Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
B, anser jag irsta momentet böra utgå, såsom oegentligt och i strid med den iättighet, sorn förut i viss nion är lemnad åt de så kallade tjenstlösa; hvaremot 2:dra momentet är en tillräcklig definition på försvarslösa och lemnar en tillfyllestgörande garanti för allt, sorn med foislaget bör åsyftas. Under Litt. D. hafva Utskotten föreslagit, till vinnande af tillfälle för lösgifven fånge att få arbetsförtjenst: att Rikets Ständer hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla, att Kongl. Majrt läcktes förständiga Dess Befallningshafvande söka tillvägabringa föreningar, sorn åtaga sig vården örn dessa frigifne fångar. Utskotten hafva visserligen här uttryckt en vacker tanke, som är stödd på den ch risti iga försonligheten och barmhertig heten , men efter mili åsigt uttryckt den på olämpligt ställe, då den fått ruin i ett förslag, som bör innehålla positiva föreskrifter, men ej fromma önskningar, och tror för öfrigt, att hvad Utskotten i denna del föreslagit, ej är tillfyllestgörande, helst förslaget i viss mon häruti saknar det allvar, sorn borde linnas, då denna önskan slår i strid mot det moment, som stadgar, att socknar ega neka enskildta, 'välfréjdade personer ovilkorlig rätt att erbjuda de här ifrågavarande olycklige frihet, försvar och bröt!.” Lagsamt Allm. Besvoch Elion.-Utskottens Betänkande, N:o 57. 21 N:o 5j. Ank. till Exp. Utsk. den 14 Mars, kl. 12 m. Betäckande, i anledning of väckte motioner, rörande ändringar i nu gällande Lego-Stadg / af den 23 November 1833, samt begagnande af så kallade CJppehådls-kort, ni. m. I delta ämne hafva de sammansatta Utskotten fått emottaga följande motioner: från Högloft.
Hvad Calmar stad angår, synes den hafva, till följd af sitt gynnsamma läge, blifvit en gifven mötesplats för nästan alla de ångfartyg, som hafva sin kosa till eller förbi rikets sydligaste delar. Häri visar sig en af de fördelaktigaste frukterna utaf stadens nya hamnbyggnad, ty det är först sedan den blifvi? färdig, som ångbåtstrafiken här tagit en så stark fart. Genom denna trafik står Calmar nu i förbindelse med nästan alla ångfartygslinier inom Sverige, äfvensom med flera inoch utländska jernvägslinier. Ofta aflemnas här passagerare och gods från det ena för att tagas ombord å det andra ångfartyget. Många passagerare landstiga här, för att landvägen färdas vidare inåt landet, likasom från de inre trakterna många resande hitkomma, för att här gå ombord å ångfartyg. 30 Galmar län. Hamnar. Allt detta leder till en betydlig trafik af resande, och det har derföre blifvit nödigt att här uppföra nya byggnader till resandes herbergerande. En stor del af de varor, sorn af de från Tyskland ankommande ångfartygen här utlossas, är icke införskrifven af stadens egne köpmän, utan utgöres af så kalladt kornmissionsgods, tillhörande i Stockholm boende importörer, som finna för sig fördelaktigt att låta godset tullbehandlas här, hvarigenom de vinna dels besparing i utgifter, emedan hamnoch bro-umgälder, vågpenningar m. m. äro här vida billigare än i Stockholm, samt dels i de flesta fall en mera skyndsam tullexpedition. Sålunda här tullbehandladt gods lärer, äfven då det består af stora partier manufakturvaror, oftast komma reqvirenten i Stockholm tillhanda inom åtta dagar efter det godset blifvit i Calmar utlossadt, och denne kan då genast börja sin försäljning deraf. De hufvudsakligaste för större fartyg tillgänglige hamnnrne vid kusten af länets fasta land äro, utom städernas, följande: omkring Westervik: Waldemarsvik, Skeppsgården, Helgenäs, Gamlebyn, Loftahammar, Werkebäck, Solstadström, Grop, Blankaholm, Svartvik och Slingsö; omkring Oscarshamn:
