Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kidr , hvilka, i fredstid synas tillräckliga; hvaremot kostnaden härvid, då krig infaller, bör utgå af Krigs fonden. Ett anslag utöfver behofvet, sorn kunde lemna besparing under fredstid, ökade onödigtvis de allmänna bördorna och skulle tilläfventyrs dock finnas otillräckligt när krig infölle. Den åtgärd anser Stats - Utskottet likväl, med föranledande af de gjorda anmärkningarna , sig böra föreslå, att Riksens Höglofl Ständer i underdånighet hos Kongl. Maj:t yttra den önskan, att Författning i Nåder vidtages, hvarigenom Inqvarterings-gifvarne varda fullt ersatte för det underhåll de lemna, saint att betalningen måtte dem tillfalla efter ett visst, vid Markegängs* sättningen bestämmande pris; i följd hvaraf uti Markegångs-Taxorna skulle utsättas hvad för en mans förplägning med ett eller 2:ne mål om dagen , samt dessutom äfven för en ration, kommer att betalas, såsom ock, att Kongl. Majit täcktes låta vederbörande till godo njuta denna ersättning af Stats-medlen i fredstid , och under krig af den fond , sorn för kostnaderna dertill inå vara att tillgå; hvarförutan Kongl Majit torde behaga, vid förekommande tillfallen, efter - 8oo Deri 7 Juli, ter vederborandes börande förordna, hvad skalig ersättning, som, i det fali Troppar ej skulle ankomma, för hvilka inqvartering och underhålls anskaffning blifver påbuden , må böra liernmansägarne tilldelas. Men i öfrigt beträffande frågan om Pro» vindelia sammankomsters afskaffaruie i allmän* het, kan Utskottet , enär detta är. ett till dess handläggning icke hörande ämne, dermed icke taga någon vidare befattning; hvilket dock vördsamt hernställes Riksens Höglofl. Ständers Ue« pröfvande. På Höglofl. Riddersk. På Högv. Prest-Starr - Ståndets .Ledamöters vägnar Carl Fr, Landberg« och Ad. Led anio ters vägnar Carl de Geer. På Vällofl. Borgare - dets Ledamöters vägnar Gustaf Murray, På HedtrV.
Bien om man äfven afser från denna, enl. min åsigt, riktiga upfattning af saken, så möter en annan omständighet, som gör förslaget oantagligt, eller att till besättande af 2:ne förstärkta Utsk. erfordras 60 personer, ehuru Ständ finnas, der ledamöternas antal ej är större än omkring 50. Jag kan således ej annat än förena mig med dem, som yrkat afslag å denna punkt. / Då härefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade antaga det nu förevande förslaget, ropades starka Ja jemte några Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han funnit Ja hafva öfverröstat Nej. 8:de punkten, innehållande förslag lill ändring i 68 § Riksd.Ordn., ang:de tiden för revisionerne af Statsverkets, Bankens och Riksg:s-konl:s tillstånd, styrelse och förvaltning. Detta förslag blef af R. o. Ad. antaget. 9:de punkten innehållande förslag till ändring i ti § Riksd.Ordn., angulc rcpresenlations-r ätlig helen för Slockholm. Hr von Hartmansdorff: Frih. Raab yttrade för en stund sedan, att R. o. Ad. kunde förlita sig på rigtighelcn af de åsigter jag tillförene framställt. Jag hoppas att han vidblifver samma tanke äfven i denna punkt, och skulle önska att det Höglofl. Ståndet gjorde likaså. För 10 år sedan bestridde jag det ifrågavande förslaget, hyser ännu samma åsigt och ber att få upgifva mina skäl dertill. 144 Den 8 Mars e. m. Förhållandet år, på sätt R. o. Ad. har sig bekant, att alla städer i riket, utom Stockholm, ega vid deras Riksdags-fullmäktiges utkörande följa de allmänna valens grundsats: så att de kunna välja en magistratsperson, en köpman, en handtverkare eller hvilken annan borgare som helst. I hufvudstaden, der borgerskapet är mycket talrikare, har man ansett en viss klassifikation af de valberättigade och valbara vara ändamålsenlig samt derföre stadgat, att vissa klasser skola inom sig välja ombud.
