Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om det blifvit antaget, hade nu endast återstått alt göra några lätt verkställda jemkningar. Vi måste nu börja på nytt; och det skall snart visa sig, om de afsigter till radikalism, omslörtning af det bestående, m. fl., som man velat påbörda förslagets försvarare, verkligen funnits eller icke. Den ståndpunkt, hvarpå frågan nu befinner sig, antyder, ännu mera än förr, på nödvändigheten af en snar förändring i representationssättet. Inser man å ömse sidor detta, så torde frågan kunna lösas i lugn och samdrägt; ty man måste då finna nödvändigheten af att genom concessioner gå hvarandra till mötes. Jag tror, att man på den sidan jag slår är beredvillig dertill, ehuru concessionerna likväl mäste hålla sig inom gränsen af samfällda valprincipen, den jag åtminstone aldrig kan frånträda. Men jag är fullt öfvertygad om, på grund af den motsatta sidans yttranden under discussionen, alt äfven inom denna gräns många eftergifter kunna göras, utan att motverka sjelfva grundprincipens stora ändamål, som kunna tillfredsställa dem, hvilka i det förkastade förslaget ej funno tillräckliga garantier för den högre förmögenhetens och bildningens inflytande, och som skall lugna dem i afseende på den fåtaligare kammarens sammansättning. För min del hyllar jag inga s. k. radikala åsigter. Jag önskar en stark monarkisk styrelseform, hvars säkraste stöd är en fri och ädel, sjelfständigt uttryckt nationalanda; oell jag önskar alltid handla som representant på grund af den öfvertygelse, att båda statsmakterne måste vara starka inom sig, för att, med enighet och aktning för hvarandra, Den i September f. m. 137 andra, föra samhället fram på den bana, som leder till lugn, sjelfständighet och välstånd. Jag slutar med att förklara, det jag uppfattat denna fråga ur den synpunkt, att det hufvudsakligen gäller att göra rätt åt de medborgare, som hittills ej njutit rättvisa, och att så ordna vår nationalrepresentation, att den en gång med skäl kan sägas tala sanning om nationens tänkesätt och önskningar. Hr Cederschjöld, Rob. T heop h ron, anförde skriftligen:
Så t. ex. finnas i förslaget de skiljaktigheter emellan stadsoch lands-rätt, dels att man efter den förra må genom gåfva afhända sig hälften af jord, hus eller tomt, ehvad det är årfelt eller afiadt, men att man, efter den senare, ej må bortgifva något alls af arfvejord, och dels att, enligt 2 8, ingen må om arfvejord å landet förordna till förmån för annan än den, som är inom börden, då deremot slikt vilkor ej stadgats för bortgifvande af ärfd fastighet i stad. Det är detta försök att göra frågan om utvidgad testamentsrätt för stad beroende af framgången åt det, som man i testamentslagen för landet vill göra gällande, som under flera Riksdagar, eller ifrån tvenne år från sanktionerandet af lagen om den lika arfsrätten, gjort det omöjligt för städerna att öfver förvärfd egendom bekomma lika testamentsrätt med landet, ehuru ingen gerna kan bestrida billigheten och rättmätigheten af denna städernas fordran. Så länge det är ett helt olika förhållande med arfvejord i stad och dylik jord på landet, och detta förhållande af fordno torde än länge räcka, skall en olikhet äfven i lagstiftningen om dessa jordegendomar vara förnuftig; och om det påstodes att en vis Styrelse ej kunde sanktionera en förändring af testamentsfriheten efter stadsrätt med mindre än att derom stiftades alldeles enahanda lag för stad och land, ville jag, till vederläggning af en sådan, efter min tanke, oriktig uppfattning, endast hänvisa till den ifrån Kongl. Maj:t under innevarande Riksmöte aflemnade Nådiga Propositionen om bördsrättens upphörande i stad, men icke på landet.
