Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Finnes deremot icke religionsfrihet, blir det krisina sinnet snart ljumt, och presterskapet försumligt i upfyllandet af sina vigtiga åligganden. Hr Tham har vidare anmärkt, alt Frih. Creutz och jag, mycket ordat om samvetsfrihet, men alt vi förvexla! della begrepp med religionseller bekännelsefrihel, om hvilken sednare nu endast vore frågan. Jag deremot påslår och vidhåller, att det i sjelfva verket, icke finnes någon åtskillnad emellan religionsfrihet och samvetsfrihet, samt alt den distinction emellan dessa begrepp, som Hr Tham här gjort, och hvilken, mig veterligen, för första gången blifvit framställd uti den comitialis, efter sisla Riksdagen utfärdade ryktbara cirkulär, är af sådan beskaffenhet, att om man i något annat 8 H. 12 178 Den 16 Juni. Europeiskt land framkom med något dylikt, skulle sådant endast väcka ett medlidsamt åtlöje. Ja, jag frågar Hr Tham, om han verkligen på alfvar vill påstå, alt samvetsfrihet kan finnas ulan bekännelsefrihet? Eller tror då Hr Tham, alt det finnes någon mensklig maki, som kan tvinga menniskans inre öfvertygelse, eller att samvetet icke lider elt svårt tvång, genom alt tvingas fördölja den öfvertygelse hjertat hyser? Med samvetsfrihet förstås, rättighet för hvarje menniska, alt tro, dyrka och bekänna Gud, i enlighet med sitt samvetes öfvertygelse. Begreppen om samvetsfrihet och reli gionsfrihet äro således identiska, samt sammanhänga så nära med hvarandra, att den som vill hindra bekännel.sefriheten, derigenom äfven våldför samvetsfriheten, hvilken utgör en menniskas oförytterliga rättighet, hvarmed den verldsliga makten icke har något att skaffa. Till svar å min framställning om de talrika utflyttningar, hvartill bristande samvetsfrihet inom fäderneslandet gifvit anledn., har Hr Tham endast anfört, att det var ganska väl, att man blef af med Erik-Jansenisterne.
Då komma bankerna i parite' med hvarandra och vinnes jemväl, att det förvar, hvari grundfonden skall lemnäs, blir säkert; hvaremot förvaret ej måtte kunna anses säkert, om det skulle bero på bolaget att förskingra fonden. Frih. Klingspor: Frågan om solidariska bankers nytta eller skadlighet anser jag hvila på frågan, huruvida låneinrättningar äro nyttiga eller skadliga för jordbruket. Jag anser dem skadliga, och tror således äfven solidariska banker vara skadliga. Utgående från denna allm. synpunkt ville jag hindra deras uppkomst; men jag inskränker mig nu till att yrka lika rättvisa för actieoch solidariska banker. Ett missförhållande emellan dem har redan uppkommit derigenom, att minsta teckningssumman för de förra blifvit utsatt lill 3 och för de sednare till 1 million r:dr. Ett annat missförhållande skulle uppkomma, om det tilläts bolaget att disponera grundfonden; och till förekommande deraf instämmer jag deruti, alt 25 proc. af grundfonden må insättas i ränteriet. Ur Stuart: Då den siste värde talaren öppet förklarat, att lian önskar, det inga solidariska banker måtte uppkomma, är det visserligen ganska consequent handladt of honom att yrka, det deiägarne i solidarisk bank skola, innan bankens rörelse får börjas, i landtränteriet nedsätta 2.5 proc. af teckningssumman. Jag tror också, att, i fall ett sådant stadgande kommer att inflyta i den nya banklagen, den ädle Frih. skall fullkomligt vinna sin önskan alt motverka solidariska bankers uppkomst; men då jag i detta afseende hyser en Hr Frih:s alldeles motsatt åsigt, så får jag tvärtom yrka afslag å det ifrågavar. stadgandet. De sammansatta Utsk:n, ehuru i allmänhet föga benägna för dessa banker, hafva dock funnit, att de ej skäligen kunde ålägga solidariska banker samma skyldighet att i allmänt förvar nedsätta i5 proc. af teckn:ssumman, som för actiebanker blifvit stadgad.
Jag anhåller om propos. till den förändring i Utsk:s förslag, att Ständerna, i stället för besluta, förklara sig anse, att etc. etc. Frih. Gederström: 62 § Reg.F. innehåller: ”Sedan ”statsverkets behof blifvit af StatsUtsk. uppgifna och af R. ”St. pröfvade, ankommer det på R. St. att en deremot sva”rande bevillning sig åtaga samt att tillika fastställa, huru ”särskilda summor deraf skola till särskilda ändamål använ”das och dessa summor under bestämda hufvudtitlar uti riks”stalen anslå.” 64 § lyder: ”Såväl Rikets ordinarie statsmedel och inkomster, som hvad, på sätt omförmäldt är, ”under namn af extra ordinarie utlagor eller bevillningar till ”statsverket af R. St. anslås, vare under Konungens disposition , att till de af R. St. pröfvade behof och efter, den ”upprättade staten anordnas.” Af dessa sammanstämmande §§ är det klart, att Ständerna skola upprätta vissa hufvudtitlar och att Konungen äger inom hvarje titel disponera, hvad dertill blifvit anslaget och således äfven besparingarna; a56 Den 8 Augusti e. m. att hvad Utöfver anslagen inflyter, d. v. s. öfverskotten, äga R. St. disponera, om de icke denna rättighet åt Konungen öfverlåtit. Så har tillgått från början af vårt statsskick, och att nu besluta annorlunda vore rakt stridande mot grundlagen; hvadan jag ej heller kan förmoda, att Landtm, derå framställer propos. Hvad åter beträlfar orden: löner på stat, är det väl sannt, att några sådana icke, utan genom Ständernes medverkan, kunna tillkomma, enär det är Ständerna, som anordna staterna; men i administrativ väg kan Konungen tillsätta nya embetsman, gifva löneförhöjningar etc., allt efter som Han anser ärendernas behöriga gång sådant fordra, och härtill äger Konungen taga medel af besparingarna. Att, såsom Frih. Ehrenborgh föreslagit, införa, det R.
Gören klart för dem, att de ej böra försumma prenumerera på Idun. Betänken, att om en hvar af Eder blott anskaffar en enda ny prenumerant, så blir upplagan derigenom fördubblad och redaktionen derigenom satt I tillfälle att utvidga och förbättra tidningen, Framför allt: dröjen ej sjelfva att prenumerera, så vida I viljen erhålla tidningen utan afbrott! Prenumerationspriset ställer sig sålunda: Idun med Modetid. : helt år kr. » 1:65 Idun ensam: helt år kr. 4: hälft år. » 2: qvartal. » I: befordringsafgiften Iduns halfva prenumeranter priset. erhålla fflodetidn. ensam: helt år kr. 5: — hälft år. sålunda Modetidningen Kedaktionen. för Disig luft. Skiss af H l g XI. te var det grått i grått. Och här inne, i det eljes så soliga hemmet, rådde samma disiga stämning. Brasan fladdrade och sprakade i kakelugnen lika muntert som alltid och kastade blekröda, dallrande ljusfloder ut öfver mattans brokiga mönster. De rörliga strålarne lekte på det uppslagna pianots blankputsade lampetter och förirrade sig ända bort till den lilla cupidonen, som stod på en af grönt omgifven konsol i ett hörn af rummet och höjde med ett skälmskt tjufpojkslöje sin förrädiska båge. Men i dag bortsköt den stackars lille sina pilar till ingen nytta, och därför var det väl, som hans runda ansikte stundom tycktes förvrida sig till en melankolisk grimas. Men det var nog en synvilla bara. Han stod vid fönstret och såg envist ned på den tysta gatan, där en ändlös rad af åkarkärror skramlade fram. Gatstenarne voro blanka af fukt och smuts, och ur stuprännornas gap sipprade vattendropparne med pinsam enformighet. Hon halflåg i gungstolen vid det andra fönstret. I handen hade hon en bok, som syntes odeladt fängsla hennes uppmärksamhet, men vid nogare betraktande skulle äfven en ytlig iakttagare hafva märkt, att hennes literära intresse endast var låtsadt.
I fråga om det personella arfvode af 1,000 R:dr årligen, E. Iv. M. för Professoren Cederschiöld i Nåder föreslagit, hafva Rikets Ständer likaledes i sammanhang med regleringen af Andra Hufvud-Titelns anslag underdånigst anmält deras beslut, att, under de vilkor, Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, rörande nämnde reglering upptager, för bemälde Professor må å Allmänna Indragnings-staten uppföras ett årligt arfvode af 600 R:dr, hvilket, för den händelse Professoren skulle, utan lönens bibehållande, från innehål vande Professors-beställning vid Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet afgå, komme att förhöjas till det af E. K. M. Nådigst föreslagna belopp 1.000 R:dr. 3:o Med anledning af E. K. M:s , i Dess Nådiga Proposition, angående Stats-Verkets tillstånd och behof, gjorda framställning om ett årligt anslag af 800 R:dr, att af Vetenskaps-Academien disponeras i och för insamling af, efter naturen inålade, originaler af Svenska vexlerna, hvilka sedermera på ett sätt, som uppfyllde vetenskapens och konstens fordringar, kunde så utgifvas, att hvarje afdelning blefve ett helt för sig, hafva Rikets Ständer bifallit, att, intill nästa Riksdag, ett anslag af 800 R:dr må å Allmänna Indragnings-staten uppföras, att af Vetenskaps-Academien disponeras för insamling och afteckning efter naturen af Svenska vexter, i och för utgifvandet af PlancheVerket ”Svensk' Botanik.'’ 4:o På det Secreterare!! Strinnholms arbete ”Svenska folkets historia fråu äldsta till närvarande tider”, hvars erkända värde Vitterhets-, Historiasoch Antiqvitets-Academien, uti dess af E. Iv.
Och så tog han de fem bröd och de två fiskar; och upplyfte sin ögon till himmelen, tackade, och bröt bröden, och fick sinom Lärjungom, att de skulle lägga för dem; och de två fiskar bytte han emellan dem alla. Och de åto alle, och vordo mätte; Och togo sedan upp tolf korgar fulla med styckom, och fiskomen. Och de der ätit hade, voro vid femtusend män. Och straxt dref han sina Lärjungar, att de skulle gå till skepps, och fara för honom öfver hafvet till Bethsaida, medan han skiljde folket ifrå sig. Och när han hade skiljt dem ifrå sig, gick han dädan upp på ett berg, till att bedja. Och då aftonen kom, var skeppet midt på hafvet, och han på landet allena. Och han såg att de hade plats med roende; ty vädret var dem emot. Och vid fjerde väkten om nattena kom han till dem, gångandes på hafvet; och han ville gå framom dem. Och när de sågo honom gångandes på hafvet, mente de det hade varit ett spökelse, och ropade; Ty de sågo honom alle, och vordo förskräckte. Då talade han dem straxt till, och sade till dem: Varer vid en god tröst, jag äret; varer icke rädde. Och han steg upp till dem i skeppet, och vädret stillade sig; och de vordo storliga förskräckte, förundrande vid sig sjelfva öfvermåtton. Ty de hade icke fått förstånd af bröden; ty deras hjerta var förblindadt. Och då de öfverfarne voro, kommo de till det landet Genesaret, och lade der i hamn. Och när de gingo utu skeppet, kände de honom straxt; Och lupo omkring allan den landsändan; och begynte omkringföra de sjuka på sängar, dit de hörde han var. Och hvar han ingick, i byar, eller städer, eller torp, der lade de kranka på gatorna, och bådo honom, att de åtminstone måtte taga på hans klädefåll; och så månge, som kommo vid honom, de vordo helbregda.
De häraf till vissa Stater, Inrättningar och personer utgående indelningar, hvilka vid 1841 års Statsreglering uppt >gos till 105,695 556 Expeditions-Utskottets Förslag till urul. Skrijveisej N.o 704. tunnor ä 6 R:dr tunnan, hafva till samma qvantitet och värde blifvit bibehållna och således i Riks-Staten utförde med Den andel af Krono-Tionden, hvilken är Stats-Verket bihehållen, beräknades vid senaste Riksdag till 19,000 tunnor. Qvantiteten deraf har under år 1841 utgjort 20,640 t:r, deruti dock ingår något blandsäd och hafra. Lika med hvad i deri Kong). Propositionen är föreslaget, hafva Rikets Ständer ansett denna tionde icke böra uppföras till högre belopp än 20,000 tunnor, hvarå värdel, efter förslagspriset, 6 R:dr tunnan, uppgår till . 4:o Kronotiondelösen efter bestämda priserj hvilken uti hittills gällande Riks-Stat är upptagen till 4,800 R:dr och per medium för åren 1838—.1842 utgjort 4,881 R:dr, bar oförändradt beräknats till .. 5:o Arrendemedel af Kungsgårdar och andra Kronolägenheter. Vid 1841 års Statsreglering beräknades denna inkomst till 42,000 R:dr i penningar och 10,700 tunnor spanmål ä 6 R:dr tunnan, eller tillsammans 106,200 R:dr.
Jag är i tillfälle att tillägga, att Lagman Carlsson i en lång följd af år varit Upsala Läns HushållningsSällskaps Sekreterare, och att han i denna egenskap verksamt bidragit att införa och ordna flera allmänna inrättningar för landtbruks-näringens befrämjande. Då Lagman Carlsson i alla sina befattningar nästan uteslutande verkat inom området af det statsdepart., för hvilket jag tiaft den äran vara chef, och jag sålunda en icke ringa tid stått i närmare officiel beröring med honom, är det mig en angenäm pligt att vitsorda den utomordentliga arbetsamhet, den rättrådighet och det uplysta och fosterländska nit, som alltid utmärkte hans medborgerliga och embetsmanna-verksamhet. — Jag respekterar den grundsats af vaksamhet i statsutgifters anvisande, som ledt StaIsUtsk:s majoritet vid nu förev:de frågas behandling; men jag utber mig få fästa R. o. Ad:ns upmärksamhet derpå att, såsom i Utsk:s Betänk, uplyses, behållningen af Lagman Carlssons efterlemnade bo endast upgått till 2,827 Rdr Bko, — att räntan härpå, beräknad lill 5 proc., tillsammans med den pension som tillfaller enkan från C i v i I Sta t ens enskilda Pensionslnrättning, blott utgör omkring 300 Rdr nämnde mynt, —• och att väl denna summa, ungefärligen fördubblad, icke öfverstiger hvad som oundgängligen erfordras till nödtorftig bergning för en ålderstigen enka i Fru Carlssons samhällsställning, jemte 2:ne oförsörjda döttrar. Den 9 December e. m. 191 Med åberopande af hvad jag redan anfört, i förening med de af Gr.
!Vlaj:l ned8uttu Komité, uli dess ak trycket utgiknu oed dlund diket» 8tänder utdelade underdäniga detänkande, rörunde de»8a ämnen, Ullrud, söranlute.» Kongl. iVlaj:t akdikel» Stunder äska, ej mindre utt dela den kör inkomrnunde ullunda spanmul inklvtande tull-intägt, Derute dedällningen ä i83o är» »punmäl»-e> edili v, mu lill Korrgl. Naj:t» diädrga disposition okvei lemnäs, sör ull esler inträffade missväxter' kunria till lielridvaiule» undsättning användas, un ulven ull diket» 8täirder lrärjeurte anvisa ell serskildt ereditiv, 8oin, i dändelse us inträffande dedol, kunna förskottsvis oed mol ersättning trun de ldr8l inflytande tull-usgikterna sör »panmäl varu sör ändamälet ull lillgä. d,f d«88u tillgängar un8er Kongl. lVlaj:t en del döra reservera» lill oundviklig» direeta undsättrringur oed »älundu, enligt lrittil!» stadgade grunder, utlemna »äsom Ian under »oeknurn«8 eller merriglreternes gemsrrsamma unsvurigiret sör del erdullnu didragets äterdetulning sur destäurda lider, utun ränta, med åliggande sör menigdelerne »jellve utt oln arrskasfande us säd oed dess utclelning föranstalta, 8uml återstoden disponeras till förskott st menigdeter uti de genom missväxt lidande orter, i oed sör ulsörandel us allmänna urdet8söretug 8umt, du tilisälien därtill »akna», jemväl till verkställande uk större a,delen sör 8tulen8 räkning, med syftemål ull ät dlott8tä!1de orler8 invånare dereda en elje8l saknad dagpenning. Kongl.
Samma svårigheter, som här blifvit anförda i afseende på hvad som skall anses för karaktersfullmagt, uppkommer äfven vid en sådan classification. Det är således nödvändigt att genom en definition bestämma begreppet härom. Det var en sådan, som Utsk. trott sig hafva lemnat i första punkten, hvilken lyder sålunda: ”alt för fullmagter, öppna bref och resolutioner på karakter, eller namn, heder och värdighet af embete eller tjenst, eller å sådan beställning, med hvars innehafvande ej åtföljer lön på stat eller bestämd tjenstgöringsskyldighet, hvilka hädanefter meddelas, bör i bevilln. årligen erläggas 6 proc. af beloppet af det stämplade papper, hvarmed dylika fullmagter, öppna bref eller resolutioner, efter den i 5 § af kungör, örn stämplade pappersafgiften stadgade grund, blifva belagda,” Detta ansåg Utsk. förden enda möjliga definition, som kunde uppgöras pä karaktersfullmagt, och deraf finner man, att excellencetiteln äfven bör med bevilln. beläggas, emedan excellencetiteln, eller titeln af Rikets Herrar, meddelas genom öppet bref, hvarom står att läsa i 5 § af chartse-sigillatae-förordn.', deri stadgas, att öppet bref belägges med 28a rrdrs charta. Utsk. har föreslagit förhöjning till 5oo rtdrs charta, efter hvilken grund för dessa värdigheter bevilln. således kommer att erläggas. Hvad särskildt gen.adjutanter vidkommer, liar Frih. Stjernstedt upplyst förhållandet med vissa grader inom ammen. Men jag får dervid tillägga, att såvida gen.adjutanter utgöra en särskild grad inom armeen med möjlig tjenstgöringgskyldighet, skola, enligt Utsk:s definition, dessa gen.adjutanter icke blifva skyldiga att erlägga någon bevilln., emedan den lyder: ”med hvars innehafvande ej åtföljer lön på stat eller bestämd tjenstgörrsskyldighet.”
Bcmiss derå ]X: 94. iol, rio. 112. U, Bet, lil: 28. C. U. Bet. lil: 61, Besh IX: 393* 430. C. U. Bet. lil: U2. Besh IX: 626. — se äfven St a t s-Råd. Ränta, den årliga för H. M. Konungen, närmare bestämmande deraf, S. 'U. Bet, IV: 417. Skrif. X: 126. — å Högst-Sal. H. M. Kon. Cari. Xllhs Hemgift* Kapital, se Hemgifts-Kapital. — -e persedlar, lefverering deraf, se Spanmål, lefvcrering. — -erier, Landt-, Nyckelns förvarande till dera» Kassa-Kistor, Remiss II: 470, S. U, Bet. IV: 91. Besl; IX: 69. 75". 97, io4. — -mästare, L an dt-, förbättring i deras Lönvilkor, Remiss II; 517. 518. S. U. Bet. IV: 178- Besl, IX; 112. 116. 126, i3i. Skrif. X: io4, Rättegång, med personer, som förbryta sig i Sverige eller Norrige och afvika till det andra Riket, se Brott af sådane, — när Tjufvar å sig bekänna dylikt brott pS annan ort, se Stöld. — s-Ordningen i allmänhet, Remiss II: 509. L. U. Bet. VII: 292. —- s-sättet i mål om Skjutsförsummelser, se Dom-: stolar. i mål om Enoch Stor-Skiften, se Skiften. i mål om Stöld, se Stöld. Rätter, se Domstolar, S* Saltpeter -tillverkningen i Riket, K. M. Skrif. I{ 161. Komiterades Berätt. j62. Remiss derå II: 526, 53o. — Revisor.
