Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan Kongl. Majit genom nådigt Cirkulär till samtlige Konsistorier i riket och Direktionen för Stockholms stads undervisningsverk den 6 Juli 1849 förordnat, att de då befintliga gymnasierna skulle med lärdomsoch apologistskolorna förenas till ett sammanhängande läroverk, förklarade Kongl. Majit i nådig Proposition till Rikets Ständer den 22 Augusti 1851 sig finna en förändring i den genom Kongl. Brefvet Bih. till B. St. Statsoch Lag-Utskottets Betänkande N:o 35. den 13 Juli 1799 meddelade föreskrift derom, alt lectores både clerici och laici skulle, såväl i ecklesiastika som skolärenden, ega säte och slämma i Konsistorierna, desto mera erforderlig, som, om lärarne vid de nya läroverken benämndes Lektorer, det likväl icke vore behöfligt eller lämpligt, alt åt alla inrymdes säte och slämma i Domkapitlet. Tillika fästade Kongl. Maj.t uppmärksamheten vid de föreskrifter, som ännu lörefunnes angående domfört antal ledamöter i Domkapitlen. Kongl. Förordningen den 11 Februari 1G87 bestämde i delta hänseende i 5 §, alt ledamot ej må förfallolös afhålla sig från de der påbjudna ordinarie sammanträden, som skola ega rum Onsdagen i hvarje vecka, från klockan 0 om morgonen lill middagen, och, der sakerna så fordra, de följande dagarne på samma tid, samt i 13 §, att alla konsistorialsaker, som utur Kapitlen utlärdas, skola underskrifvas af samtlige konsistoriales; oell genom Kongl. Brefvet den 15 Juli 1 752 vore stadgadt, alt Konsistorium skall, när något der förekommande ärendeafslutas kan, bestå åtminstone af fyra ledamöter, hvilka om slutet böra vara ense, samt att, när någon af de ordinarie ledamöterna har laga förfall eller ock är jäfaktig, hvarutinnan 13 Kapitlet 1 § IlättegångsBalken skall vara lill efterlefnad, andra skickliga män må, enligt 1007 års förordning, kallas alt göra biträde lill eli antal af sju, der ej förut fyra blifva om slutet ense. Då
Majits befallningshafvande underdånigst tillstyrkt antagandet af tilibyggnadsförslaget samt derjemte anfört, att den för tillbyggnaden beräknade kostnad skulle blifva mindre kännbar, om Kongl. Majit och kronan sedermera afvttrade det så kallade materialhuset, som nu begagnades till landtmäterikontor och arkiv, och hvilket hus, med tillhörande rymlig gårdsplan, Kongl. Majits befallningshafvande ansåge i enskild persons hand böra vara värdt omkring 1,500 Ridr banko. Kammar-kollegium, hvars utlåtande i anledning häraf blifvit i nåder infordradt, hade, före afgifvandet deraf, ansett sig böra inhemta yttrande i ämnet af Ofver-intendents-embetet, som, lika med Kongl. Majits befallningshafvande, funnit tilibyggnadsförslaget ega bestämdt företräde för det andra alternativet, eller inköp och förändring so af Häradshöfdingen Lundgrens egendom, men deremot, vid granskning af de här ofvan omnämnda, i orten upprättade ritningar och kostnadsförslag, funnit en mindre jemkning i afseende på de förra erforderlig och ansett slutsumman å det sednare kunna nedsättas till 8,310 R:dr 40 sk. banko; och hade Kammar-kollegium, som, på anförda skäl, jemväl i underdånighet tillstyrkt så väl residenshusets tillbyggande, som försäljandet af materialhuset, i afseende på byggnadskostnadens bestridande, underdånigst hemställt att, då någon tillgång härtill af allmänna byggnadsanslaget icke vore att påräkna, Kongl. Majit måtte i nåder af Rikets Ständer äska det belopp, som, utöfver hvad försäljningen af det nyssnämnda materialhuset komme att inbringa, ytterligare kunde erfordras för verkställande af den ifrågavarande tillbyggnaden.
INNEHÅLL: l:o BERÄTTELSE, angående år 1832 verkställd granskning af Statsverkets samt andra af allmänna medel bestående Fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, jemte i anledning deraf till Kongl. Maj:t underdånigst afgifne utlåtanden af Stats-Conloirct, General 'Full Styrelsen och Öfver Post-Dircclcurs-Embelet. 2:o UTLÅTANDEN, i anledning af förenämnda Berättelse, till Kongl. Majit i underdånighet afgifne af: Directionen öfver Allmänna Garni sons-Sjukhuset; Styrelsen ifver Fängelser och Arbetsinrättningar i Riket; Sundhets Colle ginni; Can cellieStyrelsen ; Co nitten för 2: dr a Lifgardets Casernbyggnad; Comiten för Salpeter-ärendena; Convoy Commissariatet; Förvaltningen af Sjö-Ärendena; Comiten för allmänna Gar nisons-Sjukhusby gg noden; Directionen öfver Carl Gustafs Stads Gevärs -f'adori; Seraphimer Ordens Gillet; Öfver-Intendents Embetet; Stats Contoret (i anledning af erhållen nådig remiss å sistberörde underdåniga utlåtande); Rarnbördshus-Directionen; Stuteri Öfver Styrelsen ; Krigs-Collegium ; Nummer-Lot ter i-D ir ect ionen ; Stor Amirals Embetets 3:dje afdelning samt Directionen öfver allmänna Barnhuset i Stockholm. 3:o BERÄTTELSE, angående år 1832 verkställd granskning af de under CommerceColleginni ställde fonder och medel, jemte CommerceCollegii i anledning deraf till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga utlåtande. 4:o BERÄTTELSE, år 1832, angående Ranco-Verket. 5:o BERÄTTELSE, år 1832, angående Riksgälds-Contoiret, f. d. GeneralAssistance Contoiret samt Götha Canal Bolags och Malmö f. d.
Qvinkön : Ogifta eller Enkor äro frän denna afgift fritagne. fSe Slals-UtsUs Mera. N:o 438, pag. 9.) JSäst efter Salpetersjudare: Kronans, inf öres: private R:dr 2: (Se Bevil!nings-Utsk:s Ull. N:o 27, pag. 3i.) § 29. 1 början af §:n införes: Arbetsfolk, som icke äro lagstadda och ej eller njuta ständig arbetslön , utan arbeta för dagspenning, eller efter serskild öfverenskommelse och beting: Mankön: Ogifte och Enklingar samt gifte utan minderårige barn R:dr — : 3a. - Gifte samt Enklingar med -ett minderårigt barn „ —: 16. Gifte samt Enklingar med flere minderårige barn äro från denna afgift fria. Qvinkön : Ogifta eller Enkor äro från denna afgift fritagne. (Se Slats-Utsk:s Mera. Näst efter r:sla momentet införes ett nytt moment af följande lydelse: Af insatte Capital i Trollhätte gamla Slussverks-byggnad, för hvilka tolf procent af Kongl. Majit och Kronan årligen betalas, en fjerdedel af samma ränta. (Se Stats-Utsk:s Mern. STOCHHOLM, tryckt hos J. A. Walldea, 1841. B I HANG TILL IASQNHUKBB KOIKSMSWMOilBHi VID Lagtima Riksdagen i Stockholm Åren 1841) och 1841. FE HTE SAMLINGEN. Afdelningen: Bevillningssamt Allm. Besv. och Oecon. med flere Utskotts gemensamma Memorial, Utlåtanden och, Betänkanden. Bevillningsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N'.o t» l N:o 1. Ank.Aill Exp. LJtsk. den 16 April, 11. 7 e. m. Rikets Högloft.
Bland vilkoren för de till kommunikations-anstalternas förbättring eller befrämjandet af vattenaftappningar och odlingsföretag, under sednare tider, beviljade statsbidrag, har stadgats, att alla sålunda understödda arbeten borde, i öfverensstämmelse med fastställda arbetsplaner, vara fullbordade inom derför af Kongl. Maj:t bestämd och i kontrakterna om desammas utförande utsatt tid. I annat fall, skulle Kongl. Maj:t äga att låta in ställa all vidare utbetalning af det anvisade statsbidraget, samt återfordra hvad deraf redan uppburits, att på en gång eller successift till Riksgälds-kontoret inbetalas. Oaktadt detta, för bidrag af allmänna medel till sagde föremål uttryckligen stadgade, vilkor och den föV uraktlåtenheten af dess uppfyllande således bestämda påföljd, har likväl, enligt hvad Revisorerne, vid läsningen af Fullmäktiges protokoller och genomgåendet af ofvannämnde utgifts - — 59 — bolt inhemta!;, blott en del af de med dylika bidrag understödda arbetsföretagen fullbordats och, efter anställd afsyning, kunnat godkännas före förloppet af den tid, inom hvilken vederbörande förbundit sig hafva, på föreskrifvet sätt, utfört samma företag. Genom derom gjorda underdåniga ansökningars bifallande, har väl, i de liesta fall, begärda anstånd med arbetenas fulländande erhållits och statsbidragen, oansedt företagens fördröjda utförande, fått med oafkortadt belopp åtnjutas. Eevisorerne hafva dock ansett sig böra för Eikets Ständer anmäla nu uppgifna förhållande, hvilket förefallit Eevisorerne destomera anmärkningsvärd!, som, innan arbetstiden bestämmes, vederbörande menigheter eller arbetsdirektioner varda derom hörde, och deras egna förslag vanligen utgöra grunden för den härvid skeende tidsbestämmelsen. Vid liera tillfällen torde också det anmärkta 'dröjsmålet med arbetenas verkställighet egentligen vara att tillskrifva likgiltigheten för uppfyllandet af de med det allmänna ingångna förbindelser och den på erfarenheten grundade förmodan, att underlåtenhet härutinnan sällan medför några olägenheter.
M. tvifvelsutan gifvit mera; ly icke kunde ett helt län vara stort belåtet meden gåfva af 600 r:dr. Härvid besannades den allmänna satsen alt: den som först kommer lill qvarn, han får först malet. K:s bef:de i Hallands län hade, af varsamhet törhända att icke i förtid ligga lill last, dröjt att begära understöd, lill dess att de andra fått det mesla. Ehuru jag sålunda anser skäl vara för handen, att återremittera detta betänk., så belviflar jag likväl att det lönar mödan, i fall ej de andra Ständen äfven besluta återremiss; ty i detta fall var StatsUtsk. verkligen så kompakt som möjligt i vidhållande af den grundsats del redan fattat. Hr von Troil: Då den af mig hos Hr Gr. o. Landtm, nyligen gjorda begäran, att med afgörande!, af ifrågavar. betänk, skulle uppskjutas till dess SlalsUtsk:s utlåt. N:o 102 blifvit afgjordt, ej kunde af Hr Gr. o. Landtm, bifallas; så anhåller jag få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att nämnda betänk. N:o 102 innehåller SlatsUtsk:s utlåt, öfver icke mindre än 22 motioner, som blifvit i enskild väg af riksdagsmän från nästan alla orter i landet ingifna, alla utgående på lindring i de af förra R. St. uppgifna och af K. M. vid lånemedlens utgående fästade villkor. Dessa enskilda motioner hafva från de flesta trakter af riket med de mörkaste färgor skildrat det bedröfliga tillstånd, som der varit rådande och den nöd, för hvilken dessa trakter varit utsatta. StatsUtsk. har likväl ej trott sig kunna tillstyrka R. St. att på någon af dessa enskilda motioner göra afseende; och jag anhåller vördsamt att inför H. Ståndet få uppläsa en del af de motiver, som StatsUtsk. för detta sitt beslut anfört. Här står nemi. i betänk.
