Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
ined de tre rii ?iiieri i livarje, I I ' stzuis något jag ville nästan s5ga afsiktligt krystadt. Förf. skaintar ofta ined sig sjiilf för sina nödrim eller felaktiga riiii. Ty p i allvar. skulle aldrig en i .foiinellt afseeiide så o~iisorgsfiill iiininare som Olof Stig tillåta sig nigot sådant soni t. ex.: WIII flyger för att ijppna clörrn till farstuii f örbi Annette, som \ r~~,snm: Imen bevaars friiii ' !B Öfver det liela ligger. nkgot gammaldags epigramartadt, soin giiriia sparar den kvicka iidcleii till meningens eller versens sista rad. Bokens siidra, eller riittare första del, de strödda dikterna, ar så till vida olik » Träkol », att dar ej finnes skymt af polemik, ej ens den godinocliga ironiens lilla elaldiet. Dessa dikter äro alla uttryck för den renaste godhet och @ elhet. I nära ssnimanliang med denna nobla godhet står en almaii sicla hos Stackelberg, hvari jag tror, att iiiaii just liar att söka de mdfa egenskapernas griind och orsak. Det är lians okiifliga optipisni. Och denna optiinisrn iir ej liittsiiine, den ar ej heller ett alster af den religiösa bolrstafst~o, som skjuter ifrån sig detta lifvets företeelser, tröstande sig med att en annan varld skall gifva oss en ersattning af helt annan art för detta lifs vedervardiglieter. Han sager sjalf på flera stfillen i dessa dikter, att haii. pijf vat li f vet. DEII gbug kanske bitts: ~. wro karten; ' iiien cle iiiog1ia.t aii och ii.iidsat arten,. s9 att Bitterhetei~.
538 Den 28 November e. m. en nära halfsekels-lång bedröflig erfarenhet öfvertyga t, äfven den mest ensidiga och till och med den i maktens smickerdunst värst insnärda varelse. Eller huru jäfva dessa förtjensters ohyggliga följder, att, genom inrättningen af krogar nästan vid hvarje half milstolpe, förleda Allmogen tilL att bortslipa det myckna eller lilla den med tungt arbete, under svett och möda, kunnat förvandla i penningar; och om någon, beräknande krono-brännvinets dyrhet, sökte att, medelst begagnande af eget bränneri, bespara sin svårt förvärfvade styfver, då anklagades, plundrades, piskades, pliktfäldes och med offentlig vanära brännmärkr tes denne olycklige, om sitt eget bästa omtänksamme Medborgaren? Och lyckades icke de om sitt eget intresse och Regentens välbehag nitiska Brännvins-fiskalerna att taga denna medborgare på bar gerning, under det brännvinspannan rykte eller ännu var varm, så tvangs, med bugg och slag, öfvertaltes eller betaltes, far att vittna mot son, son mot far och tjenstfolk mot husbönder; och dessa vittnesmål, tvertemot tydlig lag, ålades att vara gällande inför Svensk domstol. Derifrån dessa fasaväckande uppträden emellan Embetsmännens tjenste-andar och fredliga Medborgare, som den tiden ägde rum; derifrån dessa blodiga händelser, då enskilta brännerier upptäcktes och af ägaren försvarades, då mord och brand hörde nästan till ord - Den 28 November e. m. 53g ningen för d;igen, tillika med mened och falska angifvelser, slagsmål och fylleri, då den liderligaste sällen ansågs för den största patrioten, den största afgång på brännvin för det skönaste bevte på folkets välmåga och folkets fosterlandskänsla.
I sockenstämman uppläst och justeradt samt till alla delar ekändt. Rödöns sockenstuga d. 5 october 1823 Pehr Grenholm Aron Lidsten Jon Olofsson i Undrom Lars Hemingsson i Häste. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 11, ÖLA. Sockenstämmo protocoll hållet med Rödöns församling uti socken stugan den 4 april 1824. § 1 S.D. Enligt förut tidigt skedd pålysning inträdde församlingens ledamöter uti sockenstugan hvaräst mantals längden upplästes och efter några få gjorda anmärkningar dervid, såsom riktig underskrefs. § 2 Ledamöter till berednings committeen i Häste d. 20 april valdes enhälligt af ridderskapet och adeln, herr majorn och riddaren von Bahr, af ståndspersonerna herr majoren Herman Tideman på Utgård, af bonde ståndet kyrkvärden Jon Olofsson i Undrom. 55 Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 12–14, ÖLA. Protokoll hållit med Rödöns församling den 13:de junii 1824 § 1 S.D. Efter 14 dagars förut skedd pålysning om de påtänkta ärenderna inträdde församlingens ledamöter i socknestugan hvarest upplästes Kongl. Maj:ts nådiga förordning om sockenstämmor och kyrkoråd af den 26 febr. 1817, hvarefter församlingen tillfrågades om något ordentligen waldt kyrkoråd här wore till finnandes, och sedan uplyst blifvit, att icke något sådant fants, valdes till ledamöter deruti: kyrkovärden Jon Olofsson i Undrom, bönderna: Nils Johansson i Wägmon, Per Jonasson i Kroksgård, Matts Enarson i Kjälen, Lars Hemmingsson i Häste, Carl Persson i By och Carl Carlsson i Dvärsätt. § 2 Dernäst uplästes Kongl. Maj:ts nådiga legostadga af d. 15:e maji 1805.
BorgareStåndet, H:r Ålund, uti ett, genom ProtocollsUtdrag för den 23 Mars, till Utskottet remitteradt Anförande yrkat, att berörde Arfvoden och Dagtractamenten måtte, vid hvarje månads slut, utgifvas; hvaruti Högv. PresteStåndet, enligt till Utskottet ankommet ProtocollsUtdrag för sistnämnde dag, äfven instämt. Enahanda Motion har också, medelst ProtocollsUtdrag för den 23 Mars, blifvit från Hederv. BondeStåndet till Utskottet remitterad. 54 Stats-Utskottets Med anledning häraf, har Utskottet skolat vördsamt tillstyrka, att de ifrågavarande Arfvoden och Dagtractamenten må, under påstående Riksmöte, efter hvarje månads utgång, utan serskild anmälan hos R:s II. St:r, anordnas och utbetalas. Betänkande, N:o lor. Utlåtande, i anledning af R. St:rs Revisorers år 1827 gjorde anmälan, angående försäljningen af 5 st. Kronan tillhörige Krigsskepp och redogörelsen för derföre influtne medel. CI.-A.) (R. B. p. 36 — aai, 369.) De til) Utskottet öfverlemnade handlingar oell räkenskaper i detta ämne utvisa följande förhållande: Uti en till K. Mtt den 21 Febr. 1825 ingifven skrift har Handelshuset Michaelson & Benedicks i underdthet anhållit, att för en tilleruad expedition till Ostindien erhålla ett Linieskepp Manligheten eller Tap~ perhetenj första vårdag att afsegla färdigt tackladt och utred t, efter Contract, sora Handelshuset önskade att med GeneralAmiralen få uppgöra. Hedan den 22 i samma månad behagade K. M:t anbefalla GeneralAmiralen ro. m. Grefve Cederström, nu mera framlidne Amiralen C. J. af Wirse'n samt Amiralen m. m. Grefve Gronstedt, att afgifva utlåtande, huruvida det vore för K.
Rdr 3a sk. 5 rst, hvaraf, vid veikställd utredning, Nathhorst ansetts böra, i löljd af s'n afgifna förbindelse, godtgöra, i kapital 673 Rdr 33 sk. 7 rst. och i omkostnader 8 Rdr 2 sk. 8 rst., eller tillsammans 68t Rdr 36 sk. 3 rst., hvilket belopp äfven blifvit honom i räkenskaperna påfördt; hvaremot återstoden, 3,685 Rdr 44 sk. 2 rst, upptagits såsom fondens enskilta förlust. Sedan Nathhorst öfver devid liqviden följda beiäkningsgrunder i underdånighet anfört besvär, har Kongl. Maj:t, enligt Nådigt Bref af den 20 Mars 18’g , med arssende å den allma ina nytta, som för inhemska u lproduktionen uppkommit derigenom, att i Sverige fallen elektoral-ull blifvit å den större ullmarknaden särdeles fördelakt'gt känd, äfvensom derå, att den bättre egenskapen af ullen från Näs otvifvelaktigt bidrag t dertill, att för hela det exporterade partiet erhållits högre pris, än om de andra schäferieraas ull blifvit i särskilta oblanda le partier försåld, funnit godt bifalla, att Nathhorst finge til godonjuta så stor förhöjning i det för den exporterade ullen honom ored terade pris, som motsvarade det högre värde, hvartill ullen från Näs varit, år i834 för belåningsrätt i Ull-Diskontfonden antagen, i jemförelse med de sehäferiers, hvilkas ull, vid försäljningen i England, funnits med den föistnämnde sammanblandad; hvadan och då förstnämnde ull upps';attats till 3
Tabellen utvisar sammanräknade hemmantalet i denna landsträcka samt lägenheternas olika naturer. — Sedan år 1841 hafva hemman till ett antal af ungefär tjugufyra, alla af krono-natur, efter tilländagångna frihetsår i skatt ingått för ett sammanräknadt hemmantal af 3 hela mantal. Under samma tid hafva 55 nya hemman eller nybyggen blifvit till anläggning beviljade, hvarförutan 500 å 600 särskilda mindre lägenheter blifvit såsom understöd åt förut anlaggda hemman upplåtne, under vilkor likväl af desammas afträdande, derest vid en framdeles skeende afvittringsreglering omständigheterna så skulle fordra. Ibland dessa nyhemman må 36 särskildt nämnas tvdnne inom Enontekis Lappmark, hvilkas anläggning i grannskapet af Norrska fjellryggen invid den vanligen begagnade vägsträckningen emellan Norrige och länet haft till föremål att på denna sida om fjellet etablera ett lägerställe för trafikerande, hvilket behofvet högt påkallat. Utan statens mellankomst hade säkerligen icke någon bosättning i denna aflägsna trakt varit att förvänta af den enskilda spekulationen, och de 1000 R:dr b:ko, som af allmänna medel blifvit såsom byggnadsunderstöd i denna skoglösa trakt för nybyggen anslagne, äro således rätt väl använde. Någon åkerodling kan naturligtvis vid dessa hemman icke komma i fråga, meri då de äga ett betydligt höbord och trakten deromkring erbjuder förmånligt fiske och djurfång, så bör deras framtida bestånd kunna påräknas, helst någon inkomst af resande äfven kan åboerue tillfalla. Såsom i denna berättelse förut är nämndt, har hittills någon afvittring i länets Lappmarker icke ägt rum, och alldeles tillämplig är ej heller 1824 års afvittringsstadga för denna del af länet. Som detta blifvit insedt och erkändt, har på nådig befallning förslag till särskild afvittrings-författning för Lappmarken blifvit af dertill utsedde komiterade utarbetadt och till Eders Kongl. Majit år 1842 i underdånig het insändt. Statsbidrag. I Lappmarken utgöres icke någon ränta till staten af frälsehemman, och åtnjuta dessa således en slags säterifrihet.
Och Fredrika Bremer tröstade sig troligen dermed, att det existerar förhållanden, som stundom kunna ha ett helt olika utseende mot hvad de i sjelfva verket äro. Och så fortfor hon då att arbeta i gult och blått, lefvande i det vissa hoppet, att hennes strumpor skulle begagnas af män, hvilka aldrig visat fienden sina hälar. Men vi öfverge mamsell Bremer och sista kriget, för att se Mellin återkomma från det föregående, i hela glansen af en författare som icke vidare behöfde skildra krigshändelser efter blott historiska källor och fantasier. Nu hade han att tillgå personlig erfarenhet. Han hade lefvat ett stycke skandinavisk historia, och hvarken talade eller skref om annat. Först utkom en skildring af Svea gardes ärorika deltagande i striden, och sedan en annan öfver ett annat regementes också ärorika deltagande deri emot tyskarne. Slutligen blef det en tredje och fjerde skildring angående de öfriga trupperna, ty, rättvis som Mellin var, ville han att också äran skulle skiftas med rättvisans och icke med något annat svärd. Men sedan man läst och talat sig trött om detta ämne; sedan både tidningsartiklarne och bläcket i Mellins penna, som höll sig tapprast, slutligen utsinat, gick tiden sin vexlande gång tills man hunnit 1851, då först och främst allt intresse uppslöks i Almqvists tragedi ... och det slutligen för tidningarna blef ett nytt ämne att bringa i dagen, icke med sorgbeklagelser och hemlighetsfulla häntydningar, utan med en vacker, öppen hyllning. Högtidlig supé hos Mellin med föroch efterspel vid Humlegården. Det var en eftermiddag som Mellin kom och inbjöd oss till ett aftonsällskap för följande dagen. Han hade sett vigtig och hemlighetsfull ut när han bjöd på öfverraskningen af mamsell Bremers närvaro. Men det var alldeles ingenting emot den obeskrifligt mystiskt majestätiska min, han nu anlagt, och alldeles förgäfves var att fråga hvem han bjöd på, efter det så alldeles tydligt icke var en vanlig liten tillställning. Men han förklarade att upplysning ej lemnades på förhand, och så skyndade han bort.
