Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är med sådana bevis som herrarne då böra öfvertyga Svenska folket och Svenska allmogen, att de icke böra vidröra den förträffliga ståndsindelningen. Lyckas sådant, då har jag visserligen för min del ingenting emot att begagna den rättighet, som födseln gifvit mig, att vara sjelfskrifven representant; men jag förklarar derjemte, att innan jag hos de privilegierade Stånden och deras representanter förmärker både håg och förmåga att derom kunna öfvertyga Svenska folket, så måste jag för min del vara glad att tillfallet står mig öppet att kunna få antaga ett sådant förslag, som Svenska BondeSt:s fullmäktige godkänt. Helst önskade jag, att R. o. Ad., för att visa nödig aktning för formerna, måtte, efter betänka föredragning punktvis, ingå i deta) janmärkn.T och såmedelst bereda de rättelser uti förslaget, som Ståndet kan anse nödvändiga. Vi veta alla, att det nu är endast en förberedelse till beslut vid nästa riksdag man har att vidtaga, och denna förberedelse bör hvar och en låta fortgå så långt som möjligt. Att den dock har en gräns, det veten J alle, ty örn riksdagstrumpeten skallar före dess fullbordan, så är tillfället afskuret för denna gång. Vi behöfva således icke befara, såsom Frih. Hamilton synes tro, att om vi ingå uti pröfning om detaljerna, så skulle vi komma till oändligheter, som aldrig D c ii 19 April f. in. ■97 skulle slutas. Hr von Hartmansdorff lärer hafva yttrat ungefär detsamma. Jag ber eder besinna, all det dock hetor på Konungen att göra en sådan orimlighet om inlet gvuoiu en så enkel actus som att framkalla rikshärolden och låta honom förklara riksdagen vara slutad. Då uro dessa åtgärder af sig sjelfva, men på grundlagsenlig väg, förfallna. Om vi återigen, på sätt Frih. Hamilton tillstyrkt, bifalla betänk, en bloc, så hafva vi derigenom blott tillkännagifvit att vi icke äro sinnade alt, såsom grundlagen föreskrifter, lillvägagå för att bereda ett förslag att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
BancoUtskottets Betänkande, VI 1. s 453 — 55q, bif. af PrcsteStåndet, ix s 4.9.0» af BorgareSlåndet, IX s 513, af BondeSlåndet, IX s 515, al Adeln, ix s 531. 75 DjurLäkare, om anslag till förskaffande af, på Gothland; Motion, remitt. till StatsUtskottet, II s 1223. Utskottets Betänkande, IV 2. s i356, 1357, bif. af Adeln, IX s 42°> afPresleStåndet, IX s af BorgareSlåndet, ix s 425, af BondeStåndet, IX s 42^. — om i Ångermanland, I 1. s 477» 47^- DomProste-Lönerne, om indragning af. Se BiskopsLönerne. Domares tjenstledighet, om skärpning af Lagarne rörande; Motion, remitt. till Lagutskottet, II s i328. Utskottets Utlåtande, VII 1. s 14* — i45, återrem. af Adeln, IX s 206, bif. af BondeSlåndet, ix s 235, af PresteStåndet, ix s 243, af BorgareSlåndet, IX s 246. Ytterligare Utlåtande, VII 1. s 6o3 — 607, afsk af Adeln, IX s 536, bif. af PresteStändet, IX s 538, lagdt till Handlingarne af BondeStåndet, ix s 555, af BorgareSlåndet, IX s 565. — om, skiljande från befattning med värdering å utmätt Fastighet; Motion, remitt. till Lagutskottet, II s 1207.
