Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Allt hvad §:n innehåller efter ordet »stadfästelse» är således öfverflödigt, och hemställer jag, alt §:n måtte slutas med detta ord och sålunda erhålla följande lydelse: »Beslutas af R. o. Ad. ändring eller tillägg uti denna Riddarh. -Ordn., öfverlemnas beslutet derom till Konungens Nådiga stadfästelse.» Sedan Öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder endast hade yrkats, att §:n skulle erhålla följande lydelse: »Beslutes af R. o. Ad. ändring eller tillägg uti denna Riddarh.-Ordn., öfverlemnas beslutet derom till Konungens nådiga stadfästelse»; framställdes först propos. på bifall till §:n enligt Utsk:ts förslag, hvarvid svarades nej, och sedermera propos. på antagande af §:n med ofvan omförmälda lydelse, hvilken propos. med ja besvarades. Sedan förslaget sålunda blifvit genomgånget, förekom: Utsk:ts första hemställan å sid. 6. Frih. Klinckowström: Jag anhåller att orden »allmänna sammankomst» måtte utbytas mot »lagtima Adelsmöte», och Utsk:ts hemställan i denna punkt i öfrigt bifallas. Den H April e. m. 189 Öfverläggningen ansågs härmed slutad och (Jtsk:ts hemställan bifölls med införande af orden »lagtima Adelsmöte» i stället för orden »allmänna sammankomst.»* IJtsk;ts sednare hemställan å samma sida. Frih. Klinckowström: Efter det af R. o. Ad. vid 2 §, 2 mormt fattade beslut, hemställer jag att denna punkt mätte afslås. Gr. Hamilton: Så vidt jag rigtigt fattat beslutet vid 2 § 2 mormt, är det nödvändigt att R. o. Ad. ingår till K.
T9 tilis egt rum; få fiafrae $8i, i öfraerenSftåmmelfe meb ^ongl. tDlajttS, uti ofman fiögftberörbe 3Tåbiga 33ref, mebbelabe proportion, utom bet för fal# peterfonbenS återuppfijelpanbe berailjabe ecb i nåftföregåenbe moment af benna §. omnåmnbe bibrag, anraifat, för ben båbanefter uppböranbe falpefergårben, en erfåttning af 124,000 9\:br, att utgå af be ©tatömerfet utaf Q3rånminS# ocb ^ullbemillningen tillflyfanbe tillgångar utöfmer bet belopp, braarfill be i 9ufS#©taten blifrait beråfnabe. £)d) ^afnae <2Bi, uti 2Öår bårom till £ongl. SD?aj:t aflåtne tmbetbåniga (Frifmelfe, förflarat £)fi anfe falpetergårben (Fola, på bitting manligt fått, utgå intill nå (fa år, t 8 3 t , bå be af £)fi raib benna fKiföbag bejlutabe 33rånmin£# ocl) 53eraillningé#författningar jomma att tråba i merffiålligfiet, od) meb brailfen tib falpetergårben jemraål bör upphöra: forn# rnanbe, enår ben faTunba berailjabe erfåttningen för falpetergårben
Men under den Riksdagens lopp upptog Constitutions-Utskottet, i sammanhang med representations-förslaget, å nyo frågan om ett närmare bestämmande af formerna för grundlagsfrågors constitudonella behandling, på sätt Utskottets memorialer af den 27 November 1840 och i5 Februari 1841 utvisa. Dock har hvad Utskottet i detta hänseende föreslog, i förening med det till innevarande Riksdag hvilande förslaget angående national-representationers ombildning, genom Riksens nu församlade Ständers beslut jemväl förfallit. De motsägelser och otydligheter i 56 och 81 §§ Regerings-Formen, hvaröfver redan för mer än 30 år tillbaka klagades, qvarstå således utan förändring ännu, änskönt olägenheterna deraf under tiden hvarje Riksdag låtit sig förnimma. Del är icke ensamt i ofvan uppgifna omständigheter, som villrådighet och tvist om rätta tillämpningen uppstått. Sedan rättigheten å Riks-Ståndens sida gjort sig gällande att förkasta Constitutions-Utskottets grundlagsförslag å samma Riksdag, hvarunder de blifvit framställde, har man jemväl erfarit behofvet af nu saknadt, bestämdt uttalande i Grundlagen, dels huruvida för ett sådant förkastande gör tillfyllest, att tre Stånd är® derom ense, dels hvad behandling, som bör ega rum, när blott Ettel - 4 Constitutions-U(skol t ett Memorial, N:o 33. ler Två Stånd förkasta, och de öfriga godkänna förslaget. Angelägenheten af att söka afhjelpa alla dessa stridigheter och brister i en så vigtig del af grundlagstiftningen, lärer af ingen förnekas eller betviflas; och Constitutions-Utskoltet har alltså kännt sig pligligt att i denna syftning med ett nytt förslag framträda. Lika med 1823 och 1829 årens Cmstitutions-Utskott, anser Utskottet någon annan form for behandlingen af Konungens Propositioner i grundlagsfrågor icke erfordras eller böra ega rum, än den ursprunglija, som i 2 mom. 81 §.
