Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då nu hemmansegare, med mindre jord än skatt, icke sett sig kunna erhålla förmedling på annat sätt än högstberörde Nådiga Skrifvelse stadgade, hade många af dera, för att ej uppskjuta ^ersättningens Statssamt Allm. Bssv, och Oecon.-Utsk. Utlåtande N:o 33. '.erhållande till en obestämd framtid, ansett förmonligare vara att få något än intet, samt derföre begärt och erhållit emot egobristen svarande fvllnadsjord, hvilken ofta varit belägen i ett annat Pastorat, på 5 å 6 mils afstånd från bohlbyn, hvarföre den sålunda tillkomne egofylinaden endast kunnat till mulbete begagnas, Sorn likväl egobristen för vissa byar varit mindre, hade den i följd deraf ringa oell afl ägs ne belägna fyllnädsjorden ensam blifvit otillräcklig för fäbodars anläggning, hvadan •några hundrade tunnland utaf Kronans mark tillagts, emot serskild smör-ränta, och hvarigenom egoblandning af skatteoch Kronojord, liggande inom gemensam rålinea, uppkommit. Tili undvikande af de många olägenheter, sorn i framtiden för den enskilde härigenom kunde uppkomma, föresldgo altså Motionairerne: t:o att sådan med fyllnädsjorden inmängd Kronojord måt te få till skatte inlösas; 2:0 att. hemman med egobrist, hvilka ännu icke bekommit fyllnadsjord, måtte, så framt deras egare icke hellre önska ersättning i jord, genast blifva förmedlade, så till ränta sorn andre efter skatt utgående onera, utom hvad anginge sommarvägshållningen, hvilket skulle komma alt orsaka rubbning uti förut verkställde vägdelningar; 3:o att denna förmedling afven mat e sträcka sig till Kronotionden; samt 4:0 alt egare af sådane hemman, hvilka redan fått sig fyllnadsjord t il 1- .erkänd, matte lemnäs öppet att, emot fyllnad sjordens afstående; erhålla förmedling.
Resolution på allmogens besvär af den 29 Junii in hem las, att all mogen på Gottland redan då i underdånighet anhållit om befrielse ifrån nämnde boställens byggande och vidmagthållande; men att Kongl. Maj:f i Nåder förklarat, att, som vid berörde landthamnar ännu skedde utskeppningar med inhemska fartyg af kalk, trädvaror och tjära samt golf-, slipoch blocksten ra, m., och Kongl. Majit jemväl, genom Resolution på Gottlands södra Härads enskilda besvär, af den 22 April 1735, stadgat, alt, uti de Ting, hvarest hamngårdar belägne äro, ålåge allmogen, såsom af gammalt brukligt varit, alt för strandridare uppbygga och uppsätta föreskrifne hus, så kunde deruti ingen ändring göras, utan hade allmogen på Gottland att ställa sig berörde Resolution till underdånig efterrättelse. På grund häraf, och enär, enligt hvad Kongl, Majlis Comiterades i Wisby Resolution, af den 19 Julii 1669, syntes visa, Gottlands allmoges förmon varit hufvudsakligaste föremålet för iandthamnarnes inrättande på nämnde ö, samt det, vid sådant förhållande, äfven vore billigt, alt allmogen i någon mon vidkännes kostnaden för de bevakningsanstalter, som af seglationen vid berörde hamnar blifvit en följd, och bland hvilka äfven slrandridareboställenas underhållande bor - Allm Besv.- och Otcon.-UlskUtlåtande N.o 62. 3 de räknas, så förklarade Commerce-Collegium sig icke kunna tillstyrka någon ändring i hvad sorn, angående Gottlands allrnoges skyldighet att underhålla strandi idäre-boställena, är förordnndt, genom den åberopade Nådiga Resolutionen af den 29 Junii 1752; hvarefter Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref af den 9 Maji 1827, (se Sv. Författningssamling) behagade gifva Commerce-Collegium tillkänna, att Kongl.
Oliver detta UiMtS Betänkande har blifwil sä mycket discutcradt och förnämligast galt derpå ut, att nästan inga indragningar böra ffe; Jag sär likmäl uplyoningSwiö nämna, att dä f. d. Konungen tillträdde Regeringen, förordnadcS en Siats-Beredning hwaraf jag äswen tvär ledatvok, denna Beredning hade tili föremål, arr för SiatS-WerkctS utblottade tilisiänd projretera indragningar uti alla Stater och Corpser till uphjclpande as Stats - WerketS swaza ställning. Flere indragningar pä Stats - Beredningens hemställan biföllvS äswen af Konungen, hwaribland jag påminner mig att 12 hästar af hwarje Esgua-ron as Lif-Gardet till Häst, 20 Manas hwarjeCompagnie i Gardes Regementerne och »vihk antal nummer uti Indelke Regemenrerne samt BälLmanshället skulle stä vacante »n. in. hwilket alr hade den goda påföljd, att Konungen wid i Zvo ars Riksdag i Norrkg ving kunde för Riksens Ständer ådagalägga Stars-Werkets förbättrade lillständ.
Om StatsUtsk., då det till förnyad handläggning företager frågan om dessa tjeustemäns aflöning, behörigen öfverväger hvad derom så väl här som i ett annat Stånd blifvit anfördt, hoppas jag, att Utsk. skall komma till ett resultat, hvarmed både lt. St:r och desse tjenstemän kunna vara belåtna. Hvad slutligen vidkommer Kanslistoch Kopist-graderne, hvarom Frih. Tersmeden äfven sig yttrat, så torde den värde ledamoten ursäkta, det jag icke anser mig kunna sätta något förtroende till hans uttalade åsigt om desse tjeustemäns obehöflighet, och skälet dertill igenfinnes i hvad jag nyss hade äran yttra derom, att Frih. Tersmeden torde sakna tillräcklig erfarenhet för att kunna rätt bedöma frågan. Jag deremot har en temligen vidsträckt erfarenhet att i detta fall åberopa, ty jag har, såsom man säger, trampat igenom dessa grader under flere år, och jag vet således huru beskaffade tjenste-åligganderne derstädes äro. På grund af denna min erfarenhet tilltror jag mig kunna försäkra Frih. Tersmeden, att om man rätt sköter en tjenst inom samma grader, hvaruti s. k. renskrifning till en ganska betydlig del ingår; om, säger jag, man med upmärksamhet och eftertanke genomläser de expeditioner, hvilkas utskrifning man skall ombesörja, så kan oell bör man förvärfva sig en ganska stor kännedom icke allenast af den s. k. stilus euriae, utan äfven om det sätt, hvarpå ärendena behandlas och afgöras. Långt ifrån att, i likhet med Frih. Tersmeden, anse dessa tjenster gerna kunna indragas, finner jag deremot desamma, så väl inom Stats-Departm som de derunder lydande Coll.r och Verk, vara af ganska stor nytta både för Staten och tjensternännen sjelfva.
Stockholm den 2 september 1812. Ständerna har frågat hur det skall förfaras med brännvinsbränningen under oktober, november och december. Då Vi inte fått fullständiga underrättelser hur årets skörd har utfallit och spannmålsförråden från förra året är uttömda samt införseln från främmande ort är oviss, har Vi förordnat att brännvinsbränningen i hela riket blir inställd och förbjuden tills vidare. Stockholm slott den 2 september 1812. CARL Förklaring rörande besvärs anförande mot underrättsutslag å invändningar om domstols behörighet i brottmål. Stockholm den 3 september 1812. Stadgan av 1807 punkt 35 bör inte tillämpas då en domstol förklarat sig obehörig att upptaga brottmål och till följd härav överrätt är obehindrad att upptaga till prövning och avgöra underdomstolens utslag i laga ordning anförda besvär. Stockholm slott den 3 september 1812. CARL. Kungörelse angående preskriptionstiden för ersättningsfrågors anmälande rörande förlorade persedlar under fälttåg och kommenderingar. Stockholm den 4 september 1812. På förekommen anledning har Kongl Maj: t givit Krigskollegium tillkänna att preskriptionstiden blir stadgad och utsatt då det gäller ersättningsanspråk för förlorade persedlar under fälttåg och kommenderingar. Senast sex månader efter återkomsten från fälttåg skall anmälan göras. Helst skall anmälan göras tidigare så att persedlarna kan rekvireras till regementena utan skadlig tidsutdräkt. Detta underlättar också räkenskaper och kontroll över förlorat gods. Stockholm den 4 september 1812. JOH AUG SANDELS. Cirkulär angående ersättning åt soldaten för beklädnadens slitning under arbetskommendering hos bolag eller enskilta personer. Stockholm den 4 september 1812. Bondeståndet har genom sin talman vid senaste riksdag gjort en ansökning, att då bolag eller enskilda personer anlitar Kronans manskap till arbetskommenderingar, de ersätter dem för slitage på deras släpmunderingar och arbetskläder. Kongl Maj: t ger tillkänna en förordning, där manskapet själva skall svara för sina kläder mot en skälig ersättning för varje dag och tillfälle. De kläder som manskapet nyttjar vid arbetskommenderingar är ofta inte av den beskaffenhet och värde som själva munderingen. Därför skall de innan arbetet börjar få sin beklädnad värderad i närvaro av något befäl. Senare kommer beslut för dem som arbeta vid Göta kanalbygge.
