Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Cederström har för ögonen, hvad som af Styrelsen för vägoch vattenbyggnader blifvit yttrat, och hvarutur han anfört att det är egentligen för vägbrytarens återställande, som medel 1111 äro af behofvet påkallade, men gör Frilen sig det lilla besväret att subtrahera så finnér Frilen att det är 84,625 r:dr, som anses behöfliga till förstärkning af vågbrytaren samt grundläggning af 2:ne landtarmar derstädes och dessa armars kostnad är 27,000 r:dr. Alltså återstår ett kostnadsbelopp för väg' brytaren, såsom jag nämnt, af 57,000 r:dr, utom att jag för uppgift i rundt tal icke nämnt de 625 r:dr som dertill hörde. Det andra som Frih. Cederström anmärkt, har äfven jag här redan yttrat mig om: Det förhåller sig sä, såsom jag redan sagt, att jag betviflar det stadens innevånare våga alt vidare skuldsätta sig, då de redan äro så skuldsatte, för delta företag utan något det ringaste biträde ifrån landet deromkring, nemi. till ett belopp af 40,000 r:dr b:co. Det första af Frilnns yttranden innehöll en princip, som StatsUtsk. fattat men jag kan aldrig inse, att någon annan princip kan vara rigtig, än den, att sköta hvarje sak efter sitt rätta förhållande i och för sig sjelft och med afseende pä det hela och derefter bedöma den. Skola penningar lemnäs, så antingen de utgå såsom lån eller såsom anslag, mäste de dock anskaffas. Lånet blir då ställdt pä återbetalning på längre tid, men medlen anskaffas dock ifrån statsverket. Här är förhållandet, att genom län mäktar staden icke att bygga denna vågbrylare och om den icke fullbordas, så blir, förr eller sednare, icke allenast densamma förstörd, utan äfven den innanför liggande hamnen; man kunde då på den af Hr Frih:n anförda princip för SlatsUlsk:s och R. St:s beteende i denna fråga, olyckligtvis se tillämpad! det kända resultatet i ett annat land, af del bekanta yrkandet: ”plutöt perissent lous nos colonnies qu’un seul de nos principes”.
Ifrån denna blick på NordAmerikas ställning, vända vi oss nu till Frankrike såsom protektionist-systemets förnämsta representant. Inom detta land har spanmåls-produktionen st.igft två gånger hastigare än befolkningen. Det föder nU 20 mill. menurskor med hvete, då det förut endast föd.de 7. Silkesproduktionen liar från 1812 upgått till -15 mill. kilogrammer i cocons från 5 mill. Dess manufaktur-industri producerar nu årligen1 tor 4 milliarder francs värde, hvarai endast V5 af främmande råämnen. För 40 år sedan behöfde Frankrike för sina fabriker .OOfOOO balar bomull, nu 400,000. Sidenfabrikerna tillverkade då för ett värde af 100 mill., tiii för 400 millioner. 1821 upskattades värdet af dess jord och anläggningar till 39 milliarder francs, 1851 tiM 83 milliarder 744,000 francs, o. s. v. Och härmed slutar jag, M. Hrr, denna' jemförelse emellan två stora stater, hvaraf den ena hyllat frihandelns grundsatser och den andra bibehållit protektionist-systemeit, öfverlemnande åt dem, som befinna sig på den plats der de kunna utöfva något inflytande i‘ dessa frågor, att häraf göra den tillämpning, som de möjligen-kunde anse den ega på vår ställning. På det de ord jag här uttalat och hvilkas Väsebdtligaste ändamål varit, att väcka en allvarlig upmärksamhét fi dessa frågor, icke må vara forspilda, får jag, på grund af det ofvan anförda, väcka den motion: f>6
Justerades följande Utdrag af Protocollet, hållet i Hög* lofl, Ridderskapets och Adelns Ple* nupv-den 1 Juli 1815. S. D, Föredrogos å nyo och biföllos följande StatsUtskottets, den 17 Juli pä Den ir Juli /. m, Bordet lagda Betänkanden af den 3 och Juli nämligen: 1:0 I anledning afen af Rikets Herrar» jr. in. Herr Grefve E, Ruuths till Utskottet inknutna anmärkning om prolongation med. afoetalriingen pä de 2:ne lån, sorn Hans Exctllence uti RiksgäldsContoiret innehar. 2:0 J anledning af Handelsman Hägermans Memorial om medel till Casernbyggnåd för 2:ne i Ystad förlagda Esquadroner af Mörnerska HusarRegementet. 5:0 J anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande öfver Grefve Gyllenborgs motion otti ersättning för inqvartering m. m, 4:0 I anledning af gjorda motioner om fortfarande bidrag af Statens medel till Södertelge Canalinrättning. 5:0 Angående Kronohemmanet Lindö, beläget i Härads Socken, Akers Härad och Södermanlands Län. 6:0 Angående Fjerdingsmans aflöning och deras boställens indragning. 7:0 Öfver Herr Kyrkoherden Luttemans Memorial otti tillök t anslag för Kongl, Bibliotheket, Den ix Juli /• m - 8’0 Angående Anmärkningar vid Statsutskottets Utlåtande öfver Herr von Törnes Memorial om Postfrihet för sådana Tidningar, som anses lända till allmän upplysning, tillika med Utskottets den 27 April härom äfgifna Betänkande. Ut Supra. S. D. I anledning af gjorda anmärkningar vid Bevillningsutskottets, den 1 Juli afgtfna och påföljande dag på Bordet landa Memoria', rörandeAllmännaBevillningen, beslöt Högloft. Ridderskapet och Adeln att detsamma återremittera, med anmodan till Utskottet att skyndsamligen med Utlåtande öfver de gjorda anmarkningarne till RiksStånden inkomma.
Behofvet af läroverkets utvidgning vore redan härigenom ådagalagdt, och för en sådan åtgärd talade äfven flera andra omständigheter, såsom det långa afståndet af omkring 15 mil till läroverken i Gefle och Hernösand, lärjungarnes stora antal vid Hudiksvalls skola samt provinsen Helsinglands starkt tillvexande folkmängd; — och har motionären, hufvudsakligen på grund af dessa skäl, alternativtföreslagit, att ökadt. anslag måtte för Hudiksvalls läroverk beviljas antingen för 2:ne lcktorsplatser på den klassiska linien eller, om medel dertill icke ansåges kunna beredas, för tvänne kollega-beställningar; — varande enahanda förslag äfven i Borgare-Ståndetframställdt genom en af Herr Brun väckt motion, deruti, utom nyss omförmälda förhållanden angående Hudiksvalls läroverk, motionären erinrat om de betydliga kostnader, ej understigande 80 R:dr årligen, som, ifall läroverket ej utvidgades, endast sjelfva resorna till och ifrån Gefle eller Hernösand skulle föranleda för hvar och en af de ynglingar i staden Hudiksvall och orten deromkring, hvilka önskade fortsätta sina studier på den klassiska bildningslinien. Jemte Ridderskapet och Adelns remiss å först omnämnda motion af Friherre Fock är från samma Riks-Stånd Utskottet tillhandakommet protokollsutdrag angående den öfverläggning, hvartill motionen gifvit anledning; och har, enligt hvad deraf inhemtats, Herr Grefve Hamilton, Henning, bland annat, fästat uppmärksamheten på den betydliga tillökning, 526,000 R:dr årligen, som af Rikets sist församlade Ständer anslogs till rikets elementar-läroverk, samt på nödvändigheten att vid statsutgifternas bestämmande icke allenast tillse, om hvart och ett af de yppade behofven vore i och för sig vigtigt och angeläget, utan ock, i Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123.
Uti en inom Preste-Ståndet väckt, till 8tats-Utskottet remitterad motion, hvilken finnes intagen under N:o 145 i 11 Sami. af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll, har Kyrkoherden Otterström föreslagit, att då den för Ledamöterne i Rikets Högsta Domstol bestämda aflöning, 8,000 R:dr, med hänseende till bemäldo embetsmäns höga samhällsställning, icke vore tillräcklig att, såsom önskligt vöre, betrygga deras ekonomiska oberoende, Rikets Ständer måtte bevilja sådan tillökning i deras aflönings-förmåner, att hvarje Justitie-råd erhölle i årlig lön 10,000 R:dr R:mt. Men då Justitie-rådens löner vid 1856—1858 årens riksdag sednast reglerades samt några dorefter förändrade förhållanden icke blifvit såsom skäl för den nu föreslagna lönetillökningon anförde, har Utskottet, som dessutom föreställer sig att, i händelse anslag till sådan löneförbättring ansetts vara oundgängligen nödvändigt, Kongl. Maj:t ej underlåtit att derom hos Rikets Ständer göra nådig framställning, funnit sig sakna anledning att ifrågavarande förslag understödja, utan hemställer att motionen ej må till någon åtgärd föranleda. 3:o. Justitie-Kanslers-Expeditionen. I fråga om anslagen till detta embetsverk, har Kongl. Maj:t endast äskat löneförhöjning af 500 R:dr för Expeditionens Sekreterare, hvarigenom denne tjenstemans lön komme att utgöra 4,000 R:dr.