Uti häröfver på nådig befallning afgifvet utlåtande af den 9 nästlidne September, hade Kommers-lcollegium, med hänsigt till den numera vunna erfarenheten om ifrågavarande skolas stora inflytande på spridande af insigt i tekniska och dermed gemenskap egande ämnen, äfvensom på utbildandet af smak och arbetsskicklighet, i följd hvaraf skolan ock mer och mer tillvunnit sig allmänhetens förtroende, hvilket häst ådagalades deraf, att antalet af slöjdidkare eller andre personer, hvilka begagnat undervisningen i skolan, år 1849 utgörande 287 personer, sedermera ökats, år 1854 till 377, år 1855 till 514, år 1856 till 586, år 1857 till 609 och år 1858 till 769 personer, i underdånighet tillstyrkt, att nådig framställning måtte varda till Rikets snart sammanträdande Ständer aflåten om statsanslags fortsatta anvisande för ifrågavarande söndagsoch afton-skola; hörande i Kollegii tanke någon nedsättning i detta anslags vid sistförflutne riksdag fastställda belopp destomindre ifrågakomma, som nämnda anslag allenast med 3,000 R:dr Riksmynt öfverstege det för hvar och en af de tekniska elementarskolorna i Malmö, Norrköping, Örebro och Borås nu utgående årliga statsbidrag af 12,000 R:dr Riksmynt, medan deremot antalet af personer, som under do sednare åren begagnat undervisningen i slöjdföreningens skola, varit mångdubbelt större än elevernes antal vid någondera af förberörde tekniska elementarskolor. Enär likväl den af enskilda personer bestående Svenska Slöjdföreningen, hvilken genom sin
Att likväl, på sätt Utsk. föreslagit, K:s Befh:de dessförinnan skulle i frågan yttra sig, anser jag lämpligt, emedan det möjligen skulle kunna för en qvarn-egare vara fördelaktigt, att först nedlägga en qvarn, och sedermera återuptaga densamma. Jag liar nu framlagt de skäl, som föranledt Ulsk., att afgifva ifrågavande Betänk. Enl. hvad R. o. Ad. torde finna, har ingen reservation deremot blifvit anmäld, och för min del tror jag, att den föreslagna förändringen är en af de vigtigaste i vårt verkligen in vecklade beskallningssält. Lika med de fleste öfrige ledamöter inom Utsk., hyser jag den öfvertygelse, att om också någon förlust i början skulle för Stals-verket upslå, skall den dock icke allenast blifva obetydlig, ulan äfven snart ersatt. Hr Printzensköld, Carl: Sedan Föredraganden och Chefen för Finance-Bepartitet förklarat sig icke hafva något emot, att R. o. Ad. bifaller första delen af Utsk:s förevar:de hemställan; lärer det icke vara något tvifvel underkasladt, att ju icke äfven ett sådant bifall varder meddeladt. Det oaktadt kan jag dock icke underlåta, alt mot förslaget framställa några anmärknrr. Jag finner del innefatta icke ett nyligen börjadt, utan snarare ett fortsatt försök att afskaffa de ordinarie inkomsterna, för att utbyta dem mot sådana titlar eller ikläda dem sådana former, alt R. St. vid hvarje Riksdag skola ega tillfälle att i beskattningsväg kringskära Konungens makt. Man behöfver blott genomläsa pluralitetens yttrande i det på Ständernas bord hvilande decharge-betänk., för att finna, hvilka principer, som hos denna pluralitet äro rådande, i afseende på R. Sl:rs rättighet, alt besluta öfver Rikets, så väl ordinarie, sora extra ordinarie inkomster; och då synes mig af högsta vigt, att största försigtighet vid denna frågas afgörande iakttages. Att qvarn-räntan utgör en grundskatt, skall ingen kunna bestrida.
