Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Bildt, Knul: Jag anhåller att få förena mig med dem, som yrkat bifall. Jag anser, alt denna skrifvelse är en bland de vigtigaste, som skulle kunna komma att gå ifrån R. St. till Regeringen. Jag tror, att dessa ränleförsäkrings-, lifränteoch lifförsäkringsanstalter endast äro en större utvidgning af sparbankarne. Sparbankernas nytta torde icke kunna bestridas. Det är den större allmänheten, som har nytta deraf. Dessa lifförsäkringsanstalter äro redan i andra länder försökta och hyllade af regeringarna. Man har visserligen der gjort misstag i beräkningarna och utlofva! större fördelar än de verkligen kunnat gifva. Delta förhållande har här blifvit mycket väl ulredt genom skrifter, som af sakkunniga personer blifvit utgifna. Såsom nämnt är, bar en sådan anstalt redan blifvit införd i Norrige, och jag Iror, att det skulle vara af gagn om den äfven kunde införas här i landet, Af dessa skäl och på grund af hvad öfrige talare anfört, anhåller äfven jag om bifall på detta betänk. Hr von Troil, Sam. Gustaf: Jag anhållpr vördsamt, att Ridd.secret, måtte upplysa huruvida ifrån de öfriga Stånden något prot.utdr. inkommit, upplysande utgången af ifrågavar. ämne. I anleda, häraf tillkännagaf underl. Ridd.secret., alt rör-.de pröfningen af förevar, utlåt, endast från BorgareSt. ankommit prot. utdr., hvilket innehöll: ”Utlåt., i anledn. af Utsk:s första hemställan, pag. 11, lades till handlingarne, och den vid slutet af samma sida gjorda inbjudning lill BorgareSt. antogs”. Hr von Troil: Tvenne Stånd hafva således antagit i sin helhet det af Ekon.Utsk. nu för R. St. framlagda förslag, och jag anhåller vördsamt, att äfven R. o. Ad. ville deråt lemna sitt bifall.
Riksdags-Ordningen, väckta motioner, deruti anförts, 16 Stats-Ulskottets Utlåtande, N:o 332. hurusom vid örlogsfartygs utrustande till längre expeditioner det betydliga utrymme, som erfordrades för det behöfliga vattenförrådet, varit en stor och länge öfverklagad olägenhet, hvilken i ännu högre grad ökats, sedan fartygen börjat förses med auxiliär ångmachiner. När linieskeppet Carl XIV Johan apterades till propellerfartyg, skulle, efter Nådig befallning, en vattendistillerings-apparat från England införskrifvas, hvarvid kostnaden beräknades till 10,000 R:dr B:ko, men frågan härom förföll, efter vunnen upplysning, att der tillverkade sådane apparater vore alltför komplicerade och för öfrigt ej fullt motsvarade ändamålet. Kapitenmekanikus E. W. Sasse uppgjorde dä ritning till en dylik apparat efter förbättrad konstruktion, hvilken för en kostnad af ej fullt 2,000 R:dr B:ko tillverkades å flottans varf i Karlskrona samt anbringades å nämnde linieskepp och under innevarande års expedition med detta skepp visat sig ega alla de egenskaper, som af en dylik apparat fordras. Det hade alltså lyckats en Svensk alt åstadkomma ifrågavarande, i mångfaldiga rigtningar gagnande, uppfinning, hvilken, enligt den ena motionärens, Grefve af Pukes förklarande, så väl i afseende på enkelhet samt den ringa kostnad och det lilla utrymme, den erfordrade, som ock med hänsigt till det afsedda ändamålets fullkomliga uppfyllande, syntes lemna intet öfrigt att önska.
