget i den form, det är framstäldt. Jag går nu att upptaga hvad af Hr Frih. Palmstjerna blifvit yttradt för att försvara titeln. Dervid förekommer först, att Frih. yttrat farhåga, det anslaget, i händelse af en återremiss, skulle blifva afslaget. Jag skulle förmoda, att det är R. St., och ej StatsUtsk. som besluta, och att således StatsUtsk:s tillstyrkande är skäligen likgiltigt; ty om R. St. bifalla anslaget, går det ändå i verkställighet. Det är således icke skäl att antaga ett betänk., som ej är ändamålsenligt. Det är ytterligare yttradt, att 6o,oco r:dr äro afsedda för afvittringarna. Då R. St. anvisat på g:de hufvudtiteln, kunna äfven R. St. föreskrifva användandet. I händelse R. St. skulle föreskrifva, hvad jag yrkat, följer af sig sjelf, att afvittringarna ej kunna äga rum, och att behofven dertill måste då fyllas af andra 392 Deri 28 Maj c. m. anslag, i fall R.
Hvad angår den satts, att åtskilliga voteringspropositioner borde hafva varit omställde, anser jag det vara en småsak, och om man derigenom kunnat minska voteringarne, är det ej eller utan nytta. Jag^ har gjort mig möda att genomgå Betänkandet, och jag har ej funnit annat, än att Utskottet gjort allt möjligt, för att inskränka antalet af voteringar, och ändå få alla särskildta beslut under votering. Hvad angår det bufvudsakliga Betänkandet, är det endast den andra och den sjunde punkten, hvarom Stånden äro delade. Deruti har BorgareSfåndet ensamt ut hållit; de 3 andre Stånden äro derom enige. Jag Vagar således anhålla om proposition tili bifall å Betänkandet, sådant det är, emedan det ej är någon fara , att ju hvarje Stånds rätt är iakttagen. Herr Rosenblad, Bernhard: Jag ksn ej roed den siste värde talaren instämma t den tanka, 2ten 27 October~c, m, 427 att, på sätt 71 § RegeringsForrnen för rena Bevillningsfragor förtskrifver, besiämma Riksens Ständers beslut ii elt verkligt öhskning#mål, såsom frågan om KreditUpplagen obestridligen är. 71 §. RegeringsFormen säger: ”Yppar sig skilj aktighet emellan flere af RiksStånden om dessa ”grunder (dem för den blifvande Bevillningen) ”sätten af deras tillämpning och Bevillningens fors, ”delning till utgörande då skall o. s. v.” Då det nu icke är frågan om hvad afgift eller Bevillning sorn i och för CreditUpplagen skall erläggas, derom är särskildt beslutit, så vill jag till Ridderskapet och Adeln hemställa, hvad gemenskap denna fråga kan äga med Beuillningsgrundeme, sätten af deras tillämpning eller Bevillningens för delning, och om ej den, såsom ett mål tillhörande Rikets Allmänna Hushållning, bör såsom en oeconomisk fråga afgoras. Herr Hjerta: Den värde Dedamoten lär ej hafva varit här närvarande^ när den saken afgjordes I103 Ridderskapet och Adeln, hvarom nu är fråga.
