Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Inom Utskottet har väl af flere ledamöter blifvit upplyst, att i många socknar på Gottland kyrkoherdeboställena, sådana de nu till sina områden af kyrkoherdarne innehafvas, till större eller mindre del utgöras af jordlotter, hvilka å gamla kartor benämnas »kyrkägor», men ehvad häraf kan hemtas giltig anledning för det antagande, att till kyrkorna anslagen jord blifvit i större eller mindro utsträckning dem frånhänd, eller icke, kan Utskottet för sin del alldeles icke tillstyrka någon annan åtgärd för vinnande af rättelse deri, än som för urskiljande af rättstvister i allmänhet är i lag anvisad, nemligen anställande af rättegång, under hvilken utan tvifvel kan, så vida inan derom vinnlägger sig, åstadkommas lika fullständig upplysning rörande det omtvistade förhållandet, som derest undersökningen uppdrogs åt en särskild kommission, helst af en dylik ej kan förväntas någon på personlig kännedom om förhållandena beroende utredning, utan denna sednare skulle grundas på tillgängliga handlingar, hvilkas innehåll i allt fall måste af domstol, oberoende af kommissionens utlåtande, pröfvas, innan den omtvistade jorden kan någon af innehafvarne fråndömas. Utskottet, som för öfrigt anser sig knappast behöfva påpeka det ovanliga i anspråket, att genom statens omedelbara föranstaltande må åt enskilde eller menigheter anskaffas den bevisning, de anse sig behöfva i en tilltänkt rättegång, hemställer, på grund af det ofvan anförda, att berörda motion må lemnäs utan afseende. Stockholm den 29 Januari 18G3.
sitt varf, h a r f ö r deiisainina afgick, och tillkoinme det mötet att utse en centralkoinité till ledande af de geinensaninia angelägenheterna. Den förra styrelsen återvaldes nu ined ackla. niation, livarjämte, d % fröken Adelborg iindaiilmd sig aterval, i hennes stlille sedermera iiig&amp;tt fröken Malin Fock. Ceiitralkoipitéii ar shledes saminansatt af följande damer: fru Olivecrona .ordföl-mzcle, fru, Ankarsvitrd ~ i c e o@förandeJ fi-öken Malin .Fock, doktor Ellen Fries och jif; l.ökaz Mwin Wct !m. Detta i korthet livad hittills blifvit gjordt för a t t afveii den svenska kvinnans arbete, s&amp;väl det priddiska soin det intellektiiela, p % den konimande v&amp;rldsiitstallniiigen m&amp; blifva representeradt. Återstår att.se, linrn de olikn komitéerna komma att lösa sina i de flesta fall allt annat än lätta uppgifter. Det intresse, livarmed saken oinfattats i vida kretsar af var kvinnoviirld, badar emellertid godt för att det sliitliga resultatet skall blifva ett vatt land fiillt värdigt. BiIan tyckes glädja, sig å t att få visa, Iiiini lAiq$ den svenska kvinnan liiinnit .och lioppas att Iion denna ghig skall kiiniia intaga en aktad plats bland de öfriga nationerna. Afven 0111 deii vinst hon däraf koiniiier att skörda ej kan beräknas efter peilningvarde, Böra väl de erfarenheter ined a.fseende pk var egen ställning och vira egna föïhållmden, som iiiider konii téarbeteiia inom olikn, omriPcdeii kiinna förvärf vas; betraktas som vinning nog. Den ekonomiska. frbgan utgör 1i#r, soin s&amp; ofta, ett a,€ företagets största .stiitesteiiar.