K: dr öre Transport 46,550 — 26,279 — af Remb N:o 1, 4 mantal, anslaget åt Länsmannen i l:sla distriktet af Westbo härad uti Jönköpings län 9: — af Sånnaryd N:o 1, | mantal, anslaget åt åt Länsmannen i 4:de distriktet af dito dito • 19: — af Ulås Norregård N:o 3, \ mantal, anslaget åt Länsmännen i Mellandistriktet och Södra distriktet af östbo härad i dito län 38: — af Stora Isie N:o 11, 4 mantal, anslaget åt Länsmannen i Wemmenhögs härads östra distrikt af Malmöhus län ... 5: 5. af Ärja N:o 3, | mantal, anvisadt åt Häradsskrifvaren i Åkers, Daga och Selebo häraders fögderi af Södermanlands län . 117: — af Alsheda Skomakaregården, i, och Gastorp, 4 mantal, anslagne åt Kronofogden i Westra härads fögderi af Jönköpings län 1: — 189: 5. återstår netto-tillökning 46,360 95 Summa | 72,639 95 Tillhör Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 149. 5 Tab. litti. B. Jordbruket, Handeln och Näringar ne. Riksmynt. R:dr öre Ny anvisning. Undervisnings-anstalter för Jordbruk och Landtmanna-näringar. För lägre Landtbruksskolor; såsom fyllnad i derför redan å stat tillgängliga medel 500: — Till stipendier åt personer, som vid enskilda mejerier genomgå fullständig lärokurs i mejeri-handteringen 3,000: — 3,500 Agronomer och deras elever. Till löneförhöjning åt de tvänne äldste Agronomerne, å 1,500 R:dr hvardera 3,000 — Befrämjande i allmänhet af Jordbruk och Landtmanna-näringar. För Landtbruks-akademiens experimentalfält:
Valten-communic ationer, i Stats-XJtskottets Utlåtande, NT;o 435, littera C. fatlade beslut, att 600,000 R;dr Banco må i Riksgälds-Contoret afsättas, för att under i5 års tid, med upplöpande räntor, användas, med 5o,ooo Riksdaler årlig utbetalning för ombyggnad af Stiömsholms canal och slussverk; samt att de af Utskottet föreslagne grunder för medlens förräntande, äfvensom de uppgifne vilkoren för erhållandet af de samma, hvarom pag. 25—27 föimäles under ijo—8:e, skulle godkännas ned följande tillägg: 9:0 att en af Fullmäktige i Rikets Ständers Riksgälds-Contor utsedd person komme alt såsom ledamot deltaga i Bolagets Dhectlon från och med dagen för utbetalandet af allmänna anslaget ecb intilldess att Canaloch Slussverket blifvit färdigt byggdt, samt att på enahanda sätt utsedt ombud borde deltaga i den årliga revisionen af canalverkets räkenskaper, hvarjemte berättelse om arbetets fortgång m. m. hvarje år skulle af Directionen till Kongl.
Då Ståndets majo ritet, genom sitt nyss fattade beslut, fästat så litet afseende vid de aumärkn:!', som af minoriteten i motsatt riktning 54 I) e n i5 April c. m. blifvit afgifne, att denna majoritet icke aktat nödigt att ens bevilja en återremiss af betänk., hvilken vägran synes bevisa en temmeligen långt drifven illiberalitet emot deri un - derlägsna meningen, så är det icke att förvänta, att ifrågavar. betänk., som afhandlar samma sak som det förra, skall få åtnjuta en annan behandling, då Ståndets majoritet ej fästat afseende derpå att BondeSt. återremitterat betänk., såsom det Stånd, hvars rätt hufvudsakligen och till största delen är hvilande på utredning af denna fråga. Då sådant icke kunnat inverka till något annat beslut, än det, som visat sig, eller att återremiss blifvit nekad, så skulle det säkerligen vara förgäfves att söka vinna ett annat mål, utan anser jag mig hafva uppfyllt min pligt att bevaka de skattskyldiges intresse, då jag till StatsUtskts ledamöter af R. o. Ad. tager mig friheten ställa den vänliga och ödmjuka anhållan, att de åtminstone behagade visa, att ej, genom obestämda förfoganden, de afgifter, till hvilka hemmanen äro fallne, må räknas retroactivt, ty derigenom skulle de olycklige skattskyldige underkastas en total undergång. Hr Dalman, Wilh. Fredr,: Oaktadt R. o. Ad. nekat återremiss på det förra betänk., tager jag mig likväl friheten alt fästa uppmärksamheten dervid, att, genom ett R. St:s beslut, för några månader sedan fattadt, en princip redan är stadgad i afseende på voteringen i ett af de län, sorn äro nämnda i detta betänk., och som strider emot det beslut, som Statsoch Ekon.Utsk:n i detta betänk, framlagt. TJti Statsoch Ekon.Utsk:ns betänk. N:o 84, i anledn, af väckt fråga om inställande af den de utsocknefrälseheinmannen i Halland ålagda rotering, hafva Utsk:n tillstyrkt, ”alt R.
För 18 ffper löpande fot i stället för 15, skulle detta utgöra en tillökning af 6 per fot, och 2,160 centner eller 90 tons per mil af banan, som, efter 8 pund sterling per ton (frakt och nedläggning inberäknad), skulle göra en tillökning af 12,940 Riksdaler och fullt motsvara behofvet äfven för lokomotiver mer än tillräckliga att fortskaffa det antal passagerare, som, med undantag för få tillfällen, då extratåg och reservlokomotiver i alla fall behöfdes, kunna förväntas på våra jernvägar. Samma förhållande visar sig också om man, enligt Herr Beijers här ofvan åberopade uppgift, räknar efter, att intraden för gods på Antwerpen-banan ännu betydligt öfverskrider det på vestra stambanan efter proportionen af miltal räknadt. Hvad curver angår, hvilka ej förekomma på Antwerpen—Gent-banan, men deremot ej kunna undvikas pä de Svenska banorna, så bör det ock erkännas, att de förorsaka en icke ringa olägenhet för hastigheten och dragkraften Å andra sidan lär dock icke heller böra förbises, att curver af 1,000 fots radie äro af betydligt mindre mehn på en 3 fots och 8 tums bana än på en om 5 fots spårvidd och alt de förra krökningarna, om hastigheten deri minskas, icke böra orsaka någon särdeles olägenhet för den smalare banan. Det torde anses förmätet af mig att jag vågat yttra något angående frågor af så teknisk beskaffenhet, som den om olägenheterna af stigningar och curver, helst sedan flera sådana frågor redan äro hänskjutne til! sakkunnige mäns be - Slats-Utskottels Memorial M 77. 71 svarande Att förbigå dem med tystnad hade dock sannolikt ansetts såsom ett bevis att de icke kunnat besvaras; jag har derföre åtminstone velat upptaga dessa invändningar så mycket sorn kunnat ske med tillhjelp af det allmänna förståndet och några kända läkta Men det medgifves att en närmare utredning af denna punkt kan erfordras, emedan Herr Ofverste löjtnanten Beijer och Herr Friherre Ericson annars med skäl torde lägga en hufvudsaklig vigt på den invändning de härutinnan framställt.
43 af gjorda anmärkningar vid Utskottets, under N:o 56, förut meddelade Betänkande, i fråga om belåning af Kobolt i Rikets Ständers Bank, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af de öfriga trenne Riks-Stånden bifallet, för dess del dervid låta bero. S. D. Då nu å nyo föredrogs Constitutions-UtskottetS, den 26 sistlidne September, under N:o 49, aflåtna och, den r3 derpåföljde October, på bordet lagda Memorial, med Voterings-proposition i en till förstärkt Constitutons-Utskotts afgörande öfverlemnad fråga, fann Ridderskapet och Adeln för godt att den af Constitutions-Utskottet föreslagna Voterings-proposition godkänna, S. D. Föredrogos å nyo och gillades följande från Stats-Utskottet inkomna och, den 28 sistlidne September e. m., på bordet lagda Utlåtanden : N:o 220, i anledning af Majoren C. P. Backmani underdåniga ansökning om eftergift af en honom ådömd Bytesoch Efterräkningsskuld hos Kronan; N:o 23 r, i anledning af väckt motion, att Manufactur-Discont-Fondens Räkenskaper, må undergå granskning i Kongl. Kammar-Rätten; N,*o 232, i anledning af väckt motion, rörande Garnizons-Sjukhusbyggnaden i Stockholm, 44 fröt. Utdrag den, 6 Nov, 1829. Från Högvördige Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs och bifölls ExpeditionsUtskottets Memorial, N,'o 219, angående ifrågaställd förändring i formen för Utskottets förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelser, Från Hedervärda Bonde-Ståndet, S. D.
