Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St. ifrän denna synpunkt äfven upfalta denna fråga, och jag öfverlemnar härmed min vördsamma motion förtröstansfullt i H. StalsUtsk:s händer. Hvad H. R. o. Ad. vidkommer, är jag i förväg förvissad, att de, med vanlig storhet i tänkesätt och upfatlning, skola skänka mig sitt beskydd, då frågan inom delta rum till slutligt afgörande kommer att föredragas. Remitterades till StatsUtsk. Hr af Sillén, Gustaf Otto Prolius, upläste 3:ne motioner af följande innehåll: 1:0. En vigtig del af Socknenämndernes å landet bestyr är deras befattning med sundhetsvården, i afseende hvarå Socknenämnderne numera hafva att utföra detsamma, som, före författningarne om Socknenämnden och Kyrkoråd af d. 29 Augusti 1843, tillkom Kyrkoråd. Att Socknenämnderne, hvilkas ordf:de och medlemmar ofta äro af allmogen, skola hafva nödig kännedom, om hvad angående helsovården å landet är stadgadt och hvad Socknenämnderne vid sjukdomar bland menniskor eller kreatur böra tillgöra, kan man likväl svårligen fordra, så länge detta mäste sökas i en mängd särskildta äldre och yngre författningar. Jag får derföre vördsamt föreslå, det R. St:r hos K. M. i underd:het anhålla, att K. M. täcktes anbefalla Kongl. SundhetsColhm eller ock updraga åt kunnig person att utarbeta och utgifva en sammanfattning af de om sundhetsvården å landet gällande stadganden. På många trakter föres mycken klagan öfver den skada, som svinkreatur genom rötning tillskynda allmänna vägarne. Denna klagan har ock befogenhet, ty uprotningen af vägkanterna och sjelfva vägarne på sidorna om den egentliga körbanan föranleder, bland annat, under tidens längd, till vägarnes minskning i bredd, hvarigenom kostsam utfyllning af vägarne understundom blir af nöden.
Detta göromål skulle blifva att tolka Hr Crusenstolpes ord, som blifvit afbrutna, och att deråt gifva en tydning antingen till talarens befrielse eller uteslutande från riddarhuset. Men huru skulle väl Utsk. kunna göra det, utan att gå i förväg för den rättighet, som blifvit erkänd äfven af Konungens rådgifvare; ty jag har hört H. Ev. Hr Gr. af Wetterstedt sjelf tillerkänna Hr Crusenstolpe rätt att förklara sina ord, såsom blott ett honpm lindfallet, icke passande uttryck, hvilket för öfrigt ingen påstår hafva afseende fc D e'n 3o April f. ra. 339 hvarken på någon bestämd person eller sak. Emedlertid och då Frih. af Nordin, för att göra saken mera plausibel, erinrat, att Utsk. äfven skulle hafva det alternativ att befria Hr Crusenstolpe från allt ansvar, så vill jag hafva äran fästa uppmärksamheten derpå, atl det finnes en genare väg till detta alternativ, nemi. att Hr Frih. sjelf afstode från ali talan; men då han icke gjort det, måste Ilr Frihts önskan vara, att Utsk. måtte välja något af de andra alternativerna. Det är i detta afseende jag vördsamt vågar fästa uppmärksamheten derpå, att under ögonblickets ingifvelse!- handlanågon gång kunna företagas, som derefter vid närmare eftertänkande finnas förhastade. Historien gifver många sådana exempel; men vi hafva ett, som är alldeles frappant likt detta. Jag menar det, då Fransyska Deputerade-kammaren uteslöt deputeraden Manuel. Han fick ej heller tala till punkt; men allmänna andan var så stor, att folket utanför bar honom hem på sina händer. (Här afbröts talaren af ett allmänt skratt.) Jag har anfört detta exempel blott för att visa, huru olika corporationer kunna hysa olika opinioner, och vi sakna cj heller inom oss dylika exempel. Må vi alla eftersinna, hvad allm. tänkesättet bland Svenska folket säger om det tilltal eller den tillställning, som vid 1812 års riksdag gjordes emot en riksdagsman i BondeSt.!
Med anmälan att vid granskning af kapitationsfondens räkenskaper och förvaltning för åren 1852, 1853 och 1854, Utskottet icke funnit något att anmärka, har Utskottet, ehuru det icke anser reparationsfonden böra användas för andra ändamål än för underhåll och reparation å Itiddarbus-byggnaden inoch utvändigt, likväl desto mindre ansett sig äga anledning tillstyrka någon förändring i nu gällande beslut angående kapitationsafgiftens utgörande, som efter hvad Utskottet föreställer sig, nämnde fond ännu behöfver vinna en vida betydligare kapitalstyrka, innan afkomsten deraf kan anses tillräcklig för nyssnämnde ändamål, hvarföre Utskottet, sorn förbehåller sig att få inkomma med särskildt memo - Riddarhus -Utskottets Utlåtande N: o 7. rial i anledning af hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln väckt motion om en ytterligare bestämd afgift för Riddarhusbyggnadens re paration och dermed sammanhang ägande utgifter, vördsamt hemställer : att, på sätt Höglofl. Ridderskapet och Adeln vid trenne föregående riksdagar beslutat, Riddarhus-kapitations afgiften må tills vidare utgöras till lika belopp som för närvarande eller med 1 R:dr B:ko årligen af hvarje Adelsman, som för lön eller förmögenhet erlägger bevillning. 3 §. För att i möjligaste mån befrämja kompletteringen af Stamtaflorna öfver de å Riddarhuset introducerade ätter har Utskottet, lika med Direktionen, skolat vördsamt hemställa, att i öfverensstämmelse med hvad som vid flera riksdagar varit iakttaget Ridderskapet och Adeln må besluta en upmaning till Ståndets medlemmar att i Riddarhus-kansliet taga en noggran kännedom om beskaffenheten af deras ätters genealogier samt derefter för dessas komplettering meddela nödiga uplysningar; hvilket beslut, för att blifva desto mera kändt af Adelns vid riksdagen närvarande ledamöter, torde få i Riddarhussalen anslås. 4 §.
R:dr, samt kontant 1,565 R:dr 8 sk., eller tillhopa 22,565 R:dr 8 sk.; och följande årens redogörelser visade icke heller behofvet af hela anslagets lyftning på en gång, enär räntebärande obligationer derunder ytterligare blifvit inköpta, hvilkas värde, tillsammans med de förut nämnde obligalionerne, vid 1853 års slut utgjorde 28,750 R:dr; hvarförutom, vid samma lid, en kontant behållning 1'örefunnits af 95 R:dr 8 sk. 7 rst. Enär ifrågavarande anslag skolat i mån af behof utgå, hade hvad för ändamålet ej erfordrats, enligt Revisorernes yttrade tanke, bort återlevereras och öfverlemnas till Riksgälds-Kontoret, för att derifrån, så vidt vidare behof deraf gjordes, uppå förnyad reqvisition, åter i vanlig ordning utbetalas; och, jemte det Revisorerne derföre ansett, att det nu befintliga öfverskoltet borde till Riksgälds-Kontoret återlemnas, hafva Revisorerne hemställt, att summan finge i Riks-hufvudboken afskrifvas, helst densamma, om en dylik återleverering ej föreskrifves, i allt fall uti särskild redogörelse årligen redovisades 28,845: 8. Till /. d. l)i, '(‘.letinnen Jör ll idit ar h u basky vitaris iståndsätta. » de, återstående .114 R:dr 47 sk. 11 rst. Uti Nådigt Bref af den 2 Februari 1847 bade Kongl. Maj:t gifvit Stats-Kontoret tillkänna, att sedan reparationsarbetena å Riddarholinskyrkan blifvit fullbordade, Kongl.
Ur ottel med dertil utsedd förstärkning af Ledamöter, såsom i Utskottets krotoLoils-Utdrag wore föreflagit: kagan wore här icke annu om erläggande af en Bewillnings-afgift eller fördelningen af densamma, utan allenast om rättighet för Stockholms och Götheborgs Jnwanare at fa tilwerka Bränwin, denna staga föreföll Herr Grefwen snarast såsom Oeconomiff, salunda skild ifrån den förra, och trodde han alcia, at densamma borde enligt ?Z §. Riksdags» Ordningen, hänwisas til afgörande af en Nämnd, bestående af Osco^omie. Utskottet pa wanligt sätt förstärkt. Grefwe Ds Ig, 6arZis, Ig c ok), yttrade sig efter inhämtad närmare uplysning om malets bessaffenhet fullkomligen instämma med Grefwe förner. Hans Lxcellencs Herr Grefwe Uuutb likaledes. Grefwe De la 6a räls tilläde den önskan, at hwad Riddcrskapet och Adeln härom bcstöre, skyndsamt mätte commuuicsrai, med de andre Standen, Z!S Den 17 Mars. den, hwilka lika med Nidderffapet och Adeln skulle Denna förmiddag företaga och afgöra detta mål. Herr von Sckantz, Ivsr k^roärre 6 adriel, yttrade sig tro, at Nämnd ej agde rum, mer än i twa fall: Nar maler hörde til Stars-Regle» ringen och nar der hörde til Bewillningen. Grefwe De Ig Osräle aberopade häremot Lydelsen i Riksdags-Ordningens yz §. Grefwe körner wisade, ar om Nämnd uti Stats-Reglerings-mål wore särskildt i Grundlagarne stadgad, och at 7Z §. Riksdags-Ordningen wore just och egenteligen gjord för alla mål af annan beskaffenhet. För öfrigt hemställde Herr Grefwen, om ej Nidderffapet och Adeln skulle behaga säsom Förstärknings.
"Const.- Utsk., som utgöres af 24 ledamöter, tillkommer att, i den ordning Reg.F:n föreskrifver, granska Rikets grundlagar samt upptaga frågor och till plena afgifva förslag om ändringar, förbättringar och förklaringar deraf, hvaröfver Ståndens ledamöter vare obetaget att in pleno yttra sina tankar, nien R. St. ej förr än å den nästföljande riksdagen må besluta.” Med besluta menas äfven här att antaga til! Den 19 September f. na. 493 Itig. Det andra skälet hvarföre man velat bestrida R. St. rättighet att kunna förkasta ett förslag af Const.Utsk. vid samina riksdag då det blifvit väckt, plägar vara det, att 56 §:n 2 inom. Reg.Fin stadgar, att utlåtandet skall hvila till R. Sirs afgörande vid påföljande riksdag, och att förslaget följaktligen, sedan det en gång är väckt, icke kan tillintetgöras vid första riksdagen. Till besvarande häraf får jag erinra, att utlåt, skall hvila, såvida resultatet af behandlingen blir något utlåtande. Enligt 6o;de §:n Reg.Frn hörer till bevillningen jemväl 1 a n d 11 u Men sedan R. St. upphäft landltullen, så kunna några I and (tullsafgifter icke uppkomma, oaktadt landttullen står i grundlagen upptagen bland bevillningen. Och på samma sätt förhåller det sig med det uti 56 §:n Reg.Frn omnämnda utlåtande, hvilket kommer att hvila lill den påföljande riksdagen, såvida ej detsamma vid första riksdagen af R. St. t i 11 intetgöres. — Slutligen vill jag nämna, att det nu icke är första gången, sorn Const.Utsk., på sätt som skett, tillämpat våra grundlagar och läst dem riktigt; utan vid sjelfva den riksdagen, då 2 morn. uti 56 §:n Reg.Frn antogs, tillämpades grundlagen på samma sätt.
Om så icke vore, om R. o. Ad. ansåg att en annan ordning borde äga rum, skulle visserligen Hr Landtm, ställa sig R. o. Ad:s beslut i detta afseende till efterrättelse, men R. o. Ad. behagade finna, att många svårigheter då torde uppkomma i afseende på den ordning, i hvilken propnslna höra framställas, enär, då hvart och ett af de öfriga förslagen framställes, det blir tillfälle förhvarje ledamot att göra samma fråga som nu till föremål för beslut, eller huruvida företagandet af det eller det förslaget då skall äga rum eller uppskjutas till sist. Frih. Hamilton: Efter jag förut yttrat mig i denna preliminär-fråga, torde det tillåtas mig att få säga min tanke äfven röride den nu af Hr Frih. o. Landtm, sednast nämnda omständigheten, nemi. att vid hvarje förslag, som sedermera af Hr Frih. o. Landtm, framställdes till antagande såsom R. o. Ad:s gemensamma tanke, fråga kunde uppstå om den ordning, i hvilken förslaget borde förekomma. Det är just dessa förnyade strider om föredragningssättet, som böra undvikas, och synes detta kunna ske, om man vill följa den fullkomligen logiska ordning, uti hvilken Hr Frih. o. Landtm, till föredragning uppställt de under öfverläggningen afgifna förslagen, utgående från Const.Utskis till det mest conservativa, men blott i omvänd ordning, sedan nu det mest conservativa redan förevarit. Jag skulle då förmoda, att någon rubbning uti den sålunda fullkomligen logiska och systematiska uppställningen ej mera kunde komma att äga rum. Orsaken hvarför jag understödde Gr. Frölichs förslag, och hvarför jag vidhåller det nu, är den, att jag hoppades att derigenom en betydlig besparing af R. o. Adis tid kan beredas; tv jag har trott mig förmärka, att sympalhierna inom detta Hus öro svagast för de förslag, som närma sig alltmer och mer den allmänna valprincipen.
Till följd af Kongl. Maj:ts, i beslut af den 21 December 1849 samt 1 och 15 Februari, 18 Juli och 7 Oktober innevarande år derom meddelda Nådiga befallning hade chefen för Landtförsvars-departementet, Stats-rådet von Hohenhausen uppsatt underdåniga förslag till Nådiga Propositioner till Rikets Ständer, angående: 4:o upplåtande, emot vederlag, åt Göteborgs stad, af Kronan tillhörig, derinvid belägen mark; hvilka underdåniga förslag nu till justering upplästes, hvarefter’, uppå Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, Kongl. Majit behagade samma förslag i Nåder gilla, och befallde, att, i enlighet dermed, Nådiga Propositioner sådana de finnas detta Protokoll bilagda, skulle till Rikets Ständer allåtas. Ex protocollo J. Ax. Torenstedt. STOCKHOLM, F. d. Schultae’s Boktryckeri, 1851. Kongl. Mnj:ts Nåd. Ank. till Exp-Utsk den 25 Jan. 1851 kl. 2 e. ro. KONGL. MAJ:TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående låneunderstöd för utvidgning och reparation af domkyrkan i Wexiö. Gif ven Stockholms Slott den 28 December 1850.
Contoret, Anders Peter Ewers Systerdöttrars, Enkan Matria Palmbergs, född Lundström, och Annette Lundströms, gift med Lieutenanten N. A. von Scheele , genom Nådig Remiss af den i3 sist!. November, till Utskottet öfverlemnade underdåniga ansökning att af Gunst oell Nåd varda befriade från den af Kongl. Kammat* Katten Sterbhuset ådötude, återstående ersättning af Bevillning, som Ewers i lifstiden icke behöringen beräknat och innehållit å f. d. General TullArrende-Societetens Fullmägtiges löner och arfvoden; Utlåtande N:o 17, öfver P. Pettersons Memorial, angående raserandet af en gammal Kyrkogård vid Landscrona Stad , samt dess ordnande till en allmän Trädgårdseller promenadsplats; samt Betänkande N:o 31 , i anledning a£ Herr August von Hartrnansdorffs och Herr Friherre Fredrih Ridderstolpes Motioner , den förre orri utdelning till Höglofl. Pudderskapets och Adelns Medlemmar af Kidderskapets och Adelns tryckta Protocoll vid 1817 och 1818 Årens samt 1823 Års Piiksdagar , och den senare 3 angående öfverlemnande till hvarje Landsiiöfdlnge-Embete af ett exemplar af så väl nyss-. Fröt. Ut dr. cl. 36 *fan. igip. 71 nämnde Protocoll, som af de trenne öfrige Riks - Ståndens Protocoll vid ofvanberörde tvänne Riksdagar, jemte Bibangen till dessa Protocoll. S. D. Upplästes och remitterades till: Stats - Utskottet : Kongl. Majtts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer med förslag till förnyad Instruktion för Rikets Ständers Revisorer, i afseende på deras befattning med Stats - Verkets granskning ; Gifven Sockholrris Slott den 22 Januarii 182g. Statsoch Banco - Utskotten : Kongl.
Vid förnyad föredragning bifölls Stats-Utskottets Memorial 3S S8, angående bestämmandet af dels allöningen för Riks-Ståndens och Utskottens kanslioch vaktbetjening, dels godtgörelsen al vissa kostnader i följd af tryckningen utaf Riks-Ståndens Protokoller jemte dertill hörande Bihang. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedan omförmälda Utlåtande och Memorial: 31 72, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande JVS 40, angående väckt motion om särskilda föreskrifter i fråga om tångtägt å hafsstränderna i Halland. Preste-Ståndet biföll för sin del Utskottets hemställan. Bth. till 6. Sr. JV2 73, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande JVs 50, angående väckt motion om minskning af de för beväringens räkning befintliga förråder af mindre munderingspersedlar, såsom skjortor, strumpor och skor. Lades till handlingarne. M 74, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande M 54, angående väckt motion i fråga om fördelningen emellan socknar inom samma pastorat af återvunnen helgonskyld. Lades till handlingarne. Från Vallöf,. B or g are-Ståndet, S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets Utlåtanden: JW 55, i anledning af motion om anvisande af medel till ett vägarbete i Jemtlands län och beredande derigenom af arbetsförtjenst åt den derstädes i^följd af missvext nödställda befolkning; och M 56, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående anslag till beredande af arbetsförtjenst åt den genom missvext lidande befolkningen inom Pajala socken af Norrbottens län.
Har denna föreskrift kommit i glömska, är det visserligen rätt illa, men den nya föreskriften torde då icke få bättre öde, och är i alla fall öfverflödig.' Herr Munck af Rosenschöld .■ I afseende på det af Herr Cederskjöld nyttjade skäl, art nemligen min mening är i högsta grad origtig3 Dm 17 April. vill jag blott anmärka, att jag ej anser mig tiUständ/gt att något skäl af samma beskaffenhet deremot anföra. Hvad åter den af Friherre Stael von Holstein yrkade föreskrift för Öfverstarne beträffar, får jag yrtterligare förklara, att det Sr blott Stats-Rådets och Föredragandes åtgärder, som höra under Grunålagarne. Friherre Anckarsvärd.- Cedan Herr Munck af Rosenschöld motsagt hvad jag i afseende pä ordet omedelbarligen anmärkt, men ej på sätt att jag blifvit öfvertygad, att det samma uttrycker någon mening, kan jag ej erkänna annat än att detta ord, ehuru ganska Svenskt, är synonymt med orden: Öfvernaturligt Sacramenterligt. I ett Constitutions-Utskotts Betänkande hafva Vi sett uttrycket omedelbarligen äskade och i den nya Redactionen af ifrågavarande §. nyttjas Orden : omedelbarligen besörja■ Jag, och, sorn jag förmodar, ganska många andra med mig, kunna ej förstå huru ett ord kan tydas på så olika sätt, och jag hemställer till dem, som förstå det bättre än jag , huruvida samma ord bör i Redactionen qvarstå- » Grefve Spens, Carl Gustaf: Utan ati vilja tilltro mig bättre kännedom af Svenska Språket än någon annan, får jag endast hemställa, om icke rätta meningen af ordet omedelbarligen, lättast igenfinnes genom, jemförelse med ordet medelbarligen. I händelse ordet omedelbarligen vore synonymt med Öfvernaturligt, skulle deraf följa, att ordet medelbarligen vore synonymt med ordet naturligt , hvaraf åter skulle kanna dragas den följd, att den som handlade 38» Den 2? April. naturligt, skulle välja krokvägar för att komma till målet.
Till afhjelpande af den ofullständighet i tryckfrihets-lagstiftningen, hvilken nyssnämnda mom. i otnförmälda hänseende företer, är det emellertid af vigt, att mera bestämdt stadgas, huru förhållas bör med sådana utrikes tryckta skrifter på Svenska språket, hvilka hit i riket inkommit och vid granskning befunnits vara af det innehåll, att deras spridning, i händelse de varit tryckta inom riket, lagligen kunnat och bort förhindras. Vid ofvan antydda svårighet att kunna till laga ansvar befordra dem, som enligt Svensk lag vore för sådana skrifter ansvarige, synes annan utväg ej återstå, än att hålla sig till sjelfva skriften, och i detta hänseende innefatta, enligt Utskottets tanke, de stadganden, som i 4 § Kontlilutiont-VlskolUls Memorial N:o 9. 5 1 4 § 11 morn. äro införda angående utrikes ifrån inkomna, på främmande språk författade skrifter, allt hvad för ändamålet erfordras, sä vida dessa stadganden erhålla den utsträckning, att de omfatta jemväl sådana utrikes tryckta skrifter, som på Svenska språket äro författade, samt alla de fall, då, enligt 4 § 3 morn., Justitie-Statsministern eger rättighet att förordna om qvarstad å inom riket tryckt skrift, i hvilken händelse de i 4 § 11 mom. åberopade spridda mom. af 3 § skulle utbytas mot 2 § 4 mom. och 3 §, helst något giltigt skäl ej synes vara för handen, hvarföre Justitie-Statsministern skulle ega förordna om qvarstad å utrikes ifrån inkomna på främmande språk författade skrifter endast så framt han funne desamma stridande emot 3 § 4, 5, 7, 9, 10 och 13 moni., och icke äfven i öfriga fall, då, enligt Tryckfrihets-förordningen, inom riket tryckta skrifter kunna med qvarstad beläggas. Dock anser Utskottet, i öfverensstämmelse med hvad redan i 5 § 8 och 13 mom. är för vissa fall stadgadt, JustitieStatsministern böra vara pligtig att, genast efter det qvarstad blifvit tills vidare å skriften lagd, infordra Tryckfrihets-komitéens utlåtande om dess innehåll.
Socknens namn, samt -agen, dä afhan-lin. gen skcr, äfwensom köparens eller gäfwotagarens namn och caracter eller hemwist; ^wilker» kungörelse den sistnämde, sist inom trenne weckor, räknade ifrån och med nästa Söndag efter upprättad och undcrskrifwcn afhandling, mä, sä framt ej imedlertid upp. bud ä Ting eller Rädstufwu stett, lata ä en Söndag af prädikstolen i den Lärsamling, der egendomen ligger, uppläsa. G fwe sck R^rko herden bewis derom, der köparen eller gäfwotagaren det äskar. Försummar köparen eller gafwotagaren denna tid, och hafwer annor man, hwilken af förre ägaren, pä god tro, erhällit ä samma Egendom köpeskifteeller gäfrvo bref, latit för sin räkning dylik kungörelse uppläsa, eller Egendo. men ä Ting eller Rädstufwu uppbjuda; stan de det förut kungjorda köpe skifteeller gäst wo aftalet fast, äntå att det senare slutit wore: och den, som Egendomen mister, häl. le sig till säljaren, för hwatz af köpestillin. gen kan wara utgifwit; men säljaren böte och fylle stadan, som Lag färmär.'' Hwilket Riksens Högloft. Ständers närma, re granskning wordsamt underställeS, med till. kännagifwande af den äfwen i Memorialet pst trade hemställan, om, i hänseende till ämnets wigt, och dä förslaget innebär en betydligareLag. förändring, Riksens Högloft. Ständer skulle finna för godt siutcliga prästängen deraf till nästa Riksdag uppskjuta, samt att detsamma ^ imed - Den 9 Octobcr. 341 imedlertid mä fä underställas allmänhetens granss. ning. Orebro den 9 Oclober »Liv. Pä >läo1ost. ock» -^<is1n5 ^eelumoter^ vägnar »k dloräin.
Skogs-ordningen vidare måtte intagas detta stadgande: ^Skulle Allmännings-Intressenterne, genom sin Municipal-Styrefse, vilja ådagalägga, att större svårigheter möta för nya trakthuggningssättets införande, antingen Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 6. 3 genom öfverdrifne kostnader eller för markens mindre tjenlighet, såsom att, då större mässar, kärr och In rg äro afiäknade, återstående skogbärande mark är af så stenig och vattensjuk beskaffenhet, att hiigst i af samma areal kan med feidel svedjas och med skogsfrön besås, må Konungens Befallningshafvande förordna någon i skogshushållningen kunnig man, som tillika med Allmännings-Intressenternas ombud vid tjenlig årstid tager på stället skogsmarkens beskaffenhet i ögonsigte och, sedan de gjorde uppgifterne funnits cnlige med förhållandet, uppgör förslag till en på locala omständigheter samt skogens till vext och bibehållande lämpad hushållsplan, hvilken derefter till Konungens Befallningshafvandes granskning öfverlemnas, till vinnande af fastställelse för efterlefnad i en viss föreskrifven tid/’ hvarjemte motionären föreslagit, att såsom följd af förberörde förändring, deri högre skogsbetjeningen måtte indragas och betydliga lönebesparingar sålunda till vägabringas, samt att, då Allmännings-intressenterne sjelfva aflöna den lägre skogsbetjeningen, de eller Munieipalstyrelsen måföi klaras berättigade att tillsätta denna betjening; 4'o af G. B.