2,700: för dito inom Mora socken af dito, hvartill ett anslag af 2,666: 32 beviljats 1,666: 32. — för dito inom Appelbo socken af dito 1,000: för utdikning af Degeroch Notträsken samt Flarken i ÖfverLuleå socken af Norrbottens Län . .. 2,000: * för dito af Svartbergs och Nyhruksmyrorna i Säjvars socken af Westerbottens Län, låneunderstöd .. 1,500: 25,862:29. 4, enligt 54 §, för hamn-anläggningen vid Warberg, lån .. 20,000: —. för dito vid Cimbritshamnx återstoden af lånet 8,333: 16. ör utd ikning af Burge myr i E Transport 28,333:16. 557,101: 4.10. 1,616,826: 1. 1. Stals-Utskottets Memorial, N.-o 3. 21 Transport 28,333:16. 557,101: 4.10. 1,616,826:1.1. hestads socken på Gottland , ,ån 3,700: — 32,033:16. — enligt 55 §, för sänkning af sjön Elen i Albo Härad ^Kronobergs Län, lån 2,661: 20. 8. för odling af vattensjuk mark å Wårby egendom i Huddinge socken af Stockholms Län, dito 1,150: för sänkning af sjön Lången och upprensning af Kiäftån i Wadsbo Härad af Skaraborgs Län, dito 7,700: Härtill är dessutom ett anslag af 6,000
Stockholm den i4 October 1 8 3 4.- Reservation? af Herr Egnell.’ ”Enär Grundlagsförändring ej bör komma i fråga, utan den är af nödvändighet påkallad, och sådant förhållande icke, i följd af Herr Biskop Hedréns motion, är för handen, då 56 §. Regerings-Formen handlar om Utlåtande och 73 §. Riksdags-Ordningen om Beslut} så anmäler jag vördsam ligen min reservation emot Utskottets, i nain tanka, öfverflödig förklaring af dessa lagbud” —Édfe tfcawftMSt SiMtafaaåfclfcHO» mf. \ »wnmmasrfVawr1 STOCK. 11 O LIM, nos Leny. Waster bia c, i 83f. Contlilutions-Uiskotteis Memorial N:o 48. t N:o 48. Ankom till Exp. Utsk. den 11 Nor. Memorial, med Utlåtande öfver äterr emis serna pä förslaget i Me morialet JV/j 3j.j cn ändamälsenligare organisation af StaisRådet. Samtlige RiksStånden hafva genom ProtocollsUldrag för den 6, 7 och g nästlidne October till Konstitutionsutskottet hänvisat de i deras Plena förekomna anmärkningar emot Utskottets förslag i Memorialet N:o 34. asyftande en ändamälsenligare organisation af SlatsRådet, sorn hvarje Riksstånd serskildt förklarat utgöra dess gemensamma tankar. Då härvid, likmätigt 56 §. Reg.-Formen Constitutions-Utskottet åligger, att samtlige RiksStåndens meningar till ett helt Utlåtande i möjligaste måtto sammanjemka och de oförenliga skiljaktigheterna till samtlige RiksStåndens behandling anmäla, skalk Utskottet, efter bästa öfvertygelse och förmåga, söka uppfylla detta åliggande i den af Grundlags §§ernes numerföljd anvisade ordning, och får dessutom för slutliga jemkningen, genom ConstitutionsUtskottet förstärkt, af tilläfventyrs qvarstående oförenbara tankar, vördsamligen uppgifva erforderliga voteringspropositioner. RcgeringsP ormen.
Utskottet föreslagit fortfarande af Creditiv-rältighet i Banken för Riksgälds-Contoret å en million R:dr, med förbehåll, i stöd afallmän princip, att detta Creditiv, lika med de för enskilde personer och Bolag tillstyrkte Cassa-Crediliven, borde vara tillfällig uppsägning underkastadt. Mot detta förhållande reserverar jag mig, hvartill jag, såsom, vid ämnets behandling förra gången, genom förfall frånvarande, icke då hade tillfälle. Bihang till K. St. Brot. 1834- 6-te Sami. i.:sta Afd. 5 34 Hor till BanCo-U(slottets Utlåtande N-.o 16. Om giltig anledning förefinnes, att skilja Stats-Verkets förhållanden ifrån en på Bankens functioner ingripande beröring, bör dock denna sats icke sträckas till öfverdrift, möjligen ledande till eftertänkliga följder, helst då Bankens bestånd eller onundvikliga behof icke i någon moa påkallar satsens tillämpning i hela dess stränghet. Utskottet har i dess förra Betänkandeerkänt, att, genom ifrågavarande Greditivs begagnande, den betydliga brist i rörelse-capitalet fylles, som genom Kronouppbörden uppkommer, äfvensom att Banken eger all önskelig lätthet, att göra sig betald, då derstädes Riksgälds-Contorets inkomster efter hand insättas. Allmän fördel och ofelbar säkerhet äro således med detta Crediliv förenade.
S. D. Föredrogos ånyo följande Constitutions-Utskottets bordlagda Memorial: ' N:o 49, i anledning af Preste-Ståndets återremiss på förslaget, litt A3 uti memorialet N:o 43. Voterings-propositionen godkändes. ^ Prot. Utdr. d. 11 Nov. i84°- 777 N:o 50, angående underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, med anhållan, alt Kongl. Maj:t täcktes complettera Stats-Rådet. Ståndet godkände hvad nti detta memorial föreslås. N:o 51, angående återremiss af Utskottets memorial N:o 33. Ståndet biföll tillstyrkandet, att den i memorialet N:o 33 framställda anmärkningsfråga må förfalla; och N:o 52, med föreslående af ett tillägg i 47 §. Regerings-Formen. AnLogs till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. S. D. Sedan frågan om handläggningen af Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 345, i anledning af dels afslag, dels återremiss å åtskilliga uti memorialet N:o 301 framställda voterings-propositioner, uti en förliden gårdag hållen Talmans-conferens, förevarit, fortsattes nu behandlingen hos Ståndet af detta ärende, hvilken blifvit begynd den 4 dennes. Härvid förekommo nedannämnde punkter af memorialet N:o 301, nemligen: Den Fjortonde j angående det vid anslaget till Carolinska medico-chirurgiska Institutet fästade vilkor.
52 5 8 * Förslag. idkare, som icke äro Borgare, där de tillåtas J Tio, Femton, Tjugu, Tjugu fern till och med Trettio Riksdaler efter deras mer eller mindre förmånliga läge, enligt pröfning af Taxeringsmännen, hvilke det äfven vare öppet att derutöfver en högre afgift bestämma, i händelse afsättnings-tillfället dertill skulle föranleda. Men de Gästgifverier, hvilka endast anse* såsom skjutsombytnings-ställen och af sådan anledning äro från Bevillning efter 2 Art. 3 §. 7 Morn. frie, erlägga ej eller denna afgift. §'. 8- 1 Marn. Afgifterne efter Egendomsvärde på Bandet äfvensom i Städerne skola vara beständige. 2 Mom. I de fall, då för längre eller.kortare tid Kongl. Maj:t skulle finna i Nåder nödigt påbjuda Branvins-bränningens inställande, skall afgiften för pannerymden till en åttondedel förminskas för hvarje månad ett sådant förbud varar; dock må Junii, Julii, Augusti och September månader icke uti sådan beräkning ingå. Med Transport och försäljning af Bränvin kommer att förhållas, enligt hvad i särskild Författning, så väl derom, sorn angående hvad vidare iakttagas bör, Kongl. Maj:t redan förordnat eller finner för godt i Nåder framdeles stadga. En procent af den summa, som genom denna Bevillning inflyter, skall innehållas och till Kongl. Mits och Rikets Stats-Con. toir ingå, för att, enligt hvad af Kongl. Majit, ef - Tariff öfver Pannerymds - Fanne* Afgift. PanneAfgift. rymd. R:d. sk. rymd. Inhäftas emellan pag. och 279 af Bihang ti Förslag. 259 ter underdåniga förslag af Pröfnings-Committéerne, för hvarje Län fasfställes, användas till ersättning för det ökade besvär och de kostnader, som med debiteringen och redovisandet af den. na bevillning äro förenade.
Likstämmighet i åsigter torde ock betydligen främjas genom en sådan gemensam Klubb. Inrättandet deraf voro alt nedrifva skiljemurarne mellan Stånden, åtminstone under vederqvickelsens stunder, så att man icke aldeles vore främlingar för hvarandra. Hans E.xccliencc Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att Herr von Qvantens ifrågavarande Motion, jemte de af åtskillige Ledamöter, rörande samma Den 18 November e. m. 203 ämne nu afgifne yttranden, måtte till StatsUtskottet remitteras. Ropades starka Ja jemte några Nej. I anledning hvaraf Hans E.xcellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att sorn, efter hvad han tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen. Herr von HartmansdorffAugust: Jag instämmer i den mening Herr Tham yttrat. Fastän ej röstägande medlem af Ridderskapet och Adeln, har jag dock, såsom Riddarhusoch Utskotts-Cantzlist varit tillstädes vid Riksdagar sedan år 1810 i Örebro, och dervid haft tillfälle att se de allmänna Klubbar, som under tiden varit inrättade. De öfriga Stånden hafva ej der församlat sig, utan hvarje Stånd har haft sina samqväm för sig. På de allmänna Klubbarne, som egenteligen voro Ridderskapets och Adelns, kommo, utom delta Stånds Ledamöter, vanligen inga andra, än Ståndets Cantzlister saint Utskottens Secreterare och för öfrigt en och annan person, som icke hörde till Riksdagen. Ett skäl till inrättandet af dessa allmänna Klubbar i Örebro var, att der icke fanns utrymme för sådane sammankomster både af Ridderskapets och Adelns samt de andra Ståndens Ledamöter, som nu äga rum hos Herr 204 Den 18 November e. m. LandtMarskalken i den förträffliga local, sora dertill är upplåten.