Uti från Hederv. Bonde-Ståndet till Statsutskottet remitteradt Memorial, har Riksdags-Fullmågtigen Peter Jonsson, från Skaraborgs Lån, föreslagit, att en allmän Författning, om indragning på en gång, eller så fort sig gora låter, af den Presterskapet utaf ålder tillagde så kallade Veder 4:d< Steni, 47 ^38 Stats-Utskottets Betänkanden. lags-Spannmålen måtte utfårdas, på det Stats-Verket, genom beloppets användande till andre aflöningar, måtte vinna ett både rättmätigt och betydligt bidrag för dess utgifter. Stats-Utskottet får i anledning häraf upplysa: att Kongl. Majit, efter, på Riksens Ständers underdåniga begäran, anbefald utredning af detta ämne, genom Nådigt Bref till Dess och Rikets KammarCollegium och Stats-Contoir, af den 29 April 1812, förklarat, att på grund af 1655 och följande årens Riksdags-Beslut, flere sednare Kongl. Bref och Resolutioner, samt Presterskapets Privilegier af år 1723, år den Vederlags-Spannmål, som af Kon. Gustak I:e blifvit Presterskapet gifven, till ersättning för forlorade Hemman eller Landtgillen, ej underkastad indragning; hvilket äfven gäller om den för bortmiste Stomhemman och andre Lågenheter Presterskapet tillagde VederlagsSpannmål.
— Laga Skriften pågå allmänt der localen så medgifver. Fördelen af desamma, särdeles för framtiden och kommande Generationer, är icke någon tvifvel underkastad, men obestridligt är, att en betydlig rubbning i den enskilda förmögenheten förorsakas genom dels de dryga kostnaderne ej mindre för Landtmäteri-förrättningarne än ock för de utflyttäridc Åboerne att dana nya Hemman och dels den lid som erfordras för att'bringa! den Ouppbrukade jorden till afkastning. Genom det anslag sorn nu mera af Eders Kongl. Maj:! i Nåder är bestämdt till understöd för de Hemmansegare, hvilka verkställa utflyttning, bär ett stort hinder för fortgången af Laga skiften blifvit undanröjdt. Boskapsskötsel: Åkervidden är inskränkt.— Ängarne obetydeliga och BeiefspKukerue; magra med föga annan vegetation än den sträfva Ljungen. _ Den. vinga tillgängen på Hö; och det dåliga betet på Utmarkerna, vålla att it <-1 y g öl-cl c n icke är i det förhållande lill åkerbruket hvad den bör vara. Ängarne blifva högst försämrade derigenom att Kreaturen derå utsläppas på bete så snart Höbergningen är verkställd. — Ännu har ej Allmogen lärt sig ilise fördelarne af ängs upptagande till åker, och åkers igenläggande till äng, och så länge det så förblifver, kan Boskapsskötseln icke vinna synnerlig framgång. — Dessutom, äro Boskaps-Kxeaturen klena och små, en följd deraf, att de uppfödas dåligt.
Maj:), med nådigt välbehag anser, ”hvad preslcrskapct i underdånighet andragit, angående dess åstundan att, utan någon ”förökelse af dess inkomster och rättigheter, allenast få stadgadt och förordnad!, ”hvarutinnan och af huru mycket de böra bestå, så att de icke må härledas af åhö— ”rarnes godtycke, råd och ämne samt egen goda böjelse, utan grundas i tydlig lag” hvaraf torde följa, att hvarken qvarnlionde eller andra förut icke erlagda löneförmåner borde erläggas, utan endast beloppet af hvarje löneslag, som förut till obestämdt belopp utgått, bestämmas lill något visst. Skulle tionde till presterskapet erläggas af qvarnar, som aldrig förut erlagt någon sådan, och i synnerhet om delta skulle ske i en ort, der dylik tionde aldrig varit bekant, vore delta ovilkorligen en tillökning i presterskapets löneinkomster; en tillökning desto obiiligare, som presterskapet i allmänhet är tillräckligt aflönadt förut, denna inkomst förutan, och allmogen en gång förut erlagt tionde af samma säd. Att jordbrukarne fingo vidkännas äfven qvarntionden, är nästan påtagligt; ty då qvarnegare, som dessförutan mäste betala en fjerdedel af bruttoinkomsten i grundskatt samt erlägga bevillning lill Staten, fingo sig en ny beskattning påförd, fordrade de, och måste hafva, förhöjning i qvarntullen, om det skulle bära sig för dem.
