Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lärde forskare från österlandet ha i dyrbara manuskript lemnat oss vetenskapliga afhandlingar om Orienten och som pris derför fått medaljer med vår konungs bild på framsidan och korrekt graverade egyptiska emblem på baksidan, för att sporra till fortsatta bemödanden att sprida nytt ljus öfver de länder, der våra urförfaders vagga stått innan våra egna vaggor började gå i den nuvarande, lilla obetydliga vrå af verlden, der vi dväljas. Ingen partiskhet har visats orientalisterna! Deras skalder och vältalare på vers och prosa ha belönats med samma mynt hvarmed våra egna skalders förtjenster pläga belönas. Och på sitt ärliga, rättframma språk yttrade konungen redan vid kongressens högtidliga öppnande, att någon annan belöning ej kunde ifrågakomma: » Men kommen ihåg, sade Hans Majestät, att de tider äro förbi, dessa tider, då konung Noamön fylde skalden Nabiras mun med dyrbara perlor och då kalifen Ma-moiln betalade en enda vers med tusentals denar er! t&gt; Ja, de äro förvisso förbi, Gudi klagadt. Icke ens herr Dhruwa, som i sitt vackra poem q vad: Och den berömde Oskar, Fursten, Skalden och Filosofen, är älskad etc., fick mer än » Literis », eller samma utmärkelse som t. ex. herr Tammelin bär. Under hela kongressen förmärktes intet onödigt fjäsk från något håll, egnadt att smickra de lärda männen, ellerimponera på dem genom för tillfället antagna österländska seder och bruk, om vi undantaga den svensk-orientaliska prägel som generalsekreteraren gref Landberg med gemål gaf åt sin magnifika och dyrbara fest å Grand Hotel och hvartill värden i sin egenskap af svensk-orientalist var fullkomligt berättigad. För att ge den rätta karaktären åt denna lysande féte. som för öfrigt var af alldeles specielt privat natur, hade nemligen åtskilliga pikanta arrangemang, erinrande om Orienten, satts i scen.
Man har som stöd för nödvändigheten att bibehålla bördsrätten åberopat den omständigheten, att det Stånd, som är mest intresseradt. i denna fråga, nemi. BondeSt:t, varmt och ifrigt uttalat sig derför; men i afszde derå får jag endast anföra hvad en reservant mot Utsk:ts Betänk, yttrar, nemi. att den remissen föregzde diskussionen hos BondeSt:t »utvisar nemi. icke den ringaste före»ställning hos de värde talarne derom att institutionen vore rätt»vis, men väl derom att den vore gagnelig, enär enskilda perso»ner genom densamma innehade medel att i vissa fall tillskynda »sig slem vinning och i och med detsamma bereda minskadt anli»tande af fattigvården, — grunder, utur hvilka hvarje slags för»värf skulle kunna rättvisas.» Likadan som denne reservants var äfven min upfattning af denna diskussion, som jag dels åhörde, dels sedan läst i skrift; det yttrades nemi. af ganska många talare, att bördsrätten medförde stora fördelar, emedan omyndiga barn kunde derigenom åtkomma egendom för godt pris och sålunda räddas från fattigdom och nöd; men ingen enda djerfdes säga rent ut, att han ansåg bördsrätten vara grundad på rättvisa. Gr. Sparre har här förordat den inskränkning i bördsrätten, som innehålles det af honom vid Utskits Betänk, reservationsvis fogade förslag; Den 13 Juni. 211 mern jag får häremot åberopa en auktoritet, som för mig alltid blir en auktoritet, nemi. Hr Gr. Sparre sjelf. Han yttrade nemligen vid de allmänna öfverläggningar, som föregingo it. Stms beslut i religionsfrihetsfrågan, att en gammal lag, äfven om den liar sina stora fel, dock kan bestå, ty den har åtminstone häfden för sig; men en ny lag bör deremot ovilkorl. varn grundad på en riktig princip. Uti denna mening instämmer jag fullkomligt, och vidhåller den äfven i afseende å denna fråga.
