Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:t täcktes låta Den 7 Oktober f. ra. 113 lata utarbeta samt vid början af nämnde Riksdag till R. St:r framställa förslag till den särskilda Stadga, som uti det ifrågasatta nya mom. af 17:de §:n finnes åberopad. Efter upläsningen häraf tilläde motionären: Denna motion är till alla delar af samma natur, som den R. o. Ad. nyss remitterat till Konst.Utsk., och får jag, med stöd af 34:de och 56:te §§ Riksd.-Ordn., anhålla om remiss af denna motion till Konst.Utsk. Remitterades till Konst.Utsk. Uplästes till justering och godkändes nedannämnde från Expedit.Utsk. inkomne Förslag till R. St:rs underd. Skrifvelse:- till K. M:t: JM 146, i fråga om förbättrad lagstiftning, ronde sinnessjukes vård och behandling; JM 147, ang:de af K. M:t i Nåder föreslaget användande af en del utaf skatten å bränvins-tillverkningen; JM 148, ang:de ersättning till Stats-Kont. för åtskilliga förskottsvis bestridda utgifter; JM 149, ang:de anslag för Svenska naturalsters m. m. öfversändande till 1855 års Exposition i Paris; JM 150, ang:de uplåtelse till Staden Malmö af Kronan tillhörig mark, för utvidgning af stadens begrafningsplats; samt M 152, ang:de viss tid för emottagandet i Kronans Upbörd af R. St:s Banks utelöpande sedlar å 16, 12 och 8 sk. B:ko samt å 14 och 10 sk. kopparmynt. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Betänk, och Mern., nemi. från Banko-Utskottet:
Skrifvelsej N.o tog. 167 Slilö i alla häfidelser kunde betragtas såsom ett oskadligt försök till återupphjelpande af provinsens välmåga, hvilket, om det vunne framgång, äfven ur allmän synpunkt skulle linnas vara af större vigt, än att lill dess återhållande borde afses den något högre aflöningskostnad, Tullverket kunde komma att vidkännas. Uti derefter af Kongl. Cömmerce-Collegium den 2 Maj 1838 afgifvet underdånigt utlåtande, har Collegium upplyst, bland annat, att genom Kongl. Brefvet den C September 1834 är medgifvet, alt fartyg, som för reparationers besörjande eller proviantering besöka Slitö eller andra hamnar på Gottland, der erforderlig
St. Blår. sättas från 30 till 24 sk. skålpundet, hvaremot Ridclerskapet och Adelli. samt Presteoch Bonde-stånden bibehållit gällande tuUbestämmelse. På grund häraf hemställer Utskottet, att Borgare-ståndet ville förena sig i de öfriga Ståndens beslut; och föreslår Utskottet, för annan händelse, omröstning enligt följande proposition: 94:o Den, som, i öfverensstämmelse med 3 Stånds beslut, anser införsels-tullen å rubriken ”Blyertspennor, alla andra slag” böra bibehållas vid 30 sk. per skålpund, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, nedsättes denna tull till 24 sk. skålpundet. Utskottets förslag att å Hamp-blår bestämma 2 r:dr 24 sk. och å Linblår 5 r:dr införsels-tull per skeppund, har Bondeståndet bifallet. Ridder skåpet och Adeln samt Pr este-ståndet hafva bibehållit gällande tull-bestämmelser: å Hampblår 6 r:dr och å Linblår 10 r:dr. per skeppund. Borgareståndet åter har, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts förslag, sammanfört Hampoch Linblår i en rubrik med 2 r:dr 24 sk. införsels-tull skeppundct. Till Bidderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-stånden hemställer Utskottet, att de, med frånträdande af sina, på sätt ofvan för mäles, skiljaktiga beslut, ville antaga Utskottets, af Bonde-ståndet godkända förslag. I annat fall torde följande omröstningar böra ega rum: a) om kontra-propositionen: 95:o