Jag är tvertom för densamma, och har varit ibland dem, som svarat nej till den sist framställde propositionen. Jag har endast önskat, att, om granskning skulle blifva beslutad, den ej måtte sträckas längre, än som vederbör. Min mening är ej att inskränka Revisionsrätten; jag vill blott, att den skall medgifvas under den förklaring, att den icke måtte sträckås längre, än till Statsmedlen. Herr von Hartmansdorff: Jag instämmer visserligen deruti, att få Cassör äro så litet i behof af Rikets Ständers Revisorers granskning, som den ifrågavarande; men jag anser olämpligt att stadga ett undantag, som strider emot deras allmänna granskningsrätt. Man har tyckts fästa mera vigt vid det sednare Utlåtandet, än vid det första; hvar - Den 12 Octo ber f. m. 65 hvarföre, vet jag icke; ej heller hvarföre vi ingen proposition derpå erhållit. Jag anser visserligen att proposition på det första vore rigligast, emedan det sednare endast åberopar det förra; men är dock nöjd, hvilketdera som till bifall framstäiles. Som afgörande! icke synes kunna ti 11 vägabringas utan votering, skall jag till förekommande af uppskof dermed genast begära dens öfverlemnande åt mina motståndare, att bestämma Contraproposition. Herr af Billbergh, Johan Petter: Jag är af den tanka, att man ej bör lägga binder i vägen för granskning af de medel, hvilka lemnäs ifrån StatsVerket, synnerligen som denna princip är följd vid CivilStatens PensionsCassa, och denna Cassa står i det närmaste förhållande med Armeens PensionsCassa; men jag hemställer, om ej de olika menirigarne kunde förlikas, genom en ändring i sista raden af Utlåtandet, hvarigenom äfven StatsUtskottets afsigt kunde vinnas. Der står, att granskning skall ske af de inkomster, som af Statsmedel bestå eller uppkomma. Om detta fick ändras till granskning af de årliga anslagen från StatsVerket, så kunde ingen tvetydighet uppkomma, men effecten vore densamma. Herr Ribbing:
Weidenhaijn, hvilken under sednare åren uppehållit sig vid Kungsör, tid efter annan blifvit, i Hanko-Utskottets Utlåtande N:o 22. 7 sitt verkligen utblottade tillstånd, der hemsökt af Kronobetjening för nära 30 år gamla skulder till Banko-diskontverket; att då Weidenhaijn i fordna dagar, under det att helsa och krafter sådant medgåfvo, varit af sökandens nu mera aflidne farbroder, Öfver-direktören J. E. Hörstadius använd till utförande af ilerfaldiga uppdrag och ombesörjande af åtskilliga bestyr, hade Weidenhaijn från denna bekantskap hemtat anledning begära sökandens mellankomst till mildrande af hans fattigdom och till undvikande af de exekutioner, som verkade störande på hans ålderdoms lugn, och att, efter det sökanden i anledning häraf hos Diskontverkets vederbörande Ombudsman förbundit sig att genast liqvidera återstående kapitalskulden, som skulle utgöra 1,079 R:dr 8 sk. Banko, under vilkor att afskrifning af öfverräntan beviljades, men erhållit det besked, att en dylik eftergift vore beroende på Rikets Ständer, sökanden nu finge till Utskottet framställa detta sitt anbud, under det bestämda förklarande, grundadt på kändt sakförhållande, att Weidenhaijn aldrig kunde åstadkomma ringaste afbetalning. Direktionen öfver Banko-diskontverket har, uti dess öfver ansökningen infordrade utlåtande, upplyst, att Weidenhaijns skulder till Diskontverket grunda sig på tvänne särskilda förbindelser, den ena för ett af honom sjelf under N:o 8,052 upptaget lån å 1,500 R:dr Banko, förfallet den 15 Februari 1836, med borgen af Gelbgjutaren J. E. Lindbom, den andra för borgen, ingången af Weidenhaijn, jemte Bokbindaren A Swedberg och Målaren J.
Skulle det oväntade fall inträffa, att verkens styrelser icke kunna sjelfve uppgifva oell controllera sina cassör, bör i alla fall i min tanke inventering ske, resultatet meddelas R. St., samt förslag aflemnas att bos K. M. begära förordnande örn vidtagande af månadseller vecko-slut i Rikets allm. peuningeverk, så att controll för framtiden blifver möjlig. Gr. Horn, Claes Fredr.: Uppkommen i plenum när dessa memorial föredrogos, riktade mot StalsUtsk:s betänk. ang:de revidering af statsverkets cassör, och då jag finner alt dessa memor. hafva afseende på återremiss af betänk, och åläggande för StatsTJtsk. att verkställa den; så anser jag mig pligtig för min del upplysa, alt jag visserligen inom StatsUtsk. skulle tillstyrkt denna inventering, derest jag funnit något sätt att ändamålsenligt verkställa densamma; men upplyst derom att räntekammaren egentligen endast är ett räkenskaps-contor, fann jag icke skäl att tillse i hvad skick dess räkenskaper befinnas, emedan desammas öfverensstämmelse med verkliga förhållandet svårligen skulle kunna upplysas, derest Stats-cont. vore ense 0111 att föra bedrägliga räkenskaper. Jag delade således åsigt med Utskrs majoritet, som ansåg öfverflödigt att vidtaga en åtgärd, som icke skulle hafva någon rimlig påföljd. Att ingå till de särskildta förvaltande verken och fordra inventering af deras cassör, dertill anser StatsUtsk. sig icke hafva grundlagsenlig rättighet; och jag kan derföre, hvarken såsom ledamot af StatsUtsk. eller af R. o. Ad., vilja vara orsak till den skymf, som skulle tillfogas Representationen, i händelse StatsUlsk:s ledamöter skulle vägras tillträde till dessa cassör. StatsUtskts utlåt. N:o 204 blef af R. o. Ad. bifallet. Till pröfning företogs StatsUtsk:s den 18 och 25 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 2o5, i anledn. af erhållen återremiss å betänk. N:o 28, ang:de väckt fråga om indragning af K.
BorgareStåndet, innehållande, det förra af den 28 sistledne November, Bor - Den 4 December, gare - Ståndets första Beslut, angående TacksägelseAdressen till Hans Maj:t Konungen, Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen och Hans Kongl. Höghet Hertigen af Södermanland, och det senare af den 4 i denne månad, att BorgareStåndet instämt uti de Tilläggningar, hvilka Preste-Ståndet den agsistledne November, Bonde-Ståndet den 1 dennes, samt Ridderskapet ooh Adel-> fU~ i denne månad uti ifrågavarande underdåniga Tacksägelse-Adresse föreslagit; som ock ett Protocolls-Utdrag från Högvördige Preste-Ståndet af den 2 dennes, innefattande Ståndets förklarande , att ehuru Ståndet i underdånighet vördar den visa och Nådiga afsigt, som Kongl. Maj:t med Dess vidtagne Nådiga Författningar om anstånd tills vidare med Krono-skatternes afbordande åsyftat Ståndet likväl i betragtande af alla öfriga visa Landsfaderliga anstalter, som Kongl. Majrt till befrämjande af Rikets välgång i Nåder behagat taga, för sin del icke trott det vara lärnpeligt, att framför alla dessa uti den underdåniga Tacksägelse-Adressen särskildt, på sätt Bonde - Ståndet den 1 dennes föreslagit, utmärka ofvannämnda Nådiga Författning; hvilka trenne Protocolls-Utdrag lades till Handlingarne. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan en qvart till 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli O. J, Lagerheim. Den 6 December. ifi Lördagen den 6 December. Plenum klockan ii förmiddagen. Öppnades Herrar Bänkmäns Lista till val af Electorer efter N:o fi Grefve Posse , Clas Fredric, HofMarskalk. N:o II6 Grefve Anckarsvärd, Michael, General» Lieutenant. N:0 lig Grefve von Essen, Hans Henric, En af Rikets Herrar.
Uti nödwändigbeten at jämnka stg ester de öfriga ligger bandet pä hwart och et, och i denna inbördes jämn!ning ligger möjligheten af det resultat som kan blifwa enligt med allmänna wiljam — Men bör också n förhällandet i Utskotten wara lika? Hwad är deras ändamål? Hwilket ar deras öfwerläggningssätt? Utskottets ändamäl är at bereda ärenderne. Dest utslag bör wara sä mycket - Den 14 Julik. 18Z ket som möjligt följden af en kall och opartist granskning. Lätt och snart kan man inse det enstilta internet; bertil behöfwa Ständen ingen ledare. Ofwersigten af det hela, utredandet af detaljerne, af deras sammanhang och större eller mindre betydenhet, se der Utskottens göromäl. Til detze fordras ingen Ständs-esprit, blott en allmän granskning, grundad pä uplpsning och billighet. Derföre bör UtstöttsLedamöternas antal wara inskränkt, pä det deras öfwerläggningar ej stola blifwa för widlöftiga; derföre är ocksä Utstottens öfwerlägg n ings sätt af älder olika emot Ständens, och förenade under et tak äro Utstottens Ledamöter ärnade, at i förtrolighet och samdrägt, utan omwäg, meddela och emottaga uplysningar. At här wilja bibehälla en esprit de corps wid omröstningen, som under öfwerläggningen ej gifwits, är snarare stötande än analogt med sakens natur, och kan endast härledas ifrän de tider, dä man trodde, at hwar je anseende af företräde war en förmän, och, utan at beräkna werkligheten, ansäg under sin wärdigbet at öfwerlägga i likhet med dem, med hwilka man ändock hade enahanda rättigheter. Mycket hafwa wi under detta Riksmöte hört talas om representationens ofullkomlighet och möjligheten at förbättra den.
Maj:ts nådiga proposition uppgifna grunder, till vägabringas, funnit sig böra tillstyrka Rikets Ständers bifall till hvad Kongl. Maj:t i sådant afseende nu äskat och föreslagit; varande emedlertid de uti nu gällande riksstat för Bergsoch Kommers-kollegierna uppförda anslag, enligt bilagda tabell, bibehållna vid oförändrade belopp. Vidkommande Riksdagsfullmäktigen Lars Olssons förrberprde motion, så enär, —efter det Rikets åren 1840 — 1841 församlade Ständer, enligt underdånig skrifvelse af den 17 April 1841, N:o 300, anhållit, det täcktes Kongl. Majit allåta nådig proposition om Bergs-kollegii indragning och huru de bemälda kollegium åliggande göromål derefter borde bestridas — Kongl Majit numera, på sätt ofvanföre blifvit omförmäldt, pröfvat en serskild' öfverstyrelse med förändrad organisation böra, i Bergskollegii ställe, inrättas för behandling af de till bergsväsendet hörande administrativa ärenden, hemställer Utskottet, att nämnde motion icke må till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. Landtmäteristaten, 2:o Till beredande af ersättning för det skrifvarebiträde, som landtmäteri-sekreteraren har af nöden, är af Kongl. Majit i nåder föreslaget, att landtmäteristaten måtte ökas med 200 ridr.
Drätsel-kommission för ifrågavarande ändamål sökta utbyte af mark, hvarigenom vissa å företedda planritningar utmärkta delar af Kronans tomter i qvarteren Krabaten, Edelman mindre och Terra Nova större skulle till staden öfverlåtas; dock med undantag af de 750 qvadratfot i qvarteret Terra Nova större, som afsetts för en mindre magtpåliggande reglering af Gref-Magnigatan, men hvilken areal af anförda skäl icke utan förlust kan af Kronan afstås; samt under vilkor, att enär af den areal, som nu af staden åt Kronan i byte erbjudes, en del för närvarande består af vatten, staden skall vara skyldig att sistnämnda del till fast mark utfylla, innan den till Kronan öfverlemnas. Beträffande godtgörelse för de å Kronans mark befintliga byggnader, som för planens genomförande måste borttagas, förändras eller flyttas, har Kongl. Maj:t ansett denna fråga kunna, på sätt äfven Drätsel-kommissionen hemställt, lämpligen blifva föremål för särskild uppgörelse, efter i laga ordning skeende värdering, i den mån som dessa byggnader blifva för arbetets utförande hinderliga. De till målet hörande handlingar och planritningar komma att vederbörande Utskott tillhandahållas, och Kongl. Maj:t föreblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum utsupra. CARI A. F. Z. Reuterskiöld. Utdrag Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 87. 9 Utdrag af Protokollet öfver Landtförsvars-Arenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den iO Mars 1863. Närvarande: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Friherre De Geer. Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Grefve Manderström. Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup och Reuterskiöld, Chefen för Landtförsvars-departementet, Statsrådet Reuterskiöld uppläste till justering följande, i öfverensstämmelse med Kongl.
N:o 149» med anmälan att 2 Stånd stannat emot 2 i frågan om beviljandet af creditiv för directionen öfver arme'ens pensionscassa, intilldess andra dylika frågor från BancoUtsk. förekomma, för att på en Den i Mars. 43 gäng må afgöras, huruvida votering bör äga rum eller icke, då 1 Stånd stannat emot 2 i dylika frågor. H r Fri h . o. Landtm, yttrade, att om lian rätt fattat Frih. Stjernstedts mening, så vore den att BancoUtsk:s mern. Wto 149 icke skulle till pröfning företagas förr än något annat likartad! mål äfven till afgörande förekomme. Hr Rosenblad, Bernh.: Jag tyckte mig uppfatta y att det var fråga 0111 Exped.Utsk:S nyss bordlagda förslag till skrifvelse och icke om BancoUtskts betänk., som ännu icke är föredraget. Jag erkänner, att om Hr Frih. o. Landtm, ej riktigt uppfattat Frih. Stjernstedts mening, så var det icke underligt, efter betänk. N:o 149 ännu icke förevarit till någon öfverläggning; men såsom jag uppfattade Frih. Stjernstedts hemställan, så innefattade den att pröfningen af delta betänk, måtte föregå R. o. Ad:s beslut om det nu bordlagda förslaget till underd. skrifvelse. Hr Frih. o. Landtm, fästade, i anledn. af Hr Ro senblads yttrande, uppmärksamheten deruppå, att BancoUtsk:s ifrågavar. mern. Wto 149 blifvit föredraget och för andra gången lagdt på bordet, och att mern. från Exped.- TJtsk. äfven blifvit bordlagdt; Frih. Stjernstedt hade gjort sin hemställan i afseende på BancoUtskts nyssnämnda mern. Wto 149, och anginge den huruvida det skulle bibehålla sitt runi på föredraga.listan, eller, på sätt han föreslagit, uppskjutas. Hr Stuart, Carl Guslaf: Då mig veterligen icke någon fråga af likartad egenskap med den, som i BancoUtskts mern.