Detta helänk. företogs punktvis till afgörande: lista punkten, ang:de ifrågaställdt stadgande, att Kyrkoherde skall sjelf bygga och underhålla preslgårdsbyggnad och för samlin gar ne från allt åliggande härutinnan befrias. Ulskms yttrande bifölls. 2:dra punkten, ang:de förklaring öfver 26 Kap. 2 § Byggninga-Balken, i fråga om Kyrkoherdar nes och försam/ingarnes skyldighet att underhålla de hus å Kyrhoherdeboslällen, som af församlingarne byggas. Hr Carleson, Ed v. Henr.: Jag önskar endast att få uplysa om skälet, hvarföre jag härutinnan varit af skiljaktig mening. Skälet är nemi. icke det, att jag skulle anse alldeles olämpligt, att 26:te kap., 2:dra § B.B. erhölle den tydning, som Utskrn vilja gifva den; men jag anser, att en sådan tydning icke öfverensstämmer med §:ns öuvande lydelse, utan nödvändigt är att lagen i denna del ändras för att komma till det åsyftade resultatet. Då nu icke någon lagförändring är föreslagen, utan endast en lagförklaring och delta på en väg, som jag icke anser med grundlagen öfverensstämmande, så har jag icke kunnat biträda Utsk:ns framställning. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag kan icke finna alt Utskins förslag är lämpligt. Utskrn föreslå nemi. att nuvar:de Boställsförfattningar, som röra underhållet af sådana boställen, som t. ex. Arméens eller Civil-statens, skola tillämpas på Kyrkoherde-boställen. Boställsförfattningarne ålägga Boställsinnehafvare icke allenast att vårda och underhålla, utan äfven att nybygga andra hus än karakters-hus; sålunda omfattar författningen icke allenast föreskrifter ang:de de hus, som f. n. skulle kunna åläggas Kyrkoherdarne att underhålla utan åtskilligt derutöfver.
BV. 445; VI. 417, A. 422. 133 — L — Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 10. i anledning af Riks-Ståndens beslut öfver Utskottets Betänkande N:o 1, angående Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse med öfverlemnande af förslag till två nya årgångar pvediko-texter och till ny kyrko-handbok: B. V. 445; VI. 422, A. 422; E. VII. 142. — N:o 11. i anledning af väckta motioner om upphäfvande af straff-arterna prygel och dagg, samt om inrättandet, i stället derför, af straff-klasser inom alla regementen, ni. im: B. VI. 36, 429, 523, A. 5.53; E. VII. 226 — N:o 12. i anledning af väckta motioner om nedsättning i expeditions-lösen: B. VI. 555; VII. 134, A. 134. 136, E. 226. N:o 13. i anledning af väckt förslag om åläggande för Do mare på landet att kostnadsfritt tillställa rättsökande de expeditioner, som ej i behörig tid varit tillgängliga att iösas: B. VI. 555; VII. 136, A. 136. — N:o 14. i anledning af väckta motioner om ändringar i nu gällande skiftes-stadga: B. VII. 226, 302, 354. A. 354, 357; E. VIII. 17; U. X. 218, 247, A. 247. N:o 15. i anledning af väckt motion om förändrade bestämmelser rörande successions-rätten till under bruk skatteköpte hemman: B. VII. 272, 357, A. 357.
Ku ”har räkning blifvit gäldenär tillstäld, eller är lian derför sökt, vare då ”skyldig den godkänna, om han deremot icke har något att påminna ; hvarefter räkningen anses lika utmälningsgild, som annat förfallet skuldebref. ”Lag samma vare, om gäldenär ej räkningen godkänner, men icke eller, ”inom sex månader efter deraf bevisligen erhållen del, sitt klander genom ”laga rättegång fullföljer. Den, som tillhandla!' sig varor pirtivis och derhid betingar sig anstånd med betalningen, är pligtig derå genast utgifva ”sitt skuldebref till säljaren, sorn deremot bör tillställa köparen qvitlerad "räkning öfver beloppet, likasom vore contant betalning erlagd.” Lag-Utskottets Betänkande, N-.o So, Q Hos Viillofl. Borgare-Ståndet har Ilerr krastman, uti ingifven motion, deri Herrar Berglund, Kjellberg och Norin inslÉiint, fästat uppmärksamheten derpå, hurusom uti de landsorter, der en större industri hos allmogen gör handeln, och i synnerhet varu-ombylet med städernes handlande mera liflig, och förutsätter icke obetydliga liqvider köpare och säljare emellan, penningeförsträckningar ofta i handeln ingå, men att det lör en handlande vore nära omöjligt att på en marknad och vid större concurrence kunna vid hvarje utbetalning af penningar iagllaga lagens föreskrift i 9 Cap. i §, Handels-Balken derom, att försträckning bör ske i vittnens närvaro eller emot skuldebref. Enär härigenom uppkomme en osäkerhet och ett misstroende, som högst skadligt inverkade på köpares och säljares inbördes förhållande, har denne motionär föreslagit, det stadgas måtte, att der, såsom på flere orter vore brukligt, handlande tillställde sin debitor eller creditor en, i öfverensstämmelse med den förstnämndes handelsbok, upprättad motbok, hvari specifikt upptagas de å ömse sidor lemnade varor och effecter, en sådan motbok finge gälla såsom bevis, äfven om lemnade försträckningar i penningar, och att i sammanhang dermed 2 §. i 17 Cap.