Emot detta Häradsrättens förfarande erinrade Jonas Nilsson, uti sin till Justitie-Oinbudsmannen ingifna här ofvan omförmälda, klagoskrift, att han, på sätt jemväl ett af förrbemälde vice Komminister i den församling, der Jonas Nilsson bodde, den 4 Juni 1861 utfärdadt och vid klagoskriften fogadt bevis vitsordade, i alla delar stält sig till efterrättelse de föreskrifter, Häradsrättens utslag den 30 Juni 1860 innehölle; att det icke af Jonas Nilsson berott att föreskrifva själasörjaren huru dennes betyg borde allat t as; samt att Häradsrätten, ehuru det vite, som varit Jonas Nilsson förelagdt, endast utgjort Tjugu Riksdaler, likväl fält honom att, såsom försuttna vitén, gälda Fyratio Riksdaler Riksmynt; på hvilka skäl Johan Nilsson begärde åtal emot Häradsrättens tillförordnade Ordförande, på det att Jonas Nilsson måtte återbekomma de, enligt hans förmenande, oriktigt ådömda Fyratio Riksdaler, samt bemälde Ordförande befordras till det ansvar, hans förfa rande påkallade. Klagoskriften meddelades den tillförordnade Domhafvande, som målet handlagt, hvilken i sitt deröfver afgifna yttrande förklarade sig anse Häradsrättens öfverklagade förfarande riktigt och öfverensstämmande med en inom domsagan förut genom praxis vunnen häfd, samt vidhöll den mening, att det herotL af Jonas Nilsson alt erinra själasörjaren om dennes skyldighet att i sitt betyg meddela de upplysningar, Häradsrätten ansett erforderliga.
De uti slutet af § 3 7 uti nu gällande Riddarhus-Ordning förekommande inskränkningar i afseende å val af Ordförande och ledamöter uti Riddarhus-Direktionen, hafva af Utskottet ansetts numera vara öfverflödiga och otjenliga och derföre äfven blifvit i förslaget utelemnade. I fall det förslag till Riddarhus-Ordning, som af Utskottet härmed afgifves och hvarigenom Herr v. Franckens ofvanomförmälda motion äfven blifvit besvarad, varder af Ridderskapet och Adeln antaget, torde Ridderskapet och Adeln, under förutsättning att den föreslagna Riddarhus-Ordningen äfven skall vinna Kongl. Mtijtts Nådiga stadfästelse, besluta, att Ridderskapet och Adelns första allmänna sammankomst enligt denna Riddarhns-Ordning skall taga sin böljan den 15 Februari 1869; Äfvensom Ridderskapet och Adein, vid öfverlemnandet till Kongl. Majit af nämnda Riddarhus-Ordning för att a densamma vinna nådig stadfästelse, torde i underdånighet hemställa, att, derest sådan varder meddelad å hvad i 2 momentet af § 2 finnes i afseende å introduktionsalgifterna föreslaget, Kongl. Majit måtte i sammanhang dermed äfven upphäfva Kongl. Kungörelserna den 21 Juni och den 8 Augusti 1815, hvarigenom, enligt hvad ofvan berördt nr, de nuvarande beloppen af nämnda algifter äro bestämnda. Stockholm d. 20 Mars 1866. Riddarhus-Utskottets Betänkande Nio 8. 7 Forsla" till Hiddarhus-Ordning. § i Sveriges Ridderskap och Adel utgöres af de Grejliga, FriMotsvaherrliga och Adeliga ätter, som på Riddarhuset äro introducerade; ramkg dock, hvad angar de efter den 6 Juni 1809 tillkomne ätter, med j’n^ den inskränkning § 37 Regerings-Formen bestämmer.
