Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad den utlofvade besparingen angår, så utom det alt den icke på långliga tider kunde blifva disponibel, är det fara värdi, att Staten finge i följd af förändringen, Vidkännas motsvarande, om icke större utgift. 4:o. Angående ändamålsenligheten af Flottans, Construktions-Corps. Alt denna Corps måhända skulle kunna något minskas, har jag förut medgifvit, ehuru den rätteligen endast utgör 14 och ej 24 Officerare som Gr:n säger, men deraf följer ej att den helt och hållet kan undvaras. Sådant måste väl bero derpå, om Sveriges flotta fortfarande skall beslå af stora och små fartyg, eller inskränkas blott till de senare, 1 senare fallet blefve påtagligen en Conslruktions-corps öfverflödig, enär Flottans fartyg då i allmänhet blefve af den enkla beskaffenhet, att de kunde vid hvarje enskilt varf åstadkommas. Men intill dess, (hvilket jag hoppas och förmodar aldrig inträffa), förhållandet blir sådant, torde väl vara radliga st bibehålla Construktions-Corpsen, som är vetenskapligt bildad, och ej göra sig beroende af alt händelsevis kunna påträffa en eller annan i skeppsbyggeri kunnig person, som om han stodo all erhålla, då säkerligen blefve mer än skäligt dyrlegd — utan att lemna någon säkerhet för alt ega de för krigsskepps byggande nödiga insigter. 5:o. Att behofvet af tillökning i underofficerarnes antal ej vore ådagalagt. Ideen att medelst Matroser, som konstitueras lill underofficer, ersätta bristen af dessa, är hemtad ifrån Engelska Marinen, 48 Den 21 Januari. men liar inom Svenska Flottan, der sådant äfven skett, befunnits ej motsvara det afsedda ändamålet, då det i diciplinärt hänseende visat sig medföra olägenheter, att samma person som ena dagen är befallande, den andra dagen är kamrat med den han dagen förut befallt. Matroscorpsen är dessutom allt för fåtalig, äfven om det begärda antalet af ytterligare 200 skulle beviljas, för att kunna undvara de Under-Officersbiträden, som derifrån skulle tagas. I stället för 70 sådana, som Gr.
Detta stadgande kan ej missförstås, då det jemföres bredvid frågan om hamn-, brooch färjpenningar samt andra för enskildes gemensamma nytta Den 7 A p r i I. 3a3 neli beqvämlighet gjord» inrättningar. Dessa sednare afgifter iiro icke sådana, sorn åläggas Svenska folket i gemen, ilian endast den del af folket, d. v. s. de personer, sorn af dessa håkar, broar, färjor, eller livad det vara må, vilja sig begagna. Det kan alltså icke blifva fråga om beviljandet af förhöjd tolag, sorn utgår till helt andra föremål än sådana, som för den enskilda beqvämligheten eller gemensamma nyttan kunna vara användbara; ty en stad kan ej beskatta landtbo'n annorlunda, än att den från landet kommande personen måste betala för en direct sak, hvars nytta ban åtnjutit vid ankomsten till staden. Att det är vigtigt nog till undvikande af onyttiga och onödiga anmärkn.anledmr från Const.Utsk. att denna mening qvarstår, visades redan vid i Hoq års riksdag, just af det skäl, att man ansåg fråga kunna blifva om rätta förståndet af 60 §:n Reg F:n, ehuru denna § af den kalla, lugna läsaren icke kan missförstås vid jemförelsen af sådana afgifter som båk-, brooch färjpenningar m. m. Jag kan således icke lika med Gr. Spens tillstyrka instämmande i BondeStis beslut och bestrider jemväl den grundsats, att det, i fråga om lagar, är af vigt att åtminstone 2 Stånd förena sig om en opinion, äfven om den skulle vara mindre fullständig. Jag tror det vara af vigt i lagstiftningsväg, att hvarje Stånd gör sin röst gällande, till vinnande af det, efter hvarje Stånds öfvertygelse, fullständigaste lagförslag. Det beror sedermera af samtliga Stånden att pröfva det jemkningsförslag, som från TJisk. till Ständerna inkommer, då jag förmodar, att. om ett Stånd finner ett annat