St:r icke kunde utreda sakerna, togo de hela luntan och skrefvo utanpå: ”E. K. M.! var nådig och hjelp oss härifrån.” Men, detta allt oaktadt, tror jag, att det är mera skäl att bifalla Utsk:s förslag i de punkter, der någon åsigt blifvit uttryckt, än att antaga PresteSt:s skrifvelse-förslag, emedan detta är mera evasivt, oell just denna evasiva form kan gifva stor anledn. att återigen öfvergå till fordna förhållanden, på grund af den fördom, som funnits, men numera blifvit till en del häfd, en fördom, som, enl. min åsigt, visserligen icke försvarat, ulan tvertom kränkt den naturliga rätten, med de rättigheter, som Sveriges grundlagar och öfrige lagar lemna hvarje medborgare. Jag ber nu att få sluta detta långa och tröttande anförande med ett annat skäl, hvarföre jag anser, att man icke bör fästa sig vid PresteStcs beslut, utan hålla sig till Utsk:s förslag. Hr Ekströmer, som i öfrigt yttrat sig så uplysande i sak, har önskat, hvad äfven jag skulle anse vara ganska rätt, nemi. att sjukhus borde anläggas vid kanal-linien, pä det att om bord vande sjuka må kunna der aflemnas, och de friska med fartygen fortskaffas till bestämmelse-orten; men Hr Ekströmer torde tillåta, att jag fästet hans upmärksamhet derpå, att han tillika yttrade, att om ett sådant sjukhus funnes vid Kannickenäset invid Carlstad, det vore Carlstads-boarne tillåtet, att spärra sig mot detta sjukhus, och att man borde göra afseende på den opinion, som inom det samhället är rådande.
Med afseende å det stora behofvet och den genom undersökningarne ådagalagda utförbarheten af detta kommunikations-företag, som likväl, hvad jernvägs-anläggningen beträffade, i anseende till dermed förenade betydliga kostnader, icke utan understöd från Statens sida skulle kunna verkställas, bade sökanderne i underdånighet anhållit, att för det bolag, hvilket bildade sig för anläggande af en jernväg från Kärrgrufvan till Asköforsen, måtte under samina villor och förbindelser, som stadgades för det tili Gefle-Dala-jernvägen under sednaste riksdag beviljade statsbidrag, anvisas ett lån å 326,666 R:dr 67 öre, eller å ett belopp motsvarande -§:delar utaf anläggnings-kostnaden; hvarjemte och då kostnaderna för upprensningarne i Dal-elfven skulle vara att hänföra till utgifter för sådana kominunikations-arbeteo, hvilka uteslutande vore för allmän nytta företagna, helst trafiken på meranämnde flod ej torde kunna med någon afgift belastas, sökanderne tillika anhållit, att, i öfverensstämmelse med hvad för flera andra vattendrags upprensande blifvit beviljadt, ett anslag utan aterbetalnings-skyldighet å 46,700 R:dr R:mt måtte varda anvisadt till de upprensningsoch brobyggnads-arbeten, som erfordrades för att göra Dal-elfven segelbar från Askö lbrsen lill både Östbo i närheten af Långshyttan vid Amungen och Upbo gästgifvaregård ä landsvägen från Fahlun till Hedemora och Westerås.
Detta hafva Utskotten i öfvervägande tagit, och få derefter vördsamt anföra, att, hvad först angår den föreslagne inrättningen af Drawback, så ehuru Utskotten förmoda det Restitution af Tullen på nämnde vilkor kan medföra väsenteliga fördelar i de länder der Fabrikerne aro drifne till deil höjd, att betyde lig Export af dessa tillverkningar sker, alise dock Utskotten en sådan förmåns beviljande här i Sverige, hvarest, enligt hvad allmänt kändt är, liten eller ingen utförsel 48 Bevilln ings-Ut skottets af sådane inhemska Fabrikater, sorn tillvers kas af Utländska rå*ämnen, eger rum, annil förtidig* Och lätteligen ledande till missbruk; hvadan Utskotten icke kunna tillstyrka Rik* sens HÖglofl. Ständer* att bifalla hvad i detta afseende blifvit hemställt. Beträffande dernäst restitution af Tullen för inkomne varör, då de åter utföras, så finner Utskotten frågan derom vara fullständigt besvarad i BevlIJnings Riksens Hög loll. Stäilders egen pröfning; Stockholm deii i JNov. iöaib Ankom den 6 Nov. 1823. Riksens HögloftStänders Bevillriings* samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-TJtskott. s Betänkande* i anledning af väckt fråga, om Salt oell Sill måtte få Tullfritt införas. Hed erv. Bonde-Ståndet har till Bévillningsoch Ekonomi-Utskottens gemensamma åtgärd rernit - Bettitikamleri. 4f> remitterat ett Memorial af Riksdags-Fullmäg» tlgen, Petter Andersson, från Hallands Län, sorn yrkar att hvarje Svensk Medborgare måtte berättigas, att tullfritt, eller mot lindrig afgift, få införa Salt och Sill, samt andre dylike oumbärlige Utländska Varor.
Så l. ex. kan astronomiens eller botanikens studium försummas, utan att derföre sljernorna försvinna ur rymden eller blommorna från jorden; sljernorna förlora ingenting i glans, blommorna ingenting i fägring. Icke så med fornforskningen. Ligger hon en tid nere och slocknar hos folket kärleken till dess minnen, försvinna fornlemningarne och forskningens föremål gå för alltid förlorade eller utplånas deras kännetecken. (5 Allm. lies».- och Ekon.-Utsk:s Betänkande N:o 63. Om det ännu icke kos oss gått så långt, har man derför hufvudsakligen att tacka forskningsnitet hos ett par enskilde personer. Af dem har en, hvilkens namn jag icke behöfver nämna, offrat hela sitt lifs verksamhet åt arbeten på detta fäll och derigenom i Svenska bröst återväckt den slumrande kärleken till Nordens forntid. Det vore Staten ovärdigt att icke kraftigt understödja en så ädel, en för fosterlandet så hedrande verksamhet, , Utskottet erkänner att rikets fornlemningar icke alltid erhålla den vård de förtjena. Utskottet hade med tuera sanning kunnat säga: högst sällan. Det förslag Utskottet, i anledning af Professor Carlsons motion, nu för Rikets Ständer framlägger, skulle icke komma att medföra åsyftad verkan. Ett utdrag ur 18 28 års Kongl. Förordning har redan tre särskilda gånger varit i almanackan införd!, ulan all någon påföljd deraf kunnat förspörjas.
Nej, svarade hon, det tyckte Iion alls inte, ty fiiniios ej de, som ordnade med maten, så kunde hela mötet ej komma till stånd, och därför hade hon lika mycken del i allt, som vid mötet kom ' fram till Guds ära och människors gagn, soin de, hvilka framförde de goda, anderika orden., Äfveii frhn svenska folkhögskolor kunna liknande exempel nämnas, ocli ej f &amp; sådana; vid Tarna - jag nämner denna skola, emedan det helt iiatiwligt ar den, jag närmast känner - händer det nästan årligen, att bland eleverna finnes en eller annan tjänarinna, som nnder sommaren blifvit ledig fr %n sin plats för att vid kursens slut återtaga densamma. J a g vet ett fall, d % det alls ej förmögna husbondfolket - Deii liten 8: dels Bemmaiisboiidev - helt och hållet bekostat tjönarinnan, livaii so111 %ttgått för kursen, och detta ej allenast nnder en, utan under tvenne soiiirar; de tyckte nämligen, att redan första kursen gjort flickan sh glad, vänlig och villig. Det var mig ofta ett alldeles särskildt nöje att hjälpa denna flicka tillrätta ined hennes liandarbeten, so111 alla voro afsedda att bli gåfvor till husbondfolket och soni bekostats ined de medel, flickan erhållit i statsbidrag: Detta endast soin iihgra fiol exempel. Hvad jag däriiied vill hafva sagdt ar, att folkliögskolan lyfter tjäastefolks7classen på snnznza gång den lyfter landtbefolkningen i öfrigt. Och detta, jag upprepar det, förnäniligast genom deii uggfattning af arbetet, som väckes hos tjaiiarne, i detta fall tjänarinnan, inen naturligtvis afven genoni de färdigheter, lioii förvärfvar och den hyfsning i sätt och väsen, som bibringas, lienne själf omedvetet och genoin indirekt inflytande af den i skolan rådande tonen och andan.
Besvärsoch Ekonomi-Utskotten uti gemensamt yttrande angående medel till de foreslagne Arbetsoch Corrections-hus-Inrättninger ne i Vadstena och på Borgholm tillstyrkt, att i stället härtill måtte begagnas de förut varande Carlscrona Arbets’ hus och Marstrands Kastning; så, enär, såframt 870 Ståts-Utskottets Betäiikanchn. bifall härå lemnäs, de ifrågavarande gamla Kloster -byggnaderne i Vadstena kunna, såsom annorlunda lämpeligt och nödigt finnes, disponeras; har,- med afseende å hvad Herr Ptosten JEk andragit om behofvet af ett bättre utrymme för Hospitals-Inrättnin-gen i Vadstena, Utskottet trott sig böra hemställa, det Riksens Höglofh Ständer i underdånighet öfverlemna till Kongl, Majus Nådiga pröfning och förordnande, huruvida icke någre af omförtnälte gamla Kloster-byggnader, skulle kunna i berörde ändamål åt Hospitals - Inrättningen upplåtas, på sätt och med vilkor som Kongl. Majrt i sådant fall lärer täckas i Nåder bestämma. Hvilket vördsamligen underställes Riksens Högloft. Ständers bepröfvande. Stockholm den April i8x8« N:r 189. Riksens Högloft. Ständers Stats-Utskotts Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Rentius, angående tillökt anslag för Spinnhusens i Lands orter ne underhållande. -K-ongl. Majit har, genom Nådig Remiss den.
Läri, jemte frdmställning om behofvet af ett Post-kontor inom den församling, der motionären vore boende, i anseende till otillräckligheten af den Postgång, som i orten egde rum, yrkat, att ett sådant, måtte inrättas å Säthälla gästgifvaregård, och postgång derförbi beredas tvänne gånger i veckan till och fiån Boxholm, lika ofta till och från Jönköping, och en gång i veckan till och från Eksjö; att om detta yrkande ej vunne bifall, postgången förbi Säthälla åtminstone mätte utvidgas derhän, att posten ginge derförbi tvänne gånger i veckan, den ena gången förbi Säthälla till Eksjö och den andra gången förbi Säthälla till Jönköping och åter, men att om ej heller sådant medgåfves, postgång åtminstone måtte inrättas emellan Boxholm och Eksjö förbi Säthälla, tvänne gånger i veckan. Vid föredragning af denna motion inom Hedervärda Bondeståndet hafva Riksdagsfullmäktige Ingemand Odin från Gottland och Nils Strindlund från Vester Norrlands län yttrat, den förre, att han ansåge frågan icke egentligen tillhöra Rikets Ständers behandling, utan hafva bordt hos Kongl. General-Poststyrelsen anhängiggöras, samt den sednare, att han trodde ändamålet med motionen bäst kunna vinnas genom en underdånig ansökning hos Kongl. Maj:t, som ej skulle underlåta inhemta General-Poststyrelsens utlåtande i ämnet. Hvad sålunda blifvit yrkadt och anfördt har Utskottet tagit i Öfvervägande; men, då hvarken af Utskottet eller Rikets Ständer lärer kunna väntas den kännedom om lokalförhållanden och öfriga omständigheter, som för frågans bedömande äro nödige, och motionärens uppgifter ej äro i sådant hänseende tillfyllestgörande; så ock enär motionären eger, för uppnående af det med motionen afsedda ändamål, i underdånighet göra ansökBih. till B. St. Besvärsoch Ekon-Vlsk.
Vid denna delning vill jag dock icke fästa mig, såsom om det vore, i och för sig sjelf, 12 Banco-Ulskoltets Betänkande, N:o 15. en så stor olägenhet, ehuru ilen visserligen icke är ringa uti räkenskaper i minuthandeln, inen hufvudsakliga olägenheten med den för stora räken-enheten är att man förblifver härigenom lika aflägsnad, som tillförene, ifrån större delen af allmogens räkningssätt, hvilket är i daler och mark silfver i en del landsorter och i daler och mark koppar uti andra. Detta hade till god del undvikits, om man delat Riksdalern uti 2:ne Riksmark. Att dalem är en multipel af Riksdalern, vet ali Sveriges allmoge, och en enda gång infördt i Almanachan, att marken var en multipel af Riksmarken, skulle vara nog att lära den rätta förhållandet dem emellan. Delades nu Riksmarken, som redan af allmogen är känd under namn, dels af 3- eller 9-daIern och dels såsom Bancoplåten, i hundra styfver, i stället för 96, som den nu är indeld uti, behöfde man hvarken vidare klyfva centimen eller derå införa ett nytt främmande namn. Efter all anledning skulle snart, såsom i Hamburg och Lubeck, räkningar, då de icke uppgöras i rätt stora summor, hos oss komma att ske endast i mark och styfver. Jag kan icke annat än anse för en småsak anmärkningen häremot, att man i allmänna räkenskaper derigenom nödgades uppföra en serskild column för Riksdalern, i hvilken man dock ingenting behöfde införa, förr än man kom nederst på sidan, och då lick dess fyllnad genom att dit insätta halfva beloppet af de hopsummerade Riksmarkerne; vore talet udda, blefve ock aldrig mer än en Riksmark i andra columnen, och de under 100 varande styfrarne i den tredje.
Så har man dock med alltför stor ihärdighet, som det synes, mot de vigtigaye genom Oppositionen framburna anmärkningarna och utan afseende på dess tillstyrkanden eller folkets aggregata önskningar, steg för steg gifvit sig till pris för den mest minutiösa crilik, pqh 0111 det nu slutligen händer, på sätt Frih. Franc Sparre aqtydt och sorn jag med honom måste beklaga, att Regeringen på {letts 31S Den 'iS Aujust i. fält, af stundom obetydliga detailler, ser sig så ofia öTvervunnen, att dess värdighet sorn Styrelse compi ometteras, hemställer jag, örn det ej är Regeringen sjelf, som utstakat den väg, på hvilken man aldrig kommer lill ett för Rikets val ändamålsenligare sätt alt behandla anslagen till försvarsverket, äfvensom, huruvida folket, under tillbakaseende på förhållandet en rund tid af år, kan hafva inhemta! den erfarenhet, att sparsamhet blifvit iakttagen till Rikets sannskyldiga nytta på ett sådant sätt, att folket nu kan hysa fullt förtroende till förvaltningen? Det är visserligen tillfredsställande att höra en man, med den ädla och tillförlitliga karakter som Frih. Franc Sparres, såsom dess opinion förklara, att Rikets försvarsverk och hvad dermed äger sammanhang blifvit efter ordning och planmessighet utförd t. Men hvad förtroende