En af Landtbruks-Akademiens Förvaltnings-Komité under den 13 sistlidne Oktober till Departements-Chefen allåten skrifvelse, deruti Komitén, med anledning af Rikets Ständers instundande sammanträde, dels öfverlemnat en beräkning öfver de Statsutgifter, hvilka för närvarande utgå för de anstalter till landtbrukets befrämjande, som blifvit ställde under Komiléns öfverinseende; dels ock tilikännagifvit hvad Komitén ansåge vara i anslagsväg för sådane anstalter under den närmaste framtiden af behofvet påkalladt, i hvilket afseende Komitén hemställt: att de för samtlige landtbruks-läroverken nu utgående anslag, nemligen 8,000 R:dr till Ultuna Landtbruks-institut, 5,000 R:dr till den numera, enligt Kongl. Brefvet den 17 April 1852, till lägre Landtbruksskola förvandlade läroanstalten vid Degeberg, 36 Kongl. Majus Nåd. Prop. om Statsverket 4853. samt 2,000 Rall1 till hvardera af de före sistlidne Riksdag inrättade 10 lägre Landtbruksskolorna vid Orup, ^Väderbrunn, Flishult, Sjögestad, Julpa, Ro, Gårdsjö, Riseberga, Torp och Rosendahl, måtto få fortfara, äfvensom att de ytterligare 2:ne lägre Landtbruksskolor, som efter sista Riksdagen blifvit organiserade vid Edeby i Stockholms län samt Gungvala i Rlekinge, och för hvilka endast extra anslag af 2,000
Det ej minDre Alllmänna QSranDftoDé* oc|> Q3ranDförfäfringé»3nrättningarö ©trectioner än, i affeenDe å 0tocfl)olmö 0taDé SSranDförfäfring, Dfmer»0tåtl)å!!aren, att låta upprätta oclj inforDra förtecf» ningar, få voiDt förftnämnDe QBerf angår, Sättöwtö författaDe öfwer De, un» Der loppet af bmarje år antingen bewtljaDe npa 23ranDförfdfringar, eller, i De förut waranDe, gjorDe föränDringar, jemte De å *f)ufeit antagne wärDen; ffo» lanDe Dejjc förteckningar inom ^anuarii månaDö utgång ^voavje år af meDer» böranDe SDirectton öfwerfättDaö till Dfmer»0tåtl)ållaren odj ^onungené 33efall» ningöl)afwanDe i ?änen, för att i rätter tiD funna £aperingö>£ommitteerne tillftällaö. S)v 131. <2010 uppjfattning af De Remman od) bebpgDe eller obebpgDe Sägenfreter, font ligga inom 0täDerneö ontråDen, äfwenfont Den till 0täDerne l/öranDe jorD, meD Derå waranDe 33pggnaDer, wärDeraö ferffilDt QtbpggnaDerne od) färffilDt SorDett efter enaf>anDa grunD för öfrigt, font för SanDt<egenDomar är ftaDgaD, meD affeenDe lifwäl å Den ftörre affallning, font 0taDö
Ridd. och Adelns Dedamöters vägnar H. F. Strömfelt. A. Lantingshausen. På Högv. Prest-Ståndets Dedamöters vägnar Joh. Olof Wallin. J. Fk. På Vällofl. Borgare-Ståndets Dedamöters vägnar E, G. Holm. And.. Fredin. På Hederv. Bonde-Ståndets Dedamöters vägnar Hetter Jernström. Jöran Jönsson. A. J, Wahlstjerna. Riksens Den 7 Julu 797 Uppläst hos Högloft. Ridd, och Ad. dan 7 Juli. Högvörd. Prsst-Ståndet den 7 Vällofl. Borgare-Ståndet deri 10 . Hederv. Bonde-Ståndet den 7 Riksens Högloft. Ständers Stats - Utskotts Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid dess Betänkande öfver Herr Lagmannen Grefve Gyllenborgs motion, om ersättning för Inqvartering m. m. Uti afgifvet yttrande under den 31 sistl. Maj öfver Herr Lagmannen Grefve Henning J. Gyllenborgs Memorial, har Stats - Utskottet förklarat sig icke kunna tillstyrka, att, på sätt Herr Grefven och Lagmannen föreslagit, till den ersättning, utom hvad Kronan består, vid tågande Troppars inqvartering, eller 8 sk. för hvarje med 2:ne mål om dagen förplägad man, kunde böra tillkomma Inqvarterings-gifvare, må anslås medel på Stat utöfver det redan varande belopp till durch-marche-kostnader, samt i öfrigt ansett Utskottet éj kunna till åtgärd upptaga hvad Herr Grefven framställt emot så kallade Provins-mötens hållande eller sammankomster af Länens Innevånare till beredande af penninge-bidrag för allmänna behof; men hvilket ärende, i anledning af gjorda anmärkningar hos Hög* loll. Ridderskapet och Adeln, Vällofl. BorgareStåndet och Hedervärda Bonde-Ståndet, blifvit till Utskottets ytterligare handläggning åter-resiitteradt. Ds 79» Den 7 Juli. De hos Högloft.
»Gör ni?» svarade jag litet långsamt, ty man får medge, att det var ord som kunde tas både si och så. »Ja», sa han, »barn är ofta gamla, men kvinnor är alltid barn, det är det som ger dem en sådan charm. — Men nu ska jag värkligen gå!» Och så gick han ändtligen, men utan att göra sig någon brådska, det ska Gud veta. Gustaf hade redan plockat fram alla sina saker och höll som bäst på att tvätta, borsta och fila sig. När han ska bort, byter han hvarenda tråd och är så kinkig på borstning, att vi använder fyra slags borstar hemma, innan han blir nöjd. Nu hängde han läpp och såg olycklig ut. Jag förstod genast hvarför. »Vänta», sa jag, »så ska jag dufva om dem ett tag.» Litet hvar vet nog att man inte i ett huj borstar rock, byxor och väst, i synnerhet när de varit hotelborstade först. Innan jag hade slutat, var klockan nära 3, och just som jag väl fått på mig litet, ville Gustaf att jag skulle hjälpa honom med halsduksrosetten. »Kära du», sa jag, »nog kunde du begagna köpta halsduksrosetter som annat folk, i stället för de här gamla repen, som det ändå alldrig blir något snyggt af.» Endera var jag fumlig, eller också var remsan för hårdt stärkt. Alltnog – rosetten blef hisklig. »Jag tror jag försöker själf», sa Gustaf. »Var så god», sa jag. Därmed satte jag på mig min släpkjol men trampade loss ett långt stycke af garneringen i detsamma. »Det här börjar åtminstone trefligt», sa jag undergifvet, ty när någonting visar lust att gå riktigt på tok, blir jag alltid ovanligt foglig i detsamma. Se’n var det omöjligt att finna kammkoftan. »Har du sett kammkoftan, Gustaf?» frågade jag. »Nehej», svarade Gustaf, som stod framför spegeln, eldröd och med sammantryckta tänder, som om det gällt att bita ihop halsduken, i stället för att knyta ihop den. »Kom hit, din stackare», sa jag, »så ska jag väl hjälpa dig, fast det naturligtvis sedan blir mitt fel, om vi kommer för sent.» Gustaf kom genast.