För öfrigt bör Utskottet anmäla, att Kongl. Maj:t uti Nådigt Bref till Dess och Rikets Stats-Contoir, af den 13 Febr. 1822, forordnat, att den Comministrarne i Malmö hittills bestådde Krono-Tionde Spannmål, 36 * tunnor för deras besvär att predika för Fästnings-fångarne derstädes, skall med innevarande år upphöra , hvadan detta anslag kommer att ifrån Staten uteslutas. Hvilket allt Utskottet skolat till Riksens Höglofl. Ständers bepröfvande vördsamligen hemställa. Ankom den 38 Junii 1823. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om Stats-Verkets tillstånd och behof, i hvad dem angår RiksStatens 5 tc Hufvud-Tittel. afseende på Stats-regleringen under RiksStatens Femte Hufvud-Tittel, forde fria Konsterna, har Kongl. Majit jemte Dess Nådiga Proposition af d. 25 sistl. Januarii, angående Stats-Verkets tillstånd och behof, till Stats • Utskottet öfverlemnat en af Musikaliska Akademien i underdånighet gjord framställning, om behofvet af ett årligt anslag af 2000 R:dr, till vidmagthållande af dess anstalter för Musikalisk undervisning.
Byggninga-Balken, jemte ett i anledning af denna motion afgifvet yttrande utaf Per Persson från Wermlands län; 2:o samme man, om förändring i 6 Kap. Byggninga-Balken, i fråga om vattens ledning öfver annans mark; 3:o Johan Gustaf Wasmuth från Stockholms län, om förändring i Kongl. Förordningen den 29 November 1823, rörande försäljning på utmatningsauktion af fast egendom på landet; 4:o Ola Lasson från Christianstads län, om ändring i 2 Kap. 1 § RättegångsBalken och Kongl. Brefvet den 13 Januari 1757, i fråga om tiden för lagtima Tings hållande inom Svea och Göta riken; 5:o samme man, om ändring i 12 Kap. 3 <§ Rällegångs-Balken, i fråga om påföljden för svarande part, sorn förfallolöst uteblifver från Rätten; 6:o Jonas Christoffersson från Wermlands län, om inskränkning i nämnde männens antal vid laga syner och urtima Ting, jemte de yttranden, sorn afgifvits i anledning af denna motion; Prol.-Utdrag den 26 November 1862. 59 7:o Jonas Christoffersson, om ändring i gällande föreskrift, rörande grustägt; 8:o Nils Jaensson från Östergötlands län, om upphäfvande af 4 Kap. 5 § Jorda-Balken, jemte alla sammanhang dermed egande författningar; och 9:o Carl Dahlgren från Elfsborgs län, om borttagande af den utaf sterbhus utgående så kallade fattigprocenten. S. D. Efter skedd föredragning blef till Banko-Utskottet remitterad Carl Dahlgrens från Elfsborgs län motion, angående hemställan till Kongl. Majit, om nådig förklaring öfver Kongl. Förordningen, rörande en allmän Hypotheksbank för riket af den 26 April 1861, i fråga om vilkoret! för hypothekslåns erhållande.
Om ymniga års öfverflöd af spannemål förvarades till understöd i missväxtår, kunde införsel af utländsk spannemål undvikas, oell jordbrukaren skulle ej eller vara i förlägenhet för afsättning och blottställd för vanpris. Det är detta jag yrkat och föreslagit, och mine skäl dertill äro hufvudsakligen Irenne: det ena, att derigenom befrämja realisationen och uppköp af silfver; det andra och vigtigaste, att man för Creditivet kan få två eller tre gånger mera säd, om det användes till uppköp under goda år, än först då missväxt inträffat. Ett ökadt qvantum af i5o å 200,000 tunnor, som vinnes genom uppköp i goda år, måtte recompensera olägenheterne af detta uppköp på förhand; och då kunna undsättningstagarne få spannemålen för bättre pris och till större belopp. Sålunda skall fullkomligare vinnas ändamålet med detta Creditiv, som är alt förhindra de förstörande verkningarne af missväxt inom landet; helst jag är af den tanka, att den bästa undsättningen består i att befrämja afsättning, och ej uti att skuldsätta de behöfvande genom utborgning af spannemål mot enormt höga priser, samt ruinera dem genom utmätning af betalningen eller ock behandla dem sorn fattighjon genom fordringarnes afskrifning. Om Jordbrukaren vinner lättare afsättning af sina producter i goda år, skall han naturligtvis hafva Den i5 Mars f. m. ioi sä mycket mindre svårighet att betala den undsättnings-spannemål, han i missväxtår Ivan behöfva. Äfven tror jag, att Creditivets användande på det af mig nu föreslagna sätt, gör mindre intrång i enskilta handels-speculationen; ty våra Handlande påräkna alltid snar afsättning, som lättast vinnes sedan missväxt är gifven, och hafva för ringa capitaler för att kunna verkställa en betydlig förlagshandel, såsom att i bördiga år köpa säd för att sälja den under missväxtår. För öfrigt vore det blott undsättnings-behöfvande, som skulle köpa af Kronan. Man har sagt, att Cfeditivet vore för litet till ändamålet.
