Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning af väckt förslag derom, att de i Rikets Skärgårdar befintlige prickar måtte, för att göras mera synbara, förses med flaggor, tunnor eller kors, och enär kostnaden för dessa sjömärkens underhållande béstrides af de lill E. K. M:s disposition ställde Lotsoch Fyrings-medlen, hvilka, serdeles med afseende å den förhöjning i anslaget, som af Rikets Ständer vid innevarande Riksdag blifvit beslutad, torde böra lemna tillgång Expeditions-Vtskottets Förslag till und. Skrifvelse, N:0 373. 85i till alla i sådant afseende erforderliga förbättringars bekostande, liafva Rikets Ständer ansett sig böra i underdånighet anhålla, det täcktes E. K. M. låta anbefalla vederbörande att vidtaga erforderliga åtgärder, för att prickar och sjö-märken må göras mera synbara å de ställen, der bebofvet kan sådant påkalla. Slutligen anhålla Rikets Ständer i underdånighet, att hvad utöfver den bestämda summan kunde erfordras till fyrars, båkars och sjö-märkens inrättande och förbättring, måtte framför alla andra, från Handelsoch Sjöfarts-fonden utgående, kostnader, bestridas af denna fonds tillgångar. 3:o För Dock-byggnaden i Carlscrona 133,333: 16. att med 33,333 Riksdaler 16 sk. årligen utgå under loppet af fyra år. 4:o
Betänkande i anledning af Kongl. Majus Nädiga Proposition, rörande förhöjning i Post-porto för franqucrandct af bref, som till utrikes orter fortställas öfwer Stralsund, 179. — om en af Borgare-Ständet föreslagen ändring i expeditionen, rörande läns upptagande pä Riksgälds-Contoircts Obligationer och genom permanenta annuitcter, 180. om anmodan till samtclige, Riksens Ständers Utskott att skyndesamt fullborda sina ännu äterstaende arbeten, 180. — angäende Banco-Utffottets förklaring öfwer Bonde - Ständcts anmärkningar wid utlätandet i anledning af Kongl. Majus Nädiga Proposition om understöd för Tackjerns Bergslagen, iZo. — om ytterligare hanlande af Bcwillnings - Utskottets förslag till Bcwillningens fördelning, 267. om Allmänna Beswärsoch Oeconomic-Utffottcts utlätande i frägan om mätt, mäl och wigt, 424. — angäende Stats-Utffottets Memorial om dcn under Commerce-Collegii disposition stä r? - rzo Register. ende Manufactur-fond rc., 424. — rörande StatsUtffottets utlätande öfwer Hr. llc,gll»,2,is Memorial om ersättning för de Indelningshafware i Westerbotten, som genom den Med Rystland sist afflutade freden mistat sine lönings-hcmman, 424. — rörande Stats-Utffottets
Kavalleri-regementenas häst-vakans-spanmål, angående: se StatsUtskottets Utlåtande N:o 22, rörande beräkningen af StatsVerkets inkomster. Klara sjö, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om anvisande af medel till utvidgning af den för jernvägen genom Stockholm beslutade bangård vid nämnda sjö och tillökning i de för trafiken derstädes afsedda byggnader: B. lil. 519, 542; IV. 52, A. 66, B. 272, 361; V. 36, A. 37, E. 427. Klercker, Carl August af, dess yttranden: I. 108, 445. Klingenstjerna, Elik Gustaf, dess yttrande: I. 477. Klingspor, Carl Arvid, dess Yttrande: 1. 442. Klockare, i anledning af väckt motion om npphäfvande af de i 24:de kapitlet 32:dra §:n Kyrko-Lagen förekommande stadganden angående deras brefbärings-skvldighet: B. V. 705, 707. —, i anledning af väckta motioner om förändradt röstberäknings-sätt vid tillsättande af —: B. IV. 210, 360; V. 33, A. 33, B. 541, 545, A. 545, E. 665. — och Organister, i anledning af väckt motion om reglering af deras löne-inkomster; B. IV. 96, 191, 313, A. 314. Klockare-befattning, i anledning af väckt motion angående förändring af gällande stadganden om kompetens till dylik befattning: B. V. 563, 591, A. 591. Klubb, angående en inrättad sådan för Ridderskapets och Adelns medlemmar i f. d. Sekreta-Utskotts-rummen å Riddarhuset: I. 4. Knorring, Friherre, Axel Wilhelm von, dess yttrande; I. 444. 78 — K — Knorring.
