Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En sådan anordning skulle, enligt Kommittéens tanke, vara mindre ändamålsenlig af det skäl, att pedagogiken såsom vetenskap icke kan för lärarekandidaten ega lefvande intresse eller egentlig betydelse förr, än han befinner sig i kretsen af verkliga lärjungar och fått sjelf egna sig åt undervisning. Han skulle visserligen, så länge han ännu saknar tillfälle till praktisk utöfning af sitt yrke, kunna ur böcker inhemta methodologiska reglor för undervisning i ett visst läroämne, äfvensom ett psykologiskt system för behandlingen af lärjungar i allmänhet, men den sålunda förvärfvade kunskapen skulle komma att likasom sväfva i luften, och, när det sedan fordrades en praktisk tillämpning af den inhemtade theorien, lätt lemna honom i osäkerhet. Har han deremot redan börjat undervisa i en skola, så kan han med vida större fördel sysselsätta sig med pedagogiska undersökningar. Också visar erfarenheten i andra länder, att man ansett pedagogikens studium endast af den praktiserande läraren kunna med framgång idkas.” I öfverensstämmelse med de åsigter, Utskottet sålunda yttrat, och med stöd af nu anförda skäl, får Utskottet tillstyrka och förorda Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123. 43 Rikets Ständers bifall till hvad Kongl. Majit i fråga örn inrättande af bildnings-anstalter för lärare vid elementar-läroverken behagat föreslå, samt att det för sådant ändamål äskade anslag, 12,000 R:dr årligen, måtte beviljas, att utgå på sätt den Kongl. Propositionen innehåller. 35:o. Under åberopande af hvad uti föregående 16:de punkt af detta Utlåtande är anfördt, angående den af Närtuna m. fl. socknar i Långhundra fögderi af Stockholms län till Upsala akademi anvisade, men i Riks-staten hvarken såsom inkomst eller utgift beräknade kronotionde-spanmål, deraf nämnda akademi har i behåll 300 tunnor 29 kappar, får Utskottet, till rättelse uti berörda förhållande, föreslå, att det i Riks-staten för Uhiversitelerna uppförda anslag måtte ökas med omförmälda 390 tunnor 29 kappar, eller 2,462 kubikfot 7 kannor kronotionde-spanmål.
» Borta » — upprepade han — » borta —, hvad menar du m e d det? » En varm rodnad färgade Marys kinder och ö g o n l o c k e n s j ö n k o djupt öfver de klara blå ögonen. » » M a r y! » Men motivet — motivera då åtminstone ditt handlingssätt. » » Jag kan ej, onkel. » » Kan ej? g ö r a. Hallå, sjöfröken! » — ropade han muntert h e n n e. » sade med lilla emot som H a n. H a n b ö j d e sig åter öfver sina papper o c h återtog den sysselsättning han afbröt, då Mary kom. - A l l m. T e l. 7494. i rum, fartyg och bostäder, allt på R i k 8 t e |. IDUN Eedan » på i höst försök », skulle nog tro något sådant så kär i det — han skulle M a r y bort, m e n blott som snart Vivika sade. längta A b, hon tillbaka Vintern vid barnet! till sitt lugna b o igen. var förbi Lindas. Visserligen sin var sjukling, omsorg, s o m ständigt men fick njutningsrika stunder sköna naturen Och I vis hennes många sig själf i den därnere. medför Bidrag mottagas med tacksamhet. Logogryf. I hvardagslifvets stilla ro Jag trifves bäst; m e n kan du tro, Jag brukar också gå p å baler! Och är jag ovärderlig då, Så kan en annan gång du få Mig, stackare, för en riksdaler. Helt anspråkslös i hvardagslag, Jag är, på fest, en annan dag Helt annorlunda till att skåda; Men ack! När då de unga två Sig dragit undan i en vrå Att ostördt. hviska där de båda. » Tyst! » rop te hon, » förargligt d e t b Skrek han, o c h deras tete ä-téte Blef störd; j a g var d e m visst i vägen. Ett påhäng är just hvad jag är; Dig o c k j a g kanske g ö r besvär, Då här jag k o m m e r, oförvägen. H v a d fisken sprattlar på ibland. En, s o m till sagovärlden hör. l i v a d bak ' ett öra finnas kan.
Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde , att så väl den af Stats-Utskottet uppgifna anledning till Anmärkning mot Konungens Rådgifvare i Commandö-Mål för Armeen eller Före.» dragande för Krigs-Ärenderna, som Friherre Cederströms dervid tillagde serskildta tanka, måtte enligt 29 §. i Riksdags-Ordningen till Constitutions-Utskottet remitteras; hvilket bifölls. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, förmiddagen den 9 Februarii 1818. S. D. Vid föredragning af SratsUfskottettf Den 9 Felruarii. 143 den 4 dennes aflåtne Memorial, innefattaude anledning till Anmärkning mot Konungens Rådgifvare i Commando-Mål för Flottorne och Föredraganden för Krigs Ärenderne, hvarom Remiss begärdes till Constitutions-Utskottet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skulle, blef berörde anledning till Anmärkning, af Ridderskapet och Adeln enligt 29 §, i Riksdags-Ordningen, till Constistutions-lJtskottet remitteradt. Ut supra. S. D. Föredrogs Stats-Utskottets den 4 dennes aflåtne Memorial, innefattande anledning till anmärkning mot Konungens Rådgifvare i Commando-Mål för Arme'en eller Föredraganden för Krigs-Äreoderne, hvarom Remiss begärdes till Constitutions Utskottet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skulle, tillika med Friherre Cederströms, Jacob, enligt bilagt Protocolls Utdrag af den 4 dennes, i Stats Utskottet yttrade serskildta tanka; och blef berörde anledning till anmärkning jemte Friherre Cederströms serrkildta tanka enligt 29 §. i Riksdagsordningen af Ridderskapet och Adeln till Constitutions-Utskottet remitteradt. Ut supra.
4. hvaremot under samma tid till resekostnader af Ju stiliae-ombudsmannen användts .. — 6,03/: 5. 11. Det använda resekostnads-beloppet öfverstege således med — 37: 5. 11. hvad härtill för dessa 6 år varit anslaget, och med — 153: 32. 7- hvad af de anslagna medlen utbetalts. För det belopp, hvarmed resekostnaderne komma, men å det utaf anslaget besparade belopp, utgörande 116 R:dr 26 sk. 8 rst., hade Juslitioe-ombudsmannen trott sig ega anspråk, enär detsamma understege hvad som vore an vändt. Delta anspråk hade dock ej godkänts hvarken af Fullmäktige i Riksgäkls-koutoret eller utaf Stats-UtskoLlet vid sednasle riksdag, hos hvilket Fullmäktiges härom meddelade Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 62. 13 beslut blifvit öfverklagadt. Ehuru Justitias-ombudsmannen ej ville ånyo väcka en dylik fråga, med hänsigt till det sedermera inträffade enahanda förhållande, trodde lian sig likväl ega fog underställa Rikets nu församlade Ständer, huruvida icke ofvan uppgifna besparing borde honom tillerkännas i afräkning på det belopp, hvarmed resekostnaderne öfverstigit de dertill ulbekomne medlen. Uti Riksgälds-kpntorels reglemente vore väl ej uttryckligen medgifvtt, att besparingar å ifrågavarande anslag linge användas äfven till godtgörande af redan bestridd resekostnad för ett föregående år; men så framt icke anslaget blefve förhöjdt, syntes ett sådant stadgande, med vissa vilkor och förbehåll, icke mindre behöfligt än det som vid sednasle riksdag meddelades, eller att hvad utaf detta anslag vore från ett föregående år besparadt, skulle under ett följande år få användas. Kostnaden för en resa till rikets mest aflägsna delar uppginge nemligen efter gällande reglemente och den i de flesta orter bestämda skjutslega, till mer än 200 R:dr utöfver det årliga anslaget.
St. Utsk. Betänkande _N.a a8, slutit att Köpingarne, i förhållande till egande jord och erläggande Bevillningsafgift, skulle, från nästpåföljde Riksdag, i städernes Båtsmanshåll deltaga, utan att dock 'Båtsman sstyrkau på det hela derigenom borde okas. I afseende härå hafva de förvaltande Verken, jemte det de, lika med Rikets Ständer ansett de lill fördel för vissa städer utfärdade serskilda stadgande!! icke böra ligga i vägen för ifrågavarande fördelning af Båtsmanshållet, sig utlåtit: r att, beträffande Slockholm, vore genom Kannnar-Coliegii beslut den 5|November j8i6, den till Bufvudstaden hörande Stadshagen, fastställd till 4 i t)J2° mantal, samt den del af Långholmen, som till staden disponeras, tili ijf8o mantal; att
Lån af 200,000 Ridr, som Rikets Ständer vid 180g och 18I0 arens Riksdag beviljade tili Tackjerns - Bergslagernas understöd, bör, likmätigt, Eders Kongl. Majits Nådiga Bref af den 2 Augusti 18 Iö , återbetalas med samina Rente och Capitalsafb tätning, nemligen 5 procent pä Capitalet och 2 procents renta årligen , Deri 14 Juli. 1339 ligen , sorn Stats-Verket erlägger till Banken för Bankens till Stats verket gjorda försträckningar, af hvilka detta Lån utgått. De belöpande Benteoch Gapital-afbetalningarne blifva i Bandt - Rentetierna , derifrån Rånen uttagits , levererade och derifrån till Kongl. Bente - Kammaren remitterade, som se* dermera insätter beloppet i Rikets Ständers Bank. —• samt rentorna för samma tid - 10,270: 24. — Tillhopa B:dr 37.133: Dessa medel hafva riktigt till Kongl. Ben te-Kammaren influtit, och äfven derifrån blifvit till Banken levererade, Stats-Contoiret får härjemte i underdånig» het bifoga en specifik Förteckning på sådana af öfverskottaoch besparings-medlen anticiperade Utgifter, som, likmätigt Eders Kongl. Majtts Nådiga Förordnande, böra vid nu instundande Riksdag hos Rikets Ständer anmälas till ersättning, och hvartill några medel på Stat icke varit anslagne, Och sorn ordningen fordrar, att dessa utgifter böra i Stat blifva synliga, samt såmedelst komma till vederbörlig redovisning; så lära Bikets Ständer finna nödigt, att de uti innevarande års Riks Stat varda upptagne och derefter i Räkenskaperna afförde.
Du har feber, säger du. » » Ja, Julia, Amerikafeber. » » Så-å, äfven detta, » sade hon bittert. » Var det ej nog, som jag hade det förut? Skall du nu äfven öfvergifva oss? » » Nej, nej, aldrig öfvergifva, Julia. Det är till större delen för er skull, som jag tänker på Amerika. Idun Byrå: Prenumerationspris pr å r: Idun ensam kr. 5: — Klara södra kyrkog. telef. 6147. lduns Modet., fjortondagsuppl. » 5: — Iduns Modet., mänadsuppl. »: - &gt;: — Prenumeration sker å alla postBarngarderoben » !J: — anstalter i riket. Redaktör och FRITHIOF utgifvare: HELLBERG. Träffast säkrast kl. 2 — 8. Redaktionssekr. : Nordli.ng. Utgifningstld: b varje helgfri fredag. Lösnummerpris 15 öre (Iösnrr endast för kompletteringar.) För ^Platssökande » o. » Lediga platser 25 öre för h varje påbörjad t tiotal stafv Utländska annons. 70 Öre pr nonp.-rad Vilhelmina af Tibell. n solig septemberdag under innevarande host stod general af Tibells familjegraf på A d o l f Fredriks kyrkogård i hufvudstaden öppen Q för att émottaga en ättling af den b e r ö m d e hjälten i Napoleon I:stes armé, nämligen hans äldsta dotter, fröken Vilhelmina af Tibell, som vid 80 års ålder samlats till sina fäder. E n liten flock af vänner till henne o c h den en gång så blomstrande familjen strödde höstens sista rosor på kullen, i tacksam hågkomst af en nu afslutad, gagnande lifsgärning. Hennes lefnadssaga, huru enkel i sig själf, torde icke sakna sitt intresse äfven för en vidsträcktare krets. Villielmina af Tibell, dotter af presidenten i krigskollegium, general af Tibell o c h hans maka i första giftet, Caroline Marianne de Ferrand, var född på l l ö n n i n g e egendom i Salems församling den 23 juni 1814.
Af sådan anleda, tager jag mig friheten hemställa till Hr Gr. och Landtm, samt H. Ståndet, om det ej kunde vara tillräckligt alt endast omnämna innehållet af de ingi fine motionerne, och att de för öfrigt linge hvila på bordet lill genomläsning af dem som sådant åstunda, för att sedermera i ett kommande plenum remitteras. Till denna Hr von Hartmansdorffs hemställan lemnade, uppå derom af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, gjord propos., R. o. Ad. sitt bifall; till följd hvaraf Frih.- Gyllenhaal, nu icke till slut uppläste motion Indes på bordet, samt ej eller öfriga nu inlemnade, nedannämnde motioner blefvo uppläste, utan endast deras föremål af II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, i korthet uppgå fvos. Hr af Robsham, Carl Reinhold, hade inlemmat följande motion: Dä Brabergs kungsgård i Östergöthland år 1837 upplåts ä 30 års arrende, hade en derstädes 1836 föregången landtmäleriförrättning, som lades till grund sä viii för K. Bef:h:des kungör. rörule kungsgården, som och för speculanlers beräkning, upptagit åker, äng och odlingsmark till ett sammanräknadt belopp af 873 tunneland. Tryggad vid denna uppgift, som också intogs i det af K. kammarcnll. utfärdade arrende-conlract, hade Lieutenant Augast Linnström inropat 30 års arrende å kungsgården emot ett, efter de aulhenlika uppgiflerne lämpadt och beräkuadt arrendebelopp, uppgående till 580 t:r spanmål. Se dan arrendatorn tilllrädt arrendet, upplystes dock, alt de uppgifter i afseende ä kungsgården, hvilka föranledt den högre arrendesumman, saknade all grund. Arrendatorn Lieutenant Linnström, sorn af kungsgårdens afkastning icke kunde utgöra det lill dubbelt för dryga arrendebeloppet, sökte derå ny uppmätning och gradering af genom k.
Man måste därvid noga tillse, att hörnen bli vackra. Nu broderar eller må- lar man något mönster på ett band i gammal guldfärg, som anbringas antingen på sned öfver locket eller lodrätt öfver midten af hvarje särskild del, och syr sedan tillsammans dessa. Locket fästes bäst med små gula gångjärn, som döljas af monteringen. Små kulfötter, antingen svarfvade eller af metall, hvilka man kan få köpa i butiker där utensilier till löfsågning och träskärning tillhandahållas, skrufvas fast på sina behöriga platser. Det inre monterar man med små blå, stickade atlasdynor, hvilka förfärdigas separat och sys tillsammans utvändigt med kastslygn, så att inga stygn bli synliga invändigt. Därpå skjuter man ned dem i lådan och fäster dem här och där med några stygn på satinen. Locket förses likaledes med en dyna. En rosett tjänar som handtag vid lockets öppnande. Något välluktande pulver kan inneslutas i dynorna. Garderoben. Mögelfläckar borttagas säkrast, om man doppar dem i bränvin och beströr dem med slammad krita. Om en stund tvättar man dem därpå i ljumt vatten. Ida. Att tvätta och färga handskar. I många familjer, som lefva mycket med, samla sig hela berg af smutsiga handskar, i synnerhet ljusa sådana, som man med ringa kostnad och ej mycket besvär åter kan göra brukbara. Hvita glacéhandskar tvättas, dragna på handen, med en i mjölk doppad svamp, gnidas, sedan de äro väl rena, torra med en handduk och pressas några timmar mellan ett par tunga böcker. Från tvättning med benzin afrådes, dels emedan denna vätska är eldfarlig, dels för dess obehagliga lukt. Kulörta glacé- handskar lägger man utbredda på en fyrdubbelt sammanvikt handduk, doppar ett stycke flanell i mjölk, ingnider det med tvål och bestryker därmed handskarne alltid uppifrån nedåt fingerspetsarne, tills de äro rena, då man hänger upp dem att torka. Gants de Suéde tvättar man i upplöst tvål, mjölk och salmiaksprit, upphänger dem till torkning, hvarvid man ofta gnuggar dem och doppar dem, sedan de äro fullständigt torra i kli, hvarigenom de bli mjuka och elastiska.
Den ellofte i ellofte månadenom var Benaja den Pirgathoniten, af Ephraims barn; och i hans skifte voro fyra och tjugu tusend. Den tolfte i tolfte månadenom var Heldai den Netophathiten, af Athniel; och i hans skifte voro fyra och tjugu tusend. Öfver Israels slägter voro desse: För de Rubeniter var Förste Elieser, Sichri son; för de Simeoniter var Sephatia, Maacha son; För de Leviter var Hasabia, Kemuels son; för de Aaroniter var Zadok; För Juda var Elihu af Davids bröder; för Isaschar var Omri, Michaels son; För Sebulon var Jismaja, Obadja son; för Naphthali var Jerimoth, Asriels son; För Ephraims barn var Hosea, Asasia son; för den halfva slägtene Manasse var Joel, Phedaja son; För den halfva slägtene Manasse i Gilead var Jiddo, Zacharia son; för BenJamin var Jaasiel, Abners son; För Dan var Asarel, Jerohams son Detta äro de Förstar för Israels slägter. Men David tog intet tal af dem som voro tjugu åra, och der för nedan; ty Herren hade sagt, att han skulle föröka Israel såsom stjernorna på himmelen. Men Joab, ZeruJa son, hade begynt räkna, och lyktade det icke; ty en vredo kom fördenskull öfver Israel, derföre kom det talet icke uti Konung Davids Chrönico. Öfver Konungens håfvor var Asmaveth, Adiels son; och öfver de håfvor på landena, i städer, byar och slott, var Jonathan, Ussija son. Öfver åkermännerna till landsbruket var Esri, Chelubs son. Öfver vingårdarna var Simei den Ramathiten; öfver vinkällarena och vinet var Sabdi den Siphmiten. Öfver oljogårdarna, och mulbärträ i markene var BaalHanan den Gederiten; öfver oljona var Joas.
Regerings-Formen, måste blifva oförändrad, emedan den nya bevillningen ej fastställes förr än under loppet af samma år, och, i afseende hvarå, den omständigheten, att 1841 års bevillning icke inflyter förr än år 1842, icke kunde medföra något hinder, på sätt Utskottet visat genom dess egen åtgärd att bland tillgångarne beräkna öfverskotten på 1840 års statsmedel, fastän de ej inflyta till Riksgälds-Contoiret förr än 1842; att, beträffande i allmänhet förslagen till utgifter a extra Stats-regleringen, Utskottet bordt förutskicka ett på anförde skäl grundadt omdöme, i afseende på de olika behofvens företräde framför hvarandra, för alt lemna en ledning vid urskiljandet, i hvad ordning anslagen å extra Stats-regleringen bordt förekomma, i hvilket afseende blifvit föreslaget, att det, som erfordrades för de mest behöfvande, eller till afhjelpande af hvad med ett nytt ord kallas pauperismen, måtte först tagas i betragtande, derefter folk-undervisningen och sedermera andra nyttiga föremål, i den ordning, de, efter hvars och ens omdöme, kunde anses böra förekomma; att, enligt hvad en del talare yrkat, Utskottet icke bordt, så mycket som skett, anlita Riksgälds-Contoirets tillgångar tillden extra Stats-regleringen, helst sedan man ansett, att Banco-vinsten ej borde användas till fond för det Stora Creditivet, utan snarare tillse, att de medel, som nu förefinnas, icke medtagas så, att icke äfven någon nedsättning i: skattebördorne dermed må kunna beredas, samt att Utskottet bordt reservera en viss summa, för att kunna disponeras till beredande af arbetsförtjenst under hårdare år åt landets fattiga befolkning, hvaremot, å andra sidan, blifvit erinradt: att då 1809 års Ständer, strax efter ett olyckligt krig, med en utländsk skuld, hvarå räntan uppgick till 720,000 R:dr Hamburger Banco, funnit sig kunna företaga ett så vidt omfattande arbete, som Götha canal, det måste förefalla Stats-Vtskottcts Utlåtande, IV-o j£35. 3 besynnerligt, att, under nuvarande förhållandet, då landets financiella ställning iir bättre, än den någonsin varit sedan Carl den XI:tes tid och då man således haft skäl att af Utskottets förslag till extra Stats-reglering förvänta helt andra och till syftemålet mera storartade resultat, Utskottet kunnat förfara med en verklig njugghet mot så vigtiga föremål, som Rikets försvarsverk,
Deraf blefve väl en följd, att icke flera rättegångsdagai-/finge följa allt för tätt på hvarandra; men deras jemnare fördelning på den lid, som tinget i allt fall, för expeditionens skull, måste räcka, torde icke föranleda någon synnerlig olägenhet för domaren, helst behofvel af särskilda rättegångsdågar för ransakningar med häktade personer derigenom minskades. Slutligen skulle det för skyndsamheten i lagskipningcn vara en stor vinst, om det härdvunna bruket, alt Häradsrätternas utslag afkunnas endast vid tingens afslutaude, kunde brytas, och en viss kortare betänketid stadgas för domens aflatlande, efter del målet blifvit af parterne öfverlemnadt. Derest ofvan anförda grunder för Häradsrätternas arbetssätt blefve gällande, hvaraf omedelbart följde, att den nuvarande indelningen af Häradsrätternas sammanträden i vissa årliga ting förlorade all betydelse och till fördel för rättskipningen kunde upphöra; så hade visserligen Häradsrätterna erhållit karakteren af permanenta domstolar: men man vore ännu långt ifrån det mål, som af Lagkomitéen åsyftats, eller regelbundet återkommande månadtliga sammanträden. Det var för delta ändamål, som Lagkomitéen ansåg nödigt, att hvarje domsaga bildade endast en jurisdiktion och hade en gemensam tingsstad; och för åstadkommande af en sådan reglering visade det sig sedermera, att icke mindre än trettio domsagor utöfver det nuvarande antalet behöfde tillskapas. Rikets Ständer anse icke en domsagereglering af denna omfattning lämplig, enär deraf skulle ovilkorligen följa, antingen att åt vissa häradshöfdinge-beställningar måste anslås betydliga kontanta lönebidrag, eller ali en del af underdomrarne skulle försättas i en ekonomiskt ofördelaktig ställning, som menligt inverkade på deras embetsförvaltning. Dessutom skulle en ganska lång tid åtgå, innan en sådan reglering kunde genomföras, emedan man i allmänhet finge afvakta de nuvarande tjensteinnehafvarnes afgång: och under denna öfvergångsperiod skulle allmänhetens missnöje och klagomål sannolikt snarare ökas än minskas.
Jag väntar icke det gagn deraf som mångå tyckas lofva sig, Men jag inser ej hvarföre man så envist bestrider dem sorn det önska att få undersökt hvari orsaken till förlägenheten består* Ridd. o. Ad, Prot. I. B, löt Den to Februarii, Må de glädja sig som ingen förlägenhet veta utaf, som se en ljus framtid framfor sig; men hardt är att vilja neka dem, som känna sig tyngde af tiden, och med oro emotse en kommande tid, den tillfredsställelsen att få förhållandet utredt. Friherre Anckarsvärd: Jag förenar mig med Friherre Cederström i afseende på bildandet af det Särskildta Utskottet, ty jag tror att de andra Utskottens verksamhet skulle paralyseras, om ledamöter ifrån dem skulle instickas i det Särskildta Utskottet Jag ser ej heller hvarföre Konungens Befallningshafvande der skulle vara närvarande. Jag tror att de fylla sin plats der, genom sine till Regeringen inlämnade berättelser. För öfrigt tror jag att ingen bättre utredt nyttan och behofvet af ett Särskildt Utskott, än Friherre Åkerhjelm; men jag delar ej hans öfvertygelse i afseende på den form han föreslagit. Jag ser ej huru en framställning af en sådan vidd. oell ur en sådan synpunkt, som den, hvarifrån jag oell Friherre Åkerhjelm se den, skulle kunna Uppgöras annorlunda än genom tillsättande af ett Särskildt Utskott; och anser ett mer än tillfredsställande resultat deraf blifva härledt om en sådan hemställan tillvägabringas, som den Friherre Åkerhjelm åsyftadt» Ropen om proposition förnyades. Herr Grefven och Landt Marskalken frå - Dm i<3 Februarii. io$ gade om Ridderskapet och Adelil ansåg Öfverläggningen fulländad, Ropades Ja. Hvarefter Herr Grefven och Landi Mar-* skalken yttrade, att ehuru 4g §.
Skulle fråga derom uppstå, underställes densamma Rikets Ständers pröfning och afgörande. 19:o. Då någon tjensteman eller betjente, som finnes uppförd» antingen å Banko-Diskont-verkets eller Låne-kontorens stat, elter ådagalagdt välförhållande i tjensten, ^ nödsakas för ålderdom eller sjuklighet från Verket afgå, ege han att undfå lämpligt understöd på Bankens allmänna pensions-stat, efter de beräkningsgrunder, som för Banko-staten äro gällande, dock så, att om en person, som varit tjensteman både i Banken och Banko-Diskonten, från Jemf. §. 98. Förvaltnings-kostnaderna för Låne-kontoret i Wisby få, i ett för allt, icke öfverstiga 3,000 R:dr B:ko. Af denna summa anslås till de af Rikets Ständer förordnade Direktörer, hvardera arfvode å 200 R:dr — R:dr 800, deruti inberäknadt för Låne-kontorets förvaltning, 3,000 R:dr, jemväl afsedt öfver skridas. Banko-Utskottets Memorial, N:o 67. 25 från begge tjensterna afgår, och till pension finnes berättigad, pensionen bestämmes i förhållande till den högsta utaf de löner, som han inom ettdera af dessa begge Verk innehaft. Stockholm den 19 Oktober 1854. Reservationer: Emot Utskottets beslut i 3:dje punkten att tillstyrka förhöjning i löneförmånerne för 2:dra Ombudsmannen vid Banko-Diskont-verket. af Herr A. O. VFallenberg.