Fröt. 1840. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 34 Haft. 2 10 Stats-Utskottets Memorial N:o 3y6. tande N:o i4.9> af Rikets Ständer bifailet, med undantag af den deruti gjorda framställning, i afseende på beloppet af de lån, som hädanefter böra af Ull-disconten meddelas; rörande hvilken fråga Riks-Stånden fattat följande sinsemellan skiljaktiga beslut, nemligen Borgareoch Bonde-Stånden, att, i öfverensstämmelse med Utskottets förslag, ”lån icke må af Ull-discontfonden beviljas lill högre belopp än 5o procent af det värde, hvartill ullen blifvit, på föreskrifvet sätt, uppskattad;” Ridderskåpet och Adeln, alt ”lånen må beviljas till högst 661 procent af ullens värde,” samt Preste-Slåndet, att ”lån hädanefter, som hitintills, må beviljas till y5 procent af ullens värde.” Således hafva 3:ne Stånd förklarat, att det belopp, eiler j5 procent, hvarmed ull för närvarande får af Ull-discontfonden belånas, bör för framtiden nedsättas, hvilket förklarande följaktligen utgör ett af Rikets Ständer, jemlikt j5 §. Riksdagsordningen, fattadt beslut. Vid nu omförmälde förhållande och enär alltså det af Preste-Slåndet ensamt i motsats härmed, meddelade stadgande, att det förut fastställda lånebeloppet äfven framdeles borde fortfara, förfallit, har Utskottet ansett sig böra inbjuda, ej mindre sistnämnde Riks-Slånd, än Höglofl. Ridderskapet och Adeln, att instämma i Borgareoch Bonde-Ståndens ofvan anförde beslut. Skulle åter denna inbjudning icke varda af någoldera utaf förslbernälde 2me Riks-Stånd antagen, måste, för frågans afgörande, omröstning ske i förstärkt Statsutskott; och får, för sådan händelse, Utskottet föreslå följande voterings-proposilion:
Skillnad emellan hög och lag, rik och fattig, lärd och olärd m. m., hwilka skillnader nödwändigt i alla hyfsade Stater mäste finnas, skall alltid medföra särskilde förhållanden Medborgare emellan uti samfnndslefnadcn i allmänhet; men Standen, i afseende pä deras deltagande endast säsom sädane uti Lagstiftningen, mäste nödvändigt antingen alla bibehällas ivid hwad de nu äro, eller alla gemensamt antaga en sädan form, som wisar sig närmare leda till Fäderneslandets sanna wäl. Detta kan aldrig fä namn af uppoffring. Statsförfattningar äro blott conventionella anstalter, widtagne till befordran af det allmänna bästa, åtminstone böra de wara det. Att söka detta ändamäl är hela Samsnnders rättighet, för hwilken alla tillfälliga inrättningar mäste wika och kunna ej fä namn af rättigheter. Icke säsom sädane kunna Bilaga till Mein. 645 dylike inrättningar äberopas; men sä midt dehe conventionella anstalter icke äro i strid med de moraliska begreppen om godt och ondt, eller störa personlig frihet och egendomsrätt, eller innefatta betvdliga hinder för allmänna sakernas gäng, i htvilket sall de skulle alldeles förfela ändamälet med samhällslifwet, är formen as en Statsförfattning, och i synnerhet af sjelfma Representationen, en nästan likgiltig sak. Den bör ej lättsinnigt ösmerändakastas, äftven om den skulle utmärkas af nägre felaktigheter, utan tid och omständigheter böra afmattas, dä allmän öfmertygelse, grundad pä en allmännare upplysning, oundmikligen till allmänt bästa pakallar nägon förändring.
Om nu ytterligare Riksg.- cont. till fyllande af statsverkets behof lemnar ett årligt bidrag af 1,757,100 r:dr, skulle Contrs årliga behof blifva 2,597,400 r:dr. Jag väntar mig den anmärkningen, att Riksg.- cont:s skulder ej skola kunna omsättas i obligationer, löpande med 4 procrs ränta och 2 proc:s capitalafbetalning; men om också endast en af de 6 proc., som blifvit beräknade, kunde användas till amortering, blefve Contts ställning i alla fall fördelaktigare än nu, då ingen amortering äger rum. Tillgångarna för Riksg.cont. utgöras af åtminstone 33,4oo r:dr i räntor, som ingå för säkra fordringar, samt af allmänna bevillningen, hvilken vid sista riksdagen beräknades till 2,3oo,ooo r:dr. Då uppkommer en blist af 264,000 r:dr, nemi. i hvad fr. o. m. nästa år Riksg.cont. kommer att behöfva för att betala sina räntor och amortissement till Banken, och med denna summa tror jag, att bevillningen kan ökas; ty för min del kan jag ej förmoda, att Nationen skulle med ovilja mottaga en bevillning, som har sin grund i Bankens consolidering. Jag öfvergår nu till statsverket. Dess tillgångar skulle Den jG Maj f. m. blifva förenäranda bidrag från Riksg.cont., 1,7^7,100 r:dr. Sedermera statsverkets inkomster, enligt betänk. N:o 54 uppgående till 7,652,000 r:dr. Sedan finnas åtskilliga utgifter, som betäckas af ökade inkomster utöfver hvad betänk. N:o 54 upptager, utan att erfordra tillökning i bevillning; de uppgå till en summa af 48,5oo r:dr. Så har jag trott oell hoppas, att brännvinsafgifterna kunna beräknas att utgå lill det belopp, hvartill de af K. M. upptagits, nemi. 545,000 r:dr.
I fråga om, hvarföre, vid nordvestra stambanans första utstakning, densamma icke skedde uti den nu såsom behöflig yrkade nordligare sträckningen, yttrade här en värd talare lori. gårdag, att derom då icke gjordes någon framställning. Jag anhåller derföre, att få uppläsa några räder ur K. Jernvägsundersökningskomiténs Betänk, af den 8 November 1859, pag. lil, rad. 5 nedifr., så lydande: »En önskan har väl uttalat sig för en jernvägsförbindelse i rak vestlig rigtning från Filipstad mot Klarelfven, för att på denna jernväg föra malm och tackjern (rån bergslagen till vestligare skogstrakter; men ehuru densamma äfven för den omgilvande ortens jernhandtering skulle vara gagnelig, så, då dermed endast afses ett specielt ändamål, som dessutom ligger utom det område, som stambanan med skäl bör beröra, har komi - 348 Den 15 Mara. tén aasett utförandet af detta förslag helt och hållet bero på den enskilda företagsamheten.» Betänk;t är underteckriadt af: N. Ericson. C. G. Beyer. C. O. Troilius, och har ända hittills i allmänhet blifvit följdt vid stambanornas sträckning. Jag hoppas så äfven sker denna gång. I anseende till tidens korthet, vill jag nu ingenting vidare tillägga, utan inskränker mitt yttrande till de upplysningar, jag här afgifvit. Talrika och ihållande rop på propos. hördes ånyo. Gr. Liljencrants, Gustaf Fredrik:
Vid fråga om det mlndsta belopp, hvar» »ill bränvin må kunna i parti få försäljas, tror Utskottet sig böra fästa afseende å den inom Hedervärda Bonde Ståndet anförda svårighet fot Soldater, Torpare och andra Arbetare på Uapdet, hvilka icke äro berättigade till utöfvande af Bränvins-bränning, att kunna äga så mycket penningar, som erfordras att på en gång inköpa en,kanna bränvin; och då Utskottet ä ena stdap bibehåller den öfvertygelse, att ett större antal Bränvins-minuterings-ställen I Landet, än Sorn för de vägfarandes nödtorft högst nödvändigt erfordras, är ganska farligt för allmänna sedligheten och följaktligen ingalunda bör tillåtas, har Utskottet ock, å den andra, velat vara betänkt på föreslåendet af en utväg för hvar och en att kunna erhålla det parti bränvin hans hushåll för tillfället behöfver; och af sådan orsak får Utskottet nu vördsamligen tillstyrka, att det belopp, hvartill bränvin af andra än Gästgifvare och Krögare må kunna mindst försäljas, måtte varda ujsatt till ett stop; likväl med det uttryckliga’' förbehåll, att bränvinet i dessa fall icke måtte få förtäras på samma ställe , der det inJtöpes. 8:0 Det ansvar som blifvit uti Betänkandet föreslaget för Näringsidkare, hvilken tillåter någon person, att å hans näringsställe sig af starka drycker öfverlasta eller utminuterat bränvin till öfvermage , lärooch tjenstegossar i Städerna , anser Utskottet alldeles icke böra förxnindskas, heldst Utskottet ingalunda kan frångå sin öfvertygelse om nödvändigheten af ett stadde Bandeh *55.