Sedan sistnämnde förslag härefter blifvit, i öfverensstämmelse med dessa anmärkningar, uti åtskilliga delar granskadt och ändradt, anmälde Fullmäktige i underdånighet begge förslagen samt dertill hörande ritningar hos Kongl. Majit, med underdånig anhållan, att det förslag, Kapitenen Leijonancker uppgjort, måtte, för att vid arbetenas utförande lända till efterrättelse, varda i nåder gilladt och antaget. Härå meddelade Kongl. Majit, genom nådigt bref af den 11 Augusti sistl. ar, det svar: att Kongl. Majit, pa de af Fullmäktige anförda skäl, funnit godt i nåder fastställa Kapitenen Leijonanckers förslag och ritning till efterrättelse vid ifrågavarande, pa Fullmäktiges utförande ankommande, arbeten. Efter sålunda erhållen fastställelse af meranämnde förslag, beslöto Fullmäktige att låta, i enlighet med samma förslag och den för verkställandet deraf uppgjorda arbetsplan, företaga anläggningen af strandgatan och kajmuren långs efter Riksgälds-kontorets tomt, helt och hållet öberpende af de beslut och anordningar, som af Drätsel-kommissionen kunde varda vidtagna i afseende på den del af de föreslagna arbetena, hvars gemensamma utförande varit ifrågastäldt. Sedan entreprenad-anbud ä de arbeten, som, till följd af detta beslut, koinme att för Riksgälds-kontorets räkning verkställas, blifvit i vanlig ordning infordrade, och Kapitenen Leijonancker, häröfver hörd, förklarat sig icke vilia öfvertaga samma arbetens utförande emot ersättning, i ett för allt, med det belopp eller 21,000 - so — Decharge. Zifferupp gifterna. R:dr, som hans kostnadsförslag upptog, så hlef det erhållna lägsta anbudet, ehuru detsamma med 3,900 Rulr öfversteg sagde förslag, af Fullmäktige antaget; varande uti den sålunda betingade entreprenad-summan, likasom i kostnadsförslaget, äfven inbegripen kostnaden för tomtens planering, jemte några andra dermed gemenskap ägande arbeten.
1 anledning af hvad Rikets Ständers Revisorer sålunda anfört, förenadt med det vitsord, hvilket de, angående Barnhus-Inrättningens till - — 116 — stånd, meddelat, afgifver Direktionen i underdånighet det utlåtande, att den, erkännande den uppmärksamhet, som Revisorerne behagat fästa på denna Inrättning, redan gått i författning om beredelser lill ett förslag, att, genom erforderlig tillbyggnad, försätta Barnhuset i ett ändamålsenligt, utvidgadt skick, oell alL, så snart bvggnadsförslaget, med dertill hörande ritningar och kostnadsberäkning, bl ifver fulländadt, Direktionen är sinnad, att, emedan Inrättningens egna tillgångar ej medgifva användandet deraf till sådan byggnad, lill Eders Kongl. Maj:t inkomma med en underdånig motiverad framställning om nådig Proposition till Bikets näst sammanträdande Ständer, angående behöflig t anslag för Barnhus-Inrättningens ifrågavarande tillbyggnad, hvarvid jemväl förulsältes, att Barnhuset bör befinnas i ett sådant skick, som för en klinisk undervisning å stället är af nöden. Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärdar Direktionen öfver Allmänna Barnhuset i Hufvudstaden, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majrts underdånigsle, troplisligste tjenare oell undersåter, Maur. E. G. RUNEBERG. N. J. EKDAHL. Joh. WEDBERG. A. M. BRINCK. J. D. AHLBERG. J. KIHLSTEDT. A. J. LYCHOU. LEWENHAUPT. B. C. BERGMAN. A. F. SCHULTZ. J. W. BOSTRÖM. C. G. BLOM C:son. Olof Hindbeck. Jacob WESTIN. Stockholm den 22 Februari 1S44* 117 Direktionens öfver Armeens Pensions-Kassa underd. Utlåtande, i anledning af j843 års Revisorers Berättelse rörande nämnde Kassa. Stormäktigste Allernådigste Korning! Genom nådig Remiss af den t<8 sistlidne