Jag anhåller, ätt få förnya niin förut gjorde hemställan, om icke serskilda Obligationer för hvarje förfallotid borde afgifvas. lians Exceltence Ilerr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att, då ilråga varande Obligationer skola inlösas på fern terminer under loppet af två och ett halft år med en femtedel hvar sjette månad i blef äfven det af Grefve Spens åsyftade ändamål derigenom vunnit. Friherre Wirsen, Gustaf Fredric: Jag Vet ej, om jag misstager mig, då jag tror det vara mera instämmande med ordningen och vanlij ga bruket, att Utskottens Betänkande först frarnstålles till bifall eller afslag* Jag har nyss fått höra, att Ridderskapet och Adeln beslutat* att Discontlån skola till stående Lån i fastigheter få förbytas. Utskottens förslag stödjer sig likväl derpå, att de fordrande skulle liqvideras med de betalandes insättningar. Men om nu Lånen ej ingå, måste antingen fordringsågarne Ridd. o. Ad. Prut. VII. B. I. Afd. å. 66 Den 2 Junii, sakna betalning, eller ock Summorne af Staten förskjutas. Detta sednare åter står ej tillsammans med myntvärdets upprätthållande, ty det fidler klart, att Ridderskapets och Adelns nyligen fattade beslut icke kan sättas i verket, utan genom Sedelstockens förökande, och i och med detsamma år ock grunden för Financeplanen de facto undanryckt. Hans Excellence Herr Grefven och Landt»' Marskalken yttrade, att, då Betänkandet nu för andra gängen vore under pröfning, och borde slutligen afgöras, samt enligt 56 §. i RegeringsFormen kunde antingen oföråndradt, eller med förändringar antagas, eller ock alR deles förkastas, hade Hans Excellence trott sig böra framställa propositionen i enlighet med den i ämnet förefall ne discussion. Friherre Boije: Då Statsoch BancoUtskotten sjelfve åtskiljt frågan om
Kungörelser, om deras publicerande i kyrkorna , , Kyrka i Wermlands finnbyggd, anslag dertill; se Anslag för en gång, h) Kyrkohemmanen i Halland, angående dispositions och jordegande-ratten till desamma Kyrkolagen, om ändring deruti i fråga om Klockares tillsättande, ra m , , , , , ti om ändring i 2 Cap. 13 §. , , , , », om ändring i 9 och 10 Cap. , , , , Kyrkomedel, om inskränkning i an vändandet dera it om användande af öfverskott till un dervisningens befremjande , , , , Kyrkoplikt, om afskaffande af den uppenbara , , Svar på återremiss Sammanjemknings - förslag och Vorerings-proposition , , , , , , , , Ytterligare i ämnet Kongl. Maj:ts Nådiga Svar , , , Kyrkors underhåll; se Anslag för en gang, h) Kyrko-Råd; se Sockenstämmor. Kongl Froposit. eller Skrifvelse. X 3 TQ > IX TQ v 2 -t 3 - C n J 1 03 öc r* ^ -T »: yr x x — B O. P~ a a v. BorgareStändet. BcndeStåndet. a. V 40 t. a. T-r 40 b. | 40 a, a. j*T 40 b. V 40 a. a. K 40 1. y 41 b. V 41 b. i 41 b J 41 a. j41 gt 41 a. a. V 41 b. | 41 a. a. *84 41 b. ( 40 b. V 40 b. V 40 b. | 40 å.
Vid. näm. 5 seq. [?] Rödön 22 maj 1751 Källa: Rödöns kyrkoarkiv, vol. N I:1, s. 161–165, ÖLA. I Rödöns sochnestufwa 1751 then 22 maji el. 4 d. pingst. 1. Först uplästes kyrkioräkningen för åhr 1750, och giordes ther wid liten påminnelse, som wid nästa räkning kommer at i acht tagas. 2. Företogs öfwerläggningen angående org-wercket hit til församlingen: och effter långt samtal och widlyftigt öfwerwägande, blef omsider i stöd af kyrkiolagens 13 cap. samt månge landtförsamlingars bruk i andre orter i riket och christenheten, jemwäl effter somligas önskan här i församlingen, nu med the flästes bifall och samtycke (maxima pars credudis[?]) i Herrans namn beslutit, at ett litet org-werck för 3000 d:r kop.m:t skulle hit anskaffas, när nu bättre fram läglighet blifwer och mästaren i then konsten kan fås ther til i Stockholm eller Upsala. Wid hwilket tillfälle, kyrkiohwalfwet äfwen kommer at uphöjas. 21 Til lön åt organisten föreslogs nu til widare en half span säd af röken, 3 collecter samt nogon säd af kyrkans spanmål. Och drogo sochnemännen til ryttare, soldater och inhyses män, såsom sina älskeliga medlemmar, the ther med them lika förmån niuta i församlingarne, thet goda förtroende at the här utinnan wid nogon förefallande byggnad, sammanskott til inlösn, samt til gemensamt biträde wisa theras benägenhet. 3. Emedan månge mäst af ålderstegne församl. ledamöter med döden afgådt, fans nödigt, at bänckläggningen skulle förnyas. [s.162] 4.
I afseende åter på utgifterna för batteriets årliga underhåll, så har E. K. M:t, enligt hvad den nådiga propositionen vidare innehåller, pröfvat skäligt alt utöfver den lill utgående från Norrbottens hästjägare-sqvadrons fond uti batteriets stat bestämda summa 4,985 r:dr 18 sk. tillsvidare bevilja följande belopp, nemligen: Tillökningsarfvode åt batteriets befälhafvare, hvartill, enär någon kapiten icke vid svea artilleri-regemente, hvartill batteriet hörer, fanns disponibel, måst beordras en Löjtnant, hvilken, i anseende till den i Hernösand rådande dyrhet å lifsförnödenheter, ansetts icke kunna med det i staten för batteri-chefen bestådda arfvode 300 r:dr, utom lönen vid regementet, der hafva sin bergning - B:ko R:dr 200: Transport: 200: Tillök - Expedilions-Ptskottets Förslag lill und. Skrifvelse, N:o 75. 137 Transport: 200: Tillökning i manskapets uti staten till 6 sk. bestämda kontanta aflöning ä 2 sk. per man om dagen, likaledes föranledd af den höga lefnadskoslnaden, tillhopa 318: 46. — Förhöjning utöfver slatspriset 6 r:dr per tunna å den, under befäl och manskap bestådda brödspanmål, som skall in natura tillhandahållas, förslagsvis 336: Tillökning i beklädnads-anslaget i och för de å beklädnads staten tillkomna persedlar, förslagsvis 62: Till hyra för batteriets rustkammare 50: och för ett arrestrum 50: Skjutseräättning och traktamente under resan från Stockholm till Hernösand och tillhaka åt de för batteriet afsedda 2:ne subaltern-offieerare hvilkas tjenstgöring derstädes E. K.
Den 5 Januarii. taga en för Ridderskapet och Adeln dyrbar tid, får jag för det. närvarande endast kortligen framställa en hos mig stadgad öfvertygelse, om nyttan af ett bestämdt pris, intill nästkommande Riksdag, för den Spannmål, som, genom Allmänna MagazinsDirectionens åtgärd, inköpes inom Riket, af Statens medel. I det jag har äran föreslå, att en Författning i följd häraf måtte vidtagas till vidmakthållande af ett säkert Sädespris anhåller jag, att antingen under påföljande Plenum få utveckla de skäl, hvarpå jag grundar detta mitt Förslag, eller också med dem directe inkomma till Allmänna Besvärsoch OeconomieTJtskottet, dit jag anhåller att detta Memorial måtte varda remitteradt. Lades på Bordet. Grefve Spensj Carl Gustafa anförde skriftligen: Det har i sex Veckor blifvit taladtså mycket om Disconter, och de olika åtgärder, som, i afseende på dem, nu höra tagas, att det må tillåtas mig, att äfven tillägga något. Jag har trott mig linna, att man, vid betraktande af detta ämne, merendels begått åtskilliga förblandningar, hvarpå jag utber mig att få göra Ridderskapet och Adeln uppmärksam. Jag räknar lill dessa misstag, först omta - Den 5 Januarii. 387 landet af alla Disconter, såsom under en Class Och påkallande samma åtgärd. Då frågan är, huruvida Slaten bör låta Disconträtt finnas hos enskilta Individuer eller Bolag, då höra alla Disconter under en Glass; då fråga är att upphjelpa Sedlars förlorade Credit; så höra de Sedlar skiljas från de öfriga, sorn nästan alldeles icke förlorat Credit. Götheborgs Discont från de öfriga tydligen skilld derigenom, altdess, nära Oclroyens slut, mera inskränkta SkuldSumma af Directeurerne ensamme kunnat lösas, och att de förklarat sig inom en nu snart tilländalupen tid vilja göra det. Så länge dessa Direcleurer hafva så stor enskild Credit, sorn de nu på goda grunder äga, äro åtgärder till upphjelpande af Götheborgs Discont öfverflödiga. Dess Sedlar hafva ock egentligen aldrig varit ur Rörelsen.
> I afseende åter på Herjeådalen,? återlåggande till Gefleborgs Lån, tillstyrka Utskotten, att så väl ortens innevånare sorn Lånsstyrelserne deröfver må blifva hörde. Jag förmodar, att Embetsmännens yttranden blifva antingen sjelfmant eller på Nådig befallning till Kongl. Maj:t afgitne, utan att folkets representanter behöfva derom påminna. Desse tillkommer det deremot, att antingen sjelfVe inför Thronen frambära folkets Önskningar, Bd. till Ridd. o. Ad, Pr. VII. Band. 22. 338 Den 21 Augusti e. m. eller ock att på sådane fästa Kongl. Majsts uppmärksamhet, då de såsom nu, sannolikt blifvit antingen förbisedde, eller ock bortskymde af Embetsmanna-Betänkanden. Det torde således vara öfverflödigt att anhålla det Kongl. Maj;t i detta ämne täcktes höra Länsstyrelserna. Deremot tror jag, att Utskotten fästat för liten vigt på angelägenheten af att höra ortens innevånare. Innevånare i orten kunna blifva hörde, utan att Kongl. Maj;t derföre inhämtar det rådanda tånkefdttet inom orten. Jag skulle derföre våga tillstyrka att Riksens Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla , att så vål de väckte motionerne , som flere Riksdagsmäns ifrån de Norra orterne sammanstämmande yttranden, gifva anledning till den förmodan, att den förändrade Länsfördelningen till äfventyrs icke motsvarar de landsfaderliga afsigter, som dermed af Kongl. Maj:t tvifvelsutan varit åsyftade; samt att Riksens Ständer i anledning deraf i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t i nåder täcktes tillåta innevånarne, att (antingen genom Socknestämmo Protocoll, eller,ock genom Deputerade, valde af innevånarne sjelfve, utan att Lånstyrelserne sig med valen befattat) till Kongl. Maj-t frambära deras underdåniga önskningar och åligganden i afseende på regleringen af Länsfördelningen.
Tag saken ännu en gång i betraktande! » Ännu narmare går Rydqvist frågan på lifvet i ett bref af den 14 Mars 1856, hvarest det bland annat heter: » I glädjen deröfver att Herr Actfunkten på ett så värdigt sätt häfdar den svenska äran, inom ett hos oss vanvårdadt vetenskapligt område, blandar sig likväl en suck öfver det ödet, att en så ovanlig förmåga skall undandragas vårt eget modersmål. Jag kan icke vara så ensidig af förkärlek för det af mig sjelf valda odlingsfältet, att jag icke skulle till fyllest uppskatta det förtjenstfulla af bemödanden i annan riktning, för allmänna vetenskapliga ändamål. Men det må mig dock tillåtas, att emellanåt få återkomma till den gamla önskan, att Herr Adjunktens forskningar, om än på omvägar, må indragas i riktningen af den fosterländska språkforskningen, hvilken så väl behöfver en sådan man i ett ögonblick, då denna kunskapsgren vaknar till ett nytt lif, och då lösningen af en så stor fråga, som den af en omfattande ordbok förestår. För min enträgen het har jag åtminstone den ursäkten, att mina önskningar äro oegennyttiga, eftersom jag genom dessas uppfyllande kan emotse det enskilda missödet att bli fördunklad. Baron Beskow, som lika med mig lärer ha rört på den ifrågavarande strängen, synes icke vara utan allt hopp om något vetenskapligt biträde från Herr Adjnnkten, livad angår Akademiens Ordbok. Dock, han har icke på längre tid nämnt något derom. Att ega någon visshet i detta afseende, skulle betydligt underlätta öfverlöggningen, som troligen blir af allvarsam art, när Hagberg på våren eller sommaren hitkommer, och då förmodligen ett définitif t beslut kommet * att fattas, om Ordboks-arbetet skall med ifver och full kraft fullföljas, filer för tillfället alldeles öfeer (jifvas. Innan dess antyd åtminstone hvad man med vissltei har att vänta! Den ekonomiska sidan har i mina ögon alltid varit den minst bekymrande. Nog får man pengar, blott man har arbetskrafter, d. v. s. af rätta slaget. Tillåt oss hoppas, att saken blir tagen ännu en gång i öfverviigande.