Konungaparets äktenskap blef med hvarje dag mindre lyckligt. Det hade fordrats en myckenhet sammanträffande biomständigheter, att gjuta öfverensstämmelse mellan så olika lynnen, fallenheter, själsegenskaper, uppfostran, med ömsesidig inbilsk fördom om företrädet af hvarderas kungliga härkomst; och biomständigheterna tyngde i stället söndringens vågskål. En ärftlig lifstids-konung utomdess, rusad af höghet och makt, hvilken skulle utan fasa kunna tänka sig en oskyld efterträdare! Fredrik af Hessen stretade emot så länge han kunde, och dessa ränker kostade till och med inhemskt blod: och Carl XIII var, i följd af sina yngre års utsväfningar, en skröplig stackare när 1809 års män först, och löjtnanten baron Mörner sedan, skaffade honom thronföljd. Gustafs egenkärlek tillät honom ej att bära skulden för sitt åttaåriga äktenskaps ofruktsamhet. I andra afseenden skulle det smickrat honom, att sammanliknas med sin morbroder, Fredrik den Ende i Preussen; i detta ville han bevara det yttre skenet af olikhet, ehuru kanske just i denna punkt slägttycket sprang mest i ögonen. Det är ett ordspråk: att ingen synes stor i sin kammartjenares ögon. Vid detta eldprof kunde Gustaf III:s rykte ej bestå. Med läsarens tillåtelse släppa vi ned rullgardinerna i hans sofrum, och låtsa ej märka smekungar och kammarpager. Beylon, den tystlåtne, rådige, bepröfvade Beylon, fick nu, till sin bestörtning, af konungen sjelf del af hans afsigt, att offentligen upplösa sitt äktenskap med Sofia Magdalena, under förevändning, att hon ej skulle kunna skänka thronen någon arfvinge; sedermera ville han, enligt Gustaf Wasas föredöme, välja sig en ny gemål bland någon af svenska adelns döttrar.
Anledningen till den föreslagna olikheten i brännings-tiden antogs tara en eftergift för Bonde-ståndets åsigter och önskan, hvarå i denna fråga afseende mest ansågs böra fästas; men flere bland lalarne inom Ridderskapel och Adeln trodde, att denna önskan icke vore allmän, utan olika på olika orter. Utskottet, som anser dessa skäl ega icke ringa vigt, men icke kan finna, att det förslag, som egentligen blifvit, såsom de mindre jord-brukarnes uppgifna fördel, yrkadt, eller frihet att välja mellan en vår-månad och en af höst-måDad'ernar bör eller kan bifallas, får, med frångående af sitt förra förslag, hemställa, att för bränvins tillverkning i mindre bränneri liden blifver ovilkorligen bestämd från och med den 15 Oktober till den 15 November, och från och med den 15 November till och med den 15 December Då ingen skilnad i tillverknings-tid för större och mindre bränneri sålunda komme att finnas, böra 4:de och 9:de §§ försvinna och 2:dra § få följande lydelse: ”Bränvins-tillverkning skall, så framt ej högst vigtiga omständigheter föranleda dess inställande, vara tillåten under två månader af året, nemligen från och med den 15 Oktober intill den 15 November, sami från och med den 15 No vember intill den 15 December. Bränvins-lillverkare må under endera eller begge af dessa månader handteringen utöfva ; och vare en månad den kortaste lid, för hvilken någon må sig till bränvins-tillverkning anmäla.’* Mäsk-beredning eller bränvins-tillverkning vare likväl ej medgifven från klockan tio om aftonen näst före söneller helgedag till klockan tio om aftonen å sådan dag.