Efter denna princip skulle efter hvarje riksdags slut Stockholms stad utse två ledamöter af andra kammaren. Då nu, till fyllnad af del för hvarje valperiod utsatta antalet, ett ti11 — ökadt antal af två någorstädes erfordras, och då en större coneenlration af så val rösträtt efter 1 och 2 §§:na, som äfven kännedom af Rikets allmänna ärenden kan anses i hufvudstaden äga rum, har denna tillökning blifvit tillagd Stockholms stad. De nastefter denna § i Utskts förslag upptagna åtta §§ innehålla de särskilda stadgar för städerna, som äro i allmänhet föreslagna att borttagas. §§ 12 och i3. De ändringar, sorn här föreslås, stå i sammanhang dels med hvad i § 3 är föreslaget, dels med den allmänna grundsatsen, att icke skilja mellan stad och landsbygd. Dessa §§ motsvara för öfrigt Utskts ig och 2° SS 5 14. Uteslutandet ur Utskts 21 § af såj val första och andra perioden, som en del af den tredje, står i sammanhang med det bärnedan föreslagna valsätt (se nioliverna till i5, 17 oel) 20 §§:na), som åsyftar alt på annan väg än Utsk, och i vida större grad närma valens resultater lill dem af directa val. 55 15, 17 och 20. BorgareSt. har, i sin gemensamma tanke, uttryckt dan önskan, att directa val i allmänhet böra lemnäs företräde, ehuru indirecta äfven kunna äga rum, der särskilda locala omständigheter till sådant föranleda. Det vigt igaste härvid är icke valformen, utan valresultatet. Hvarje tadlad olägenhet af indirect valsätt beror derpå, att ju flera valinstanser man antagit, ju lättare kan resultatet blifva icke ett uttryck af den majoritets tanke, sorn enl. den ursprungliga röstlängdens grundsatser skulle ägt rum, utan af en hel annans, uppkommen genom tillfälliga förhållanden. Utsk. har föreslagit för landsbygden I 10 Den 17 April f. m. en valinslans, bestående af valmän, som välja per capita, oell hvars antal för hvarje gäll, medelst en pröfningscomiteens åtgärd, bestämmes i förhållande till gällets hela röstetal.
Och ehuru Kevisorerne, i anseende till obetydligheten af de belopp, som sålunda blifvit disponerade, i jemförelse till de vida störte summor , hvilka för öfrigt utgå af Statens medel, funnit mindre nödigt att speciell fästa afseende på omförmäldte af Kongl. Majit, i Kader beviljade extra pensioner elier gratiftca* tioner, hafva likväl Kevisorerne, i afsigt att för framtiden må förekom mas, det någre sådan© utgifter under förstnämnde 2:ne HufvudTitlar varda beviljade, utan alla pensioner, som efter Författningarne finnas äga rum, anvisas att utgå på den dertill anslagne Fond under 7'.åe HufvudTiteln , skolat detta ämne till Riksens Högh Ständers vidare åtgärd hemställa. 5:0 Hafva Kevisorerne inhämtat, att af utj betalningarne å den under g:de HufvudTiteln anslagna Extra Utgifts-sutnma af 100,000 R:dr mer än hälireu deraf ar 1815 bestått af sådana utbetalningar, som icke i vanlig väg redovisas;, och då, i anseende till en större del deraf, det icke är kändt, om och hvar redovisning derföre göres; så och till förekommande deraf, att redogörelse må saknas för emottagna medel, hemställa Kevisorerne till Riksens Hoglofl. Ständer, om icke hos Kongl. Majit bör i underdånighet anhållas, det Kongl. Majit i Dess Kådiga Bref alltid täGktes låta utsätta då redovisning sker inför Kongl; Majit, på det att, der sådant ej bestämmes, re« dogörelse i vanlig väg må kunna foxdiaS, Riks. St.