Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rikets Ständer, som tagit denna fråga i öfvervägande, hafva dervid funnit den yrkade förmånsrätten uti begge här ofvan upptagne fall vara med billighet öfverensstämmande. I förstnämnde händelse eller då förskottsgifvaren är innehafvare af de varor, hvarpå han förskjutit penningar, hafva nemligen Rikets Ständer ansett berörde förmånsrätt vinna stöd genom antagandet af en i varorna förvärfvad panträtt, hvilken, enligt en i lagstiftningen i allmänhet gällande och i i7 Cap. 3 § Handels-Balken uttalad grundsats, eger rum, då panträttsinnehafvaren har egendomen i händer eller under sin omedelbara disposition. Dock anse Rikets Ständer härvid förmånsrätten, så vida icke pantsättning i laga ordning föregått, böra inskränkas till det fall, då förskott är vordet lemnadt å varor, som till försäljning blifvit afsända till annan ort, enär en mindre redlig gäldenär eljest lätteligen skulle kunna gynna de på samma ort med honom boende borgenärer på de öfrigas bekostnad. Hvad åter sednare fallet angår, eller då förskott blifvit lemnadt å connoissement öfver skeppade varor, så hafva Rikets Ständer, enär, i sådant fall förmånsrätt eger rum i andra länder, ansett desto nödvändigare, att en dylik rätt äfven blefve fastställd här i landet, som eljest det missförhållande’inträffade, att om Svensk man försköt penningar på connoissement å varor, hvilka utländsk man låtit å utrikes ort inlasta, den förre åtnjöt förmonsrätt i varorna, derest den sednare, innan de hit ankommit, gjorde concurs, men att deremot, i händelse Svensk man emottagit förskott af utländsk på lemnadt connoissement å skeppade varor, den sistnämnde ej egde ringaste företrädesrätt, om förskottstagarén till borgenärerne afträdde sin egeudom före varornes framkost.
Maj:ts Nådiga uppmärksamhet anmälda, icke nu mera kunde utan vid en ny undersökning och rolejemkning inom provincen undanröjas eller afhjelpas, men emot hvilken, till sin billighet redan vid tvänne tillfällen af Kongl. Maj:t Nådigst erkände anstalt, det af Rotehållarne vid ständiga roteringens åtagande fästade vilkor, att ingen måtte blifva högre än förut roterad, ansetts ligga i vägen; tillstyrkte Rikets Ständer i underdånighet, alt, till afhjelpande af de emot roteringen anförde klagomålen, Kongl. Maj:t täcktes genom Dess Befallningshafvande sammankalla samtlige Rotehållarne vid Södra och Norra Skånska InfanlerieRegementena samt till deras besvarande framställa följande tvänne alternativ: ä) ”Huruvida vid den redan skedda roteringen bör förblifva, blott ”med den förändring, att de nuvarande 86 öfverlopps-rotarne, från och med ”det år, som näst påföljer, då beslutet af Rotehållarne härom varder fattadt, Statssamt Alim. Besv. och Oecon.-Vtsköttens Utlåtande Td.o 48. 3 ’’anslås till understöd för de Rotehållare inom bägge Länen, hvilka vid skeende undersökning befinnas vara i mesta behof af lindring i ålagd rote”ringsskyldighet;” eller b) "Om Rotehållarne hellre åstunda, att en allmän jemkning i berörde rotering bör anställas, då, i sådant fall, nedannämnde grunder och vilgor derföre skola af Rotehållarne, utan ringaste modificationer eller förändringar antagas.” Jemte uppräknande af desse grunder, hvaribland må nämnas den, att förbehållet, "det ingeri rote kunde påföras högre ordinarie numer , ån han förut utgjort extra rotering, skulle anses undanröjdt och icke ligga i vägen för den blifvande rote-jemkningen, anhöilo Rikets Ständer, att till dess verkställande måtte förordnas en Commission, och att förslaget lill berörde jemkning kunde vid denna Riksdag Rikets Ständer fö-^ reläggas lill den åtgärd 80 §.
