Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad dessa bevis, hemtade från exempel utifrån, beträffar, får jag förklara, att jag anser deni bevisa mindre än intet, ty det är nemi. klart, att, när revolutionsyrau rasar inom ett land, så är det icke underligare att man finnér revolutionärer bland de Mosaiske trosbekännarena än bland andra medborgare, och att möjligen antalet af Mosaiske trosbekännare år större. Men man häller sig endast lill en sida, och har visligen vid detta tillfälle undvikit att nogsamt efterse, om i dessa länder, bland den saktmodigare befolkningen, också icke funnits ett ganska betydligt antal Judar. Man har dessutom med sken af rätt velat påslå, att de Mosaiske trosbekännarena i allmänhet endast hafva sysselsatt sig med penningevinglerier, ja äfven procenterier. Jag medgifver villigt, alt i vissa fall detta eger rum, men jag frågar, hvaruti ligger felet? Jo deri, att de icke ega 3* 36 Den 19 Mars I. m. samilia rättigheter som alla andra åtnjuta. Dessutom, och hvad procenteriel angår, så, under förklarande att jag anser det vara et t stort lagbrott, vill jag dock förklara, att jag icke anser det vara ett så ofantligt stort moraliskt brott, och det af den orsaken, att i de länder, der man stiftar onaturliga lagar, der följer ock, Mine Hrr, vanligen lagöfverträdelser. Vore räntan fri, så uphörde detta procenteri af sig sjelft. Dessutom tager jag mig friheten fästa upmärksamheten på, att inom alla samhällen är det de, soro i upfostringsväg äro minst väl lottade, som blifva de största lagbrytare. Betraktar man saken åter från en annan synpunkt, så finner man öfver hela Europa, ja äfven inora vårt eget fädernesland, alt sådane Mosaiske trosbekännare, som från barndomen erhållit en vårdad upfostran, slå sig på andra saker, och i detta fall tvekar jag icke alt yttra den öfvertygelse jag eger, att nemi. i sådant fall finnes Mosaiske handelshus, hvilka både i förlagsoch provisionsväg, äro vida mindre hårdhändta än andra handelshus.
Jo, han kunde ta henne, men icke rida henne för svettig. Truls vandrade ned i stallet, ledde stoet ut, lade betsel, bukgjord och stigbyglar på det, samt red i sakta mak ned genom byn. Utanför folkskolan stod hans gamle mäster, som hemtade posten till hela byn från närmaste postanstalt två gånger i veckan. «Här ligger ett bref till dig,» sade han och gick in i huset. Truls såg på utanskriften, att det var från domhafvanden. När han kommit ut ur byn på öppna slätten, lät han tyglarne hänga och bröt brefvet. Det gälde först och främst påskrifning af en vexel, hvilken var bifogad. Men längre ned kom en passiar om Bror Malm: «Malm är klar med sin examen och reser i nästa månad till Stockholm. Anna på «Skandinavien» följer med; han har redan låtit hyra rum till henne. Trägen vinner; hvad han för resten har kunnat finna hos flickan, vete gudarne; men Malm är nu en underlig djefvul.» Så! Truls stoppade brefvet i fickan. Alltså hade han ändå till sist fått henne. Malm hade ett helt år lagt an på henne; men Anna var en flicka, som man inte kunde säga någonting på. Månne Malm rigtigt höll af henne! Ingen trodde det; men Truls var icke ohågad att tro det: Malm hade alltid hållit vakt öfver henne med sådana underliga ögon, ehuru han stämde i med sitt gälla skratt, när de andra skämtade handgripligt med henne. Och Anna var en särdeles flicka, så husligt hygglig och varm. I alla fall visste Malm sätta sin vilja igenom, och visste hvad han ville, utan att meddela någon som helst, hvad han gick och bar på. Truls hade så försjunkit i tankar, att han icke märkt, att stoet stannat. Det stod stilla, midt på vägen, midt i solbaddet. Två unga flickor gingo i det samma förbi, nickade till honom och logo; han helsade förläget igen, drog förargad tyglarne åt sig, gaf hästen ett slag med ridspöet samt red i sträck mot nästa by. Laget satt samladt ute i trädgården i ett af lusthusen, drack toddy och sjöng Bellman. Timmarna gingo, dagen led, kvällen kom, och den ljusa sommarskymningen.
