Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att Adolfs natur för öfrigt var föga beslägtad med herr Bengts, torde redan för läsaren vara klart. Utom det nära blodsbandet, var det blott det gemensamma i deras studier, som förenade dem; men äfven i dessas syften voro de ganska olika. Målet för Adolfs forskningar var att genom förnuftet få en bekräftelse på de satser, som hans religiösa känsla uppfordrade honom att antaga såsom sanna; han sörjde, då han blott kom till negativa resultater och kände sig olycklig i sina tvifvel. Herr Bengt deremot gnuggade sina händer af förnöjelse, då han lyckats nedrifva något, som hitintills gällt för en oförstörbar sanning eller med sin dialektiska fyndighet förmått bringa osäkerhet och förvirring i något, som af alla antagits såsom solklart och axiomatiskt. Den beundran, han hyste för sitt eget skarpsinne, kom honom att icke känna den tomhet, som brist på tro och öfvertygelse annars plägar medföra. Adolf emottogs mycket hjertligt af sin farbror, som befann sig vid det ypperligaste lynne, emedan han nyss slutat en inlaga (den elfte i ordningen) till Svea Hofrätt rörande den process i hvilken han var invecklad, och lyckats få denna inlaga så qvistigt hopfogad, att han förutsåg, hvilka myror den skulle alstra i de lagkunnige herrarnes hufvuden. – Oändligt välkommen, käre brorson! sade han; – du kommer just, som om du vore kallad. Jag har en timmas ledighet, för att göra min toalett, innan jag beger mig till grefve Per, och detta tråkiga göromål behöfver väl kryddas med ett angenämt samtal. Först skall du berätta, huru det står till på Signildsborg med dina föräldrar och min kära dotter; derefter kallar jag in Johan, och medan han hjelper mig på med kläderna, skall du säga mig din tanke om de betänkliga politiska satser, den oförskämde Engelsmannen Thomas Hobbesius behagar drifva till det kungliga enväldets förmån. Medan riksrådet yttrade detta, kastade han en mönstrande blick på sina silkesstrumpor och med guldspännen prydda skor. Adolf framlemnade Marias bref. Han förmodade, att flickan i detsamma antydt på den händelse, som jagat honom från sitt hem.
Jag får erinra, att vid 1818 års Riksdag anmäldes, att emedan ej tillräcklig® anslag blifvit beviljade, hade en Kajdam sprungit och de orsa. kade kostnaderne deraf och tidsutdrågterne allt fördes på Riksens Stånders räkning. Utdraga vi en längre tid med arbetets fullbordande, så kommer det att ytterligare dröja med regleringen af financerne, och en kommande tid skall ej kunna' fullborda den utan betydligt större förluster. Hvar och en som inser att detta år fåstndt vid hvartannat och som vill Statens väl, måste således ifra för och bidraga dertill att dessa arbeten blifva så fort möjeligt fullbordade. Grefve af Ugglas har äfven anfört, att som frågan nu delar sig i tvånne, huruvida bidrag skola lemnäs eller ej, och hvilka slags lån dertill sko - ttr.n It September f, m, ([ i la användas, bör den första frägan först afgöra», så vida de Herrar, som begärt votering, ej vilja derifrån afstå. Vi få således i denna fråga två voteringar, hvaraf den första, som jag hoppas, skall blifva utan ändamål, ty för min fattning är det ej tänkbart, att man vill afslå bidragen till de allmänna arbetena, och ändå hoppas att för framtiden få financerne reglerade. Således hemställer jag, så vida ej ett större antal delar den mening, att man bör afflå alla bidrag till fddane företag, hvaraf våra efterkommande Jkola Jkårda frukten, om icke de Herrar, som yrkat votering, skulle vilja derifrån afstå. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus : En värd Talare har uppställt den sats, att det allmänna och enskilta hfvet i oeconomiskt afseende är detsamma, och att man borde följa samma principer. Han har ganska rätt deruti; bådas mål år hushållning, men ej en sådan som aecomoderar, utan en sådan som har till föremål, förkofran. Sedan denna sats blifvit uppställd, skall jag illustrera förhållandet med ett exempel. Ett hjonelag bildas; en man tar sig en hustru från en aflägsen landsort; hon följer honom till hufvudstaden. Deras begrepp om förkofran åro olika.
Statsoch Banco-Utskotten: i:o Herr Rosenblads, Bernhard, den i5 dennes e, m. på bordet lagde Motion angående en Lag för Rikets Skuldväsende. \ Den 3o December f. m. 361 2:0 Herr Rosenblads, Bernhard, den i5 dennes e. m. på bordet lagde Motion, angående en Lag för Rikets Myntväsende. 3:o Herr Crusenstolpes, Magnus Jacob, den i5 dennes e. m. på bordel lagde Motion, att det nuvarande årliga arfvodet för Rikets Ständers Fullmägtige i Banken och RiksgäldsContoiret mätte fördubblas. Statssamt Allmänna BesvärsocJi EkonomiUtskotten : 1:0 Herr von Q vantens, Carl, den i5 dennes e. m. på bordet lagde Motion, angående indragning af de nuvarande Commissariaterne. 2:0 Friherre Cederströms, Anders, den j5 dennes e. m. på bordet lagde Motion, att det så kallade Baggens Stäk måtte på allmän bekostnad göras segelbart för fartyg från 5 till 12 fot djupgående. 3:o Herr Freydenfeldts, Carl Gustaf, den i5 dennes e. m. på bordet lagde Motion, angående ändring i 20 §. af 1770 års förklaring å 1^2 års Boställs-Ordning.
— Erfarenheten hade nemligen ådagalagt, hurusom gäldenärer i medvetande, att de icke behöfde vidkännas hvarken någon påföljd eller ökad kostnad, derest de genom invändningar hindrade uttagandet af rättmätiga auktionsfordringar, sällan tvekat att begagna denna utväg för vinnande af anstånd och gäckande af fordringsegares rätt. Till förekommande af denna olägenhet och för uppnående af det ändamål, som med ifrågavarande författning varit åsyftadt, har motionären alltså föreslagit, att sistnämnde stadgande måtte upphäfvas och ett nytt tilläggas af följande innehåll: Gäldenär, som vid ifrågavarande efter behörig resolution anställdt utmälningsförsök, nekar krafvet, eller deremot nugot invänder, samt derefter genom målets utredning vid domstol varder funnen med osanning, vare skyldig ersätta, genom resolutionen tillkomne och sökanden åbragte kostnader, utöfver de rättegungsutgifter, domstolen för målets handläggning derstädes kan finna skäligt ålägga, samt i öfrigt stånda enahanda ansvar, 9 kapitlet 11 § Handels-Balken, sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 30 Maj 1835, stadgar för den, som nekar sin hand och förskrifning och varder funnen med osanning.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels afslag å lörev.de punkt, framställdes först propos. på bifall till densamma, hvartill svarades flera nej jemte ett eller annat ja, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföilo med flere ja jemte ett eller annat nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. 500 Den 13 Jani c. m. 5:te punkten. Frih. Armfelt: Sedan R. o. Ad. i f. in. beslutat att det for handels idkande fordras god frejd och sedan R. o. Ad., genom att ingå i pröfning af Utsk:ts bär gjorda flerfaldiga framställningar, har uttalat, a t Ståndet anser nödigt att specificera sina önskningar för den makt, som i detta fall är den egentligen lagstiftande, torde ett stadgande i detta afseende vara nödigt. Jag får dock föreslå att orden »som medför vanfrejd» skola utbytas mot de i Kongl. Maj:ts Nådiga förslag till ny strafflag förekommande orden »som medför förlust af medborgerligt förtroende». Gr. Mörner: När R. o. Ad. en gång beslutat, att rättig het till handel skall tillkomma hvarje man eller qvinna, som har god frejd, torde det vara öfverflödigt att tillägga, att den som är vanfrejdad icke har en sådan rättighet. Detta sednare måtte väl innefatts i det redan fattade beslutet. Jag kan icke finna att ifrågav:de föreskrift är behöflig, och anhåller derför om afslag å denna punkt af Betänk:t. Frih. Cederström: Ekon.-Utsk:t har haft mycket svårt att utgå från annat än de närvarande förhållandena. På denna grund har (Jtsk:t också såväl i punkten 2 användt uttrycket »god frejd», som ock i 5:te punkten begagnat ordet »vanfrejd», hvilka båda uttryck förekomma i den nu gällande Handels-Ordningen. Då förhållandena ännu äro oförändrade, anser jag det vara lämpligare att begagna det uttryck, som Utsk:t föreslagit, än det som Frih. Armfelt proponerat. Gr.