För utbekommen ränta å 3:ne Trollhätte slussverks lottsedlar, som för längre tid tillbaka blifvit från innehafvaren bortstulna, » behöfvandes undsättning i missväxtår anvisade och, intilldess de för afsedt ändamål behöfva användas, till Riksgälds-kontoret öfverlemnade medel Fond för beredande af tillgång till afskedade folkskolelärares framtida pensionerande Uppkommen behållning af inkomsterna genom rörelsen å statens jernvägar Rikets Ständers Justitie-ombudsmans fordran för, utöfver dertill utbekomna förskott, bestridda expenser och resekostnader 263: 40. — Förskottsvis af vederbörande redogörare bestridde kostnader för Rikets Ständers hus 97; 32. 15: 60. Dito dito kontorsexpenser vid Riksgälds-kontoret — 107: 91. Återlevererad behållning af år 1860 utassignerade medel till inlösen af riksgäldssedlar - 7: 50. Till Rikets Stäiiders Bank, för derstädes af Riksgälds-kontoret, emot diskontvilkor och 2 procents ränta, till 1823 års slut begagnade förskott 6,022,278: 51. (Denna skuld har blifvit förd inom linien, enligt Rikets Ständers beslut vid 1828—1830 års riksdag.) Det, enligt 1779 års riksdags - beslut, till hemgift åt dåvarande Hertigen af Södermanland, sedermera Konung Carl XIII, anslagna kapital med 5 procents årlig ränta (Fördt inom linien, enligt Rikets Ständers beslut vid 1840—1841 års riksdag). Lappmarks ecklesiastikverks, vid Kongl. f. d. (Förd inom linien, enligt dito dito.) Fran Landtränterierna samt Ofverståthållareembetets Kansli till Kongl. Stats-kontoret inlevererade samt derifrån under åren 1845. 1848,1851—1864 till Riksgälds-kontoret öfverlemnade deposi - tionsmedel 129,007: 19. 132,963: 19.
Mera än en af de nu här församlade Herrar och Män torde erinra sig , att Kröningsdagen , för att bereda Konstnären en lättare åsigt af Högtidligheten , ett rum var honom lenmark på de främja af de bänkar, hvilka i» Storkyrkan för Ridöerskapet och Adeln voro bestämda. Skulle det då vara värdigt Nationen, att låta ett sådant Konstverk halffärdigt lemnäs åt våra Efterkommandes förebråelser, att vi ej aktat det sköna, det Nationellt förträffliga, och Den 2 Jannar ii. 103 glömt den gärd af erkänsla vi äro en Nådig Konung skyldige? Böra väl, i sådant fall, vi tillbakahålias af betraktelsen öfver de kostnader, hvilka härföre erfordras, utan utsigt att de genom Penningeinkomster skola blifva återgäldade? — En så inskränkt åsigt kari man icke förutsätta hos Nationens Representanter och aldraminst hos det Stånd, hvars hela väsende hvilar på äran, således på en idée, Konstnärens rätta hem och verkningskrets Jag vågar derföre hemställa, om Höglofl. Ridderskapet och Adeln ej skulle finna skäligt, att till StatsUtskottet remittera frågan om Medels utfinnande och anslående till utförandet af Ko* nung Carl XlIJ:s KröningsTafla, med hvilken Riksens Ständer önska göra Hans Kongl. Maj:t en underdånig Present, och i händelse detta bifalles, anhåller jag ödmjukast, att detta milt Memorial med de öfriga Stånden måtte communiceras. Lades på bordet. Grefve Gyldenstolpe, Ulricy anförde skriftligen : v Då, med undantag af LifRegementets Dra. gonoch HusarCorpser, samtelige Jndelte CavallerieRegemcnter äro försedde med ExercitieEsquadroner, vågar jag inför Högvälborne Hr Grefven och LandtMarskalken och Höglofl.
Barthelemy m. m.: lades till Handlingarne; N:o 4^3, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 429- angående Friherre Franc Sparres motion om medels anvisande å 8 Hufvud-Titeln, så väl för underhållet af arbets-compagnierna på Kungsholmen som för dessas sysselsättande med fästningsbyggnadsarbetet vid Carlskrona: bifölls. S. D. Föredrogs å nyo Bevillnings Utskottets Utlåtande N:o 61, i anledning af anmärkningar emot Betänkandet N:o 67, med förslag till 1 och 2 Arliklarne af Bevillnings-Förordningen, hvarvid Ståndet fattade följande beslut: 1:0 att i 2 Art. 4. §• det föreslagna tillägget: och värdet af fria husrum i städerna skall utgå ; 2:0 att 27 §., pag. 3o, skall förändras sålunda: Inspector er e Iler Fogdar, frälseeller gårds-, erlägga Bevillning i nion efter taxeringsvärdet af den egendom som de förestå, sålunda: att för tilsynen eller styrelsen af en egendom, ifrån 12,000 till och med a5,ooo R;dr värde betalas - R:dr 3. 20.000 5o,ooo , 6. 50.000 76,000 - - II, 75.000 100,000 - - „ 15. R:dr värde - „ 4o. Den sorn vid annans egendom eller landtbruk har närmaste tillsyn JBih. (ill R. S. Trot. 1834 och i835 g Sami. 2 Bandet. 7 6rte Häftet. 5o Fröt. Utdr. d. 24 -dpr il 1835. sig anförtrodd, taxeras efter personens kände verklige tjenstgöring, utait hinder af en annorledes skedd uppgift, såsom Rättare, då den i hemmantal upptagne egendoms-laxeringsvätde uppgår ifrån och med 8,000 till och med ia,ooo R:dr, och såsom Fogde eller Insp edor, då egendomens värde ölverstiger sistnämnde belopp.
Majit lätteligen böra mika för känslan af det närwarande behofwet, för tidens allmänna efterdöme, för nödwändigheten att i möjligaste matto sammanbinda den »verkställande Magtens åtgärder, och bereda densamma ett tillfälle att för bristande drift eller underlätne skyldigheter i någon af Förmalningens grenar, endast hafma en man att derföre till answar ställa, utan att genom detta answars fördelning pä flere, förlama den farhaga det bör wäcka. Kongl. Majit har äfwen trott, att Swensta Folkets rättigheter aro lika bewarade genom en Stats, Minister, som genom en Stats - Secreterare eller annan föredragande, och alt det enda det ager rätt att fordra, är att den senareansmarighet inför Nationen, för sina rådslag, blir pa den förstnämnde öfwerflyttad. Det ar af dessa anledningar Kongl. Majit förestår en förändrad Redactivn, grudad va upprat, tander af Sex Stats - Ministrar, samt ett nytt sätt för ärendernes beredning och föredragning, af a, s, 6, 7, Den 8 Augustd 240H 6, 7, 8, Y, ic> och z8 §.§. af Regeringsformen, såsom en följd hwaraf ir och i; §.§. helt och hållet skulle ulga. Kongl. Majit har ansett, att till antalet af de, l §- Regeringsformen, upptagne Emdels, och Tjenstemän, hwilka innehafwa förtroende sysslor, borde läggas Advocat, Fiscaler, alla de Personer^ som utgöra eller höra till den sa kallade Landt-Regeringen, Chefcrne för alle sädane Werk och Inrättningar, som af Konungen utnämnas, äfwensom samtlige Embetsoch Tienstemännen i Konungens Canzli och dess Departementet. Anledningen härtill igenfinnes tillräckligen uti det närmare samband, som förenar desse Tjenstemän med dei^ werkställande Magten Genom de förändringar Kongl. Majit förestagit i 39, 4°, 4i, 42 och 4Z §.§- Regeringsformen har Kongl.
Utlåtande, öfver väckta motioner, cm skyldighet för Presterskåpet , att bekosta husesyner, oeconomiska besigtningar och landtmäteri-arfvode för Prestebohl, Till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet liar Heder värela BondeStåndet remitterat två dit ingitue Memorial, t:o af Erik Svanberg från VesterNorrland, sorn yrkat, att, då livar och en bör vidkännas alla omkostnader för den egendom, han till eiri nytta får begagna, samt boställsinnehafvare i allmänhet, på grund häraf, ega en dylik skyldighet, så borde äfven innehafvare af prestebohl gjelfve betala de kostnader, som föranledas af huse-, byggnads-och odlingssy ner, jemte andra oeconomiska förrättningar af enahanda beskaffenhet. Uti denna framställning hafva Jan Bengtsson och Olof Dahlberg från VesterNorrland, med flere, sig förenat; 2:0 af Peter Andersson och Bengt Gudmundsson från Halland, hvilka, på enahanda skäl som Erik Svanberg anfört, yrkat, att, med befrielse för Kyrkorne och Socknemeuighelerne från alla omkostnader vid landtmäterier och egotvister, deri prestebohl, klockaregårdar och stomhemman ega del, innehafvarne af sådane hemman matte förpligtas att så beskaffade omkostnader bestrida. Detta mål, som OeconomieUtskottet ansett böra gemensamt med Lagutskottet behandlas, hafva Utskotten tagit i öfvervägande; och hvad först angår yrkad skyldighet för preslerskapet alt betala arfvode för husesyner, hafva Utskotten bort erinra, att vid afoch tillträdeshusesyner, hvilka af Häradshöfding med Nämnd å prestebohl förrättas, skall arfvode der det eger rum, enligt g §. i Kongl». Resolutionen på Presterskapets besvär den 7 Julii 1702, af tillträdaren betalas, hvadan något vidare stadgande härom icke lärer erfordras.