Om någon gång senare tiders lättsinnighet velat fråntaga Kyrkan hvad forntidens^fromhet gaf henne, då har den värnlöse öfverlåtande och förtröstansfullt slutat sig intill Styrelsen, och har alldrig blifvit ställd utom det eganderätts skydd, som samhällsfördragen garanterat. Genom flera Beslut, Resolutioner och Utslag, äro Halländske Kyrkorne tryggade vid deras ifrån urminnes tider utöfvade städsel.rätt. Justitieombudsmannen har emot Kongl, Maj*ts senare Nådiga Beslut gjort underdåniga framställningar, derpå erhållit Nådigt svar, att åtskilliga af Justitiae-Ombudsmannens anmärkningar rörde förhållanden, som lågo utom gränsen af dess Embetsbefattning, och omsider dragit detta af Kongl. Maj:t redan afgjorda mål under Rikets Höglofl. Ständers pröfning, derigenom att Justitia:.Ombudsmannen i sin Embetsberättelse af den 4 November 18a8 hemställt, att Rikets Ständer måtte uppdraga åt vederbörliga Utskott att, efter företagen Revision af Kongl. Btefven om Kyrkohemman i Hal - 40 Bil.t.Sti, Lag-s Allm.Besv.o.Oec. Vtsk,Bet.N. land, deruti föreslå de ändringar, som kunna finnas nödige, och i detta ämne utarbeta en ny Stadga, Genom denna behandling af ärendet har det erhållit ett i våra Samhällsförhållanden ganska sällsynt skick. Emot stadgandeti ”att sådana hemman i Halland, till hvilka Kyrkorne innehafva städselrätt, icke kunna till skatte försäljas, så framt icke visas käti, att Kyrkorne en sådan disposi• tionsrätt sedan Danska tiden sig obehörigen till• egnat", anmärker Justitiaä-Ombudsmannen, ”att Kyrkan vore gynnad med undantag ifrån den allmänna ordningen och bevisningen, hvarmed fast egendom och rättighet förvärfvas ma”; och anser i följd häraf ofvannämnde stadgande ofullständigt för bevisning af urminneshäfd.
Den 1850 i hufvudstaden öppnade ränteoch kapital-försäkringsanstalten för Stockholms stad och län samt Upsala, Vesterås och Nyköpings län har för hvarje år vunnit allt större antal delägare, om än icke tillväxten varit särdeles hastig, hvilket ej heller kunnat påräknas för en inrättning, så ny och obekant till sina grunder och verkningar; men förhoppniugarne äro goda, att denna inrättning i framtiden skall bära välsignelserika frukter och blifva till stort gagn särdeles för de sparsamme bland arbetande klassen. Ro/djuren inom Länet synas hafva märkligen aftagit i antal. Ehuru rof djursskali under dessa fem år icke någon gång ägt rum, har ändock icke klagan försports öfver skador genom sådane djur. Skallgång har ock gjorts mindre behöflig genom de af Länets invånare, enligt träflåde och behörigen fastställda öfverenskommclser, utsatta premier för dödande af rofdjur, till olika belopp för särskilda slags djur. Emot erhållande af sådane premier hafva under alla fem åren blifvit fångade och dödade tillhopa 21 vargar, 70 lodjur och 909 räfvar jemte ett stort antal roftoglar. n Kr oger [rörelsen har blifvit betydligt inskränkt, sedan densamma blifvit ordnad i enlighet med nådiga Förordningen angående vilkoren för försäljning af bränvin m. m., den 18 Januari 1855. År 1854 ägde ännu bränvinsförsäljuing rum vid Länets alla landtoch sjögästgifvaregårdar, 60 till antalet, utom vid en enda, samt vid något öfver 50 värdshus och krogar. Vid 1855 års slut deremot utöfvades bränvinsutskänkning vid allenast 35 gästgifvaregårdar och 28 andra utskänkningsställen, förutom vid några få ställen, der Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, enligt 22 § i förenämnde nådiga Förordning, tillåtit utskänkning för kortare tid än år. Af berörde 28 utskänkningsställen höllos likväl de flesta på Djurgården och eljest närmast utomkring hufvudstadens tullar, så att af desamma funnos på afstånd härifrån utöfver en half mil endast tre, af hvilka två voro egentliga värdshus.