Slutligen blef genom Kongl. Kungörelsen den 2 Mars 1819 förordnad!, ätt den'hemmansegare. som antingen sjelf åstundade eller ville tillåta antagen åbo att svedja å dertill förbuden mark, egde att i orter, der ej särskildt kunde varå ändorlunda förordnadt, anmäla sig hos Konungens Befallningshafvande, sorn Skulle låta två erfarne män besigtiga stället och sedan pröfva, örn ansökningen borde bifallas, inskränkas eller afslås; och blef derpå genom Kongl. Brefvet de'h :22 Juni 1825, i anledning af Kikets. Ständers underdåniga anhållan om vidsträcktare frihet till svedjande å skattehemman, förklarädt, att någon vidsträcktare rätt dertill, än 1805 års Skogs-ordning och ofvanomförmälda Kongl. Bref den 2 Mars 1819 medgåfve, icke vore lämplig. Skogs-komitéen ansåg, att allt svedjande i skog och betesmark borde förbjudas; dock så, att under svedjande ej skulle förstås sådan förbränning å marken af qvistar och ris, som verkställes inom årshvggen å skog, der regelbunden hushållning är införd, ej heller den, som sker å betesmark, sedan qvistar och ris blifvit i högar sammanförda; men äfven i dessa fall skulle sådan bränning icke få företagas under tiden från den 1 Maj till den 1 Oktober. Kongl. Maj:t i Dess nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer den 30 Maj 1857, hvilken äfven i • denna del åf Rikets Ständer godkändes, föreslog, att svedjande i skog och betes mark skulle vara förbjudet, utan de af skogs-komitéen antagna särskilda förbehåll. Genom samma nådiga Skrifvelse föreslogs äfven totalt' förbud mot getters '■ utsläppande i skog. I detta afseende finnes icke för närvarande något för hela • riket gemensamt stadgande, utan har, till följd af särskilda Kongl. Resolutioner och på dem grundade Kongl.
Jag har begärt ordet, för att göra åtskilliga anmärkn:r emot den nu föredragna motionen och, på grund af dem, vördsamt hemställa till Ståndet, att denna motion icke måtte remitteras, enär jag anser den vara 134 Den 7 December. i många stycken stridande emot 90 § Reg.F:n. Sedan motionären nu begärt att återfå motionen, och Hr Tersmeden i sitt värderika anförande påpekat flera af de grundlagsvidrigheter, som uti motionen förefinnas, så vill jag f. n. icke yttra, annat än ett instämmande till alla delar med Hr Tersmeden, äfvensom upmana motionären, att han måtte icke blott ändra motionen så, att den kommer i öfverensstämmelse med Grundlagarne, utan äfven derur borttaga allt som röjer en anda af hätskhet, oförsonlighet och ofördragsamhet, så oförenliga med ett sannt och ödmjukt kristligt sinne. När motionen derefter kommer tillbaka, är mig alltid öppet alt deremot göra de anmärkn:r, hvartill den i afseende på sin syftning kan föranleda. Hr Estenberg, Carl Christian: Det torde vara flera med mig, som icke hafva hört den motion, hvarom frågan är, men så mycket hafva vi likväl alla hört i dag, att motionären ämnar företaga ändringar i denna motion. Derföre hemställer jag till R. o. Ad. om icke detta högvigtiga ämne kunde få upskjutas intill dess den ändrade motionen in extenso blifver för oss föredragen. Gr. Löwenhjelm, Carl Gust.: Då i sista plenum Frih. Creutz framställde sin motion hade jag samma intryck af oro och förvåning, som vid detta tillfälle säkert har igenfunnits hos hvarje medlem af detta Stånd. Denna samhällsvådliga motion har nu blifvit genomgången af en talare före mig och jag har funnit mig, dels genom de anmärkn:r han gjort, dels genom dem hvarmed Frih. Stjernstedt fortsatt, förekommen i det hufvudsakligasté sorn jag trodde mig böra anföra.
Befälets och underbefälets dagaflöning för 42 dagar, som ej äro liktidiga med stammens regementsmöten R:dr 32,000: — Manskapets underhåll i 62 dagar, 310,000 portioner efter 49 öre (deraf 6 öre tobaksskilling) » 151,900: — is^ann — j 99 40o: _ Regementsmöte med 15,000 man beväringssoldater. Marschkoslnad: Underhåll i 5 dagar, 75,000 portioner efter 54 öre . R:dr 40,500: — Skjuts-och dagaflönignsersätt ning för befäl och underbefäl samt kronobetjente för manskapets hemtning och aflemnande » 5,000: — gpoMöleskoslnad: Underhåll i 15 dagar för 375 underofficerare, 5,625 portioner efter 43 öre R:dr 2,419: — Underhåll för 15,000 man, 225,000 portioner efter 49 öre » 110,250: — iioakq. f58,l69: _ Möten med allmänna beväringsmanskapet. 2:ne årsklasser om 15,090 man hvardera. Mönstringskostnad: Fören årsklass, utgörande 20,000 man förebeväringssoldaternesfrånskiljande R:dr 26,000: — Marschkoslnad: Underh, för 30,000 man i 5 dagar, 150,000 portioner efter 54 öre R:dr 81,000: — Skjuts-och dagaflöningsersättning till befäl och underbefäl samt kronobetjente för manskapets hemtning och aflemnande » 9,000: — qq qqq. Möleskostnad:
Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utskottets Betänkande, N:o 33, i anledning af väckt motion, angående F^örliknings-kommittérs inrättande. S. D. Föredrogs ånyo Konstitulions-Utskottets Memorial, N:o 10, med Betänkande, i anledning af anmärkningarne vid Memorialet, N:o 7, innehållande förslag till åtskilliga ändringar i Grundlagen. Med åberopande af Ståndets gemensamma tanka, i anledning af Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 7, antog Ståndet nämnda tanka, såsom sitt beslut, och anmodade Konstitutions-Utskottet, att uppgöra och till Riks-stånden inkomma med voterings-proposition till frågans afgörande i förstärkt Konslitutions-Utskott. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 221, i anledning af återremiss af Betänkandet, N:o 46, angående väckt motion, om befrielse för utsockne frälsehemman i Halland från skyldigheten att erlägga rolevakansafgift; och i sammanhang härmed anmäldes den inbjudning, som Hederv. Bonde-Ståndet, genom utdrag af dess protokoll den 19 dennes, (N:o 301), till Medstånden afgifvit, att in. stämma i Bonde-Ståndets i berörde fråga fattade beslut. Omförmälda inbjudning blef af Borgare-Ståndet antagen. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskottets Utlåtande, 108 ' Prot.-Utdrag den 21 Juli 1851. N:o 15, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet, N:o 4, angående grunderna för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterna för deras tillämpning. Handtverkare, med dem jemförlige Manufakturister och andre förut icke uppräknade borgare, skola, med bibehållande af den i allmänhet fatsställde grund, till fem procent af inkomsten taxeras, dock icke under nedanstående belopp nemi.: I Stockholm och Götheborg samt första klassens städer, Rdr 8. 1 städerna af andra klassen „ 6/ I städerna af tredje klassen ' »5.
När nu dyr tid var öfver allt landet, slog Joseph kornhusen upp allestäds, och sålde de Egyptier; förty som dyre tiden vardt ju längre ju större i landena. Och all land kommo till Egypten, till att köpa när Joseph; förty den dyre tiden fick öfverhandena i all land. Men då Jacob såg, att säd var fal i Egypten, sade han till sina söner: Hvi sen I icke till? Si, jag hörer, att uti Egypten är säd nog, farer der ned, och köper oss säd, att vi må lefva och icke dö. Så foro då tio Josephs bröder ned, att de skulle köpa säd i Egypten. Ty BenJamin Josephs broder lät Jacob icke fara med sina bröder, ty han sade: Honom måtte något ondt vederkomma. Så foro Israels barn åstad till att köpa säd med androm, som kommo med dem; ty det var ock dyr tid i Canaans lande. Men Joseph var rådandes i landena, och sålde säd allo folkena i landena. Då nu hans bröder kommo till honom, föllo de ned på jordene för honom på sitt ansigte. Och han såg uppå dem, och kände dem, och låts vara främmande emot dem, och talade skarpt med dem, och sade till dem: Hvadan kommen I? De sade: Utaf Canaans land till att köpa spisning. Och ändå han kände dem, så kände de dock intet honom. Och Joseph tänkte på drömmen, som honom hade drömt om dem, och sade till dem: I ären spejare, och ären komne till att bese, hvarest landet är öppet. De svarade honom: Nej, min herre, dine tjenare äro komne till att köpa spisning. Vi äre alle ens mans söner; vi äre redelige, och dine tjenare hafva aldrig varit spejare. Han sade till dem: Nej, utan I ären komne till att bese, hvarest landet är öppet. De svarade honom: Vi dine tjenare äre tolf bröder, ens mans söner i Canaans land; och den yngste är när vår fader, men den ene är icke mer till. Joseph sade till dem: Detta är det jag hafver sagt eder, spejare ären I.
Af dessa protokolls-utdrag inhemtades, bland annat, att sedan Borgare-Ståndet inbjudit Med-Stånden att instämma uti tvänne af dess, i anledning af Betänkandet N:o 27, fattade beslut, enligt hvilka dels yttrandet, sid. 49, blifvit afslaget oeh Ståndet beslutat aflåtande af underdånig skrifvelse från Rikets Ständer, med underdånig anhållan; att Kongl. Förordningen den 13 Juli 1853, angående tillägg lill nu gällande föreskrifter i afseende på hemmansklyfning och jord-afsöndring, samt Kongl. Kungörelsen den 20 Juli 1855, som i nämnde Förordning gör ändringar, måtte, i de delar, som angå hemmansklyfning, till all kraft och verkan varda upphäfne samt dels Utskottets tillstyrkan, sidd. 51 och 52, blifvit godkänd med den förändring att ordet: duglig emellan ”två tunnland'1'' och ”jord''1 i här framställd 3 § skulle uteslutas; så hade, vid föredragning dels hos Ridderskapet och Adeln af Bondeoch Borgare-Ståndets inbjudningar, dels hos Preste-Ståndet af Utskottets Betänkande och inbjudningarne och dels hos Borgare-Ståndet af Bonde-Ståndets inbjudning, Ridderskapet och Adeln vidhållit sina vid pröfning af Betänkandet förut fattade beslut och lagt inbjudningarne till handlingarne, — Preste-Ståndet, som bifallit Betänkandet allenast med den, i afseende å lydelsen af § 3 i Kongl. Förordningen den 19 December 1827, utaf Borgare-Ståndet ifrågaställda ändring, äfvensom att begynnelseorden al §:s 2:dra moment: ”Under besittning pä viss lid”, utbyttes mot orden: ”
Proposition Nio 76. af hvad Kammar-kollegium och Stats-kontoret uti afgilvet underdånigt utlåtande anfört, icke finna skäl att till Ruckmans omförmälde ansökning lemna bifall, — Rikets Ständer, efter hos dem gjord framställning, att ersättning för den Ruckman tillskyndade förlust måtte honom genom Rikets Ständers medverkan beredas, i underdånighet anfört, att Rikets Ständer, ehuru erkännande angelägenheten deraf att anspråk på ersättning af Staten för de förluster, hvilka af en eller annan anledning kunna vid skeende löneregleringar tillskyndas embetsoch tjenstemän, i möjligaste måtto afböjas, likväl, hvad beträffade nu förevarande fall, icke kunnat undgå att taga i betraktande, dels att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet, på sätt af Kammar-kollegii och Stats-kontorets ofvannämnda utlåtande inhemtades, antagit inkomsten af bostället hafva blifvit vid löneregleringens verkställande för högt beräknad, och dels att detta förhållande vunnit ytterligare bekräftelse genom ett Rikets Ständer meddeladt instrument öfver en sedermera skedd uppskattning af boställets afkomst, som Ruckman låtit år 1859 anställa af personer, hvilkas trovärdighet och sakkännedom anledning ej funnes att betvifla; och då, ehuru, såsom Koliegierne anfört, rättelse för framtiden uti det anmärkta missförhållandet kunde vinnas vid förestående förnyad uppskattning af Landtstatstjenstemännens boställen, Ruckman dock, i händelse denna uppskattning under någon längre tid fördröjdes, derigenom fortfarande skulle komma att tillskyndas en ganska betydlig minskning i löneinkomster, hade Rikets Ständer ansett billigheten påkalla, att bemälde Ruckman, så snart omständigheterna sådant medgåfve, måtte komma i åtnjutande af enahanda löneförmåner, som i allmänhet blifvit Häradsskrifvare tillerkända; men som Rikets Ständer, i saknad af tillförlitliga upplysningar angående omförmälda boställes afkastning, icke kunde uppgifva till hvad belopp den ersättning, som sålunda skulle tillkomma dess innehafvare, lämpligen borde bestämmas att utgå, anhöllo Rikets Ständer i underdånighet, det Kongl. Maj:t täcktes låta ombesörja en förnyad uppskattning af Häradsskrifvarebostället Ärja N:o 3, samt, sedan dervid blifvit utrönt, i hvad mån samma boställes afkastning blifvit vid den år 1858 verkställda lönereglering för högt beräknad, till Rikets Ständer aflåta den nådiga framställning, hvartill Kongl. Maj;t, med afseende å Ruckmans förlust af honom rätteligen tillkommande löneförmåner, kunde finna omständigheterna föranleda.
Ej eller mä, med undantag af grundlagsfrågor, nya ämnen af Riksdagsmän wäckas, sedan twänne mänader fran Riksdagens början enligt 27 Z tilländalupit, säwida icke sadana frågor af redan fattade beslut eller reda» upptagna ärender eller under Riksdagen inträffande händelser omedelbarligen föranledas. 8 57. Efter orden frän Utskott till Riks-Ständ tillägges: Kunnandes dock ej i något fall utlåtande eller beslut genom enskild Ledamots eller minoritetens protest eller reservation uppehällas. 304 Expeditioner till Riks-Ständen. 8 60. Wid slutet införes: Wid sivars afgiftvande a Konungens propositioner förfares enligt RegeringsFormcns 87 Z. 8 61. I stället för genom Standens Electorer: Standswis uti Plena. Efter gjordt och fulländadt ar tillägges: och galle detta ival såsom Riksens Ständers beslut. 8 67. Efter Revisorer att emellan Riksdagarne: enligt utfärdad Instruktion. Efter Styrelse och förwaltning: Likwäl, hwad Stats-Wcrket angar, utan rättighet att meddela föreskrifter eller förändringar besluta. Efter nästpäföljande Revision: till htvilken Revisorerne af Konungen böra kallas. Wid F:ns slut: Med Nevisorcrnes röstberäkning förhalles enligt de i föregående Z utstakade grunder. 8 69. Efter orden dessa werk är redowisande:' sker wid Nevisorswal annorlunda, äge Revisorerne att om en annan persons utseende i förcskrifwen ordning skyndsamt föranstalta. Sista punctcn förändras till denna ordalydelse: -Fullmägtigc och Revisorer kunna ef i och för deras befattning emottaga befallningar utan af Riksens Ständer allena, ef eller till redo och answar ställas utan efter Riksens Ständers beslut Bilaga till Mem. N-o 11. 365 och i laglig ordning; och njute de, för deras gerningar och yttranden under samma befattning, den säkerhet som l i l § Regerings-Formen Riksdagsmän tillägger. Efter slutne: hoprullade. 8 71. Wid slutet införes:
De åt Riksgälds-Contoret gifne uppdrag, att mottaga och uti serskilde räkningar i den vanliga Hufvudboken redovi^ } ^ ^ sa de till vissa utomordentliga behof vid sistlidne verkets*uUndsUttande” Riksdag anslagne medel, nemligen: 1:0 Till Försvarsverkets ist Andsättande, — till allmänna Garnisons-Sjukhu-, sets samt a:dra Lif-G ar dets Casern-Byggnaders fullbordande. Bih. till R. St. Enligt räkenskaperne, äro, utaf de härtill bestämda anslag, if rån och med år i83o lill i833 års slut influtne, nemi.: genom levereringar ifrån Kongl. Stats-Contoret: Öfverskottsmedel på Stats-Yerkels förslagsvis beräknade inkomster för åren 1828 och 1829 R:dr Finska liqvidationsmedel F. d. Allmanna Magasins-Inrättningens mede!, levererade inom 1832 års slut . tamt år i833 Ifrån Riksgälds-Contoret aflannat: Utaf den år 1829, till Riksgälds-Contoret influtne Banco-ränte-vinst för år 1828 Ansia nade inom i832 års slut År 1833 utaf Allmänna Bevillningen, aflem - Influtne Interessen å sådane af dessa medel, som varit förräntade mot 2 och 3 proc ^Stimma af Inkomster Häruppå äro, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga anvisningar och Kongl. Stats-Contorets derpå grundade reqvisilioner, utbelalde till hvarjehanda föremål, inom i832 års slut • • • • • • • • • tamt år 1833 . - Hvadan den, vid 1833 års slut, uti Riksgälds-Contoret innestående behållning uppgick till a:o Anslaget till så kallade Extra Statsutgift er.- Åmlaget till så Till bestridande af dessa kallade Extra utgifter, äro, inom i833 Stats-Utgifter. «rs S|U(( ulbetalde: