Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det Tredje Borrlaget sades arbeta 1 Kon. Adolf Fredriks Grufva, hvilken besöktes genom den ifrån Bergets fot intill Hästvinden anbragte Stoll. Hästvinden, som sades endast en gång i månaden blifva nyttjad till uppfodring af Vatten utur Grufvan, till förekommande af detsammas ytterligare stigande, syntes någorlunda vidmagthållen. Grufvans djup uppgafs vara X40 Famnar, men vattnets höjd deruti kunde nu' icke bestämdt utrönas* _ Derefter begaf jag mig till Bokveiket Strömmen, hvarest Malmen bokas och slammas. Af Sexton Stampar, för hvilket antal Hjulstocken var inrättad, voro för det närvarande endast Sju i gång. De öfriga Nio voro borttagne. Detta Verk berättades hafva varit i gång sedan början af Maji månad och under den tiden producerat Tre färdiga Kistor eller Tunnor så kallad Slig, hvilkas Guldhalt af Arbetarne värderades till En half Ducat per Kista. Bokverket äö2 JustitiaOmtudsm. EmbetsBer ättel ser. vid Kibbe %) för Tjugu Siarnpar fanns vara ali’ deles förstördt. Under lappet af Trenne veckor hade eili ligt arbetarnes intygande ingen Malm blifvit ifrån Grufvorne till Bokverket nedförd. Smälthuset eller Hyltan fanns, i synnerhet till tak, i ganska förfallit tillstånd. Det synes ock nu mera vara en öfverflödig byggnad, sedan för Guldets frånskiljande genom den i nyare tider begagnade Amalgarnations - processen ett nog mindre hus kan göra tillfyllest. I anseende till RruksBetjentens anställda bortresa under den tid jag besåg Grufvan och Bokverket , kunde ej tillträde vinnas till Laboratorium, ej heller ytterligare upplysningar erhållas. Dessas ofullständighet har föranlåtit mig rådfråga de i Kongl, RergsCollegii Archiv befintlige Handlingar, hviN ka upplysa, att, enligt BruksBetjenternes vid Gublverket till Bergmästaren i Orten afgifne och dennes Arsrelationer bifogade Rapporter, hafva vid Guldverket blifvit tillgodo gjorde; Ar igot för de 9 Män.
Constilulions-Utskottet får härvid till Riksens Ständer vÖrdsamligen öfverlemna de från sistlidne riksdag hvilande alternativa Grundlags-ändringsförslag, som innefattas i Kongl. Maj:ts vid samma Riksdag aflåtna Nådiga Proposition (N:o 74), angående upphörande af Konungens tvänne röster i Högsta Domstolen, och hvilka förslag nu påkalla Riksens Ständers beslut, alternativet litt. A., endast så framt Riksens Ständer bifalla Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition (N:o 73), angående upphäfvande af hvad stadgadt är om lagförklaringars utfärdande af Högsta Domstolen, och litt. B, blott om Riksens Ständer icke bifalla denna Nådiga Proposition. Stockholm den 5 September 1844. Bih. till R. St. KonglMaj:ts Nådiga Proposition (N:o angående upphö rande af Konungens tvänne röster i Högsta Domstolen. Alternativa fö r sl a g : a) under förutsättning, att Riksens Ständer bifalla Kongl. Majits Nådiga Proposition N:o j5, angående upphäf vande af h vad nu stadgadt är om lagförklaringars utfärdande af Högsta Domstolen. (Ira förslaget i uppgiften vid Mern. Rc gerings formen. § 21. Konungen eger tvänne röster i de nial, hvilkas föredragning och af(Utgår.) görande Ilan för godt finnér att i Högsta Domstolen öfvervara. L) under förutsättning, att Riksens Ständer icke bifalla njssberörde Nådiga Proposition, N:o j5. Kongl. Ma jäs Regeringsformen. § 21. eger tvänne röster i de Konungen föredragning och afgöran - mål, hvilkas de Han för godt finner alt Domstolen öfvervara. Ålla frågor om skola hos i Högsta Lagen förklaringar öfver Konungen anmälas och Dess röster deruti inhemtas och beräknas, änskönt Konungen må, der Han så för godt finnér, i Högsta Domstolen öfvervara frågor om förklaringar öfver Lagen, och eger dervid tvänne röster; skolande när Konungen icke i Högsta
M. icke vågat göra det, med bibehållande af den gällande tullen å raffinadsockret, emedan vära inhemska raffinadörer deruppå skulle blifva allt för mycket lidande. Jag skulle tro, att man utan fara kunde höja tullen å råsockret, men då fordrar billigheten, att man gör motsvande förhöjning i tullen för det raffinerade. Jag tager mig sålunda friheten föreslå BcvillnrsUtsk., att å räsockrel sätta 2 sk. 3 rst. full och å det raffinerade 5 sk. 4 rst. lull. Remitterades lill BevilhnsUlsk. Föredrogs och lades till handlingarne ett från Exp.Utsk. under N:o 6 inkommet mern., till Hederv. BondcSt., i fråga om val af Revisorer m. m. för granskning af Banko Diskont-verkets räkenskaper. Anmäldes och lades på bordet följande från Utsk:n inkomne utlåt:n, mern. och betänk:n, nemi. från Stats-Utskottet: JV:o 51, ang:de beräkningen af Statsverkets inkomster. N:o 52, i anledn. af väckt motion om anslag af kronotionde till Lekvattnets kapellförsamling i Wermland; N:o 53, i anledn. af väckt motion om anslag af allmänna medel för befrämjande af en forskningsresa till Island; N:o 54, i anledn. af väckt motion om ytterligare förräntning eller utbetalning på en gång af det återstående anslaget för Strömsholms kanalsoch slussverks ombyggnad; N:o 55, ang:de anstånd med den stadgade årliga ränteoch kapital-inbetalningen å lånet för skolhusets i Nyköping utvidgning och reparation; . N:o 56, ang:de ifrågastäldt låneunderstöd förstaden Eskilstuna. N:o 57, ang:de sökt anstånd med ränte och kapital-afbetalningen å det för återupbyggandet af Conradsforss bruk i Wermland beviljade lån; N:o 58, ang:de sökt arfvode för utdelning af de, efter sistförtlulne riksdags slut, tryckta häften af Bihanget lill RiksSt:ns prot.
Dessa i nyssnämnda Kongl. Bref anlvdda öfverenskommelse!- hafva, enligt hvad Chefen för Finans-departementet i det vid den Nådiga Propositionen fogade Statsrådsprotokoll upplyst, alla gått ut derpå att, genom förökadt sammanskott till länets jagtkassa, anskaffa medel till förhöjda belöningar, för att på samma gång uppmuntra den enskildes frivilliga verksamhet till rofdjurens utrotande och befria länets innevånare från skallgång och skyldigheten att anskaffa och underhålla jagttyg med mera. Genom Kongl. Brefvet den 19 Juni 1830 blef den genom Art. 6 § 1 i 1808 års Jagt-stadga hemmansegare medgifna rätt att med en årlig afgift af 2 sk. hanko för helt mantal, som skulle inflyta til! jaglkassan, lösa sig från den i 23 Kap. 4 § Byggninga-balken utstakade skyldigheten alt bygga varggård och varggrop för socknen, sålunda närmare bestämd, att berörda afgift fastställdes lill 8 skillingar banko. På sådant sätt har jagtskyldigheten småningom öfver - Expeditions-Utskottets Förslag lill anderd. Skrifvelse, N:o 188. 27 gått till ett pekuniärt onus, och derigenom jagtkassorna uppstått; men i anseende till det olika innehållet af särskilda öfverenskommelser i de olika länen, har denna nja skattebörda kännis mer eller mindre tryckande på olika orter, och länens jaglkassor stigit till belopp, sorn variera mellan 7 R:dr 50 öre för Gottlands län och 14,206 R:dr 64 öre för Jönköpings län, såsom närmare inhemtats af den tabell öfver jagtkassornas tillgångar, som linnes fogad vid den nådiga Propositionen i ämnet. Några giltiga skäl förefinnas emedlertid icke, hvarför rofdjurens utödande skall vara ett kommunaläliggande; och då det synes klart, alt, om allmogen i skogsorterna icke med uppoffring af egna arbetskrafter och penningar förde fejd med roldjuren. dessa skulle sprida sig vidare öfver riket, torde del vara billigt att staten öfvertager åtminstone kostnaderna för rofdjurens utödande.
Maj:t anhålla, att sådane personer, som å Hofstaten innehafva tjenster och embeten, vare sig i ett eller annat afseende, icke måtte befordras i Statens tjenst, hvarken till civila eller militära befattningar; Från Bonde-Ståndet af Ephraim Larsson från Elfsborgs Län, hvilken föreslagit, att, i anseende till de flera olägenheter, som skola uppstått deraf, att lediga embeten icke blifvit tillsatte med ordinarie embetsman, utan varit förvaltade efter förordnande tills vidare, det må stadgas, att intet embete må blifva otillsatt och förvaltas efter förordnande längre, än någon viss kort tid, t ex. ett halft år, ifrån det Regeringen kommit lagligen i tillfälle att tillsätta det, nemligen ifrån ledigheten i fråga om sådana tjenster, hvartill förslag icke upprättas., eller 8 Allm. Desv. och Ekon. Utsk. Betänkande, N:o 41- ifrån förslagets corn pietter ing, der sådant eger ruin, dels att, på det nit och skicklighet inom embetsverken må uppmuntras, det må föreskrifvas, att ingen skall kunna erhålla en civil befattning, hvartill han icke undergått vederbörlig examen eller annars, genom längre och godkänd tjenstgöring vid samma administrations-gren, visat sig ega skicklighet; af Nils Jeppsson från Malmöhus Län, att, då bitti Is de bättre lönade befattningarne vid Tulloch Postverken vanligtvis skola blifvit anförtrodde at militärer, till förfång för de tjenstemän, som från yngre åren tjenstgjort inom samma Verk, emot ringa löneförmoner, ett sådant befordringssätt ina ändras sålunda, att ingen tjensteman inom de nämnde Verken må förbigås, då iian med giltiga bevis styrkt sig ega skicklighet till den plats, han söker. De olika framställningar, som hvardera af dessa motioner innehåller, kunna sammanföras till följande serskilda förslag, hvaröfver Utskottet också serskildt skall yttra sig, nemligen: l:o om vilkor för befordran tili högre civila embeten, såsom civila StåtsRåds-, Presidentsoch Landshöfdinge-platser.
Dervid har, å ena sidan, anmärkts, att stadgandet slode i strid med grundsatsen om beskattning efter behållen inkomst och innefattade dessutom en så uppenbar orättvisa, att den icke kunde annat än väcka stor ovilja hos den skattskyldige, som deraf drabbades. Denna orättvisa vore ock desto mera anmärkningsvärd, som, enligt § 8, en person, hvilken egde 400 R dr i inkomst, vore från bevillning derför befriad. A andra sidan har det funnits betänkligt, att borttaga ali bevillning för en näringsidkare, som tillfälligtvis under något år gjort förluster och, på grund deraf, har det yrkats, dels att förslaget borde modifieras så, att bevillningen under berörda förhållanden skulle utgöras för blott halfva den summa, rörelsen ansåges i allmänhet afkasta, dels ock att taxerings-männen skulle ega, att i det antydda fallet ålägga en viss minimiafgift, dels att medeltalet af tre års inkomster skulle tagas till grund för bevillningens beräknande, dels ock slutligen att förlusterna borde få afräknas från den skattskyldiges kapital-förmögenhet. Härförutom har blifvit föreslaget, att, i stället för nu ifrågavarande stadgande, i punkten 3:o skulle göras ett tillägg af följande innehåll: »Hafva under året »näst före det, för hvilket bevillning skall påföras, sådana särskilda förhållanden »inträffat, antingen i afseende å betydligare vinst eller förlust för skattskyldig, alt »det löpande årets inkomst icke derefter skäligen kan beräknas, eller har den »skattskyldige föregående året icke drifvit lika beskaffad rörelse, då skall taxering »ske efter hvad en rörelse, jemförlig med den skattskyldiges, anses i allmänhet »afkasta.» De skäl, som förmått Utskottet att intaga nu ifrågavarande stadgande i sitt förslag, äro i Betänkandet N:o 20 (pag. 23) anförda och torde det derföre icke vara nödvändigt här åter upprepa desamma, helst de blifvit af flere ledamöter inom de Riks-Stånd, som beslutat återremissen af stadgandet, ytterligare utvecklade. Bevillnings-Utskottets Utlåtande JYs 34.
Nu kan Jag med lugnt sinne överlämna kronan till en värdig son. Jag bliver er, gode herrar och svenska män alla samtligen och var och en i synnerhet med all Kongl Nåd och Ynnest städse välbevågen. Förordning angående tillägg vid 9 kapitlet 6 § Handelsbalken. Stockholms den 11 augusti 1815. Borgenärer har låtit låntagare betala stort vite om de inte kunnat betala sitt lån på utsatt tid. Detta strider mot lagen om att ränta endast får tas ut med 6 % per år. Därför görs tillägg i handelsbalken enligt följande: Ingen får ta högre ränta än 6 % per år. Den som förbryter sig mister räntan och skall betala tiondelen till de fattiga. Det är ogillat att utsätta vite för den som inte kan betala på utsatt tid. Stockholms slott den 11 augusti 1815. CARL Cirkulationsbrev till samtliga konungens befallningshavande angående kostnadens bestridande vid lantmäteriförrättningar å kyrkobord och annexhemman. Bondeståndet har vid senaste riksdag besvärat sig över att kyrkorna blir belastade med dryg kostnad vid lantmäteriförrättningar. Kostnaden tas ut av kyrkorna, som inte har någon inkomst av hemmanen, utan den tillfaller prästerskapet. Därför borde hemmansbrukarna eller dem som har inkomsten stå för utgiften. Vid prövning framgår att i prästerskapets privilegier står att vid tvist om kyrkooch prästbordshemman, skall kyrkan och socknen betala och att lantmätaren endast får husmanskost och hantlangning. Kongl Maj: t anser det ostridigt att så skall vara och att prästen inte njuter annan förmån än varje civiloch militär boställsinnehavare. Där får lantmätaren endast skjutsoch vagnslega som kronan betalar. Prästerna bör inte åläggas någon kostnad vid enskiften, storskiften och rågångars upprättande, eftersom de endast besitter hemmanet under sin tjänstetid. Stockholm den 29 juli 1815. O E LAGERHEIM Kungörelse angående barnhusbarns befrielse till en viss ålder från allmänna utskylder. Stockholm den 29 augusti 1815 Ständerna har anhållit och i skrivelse fått förklaring, att barnhusbarn, som blivit uttagna från allmänna barnhuset är befriade från allmänna utskylder.
248 blifvit bestämdt för underskriflerne å Bankens äldre Sedlar, från 3 R:dr till och med 8 sk. valör, samt för nummer och seriebokstaf eller tillsammans B:co R:dr 3: 18. 8 Berättelse af Banco-Fullmägtige. 43 förfall, undandrogo sig alt deltaga uti skriflagen, ansågos hafva afslålt från rättigheten, alt med numer och datum förse de smärre sedelvalörerne. Då uti Bankens förråd endast fanns ett parti af icke fullt 80,000 sedelblanketler af de högre valörerne, hvilka, emot den sålunda bestämde högre betalningen, koinmo alt med numer och seriebokslaf förses, intilldess den här ofvannämnde melhoden, medelst machintryck, komme att vidtaga, har den Banken tillskyndade ökade kostnaden varit högst obetydlig. Af 1837 års tryckta Revisions-Berällelse (pag. 16) är Höglofl. Utskottet i tillfälle inhemta, att serskilde grunder blifvit af Fullmägtige stadgade för bedömandet af inlösbarheten utaf Bankens lamellerade sedlar, då dylike sedlar, i mer eller mindre ofullständigt skick, till inlösen företes; hvilka grunder finnas intagne i Kongl. Maj:ts under den 5 Mars i836 utfärdade Nådiga Kungörelse.
Skälet, hvarföre man icke förfarit på samma sätt i hänseende till våra andra städer, ligger naturligtvis i deras obetydlighet, i ringhelen af deras befolkning, hvilken möjligen skulle blifva hinderlig för valen, om man ville försöka der införa samma klassifikation som i Stockholm med dess talrika borgerskap. Att här borttaga denna klassifikation och blott förklara, det Stockholm skall sända 10 Fullmäktige, är detsamma som att utbyta klassvalen mot samfäldta val. Sådant innefattar, i min tanke, en stridighet mot hvad sorn gäller för vår representation i det hela. Jag anser följaktligen detta förslag vara hvarken nödigt eller nyttigt samt önskar, att Ståndets gemensamma tanke mätte innehålla en sådan förklaring. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Delta förslag afser alldeles icke att förändra representationssättet för Stockholm och således icke heller att öfvergå från klassvals-principen lill den allmänna valprincipen. Här ifrågakommer endast att bestämma, huruvida det är behöflig!, att i grundlagen föreskrifves valsättet för Stockholm, då densamma ej innehåller en sådan föreskrift i afseende å någon 9 H. 17 258 Oen 14 Juli. annan af rikets städer. Det är nemi. de öfriga städerna öppet lemnadt att sjelfva ordna deras valsätt, under förbehåll af K. M:s sanktion. Vid sådant förhållande har det förekommit Const.Utsk. som intet skäl förefilnnes att förmena hufvudstaden en frihet, som tillkommer alla öfriga städer i landet. Utsk. har ansett, att då man öfverlemnat valordningens upgörande åt sådana släder, som Trosa eller Mariefred, så kunde detsamma äfven utan någon våda anförtros åt Rikets hufvudstad. R. o. Ad. har jemväl gillat denna Utsk:s åsigt. För några månader sedan, då ett alldeles likartadt förslag af Ståndet till slutligt afgörande behandlades, blef detsamma af R. o. Ad. godkändt.
At krigs oell försvars anstalterne tarfva en särskilt Stats Minister som i sin person förenar och sammanhåller alla krafter i beredandet och värkställigheten deraf anser jag tilräkligen uplvst, men at densamme kunde under sig förena både lands och siö ärenderne anser jag möjligt, och således en särskilt Stats Minister för hvardera försvarsgrenen undvikas. Inrikes ärendernes förvaltning fordra väl icke denna eoncentration och hastiga gång, så vida lagar och författningar föreskrifva nödvändiga former i deras behandling men förenad med kammar och drätsel-värket, åkerbruket, bergs rörelsen, handeln och näringarne, ehuru de altid merendels förut i långliga tider varit under en föredragning, torde likväl för et bättre sammanhållande och anseendes skull tarfva en särskilt Stats Minister. Deremot kan jag icke finna behofvet af en Stats Minister för blotta financen om dermed förstås redogörelsen för Statens inkomst 1 Stycket fr. o. m. orden Företogs till afgörande t. o. m. orden Commerce Rudet Santesson nämnt (nedan sid. 391) återfinnes i ( . I . M. 1810—1815, sid. 516 ff. 2 Hallenstjernas yttrande är såsom bilaga 11:0 1 fogat till protokollet. Det är icke undertecknat. Överst på första sidan är antecknat: Hellenstjerna Upläst den 12 Augusti 1812. 386 Den 12 Augusti 1812 och utgift, och de anslagne medlens användande. At ecclesiastique ärenderne jämte läro och upfostrings anstalterne och fattigvården böra vara förenade under en lärd och vetenskapliga kunskaper ägande man anser jag nödvändigt men icke at den behöfver vara annat än Stats Secreterare. Men då alt detta är och bör vara Konungens och den värkställande Magtens rättighet at förordna i afsigt at vinna den bästa möjliga inrättning för sakernes jämna och lagliga gång, samt sådant icke lämpel. kan såsom grundlag föreskrifvas och det för Riksens Ständer är nog at ansvarighet finnes hos Stats Rådet och den föredragande antingen Stats Minister el. Stats Secreterare tilstyrker jag nu at et föregående bifall til Kon :s Xåd.
Härjemte bifogas underdånigst en Tabell, hvaruti de uppgifter rörande Hufvudstaden, hvilkas meddelande i Tabellform Eders Kongl. Maj:t i Nåder föreskrifvit, blifvit intagne, så vidt sådant låtit sig göra; och får Öfver-Ståthållare-Embetet i afseende på denna Tabell, hvilken är uppgjord efter ungefärligen m samma grunder, som de vid Öfver-Ståthållare-Embetets förra Femårs-Berättelse fogade Tabeller, i underdånighet tillägga följande upplysningar: 1:0 Af de i Tabellens i:sla column upptagna 3,947 Hus och Tomter äro endast 3,685 för Bevillnings erläggande uppskattade; varande deras Taxerings-värde i Tabellen utfördt efter medeltal för åren 1833 — i83y. Bland de icke värderade husen och tomterne ägas 58 af Eders Kongl. Maj:t och Kronan, 87 af allmänna Bolag, Stadens Egendomar och Södra Strömcjjvarnen derunder inberäknade, samt 62, hvaribland 3 qvarnar, af fromma Stiftelser: 4 disponeras af Äcademie-Staterne och 5i innehafvas under Boställs-rätt. De 3o Qvarnar, som utom de 4 nyssnämnde finnas i Hufvudstaden, äro inbegripne i ofvanberörde antal af taxerade hus och, tomter; äfvensom i det derå utsatte taxerings-beloppet ingått uppskattningsvärdet af den del af Stadens /o/y/, som disponeras af enskilde personer. 2:0 I afseende på de dels i Tabellen influtne uppgifter om arealen och hemmantalet af Aker., Ängsmarkj Skog och Betesmark, dels orsakerne,. hvarföre i Tabellen ej kunnat uppgifvas hvarken utsädet af serskilda sädesslag eller medelafkastningen deraf, åberopas underdånigst hvad härom är anfördt i upplysningarne vid de Tabeller, som bifogats Öfver-StåthållareEmbetets förut afgifna underdåniga Femårs-Berättelser.
Derför är det endast fin personlig smak och sjelfständig fantasi, som kunna lyckas åstadkomma något anslående nytt. Man använder det man anser vackert och klädande och modifierar och kombinerar efter modeplanchernas anvisningar. Så uppstår ständigt något nytt. Det är intressant, utomordentligt intressant att observera alla dessa lyckade eller misslyckade, alltid öfverraskande modekompositioner, hvilka nästan dagligen framträda i högfloden vid hafskuranstalterna. Materialiet är dock i hufvudsak det samma trots de skiftande formerna, de exentriska infallen. Guldmotiv af skiftande art eller broderier i kulört silke och guldtråd, väfda i renässansstil, pryda de flesta tyngre sidenoch ylletygerna. För de lättare sommarväfnaderna egna de sig ej. Guldtryck på matta färger — sandfärg, resedagrönt, blågrått, smultronfärg — är af förtjusande präktig verkan. Monne dessa modenycker skola blifva bestående eller försvinna så hastigt, som de framträdde? Hvem kan säga d e t? Men solen står i zenith och vår tanke måste, ehuru ogerna, vända sig f r a m å t. mot höstskuggorna. Sommartoaletten är knappast vald och pröfvad. Och redan stå toalettsorgerna för hösten fordrande för dörren. Men hur var det? — » Ingenting nytt! » sade ni, min bäste herr Percival. Det klingar något lustigt. Men jag måste sluta. Var god frambär min bjertliga helsning till alla Iduns väninnor. Tillgifnast Edith. Hatt af gaz och halmflätning. Den af ståltråd och tyll förfärdigade hattformen är beklädd med sandfärgad crépe. Brättet är på innersidan fodradt med mörkt siden och utanpå klädt med likfärgad, perlbroderad halmflätning. En trådrätt gazdel är på tre sidor fållad och så anordnad öfver hattkullen, att veckningen befinner sig midt på dess främre del. En i kanten taggad del rosafärgadt siden samt rosetter af likfärgade sidenband jemte bruna krusade spetsar bilda garneringen, hvars anordning åskådliggöres af afbildningen. Blus af brun bomullssatin. Barndrägt af guloch rödblommig perkal.
R:dr, så att värdet af byggnader och inventarier uppginge till ett sammanlagdt belopp af 34,823 R.dr 20 öre; att, detta oaktadt, inrättningarne för repslageriet icke vore fullt tillräckliga, utan erfordrades derför ännu en tillbyggnad af reparebanan och uppförande af ett nytt fjärhus, hvilka förbättringar uti åberopade värderingsinstrumentet ansetts medtaga en kostnad af 4,200 R:dr; hvartill komme, att ett nytt större boningshus måste uppföras, om sökanden sjelf med familj skulle kunna vara på stället bosatt; samt att, med afseende å de betydliga kostnader, som sålunda blifvit på lägenheten nedlauda och ytterligare komme att erfordras, eganderätten till densamma vore för sökanden af särdeles vigt, jemväl med hänsigt till möjligheten att kunna belåna 16 Kongl. Maj: t* Nåd. Proposition N:o 4 0. densamma och derigenom underlätta anskaffandet af de större penningesummor, som tidtals erfordrades för repalagerirnrelsens underhallande, i anseende till rudimaterie!tias höga värde och den långa kredit, sorn oltast måste medgifvas åt konsumenterna;—och har sökanden i underdånighet hemställt, att det ifrågaställa skatteköpet måtte få ske efter enahanda grunder, sorn genom Kongl. Brefvet den 14 November 1854 stadgats för åtskilliga andra tili skatte försålda lägenheter under Elfsborgs kungsladugård, dä skatteköpeskillingen för Klintens Bana skulle blifva 10 års arreudeafgift eller 915 dagsverken, motsvarande i penningar, efter den i åberopade nådiga Bref stadgade förvandlingsgrund af 30 sk. Banko för dagsverket, 571 R:dr 42 sk.