Han var artist; det äldsta graverade portrait man har af fadern, i stor qvart, är hans verk. Den tredje sonen, Gustaf, dog ogift. Dottren Christina trädde 1686 i äktenskap med en Lagman Silvius. I Sverige utslocknade ätten 1767, med sonsonen Carl Otto, som varit Löjtnant i fransysk tjenst, och afled på sin gård Dagholm vid Uddevalla. Dock säges den lefva qvar i Lifland, fortplantad genom den äldste af Skaldens söner. År 1818, då Hammarsköld utgaf sin upplaga, bodde (enligt hans uppgift) ännu på godset Vasula en Stjernhjelm, ifrigt sysselsatt, liksom stamfadern, med etymologiska forskningar. Kanske lefver han der, och etymologiserar, än i dag. Ungefär trettio år hafva förlidit, sedan Sånga kyrka, på Svartsjö-landet, förvarade en kopparkista, som bar denna påskrift: ”Fordom Kongl. Maj:ts Troman Herr Krigs-Rådet den Ädle och Välborne Georg Stjernhjelm född är 1598 den 7 Augusti och i Herranom saligen afsomnad i Stockholm den 22 April 1672”. Nu finna hans jordiska lemningar ej längre der. En af de vandaliska reparationer, som i vårt land äro så vanliga, företogs omsider äfven med denna kyrka. Stjernhjelmska grafven plundrades, och Skaldens aska kastades ur sitt hvilorum. Så berättas det. Hans vänner kunna trösta sig. Hvad af honom oförgängligt återstår, hvilar inom en fristad, som af intet våld kan störas: det minnesgoda svenska hjertat; och dess hvila der är en från tidehvarf till tidehvarf fortsatt lefvande verkan. Den noggranna underrättelse, som låtit oss veta, att han föddes kl. 4, 18 min. på morgonen, har med skäl äfven tillagt om hans födelsestund, att den inträffade just ”när solen uppgått i östern, samt constellationerna Hercules och Lyran dominerade horisonten”.
Detta kan visserligen ske på flera sätt; men om Staten, pä samma gång den genom inköp af konstnärens arbete, bereder honom medel till den för honom nödvändiga utveckling och gör ulsigterna för hans lifs bergning mindre mörka, älven sjelf derigenom förskaffar en värdefull tillökning i sina samlingar, synes i sjelfva verket tväune goda ändamål dermed kunna ernås, dervid Statens fördel ofta icke torde blifva den minsta. Utskottet, sorn således anser sig ega full anledning tillstyrka, att det till inköp af Svenska konstnärers arbeten hittills beviljade anslag ökas, har likväl föreställt sig, att ändamålet med berörde statsbidrag bäst skulle kunna Irämjas om i förbindelse härmed någon åtgärd ledande till täflan mellan konstens idkare vidloges. Utan alt i detta afseende vilja uppgifva något bestämdt förslag, har det dock synts Utskottet, som skulle sådant lämpligen kunna beredas dels derigenom att de arbeten, hvilka befinnas ega högsta konstvärde och al sådan anledning för Statens räkning inköpas, såsom bevis på största utmärkelse och belöning, uppställas i en derför särsk i dt bestämd afdelning i nalional-museum, dels på det sätt att sådana konstalster, hvilka, utan att ega detta höga värde, likväl anses lörljente all för Statens medel anskaffas, blifva använda till prydnader i kyrkor, embetsrum, skolor och andra offentliga samlingsrum. Om derjemte förordnades, att hvarje sådant uppköp för Statens räkning skulle ombesörjas af dertill utsedde kommitlerade, bestående af ledamöter från fria konsternas akademi, konstnärer oell konstälskare, torde dylika anordningar i icke obetydlig man komma alt bidraga lill konstens uppmuntran och utveckling. Pä grund af hvad sålunda blifvit an tordt, och dä Utskottet anser de medel, som Rikets Ständer för sagde ändamål nu komma att bevilja, böra ä ordinarie stal upptagas, hemställer Utskottet, att, i stället för det ä extra stat hittills beviljade ärliga anslag 3.000 R:dr, ä ordinarie