Då val till Konung eller Thronföljare skall förrättas, ege Riksens Ständer att i deras särskildta Plena, genom allmän omröstning, välja, till en Nämnd Ledamöter af Nämnden må ej uteslutas från utöfningen af deras Riksdagsmanna-rätt i Stånden, men träde tillsamman dagen efter den, då valet i Stånden förrättadt är, och skiljes ej åt förr, än de flesta rösterne orri en person sig förenat. Omröstningen ibland Nämnden skall ske per Capita och med slutna sedlar. Hvar och en af Nämnden uppgifve, ibland dein af Stånden föreslagne, den han anser böra utköras. Falla dervid röaterae, tili mer än hälften af de röstande? anil 8 tal, på En Man, vare han behörigen vald. Äro åter rösterne så delade, att en sådan full pluralitet icke eger rum, anställes, enligt det i 55. §. beskrifna votering,s-sätt, ny omröstning, till antagande af den, som fleste rösterne erhållit, och, om han ej antages, af den, om hvilken, näst efter honom, de fleste af Nämnden sig förenat. Inträffar den händelse etc. 62. Skola Riksens Ständer tillsätta Förmyndare för en omyndig Konung, sammanträde de, sist dagen efter den, då Riksdagen å Riks-Salen öppnad blifvit, och utvälje, genom allmän omröstning, i deras särskildta Plena, till en Nämnd, Sexton personer för hvarje Stånd, hvilka röste per Capita och icke Ståndsvis, ora de af Plena till antalet bestämda förmyndare, som skola vara antingen En, Tre eller Fem. Hvarje Ledamot af Nämnden uppteckne å en sluten Val-Lista de Män, dem han anser förtroendet värdige, och så många, att de med en person öfverstiga det af Ständerne utsatte antal, Af dem, som dervid kommit i åtanka, ställes pd sätt i 55. §. stadgas, först den, sora fleste rösterne erhållit, under ny omröstning, då Nämn-» dens pluralitet gifve Utslaget. På samma sätt förfares m. m. 63. §.
R:dr per tunnland, 4,500 R:dr, har motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte för en gång bevilja och till Landtbruks-akademiens förvaltnings-kommittés disposition för sagde ändamål ställa ofvannämnda belopp, utgörande tillsammans 25,500 R:dr Riksmynt. Detta förslag har Utskottet tagit i öfvervägande; och beträffande först motionärens anhållan om stats-bidrag för grunddikning och uppgödning af jorden vid Akademiens experimental-fält, så enär Kongl. Majit icke funnit skäl att uti Sitt nådiga förslag till allmänna åtgärder för jordbrukets befrämjande upptaga förevarande fråga, ehuru densamma, enligt hvad statsråds-protokollet utvisar, äfven af Akademien blifvit väckt, anser Utskottet sig icke böra, på enskild motionärs yrkande, tillstyrka anvisandet af stats-bidrag för ofvanuppgifna föremål, utan hemställer, att motionen i denna del icke må till någon åtgärd föranleda.
Vid skedd föredragning godkändes Stats-Utskottets nedannämnde Utlåtanden : N:o 102, angående medels anvisande till låne-understöd för verkställande af åkerjordens ändamålsenliga dikning; N:o 103. angående begärdt stats-anslag för utdikning af Sanna bed inom Örebro län; N:o 104, angående begärd ersättning af Stats-verket för den genom uppdämning vid Gråda kanals företagna omläggning förorsakade jordförlust; N:o 105. angående föreslagen ersättning åt jord-egare inom 2:ne byar i Leksands socken för liden skada genom vatten-öfversvämning; N:o 106, angående anslags beviljande för ersättning af förluster genom hagelskador; N:o 107, angående föreslagna låne-understöd för åstadkommande af sädes torknings-anstalter; N:o 108; angående väckt fråga om räntefria låns beviljande för uppförande af byggnader utaf sten i skoglösa orter; N:o 109, angående ett föreslaget lån till Apothekaren B. M. Freese lör bedrifvande och utvidgning af en inom Arbrå socken i Södra Helsingland utaf honom anlagd linberednings-fabrik; N:o 110, i anledning af väckt fråga om beviljande af särskildt anslag för tryckning af rese-berättelser, rörande industriela förhållanden inom främmande länder; N:o lil, i anledning af väckta frågor om anslag för nya eller ökade elek triska telegraf-förbindelser emellan vissa uppgifna städer och orter; samt N:o 112, i anledning af väckta frågor om inlösning af sådana Riksgälds sedlar, som icke blifvit till invexling företedda inom den bestämda preskrip tions-tiden. S. I). Föredrogos och godkändes Statssamt Allmänna Besvärsoch Eko nomi-Utskottets Utlåtanden: N:o 13, i anledning af väckt motion om upphäfvande af vissa förbud, rörande Böda kronopark; 494 Prot.-Uldrag den 22 Augusti i857.
Jag vet, af erfarenhet, att vänskapen på det området är renare, oegennyttigare. Den förädlar och förmildrar mannens sträfvare natur, medan kvinnans trånga synfält därigenom vidgas. Kvinnan gläds ät mannens framgångar medan vännen — kamraten afundas. Genom vanan att för den kvinliga vännen utgjuta sina tankar och erfarenheter fritt och öppet, afhålles mannen säkerligen från m å n g a frestelser, som ej äro af beskaffenhet att kunna delgifvas den deltagande väninnan. Hon åter fär genom mannens vänskap och förtroende én klarare inblick i hans själslif, än det ytliga sällskaps !ifvet i allmänhet erbjuder. H o n lär känna hans tendenser, hans skaplynne, hans meriter och fel. H o n bör genom mildheten i sitt väsen och oegennyttan i sin vänskap kunna väcka till lif mången ädel, ännu slumrande gnistra i mannens bröst. Har » Stina » någon manlig vän, vän i ordets rälta bemärkelse, och hyser hon sann och verklig vänskap för honom, så må hon icke låta sig afskräckas af en och annan axelryckning från den stora allmänheten, utan odla den vänskapen. K u n n a de blott hysa förtroende till hvarandra, dessa båda vänner, den manliga och den kvinliga, då kan man ock hysa förtroende till vänskapen dem emellan. Tantc Anna. Breflåda. Jugustus. Tack för vänligbeten. Ange. Dock torde det väl ej vara Eder obekant, att arten af den nämnda kvinnans ve2 ' ksamhet är tämligen omtvistad. Doris H — g. V i kunna ej ytterligare uppta utrymmet med den utförliga redogörelse för pnstäfiingen, som två gånger varit införd. Uppgif adress, skola vi sända Eder densamma i korsband. Max. V a r m t tack. Skall användas. Elisabeth L. Rätt nätt. Fä vi utrymme, begagna vi det gärna. Red. Innehållsförteckning. Frances Cleveland; af J. N — g. (Med portr.) - — Australiska skaldinnor, tolkade för Idun af Karl Bcn %on. I I: Austral, Feernas land. — En obligatorisk fara, några ord till mödrarna om vaccinationen; af 67.1. — Iduns panoptikon^ Blondin eller brunett?
Hos Rikets Ständer har motion derom blifvit väckt, alt, sedan invånarne i Ofvan-Siljaus Fögderi i Öster-Dalarne, i följd af erhåline spanmåls-undsältningar, hos Staten åsamkat sig betydlig skuld, som vid detta års början vöre till betalning förfallen, men flere års missgynnande skördar menligt inverkat på den fattiga allmogen, hvilken alltså för närvarande vore urståndsatt att denna skuld liqvidera, helst dess binäring, bestående hufvudsakligast i slöjdeprodueter, lemnade, i anseende till de långväga transporterne, föga behållning, denna allmoge måtte erhålla fyra års anstånd med betalningsskyldigheten för ifrågavarande undsättnings-spanmål på det sätt, att årligen en fjerdedel af skuldsumman från och med innevarande år erlägges; äfvensom att, då, för erhållande af oftanämnde undsättning, flere hya vis sig förbundit, en för alla och alla för en, men några, genom iråkad fattigdom, vöre oförmögne att sina andelar godtgöra, afskrifning för sådane personer måtte beviljas; hvilka förmoner äfvenledes blifvit, på samma grunder, för invånarne i Nedan-Siljans Fögderi och Westerdalarne yrkade. I betragtande af de härvid förekomne omständigheter, som bevekande tala för den nödställda Dal-allmogen, hafva Rikets Ständer medgifvit, att, derest E. K. M. i Nåder skulle finna det ifrågaställa anståndet af behofvet påkalladt, detsamma då må bifallas, under det förbehåll, E. Ii. M. kan finna lämpligt närmare bestämma; hvaremot Rikets Ständer icke ansett afskrifning, i anseende till gäldenärernes fattigdom, böra ega rum i sådana fall, då borgen för medlens erläggande finnes ställd. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 22 Augusti 1840. Expeditions-Utskottets Förslag till uncL Skrifvelse j N.o 4$. 67 N:o 43.
Jag får, till en början, yttra min förundran öfver olikheten emellan Herr von Hartmans dorffs åsigler i denna fråga och den om • 1 Passevolancen. Förhållanderne i dessa håda frågor synes mig skäligen likartade. Efter hvad jag 1111 vill påminna mig, var Herr von Hartmansdorff då af den lankan, att Botehållarnes hörande ej var nödigt. Vidare torde jag få erinra, alt här icke, på sätt Grefve Horn anfört, finnas några Contraeter, hvarpå städernes Båtsmanshåll grundar sig, enligt hvad de vidlyftiga handlingar, som i detta ärende kommit Utskotten tillhanda, utvisa, och är således icke fråga om några Contracter, utan endast en helt enkel tillämpning af 80 § RegeringsFormen. Att Utskottens förslag dessutom icke är uppgjordt efter någon nyck, utan efter de beräkningar, som från Collegierne inkommit, tror jag skall visa sig för hvar och en, som med uppmärksamhet genomgår Belänkanderne. Den föreslagna provisionela regleringen är föranledd af Borgerskapens och RiksdagsFullmägtiges från de mindre städerne klagomål, och Utskotten ansågo dessa verkligen så grundade, att Utskotten icke kunde anmäla dem att förfalla, utan fann för sin pligt alt i anledning deraf vidtaga den provisionela reglering, sorn Den 12 Mars e. ra. 423 nu blifvit framställd. Denna reglering är så till vida ej orättvis, att den icke tillstyrker förhöjning för någon stad utöfver det antal, den vid en allmän reglering kommer att erhålla, och jag tillstyrker altså bifall till Utskottens Förslag, sådant det till Stånden blifvit öfverlemnadt. Friherre Cederström: Det har sannerligen ej kunnat falla Utskotten in, att tro, det Riksdagman skulle finnas, som vilja påslå, att i Utskottens nu framställda förslag ligger ett tillstyrkande till Föredraganden, att i denna fråga icke infordra vederbörande Collegiers utlåtande. Det må dock vara Herr von Hartmansdorff förbehållet. Hvad som emedlertid är säkert, är, att Herrar
(Året efter det, hvarunder Förordningen utfärdas.) 3;o en Förordning huru gäld vid dödsfall betalas skall och om urarfvagörelse, så ock angående undanskiflande af egendom i död makes bo, — af följande innehåll: Med upphiifvande af 10 Kap. Ärfda-Bulken samt hvad Konkurs-lagen den 12 Mars 1830 innehåller, angående urarfvagörelse och om undanskiftande af egendom i död makes eller skilda makars bo, förordnas som följer: § !• Ej må man taga arf, utan att den dödas gäld betala: ej heller ntä testamente tagas af annan den dödas qvarlåtenskap, än den, som återstår, sedan gälden betald blifvit. § 2 Vill den, som i den dödas bo äger förfallen fordran, derför njuta betalning ur boet innan tid till egendomsafträde ute är efter hvad i 5 eller 7 § sägs; ställe då borgen eller annan säkerhet för hvad han lyfter: varder boets egendom derefter Lag-Utskottets Betänkande M 33. 61 inom sagda tid till konkurs afträdd; bevake han i konkursen sin fordran, såsom vore den ogulden, och njute ej bättre rätt än han hade innan gäldenären dog: gifve ock, der det lyftade, eller något deraf, honom i konkursen frångår, sådant till boet ut, med laga ränta från lyftningsdagen. Varder förr än en månad förflutit från den dag, dä uppteckning af boet slutad var, inteckning i den dödas fasta egendom sökt, antingen för den dödas eller för någon dess sterbhusdelägares gäld; vare, der konkurs uppstår inom sagda tid, den inteckning, äfven om den fastställd blifvit, emot den dödas borgenärer utan verkan, så vida den ej blifvit sökt för fordran enligt II Kap. 2 § Jorda-Balken. Lag samma vare om inteckning af nyttjanderätt, som under sagda tid blifvit i den dödas egendom sökt. § 3- Lör fordran, som ej förfaller innan tid till egendomsalträde ute är, vare sterbhusdelägare, sedan den tid förflutit, skyldige att ställa säkerhet, der tillräcklig sådan ej förut af gäldenären lemnad blifvit, och borgenären det äskar.
Och utom dec Statens beHof icke tilläta någon minskning i paräknade liilgängar för en, utan desi förwällande inträffad mifiwäxt eller annat olycksfall, wvre det äfwen gansta obilligt, att betala afgift för en Consumtion, som dyrköpt erhalles, under det de, som ined större Pannor haft tillfälle, alt bereda sig rika förråd, just wiö sadane tillfällen störda en öfwerdr.fwen winning. BondeStändet förblifwer således i allt detta wid desi förur ytlrade öfwerlygelfe; men da stiljaktighet om afgifternes beräkning Juks-Standen emellan uppkommit, och denna beräkning sa wäl till det hela som till desi delar i ett sammanhang säkrast af Bewillninas-bltstottet kan föresias, anser Boude-Ståndet detta ämne i hela desi widd böra till VewillningsUtstottets behandling hänwifas; men utan påföljd derutaf förbehåller sig sin fria och vbchindrade pröfningsrätt, sä wäl i afseende pa Pannornes antal som afoiftens utgörande. Wid i6:de Mom. har Utstotlet i desi Jemkning?' - Försiag underlåtit nämna något om fri Bränwins-transport emellan Landet och Städerne, ehuru den i samma Moment af desi Betänkande är tillstyrkt; ock Bonde-Ständer får således åberopa sig, hwad rocke Puncten i desi besiut härom innehåller, t den förmodan, att de öfrige Nespective Niks-Standen lika med Bonde-Standet och Wällofl. Borgare-Ståndet finna den billig och lämpelig, ej mindre än 15 och 16 Puncterne af Bonde-Ståndets besiut, som Wällofl: Borgare-Ständer i iHvch i; Puncterne af desi Ullätande hufwudsakeligen bifallit; men hwad Utstotter föresiagit, att alla Reglementarifka FörsattniiWr om Krogar och andra För - ^774 Den i?
Lekomma; så enär de Liand Sederholmske arfvingarne, hvilka en sådan ersättning blifvit tillerkänd, vid liqviden i RiksgäldsContoiret om de på den belöpande andelar uti det qvitto, som Protocolls-Secreteraren H. F. Sederholmj å egne och efter Fnllmagt, äfven å de öfrige i Sverige boende medarfvingars vägnar d. g Maj 1817 uthändigat, och hvilket qvitto bland RiksgäldsContoirets Handlingar förvaras, meddelt det förklarande, att för den andel som till dem blifvit utbetald, utgörande if .'delar af hela fordringsbeloppet, de afsade sig allt anspråk af hvad beskaffenhet, som heldst på deras fordran, hvilken på Svenska Staten öfverläts med all den rätt de den innehaft; hvarutöfver någon öfverlåtelse af dem icke heljer lagligen egt rum, samt Stats-Utskottet i afseende på de Öfrige 59g:delar, hvilka belöpa på de i Finland bosatte Sederholniske arfvingarne, saknar all kännedom huruvida desse andelar blifvit å Svenska Staten öfverlåtne, än mindre om, i följd deraf, någre anspråk å de samma , kunnat af Svenska Regeringen hos den Franska göras gällande; eler Lill ej heller den Kongl. Remissen gifver minsta anledning; så lärer i så fatta omständigheter, den rättsgrund som för giltigheten af de Finska arfvingarnes anspråk velat åberopas af sig sjelf förfalla. Och då i Öfrigt Rikets Höglofl.