Det ärmed anledn. af en föreg:de talares åberopande af hvad en annan Stånds-ledamot i denna fråga vid förra Riksdagen yttrat, som jag tagit mig friheten begära ordet. Hr von Hartmansdorff har nemi. åberopat Frih. Palmstjernas anförande då nu förevar:de grundlags-ändringsförslag hos R. o. Ad. under sistförflutne Riksmöte discuterades. För frågans fullständiga upiysning ville äfven jag åberopa ett vid föregide Riksdag afgifvet yttrande, nemi. af Hr von Hartmansdorff sjelf. Den 25 Januari 1851, då R. o. Ad. öfverlade om ett från den föregide Riksdagen hvilande förslag till ändring af 53, 69, 70 och 71 §§:ne Reg.Fm samt 31 § Riksd.Ordn., deruti icke var föreslaget, att bevillnings-frågorna skulle af förstärkt Bevilln.Utsk. slutligen afgöras, yttrade Hr von Hartmansdorff följande : ”Jag åberopar hvad jag vid sisth Riksdag yttrat emot delta förslag, nemi. att man icke vill tillåta att Bevilln.Utsk., såsom andra Utsk., förstärkes, utan öfverlemnar åt StatsUtsk. att med förstärkning afgöra hvad Bevilln.Utsk. föreslagit. Då likväl vid sista Riksdagen något afseende härå icke fastades, men förslaget i sitt nuvaride skick dock innehåller åtskilliga förbättringar, tillstyrker jag Ståndet att antaga7 förslaget sådant det är”. Härutaf torde man finna, att Hr von Hartmansdorff vid 2:ne föreg:de Riksdagar i saken hyst en annan tanke än den han nu sednast framställt. För öfrigt har Gr. Lagerbjelke redan så fullständigt redogjort för de skäl, som tala för antagandet af ifrågavar:de förslag, alt jag icke har dervid något att tillägga, utan förenar mig i nämnde ledamots anhållan om R. o. Ädis bifall lill denna punkt. Hr von Hartmansdorff: Frih.
Fordo111 f ijrcle en miingd portar fr5.n all8 sidor in i mosk8i-1, men sedan den iinilrats till kristen, smtri lrapell,. kyrka, igenmurndes d.e flesh for ntt ge plats i t s l l r ~ de som m n ~ 11ppfijrt ~ i de form port8ppniiignriie. Midt p t faqaden for einel1ei: ticl en hlegnnt hoalfd portnl oss in i teliiplet, och inkomnn - sedan ogat vant sig vid den ~nyst.islre hnl !dagern. diirinne - sliis vi med 11ii.lp1 11eundl: an iifver clettn: jiitteve.l.+i-. : Ett niistnn oiindligt, perspektiv sf pelarrnder striiclzer sig frnmfor oss i wlla riktningar. Moslihs tak, s o n f iirr utgjoscles fdf s11 idacle ceclertrii-11: jlllsas - nu, ersatta med hritmenade riii~dl.Ggacle 11.vi; alf - upgl&gt;iir .. es nf omkring: 750 pelare, mon.oliter nf nlln sorters ciy~bara lna~mornrter, jn, nf jaspis och o: nys. : Prlarne stiidn 11~stslrofo1: made biigar, tvB rader ofvltnp&amp; li~a~rnnclin., pioh tv %i: en. ranclndt: i. ri: iclt, och hvitt, och dessn, biigar npgb81: a i sin nrdning tnlret.
Att ersättning för det aktoratsarfvode, som enligt 23 § af Kongl. KammarRins Instruktion skolat dess Advokat-fiskal tillfalla, derest ifrågavar:de ansvarsskyldighet ej blifvit efterskänkt, må af Riksgälds-Kont:s medel Advokat-fiskalen Pritzensköld godtgöras, med 682 R:dr 46 sk. 4 rst., motsvarande 12 procent af del anmärkta beloppet, R:dr 5,691: 17, 10. Hr von Troil: Då jag förra gången hade ordet, begick jag det misstag att begära ålerremiss af Betänk., emedan jag icke kom alt erinra mig ali frågan nu är för andra gången föredragen. Hr von Hartmansdorff har gått längre i sin framställning än jag. Han har yrkat alt hr Printzensköld äfven skulle få uppbära aktoratsprocent på en del af de löner, som varit innehållna för KansliRådet Valerius i lifstiden. För min del vill jag icke motsätta mig en dylik framställning. Jag tror att deruti ligger billighet och rättvisa. Jag är väl icke här i tillfälle att kontrollera dessa siffror, men jag har hvarken rätt eller anledning alt betvifla dem, när jag hört dem framställas af Kammar-R:ns president. Jag har hört att i denna summa äro inbegripna de 212 R:dr 37 sk. 5 runst., hvilka motsvara Den 28 Augusti. 145 motsvara aktoratsprocenteu å samma inveotarii. Jag vill således för min del instämma i den framställning, som af lir von Hartmansdorff blifvit gjord. Hr von Hartmansdorff: f afseeude på summans rigligiiet, lager jag mig friheten här upläsa ur R. o. Ad:s Prot. för den 7 sisth Dec. del yttrande, som Hr Printzensköld då afgaf och som remitterades lill SlalsUtsk. Detta yttrande har Utsk. icke vederlagt, hvadan R. o. Ad. torde kunna antaga att summan är riglig.
Den stora löslighet, hvarmed ämnet sålunda synes hafva blifvit likasom pä höft behandlat, visar sig än ytterligare, då Hr föredraganden efter att sjelf hafva framställt den nyssnämnda grundsatsen, att det icke går an att belägga bomullsgarn med så hög tull som 25 procent, derefter omedelbart tillagt följande märkvärdiga mening : ”så och enär, enligt officiell gjord anmälan, en bomullsspånadsfabrik, hvarest de finare garnsorterna, eller de öfver N:o 26, hvilka tillförne ej i allmänhet vid de inhemska spinnerierna åstadkommits, äro afsedda att tillverkas till en årlig qvantitet, som vida skulle öfverstiga den hittills varande importen deraf, nu är under anläggning, hvarföre ock en eljest af den stora förbrukningen påkallad nedsättning i den å berörda slags garn gällande införselstullen icke nu synes böra föreslås.” Hr föredraganden har således först erkänt, att det för väfveriernas skull icke går an att belägga garnet med 25 procent och vidare, att den stora förbrukningen af garn påkal 14* - Den 22 Januari. lar en nedsättning, men den omständigheten att en enskild person eller bolag förklarat sig hafva för afsigt att anlägga ett nytt garnspinneri har utgjort en tillräcklig anledn. att utan vidare betänkande frångå grundsatsen. Ilä den omständigheten, att garn skulle komma att spinnas inom landet tillräckligt för behofvet, utgjort skälet hvarföre en eljest såsom angelägen ansedd tullnedsättning ej blifvit föreslagen. men Hr föredraganden, och jemte honom äfven samtlige öfrige ledamöterne af stats-rådet hafva tydligen förbisett det väsendtliga i frågan, nemi. alt väfnadsindustrien må hafva tillgång på garn till ett sådant pris, att icke täflan med utländska bomullstvgsfabrikanter för dem blir omöjlig, men att då det ifrägavar. slaget garn ej tillverkades vid mer än en fabrik, så lära dess ägare icke nedsätta sitt pris under det högsta möjliga, som de genom den öfverdrifna skyddstullen kunna erhålla.