man än finner sig benägen hysa för en sådan mans vitsord, hemställer ja" dock, om ledamöterna inom detta hus pcb, än mer, om Representationen på det hela för närvar, hysa denna öfvertygelse? Om den ej är allmän, bör man tara något steg, hvarigenom åstadkommes, att den kun blifva bättre. Låter sådant sig icke göra och man verkligen vill finna, huru sakerna stå, så tror jag framför allt, att declamation bör undvikas, emedan dermed uträttas föga annat än motsatsen, J)å man förklarar, att det är otacksamt och obehörigt att vägra skatter, har man endast sett saken från en synpunkt. Hurudana känslor, sorn Statsmagterna emellan utvecklas under bemödandet alt öka i nily le
Majit icke vore i tillfälle att förr än längre fram under riksdagen derom till Rikets Ständer afgifva något meddelande, har Kongl. Majit föreslagit, att emedlertid postmedlen måtte äfven nu upptagas till . hvaraf kunde såsom Slats-verkets behållning påräknas 115,000 Ridr och öfverskottet disponeras för post-anstallerne. 32:o. Char lcc-Sigillat(E-afgift. Denna inkomst-titel, som under åren 1847—1851 i medeltal uppgått till 629,435 Ridr, blef vid sednaste riksdag först beräknad till 600,000 Ridr, men sedermera, efter det Rikets Ständer'beslutat, att åtskilliga dittills af Wadstena Krigsmanshus-kassa och AmiralitetsKrigsmans-kassan uppburne afgifter framdeles skulle utgå med charta sigillata, förhöjd vid beräkningen till 684,800 Ridr; Och då denna inkomst med all sannolikhet kunde förmodas ytterligare stiga, har Kongl. Majit ansett den, med bibehållande endast af förut antagne grunder, kunna beräknas till .. 33:o. Brätivinsbränneri-medlen, som vid sista Statsregleringen upptogos till 650,000 Ridr, hafva uppgått: 4,850,000: 2,000: 600,000: 710,000: Transport R:dr 6,162,000: 14 Stats-Utskoltets Utlåtande, A':o 64. Transport R:dr 6,162,000: — —.
REFLEKTERANDE BEHAGADE I BILJETT MÄRKT » M. », ADRESS SVENSKA TELEGRAMBYRÅNS ANNONSAFD., GÖTEBORG, UPPGIFVA ADRESS, VERKSAMHET OCH FULLSTÄNDIGA REFERENSER. (S. T. A. 07814) STADSLÄKARE, BADINTENDENT. FROF AF M E L L I N S F O O D SÄNDES PÄ BEGÄRAN gratis OCH franco FRÅN AXEL LENNSTRAND, GEFLE. AKTIEBOLAGET Per Perssons Yäfo. Stickmaskin, DROTTNINGGATAN 21 B, STOCKHOLM. GULDMEDALJ Malmö 1896, STOCKHOLM 1897. NUTIDENS BÄSTA STICKMASKINER. OMSORGSFULLASTE ARBETE. STÖRSTA ANVÄNDBARHET. BILLIGASTE PRIS. KÖPARE ERHÅLLA UNDERVISNING GRATIS. C:O, UPSALA VICTOR SÖDERBERG KUNGSÄNGSGATAN 1, GÄFLE O. A. JOHANSSON &amp; C:O. MOT 1 KR. 20 ÖRE I FRIMÄRKEN EXPEDIERAS MEDLET TILL LANDSORTEN AF AGENTEN M. MALM' STRÖM, UPSALA. UPPTÄCKTEN AF DETTA MEDEL HAR MED FÖRORD ANMÄLTS I SVENSKA LÄKARESÄLLSKAPET AF DESS DÅVARANDE ORDFÖRANDE HERR MEDICINALRÅDET OCH FÖRSTE STADSLÄKAREN I STOCKHOLM A. G. CARLSSON, SOM ÄFVEN MED SÄRDELES VÄLVILJA OCH NIT BEFORDRAT DETSAMMAS TILLGODOGÖRANDE FÖR ALLMÄNHETEN. BLAND DEN STORA MÄNGD INTYG ÖFVER DESS VÄRDE MEDDELAS ENDAST NEDANSTÅENDE: FABRIKÖR A. W.
Valet verkställes på öfligt sätt inför magistraten i Fahlun, och rösterna beräknas efter fjerdeparts grufvedelarne. Ingen vare härvid valbar, som icke i nämnde bergslag varit fjerdepartsegare minst tre år före den dag, hvartill riksdagen blifvit pålyst, och är inom länet bosatt. 6: o Konstitulions-Utskottets Memorial, iV:o 14. «:o Utom Fahlu bergslag — efterrättelse uppläsas. § 22. Fullmagterna böra grundlagar. Fullmagterne underskrifvas: Borgareståndets, för städerna, af magistraten och äldste, och för Fahlu bergslag samt bergsbruken af valförrättande magistraten inom hvarje distrikt; utlemna. Utskottet får i afseende härå likväl tillägga, att, derest, i följd af den äfvenledes nu under behandling varande frågan om nationalrepresentationens ombildning, Riksdagsordningen komme att undergå sådan förändring, hvarigenom stadganderne i 2—5 mom. af 14 j§. skulle försvinna, detta förslag följaktligen jemväl förfaller. Stockholm den 50 Maj 1848. Emot Utskottets beslut att föreslå valbarhetens utsträckande endast till de Ijerdepartsegare, som äro bosatte inom Stora Kopparbergs Län, reserverade sig Herr Carlheim Gyllenskold. -O nili. lill II. SL Prot. 1847 och 1848. 3 Sami. 9 haft. STOCKHOLM, tryckt itos .ion. beckman, 1848. Konstilutiom-Utskottets Memorial, N:o 15. Ankom, till Exp. Utsk. d. 9 Juni, kl. 1 e. m. Memorial till Rikets Ständer, om ändring af 52 § R. F. och 24 § R. O., angående tillförordnandet af Ronde-ståndets Sekreterare. Uti en till Konstitutions-Utskottet inlemnad skrift har riksdagsfullmäktigen Johan Johansson från Orebro län vackt förslag om sådan ändring af 52 <§ R. F. och 24 § R. O., hvarigenom
Barnmorskorna voro väl ej få vid periodens slut, men i alltför många församlingar saknas ännu sådana. Till de i länets städer befintlige Apothek, ett i hvarje stad, hafva under senare åren kommit 2:ne dylika på landsbygden, nemligen ett i Sunne af Fryksdals härad och ett i Atorp af Wisnums härad. På grund af nådiga Resolutionen den 17 November 1832 började Wermlands Enskilda Bank den 14 Juni 1833 sin verksamhet under namn af Wermlands Provinsialbank och erhöll sist genom öppet nådigt Bref af den 16 Maj 1856 förnyad oktroj på 10 år från den 1 Juli 1857, då under benämning af Wermlands Enskilda Bank med en grundfond af 1 million 50 R:dr Runt. — Denna låne-, kreditivoch depositionsinrättning har ostridigt varit för länets talrika näringsidkare af stor nytta och kan numera anses för dem oumbärlig. Fkypotheksföreningen emellan Wermlands jordägare, för hvilken reglemente blifvit den 13 Juli 1850 i nåder fastställdt, började 1851 sin lånerörelse; och vid sista qvartalsstämman 1860 hade föreningen 1,256 delegare, hvilkas der pantsatta fastigheter uppgingo i uppskattningsvärde till 14,535,963 R:dr Runt. De uppgifter, som erhållits om Sparbankerna i länet, äro alla upptagne i den tabell, som under Tai>. N:o N:o 12 bifogas. 22 Wermlands län. Brandstodsbolag. Välgörenhets-anstalter och fattigvård. Wermlands Brandstodsbolag till försäkring af hus och lösegendom på länets landsbygd emot eldskada började sin verksamhet den 14 Mars 1844 och erhöll den 17 Oktober 1851 Eders Kongl. Maj:ts nådiga fastställelse å förnyadt reglemente. Bolagets ställning vid slutet af försäkringsåret 1860, beräknadt från den 14 Mars nämnde år till samma dag 1861, var följande: