Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stellan upphörde ej att grondera öfver sin hustru och gick till och med så långt, att han framkastade vinkar om att det för hans lugn torde blifva nödvändigt att skilja sig från hans herrlighet, hvilket dock skulle bli påkostande, i anseende till den vänskap han fattat för herrlighetens person. Emedlertid förmanade Stellan Nanna att visa lorden all möjlig uppmärksamhet, emedan hans bevågenhet i närvarande ögonblick vore för dem af yttersta vigt. Alexis hade annonserat sin konsert, och inom två dagar hade han huset utsåldt. Stellan sökte nu att komma med honom på en lite familjärare fot, och Alexis blef ej litet förundrad då han en dag fann sig vara bjuden till middag af Stellan. Men middagen höll så när på att inte bli af, ty värden på stället, som redan för ett par dagar tillbaka presenterat räkning och fått löfte om liqvid men blifvit mankerad, lät på det allvarligaste vis Stellan förstå, att han ej kunde lemna mer innan det gamla var betaldt. Hvad var att göra? Stellan gjorde en visit hos Alexis, åberopade sin gamla bekantskap med honom, och efter en introduktion, hvaruti han demonstrerade huru vanligt det var att man på utrikes ort kunde råka i en ögonblicklig förlägenhet för penningar och huru dyrbar pligt det vore för landsmän att då sådant inträffade räcka hvarandra en hjelpsam hand, framkom han med hvad Alexis redan länge väntat, nämligen en diskontering på ett par dagar af några hundra riksdaler. Alexis lemnade honom summan med största beredvillighet, ehuru derigenom gick bort en stor del af den behållning han af konserten påräknat; räkningen blef betald, ehuru blott till hälften, emedan Stellan anordnat den andra hälften till ett högre ändamål på aftonen, och middagen blef serverad. Rouletten tog på aftonen de penningar med hvilka värdshusvärdens saldo kunde hafva blifvit betaldt, och med morgondagen vaknade nya bekymmer. Nu var intet annat råd än att på allvar uppgöra affären med lorden. Vid ett glas grogg afgjordes, att mot en summa af 500 pund skulle Stellan påföljande natten hålla sig borta. Nanna vore ej ovan dervid, ty nästan hvarje natt uppehöll han sig på spelhus.
Efter dennes död föll det sig helt naturligt, att han öfvertog affären, betalade sterbhuset några hundra kronor i afträde och blef sin egen i samma butik, där han börjat som pojke. Den förändrade ställning, han intog i affären, hade icke förändrat något i hans lif. Han var på sin plats, då dörrarne öppnades klockan åtta på morgonen, såg till, att rummen städades ordentligt, att borstarne voro rena, de små tvålkopparna, som tillhörde de fasta kunderna och som stodo på hyllan i numrerade rader, utan anmärkning och han började sitt arbete, språkande m e d gästerna, medan han behandlade dem, o m dagens händelser. Klockan tre intog han sin middag på en närbelägen källare, hvars innehafvare var en af hans kunder, gick in på schweizeriet, där han drack sin kopp kaffe, rökte en cigarr och skämtade med flickorna; gick sedan tillbaka till affären, där han stannade till klockan åtta, då den stängdes — lördagar och helgdagsaftnar till klockan tio. Därefter begaf han sig på hemvägen, tänkande på kassan för dagen, gick i förbifarten upp på ett kafé och åt sin enkla supé, bestå- ende af öl och smörgåsar, och klättrade så tre smala trappor upp till sitt rum, som hade utsikt åt en gränd, äfven det, men hvarifrån han likväl kunde se himlen öfver huset midt emot. Klockan sju hvarje morgon steg han upp, såg på termometern utanför fönstret och klädde på sig, noga synande sina kläder, som borstades af jungfrun i den lilla familj, af hvilken han hyrde. På vintern klädde han sig framför brasan; om somrarna öppnade han fönstret och böjde sig ut, kastande en blick nedåt gränden, trång som en tunnel, i hvars bländande upplysta mynning hamnen glittrade, uppfylld af master och skorstenar. Och han andades in den friska morgonluften med några djupa drag, som o m han velat pumpa sina lungor fulla däraf. Han brukade skrattande säga, att det var hans » sommarnöje ». Därefter gick han ut, drack sitt kaffe på samma ställe, där han föregående kväll intagit sin supé och gick ner till sin affär, börjande dagens arbete. På. detta sätt hade hans lif förflutit utan omväxling i sin lugna enformighet, söndag och hvardag lika, m e d undantag af att han på söndagen stängde affären tidigare.
Om det medgifves att Sveacanal må af Staten ensam, eller åtminstone till större delen af Staten bekostas, så återstår att tillse hvarifrån tillgångar dertill kunna, med den minst kännbara uppoffring, beredas. Innan extra-statsregler:n i öfrigt, jemte frågan om anslag till fängelser, blifvit af R. St. afgjord, kunna Statsverkets eller Råksg.contorets tillgångar icke beräknas, men ryktet förmäler, att någon förlägenhet i afseende på de rika tillgångarnas användning skall i SlatsUtsk. äga rum; och i sådant fall synes naturligt, alt sådana öfverskott lill ifrågavnr. arbete användas, vida hellre, än att medlen skulle blifva på depositionsräkning utan nytta inneslående, eller genom utdelning länsvis, troligen utan särdeles allmänt gagn för Riket, förskingrade. Men äfven under förutsättning att några betydliga öfverskotter efter slutad statsreglering icke återstå, erbjuder sig ett enkelt och föga kostsamt sätt att anskaffa de till företaget nödiga medlen, om nemi. R. St. besluta utfärdandet af ett emot behofvet svarande belopp af statsobligationer. Mine herrar! jag tror mig känna hela betydelsen af det ord jag här uttalat; jag förbiser icke vigten och faran af ett sysleme, hvars missbruk skulle för landet medföra svåra följder, emellan lättheten att i låneväg anskaffa medel och anvisa ålerliqviden på efterkommande utgör den farligaste frestelse till lättsinnigt slöseri och en begärlig tillflykt för lidens egoism. Skulle man obetingadt såsom sanning antaga allt hvad som röride obligations-syslemet blifvit i Sverige under de sednare åren i slröskrifter och tidningsartiklar anfördt, så vore man frestad alt tro, att i sjelfva denna låneform lage en underbar sjelfständig trollkraft att alstra nya capitaler, och att det är hufvudsakligen detta systeme, som skapat andra nationers, särdeles Englands välstånd. Man har gått så långt, att man framställt blotta tillskapandet af statspapper vara ett mål för sig, som borde sökas, utan afseende på Statens behof af medel eller vigten af de arbeten, man med de upplånade medlen skulle verkställa.
(R, A.) Sedan fråga uppstått om vidtagande af åtgärder till handelns och skeppsfartens befriande från den tryckande afgift, som under benämning »Stadeeller Brunshauser-tullen» upnbäres för varor, som föras uppför Elbefloden, samt en traktat om upphörande af nämnde tull den 22 Juni 1861 blifvit med Konungen af Hannover afslutad; har Kongl. Maj:t uti ofvanberörde, den 31 sistlidne Oktober aflåtna, nådiga Proposition (intagen under Nio 38 i Esta sami. af Bihanget till Riks-Ståndens prot.), efter meddelande af en från Utrikes-departementet lemnad utredning om uppkomsten och beskaffenheten af denna tullafgift samt om de underhandlingar, hvilka föregått afslutandet af ifrågavarande, emellan Hannover, å ena sidan, samt Sverige och Norrige, jemte österrike, Belgien, Brasilien, Danmark, Spanien, Frankrike, England, Mecklenburg-Schwerin, Nederländerna, Portugal, Preussen och Ryssland samt de fria Hansestäderna Bremen, Hamburg och Lubeck, å den andra, afslutade traktat, å hvilken Kongl. Majit, under förbehåll af Rikets Ständers bifall, meddelat sin ratifikation, till Rikets Ständer öfverlemnat berörde, uti Svensk Författningssamling N:o 51 förar 1861 intagne, traktat, hvars hufvudsakligaste bestämmelser äro följande. Hans Majit Konungen af Hannover har förbundit sig: a) att helt och hållet och för alltid afskaffa den afgift, sorn, vanligen benämnd Stadeeller Brunshauser-tullen, hittills uppburits för laster uti fartyg, hvilka vid gåendet uppför Elben passera mynningen af Schwingefloden; Uih. till R. St.
Sig vilja, i sammanhang med pröfningen af öfrige förekommande behof för Landtförsvaret, jern1 v äl besluta, hvilka af de i nu föredragna underdåniga betänkande ifrågaställda anslag borde af Rikets Ständer äskas, behagade för öfrigt, likaledes uppå tillstyrkan af Stats-Rådets öfrige ledamöter, i Nåder antaga och gilla hvad af Departements-Chefen uti samma betänkande blifvit i afseende på ordnandet af Försvarsverket till lands i underdånighet hemstäldt och föreslaget; hvarjemte Kongl. Maj:t i Nåder förordnade, att nådig Proposition, i hvad rörer de af Kongl, Maj:t nu för Dess del antagna förändrade grunder för allmänna bevärings-manskapets uttagande till vapenöfning eller annan tjenstgöring, så väl för Armeens som Flottans behof, skulle till Rikets snart sammanträdande Ständer aflåtas, äfvensom att de af Departements-Chefen omförmälda tabeller och uträkningar må varda Rikets Ständers Stats-Utskott meddelade. Ex Protocollo F. L. Tillander. Under - 9 Underdånigste Memorial. Hufvudgrunden för Rikets försvar är lagd genom allmänna Beväringsstadgan af år 1812. Utan denna grund vore ordnandet af landets försvarsanstalter otänkbart, utan dess behöriga begagnande alla bemödanden fåfänga, alla använda kostnader förspillda, samt fäderneslandet i pröfningens stund blottstäldt för den ögonskenligaste fara. De tider äro längesedan förflutna, då länders försvar kunde, med någorlunda säkerhet, byggas på hela den vapenföra befolkningens kallande under vapen i farans stund. De fosterländska orden:
Maj t dertill uppmanat dem, anmärka, att jag visserligen flere gånger funnit beslut fattade, hvaruti de Rådgifvande icke afgifvit någon tanka; men som jag läst 9 §> Regeringsiormen till och med dess 4;de punkt, och dervid erfarit, att den, som ej särskild mening afgifver, häfver tillstyrkt Beslutet, så har jag d raf funnit, att stillatigande är i Grundlagen vid sädane tillfällen tillåtit, hvarföre jag tror, att hvem som läser denna § lika långt som jag, skall ej undgå, att Enna detsamma, och således 4Öo Den 27 Maji. att en anmärkning derpå varit obehörigt Hvad Formen a t Utskottets nu und r ventilation varande Betänkande beträffar, så har Utskottet deruti tioget följt 1 815 års ConstitutionsUtskotts method, och har således, i likhet med denna, och i stöd af RiksdagsOrdningens 37 §. framställt ämnen och anledning för Riksens Ständer till und‘ rdäniga önskningar. Dylika förhållanden blefvo af 1815 års Ständer mig vetter ligen icke ogillade eller af Kongl Majit onådigt upptagne. Jag kan således icke inse hvaruti Utskottet nu handlat obetänksamt eller mot lagliga föreskrifter. Herr Minck af Rosensköld: Uti hvad Fri herre Åkerhjelm anfört till försvar för Utskottets anmärkningar emot StatsSecreteraren Qviding och Expeditions-SecreterareD Bergström instämmer jag fullkomligt, men i afseende på Utskottets anmärkning mot StatsRädet Friller» re Cederström, anhåller jag att få erinra, att om Allmänna Lagens stadgande om jäf för Domare kunde tillämpas på StatsRådets Ledamöter vid föredragning derstädes af mål, vid hvilka någon af Ledamöterne förut lagt hand, så vöre den emot Friherre Cederström, såsom ansvarig, anmärkte omständighet ett fel' emot Allmänna Lagen, hvilket hörer under 106 och icke under 107 §• RegeringsFortnen, och då hörde bedömandet af det ansvar, sorn å ett sådant fel skulle följa, icke till Riksens Ständer, utan till RiksRätten.
Derest någon brist tillfälligtvis skulle uppkomma uti det påräknade beloppet af de till StatsVerket eller RiksgäldsCootoiret anslagne inkomster och tillgångar, hvilken ej af Öfverskott eller andra för handen varande medel betäckes, äger RiksgäldsContoiret att, på sätt äfven tillförene öfligt varit, anskaffa,skillnaden genom lån; dock under förbehåll att dessa, i mån af blifvande tillgångar, återbetalas, och att de i det hela icke få öfverstiga hvad som till de bestämda anslagens ( 6, ) samt de beviljade och begagnade lånens eller Creditivens fyllande erfordras. Sjette Afdelningen. Angående GeneralAssistance-Cont or et. §• 104. I afseende på detta Contor, hafva Rikets Ständer beslutat: 1:0 General-Assistance-Contorets utlåning upphör år i832, så tidigt, att slutliga utredningen hufvudsakligen kan vara verkställd med Februari månads utgång år 1833; Och uppdrages det åt Fullmäktige uti Riksgälds-Contoret att om verkställighets-detaillerne förordna, på sätt de finna lämpligast och med R. St:rs nu uttryckta afsigter mest öfverensstämmande. 2:0 I den mån Fullmäktige finna det verkställbar! och ändamålsenligt, äga de, utan hinder af nu gällande Låne-Reglemente, icke allenast att vidtaga sådane förändringar med lånerörelsen i General-Assistance-Contoret, som befordra och förbereda den öfverflyttning af Lombard-rörelsen, hvilken af detta Rikets Ständers Beslut blir en följd, utan ock alla sådane åtgärder, hvarigenom besvär och kostnader uti Contoret minskas.
Credit - Sedlar, uppgifvas , och således denna del af Bankens Förvaltning hädanefter icke vara in-> begripen under tysthets löfte: dels emedan fern , tidens jDen \ ij hrtii 719 tidens Författningar ej böra äga rätt att i ali eftertid inskränka Förnuftets gränsar eller pafbrutet aulhorisera en genom sednare erfarenhet skadel ig befunnen hemlighets princip; dels. emedan det icke eller synes tillbörligt, att rörelse - capitalets belopp för den högsta verkställande magten, som äger att vaka för hvar undersåtes rätt och den förtjenta penningens valeur, skulle all, tid hallas doldt, Visserligen, är det lätt att uti gällande Författningar föreslå nya förmodade Förbättringar; men om dessa Författningar 140 år oafbrutet efterlefde, förmått att,'utan, ali Fond fran början, tillskapa en Banque af den styrka sorn Riksens Ständers ännu äger, oaktadt afskrifningar på meddelta Fån till Kronan, använda summor till aRmänna nyttiga ellef för sådana ansedda Inrättningar, biträden till så kallade Pios usus, samt; tid efter annan inträffade förluster; alltsammans utgörande elt belopp af omkring tio millioner R;d; så tyckas dylika äldre Författningar icke bora förkastas såsom onyttiga, och följder blott af fordna tiders mera inskränkta gränsor för förnuftets fattningsgåfva, emot vår tids, förr än man noga undersökt, orri de projecterade nya äro bättre, säkrare att antaga, och med afgörande visshet lofva en ännu större framgång, än de förra redan genom erfarenhet bevisat sig äga. En sådan försigtighet är i denna fråga så mycket mera magtpäliggande, ju svårare misstagets följder blifva, att bota; hcldst föremålet är af högsta vigt och be - I 75° T)m i g Juni. betydelse håde för Riket I allmänhet och hvarje enskildt medborgare.
Den 11 Juli. 1029 Maj:ts Befallningshafvande må åläggas hålla allvarsam hand deröfver, att hvarken Vågeller Mätare-penningar få uppbäras i de Städer , hvilka dertill icke äro berättigade, eller Allmogen, der en sådan afgift lagligen äger rum., vid dess uppbärande allt för mycket betungas. Hvilket allt Riksens Ständer härmed i underdånighet få Eders Kongl. Maj:ts ‘Nådiga pröfning underställa. Riksens Ständer framhärda med djup Undersåtlig vördnad, trohet och nit t Stormägtigste AHernådfgste Konung! Eders Kongl Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter På Prest-StåndetS vägnar J. A. Lindblom, n. v. Talman. På Bonde-Ståndets vägnar Lars Olsson, n. v. Talman. Uppläst hos Samtliga Riks-Stlnden den 11 Juli.' Stormägtigste Allernådigste Konung ! Hos Riksens Ständer har motion blifvit Vackt rörande nödvändigheten att förekomma de skador På Ridd. och Adelns vägnar Carl Mörner, h. t. Eandtmarsk. På Borgare Ståndets vägnar if. Schwan , li. t. Talman. 1030 Den 11 Juli. skador och hillder i odlings vägen, som uppkomma genom uppdämningar för hvarjehanda fisken och vattenverk. Biksens Ständer hafva funnit detta mai innefatta 3:ne frågor: 1:0 huruvida, vid nya Qvarnars och Vattenverks anläggning, iakttagande af Lagens stadgande uti 20 Cap. 4 § Byggning» Balken kan göra tillfyllest, eller om fullständiga vatten-afvägningar och Vetenskapliga undersökningar tillika böra påbjudas: 2:0 om författningarne rörande strömrensningar och vattendragens öppnehållande böra förnyas, och noggrannare än till äfventyrs hittills skett, efterlefvas; och 3:0 om, i afseende på de redan anlagda vattenverk, afvägnirtgar och ransakningar skola anses nödiga , samt om de som göra Jordbruket skada, böra förstöras.
Uti dessa ämnen hafva följande framställningar blifvit gjorda och till Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens gemensamma behandling öfverlemnade, nemligen: från Hö g lo fl. Ridderskapet och Adeln af Herr Friherre Cederström, Jakob, som, efter framställning af de olägenheter, hvilka förmenats uppkomma deraf, alt, enligt nu gällande stadganden i afseende å lego-stämmotiden, som för hufvudstaden är bestämd till ett halft, men för öfriga riket till ett år, aftal om tjenst eller arbets-biträde lagligen icke kunna för kortare tid afslutas, — föreslagit, att en sådan förändring härutinnan måtte vidtagas, hvarigenom legostämma till lagstadd tjenst eller arbetsbiträde må kunna, så i städerna som å landet, vid hvad tid af året som helst, efter ömsesidig öfverenskommelse bestämmas, likväl icke för kortare tid än en månad, samt icke för längre tid på en gång än ett år; och har motionären, under åberopande af ett, i öfverensstämmelse härmed, upprättadt, från trycket utgifvet förslag till författning i detta ämne, tillagt, att, genom en sådan förändring i lego-stämmotiden, fördelar syntes kunna förväntas, ej mindre för näringsidkaren vid utöfningen af dess yrke, än ock för arbetsfolket, enär tillfälle till sysselsättning och förtjenst för detsamma sålunda skulle beredas; och af Herr Hammarhjelm, C. G., som, under förmälan, alt den för tjenstehjon å landet föreskrifna flyttningstid, eller den 24 Oktober, vore för jordbruket högst skadlig och olämplig, hemställt, att terminen härför i stället måtte bestämmas till tiden emellan den 24 och 30 Juni; till stöd för hvilken framställning blifvit anfördt, dels att det vore af vigt, att göromålen vid den kort härefter inträffande hö- och sädes-bergningen med flit och ordentlighet skötas, hvilket, efter motionärens förmenande, säkrast kunde påräknas vid början af tjenstetiden, dels ock att bättre vård om foder-förrådet vore att förvänta, derest samma tjenstehjon komme alt fodret under vintern uppstilla, som uti dess inbergande deltagit; Lagsamt Allm.
I sjelfva saken får jag först anföra, det jag icke mycket tror på de nya rådgifvare, som man gifvit landshöfdingarne i hushållssällskapen. Finge landshöf - Den 7 April. 155 dingeo sjelf välja sina rådgifvare från hushållsällskapet, så kunde man vänta något godt deraf. Men huru det skulle komma att tillgå, om sällskapet i det hela skall gifva råd, kan man sluta, då man vet, alt de äro sammansatta af de flesta ledamöter man lämpligen kan få tillsammans inom lånet, men att vid sammankomsterna blott några få, som bo närmast, komma tillstädes. Nu händer det, att en kungsgård är belägen i den ena ändan af länet och hushållssällskapet samlas i den andra, hvarest landshöfdingeresidenset finnes. Huru mycket veta då de närvarande ledamölerne om beskaffenheten af en kungsgård, som de kanske aldrig sett? Landshöfdingen, som känner sitt folk, skulle erhålla vida fullständigare underrättelser, om han finge välja sina rådgifvare bland personer boende inom orten, ulan afseende derpå, om de hörde till hushållssällskapet eller ej. Dessutom, hvem är säker alt hushållssällskapet skulle vara oväldigt i sina råd? Dess ledamöter hafva ingen ansvarighet, och man vet icke ens hvem som varit tillstädes, derest protocollel icke uppräknar dem. Det kan dessutom hända, att rådgifvaren sjelf eller hans farbror eller syskonbarn eller någon af hans vänner vill arrendera kungsgården, och dä kunna sådana förhållanden möjligen inverka på hans råd. Dernäst kommer den omtalta optionsrätten, hvilken endast är ett sätt alt tillintetgöra verkliga anbud. Hvem vill anstränga sig alt göra anbud, eller ens alt undersöka hvad ett arrende är värdt, då han icke är säker på någon lön för sin möda. Skulle någon ändock verkligen vilja göra ett allvarligt anbud ; så finnes det ingenting, som hindrar förre arrendatoren att säga åt honora: Jag betalar min herre sin resekostnad, och litet derutöfver, om han reser sin väg; men i annan händelse behåller jag ändock egendomen, oaktadt herms anbud. På della säll fås, änskönt de nya controllerna införas, nytt arrende för vida ringare pris än vederborde.
I anledning hvaraf Herr Kammarherren Silverstolpe och Herr Doctor Wijkman anmärkte, att en sådan förändring skulle mera ge anledning till advocatur än befordra tydlighet; enär denna ändring ej vore öfverensstämmande med nämnde §:s ändamål, som vore att stadga ansvar för underlåtandet af att sända Fullmägtig, men ej att förordna om vilkoren för deras behörighet, som här förutsättes. Af hvilka skäl Beredningen tillstyrker, att något sådant tillägg här ej må intagas. Bilaga C till Mern. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Högloft. Ständers Gonstitutions-Utskotts Andra Fördelning den 7 Julii 1812. Upplästes den af Herr Assessor Arosenius, i anledning af Herr Commerce-Rådet B. H. Santessons Memorial af den 30 Maji 1812, på Beredningens anmodan författade redaction af Riksdags-Ordningens 14 §: Tillägg efter orden »icke kallas»: Vare sig tillval af Flector eller Riksdagsman skola dessa sedlar vara så inrättade, att den röstande derigenom icke utmärkes, hvarföre hvarje sedel icke må innehålla mer än en hel röst, efter den i Staden antagne beräkningsgrund. Hvilken redaction efter någon öfverläggning af Beredningen godkändes, för att till Utskottets närmare pröfning in Pleno öfverlemnas. Bilaga D till Mern. N:o 12. 481 Bilaga D till Mern. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Högloft. Ständers Constitutions-Utskott den 10 Julii 1812. Föredrogs Andra Fördelningens förslag i afseende på de Grundlagsfrågor, som till dess Beredning blifvit hän viste; hvaribland, enligt Protocollen för den 11 Junii och 7 Julii, till svar på Commerce-Rådet Santessons Memorial om förändringar och tillägg i Riksdags-Ordningen, rörande val af Städernes Riksdags-Fullmägtige m. m., Fördelningen föreslagit ett tillägg efter orden »icke kallas» i 14 § Riksdags-Ordningen, hvilket nu af Utskottet faststäldes till följande ordalydelse:
Friherre Cederström, Jaeol, begärde, att hans den 16 Maj gjorde Motion om RiksActens 'uppsättande af ConstitutionsUtskottet, måtte blifva till berörde Utskott remitterad. Friherre af Wetterstedt, Gustaf.- Jag hem.- ställer till Höglofl. Ridderskapct och Adeln, huruvida de icke genast behagade bifalla hvad Friherre Cederström föreslagit, och således ConstitutionsUtskottet få sig uppdraget att, i enlighet med de redan af Fiksens Ständer antagna och fastställda grunder, uppsätta förslaget till den RiksAct, som kom. mer att upprättas öfver de Constitutionella förhållanden emellan Sverige och Norrige» Det förstås af sig sjelft, att detta förslag tili RiksActen, genom Konungen öfverlemnas till Norriges Rikes StorThing, och att, om förän. III. Den 22 Maj, 657 förändringar* eller jemkningar deruti af StorThinget äskas, förslaget då till Riksens Ständer återkommer: först sedan det af bägge Rikértas-Lagstiftande Magter blifvit oförändradt antaget, och erhållit Konungens sanction, vinner den ifrågavarande RiksActen sin slutliga fullbordan. Friherre Cederström, Rudolph, anhöll, att om ett sådant beslut fattades, det samma med de öfriga RiksStånden communicerades med begäran, att de ville deruti instämma. Uppå derom af Herr Landt-Marskalken gjord proposition, beslöts härefter att den blifvande RiksAcien skulle af ConstitutionsUtskottet uppsättas. Upplästes Herrar Elecforers Lista till val af Ledamöter uti Bevillningsutskottet efter Herr Kuylenstjerna och Herr Stedt, och befunnos dertill vara utsedde: N;o 672. Herr Bildt, fullmägtig Herr König, Pehr, Auditeur. Herr Spaldencreutz, Arvid, BruksPatron. Upplästes ett ProtocollsUtdrag från Vallon. BorgareStåndet, af denna dag, hvaruti Ståndet tillkännagifver att, då i afseende Ridd. och Ad. Prot. 658 Den a?