Bil. G. Utlåtande_, i frågan om Städerne Stockholms och Götheborgs befrielse ifrån erläggandet af Sterbhus-afgift. (I. A.) Sedan Rikets sist församlade Ständer, med tillkännagifvande af deras beslut, att den, såsom bevillning, redan stadgade sterbhus-afgiften borde, ej mindre å landet, än i städerne, bibehållas och fortfarande, såsom hittills, utgå, uti skrifvelse till Kongl. Maj:t i underdånighet anmält, det de ansett nödigt, att till deras nästa sammankomst erhålla upplysning om orsaken, hvarföre städerne Stockholm och Götheborg äro ifrån denna allmänna afgift befriade och deremot till Stats-Verket endast erlägga ii skilling af hvarje icke fattigt mat-lag eller hushåll ibland Borgare oell ofrälse Ståndspersoner; så har Kongl. Maj:t till Stats-Utsköltet Nådigst öfverlemnat de i detta afseende infordrade upplysningar ifrån Öfver-Slåthållare-Embetet i Stockholm och Landshöfdinge Embetel i Götheborg, hvilka, med åberopande af Kongl. Bref - 20 Stats-Utskoltets Utlåtande N.o 54~ vet elen 21 Julii 1752, angående Kongl. Maj:ts och Rikets Svea och Götha Hof-Rätters förstärkande med flere Ledamöter och Betjente, att arbeta, den förre på tre, och den senare på två divisioner; instämt i den förklaring, att de icke känna annan grund lill dessa städers ifrågavarande befrielse ifrån slerbhus-afgiften lill Justiliae-Stalen, än den, sorn nämnde Kongl.
Angående själfva högtidligheten, hvarunder den tidigare omnämda ståten ytterligare förhöjdes genom det formliga ljushaf hvari domkyrkan badade och genom den vällukt, som strömmade ut öfveralt från rökelsefaten, lämnas följande närmare detaljer: Sedan de heliga relikerna blifvit upptagna och inlagda i ett förgyldt skrin, på alla sidor prydt med biskop Hemmings vapen, anstäldes, under det heliga sånger afsjöngos, med skrinet en procession ifrån högkoret omkring kyrkan, hvarefter skrinet fördes in uppå parken. Riksföreståndaren och "ed öfversta" buro härunder skrinet och hvar och en, som deltog i processionen, brinnande vaxljus. Då skrinet blifvit nedlagdt på altaret uppstämde ärkebiskopen: "Veni Sancte Spiritus", därefter afsjöngos Litanian och Kyrie Eleeson samt slutligen sjöng ärkebiskopen ensam: "In sancto hoc negotio hujus beati patris, beati Hemmingi, nos non contingat errare" och kören svarade: "Te rogamus, andi nos." Därefter fördes skrinet i procession omkring kyrkogården och sedan åter in på parken. Nu begynte mässan och medan introitus sjöngs bars skrinet upp på högaltaret eller till ett annat ställe, dit folket bäst kunde komma för "att offra, kyssas och göra sin gudlighet." Af riksföreståndaren och biskoparne offrades härunder ett förgyldt och ett försilfradt bröd, en förgyld och en försilfrad fjärding mjöd eller vin, hvilket offer tillföll de tjänstgörande prästerna. De officierande prästerne skulle vid detta tillfälle ej erhålla något annat offer. Men, heter det dock, om likväl någon af dem som bära brödet eller fjärdingarne vill lägga 50 eller 60 gyllen på altaret, "ther varder ingen vredher om." Efter offrens slut hölls ett latinskt tal på "parken" och äfven på kyrkogården predikades om den helige Hemming. Nu förrättade ärkebiskopen den heliga handlingen och då denna begynte skedde undervärk i domkyrkan.
Unga kvinnor af de allra basta samh&amp;llsklasser kunna i England egna sina krafter och sin tid &amp; t sina fallne medsystrars hterupprattande, utan att det vacker niigon egentlig anstöt. Alla dessa sedlighetsföreningar koncentrera dock hufvudsakligen sina krafter p&amp; att förebygga den fattiga unga flickans fall, endast i andra hand att nppratta den fallna. Detta galler afven den stora franska föreningen " Oeuvre des libérées de S: t Lazare ". Denna förening bildades 1840 af M: elle de Grandpré, sedan stod en i den franska filantropiska varlden val kand personlighet Caroline de Barreau i spetsen för densamma, ocb nu tir det en af andra kongressens presidenter, X: e Bogelot, som ar sjiilen i detta företag. Fängelset S: t Lazare i Paris &amp; r lika bristfiilligt organiseradt som vart kvinnofängelse här i Stockholm. Ett slllskap bildade sig f6r att besökta dessa olyckliga, talra vid dem, trösta dem och vid uttradet ur filiigelset söka skaffa dem ett skydd, s&amp; att de ej aliiyo fördes i frestelser af olika slag. Flere skyddshem haha bildat sig utanför Paris. Föreningen har afven strackt sin hjalpande verksamhet till dessa kvinnors barn och sökt förmedla deras hterintriide i de hmiljer, som bortstött dem o. s. v. Biida kongresserna iittalade gfven snhalligt sin protest mot deit. s. k. reglementerade prostitutionen, och, hvad den andra kongressen betriiffar, uttalades denna protest med en sidan varme och en sidan acklamation, att det gjorde ett oförgiitligt intryck p i hvar och en narvarande. Äfven de tal, som d&amp; hOllos, hade förtjiht ett tairikare audb ' torium &amp; n hvad som kom dem till del denna morgon i S: t Sulpice skolsal. Afven djurskydsjrtigan hade sina ifriga föresprikarskor bland de lrvinliga talarne.
230 §, angående vilkoren för hela lönens åtnjutande såsom pension, 23! §, angående pen sioner, motsvarande viss andel af lönerna, och 232 §, angående till pension berättigad tjenstemans eller vaktbetjents öfverflyttande på pensionsstat, utan derom gjord anhållan, samt pensions tilldelande åt vaktbetjent, hvilken är urståndsatt förrätta sin tjenst, ega samma lydelse, som hittills gällande reglementes 207, 208 och 209 §§. 233 §, angående den i reglementet begagnade myntbenämning, och 234 §, angående tillförene meddelade stadganden rörande Riksgälds-kontorets förvaltning, äro lika lydande med samma reglementes 216 och 217 §§. Då Stats-Utskoltets Memorial, N:o 344. 9 Då utredningen af Götha kanal-bolagsoch Malmö f. d. diskonter numera upphört, så hafva 210, 211, 212, 213, 214 och 215 §§ af 1848 års reglemente, hvilka handla om denna utredning och dess afsiutande, blifvit trän det nu afgifna reglements-förlaget uteslutne; varande de i 180 § af sagde reglemente meddelade föreskrifter, angående Riksdags-arkivets bildande, redan fullgjorda och derföre ej heller öfverflyttade till det nya reglementet. Stockholm den 26 Augusti 1851. i Bi/i. lill R. St. Förslag; til! Reglemente för KiksgiiMs-kontorei. (Fortsättniog.) Angående styrelsen öfver Riksgälds-kontoret. «5 177. Riksgälds—kontoret förblifver, såsom hittills, under Rikets Sländers styrelse, inseende och förvaltning (66 § Regeringsformen). Styrelsen öfver detta verk är af Rikets Ständer uppdragen åt Tre af hvarje Riksstånd, enligt 67 § Riksdagsordningen, valda Fullmäktige, vid hvilkas sammankomster ordet föres af den Ridderskapet och Adelns Fullmäktig, som, jemlikt Riddarhusordningen, dertill berättigad är. § 178.
Banko, af hvars ränta utdelas sju årliga pensioner till fattiga enkor i staden. c) Pihlska fonden 1,150 R:dr Banko, deraf räntan användes till pensioner åt 10 behöfvande personer, helst bland enkor och barn efter borgare; d) Mobergska fonden, 300 R:dr Banko, hvars ränta såsom pension tilldelas någon ogift medellös dotter af ofrälse handlande eller ståndsperson; e) Fåhraeiska fonden, 4,000 R:dr Banko, deraf räntan användes till åtta pensioner åt behöfvande i staden; f) Langska fonden, 333j R:dr Banko. Räntan tilldelas en oförsörjd borgaredotter; g) Backmanska fonden, l,333j R:dr Banko, hvars ränta är anslagen till pension åt fyra enkor efter sjömän, som aflidit i tjenst å stadens fartyg. h) Handlande Borgerskapets pensionsinrättning, med en fond af nära 21,000 R:dr Banko; och ») två särskilda begrafnings-kassor, hvilkas fonder uppgå till omkring 1,000 R:dr B:ko. I stadens fattigvård voro år 1855 intagne 41 mansoch 83 qvinspersoner, eller tillsammans 124 fattighjon, hvilkas underhåll kostade för året 4,642 R:dr Banko. Till tillfällige fattigunderstöd, skolgångspenningar åt fattige barn, samt medikamenter åt behöfvande sjuka personer användes samma år 1,950 R:dr, så att årets hela fattigvårdskostnad uppgick till 6,592 R:dr Banko.
Riksdagsordningen stadgas, att intet Utskott, Constitutionsoch Ban* co-Utskotten allena undantagna, är berättigadt att väcka frågor till afgörande i RiksStåndens Plena, eller behandla andra ämnen än de från Plena remitterade, så vida ej, hvad Stats-Utskottet särskildt angår, Konungens Proposition, jemlikt 27 §., till detsamma omedelbarligen öfverlemnas. Enligt 24, 56 och 49 §. §. af samma Grundlag, ega icke dessmindre alia Ut Bihang till R. S, Prot. §:dje Saini. 13. 98 Coustitntions-Utskottets betänkanden skott att i Ståndens Plena väcka frågor, om ökad Betjening och om förstärkning , äfvensom att med Préliminaira hemställanden till Plena ingå; Enligt 29 kunna frågor rörande StatsRååets Ledamöters rådgifvande åtgärder och utöfningen af Stats-Secreterare - Ämbeten, andragas hos Stånden af andra Utskott än ConstitutionsUtskottet; Genom 30 §. är Stats-Utskottet förpligtadt att föreslå hvad till Statsoch Riksgälds-verkens behof erfordras , samt Bevillningens och Creditiv-Summornas belopp, ämnen, hvilka ej alltid torde hafva bestämdt ingått i Konungens Proposition eller i Ständernes Remisser; Och ändtligen åligger, till följd af 31 Jj\, Bevillnings - Utkottet att opåmint uppgifva allmänna grunderna för den blifvande Bevillningens fördelning. Med anledning häraf och till beredande af fullständig klarhet i föreskriften, har Constitutions-Utskottet, med gillande af en dess Ledamots förslag, trott sig böra för den behandling 56 §.
R:dr pr år, blifvit, enligt hvad aflönings-listorna utvisade, under båda revisions-åren fördelad emellan Kamereraren och Sekreteraren, så att den förre deraf uppburit 50 R:dr och den sednare 100 R:dr, utan att något stadgande till stöd för en sådan fördelning åberopats; samt dels att t. f. Sekreteraren vid nämnde verk under 4 månader af år 1854 på förordnande bestridt Kontrollörs-tjensten vid verket och derunder uppburit begge lönerna. Öfverståthållare-embetets i bestyrkte afskrifter bifogade, beslut, på grund af hvilka Bokhållareoch Kontrollörs-lönen sålunda utgått, får Öfverståthållare-embetet i underdånighet åberopa samt, hvad serskildt angår dispositionen af Bokhållare-lönen, upplysa, att denna lön, som sedan år 1828 varit emellan åtskillige Krono-uppbörds-verkets tjenstemän fördelad, skall, enligt Kongl, brefvet den 19 September 1856, angående fastställelse af ny aflönings-stat för Krono-uppbörds-verket härstädes, äfven hädanefter till Kamereraren och Sekreteraren med enahanda belopp utgå.
Stugufli inttemaranbe är l>oS JCotigl. ®laj:t anmält, fyroamib ‘Söt tillifa förflarat, att, berell adb en blifmanbe Diifobag be er* fättningSanflag, fjroilfa nu blifvoit af ,0|; anvoifabe, utan ^ongl. S)?aj:té näbiga fatutpefe borttagas eller forätibraS, bet bä mä anfomma pä ^ongl. SS)laj:t att förorbna, bet be ifrägamranbe infomflerna ä npo fola enligt f>ittiHS gällanbe fiabganbett uppbäras. §• 10. Söleb anlebning af l)wab ICongl. S9laj:t i näbig propofition Of? förejlagit, I)afiue *281, i fråga om ttppfföranbe af be, unber benämning af fSafanö* eller förjlagS*, liggetibS^ famt begrafningSfjjelpSs eller nåDårS befparingar, före|Trtfna löneinnef>ällningar famt om uppfbranbe ä 9lifs Den 13 21ugujli innewaranDe år l)oé -^ongl.
Lägger man till beloppet af denna tull de öfriga utgifter, hvilka importeuren ovilkorligt måste vidkännas, uppgå de sammanräknade till minst 5o procent af varans värde, och utgöra således, hvilket Utskottet i Betänkandet medgifvit, i sjelfva ver - iio Bil. till Bevillnings-Utskottets Bet. N.o ket ett förbudj elium uttryckt med siffron Vi aro således* genom denna åtgärd, ännu på samma punkt som förut, och resultatet deraf håller oss en c>o-årig erfarenhet för ögonen* Då fiu begäret efter vinst är själen x äll handel och ett vilkor för dess tillvaro* låter det ej tänka sig* det någon klok handlande* under sådana vilkor* skulle våga eller vilja i denna handelsgren göra ett försök * då lian har att täfla med lurendrägaren, nu förvandlad till tullförsnillare* Denne, långt ifrån att anse sig hindrad af den sålunda föreslagna tullen* skall tvärtom, vid minsta beräkning, finna sig indirect privilegierad att tull föx-sn i lia en vara* om hvars afsättning allmänhetens behof gör honom försäkrad, men som en bestämd Dag* då dell, genom sitt stadgade vilkor för tillåtelsen* borttagit möjligheten att kunna på varan något förtjena, gjort för honom otänkbart, att x loflig Väg införa* Skall det åsyftade ändamålet, lurendrägeriels och tullförsnillningens Utrotande, ernås, anser jag en måttlig tull vara enda utvägen, och yrkar derföre, ntt* med stöd af hvad jag anfört, nedanstående artiklar* belagde med 33-f:dels procent, må mot följande tull få införas: Bil. till Bevillning!!-Utskottets Bet. N.o 27. 1 Spelkort - i5 proceu Sidentyg , släta , Taft, Levantin, Sidensarge, brocherade, faconerade 15 dito. Hel sidens-dukar i5 dito. Släta Ilalfsidentyg 15 dito. Shawlar, Shawletter > af Silke och Bomull eller Silke och Ylle j5 dito. Hvita Bomulls-väfnader 20 dito.
Letänkanden, Uiffottens; se Memorialer. — Justering af Bewillnings: — Tillagg till den samma, 2 Del. 777. — Om huru förhällas bör med, frän och med är 1813, mbjeligcn blifvande öfwcrstott a bervillningen, 2 Del. 731. 732. BennllningS-UtMttet: wal till Ledamöter deraf; ss rval. — Dest Memorialer och Betänkanden; se Nemorialer. Werkön, hollan sk, yttrande: I Del. 252—254. Llomllecit, bläns, yttranden: l Del. 174—181. 763— 772. Bonde-Ständetö Deputationer; se Depzltationer. Brandstod: t — Om Eränwinsförordningen: 2 Del. 777. — Justering der, af: 2 Det. 77Z — 775. — Strafflag för omättligt bruk och oloflig utminuterrng as starka drycker. Bankmäns rvat; s? wal Bötesmedel, insamlade under Riksdagen; disposition deraf: 2 Lel. 764. L° lfadettrum wid Krigs-Academien; se?ldrefler. Capitationsafgift af bivarse mantals strifmen Adelsman. till tryckning af Riksdag.Protocollcr: l Del. 539- 556—558. 6r6- — 2 Del. 717. — Till reparation af Riddarhuset i Stockholm, i Del. 726. — 2 Del. 717. Cavstter för extra Roteringsmanffapet; fe Rotering. c-rldk-uu OMenlkLIck, Lsrl, yttranden: t Del. 152 155. 224^.744-746. Lasernbyggnader; angäende medel till upförande af sädane i Malmö: 2 Del 281. 324. 558.