Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Derest denna tolagsreglering vinner Eders Majrts och Rikets Ständers bifall, synes något giltigt skäl icke förefinnas att, såsom Kommers-kollegium hemställt, inskränka regleringen till någon viss lid, utan torde den fastheldre, på sätt Kommitterade i afseende å sitt förslag tillstyrkt, böra framgent lända till efterrättelse och icke kunna förändras utan begge Statsmakternas samtycke; hvarförutan i sammanhang härmed lärer böra uttryckligen sladgas, att det förändrade sätt, hvarigenom städerna komma i åtnjutande af den fordna tolagen, icke skall medföra någon rubbning i stä dernas tillförsäkrade dispositionsrätt öfver sina tolagsmedel och icke heller föranleda förändring uti hittills gällande stadganden angående tolagens användande och stapelstädernas pligt att hvart tredje år till Kommers-kollegium insända bestyrkta uppgifter öfver beloppet och användandet af de under nästförutgångna trenne år influtna tolagsmedlen. Genom denna sålunda för framtiden afsedda tolagsreglering möter icke binder att jemväl på enahanda sätt eller annorledes bereda afskafTandet af vågoch stäm - Kentjl. Majlis Nåd. 23 pelpenningarne jemte flera andra stapelstäderna utaf utrikes varutrafiken tillflytande afgifter; i hvilket hänseende Eders Maj:t torde täckas anbefalla Kommers-kollegium att, på sätt kollegium hemsläldt, efter vederbörandes hörande, inkomma med underdånigt förslag om vilkoren och sältet för samtlige dessa särskilta afgifters fullkomliga afskaflände emot den godlgnrelse, sorn må finnas lämplig; hvarjemte, och då en sådan reglering icke lärer kunna vid innevarande Riksdag komma under Ständernas pröfning, men det voro af synnerlig vigt, att åtminstone grunden för de särskilta på varutrafiken lagda afgifternas utgörande kunde sålunda förändras, alt afgifterna, så vidt möjligt, utginge med viss procent af tuilsatserna, kollegium torde böra förståndigas alt, sedan vederbörande blifvit hörde, inkomma med särskildt förslag till denna förändring så tidigt, att frågan derom, förr än ny tulltaxa vinner tillämpning, må hinna algöras.
Med ledning af hvad jag sålunda anfört, och för att tillvägabringa någon jemnvigt emellan inoch utländsk fabrikation, i fråga om bränvin och spritdrycker, samt derutöfver några behöfliga ändringar i lagstiftningen för bränvinstillverkning m. m., föreslår jag: l:o) Att all nederlagsrätt för importeradt bränvin och spritdrycker måtte uphöra, och tullumgälder derför förskottsvis erläggas till den lossningsplatsen närmast stationerade tulltjensteman. Att tulltariffen, i fråga om bränvin och spritdrycker, mätte ställas i ett riktigare förhållande till bränvinsskatten, så att den inhemska tillverkningen erhåller ett bättre och billigare skydd. 3:o) Att den i 45 § af gällande bränvinsförordning bestämda rätt, till äterlyftning af förskottsvis erlagd skatt, icke måtte begränsas till blott en femtedel, utan i stället bestämma, att återlyftningsrätten icke får upgå till mer, än att återstoden alltid svarar emot den minsta tillverkning, som, enligt § 4, får ske. 4:o) Att, vid mindre brännerier, bränvinsskatten och tillverkningsbeloppen ställas i ett jemnare förhållande till hvarandra. Att all minuteringsoch utskänknings-afgift måtte till Statsverket ingå och derifrån på kommunerne fördelas efter folkmängd beräknadt. Att vid profning af bränvinskontrollörerne å bränvin uptages full grad, så nemligen: att då thermometern icke visar full grad, det närmast högsta gradtalet antages, under det å profvaren det närmast lägsta gradtalet beräknas; ty att, på sätt nu sker, vid beräkningen å bränvinets verkliga styrka, antaga graderingar, som icke finnas å skalan utmärkta, är oformligt, och leder blott till godtycke och strider emellan tillverkaren och kontrollören. Och 7:o) att distilleringsrätt, med särskild redskap, under bränvinsterminerna och under kontrollörens tillsyn, måtte varda bränvinstillverkarne och distillatorerne medgifven, och förbudet deremot utur författmn utgå.
