Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Myntbenämningens förändring till vanlig vigt i metall, enligt 4;de punkten, ti 11 vägabringes derigenom, att i stället för nu gällande Mynt, eller så kallade Riksdalerssorter, skulle på Myntet präglas metaller, först af samma skrot och korn, men, enligt regeln, utan Myntbenämning; hvaremot i prägeln utsattes metallens vigt och finhet, samt huru mycket af vigten för präglingskostnaden är afdraget. Derefter borde större och mindre formater, efter inlemnarens egen önskan och till hvad finhet eller utblandning med annan metall sorn hälst, få präglas; men alltid under enahanda vilkor för prägelns beskaffenhet. Banken auctoriseras att utgifva Sedlar på sålunda präglade och där insatte metaller, innehållande anvisning att i Banken vid uppvisandet erhålla den insatte metallen, till uppgifven finhet och vigt, med i prägeln bestämdt afdrag i vigten för präglingskostnaden. Derigenom skulle det gamla myntet småningom försvinna ur rörelsen, och jemväl begreppet derom hos Allmänheten från fullkomligt obegrepp öfvergå lill Den 12 December f. tu. 7* vanlig jemförelse med andra varuvärden, och dess högre eller lägre relativa värde ldefve då af intet inflytande på allmänna välståndet. Att i början en Tariff skulle årligen uppgöras, efter hvilken man i präglade metaller, eller invisningar på sådane, i Banken kunde afbörda sig Statsbidragen, är tydligt; men snart kunde statsbidragen bestämmas i sålunda präglade metaller, och. dermed de gamla Myntbenämningarne alldeles försvinna, utom i hvad minnet derom vore oskiljaktigt från historien. Verkställigheten af den i 5:le punkten uppgifna Nationens allmänna bildning vid Skolorna, till förmågan af verksamt deltagande i fosterlandets försvar, fordrar endast anställandet af en skicklig Underofficer vid hvarje sockenskola och Officerare vid Högskola eller Universitet.
Minsta djupet i länets hamnar och lastageplatser, med undantag af Salmis hamn, der fartyg endast lasta till 10 fot, är 13 fot. Men de flesta mäta större djup. Luleå stad omgifves af 30 å 36 fots djupt vatten. Förhållandet med kommunikationer och sjöfart belyses i öfrigt af tabb. Tabb.N:is8 Hufvudsakliga föremål för handel äro skogsprodukter, spanmål och mjöl, smör och lax, kläden, bomullsgarn och tyger, kaffe och socker samt flerehanda specerier, äfvensom produkter af härförut nämnda biförtjenster. Transporten af skogsprodukter, som merändels utskeppas direkte till utländska orter, verkställes med seglande, till största delen utländska fartyg, men i öfrigt af ångfartygen och några mindre seglande. Varuomsättningen försiggår i städerne och handelsplatser å landet samt å marknader, som hållas i nästan alla änets socknar. 5. KamcralforliållaiMlen. Tab. N:o 10 visar antalet hemman och lägenheter, dessas natur och brukningsdelar jemte uppTab. N-.o skattningsvärde vid periodens slut. Hemmantalet uti kustlandet, som vid periodens böljan utgjorde mantal 613HIJ och vid dess slut » 628H3, hade således vunnit en tillökning af » 143st§, 14 Norrbottens län. Nybyggen. Skiftesoch afvittringsverk. Statsinkomster. -i\ 128M, och i Lappmarken vid periodens början uppgick till mantal 122T och vid dess slut till » är der således ökadt med >: eller tillsammans » 21 -nreVi hvilken förökning härleder sig dels från i skatt ingångna krononybyggen och några frälsehemman efter tilländagångna frihetsår, dels ock derifrån, att kronohemman, som efter det trefjerdedelar af frihetstiden tilländalupit, skattat för halfva räntan, efter den öfriga inträdt i full skattskyldighet. Under femårsperioden hafva tillkommit: Krononybyggen. Kronotorp. Summa anlagde 251. 6; Krononybyggen. Kronotorp.
Direktion återställda; och sedan Rikets Ständer vid sistförflutna riksmöte, i anledning af derom från bolagets sida gjorda framställningar, medgifvit återlyftandet af de öfrige medlen på det sätt, att bolaget egde att genast lyfta 150,000 R:dr riksmynt och de återstående 75,000 R:dr sedan jernbanan blifvit öppnad för trafik till Köping, samt detta beslut blifvit genom Kongl. Maj:ts nådiga bref den 20 Mars innevarande år Kongl. Stats-kontoret till efterrättelse meddeladt; så har nyssnämnde belopp, 150,000 R:dr riksmynt, under den 31 i samma månad blifvit till bolaget återbetaldt; och äro de återstående obligationerne, till ett kapitalvärde af 75,000 R:dr riksmynt, nu jemväl af Revisorerne inventerade, utan att någon anmärkning dervid förekommit. I sammanhang med berättelsen om Kongl. Stats-kontoret, få Revisorerne jemväl redogöra tor förhållandet med karta-sigillccta-uppbörden, allmänna magasins-ärendena - 19 - samt krono-inspektionen i Avesta, hvilka inrättningar äro ställde under inseende af bemälde embetsverk, och hvilkas aflönings-kostnader äfven bestridas af det på 7:de hufvudtiteln uppförda anslag för Kongl. Stats-kontoret. I afseende å sättet och ordningen för dessa medels redovisning, få Revisorerne hänvisa till den framställning, som derom förekommer uti nästlidne års revisionsberättelse. Karta-sigillata-kassörens redogörelse öfver det stämplade papperet, som utan anmärkning undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten och ej heller föranledt till någon erinran å Revisorernes sida, utvisar följande förhållande: Debet. Behållning från år 1855: — Enkla biläggnings-kartor 1,558,125: 30. Leverering från Rikets Ständers Bank:
Tryckfrihetens kränkning; myntväsendets fortfarande oreda; allmänna undervisningens försummande; nya lagbokens fördröjande; befordringssystemels lättfärdighet; den försämring bland Domaremagten, som man tyckt sig i följd deraf förmärka; sträfvandet efter ökad magt genom ett större inflytande på de personliga förhållanderna; den tydliga syftningen, att gifva de förmögnare klasserna företrädet framför den till armodet lemnade förtjenslen och skickligheten; utbredandet af osvenska läror om blinda lydnadens stumma pligter, och Den 18 J u 1 i i e. ro. till nedsättning af Representationens värdighet syftande åtgärder; allt detta har jag i 13 år med tilltagande förvåning tyckt mig se utveckladt under mina ögon; och allt detta har, i det innersta af min själ, stadgat heslutet, att Begagna all den rätt af lagarne mig gifves, att efter förmåga strida för en Bättre sakernas ordning. Men, Mine Herrar! jag har ej glömt och skall ej glömma, att den rätt Lagarna gifva, Blott är svagt grundad på den moraliska vigten af Styrelsens handlingar. Man har ännu ej lyckats att stifta nog fullständiga Lagar, tili Betryggandet af de första vilkoren för menniskans samfundslif; hennes säkerhet till lif, egendom och fritt Begagnande af hennes krafter och förmögenheter. Huru skulle man då kunna äga Regeringslagar för Bildningens och sedlighetens Bevarande? De äro lika Behöflige, som omöjlige att uppgöra; men just derigenom lyckligtvis de, som minst af alla lagar ostraffadt af Styrelserna förbises; ty de Beliof, som ej antagit form, tala till känslan; då deremot de öfrige samliällsbehofven mer stödja sig på lagbudens kalla beräkning och nyttighetsläror. Jag öfvergår alltså tili de föremål, som meddela mig nödig styrka, att efter våra former fordra ansvar.
Då Fullmägtige nemligen skulle bestämma interimistiska uppställningen af de rapporter, som hvarje vecka komma att lill Fullmägtige aflemnas, beslöt majoriteten att såsom sedelstock skulle beräknas, utom verkligen utelöpande sedlar och i Vexel-Banken på räkningar innestående depositioner, outtagna återstoden af de diverse Verk beviljade Creditiv. Då detta, enligt min åsigt, står i rak strid med ordalydelsen af Rikets Ständers beslut och i betydlig rnon skulle rubba de förhållanden, som varit afsedda vid fattandet af dessa beslut, anser jag mig böra undersöka, hvad verkligen den af Rikets Ständer beslutade definition på sedelstock bestämmer, och i öfverensstämmelse med resultaten af denna undersökning föreslå redactionsförslag för det blifvande Reglementet. Ofvannämnde beslut lyder som följer : ”Med sedelstock bör förstås alla Bankens förf albia skulder, ”deri inberäknade så väl depositioner i allmänhet, och den på ”serskilda deposit-räkningar i Vexel-Banken insatte fond, motsvarande beloppet af utelöpande Riksgäldssedlar, sorn Bankens egna ”utelöpande sedlar, dock med afdrag af dels de förskott, hvilka ”blifvit från Banken utlemnade, till invexling af förslitna smärre ”sedlar i landsorterna, dels sådana transportsedlar, hvilka såsom ”otydliga icke kunnat under sina numror afFöras, utan i stället ”blifvit af Låne-Banken infriade, dels ock metalliska värdet af de ”utelöpande från Riksgälds-Contoret utgifne kopparskiljemynls”polletterna. ” Häraf finner man sålunda, att Utskottets af Rikets Ständer bifallna förslag afsett att med ordet sedelstock uttrycka begreppet Bankens förfallna skulder, med den förklaring och de undantag, som senare delen af sjelfva förslaget innehåller. Om man icke fäster uppmärksamhet på denna förklaring af uttrycket: alla förfallna skulder skulle, bokstafligen tolkadt, derunder förstås äfven Låne-Bankens förfallna skulder.
Detta Utskott, hwars pligt det wara skall att Grundlagarne granska, äger rätt att hos Riksens Ständer föreslå de ändringar deruti, som det anser högst nödige eller nyttige och möjlige att werkställa. Riksens Ständer må icke å den Riksdag, då Utskottet någon sådan ändring föreslår, utan först å den nästföljande derom besluta. Blifwa då alla Riks-Stånden om ändringen ense, öfwerlemne de Förslaget derom till Konungen, genom deras Talemän, med begäran, att Konungen wille Sitt bifall dertill gifwa. Konungen inhämte hela Stats-Rådets tankar deröfwer, tage sedan Sitt beslut och meddele Riksens Ständer å Rikssalen Sitt samtycke, eller ock de orsaker, för hwilka Han icke samtycker till deras åstundan. Will Konungen hos Riksens Ständer föreslå någon ändring i Grundlagarne, höre Han Stats-Rådet och öfwerlemne sedan Sin Proposition, jemte Stats-Rådets tankar deröfwer, till Riksens Ständer, som genast, utan att om denna Proposition förut öfwerlägga, uppdrage Constitutions-Utskottet, att sitt Utlåtande derom till Riksens Ständer afgifwa. Tillstyrker Utskottet hwad Konungen föreslagit, hwile frågan till nästa Riksdag, då Riksens Ständer skola sitt beslut derom fatta. Afstyrker Utskottet Konungens Proposition, då må Riksens Ständer genast kunna antingen denna Proposition afslå eller ock afgöra, att de wilja öfwer densamma å nästföljande Riksdag besluta; Gällande i detta fall tre Stånds mening, och, om twå Stånd stanna emot twå, deras som beslutet uppskjutit. Men icke må under någon förewändning Riksens Ständer förr än å nästa Riksdag Propositionen till bifall upptaga. Samtycka då alla Riks-Stånden till Konungens Förslag, begäre de dag, att på Rikssalen få Riksens Ständers bifall dertill afgifwa. Till bevillningar räknas tulloch accismedlen, postmedlen, chartae-sigillataeavgiften, husbehovsbrännerimedlen samt vad varje riksdag dessutom särskilt såsom bevillning sig åtager.
Då så betydligt bidrag till utgifvande af förenämnde tidning från statsverket utgår, hafva Revisorerne, utan att känna de vidare bestämmelserna i berörde kontrakt och de förbindelser, utgifvaren af samma tidning sig derutinnan må hafva iklädt, likväl ansett det vara anmärkningsvärdt, att för införande i tidningen af s. k. inserater samt uppsatser och meddelanden, angående de af Kongl. Maj:t i nåder fattade beslut i åtskilliga regerings-ärenden, hvilka meddelanden af andra tidningar, om de i första hand dit öfverlemnades, otvifvelaktigt skulle utan kostnad med begärlighet intagas, blifvit af expensmedlen från de olika statsdepartementen under revisionsåret utbetaldt ett sammanräknadt belopp af 3,560 R:dr. § 13. Hänvisande till hvad nästlidet års Revisorer anfört rörande kostnaden för verkställda inspektionsresor, få nu församlade Revisorer, för jemförelse skull, här nedan meddela uppgift om beloppet, hvartill kostnaden för dylika resor under revisionsåret uppgått. (Bil. Litt. I). Då kostnaden för ifrågavarande resor lärer i någon mån komma att nedgå, derest det förslag till nytt resereglemente, som nu är på Kongl. Maj:ts nådiga pröfning beroende, — 16 ~ varder antaget, vore, enligt Revisorernes tanke, särdeles önskvärdt att frågan om antagande af berörde förslag, om hvars utarbetande Rikets Ständers år 1860 församlade Revisorer gjorde hemställan, kunde så skyndsamt som möjligt afgöras. § 14.
Sedan Rikets Ständer vid förlidna riksdag, såsom bidrag till en af Lomnpa församling, inom hvilken Alnarp är beläget, i behörig ordning beslutad kyrkotillbyggnad, anvisat ett belopp af 7,500 R:dr, att, enligt Eders Kongl. Maj:ts nådiga disposition, från Riksgälds-kontoret utgå, men detta anslag ej ännu blifvit disponeradt, har Eders Kongl. Maj:t nu föreslagit, att samma anslag måtte få bibehållas; Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd. Skrifvelse, N:o 76. 9 Och hafva Rikets Ständer bifallit Eders Kongl. Maj:ts nådiga framställning i detta hänseende. 19:o. Uti det Alnarps Landtbruhs-institut nu beviljade ordinarie år sanslag, 18,000 Ridr, har Eders Kongl. Maj:t äskat en förhöjning af 14,000 Ridr, hvaruti likväl inginge det belopp, 6,000 R:dr årligen, som Rikets Ständer vid sistlidna riksdag för institutets behof å extra stat anvisat. För att ådagalägga behofvet af tillökning i årsanslaget, hade institutets styrelse före förlidna riksdag till Eders Kongl. Majit inkommit med fullständigt förslag till Stat för institutet, slutande sig å ett belopp af 32,675 R:dr. Eders Kongl. Majit ansåg Sig emellertid vid nänpida riksdag icke böra ifrågasätta berörda anslagstillökning, men i anledning af särskild hos Rikets Ständer gjord framställning blef likväl ett extra anslag af 6,000 Ridr ärligen beviljadt. Enligt Statsråds-protokollet hade styrelsen uti underdånigt memorial den 28 Juni nästlidna år förnyat sin framställning om höjande af det ordinarie årsanslaget från 18,000 Ridr till 32,675 Ridr samt i afseende å behofvet deraf åberopat icke blott sitt förut afgifna detaljerade förslag till stat, utan äfven den sedandess under tre år vunna erfarenhet, som i allo skulle hafva bekräftat nödvändigheten af anslagstillökningen.
Så vidt möjligt är, bör beskattningen vara lika och byggd på rättvisa grunder. Jag vågar fästa Högloft. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på detta ämne och underställer, om ej med sakens natur och lagliga billigheten vore enligt, att genom vederbörande Landshöfdingars försorg, en säker anstallt fogades i alle Län der kneckteeller båtsmanshåll äro förelagde, att de så kallade hjelperotar årligen genom en afpassad summa, jämkad efter laglig billighet, ersatte stamratarne för deras större onera, för besvär och kostnad, i anseende till den svårare tyngden, att hafva Soldatens boställen på sina ägor. Jag anhåller ödmjukeligen att detta mh§ memorial måtte till vederbörligt Utskott ra-? mitteras» N:0 5. Hern von Q}anten, Carli Vid det Financeproject, sorn blifvit af FinanceComitéen utarbetat, vågar jag vördgamt göra några erindringar. Jemte det jag lika vördsamt framställer mine åsigter i samma ämne. Jag anser hufvudsakligast formen af creditsystemtt medverkat till den så allmänt utropade förlägenheten och kunna vi i denna vigliga Ehn 2§ Febrimrii, 809 fråga finna det rätta, skall på samma gång ali klagan upphöra, och våra öfverläggningar och beslut krönas med hemmavarande medborgares tacksamhet och välsignelse. För att undvika vidlyftighet ingår jag ej i någon theoretisk afhandling, jag skall blott genomögna Bankens sednaste period. Efter i8©o års realisation intill 1809, var den financiella ställningen, efter min tanka ganska förmonlig; (jag talar blott om den financiella, ingalunda om den politiska, utgången visade bäst, att den ej var förmånlig) Banken uppfyllde under hela denna perioden sin bestämmelse som depositionseller VäxelBank, hvarpå en Lånebank var grundad, sors Utlånade emellan 8 a 9 millioner R:dr med cre-» ditens fullkomliga bibehållande.
I rummet utanför satt hon, hans unga hustru, med det tåliga bleka ansiktet, de stora klara ögonen och den lilla fina, bräckliga gestalten. Hennes händer veko snabbt och mekaniskt på den skära créperemsan, som skulle pryda en hvit hatt, hvilken låg framför henne pä bordet. I fönstret och på bordet framför soffan lågo äfven högar med oklädda hattar, på byrån stodo kartonger med blommor, tyll och band. Hur olika hennes uttryck var mot mannens, när hon nu ett ögonblick såg upp. Ett resigneradt: » det går nog så småningom, » lästes tydligt i den öppna blicken, och så fortsatte hon igen stilla och oförtrutet. » Ragna, » ljöd hans röst retlig och bitter där inifrån, » solljuset irriterar mig. Det är som ett hän öfver mitt tunga, tröstlöst enformiga arbete. » / Huru hushållspenningfrågan. skola de årliga utgifterna fördelas och hushållningen bäst ställas för en familj, bestående af man, hustru och tre barn, då familjefaderns årsinkomst uppgår Ull: a) 3,000 kronor? b) 1,500 kronor? För besvarandet af dessa tvänne spörsmål har Idun, som bekant, utfäst tvänne pris. Intresset för denna vitalfråga för så många svenska hem har visat sig synnerligen lifligt, och en hel del förträffliga skrifter har ingått. Då det är alldeles tydligt, att icke ett eller tvänne svar kunna tillräckligt belysa det viktiga kapitlet, då så olika förhållanden råda på olika orter och inom olika samhällsklasser, ha vi efter rådgörande med erfarna husmödrar beslutit efterhand meddela ej mindre än sju af de bästa täflingsskrifterna, som tämligen mångsidigt utreda frågan. Inom tretusenkronorstrecket har priset, 50 kronor, tilldelats fru Hanna Kamke, Stockholm, hvilkens uppsats som grundläggande norm för inkomstfördelningen har beaktansvärda förtjänster. Mention honorable tillerkännes fru B. Nilson, som ock gjort vackra inlägg i frågan; fru Alma Baltzer, Göteborg, som särskildt utredt förhållandena i rikets andra stad; samt signaturen B— m (har uttryckt sin önskan att förbli okänd), som förtjänstfullt behandlat saken från landsortssynpunkt.
Du följer väl med, ANNA. tu-tiden. (Hon ser på sitt ur.) Jag väntar Karl; han lofvade komma upp vid MAJORSKAN. buren. Man hör en stund deras prat där ute. Anna Kom då, Ellen! (Majorskan och Ellen gå ut i tam 13 gömmer räkningarna. Går ut i matsalen efter en vattenkanna. Hon vattnar växterna och småsjunger gladt.) ANNA. Kärlek gör hvitt det svartaste bröd! (Viktor kommer från venster. Han ser trött och liknöjd ut.) ANNA (muntert). Nå, hur gick det med sömnen? VIKTOR. soffa, bläddrar i den ena boken efter den andra, kastar dem ifrån sig och gäspar. Paus.) Nej, jag kunde inte somna. (Han kastar sig i en Kärlek ger fröjd och lycka! VIKTOR (reser sig plötsligt). på detta lif. Jag vet inte, hvad jag skall taga mig Anna, om du kunde fatta, hvad jag är utledsen till! (Kort paus, harmset.) Nå, hvarför svarar du inte? ANNA (fortsätter att vattna växterna). Då du själf inser VIKTOR. tiden. Inser, ja, hvad hjälper det? Jag måste ju döda ANNA (häftigt). Visst inte, Viktor. VIKTOR. Ja, jag vet, hvad du vill säga. Arbete, arbete! 14 Men hvad för arbete, det är just knuten. Om jag bara visste, hvad jag skulle bli mamma vill ju nödvändigt jag skall bli militär. Karl tycker jag tomma händer, kunna uppehålla mig i Upsala? ANNA. händer, som du säger. Karl har genomgått sina studier med två tomma VIKTOR (litet harmsen). Karl, ja, han är ovanlig, han. ANNA (ljfligt). fram på egen hand! Så kraftig han är, och ändå så god! VIKTOR (leende). Och så kär du är i honom, Anna! ANNA. lägger sin hand på Viktors axel.) Men tro ej, att jag än jag kan beskrifva. Ja, han är min högsta fröjd! (Kommer fram och Ja, ja det är han! Såsom han sträfvat sig bör fortsätta studierna; men hur skall jag, med två därför glömmer dig. Din sysslolöshet oroar mig mer, VIKTOR.
Drätsel-kommissionen före den 1 Juli 1853 bör medelst insända handlingar inför Riksgälds kontoret styrka, alt de byggnader, för hvilkas uppförande understöd utaf ifrågavarande lån meddelats, blifvit inom 1852 års» slut fullbordade och hos städernas allmänna brandstodsbolag eller Skånska brandförsäkrings-inrättningen mot brandskada försäkrade; 8:o att de från Riksgälds-kontoret utbekomna lånemedel, hvilkas behöriga användande icke kan på det i nästföregående punkt stadgade sätt styrkas, böra inom den der bestämda tid vara till Riksgälds-kontoret återställda; och 9:0 att för det af Drätsel-kommissionen lyfta de belopp, som af nyssberörda anledning skall återbetalas, bör kommissionen jemväl godtgöra Riksgälds-kontoret fem procent årlig ränta från slutet af året näst efter det, hvarunder samma belopp blifvit af Riksgälds-kontoret utke tahl t Hvilket allt Rikets Ständer få, till svar i ämnet, hos E. K. M. i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 13 Juli 1848. Expeditions-ZJtskottets Förslag tdl und. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 10 Juli I848. Preste-ståndet den 12 Borgare-ståndet den i3 Bonde-ståndet den |3 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående vissa lagbestämmelserj med afseende på enskilda banker. (Lag-utsk. Bet., N:o 52). S. A. K. Jemte erinran, hurusom genom E. K. M:s nådiga kungörelse den 9 Januari 1846, angående enskilda banker, hvilka utgifva egna tryckta eller graverade förbindelser, i 16 § 2 mom. blifvit förklaradt, att, i fråga dels om preskriptionstid för inlösen af enskild banks förbindelser, dels om och i hvad mån bevakning deraf i bankens konkurs eller års-proklama erfordras, bolaget skulle vara underkastadt hvad härom framdeles kunde varda stadgadt, har E. K.
Sig, efter infordrande från vederbörande Embetsmyndigheter af de serskilda upplysningar, som i och för det nya Myntsystemets fullständiga ordnande och tillämpning befunnits nödiga, i afseende å sältet att föra kronans och andra allmänna räkenskaper, utskjdders debitering, vexelkursens notering samt böters beräknande och förvandling m. in., vilja meddela Nådigt beslut, i fråga om tiden och sättet för berörde Systems bringande till verkställighet; så och enär Rikets Ständer likaledes förklarat, det Bankens och Riksgälds-Contorels räkenskaper skola från och med den lid, som för Kronans ock öfrige Publika Verks räkenskaper varder bestämd, föras elter det förändrade räknesättet, öfverlemnas åt Fullmägtige att, efter det vederbörande i ämnet hörda blifvit, besluta och till efterrättelse fastställa de förändringar i Systemet för tillverkning af Bankens sedlar, som i följd deraf blifva erforderliga samt följaktligen vidtaga alla härmed gemenskap ägande åtgärder; Börande, vid bestämmandet af de nya Sedlarnes valör, utseende och beskaffenhet, tillses, det förblandning emellan de nuvarande och blifvande sedlarne i möjligaste måtto förekommas, samt att nödigt afseende fästes å Allmänhetens beqvämlighet, i förening med Bankens fördel och säkerhet. Banco-Ut skottets Memorial, N.o 68. 11 26:o. Alla Bankens sedlar komma tills vidare att utställas å Banco-mynt, deruti äro förslitne, eller i afseende på utseendet och beskaffenheten för mycket afvika från de sedlar, som, enligt Rikets Ständers beslut, böra från Banken utlemnas. 27:o Från Banken ulgifvas lills vidare, enligt nu antagna förmulärer, sedlar, alt inlösas med silfver å följande bestämda summor, nemligen å 32 sk. Banko, att inlösas med |R:dr Silfver, motsvarande 1 R:dr Rgs. etc. _________ 750; 28:o. » Sedlar å 16, 12 och 8 skillingar banco få tills vidare förfärdigas och utgilvas på samma sätt, som hitintills.