Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Män, som genom trohet, tapperhet och dygd, lärdom och nitiske tjenster , gjort sig af Konungen och Riket synnerligen förtjente. Vid detta tillfälle synes frågan blott vara om, att till Riddarhus-Directionen öfverlemna att granska vilkoren, som äro vid introductionen fästade, samt huruvida Ridderskapet och Adeln skulle vilja bibehålla rättigheten, att genom sitt Riddarhusutskott pröfva, om de erforderlige prestanda blifvit fullgjorde , och jag kan icke finna, att derigenom något intrång beredes, hvarken i Konungens rättighet att upphöja i Adeligt Stånd , eller i den Adlades rätt att komma i åtnjutande af alla dit hörande prerogativer. Det skäl Utskottet anfört, att Ridderskapet och Adeln bör känna de personer, sorn mea Ståndet införlifvas , synes mig vara väl grundadt. Det är ju ganska naturligt, att till exempel , då RiddarhusDirectionen väljer Revisorer, detta val ej bör falla på personer, sorn äro Ridderskapet ooh Adeln helt och hållit obekante, och hvilkas politiska tänkesätt, omdömesförmåga med mera, äro Ståndet fuli - Sen 6 Augusti /, nu komligen okände. Sådane personer böra ej kunna äga anspråk på ett dylikt förtroenda förr, än de inom Riddarhuset visat sig vara skicklige dertill. RiddarhusDirectionen lärer i detta fall ej vara annat än depositairer afRidderskapets och Adelns rättighet, och jag anser icke de skäl, Friherre Cederström åberopat för Directionens bibehållande vid utöfningen af denna rättighet, böra verka derhän. Vöre frågan nu, att Ridderskapet och Adeln skulle vilja tillvälla sig rättigheten att afslå introduction, då skulle jag så mycket mindre med min röst biträda ett sådant lörsök, som jag är ölvertygad, att det är stridande mot Grundlagens bokstafliga innehåll Men när frågan endast går derpå ut, att Ridderskapet och Adeln sjelf mätte granska egenskapen af prestanda, kan jag icke annat, än på det högsta yrka bifall til! Utskottets förslag.
B:co icke rimligen borde kunna anvisas till extra utgifter för de ifrågavarande Consulerne, då Rikets Ständer ansett 5o,ooo R:dr vara i sådant afseende t i 11 räck 1 ige för landels egen Regering; samt af en ledamot uti PresteSlåndet: alt, då den summa, som för berörde ändamål hittills utgått, icke sammanlagdt gjordt mera än 88,626 R:dr 32 sk., Utskottet bordt framlägga något gilltigt skäl, hvarföre summan ökats lill 90,000 R:dr. Då de ulgifts-summor, hvilka Utskottet, för alt bereda Handelsoch Sjöfarts-afgiftens ingående bland andre Stats-medel, föreslagit till uppförande å Rikets Stal, hafva tillkommit, i följd af den dispositionsrätt öfver Handelsoch Sjöfarts-fondens tillgångar, hvilken blifvit Kongl. Maj:t af Rikets Ständer medgifven, har Utskottet icke ansett lämpligt att nu föreslå någon nedsättning deruti, men likväl tillstyrkt Rikets Ständer att inför Kongl. Majit frambära den önskan, att åtgärder, ledande till framtida minskning, måtte vidtagas; och då anledningen, hvarföre jemna 90,000 R:dr tillstyrkts, ehuru utgiften endast upptagits till 88,626 R:dr 3a sk., redan uti det förr afgifna Utlåtandet finnes förklarad derigenom, att Utskottet ansett det överskjutande beloppet böra tagas i beräkning, med afseende å möjliga kurs-förändringar, får Utskottet äfven i denna del vidblifva, hvad förut är vordet yttradt, med åberopande af den framställning, angående besparin gars reserverande, sorn i nästa punkt förekommer. 6:0 I frågan om anslag till tractamenten för Consuler med flere, utom Barbaresk-kusten, samt till understöd för Svenska kyrkan i London, härinom Borgareoch Bonde-Stånden blifvit yrkadi: att Utskottet måtte utreda, hvilka af desse