Fortsättningen af förevar, betänkandes pröfning uppsköts lill nästa plenum. Lades på hordet nedannäsnnda från Utsktn inkomna memorial och utlåltn, nemi. från StatsUtskottet: N:o 466, ang:de det till bestridande af Riksg.conl:s utgifter erforderliga belopp af allmänna bevillningen; N:o 467, i anleda, af Hr Halling* motion om anvisande af de i R. St:s Banks vinst förar i835 och de följande åren i behåll varande öfverskott; och från Lagutskottet: N:o 182, öfver gjorda anmfirknlr vid TJtskts betänk. N:o i2j, i anleda, af så väl K. M:s nåd. propos. med förslag till förordn. emot olofliga folksamlingar, sorn ock särskilda i detta ämne väckta motioner. H, R. o. Ad. åtskiljdes kl. 1 1 e. m. lii fidem protocolli, L. s. Albert Munck. Den 15 Mars f. ra. Måndagen den i5 Mars 184 * • Plenum kl. 9 f. m. Justerades 1 proKutdr. för förmiddagen och 1 prot.utdr. för eftermiddagen den i3 dennes. Justerades pieni-proUn för den 24 sisth Februari f. och e. na. Frih. Boye, Fredr., anförde skriftligen; Med stöd af 56 §:n Riksd.Ordn. och den rättighet mig deri lemnäs att kunna väcka någon ny motion, enär händelser under riksdagen inträffa, som dertill föranleda, tager jag mig friheten fästa H. R. o. Ad:s uppmärksamhet på ett ämne, som jag hoppas skall af dem med välvilja uppfattas, helst då min motion har flera proejudicat i den vägen, som varit föremål för R. o. Ad:s öfverläggningar. Ibland de Svenska män, som gagnat fäderneslandet och genom utgifvandet af isynnerhet historiska arbeten gjort sig förtjente af ett tacksamt minne, är onekligen den nyligen aflidne Secreterare;! i Landtbruksacademien Hr P. A. Granberg.
Dock varder detta till Rikets Höglofl. Ständers egen pröfning vördsamt öfverlemnadt. Stockholm den 12 Julii i834- Statetamt Allm* Besp.- celi Oeconomie-Utskoitens Utlåtande IS:o i3. 1i JNT:o i3. Antom till Exp.-Utst. den »3 Julli. Utlåtande, i fråga om inrättande af enskilde spanmålsf örråd i Riket. Till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-TJtskoltens handläggning hafva, under den i3 sisth Mars, från Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit remitterade: 1:0 En motion af Riksdagsfullmägligen Lars Larsson från Elfsborgs Län, hvilken anfört, hurusom, då det visat sig, att uraktlåten besparing af spanmålsförråd från de ymnigare åren, vid inträffad missväxt, föranled t till verklig förlägenhet och ökat allmänna skuldsättningen, nödvändigt vore , att i tid vara betänkt på vidtagande af sådane åtgärder och inrättningar, som i behofvets stund kunde utgöra ett säkert räddningsmedel för vårt på tillgångar utblottade fädernesland. De undsältningsbidrag, Staten i svåra år lemnade, voro, enligt Motionairens åsigt, icke annat än lån, de der, lika med annan skuldsättning, förstörde välmågan, äfvensom erfarenheten visat, att inrättningar af spanmålsförråd under publik förvaltning icke voro tjenlige.
Frän Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet ett af Herr Liljenstolpe, Axel Fredrik, afgifvet anförande i anledning af Herr 1'reffenbergs motion, M 9, angående åtgärders vidtagande för inskränkning af lösdrifveriet och tiggeriet i landet. S. D. Remitterades till Lag-Utskottet en af Herr Weidenhjelm, Ernst August, väckt motion, M ti, om ändring i 7 §, 28 Kap. Byggninga-Balken. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet ett af Herr Brakel, Mauritz, afgifvet anförande i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof, för så vidt den rörer Femte Hufvudtiteln. jemte åtskilliga med anledning af detta anförande afgifna yttranden. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, med tillkännagifvande att Kongl. Maj:t i nåder förordnat Statsrådet, Kommendören af Kongl. Maj:ts Nordstjerne-orden, Henrik Wilhelm Bredberg, att under innevarande riksdag utöfva den befattning med riksdags-ärenden, som enligt 36 och 42 §§ Riksdags-ordningen. en ledamot af Stats-Rådet tillkommer; och skulle vederbörande Utskott genom utdrag af protokollet om denna nådiga Skrifvelses innehåll underrättas. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet följande motioner :
Disfionterne en gång blifvit satt i omlopp och 224 Den 17 Martti , e. rit. som i synnerhet i de Landskap, där dessa futfnits, stigit till en betydlig delaf hela Landets, ej kan dragas ur allmänna Rörelsen utan att gora ett b-tydligt inflytande på . alia varuvärden och En ki i tas financiella ställning — således förorsaka en Revolution i ali enskilt O c co no ny c, sorn sluteligen fordrar en förändring älven i den allmänna j så mäste operatio, nen vara skade lig. Hvarje förändring,- som ett Mynt 4eller MymRepresentanterne uncTrgår, verkar alltid ondt på Nationen; jag tpenar med fot ändring af ett Mynt, alla de händelser, som hafva irrflytande på dess mer eller mindre ymnighet i allmänna Rörelsen , äfvensom de händelser, som bidraga att en del; af de i omlopp varande MyntRepresentatlter hastigt förlora sitt vä de och med detsamma gå ur allmänna Rörelsen. Detta har varit händelsen med de Gapitåler, som genom DisconterOé ingått i allmänna Rörelsen och såsom Mynt eller Bytesmedel blih vit nyttjade i all inländsk handel. Denna händelse har också förorsakat den mäst obehagliga ställning i Oconomiskt hänseende, som knappast har sin like Diss längre fortfarande skulle otvifvelagtigt förstöra större delen af Landets industrieusa Innevånare, oberäknad! alla de, som härpå mer eller mindre lida förluster Då, enligt den uppgift förenade Statsoch BancoUtskotten gjtVit Den 17 Martti, e ni. 22 5 pl Disconternes i omlopp satte Capitnler gått tili nära 8 Millioner och således utgör närmare cn fjerdedel af hela Rikets Röre!seCapital, blifver hvarje förändiing med Disconterne af sto^t inflytande, i synnerhet i de I.andsörter, där de varit inrättade, och där deras löpande Sedlar ofta utgjort större M.ssa än Banqu.ms.
Sedan Stats-Utskottets Utlålande N:o 368, i anledning af återremiss å memorialet N:o 3a4, med förslag lill voteringspropositioner, i följd af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut öfver Utlåtandet N:o 268, angående löneersättning till f. d. Slals-Secreterarne Grip och von Hartmansdorff, blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-Siånden godkändt, hvaremot Bonde-Ståndet vidblifvit den uti Utlåtandet N:o 258 upptagne, Föratdrlta Stata-Utskottets Memorial, N:o 394. 3 af detta Riks-Stånd förut gillade proposition, samt den uti förstberörde memorial uppgifne proposition således genom 3:ne Stånds beslut blifvit fastställd:; så har Förstärkta Stats-Ulskottet denna dag deröfver anställt följande votering.: Den, som, i likhet med hvad Stats-Utskottet i Utlåtandet N:o a58 föreslagit, bifaller, att vid Indragnings-siatens slutliga reglerande må, i och för den af Kongl. Maj:t beslutade löne-ersältning lill f. d. Stats-Secreterarne Grip och von Hartmansdorff, uppföras en tillökning af 8000 R:dr B:co, voterar Ja; dep, det ej vill, Nej; vinner Nej, kommer berörde löne-ersättning icke atti Allmänna Indragningsstaten uppföras. Voteringen har utfallit med 5| Ja och 65 Nej, i följd hvaraf den i firågastä Ilda löne-ersättningen icke kommer .att å Allmänna Indragnings-staten uppföras. Slockholm den 7 December 1840. Ank. till Exp.-Utsk. den 7 December, kl. 6 e. m. Memorial, angående verkställd omröstning, till följd af Riks-St ändens skiljaktiga beslut, rörande det å Riks-Stalens 5:te Hufvud-Titel uppförde anslag till Dramatiska Spectaklet.
St:r alldeles icke velat medgifva dylika jemkningars vidtagande. Men som de äro billiga, emedan man eljest förfar hårdare mot den ene än den audre, så anhåller jag, i fall Ståndet skulle finna betänkligt genast besluta det ifrågaställda tillägget, att §:n åtminstone återremitteras till Bevilln:sUlsk, på det att saken Den 30 Maj. malle der tagas i närmare öfvervägande. Skulle deremot sådana betänkligheter här icke förefinnas, så torde en Riddarh.-Kanslist få upläsa §:n sådan den lydde i 1846 års Bevilln:s-Stadga, hvarigenom Ståndet eger tillfälle, att genast se skillnaden emellan densamma och Utsk:s förslag. Propos. till bifall å ifrågavande § ulan förändring blef härefter framställd, och, likasom den sedermera framställda propos:n till §:ns bifallande med det af Hr von Hartmansdorff föreslagna tillägg, besvarad med blandade Ja och Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla denna § utan förändring, samt, sedan svaren härvid åter utfallit med blandade Ja och Nej, förklarade, att han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Efter härvid af Hr von Hartmansdorff begärd votering, uplästes till justering samt godkändes följande voter:s-propos.: Den, som anser 72:dra §:n af Bevillu:sUtsk:s Förslag lill Bevillms-Stadga böra oförändrad bifallas, röstar Ja j den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, bifalles nämnde § med följande tillägg: ”egande Komitéerne, alt, så länge denna Stadga, enl. R. St:rs beslut och Reg.F:n, länder till efterrättelse, årligen medelst höjning eller nedsättning jemka egendoms-värdet till närmaste möjliga inbördes likhet, dock alltid med noga iakttagande deraf, att den för hvarje län i tabellen fastställda minimi-summan icke understiges; och böra skälen lill alla förändringar alltid i prot. omstänligt anföras.” Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 7.
Vill man k illa den skymt af Sfpecie -vexling, sorn Banquen tillåter ålla Thorsdagar, för Realisation, och meningen kunde vjara, att Utskottet skulle söka så laga, att Banquen kunde till lika obetydligt belopp utgifva Riksdalers4 stycken, i stället för, såsom det nu sker, 2-skillingarsåser jag derigenom ifigen ting vara vunnit. — Tvertom Banquen skulle blott förlora några lod Silfver mer i veckan, utan ringäste ändamål. Det Synes derföre ej vara skäl, att ålägga Utskottet, såsom deSS förnämsta afsigt och liufvudgörnrtiäl, ätt befrämja Banquens ytterligare växande förlust genom inlösandet af Sedlar till fullt belopp roed Riksdalers* stycken. — Skal! åtet befrämjandet Den 6 December. af ”Realisation med Riksdaler’’ förstås sålunda , att Utskottet skulle bemöda sig att söka försätta Banquen i tillfälle, att, i en allmän och obegränsad Silfver vexling, inlösa sina Sedlar till fullt belopp; så skulle den gifna föreskriften, om den ock kunde efterkommas, leda till de största olyckor. Ingen ting kan nemligen vara mera förderfligt, än att nu söka förbättra Myntet, och återföra Sedlarne till samma välde som Silfver. Alla de rysliga skaknmgar, oredor och olyckor, som vi sett uppkomma genom Mynt-Representanternas, till följe af mängdens förökande, inträffade försämring, skulle med mångdubblad häftighet, fastän i motsatt förhållande, återkomma om Sediarne återfördes till deras ursprungliga jemngodhet med Silfver. En ny rubbning skulle uppkomma i Varu prisen, åtföljd af nya oredor, nya vmglerier och nya förstörelser. I samma förhållande
Sedan utaf Banco-Discont-Verkets vinst-summa för senare halfåret Bihang till R. St, Prat, 1334 och i835, 6 Sami. 1 Afd. 2 Bandet» Siesta Häftet. 1 Banco-Utskottett Memorial Nto 10S. 3§iö, uppgående till Rrdr 139,169: 28. 8., blifvit vid denna Riksdag använda R:dr 39,169: 28. 8., för alt till en del godtgöra antingen afskrifne eller inom linien förde lån , kommer, enligt Rikets Ständers beslut, berörde vinst-summas återstod, 100,000 R:dr, att än vidare uti Banco-Discontens låne-rörelse förblifva, samt afsättas på serskild conto, hvarå, från oell med innevarande år, ränta, beräknad till 5 för 100, för hvarje år godtgöres, hvilken ränta åter i sin ordning intill nästa Riksdag i låne-väg användes, för att sålunda bilda en reserv-fond, hvarigenom framdeles å Discont-rörelsen uppstående förluster må kunna ersättas. 3:0 Att mom. 2 i nyssnämnde §. bör gifvas följande förändrade reda elion: För det belopp, sorn vid de årliga revisionerne varder anmäldt, att utaf Discont-Verkens utestående fordringar, såsom osäkert, ifrån Capital-räkningen afforas, må för året minskning i samma moa ega rom i den vinst-summa, sorn Diseont-Verken böra till Banken inbetala. 3:o Ätt, med iakttagande af dels hvad stadgadt blifvit i §§. 3 och 4 af det år 1816 i Nåder utfärdade Reglemente för Rikets Ständers BancoDiscont-Verk, dels ock hvad §§. 9 och 6 i 1828 års reglementariske föreskrifter för Låne-Contoren innehåller, i afseende på röstberäkningen inom Lån-Contors-Directionerne, ifrågavarande Afdelnings 3 §., mom. 4» må ändras till följande föreskrifter: dy
Stenmarks afgifna räkning, deri prisen variera från 2 Rdr 32 sk. och 2 Rdr paret, samt för halfsulning med kläckning äfven 32 sk., utom det uppgifna högre priset, samt utbetalningen fanns vara qvitterad och således bestyrkt, lärer något yrkande om återbetalning af en redan af Sysslomannen på stället godkänd och liqviderad räkning ej kunnat äga rum, på grund af hvad Länets Markegångstaxa för året bestämmer för Båtsmännens beklädnad, äfven om Revisionen funnit prisen nog höga , samt annat ändamål i sådana fall icke vinnas, än hvad Revisionen sökt ernå, genom att fästa Sysslomannens uppmärksamhet på dylika omständigheter. Revisionen anser sig derjemte böra ödmjukast anmäla, att, genom förut utfärdade, dels genast medgifna, dels ock af Kongl. Ordens-Gillet fastställda anmärkningar vid de nu af Rikets Ständers Revisorer granskade, 2.‘ne årens Hospitalsräkenskaper, tillsammans 489 Rdr 32 sk. 13:co redan kommit Allmänna Hospilalsfonden tillgodo. Stockholm den 4 Mars 1842. P. U. Schale n. — 335 Direktionens öfver Kongl. Serafimer-Ordens-Lasarettet undcrd. Utlåtande, i anledning af Revisorernes Berättelse angående nämde Lasarett* Stormäktigste Aller nåd! gste Konung? Eders Kongl. Maj:t har, genom Nådig Remiss den 12 nästlidne Februari, anbefallt Eders Kongl. Maj:ts Serafimer-Ordens-Lasaretts
Af den 12 sistledne Maji, om understöd af Statens medel för ElementarScholan i Askersund; Fann Ridderskapet och Adeln att, enär sistnämnde trenne Betänkanden redan blifvit den 4, 16 och 25 sistledne Maji af Ridderskapet och Adeln gillade, Utskottets ifrågavarande Utlåtanden nu endast borde läggas till handlingarne. Då nu ånyo föredrogs Bevillningsutskottets den 22 sistledne Maji afgifne, samt den 8 662 Den 11 Junit e. tn. dennes på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af de mot förslaget till en förnyad ChartaeSigillataeFörordoing gjorda anmärkningar, blef samma Utlåtande af Ridderekapat och Adeln gilladt. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 4 dennes afgifne, samt den 8 i samma månad på bordet lagde, Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets den 7 sistledne Maji meddelte Betänksnde, angående Gottländska National Beväringens aflöning, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af de öfrige frenne RiksStånden gillade, dervid nu mera låta bero. Då nu ånyo föredrogs Lag-’samt Allmän* na Besvärsoch OeconomieUtskotteos den 3 dennes afgifne, samt den 9 i samma månad på bordet lagde, Utlåtande, i inledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens den 18 sistledne Mars meddelte Betänkande, rörande det om en mera allmän och utvidgad näringsfrihet väckte förslag samt öfver den uti BorgareStån* det framställde motion om gränsors bestämmande emellan Stadsoch Landlmanna hand_ teringar; fann Ridderskapet och Adeln stt, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottens ifra - Den n Junii e, m'. 663 gavarande Utlåtande borde läggas till hand lingarne.
Min mening är ej, att i fbrcwarande fräga yttra mig om sjelfwa sakcnS mer eller mindre billighet, utan fär jag allenast Herr Grefwen och Landtmarskalken underställa, om icke en proposition mätte författas och justera-, som fullständigt innefattade alla be föreslagna wilker, pä det r»i mätte rmdwikg XVI Den Z September. alt förhastande »vid afgörandet, genom olika begrep och kännedom af ämnet i hela. dest sammanhang. Herr Grefwe» och Landt - M a rskalken lät deruppä upsätta en sädan proposition. Anmältcs och cmottogs en Deputation ifrän det Högwbrdigc Preste - Ständct, anförd af Herr Ordens - Biskopen Doctor lelurraij , hwilkcn förmälde, att Präste - Ständct hade bifallit StatS - Utskottets Förslag till Konungens Stat, likwäl med det fbrbrhäil, att dä Statens reglering swärligen till den snart instundande i October kunde medhinnas, wille Ständet till Kongl. Maj:tS afgörande hemställa, VM den icke först med nästa är skulle taga sin början. Äfwcnlcdes tillkännagaf Herr Biskopen, att Preste - Ständct bifallit Stats-Utskottets Förslag till löner för de nya Stats - Secreterare»» och den allmänna Beredningen. Oeputationcn afträdde pä öfligt sätt beledsagad. Uplästcs följande: Utdrag af Protokollet hältet hoS Högwördige Preste-Ständet den I September I8oy. S. O. Riksens Högloft. Ständers StatsUtskottS, uti Memorial af den 2s sistledne Augusti afgifne Förslag , till bestämmande as Stats-Werkets utgifter för K:gl. Maj:ts
Uppretade, sade de både högt och lågt: ”Hemma ödelägger fienden vår jord, här svälta vi och kunna icke motstå öfvermakten.” Kristian Fredrik såg nog stridigheterna på alla håll och kände deras intryck djupast i sitt eget hjerta. Det blod, som spildes i kriget, tycktes honom komma från hans egna ådror, och hans varmaste önskan måtte hafva gällt att så mycket som möjligt spara det, utan att likväl vara den, som framräckte den förödmjukande olivqvisten. Hvad under då att han ena dagen, lifvad af samtalen med sangviniskt förhoppningsrika krigsmän, trodde på möjligheten af räddning och den andra, under samtal med både krigsmän och statsmän, som patriotiskt sågo saken från dess enda tydliga sida, ständigt vacklade i sina åsigter och sina beslut! Modigt och med stark tro hade han tagit på sig denna törntaggade konungakrona. Skulle han fälla den, ville han åtminstone icke göra det utan med förhoppning att hafva gagnat det land, som skänkt honom det högsta det hade att gifva. Och vankelmodet fortfor alltjemt under de betydelsefulla tio dagarne från den 4 augusti till den 14, särdeles sedan det kommit till den vigtiga vändning i kriget att han dragit en stor del af armén från östra till vestra sidan af Glommen. – Vid Langenäs i närheten af Onstadsund hade en pontonbrygga blifvit slagen öfver Glommen, bryggan skyddades af ett väl anlagdt brohufvud. Här gjorde svenskarne den 9:de ett häftigt anfall, men blefvo med heder tillbakaslagne af norrmännen under öfverste Hägerman. Just i detsamma kom Kristian Fredrik till stället och möttes af öfversten, som lifligt utropade: ”Vi ha segrat, ers maj:t!”, hvarvid till svar konungen häftigt utbrast: ”Min gud, Hägerman, vill ni uppoffra två bataljoner?” Och då nu ett par sårade officerare fördes ditåt, tillade han med synbar förtviflan: ”Gud – är jag skyldig i allt detta?” Härpå gaf han bestämda order, till såväl sina egna truppers som de andra dagen återkommande svenskarnes bestörtning, att lemna den fördelaktiga positionen och förstöra det vackra verket.