Men som, enligt hvad erfarenheten allt hittills visat, ingendera af tjensterna vid nämnde expedition uteslutande tagit sin innehafvares tid och verksamhet i anspråk, och då Utskottet betviflar, att, om äfven lönen för Justitie-ombudsmannens Sekreterare höjdes till det belopp, som i den till Rikets nu församlade Ständer af gifna embets-berättelse föreslagits, en tjensteman, som egde de för denna sekreterarebefattning erforderliga egenskaper, skulle finna sig föranlåten egna hela sin tid och förmåga åt en tjenst, hvars framtida bibehållande är så osäkert och med hvilken någon betryggande utsigt till vidare befordran icke är förenad, har Utskottet ansett den för Sekreteraren ifrågaställa löne-förhöjningen skäligen och lämpligen kunna inskränkas till här nedan tillstyrkta belopp. Jemte meddelande af den upplysning, att aflöningen för Sekreteraren vid Justitie-ombudsmannens Expedition för närvarande utgör U200 R:dr B:ko och för hvardera af de 2:ne derstädes anställde Kanslisterne 432 R:dr 24 sk. samma mynt, får Utskottet alltså tillstyrka, att aflöningen, från och med innevarande års början, må utgå för bemälde Sekreterare med Två tusen fem hundra Riksdaler och för hvardera af de 2:ne Kanslisterne med Ett tusen Riks daler Riksmynt. Enär Vaktmästaren vid meranämnde Expedition, hvilkens aflöning hittills endast utgjort 222 R:dr 24 sk. B:ko, jemväl synes hädanefter böra komma i åtnjutande^ af en skälig förbättring i sina löne-vilkor, får Utskottet likaledes föreslå, Stats-Utskottets Utlåtande M 215. 7 att aflöningen för beraälde Vaktmästare måtte, från och med detta års början, bestämmas till Fem hundra Riksdaler riksmynt.
Majit den 20 Mars 1858 tillsatta kommitté för undersökningar angående stambanornas lämpligaste sträckning den 8 November 1859 afgifvit, äfvensom i öfrigt ej mindre af de vid sammanträden inför ledamöter af sistnämde kommitté och Kongl. Majits Befallningshafvande i Upsala, Westerås, Stora Kopparbergs och Gefleborgs län hällne protokoll, och de tre sistbemälde länsstyrelsernas äfven lemnade yttranden i ämnet, samt det genom Kongl. Majits BefaJluingshafvandes i Stockholms län försorg infordrade utlåtande af detta läns Hushållnings-sällskap, jemte till alla dessa protokoll och öfriga skrifter hörande bilagor, hufvudsakligen innefattande svar på de af 1859 års kommitté till utredning af ämnet uppställda frågor, än ock af de planer, kostnadsförslag och ritningar, hvilka samma kommitté antingen låtit sjelf uppgöra eller, såsom förut tillgängliga, för sitt ändamål begagnat; hvarförutan kommitterade likaledes tagit kännedom af åtskilliga äldre handlingar i ämnet. För att så vidt möjligt åstadkomma den närmare statistiska och ekonostatistimiska utredning, som blifvit kommitterade anbefalld, och då, vid anställd jemfö- SU reise emellan äldre uppgifter, bland annat uti de tabeller, som åtföljde 1859 I 4 års jernvägskommittés betänkande, samt de kartor öfver åtskilliga härad inom Upsala län, som under senaste åren blifvit för det så kallade ekonomiska karteverket upprättade, väsendtliga skiljaktigheter i afseende på areal af odlad jord förekommit, hafva kommitterade funnit nödigt att, uti skrifvelse till Ofverdirektören för landtmäteriet den 26 sistlidne Mars, begära uppgifter öfver afslutade laga skiften och ekonomiska mätningar såväl inom hela Upsala län under åren 1858—1860, som ock under åren 1845—1860 inom vissa till Stockholms, Westerås, Stora Kopparbergs och Gefleborgs län hörande socknar, af hvilka uppgifter kunde för hvarje socken inhämtas totalsumman af de under sagde år skiftade och uppmätta förmedlade mantal, samt af deras åker, äng och odlingsmark samt afrösningsjord.