Fl vilken som återgår till forskningen af våra egna Fabrikers och Manufacturers uppkomst och framgång, lärer icke kunna bestrida att, om deras antal och ofullkomlighet ännu skulle befinna sig i samina förhållande sorn för too år tillbaka, skuile säkerligen, under en hos alla classer medborgaje tilltagande Dm 28 Junti f. m. luxe i klädsel vi nu skulle vidkännas, en förfärlig undervigt på vår handelsvåg och enskilda förmögenheten vara ännu mera sällsynt, än den nu befinnesj ty ehuru jag stundom hört den satsen försvaras, att ett Land icke kan importera mera än det exporterar, emedan det sednare uppgifves vara enda utvägen för betalandet af det torra, tror jag likväl, att denna theoretiska sats är byggd påen gan* ska vacklande grund. Första utvägen att betala importerade varor, är visserligen med vexlar för valutan af de exporterade; men då hos oss en stor del af, från närbelägna länder importerade varor, betalas med Bancosedlar, hvilka emottagas i Norrige, Finland. Dannemark och flere Östersjöhamn*;:, då guld och silfver med ännu större begärlighet af utlänningen emottagas, och man vet huru den tiden våra silfver Riksdalrar voro tillgänglige, de tiil andra länder utsmygdes, inses häraf att, obsräknadt crediten, man med annat, än valutan för exporten kan betala importen. Skadligheten af crediten blir dock ännu större; ty då en stor del af sådane oss påtrugade varor skulle blifva commissionshandel och öfversvämma Landet innan till utlänningen betalningen behöft utgå, skulle denna betalning långsamt utsuga alla under lyckliga conjuncturer blifvande tillgångar och borttaga den förhoppning att, om vår export en gång kunde komma att öfverstiga vår import , Utlänningen med Guld och Silfver skulle betala öfverskottet. Det är igenom sådane medel som connon, hvilken i en längd af lid, annorlunda icke k&n styrag, små. Den 28 Junii f. m; SÄ5 ningom skalle förbättras, och en realisation blifva verkställbar, utan att, för en stor del, redan i förlägenhet varande medborgare blifva förstörande.
Beträffande rubriken Tobak hafva Rikets Ständer ansett de särskilda arliklarne Blad och Stjelk böra sammanföras i en rubrik med mitiinti-qvautilet af 12 centner och transilo-afgifl af 15 öre per centner samt rubriken “knaster41 förändras till "karfvad” i likhet med den i införsels-tanten förekommande rubrik. Hvad slutligen beträffar Underrättclsernc tilt Tull-taxan, så hafva Rikets Ständer bifallit, all 1 och 2 §§ må, lill följd af de nya myntoch vipl-beslämmelserne samt i enlighet med E. K, M:ts framställning, erhålla den förändrade lydelse, som bifogade förslag utvisar. I Iråga om de bestämmelser, som i nuvarande 3 och 4 §§ i n nela 11 as, hade Kommitlerade föreslagit, att varor, som med fremmande fartyg ineller utföras, icke skulle i Sverige vara underkastade andra eller högre algifler, än om de med Svenska farlvg ineller ullördes, samt att last-penningar borde utgöras till lika belopp af Svenska och fremmande fartyg, i sammanhang hvarmed Kommitterade jemväl hemställt, alt den tillökning till dubbelt belopp, hvarmed fyroch båk-afgiflerne nu utginge af oprivilegierade nationers fartyg, finge bortfalla; till stöd för hvilket förslag blifvit af Kommitterade huf - ExpeditionsUtskottets Förslag till lindard. Skrifvelse N:o 164. 479 vudsakligen anfördt, att, till loljd af traktater eller särskilda afhandling,ir, nästan .illa fremmande makter, med hvilka Sverige stöde i händels-gemenskap, ålnjöte s. k. reciprocilels-fdrrn. in, eller att deras fartyg och de med deni inoch utförde varor i Sverige behandlades lika med svenska fartyg eller som om värorne blifvit med sådaue inoch utförde; att likväl Frankrike utgjorde ett särskildt undanlag härifrån, hvaraf äfven följt, alt Sverige besöktes af ett jemförelsevis högst ringa antal franska fartyg; att
Skrifvelse, N:o 40. 9 !isp. vigt, jemte smältstycken samt förutnämnda ej specificeradt manufaktursmide; — kläder, nya, utom fruntimmersaf tullbara tyger; — kort; — krut; — forslin, oäkta, mäladt eller tryckt; — salpeter; — sirap, socker-; — socker, toppkandioch kak-; — väfnader, helsiden-, alngods, taft, kypert, eller levantin, satin eller sidensarge, enfärgade eller skiftande, rutiga eller randiga genom olika färgadt silke, men ej genom väfnadssättet, utom från Ostindien, — dukar, utom de af gles väfnad och bourre de soie samt genom tryckning eller prässning läsonerade, äfvensom dukar från Ostindien, — halfsiden-, dukar under 10 r:drs värde, — bomulls^, alngods, hvita, genom väfnadssättet släta, utom cambrick och andra sådana tyger öfver 76 trådar på tummen i ränningen och minst 6 qvarter breda, korderoy, cordet, dimity, felb, gaze, haillinon, musslin eller nettelduk och moll, percale, batist, sammet, manchester, satin, jean, sticktyg eller piqué och tricot samt tyll jemte tyger från Ostindien,—färgade, så väl släta, utom korderoy, cordet, dimity, felb, gaze, halflinon, musslin eller neltelduk och moll, percale, batist, sammet, manchester, satin, jean, sticktyg eller piqué, tricot, tyll och tyger från Ostindien, — som ock tryckta, utom nyssnämnda slag och i allmänhet tyger i finhet öfver 80 trådar på tummen i ränningen, — samt dukar, släta af färgadt garn, och tryckta under 7 qvarters fyrkant; — ylle-, alngods, boj, kasimir, af andra färger än hvitt, svart, gult och rödt, samt kläde, drapp, halfkläde, vadmal, ratin och korderoy, — halfylle-, flanell och dukar under 6 r:dr 32 sk. värde; — samt slutligen att förbud jemväl borde stadgas mot införsel af sådan /tVmeväfnad, som utgöres af finaste slag lärft; äfvensom att till utförsel borde vara förbudet: jern, tackoch barlast-, andra slag än af sjö- och myrmalm, — kanoner, stycken, nickhakar och mörsare, ostämplade och oborrade,— bällar öfver 1 l/s turn samt lod och Iödjor öfver 4 skeppund,
De få mellantider, då Nationen varit i saknad deraf, hafva alltid varit korta och obetydliga, emot den mängd af århundraden, då den sjelf gifvit sig Lagar, ibland hvilka lättigheten att sig beskatta, onekligen äi en af de yppersta. Denna rättighet är, genom den lyckliga Construtio , honung och RiKets Ständer år j3 9 antagit, på det kraftigaste försäkrad: Således mäste det vara hvarje Medborgares pligt, att tillkännagifva da någon händelse inträffar , hvarigenom denna Grundlag kränkes eller lörtydes. Oerfaren såsom Riksdagsman , och obekant med behandlingssättet af de ärender, sorn under ett Riksmöte förekomma, borde jag väl icke höja min röst vid ett sådant tillfälle. Men då jag sjelf blifvit förfördelad , dristar jag, i förtröstan på Ridderskapets och Adelns alltid visade anseende och välvilja, nu framställa mina tankar inför ett så upplyst Stånd, under förhoppning , att ämnets rättvisa beskaffenhet skall ersätta hvad i mitt framställningssätt kan brista. Under loppet af år 18*3, klef öfver hela Riket påbudit, att Sammanträden i Länen, med de Exrra Roterings skyldige, skulle hållas, hvarvid dem borde visas nyttan och förmånen af antagandet af en beständig Grundskatt , bestående , antingen uti utgörandet af vissa Tunnor Spannmål årligen, eller under - Den 2 ganuariu lande af permanente Soldater, i stället för det tillfälliga biträde, de under krigstider lein* tiade. Uti Skäne blef samma Nådiga Förslag kungjordt med det (örevändande och emot ali U£g stridande tillägg, genom Herrar Landshöf. dingars egen uppfinning tilläfventyrs tillkommit, att alla de Extra Roterings skyldige , sam antingen voro frånvarande, eller vid det utsatta mötet stillatigande, ansågos såsom förfallne till ständig Rotering Jag tror mig med säkerhet kunna sluta, det denna påföljd icke varit stadgad i de Nådiga Bref, rörande detta ämne, hvilka till Herrar Laodshötdingar afgått, emedan de kungörelser, som i Rikets öfrige Län emanerat, icke innehålla det*” •"'änga vitet.
Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande afgifts nedsättande till allt för lågt belopp otvifvelaktigt skulle komma att menligt. inverka på bevärings-institutionen och föranleda dertill, att blott de fattigaste ynglingarne, eller de, hvilkas tid af en eller annan anledning vore af föga eller intet värde, personligen fullgjorde sin beväringsskyldighet, finner sig Utskottet föranlåtet tillstyrka, att förslaget ej må af Rikets Ständer bifallas. Slockholm den 1 Juni 1863. Reser nationer: af Grefve Sparre, Erik; af Friherre Raab, Hugo: »Utskottets förslag att befria skarpskyttarna från första årets bevärings-exercis, endast de hafva samma skicklighet i exercis och manöver, som den öfriga beväringen, samt någon större färdighet i målskjutning, tror jag ej innebära en rigtig uppfattning af skarpskytte-rörelsens betydelse, oell jag stärkes i denna min öfvertygelse deraf, att skarpskyttarne, genom en sådan befrielse, måste blifva den öfriga beväringen underlägsne uti begreppet om den stränga militäriska ordning och disciplin, som endast vid arméen kan inhemtas, och som i alla tider utmärkt den sanne krigaren — befälhafvaren, som soldaten. Icke heller kunna Rikets Ständer gerna hafva beviljat 195,000 R:dr i anslag till målskjutningsgevär, till instruktörer, till ammunition och till målskjutningspremier för skarpskytte-föreningarna, för att deras medlemmar endast skola få samma utbildning som en »läraktig beväringskarl»—och någon större skjutfärdighet och högre utbildning anser Utskottet ej af dessa medlemmar böra fordras. Uppfattningen af skarpskytte-idéen, likasom denna idé sjelf, måste vara mycket högre, och de beviljade anslagen kräfva högre anspråk på verklig nytta af skarpskytteföreningarna för fosterlandets försvar, än Utskottet föreställt sig. Och denna nytta, denna skarpskytteföreningarnas stora betydelse, ligger deruti, att de, vid ett inträffande krig, skola bilda stammen eller kärnan för en kommande landstorm.
En sanning är också att det, i likhet med den högst betydliga kostnad, som man i andra land använder för dessa vigtiga statistiska bidrag till landets kännedom, hade fordrat flerfaldigt större anslag än de ringa som hos oss för det närvarande härtill äro afsedde, och med hvilka ett arbete i en ännu större måttstock än den nu för det ekonomiska karteverkets utgifning antagna, eller 1: 50,000, skulle gå ytterligt långsamt. Emellertid fortgår det ekonomiska karteverket nu efter sin plan, och det topografiska, utan att underkänna värdet - 303 — af det förra, kan likväl icke för sina behof begagna stomkartor, sammansatta af en annan personal än sin egen, enär stomkartor icke lemna någon synlig kontroll å sammansättningens noggrannhet, och det är af högsta vigt att dessa kartor, grundade på kårens egna trigonometriska mätningar, aldrig må sakna den säkerhet i alla sina delar, hvarpå hela karteverkets värde beror. Dessutom hafva de topografiska mätningarne nu fortgått öfver, de flesta delar af Svea och Göta land, med undantag af vissa delar af Upland och Östergötland, som måste ommätas, af 'måland, der arbetena nu som bäst fortgå, samt af Wermland, norra Dal och vestra Nerike, hvilka ännu äro omätta. De topografiska arbetena äro således nu så långt framför de ekonomiska, att de kunde af dessa, förutsatt att de ville och kunde dem begagna, endast i få landsdelar hafva något gagn. Det ekonomiska karteverket skulle icke heller kunna begagna den topografiska stomkartan, enär denna icke med någon omsorg behöfver upptaga skillnader mellan åker, äng och utegor, hvilka för den ekonomiska kartan måste vara af hufvudsaklig vigt; förutom att den topografiska, upprättad i mattstocken 1: 50,000, är mycket för liten, för att på densamma skulle med någon säkerhet kunna göras de jordbruksstatistiska uträkningar, hvilka äro det ekonomiska karteverkets hufvudsak.
Rörande tillåtelse för vissa Strandsittare inom Malmöhus-Län, att föra varor emellan inrikes orter och Danska Kusten; samt om nedsättning i T ullen å utgående Tjära och Beck. [B a n c o - U t s k o 11 e Angående några anordningar af de medel, som under benämning : Herrar Banco - Fulimagtiges Dispositions-Räkning