Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
B. 56o. A. 621. XIV. E. 101. — N:o 83. till Rikets Ständer, angående förändring i Södra Skånska infanteri-regementets rotering, i följd af f. d. Adelsfane-boställenas befrielse från ordinarie roterings utgörande. XV. R. 62. XXII. B. 56. XXIII. A. 162. XXIV. E. 144. — N:o 84- till Rikets Ständer, angående rättighet för Entreprenören af Pantlåneinrältningen i Stockholm, att under ytterligare 10 år begagna en fond. stor 100,000 R:dr, af allmänna medel. XV. R. 62. XVIII. B. 33o. XIX. A. 358. XX. E. 106. — N:o 85. till Rikets Ständer, angående den nya ordinarie soldat-roteringen i Riket. XV. R. 62. XXII. B. 56. XXIII. 62. XXIV. A. 28, 39. XXVI. U. i37, 171. A. i95. E. 23g. — N:o 86. till Rikets Ständer, angående jemkning i provinsen Skånes ordinarie rotering. XV. R. 62. XXII. B. 207. XXIII, A. 174. XXVI. E. 29. — N:o 87. till StatsUtskottet, i fråga om eftergift af en vid Arbetsoch correctionsinrättningen i Norrköping yppad balance. XVIII. B. i75. XIX. A. 241. XX. U. 370. XXI. A. 17. XXII. E. 381. ( 316 ) Propositioner och Skrifvelse!-, Konungens nådiga: — N:o 88. till StatsUtskoltet, om förhöjning i löneanslagen för giistgifvarne i Herjeådalen. XVIII.
Hennes varina Iijiirta och sympati för allt godt röjer sig soin vanligt i det hoii ski ' ifver. Om vi också ej tycka, att (lessa beriiitelser Iiöra till det roligaste Alcott skrifvit - de bara karakteren af en efterskord - s % skola de dock helt visst intressera sina läsare. : Ingen af beriittelseriia ar sådan, att vi. skiille önska den iitesluten. Liirnpar sig för 1.4-16-. iiringar. Porft~rs tcsti~~iicnte at Sata7~ Tytler; öfversatt af &amp; datliilda Langlet. Pris 2,: o. Bokens båda lrjiiltiiinor, den oförfarade Naucy c11 deii mera stillsaniiria Bab, konima helt silkert att tillvinna sig sina 1iis: winnors sympati. De iiro faderoch moderlösa, komiiia direkte från G-iieïiisey till England för att tillika nied siii Iriisin Dolly taga i arf. en ghcl, som (le arft af sin fa,rfar. G%rcleii bpgrafves af sanden under en häftig storm, och farfars testamente. blir ogtkomligt. Vi f % iiu vara iiiecl om de %da flickornas strid mot nöd och fattigdom. Bab ger lektioner i en skola, och Nandy slår sig pb liönsafvel. Ihsiiieri, den vii.lmenta, oberiikiieliga, pratsa.innia Dolly är kanske den bast ' tecknade-: H: on tror, x t t lifvets alla svkrigheter skola lösas af heiiiies Askade Ned, sjöofficeren; genoin si!] obetänksainliet sätter hon ofta sin iiasta i sticket - al1.t iincler det Iion meiiar viil. Att förf. icke Iiar syinpati för wmoderna kvirinorw, i.i~ %i: ka vi val.
Jag kan ej finna an^ nät, än att det faller af sig sjelf, och är en nödvändig följd af den uppmärksamhet, hvarmed en RiddarhusSecreterare bör följa öfverläggningarne, att han äger rättighet upplysa Ståndet om en irring, som han linner tilläfventyrs hafva under discussionen sig tilldragit. Dertill behöfs ej någon särskilt tillåtelse, ty denna rättighet äger han efter min tanka, i grund af sin tjenstebefattning redan förut. Grefve Posse: Det är en stor skillnad emellan att äga en sådan rättighet i följd af den slutsats raan dräger af RiddarhusSecreteraretjenstens beskaffenhet, och att hafva den, på grund af ett i Instructionen derom befinteligt bestämdt stadgande. Hans Excellence Herr Grefven och LandtH Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln skulle finna lämpeligt, att, med uteslutande af 3 Art. 2 §. angående RiddarhusSecreterarens representationsrätt, öfverlemna ifrågavarande förslag till Instruction och LånReglemente till RiddarhusDirectionen, för att provisoriskt lända till efterrättelse intill nästa Riksdag, då RiddarhusDirectionen uti dess RiksdagsBerättelse borde Utlåtande deröfver till Ridderskapet och Adeln afgifva. Bifölls. Herr Cederschjöld, Pehr Gu fiaf: Jag anhåller .att få anmäla den reservation emot det na Den 22 Jtmii e, »i. fattare bes’ufet, att jag icke anser det varå stridande mo' någon Grundlag, att föreskrifva det RiddarhusSecret raren bör afsäga sig begagnandet af dess representationsrätt.. Den nu varande RiddarhusSecreteraren har icke begagnat sin representationsrätt och om vi förlora honom, vet hvar och en sökande hvad som fordras, och det står honom ju fritt, att antaga vilkoien, eller icke. Herr BergenJkÖld, Eric yohan'.
Jag anhåller för min del få förena mig med dem, som begärt att ordet distriktsvis måtte i Utsk:s betänk, inflyta. Jag anser det så mycket vigtigare som jag tror att hela den stora frågans framgång väsendtligen deruppå beror. Jag tror nemi. att ordet distriktsvis, här infördt, skulle gifva den stora mängden af den sjelfegande, oberoende landtadeln öfvertygelsen derom alt de skola komma att blifva representerade och få deltaga i valen af ledamöter till den blifvande Riksförsamlingen, och endast på detta sätt tror jag alt man med säkerhet kan förutse att vid nästa riksdag, då Ståndet skall taga det afgörande steget i afseende på denna fråga, Ad:s bifall kan med säkerhet vara alt påräkna. På grund af dessa skäl anhåller jag om bifall till det af Frih. Sprengtporten upgjorda förslag. Frih. Palmstjerna: Afven jag instämmer i antagandet af Frih. Sprengtportens förslag. Jag anser det nemi. omöjligt att valen af Adelns 60 ledamöter, välförståendes om hvar och en valberättigad skall få afgifva sin röst, kan ske på annat, eiler åtminstone lämpligare sätt, än distriktsvis. Då frågan rönt så litet motstånd som hittills, torde någon vidare utveckling af detta ämne befinnas af R. o. Ad. vara alldeles öfverflödig, hvarföre jagstannar endast vid tillstyrkande af Frih. Sprengtportens förslag. Då nu H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke antoge Frih. Sprengtportens förslag, att i l:sta mom. af 12 § Riksd.Ordn. införes ordet ”distriktsvis,” biet denna propos. besvarad med starka ja, blandade med nej; hvarefter H. Ex. förklarade, det han funnit ja öfvervägande. Hr Rrakel, Mauritz Gust., begärde votering. Upläsles till justering och godkändes följande voter:spropos. Den, som vill att R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke antager Frih.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 4 Mars 1848, Preste-ståndet den 4 Borgare-ståndet den 4 Bonde-ståndet den 4 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse , angående väckt fråga om eftergift af ådömd ersättning i följd af f. d kronofogden Chr. Öhboms balans. (Stats-Utsk. Uti., IS:o 46.) S. A. Iv. Hos Rikets Ständer har framställning blifvit gjord derom, att en tiel skattskyldige invånare inom Götheborgs fögderi af Götheborgs och Bohus län Expedilions-Utskollets Förslag till und. Skrifvelse, N-o 27. 43 ni;\tte beviljas 1 tefri eke från dem ådömdt gäldande af en utaf förre kronofogden derstädes Christofer Öhbom i den honom anförtrodda kronouppbörd åsamkad balans; i afseende hvarå förekommit och af handlingarne vitsordas: att ifrågavarande uppbördsbrist, uppgående till 13,095 r:dr 41 sk., deraf sedermera afbetalningar skett, nu utgjorde 7,800 r:dr 41 sk. 11 r:st banko, för hvilket belopp ansvarsoch ersättningsskyldighet blifvit genom Kammar-rättens af K. K. M. den 23 Maj 1843 i nåder fastställda utslag Öhbom ålagd; att, i anseende dertill, att bemälde invånare underlåtit att, för 15,198 r:dr 44 sk. 5 r:st utaf de utskylder, de för året 1836 till Öhbom och hans underordnade inbetalt, skaffa sig häradsskrifvarens annotation, E. K. M. uti nådigt bref af den 10 September 1846 förklarat, att det emot desse skattskyldige, efter anstäldt reservationskraf, väckta påstående om deras åläggande att pro rata parte deltaga i betäckande af den återstående balansen, borde till handläggning upptagas och författningarne likmätigt pröfvas; samt slutligen att E. K.
Deremot är det lätt för expeditionshafvande vid OfverRätt och Just.Revisionen, att efter gifna utslag uprätta sådan förteckning, som från UnderRätt afgifves till K. Bef:h:de, och utdrag af densamma, för att delgifvas presterskapet, afsända till vederb:de Länsstyrelse, hvilket lämpligen kan ske månadsvis, såsom från stadsdomstolarne. Upgiften från Just.Revisionen och Ofver - Den 26 November e. m. 445 Rätt lärer, utom hvad för UnderDomstolarne är föreskrifvet, böra innehålla den UndcrRätt, som i målet dömt samt äfven uplaga de mål, deri af lägre Rätt till ansvar dömd person blifvit från ansvar fri. Jag föreslår derföre, att 7:de mom. erhåller följande lydelse: Från Just-Revisionen och alla ÖfverDomstolar skall likaledes för hvarje månad, inom 15:de dagen derefter, lill K M:s tager ej mindre dem, som genom under förutgångne månad expedierade utslag blifvit dömde, eller ställda under framliden för brott af den beskaffenhet, som ofvan i 1 mom. omförmäles, än äfven hvilka blifvit från af lägre Rätt ådömdt ansvar för sådant brott befriade, samt vidare, för hvarje person, den församling, hvartill han hörer, det brott, hvarför han blifvit sakfälld eller under framliden ställd eller hvarifrån han blifvit för af lägre Rätt ådömdt ansvar befriad, den Under Rätt, som i målet dömt och dagen då det skett, samt dagen, då ÖfverRältens eller K. M:s Utslag meddelats. Utan dessa förändringar skall, såsom jag af erfarenhet funnit» presterskapet svårligen erhålla upgifter i alla fall, då det ske bör» och följaktligen föreskriften om kyrkotuktens uprätthållande icke kunna noggrannt efterkommas. Om remiss härå till vederb. Utsk., som lärer vara Ekon. och Allm. Besv.Utsk., får jag vördsamt anhålla. Remitterades till Allm. Besv. o. Ekon.Utsk. Hr Leyonancker, Fredr. Wilh., hade inlemnat följande motion:
Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Bonde-Stånden, som gillat Utskottets förslag (sid. 58) angående reglering af tjenstemanna-personalen, samt tillstyrkan (sid. 60) att Fullmäktige må berättigas, att utfärda öppen fullmakt för 62 ordinarie embetsoch tjenstemän, hafva dock dervid fästat det vilkor, att Utskottet må vidtaga de ändringar och den rättelse i afseende på nämnde antal, som af Riks-Ståndcns beslut föranledas. På grund häraf får Utskottet tillkännagifva, att antalet ordinarie embetsed! tjenstemän, till följd af Rikets Ständers nu fattade beslut, utgör, i händelse f» lianko-Uttkolleli Memorial, N:o T4. särskild Kassör i Banko-diskont-verket anställes, sextiofem, men i motsatt fall sextioåtta; varande dock antalet i begge fallen beroende af det beslut Rikets Ständer kunna komma att vidtaga angående Kanslist-tjensten vid Fullmäktiges expedition. Det af Utskottet upprättade förslag till afiönings-stat för Bankens ordinarie einbetsoch tjenstemän samt vaktbetjeningen (sidd. 68—70) är, beträffande beloppet af löne-inkomsterna, af samtlige Riks-Stånden bifallet, men Utskottets tillstyrkan, att en del af dessa inkomster måtte utgå i form af lön och återstoden såsom tjenstgörings-penningar, har allenast af Borgareoch Bonde-Stånden blifvit gillad; hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet beslutat, att för embetsoch tjenstemän af alla fyra tjenste-graderne samt vaktbetjeningen må såsom lön utgå, och beräknas sammanlagda beloppet af hvad Utskottet för dem, såsom lön och tjenstgörings-penningar, föreslagit.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående eftergift, till förmån för Upsala stads Borgerskaps Gubboch Enkhus-inrdttning, af Kronans rätt till dana-arf efter Enkan Charlotta Elisabelh Bång och Jungfru Christina Lundström. (I. A.) Sedan hos Kongl. Majit Borgerskapets Äldste i staden Upsala underdånigst anhållit, att de arfsmedel, hvilka, jemlikt särskilde af Upsala Rådstufvu-Rätt den 7j Maj 1831 och den 24 November 1832 meddelade utslag, blifvit med 200 R:dr efter Enkan Charlotta Elisabeth Bäng och 573 R:dr 23 sk. 10 rist. efter Slals-Ulskotlels Utlåtande, JY§ S7. 3 Jungfru Christina Lundström, eller tillhopa 773 R:dr 23 sk. 10 r:st., Kougl. Majit och Kronan såsom dana-arf tilldömde, måtte, med afseende å den allt mer tilltagande fattigdomen bland stadens handtverksidkande Borgerskap och det bekymmersamma förhållande, att, i följd af bristande tillgångar, annat understöd, än boningsrum och vedbrand icke kunde lemnäs de manga utfattiga, sjuklige och ålderstigne personer, som uti stadens Borgerskaps Gubbhuå- och Enkhus-inrättning voro inhyste, få denna välgörenhets-inrättning tillgodokomma; så har Kongl. Maj:t, efter att häröfver hafva infordrat Dess Befallningshafvandes i Upsala län underdåniga utlåtande, uti en till Rikets Ständer allåten och från samtlige Riks-Stånden till Utskottet remitterad Nådig Proposition behagat föreslå, att Kronans rätt till omförmälda dana arf matte, till förmån för Upsala stads Borgerskaps Gubboch Enkhus-inrättning, som vore en välgörenhetsstiftelse för ålderstigne borgare och borgare-enkor, eftergifvas, med vilkor dock, att beloppet af samma dana-arf skulle utgöra ett stående, nämnda inrättning tillhörande, kapital, hvaraf endast räntan linge årligen användas till de å inrättningen varande personers underhåll.
Vid föredragning af Bevillnings-Utskottets sednare Utlåtande, rörande grunderna för den Allmänna Bevillningen, funnit godt förblifva vid dess under den 17 nästlidne Februarii lemnade bifall till Utskottets först afgifne Utlåtande, samt antagit det andra af do uti Utskottets sednare Utlåtande omförmälta Alternativer j 2:0 Gillat nedannämnde Utskotts efterföljande Betänkanden, nemligen: Stats* och JBanco*Utskottensi Angående förhöjning i de för Riksén* Ständers Revisorer af Stats-, Bancooch Riksgälds-Verken anslagne arfvoden, samt om Justering inför båda Utskotten af föreskrifter för Riksens Ständers båda Penninge-Verk. Stats Utskottets t Om ny Stats reglerande för Gripsholms Slottsoch Djurgårds-Betjening y angående Kroliidd. och Ad, Prot, V Bt I A/d. 2I> 22» Den i April. no-Tionde Spannmålens utgörande till Stockholms stor» Bernhus; om en till Upsala Barnhus donerad Krono-fordr*n; om Osmunds-Jernets lösande efter Kronovärdi, utan förvandljng efter Markegång, samt angående Ädelforss Guld-Ver k; och BancoU t skottets: Rörande väckt fråga, om tillåtelse för en hvar att emot Svenskt Speclemynt tillbyta sig myntadt Guld och Silfver; och i anledning af återremiss, angåend» Praescriptions-tid för Låns omsättning i Baneo-Diskonten. 3:0 Bifallit sa »11 Stats-Utskottets Utlåtanden, angående medel till kostnaderne för en förbättrad Fångföring, samt om medel till Drottningholms Broars iståndsättande; som Banco-Utskoitet» Betänkaoden, i frågan huruvida de Fidei.Commisser, hvilk» fått med Inteckning graveras, mi kunna af Riksons Ständers Banque, såsom Pant antagas; samt angående Låne-rattigheten i Banquen för de i Philipstad belägne Fastigheter. Af den 34 Sistledne Martn, innehållande: l:o Återremiss »f Allmänna Besvärsoch Oeconomis-Utskottets
En amerikansk författare skildrar, huru en ung man kommer åkande i släde med en ung dam, som han älskar. Det är sent om kvällen, nära midnatt. Då han har följt den unga damen upp i hennes hem, har hennes far redan gått till sängs, men de unga göra eld i kaminen för att ännu i ro kunna prata ett par timmar tillsammans. (De bli senare man och husfru.) Författaren har vid denna skildring tillagt en not, hvari han säger, att om hans bok skulle bli läst i Europa (det är » A modern instance » af Howell), vill han upplysa om, att ett sådant uppförande två unga människor emellan ingenstädes i Amerika skulle anses stötande; ja, att till och med i en sådan små- stad som den, där berättelsen försiggår, skulle det icke ge minsta anledning till skvaller, om en ung man följde en dam sent hem och sedan tillbragte ett par timmar att spraka med henne. Vi befinna oss i en ganska lycklig medelväg mellan dessa två ytterligheter. I alla goda familjer i Frankrike hör det ill undantagen oeh betraktas som ett uppror,) m en man gifter sig utan att ha fått sin nors tillåtelse därtill. Jag vet till och med &gt;tt exempel på en änkling, som, då han önikade gifta om sig, med fruktan och bäfvan framställde saken för sin mor och väntade hennes afgörande ord i saken, och detta fastän han i allt annat var en fullkomligt själfständig man. Fransmännen äro, som bekant, ett praktiskt och ekonomiskt folk, och de anse all familjelycka böra ha en god basis af ekonomisk säkerhet. Detta, tror jag, är en genomgående åskådning, så väl hos dc högre som de lägre klasserna. Dock är naturligtvis icke denna bevekelsegrund den enda, oeh i allvarliga familjer taga naturligtvis föräldrarne icke blott hänsyn till yttre fördelar, utan anse sig också samvetsgrant böra undersöka den mans karaktär, åsikter och lefnadssätt, till hvilken de skänka en dotter. Franska föräldrar äro så öfvertygade om, att de på grund af sin större erfarenhet också ha större garanti för ett godt val, än hvad en ung flickas böjelse kan ge, och därför hör det genomgående till sällsyntheterna, alt en ung kvinna där bestämmer sin utkårade själf.
Riksdag det beslutades, att Den 3o November f. m. omsättningsrätten skulle förverkas af den, hvilken icke inora tvänne månader efLer förfallodagen hade verkställt, omsätt ningen.. Deri ligger skillnaden mellan st ad g a nd erne före och efter 1818 års Riksdag. Men att nu vidtaga någon ändring uti den respit-tid, sora hittills ägt rum, tror jag icke kunna stå tillsammans med provinsernas bestånd, och jag förenar mig derföre med Herr Hjerta deruti, att respit-månaderne må, såsom hittills, bestämmas till tvänne för alla Discontlån, ehvad de äro ställde på 3 eller 6 månaders betalningstid. Herr Hjerta: Jag anser, alt det i synnerhet är med billigt afseende på Cautionisternes ställning, sorn man icke bör inskränka respit-månaderne. Jag finner det afven oformligt, att stadga två månaders respit-lid för lån på sex månaders betalningstermin, men endast en månad för lån på hälften kortare tid, hvilket är alldeles principlöst, och snarare borde vara tvärtom, i händelse någon skillnad mellan de olika lånen skall göras. Men jag kan ej annat än afstyrka all sådan skillnad, dels emedan de aflägsnare provinser, hvarifrån remissernas ordentliga gång ofta uppehälles genom inträffande omständigheter, deraf skulle få olägenheter, och dels emedan BancoDisconlen säkerligen, till följd af ett sådant stadgande, skulle nödgas antaga en ny tjensteman för bokföringen, helsi hvar - Den 3o November i', m. je omsättning i böckerna upptages såsom nytt lån; ty det. Lii Iver då nödvändigt, att vid indrifvandet af hvarje lån hålla särskildt reda på, huruvida det löper med en eller två månaders respit-lid. Herr Rosenblad: Jag beklagar, att jag icke har handlingar här lill hands för att öfvertyga Friherre Cederström om sitt misstag, och rigligheten af det förhållande jag förut uppgifvit.
De trenne årens frihet i tillverkningen väckte täflan och speculations-anda, nya methoder blefvo införde, de gamle betydligt förbättrade, varm bläster användes så val vid tackjerns-Måsning, som vid stångjerns-smide, och derigenom åstadkoms en förut ej' anad besparing af kol, ochhvad som ej är den minst vigtiga följden af den sålunda väckta omtankan, är den omsorg, som många bruksegare börjat egna åt den förut alldeles försummade skogs-hushällningen, skogarne äro vid mångå Bruk uppmätte och indelade^. iS Allm. lie sv.- och Ekori.-Utskottets Betänkande, JY:o log. och man bör hoppas, att detta hädanefter allt mera kommer alt ske, sedan, genom Bruks-Societetens försorg, ett nytt Skogs-Institut, under en utmärkt skicklig Tysk Lärare, blifvit inrättadt, hufvudsakligen för atthilda vårdare af Brukens skogar. Genom Kongl. Maj:ls den 26 October 1838 utfärdade Nådiga Kungörelse om den gröfre jernförädlingen i Riket, har väl den förut medgifne vidsträcktare friheten åter blifvit till någon del inskränkt, i anseende till Kongl. Maj:ts beslut att uppskjuta pröfningen af frågan om föreslagen härdfrihet, men deremot är medgifven tillökning till i:del af det förut privilegierade smidet för alla verkstäder utan undantag, och dessutom är ett annat af de äldre serdeles tryckande banden lossadt, genom tillåtelsen för hvarje Bruksegare alt använda så många hammare, som han finner nyttigt, och att, efter behofvet för förändrade smides-melhoder, öka eldslädernes antal.
Hvad beträffar de vilkor, Stats-utskottet nu ansett sig böra till Rikets Ständers godkännande föreslå, så förekommer, att åtskilliga af de uti samma vilkor intagna bestämmelser jemväl blifvit tillstyrkta uti det af herr f. d. statsrådet Silfverstolpe till Kongl. Majit i underdånighet afgifna och i herr Sundlers till utskottet remitterade motion åberopade memorial, äfvensom att merberörda vilkor till någon del öfverensstämma med Kongl. Majits rörande regleringen af elementar-läroverken redan fattade beslut. De öfriga af ifrågavarande detalj-bestämmelser innefatta visserligen dels afvikelser från stats-rådet Silfver stolpes förslag, dels andra af utskottet derutöfver tillagda, för den nya regleringens verkställande nödiga ansedda grunder och förbehåll; men utskottet får, såsom förklaringsgrund för sitt i detta hänseende iakttagna förfarande, åberopa det förhållande, att ej mindre vid nu pågående, än under förflutna riksdagar, Statsutskottet vid mångfaldiga tillfallen till Rikets Ständer afgifvit förslag, innehållande modifikationer i eller tillägg till de Kongl, propositioner eller enskilda motioner, hvilka till utskottets behandling varit remitterade, utan att sådant blifvit af Rikets Ständer ogilladt eller ens anmärkning deremot inom riksstånden förekommit. Exempelvis må i detta afseende anföras, hurusom, uti 63 punkten af det nu återremitterade utlåtandet N:o 124, angående regleringen af utgifterna under riksstatens åttonde hufvud* titel, utskottet vid tillstyrkt förhöjning i Vetenskaps-akademiens årliga stats-anslag fästat åtskilliga vilkor, som icke blifvit föreslagna i den motion, hvilken föranledf utskottets i ämnet afgifna yttrande; varande emedlertid nyssnämnde punkt af samtlige riksstånden godkänd.
Och huru opåliteligt måtte et sådant omdöme vara när det ställes i bredd med anklagelse i laglig väg och dommares deröfver fallande Utslag? Huru ofta skall det icke härflyta af misslyckad uträkning, af hämd och af bitterhet — Och hvad annan verkan skall deraf inträffa, än at hvarje redlig Embetsman, så till sägandes förslappas i dess verksamhet för att icke ådraga sig en skymfande förföljelse och under et ständigt missnöje sluteligen ledsnar vid Embeten, som likväl fordra den djupaste kunskap, den största erfarenhet, och för dessa egenskaper så länge som möjeligt är böra bibehållas — Regeringen skall derigenom sakna de kraftigaste och mäst påliteliga stöd för Riksstyrelsen och denna småningom förfalla i en vanmagt, som efter Naturens gång skall åstadkomma de mäst våldsamma brytningar. På dessa grunder och då de i Kongl. Maijsts Nådiga Proposition andragna skäl i afseende på Författares skyldighet, at genast i Den 5 Juni 1812 161 svaromål ingå, äro lika väl utförda som grundade, bifaller jag Kongl. Maijsts Nådiga Proposition af den 26 sistledne Maji angående tryckfriheten utan inskränkning eller villkor.1 Skulle äfvensom Doctor Hedréns ofvanstående anförande tagas i öfvervägande, då Kongl. Maj :ts nådiga Proposition till öfverläggning förekomme.2 Herr Grefven och Ordföranden sitt rum, hvarefter uplästes från Häglofl. Iiidd. och Adeln anförande af Herr Heijkenskjöld, Ludv. Dettlof, innehållande följande anmärkningar: Att Utskottets förslag till redaction af 4 § 2 mom. 3 mom. är stridande mot 86 § Regerings Formen, och ledande till det tvång, som 1809 afskaffades. Att vådan af en oinskränkt Tryckfrihet är afvänd, om smädaren ej får tillfälle att dölja sig under anonymen. Herr Spaldencreutz, A. J. att de missbruk hvaröfver Constitutions Utskottet i Ingressen klagar, äro obetydliga. Att Tilläggningen i 1 § 2 mom. 2 punkten bör försvinna.