Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anser derjemte §:s antagande innefatta en ganska billig och rättvis fordran af de under; en Regent förenade Folken» Grefve Mörner; Det har mycket fägnat mig att höra den välvilja, man yttrat emot Norrmännen, och jag smickrar mig att jag icke mindre, utan kanske mer än många andra, nitälskar för föreningen; men frågan är nu en. dast om följden af $:s antagande, samt de rättigheter Norrmännen redan hafva och dem de skulle få. Enligt den föreslagne Redactionen, skulle, utan att någon pröfningsrätt blifvit Konungen förbehållen, hvilken Norrman som bellst, och således äfven Brottslingar, kunna från Norrige hitkomma, och vara ovilkorligen berättigade att erhålla Medborgare-rätt. Denna Redaction anser jag vara felagt ig, men tror att det åsyftade goda ändamålet kan vinnas , om ConstitutionsUtskottet til! nästa Riksdag inkommer med en ny och förbättrad Redaction Emedlertid är det icke Kongl, Majtt be3 tagit, att låta Norrmän hitflytta, 6amt efter nu gällande författningar tilldela dem Medborgare rätt, hvarigenom de i alla fall härstädes äga större fördelar, än Svenskarne i Norrige, hvilka icke där, förrän efter io års vistande \ Landet, Runna få Naturalisation rätt. Frågan '396 Den 12 Martn. år således icke nu om vår upprigtiga önskan att framdeles emottaga Norrmännen, utan endast cm den föreslagna Redactionen, och jag tror icke att den, utan att derigenom gifva anledning till missbruk, kan bifallas. Grefve von Lantingshausen, Albrecht, för* enade sig med Grefve Mörner. Grefve von Schwerin: Jemväl den för brott* slig ansedde har Medborgare-rätt att äska och att förvänta. Dessa medborgerliga rättigheter bestå icke allena deri, att han tår välja till Riksdagsman eller sjelf bli Riksdagsman. Från denna en Medborgares rättigheter äro många Svenska män uteslutnej men deri, att han i al* la förhållanden får njuta Lagen till godo.
^ /Vzlz/z^zr /'z c>/zo^z'Zz'ozr^ ^V.'o /F. 5 t/rc//'-?Z' zz/" /^/-o^oeo/Zer 6/-VS/' k^zzzz^-^/z-ezzc/ezz ^ /zzz/Zer z'zz/o> //zzzzs zl/a/zr KozrzzzzAszr r ä^z^.5-/(zzz/6t zz Lkoc/c/zo^zzr-k (5Vo/Z z/t?zz ^ ^zz^zz^z z§^/o. ärv aran 8 e: Han8 Kxeellenoe, Inabibias-^aba-lVliniabern, Herr Olekve ^o^s/ liana Kxeellenos, 8bat8-lVlini8bern kör IIbrilie3 Xienclena, HemKiilierie ^Z/ez-zze/z// 8bab3-Kä8en: Herr Kiilierve b^ez/ez^/z-ozzr ^ Herr Krilzelre /izz^ezL/e/^s ^ ^zz/zz-zvzz^^ o/ /^z'zrAzrz'z/^ //zz-L^ 2^ozzre^/zzz//z. Oepai bemenba-LIieken, 8bab3-Kä8eb ^zz/zzzezz^ Upplä8bs ebb slä Kongl. Uaj:b8 KäLiga Lekallning uppaabb käealag bill Zltrikvelae till krikow 8bän665, om val ak ebb Ilemligb Kbalrobb; Oell bäelitea Kongl. Hx I^rolocollo F. ^zz'zz2ezrez'6zz^.
Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar emot Utskottets Betänkande, i fråga örn i3fl Stats-Utskotiets Betänkandcn. ersättning af Staten får Svenske Medborgares lidne förluster genom uppbringningar. den, nemligen Högloft Pudderskapet och Adeln, Högvördige Prcste-Ståndet samt "Vallöf!. Borgare-Ståndet behagat till Statsutskottet återremittera dess under den 2 sistl. October meddelte Betänkande i fråga om ersättning för Svenske Medborgares lidne förluster genom Uppbringningar af Magtér, med hvilka Riket varit i fredligt förhållande, så får, efter öfvervägande af de emot nämnde Betänkande gjorde flerfaldiga Anmärkningar, Utskottet nu förnyadt yttrande i ämnet afgifva. I afseende på Utskottets behandling af målet är anmärkt, att Utskottet icke ingått i speciel pröfning af hvarje särskildt Reclamations anspråk, utan endast summariskt framstäldt anspråkens natur och i allmänhet bestridt Statens skyldighet att ersätta enskildtes genom Uppbringningar iråkade förluster. Utskottet kan likväl icke vidkännas att hafva underlåtit den speciella granskningen af målen, ehuru sedan genom Utskottets pluralitet den mening blifvit gällande, att enskildes förluster genom Uppbringningar i Respective Riks-Stån - Stats-Utskottels Betänkande», i 3 7 intet fall borde af Staten godtgöras, Utskottet ansett destomera öfverflödigt, att i Betänkandet upptaga hvarken de grunder, som de af Kongl. Maj:t tillförordnade Commitlerade för målens utredning följt eller de af Utskottet under läsningen af de vidlyftiga handlingarne anmärkte omständigheter, sorn Rikets Ständer thyförutan kunnat afgöra den generella fråga, som innefattas uti det återremitterade Betänkandet, men hvilket allt Utskottet visserligen icke kunnat förbigå att hos Riksens Ständer anmäla, t händelse någon ersättning till större eller mindre del blifvit tillstyrkt.
II, Statsoch Banco-Utskottens Utlåtande angående Fastighetsoch odlingslån. Fran första början af sin verksamhet, gåsom allmän låneinrättning , har Rikets Ständers Banque äfven meddelat lån emot Inteckning i fastigheter, och genom särskilde, endast för desse Eanquens Utlåningar gällande författningar, har mari sökt, så mycket möjligt vari t, bringa Allmänna Lagens stadganden om Inteckning till en närmare lämplighet för ett allmänt penningeverks behof af ofelbar säkerhet och hastig tillgång till utbekommande af de påräknade inbetalningarne. Nyttan och tjenligheten af detta användande af Banquens fontler har blifvit ganska olika bedömd; och de skiljagtiga besluten af Rikets Ständer , hvarigenom Banquen ömsom blifvit för lån emot fastighetspant öppnad, och ömsom denna rättighet indragen, hafva äfven burit vittne om dessa delade åsigter. Fästandet af de tillgångar, som tillhöra ett penningeverk, hvars alla förbindelser äro stälde att godtgöras vid anfordran, Uti en lånerörelse, hvars omsättningar och inbetalningar endast till långsamt ingående kunna påräknas, har å ena sidan ansetts icke annat rvr Statsoch Banco-Utskottens Utlfoandetti kunna, än i betydlig mån minska förtroendet lill det hela» A andra sidan har, såsom skäl för fastighetslåns beviljande, blifvit anfördt obilligheten deraf, att fastighetsvärdet, det verkligaste af alla, skulle vara nästan det enda i landet, hvilket icke skulle kunna, i viss bestämd motsvarighet, öka Landets Capitaltillgångar, sedan jordbruksnäringens i många afseenden förändrade skick , i betydlig män, ökat Capitalbehofven till de nödigblefne förlagerne för jemväl denna del af den fördelade näringsverksamheten.
Dess bestämmande synes helst böra få ankomma på kommunen sjelf, efter pröfning af olika bruk och förhållanden. De öfriga under denna rubrik upptagna §§ utgå från samma grunder, som de, hvilka i förslaget om kommunalstyrelse på landet rörande drätseln iiro motiverade. VII. UnderställniiH/ och besvär. I afseende å denna punkt åberopas hvad derom uti förslaget om kommunalstyrelse på landet blifvit anfördt. Principen är här enahanda, emedan den afser kommunen såsom sådan, utan hänsigt till hvar den är belägen. Med anledning af förslaget i § 89 att allmänna planer för hushållningen med stadens jord och inkomstgifvande rättigheter skola Konungens Befallningshafvandes pröfning underställas, utbedja sig Committerade att få fästa uppmärksamheten på ett uti nu gällande författningar grundadt förhållande. Sedan den till den gamla stadsförfattningen hörande puukt, enligt hvilken Konungen i städerna XLVII tillsatte ett ombud, som under benämningen Fogde, eller stundom under annat namn, i kommunen vårdade Statens och det allmännas intressen, förfallit och detta uppdrag öfvergått till Landshöfdingen, har denne, såsom äfven instruktionerna för honom utvisa, varit berättigad att i Magistraten intaga säte och der gemensamt med Magistraten och de Äldste öfverlägga om och besluta i frågor rörande stadens ekonomioch politi-ärenden. Der sådant egt rum kunna besvär mot beslutet omedelbart anföras hos Kongl. Majit; der åter beslutet blifvit fattadt utan gemensam öfverläggning med Landshöfdingen, borde besvären gå tili honom. (Kongl. Förordn. den 20 December 1773.) Då nu, enligt hvad Committerade föreslagit, beslutanderätten om hushållningen med stadens jord äfven skulle tillhöra stadsfullmägtige, sävidt bestämda af Kongl. Majit fastställda Stadgar eller Förordningar ej öfverskridas, och endast handhafvande af besluten tillkomma Magistraten, blefve ock deraf en följd, att Landshöfdingens deltagande med Magistraten i sådana ärenden skulle upphöra, och hans pröfning af dom hållas öppen i den ordning, som i 89 § föreslås.
Utdrag dori 3 Julii l Sag. samina Utlåtande af Ridderskapet ocb Adeln afslaget. S. DFöredrogs Förstärkta Stats-Utskottets, d. 1 dennes, under Nto 192, aHåtha Memorial, rörande beräkningen af Stats-Verkets Inkomster i vissa delar, intill dess den viii nästa Riksdag skeenda Statsreglering blifver gällande; och beslöt Riddersknpet och Adeln, att samma Memorial skulle till Statsoch Expeditious-Utskotten öfverlemnas, S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillningsutskottets, ej mindre de» 7 sistlidne Martii, under N:o t5 afgifna och, den 26 i samma månad e. m., på bordet lagda Betänkande, angående Stämplade Pappersafgifteii , än ock den 29 sistlidne Maji, under Nio 29 meddelade och, den 19 derpåföljde Junii e. m., på bordet lagda Utlåtande, öfver de vid förstnämnde Betänkande gjorda anmärkningar fann Ridderskapet och Adeln för godt bifalla hvad Utskottet i berörde Betänkande föreslagit, likväl under iakttagande af de förändringar Utskottets Senare Utlåtande innehåller, samt med undantag af nedanstående punkter, uti hvilka Ridderskapet och Adeln fattade följande beslut: 1:0 Vid 4 S2 morn., rörande Testamenten, sorti vunnit Laga kraft: att alla Testamenten, som i contant eller värde icke uppgå till och med 3oo Rdr Btco, borde fritagas från chartering; 2:0 vid 16 angående hordens ställande för Chartce-Sigillatce Uppbörd : att det i Utskottets senare Utlåtande föreslagna tillägg bor - Pro t. Utdrag den 3 Julii 1829. 3 de erhålla följande lydelse: Ordinarie Domare skola, ehvad de för de dem lemnade Chartorställa borgen eller icke, afgifva redogörelse för uppbörden, tillika med de influtna medlen, tvänne gånger om året, eller inom den i5 Januarii och t5 Julii, vid hvilka tillfällen Vår Befallningshafvande äfven åligger att låta hålla inventering. Från Högvördige Preste-Ståndet. S. D.
Direktionen att tillse, det sådana förteckningar dädanefter icke komme att saknas. Räkenskaperna hafva äfven nu befunnits föga upplysande, helst de, likasom tillförene, sakna all uppgift angående Inrättningens beskaffenhet. Dock finnes nu vid hufvudboken för år 1845 bilagd en förteckning å säkerhetshandlingarne. Revisorerne anse det vara af särdeles vigt, att den ifrågaställa regleringen varder ju förr dess heldre vidtagen. §• 3. Den uti 1845 års redogörelse befintliga special-räkning utvisar, att medel tillflutit Inrättningen för några dess på auktion försålda åbyggnader på en Skai’a stad tillhörig plats, ”Lundins Tå” benämnd, samt att utgifter blifvit afförda för verkställda ägo-utbyten emellan joi'dlotter,dem Föreståndaren, Öfver-DirektörenNorling, såsom indelningshafvare, innehaft, samt Veterinär-inrättningens behållna lotter, utan att upplyst blifvit med hvad rätt eller af hvilken anledning dessa åtgärder äro vidtagna. Kongl. Tull-Verket Räkenskaperna, som i Kongl. Kammar-Rätten undergått granskning för båda revisionsåren utan anmärkning, utvisa följande förhållande: Debetår 1844- år 1845. Balans från föregående året. Fyroch båk medel 78,657: 1. 9. Balans till påföljande året: Balans från föregående äret'. Afkorttiingar: beslående uti restitutioner, beslagare-andelar, remisslage in. m., nemi.: af sjötulls-medlen af fyroch båkdito af konvojdito . Ordinarie aflönings-staten Indragningsdito Pensionsdito Begrafningshjelp Artvoden Reseoch traktaments-penningar Tullhushyggnader, reparationer, jemte tomtören och hushyrof, Postporto Ved och ljus samt lycktors underhåll Balansen till år 1846 bestod af följande, nemligen: Bergvallska balansen _ 5,801: 44. 4. Fyroch båkmedel —_ 446: 46. — Handels-och Sjöfarts-fondens dito—- — 4,697: 7. 2.
Fördelen för handeln och manufakturerna af en sådan kommunikation är gifven, och Styrelsen för Vägoch Vattenbyggnader, hvars förord i sådane frågor som denna, man bär ansett såsom en conditio sine qua non, har funnit denna kanalanläggning vara af väsendtlig nytta, och icke föranleda någon sådan vattenminskning till förfång för egarne af Thorshälla qvarnar, och Nyby Valls-verk, att afseende derå bör göras. Hvad beträffar Iransporterne, och såsom ett prof på landt-frakternas höga belopp må nämnas, all då kostnaden för en T:a stenkol ifrån Stockholm till Thorshälla f. n. är 12 sk., så upgår den till 9 ä 10, ända till 12 sk., ifrån Thorshälla till Eskilstuna. Det gläder mig, att lill alla delar få instämma uti hvad Hr von Hartmansdorff här har yttrat till beröm tor en machin-tillverkare i Eskilstuna. Hr von Hartmansdorff har sagt, att denna person varit den förste, som tillverkat ett lokomotiv i Sverige. Jag ber att få tillägga, att samme man, äfven har tillverkat åtskilliga varm-apparater för cellfängelserna, och för faktoriet i Eskilstuna, hvilka visat sig vara synnerligen ändamålsenliga. Samme värde ledamot har talat om bränvinsbrännare. I anledn. häraf får jag nämna, att ifrågavande machin-tillverkare inrättat ett öl-bryggeri, hvars tillverkningar försäljas i Eskilstuna stad, emot ungefär hälften af det pris, som gäller i Stockholm, och likväl af varan på stadens ”Bierstuben" konsumeras för 500 R:dr i veckan. Ytterligare torde jag få nämna, att redan Konung Guslaf Itste började gräfningen af en kanal emellan Eskilstuna och Mälaren, ehuru detta arbete afbröts genom den store Konungens död, och det synes alltså icke nu för tidigt, att åter uptaga Hans verk, och derigenom lifva rörelsen, i en af landets vigtigaste mannfaktur-städer. Hr Adelborg:
Maj Jag anser detta således blott vara en fortsättning af det förra. Dertill kommer, att samma person, hvilken, i egenskap af Konungens tjenstgörande General Adjutant för Arméen, lemna!: upplysningar i saken, både,förra gången be-i gärt åierremissj och äfven nu finnes här tillstädes I öfrigt hemställer jag, om icke detta Betänkahdé må kunna antagas med förändringar, e« här redan éri del deraf, eller Titelns fördelning * är afgjord. Grefve Löwenhjelm, Carl Axel: På de skäl, den siste värde Talaren anfört, tviflar jag icke, det ju Ridderskapet och Adeln lärer finna , atfc Betänkandet genast kari med förändringar afgöras* och då den medelväg Friherre Cederström föreslagit, synes kunna förena de olika åsigterne, vet jag icke hvarföre mari onödigtvis skall borttagit tiden med eri ytterligare öfverläggning i ämrief. Herr Grefven och LandtMarshalken förkla-, rade, det han för dess del ansåg Ridderskapet och Den j8 September e. m. Adeln lagligen kunna, afven med förändringar,- antaga StatsUtskottets förevarande Utlåtande. Herr Grefven och LandtMarskalken grundade denna sin öfvertygelse dels på Biddersjcapets och Adelns i förmiddagens pleno fattade beslut , att ifrågavarande Utlåtande borde till afgörande företagas i sammanhang med StatsUtskottets under N:o 433 meddeldte och i nyssnämde plenum pröfvade Utlåtande,’ öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut afgifne Betänkande om StatsVerkets tillstånd och behof, i hvad som rörer BiksStatens tredje HufvudTitel: dels äfven derpå, att Utskottet uti nyssberörde Utlåtande 43,3 , i afseende å flera anmärkningar, liänvist till nu förevarande Utlåtande 454, uti hvilket sistnämnde desse anmärkningar jemväl blifvit upptagne och af Utskottet i sammanhang med hufvudämnet besvarade. Då således förevarande Utlåtande endast innefattade yttrande öfver Kongl.
Den, sorn vill, alt contra-propositionen uti hufvudsakliga voteringen skall upptaga Preste-Ståndets beslut, eller att 3:dje momentet skulle erhålla följande lydelse: ”Den, som erhållit högre caracter, än som åtföljer innehafvande tjenstegfad och, efter behörigt förordnande, minst ett år för rättat den tjenst, som motsvarar den högre caracteren, samt sådant vederbörligen styrker, erlägger icke någon caracLers-beyillning,” voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer contra-propositionen att innefatta Ridderskapet§> och Ådelns beslut, att nemligen 3y §. bör från Bevillnings-stadgan utgå. Voteringen har utfallit med 89 Ja och 29 Nej, samt en casserad sedel, och sorn följaktligen Ja vunnit, har sedermera i hufvudsaken röstats öfver följande proposition: Den, som bifaller Bevillnings-Utskottets, af Borgareoch BondeStånden godkände, förslag uti Zj voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, antages Preste-Ståndets ofvanomförmälde beslut. Som denna voterings-proposilion blifvit besvarad med 6g Ja och 5o Nej, samt Ja alltså vunmt, är Bevillnings-Utskottets förslag uti Zy §. godkändU Stats-Utslcottets Memorial, N:o 430. Tjugonde Voteringen. Den, sorn bifaller Bevillnings-Utskottets förslag i 3:dje puncten af i43 §., att från afgift efter första artikeln befrias personer för det året, då de beredas till Herrans Nattvard, om de än fyllt 18 år, voterar • Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer ofvannämnde 3:dje punct att från denna §. utgå. Vid voterings-sedlames öppnande hafva befunnits 40 Ja och 71 Nej; och enär Nej således vunnit, kommer ofvannämnde 3:dje punct att utgå. Tjugondeförsta Voteringen.
Enligt en enkel beräkning synes lätt, hvad jag äfven uti underd. memorial af d. 3 sisth Dec. tillkännagifvit, att en indelt infanteri-styrka af 800 man med nödigt befäl skulle, endast i aflöning, kosta 60,864 r:dr b:co om året, oberäknadt utgifter för marcher, beklädnad, jordbrukets försummande och, genom ofta påkommande sträng tjenstgöring, otvifvelaktigt uppstående högre legor m. m. Cavalleriet i proportion betydligen mera. Då nu fotgardesreg:ternas interims-aflöningsstater icke för ett reg:te af samma antal, sorn ofvan nämnts, och med ständig tjenstgöringsskyldighet upptaga mera än 87,56] r:dr, synes lätt, huru oklokt det vore att för en obetydlig och visserligen icke på erfarenhet grundad penningevinst i hög grad försvaga sin styrka. Väl bar jag uti mitt ofvannämnde underd. memorial hemställt, ej hvad Utsk. uppgifvit, nemi. tillökning af gardesreg:ternas styrka, ulan, ”då jag icke anser lämpligt föreslå ökandet af gardesreg:ternas numerär eller anslagen för deras underhåll,” till nåd. pröfning framställt, det måtte, för att så vidt möjligt afhjelpa flera nu befintliga olägenheter, indelt trupp turvis incommenderas till tjenstgöring i Stockholm, hvilken åtgärd för indelta regtternas instruction och tjenstbarhet borde blifva af stor nytta; men detta ändamål kunde deremot icke vinnas, örn för hela garnisonstjenstgöringens bestridande endast en ringa indelt styrka förlädes till hufvudstaden, emedan i stället för nit och drift, sorn för målets ernående fordrades, sjukdomar, håglöshet och ledsnad samt deraf följande svårigheter att erhålla antagligt folk, i följd af den omnämnda sålunda alltför stränga tjenstgöringen, uppstode, som allt verkade i motsats emot hvad man åsyftat.
Då Den 24 Februarii, jilia öfrige förvaltningsdelar varit eller åro i fråga ntt till deras sammansättning granskas och ordnas , så tror jag att det icke heller vore utur vägen att tillse huru organisationen afEcclesiastique-Verket, är beskaffad; samt om ieke de!, sorn ej egentligen hörer dit, må kunna derifrån afskiljas. Betydliga medel, måhända jemförelsevis större än i något annat land, åro i Sverige anslagne till Lårostaten; och de skulle visserligen vara tillräckliga om Pråsterne hugo pdeladt egna sin tid åt sitt egentliga kall. Men utvecklingen af denna fråga skulle leda mig från målet för denna öfverläggning, och jag utbeder mig derföre, på det jag icke nu må uppehålla Höglofl. Ridderskapet och Adeln, att framdeles få väcka motion om vidtagandet af åtgärder, ländande till en förbättrad organisation af lårostaten. Herr Ehrenborg, Casper-. Med flere vårda talare, sorn redan yttrat sig, instämmer jag fullkomligen deruti, att det slags uppfostran sorn åsyftar sedligheten, bör utgå från religiösa åsigter, grundläggas af föräldrars omvårdnad och efterdöme, och under Prästerskapets nitiska led - ning och handläggning fullföljas. Men det år ej egentligen om den moraliska bildningen som Friherre Palmstjerna yttrat sig, utan fast mera om sådana kunskaper, som ingen bör sakna, nemligen konsten att skrifva ock råkna m. m. och detta tror jag ingalunda, såsom Herr Hammarskjöld sagt, kunna låras uti conflict ined verlden, utan practisk undervisning. Frågan blifver då, om ock, huru denna undervisning 67* Den 24 Februarii, bör och kan tillvågabringas.
Det är just i anledning af den siste Talarens yttrande, som jag anser inbjudning öfverflödig, enär ProtocollsUtdraget meddelar underrättelse om bestulet. Skulle den satts blifva gällande, alt inbjudningar ej kunna nekas, skulle halfva Riksdagen upptagas blott med inbjudningar. Helt annat är förhållandet, om i något visst fall ett Stånd inbjuder de andra; annars är inbjudning oformlig och stridande mot Grundlagen. Herr Cederschjöldj Pehr Gustaf: Då ProtocollsUtdraget, som innefattar Ridderskapets och Adelns beslut i myntbestämningsfrågan, i plenum den 23 dennes e. m. justerades, misstänkte jag, att en missräkning var begången i det stora bråket på ass. Jag har sedan genomräknat problemet, och funnit förhållandet vara, som följer: enligt 1664 års myntfot skulle silfret lojeras så , att en mark myntmetall innehöll i4 lod 1 gran, eller, efter 18 gran på lodet, 253 gran fint silfver; och af en sådan mark skulle utmyntas 7^ R:dr, så att 1 R:dr borde väga 2§ lod. När nu 1 mark eller 16 lod myntmetall innehöll 253 gran fint silfver, måste 1 R:dr eller 2-| lod innehålla 35^ gran. Och vill man förvandla dessa 35T^ gran till ass å 274 på lodet; så befinnas de utgöra 534||f ass; hvilket alltså blir innehållet af fint silfver i 1 R:dr efter 1664 års myntfot. Jag vill blott anhålla, att detta malte i dagens protocoll blifva antecknadt. Den 2 6 Octo ber e. m. Herr Lejréti, Johan Pehr: Jag får äran upplysa, att sista siffran i bråket bör vara 3 i stället för 2. Annars är bela det stora bråket riktigt, ty jag har serskilt i dag collationerat det med myntböckerna på Kongl, myntet, hvilka böcker gällt ända sedan i65g.
Detta onus år i närvarande stund tillika så ojemnt fördeladt orter och lokaler emellan, att ali billighetskänsla förbjuder för framtiden en fortgående tillämpning af det gamla systemet. Å vissa delar af riket, der sjelfva jordgrunden bibehåller sin fasthet och tjenligt grusfylle , finnes i närheten, medtaga de årligen anbefallda förbättringarna hvarken längre tid eller stor menniskoeller djurkraft; men der åter, hvarest väglagningsämnen måste forslas milslångt innan de kunna användas och jordmånen är sådan, att den förblifver bottenlös, huru ock fyllningsarbetet må bedrifvas, der känner en väglottsegare sin börda tiodubbelt tyngre. Det oefterrättliga i så väl fördelningen som i sjelfva principen, att på en enskild klass af medborgare kasta ett onus, hvari alla rikets innebyggare rättmätigt borde taga del, har visserligen framkallat flera förslag till aflyftande från jordbruket af denna mödosamma servitut; men som alla dylika bemödanden ej hittills ledt till någon lindring deri, anser jag tiden vara inne för återupptagandet af frågan i sin helhet och får alltså afgifva den motion: att hos Kongl. Maj:t måtte utverkas tillsättande af en komité af sakkunnige män, som afgifva betänkande och förslag, huruledes och på hvad vilkor allmänna landsvägarna må kunna genom Statens försorg och kostnad hållas vid magt, utan att jordbruket dervid direkt belastas genom pålagda naturaprestationer; och är jag enskilt af den öfvertygelse att, om dels vägafgift. upptagen af de resande å lämpliga uppbördsställen inom vissa distrikt, afsattes för ändamålet, dels, hvad derutöfver kunde erfordras, blefve fyldt genom allmän bevillning, vägarnes iståndsättande kommer att för framtiden verkställas med mera eftertryck och enhet till båtnad så väl för alla vägfarande som för jordbrukaren. Om remiss af denna min motion till vederbörligt Utskott anhålles vördsamt. Stockholm den 1 November 1865. J. V. Lundqvist, från Skaraborgs län. Motioner i Bonde-Ståndet 1865. Af Sv. Rosenberg från Christianstads län, om förlängd betalningstid för på utmätningsauktion inköpt egendom.