Att när två Stånd stanna emot två vid voteringen om denna fråga, såsom alternativ framföra den gjorda motionen, vöre emot Grundlagens esprit, som är att lemna i ConstituiionsUtskottets magt att hindra de Grundlagsfrågors anmälan, som det finner olämpligt att blifva öfverläggniogsämnen för RiksStånden. Imedlertid är öfver sättet att dervid förfara i Grundlagen ingen ting bestämdt, och erfarenheten inom Utskottet vid sista Riksdag x Örebro gaf anledning till det ifrågavarande förslage', sedan inom Utskottet på en dag 2:ne voteringar ledde till samma obestämda resultat. Jag tillttyrKer för min del förslagets intagande , på det Utskottet ej hädanefter må löpa fara att komma 1 samma förlägenhet. För öfrigt är förslaget i •laglig ordning beredf; men kunde ej, sedal! Ridder-k pet och Adeln en gång hade beslutat voteringen inom Utskotten per capitu, före än nu komma under öfverläggning, sedan det blifvit upplyst, att voteringen per capita ej kommer att såsom lag antagas Grefve Lilliencrantz , Jdhcm Wilhelm: Utaf hvad redan är i hufvudsaken anfördt , finnér jag mig uti mitt yttrande förekommen , och anser derjemte hvad Kammarherren Silverstolpe yttrat vara på goda skäl grundadt. lag kan, för min del, ingalunda finna, att denna frågas upptagande strider emot det förut fattade beslutet. Så snart det är gifvet, att Herr Grefven och LandtMarskalken vid föredragningen srinrat, att om voterings-sättet per capita af 488 Den 20 Juni. samtliga RiksStånden antoges, skulle det nu ifrågavarande förlaget, såsom onödigt, förfalla, så är ju i och med detsamma sagdt, att sedan det förra nu mera befinnes vara förkastadt, är det sednare icke förfallet, utan bör till afgörande upptagas. Friherre Cederström: Jag har hört yttras, att då i ConstitutionsUtskottet 2 Stånd stanna mot 2, öfver en af enskild Riksdagsman väckt fråga om ändring i Grundlagarna , Utskottet icke h ir någon bestämd tanka, att det således icke kan öfverlemna en sådan fråga i alternativ till Riksens Ständer.
BorgareStåndets vägnar: Nils Setterwall. H. IV. Eckhoff. A. L. Schwan. Pehr Malmberg. Sv. Planck, På Hedervr BondeStåndets vägnar: A. Assan Hyckert. ffon ffonsson. Petter ffansson. fffacob Erikson. Bengt Pehrsson, Pehr fransson. G. Helsingtun N:r 4, Fiks. St, Revisorers Berättelser. 61 N:r 4. Uppläst hos ftidd. och Ad. d. 26 Nov. 1817. PrestStåndet d. 2 Dec. BorgareStåndet d. 4. BondeSiåndet d. 8 Rikets Högloft. Ständers till Stats-, Bancooch Riksgäldsfrerkens 'öfverseende år 1817 församlade Revisorers Berättelse, angående RiksgäldsContoiret och det derunder lydan-' de GeneralAssistanceContoii", af gifven till Rikets HÖglojl. Ständer. Undertecknade, valde och tillförordnade, att, å Pikets Höglofl. Ständers vägnar, granska Stats-, Bancooch Riksgälds Verken, hafva, till underdånigste åtlydnad af Kongl. Maj:ts, under den 14 sistlidne Julli, utfärdade Nådiga Kungörelse och Kallelse, den 15 näst derpå följande September, Oss här i Stockholm infunnit och nyssnämnde dag gjort vårt inträde, så väl uti Rikets Ständers Bank, som uti deras RiksgäldsContoir, samt emottagit de om dessa Verk författade Berättelser. Och är det , efter slutad förrättning uti RiksgäldsContoiret, vi nu få, till följe af rjen för Revisorerne af Stats-, Banco och RiksgäldsVerken utfärdade Instruction, som innefattas uti Kongl. Kungörelsen den 10 Junii 18 1 2, Berättelse och Utlåtande, om hvad som rörer RiksgäldsVerket, härmedelst afgifva.
Fullföljer man det påståendet, att man icke bör göra något för befordrandet af ekplanteringar, så bör man också icke göra något för de andra nödvändiga trådslagen, i afseende på hvilka det år en känd sak att de årligen förminskas. Utsk. yttrar: »att genom den verkställda undersökningen icke blifvit ådagalagdt, att det ekvirke, sorn på ifrågavale ställe kan frambringas, blir af den beskaffenhet, att det bör komma att upfylla flottans behof.» Om förhållandet nu år så, att »beskaffenheten» skulle gälla sjelfva virket, så eger jag en officiel handling, som vitsordar dess godhet; men i afseende på qvan - Den IO Mars f. m. 81 qvantiteten medgifver jag, att det icke kan produceras så mycket, som kan komma att erfordras. Vidare yttrar Utsk., att »planteringslåge, hufvudsakligen å en 6, utsatt för vindarnes åverkan, måhända i icke ringa mån torde motverka ekträdets tillväxt.» Hvar och en, som något känner till denna ort, vet att, oaktadt norra sidan af Kinnekulle ligger öppen för nordanvinden, företer denna sida dock en vegetation, som år rikare än någon annan i Sverige oeh hvars make man först på andra sidan Östersjön kan återfinna. Under loppet af åren 1824 — 25 verkstäldes besigtning å allt Kronan förbehållet ekvirke, som fanns i de olika provinserna. Dervid antecknades de ekar, som funnos användbara för flottans behof. Man fann då att dessa ekar icke växte på någon dålig jord, utan tvärtom, och derigenom förfaller äfven påståendet, att man kan plantera ek på sämre jord. Jag vill icke trötta 11. o. Ad. med några citationer ur nyssnämnda handling, men jag beklagar att den icke kommit till Utsk:ts kännedom. I afseende å det gjorda påståendet, att man kan få behofvet af ekvirke fylldt, från utlandet, så är det visserligen sannt att man kan erhålla virke för penningar.
Majrts Nådiga Remiss å Provincial-Medicus, Doctor Kjellmans underdåniga ansökning, om eftergift af den honom ådömde Testaments-Beviilning, afgaf Riksdagsmannen Anders Sandstén följande yttrande: ”Jag kan ej instämma uti Utskottets Beslut, som tillstyrker eftergift af den ”Doctor Kjellman ådömde Testaments-Be“villning. — Jag anser en genom Testamente efterskänkt skuld vara en förmon, “som bör, lika med gåfvor, beläggas med “Bevillnings - afgift. Dessutom skall detta “Utskottets tillstyrkande, i fall det af Riksens Ständer gillas, säkerligen grundlägga “ett Prsejudicat, hvaraf månge framdeles ”skola hämta sig anledning, att söka enahanda förmon. — Om Doctor Kjellman “ar så utfattig, att han ej kan gälda den “honom ådömde Bevillnings-afgiften, tror "jag han i annan väg eger sig öppet att “derifrån bereda sig förskoning; i allt fall ”böra ej Riksens Ständer, efter min tanke, “bifalla denna eftergift, som skall orsaka i86 Stats-Utskottets Betänkanden, ”missbruk och komma dem att ångra sin ”mildhet.” Och skulle, på begäran, denna särskildta tanka, uti hvilken samtlige Heder v. Ståndets närvarande Ledamöter instämde, medfölja Utskottets Betänkande till Respeclive Riks.Stånden. Som ofvan. Ex Protocollo J/. Karström. Ankom den 17 Mars i8a3.
Förteckning på Rikets Ständers, vid 1847 och 1848 årens Riksdag, aflåtna underdåniga Skrifvelse!-, hvilka ankommit till Kongl. Civil-departementet, upptagande jemväl de i anledning af dessa skrifvelser vidtagna åtgärder. m-.o af den 9 Februari 1848, angående vilkoren för det till fullbordande af hamnanläggningen vid Götheborg beviljade lån (6). 1848 den 22 Februari i underdånighet anmäld i Statsrådet, då Kongl. Maj:t befallde, att innehållet af denna Rikets Ständers Skrifvelse skulle Styrelsen för allmänna Vägoch Vattenbyggnader, till behörig kännedom och Direclionens öfver Götheborgs Hamnoch Elfarbeten förständigande, meddelas. m-.o af den 12 Februari 1848, angående Riksdagens förlängning på en månad (12). 1848 den 15 Februari anmäld i Statsrådet, och bifallen. 214 Jen 16 Februari 1848, angående väckt fråga om Wåhla härads förläggande från Westerås till Upsala län (19). 1848 den 29 Februari anmäld i Statsrådet och remitterad till Kammar-kollegium med befallning att, efter det Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Upsala och Westerås län, samt öfrige vederbörande, blifvit hörde, afgifva underdånigt utlåtande i ämnet. 8<8:o af den 28 Februari 1848, angående Stapelstadsrätt för staden Sölfvitsborg (20). Vid underdånig föredragning häraf den 13 April 1850 har Kongl. Maj:t i betraktande af hvad General-Tullstyrelsen i ämnet anfört, samt med afseende å de af Kommers-Kollegium åberopade skäl, som lago till grund för Kongl. Maj:ts den 13 Juni 1844 meddelade beslut uppå Sölfvitsborgs stads Äldstes då ingifna ansökning i samma syftning, funnit
Då skrifvelse af samtliga RiksSttu är beslutad, och man blott är oense om sättet, hvarom någon lag förut ej finnes, helst man såsom motiv för beslutet vid sista riksdag i samma fråga anförde, alt hvad som då vidtogs, skedde, emedan Ständerna ej hade tillräcklig tid att sjelfva inkomma med det då beslutade fctcoreglementet, begriper jag ej, huru Utsk» åsigt nu kan gälla, äfven om två Stånd gillade den; ty en magt måste väl finnas, för att åtskilja en sådan tvist. Jag instämmer med Frih. Cederström. Hr Stuart, Carl Gust.: Frih. Boye har misstagit sig, då han sagt, att icke något stadgande finnes rör:de ifrågavar. ämne; likaledes Frih. Ctderströro, då lian uppgifvit, att del Den a3 Maj. vid sisla riksdagen genom en särskild skrifvelse uppdrogs ät fullmägtige att till K. M. öfverlemna det då utfärdade b:coreglementet. Wyssberörde reglemente innehåller deremot en bestämd föreskrift, huru med detsammas öfverlemnande till K. M:s kännedom skall förhållas. Detta stadgande har BancoUtsk. ansett desto hellre böra bibehållas uti det reglemente, hvilket vid denna riksdag kommer att utfärdas, sorn deri af Gr. Frölich om ändring deruti väckta motion blifvit ålshagen af två Stånd och frågan härom altså mäste anses hafva förfallit. Wära likartad med den nu förevar, formfrågan var en vid 1823 års riksdag uppkommen fråga om slutliga behandlingen af ett då väckt förslag i afseende på Allm. Brandförsäkringsverkets lånrätt i Banken. Äfven vid detta tillfälle hade Borgareoch BondeSltn fattat ett olika beslut med de öfriga 2:ne RiksSttn. Constit.Utsk. fick sig derföre uppdraget att med R. Sits rätt bestämma sättet för denna frågas behandling, I anledn. häraf förklarade bemälde Utsk, att ”då 72 § Reg.F., hvartill 75 § Riksd.Ordn. lenman hänvisning, egentligen handlar om Bankens grundförfattningar ”och R.
Hwad äter angär sädans sadan» fordringar, som Utrikes Borgenärer eller utom Riket nu wistande Landsman här i Riket aga, har Ståndet stadnat i den tanka, at de sä beskaffade Borgenärer, hwilkas kraf arv älc-re an dm föresiagne Lagförandringen, böra i afseende pä dem, ratta sig ester hwad Lagen om fordringars kraf nu stadgar; men at däremot de, i afseende pä sadane, som efter kundgörandet af Lagförandringen tilkommo, böra den nya Lagen efterlefwa och iakttaga, i Dgd af hwllket allt, Ståndet ansett 12 §. i 9 Cap. Handels-Balken böra blifwa sädan: "Hafwer man fordran hos annan, i gods, penningar eller hwad det ar, och krafwer den ej skrifteliga, eller gifwer den ej an för ratta eller hos Konungens Befallning shafwande, innom tio är, åge sedan icke någon talan därä." Deffutom stulls ester Ståndets Beslut, dek af Utskottet föresiagne sarstilte stadgande blifwa af följande lydelse: "Dm, som innom Riket wistas, och hos annan hafwer anmäld fordran, som ar nio är eller därutöfwer, och ej krafwer eller angifwer den samma innom natt och är ester det ofwanberörde Lagförändring blifwit kundgjord, ager sedan dera icke någon talan. Den fordringsägare äter, som antingen är Utländskt man, eller, fastan Swensk Undersåte, nu Utrikes wistande, rätte sig, L anseende til fordringar, svm ars äldre an Lag förändringens kungörande, ester hwad Mils stadgat är; men i afseende pä sadane fordringar, som ester kundgörandet af Lagförandringen tilkommit, bör han stalla sig den samma til efterlefnad, och dst wid påföljd, som förut nämnt är."
Vid jemförelse af del uti Högstberörde Nådiga Proposition utredda behof af ökad lånerörelse för Manufaclur-Disconten , samt de tillgångar, som af Bancovinsten dertill kunna vara att disponera, hafva Rikets Ständer, dels ej kunnat finna, att den utvidgning af Manufactur-Discontens lånerörelse, sorn blifvit ifrågasatt, oundgängligen fordras till su stort belopp, som det E. K. M. äskat, eller en mot hela det nuvarande Gredilivet svarande summa, dels icke ansett lämpligt att till detta enda föremål anslå en så betydlig del af Bankens behållningar, hvilka jemväl för andra allmänt nyttiga föremål böra tagas i beräkning, hvarföre och då Manufaclur-Disconten, enligt hvad E. K. M:s Nådiga Proposition utvisar, för närvarande, utom det af Rikets Ständer beviljade Creditiv å Banken, stort 1,000,000 R:dr har till sin disposition en behållen fond af 800,000 R:dr, medelsL hvilken E. K. M:s och Rikets Commerce-Collegium blir i tillfälle att fortfara med, och efter behofvet äfven öka den af Collegiuin förut bestridda förlags-lånerörelse, Rikets Ständer för Manufactur-Discont-rörelsen endast anslagit ytterligare 500,000 R:dr af Bankens nu egande behållna tillgångar, nemligen de till Banken ingångne ca - Expedilions-TJtskottets Förslag till und. Skrifvelse> N.-o zi5. pital-afbetalningar, som ej åter derifrån utgått, samt den behållna ränte-vinsten; och hafva Rikets Ständer ansett förvaltningen af berörde 500,000 R:dr. på lika sätt, sorn det hittills för samma behof anvisade Creditiv af 1,000,000 R:dr, böra af Commerce-Collegium besörjas; hvarjemte Rikets Ständer få, i anledning af derom gjord framställning, hos E. Ii.