Hvad var det? Hmhm! LINDGREN. skrifva ett par bref! Vänta ett par minuter, så ska jag in och AXEL (ser på klockan). CECILIA (vill följa honom). AXEL (håller henne tillbaka). på pannan.) Ett par minuter! (Går åt vänster.) Ett par minuter, min lilla vän... (Kysser henne 108 Här är papperet! Skrif på det med detsamma! AXEL. LINDGREN. Tag hit! Första varningen PERSONERNA: HERRN, 37 år. FRUN, 36 år. ROSA, 15 år. BARONESSAN, hennes mor, 47 år. Spelar i Tyskland i våra tider. skåp till höger; kakelugn etc. spira etc. En tysk matsal: långt matbord midt på golfvet; stort Fonddörren öppen, så att man ser vinkullar, en tornEn tapetdörr till vänster. En nattsäck bredvid skåpet på en stol. Första scenen. FRUN, skrifvande vid bordet, på hvilket ligger en blombukett och ett par handskar. HERRN in. HERRN. har du sofvit? God morgon, fastän det är middag. Hur Utmärkt, efter omständigheterna! HERRN. FRUN. i går afton ... Ja, vi kunde ha lämnat sällskapet litet tidigare ­ 36 ­ FRUN. stort antal gånger ... Jag vill minnas, att du sa detsamma i natt ett Tänk att du minns det? HERRN (tummar på buketten). jag sjöng så många stycken... Låt bli och förstör mina blommor. Jag minns också, att du tyckte illa vara det FRUN. Har det varit kaptenens förut? FRUN. HERRN. blef blomsterhandlarns. Men nu är det mina. Ja, och sannolikt trädgårdsmästarns, innan det HERRN (slänger ifrån sig buDet är ett vackert bruk här i orten att sända ketten). blommor till andras fruar! gare, tror jag. Herrn skulle gått hem och lagt sig litet tidi FRUN. önskat detsamma. Men som jag bara hade att ensam och vara löjlig, så stannade jag... Jag är fullkomligt öfvertygad om, att kaptenen HERRN. välja på att stanna och vara löjlig, eller gå hem ­ 37 ­ FRUN. Och var komisk! herres fru?
Öfverste /ie/een, 8edan förenade 8tatsoell Lanco-Lltskotten, vid förnyad öfverläggning om det förbällande som, i lall af Ulvntbestämning, borde äga ruin mellan Laneo8edeln ocb 8ilfver, ieke funnit anledning att fl änga deras i förra betänkandet afgisne förslag: att 128 sk. i Laneo8edlar borde motsvara 1 L:dr i 8ilsver efter 1664 är iVl^ntfot, men vid samma tillfälle uppskjutit till en sednare öfverläggning lrägan om det blifvande n^a 8ilfverm)mtets skrot vell korn, ansäg jag mig vid denna sednare öfverläggning bafva full anledning alt fästa Utskottens uppmärksambet pä nödvändigketen att i dess nu »(gifvande betänkande till b. 8t:r anmäla nödvändigbeten af att nu införa en förenklad veb redig myntfot, i stället tor den nuvarande fyrdubbla ocb serdeles orediga, bvartill jag oek vid samma tillfälle atlemnade förslag. IVIen som detta förslag bvilade pä den butvudgrund: att silfret i U^ntct skulls vid utm^ntningen minskas, ebu, u till ett bögst obetvdligt värde, emot bvad 8peeieLiksdalern enligt i66H ärs myntfot innebäller, likväl med det uttryckelig» körbebäli att Lanken borde vara förpligtad att, sä 234 Statsock La n co-Dtsk o tt e n s väl emot sedlar, 8om emot det n)a SpecieN^ntet, vid v anfordran utlemna om^ntadt antingen 16- eller >3- lödigt silfver till fulla keloppet ester 1664 ars N^utsot; tvekade nagra as Otskollens Ledamöter att upptaga kragan till öfverläggning, såsom ester deras tanka pä visst sätt föranledande till ändring eller förklaring i det först fattade kxslutet, likväl utan att i öfrigt kestricla förslagets ändsmälsenligket ock n^tla.
Fångvårdsstyrelsen åberopade förhållande desto mer förtjena afseende, som granskningen af fångförteckningarna från nämnde fängelser ganska sällan föranledt anmärkningar och, i anseende till dessa förteckningars beskaffenhet, ej kräfde längre tid, än att desamma, för sådan gransknings verkställande, kunde utan olägenhet afhämlas delvis från den Expedition, der de lomme att i förvar behållas; och med detta vilkor hade jag för min del ej något att påminna vid det förevarande förslaget, så vidt det rörde de fångrullor, hvilka en gång om året borde från straffängelserna insändas. I detta ämne har Kongl. Majit, enligt aflåten nådig Skrifvelse den 13 innev. Mars, funnit godt i Nåder förordna, att med ändring af föreskrifterna i 5 och 6 §§ af ofvannämnde Kongl. Kungörelse den 25 Oktober 1839 samt 27 § i Kongl. Reglementet för Kronoarbetskorpsen den 8 Augusti 1842, hädanefter endast ett exemplar af i fråga varande förteckningar skall utskrifvas B. St. Just. Ombudsm. Emb. - Berat t else för år 1848. 79 och af vederbörande till Justitia Statsexpedilionen insändas, för att derifrån tillhandahållas Justitia Kantslersoch Justitia Ombudsrnansexpeditionerna till begagnande, och derefter uti förstnämnde Expedition förvaras. Att någon olägenhet skall blifva följden af detta Kongl. Maj:ts nådiga förordnande, synes mig väl icke vara att befara, enär de i fråga varande fångförteckningarne uti Juslitiästatsexpeditionen hållas Justitia Ombudsmannen till begagnande tillhanda. Min betänklighet har endast bestått deruti, att Instruktionens föreskrift om dessa förteckningars insändande till Justitia Ombudsmannen nu mera, i afseende på halfårsförteckningar från korrektionsinrättningarna, icke kommer att gå i verkställighet, då likväl äfven dessa förteckningar, såsom påbudna före Instruktionens sista utfärdande, varit inbegripna bland dem, som Instruktionen afser.
Cremortartari eller raffinerad Vinstea W. 25 D. Dadlar 20 Damast se Väfnad af Siden L. Decorationer , Ornamenter , Plattauer till deserter, med hvad dertill höra kan w. 30 1 13 594 Inkom i Utgå- Tranmande' ende sito TuiiTullTuIIProc. Proc. Proc. Deglar, af alla slag W. 10 J Desman lo Dockor se Niirenberger Krain Doffel eller Calmuck se Väfnad af Ylle Dosor, alla slag W25 1 Drakblod se Färgor Dref 50 1 Drefmat eller gammalt och i stycken af högst 2 famnars längd sönderhugget Tågvirke 2 5 1 Dricka Porter W. loo 1 Öl w. 100 1 h „ Alla andra slag W. 100 1 Drufvor 10 Dräll. se Väfnad r af Finne Dun „ Ejder eller Ader W. 5° 4 „ Alla andra slags W, 5° 5 Dyfvelsträck se Assa Foetida E\ Effsingar och Drömmar W. 50 195 Inkom: Utgå- Tranmande ende sito TullTall. TullProc. Proc. Proc. Ekollon se Knapergall Ekvirke se Trädvaror Elfenben se Ben E mai lie i Massa W. 3 O Emailleradt Arbete ,W. 1 5 Enebär Se Bär E nestor se Trädvaror Enebärsmos 5° T Enebärsolja 5 o i Erda c, kern eller Erdmaus 1 0 Essence se Oljor Estarnper se Kopparstick Etuie med deras tillbehör af Guld, Silfver och Metall W. 15 F. Fabriks, Handtverkeri och andra Slöjdevaror af alla namn och slag i denna Taxa ej specificerade w. 55 3 Fartyg, Svenska som blifva för . Utländsk räkning köpte, med deras tillbehör af Takel, Tåg, Segel, An. krarochBestyckning W. 1 •.
— 15 andra slag, enkla eller blandade 1 skålp. — 50 Anm. Påbörjade eller halffärdiga tapisseriarbeten förtullas lika med duken, hvarå de äro anbragta, med tillägg af 20 procent. Brodermönster 1 skålp. — 10 — 8 Bronz; hänföres under Metaller, sammansatta. Bronzpnlver; hänföres under Metaller, sammansatta, arbetade, andra slag. Brundier; se Plommon. Brunsten Fri Bränvin och Sprit: 1 kanna af 50 på fat | % alkoholhalt) 75 vid + 15° C.) 1 kanna af 501 på buteljer j % alkoholhaltl 1 50 vid + 15° C.1) Anm. Finnes varan försatt med socker eller annat främmande ämne, hvarigenom alkoholhalten angifves oriktigt å profvaren, erlägges tull såsom för Likör. Bröd, alla slag Fritt Buskär Fria Buteljer; se Glas. Bätar; se Fartyg. Bäfvergäll; hänföres under Apoteksvaror. Bälten, Strumpeband, Klädningsoch Ärmhållare rn. fl. dylika persedlar tullbehandlas efter hvad taxan bestämmer för art. Hängslen. Bär, ej specificerade; se Frukter. Bärsaft med tillsats af sprit; tullbehandlas såsom Likör. utan sådan tillsats; tullbehandlas såsom Vin. Böcker: på främmande språk tryckta; lexica, deri något främmande språk ingår; notoch ritböcker, äfvensom böcker eller lösa blad med upphöjda bokstäfyer för blindas behof Fria 40 Qvantitet för 1887. 1868. Tullberäk InförselsInförselsningen. tull. Riksmynt. tull. Riksmynt. R:dr. öre. R:dr. öre. Böckers på Svenska språket tryckta biblar, gifna till Svenska bibelsällskapet
Öfvergår jag deremot till den reservation, som af Hr Thornéa blifvit afgifven, och som återfinnes på pag. 17 och följande i Utsk:s Bet., så har han, som inom Utsk. förfäktat samma åsigt sorn Hr Dalman, dock gått mycket försigtigare tillväga än denne, emedan han i det närmaste citerat rätt; men äfven han har uteslutit ett litet ord, som är af stor betydelse. Hr Thomée säger nemi., pag. 18, »att Landsten, enl 24 § uti Instruktmen för Landsh:ne d. 4 »Nov. 1734, varit berättigad »icke allenast att hålla en sträng och »»allvarsam hand deröfver, att LandsKamer:re, Fogdar och Härads»»skrifvare stride och hörsamt måge efterlefva och fullgöra in»»strukt:r, utan ock, när någon skulie brottslig finnas»» etc. Nu innehåller likväl g: »när någon deremot skulle brottslig finnas»; men då Hr Thomée velat drifva den satsen, att g skulle afse endast brott mot upbördsförfattnrn, så var del ganska naturligt, att han här skulle utesluta ordet »deremot», som just tillkännagifver motsatsen. Jag har blott velat fästa upmärksambeten på huru en § citeras, när man vill komma till ett bestämdt resultat, och jag hemställer till de Hrr, som afbört den af mig upläsla g, om de kunnat finna annat än att Landshmes rätt så väl att låta näpsa och i häkte inmana som att suspendera och anställa åtal, har afseende på brott mot lnstrukt:n i sin helhet, och icke, såsom desse Hrr förmenat, endast och allenast på brott mot upbördsförfattnine. Jag uprepar ännu en gång, att §:n talar icke alls om dessa författn:r eller om upbördsbrist; — det är fullkomligt ett påhitt af motionärerne. — Men, säger man, det är ju ganska tyd ligt, att §:n skall hafva afseende på upbördsbrist, ty hvarför skulle eljest brottet anmälas hos KammarRevisionen, eller som den nu beter KammarR:n?
Såsom bidrag till underhåll af två lägre landtbruks skolo r på de orter och enligt de grunder, Eders Kongl. Majit kan finna skäligt bestämma, har Eders Kongl. Majit äskat att å ordinarie stat må uppföras ett belopp af 4,000 Ridr; Och hafva Rikets Ständer bifallit hvad Eders Kongl. Majit i detta hänseende behagat föreslå. 22:o. Eders Kongl. Majit har vidare äskat att, till löneförhöjning åt Agronomen Alfred Nathorst, såsom resande undervisare i boskapsskötseln och mejerihushållningen, måtte å ordinarie stat anvisas ett belopp af 1,500 Ridr; Och hafva Rikets Ständer, med tillämpning af här nedan omförmälda grunder i fråga om gradvis skeende förbättring af landtbruksingeniörers aflöning, för Nathorst, hvars nuvarande lön å stat endast utgör 1,500 Ridr, beviljat den äskade löneförhöjningen, 1,500 Ridr, att å ordinarie stat uppföras. 23:o. Såsom arfvode jemte resepenningar åt en ytterligare undervisare i boskapsskötseln och mejerihushållningen har Eders Kongl. Majit äskat ett belopp af 2,500 Ridr, att äfvenledes å ordinarie stat uppföras; Och hafva Rikets Ständer bifallit hvad Eders Kongl. Majit i förevarande hänseende behagat föreslå. 24:o. Dessutom har Eders Kongl. Majit äskat Rikets Ständers medgifvande dertill, att resande undervisare i boskapsskötseln och mejerihushållningen tillförsäkras samma rätt till gradvis skeende förbättring i löneförmånerna, som för landtfcruksingeniörerne kan varda bestämd; Och hafva Rikets Ständer till Eders Kongl. Majits nådiga framställning i detta hänseende lernnat bifall. Agronomer och deras elever. 25:o.
Utskottet bar tagit denna fråga under pröfning, och då det måste erkännas, att en sådan stridighet eger rum emellan de föreskrifter nu gällande Banco-Reglemente innehåller i ofvan anmärkte omständigheter, att desamma ej kunnat efter ordalydelsen tillämpas, finnér Utskottet, lika med Rikets Ständers Revisorer, Fullmägtiges härutinnan vidtagne åtgärd böra godkännas; skolande Utskottet ej underlåta att, vid afgifvande af dess förslag till blifvande Banco-Reglemente, iakttaga de rättelser, som kunna finnas nödige, för alt bringa Reglementets föreskrifter idelina del till fullkomlig öfverensstämmelse med hvarandra. 4:0 Angående Banco-Discont-Verkets Tjenstemän tillagd årlig discretion. (i83a års Rev. Berättelse pag. i^-j Af den Berättelse Rikets Ständers Revisorer år iS3a om Banco-Verket afgifvit inhemtas, alt Fullmägtige, uppå framställning af Banco-Discont-Directionen den 2 Junii 1831, såsom dels ny, dels tillökt discretion för Tjenstenaännen inom Contoret vid nämnde Yerk,'lills vidare beviljat 14°t> R:dr Banco, att, utan samband med deras å Stat innehafvan - Banc^-Utskottets Berättelse If.o 21. 9 de löner, beräknas ifrån och med 1831 års början och utgå efter den af Directionen lillstyrkte fördelning, nemi. till Kamereraren ny discretion 200 R:dr; i:ste, 2:dre och 3:dje Bokhållaren hvardera tillökt discretion i4o R:dr; 4:de Bokhållaren ny discretion i4o R:dr; Regislratorn tillökt discretion i4o R:dr; 5:te Bokhållaren ny discretion 120 R:dr; 6:le och 7.‘de Bokliållarne hvardera ny discretion no R:dr, samt dessutom personelt för nuvarande Registratnrn 160 R:dr.
Sak; dels ock, dä Z40 Den 5 Ianuarlt. dä Waruprisen pä Landtmanna-waror det förftutna äret warn till Rv a 40 procent uiöfwer det wanliya, och för hwilket ar dcftutom Kroiio-Utffylderne förut utgå, det icke synes sta i förening med räktwisa, akt derigenom anlenliaen höja inkomstafgittrn för Jo'dbru?anre, da hämmad handel och saknad afsättning förflutne är nsdlätter denna af» gitt för andre näringar och rörelser. — Med anledning as hwad nu är anfört, torde HögloftUtfkottrls stadgande i betta af sende, Åtminstone för första äret böra undergå nägon jemkning, 1 sä watto, att för deist, m den föreslagge grund kunde godkännas. — Wid Högloft. Urstotteks Beslut, torde jag i öfrigt la anmärka, att da grunden för Bervillning är ärllg DrhälkntnF uran afdrag för lefnads-kostnadc,; syn eg wig det I §. t Mom. j Förordningen icke bordt n-edglfwa afdrag pä inkomst för till andre uibttalte husbvror för eget behof, hwilka undse Lcfnadö kostnaden bära hänföras. Den 4 §. z Mom. gifwer anledning till den anmärkning att dä hemmansbrukare icke, men wäl de öfrige l § upptagne, förur njuiit lindring r Krono nrstuider för 4 minderärige Barn, ser jag intet stjäl, hwarsvre en fjerdedcls hemmansbrukare nu allena stola undantagas. — Det bewisar ej förmögenhet att wara Äbo pä ett lstörre hemman. — Frälse Bönder, som otta fakna den, bebo merendels större hemman.
Det tillkommer ju också er själf att bemöda er om er egen frälsning, och ni måste därtill använda all den tid, ni ännu kan ha öfrig. Struensee sitter med nedböjdt hufvud, försjunken i sina egna tankar. Där är i prästens väsen mycket som stöter honom tillbaka och mycket som drager honom till sig. Där är i allt hvad den gudsmannen säger en blandning af varm medkänsla och kallt beräknande. Han rifver hänsynslöst upp alla sår, för att genom smärtan tvinga sin skyddsling till andlig underkastelse; men detta sker tydligtvis af nitälskan, af medlidande, af omsorg för delinkventens eviga väl. Medlidandet är alltför dyrbart för en olycklig; själfva närvaron af en människa, som talar, skänker lindring och förströelse åt den öfvergifne; så får han väl taga den oundvikliga smärtan på köpet! Prosten talar vidare: – Skulle ni nu vilja upplysa mig om ert religionssystem, så att jag därefter kan bedöma, hur vidt våra meningar tilläfventyrs äro skilda? Jag förmodar väl, att ni icke är en kristen. Ni kan lätt inse, hur högt jag måste önska, att ni blefve det. Likväl är det alldeles icke min afsikt att påtvinga er kristendomen. Jag hoppas snarare kunna göra den så viktig och älskansvärd för er, att den till sist blir ett oemotståndligt behof. – Nej – säger Struensee blidt och stilla. – Jag är visserligen icke någon kristen – långt därifrån. Men jag erkänner och dyrkar ett högre väsen, och jag tror på, att världen och människosläktet ha sitt ursprung från Gud. – Ni måste då också tro, att människan har en odödlig själ? – Nej. Jag har aldrig kunnat öfvertygas om, att en människa skulle bestå af två substanser. För mig är människan blott en maskin – det är i enlighet med La Mettries system, som ni ser, men jag har icke upptagit min hypotes från hans skrifter, mina studier och min eftertanke ha med naturnödvändighet ledt mig till den. Det är Gud som från början sätter maskinen i rörelse – men när den stannar, det vill säga när människan dör, är det slut, och hon har intet vidare hvarken att frukta eller hoppas.