Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hos Bevillnirtgs-Utskottet, sorn förut bandlagt detta ärende, har viddess pröfning i öfvervägande kommit, att, då Stapel-Städernes Handlande, enligt Författningarne äro för» pligtade, att alltid vara fÖrsedde med ett visst qvantum Salt för Landets behof, samt Kongl. Förordningen den 27 Julii i 7;31, dessutom Uttryck ellgen Stadgar, huru och med hvad Vilkor hvar och en annan må infora samma Artikel, förmodar Utskottet, att någon brist på denna nödvändighetsvara icke bör för längre tid kunna uppstå, hvadan Utskottet icke eller finnér anledning föreslå någon ändring i nyssnämnde Författningar, eller att i denna del understödja Motionen. Beträffande åter införseln af Sill och andre loflige varor, så anser Utskottet något särskildt yttrande deröfver icke erfordras, då införseln och för» tullningen af dylike varor, i de upprättade Tull-Taxor ne blifvit iakttagne. För sin del får Ekonomi-Utskottet vördsamt anföra, att Utskottet i afseende på Utländska varor, då de äro oumbärlige, eller 5 Sami. i />, 4 5o Bevilln ings-Ut skottet s iiödvändighets-articlar, i allmänhet anser det vara nyttigt, att deras införsel i möjligaste måtto befrias från Tull-afgifter, så vida icke dessa varor tillika kunna produceras inom Landet, enär i Utskottets tanka, en billig omtanka fordrar, att afseende göres å den Inhemska productionens företräde. Till följd af denna allmänna grundsats, och enär Utskottet icke kan frångå sin öfvertygelse, om förmånen deraf, att Salt erhåUes för lindrigt pris, hade Utskottet trott sig böra tillstyrka att, om icke införseln af denna vara kan blifva fri från Tull-umgälder, dessa åtminstone måtte nedsättas, och blifva så ringa och låga som möjligt; men sedan nu mera Riksens Högloft.
I betraktande af de swärigheter och kostnader , svin Fifferffapet i Bottniska Wiken mäste tvidkannas derigenom, at Hamnfogdar och andra tilförordnade Krönare, genom Kongl. Kammaroch Lommerce-Oolleisternes LirculLire til Landshöfdingarne den io Maji igoz, blifwit belägne den rättighet de förur, enligt iz §. i i?Z9 Ars Kongl. Förordning, angående Matt, Mål och Wigt, vpätaldte utöfwade, ar fa kröna de Käril som nyttjas ivid Strömmingens inpackning och saltning, äfwen om de sjelfwe hade del i Strömmings-fiffel, har Utskottet ansett sig böra rilstyrka Riksens Stander, at hos Kongl. Maj:t i underdänighet anhälla, det berörde Lircuign-e-Bref matte, sa midt det rörer förbud för delägare i Fiffel, ar kröna Strömmings-Packkärilen, uphäfwas, och i7Z9 Ars Kongl. Förordning fä härutinnan oförändrad lända til efterrättelse, sä ak exsminerLä och constituergä Hamnfogde eller Krönare ma äga rättighet at kröna de Pack-Käril, hwilka tilhöra Fifferffapet inom detz OistriÄ; och får Utskottet, i sammanhang härmed anmäla den önskan, at innehafware af Tiärubrännerier äfwen mätte fä åtnjuta den förmon, at betjena sig af egne särskilt tilförordnade och exs. rninersäe Krönare. Slutligen önskar Utskottet, at dä en ny Författning härom kommer at utfärdas, densamma mätte, med uphäfwande af alla äldre Föreskrifter i ämnet, innehälla alr hwad derutinnan hädanefter bör tjena lil efterlefnad. Hwilket dock alt til Riksens Den 14 Mars. e. m. 675 Högloft. Ständers egen pröfning mördsammeligm öfwerlemnas. Stockholm den 7 Mars 1310. Pä Högloft.