Jag tror vidare, att det lättaste sättet att underhjelpa crediten i detta afseende vore, om man föreskref ett analogt stadgande med det som (innes i den Franska lagen, att nemi. hvar och en, som på hypothek upptager lån, är skyldig att uppgifva, huruvida han innehar förmynderskap, och om hans uppgift derutinnan är oriktig, så straffas lian såsom bedragare. Genom ett sådant stadgande, tror jag, att de omyndiges rätt skulle vara tryggad och att äfven capitalisternas rätt vore försäkrad, emedan svårligen någpn person skulle vilja blottställa sig för ett så svårt ansvar, som det att anses för bedräglig gäldenär. Gr. Sparre, Erik: För min del instämmer jag i den af Hr Cederschjöld yttrade mening, att den, enligt nu gällande lag, omyndige beviljade förmånsrätt i förmyndarens egendom bör upphöra såsom tyst, men ersättas genom ett myndlingar rnedgifvet anspråk på hypothek i förmyndarens egendom, hvilket hypothek, för att blifva gällande emot 3:dje man, dock bör intecknas. Jag har funnit denna regel följd af de flere Europeiska lagstiftningar, hvilka i sednare tider, för betryggande af realcrediten, upphäft de från Romerska lagen hemtade, icke offentliga hypothekerne. Det torde tillåtas mig, att i största korthet anföra dessa lagars stadganden i detta afseende: Preussiska lagen, som öfverlemnar åt domaren att i en viss ordning utnämna förmyndare (II. XXII: 172), stadgar (421), att förmyndare skall lemna säkerhet för sin förvaltning genom inteckning i sin egendom; dock kan domaren med afseende på förmyndarens redlighet och vederhäftighet befria honom från sådan inteckning. Ett sådant förmyndarehypothek fordras alltid, äfven då omyndiges medel innestå oskiftade hos föräldrar; dock iakltages Den 2G 0 c t o Ii e r. 363- härvid skonsamhet, i händelse fader skulle lida mehn i sin rörelse genom meddelandet af sädant hypotliek. Penningar oell dyrbarheter deponeras i Tribunalets cassa, till dess de väl kunna utlånas mot säkerhet.
Vid granskning af de till handläggning af Ombudsmännen från Handclsoch Närings-diskonten utremitterade lagsökningsmål, har Utskottet funnit, att någon ytterligare godtgörelse ej kan erhållas för 3:ne under åren 1833, 1838 och 1840 utgifna lån å tillsammans 6,600 R:dr, deraf återstå obetalde 3,388 R:dr 19 sk. 8 rst., sedan samtlige för dessa lån ansvarige gäldenärer med döden algått samt redovisningar för urarfva-målen efter dem till Diskont-verket inkommit, med anledning hvaraf Utskottet, i öfverensstämmelse med Diskont-direktionens hemställan, anser sig böra tillstyrka, att ifrågavarande 3 stycken lån måtte, till derå återstående belopp, tillsammans 3,388 R:dr 19 sk. 8 rst. banko, få utur räkenskaperne afskrifvas. D. Kdssa-kreditiv-rör elsen. Den för Kassa-kreditiv-rörelsen vid Stockholms Handels-diskont afsatta fond af 1,000,000 R:dr, har; under nästlidet år varit begagnad af 283 kreditivtagare, på tider af 3, 6, 9 och 12 månader. Med inberäknande af på kortare tider beviljade kreditiv-summor, hvilka, efter deraf verkställd liqvid, ånyo i rörelsen utlemnats, hafva kassa-kreditiv blifvit anordnade på tillsammans 1,080,500 R:dr, sålunda: Beviljade: på 3 månader på G månader på 9 månader på 12 månader från den 30 December 1853 4,500: 34,500: 45,000: 746,000: * den 30 Mars 1854 — —L 107,200: Inkomsterna å Kassa-kreditiv-rörelsen under året hafva utgjort: Sedan deraf blifvit bestridde: Arfvoden < 1,450: Omkostnader 204: 8. — 1,654: 8.— har behållna vinsten å denna rörelse blifvit till Banken levererad med R:dr 26,894: 40. 4.
Nrs 6z, L4. ren 498 Den 7 November. ren Ibres Memorial, eller icke i sammanhang dermed, och i händelse af omröstningens Utslag till Nej. saken stall i Höglofl. Utskottet till widare öfwcrläggning företagas, synes det redan wara i och med detsamma medgifwit, alt denna fräga, utan rubbning af Constitulion och PresteStändeks Privilegier, kan afgöras. Jag har redan förklarar, att jag för min del anser denna ledighet pä obestämd tid, som will säga detsamma som indragning, för uppenbart och rast stridande bade emot Regeringsform och Privilegier, och i sammanhang med detta förklarande mäste jag nu ytterligare tillkännagifwa, att jag icke anser mkg tillständig! att här deltaga uti någon omröstning eller pröfning af en sä beskaffad sak. Herr Doctor kalk förenade sig häruti jemte det han äberopade hwad han förut anfört. -Zerr lä^erkjolm yttrade sig, i anledning här. af: ait dä en öfwerläggning wore ett yttrande af hwarje deruti deltagande persons tankar, och votering endast ett Att att samla alla deffa serstildta yttranden för att sammanlägga bein, som sins emellan öfwerensstämma, ansäg Herr IZZerkijelm akt de Ledamöter, som, efter alt hafwa yttrat sig och således deltagit i öfwerläggningen, undandragit sig akt läka deras yttranden genom votering beräknas, uti detta sednare förhastande yttrat en uppenbar motsägelse mot det förra. Se - Den 7 November499 Sedan voteringssedlar härefter blifwit utdelade, befanns wid deras återhämtande voteringen hafira salunda utfallit, att förenämnde Proposition blifwit beswarad: Af Ridderstapet och Adeln med 10 Ja och z Nej. PresteStändet med 6 — BorgareSrändet med i och 6 — BondcS.änder . med 2 6 — Och som voteringen fä utfallir att 2 Skänd stadnar emot 2; sä skulle detta förhållande hos Riksens Högloft. Stander anmälas.
Vill man hafva tull, bör man utgå från något annat skäl än det, att andra tillfoga sig skada. Det andra skälet, man framhållit, är statsinkomsterna. Man säger, att det behöfves större inkomster än man i närv:de stund har att disponera öfver, för att kunna fylla statens utgifter. Jag vill icke neka, att så är förhållandet, men deraf borde icke följa, Den 27 Maj f. m. 503 att det är detsamma på hvad sätt dessa inkomster uppstå; jag skulle, för min del, tvärtom anse det vara högst angeläget för staten att tillse att dessa afgifter bestämmas efter de dertill medverkandes förmåga; och de, som härtill medverka, äro just det stora antalet konsumenter af dessa lifsförnödenheter. De förmögnare klasserna hafva nemi. förmåga att ersätta en mängd af dessa ämnen, såsom bröd, fläsk m. fl. lifsförnödenheter. Men arbetaren konsumerar många gånger mera säd, än den rike. Skatten — och skatt är hvarje åsatt afgift — kommer således i första rummet och till största delen att drabba den mindre bemedlade, och det är just de arbetande klasserna. Men saken stannar icke härvid. I ett land, sådant som vårt, der, såsom en talare anser, och i hvilket yttrande jag instämmer, industrien rusat så ofantligt framåt, har detta haft till följd att arbetskrafterna icke kunnat följa med, hvaraf följden åter blifvit stigande efterfrågan på arbete. Vid sådant förhållande är klart, att i samma stund jag minskar förmågan för arbetaren att kunna tillfredsställa sina behof för samma penningar, som förut, d. v. s. fördyrar lifsförnödenheterna, så måste han framställa anspråk på stegrade arbetspris. Häraf följer ytterligare, att produktionsvärdet stiger, och deraf slutligen i sin ordning, att produkterna stiga i pris. Slutresultatet blir således, att det blir en stegring i lifsförnödenheterna, sorn starkt kommer att inverka på alla förhållanden inom landet, och jordbruket får med hög ränta återbetala de förskott det fått. Anser man staten behöfva ökad inkomst, och vill man lägga denna i tullsatser, så finnas åtskilliga andra artiklar, på hvilka det är mera skäl att lägga sådana, t. ex. kafle, tobak och socker.
Se Stats-Utskottets Memorial Ntris (58 oell 159. Kansl'- och Vakt-betjening, angående aflöningens bestämmande för den hos Riks-Stånden oell Utskotten anställda. V. B. 247, 277. A. 283. — angående förskott derå. I. B. 540. II 46. 324. A. 395 Kanslibiträden för sammanfattande af tidningsreferater af Riks Ståndens förhandlingar, angående anställande af särskilda. I. 16. R. 30. B. 539 II. 46 445. A. 453. Kanslipersonal, ökad, om berättigande tor Lag Utskottet samt för det eller de Riks-Stånd som sådant önska, att antaga. Kanslister och Notarier i de särskilda Utskotten, om anställande af och arfvoden till. Se respektive Utskott. Kapelleller annex-församling som liar egen kyrka och prest, angående tillåtelse för. att frånskiljas moderförsamlingen och utgöra eget pastorat. I. 40S. R. 456. Kapell församling med egen kyrka, om dess befrielse från byggnadsoch underhålls.skyldighet, vid moderkyrka. I. 225. 258- lt. 259 VII. B. 47. 310. A. 378 Kartor, geognostiska, om anslag lör geologiska undersökningar öfver hela riket, samt lifgifvande af derpå grundade. 1. 179. K. 183 XI. B. 7. 18. A. 20. E. 136. Kassa-kreditiv åt enskilda personer, om tillfällig förstärkning af fonden till. I. B. 15 3 A. 149 Kassor, stiftade ad pios usus, angående tillåtelse för sådana att uti Riksgäldskontoret eller Banken, emot 4£ procent, insätta sina fonder, eller för dem befintliga och godkända säkerhetsdokumen ter, för att hos nämnde kassor den motsvarande räntan tillhandahålla. I. 197. R. 198. XI. 394.
N:o 11; men jag icke var närvar, vid föredragning af detta ärende, sä anhåller jag vördsamligen, att mig mätte tillåtas alt framställa några anmärkmr deremot, och att dessa anmärkn:r få åtfölja återremissen. Jag får först dervid förklara, att ehuru jag, såsom jag förmodar att mina förut afgifna yttranden vitsorda, lifligt önskar att ett nytt lagverk måtte blifva antaget, jag likväl för min del anser, att man för närvar., då ett nytt lagverk är till antagande att förvänta, icke bör föreslå partiella lagförändringar i vår nnvar. civillag, med mindre, än att dessa lagförändringar äro af högsta behof påkallade. Hyad nu 1 § vidkommer, så är deri föreslaget, att, med upphäfvande af stadgandet i 4 cap. 4 § Jordabm, att om säljare upplåter sin egendom åt tvenne personer, det köp skall gälla, som först blifvit afslutadt, § i stället borde innehålla, att det köp skall 80 Den 9 Ootober. gälla, hvarå lagfart först sökes. För mia del skulle jag tro, att eu handlings gilllighet icke bör bero derpå, huruvida denna handling blifvit offentliggjord, utan att handlingens gilltighet mäste vara beroende deraf, att den är uppgjord enligt lagliga former, af fullmyndiga personer; att således dessa personer äga en laglig rättighet att afsluta aftal, och att den sak, hvarom afhandlas, befinner sig inom paciscenternas spher, d. v. s. utgör ett föremål, hvarom de ägde rätt att afhandla. Då nuvar. lagstadgande bestämmer, att den som sålt fast gods till tvenne, skall böta sjettedelen af köpeskillingen och derjemte upprätta all deraf uppkommande skada, samt mig vetterligen icke någon olägenhet följt af detta lagbud, så yrkar jag för min del, att LagUtsk. uti det förnyade betänk., som Utsk. kommer att afgifva, måtte afstyrka bifall till den föreslagna lagförändringen.
Maj:ts nådiga Proposition angående befrielse från rotering för hemmanet Ansätt i Jemtlands län; N:o 17, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående försälj ning af 6 Länsmans-boställslägenheter i Malmöhus län; N:o 18, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående utbyte af jord tillhörande Nyköpings slott emot stadsjord, för anläggning af gasverk i staden Nyköping; N:o 19, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående öfver låtande åt Strömsholms nya kanalbolag af eganderätten till en jordrymd från Strömsholms kungsladugård och stuteri; N:o 20, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, i fråga om utbyte af Häradsskrifvareboställe! Hagebohl $ mantal emot mantal Kolshult i Östra härad af Jönköpings län; N:o 21, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående upplåtelse till Norrbottens läns Hushållningssällskap af gamla fängelsebyggnaden i Piteå; N:o 22, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående upplåtande af en Halmstads slott tillhörig jordlott till byggnadstomt för ett nytt tullhus i nämnde stad; N:o 24, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående indragning till Kronan af de Kronolänsmannen i Sunnerbo härads sydöstra distrikt på lön anslagna bostället Bökhult Södregården N:o 2, mot kontant ersättning till boslällsinnehafvaren; N:o 25, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående upphörande af den s. k. kalkugnsafgiften på Gottland; och N:o 26, i anledning af Kongl.
Ven 25 Augusti e. m. med noggrannhet; dess praktiska öfning år så högst vigtig för att hindra vid lysningen, att villande begrepp deruti uppstår hos ynglingen , i afseende på Fältvakters och Detacliementers mångfaldigt olika förhållande vid olika tillfållen, som förmånen att understundom åse och deltaga i större Fältmanöver, hindrar inbillningen från utsvåfvande föreställningar. Lärande af Krigsi Artiklar, skrifvande af Ordres och Rapporter, hvartill kan läggas åtskilliga Förslager och Reversal, men hvilka jag medgifver äfven på andre orter kunde läras, nämner jag blott för att visa, det en utgående Cadett från KrigsAcademien, redan förverfvat kunskap uti de flesta praktiska färdigheter, som af en soubalterne-Officerare erfordras* Om man nu öfvergår till den militaira theoden, så lärer vål dessa kunskaper ingenstädes i Riket, bättre än vid KrigsAcademien kunna inhämtas; ty utom hvad redan år nåmndt, att de för att vål uppfattas, måste åtföljas af praktiken, så år Stockholm hufvudorten i Landet för militaira kunskaper uti alla grenar ; hvarje ny uppfinning i metien, blifver dår pröfvad, jemförd med det befinteliga och bedömd , hvilket der uppehåller dec vetenskapliga lifvet. Och KrigsAcademiens lärare}, deras kända nit oberåknadt, kunna icke undgå att härom taga kännedom, lika litet som de under den uppsigt de stå, kunna med liknöjdhet höra sin undervisning. Jag lemnar att bedöma, om man vid Universiteten, utaf isolerade Miiitaire lärare, hvilka troligen skola sakna umgänge med vetten^ Den 25 Augusti c. m. 34 7 skapsmän i de olika fördelningarne af MilitgirStåndet, kan hoppas att de lika väl sorn vid KrigsAcademien skola kunna bestrida denna undervisning ?
— Vi hafva sett, att då det t. ex. var förbjudet att importera kläde, tillverkade våra fabrikanter knapppast en tredjedel af vårt behof; meri beklädnad deraf hade vi ändock allesamman. Således kunde man ganska lätt smuggla in en så voluminös vara; huru mycket lättare då undgå tulltjensteman s upmärksamhet, då fråga är om en så litet skrymmande vara sorn silfver. Men ett exportförbud skulle äfven hafva en skadlig påföljd så väl för Staten som för enskilde, nemligen den att kursen betydligt komme att stiga, i följd hvaraf kostnaderne för liqviderande af räntor och amortissement å statsoch privatlån, uptagna utrikes, skulle betydligt ökas. Efter min åsigt vore det således icke blott ändamålslöst, utan äfven skadligt, om vi vidtogo en så beskaffad åtgärd, som Hr Ehrenhoff föreslagit. Hr Cederschiöld, Rob. Teoph.: Jag får till en början uttrycka min ledsnad och mitt bekymmer deröfver, att en af mig högt aktad representant inom detta hus kunnat framkomma med ett förslag, åsyftande, att vi skulle vägra remiss på den förevarande motionen. Den må innehålla huru felaktiga åsigter som helst, tror jag dock, att det vore ovärdigt att vägra remiss derå. Har den icke något skäl för sig, så kommer den sannolikt icke att vinna framgång; men att på förhand, innan den blifvit pröfvad, undertrycka den, synes mig vara en illiberalitet, som går alltför långt och som jag icke anser böra kunna komma i fråga hos R. o. Ad. Jag vet visserligen, att det icke lönar stort mödan att tala om det bekymmersamma i vår financiella ställning; ty man mötes då alltid af det inkast, att handels-balancen kommer att jemna sig sjelf. Jag tror likväl, att om man fortgår på samma bana som hittills, kan verkligen ett förhållande inträffa, som är betänkligt, nemi. att Banken icke kan fullgöra sina förbindelser. R. St:rs pligt är att upprätthålla Bankens förmåga att göra det; men just derföre tror jag, att det är högst vigtigt, att man i tid vidtager nödiga mått och steg för att sätta R. St:r i tillfälle att fullgöra denna sin pligt.
Star upkager: Jndeldt ZZo 4,227 Tunuor Spannemäl a R 5,636 Contant 44,477 8 — Rdr 50,443 8 — Hwarjämle pä Allmänna Indragnings-Staten blifwit flyttade till indragning och besparing tvid Jnnehafwarenas afgång: z6 Tunnor Spannemäl a Rdr 48 Contant 449 43 — Rdr 497 43 — I anseende till den för Under-Officerarne tillstyrkte förbättring i deras ringa lönings-wilkor, samt tillökning i gaget för Manskapet, fär Stats,Werter i och för detta Regemente en ökad utgift för nästa är af 13,337 Rdr 4 tz. —. Wendes Artilleris Regemente. 809 ärs Ordinarie Stat uptager; 1,839 Tunnor Span. nemäl a i^ TranSp. 14,745 >8 6 Extra Ordinarie Stake,: 6 Tunnor Svanne, mål « is Ror > 8 Contant . 1,596 i Hwarjämte den till detta Regemente hörande TygjVrifwaren ä Carlshamns Castell a Kongl. KriggCollegii Stat njutit. z Tunnor Spannemäl a if Rdr 4 Contant . 42 1,604 r 46 Rdr 16,395 19 6 1812 ärs projeekerade Stat »pläger: »,842 Tunnor Spannemäl a R. 2,456 Contant 22,907 28 6 Rvr 25,363 28 6 Hwarjämle blifwit flyttade pä Allmänna Indragnings-Staten, att wiv Innehafwarnes afqäng in« dragas och besparas, följande lönings förmäncr: 6 Tunnor Spannemäl a
Då, säger jag, är det möjligt, att det aristocratiska elementet vinner en önskad aktning, som det ty värr saknar nu. Under förutsättande, att allmänna sederna antogo en bättre caractere, måste äfven vi knäböja för verldens drottning, jag menar allmänna opinionen; och jag tror det vara oss nyttigare, att stå under detta förmynderskap, än under cotteri-opinionen, som nu tyckes utöfva ett så stort inflytande på mångens handlingssätt. Denna sednare har ännu aldrig alstrat annat än ett sjukt sinne, som närer titeloch afundsjukan m. m. Då deremot en sansad allmän opinion föder ett friskt sinne, som framkallar en activ rivalitet, som upphöjer själen och qväfver små-passionerna; med ett ord, som föder ambitionen att vara stor, genom sig sjelf, och ej genom nedsättandet af concurrenterne, med hvilka man jemför sig. Se der den sanna medborgerlighetens tecken och det mål, dit civilisationen framgår med raska steg, i trots af de hinder, som läggas i vägen. En gång denna ståndpunkt upphunnen, skola alla menniskovärdets lyten, af brist på näringsmedel, af sig sjelfve utdö, i främsta rummet vani teten, som på corruptionens irrvägar inlockat så mången yngling, och som störtat slutligen hela familier i elände. Jag resumerar mig. Tillåten gode Her - Den 22 November f. m. a63 rar! publicitet vid edra öfverläggningar, och cotterie-opinionen skall åtminstone förlora en del af den magiska kraft, den hämtat under vår castrerade tryckfrihets vingars skugga. Friherre Sprengtporten j Jacob Wilhelm: Jag vill icke inlåta mig i ett vidlyftigt försvar af principen för offentlighet vid representationens sammanträden. Allt efter den olika synpunkt, hvarifrån denna fråga betraktas, synes mig svaret sjelfmant erbjuda sig. Blott i afseende på sättet, för offentlighetens införande, delar jag icke i alla hänseenden den värde Motionärens tanka. Jag anser nödvändigt, att Ridderskapet och Adeln framställer såsom princip, att frågan blir bifallen, icke positift, ulan negatift; icke såsom en lag, utan såsom ett begifvande.
När Herr af Uhrs nu uppläste Memorial efter min tanka icke innefattar något för sig sjelft varande helt, utan blott anmärkningar hörande till det af Herr Landshöfdingen Grefve Rosen förut uppläste, hvarä Remiss till OeconomieUtskottet begäres och Iros böra bifallas; så vågar jag, utan att förneka den i Grundlagen hvarje Ledamot bevarade rättighet att begära ett uppläst Memorial på bordet, vördsamt hemställa, om icke det likväl bör anses vara med Riksdagsordningens esprit enligt, att, då anmärkningar, i grund af ett förut uppläst och pä bordet hvi* lande Memorial, af någon Ståndets Ledamot begäras på bardet, sjelfva hufvud-memorialet ännu ytterligare i sammanhang med anmärkningarna måtte få hvila, eller ock Remiss a£ hela ämnet på en gång få ske, helst i annat fall särskildte Remisser å blotta anmärkningsmemorial i evighet skulle följa, hvaraf åter kunde hända, att hufvudfrågan antingen blefve af Utskottet hufvudsakligen afgjord, innan upplysande nyttiga anmärkningar hunnit inkomma, eller ock, i förväntan af sådana i Ple110 uppläste och på bordet hvilande, en längre tid onödigt uppehållen. Herr LandtMarskalken erinrade, i anledning af Riksdagsordningens 49. §., att ett Dictamen kunde blott en gång få hvila, men borde vid nästföljande Plenum ovägerligen remitteras. 5 6 Den 4 April. Herr Danckvardt: Det förefaller mig e medlertid besynnerligt, att, om ett Memorial Temitterades, af Utskottet upptoges och af. gjordes, och anmärkningarne kommo efter, Utskottet kunde blifva satt i nödvändighet att afgilva tvenne särskildta Betänkanden rörande öfverläggningen i samma ämne: Och, för att förekomma detta, har jag trott, att Memorialen borde antingen på en gång remitteras, eller ock begge hvila på bordet.