Den 24 Mais. anslag; men sorn jag förut tagit mig friheten yttra, att jag vidhåller den i K. propos:n uttryckta princip, att Staten och staden böra bekosta \ hvardera, och då staden hekostar 25,000 r.-dr, så anhåller jag äfven om återremiss af denna punkt. R. o. Ad. ansåg de vid den nu förevar. 5:te punkten gjorde anmärkmr föranleda till återremiss. 6:le punkten, ang:de minskning af öfverslällare-cmbetets stal med ett till andra hufvudtiteln öfverfli/ttadt anslag för en skarprättare. Denna punkt ansågs icke erfordra någon åtgärd. 7:de punkten, ang:de landsstaten. Hr Hedenstjerna, Wilh., anförde skriftligen: I anledn. af StatsUtsk:s nu upplästa betänk, får jag anmärka, ali frågorne om löneanslag till en länsnotarie vid hvarje landscancelli, samt om förhöjning i länsbokhållare-, landskontoristoch landscancellisl-dönerne icke hafva ringaste sammanhang med K. M:s nåd. propos. ang:de uppbördsoch redogörelse-verkets förenkling, än mindre äro på resultatet deraf beroende. Jag tror således att det nåd. förslaget i dessa delar bordt vid 6:te hufvud* titelns genomgående upptagas till pröfning, och anser mig hafva så mycket mer skäl att, för sådant ändamål, begära återremiss af betänk., som det är att befara, att denna pröfning eljest ej medhinnes under innevar. riksdag eller åtminstone först sedan ännu tillgänglige medel medtagits till kanske ej lika vigtige ändamål. Att förslaget, särdeles hvad länsnotarie-lönerna beträffar, icke bör fä ett sådant öde, inses vid dess grunders närmare skärskådande, som alltså bör företagas, innan R. o. Ad. fattar sitt beslut i afseende på Utsk:s betänk. Jag öfvergår alltså till hufvudsaken.
Upplästes de öfriga RiksStrns samt R.o. Adrs prot.utdr. af den 22 dennes, rörrde riksdagens förlängning en månad. Hr von Hartmansdorff fortfor derefter: Så väl 109 §:n Reg.Frn sorn 80 §:n Riksd.Ordn. innehålla angjde denna fråga följande: ”Riksdag må ej räcka ■”längre än tre månader från den dag, då Konungen låtit '”om statsverkets tillstånd och behof R. St. eller deras Stats”Utsk. underrätta. Skulle likväl, vid nämnda tids förlopp, ”ärendena ej vara afgjorda, anmäle R. St. det hos Konungen, och aske att riksdagen måtte fortfara någon viss lid ”af högst en månad derefter, börande minst trenne RiksSt. ”hafva sig om denna Önskan förenat. Händer sig att, vid ”den sålunda förlängda tidens utgång, målen ändå ej blifvit ”afslulade, gånge som i Reg:F:ns 10g § stadgadt är.” R. o. Ad. finner således att, vid detta tillfälle, kan icke begäras större förlängning än en månad, om än ärendenas afslutande erfordrade 6 månaders förlängning. Jag har ej heller af de upplästa prot.utdr:n kunnat förnimma, hvarken att Borgareeller BondeSt. velat begära mer än den ena månaden; men dessa begge Stånd hafva velat tillägga, ali de ej tro ärendena kunna inom samma 4^de månad afslutas. Denna tro hyser äfven jag, men i fråga, huruvida det är skäl att anföra en sådan tro, som bevekelsegrund för R, St;s begäran eller Konungens bifall dertill, är jag icke ense med dessa Stund. Grundlagen säger bestämdt, alt den 4tde månaden icke kan vägras, om Ständerne derom anhålla. Först då det blir fråga om en femte månad, behöfver man omtala, att man ej derförinnan blir färdig med sina arbeten; men att säga det nu på förband, tjenar till intet. Jag vet 384 Den 29 April f. ra. således icke, hvarföre R. St. skulle frångå hvad som vid föregående riksdagar varit öfligt, och det enda som är grundlagsenlig!.