Jag hörde väl Under Lördagens plenum klander yttras deröfver, att Utsk. har fogat sig efter BondeStrs anmärkntr mot den inskränkthet i valrätten, sona Utsk:s första betänk, innehöll. Man har föreställt sig att BondeSt-s anmärkntr i detta fall härleda sig från någon afsigt att bereda BondeSt. större rättigheter och mera inflytande på representationen i allmänhet, än det förut ägt. För min del har jag icke kunnat fatta alt någon sådan afsigt legat till grund för BondeStis åsigt i ämnet. Jag har så mycket lefvat på landet och så mycket lefvat tillsammans med allmogen, att jag haft tillfälle att tillräckligt betrakta densamma; och jag får då förklara eder, mine herrar! alt ibland denna Svenska allmoge finnes äfven en stor mängd aristocrater. Det kan omöjligen vara förenligt med den besuttna allmogens intresse att tillåta de obesuttna, eller hvad man kallar proletärerne att få någon andel i beslutanderätten ang:de skattebidragen. Det är omöjligt, då man känner allmogen, att kunna tro den derom. Derom förvissas man lätt, då man följer allmogen i dess förhandlingar. Man finner då t. ex. huruledes den besuttna allmogen icke vill tillerkänna tiggaren, dagsverkaren, stattorparen, eller med ett ord hvad man kallar löst folk i allmänhet någon rättighet att blanda sig uti öfverläggningarna vid socknestärnmor om socknens angelägenheter. Det är således icke för att med dessa öka Ståndets styrka sorn anmärkntne inom BondeSt. i afseende på valrättens utsträckning blifvit framställda, utan de hafva skett derföre, att Ståndet erkänt rättvisan af den grundsats, att ingen Svensk medborgare borde, på papperet åtminstone, beröfvas dess rätt att äga politiska rättigheter. Hvar och en bland denna kloka allmoge finner ganska lätt att sådana personer, som genom beslutet om allmänna val fått rösträtt, icke lära kunna komma att, när rösträtten skall ifrågasättas, betydligen inverka på valen; och det är afven min tanke, att, så länge bildningen står så lågt som den gör i allmänhet hos vår allmoge, erkännandet af allmän valrätt icke skall hafva sådant inflytande som J fruktaden, då J motsatten eder allmänna valrätten.
St. sålunda beslutat icke må föranleda någon rubbning af hittills i nåder meddelade föreskrifter, i afseende på bildandet af en giundfond för sockneoch district-magaziner inom Westeroch Norrbottens Jan, då deremot i förstnämnda skrifvelse, angtde afskrifningar för sådana lån inom Kopparbergs län, afskrifning icke får äga rum, der borgen finnes vara ställd, med mindre tillgång hos så väl gäldenären som borgesman saknas; så och då skrifvelsen af den 20 sistl. Januari gäller jemväl andra län än Westeroch Norrbottens och dessutom innefattar, att för sådana skulders gäldande gäldenärernes fasta egendom, behöfliga bohagsting, klädespersedlar, för jordbruket erforderliga kreatur och åkerredskap samt nödig säd till utsäde icke få i mät tagas, hvilket icke för provinsen Dalarne är fallet, får jag, för alt, om möjligt, bidraga till 1 eda i dessa R. St:s stridiga beslut och till förekommande af giundade anledtur lill missnöje, sedan K. M. till verk - Den 17 April f. m. 61 stiilligliet expedierat R. Strs förenämnda alne beslut, i stöd af 56 §:n Riksd Ordn., väcka den motion, att, i händelse det beslut, som ligger till grund för skrifvelsen den 20 Januari detta år, skall blifva i allmänhet gällande, det må vinna tillämpning jemväl för Fahlu län, utan afseende på det redan i verket ställda beslut, som ligger till grund för R. St:s skrifvelse den 22 Augusti sisth år, samt att i sådant fall, för Westeroch Norrbottens län, till fyllnad i grundfonden för sockenoch district-magazinerna derstädes, R. St. af Statens behållna tionde-spanmål anvisa motsvarande antal tunnor till livad som kan, i följd af R. Sirs beslut, hos Statens gäldenärer blifva afskrifvet, eller ock att för samtliga länen i Riket den belalningsgrund, som för Fahlu län blifvit bestämd, må förklaras gällande, och att i hvilketdera fall sorn lielst R. St. hos K. M. anmäla det uppkomna förhållandet af de stridiga besluten, och hvad R.