Dropositionen om 8tats-Vei kets tillständ och helmi', körslagsheräkningen sk 8t9ts-Verket8 hehällns inkomst utak postmedlen skulle ilrän l 00,000 llitdr till i5o,ooo D.di korliöjas, och i följd dersk, sannolikt vore, stt ökverskottet a Dostme«Ilen, hvilket Kongl. lVIaj:t korheliullib 8ig, stt kör ytterligare äterstäende körhsttringsr i Dostinrättningen hegagna, hädsnekter komme stt hetvdligt minskas, och säledes icke lemnsde tillfälle till andrs utgifter, an dem, som med Dostinrättningen stä i närmare samhsnd. 8edsn Äats-DZdets Dedamöter förenat sig i Köredragandens Lälunda gjorda hemställan, kann Kongl. lVlaj:t godt tillsvidare Ista härvid hero; i följd hvaraf någon framställning i detta ämne icke komme stt i Dropositiouen sm Ägts-Verkets tillständ och helrok egs rum. 2.0. Kn ak ^.rmeens sednast församlade Kullmäktige den 1 sistlidne ^ovemher till Kongl. Naj:t ingikven och, enligt lVädig heksllning, till Dandelsoeh Kinance-Kxpeditionens underdäniga föredragning öfverlemnad skrift, innefattande underdänig anhällan, att, dä, vid den undersökning, ^rmeens fullmägtige förehakt om ^rmeens Densionssamt Dukeoch Dupill-Lassors stallning, sig visat, att tillgängarne pä läng tid icke medgäkve nägon pensionstillökning utöfver 8taten, hvaraf kör närvarande endast fem sjettedelar utginge, dä heliokvet och vigten al Densionernes lörhöjande vore lika erkända, som möjligheten att dertill horeda utväg genom pälaggande ak högre skgikter till ^krmeens Densions-Dassa, an dem, delägsrne redan vidkännas; och d» det
Men jag framställer detta i ändamål, att, nied jemnförelen emellan Statens och enskildte jordägares kostnader, samt den erforderliga årliga Salpetters-tillverkningen , visa, att allmänna nyttan icke så uppväger kostnaderne och att ett fortfarande af hvad i ett och annat afseende är iörordnadt , bör, i förening med Statens fördel qch Jordägares rätt pch nytta, för framtiden äga rum. De hufvudsakligaste kostnader t afseende på Salpetter*Näringens för olian bes*å i:o i ärlig aflöning till emellan 30 å 40 Direc<eurer och UnderStyresmän, hvaribland en del inne» hafva årligen 540 R:dr Banco, med Lön och Resepenningar, en del mindre, uppgående den» na årliga aflöning till omkring 11,000 R:dr, men i denna Summa åtminstone 3000 R:dr beräknas såsom Resepenningar och om hvilkas be^ höriga användande StatsUtskottet icke lärer underlåta att undersöka , kan jag icke undgå att, jemte yttrad tvekan, om behofvet af Reset» kostnad till sådant belopp, anmärka den set» 23ö Den 7 Martil. skilda tunga för c!e Skjuts-skyldige, som uppkommer genom användandet af 3000 R:dr till Skjutspenningar allena. Vidare och för det andra, äro omkring 200 Salpetersjudare antagne, som hvardera njuta 3 Tun-or Spannmål årligen eller tillsammans 600 Tunnor Spannmål, och dessa Salpetersjudare försvara äfven 200 Drängar, för hvilka, jemte Sjudarne eller till. sammans 400 Personer, SalpetterFonden KronoUtskylderne betalar : Utom dessa Utgifter förekomma årliga Löner och Kostnader i afseende på Salpetter-alstrings-försök , Discretioner, Centonal-afgifter, med flera mindre betydliga , så att ärliga Utgifterna i Aflöningar ra. in. uppgå minst till 18,000, kanske närmare 20.000 R:dr, blott för att hafva tillsyn vid beredande af en Product, till värdet af omkring 100.000