St:r enligt Stats-Utskottets Betänkande N:o 255, anslagne i,o5o,ooo. hvartill ytterligare komma enligt StatsUtskottets Betänkande N:o 34o till GarnizonsSjukhuset och Casernbyggnaden i52,ooo. Tillsammans 1,202,000. hvaraf fårligen utgör 240,400. — —■ blifva R:dr 2,394,600. den summa som årligen för RiksgäldsContoirets disposition under förenämnde 5 år behöfves, och genom Bevillning bör utgöras. Men då de till RiksgäldsContoiret inflytande medel af Bevillning, Skatteköp och Tidningsstämpling visat sig, enligt Stats-Utskottet Betänkande N:o g5, Tab. Litt. A. vara till deras totalbelojjp i beständigt tilltagande, och hafva, enligt Tab. Litt. D. utgjort för år 1828 en behållen inkomst af 2,310,000. hvarifrån likväl afgå . 18,000. hvilka, enligt StatsUtskottets Betänkanden N:o 3o2 minska RiksgäldsContoirets Transport 2,328,000. — —2.3g},600. Betänkanden, N:o 335. gi Transport 2;328,ooo. 2,3g4,6oo. eljest högre behof, så återstår en årlig tillgång af , , 2,292,000. hvaraf följer, att om R. H. St:r skulle, efter derom skeende framställning från BevillningsUtskottet, anse, lika med StatsUtskottet , att denna tillgång kan med säkerhet antagas utgöra åtminstone 2,270,600. så återstå att genom ökad bevillning fyllas 124,000. — eller endast den summa, som kommer att ersätta den från jordbruket förflyttade Saltpetergärden, hvarförutan någon ökad bevillning nu icke hade erfordrats. För följande utgifter, som R. H. St:r under loppet af denna Riksdag beviljat, hafva R.
Riksdags-Ordningen. ”Alla omröstningar i Utskotten skola ske per Capita mellan Utskottets samtliga Uedamöter, utan afseende på Stånd. Då votering med slutna sedlar anställes, må alltid en sedel utta* gas och förseglas, hvilken öppnas endast i det fall att rösterna vid uppsummerandet skulle befinnas lika delade. Ar pluraliteten redan vunnen, bör den aflagde sedeln genast förstöras. Inom Råneo - Utskottet skola i de mål, der Utskottet med Riksens Ständers rätt beslutar, två tredjedelar af Ståndets Ledamöter vara närvarande. Hvilket förslag enligt 50 §. RegeringsFormen bör behandlas.” Herrar Riskoppar, Doctor Tingstadius och Faxe samt H:rr Doctorerne Wijkman, Falk och Agrell reserverade sig emot detta beslut, på de grunder som af Herr Doctor Wijkman vid Riksdagen år 1809 och 18x0 blifvit anmälte. Stockholm den 10 Juli 18x5. n iloS Den 11 Juli. På Högloft Biddersk. och Ad. Ledamöters vägnar Rudolf Cederström. På Vällofl. BorgaréStåndets Ledamöters vägnar J. Wegelin. På Högv. Prest-Ståndets Ledamöters vägnar C. v. Rosenstein. Pl Hederv. BondeStåndets Ledamöters vägnar Anders Json Hyckert, G. A Silverstolpe. Uppläst hos Höglofl. Ridd. oeh Åd. den Ii Juli. Högvörd. Prest Ståndet den 14 t Vällofl. Borgare-Ståndet den t t Hederv. BondeStåndet den 11 Riksens Höglo fl. St cinders Albi hnna Besvärsoch Oeconomie - Utskotts Betänkande, angående väckt fråga om befrielse för Skeppare och Forbönder, att vid Tullkamrarna uttaga Förpassningar å Landets egna varor, som från Uppstäderna till Stapelstäderna för sändas. Uti ett till Vällofl. Borgare
1 afseende å ifrågavarande afgifts uppbärande för Statsverkets räkning föreslår Kongl. Maj:t i nåder följande bestämmelser: a) att det årliga bidrag, som de rusiande vid indelta kavalleriet, enligt nu gällande stadganden, skola utgöra för rvtlarhästarnes utfodring under mö len , marscher och väntningar, bör, för alla de rusthåll, hvilkas samtliga delegare förklara sig villige att på en sådan förändring ingå, kontant erläggas med ett för fem år i sender, efter medium af de tio nästföregående årens markegång för orten, bestämdt pris å de fourage-persedlar, för hvilka afgiften bör beräknas; b) att för de rusthåll, hvilkas delegare icke medgifva berörde förändring, nu gällande stadganden om rätt till leverering in natura samt om afgiftens beräknande, fortfarande skola tjena lill efterrättelse, hvarvid, der leverering eger rum, värdet af det in natura aflemnade, beräknadt efter den markegång, som annars för afgiften skolat tagas till grund börFourage-passevolance-fonden påföras, i afräkning å del för samma fond anvisade anslag; och c) afl den för hvarje år belöpande kontanta fourage-afgiften bör till hela sitt belopp erläggas vid uppbördssläinman för samma års kronoutskylder; i följd hvaraf det år, då förändringen vidtager, första hälften af årets afgift icke skulle komma att, enligt nu gällande föreskrifter, i sammanhang med föregående årens utskylder uppbäras; c) Trosspassevolance-a fgiften. Äfven denna afgift anser Kongl. Maj:t lämpligen kunna bland statsinkomsterne upplagas, med undantag endast af hvad som erlägges af de rustande vid Bohus läns södra bataljon, hvilken sednare afgift, på grund af Kongl. Brefvet den 14 November 1842, försvinner i den mån dåvarande kompani-chefer, hvilka blifvit försäkrade om densammas uppbärande, från sina tjenster afgå, hvadan nämnde afgift, så länge den fortfar, lärer särskildt få i stadgad ordning uppbäras och till Krigs-Kollegium 8 Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 27. levereras.