För feta oljor, som hittills varit indelade i bomolja med olika afgift om den inkomOljor. mit i fat och i flaskor, buteljer eller krukor, barup-, lin-och rofolja och andra ej specificerade slag, och förtuilats per kanna, har Kongl. Maj:t föreslagit förtullning efter vigt, och rubrikernes inskränkning till »hampolja» och »andra till apotheksvaror ej hänförliga, eller eljest ej specificerade slag»; hvarjemte Kongl. Maj:t, efter beräkning att en kanna dylika oljor väger 51/> skålpund, och för beredande af någon nedsättning i nu stadgade införselafgift å bomolja, föreslagit att införseltullen skulle bestämmas till 8 r:st för hampolja och till 1 sk. 8 r:st. för andra slag, per skålpund. Utskottet delar fullkomligt dessa åsigler så väl i fråga om förändrad förlull ningsgrund och förenkling af rubrikerne, som ock angående behofvet af någon ned sättning i gällande införselafgifter å bomolja; men då utskottet, vid jemförelse af viglens förhållande lill kanntalet, funnit de af Kongl. Maj:t föreslagna tullsatser snarare öfverstiga än lindra de nu gällande, tillstyrker, alt, med antagande af nämnde indelning och förtullningsgrund, införselafgiflen å »hampolja» må bestämmas till 6 rist. och å »andra lill apotheksvaror ej bänförlige eller ej specificerade slag» till 1 sk. 4 r:st. skålpundet. Å ost, som nu är belagd med 2 R:dr införseltull per lispund, har Kongl. Ost. Maj* föreslagit nedsättning af denna afgift till 1 R:dr. Då frambringandet af ost inom landet alltmera tilltagit och något egentligt behof af införsel utaf denna vara icke förefinnes, samt den ost, som nu mera införskrifves, hufvudsakligen torde utgöras af sådane finare slag, som endast af förmögnare samhällsklasserna förbrukas, har utskottet ansett den af Kongl. Majit föreslagna 46 Bevillnings-Utskotlets Utlåtande, N:o 13. Papparbeten, alla slag. Papper.
Den, som gillar Utskottets af Bonde-ståndet, godkända förslag, att hvad nuvarande 37 och 38 §§ i Bevillnings-förordningen innehålla angående afgifter för karaktersfullmakter bör bibehållas oförändradt, endast med tillägg i 37 § af ett nytt moment näst efter det tredje, så lydande: „Den, som under påstående krig, eller i och för krigsförtjenst erhåller en högre karakter, utan åtföljande lön på stat, erlägger för fullmakten derå ingen bevillning, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, antages Preste-sfåndets beslut. Vid öppnandet af voterings-sedlarne hafva befunnits G9 Ja och 50 JSej; och som följaktligen Ja vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionens innehåll. Hvilket Förstärkta Stats-utskottet skolat hos Rikets Ständer anmäla. Stockholm den 3 Juli 1848. STOCKHOLM, p. dalman, 1848. Stats-UUkoSleiå Memorial, JV;o 234, t N:o 231. Aok. till Exp.-Ulsk. I. 5 Juli, kl. 10 f. m Memorial, med förslag till samman jemkning eller voterings-pro position, i anledning af Riks-Slåndens skiljaktiga beslut angående arrendet för kronosäteriet Boda. (1. A.) Enligt äflåtne protokolls-utdrag, Kafva lYesteoch Bonde-stånden bifallit Stnts-utskottels i Utlåtandet N:o 171 gjorda och i Utlåtandet N:o 2 1 2 förnyade hemställan, ali Rikets Ständer mätte lill Kongl. Majit aflåta underdånig skrifvelse med förklarande, det Rikets Ständer för sin del medgifva, alt det genom afslutadt kontrakt emellan Kongl. Majit och kronan samt R eg e me n I ssk r i f v a re 11 Erasmi bestämde årliga arrende för indragne kornetls-bostället Boda må, från och med midfaslan nästkommande år 1849, »edsältas från 184 tunnor 16 kappär till i5o tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn.
För näring eller rörelse, som under borgenärers förvaltning står, må ej röstas. § 13- Röstegande vare berättigad att sin talan och rösträtt i allmän Rådstuga på annan man öfverlåta; dock må ingen pä grund af fullmagt föra talan för mer än en röstberättigad. Fullmagten skall vara antingen skrifven och underskrifven af utställaren samt med dennes sigill försedd eller ock af utställaren underskrifven och med två vittnens underskrift bestyrkt. § 16. Bestämmelsen, att i städer som icke hafva Fullmägtige, allmänna Rådstugans första ordinarie sammanträde, då beslut böra fattas i anledning af berättelsen om föregående årets räkenskaper och förvaltning, skall hållas i Maj, hvilar på den förutsättningen att, enligt de Kommitterades förslag, räkenskaperna redan före den 1 Mars blifvit afslutade och aflemnade till Revisorerne. Af skäl, som vid § 85 finnas anförda, har dock Utskottet ansett tiden för revisionens början höra fram - 28 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 161. flyttas en månad, i följd hvaraf äfven tiden för Rådstugans första sammanträde torde böra förändras från Maj till Juni. Ett ärende som i de städer, hvilka ej hafva Fullmägtige, bör förekomma å denna Rådstuga, i Juni månad, är äfven val af Landstingsman, hvarom en erinran i denna § ej torde vara öfverflödig. Början af § skulle således lyda som följer: Allmän Rådstuga skall hållas i stad, der Stadsfullmägtige finnas, uti December månad de år, då Fullmägtige böra väljas; och i stad, der Stadsfullmägtige icke finnas, hvarje år uti Juni månad, för att besluta i anledning af berättelsen om föregående årets räkenskaper och förvaltning samt för val af Landstingsman; uti Oktober etc. § 18- För närvarande lärer kallelse till stadsmenighets sammanträde vanligen kungöras fjorton dagar före sammanträdesdagen och då Utskottet icke finner skäl till afvikelse från denna sed, har densamma ansetts böra bibehållas såsom regel.
„ Topografiska korpsens arbeten, hvartill något anslag på ordinarie stat ej finnes uppfördt, enahanda anslag, som förut med 12,000 rdr årligen varit för ändamålet beviljadt, eller „ 36,000: „ kompletterande af reserv-förrådet för beväringsmanskapet å 26,666 rdr 32 sk. årligen „ 80,000: hvilket sistnämnde anslag vid sista riksdagen beviljades och nu ar destomer angeläget, som detsamma begäres i stället för ett belopp af 28,273 rdr 16 sk. hvarmed, enligt hvad Krigs-Kollegium ådagalagt, ordinarie anslaget för dess utrednings-afdelning hade behöftökas. tillsammans Rdr 980,000: kommande särskild skrifvelse att aflåtas derom, att de för år 1851 behöfliga, under ofvannämnde summor inbegripna anslag till fästningsbyggnaderne samt till Topografiska korpsens arbeten må varda så tidigt anvisade, att hinder för dessa arbetens fortsättande, i saknad af medel, icke må uppstå. Det af Rikets Ständer vid sista riksdagen till understöd för arméens Pensions-kassa, på Riksgälds-kontoret anvisade kreditiv eller anslag å 22,000 rdr årligen, har väl hittills icke behöft för ändamålet anlitas j men sorti, enligt hvad nämnde kassas direktion i underdånighet anmält, det är att befara, att, i följd af de sednaste åren inträffad stark tillväxt i pensionärernes antal, kassan snart blifver urståndsatt att med egande tillgångar upprätthålla den henne åliggande pensionering, begär Kongl. Maj:t nu af Rikets Ständer att förberörde anslag må fortfarande varda beviljadt, för att till det afsedda ändamålet, i mån af behof, användas. I följd af hvad Kongl. Majit nu föreslagit, skulle hufvudsummorna för dc till 4:de Hufvudtiteln hörande föremål komma att blifva; 10 Kongl. MajttsNäd, Prop. om Statsverk. 1850. för afgifter af ständig beskaffenhet Rdr 4,247,980: deraf förslagsanslag
Om således förhållandet i afsende å anstaltens kurativa nytta, hvilken äfven blifvit på det amplaste vitsordad af Svenska Läkare-sällskapet, hade visat sig fördelaktigt för vetenskapen och patienterne, hade dock anstalten beklagligen ej varit lika fördelaktig för den menniskoälskande vetenskapsman, som med mycken möda och stora uppoffringar i Sverige infört den nya kurmetoden, hvilket klarligen framginge af den omständigheten, att då anstaltens årliga underhållsoch driftkostnad m. m., ulan att dervid toges i beräkning någon ersättning för föreståndarens tidsspillan och besvär, uppginge till 8,500 R:dr Stats-Utskottets Utlåtande N:o 139. R.dr icke ens denna koslnad kunde betäckas af de bad, som i klockorna betalats med 3 R.dr stycket för 2 timmar. Anstaltens ekonomiska bestånd vore således betänkligt botad, till så mycket större skada för det allmänna, som, på sätt Svenska Läkare-sällskapets motionen bifogade yttrande angåfve, det torde, som orden lyda, — "blifva omöjligt för en enskild person att, ulan förlust, upprätthålla och drifva en inrättning, som, redan i sig sjelf dyr att anlägga, erfordrade så betydliga dagliga omkostnader som denna, sd vida han icke erhåller offentligt understöd”, — och hvilket ytterligare kunde skönjas deraf alt dels frågan om en slik inrättnings tillvägabriugande i Upsala fallit efter erhållen kännedom om de dermed förenade stora kostnader, och dels frågan om en sådan inrättning i Helsingfors ej kunnat annorlunda komma till verkställighet, än alt inrättningen, understödd af Regeringen med 4,000 Rubel silfver, förenats med universitetets medicinska clinicum, sköttes af klinikens föreståndare och tillhörde sålunda helt och hållet Staten och universitetet.
SI Folkpass vid inrikes sjöfart; Fullmakter för Stats-Rådels Ledamöter, hvilka fullmakter afven äro från Canzligebiihr och sigill-penningar befriade; — för Folkskole-lärare; Fångskjuts, ansökningar m. m. derom; Förklaringar till Kongl. Majit; se Ansökningar; — som angå Kronans räntor eller härröra från redogörelse för disponerade medel, brottmål m. m.; Förmyndare-kammares uträkningar å omyndige barns medel och i allmänhet Förmyndare-redogörelse med dertill börande bilagor; Gästgifveri-skjuts, fråga derom; Hospitaler ; Hushålls-sällskaper ; Justitice-Canzlers-Embetet och Justitia!-Ombudsmannen, Rikets Ständers, alla skrifter och handlingar, som antingen dit ingifvas eller ock derifrån utgå i ärenden, som tillhöra desse Etnbetens åtgärder; Klagomal öfver tillfogadt våld och oförrätt af Kronobetjente eller andre Embetsman ; lineekte-skyIdighetens utgörande, i fråga derom; Kronan i allt hvad Dess rätt rörer; Krono-leverancer, kontrakter derom; Kronooch Kyrko-tionde, frågor derom; Kyrkor ; Lappar, då' afhandlingen är emellan dem och utländsk Lapp; Lotsar, anses i tjenste-ärenden lika med Kronans manskap; Manskap, Kronans; se Ansökningar; Militia;-boställen, se Caracters-byggnader; Missiver för Adjuncter att biträda Pastorer eller Comministrar i Embetet, äfvensom Förordnanden för Varancé- och Nådårs-predikanter samt ViceComministrar; Nybyggen, ansökning till utsyning och anläggande deraf, Besigtnings-inslrumenter.
Utskotten i detta hänseende meddelde; Men då å andra sidan sig visade deu vanvårdade hushållning med ifrågavarande Skogar, som redan eger ruin , och hvartill begäret att tillegna sig hvad man ansett vara ingens egentliga tillhörighet, betydligen måtte bidraga: olägenlieterne genom sammanblandningen af Statens egande och menigheternes nyttjande rätt: de menliga följderna af en ständigt fortfarande strid emellan enskildas fördel och Statens vårdande myndighet, en stridighet som äfven egt ruin emellan lagen och opinionen, hvilket allt måste rubba sambandet emellan enskilda Medborgre och dem åt hvilka vården af det allmännas rätt är anförtrodd, och dessutom ofördelagtigt verka på folkets moraliska lynne ; så hafva Utskotten, vid betraktande af desse och de flere i Utskottens Betänkande åberopade öfvervägande skål. icke tvekat att tillstyrka Riksens Ständer, att hufvudsakligen instämma i den Nådiga Proposition, som Kongl. Maj:t, till följe af förre Riksens Ständers underdåniga önskningar, och 474 Stats-ZJtskottets Betänkandeil, försjt efter inheintade upplysningar och den sorgfälligaste pröfning, öfverlemna* till närvarande Ständers närmare skärskadande, och Utskotten hafva äfven på dessa grunder ansett sig icke böra frångå deras i denna del förut yttrade öfvertygelse. Det följer då i ordningen, att till besvarande upptaga de anmärkningar, som särskildt blifvit emot Utskottens betänkande framstälde; f hvilket ändamål Utskotten få anföra:
Förhållandet borde dock vara tvertom, eller att fienderne först uppstodo, då det visar sig, att företagen går illa, så att det allmänna och enskilda derigenom tillskyndas lidande eller skada.' Och man vore i sanning frestad tro, att orsaken till denna motvilja, sora här och der röjer sig mot privat-bankerne, till någon del torde vara att återfinna i den så kallade gamla svenska afundsjukan, hvilken härvid så mycket mindre borde komma i fråga, som det stått en hvar öppet att såsom delegare inträda i dessa bolag. Om jag såsom kapitalist yttrade mig, så skulle jag säkerligen finna stor enskild fördel i privat-bankernes upphörande, ja — ojemförligt större, än den problematiska vinst, som jag kan erhålla af några bank-aktier. Det torde fördenskull lätt inses, att det varit i strid med