Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Under det dessa ord vexlades, hade locket hunnit lyftas af kistan, och derinne syntes nu qvarlefvorna af hertig Carls bittraste fiende, den stolte, mäktige, bottentrogne royalisten, Klas Fleming; han, som skref sig ståthållare öfver Finland, riksamiral, Svea rikes marsk, friherre till Wik, herre till Svedja och Qvidja, och som nu endast företedde en bild af förgängelse, ehuru den mäktiges lik genom balsamering var skyddadt mot förruttnelse. Orörlig stod fru Ebba. Ej en tår i hennes öga, ej en ryckning i hennes anlete utvisade för den, som varit hennes makes dödsfiende, hvad hon kände. Hertigen betraktade en stund under tystnad, stoftet af den man, som varit honom det svåraste hindret på hans väg till makten, och den klippa, mot hvilken alla hans anslag brutit sig och fallit till skam. Slutligen grep han med handen den döde i skägget och sade: ”Ha, du min gubbe, lefde du än, så sutte ej ditt hufvud mycket säkert nu.” Med en stolt höjning på hufvudet svarade fru Ebba: ”Lefde han, så stode icke Eders Furstliga nåde här. Han hade väl gett Eder annat att göra än att komma vid sitt skägg!” Dessa fru Ebbas stolta ord har sägnen förvarat, men icke hvad hertig Carl derpå svarade. Det hände stundom, att ett djerft språk icke misshagade honom. Det syntes, som om han deri skulle funnit ett slags förvandtskap med sitt eget sinne. Sedan hertigens folk besatt slottet och noga ransakat att intet förräderi kunde vara anlagdt och sålunda ingen fara mera var för handen, hade fru Ebba erhållit tillstånd att bege sig till sina rum, der hon befalltes att qvarstadna, och vakt ställdes utanför dörren. Äfven hennes döttrar fingo på begäran lof att komma in till henne, men med vilkor att sedan der qvarstadna. Sigrid erhöll icke samma tillåtelse, och yrkade den icke heller med all möjlig ifver. Hon fruktade att på det sättet bli stängd från hvarje underrättelse utifrån, och hon kände ännu ej hvilket öde som drabbat hennes trolofvade.
Det kan visserligen låta ganska oskyldigt, då Utsk:t föreslår, att Konungens Beflnde skulle bemyndigas att hålla sammanträden med tångtägtsdelegarne, samt, i händelse vänlig öfverenskommelse mellan dem skulle kunna träffas, i ämnet meddela utslag, deröfver klagan skulle föras i den ordning, som för hushållningsmål är i allmänhet föreskrifven; men om nu Kon:s Beflvde skulle hålla sammanträden och meddela utslag, deråt somliga af délegarne åtnöjas, men andra icke, så skulle dessa sednare alltid kunna öfverklaga utslaget i administrativ väg, och då kan åtminstone icke jag finna att man på den vägen lättare och bättre kan komma till ett slut, än om målet upptagits af vanlig domstol och afgjorts såsom tvistemål. Frih. Cederström har emot mig anmärkt, att jag icke läst 1844 års Kongl. Bref till slut, förmenande Frih. Cederström att deri skulle innehållas, att Kon:s och afgöra frågor om tångtägt. Men om vi verkligen läsa detta Bref till slut, så inherritas deraf dels att dylika frågor redan förut varit föremål för domstols pröfning och blifvit bekräftade genom laga kraltvunna utslag, och dels att K. M:t ansett att i administrativ väg icke kunde vidtagas annan åtgärd, än att Kon:s Befh:de, då dess bemedling anlitades, hade att vid utlysande sammanträden med vederbörande söka tillvägabringa godvilliga föreningar. K. M:t har således redan föreskrifva, att Kon:s Beflude må söka, så vidt möjligt är, tillvägabringa föreningar, men att, då delegarne icke kunna komma öfverens, bör meningen icke kunna vara annan än att saken i sådana fall måste till allmän domstol hänskjutas; och deraf synes att det K. Brefvet icke kan tolkas på det sätt Frih. Cederström förmenat. Jag yrkar fortfarande alslag på Ekon.-Utsk:ts Betänk. Hr von Ehrenheim, Per: Jag vill blott upplysa, att den annars lämpliga utvägen, att genom skifte, då hvar tager Dea 10 Februari.