147 angående reparalions-arbeten å Wadstena och Kalmar slott, grundar sig på hvad Stals—Utskottet derom hemställt i samma Utlåtande, sidd. 21 och 22. 148 <§, angående inköp af det s. k. Geijerska huset på Riddareholmen, grundar sig på Stats-Utskottels, af Rikets Ständer bifallna, tillstyrkande i Utlåtandet JM 189, sid. 4. 149 §, an gående ombyggnaden af Drottningholms bro, grundar sig på Stals-Ulskotlets hemställan i Utlåtandet JM 136, sidd. 19 ocb 20. 150 §, angående stats-bidrag till staden Eksjö efter den nämnde stad år 1856 öfvergångna eldsvåda, innefattar Rikets Ständers beslut, genom bifall till Stats Utskoltets Utlåtande JM 83. 151 §, angående kolonien St. Barthelemys förvaltnings-kostnader, upptager Rikets Ständers enligt Stats-Utskottels Utlåtande JM 136, sid. 22, fattade beslut. 152 §, angående gratifikation lill Kamereraren i Stats-konlorets Kammar-kontor, grundar sig på Utskottets hemställan i Utlåtandet JM 136, sid. 31. 153 §, angående reparations-arbetena å Skara och Westerås domkyrkor, upplager de för dessa arbeten vid denna riksdag, enligt Stats-lJlskottels Utlåtanden N:ris 117 ocb 258, beviljade stats—bidrag.
Revisorernes meddelade uppgift, ”att de till 1841 års extra statsreglering hörande anslagssummor endast skulle finnas upptagna i en fortgående kassaräkning,” vore med verkliga förhållandet mindre öfverensstämmande, enär de, i anledning af nämn - — 6o — de stats-reglering, under hvarje års lopp, verkställda utbetalningar, ej allenast, i likhet med Riksgälds-Kontorels alla öfriga utgifter, funnes upptagna i kassaräkningen för året, utan äfven vore bokförda å 3:ne särskilda, för dessa utbetalningar öppnade, conti i Riksgälds-Kontorets hufvudbok; af hvilka ett upptoge alla sådana anslagssummor, hvarför någon återbetalning ej vore att förvänta, äfvensom summariskt de för odlingsföretag och hamnbyggnader m. m. under året utgifna lån; ett, med inoch utgående balanser, upptoge alla, på grund af extra statsregleringen, utbetalda lån för hamnanläggningar och vattenaftappningar rö. m.; utvisande detta conto både tiden, då hvarje särskildt lån utgått, och beloppet af de årliga kapitaloch ränte-afbetalningar, som efter viss tids förlopp skola vidtaga; och ett upptoge den för Strömsholms kanaloch slussverks ombyggnad afsatta fond, jemte derå upplupen ränta, samt den verkställda årliga utbetalningen af samma fond. Med anledning af Revisorernes yttrande, att en fullständig hufvudbok borde visa verkliga förhållandet i sin helhet med allt hvad uti räkenskapen borde ingå, så att man, för inhemlandet deraf, ej behöfde återgå till äldre räkenskaper eller uppgöra särskilda kalkyler, har Kommissariatet erinrat, hurusom en alltför långt sträckt fullständighet ofta ledde till en sådan vidlyftighet, att de enklaste förhållanden derigenom lätteligen kunde bortblandas. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Banco-Utskotttts Betänkanden. 371 quens Concoursmässiga tillstånd, som de förre Seke böra bringas till alltför känbart lidande. IDen åtgärd Banquen, med afseende på dessa tvänne olika förhållanden, tyckes böra Vidtaga, fordrar framför allt sådan grundläggning, att det så ofta förändrade
Sedan Rikets sednast församlade Revisorer, uti deras den 14 sistlidne Oktober till Eders Kongl. Majit afgifna underdåniga berättelse om verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1860, anmält, hurusom de vid expensmedelsräkningarne anmärkt, att någon redovisning icke blifvit afgifven för de Tolfhundra Riksdaler Riksmynt, hvilka, på grund af Eders Kongl. Majits nådiga bref den 30 Mars nämnde år, under revisionsåret utgått till hyra för embetslokal åt Krigs-hofrätten i huset N:o 10 vid Karduansmakaregatan; så har Eders Kongl. Majit, i nådig remiss den 14 nästlidne November, anbefallt Krigs-hofrätten, att, i anledning af berörda anmärkning, inkomma med underdånigt utlåtande så tidigt, att detsamma kunde, inom den i 7 § 3 momentet af instruktionen för bemälde Revisorer den 17 April 1841 bestämda tid, till Fullmäktige i Riksgälds-kontoret öfverlemnas.
M;t honom beviljat, De i öfrigt på HufvudTitlarne jemte Allmänna IndragningsStaten beviljade nya utgifter, med hvilka några vilkor , förbehåll eller serskildta framställningar ‘icke blifvit förenade, utvisas af Bilagorna till detta Memorial. Och hafva R. St:r jemväl till iakttagande beslutat att under de nya löner, som till uppförande å Stat blifvit beviljade, Spannemål bör beräknas till det qvantum for hvar och en, som den förut gällande Staten för dylika Embeten och Befattningar upptager. Bilagan N:o 12 utvisar, huru Statsregleringen på det hela utslagit. Bclänkanden, N:o 335. 89 Recapitulation ira HufvudTiteln Allmänna IndragningsStaten 306,917: 2. 10. Summa R:dr 9,186,200: Då härifrån afdragas de påräknade Inkomsterne 7,285,000. uppkommer en Statsbrist af 1,851,200. hvilken öfverstiger den vid 1823 års Statsreglering utförde, R:dr i,653,5oo, med 197,700 R:dr, hvaruti dock ligger ersättningen 124,000 R:dr, för den, enligt R. Sters beslut, upphörde Saltpetergärden. När nu till förestående Statsbrist summa R:dr i,85i,2oo. läggas de, jemlikt Utskottets af 3:ne RiksStånd godkände Betänkande ]V:o 3o2, till RiksgäldsContoirets egenteliga utgifter, från och med i83o till och med i834, eller för nästkommande 5 år erforderlige 3o3,ooo. Transport 2,154,200. go Stats-Utskottets Transport 2,i54,200. jemte de till Militaire-behofvens fyllande af R.
Min tro och mitt hopp är, att den dag icke skall vara aflägsen, då man i de flesta län finner särskilda länsträdgårdsmästare anställda, hvilka ega en mer speciel kännedom uti olika ortlörhållanden och derför mera kunna gagna. För det fall således att R. o. Ad. finnér sig hugad bevilja detta anslag, bör sådant ske med det af Gr. Mörner föreslagna vilkor. Den ifrågavarande personen korinne nemi. att, i följd deraf, blifva mycket mer anlitad; och på så sätt skulle åtskilliga trädgårdsegare i alla delar af landet vinna upplysning om den ekonomiska fördel, som för deni stöde att vinna genom de af honom inhemtade råd och upplysningar. Hvad man framför allt bör afse vid ordnandet af vår trädgårdsskötsel, är att den kan ställas så att den blir lönande, och att ilen icke, såsom nu, blir en kräfta för landtbruket. Vid en efter en mer omfattande plan antingen vid något större landtbruksinstitut eller af trädgårdsföreningen anlagd trädgård borde man på ett ställe blifva satt uti tillfälle, att såväl få säkra och namngifna fruktsorter, sorn att erhålla skickliga trädgårdsmästare bildade. Trädgårdsskötseln har på sednare tider verkligen erhållit en så stor utsträckning, att en trädgårdsmästare icke kan vara hemmastadd uti alla de till yrket hörande grenar. Hvad som f. n. minst behöfves för vårt land är skötare af drifhus — en dyr lyx. Sådane får man dock lättast. Föga lönande är nu köksväxters odling ; de äro undanträngda af potatis, rofvor och kål på åkerfälten, men träd-odlingen låter deremot med särdeles lördel lämpa sig etter våra klimatiska förhållanden. Svårigheten att finna personer, som ega någon närmare kännedom om sistnämnde odling, torde likväl lör en livar vara temligen bekant. I betraktande häraf anser älven jag, alt, ifall något uti denna sak skall åtgöras, bör det ske med det af Gr. Mörner föreslagna vilkor; ty derförutan tror äfven jag, att man endast skapar en pensionsplats. Detta yttrande hade blifvit afbrutet genom ankomsten af Hr Statsrådet Bredberg, hvilken öfverlemnade två K. Propos:r till R. St:r. Frih. Stjernstedt:
Tians Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, det han, i anledning af Herr Bråkenhjelms nyss gjorde framställning, ansåg sig böra förklara, alt Hans Excellence väl icke faun något ställe i Grundlagarne, som berättigade honom att vägra proposition å Hr Ribens förslag, att RiddarhusFiskals-tjensten, jemte de dermed åtföljande löneförmåner, måtte, vid inträffande vacance, förenas med RiddarhusSecreterare-befattningen; men Hans Excellence fann för dess del berörde förslag vara af den beskaffenhet, att RiddarhusUtskottets yttrande deröfver borde inhemtas, innan detsamma till pröfning företoges; och trodde Hans Excellence derföre, att denna nu väckta fråga borde hvila på bordet; hvaruti Ridderskapet och Adeln äfven hördes instämma. Herr Riben: Då Ridderskapet och Adeln gifvit dess samtycke till Herr Grefvens och LandtMarskalkens åsigt, att hänskjuta frågan om RiddarhusFiskals-tjenstens indragning till RiddarbusUtskottet, hemställer jag, om icke äfven frågan angående RiddarhusSecreterare-tjensten lämpligen kunde i sammanhang dermed uppskjutas. Dc n 26 J u ni i e. m. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att sedan discussionen öfver förevarande ämne blifvit fulländad, proposition framställd och votering begärd, ansåg Hans Excellence ämnet icke vidare kunna uppskjutas; utan finge Hans Excellence föreslå följande Voteringsproposition:
Uti General-AssistaHce-Contorets hufvudbyggnad,. som liar ett stort omfång och är inredd endast för en Pantlåne-rörelses bedrifvande, finnas deremot icke några egentliga boningsrum, utan blott förvaringsställen eller magasin, och med hvilka sjelfva arbetsrummen i det närmaste kunna anses jemförlige, så att vanliga och för Riksgälds-Contoret behöflige arbetsrum för närvarande endast äro att tillgå uti den lilla isolerade byggningen, sorn bebos af Entrepreneuren af den nya Pant-Låne-Inrättningen. Yid jemförelse af egenclomarnes ändamålsenlighet, så hade den f. d. Hessensteinska, såsom belägen närmare till Staden och på en jemn grund, synts ega ett bestämdt företräde framför Assistance-Contorets local på en oläglig backsluttning.