Kostnaden för beklädnad och sängkläder för en fånge, högst vid Ny Elfsborg, , . „ 1838 82:8’]. 8. „ i83q 37:40. 5* och lägst vid Götheborg, ; : ; « j „ i838 3: 16. 3. „ 1839 3: 5. —, Revi - — 143 Revlsorerne, som väl medgifva, att någon di {Terence i en fånges årliga underhållskostnad måste uppkomma, i anledning af lefnadsmedlens olika dyrhet på olika ställen, finna dock den uppgifna skillnaden allt för stor, för att kunna härröra från detta förhållande ensamt, och kunna icke underlåta att yttra den åsigt, att rättvisa och billighet synas fordra, att lika qvalificerade fångar, i afseende på kost och beklädnad. lika behandlas. 7:0 För att åskådliggöra för lia Ilandet emellan antalet af utspisade portioner, utgjorda dagsverken och derför inbringad inkomst, till jemförelses anställande emellan särskilte Arbetsoch Korrektions-Inrättningar, finnes uti ofvan åberopade transsumt följande Tabell intagen: kr 183». Södra Korrektionslorätlningen Arbetsfängelset i Malmo Itoria Korrekiionslnrättningen Korrektions-Inrättningea i Norrköping . Bito i Götheborg > n 03 «T 03 tu cart ►Ö 0 5T. 0 g e» •-1 Åt overksamme Fångar. Åt fångar, sorn utgjort dagsverken. Brutto-inkomst. Behållning,sedan utgifterna för arbetet blifvit bestridda. “ 1 B ro E: Er crq -P3 63 " C -• r* *3 •STI D V •» Dn O? ö ®- ® rt 5'S* p, n. 45 trq rt pf hc; 1— ft5: Sf a pciq 0 2. P* - rt Ui Med påräknad inkomst. Af samtliga sistnämde dagsverken dagsverke. > rt rr er Af samtliga dagsverken.
Kronans räkning; samt säsom et hufwudsakeligt stäl derföre upgifwit, Den 18 L'ugusti, 1067 at i händelse, wid den af mig föreflagne Magazins-inrättningen Spannemäls-förrädet antingen blefwe för stort, eller i anseende til myckenheten, til nägon del försämradt, utwäg blefwe, at, wid förenämde Krono-Brännerier anwända 70 L 80,000 tunnor, samt at sämcdelst erhälla et nytt och förökadt Capital för en tilgörande ny Sädesuphaiwling. För öfrigt bar jag uti mer omförmälte mit anförande, Lydeligen yttrat min öfwertygelse bade om billigheten och nyttan af Husbehofs-bränningens fortfarande; säsom ock än widare, uti et sednare andragande, rörande panne-rymden och tiden för Husbehofs bränningens idkande med mera, yrkat, at denne Bränwins-tilwerkning ovilkorligen mätte wara och blifwa tilläten pä Ätta mänader af äret Säkraste sattet at uplysa de nu wederlagde päminnelsers oförenligbet med oftaberörde mit andragande, wore tiläfwentyrs om de§e handlingar blefwo ä nyo upläste; men för at icke dermed borttaga nägon tid för andra ärender, anbäller jag i det stället, at om nägon af Högloft Ridderskapet och Adelns Respective Herrar
Theaterns kassa, genom representationernas inställande, fått vidkännas. I betraktande deraf, att Rikets nu församlade Ständer anvisat en tillökning i anslaget för Kongl. Theatern af icke mindre än 14,000 Ridr årligen, att från och med nästa år utgå, hvilken anslags-förhöjning, uppå enskild motionärs framställning beviljad, alltså icke var, då högstberörde Nådiga Proposition afgafs, påräknad, synes det Utskottet, som ifrågavarande förskotts-belopp skäligen bör kunna af Kongl. Theaterns anslag godtgöras, helst om någon lindring i afseende på återbetalningen medgåfves, medelst ersättningens fördelande på flera år; och hemställer derföre Utskottet, att Rikets Ständer icke må bifalla Kongl. Majits Nådiga framställning i förevarande hänseende, men deremot medgifva den lindring i återbetalningen af ifrågavarande förskott, 6,000 Ridr, att beloppet får med en tredjedel årligen under hvartdera af nästkommande tre år Stats-kontoret ersättas af Statsanslaget för Kongl. Theatern. Stockholm den 29 Augusti 1854. STOCKHOLM, typografiska förening kiss boktryckeri, s as.;. \ Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 281. ' * 1 JS:o 281. Ank. till Exp.-Utsk. den 9 Sept. 1854, kl. 2 «. m.