Då Lotta ej kunde ge den begärda upplysningen, hade de gått sina färde, utan att så mycket som tacka för mjölken hon gifvit dem, och styrt kosan uppåt kyrkbyn. Löjtnant Allan hade sedan stått på Glimsta altan och genom sin stora reskikare sett dem vandra ur gård och i gård här uppe i trakten af kyrkan; det såg ut som om de ej lyckats få något nattkvarter. Elsa skulle så gärna ha velat höra ännu en hel massa detaljer om det märkvärdiga konstnärsparet, men visaren i kyrktornet pekade på half sju, och man måste tänka på att gå in. Som kyrkoherdens fru borde hon vara bland de första på platsen och sitta på främsta bänken, det visste hon, att Harald skulle tycka om. Utan att i brådskan se efter, att hon fick Fanny Eckhoff eller någon annan fru med sig, begaf hon sig in i vapenhuset och köpte i vå biljetter — en åt Harald, som han ju själf begärt — af en halfvuxen flicka, som satt där bakom ett bord och sade: » Merci, madamef » då hon lämnade sina sextio öre. Det var besynnerligt! Merci, madame? Hon säg litet närmare på biljettförsäljerskan. Hon hade ett barnsligt, brunhyllt ansikte med ett par käcka mörka ögon och en burrig, svart lugg under en liten kokett halmhatt med rakt uppstående violruskor. Så lustigt, att de hade en utländsk biljettförsäljerska med sig! Och medan Elsa lämnade sitt inträdeskort till kyrkvaktaren, som öppnade dörren för henne, hörde hon den lilla svartögda säga till en bondgubbe, som efterträdt henne vid biljettbordet: » Merci, monsieur. passez, s ' il vous plait. » Elsa skred med värdig hållning framåt på stora gången och fann första bänken obesatt. Det var ganska glest i bänkraderna; en och annan grupp här och där, mest sjaletter, och på fruntimmerssidan tre hela bänkar fullproppade med hviskande och fnittrande folkskoleflickor, som knuffade hvarandra och hade allt möjligt fuffens för sig i den ovanliga och eggande känslan af, att de i dag kommit till Guds hus för att roa sig och inte för att höra på en predikan.
Majcks Nädiga Proposition till Stats-Utssottet om eftergift af utssylder för wiste Inbyggare i Jönköpings Län, . Vlov. 463. §09. 516. (d. XIV. e. m. io6.) 1624. — anmälan rörande de matt och steg Utssottct widtagit att med åtskilligt Ledamöter af Stockholms Stads HandclsSocictct, hwilka, i följe af Kongl. Majcks Nädiga Bref och Päbud af den 20 Martil 1809, biträdt Riket med län, öfwcrcnskomma om wilkoren för besia lans äterbctalning, Vlov. 463. 511. (d. XIV. c. m. Ilo.) l6c>g. 1629. Ian. ;8o. ygl. — utlåtande öfwer Herrar Vlalms och Lsutvssons ansökning att i allmänhet alla till Riket, i anledning af ofwannamde Päbud, kemnade län mätte njuta enahanda betalningSrätt, som de hwilka af Stockholms Stads Handels-Socictet blifwit meddelade, Vlov. 472. 512. (d. XIV. c. m. lil.) 1625. 1629. Ian. 136. 377. 952. — utlätande rörande yrkad indragning af Biskops Embeten wid timande afgång eller nedsättning af deras lönings inkomster rc., Nov. 475. 502. 718. (d. XIV. e. m. 8-) 1587- 1625. Ian. 47. — utlätandc i anledning af Kongl. Majne stcädiga Proposirion till Stats-Utstottct, angående Allmänna Brandförsäkrings-fondens i Nitegalds-'ontoirct insatte medel, lTlov. 59. 848. 872. it'20. I Z44. — inlacaildc rörande donering af Leckö Kungsgärd till General Licutenantcn m. m.
Lx krotocollo 8. L. Iragsreld. Ut - « Den 2 Vctober. 1225 Utdrag af Protocollet, hältet bos Bonde >- Ständet d. 22 Sept. 1309. S. D. Sedan Banco - och Stats-Utskotten uti afgifne Protocolls - Utdrag af den is och 18 dennes i underdänighet tilstyrkt hwad Kongl. Majit uti nädig proposition ben 7:de förutgäcnde Ull Riksens Ständers utlätande öfwerlcmnat, angäcnde dispositionen för innewarande är af den till Bankens säkerhet fbrskrifne hälft af Tull-Inkomsten, sä har Bonde-Ständct uppä de af Utskotten anförde skäl ansett sig böra högstberördc Nädiga proposition i underdänighet bifalla, hwarom de öfrige Respcctivc Riks-Ständcn genom Protocolls-Utdrag wördsamt och wänligcn skulle underrät, tas. lsit luins. krotocoklo 8. L. IräZärsisi. S. O. Uppä Riksdagsmannen d-siatts kekrstons frän Dalarne gjorde hemställning, beslutade Bonke-Ständct, att det utlätande, med tillhörande Handlingar, som snart är att. förwänta frän ConstitutionsUtskottet i afseende pä Project till en ny TryckfrihetSFörordning, mä genom trycket kunnogt göras, pä det tillräckligt antal exemplar deraf i Ständet ej saknas; dä frägan till afgörande där förekommer; Hwarom de öfrige Respective Ständcn äfwen som Constitutions-Utskottct genom Protocolls - Utdrag wördsamt och »vänligen skulle underrättas, lie tupra. kix ?rotoco!Io 8. L. IräZsräk. 1226 Den 2 October. S O. Hos Bonde-Ständet kom under öfwer, »vägande Constitutions - Utskottets Betävkande den 2Z sistl.
I afseende åter på den del af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, som angår anslag af löner till Fång-Predikanter å hvarje Fästning och en del Läns-IIäkten, samt till nödigt antal Vaktbeljening vid Lands-Fängelserne i Linköping och Hernösand; få Utskotten upplysa, att arfvoden för samteliga Fång-Predikanterne, utom den i Landskrona, blifvit, i anledning af vid denna Riksdag väckt Motion, vid den redan verkslälda Stats-regleringen, af Andra Hufvud-Titeln, löner äro uppförda för Yakt-Betjeningen vid Linköpings Läns-bäckte; Och i öfverensstämmelse med de Löne-enslag som härvid blifvit bestämde föreslå Utskotten nu, att arfvodet för Fång-Predikanten i Landskrona, som dessutom i likhet med andre sådane Tjenstemän, ega att beräkna dubbla Tjenste-år, må bestämmas lill 00 R:dr arli - S t a t s-Uts Ii o 11 ets Betänkandeft. 877 B:co årligen, samt alt Löner må anslås för en Vaktmästare och en Vaktkarl vid Hernösands Länshäckle, för den förra lili 116 B:dr 3a sk. med tillökning för ia Tunnor Spannemål och för deli senare tiil 58 R:dr 16 sk., allt Banco, med förhöjning för 6 Tunnor Spannemål. Hvilka Löner och Arfvode likväl, enär Stals regleringen nu är fulländad, icke kunna vid denne Riksdag uppföras å Stat; Hvarföre Riksens Ständer torde till Kongl. Majit i underd. öfverlemna att intill nästa Riksdag låta beloppet häraf, utgörande tillsammans aa5 R:dr, utom den för Span lifmålen belöpande förhöjningen, utgå af Öfverskott å Stats-Verkets intrader. Dock varder detta jemte några Ledamöters särskildta yttrande tiil Riksens Högloflige Ständers egen pröfning vördsamt öfverlemnat.
Båtsm ans-uppsättningen kunde försvinna, samt flere klasser af Bevärings-manskapet, i följd deraf, i stället måste uppbådas och med kläder förses, Kronans utgifter härigenom i betydlig nion komme att ökas, under det opåräknade förmoner för de Rustande funnos; dels ock, att olika tunga dessa senare emellan skulle uppkomma, derest händelserna föranledde dertill, att en del Rotar vid första uppbrottet af kriget erhölle vacance, men andra åter Bih. till R. S. Prot. 1828 och 1829, 1 Sami., T Band. s:dra Haft5 1 2 Kongl. Mdj.-ts Nådiga Propos. N.-o 3. måste lindér hela kriget aflöna och klädå qvarblifvande karlar; hvadan Förvaltningen sålunda, afven för sin del, artsåge Rust-och Rotehållare för sina Hemman, af hvilka Indelningen och Ro te ringen utgöres, de förre i. anseende till motsvarande fördelar i hemmansräntor, och de senare till följe af åliggande Rustnings-skatt, hvilken icke skäligen Syntes förtjena vidare förminskning genom fett af alla Stånd ingånget frivilligt åtagande, att vid en viss ålder såsom försvarare tjena fäderneslandet, höra erlägga, efter gällande författningars föreskrift, vanlige såkallade vacance-medel,: då afgång af ordinarie karl inträffar.
Palmstjernas förslag endast göras en gång för alla. Detta förslag ligger således sä nära det nuvar:de förhållandet, att denna fruktan för något nytt som man icke vet hvad det är, icke vid detsamma kan förkastas. Man har äfven anmärkt att 1789 års Konungaförsäkran skulle ligga i vägen för en förändring i skatterna, emedan densamma skulle vara ett privilegium för BondeSt. Afven om så vore, så kan man väl svårligen påstå, att BondeSt. icke skulle ega rättighet att afsäga sig sitt eget privilegium eller att detta privilegium skulle vara heligare än alla andra, så heligt, att icke K. M. och B. St. skulle kunna förändra detsamma. Del vore att upphäfva hela ideen af lagstiftande makten. Då det Stånd hvilket frågan närmast angår, och hvars privilegium det vore, får tillfälle att deröfver yttra sig, och då detta Stånd ger sitt bifall, så måste väl detta privilegium kunna ändras. Det är onekligen representationens skyldighet alt med samvetsgrant allvar pröfva ingifna förslag innan de antagas en pröfning hvars noggrannhet blir ännu mera maktpåliggande i den mohn förslaget är uppgjordt på theorelisk grund ulan sammanhang med det bestående inom na - 32 Den 7 September e. m. lionen; men icke följer deraf, att den som vill bevara huset, skall derföre också vilja bevara takdroppet, utan tvärtom, just den som vill bevara byggningen måste vara allra angelägnast att söka bota skadorna. Det är detia som Frih. Palmstjerna genom sitt förslag har sökt att göra. Det är den rätta och sanna conservatismen att på samma gång som det lefvande inom nationen vårdas och underhjelpes, bortskära det onda. Detta har Frih Palmstjerna försökt. Ilan har bibehållit det goda i vårt beskaltningssystem, derigenom att han såsom beräkningsgrund bibehållit de stora persedelräntorna, säd, smör m. m., hvarigenom Statens äfvensom de indelta löntagarnes säkerhet betryggas, att i framtiden hafva sina inkomster i behåll, men genom förändring till penningeskatt af småpersedlarna, har han borttagit det krångel, den småaktighet, som förorsakades af dessa småsaker, höns, ankor och gäss m. m.
Anvisning till ett dylikt motförslag lemnades emellertid af Kapitenen Hierta, sorn i sådant afseende hemställde: att inga partial-obligationer skulle utgifvas, utan endast förskrifningar löpande med sex procent ränta; att för lånets anskaffning skulle medgifvas en procent af hela beloppet; att lånetiden borde bestämmas till tre år, med rättighet för Riksgälds-kontoret att efter första året till återbetalning om sex månader uppsäga större eller mindre andelar af lånet, dock ej under l/2 million Riksdaler; att lånet borde lemnäs i Svenskt mynt och ränteliqviderna fullgöras halfårsvis, samt slutligen att >/2 procent pro - Stats-Utskottets Utlåtande JVå 29. 59 vision skulle erläggas vid 'ränteoch kapitalbetalningarne och såsom hypothek aflemnas obligationer, utgifna för innevarande års jernvägslån. Om dessa vilkor lades till grund för lånet, ansågs detsamma komma att kosta under första året sju procent och under hvartdera af de tvänne följande sex och >/2 procent. Med afseende å önskvärdheten deraf att fortfarande ega en samtidig pröfningsrätt af samtliga de erbjudanden, som blifvit gjorda, ville Fullmägtige, sedan Cervin, derom tillfrågad, medgifvit anstånd med pröfningen af hans anbud, jemväl hafva Kredit-aktie-bolagets erbjudande öppet åtminstone öfver näst derpå följande dag. Men den härom gjorda hemställan ansåg Mannheimer sig icke kunna efterkomma, enär bolaget hade att uppgöra 0111 penningar, hvilka för ifrågavarande lån voro afsedda och i detta ögonblick funnos att tillgå, men, i händelse af uppskof, kunde komma till användande för andra ändamål. I anledning häraf och då Mannheimer alltså påyrkade ofördröjlig pröfning af Kredit-bolagets anbud, blef honom nu delgifvet ett af Fullmägtige under hand uppgjordt förslag till närmare bestämmelser i afseende å det temporära lån, som kunde komma att upptagas och hvars belopp Fullmägtige, enär 1865 års utgifter i den här ofvan omförmälda förslagsberäkningen upptagits till sitt sannolikt högsta belopp, ansågo kunna inskränkas till 11,000,000 II:dr.
Beträffande slutligen den af Advocat-Fiscalen gjorde anmärkning, att, af ett uti enskiftesmål utaf Konungens Befallningshafvande den 17 Mars 1828 gifvet Utslag, sex exemplar blifvit expedierade att af vederbörande lösas; så, enär Konungens Befallningshafvande, medelst ett Utslag, afgjort de besvär, som emot berörde enskifte sex serskilda personer, livar för sig, anfört, fann Kongl. llof-Rätten väl, att, i fall besvären endast haft till föremål ett och samma klagoämne, lika många eller sex exemplar af Utslaget icke bort, utan att sådant blifvit begärdt, expedieras och lösen derföre fordras, hvarigenom skulle inträffa, att en hvar af klaganderne måst lösa Utslag äfven öfver de fem öfriges serskilda besvär; men då någon afskrift af expeditionen icke blifvit till Kongl. Hof-Rätten ingifven, för alt deraf kunna inhemtas, huruvida mer än ett för dem alla gemensamt Utslag behöft meddelas, samt om detsamma, genom det anmärkta sättet, blifvit till vidden i någon mera betydlig måtto, än blott uppräknandet af samtlige klagandernes namn, ökadt, fann Kongl. Hof-Rätten skäligt låta bero vid Advocat-Fiscalens yrkande, att Konungens Befallningshafvande blefve erinrad att icke betunga parter med expeditionslösen, der den icke lag - R. Sl. Just.-Omb. Ernb.~Ber. den iS Jannarii iS34. 27 ligen eger rum, samt Koungens Befallningshafvande tillika påmint, alt för framtiden rätta hvad dessutan härofvan blifvit, såsom felaktigt, anmärkt och ansedt.
Likaledes vågar jag i underdånighet hemställa, att Eders Kongl. Maj:t ville al Rikets Ständer begära att, äfven om pensionsväsendet i sin helhet vid innevarande Riksdag icke hinner ordnas, förhöjda pensioner åt Landtmätarne må beviljas, nämligen för Förste Landtmätare, hvilkas löner väl icke blifva högre än 1800 Riksdaler, men hvilkas sportler äfven torde böra i viss mån tagas i beräkning, lika med kronofogdar, 2500 Riksdaler samt för Andre Landtmätare och Kommissionslandtmätare 1200 Riksdaler. För Storskiftesoch Afvittningslandtmätare anhåller jag att få i afseende å deras pensionering framställa förslag i sammanhang med frågan om anvisandet af medel till Storskiftesverket och Afvittringarne. 8:0. Rikets Ekonomiska Karteverk. Uti underdånigt memorial den 10 sistlidne Juli har Styresmannen för rikets ekonomiska karteverk anfört: att olägenheterna och det skadliga inflytande på dessa för fäderneslandets statistik och i andra afseenden så maktpåliggande arbetens säkra och skyndsamma gång, som verkades af det provisoriska tillstånd, hvari karteverket vore försatt genom dess bibehållande på extra stat, hade icke uteblifvit att gifva sig tillkänna uti Bil. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Det såsom extra anslag, vid de två senaste Riksdagarne anvisade fvllnadsbelopp » 4,963: 83: tillhopa Rdr 85,948: 54. Hvad först angår det al Chefen för Ingenieur-Corpsen ifrågaställda, ökade anslaget 25,000 Rdr till Fästningarnes med flera byggnaders underhåll, bör jag i underdånighet erinra, att Rikets Ständer vid förra Riksdagen, uppå Eders Kongl. Maj:ts framställning om nuvarande anslagets förhöjning med endast 10,000 Rdr, förklarat alt, då förvaltningen af de lill försvarsverket i allmänhet eller Krigs-Collegii Afdelningar anvisade betydliga medel icke vore inskränkt genom någon af Rikets Ständer fastställd fördelning af tillgångarne, utan Eders Kongl. Majit hädanefter, såsom hittills, vore oförhindrad att för hvarje år genom utfärdande af special-stater bestämma under särskilda titlar beloppet af utgifterna, hvilka måste antagas vara för de nödvändigaste hehofven aipassade, Rikets Stunder ej funnit skäl att den begärda anslagsförhöjningen bevilja. Enär likväl, enligt hvad ofvan anfördt blifvit, Intendents-Afdelningens an - 46 Bil. N:o 3 till Kongl. Majit» Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. slag är långt ifrån tillräckligt för de utgifter, sorn genom denna Afdelning skola bestridas samt någon förminskning i Artilleri-Afdelningens hittills varande anslag ej heller af Krigs-Kollegium ansetts kunna ega rum, hvadan några tillgångar från det ena eller andra af dessa anslag icke finnas att påräkna för det af Chefen för Ingenieur-Corpsen antydda behof, hvilket synes vara uppenbart i betraktande af det ökade antal byggnader i fästningsoch garnisons-orter, som i sednare tider tillkommit, tillstyrker jag i underdånighet, det Eders Kongl. Maj:t, med förnyande af sin vid förra Riksdagen gjorda framställning samt med hänseende till det förökade behofvet, täcktes föreslå Rikets Ständer att bifalla en a-nslags—tillökning för ifråga vavarande ändamål med 15.000
Och hvilket grepp till sist att för deiina blodiga satir viilja formen af en offentlig f estpredikan, dar motsatseii mellan lärornas fräckhet och det officiella i föredraget Astadkommit eii falsk, skärande högtidlighet. Xen det 51- hvarlreii Strindberg eller Kiellaiicl, hrmken en ofin brutalitet eller en k d l giftighet. Hkr få vi nteslutaiide iiitryck af ett stort hjärtas patos, som ej är mindre flanlnia~ide darför att taiikarii; frambäras i deum adla och be71iirsiicic7e form. Emellertid tyckes Viktor R~clberg K r ibland liksom darra pa rösten. Likt en elektrisk gnista borde nu allt detta g&amp; ut i samtiden, viicka lojheten, rensa luften. dripri, och omöjliggöra hels den åsyftade fiaseologen s i, som en gkng Cervantes dräpte riddarromanerna. Hen af gammalt veta vi, att maii mera beundrar och h u s k e iifven Piser I d b e r g an förstkr eller - p&amp; somliga h&amp;ll - ri7Z förutii livad han ar. Hans in#lytaiide s l d e annars ha varit större miclt under den förtryckande litteriira, opinion. hvillreii lik en tung morfincdrönn legat öfver det sista decenniet här hemma, denna tankevärld och denna diktning hysa v Ar litteraturs mest elerernnde, inest sttilsiittaiide och eldande element. Biktor Rydberg iir:).) I 79 ' den Dexippos, som satt vapen i hiiiideriia pk de unga slakteii, h i l k a, sedan de förvuxne iiekat, skola draga u t för a t t slii barbaren; må, de också, veta, b a r vapnen. flnilas!
Det är endast genom täflan man kommer fullkomligheten närmast, och den Kongl. Theatern skulle i min tanka vinna genom en sådan täflan; skulle åter den Kongl. Theatern med 60,000 R:drs understöd icke uthärda en sådan täflan, så slår dock hufvud-principen, fri näringsrättighet, fast, och hufvudändamålet: ästetisk bildning i förening nied nöjet är vunnit, och det utan något Statsanslag. Den 10 December f. m. 367 Huru Kongl. Maj:t vill behandla et! till dess Idof hörande inrättning, kan ej bli föremål för någon annans bedömande, äfvensom denna inrättnings tillvarelse ej bör kunna hindra andras uppkomst. Jag är öfvertygad, att det blott behofves fästa en rättvis och liberal Regerings uppmärksamhet på detta förhållande, för att erhålla Dess bifall till en billig frihet åt litteraturen och industrien äfven i detta hänseende, och min tanka är således, alt Rikets Ständer måtte till Kongl. Maj;t inkomma med en underdånig anhållan, att inrättandet af enskilda Theatrar i Stockholm och Rikets öfriga Städer ej måtte å Regeringens eller Städernes auctoriteters sida beläggas med något hinder. Jag anhåller att detta Memorial måtte blifva de andre respeclive Stånden rneddeladt samt lill vederbörligt Utskott remilleradt. Flera hördes häruti instämma. Herr Montgommerie, Gustaf: Jag anhåller att få förena mig med Friherre Boije, så mycket heldre, som då Tryckerier, Bokhandel och Tidnings-utgifning för hvar och en äro tillåtlige, en med Litteraturen så nära gemenskap ägande anstalt sorn Theatern, icke eller borde kunna fjettras af några skråmessiga band, i synnerhet som RegeringsFormens 60 §. är bestämdt stridande 268 Den io December f. m. deremot, men hvilken §. hittils blifvit förbisedd och nästan gäckad. Jag anhåller att detta yttrande mätte få åtfölja Motionen till vederbörligt Utskott. Herr von Becker > Carl Johan: