Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
När det allmänna omdömet en gång Fördomsfritt fattat och erfarit följderna af de fm antagna Bevillningygruuder, då, om ej förr, skall man erkänna den aktningsvärda Riksdagsmannens värde och förtjenst, som ensam, utan alt låta afskräcka sig af motverkningar, och öfverseende med personliga tillmålen, utarbetat förslaget efter 1810 års grunder. Herr Uggla, Görnn Gustuf: Då jag, på sätt min till BevillningsUtskottets
Riksdagsordningen lärer så mycket mindre kunna antagas, sorn den förutsätter, att äfven RevisionsSecre 10* - 148 Den 26 Februarii f. m. terare och för tillfället förordnade Föredragandet’ skulle kunna ställas under RiksRätt, samt att Rikets Ständer skulle kunna ingå till Kongl. Majit med begäran om deras skiljande från Embetet. Men då desse innehafva sådane Embeten, hvarifrån de icke utan ransakning och dorn kunna skiljas, skulle följden af den nya redactionens antagande blifva, att ConstitutionsUtskottet kunde föreslå och Rikets Ständer besluta att hos Kongl. Majit begära en åtgärd, hvartill Konungen ej är berättigad. Grefve Frölich: Jag lärer icke med min röst kunna hindra förkastandet af det nya redactions-förslaget, ifall det ar öfverensstämmande med Ridderskapets och Adelns önskan , men jag reserverar mig mot hvarje sådant steg, sorn innefattar en tydning af Grundlagarne tvärtemot hvad jag anser vara deras tydliga anda och mening, att nemligen hvar och en, som förrättar Föredragandens kall, bör vara underkastad samma ansvarighet, som den Ordinarie Föredraganden, eller StatsSecreteraren. Grefve Posse, Arvid: Utom det skäl Herr Tham redan anfört, har jag ett annat, hvarföre jag anser, att deri nya redactionen af 29 §. Riksdagsordningen bör afslås. Der står nemligen: ”StatsRådets Le”damot eller någon för tillfället förordnad ”Föredragande.” Men nu är StatsSecreterare hvarken StatsRådets Ledamot, eller Den 26 F e b r 11 a r i i f. m. för tillfället förordnad Föredragande; och således skulle, i fall redactionen antogs, föreskrifterne i denna §. icke kunna tillämpas på SlatsSecreterare. Hans Excellcnce Herr Grefven och Landt Mar skalken gjorde proposition till bifall af den föreslagne nya redactionen. Ropades
Jag hade väntat, att jag efteråt skulle känna mig förbittrad mot den man, hvilken jag gifvit ett så hänsynslöst förtroende och på samma gång satt jag och väntade, att min gamla fruktan skulle återkomma. Men intet af hvad jag väntat, inträffade. I stället greps jag af en underbar ro. Alla föremål omkring mig visade sig med bestämda, säkra konturer, fingo ett utseende, som på ett obeskrifligt välgörande sätt syntes mig naturligare, än hvad som under en hel månad varit fallet. Jag satt i skymningen, men såg min värld klarare än på länge vid dagsljus, jag märkte, att jag längtade efter det fulla dagsljuset, som jag på länge icke hade tålt att se, i mina öron ljödo som ett mildt eko af de ord, hvilka jag nyss hört med en ton af obeskrifligt lågt välljud uttalas öfver mitt hufvud – »stackars vän» – och i min själ steg som en varm våg känslan af tacksamhet mot den man, hvilken uttalat dem. Plötsligt fick jag den idén, att jag ville se ut. Och gripen af begäret att se något annat än de fyra väggarna i mitt rum, drog jag upp gardinen och märkte att det var fullmåne. Det slog mig, att jag under de föregående aftnarna icke lagt märke därtill, ehuru månen naturligtvis äfven då lyst lika klart som nu, medan jag i min upphetsning ströfvat omkring, slutande mig inom skalet af min egen bitterhet. Någonting hade brutit igenom detta skal, så att jag åter kunde se omkring mig, och med ett nästan nyfiket begär att få se stod jag i fönstret och stirrade ut öfver slätten. Som om jag upptäckt, att jag i min närhet haft en vän, hvilken ägt outtömliga skatter af godhet och sinnesfrid att bjuda mig, men som jag länge försummat, betraktade jag denna slätt, hvilken sträckte sig så underbart vid i månens bleka majdager. En lätt dimma steg öfver slätten, knappast en aln öfver marken, som ett mjukt flor låg den öfver det korta gräset, ljus, oändligt ljus verkade hela denna yta, så att äfven den mörka skogen fick ett återsken af dess glans, blef mjuk, mildrad, nästan ljus äfven den. Och öfver hela denna tafla hvilade den bleka, klara himmelen, som syntes hämta sitt ljus från denna strålande jord, hvars yta den berörde vid horisonten.
Sttttfå merfetig ffiftnab 693,300. ©om ej är annat an f?itjaftigf)eten cmettan förfla propo* nerabo ftmiinan 9t;br 2,590,000, 0$ f)ipab ben feban upp* gifmit* cgentet. blott erferbertig för närmaranbe titt be* lopp 3l:br 2,900,000 famt att jag vinfat, burti genom mcbtenö förbetanbe på t;marje år, örf; berigenöm mimianbe tittfätte, att be imber ufla åren öfmerftöbiga mebel för* ränta, tittgångame funna ytterligare öfaö meb minil om* fring 80,000 9?:br. Sif Sjeti ©refme Hamilton: Sifa meb jjocrr von Hartmansdorff anfer jag, att be för beftäinbe be(;öf amoifabe anftag icfe måga blifrna beroenbc af fjwab mer etter minbre fan inflyta af bertill anmifabe 4 33- 3 XXXIV ©tat$*Utf fottets tillgångar. 3l13 finnér fålebeS, att ont 3)?agajittg*5onbenö utrcbning i cfc (Tufte intill nafta 9?iföbag lemna fpttnaben i ben beroiljabe finnman 2,820,000 3t:t>r, 9tifégälbé*(5ontoi* ret bör för utbetalningen beraf fullt anfmara) ocf) tittftpr* fer jag bcrföre, att, i ben oförntobabe fjänbelfe att SJfagas. ^onbené ännu oinbrifne forbringar icfc gifroa mebel tilt be af lltjToftet utöfnjer 2,570,000 9l;fcr betniljabc 250,000 9t:br, befte, efter fina b beruti fan brifta, iTalt af 9tifögälbö
Proposition om den förändring i allmän lag, som för omförmälda ändamål varder nödig.” Denna hemställan blef af Rikets Ständer godkänd på sätt underdåniga skrifvelsen n:o 34 af den 18 Februari 1863 omförmäler, och hafva städernas innevånare i anledning deraf blifvit hörde samt i allmänhet förklarat sig villiga att ersätta den sportelförlust, som genom lagförändringen kunde tillskyndas Borgmästare och Råd. Då emellertid den i anledning häraf väntade Kongl. Propositionen hvarken inkommit eller med full säkerhet lärer kunna emotses, enär invändningar emot bemälda sportels borttagande lära gjorts af välgörenhets-inrättningar, som i hufvudstaden fått sig denna sportelinkomst tillslagen, men ej af kommunen tillförsäkrats motsvarande ersättning; så och då, med allmänt godkännande af grundsatsens fulla vigtighet och rättvisa, endast ekonomiska skäl uppresas emot lagreformens genomförande af myndigheter eller korporationer, som dervid endast kunna stödja sina anspråk på enskild nytta och fördel, hvilka väl dock i slikt hänsende icke böra tillmätas någon bestämmande vigt, torde med största skäl kunna af mig nu för tredje gången förnyas yrkandet om sådan förändring af 9 Kapitlet och 12 Kapitlet 2 § Ärfda-Balken, att oprivilegierade sterbhusdelegare i städerna blifva i detta hänseende likställda med alla rikets öfrige sterbhusdelegare. I detta syfte åberopar jag min under N:o 119 aflåtna motion vid förra riksdagen inom detta Vällofliga Riks-Stånd, så lydande: ”Regelmessigt, som alla våra sednaste riksdagar, har det ständigt återkommande yrkandet varit, att borgerliga sterbhusdelegare i städerna måtte göras likberättigade med alla öfrige sterbhusdelegare i riket i afseende på bouppteckningars och arfskiftens upprättande. Mångfaldige, reformer af genomgripande vigt och inflytande för åstadkommandet af bättre och jemlikare rätt hafva hunnit upptänkas, regleras och utföras, medan denna fråga legat på Ständernes bord — ouppmärksammad, att icke säga alldeles negligerad, af flertalet bland reformens vänner.
Under öfverläggningen härom, har Utskottet visserligen insett behofvet af förändring i nu gällande föreskrift, till förekommande af den ojemnhet i beskattningen af Masugnar, som deraf otvifvelaktigt varit en följd , och hvilket genom ofvanstående anmärkning blifvit närmare ådagalagdt, men Utskottet har likväl icke kunnat finna, att en sådan ojemnhet skulle undanröjas genom den i anmärkningen åsyftade förändring, hvilken deremot , i Utskottets tanka, komme att föranleda en ytterligare förlust för Staten, dymedelst, att äfven de Masugnar, som voro belägne i annat Taxerings-district, än de Bruk, hvartill de höra, undgingo att blifva serskildt taxerade, ett förhållande af desto menligare inflytande, om sjelfva Bruken icke finge uppskattas utöfver de efter ett bestämdt maximum belöpande värden, oansedt malm-arterne vid den ena Masugnen kunna vara vida rikhaltigare och följaktligen mera vinstgifvande, än vid den andra; hvadan Utskottet, såsom i dess tanka mest ledande till ändamålets vinnande, får vördsamt föreslå, att ifrån nu ifrågavarande §. må uteslutas följande mening: ”Dock må såulane Masugnar, hvilka äro belägne inom samma Taxeringsoch Pröfnings-district med det Bruk, hvarunder de lyda, och som begagna deras tillverkning, uppskattas gemensamt med Bruket, och på det ställe, der samma Bruk är beläget. Alla andra Masugnar skola uppgifvas och till värde beskattas, der de äro belägne BeviUnings-U skottets Utlåtande N',o St, 7 Pag. 56. 77 5- Den af Utskottet föreslagna redactions-förändring är bifallen af Bor■<- gare-Ståndet, men inom Pudderskapet och Adeln har Herr af Billbergh anmärkt, att, så vida afseende göres på den inom sistnämnde Riks-Stånd gjprda anmärkning vid 49 §•» skulle jemväl här orden: "eller företeende,” komma att utgå.
Här förutan har motionären till Utskottet inlemnat ett förslag till reglementariska föreskrifter för spanmålsbelåning, så lydande: ”1.. Uti sådane städer, hvilka idka. ineller utrikes sjöfart, skall den, som vill upphandla säd ifrån kringliggande landsbygd, ega att i RiksBanken erålla crediliv, för att derpå, efter ställd, godkänd säkerhet, lyfta penningar i den roon han visar sig hafva upphandlat spanmål; sålunda att för det lyftade capitalet betalas ränta efter 3 procent för otorkad, och 2 procent för torkad säd; och att en tunna hafra belånas med 2 1 R:dr, en tunna korn med 4 R:dr, en tunna råg med 6 R:dr, en tunna hvete med 7 R:dr B:co. Anm. Det skall bero på Bank-Styrelsen att förändra ofvanstående belåningspriser, dels vid olika: tider, dels uti olika provincer. 2. Spa n m åls han dl arén gör för detta ändamål hos Riks-Bankens Styrelse ansökan om creditiv-iätt för det quart tum säd, han ämnar uppköpa, afgifver derföre skuldebref, forsed t med säkerhet, antingen sådan, som fordras för discontlån, af tvänne vederhäftige personers borgen, eller annan af Bank-Styrelsen antaglig, t. ex. actiebref i Pro-vinsbankerne och andra i Sverige tillgänglige goda papper. 3. Span må lshan dl arén anmäler sig för samma ändamål tillika hos Landshöfdingen, sorn förordnar en säker person till mätare i den ifrågavarande staden.. 4. På en viss och samma, dag i hvarje månad uppmätes spanmålsförrådet hos alla de spanmålshandlare, hvilka sig till creditiv-rätt anmält i. samma stad. I städer, der så många spanmålshandlare finnas, att en person icke kan medhinna uppmätningen, på sammadag, t. ex. i flere Skånes städer, tillsättas flere mätare.
Vidare hemställde H. Exc., huruvida R. o. Ad. å sistnämnde dag behagade jemväl verkställa de uti 37:de §:n Riddarh.Ordnm föreskrifne 2:ne särskildta val, nemi. af Ordf:de och Suppleant i RiddarhusDirektionen, samt af 6 Ledamöter och 3 Suppleanter i samma Direktion, hvarvid borde å vallistorna särskildt utmärkas, hvilka väljas till ord. Ordförande eller Ledamöter eller till Suppleanter; och blef denna hemställan äfvenledes af R. o. Ad. bifallen. Fortsattes pröfningen af StatsUtsk:ts Uthde N:o 84, ang:de regleringen af utgifterna under RiksStatens Fjerde Hufvudtitel. Härvid förekom nu i: ordningen: Utskrts i sednare delen af 40:de punkten gjorda tillstyrkan, ang:de återlemnande till Statskassan af den del utaf det vid förra riksdagen beviljade anslaget till Stockholms befästande, som icke blifvit för ändamålet använd. Hr Tornerhjelm, Rudolf: Då jag, likasom andra leda möter af R. o. Ad. inom Utsk:t, derstädes tillhörde minoriteten i denna fråga, anser jag mig skyldig att upgifva de skäl, på grund af hvilka jag ogillade det beslut, uti hvilket Utsk:t stannat. Det har endast varit på ekonomiska och andra skäl, sorn jag f, närv:de H. V. 11 162 l) é ii 14 April f. rn. icke velat understödja frågan om Stockholms befästande. Detta oaktadt, är jag dock icke emot saken; och har, utgående från den åsigten, att Stockholms befästande blott måtte tills vidare hvila, önskat, att, på det detta arbete icke må helt och hållet albrvtas, de anslag, hvilka sedan sista riksdagen blifvit besparade och icke för ändamålet användts, skola ställas till K. Mits disposition. Jag har dermed afsett, att de påbörjade arbetena skola kunna på ett lämpligt sätt afslutas, samt att med de medel, sora derefter kunna återstå, sådana förberedande arbeten må företagas, hvilka kunna underlätta fortsättningen af arbetet, när 11.
Doktor Fredrik Bågenholm förklaras berättigad att, jemte bibehållande af sin pension såsom Regementsläkare från Arméens pensionskassa, vid afskedstagande! ur rikets tjenst, på allmänna indragningsstaten uppföras till åtnjutande för återstående lifstid af en årlig pension, stor 1,100 R:dr, motsvarande bans nu innehafvaride aflöning såsom andre Bataljonsläkare vid Vendes artilleri-regemente, röstar Ja; 4 Slats-Utskoltels Memorial M 210. Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer, med bifall till Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, beslutat, att Öfver—fä I lia ka ren Doktor Fredrik Bågenholm, med frånträdande af regementsläkarelönen vid Konungens f d. Eget värfvade regemente, må, efter erbal let entledigande från de tvänne öfriga af honom nu innehafvande beställningar, nemligen andre bataljonsläkaretjensten vid Vendes artilleri-regemente, samt läkarebefattningen vid lästningsfängelset i Landskrona, uppföras å Rikets allmänna indragningsstat att derifrån, i likhet med andre afskedstagande Regementsläkare, såsom pension uppbära ett belopp, svarande emot skilnaden emellan nuvarande regementsläkarelönen och pension från Arméens pensionskassa, eller i,400 R:dr årligen. Vid voteringssedlarnes öppnande befunnos dessa utgöra 60 ja och 58 nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med ,/a-propositionen. 6:te Voteringen: Den, som, i enlighet med Stats-Utskottets af Borgareoch Bonde-Stånden godkända hemställan, anser Kongl. Maj:ts nådiga framställning om rättighet för Kammarrätts-rådet Carl Printzensköld, hvilken för närvarande uppbär endast den lägre kammarrättsråds-lönen, eller 4,500
Härigeno/n är väl således genrni 3 Stånds beslut afgjordt, att till Författaren af Svenska Folkets Historia under Konungarne af Wasa Ätten Hr Strinnholm, skola, lill understöd för samma arbetes fortsättning utgifvas 1000 R:dr, hvilka från R:g:sContoiret böra utgå. Men som, i fråga orade öfriga 1000 till belöning för en fullständig Historia örn Konung Carl XI:s Regering, 2 Stånd, nemi. PresteStåndet och BorgareStåndet stadnat emot 2, R. o. A. och BondeStändetv alltså framställes till omröstning af Förstärkta SlatsUtkottet följande Proposition: 5:o Den som bifaller, att 1000' R:dr B:co till utbetalning af-R:g:sContoiret anvisas till K. M:ts disposition såsom belöning för en fullständig Historia om Konung Carl XI:s Regering, voterar Ja. t Det det ej vill, voterar Nej. 5ji Stats-U Iskottet.s Vinner Nej; kommer en sadan anvisning icke att äga rum. Af de ProtocollsUtdrag som från RiksStånden ankommit, innefattande RiksStåndens Beslut, i anledning af det Förslag till underd. skrifvelse till K. M:t som Utskottet i dess Memorial N:o 3o4 sid. 5og framställt, att afgilvas i sammanhang med anvisningen af ett förökadt StatsAnslag för regleringen af indelta Arméens Befäls löner, har Utskottet inhämtat, det H, K. o. A. samt II. BondcStändct förbiifvit vid sine i detta ämne förut fattade beslut, men alt H. PresteSiandet gillat Utskottets Förslag i det hela och V. BorgareStändet åtc godkänt detsamma, med undantag af den i:sla Perioden , innehållande: ”R. Sl:r hysa ”den öfvertygelse, alt med de nu beviljade Anslagen ”för Indelta Armeen en fullständig reglering af löner”ne för dess
Tryckfrihets-Förordningen - § 4:o) Utgifvare af Dagblad eller Periodiska skrifter anmäle sig, jemte titeln och tryckningsorten, hos Justitie-StatsMinistern, som äger att, så vida Sökanden ej för nesligt brott blifvit dömd, eller förklarad ovärdig föra andras talan, meddela bevis, att intet hinder emot Skriftens utgifvande förekommer. 1. 4:o) Utgifvare af Dagblad eller Periodiska skrifter anmäle sig, jemte titeln och tryckningsorten, hos Justitie-StatsMinistern, som äger att, så vida Sökanden ställer här nedan färeskrifhe säkerhet och ej för nesligt brott blifvit dömd, eller förklarad ovärdig föra andras talan, meddela bevis, att intet hinder emot Skriftens utgifvande förekommer. För den skadeoch kostnadsersättning samt de höter, hvartill Utgifvare af dagblad eller periodisk skrift i rättegång för tryckfrihetens uti dagbladet eller den periodiska Konitilutiuru-Utskollets Memorial N:o !. 37 Skriften föröfvade missbruk kan blifva dömd, skall lian ställa till vederhäftigheten af Konungens Befallningshafvande styrkt borgen till ett belopp af Sexhundra Sextio Sex Riksdaler Tretiotvå skillingar Banko. I stället för borgensskrift må Sökanden, om han heldre vill, ingifva behörigt bevis, att han till sagde ändamål och belopp hos Konungens Befallningshafvande nedsatt penningar eller penningars af Konungens Befallningshafvande godkända värde. Bihang till samtl. Riks-Ståndcns prot. 3 Sami. Const.-Utsk:s Mein. Ridd. och Adelns prot. den 10 Oct., 7 Nov., 7 Hänvisning. 19:o. gen, angående för Förslag till tillägg vid 1 § 9 morn. Tryckfrihets-Förordnm bud mot eftertryck af utländsk skrift. Try cfcfrthets-Föro r dning en § i - morn. 9. Hvarje Skrift vare Författarens eller hans rätts lagliga innehafvares egendom. Hvarje Skrift vare
Oftast händer, at Gästgifware-gärdars fl ra mils läge ifrån de Hemman, som böra utgöra H flskjulS, gifwer Gästgifware, rilfälle, at mot en ofra dryg betalning halla för desamma. Derigenom sker mycket understes; antingen händer, at Gästgifware»! för winnings skull, eller ock den Resande af oeftertänksamhet, inskrilwa Hastar i orätta Lolumner, hwarige» nom icke allenast den Gästgisware-garden underlaggda Ikelsrven, utan »siven andre Resande komma at lida. Jag önskar derföre och underställer ödmjukast Högloft. Ridderskaper och Adel», om icke någon plikt mätte utsättas til hämmande af sa förfördelande, men lik» säkert kruräffande, händelser. 788 »' -> Friherre von I^ankingxb-iussn, erinrade ak uki Oeconomia-UlskottetS Betänkande innefattades et krojeH om skjuisningens ställande ra Lmreprensä, samt anhöll, «t Betänkandet malte blif wa »plast. Flere instämde häruti och Betänkandet uplästeS. Hvarefter, uppå gjord kro^vllkion af Hmskixrsstsncs Herr Grefwe» och Landt-Marskalkcn, bifölls st Oreonomie-UtskottetS Beränkande om Gästgifware, Ordningen skulle til Hans Maj:t i underdånighet öfwcrlemnaö, jamte krojeÄer samt de af Höglestigs Riddci skåpet och Adeln gjorda Anmärkningar och liiläggningar» - Sluteligen anmodade Herr Grefwe» och Landt-Marfalken Ridderffapet och Adeln, at i morgon klockan Nio föremiddagen som hastigast sammanträda, lil up, brytande af Herrar Tlckforerna; Wal-Listor. ^ Hsgloflige Ridderskapet och Adeln älskilldeö kloskan 2. I» kiäsm krorocolli 6. §ilvsrsto!x>s. 789 BilaLvr til krstocoiiet för d. z. Junii.
Frölich gjort, att lägga den K. skrifvelsen till handlingarna, likväl med villkor, att R. o. Ad. bifaller, att min motion blir remitterad till LngUtsk., min motion nemi. framför Hr Dalmans, emedan den år mera omfatlande än denna; den omfattar både civiloch criminal-lagförslaget. Hr Dalman: Då BorgareSt. redan remitterat den K. skrifvelsen till LngUtsk., så får Utsk. genom denna remiss ali den kännedom af skrifvelsen, som det behöfver. Jag tror derföre, att R. o. Ad. icke af detta skäl bör förmå sig att meddela remiss på en skrifvelse, som icke innehåller något förslag, som icke innehåller någon enda punkt, hvaröfver Utsk. har att Utlåta sig. Deremot lär väl, lill följe af Riksd.Ordn., så väl Hr Hjertås, som den af mig väckta motion få hvila på bordet till nästa plenum och då, såvida icke Hr Frih. o. Landtm, finner hinder deremot uti grundlagen, till LngUtsk. remitteras. Hvad åter angår den begäran, att LagUtsk. skulle få del af de här pro et contra afgifna yttranden, så tror jag, att LagUtsk. deraf skulle få föga upplysning; ty, oberäknad! Frih. Boyes complimenler, innehålla de föga annat, än hvad som i ämnet blifvit sagdt och skrifvet mångå tjog gånger, och som Utskrs ledamöter således ganska väl lära veta förut. Jag anhåller om propos., att den K. skrifvelsen må läggas till handlingarna, och att min motion får hvila på bordet. Gr. Frölich: Jag anhåller endast om propos., och ber att få förklara min fägnad öfver, att Hr Hjerta gått in på min tanke, och har han goda medel i sina händer, om han vill, att låta så väl LagUtsk. som allmänheten få kännedom af de delar af discussionen, som kunna anses nyttiga att komma till mera offentlighet. Frih. Cederström:
xingarries Lån-fonder, dels genom lärnnadt tillstånd, att tili nästa Riksdag låta i Discont-väg qvarblifva circulerande hvad å Bankens Creditivförs trnckningar till Filial-Disconteroe kan inflyta och slutligen, i synnerhet genom den tillgång på Län Enskilde emellan, s m anses blifva en följd deraf, att medel icke vidare kunna, mot ränta, i Disconterne insattas. <j;o Fl vad, efter föregående dispositioner, öfverblifver af Bankens årliga Intrader, användes till anskaffande af myntbara metaller, för att, när lämplig tid dertill inträffar, i allmänna rörelsen utspridas, i utbyte mot Bankens Sedlar. 10:0 X detta, afseende kommer början ätt göras med Skiljemynt 1 silfver af TvåochFyra Skillings-s.tycken, hvilka utmyntas till ett sådant intrinsekt värde, sorn Banken högst betalar för det Silfver, sorn Den, elier fastställde grunder, kan komma alt upphandla. 11:0 Koppar-Skiljemynt präglas och utgifves till sådant intrinsekt värde, att af Ett Skeppund koppar präglas Ett Hundrade Sextio Sex Riksdaler Trettiotvå skiiliugar Banko-Sedlar. 1.2:0 Banko-Styrelsen skall, efter dessa allmänna grunder, använda sina bemödanden, att Äctsoch Banko-Utskottens Betänkanden. 243 motverka Sedel-myntets vidare försämring, och salunda äfven hafva öppet, att, enär Silfver icke kan inköpas, vexel-fonden i förenämnde ändamål åter utgifva. 13:0 Stats Verkets Finance-väsende skall icke 1 någon måtto med Bankens vidare sammanblandas, men Liqviderne tili Stats-Skulöens afbördandé orubbligen fortgå. 14:0 Begagnandet af Riksgälds-Contoirets Credit på Banken bitr beroende af RiksgaldsSedlarnes indragning, sä att den samfaldte Sedelstocken balancerar, under förbehåll tillika, att Riksgälds-Sedlarne icke rnå ökas utöfver det vid senaste Riksdag faststal 1 dte maxirai-helopp.