2o3 5o,ooo R:dr Banco, utan ock medgifvit, att Canalinkoinsterne för de trenne åren 1825, 1826 och 1827 finge till Verkstadens färdigbyggande och första förläggande användas; Och som K. M:t vid ytterligare pröfning af detta ämne, ansett ifrågavarande Mekaniska Verkstad vid Motala vara en så beskaffad anläggning i Slöjdeväg, att det för densammas fullbordande af K. M:t i Nåder beviljade lånbiträde af 5o,ooo R.:dr borde utgå af den för dylikt ändamål afsatta summa af ManufacturDiscontFonden; alltså anbefaldes K. Comnr Coll. att i följd deraf och i öfverensstämmelse med de för lån ur nyssberörde Fond faststälde vilkor, meddela Directionen öfver Götha CanalVerk formnlaire till den skuldförbindelse, som Directionen , på sätt den i underd. anmält, korome att å CanalBolagets vägnar’ såsom säkerhet för lånet afgifva. Och hade, sedan Canal Directionen till K. Comm. Coll. aflemnat dess å Bolagets vägnar utfärdade, i föreskrifven form författade skuldförbindelse för ifrågavarande lån, samt dervid jemväl företett ProtocollsUtdrag deröfver, att Bolaget under den i5 September 1826 befullmägtigat Directionen att nämnde Skuldförbindelse å Bolagets vägnar utfärda, berörde Förslaglån å 5o,ooo Rtdr B:co blifvit under den i5 November sistnämnde år från MnnufacturDisconten ttll Götha CanalDirection utassigneradt. Till följd af Nådig befallning, har K. Comm. Coll. afgifvit underd. utlåtande i anledning af 1827 års Pievisoi ers gjorde anmälan i afseende på ofvan nämnda lån, och deruti yttrat, alt då den Mekaniska 2c>4 Stats-U tskottets Verkstaden vid Motala, enligt hvad allmänt kändt vöre, både till sin omfattning och sina egenskaper i öfrigt, vore af vigt för näringarne och slöjderne i allmänhet, samt K.
som flyttningstiden i Städerna, om den bestämdes till samma tid, som å landet, icke inträffade just de dagar af året, då flyttning sker utur och i hus, och hvarje husbonde mindst kan umbära ijenstehjonets biträde; samt 3:0 af Herr Assessoren von Schantz, att om flyttningstiden för landet blefve bestämd till den I November , Herr Assessoren ansåg nödigt, att flyttningstiden i Städerna äfven måtte blifva med afseende härå reglerad. Vid besvarande af alla dessa anmärkningar, får Utskottet först vördsamligen erinra , att ehuru Legostämmotiden är uti T4 Cap. 2 §. Handels Balken utstakad; likväl och då frågan härom helt och hållet rörer en allmän hushållnings-anstalt, hvaruti, likmätigt 53 §. Regeringsformen , det tillkommer endast Oeconomie-Utskottet, att förändringar föreslå, samt, jemlikt Regerings Formens 89 §., frågan om förändring, förklaring och upphäfvande af J.agar och Författningar, sorn Rikets allmänna hushållning röra, skola uti Den 11 Juli, 1129 utt Oecönomie-TJfskotfet utredas; hvaremot 5 3, 87 och 88 §• §. utvisa, hvilka mai och ärender, sorn till Lag-Utskottets behandling höra, har Oeconomie-Utskottet, emot Regerings Formens nyss åberopade Fyra §. §., destomindre ansett sig böra, gemensamt med Lagutskottet, frågan om förändring uti tjenstehjon* flyttningstid upptaga, som densamma blifvit allena till Oeconomie Utskottet remitterad, och äfven vid de förra Riksdagar , dä lika beskaffad fråga varit väckt, ensamt af detta Utskott behandlad , utan att någon erinran vid ett sådant behandlingssätt då blifvit inom Riks Stånden framställd; och hemställer Utskottet följaktligen till Hoglofl. Ridderskapet och Adeln, om icke Herr Mannerstams härutinnan gjorde anmärkning måtte lemnäs utan vidare afseende.
Någon skymt af förbud för Konungen att afstå frän den medgifna förmånen, eller för Sländerne att om Riksstyrelsen i sådant fall taga befattning, finnes icke. Grundlagarne omtala icke någon rätt för Konung alt nedlägga spiran; men ingen lär vilja bestrida honom denna lätt. Lika litet lär Konung, som ämnar resa utrikes och der förblifva utöfver 12 månader, kunna förnekas rättigheten alt med afstående från den förunnade förmånen att hans Stats-Råd under liden må i 12 månader föra regeringen, åt sammankallade eller redan församlade Ständer genast öfverlemna att om Riks-stvrelsen taga den författning de nyttigast finna. Alldeles enahanda mäste förhållandet vara vid Konungs sjukdom. Om denna är sådan, att den å ena sidan kan förutses fortfara utöfver 12 månader, men å den andra icke hindrar Konungen, alt sjelf afsäga sig förmånen att Stats-Rådet under de första tolf månaderna skall föra styrelsen, så finnes intet förbud för Konungen att genast åt Ständerna öfverlemna eller för Ständerna att emottaga uppdraget atL om Riks-styrelsen föranstalta. 92 §:ns ordalydelse visar detta klart. Der fästes uttryckligt afseende vid beskaffenheten af Konungens sjuklighet. Denna § fastställer trenne vilkor för inträdande af Ständernas rätt att om Riks-styrelsen taga författning, nämligen först, att Konungens sjuklighet är af den beskaffenhet, att Konungen under 12 månader med regerings-ärendena sig icke befattat; för det andra, alt denna så beskaffade sjuklighet vid de 12 månadernes utgång fortfar; och för det tredje, alt Konungen under mera än 12 månaders lid sig icke med regerings-ärendena belättat. Men ovedersägligt torde vara, att det är alldeles likgiltigt, huruvida de tvenne förstnämnde förutsättningarne äro styrkte genom en förfluten tids inträffade förhållande, eller genom sådant bevis, som lagskipningen för öfrigt erkänner. Hvad den tredje åter angår, sä är visadt att den, tillkommen att skydda Konungen i dess rätt, kan af Konungen eftergifvas.
Ridderskapet och Adeln proäuLsrss, innan något beslut tages, hemställer jag, om icke en vickimeraä afskrift deraf utur Riddarhus-zUcbivum mä genast med posten esterskrifwas. Bifölls. Härunder äterkom den til de andra Sländcn afsända Oo^utLlion. Uplasteö a nyo det Hederwärda Bonde. Srandeks krotocolls - Utdrag af den sz. i denna mairad, rörande Ståndets åstundan at deltaga i sörwallningen af Riksens Ständers Lmguo. Under läsningen ankom och emokkogs pa manligt sätt en Uopurauun ifra, det Högwördiga Preste. Stans det, anförd af Herr Biskopen och Ledamot» af Kongl. NrLrdstjerne > Oräsn Uv>5for 'tallquist, soln tilkäuiiaga!', ot Sraudek för sin del ansett öfwrrstödigc förse Bcwill. ningö-Utskottet med »agon InlkruAicm > sedan u stoiskt redan »agon tid warit i HAivne, och at Släudrc förs öfrigt s fragan härom stadnat i et Beslut, enahanda med der, som af Ridderstapets och Aoelus Qe^uiaiivn biifivjt ttlkannagifwet, Hs^urqitonen beswarades och aslradde.
Under en tid, då lättade kommunikationers utomordentliga vigt dagligen blifver allt mera insedd och då jernvägar i flere riktningar göra det möjligt att på några timmar tillryggalägga hvad som förr var en dagsresa, torde de olägenheter, som dessa passföreskrifter skulle medföra, der de tillämpades, lätt fattas. För deu, som är bosatt på landet, skulle anskaffandet af pass stundom medtaga mera tid än sjelfva den resa, derför passet skulle användas, 426 Dan 26 No vom bar /. m. om denna sednare vore underlättad af jernväg eller ångbåt, flinderlige, som föreskrifterne skulle vara, der de efterlefdes, äro de nu, då de endast undantagsvis tillämpas, så mycket äfventyrligare, ty hvarje resande, som, förlitande sig derpå att pass ej skall honom afifordras, begifver sig utan pass utom den trånga krets, der han med visshet vet sig vara känd af gästgifvarne, löper fara att af dessa myndigheter, som lätteligen dertill kunna föranledas af brist på hästar eller andra tillfälliga anledn:r, blifva uppehållen och förd ur sin väg. Man har ansett pass-föreskrifterne såsom medel att ertappa förrymde brottslingar, men erfarenheten har visat att, om än någon enda brottsling blifvit anhållen såsom saknande pass, så bereda sig de ojemförligt fleste tillgång dertill genom köp, stöld eller förfalskning, samt är just genom innehafvande af en sådan handling mera fredade för misstanka. För andra kringstrykande utgör passväsendet visst icke något hinder, utan är passet för dem, såsom en gång förut yttrats i denna fråga, ett medel att få anropa medlidsambeten om hjelp »på den långa resan», under det den vandrande bettlaren eljest troligen icke skulle undgå den allvarsammare behandling, som 20 § K. Förordmn om fattigvården i Riket af d. 13 Juli 1853 föranleder.
Skolan, som bekommer af Allmänna Fattigvården 200 R-.dr om året, äger en fond af 61,700 R:dr. c) Kraftiska Skolan. Läraren i nyssnämnda Fattig-Skola är äfven Lärare uti denna skola, som i främsta rummet är bestämd till undervisningsanstalt lör fattige Borgares Söner, men äfven emottager andre obemedlade gossar, så långt utrymmet medgifver. Lönen för Läraren är 300 R:dr. Undervisning har meddelats 20 gossar. Skolans fond uppgår till 26,000 R:dr. d) Nicolai Församlings Catechet-Skola. Här lemnäs undervisning hvarje Söndags och Helgedags eftermiddag, ifrån kl. 1 till kl. 4, uti Christendom, åt ungefärligen 48 gossar och 10 flickor. Så väl denna, som Catechet-Skolorna inom Hufvudstadens öfriga Territorial-Församlingar, äro stiftade af Samfundet Pro fide et christianismo, hvilket tillsätter och aflönar Lärarne, 10 till antalet, hvaraf 8 med 100 R-dr och 2 med 50 R:dr. Derjemte bekostar Samfundet 2:ne Extra Lärare, som tagas bland Eleverne i Stadens Seminarium för Folkskole-Lärare, att undervisa i stafning samt innanläsning; och desse åtnjuta hvardera 33 R:dr 16 sk. Catechet-Skolorna få ej begagnas af sådane minderårige barn, som kunna hvarje dag gå i Skola, utan blott af dem, som äro i arbete eller tjenst, och derföre endast på Sönoch Helge-dagar hafva ledighet dertill. e) S:l Clara? Församlings Handtverk-Skola. Denna har 1 Lärare och begagnas af 20 till 30 Gesäller och Lärlingar. Skolans fond, donerad af Grosshandlaren Henrik Ekström, utgör 2,000 R:dr, af hvars ränta Läraren aflönas och Skolmaterialier bekostas. f) Nämnde Församlings Skola för fattiga Flickor. Två Lärarinnor, aflönade med 250
Edmée kom hem i Rue du Bac och gick, efter många oroliga förmaningar af markisen och Madame de Châteauneuf, strax upp till sig. Hon lät Valentine taga diamanterna af, men när hon ville lossa klädningen, hejdade hon henne hastigt. Hon reste sig upp från stolen framför spegeln. — Jag kan icke stanna här, Valentine, sade hon bestämdt. Tag min kappa — min stora kappa — jag måste gå igen. Pigan grep henne förskräckt om armen. Men Mademoiselle, då! Det går ju icke an. Mademoiselle är sjuk — det är febern. — Åh prat! Gif mig min kappa. Jag måste bort, hör du ju. Det var redan öfver midnatt. — Det går icke an. Jag låter kalla Madame eller Monsieur Louis ... Edmée stampade i golfvet. Gif mig min kappa! ropade hon i förtviflan och raseri. O, min Gud, nu står hon der och spiller min dyrbara tid! Hon fick sin vilja fram. Hon nästan sprang öfver bron till Tuilerierna. Hon hade ingen svårighet att passera gallerporten — vakten kände händelsevis från föregående gånger alldeles bestämdt «den beslöjade damen». Oantastad lyckades hon nå ända fram till Durocs ingång. — Jag önskar att tala med medborgaren Duroc. Det är något vigtigt. Duroc hade nyss lemnat Förste Konsuln. Han blef högst förvånad, när han igenkände Mademoiselle de La Feuillade, och förde henne strax in i sitt kabinett. Då hon slog slöjan tillbaka, förfärades han öfver hennes blekhet och hennes ögons sällsamma glans. — Hvad betyder då detta, att man icke strax för mig upp som vanligt? sade hon otåligt, feberaktigt befallande. Jag måste tala med generalen. Duroc blef förvirrad. Det är omöjligt, Mademoiselle. Förste Konsuln är icke ensam. Han arbetar och vill icke störas. Edmée lutade sig mot väggen, tungt, med slutna ögon. Han är icke ensam ... Hvem är då hos honom? Han arbetar i biblioteket — jag brukar alltid få komma in i hans sängkammare. — Icke i afton, Mademoiselle. Han talade bestämdt, men han sänkte blicken.
I anledning af Ilevisorernes i 7:de § gjorda anmälan, att de ständiga upplagen af godt handgevärsoch stycke-krut understigit den, genom Kongl, brefvet den Hl December 1842, bestämda qvantiteten, far Kollegium underdånigst anföra, att det antydda förhållandet härleder sig dels från en, sedan sistnämnde ar ökad, opåräknad försäljning af dessa krutsorter, särdeles handgevärskrut, utan motsvarande förhöjd tillverkning, och dels af den, jemlikt föreskrifterna i Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref den 22 Maj 1849 och ilen 7 Augusti 1851, företagna omarbetning af äldre krigskrut till bergskrut, hvarigenom, innan motsvarande belopp nytt styckekrut hunnit tillverkas, en brist af detta krutslag uppstått, som likväl är afsedd att under loppet af innevarande år blifva ersatt. Emellertid bör härvid icke förbises, att verkliga bristen i den bestämda krutqvantiteten ingalunda är så stor som l»evisorerne uppgifvit, emedan det krut, sorn innehalies i flera millioner färdiga patroner och uti ett icke ringa parti färdig fältartillerioch fästnings-ammunition, äfven mäste beräknas såsom befintlig tillgång. — Vidkommande ater Ilevisorernes framställning i denna g, att, enligt hvad förut varit iakttaget, sammandrag öfver de särskilda kruträkningarne böra för hvarje år uppgöras och bifogas Kollegii hufvudböeker, har Kollegium meddelat föreskrift om fullgörande af hvad i detta hänseende blifvit äskadt. Enär under titel: belägrings-artilleriet, i båda årens hufvudböeker balanseras en kontant behållning af 4,297 Ildr 4 sk. 9 rst., utgörande återstoden af ett, vid 1828—1830 års riksdag, till försvarsverket anvisadt extra statsanslag, hafva Revisorne, enligt 10:de §, tillkännagifvit, att, så framt anledning icke är för handen, att dessa medel omsider varda för det afsedda ändamålet, beböfliga, desamma anses böra till lliksgälds-kontoret öfverlenmas.
Under antagande att ifrågavarande undersökningar komme att fortgå under fyra månader af året och att 50 nivellörer dermed årligen sysselsättas; att för hvar och en af dessa nivellörer beräknas till aflökning, resor och nödig handräckning 1,000 R:dr Riksmynt om året, att dessutom för tre Topograf-officerare, såsom chefer för hvar sin afdelning, aflöning och resekostnads-ersättning upptoges till 0,000 R:dr Riksmynt för hvarje, att en chef för det helas ledning antoges med 6000 R:dr Riksmynt i aflöning och resekostnads-ersättning, samt att till upprättande af nya kartor och beskrifningar, äfvensom till förberedande arbeten och kart-kopieringar beräknas 4,000 R:dr Riksmynt, har Landtbruks-akademien förslagsvis uppställt de årliga kostnaderna för omförmälda undersökningar på sätt som följer: För en chef 6,000 R:dr » 3 distriktchefer å 3,000 9,000 » » 50 nivellörer å 1,000 50,000 » » upprättande af kartor och beskrifningar . 4,000 » eller tillsammans 69,000 R:dr Riksm.; hvarjemte såsom anslag för en gång till inköp af instrumentberäknats 5,000 R:dr Riksm. Bil. JYi 5 till Kongl. Maj.ts Nåd.
Två hundra fyratio tusen ett hundra hmlio R:dr; Stats-Ulskoltels Memorial M 281. 6:0 lill utförande af dylika arbeten vid Waxholm, 90,000 R:dr årligen under dessa år, eller tillsammans Två hundra sjulio tusen R:dr; 7:o till vidtagande af förberedande åtgärder för Stockholms förseende med befästningar och till dessa befästningars påbörjande å nämnde stads södra sida, i mån af behof, 100,000 R:dr för hvartdera af åren 1859 och 1860, eller tillsammans Två hundra tusen R:dr; 8:0 till befästnings-arbeten vid Slite på Gottland, 37,768 R:dr 7 öre under hvartdera af åren 1858 och 1859 samt 37,768 R:dr 8 öre under år 1860 eller tillsammans Ett hundra tretton tusen tre hundra fyra R:dr 22 öre; 9:o till ersättning för de arrendeoch hyres-medel, som hittills tillflulit Kongl. Krigs-kollegii Forlifikations-afdelning från Kalmar f. d. fästning tillhörande vallar och lägenheter, 1,650 R:dr årligen under åren 1858, 1859 och 1860, eller tillsammans Fyra tusen nio hundra femtio R:dr; 10:o till bildande af material-förråd för fältbrygge-utredning vid arméen, 10,000
Under sådant förhållande är det tydligt, att antingen man, såsom Kongl. Stats-Kontoret och Stats-Utskottet gjort, särskilt afräknar hvad i balansbeloppen tillhörer sådana förvaltande Verk, eller man, i det aliäkningen sker af ali skuld från all tillgång, inclusive förvaltande Verkens tillhörigheter, gör alldeles samma operation, måste effekten blifva densamma, och bör således, genom dessa olika sätt att gå tillväga, ingen skiljaktighet uppkomma. De öfriga skiljaktigheterna bestå, enligt det föregående, deri, att Kongl. Stats-Kontoret och Stats-Utskottet icke upptagit afdraget för beloppet af anmärkta poster och proprie balanser och icke heller godtgjort för skalden till extra stats-reylerings-fonden, samt icke heller beräknat tillägg af grundfondens fordran för betäckandet af särskilta å hufvud-titlarne uppkomna brister för föregående åren; äfvensom att fastigheters och inventariers värden icke blifvit afdragna i den af 1845 års Statsrevision gjorda kalkyl. Om således dessa difference-belopp, efter omständigheterna, antingen tilläggas eller afdragas, borde för de begge beräkningarne samma summa uppkomma. Sådant är likväl icke förhållandet, hvilket gifvit anledning att vidare undersöka, huruvida de för dessa beräkningars uppgörande använde zifferbelopp voro rik liija. Vid denna undersökning har ingen hufvudsaklig anmärkning förefunnits mot de af 1845 års Revisorer uppgifna ziflror, men deremot desto flera mot den af Kongl. Stats-Kontoret uppgjorda beräkning öfver afdrag för hvad de förvaltande Verken tillhörde bland de utbalanserade beloppen enligt 1841 års Rikshufvudbok. Den likhet i afdraget uti debet och credit, som, enligt det föregående, i detta afseende borde förefinnas, äger alldeles icke rum uti den af Stats-Utskottet anförda Kongl. Stats-Kontorets beräkning öfver samma afdrag, hvilken följaktligen icke med behörig noggrannhet afskiljt hvad, under sådan afsigt, från hvarje särskilt slag af tillgång eller skuld borde hafva blifvit afsöndradt. En beräkning på de af Kongl.
Om icke Staten rnellankornmit med understöd, så liad® sannolikt, icke blott de enskilde Bruks-egarns varit förlorade, utan äfven sjelfva Jernhand terim gen varit nära sin undergång,” ”Men detta understöd lemnades icke på det sätt,att Staten sjelf uppköpte och sjelf försålde jernet. I detta fall hade troligen samma förluster uppkommit, sorn nu genom Magazins-Inrättningen. ” ' ”Spannmåls-handeln är nu i samma belägenhet Jag tror att den, likasåväl sorn Jernhandte. ringen förtjenar understöd, och att Staten för torkad och inmagazinerad Säd, emot lag ränta, och emot f u 11 k o m 1 i g, i a n d r a Hypotheker äfven lemnad säkerhet, bör It den enskilde Spannmåls -handla ren lemna förskott att uppköpa nya förråd er.” St a t s-Ut s k ot t e t* Be tän tanden. *53 ”Härigenom skulle under goda år lager samlas, som noder missväxt-år vöre att tillgå. Härigenom skulle inan ändteligen vinna, livad som hittills aldrig kunnat éfn3s, ett allmänt bruk att torka Säden, och slutligen först igenom ett sådant bruk skulle det blifva möjligt, att göra Spannmålen till en export-vara ; det största det vigtigaste steg, som Sveriges industrie någonsin kunde göra.” ”Man tror väl, att mati genom det nu gjor da förslaget, tryggar 'den enskilde Spannmålshandlaren för ali ConCUrence af Staten. Men är verkligen förhållandet sådant, då i ett missväxt-år Staten använder en stor Summa, att utifrån inköpa Spannemål ? Skall ej den enskilde afskräckas att under de goda årén samla lager, då han vet, att det år, då han derpå skall vinna, öppkupés utländsk Spannmål af Staten, för att Säljas till må hända nedsatte priser ?” ”Det är icke blott för en enda Province, för det sädesrika Skåne, sorn jag talar; ty Spannmålsprisérne i Skåne hafva inflytande på priserne i de öfrige provincerne, emedan skilnaden utgöres endast af Transportkostnaden.
Angående frågan om stämpling af husväfnader, som till salu utbjudas; i anledning af väckt fråga om skyldighet för Lappske Nybyggares Söner att ingå i allmänna Beväringen; angående förändring i skyldigheten att utgöra Afradsoch KronoTiondeSpannemål, samt andra på hemmanen indelta räntor; rörande KronoTiondeSpannemålens utgörande till Stockholms och Malmö Barnhus; i anledning af föreslagne förändringar i Kongl. Förordningen den 26 Februarii 1817 rörande SockenStämmor och KyrkoRåd; samt i afseende på frågorne om Torpares BränvinsBrännings-rättighet, och oinskränkt 584 Den 30 Augusti e, ni; rättighet för Näringsidkare och Gästgifvare, ait när som helst sälja Bränvin. o) Bifall till nedannämnde Utskotts Bé-t tänkanden: