Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län för böckers uppköpande åt de fattigare folkklasserne. 11:0 Friherre Anckarswärds, Carl Henric, den i5:de dennes f. m. på bordet lagde Motion angående åtskilige upplysningars infordrande från StatsUtskottet rörande f. d. Allmänna Magazinslnrättningens utredning m. m. 12:0 Friherre Anckarswärds, Carl Henric, den i5 dennes f. m. på bordet lagde Motion, angående utfärdande af en ny Instruction för Rikets Ständers Revisorer. i3:o Friherre Anckarswärds, Carl Henric, den i5:de dennes f. m. på bordet iagde Motion, att StatsSecreterare-tjensterne malte till lönevilkoren ställas i bredd med StatsRåden. BankoUtskottet : 1:0 Friherre Anckarswärds, Carl Henric, den 12 dennes e. m. på bordet lagde Memorial, angående Bankens skyndsamma utredning. 2:0 Friherre Boijes, Ludvig, den i5:de dennes f. m. på bordet lagde Motion, innefattande åtskillige omständigheter, som vid den blifvande financeplanens uppgörande böra iagttagas. Lagutskottet: 1:0 Friherre Boijes, Ludvig, den i5:de dennes f. m. på bordet lagde Motion, angående granskning af nya CivilLagen. Den 29 December f. m. 2:0 Friherre Boijes, Ludvig, den i5:de dennes f. rn. på bordet lagde Motion, angående rättigheten att utgifva assignationer. 3:o Herr Crusenstolpes, Magnus, den i5:de dennes f. m. på bordet lagde Motion, angående inrättande af FörmyndareKammare i Landsorterne. 4^o Herr Crusenstolpes, Magnus, den i5:de dennes f. m. bordet lagde Motion, att Piikets Ständer måtte bestämma grunderne för det förslag till Rättegångsordning i brottmål, hvilket kommer att af LagCommiteen utarbetas. Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet: 1:0 Friherre Ridderstolpes,.
Hvarom, i händelse Rikets Ständer i öfverensstämmelse härmed fatta beslut, underdånig anmälan lärer böra göras. 2:0 Sedan Kongl. Majrt uti Dess Nådiga Proposition, angående StatsVerkets tillstånd och behof, framställt nödvändigheten af vissa utgifter för Försvarsverkets upprätthållande samt härtill äskat ett årligt anslag af 233,333| R:dr, att utgå af Öfverskotten på Siats-Verkets inkomster, så vidt de dertill lemna tillgång, så har Utskottet tagit i öfvervägande, så väl frågan om sjelfva anslaget, som den o.n lämpligheten af ett dylikt dispositionssätt i allmänhet. Väl hafva Rikets Ständer vid 1823 års Riksdag på sådane öfverskott anvisat elt årligt anslag af 233,333§ R:dr och likaledes vid senaste Riksdagen 70,000 R:dr, att utgå till Kongl. KrigsCollegii behof för Armeens materiel, samt 124,000 R:dr i och för Krut - Stats-Utskottets Utlåtande N.o j8. 3 och Salpeter-lillverkningen; men Ulskottet anser dock dylika anvisningar på tillfälliga tillgångar vara af alltför oviss beskaffenhet, för att böra läggas till grund vid en Statsreglering, hvilken bör anslå säkra och bestämda tillgångar för alla Stats-Verkets erkända behof, och derjemte afse besparing af allt hvad, som icke oundgängligen erfordras till fyllande af dessa bebof. Genom anvisandet af bestämda anslag å öfverskotten af StatsVerkets inkomster, äfventyra Rikets Ständer att öfverskrida Stats-Verkets tillgångar och föranleda en skuldsättning, för hvars betäckande ingen fond är beredd. Sker åter anvisning på sådane Öfverskottsmedel endast i den mon de dertill lemna tillgång, så äfventyrar man, att ett angeläget och vigtigt ändamål, genom brist på tillgångar, förfelas och att Kongl. Maj:t blir urståndsatt, att åstadkomma de förbättringar, för hvilka Rikets Ständer förment sig hafva anvist medel.
Riksförsamling har efter granskning godkänt eller lemnat oanmärkt, bör anses hafva vunnit decharge, i afseende på del granskade, och ingen ny, till ansvarighet förbindande, granskning i samma mål vara ny Riksförsamling tillåten; dock att, oaktadt den af Riksförsamlingen eiler dess Utskott eller Revisorer förrättade allmänna öfversigt af statsmedlens utdelning, vederbörande Embetsman verkställa den serskilda revision, sorn dem i kraft af deras embetsbefattning tillkommer. 136 §. Ej må Riksdag utan Konungens och Riksförsamlingens sammanstämmande beslut kunna upplösas förr, än sex månader tilläudagått från den dag, då, vid lagtima Riksdag, Konungen låtit om Statsverkets tillstånd och behof Riksförsamlingen underrätta, eller, vid urtima Riksdag, Riksförsamlingen afhört den i 64 §. omförmälda berättelse. Efter nämnde tids förlopp ege Konungen magt. att Riksdagen upplösa. Der så oförmodadt hända skulle, att, när Riksdagen skall upplösas, Riksförsamlingen icke hade Staten reglerat eller någon ny bevillning fastställt, då skall Konungen kunna Riksförsamlingen åtskilja; och fortfare den förra bevillningen intill nästa Riksdag. Är åter bevillningens hela belopp bestämdt, men Riksförsamlingen icke om fördelningen ense, då skola, efter den fastställda be v i 11— ningssummans förhållande till den, som vid föregående Riksdag blifvit fördelad, de i den sisla Bevillningsförordningen stadgade artiklar jemnlikt ökas eller minskas; och uppdrage Riksförsamlingen dess Fullmägtige i RiksBanken och Riksgälds-Contoret, att en ny Bevillningsförordning på sådan grund uppgöra och utfärda. 137 §- De allmänna stadgar och förordningar, hvarom Konung och Riksförsamling under Riksdag gemensamt beslutit, skola dock endast i Konungens namn och med dess underskrift utfärdas. 138 §. Ej må den till Riksdagsman vald är från Riksdagsort förvisas, ej heller af någon anledning förmenas att Riksdagen bivista, ej, heller från nå - Hör till Constitutions-Ulskoltets Memorialj N',o 36, 43 got serskildt riksdagsmanna-åliggande förhindras; dock må Konungen under krigstid Riksdagsman af krigsståndet i Rikets tjenst använda.
Tryckfriheten helt och hållet lössläpptes på denna väg; men om något correctiv måste finnas, så gifves väl icke något lindridrigare än den så mycket öfverskrikna Indragningsmakten; och ett möjligt missbruk deraf kan väl aldrig uppflyttas till den höga qvalification, att Rikets väl skulle fordra, det den Rådgifvare, som missbruket tillstyrkt, borde anmälas till afsked. Vid denna beskaffenhet och då vid frågans pröfning 107 §. efter min öfvertygelse aldrig kan blifva tillämplig, är det mig äfven likgiltigt att veta, hvad de Rådgifvare heta, som deltagit i den anmärkta Indragningsåtgärden. En sådan upplysning erfordras endast för dem, som vilja uppflytta ett möjligt missbruk af Indragningsmakten så högt, att det ansågs gälla lika med Rikets val. Jag behöfver den ej; och yrkar i följd af hvad jag nu anfört vördsamt proposition till afslag å ifrågavarande i:a punkt, och att Utlåtandet derom må läggas till handlingarne. Uti Memorialets andra punkt angående den så kallade Skeppshandeln, är anmärkning gjord emot StalsSecreteraren och Stats^ 35a Den 18 Julii e. m. Rådet, för det de icke påmint emot öfverIåtandet af alfa ireus uppgörande åt en enda Embetsman tillika Konungens Rådgifvare, med förbigående af Controllerande Embetsverk. Jag förklarar mig 2:ne orsaker, som föranled t härtill. Den ena, att brådskan och hemligheten, hvarmed alfairen behöfde behandlas, icke tillät en eljest vanlig omgång. Den andra orsaken hämtar jag derifrån, att då jag sätter mig i StatsRådenas belägenhet, jag icke kan finna det brottsligt eller äfventyrlig!, att åt en kamrat uppdraga utförandet af en beslutad handling. Åtminstone böra väl StatsRåden äga hvarandras förtroende, om de äfven, som jag likväl icke tror, skulle sakna Allmänhetens. Misstag är möjligt i allt, och kan äfven häri vara begånget, men är derföre icke adequat till 107 §.; hvadan jag yrkar, att äfven denna punkt utan återremiss mätte afslås.
Eders Kongl. Maj t, under den 4 December 1S49, i nåder förordnat, att omförmälda 1,000 R:dr, hvilka, jemlikt Kongl, brefvet den 26 Mars 1822, utgått till Stockholms stads och läns gemensamma kurhusinrättning, skola, fran och med 1850 års början, för stadens kurhus ensamt användas, underdånigst hemställer, huruvida Revisorernes förevarande framställning må till någon åtgärd föranleda. Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärdar, Stormäktigste All ernådigste Konung! Eders Kongl. M a j: t s t underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåte, ABR. Z. PETTERSSON. _ . vo.r. ShulsoHmndens vice Ordförande. Stockholm den 16 tebruari 1852. F. Richler. « — 365 — Riksarkivariens underdåniga utlåtande, i anledning af en Rikets Ständers Revisorers anmärkning vid expensinedelsredogörelserna för åren 1848 och 1849. Stormäktigste Allernådigste Konung!
Beträffande de ifrågaställa förhöjningarne i aflöningen för denna korps, äfvensom det nya arfvodet för en vid skeppsgosse-skolan anställd duplikant, har Utskottet dervid icke haft något att erinra; hvadan Utskottet hemställer, att den erforderliga förhöjningen i anslags-summan, utgörande 1 8.490 R:dr 28 öre, må af Rikets Ständer beviljas och utgå på sätt i tabellen JVs 9 är föreslaget. 12:o. Enär Konstruletions-leorpsens tjenste-åligganden kräfde icke mindre vetenskaplig bildning och trägen sysselsättning än Ingeniör-korpsens, har Kongl. Maj:t, som ansett tjenstemännen vid dessa båda korpser böra komma i åtnjutande af lika »flönings-vilkor, i öfverensstämmelse härmed för Konstruktions-korpsen äskat en löntillökning af 11,465 R:dr. "Vid behandlingen af denna fråga har Utskottet jemväl tagit i öfvervägande de yttranden, som vid den Kongl. Propositionens remitterande hos Ridderskapet och Adeln afgifvits beträffande denna korps, dervid Utskottet icke kunnat undgå fästa uppmärksamhet vid en framställning af Herr Grefve von Platen, hvilken erinrat hurusom antalet Officerare vid korpsen vöre alltför stort och ingalunda stöde i jemnt förhållande till de arbeten, som nu för flottans räkning utföras eller kunna antagas framdeles komma att vid kronans varf bedrifvas; att föga mer än 3:ne af korpsens Officerare hade full sysselsättning, samt att flera officers-tjenster utan olägenhet kunde indragas; i följd hvaraf Herr Grefven hemställt, att en lämplig och mera tids enlig organisation af denna korps måtte åvägabringas.
Utsk. dem, hvilka till söndersågning för lega framföra skogs-ämnen tillSågqvaruarne, om sågare-lönen i godo öfverenskomma, det skulle stadgas, att, till rättelse vid de tillfällen, då sådan öfverenskommelse icke kunde vederbörande emellan traffas, taxa borde finnas alt tillgå, upprättad enligt Härads-Rättens förslag till fastställelse af Kongl. Majrts Befallnings-hafvande, som skulle lämpa Sågarelönens belopp efter förekommande localförhållandeu och det samma bestämma så väl uti virke som uti contant, då det kunde på Virkes-egarens val få ankomma att sågnings-lÖnen på ena eller andra sättet enligt Taxan erlägga; hvarjemte det torde blifva angeläget föreskrifva, alt, enär förändringar uti myntoch varu-värden eller andra inträffande förhållanden sådant kunde påkalla, Taxan borde, uppå derom hos Härads-Rätt eller Kongl, Majrts Befallningshafvande tillgörande anmälan, undergå granskning och Sågare-beloppet åter lill skäligt belopp bringas och stadfästas. I följd häraf hemställer nu Utskottet vördsamt: om Rikets Höglofl. Ständer skulle vilja hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om det Nådiga tillägg vid föreskriften i Kongl. Brefvet den a April 1828, det anbefallas måtte, att, på sätt Utskottet sig här nästofvanföre Besv. och Octon. Ut sk. yttrat, taxa borde vid Sågqvarnarne finnas till efterrättelse, då vederbörande icke kunde om sågarelcinen annorlunda åsämjas. Slockholm den 17 Junii 1829. Ankom till Exped. Utskottet den 19 Junii 182g. Utlåtande, i anledning af väckt Motion, att Lag-Conhténs förslag till Civil-Lag måtte vid Universiteten föresläsas, och nödig kännedom af detta Förslag, jemte Rikets Grundlagar och allmänna Lag ådagaläggas af dem, som undergå Juridisk och Embets-Examen.
— Erfarenhet om det förflutna torde, äfven i detta fall, bäst vägleda till omdömet öfver hvad sorn bör tiI(göras, för att rikligt ordna bevilln,lagstiftningen för kommande tider. Jag tillåter mig fördenskull att, i sådant syfte, andraga och upplysa följande. Den 39 Maj 355 Fonn bevilln.förordnrr, oell deribland sist 1S35 års, antaga i principen, att cmbetsoch tjenstemän samt betjente skola erlägga ringare bevifln.afgift af löneinkomst, än rörelseoch näringsidkare, m. fl., af deras behållna inkomst, bestämd alt utgå med 5 proc. ; men som embetsoch tjerislemäns uppgifter i ämnet kunna controlleras till siffran , hvilket ej låter sig göra med afseende på rörelseoch näringsidkares, bär taxeringen — jag vill just ej säga öfverallt, men dock för det mesta — vanligen aflupit så, att de förre i verkligheten betungats öfver höfvän, tinder det de sednare till stor del undgått halfva afgiften , eller någon gång mera , i följd af sjelfva taxeringssältet. Såsom ett talande exempel härom åberopar jag vördsamt bilagan N:o 1, fogad vid delta mitt anförande. Det skall förmodligen aldrig fullkomligt lyckas alt uppställa för bedömmandet af handlandes, fabrikörers och handtverkare? samt öfrige rörelseoch näringsidkares behållna inkomst, sådana reglor, att afgiften kan uttaxeras efter verkliga förhållandet. Närmare detsamma, än hitintills, bör man likväl kunna komma. Emedlertid lärer det synas någorlunda klart, att missbruk ägt rum, äfvensom att både rättvisa och billighet påkalla väsendtliga förändringar, med hänsigt till bevilln.beskattningen i dessa delar. Förändringarna uter kunna , elter min förmening, icke tillvägabringas på annat sätt, än 1:0 att bevilln. afgiften för löner och arfvoden m. m. nedsättes i dess nuvar. proportioner, och 2:0 föreskrifterna angtde taxering för behållen inkomst af rörelse och näring i allmänhet skärpas och förtydligas, till så vidt någonsin ske kan.
På Högv. Preste-Ståndets Ledamöters vägnar C. v. Rosenstein. På A Alloff Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar J. Wegelin. På Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar A. J:son Hyckert. G. A. Silverstolpe. Memorial med förslag till ändrad lydelse af 46 och 56 §§ Riksdags-Ordningen. I anledning af inom Utskottet väckt motion har Constitutions-Utskottet tillstyrkt följande tillägg till 46 och 56 §§ Riksdags-Ordningen. Den 46 §:n föreslås att begynnas med en så lydande ny mening: Under motions-tiden böra minst tvänne Plena i veckan hållas, så vida ej Ståndet derom annorlunda beslutar. För öfrigt skulle denna § förblifva oförändrad, men i sammanhang härmed i 56 § Riksdags-Ordningen tilläggas vid slutet: Frågor rörande ämnen, hvaröfver Riksens Ständer ensamme äga beslutande-rätt, få under loppet af hela Riksdagen väckas, och skola till vederbörande Utskott remitteras; men dä sådana frågor, efter den ofvannämde motions-mänadens utgång, väckas, upptagas de ej förr till beredande af Utskotten än vid nästföljande Riksdag. Hvilka förslag till Riksens Ständer skulle anmälas, för att enligt 56 § Regerings-Formen behandlas. Stockholm den 12 Julii 1815. På Höglofl. Ridderskapet och Adelns Ledamöters vägnar Rudolf Cederström. På Högv. Preste-Ståndets Ledamöters vägnar C. v. Rosenstein. På Yällofl. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar J. Wegelin. På Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar A. J:son Hyckert. G. A. Silverstolpe. Härmed följa 2 bilagor (A, B). 912 Riksdagen 1815. Bilaga A till Mern. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Högloft. Ständers Constitutions-Utskotts Beredning den 10 Julii 1815.
#Echo.# Döfhet. #Ejderdun.# Förutspår rikedom. #Ek.# Rikedom och lång lefnad. #Ekorre.# Se Räf. #Ekoxe.# Wanskligt rykte. #Enlevering.# Giftermålsförslager. #Eld.# Wrede och fara; kastar den lågorna omkring: förströelse; är den släckt: fattigdom. Om ett fruntimmer tänder upp med lätthet, skall hon bli moder till wackra och lyckliga barn; möter det swårigheter: skymf; blir man bränd deraf: feber; rör man derwid utan att skada sig: edra företag röna en lycklig utgång. #Elefant.# Se en: fruktan och fara för de rika; gifwa honom mat eller dryck: mäktiga gynnare; klifwa upp på en: lyckliga händelser. #Eldstål.# Hastig lycka. #Engel.# Lycklig nyhet; wisar den sig bortflygande, är det en uppmaning att bättra sitt lefwerne. #Engelsman.# Farliga wänner, stränga fordringsägare. #Enka.# Lugn. #Erkebiskop.# Död. F #Fabel.# Berätta en: naivetet, som man säger i ett sällskap; dikta: uppfinning, som gagnar andra än uppfinnaren. #Fackla.# Tänd: belöning; släckt: fängelse. #Fader.# Godt hopp för den som ser sin fader. #Fadder.# Deß åsyn bebådar barndop eller bröllop. #Fagott.# Lögn. #Faktor.# Nyheter om en frånwarande. #Fall.# Falla omkull: lycka. #Falla.# Om man straxt stiger upp efter fallet, följa hedersbetygelser; om icke, stadnar ni i en obemärkt och föga lycklig ställning i lifwet. #Falk.# Ärofull belöning. #Familj.# Befinna sig midt i sin familj: nöje blandadt med motgångar. #Fara.# Löpa någon fara: framgång; undwika en: mißtroende. #Farwäl.# Säga farwäl åt någon: dåliga tecken; höra någon säga farwäl: smärtsam nyhet. #Fasan.# Hälsa och ära. #Fat.# Fullt: penningar; tomt: skulder.
Maj t i näder föresiagne grunder och de omständigheter, som i särskilte fall kunna förekomma, eller hos Kong!. Majit i underdånighet anmälas. Denna Proposition blef med högljudt och UM repadt enhälligt Ja beswarad och bifallen; Och skulle det genom en utsedd Deputation, de öfrige Ständen wördsamt och wänligen meddelas. Ö su^rs. Lx krotocollo, 6. brinkman. Rik' Den i; Maji. 28; Uppläst och bifallit hos Ridd. och Adeln d. ns Maji. Preste-Slandct den 15 - Borgarc-Slandet d.2Z Bonde-Ständel den 12 Riksens Ständers Stats-Utskotts Betänkande, angående Dagtractamenten och Resepenningar för samtelige Riks-Ständcns och deras Utskotts-Secreterare, Lantzliec och wakt betjening. Ä^ed anledning af Höglofl. RidderskapetS och Adelns den 2z:te sistl.
Huru än R. o. Ad. i detta fall behagar besluta, så får jag förklara, att jag för min del alltid ansett, och anser ännu, att, om man vill följa ordalydelsen af denna §, så kan man ej frånkänna vikarien obestridlig rättighet till hälften af omförmälda ordinarie lön. Jag anser mig dessutom böra förklara att, om R. o. Ad. antager Dtskts förra betänk. N:o 192 och afslår det förevar., så kommer frågan troligen att gå till förstärkt SlatsUtsk.; emedan detta sednare betänk, förmodligen kommer att antagas af 2:ne Stånd. Hr Rääf: Med Gr. Lagerbjelke och Hr Printzensköld är jag fullkomligt ense derom, att 98 § af ifrägavar. reglemente bör obrottsligen följas efter dess ordalydelse, sålunda att någon afgift från riksg:s-kont. måste äga rum. 2:ne fall äro förutsatta, hvaraf det första icke är här tillämpligt, endast det andra. En ordinarie lön finnes hvaraf vikarien ostridligen skall hafva hälften, ty antingen man antager, att alla de lönevilkor, som blifvit beräknade för just.ombudsmannen, äfven utgöra hans ordinarie lön, eller ock att denna utgöres endast af inkomsten utaf bostället — i förra fallet får vikarien mera, i sednare fallet mindre —; så är § i detta fall af den bestämdhet, att man alldeles omöjligt, utan brott mot reglementet, kan afvika derifrån. Men tvisten emellan Gr. Lagerbjelke och mig består deruti, huruvida just.ombudsmannen och hans vikarie äro uti detta reglemente i full jemförlighet med hvarandra. Jag tror det icke, ty här äro nyttjade tvenne olika uttryck. Om just.ombudsmannen säges: ordinarie löneinkomst, men om hans vikarie brukas orden: ordinarie lön. Hvarföre skulle en sådan olikhet i uttryck finnas, om ej derföre att förre Ständer afsett olika förhållanden? Det är derpå jag stödjer mitt påstående, att vikarien måste få hälften af häradshöfdingens i Södra Möre ordinarie lön d. v. s. af den boställsränta, som är denne häradshöfding anslagen; men icke af mera.
Brytes Riksens ständers anordning och pengar utbetalas av fullmäktige innan Riksdagskallelsen kungjorts i kyrkorna kommer de att brottsligt dömas till fängelse i två år. Är han tjänsteman skall han skiljas från ämbetet och tjänsten utan att han den eller annan publik befattning kan återfå. Beträdes fullmäktige att med försummelse eller egennytta ha underlåtet, överskridit eller avvikit från de föreskrifter som bankoutskottet eller revisorerna meddelat må han genast till justitieombudsmannen anmälas. Han skall undersöka om den anklagade kan fällas. Fullmäktige får inte lyda någon annan än Riksens ständer, bankoutskottet eller revisorerna. Fullmäktige får inte överlägga i närvaro av ombud från Konungen eller regeringen. Infinner sig inte ledamot utan giltigt förfall till fullmäktige bötar han 10 riksdaler för varje gång. 2 / 3 av fullmäktige måste fatta giltiga beslut. Stockholms slott å Rikssalen den 1 maj 1810. CARL. Förordning angående förbud att, vid köp eller skifte av fastighet, förbehålla sig att egendomen framdeles återvinna; Stockholm den 1 maj 1810. För att undvika den skada både enskilda och allmänna kan drabbas av, då vid försäljning av fastighet, säljaren betingar sig rätt till återköp efter längre tid förlopp. Detta är nu förbjudet och lagfart på sådant köp är inte tillåtet. Stockholms slott å Rikssalen den 1 maj 1810. CARL. Kungörelse angående räntetagares och räntegivares ömsesidiga rättigheter vid indelta räntors utfordrande och utgörande. Stockholm den 3 maj 1810. Då penningmarknaden ändras och det kan påverka räntorna för längre kontrakt har frågan om tillåtelse att betala in natura uppstått. Räntegivaren har rätt att få räntan in natura om det är förmånligast för honom. Stockholm den 3 maj 1810. SAMUEL af UGGLAS. Kungörelse angående inrättning av ett nytt Landshövdingedöme under namn av Jämtlands län. Stockholm den 7 maj 1810. Då Jämtland och Härjedalen är avlägsna från Västernorrlands och Gävleborgs län, vilket hindrar framgången av deras hushållsanstalter, har Vi beslutat att Jämtland som hör till Västernorrland och Härjedalen som nu hör till Gävleborgs län kommer att från den 1 augusti bilda ett eget län under namn av Jämtlands län. Detta kommer att främja i synnerhet Jämtland som är stort och där kronan har stora skogsområden. Här kan uppodling ske.
Utsk. derjemte måtte förständigas uppgöra sådan voterrspropos. , att de särskilda Ståndens olika tankar i förstärkt Constit.Utsk. må komma under pröfning till antagande eiler förkastande. Constit.Utskrs memor. Nro 63 återremitterades. Den ir December f. m. Hr Hjärne, Harald: Då betänk. N:o 62 blifvit förbigånget, hemställer jag, att äfven detsamma må föredragas, oaktadt det blott är stäldt till PresteSt. Underteckn. Ridd.Secret.: Constit.Utsk:s betänk. JNT:o 62 har icke blifvit på föredragningslistan uppfördt af samma skäl, som flera gånger förut under riksdagen föranledt ett sådant uteslutande, och bland hvilka tillfällen jag påminner mig t. ex. det, då fråga var om svar å en vägrad propostn. Del ifrågaställa memor. innehåller blott en begäran till PresteSt. att yttra sig uti en fråga, der sådant blifvit uraktlåtet. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Hvad sjelfva trälFar, är det högst likgiltigt, om del föredrages eller icke; men jag kan icke godkänna den grundsats, att något mål kan uteslutas från föredragningslistan, ty hvarje allm. fråga bör i alla Stånden föredragas, emedan Utsk:n eljest kunna till ett Stånd inkomma med yttranden, hvarom de öfriga icke få någon kännedom. Jag önskar altså, att memor. måtte föredragas. Hr Hjärne: Instämmande med den siste talaren, tror jag, att den princip, Hr Ridd.Secret. etablerat, är oriktig och vådlig. Den har dessutom icke blifvit följd, t. ex. i afseende å memor. N:o 60, hvilket är stäldt till BorgareSt., men likväl icke blifvit från föredragntslistan uteslutet. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. önskade, att Conslit.Utsk:s memor. !NT:o 62 skulle Ståndet föredragas, i hvilket fall det skulle blifva uppfördt på föredragningslistan till nästa plenum. Ropades ja.