Jag hegärde bifall till detta morn., emedan jag ej tror det vara öfverflödigt, att, genom ett sådant förbehåll som detta, undanrödja blifvande anspråk. Utan tvifvel är det derföre som StatsUtsk tillstyrkt ordalagen. Jag hemställer följaktligen att de måtte få qvarstå. Hr Silfverstolpe: Ehuru jag förra gången företog mig att emot åtskilliga af de vilkor, som af StatsUtsk. blifvit framstälda, göra anmärkn:r af den orsak, att jag ansåg de vilkor vara af sådan art, att R. St. ej hade rättighet att dem bestämma; så anser jag likväl att det vilkor, som StatsUtsk. uti förevande mom. 4 föreslagit, är af sådan art att R. St. kunna det såsom vilkor för lönetillökningens erhållande bestämma. Det är ganska tydligt, att det här bestämda vilkor först och främst åsyftar att de, som ej vilja underkasta sig att afstå från den högre tjensteårsberäkningen, ej heller skola komma i åtnjutande af högre löneförmåner än de förut haft; men att man tillika har velat förbehålla dem rättigheten att icke heller heröfvas de förmåner, som de förut hafva. Der står t. ex. att de ej skola beröfvas den löntur, som de förut hafva haft; hvarmed menas att t. ex. en lector, som är den 3:dje i ordningen uppifrån och således har den 3:dje lönen i storleken, då han ej vill afsäga sig den högre tjensteårsberäkningen, likväl skall hafva sig öppet, att i sin tur stiga till den bättre 2:dra lönen och derefter till den Usta. Jag tror derföre, att detta mom. måste nödvändigt förblifva så, som StatsUtsk. föreslagit. Frih. Pal ms t jernå: På Hr Silfverstolpes yttrande tror jag, men jag tror alldeles ej på den onämnde och okände prestraannens, som behagat skrifva detta i StatsUtsk:s utlåt.; enär icke någon upplysning derom, hvarken af honom sjelf, eller någon annan StatsUtsk:s ledamot är afgifven.
Ridderskapet och Aoel», asgitwit mitt yttrande, hwilket, till Högloft. Beswärsoch Oeconomiae-Utskottet, bliswit reniirleradt; om som, da en skyldig noggrann öfwer, läggning hos mig föregått berörde mitt yttrande, jag , hwarken kan eller bör derifrån afwika, Utan fasthäldre derwid oförändradk sörbliswcr, sä utbeder jag mig, att nu ä nys ia uprepa mcrbcrörde mitt yttrande, lydande som sökjer: "Hwad först angar sjelswa brännings tiden, sä "anser jag för min del, bäde nyttigast och lämpeligast "wara, att, likmätigt hwad hittills warit päbudit, och "eflerleswas bordt; all hiänwins bränning inställeS och '^uphörer under Junii, Julii, Augusti och September mänader, emedan i:o enligt hwad här neda"fö - 2z6 Den 4 December. "re, i fragan om bränwinspannerymden bewisis skall, "husbehofö brännaren under de öfrige atia manadernc, "äg.r öswerflödig rid och tillfälle, att til!wc>k.> ett sä "stork bränwins quanlum, som mängsaldige qänger ''öfwerstiger dest Hushälls behof: 2:0 Del i öfrigt pä 'god grund, för husdehofs bränningens försmår, be^ "gagnade ffaltt, nämligen drankens nödwändighcr för "kreaturen, icke är lämpeiigt eller äger rum, under i"fragawgraude fyra mänader, esler som kreaturen dä "taga deras föda utom hus. z:o Branwms askast"ningen, »tider mer berörde fyra mänader är mindre "förmäglig, lamt spanncmälcn söljakteligen illa anwän"des. 4:0
Lossandet af de från äldre lider bibehållna band å bergshandteringen ansåg Kongl. Maj:t kunna verkställas utan samtidig rubbning uti fastställda grunder för dess beskattning, hvars lämpande efter förändrade förhållanden borde blifva föremål för särskild pröfning och de näringar i allmänhet, hvilka afsåge förädling af mineralrikets alster, syntes Kongl. Majit icke böra vara underkastade särskilda inskränkningar eller andra föreskrifter för rörelsens bedrifvande. än dem, som gälla för likartade näringar. I öfverensstämmelse med dessa grundsatser, blef, med upphäfvande af åtskilliga författningar, bland annat, i nåder förordnadt: att masugnar och hyttor skulle, i afseende å vilkoren för rörelsens utöfning, hänföras till fabriker och således, ulan inskränkning i fråga om tillverkningsbelopp och arbetsmethod, underkastas de stadganden, som angående fabrikers anläggande och drifvande vore i allmänhet gällande; att till följd af den frihet, sorn sålunda blifvit medgifven för tackjernstillverkningen, den skyldighet till blåsning i hytta eller masugn, sorn förut ansetts åligga bergsmansjorden, komme att upphöra och nuvarande hyttelag inom tackjernsbergslagen att ej vidare utgöra tvungna föreningar, hvadan lotter i hyttorna kunde, äfven utan sammanhang med bergsmansjord, lörvärfvas och innehafvas, samt att vid hvad sålunda blifvit stadgadt angående utsträckt frihet för jerntilfverkningen, det förbehåll vore fästadt, att vederbörande inom bergslag, som af nämnda frihet sig begagnade, skulle vara underkastade den inskränkning i bergsmansfriheterna, som i behörig ordning kunde varda bestämd. Hos Rikets kort tid derefter sammanträdande Ständer (således vid 1859—1860 årens riksdag) väcktes ånyo af flere enskilde motionärer åtskilliga' framställningar, angående jerntillverkningens befriande från den ordinarie beskattningen, och dessa framställningar hade vid denna riksdag den påföljd, att, jemte det stångjernstillverkningen inom hela riket befriades från hammarskatt, tackjernstionden af alla hyttor, belägna utom de privilegierade bergslagen, upphörde; hvarjemte Rikets Ständer, med underdånig Bih. till B. St. Bil. Litt.
Hon satte åter kikaren för ögonen, och sade så, med ryggen mot honom: »Hvad jag älskar Rhen.» »Gör ni?» det kom slapt, likgiltigt. »Det kan jag då icke säga, att jag gör.» »Inte?» hon vände sig helt emot honom, slöjan kring hatten for fram öfver axeln. »Nå, det är bara, för det ni är vid så miserabelt lynne i dag.» Han smålog. »Åh, icke mera än vanligt.» Hon vände sig igen – långsamt. Så egendomligt hans leende var. — Hon kom ovilkorligen att tänka på Jacobsens Sofie Urne – »der laa en syg Södme i Smilet». Sedan talades de just icke vid mycket. Hon hade kommit i samspråk med en tysk herre, som »hade farit här många gånger», och som kunde tala med henne om allting. Berta visade sig mycket intresserad – hon hade stora anlag för konsten att höra på, och försökte alltid – halft omedvetet – att slå an på nya menniskor. Deras konversation var liflig – då och då med en anstrykning af romantik – som det ju alltid blir, då man talar om Rhenstränderna. Max satt som förut – hopsjunken, hufvudet litet framkördt, och blicken slö, dunkel, under de halfsänkta ögonlocken. Han hörde icke ett ord af det alltsammans. Trots det var midt på dagen, var han tätt insvept i kappan. Då de engång gingo förbi honom, undrade Berta för sig sjelf, om han frös, och tysken yttrade något om »diese Franzosen, die sich immer so einwickeln – selbst im Sommer». Hon brydde sig icke om att förklara hans nationalitet, men det slog henne, att han hade tagit honom för fransman, han också. På eftermiddagen voro de i Mainz. Nils Max och fröken Funcke promenerade längs med kajen i de långa akaciealléerna planterade utmed Rhen. Berta hade nödvändigt velat bese Mainz, och då öfversten hellre hade lust att stanna på hotellet och hvila sig, hade hon på sitt eget inställsamma, men fordrande sätt förmått herr Max att följa sig. — På den ena sidan utbredde sig staden – präktiga, höga hus och en massa kyrktorn och spiror.
Den vattenmassa, som på en gång vid en hastig snösmältning upkommer, gör det nemi. svårt att förhindra, det sådan mark, sorn man velat befria från de olägenheter vårflödet medför, icke ånyo blifva valtendränkta. Jag tror derföre, att den föreslagna summan behöfver ökas, och de personer, som skola hafva befattning med företaget, lära tvifvelsutan komma att erfara det. För öfrigt har delta förslag icke undergått vederbörlig granskning af det embetsverk, som dermed eger sig befatta; detta torde dock komma att ske, innan penningarne utbetalas, lill följd af de föreskrifter, R. o. Ad. redan beslutat. Jag vill icke på något sätt anslagets beviljande; men jag har ansett mig böra yttra dessa ord, på det man icke må blifva missbelåten, i fall ändamålet icke skulle vinnas. R. o. Ad. biföll hvad Ulsk. i förevande punkt föreslagit. 23:de och 21:de punkterne. Biföllos. 23:te punkten. Frih. Palmstjerna; Jag beklagar, all R. St. icke funnit skäl, alt bifalla K. M:s Nåd. Propos., att öfverflytta dessa summor på ordinarie stat. Saken är dock nu afgjord, och det kan således icke vid detta tillfälle blifva fråga om, att vinna någon ändring i beslutet; men en hvar lärer dock finna den motsägelse, som detta beslut innebär. Vi hafva nemi. en corps på stat i och för utförandet för Statens räkning af ständiga företag, vi hafva mångå betydliga anslag till förmän för denna corps verksamhet, och ändock är sjelfva aflöningen ställd på upsägning, eller lill uphörande vid hvarje stats-reglerings-periods slut. Detta förhållande är så orimligt, att jag hoppas, det R. St. vid nästa Riksdag skall ändra det. Hr von Troil, Sam. Gust.: Lika med Frih. Palmstjerna inser jag den stora otjenligheten deri, att en på stat anställd corps med så vidlyftiga göromål, som den ifrågavar:de icke skall hafva sina lönings-anslag upförda på prdinarie stat.
För vinnande deraf har motionären anhållit alt Rikets Ständer måtte, med anmälan af det här öfverklagade förhållande, hos Kongl. Majit anhålla att brefbärings-skyldigheten kunde för framliden besörjas, utan hemmanens belastande dermed, genom en afKonungens samtlige Befallningshafvande på frivillig öfverenskommelse med enskilde grundad reglering, för hvilket ändamål blifvit föreslaget, "att Rikets Ständer måtte anvisa lill Kongl. Majlis disposition eli förslags-anslag, hvars belopp Slals-Lilskotlet, efter inhemtade upplysningar om hvad som förmodades kunna ungefärligen erfordras, torde närmare bestämma.» Ät dessa motioner, som till sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets behandling blifvit af Hedervärda Bonde-ståndet remitterade, har Utskottet egnat all den uppmärksamhet ämnets vigt kräfver. Frågan om sältet, för kronobrelbäringens utgörande har vid flera föregående Riksdagar varit vackt och förslager derom framställda, alla åsyftande lindring uti detta besvär. En sådan har ock blifvit beredd dels genom Kongl. Brefvet den 4 December 1830, hvilket med få undanlag inskränkt de brefbärings-skvldige hemmanens åliggande alt forsla krono-brefven till endast 2 dagar i veckan, men hufvudsakligen genom Kongl. Majlis Nådiga Cirkulär till samtlige Konungens Befallningshafvande, med förändrade stadgande!! i afseende på krono-brefbäriugens utgörande, af den 30 November 1849. Vid Riksdagen 1844 och 1845 hade Bikels församlade Ständer uti underdånig skrifvelse af den 22 April sistnämnde år anhiillil, all, då eller deras lanke det vore med rättvisa och billighet öfverensstämmande alt alla de hemman, hvilka kunde åläggas krono-brefbäring, borde deltaga uti utgörandet af delta onus gemensamt och efter enahanda grunder som följdes i afseende på skjutsnings-skyldighelen. Kongl.
Jag fortfar att yrka bifall till Hr v. Troils förslag, med den stora förändring deri, som Hr Stuart och jag uppgifvit. Gr. Frölich, Dav.: Jag vill icke påstå, alt Hr v. Troil valt det bästa sättet, då han argumenterat ex absurdo; men jag kan icke annat fatta, än att han i saken har rätt. Skillnaden i de båda förslagen tror jag härleda sig derifrån, att på Hr Lagerhjelms sida har man förbisett vigten deraf, att Riksg.cont:s affärer rangeras pä solida grunder; ty jag Deli i g N o r c m b e r. 21J fruktår bestämdt, att om lians förslag antages, kunde Riksg.- cont:s credit äfventyras. Man bar väl åberopat erfarenheten af hvad tillförne i berörde afseende ägt rum oell galt lyckligt; meri jag tror icke, att man i detta fall får sluta till det tillkommande frun det förflutna, ty med den opinion emot låuesystemer, som nu är rådande, fruktar jag, att Hr Lagerhjelms förslag snart nog koinme att bringa Riksg.- cont. i misscredit. Jag anser icke heller någon fördel vara vunnen med att utställa obligationerna på korta tider, utan tror, att det snarare skulle motverka än befordra ändamålet af allm. räntans nedsattuing, hvilken är lika nödig i afseende å stående lån som de på kortare tider, och vida mer. Jag gillar altsä Hr v. Troils förklaring; men jag vet derföre icke, af hvilka skäl Fullmägtige skola förbjudas att utställa obligationer med ömsesidig uppsägningsrält, enär jag anser den, utan något sådant förbud, likväl komma att så förhålla sig. Jag tror derföre, att den af Hr Stuart anmärkta mellanmening gerna kan utgå, likasom jag äfven godkänner Hr Stuarts erinran i afseende på räntan, och tror jemväl, att det icke behöfver uttryckas, alt de föreslagna 200,000 r:dr skola användas lill 5 proc:s amortissement och 5 procis ränta, utan att det endast bör hela, att 200,000 r:dr årligen anslås för det ifrågavar. ändamålet.