— N:o 88. i fråga om allmänt stadgande huru förhållas bör med en för obotlig ansedd sinnessvag, lam eller blind tjenstemans skiljande från ordinarie beställning. XV. B. 112, 118. Å. 120. E. 228. — N:o 89. angående jordafsöndring från Carlbergs Kungsgård .lill utvidgande af Stockholms Stads nya Kyrkogård, samt plats (ör eli dödgräfvare-boställe derstädes. — N:o 90. i fråga om jordafsöndring Irån Eskilstuna Kungsladugård till utvidgande af Eskilstuna, Klosters och Fors's församlingars begrafningsplats. IX. R. 477. XI. B. 140. A. 148. E. 245. — N:o 91. angående de i följd af provinsen Jemtlands omrotering vidtagna åtgärder till slutligt ordnande af inom nämnde landskap. IX. R. 477. XIII. B. 42. A. 192. E. 336. — N.o 92. med förslag till Grufve-Stadga.
En väsendtlig anmärkning mot detsamma förekommer ock derutinnan, att det skulle helt och hållet rubba och upphäfva den grund för uttaxering af kommunala afgifter, som i nu gällande Bevillnings-lörordning är nedlagd. Denna förordning stöder sig för öfrigt på den i Utskottets tanke rigtiga grundsatsen af jemlik beskattning af behållen inkomst, och det är endast i anseende till svårigheterna att utfinna den årliga behållna afkastningen af fastigheter, sorn särskild uppskattning af deras kapitalvärde blifvit föreskrifven såsom mätare af inkomsten. Dä samma författning icke varit gällande längre än ett ar, och de flesta måhända icke ännu hunnit göra sig fullt förtrogna med dess anda eller sättet att tillämpa dess särskilda föreskrifter, vill det synas, som skulle några väsendtliga förändringar i densamma icke kunna anses vara af erfarenheten påkallade. För sin del har Utskottet icke funnit anledning föreslå någon rubbning af dess hufvudgrunder, öfvertygadt som Utskottet är, att en alltmera stadgad kännedom om densamma skall medföra tillfredsställandet af alla rättmätiga anspråk pä jemlik och rättvis beskattning. Pä grund af hvad sålunda blifvit anfördt, får Utskottet vördsamt hemställa, att Hr Qvidings motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Vidare har inom Preste-Ståndet (uti motionen N:o 71) Herr Doktor Runsten, jemte en skildring af den särskilda ställning, hvari embetsoch tjenstemannen, i olikhet med öfriga medborgare, befinner sig till samhället, de vakor och mödor han i det allmännas tjenst mäste underkasta sig med åsidosättande af det enskilda lifvets bestyr och stundom äfven familjelifvets pligter, framställt den äsigten, att, om än en sådan verksamhet, som tjenstemannens. icke kan fä beräknas bland statsmedel såsom en tillgång, en skärf af ej mindre värde än på uppbördsdagen privatmannens skattepenning, någon skilnad likväl borde göras mellan bruttobeloppet af tjenstemannens lön på stat och nettobeloppet af privatmannens arbetsvinst för egen räkning.