(N:o 24). S. D. Till Bevillnings-utskottet remitterades en af herr Stellberg väckt motion, angående förändring af serskilda föreskrifter uti Kongl, förordningen den 13 Juni 1845, rörande vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin. (N:o 25). S. D. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet remitterades en af herr Berglund, C. Ii. J:r, väckt motion om upphörande af bergsfogdarnes befattning med uppskattning af fast egendom i bergslag. (N:o 27). S. D. Till Stats-utskottet remitterades en af vice talmannen, herr Brinck väckt motion om anslag tili en pension, stor 2,000 r:dr b:ko årligen, till aflidne Professoren och Kommendören Erik Gustaj Geijers enka under hennes återstående lifstid. (N:o 30). S. D. Till Bevillnings-utskottet remitterades en af herr Malmstedt väckt motion om förändringar uti Kongl, kungörelsen, angående stämplade pappers-afgiften, den 14 November 1845. Från Hederv. Bonde-standet S. D. Föredrogos och remitterades till Stats-utskottet Rikets Ständers revisorers år 1845 afgifna berättelser, angående verkslälda granskningar af l:o stats-verkets jemte tillhörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning; 2.o riksgälds-kontorets förvaltning och räkenskaper samt Götha - Prot.-utdrag den 4 December 1847. 35 kanal-verks och Malmö 1. d. diskont-inrättningars utredningar, och 3:o de under Kongl, kommers-kollegium ställda fonder och medel, jemte de underdåniga utlåtanden, som i anledning af nämnde revisions-berättelser blifvit af de förvaltande verken afgifna. S. D. Föredrogos ånyo Kongl. Maj:ts nedannämnde nådiga propositioner, nemligen: l:o i fråga om en närmare och fullständig utredning af förhållandet med utsockne frälsejordens i Halland roterings-skyldighet samt om lindring uti ifrågavarande rotering.
J a g kunde icke betvinga underliga, beklämmande tankar. Denna härliga sommardag med ljus och hopp, denna modiga kvinna, så ung, så älskvärd, d e t lilla barnet, hans fagra h e m — och så h a n själf där borta, i arktisk köld och is, kämpande för lifvet kanske i detta samma ögonl lick. N u hade jag så gärna velat säga några passande ord, hon måste j u dock tröstas, hon kunde icke vara så lugn, som hon syntes. Men jag hade själf sagt, a t t jag intet medlidande hyste. O c h dock grep denna känsla mig allt mer. D e t v a r förnimmelsen af, att denna unga kvinnas lif dock innerst v a r så likt vårt allas: det bästa och käraste vi äga, det ha vi ingen m a k t öfver, det kommer och det går, och vi veta aldrig, om vi få det igen. V i gingo så u p p å öfre våningen och in i sofkammaren. Sängen v a r gjord efter ritningar af Nansen själf, konstnärligt snidad i t r ä med en gammal saga som motiv. Den lilla fröken h a r det godt däruppe. D ä r kan hon få lära sig: den vägen kommer far hem, h ä r kommer h a n förbi. Men tiden ilar, jag måste bort med nästa tåg. J a g kastar än en sista blick på detta sällsamma h e m, icke möjligt att skildra med några få och fattiga ord. H o n följer mig ett stycke p å vägen. » Farväl och på gensynI » Och full af tankar och underligt mäktiga känslor skiljes jag från Fritiof Nansens maka. H. §ud i nafaten. cfvÅs makt fran eviqhet ar uppenbar, nar af nans gärningar den ratt beaktas. När Skaparns verk i skapelsen betraktas, man om hans nåd och vishet vittnen har. Himlar förtälja hans ära för jorden, därom ett vittne ock natten är vorden. Dagen, som flyr, säger det inför den dagen, som gryr. B Kom. P s. IDUN 1894 Och det är icke tal och icke ord, hvars ljud. ej kan förnimmas eller höras, ty deras röst till världens ända föres och blifver öfver hela jorden spord.
Måtte det ännu mindre tros och sägas, att åsidosättande af hrad justitie-ombudsmannaembetets värdighet kräfver, gifver insteg till en än högre värdighet 1 Men må det gerna både klart inses och öppet sägas, att den regering som valde herr Thomasson till en af rikets högste domare begick ett otvetydigt misstag, som aldrig någonsin bort göras och som icke får göras en gång till.En sorglustig byggnadshistoria. Meddelad af Professor Orati. Under mina forskningar i det arkiv, som en gäng tillhört det gamla Slottet vid Floden, hade jag på åtskilliga ställen på-träffat antydningar om, att det stora grundet, som låg i floden nedanför slottsruinen, en gång i tiden varit bebygdt. Sålunda fann jag bland annat en klagoskrift öfver att arbetet med byggnadens (byggnadernas? ) uppförande efter 100 år ej ännu blifvit fullbor-dadt, oaktadt man genom utskrifning af nya skatter fördubblat den ursprungliga byggnadssumman. Slutligen fann jag en gammal nästan olttslig handskrift, som under titeln en » nationalolycka » beskref en förskräcklig olyckshändelse, hvars förlopp i korthet ▼ar födande. Vintern hade varit lång och rik på nederbörd, vårfloden blef derföre ovanligt strid och ymnig. En dag bröt den fram med sådan våldsamhet, att den icke blott bortspolade konungens skattkammare med allt hvad deruti var, utan kull-störtade äfven » underhöfdingarnes » och » de äldstes » stora palats, så att nästan alla landets förnämste män och härförare omkommo på en dag. » Och det var skräck och veklagan i hela landet ». Så slutade skriften. Oenom denna upptäckt kom till min kännedom af hvad art de byggnader varit, som så fullständigt bortsopats såväl från sin osäkra grund som från häfdens blad. Dessa upptäckter sporrade i betydlig grad min forsknings-ifrer och jag företog vidlyftiga undersökningar af det nuvarande grundet; dock utan annat resultat, än att jag uppdagade några större stenar, som möjligen kunde förskrifva sig från någon af de förstörda byggnadernas grundmurar.
St:s föreskrifter för besparingarnes användande kunde finna något gill ligt Don 3 April f. m. i4g skäl att anslå sådana arfvoden , och det är i rinn tanke ett ganska olyckligt beslut af R. St., att K. M. ej kan använda besparingar till andra än af R. St. pröfva de behof. Detta uttryck, mine herrar! tror jag i detta fall helt och hållet förhindrar K. M. att använda besparingarna annorlunda, än till sådana behof, som förut varit pröfvade och sorn äro förutsedda, således ej tillfälliga. Om detta skäl blifvit framstäldt till R. St., så hade jag trott det ganska bindande för R. St, att upptaga frågan till ny pröfning och afgörande; men förhållandet är ej sådant, och jag förnyar min redan yttrade framställning , att StatsUtsk. i denna fråga handlat alldeles enligt med det redan fattade beslutet, hvilket Utsk. under sådana omständigheter måste ställa sig till efterrättelse. Hr Lagerhjelm, Pehr: Jag förmodar, att det prasjudical, som en värd talare här anfört, åsyftar det förhållande vid 1818 års riksdag, då R. St. beslöto ett ökadt crediliv för magazinsinrältningen under vissa villkor; men då K. M. förklarade sig ej kunna emottaga detta ereditiv på sådana villkor, så borttogo R. St. villkoret, men bibehöllo creditivet. Hr Tersmeden, Carl R ei 11 h o I d: Jag har alltid funnit olämpligt, att ett Stånd, till följe af inbjudningar ifrån andra Stånd, npprifvit sina beslut; men jag finner i högsta måtto olämpligt att ifrågasätta att upprifva ett R. St:s i förstärkt StatsUtsk. fattade beslut. Jag skall bestrida detta i Utsk. och inom Ståndet. I öfrigt har jag ganska litet att tillägga, sedan flere af StatsUtskts ledamöter här yttrat sig. Frih. Leijonhufvud har besvarat den skrapa, som Hr von Hartmansdorff ställt till StatsUtsk., och jag förenar mig således med honom i denna del. N Hr Dalman, Wilh. Fredr.:
Jag köpte mig vid min afresa ifrån S. hos Köller en flaska dylikt superfint årdöloconne, och betalte derföre sju plåtar, och jag har ännu knapt tagit en fingerborg deraf; lilla fröken skall få se, här har jag flaskan; i det samma förde hon handen bakom ryggen och fram tog verkligen en med den välkända stämpeln för sedd eau-de-cologne-flaska; "åh, sade småskamtande Rosa, då nyttjar Mamsell Angubrit ej ofta deraf, men då det är så dyrt är det ej heller underligt, min deremot är väl äfven hos Köller, men således af en sämre sort, den kostar endast en i Banco, jag tycker den är..." "Åh fy bevars! högskrek nu Mamsell Angubrit, afbrytande Rosa, den är usel, och vidbränd, så man kan få nysningar deraf, men jag hade så när glömt, 'Sommer' hette bon ju? Mamsell Sommer! hvad är det för en Mamsell Sommer?" "Känner då Mamsell Angubrit någon med det namnet?" "Nej, men jag tänkte, jag tyckte jag vill minnas jag hört något dylikt, Som, Somm, Sommerset; rigtigt, nu har jag det, det är i någon roman något lustställe eller landtgård som heter Sommerset; à propos af roman, läser lilla fröken gerna romaner? Ack, det är förtjusande att läsa romaner, jag läste nyligen Rinaldo Rinaldino, hvad det ändå är för en hjertans karl, men man skall hafva godt minne att komma ihåg alla de der stygga namnen, jag mins dem som på mina fem fingrar; men Sommerset hette hon?" "Nej endast Sommer." "Jaså, rigtigt, det var ju landtstället. Nå, huru kommer hon med detta ovana namn att färdas hitåt?" här ville Rosas tålamod förgå.
Jag tror det icke, lika litet som jag anser det vara skäl att gifva våra trosförvandter tillfälle att öfvervara en främmande, fängslande och förledande gudstjenst, sorn kan locka dem alt öfvergifva deras egen, ty när saken kommit derhän, kan steget från sjelfva trosläran lättare uttagas. Man får ej förbise, att denna fråga nära sammanhänger med den om konventikel-plakatels uphäfvande, hvilken i ett sednare Betänk. förekommer. Så vida man finner det vara straffbart, att Lutheraner hålla sammankomster för andaktsöfning, utom kyrkan, så måste det väl äfven vara straffbart, att de sluta sig lill personer, hvilka förrätta sin andakt enl. en främmande trosbekännelse. Ifrån hvilken sida man än må betrakta denna öfverträdelse, så är hon, efter mitt förmenande äfventyrlig, hvadan jag yrkar afslag å denna punkt. Frih. af Ugglas, Curt Gustaf: Jag har icke kunnat up fatta LagUtsk:s framställning på samma sätt som Hr von Hartmans - Den 16 Jani. 223 dorff. Jag tror icke dess mening hafva varit, alt genom förbudets uphäfvande, likasom inbjuda våra trosförvandter till att skåda främmande gudstjenst. Jag tror deremot, all Utsk., lika väl som de flesta andra, insett omöjligheten af alt numera vidmakthålla ett dylikt lagstadgande, samt derföre ganska visligen föreslagit dess uphäfvande, ty en lag, som icke mera kan tillämpas, hör icke i lagstiftningen qvarstå. Lika med Gr. Lagerbjelke, anser jag en återremiss af frågan vara obehöflig, enär det resultat, hvartill Utsk. kommit, är det enda, som i Exped.Ulsk:s förslag till underd. skrifvelse behöfver intagas. Frih. Cederström, Thure: Jag är hufvudsakligen förekommen af Frih. af Ugglas, men jag anser mig böra tillägga, att jag desto heldre tillstyrker bifall till detta förslag, som jag icke kan annat än finna del vara högst okristligt, att med straff belägga inträdandet i en kyrka, der Christi lära förkunnas.
242 Den 15 full handling kasta stugaa af lust til förföljelse, för at göra all sann palriotisme forhatelig; men bar Riketö ofärd kraft ken ytterlighet, at storta en Aonimg fran Thron, och är detta, invarpa jag witt bade lefwa och dö, en rättwtsa; huru kan man kalla det förföljelse', at öe „ptagas, som tiläfwcntyrs uuderstödt och befordrat tyranniet. — Sadant fordrar likwäl en lika klok, som warsam behandling, sä at pä ena sidan Statens odugliga Medlemmar mage uptackas sami sattas utur tilständ at widare stada tilfoga, och pä den andra sidan nationen, luan under rättwisans seger, ej mätte inledas i häftigheter etter ytterlighet'r, oförenliga med Swensta folkets li nne. De som söka skygd under Dcpotismcns mantel hofwa warit för stuga at rista sina namn i Mar morn, men skutte det höra til möjeliqbeten at de blifwa kände, kuru lätt, resas ju icke deras Epitaphier, ockfä kunna deras minnen, efter arten af deras landlmgar, att dm g öfwerlemnas ät tidens atlöj: , bwarlbän m m synts wilja rigta folkets omdöme, utan at n rwar Me och tilkomn anee parters we och förbannclft öfwer dem som baft kraftigare driffjadrar för stna gerningar, än Swensk ära och dygd, samt kant näara pligter heligare än dem emot Fäderneslandet. Bifaller nu Högloft. Ridderstarct och Adeln detta wördsamma Memorial torde proposition nu aöras pä följande sätt: Bifaller Högloft. Ridderffapet och Adeln, gt ct Utstött mä Dm 15 Julik. 243 mä sättas, sä wäl tll utredande afdehufwudsakeligaste omständigheter, som fort märt misshandlade
Commcrce-Collegii Discont, till understöd för Manufacturister, Fabrikanter och Näringsidkare, med en fond af högst 1,000,000 R:dr, genom Assigneringsrätt på Bank.en emot 3 proc. ränta; samt 5 k i - 34 - 5:o Jern-Conlorets Discont, lill understöd för Idkare af Jernhandteringen, med en lönd, grundande sig på rättighet att assignera på Banken mot 3 procents ränta till ett belopp af högst 600,000 R:dr. Dessutom finnes en serskild Fond, till belåning af vissa Adier och Publika papper, af 5oo,ooo R:dr, hvaraf vid pass |:delar varit afsedd för Disconten i Stockholm, £ för Låne-Contoret i Götheborg och Tf^ för LåneContoret i Malmö. Fördelningen af denna Fond, som är bestämd att uteslutande lill dylik belåning användas, har dock tidtals blifvit efter sig företedde omständigheter, af Banco-Fullnuigtige jemnkad och förändrad (i83o års Banco-Regl. pag. 135). Stockholms Stads Sparbank har, med begagnande af den i \ Art. 5 Afd. 17 §. af i83o års Banco-Reglemente, lemnade tillåtelse, att emot 3 procents ränta till bestämdt belopp-insätta medel, att användas till utlåning genom Banco-Disconten och Låne-Contoren, i sådant afseende insatt: i833 i834 i835 ultimo Junii samt åter uttagit: i832 R:dr 7,000: i833 ... — 39,000: i834 ... — 42,000: Till beredande af en någorlunda fullständig öfversigt af Discontrörelsen på det hela, få Revisorerne bifoga Tabellariska sammanfattningar, rörande hvardera Inrättningens förhållande, jemförelsevis uppställda för åren . i832, i833 och 1834 (BilLitt. B, C, D, E och F.)
Vid pröfning af denna fråga, sorn kommit under Utskottens gemensamma behandling, har icke hort lemnäs oanmärkt, alt en motion i enahanda syftning, fastän i detaljerne mera genomförd, vid sistlidne Riksdag varit vackt.. Oeconomie-Utskottet, som dä delat Molionairens, Grefve Hamiltons öfvertygelse om nyttan af viii ordnade Mmiicipal-Styrejser, hvilkas framtida utbildning vore önskvärd, ansåg sådana inrättningar likväl icke kunna blifva ändamålsenliga, så vida de icke bildade sig sjelfva i den nion allmänna sinnesstämningen loge den rigtning, alt enskilda medborgare ville uppoffra lid, möda och kostnader uli befattning med publike ärenden , men sorn della i Sverige ännu icke kunde förutsättas, och derjemte borde anmärkas, att af do ärenden, som skulle blifva föremål för Municipal-Rådens befattning, vissa redan tillhörde Kyrko-Råd, Hushälls-Sällskap, Beredningsoch TaxeringsComilcer, Beklädnads-Direclicrner, Deputerade för Markegångssättning, m.. fl. af det medborgerliga förtroendet tillsatte autoriteter, och således redan i Municipal-väg behandlades, samt andra voro af den beskaffenhet att invånarne i Länen borde deröfver börås, hvarigenom utlåtande af Municipal-Styrelser ldefve öfverflödigt, afstyrka s det af Grefve Hamilton, i Utskoitets tanka, för tidigt väckta förslag. Utskotten, som instämma i de åsigter, hvilka, vid sistförflutne Riksdag och OeconomieUtskottet blifvit yttrade om fördelarne af väl ordnade municipaistyrelser, kunna likväl icke dela den då uttalade öfvertygelse alt frågan om deras införande hos oss skulle för tidigt vara väckt. Då utom de här ofvan uppräknade ännu finnas flere af denna art, såsom IJypotheksFöreningar, SundhetsUämnder, Socknestämmor, Lazaretts-, Lagsamt Allm,. Besv. och Occon. l/f sk.