Enligt hvad af Statsråds-protokollet inhemtas, hade Ofverintendents-embetet, angående behofvet af tillsyn öfver byggnadsväsendet i landsorterna, uti underdånigt memorial anfört, att embetet val redan, på grund af dess nu gällande instruktion, egde att, vid insändande till nådig pröfning af hos embetet handlagda ritningsmål, särskildt fästa Kongl. Maj:ts uppmärksamhet på de byggnadsföretag, i afseende å hvilkas utförande i öfverensstämmelse med ritningarne en kontroll företrädesvis kunde anses behöflig, äfvensom att, i händelse Kongl. Majit derefter, i sammanhang med fastställande af ritningen, skulle pröfva skäligt sådant föreskrifva, låta besigtiga dylika byggnader, samt, derest desamma skulle befinnas vårdslöst eller felaktigt utförda, sådant i laga ordning beifra. En dylik föreskrift kunde dock, i följd af dess tillämpning endast i ett och annat ovanligare fall, icke utöfva den verkan i afseende på byggnadsväsendets behöriga handhafvande, som embetet funne vara af behofvet påkallad. Ej sällan blefve ritningar till kommuners byggnader, synnerligast kyrkor, med ospard möda af Ofverintendents-embetets arkitekter utarbetade och af församlingarne antagna, under erkännande af dessa ritningars stora företräden framför dem, hvilka kunnat i orten åstadkommas, men vid byggnadernas utförande så ofullständigt följda, eller ock byggnadsföretagen i öfrigt så litet tillgodosedda, att deraf uppstodo origtiga proportioner och äfven betydande konstruktiva brister, hvarigenom byggnaderna i större eller mindre mån förfelades. Afven i afseende å upprättande af förslag till reparationer samt tillsyn öfver de arbeten, som årligen verkställdes vid Kronans, under Ofverintendents-embetets förvaltning ställda egendomar i landsorterna, vore en fullständigare tillsyn än hittills ganska behöflig.
Vid förnyad föredragning af Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconömie-ZJtskottens Memorial, N:o 7, med förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens beslut, angående grunderne för bränvinsbränningsrättigheten, samt till voterings-proposition i fråga om bränvinsbränningens beskattning; biföll Ridderskapet och Adeln Utskottens framställning af 6, 8, 9 och u morn. 1 punkten, godkände de i afseende Trot. Vt dr. d, Nov. r834. 47 på ro momentet föreslagne voterings-propositioner, samt fann Utskottens yttranden i öfrigt ej erfordra någon ålgård. S. D. Bifölls Bancooch Lag-XJtskottens den 17 dennes på hordet lagde Betänkande, N:o 1, öfver Riksdags-Fnllmägligeu Peter Perssons från Calmar Län motion, om åläggande för Rikets Ständers Bank, att till vederbörande Domare årligen aflemna förteckning på intecknade hydringa r. S. D. Afslog Ridderskapets och Adelil Stats-Utikottets den 10 dennes på bordet lagde Utlåtande, N:ö 3o3, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet, N:o 200, rörande Grefye von Forsens motion, om de förändringar, sorn insmugit sig uti de af Konung Carl XI eonfirmerade, med Allmogen upprättade Knekte-Contracten. S. D. Å nyo föredrogos och biföllos Stats-Utskottets den 10 dennes på bordet lagde Utlåtanden: N:o 3o2, angående Herr Dalmans motion, alt af det vid sisla Riksdag beviljade extra anslag bereda tillgång för Eeva ringens beklädnad; N;o 30.4, i anledning af väckt fråga om rättighet för Kongl. Maj:t, alt, i saknad af tillräckligt årligt anslag för Beväringens beklädnad , för delta ändamål använda reserv-förråden. S. D.
Ständers Bevillningsutskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 16 Mars ISIS - S. D. Jl å Herr Grefve ns och Ordförandens hemställan, fattade Utskottet det beslut, att i afseende på de hos Utskottet .alltid förekommande göromåls mängd och vidlöftighet-, hvaraf ett utöfver Rtksdags-Ordningens föreskrift ökadt antal ^Betjening blefve nödigt, hos Respectiva Stånden vördsamt anhålla, att under denna, liksom vid förra Riksdag, till Utskottets betjening, få fastställde, utom Secreteraren, tvenne Notarier, fyra Canlzlister, samt tvenne Vaktmästare; och skulle denna Utskottets anhållan, genom Protokoll S-Utdrag, Respectiva Stånden skyndsarnmeligen öfverlemnas. Ut Utdrag af Protocollet, hållet i Häglof. Ridderskapets och Adelns Plenum, den 29 Mars 1315- S, T), emitterades till Stats - Utskottet. Ett Dictamen af Herr .Lagerheim, Olof Johan - Supra. Ex protocollo Matths Weibull. ■47* Den 5 Q Mars• lian, angående förbättring i Löne-vilkoren för Statens Embetsoch Tjenstemän. Ett Dictamen af Herr lagerheim, Ears Magnus, i samma ämne. Ett Memorial af Herr Stjernsvärd, Carl Georg, äfven i samma ämne. JBevillnings-Ut skottet. Ett Dictamen af Herr von Törne, Michael, angående hufvud-principerna for JJevillnings-Författningen. Lag., samt Allmänna. Besvärsoch OeconornieXJtskotten. Ett Dictamen af Friherre Cederström, Jacob, angående upphäfvande-af Skrå-Ordningar. Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Uts/totteX.
Läns skärgård belägna holmars upplåtande till fritt och allmänt begagnande; 2:o, angående colonien S:t Barlhelemys återställande under Sveriges allmänna drätsel och förvaltning; 3m, angående en förändrad reglering, i afseende på stapeistädernes tolag; 4:o, angående afskaffande af slafveriet på S:t Barthelemy. S. D. Föredrogs ånyo Kongl. Maj ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, rörande tillökad ordinarie b^tsmans-rotering inom en del län: lädes till liandlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Banco-Utskoltets utlåtande, No 16, i anledning af vackt fråga, dels om upphörande med innevarande Riksdag af all tillverkning och utgifning från Banken af sedlar å 16, 12 och 8 skillingar, och dels att Bankens berörde sedlar fortfarande måtte förfärdigas och ut O gifvas : Bifölls. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets följande betänkanden: N:o 10, i anledning af väckta motioner, angående dels förändrad lydelse af 19 Gap. Ärfda-Balken, dels ock förklaring öfver 4 § i samma Kapitel: Bifölls; N:o 11, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om vissa förändrade föreskrifter, i afseende på lagfart och nyttjande-rätts inteckning: Bifölls; NT:o 12, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående intecknande af ej mindre lifs ti dss lädja och undanta gs-aftal, än äfven ali annan afhandling om nyttjande-rätt till fast egendom å landet: Återre mitterades. S. D. Föredrogos ånyo Lagoch Ekonomi-Utskottens följande betänkanden: N:o 1, i anledning af väckt motion om förbud för beväringsskyldig att genom lega befria sig från krigstjenst: Bifölls; N;o 2, i anledning af väckt motion, att böter, förvandlade till fänBih. till R.
Då den här stadgade åtgärd, att sätta Under allmänt förvar Gäldenärens öfver dess handel eller annan rörelse förde Böcker med tillhörande Handlingar, åsyftar hans hastiga skiljande från åtkomst till desamma på det han, efter anmälan om Afträdes-förrnån, icke må ega tillfälle deruti göra någon förändring, men detta ändamål jckertillräckligen vinnes om ej Domhafvande å Landet, som emellan Tingen emottaga Afträdes-ansökningär, kunna utan Härads-Rät tens v öfrige Ledamöters sammankallande vidtaga beslut om den i §. förordnade försegling, finna Diksens Ständer till uttryckande af denna icke riog tydligen bestämde rättighet nödigt att efter qrdet Rätten tillägges eller Homhafvanden. Underdåniga Skrif {'elser. 2. Kap. Om afträdd egendoms förvaltning. 3- §• Den vid slutet af denna §. Borgenärer tillagde förmån uti tillsynen att deras rätt genom Gode Mäns förvaltning ej varder förnärmad, ligger så klar och gifven i sjelfva sakens natur, att den i Riksens Ständers tanka ej behöfver fästas genom Lagens positiva föreskrift. Deremot, och ehuru Lag-Förslaget i 12. §. utmärker, att Gode Män efter Inställelse-dagen böra göra redo, samt stadgar huru de dertill kunna förpligtas, saknas dock all anvisning om Borgenärernes rätt derest Gode Männen under sjelfva förvaltningstiden icke uppfylla sine pligter; Men, om man betraktar vidden af de befattningar, som under denna tid skola af Gode Männen besörjas, måste likväl en sådan anvisning finnas af vigt. Riksens Ständer tro, att Borgenärernes rätt härutinnan ändamåls-enligt: uttryckes om emot försumligs och (motvillige Gode Män lemnäs dem öppen en lika beskaffad utväg, sorn i 15 §. af detta Kapitel i hänsigt till Sysslornän stadgas, och föreslå derför i underdånighet, att slutmeningen i 3 §. eller desse ord
ProtocollsUtdrag af den 12 dennes, hvaraf inhemtades, att BondeStåndet, vid pröfningen af LagUtskottets ofvannämnde Memorial, beslutat, att, likmätigt 44 §• Riksdags-Ordningen, öfverlemna till ConstitutionsUtskottet, att afgöra, hvarthän frågan borde förvisas. Herr Hjerta: Sedan det nu är kunnigt, att BondeStåndet ej frånträdt sitt förra beslut, tillstyrker jag remiss till ConstitutionsUtskottet för att få veta, hvarthän ofvanberörde motioner böra remitteras. Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskcilken gjord proposition, beslöt Ridderskapet och Adeln, att, jemlikt 44 §• 3 Mom. Riksdagsordningen, öfverlemna till ConstitutionsUtskottet a3o Den 19 Februarii e. m. all afgöra, hvarthän ofvannämnde motioner borde förvisas. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärs-och EkonomiUtskottets den 4 dennes under N:o 4;) afgifne, och den 6 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt fråga örn antagandet af ett gemensamt mynt. Herr Hjerta, Gustaf: Sedan StatsMinistern för UtrikesÄrenderna uplyst, och nied remissen låtit åtfölja en framställning, som ådagalägger, alt Svenska Ministeren ej 1111 anser sig kunna utverka en sådan förändring i bytesmedlet, som jag med min motion önskade åstadkomma, linner jag, att det ej nu kan komma i fråga med hopp om framgång, utan måste uppskjutas till framtiden. På denna grund fordrar jag visserligen icke eller bifall till min motion. Jag anser mig likväl nöjd med den försäkran StatsMinistern afgifvit, att det är utrikes Sändebudens skyldighet och hörande till deras tjenstebefattning, att följa konstfliten i andra länder; jag bör dock yttra den önskan, att de böra fästa någon större vigt dervid och ej blott hålla sig vid jernhändteringen. De stora framsteg, som de flesta näringarne gjort i främmande länder, tyckas fordra det.
Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. O S. D. Återremitterades, i anledning af dervid gjorda anmärkningar, Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets den 11 Juli på bordet lagda Betänkande af den 6 nästföregående, i anledning af väckt fråga örn Båtsmans-fördubblingens återställande; och skulle Utskottet anmodas att med skyndsamt utlåtande öfver de gjorda anmärkningarna till Riks-Ständen inkomma. Ut supra. Ex Protocollo AG. Silverstolpe. S. D. Upplästes å nyo Constitutions Utskottets den 11 Juli på bordet lagda Memorial af föregående dag, angående förändringar i följande §. §. af Grund-Eagarna : 1:0 I 56 §. Regerings-Formen. 2:0 I 28 §. Regerings-Formen. 3:0 I 37 §. Regerings-Formen. 4:0 I 14 §. Riksdags-Ordningen. 5:0 ? 1143 Den 14 Juli. 5:0 i 38 § Riksdags-Ordningen , rörande Omröstning inom Utskotten per capita. 6:0 I 38 §. Riksdags - Ordningen , i fall past föregående föl-slag ej af Riksens Ständer Samt Kongl. Maj t skulle antagas. 7 o I 38 §• Regerings-Formen. 8 Q I 29 §, Riksdagsordningen; och blef Vo de uti dessa Memorial upptagna förslag af Ridderskapet och Adeln godkanda , till den kraft pch verkan, som 56 §. Regerings • Formen innehåller. Hvarjemte Ridderskapet och Adeln, i anledning af gjord Stånds-anmarkning , återremitterade Utskottets Memorial, angående en förändring utj 4 §. Regerings-Formen. Ut supra. Ex Protocollo G, Silverstolpe, g. B, Biföll Högloft.
Sorn Rikets Ständer insett nödvändigheten deraf, att hvarje i Statens tjenst inträdande person eger fullständig kännedom om sitt Fäderneslands conslitutionela institutioner; hafva Rikets Ständer skolat hos E. K. M. i underdånighet hemställa om den Nådiga föreskrift till vederbörande, att förhör uti Grundlagarne böra ingå i alla de Academiska examina, som berättiga till inträde i Statens tjenst. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 3o October 1804. Ififppiäst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3o Oct. i334* Preste-Slåndet den 3o Borgare-Ståndet den 3o Bonde-Slåndet den 3o Rikets Ständers" underdåniga Skrifvelse dels om skyldighet för dem, sorn undergå prestexamen, att ådagalägga kunskap uti vexelundervisnings-methoden, dels angående rättighet för Lancaster-Lärare att prestvigas. (Oecon.-Utsk. N:o 128.) S. A. K. Genom underdånig skrifvelse af den 25 Maji 1829, anhöllo Rikets senast församlade Ständer, det E. K. M. i Nåder täcktes förordna, att i Expeditions-Utskottets För slag till tind. Skrifvelse N.o l83\ 3i r icke någon sökande lill inträde i Religions-Lärare-Ståndet derefter måtte varda till Prestman admitterad, innan han inför vederbörande Consistorium ådagalagt, att han i någon Vexel-undervisnings-skola förvärfvat både erforderlig öfning i Vexel-undervisnings-methoden och fullständig kännedom af en sådan Skolas organisation; till hvilken anhållan E. K. M. dock icke behagat lemna bifall, med anledning af hvad Preste-Ståndet deremot serskildt i underdånighet anfört.
December samma ar, kommit till werkställighet och beräkning; och likaledes haswa ständigt tjenstgörande Embetsoch Tjenstemän, med Extra Löner pä Allmänna Indragnings-Staten, enligt Kongl. Maius Bestut af dm 27 Maj sistledit är, med Löneförbättring blifwit hugnade. Men ännu äterstä mänge Penninge. Löntagare, om hwilkas Löneförhöjning srägan öfwerlemnades till Kongl. Mast, pä det denna förmohn mätte, ester Näöig pröfning, tilldelas dem, som kunde deraf wara i behof." "I följd häraf haswa ätstillige Stater samt sarffildte Embetsoch Tjenstemän med Penninge-Löner hos Kongl. Majtt i underdånighet sig anmält eller blffwit anmälte till Löneförbättring, hwarölwer Kgl. Maj:t inhämtat den tillförordnade StatS, Beredningens underdåniga utlakande, i sammanhang med en allman Reglering af ej ännu fastställde Lönctillökninqar. " "Kongl. Majit som under denna dag tagit ti» Nådigt öfwerwägarideHwad Stats. Beredningen k ämnek r-44 Den rz Julii. ämnet andragit, jemte öfriga hit hörande omständig, heter, har derwid i Näder funnit att penningelvnte Embetsoch Tjensteman i allmänhet more, med fa undantag, der särskildta betydligare inkomster åtfölja könen, i owillkorligt behof af den tillökning a deras Löner, som Riksens Stander för en del biand dem bestämdt utfatt, men i ölr-gt. till Kongl.
Och i anledning af det sist nämnda må tilläggas, att Tids-verlden, såsom sådan, har ingen ”yttersta dag”: men att en sådan dag gifves för hvarje Menniskas egna eller enskilda Tid; den är nämligen hennes jordiska lefnads slut, hvarmed öfven är förknippad den ”yttersta dom”, som hon genom sin dåvarande själsförfattning ådrager sig. Dessutom undergår hvar och en Församling en allmän gudomlig slutdom, vid tidpunkten af sitt fullbordade förfall och förderf: då rensas mellan-andeverlden från de invånare, som under onda tidlängder skockat sig der och på jordens menniskor utöfva skadliga inflytelser. Ingen skapelse, såsom lefvande, är annorlunda möjlig, än i epocher, eller i ett fortgående af vissa stadier, från en begynnelse, till en fullbordan. Den bibliska skapelse-historien framställer dem i en skildring, hvars egentliga innehåll dock är en i majestätliga och sköna sinnbilder målad tafla af den genom åtskilliga tillstånd framskridande utbildning, medelst hvilken det inre och oförgängliga lifvet, hos enhvar af Guds ande fattad menniska, nyskapas ur det chaos, hvari det fallit genom synden, till en ordnad andlig verld, till ett Guds återställda beläte i föreningen af oskuld och vishet. Föreställningen, att det Verlds-Hela är skapadt ”af Intet”, är ganska rigtig, såframt man dermed menar, att ingenting har kunnat uppkomma liksom af något utom Gud varande grundämne; och således, att allting har frambragts endast från Gud och genom Honom. Hvarje annan mening derom är en omening. Verlden är skapad likaså af den fullständigaste substans, som genom den fullkomligaste form: nämligen af den eviga Kärleken genom det eviga Ordet. Detta är ock tydligen sagdt, på flera ställen, af Ordet sjelft. I Pauli missförstådda utlåtelse till Ebreerne (c. 11. v. 3) säges endast, att genom Ordet är ”allt det, som är, frambragdt utur det, som icke var” (eller ännu icke hade uppenbarats i tillvarelse). – Märkligt är, att
Då i stad Rådstufvurätt icke finnes, vare Häradsrätt i orten behörig att inteckning meddela. 5 2. Hvar, som lemnar hafseller saltsjöfiskare förlag till fiskets idkande; ege ock låta det intecknas vid Häradsrätten eller Rådstugurätten i orten, der fiskaren har sitt. hemvist - och njute sedan förmånsrätt i fiskarens fångst, fartyg och fiskredskap, Under iakttagande af den ordning ibland borgenärer, som med det i $ 1 åberopade lagrum instämmer. Lag-Utskottets Betänkande, N.o 26. § 3. Är förlagsinteclning gifven för jleras fordringar , och räcker ej godset till för alla, håfve den, sorn äldre inteckning eger, företräde. Inteckningar, gifna vid samma ting å landet, håfven lika rätt. Ont inteckningar å en rådstufvudag vare lag samma. § 4. Ej må förlagsinteckning gifvas utan för visst öfverenskommet belopp i penningar eller varor, eller utan skriftlig, genom vittnen styrkt eller ock inför Rätten af låntagaren erkänd handling, deruti så väl försträckningens egenskap af förlag för viss uppgifven inrättning och, när detta lemnäs till något af de i § 1 nämnda ändamål, jemväl stället för inrättningen upptages, som ock låntagaren medgifvit, att sådan inteckning tagas får. Handlingen skall i hufvudskrift till Rätten ingifvas, samt der offentligen uppläsas, i Rättens protokoll införas och med påskrift om inteckningen förses. Å landet må förlagsinteckning ej sökas utan vid lagtima ting. § 5. Inteckningen skall förn jas inom tio år, sedan den beviljades och ytterligare inom tio är efter hvarje förnyelse; njute dock fordringsegaren förmånsrätt enligt första inteckningen. Försummas den förnyelse, vare inteckningen förfallen.
Maj innevarande år, efter det direktionen för tecknologiska institutet blifvit hörd, i underdånighet anfört: att då akademien för de fria konsterna redan för enahanda eller, myeket närsfägtade undervisningsämnen med dem, som 45 i slöjdföreningens skola ifrågakomma, har åtskillige lärare anställde, som med en jemförelsevis ringa förhöjning i lönevillkor, torde kunna åtaga sig flere grenar af den undervisning, för hvilken berörde statsanslag vore hegardt och nya lärare dessutom kunde på enahanda villkor, som nu blifvit föreslagne, antagas samt nämnde akademis numera tillökla lärosalar medgåfve emottagandet af det uppgifna antalet elever af handtverksklassertia, och undervisningen, jemte kontrollen öfver dess gång och lärarnas verksamhet, åtminstone lika lätt och ändamålsenligt kunde anordnas vid en offentlig statens inrättning, som vid en skola, föranstaltad af en förening af enskilde personer, som när som helst kunde ur föreningen afgå, hade tecknologiska institutets direktion ansett att en, med den af af slöjdföreningen afsedde, fullt lika ändamålsenlig, undervisning för yngre personer, som ingått eller snart ämnade ingå i handtverkerier och slöjder, borde med betydligt mindre kostnad för staten kunna vid bemälde akademi åstadkommas, helst af handtverkslärlingar och gesäller, såsom i allmänhet under söknedngarne på verkstäderna sysselsatte, endast ett obetydligt antal vore att, med undantag af de sena aftontimmarne, påräkna som elever vid dessa dagars undervisning; hvarjemte kollegium för egen del yttrat, att en hufvudsaklig betänklighet mötte derigenom att slöjdföreningen och dess skola när som helst kunde upplösas, och statsverket alltså svårligen beredas full säkerhet, att anvisade bidrag komme att behörigen användas, äfvensom utväg saknades, att i motsatt fall hos vederbörande utkräfva an svarsoch ersättningsskyldighet, hvadan kollegium lunne sig icke ega anledning, att till den gjorda ansökningen i underdånighet tillstyrka nådigt bifall; upplysande kollegium tillika att de under dess förvaltning ställde medel, som skulle kunna ifrågakomma att till det sökta understödet användas, icke lemna tillgång till ett anslag af det belopp, nu blifvit i underdånighet begärdt.