Brot. 1847 & 1818, 7 Sami. 1 Afd. 13 Haft. 2 6 Lag-Utskottets Betänkande, N:o 41. allmänt i riket gälla, skall ega frihet, derest köparen ej vill lyfta bördeskillingen, utan förfång af sin talan, att sjelf återtaga bördeskillingen, emot full och vederhäftig borgen för all den kostnad och skada, han vid sakens slut kan skyldig kännas att till köparen gälda, i den händelse, att han sin anställde bördestalan förlorar”; Och sorn häraf följer, att en bördeman eger att genast, efter det bördeskilling blifvit i Rätten nedsatt, densamma återtaga, derest köparen ej vill eller kan tillåtas att den lyfta; alltså och \lå bördemän härigenom äro satte i tillfälle att hindra, det bördéskillingar komma att i Rättens vård qvarblifva och således att förebygga den olägenhet, motionären såsom anledning till sitt förslag åberopat, får Utskottet, sorn följaktligen anser vidare föreskrifter i förevarande hänseende obehöfliga, vördsamt tillstyrka, att ifrågavarande motion måtte lemnäs utan afseende. Stockholm den 4 April 1848. STOCK HOLM, Lundberg & Camp.. 1818. Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 42. 1 N:o 42. Ank. till Exp. Utsk. dea 17 April kl. 11 f. Utlåtande, i anledning af yjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 15 öfver väckta motioner om förklaring huruvida Kongl, förordningen deri 19 Maj 1845, angående förändring i vissa delar af lagens stadganden om giftorätt och morgongåfva, eger retroaktiv verkan. Omförmälda betänkande, hvilket Hederv. Bonde-ståndet bifallit, har deremot blifvit af öfriga Riksstånd till Lag-utskottet återremitteradt. Vid granskning af förhandlingarna i ämnet inhemtas, hurusom inom sistnämnde Riksstånd två motsatta åsigter sökt göra sig gällande.
Stats-verkets inkomst af Tullafgifter m. m. har under 1842 uppgått till 74,889 R:dr 2 sk., samt för alla sednast framflutna fem åren till sammanräknade 430,585 R:dr 15 sk.; allt Banko, konfiskations-medel och böter derutinnan icke inberäknade. För närvarande eger staden 24 egna fartyg, som sammanlagdt äro mätte till 990T8Bydels svåra läster. Handtverkerier och Näringar befinna sig icke på någon bättre ståndpunkt nu än tillförene. De motsvara stadens behof, men hafva obetydligt öfverskott till afsalu å andra orter; åtskilliga fabriker, hvaribland nämnas två Hattfabriker, ett Pappersbruk, ett Såpsjuderi, ett Lädergarfveri och en Tapet-fabrik, hafva förlidet år icke haft någon tillverkning: den i staden tillförene varande kortfabrik har blifvit helt och hållet nedlagd. Deremot fortgår arbetet å stadens Coopvserdie-Skeppsvarf, som under sednast förflutna fem åren bedrifvits med omkring 25 ständiga arbetare och understundom med 20 till 30 extra arbetare. Dessa hafva hufvudsakligast varit sysselsatta med reparationer å dels Svenska och dels Utländska fartyg, hvarförutan under ifrågavarande tid blifvit nybyggda 4 stycken större och mindre fartyg till sammanräknad drägtighet af 296 svåra läster, af hvilka de trenne blifvit byggda för i staden boende redare. Utom den i staden varande Lärdoms-Skola, der allmänna undervisningen i tre afdelningar ombesörjes af en Rector-Scholce och tvänne kolleger, har Direktionen för Fattigvården sin Yäxel-undervisnings-Skola; den för fattiga Flickor år 1835 bildade enskilda Skolan fortgår äfven. Stadens Fattig-försörjning , som med af Kongl. Maj:t för densamma i Nåder faststäldt Reglemente existerat allt från år 1815, sträcker sin omvårdnad till hvarje torftig, sjuklig, i nödstäld belägenhet varande medlem af samhället. De mest vanlottade erhålla dagligen soppa och bröd till ett antal af 50 personer.
Län, ehuru för Domhafvanden en bland de mest besvärliga i hela Riket, i anseende till de många Urtima Ting och andra lönlöse förrättningar, som der förekomma, saknar Boställe till förbättrande af dess Domhafvandes lönevilkor; och då, inom Domsagan funnes åtskillige till indragne Boställen vid Adelsfane Regementet, har Riksdags-Fullinägtigen trott, att ett sådant utan betydlig förlust för Kronan, skulle kunna till Häradshöfdinge-Boställe varda anslaget, samt derföre hemställt, att Riksens Ständer ville Kongl. Maj:t i underdånighet uppdraga rättigheten, att om verkställigheten deraf förordna; hvarjemte någre Ledamöter af Bonde-Ståndet yi’kat enahanda för Häradshöfdingarne i deras hemorter, hvilka äfven saknade Boställen; hvaremot andre yttrat, att som Staten icke tål någon minskning i sine inkomster, den tillgifvenhet för Domaren, som syntes ligga till grund för Motionen , kunde på det sätt ådagaläggas, att Innevånarne i Domsagan inköpte något hemman till Boställe, såsom i Blekinge tillgått, der Häradshöfdingarne äfven varit i saknad af Boställen, men sådane blifvit afHäradsboerne inköpte. Uppå, vid sista Riksdag väckta, Motioner, hos Riks-Stånden, öm förbättrade 366 Stats-Utskottets Betänkan deri. aflöningsvilkor för Häradshöfdingarne i allmänhet, hvaröfver Stats-Utskottet under den 18 Martil 1818 gemensamt med Lag-Utskottet, afgaf yttrande förklarade
Emot Revisorernes framställning om balance-beloppets förande iliona linien föi ekorn mer visserligen, alt denna form hittills icke varit brukad i Tullverkets räkenskaper och att den för närvarande fall ej heller synes medföra någon väsendtlig nytta, enär, utom det att räkenskapsföralens besvär skulle blifva detsamma, balanee-beloppet, i jemförelse med hufvudsummorna uti bokslutet, icke är af den större betydenhet, att ealculen öfver verkets fordringar och behållningar derigenom blifver i märklig mån missledande. För den föreslagna formens användande, 0111 den anses ändamålsenlig och ledande till mera klarhet i Räkenskapen för framtida Revisionsförrättningar, möler likväl intet hinder, så snart General-Tull-Styrelsen derom får emottaga behörig föreskritt. Vidare hafva Rikets Sländers Revisorer anmärkt att, sedan Eder Kongl. Maj:t genom skrifvelse den 20 Februari 1836 behagat i Nåder förordna, ”att af de besparingar, som kunde uppkomma så väl på det till oförutsedda utgifter uppförda anslag 16,000 R:dr som på öfriga Stater, en summa af 2,000 R:dr borde användas och utgå såsom arfvoden åt 2 Extra Rese-inspektorer med 1,000 R:dr för hvardera,” och Eder Kongl. Maj:t derefter uti bref den 26 Mars samma år täckts gifva tillkänna, hvilka personer som blifvit till berörde befattningar antagne, General-Tull-Styrelsen, som den 20 Februari 1837, under benämning af gratifikationer, enligt upprättad förteckning anordnat 7,161 R:dr 32 sk.
Detta gör uran ak räkna ränta pa ranka 9,goo,oo» Tilsammans Riksd. 47,050,000 Igenom fördelade Loniribukioner pa go är efter 410,616 Riksd. per rneäium, lil et synnerligen sä mycket dyrare rsslilanons satt för räntan pa lanad konä har taget förmo» deligen mycket högt til » »2,500,002 Behållning för de Skattdragande » Riksd. LsncoL^ecie 4,550,000 6»5 N vr en i warde fallen Lreäir-Sedel Summa, som ingen raina ger, och som ingen Specie inlösen lofwar til Utsatt r;d, förwaiidlas rui obllg-uiausr, efter dest gang» bara 8 mea warde med ranta, som wid sörskrisningenS omwaxling emot Lanea, pä bestämd tid, utgöra Opiksl och iluerelso sarnfälldc IO0 proO. ar sadank detsamma, som en sig sjelf görande lucce56v rsslilsrion, igenom öfweroaiants i Handel, da med den sig förökande tilgäng pä 8pccie-Sedil->värdck stiger allt närmare och närmare loo pr-L.> under dek samma penning löper och förbaka rar stg, ingea lil tunga och alla kil barnad; inträffandes i stikc fall, ar rörelsen sjelf ökar sit. Mynt-Lapusl i naturlig ordning. Idogheten ar allestädes treflig, der den lemnar behållning; och hivarest handeln är i behörigt stick, okas Rörelsc-Lspiralst, såsom sagdt är, af sig stelfmed 8pecis. El stort Sedel-Lapit-rl i allmänna rörelsen samt dryga beständiga utgifter updrifwa priser, och detza strypa Utrikes alsaktningen, fvlfakrrligen manga näringar, och als las deras utkomst, hwilka derutinnsn beror a» en fastställd penninge-inkomst; under del at med en upstigande dyrhet
Och har Johannes Johansson, i anledning af den utaf Utskottet gjorda invändning, att tiel saknade ett bestämdt förslag om den summa, sorn kunde erfordras, och orri sältet för dess användande, föreslagit, att 5,000 Kalr Banco måtte ställas under vederbörande Preslerskaps och Kyrko-Råds förvaltning och deposition; samt derjemte hemställt, att Utskottet, i den händelse det fortfarande skulle finna, alt något serskildt anslag för ifrågaställde ändamål ej borde beviljas, måtte, vid besvarandet af erhållen återremiss å Utlåtandet om berörde creditiv, serskildt yttra sig angående den nu föreslagna summas utgående af de medel, som, i anledning af Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition, kunna varda beviljade, dock utan att något vilkor om återbetalningen dervid fastades. Sjelfva ordalydelsen i Kongl. Majrfs Nådiga Proposition om ett ereditiv, på grund af Cholera-farsotens spridande i Riket, gifver vid handen, det Kongl. Maj:t afsett, att af desse medel bevilja försträekningar till de menigheter, hvilka, till följd af farsoten, måst vidkännas utgifter , öfverstigande deras enskilda förmåga; oell då från Rikets Ständers sida något hinder icke heller är lagdt för dylika försträckningars meddelande, samt Kongl. Maj:t, uppå derom, skeende framställning, säkerligen fäster Nådigt afseende å 16 St tits U t skott ett Memorial N\o 308- den bekymmerfulla belägenhet, hvari Bohuslänska Skärgården, till följd af Cholerans härjningar, är försatt, anser Utskottet sig icke böra tillstyrka Rikets Ständer att, undantagsvis i förevarande fall, göra någon underdånig framställning, utan vidblifver Ulskottet dess i delta ämne förut afgifna, af Ridderskapet och Adeln samt Presle-Ståndet bifallna Utlåtande. Stockholm den 4 No v. iS?4- N:o 3o8. Ankotn till Exp.-Utsk, den 4 Nov.
Det sednare kräfver intet offer, om ej sjelfförgudningens, men lemnar i perspektiv — inom oss tvedrägt och söndring med deraf följande slapphet och svaghet — samt utom oss jubel hos de mägtige grannar, hvilka i öster och söder hand i hand endast vänta på den stund, då de komma i tillfälle att smida oss i despotismens fjettrar. Denna dag är vår. Vi hafva valet fritt. Vi kunna välja som fria män i ett fritt och fredligt samhälle. Må derföre utgången af vårt tillgörande blifva sådant, att våra efterkommande kunna göra detsamma! Hvad det hvilande representations-förslaget angår, så har derom redan så mycket blifvit i både tal och skrift anfördt, att det skulle vara förmätet af mig att nu ytterligare vilja upptaga R. o. Ad:s tid med anförande af mina enskilta åsigter i ämnet. Jag inskränker mig derföre till att vid detta tillfälle hembära H. M. Konungen min underdåniga och dess Ministére min varma innerliga tacksägelse för det tillfälle, de genom framläggandet af detta förslag beredt Svenska folket att erhålla en tidsenlig och länge efterlängtad representations-reform, byggd på sådan grund, att densamma är betryggande emot framtida splitt - 262 Den 5 December. ringar och lemnar nödiga garantier för vårt framåtskridande i tidsenlig och fredlig rigtning. Gå vi nu Konungens och nationens önskningar till mötes, skall denna dag, jag är viss derom, i Svenska Adelns häfder varda inristad som dess ärorikaste; men faller förslaget, skall densamma i Svenska folkets häfder städse komma att stå antecknad som en olycksdag, derifrån Gud bevare Konung och fosterland. Jag vänder mig nu till eder, Mina Hrrl I som ämnen votera emot det Kongl, förslaget, ölvertygad som jag är om eder fosterlandskärlek, och jag frågar eder: Håfven 1 glömt historiens lärdomar? Håfven 1 glömt 1789, tiden från den 4 Maj till och med den 27 Juni, början af Franska revolutionen? Håfven
Sedan första uppropet af denna anteckning dä för sig gätt, och det andra Thorsdags förmiddagen den 26 Juli, sammanträdde Högloft. Ridderffapet och Adeln första gängen * * Sörda - en 88 Juli!. » » Lördagen den 28 Julii. klenuln kl. 10 f. Nk. ^err Baron och Landt-Marstaiken, äskade ljud med klubban , och öppnade sammankomsten med följande Tal: "Högwälborne, Wälborne Herrar Grefwar, Friherrar, Riddare och Swenner! Om framgången afmenskliga företag alltid wore följden af warm fosterlandskänsla, redlig wälrvilja och liflig ätra älska mennifför och att af dem älskas, sä skulle jag med trygghet möta det ärofulla men mänskliga öde, som bjuder mig, att i dag tala frän detta rum; men denna trygghet förswinner snart, wid ätankan pä det omfattande snille, den länga erfarenhet, det skarpsinniga och snabba omdöme, den' härdade sinnesstyrka och den lugna frimodighet, som fordras bland pligterna af det wigtiga kall Konungens Nåd mig anförtrodt. Dcsia egenskaper, omöjliga att förwärfwa under en vwerksam och enformig lefnad, och under den korta tid, soln förflutit sedan Fäderneslandets olyckor päkallade min ringa tjenst, neka mig sitt stöd i detta wiatiga wärf, hwilket sjelfwa desia olyckor twungit mig att emottaga, äfwen med den möjliga uppoffringen af min timliga wälfärd.
Efter behörigt öfvervägande af detta ärende hafva Rikets Ständer, med liflig öfvertygelse om svenska folkets vilja och förmåga att, för upprätthållande af fosterlandets sanna ära och betryggande af dess sjelfbestånd, underkasta sig de uppoffringar, hvilka omsorgen för dessa nationens dyrbaraste intressen kan påkalla, samt med full tillförsigt derjemte till E. K. M.-S visa bedömande af de åtgärder, som för uppnåendet af nämnda vigtiga ändamål må vara behöfliga eller lämpliga, funnit skäligt tili bestridande af kostnaderna för nödiga förberedande rustningar och andra åtgärder, som af de politiska förhållandena kunna påkallas, till E. K. M:s nådiga disposition å Riksgälds-kontoret anvisa en kreditiv-summa af två millioner r.dr banko, att, i mån af behof och emot framtida redovisning, lyftas. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 13 Maj 1848. Expeditions-V(skottets Förslag till und, Skrifvelsej IV.-o 77. 123 AT JN:0 / /. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 17 Maj 1848. Preste-ståndet den 17 Borgare-ståndet den 17 Bonde-ståndet den 18 Rikets Ständers underdåniga skrijvelsej om förändring i sättet för uttagande från Kongl, räntekammaren af de till vissa verk anvisade statsanslag. (Stats-utsk. Uti., N:o 139.) S. A. K. Enligt livad Rikets Ständers revisorers berättelse om den år 1847 af dem verkställda granskning af statsverkets samt andra ntaf allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1844 och 1843, gifver vid handen, hafva för Krigs-kollegii räkning ganska betydliga behållningar af statsmedel vid hvarje års slut i Rikets Ständers bank innestått, under det att Kongl, räntekammarens till utgifter disponibla tillgångar varit på samma tider ganska knappa och ofta otillräckliga för bestridande af érforderliga utbetalningar, hvilka då måst verkställas med sådana medel, som lånats från andra fonder.