Emb. Ber. den 14 Jan. 1840. 1835 den 21 November åter anmäld; hvarvid Kongl. Maj:t, i öfverensstämmelse med Rotehållarnes enhälligt yttrade önskan, beslutit, alt ifrågavarande rolejemkning skall provisionelt verkställas, samt uti frågan om rote-jemkningens verkställande Regements-, Bataljonseller Kompagni-vis, deruti Rotehållarnes åsigter varit delade, anbefallt Krigsoch KammarKollegierne afgifva underdånige utlåtanden , efter hvilketdera sältet förrättningen lämpligast kunde utföras, hvarjemte Förslag till Instruktion för de blifvande Roterings-Kommissionerna af Kollegierne borde afgifvas. r836 den 23 April har Kongl. Maj:t, jemte beslut, att roterings-jemkningen skall Regementsvis verkställas, i Nåder fastställt och lill vederbörande Landshöfdingar öfverlemnat Instruktion för dessa Roterings-Kommissioner. 40:o af den 29 December i834, angående Indelnings-jemkning i Blekinge. 1835 den 14 Juli föredragen; Och har Kongl. Maj:t, med Nådigt bifall lill Rikets Ständers framställda underdåniga förslag i afseende å liden, vid hvilken det förändrade sältet för öfverskottsräntornes liqviderande lomme att vidtaga, låtit hvad i afseende å Båtsmans-indelningen i Blekinge Län Kongl. Maj:t och Rikets Ständer beslutat, meddelas åt Förvaltningen af Sjö-Ärenderna, Kammar-Kollegium och Siats-Kontoret, för att derom vederbörande till behörig efterrättelse och verkställighet förständiga. 41:0 — • af den 5 Januari 1835, angående upp rättande af liggare öfver Kronans hus och byggnader. 1837 den 24 October föredragen genom Kammar-Expeditionen samt i hvad den rörer de under Krigs-förvaltningen hörande hus och byggnader öfverlemnad till Krigs-Expeditionen.
Då jag åtmindstone för närvarande ansett ali rubbning uti Dornstolarnes antal på Landet betänklig, synes ännu mindre anledning sig förete, att nu tillstyrka någon sådan förändring i Städerna, hvarest Oomstolarne förut äro nermanente och hvarest emot någonderas indragning möta, efter mitt omdöme, de hinder, som vid Lagmans-Rätterna redan äro anförda, så vidt dessa hinder till Stads-Domstolarne äro lämpliga. I frågan om Correctionshusen och inskränkning af kropps straffen instämmer jag i den mening Justitias-Rådet Peterson afgifvit. Amnäles i underdånighetEx Protocollo O. J. Lagerheim, Utdrag Den 5 Maj. l,5 Utdrag af Protocellet ofver fnstiticeAre tider s hållet på Stochholms Slott den J<) April 1815, inför Hans Majit Konungen Uti Stats Rådet i närvaro af Justitia; - Stats - Ministern, Hans Excellence Herr Grefve Gyllenborg. Stats Ministern för Utrikes-Ärenderné, Hans Excellence Herr Grefve v. Engeström. Stats-Råden : Hans Excellence Herr Grefve Rosenblad. Hans Excellence Herr Grefve Adlercreutz. Hans Excellence Herr Friherre Lagerbring. Herr Friherre Adlerbeth* Justitia Råden : Ziervogel. Grefve Hamilton. JustitijE-Cantzleien, Grefve Trolle Wacht* meister. Sedan Flans Excellence Stats-Ministern för Utrikes Ärenderna, Herr Grefve vbn Engeström och Hans Excellence Stats Rådet, Herr Grefve Adlen - Den 5 Maj. Adlercreutz uppkommit oell intagit sina rum i Siats-Rådet, anmälte tillförordnade Föredraganden Förste Expeditions-Secreteraren Forelius i under* dånighet: Att , i följd af ICongl. Majits den 5 i denna månad meddelta Nådiga Befallning , Högste
Under till och med ro R:dlr, Tire Skillingar. Deröswer till och med i z R:dlr, Fyra Skillingar. Deröswer till och med se Rchlr, Sex Skillingar. Deröswer till och med 50 R:dlr, Tolf Skillingar. Deröswer till och med ys RFlr^ Sexton Skillingar. -574 Den l8 Augusti. Deröfwer till och med 7; R:dlr, Ätta Skillingar. Deröfwer till och med ivo R:dlr, Nio Skillingar. Deröfwer till och med 125 R:dlr, TolfSkillingar Deröfwer till och med iso Rrdlr, Aderton Skillingar. Och deröfwer för hwarje iso R-dlr, Aderton Skillingar. Andre Räkningar som icke äro accepterade, tillika med enskilde Personers Bref i handel och wandel samt undfangne O.ulttencer öfwer erlagd betalning, förses med Stampladt Papper, da de till Executorer och Domstolar ingifwas, säsom Bilagor, efter hwad derom vfwan stadgadt är> Pri, Dell 18 Augustt. 2875 Deröfwer lill och med ioo R.dlr, Tjugufyra Skillingar. Deröfwer till och med 125 R:dlr, Trettiosex Skillingar. Deröfwer till och med i 50 R:dlr, En Riksd. Och derefter för hwarje so R:dlr, Atta Stil lingar. Ar 2876 Gen iz Augusti. prima Wexlak stcifwas pä stämpladt papper efter nedanstäen, öe Tariff. ^ Tils, wcr Rubl. Pesos Duros R:dr Hamb B:co. ltt-dr Holl. Cour. N:t>r Dansk Cour. Pund Sterl. Livres Tournois. Afgift Swensk Banco.
Högt mot skyn skola de sträfva, med förgyllda kupoler och rikt smyckad fasad, med förnämt sluten port och gyllne skylt. Huruvida grunden är illa lagd, eller att blixtstrålen en dag kan träffa kupolens spets, därpå vill man icke tänka. Det är helt naturligt, att hvarje människa längtar efter ekonomiskt oberoende, att vara frigjord från tryckande brödbekymmer och att få något med af alla de njutningar, till hvilka penningen utgör nyckeln. Det är ju sträfvandets mål, arbetets frukt, sporren som eggar, men vi må icke glömma, att rikedomen ensam ej förmår att skänka någon varaktig lycka. Den tvärtom trycker tungt på skuldrorna, isynnerhet där hjärta och förmåga saknas att uppfylla rikedomens plikter. Efter Théophile Gautier. T^C^i. ö / to i RdtPeRenA £an3 t 3ag; ^ Hoatt Afcuta vi (ioAan, Aag? cftut A&amp;oEa ot fat3aA 3u ooft J-ag GEanS niången en i&gt;tn3 ocfi i&gt;ag? ©rnlittng oAA ät oåt, någon, ' ointet ejftnnA, ttj. rvåt dt 3et wtctj-, tå, tångfc man Set minn *. ^t ato v featPefienA £an3 t Säg, érfluatt Atuta vv RoAan, 4aa? a f gångna ftoj,3et 3et BPaAet en t&gt;in3 Aotget, S / uA6ta tlli 3ö3A, Sin &amp; tn3 inng » £ag AuAa fötfii. 8ta toA oc / fc uåt BatEaAt, DI gunga ftamåt, &amp; annan3a (latfeflen llannet oåt Attåt, 3å bannet fvan tnet än vi. tyl ato t flatfe&amp;enA Ean3 t 3ag.
De ledamöter, som talat emot mitt förslag, hafva missförstått det deruti, att de trott mig hafva velat föreslå, att hela actiecapitalet skulle insättas i contant. Något sådant har jag aldrig velat föreslå, utan mitt förslag innehåller, att derest icke hela actiecapitalet insattes i reda penningar, skola hypotheker inlemnas och underkastas granskning. Jag vet ganska val, att en bank, som insatte fulla actiecapitalet i reda penningar, ej kunde på sin rörelse erhålla någon vinst, med mindre den finge utgifva creditsedlar till större belopp, än hvartill fonden uppgår. Men den egentliga skillnaden emellan Hr v. Troils och mitt förslag är den, att jag uttryckt, det säkerhetshandltnas granskning hör föregå utfärdandet af K. M:s tillståndsbref för bankens öppnande. Man har deremot anmärkt, att man ej kunde få bolagsmännen att förete säkerhetshandltna, innan de visste, att bankinrättningen tilläts. Mitt förslag innehåller, att säkerhetshandltna borde granskas af personer, som af K. M. dertill skulle utses, och detta förutsätter, alt bankinrättningen blifvit anmäld hos K. M., att bolagsreglorna blifvit aflemnade, och att K. M., sedan dessa funnits antagliga, skulle utse de personer, som borde verkställa granskningen. SA har jag lättat saken, och då tror jag man kan taga för afgjordt, att tillståndet till bankens öppnande endast komme att bero på den omständigheten, huruvida fullgoda säkerhetshandltr allemnades eller icke. Jag skall icke yrka propos. på mitt förslag, emedan jag finnér, att Hr v. Troils förslag lemnar K. M. full rättighet att, i händelse han fin - 3 34 Den 16 Mars e. r,i. ner det nödigt, anbefalla en sådan granskning, som jag åsyfi, tat; och då Hr v. Troils förslag innehåller den ändring i Gr. Frölichs att fråntaga K. M?s Bef:h:de den ifrågavar. pröfningen, hvilket jag hufvudsakligast afsett med mitt förslag, inskränker jag mig till att begära bifall å den redac-s tion , som Hr v. Troil uppgifvit.
Den nu förevartde propostn är således föranledd af R. St:s sislberörde begäran. 1 fråga om indelningarnes indragning, afgåfvo K. kammarcolbm och statskont. redan är 1828 ett förslag, hvilket afsäg att, jemte en dylik indragnings verkställande, nya allöningsslater i contant för vissa korpser och stater skulle fastställas. R. St. godkände den princip hvarpå detta förslagovar grundadi, men begärde en fullständigare propos. i ämnet. Ar 1831 utläto sig krigsoch kammarcollegierne å nyo i denna fråga. Deruti vidblefvo de den grundsats att räntorne borde indragas till Staten och utbytas mot ständiga statsanslag. R. St. vidhöllo också vid 1834 års riksdag samma åsigt, men ansågo sakens verkställighet böra. pä grund af serskilda tillfälliga omständigheter, uppskjutas. År 1840 framställde K. M. propos. om en förbättrad atlöningsslat för landtslatens tjenstemän, hvilande på indelningarnes indragning, men denna lönereglering blef, i anseende till bristande tillgångar, icke vid den riksdagen beslutad Vid 1844—1845 årens riksdagar gjorde R. St. framställningar i ämnet lill K. M., hvaröfver K. kammarcolbm hördes. Båda dessa mål voro vid komitéens sammanträde beroende på K. M:s nåd. pröfning, I fråga om markegångssättning afgåfvo kammarcolbm och statskont., efter det samtlige K. M:s behde voro hörde, d. 30 Augusti 1842 ett förslag till författning, hvilket förslag äfven vid komitéens tillsättande var beroende på K. M:s nåd. pröfning. R. St. gjorde vid sista riksdagen framställningar i samma ämne, hvaröfver vederbörrde kollegiers utlät, afgåfvos i December 1845. I afseende på jordböckerue har kammarcolbm afgifvit förslag lill författning och till föreskrifter i fråga om sättet för deras upprättande.
Uppå derefter framställd proposition blef Lagoch EkonomiUtskottens ifrågava - Den 3o Julii e. m. 253 rande Utlåtande af Ridderskapet och Adeln bifallit. Ånyo föredrogs LagUtskottets den 17 sistlidne Junii under N:o 74 afgiflie> 0(di den iC) dennes f. m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af åtskilligc motioner, rörande granskning af det utaf LagCommitteen utarbetade förslag till Allmän CivilLag, samt om denna Committees fortfarande eller upphörande. Herr Ribbingj Arviel: Jemte det jag hufvudsakligen förenar mig uti den sista punkten af LagUtskottets Betänkande, anhåller jag fä framställa den öfvertygelse jag hyser, att den föreslagna uppställningen, till jemförelse af den gamla lagen och den nya, lättast kunde verkställas på det sätt, att den nya lagen, sådan den är, eller med de förbättringar LagCommitteen kail anse nödige, uppställdes å den ena sidan, och å den andra vår Lag, sådan den är, jemte ett sammandrag af alla de Författningar, som dertill höra. Den som önskade taga kännedom om våra närvarande Lagstadganden, behöfde då ej genomgå en mängd af gamla spridda Författningar, hvilket alltid blir förenadt med mångå svårigheter. Örn det nya och det gamla så uppställdes, med dertill hörande motiver, hvilka för det nya förslaget redan blifvit utförde, och för den gamla Lagen finnas i de Författ - 254 Den 3o J u 1 i i e. m. ningar, som utgöra stadganderne, så kunde man antingen antaga det nya förslaget, om man ansåg det tjenligast, eller bibehålla den gamla Lagen, hvars omredaction då med detsamma vore fulländad, utan att man hade något mera öfrigt, än valet. Utskottets uttryck äro följande: frun trycket utgifva en tydlig och lätt öfverskådlig framställning af arbetets plan , samt allmänna grundsatser och motiver, tillika med uppgift och jemförelse af de väsendtligaste skiljäktigheterne emellan den nu gällande Lagens stadganden, och dem, som till antagande föreslås.
S j u k h u s b y g g n a d e n s fu 11 b o r d a n d e, ingå uti någon pröfning, innan Utskottet fått del af de infordrade, och specificerade kostnadsförslag; hälst Utskottet sjelf förklarat sig, innan dessa inkommit, icke vara i tillfälle alt utlåtande deröfver afgifva. Sedan jag nu sålunda haft äran yttra mina åsigter öfver StatsUtskottels Utlåtande N:o 214, följer deraf, att jag måste bestrida, att Utskottet ägt anledning, att emot Committerade för GarnizonsSjukhusbyggnaden framträda med ett sådant påstående, som det, hvilket uti sista momentet af Utlåtandet blifvit uttryckt; men att jag likväl såsom Ledamot af Committeen önskat, i Den i September f. m. % händelse Höglofl. Ridderskapet och Adelil så för godt finner, att den föreslagne underdåniga Skrifvelsen måtte få afgå, emedan jag icke tror, att någon annan utväg finnes, hvarigenom den nu på Committerade framkastade skugga kan undanrödjas; och slutar jag med den uppriktiga önskan, att Utskottet måtte lyckas, att, på sätt 1 mom. af 7 §. innehåller, framlägga ett antagligt förslag, som ibland annat skulle hafva för ändamål att inom ett Verk förena pröfningen af förslagen, samt, inom Hufvudstaden, äfven ledningen af erforderlige nybyggnader och reparationer, äfvensom den generella redovisningen för dertill anviste ordinarie och extraordinarie anslag, på det att det måtte förekommas, att Embetsmän, hvilka, utan att äga någon sakkännedom, i och för en tillämnad byggnads serskilda bestämmelse, kunna blifva i Nåder utsedde, att vara Ledamöter af ByggnadsCommittéen, utan annan förmån, än tillfredsställelsen att svara emot det Nådiga förtroende de erhållit, framdeles måtte kunna, af blifvande Rikets Ständers Statsutskott, inför Rikets Höglofl. Ständer framställas med så förklenande tillmålen, som det nu händt Committerade för Garnizons-Sjukbusbyggnaden. Herr Munck af Rosensköld:
Den arbetskraft oell ingeniörserfarenhet, som landet har att erbjuda, torde också ännu böra sammanhållas och användas vid statens jernvägsarbeten, för att icke genom ett för starkt anlitande af tillgången på arbetare och materialier fördyra dessa. Vid bestämmandet af bibanornas byggnadssätt torde åter andra omständigheter böra tagas i öfvervägande. Om en sådan genomgår ett sädesproducerande eller industriidkande och folkrikt område, der en lifligare persontrafik jemte varutransport af allehanda slag är att påräkna, så är det skäl att, så framt icke lokala hinder deremot förefinnas, byggnadssättet öfverensstämmer med stambanans, på det att samma rörelsemateriel må å båda banorna kunna begagnas. Fördelarne häraf skola i det följande närmare utvecklas. Afser åter bibana endast ett specielt ändamål, såsom malm-, jerneller skogsforsling till stambanan, så måste naturligtvis byggnadssättet rättas efter lokala förhållanden samt beskaffenheten och qvantiteten af den varuforsling, för hvilken banan egentligen bygges. Den kan således inrättas för dragkraft af hästar eller smärre lo O O •' o o O komotiver, allt med afseende på största möjliga besparing i transportkostnad. Följaktligen kan eller bör ingen allmän regel på förhand bestämmas i afseende på sådana bibanors spårvidd och byggnadssätt. Tvänne slags bibanor kunna således förekomma, nämligen sådana, som i byggnadssätt böra öfverensstämma med stambanorna, och sådana, för hvilkas egentliga ändamål detta förhållande icke är nödvändigt. Såsom exempel på de förra, kan anföras den föreslagna nära 4 mil långa bibanan från Borås till Härljunga å Vestra stambanan. Borås och trakten deromkring är både en folkrik ort och drifver en betydande industri. Denna bibana kan således erhålla en betydande trafik af både passagerare och varor, hvilkas destination är såväl Göteborg, som det nordligare landet. Afstånclet från Göteborg till Härljunga, der bibanan afviker till Borås, är 71- mil.
Det talas om Menko, som är arresterad i Petersburg å la Fédora. Generalen kommer, och Marsa, som fått lungsot under mellanakten, ledes döende å la Froufrou in af sin läkare. Bäst det är kommer Menko också, han har sluppit lös, tack vare den ädle grefvens inflytande, men nu är grefven mäkta vred, så vred, att han b&amp;de utmanar sin fosterson och skjuter ihjäl honom, precis som mr Clarkson i Främlingen expedierar vibrionen hertig de Septmont. Och när det är gjordt, får den ädle grefven en originell idé: han går och klär sig i full uniform med husarsnören fram och bak. Kommer uppsträckt och imponerande och djupt allvarlig in i all sin grannlåt och talar om, att han expedierat Menko. Furst Zilah ar äfven der och träffar helt oförmodadt sin fru, som han inte sett sedan han rusat på dörren på deras bröllopsdag. Men har. kan inte förlåta sin gemål att hon bedragit honom,och så dör hon, och då undrar hao, hvad han nu skall ta sig före, då han inte har henne längre, — en undran, som kommer ganska öfverraskande. Men den ädle grefven ber honom egna sina krafter åt sitt fosterland, och med de orden slutas stycket. Ja, någon fullgod exposé var ej detta, endast en antydan. Hvad hela den historien rör oss? Inte en smula. Slog den an några strängar hos parisarne? Förmodligen 1 Ångerfulla för detta synderskor och stenhårda ädle herrar med utpräglade känslor för dygd och heder, qvinnor i sidensläp, som akt efter akt tigga om förlåtelse och krypa omkring på golfvet, och herrar i redingot och storm, som ha rätt att döda dessa ångerfulla och som ha rätt till allting — det plägar slå an på parisarne. Så utvecklad är den moderna qvinnofrågan hos den galliska nationen. Men något annat än en boulevardpjes blir aldrig furst Zilah — lika litet som Derblays giftermål och andra kassapjeser för kungliga scener. Det är unket vin utan must, det är ej diktning, det är fabrikat.