mitt enskildta intresse, som jag yttrat mig till försvar för privat-bankerne, och i samma riktning skall jag alltid handla, då det förekommer frågor af den beskaffenhet, att de angå landets gemensamma och allmänna fördel. Jag reserverar mig alltså emot Utskottets betänkande, som tillstyrker en högre bevillning för privat-bankerne, samt anser dessas beskattning böra förblifva, sådan den uti nu gällande bevillnings-förordnlng finnes bestämd.” Häruti instämde herr Gullström, 60 Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 9. Af herr Munck> Br. G. R 37 §. ”Emot denna §, får jag mig reservera. Rikets Ständers vid 1840—41 årens riksdag begagnade motiv för den högre bevillning, hvarmed karaktersfullmakter, hvilka komme att meddelas från och med 1842, skulle beläggas, var: ”att den för karaktersfullmakter stadgade afgift icke synes hafva nog ^kraftigt medverkat till det dermed åsyftade ändamålet att minska begäret ”efter titlar.”
Det är klart, att då anslaget lill skrifmaterialier och expenser ej är tillräckligt att fylla de uti 12 punkten omnämnde staters behof, så måste medlen dertill pä något annat ställe tagas; men icke har derföre denna åtgärd blifvit föranledd genom något skriffel, utan snarare genom ett fel i anslagets beskaffenhet, som hittills varit otillräckligt, men hvilket förhållande dock nu kunde hjelpas, om 11. St. fattade ett annat beslut. Frih. Gyllengranat: Jag hade icke ämnat vid den 12 punkten göra några anmärkmr, förr än densamma blifvit lill öfverläggning föredragen, men då redan 2:ne ledamöter ordat i denna fråga, så anser jag äfven för min pligt att upplysa derom, alt Utsk. härutinnan begått ett misstag. M:s nåd. propos. linnes nemi. bestämdt utsatt, att detta anslag är för Förvaltningen af Sjöärendena och icke för flottans öfrige stater, äfvensom det för öfrigt lätteligen lärer kunna inses, alt en summa af 2,500 ndr ej kan vara tillräcklig för flottans alla stater, då i densamma inbegri - L 332 Den 25 0 c t o b e r. pas omkostnaderna för ved, ljus och olja samt en mängd andra saker. Ex. Hr Gr. o. Land tm. yttrade, att han icke visste om han rätt fattat Hr Virgins mening, men alt om syftemålet var, att ett förslagsanslag skulle bestämmas för ifrågavar. skrifmaterialier och expenser, H. Ex., då dessa icke voro specificerade linder anslaget lill lloltaiis underhäll och nybyggnad samt ej eller blifvit af Hr Virgin till bestämdt belopp uppgifne, icke insåg huru någon förändring i sammanhang med den sednast återremitterade punkten af Utsk:s utlåt, kunde ifrågasättas. Hr Virgin:
— Kopparränta, enligt riks-statens förslagspris, 24,227: 99. Bever ering: Från Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Koppar34. 58. — bergs län 2,507: 58. Koppar. Leverering: Riksmynt. Cent. skålp. ort. Till Stockholms metallvåg 28,672: — Balans till år 1860 : 235. 58. — Behållning vid Avesta 16,490: 60. Vid denna redogörelse hafva Revisorerne* ej haft något att erinra. Kongl. Mynt-verket, Dess räkenskap, som är i Kongl. Kammar-rätten granskad utan anmärkning, utvisar följande förhållande: Debet. Balans från år 1858: Uppbörd: Myntskatt å guld och silfver 5,637: 34. Stockprof å guld och silfver 244: 17. Tillgodogjordt affall vid smältning 1,018: 22. Vinst vid utmyntning af guld och silfver 284: 32. Leverering: Från Kongl. Balans till år 1860: Skuld till Rikets Ständers Bank. För guld och silfver till utmyntning 603,982: 54. » räntefritt lån 50,000: — 653.982: 54. Utgift: Omkostnader för utmyntning af guld och silfver 28,867: 13. Nybyggnader och reparationer 6.860: 75. Diverse utgifter för Myntets egendom 122; 3. Leverering: Till Kongl. Stats-kontoret: Balans till år 1860: Behållning i metaller 633,704: 13.
S D. Föredrogos och biföllos Expeditions-Utskottets Memorialer: M 2, angående upplagans storlek af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll; och M 3, i fråga om prenumeration å Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll. S, D. Föredrogs och lades till handlingarne Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i anledning af åtskilliga utaf Rikets Ständer vid sistförflutna riksmöte beslutade lagförändringar. S D. Remitterades till Banko-Utskottet Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i fråga om förhöjning i det å Manufaktur-diskontfonden nu afsätta belopp till förlagslån. S. D.
Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att den nödig furina Rotejemkningen i Hallands Län måtte gå i verkställighet, och att Kongl. Majit täcktes i Nåder låta vidtaga sådana åtgärder, sorn för ett så vigtigt ändamåls befrämjande kunna finnas lämpelige. Hvilket Yttrande Utskottet vördsamligen underställer Riksens Höglofl. Ständers pröfning. Stockholm den 25te Februari 1818. Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärs* och EkonomiUtskotts Betänkande i anledning af väckt fråga om förändring uti g de §, af Kongl. Maj:ts förnyade Seglationsordning den 15 Juni 177/p U"ti Memorial, som till Vallofl. BorgareStåndet blifvit ingifvet, och derifrån till detta Utskotts åtgärd hänvisadt, anföres af Herr Arvidsson, S,; att, då pfvau berördg Förord - 514 och Ekon. Utsk. Eetankandcn. é nings 6. §. före6krifver, det en Skeppare skall uppgifva sin märkrulla och den samma underteckna, samt 9. §. fastställer det straff, sorn följer, i händelse att något af Skeppets laddning ej ä märkrulla blifvit uppfördt, det likväl ej sällan händer, att Skeppare af försummelse och vårdslöshet, vid ankomsten till Svensk hamn, underlåta att på märkrullan upptaga allt hvad Skeppet innehåller, hvilket lättast skall inträffa, då Styckegods medföres, hvartill många ägare eller mottagare linnas, och det derjemte understundom tilldragit sig, att Skeppare, som denna uraktlåtenhet och försummelse af ren åliggande skyldighet begått, ej ägt tillgång att ersätta varans ägare för den förlust, honom för sådant
Departements-chefen erinrat, om vice Pastorers och Adjunkters aflöning på förhand bestämmes, det ock torde vara lika nödigt att fastställa minimum af den ersättning som skall dem gifvas, när omständigheterna hindra att gifva dem bostad och föda in natura; samt båda dessa belopp lämpligare utsättas i spanmål att utgå Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M 61. Al utgå efter visst markegångspris, dels såsom en billighet, enär det ordinarie presterskapets löner hufvudsakligen komma att efter en sådan grund beräknas, dels för att hindra de ständiga jemkningar, som, till följd af stigande priser på lefnadsförnödenbeter, skulle påkallas, om det extra ordinarie presterskapets inkomster fastställdes i penningar; kan Utskottet, för sin del, ej finna att motionärens förslag eger något företräde framför den lydelse. Kongl. Majit i nåder ansett ifrågavarande punkt böra ega; hvadan och då Utskottet ej heller i öfrigt har något emot samma punkt att påminna, Utskottet hemställer: att 12:te punkten må af Rikets Ständer bifallas. Beträffande härefter frågan örn delning af pastoraten, der sådan delning finnes af behofvet påkallad, hvilken fråga, i anseende till det sammanhang den eger med reglerandet af lönerna, Utskottet nu jemväl till granskning företager, så hafva yrkanden i afseende härå blifvit framställda af Friherre Hamilton, H., hvilken andragit att, för att presten skall kunna vara en själasörjare i ordets hela bemärkelse, sä långt mensklig ofullkomlighet det medgifver, så erfordras att antalet af församlingsboerne ej är större, än att presten kan ej blott personligen känna hvar och en af dem, utan äfven tillvinna sig deras kärlek och förtroende, ty endast då öppna sig deras hjertan för hans ord. Det hade derföre varit val om det Kongl Förslaget sträckt sig till jemväl en mera allmän delning, så fort möjligen ske kunde, af alla för mycket vidsträckta eller folkrika pastorater, hvaraf sjelfskrifvet följde en jemnare aflöning åt det tjenstgörande presterskapet.