Can “zlern - Constit,-Uts7(:s Memorial, N:o '5r, zlern sedermera, ““inom den i mom. “bestämda tid,““ hafva hän vist ansvar af Embetets förlust/* (Se 8 mom. 4 och 5 punkterna.) “Anmäies hos Justitiae-Canzlern omedelbarligen — skall qvarstaden verk ställas; ““Men ej må annars» efter Underrätts Utslag, qvarstad läggas förr, an Mof“Rält i nedannämnda ordning det om beslu“lit. ““ (Se 8 morn. 7, 8 och g pp.) ““Uti rättegång, som genom Allmän Å“klagare utföres, skall Under-Rätts Utslag “i qvarstads-frågor, ehvad besvär deröfver •‘anföras eller ej, alltid utan uppehåll till “Hof-Rätten insändas, och fortfare då sådan “qvarstad, hvilken blifvit i följd afHof-Cali“zlerns eller Justilice-Canzlerns föranstaltande lagd, eller efter Under Rätts Utslag verkställd, intilldess Hof-Rätten annorlunda förordnar; Rörandes emedlertid rättegången “fortsättas, och ransakniugen, så snart den “fulländats, lill Hof-Rätten öfverlemnas."“ ““Sedan Under-Rätts Utslag i qvarslads“frågor, antingen underställningsvis eller ge“nom besvär, till Hof-Rätt inkommit, åligge““ Ilof-Rätt alt genast deröfver infordra Tryckfrihets-Comitens utlåtande. ““När detta af“lemnats, företage Hof-Rätten ofördröjligen “qvarstads-frågan till afgörande, och med Bih, lill R-St, Fröt. 1828 och 182g, 3 Sami. ii:dra Iläft 3 i8 Constit.-Utslits Memorial, N:o 5i. “dele deri sitt Utslag, hvaröfver Parterna “stånde öppet att hos Kongl, Majit anföra “underdåniga besvär, utan att likväl dymedelst Utslagets verkställande eller rättegångens fortsättning må hindras.““
Föredrogos och godkändes Expeditions-BIskottets förslag till Rikets Ständers underdåniga skrivelser: N:o 178, angående beviljande af stats-bidrag för en kommunikations-led mellan Åsa-sjön i Kronobergs län samt städerna Wexiö och Carlshamn; och N:o 179, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående pension för Öfver-jägmästaren A. H. Kasten. Den 7 Januari. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottels nedannämnde den 4 och 5 dennes på bordet lagda Utlåtanden: N:o 195, angående väckt fråga om ersättning till Majoren G. M. Stjernsvärd, i anledning af ett honom meddeladt, men sedermera återkalladt uppdrag att utgifva en samling gällande författningar rörande krigsmakten till lands; N:o 194, i anledning af väckt fråga om skattläggning och rotering af bergsfrälse-jorden i Stora Kopparbergs län; och N:o 195, i anledning af väckt fråga om försäljning eller utarreudering af alla åt tjenstemän anslagna boställen. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 4 och 5 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 42, i anledning af väckta motioner om åtskilliga förändringar i gällande Lego-stadgan den 25 November 1853, samt de deremot svarande §§ i allmänna lagen. Frän VäUofl. Borgare-Sländet. S. D. Föredrogs ånyo Stats-UIskottets Prot.-Utdrag den 7 Januari 1858 759 Memorial N:o 204, med förslag lill sammanjemkning eller voterings-propositioner, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande åtskilliga till Nionde Hufvud-titeln hörande frågor. Tolfte punkten lades, med godkännande, till handlingarne, och de föreslagna voterings-propositionerna gillades.