Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rid. derskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att då Konungen till Riksens Ständer öfverlemnat frågan om dessa förhållanden i hela dess vidd, och sedan Riksens Ständer genom sammanstämmande beslut förkla. rat dessa constitutionella förhållanden icke böra verka någon ändring i någondera Na-' tionens enskildta grundlagar, utan genom en särskildt Riksact böra stadgas; anser jag Riksens Ständer icke förr hafva fullkomligt utarbetat ifrågavarande ämne, än Den 16 Maj. förslaget till den blifvande Riksacten är af Ständerna upprättadt, för att genom Hans Maj:t Konungen öfverlemnas till Norriges Rikes Storthings granskning och antagande, hvarefter, och sedan bägge Na* tionernes representanter antagit förslaget, och om det vinner Konungens sanction, det först blifver Riksact. Jag anhåller derföre, att ConstitutionsUtskottet blir anmodädt att författa förslaget till den blifvande Rlksacten. Saken begärdes på Bordet. Friherre Cederström, Rudolph.• Jag får den äran erinra, att ibland de constitutionella önskningarna på Norrmännens sida äfven var den, att Konungen skulle föreslå en Lag rörande föreningen, så väl till Svea Rikes Ständer, som Norriges Storthing. Det är denne Lag, hvartill ConstitutionsUtskottet, i anledning af Konungens Nådiga Proposition, föreslagit grunderna, och Utskottet har ej kunnat annat än inlemna blotta redactiönen af dessa grunder. Friherre Cederström, Jacob.- Då jag gjorde motion, att ConstitutionsUtskottet skulle anmodas författa förslag till den blifvande Riksacten, var det ingalunda min mening att göra någon anmärkning vid redaction af besluten, som nu är uppläst; jag anser denna redaction fullkomligt enlig med besluten, och har derföre ingenting att erinra 456 Maj emot (fess godkännande; Det är den af mig gjorda motion, sorn af Herr Friherre Rudolph Cederström blifvit lagd på Bordet.
”Arfvode för förseglings-bestyret bekostas deremot af redskaps-innehafvaren ”och utgår för hvarje kanna af pannerymden med en skilling för inmurad ”redskap, som förseglas i innehafvarens hemvist, och sex runstycken för ”sådan redskap, sorn å mötes-ställe förseglas.” 52 och 53 §§, 65 § 2 mom. och 66 § skola utgå; i 75 §:ns 1 mom. skola uteslutas orden: ”eller öfverträdes förbud, som i 23 § gifvet är;” hvarigenom momentet kommer att lyda så: ”Destillerar den bränvin, ”sorn till destillering icke är berättigad, eller verkställer någon destillering ”under tid, då sådan icke är för honom tillåten, eller utöfvas destillerings ”rätt, sorn på 18 eller 19 § grundad är, under tid, hvarför anmälan till ”bränvins tillverkning ej skett eller tillverknings-afgilt ej blifvit erlagd, ”eller varder sådan destillering, hvilken enligt 20 § idkas såsom särskild ”näring, utöfvad under tid, hvarför anmälan till destilleringen ej skett; ”bote den, sorn destillering sålunda olofligen utöfvar eller olagligen förfar, ”från och med 100 lill och med 1,000 R:dr.” Sedan, genom omröstning i förstärkt Stats-Utskott, nu mera blifvit beslutet, att dett destillering, hvilken idkas såsom särskild näring, icke skall beläggas med annan afgift, än den, som Bevillnings-förordningen för fabriksrörelse bestämmer, får Utskottet hemställa, att, såsom följd häraf, a) från 6 artikelns rubrik orden: ”eller destillering,” må uteslutas; b) frågan om införande näst efter 46 § af följande antagna, nya stadgande: ”Afgift, som för destillering enligt 20 § 'utgå bör, skall för minst en half månad i sender förskottsvis erläggas till den, som eger krono-utskylder uppbära i ”den stad, der destilleringen skall utöfvas.
Med liflig kännedom om dessa förhållanden förvånar det numera allra minst oss själfva, att historien om Iduns födelse och första lefnadsdagar ännu berättas som en lyckad anekdot journalister emellan. Till skillnad från många goda » historier » är den dock en sann historia, och då vi nu här i korthet vilja antyda den, är det sannerligen minst af allt för att rosa oss själfva. Det är blott för att fastslå det glädjande faktum, att också i våra dagar ett redligt bemödande, äfven där det icke bäres upp af kapitalets mäktiga häfstång, kan vinna framgång, kan mötas af oegennyttig hjälpsamhet, vänskapsfullt understöd och välbehöfligt öfverseende med alla brister under de första stapplande stegen. Det är för att ödmjukt erkänna, att redan från föta stunden af sin tillvaro Idun från de flesta håll rönt mycken (.•eh oförtjänt vänlighet: af mäktiga kollegor inom pressen, af hela den välvilliga allmänheten och framför allt af Sveriges högsinta kvinnor, bland hvilka den närmast sökt och funnit sin uppgift. År 1887 på sommaren såg sig denna tidnings utgifvarc, hvilken då satt som redaktör för den af honom grundade illustrerade veckotidningen Svea — ett försök att bjuda en mångårig osvensk konkurrens på samma område spetsen — med ens nödgad att afstå från sin plats och de förväntade frukterna af sitt arbete, närmast på grund af en uppkommen konflikt med nyssnämnda tidnings förläggare. Denna oförutsedda kris var dess mer pröfvande, som han kort förut hade ingått äktenskap och bildat eget hem. Inför nödvändigheten att nu snarast skaffa sig en ny journalistisk verksamhet väcktes på nytt en tanke, som han redan många år ined förkärlek omfattat. Den rika periodiska litteratur af speciella kvinnooch kvinnosaksorgan, som de stora kulturländerna, Tysk Viktor Andren Sofie Berencreulz (S. B) Lina Berg (L. S.). Kuben G:son Berg (Lennart Hennings) Hugo Bergqvist iMoster Lisa). Ellen Bergström. Thore Blanche. Emma Andersson (Moster Emma). land, Frankrike, England m. fl., kunna uppvisa, liade osökt framkallat frågan, huruvida icke Sverige, med dess intelligenta och vakna kvinnopublik, nu äfven vore moget för en speciell kvinnotidning.
De båda motsatta åsigterna såväl de, som yrkade ordinarie roterings påläggande, som de, hvilka ansågo att de utsockne frälsehemmanen endast borde extra roteras, bade i det nådiga förslaget kunnat se en jemkning, om hvilken de båda hade kunnat förena sig. Då frågan behandlades i sammansatt Statso. Ekon.Utsk., så ansåg man till en början, just på grund af alla dessa tvistiga förhållanden, att det måhända skulle vara, lämpligt att föreslå att utsockne frälse-hemmanen skulle hädanefter såsom hittills vara extra roterade ; men då man icke kunde se någon giltig anledn. hvarföre de sedan 1812 hade undgått ali betala utskrifnings-penningar, så föreslog Ulsk. i sitt första betänk, vid sista riksdagen, alt utsockne frälse-hemmanen skulle åläggas att betala extra rotering, men derjemte åläggas att för framtiden, likasom före 1812 betala utskrifnings-penningar. Delta betänk, bifölls af BondeSt., men återremitterades af 3:nc RiksSt. Då saken ånyo förekom på afd:n i Stalso. Ekon.Utsk., så tillstyrkte afd:n bifall till K. M:s nåd. propos. Inom det synnerligen talrika Utsk., der saken sedermera in pleno förekom, lyckades likväl en 3:dje åsigt att göra sig gällande, framkastad af en af ortens riksdagsmän, Hr Malmstedt. I det sednare betänk, föreslogo, till följd deraf, Statso. Ekon.Utsk:n, alt utsockne frälse-hemmanen skulle anses endast såsom extra roterade, men alt deremot, i st. f. utskrifnings-penningar, 4 r:drs skatt skulle påläggas hvarje hemmnn. Samtlige ortens riksdagsmän vid den riksdagen förklarade sig synnerligen belåtne antingen utskrifnings-penningar blefvo åter införda eller Hr Malmstedts förslag, som sista gången hade blifvit af Utsk:n framställd!, vunnit R. St. bifall. För min del ansåg jag likväl att detta sednare upslag i saken vore i alla afseenden det minst rätta och ändamålsenliga af alla dem, som hittills blifvit föreslagna.
Om så är förhållandet, synes mig detta ändamål icke vinnas, derest icke representationsrätt gifves åt embetsman. På sådan grund anser jag dem böra tillkomma denna rättighet, och anser dessutom det vara inkonseqvent att man tillägger representationsrätt åt en del embetsmän men icke åt alla. Ville man handla ralionelt och konseqvent, så skulle man utesluta alla embelsmännen, men jag tror icke att det låter sig göra, emedan de äro i representationen behöfliga. Om de äro behöfliga och om dem bör tilläggas en del såsom Const.Ulsk. har gjort, så anser jag konseqvensen ovillkorligen fordra att lika represen - 358 Den 28 Ma(j e. m. lalioDsrätl tillägges alla embetsman, och först då är det ändamål vunnet som vi sökl, nemi. ali skänka rättvisa åt alla. Hr von Troil: Den siste värde talaren har såsom skäl för sin åsigt framdragit orättvisan af att meddela representation ål en viss del af embetsrnånnen men icke åt andra. Jag ber att få fästa upmärksamhelen deruppå, alt det icke är i egenskap af embelsmän som Consl.Utsk. tillstyrker representationsrätt åt dessa personer, utan det är i deras egenskap af jordegare, ehuru de äro embetsman, som dem blifvit förunnadt en sådan rätt. Dessutom ber jag att få tillägga alt det hufvudsakligaste skälet, som förmår mig att rösta för bifall till Coust.Ulsk:s förslag sådant det är, är det, som Gr. Hamilton yttrat, nemi., om vi inrymma representationsrätt åt alla embetsman uti eli så ringa antal som här föreslås, så skulle ulan tvifvel inom ganska kort lid den åsigt göra sig gällande, att dessa embetsman icke hafva tillräcklig representationsrätt inom samhället, och då komma vi snart till alla dessa olägenheter som närande talare visat hafva inträffat i Frankrike och andra länder, der man varit nödsakad alt så småningom utesluta embetsmännen ur representationen. Jag yrkar bifall till Const.Utsk:s betänk, samt afslag till Hr Gyllenskjölds förslag till gemensam tanke. Många ledamöter hördes ropa på propos. Hr Cederschiöld:
Jag ber att få'uppläsa 1 mom. 34 §:n Riksd.Ordn.: ”Allmänna Besvärsoch Ekon.Utsk., ”sammansatt af 48 medlemmar, skall enligt 53 och 8g §§:na "Reg.Frn, samt i anledn. af i Stånden väckta frågor, anmärka brister i de allmänna hushållnings-anstallerna och förändringar deruti föreslå, samt Upptaga alla hos R. St. upp”komna frågor örn förändring, förklaring och upphäfvande ”af lagar och författningar, som Rikets allmänna hushållning ”röra; om sådana nya lagars stiftande, och om grunderna ”för allmänna inrättningar af alla slag, ehvad de röra upp”fostringsoch undervisnings-verken, allmänna fattigvården, ”landthushållningen, bergverken m. m.” Jag har deraf dragit den slutsats, att frågan bort behandlas af Ekon.Utsk. eller ock af StatsUtsk. gemensamt med Ekon.Utsk., och att i alla fall något beslut derom icke kunde fattas i sammanhang med stats-reglertn. I öfrigt vill jag icke tillerkänna mig behörighet att bedömma denna sak, och kau således icke göra mig skyldig till det slags barbari, hvaröfver en talare beklagat sig; men jag hade önskat, att äfven den värde ledamoten, som derom talat, eller någon annan af StatsUtskrs ledamöter hade behagat upplysa, huru verkställigheten skall ske af StatsUtsk:s förslag uti punkten b., der det står att de ifrågavar. extra-prov.läkare-arfvodena ”ej må tilldelas så”dana läkare, som förut af Staten eller någon stad åtnjuta "lön, så framt icke roen ig heter na inom ti is t rict et ”annorlunda medgifva;” äfvensom det andra förhålr landet, huruvida det verkligen skajl bero på tillstyrkan - Den 5 Maj f. m. >57 de af Sundhets-colhm, om ett sådant arfvode må af K. M. kunna någon extra-prov.läkare tilldelas, så att, i händelse af afstyrkande å collegii sida, K. M. icke kan anslå detsamma. Gr. Posse, Fredr.:
Uppfinnare af sådan förut okänd eller obegagnad fyndighet, som i berg eller jordlager anträffas, må ock kunna bevara sin företrädesrätt till platsens inmutande, genom mundtlig anmälan hos Kronofogden eller Länsmannen i orten, som eger deröfver meddela mutbevis, innehållande, jemte intyg om dagen, då anmälan skett, enahanda upplysningar om inmutarens person samt fyndighetens art och belägenhet, som i § 4 sagde äro; och skall sådant bevis, hvilket utan lösen meddelas bör, gälla för uppfinnaren eller hans rättsinnehafvare från den dag anmälan gjordes, så framt det inom 3 månader derefter till Bergmästaren aflemnas, för erhållande af mutsedel; men om den tid försummas, håfve mutbeviset gällande kraft endast från den dag det till Bergmästaren inkom. § 6. Öfver inkommen begäran om mutsedel, hvilken må kunna med posten eller annorledes omedelbarligen till Bergmästaren insändas, skall Bergmästaren föra ordentlig anteckning med dag och år, då den inkommit, samt sednast inom tre dagar efter emottagandet skriftligt beslut meddela. Finner Bergmästaren nödigt infordra ytterligare upplysning i afseende på arten af den angifna mineral-anledningen, ställets belägenhet eller annan för mutsedels utfärdande erforderlig omständighet, ege han förelägga inmutaren att, inom viss lämplig tid, räknad från den dag beslutet gafs, dermed inkomma; och vare, i händelse den tid försittes, den då skedda angifningen förfallen, hvilken påföljd i beslutet intagas bör. Finnes åter af de inkomna handlingarne, eller efter infordrad upplysning, att fyndigheten icke utgör föremål för inmutning, enligt 1 §, eller att för inmutningen sådant hinder möter, som i 2 och 3 §§ omtalas, varde inmutarens begäran afslagen. Men ej må i andra fall, än nu sagde äro, mutsedel vägras, der ej fråga är om inmutning ånyo af sådan äldre grufva, för hvilken visst utmål finnes gällande, utan skall, i händelse tvist om bättre rätt till den inmutade fyndigheten sedermera yppas, företrädet på laga rättegång bero.
Men då det sålunda är bevisligt, att statsutgifterna kunna bestridas, utan att Banken dertill behöfver aflemna mera än 500,000 R:dr årligen intill nästa riksdag, ooh då det likaledes är ådagalagdt, att återstoden af Bankens upplupna vinst erfodras för dess konsoliderande, så skulle jag handla mot bättre vetande, om jag ej reserverade mig mot det förslag att aflemna en större del af bankovinsten till statsverkets utgifter, hvilket i Utskottets plenum vunnit pluralitet och i förestående memorial blifvit till Rikets Ständers bepröfvande framställdt. Skulle delta Utskottets förslag vinna Rikets Ständers bifall, så kan följden icke blifva någon annan än den, att Bankens ställning, som förut är svag, kommer att ytterligare försvagas, enär tillräckliga medel för konsoliderande af dess metalliska fond icke blifva i Banken bibehållna, hvarjemte ett öfverskott i statsverkets inkomster skall uppkomma, som möjligen kan blifva användl för helt andra ändamål, än Ständerna afselt. Må man derföre icke beröfva Banken en för dess styrka och säkerhet nödvändig fond, för att bereda statsverket en öfverflödig inkomst. Uti denna reservation hafva Riksdagsfullmäktige Petter Mårtensson frän Jönköpings Län, Gustaf Berg frän Skaraborgs Län och Anders Pehrsson från Östergöthlands Län instämt. STOCKHOLM, tryckt hos isaac marcus, 1851. Banko-Utskottets Memorial, N:o 13. 1 IS:o 13.
hvad för sorts böcker man egentligen skall bjuda 14- och 15- Bringarna - dessa fl.yttfågel.snat~irer, som idlti.cl äro ute ocli sp&amp;ja efter nytt land Det ' resultat m m vanligen lionimer till ar, a t t de redan last just de bö&amp;er, soin IIII slr~ille passrt dem bäst. sFältslcärns berättelsers t. ex. ha cle redan last vid. 11, 1.2 års ålder - och sh f&amp; 14-åringarna börja med exe~iipelvis Marlitt, i \ lIol.ly Bawn eller Heimburg. Vi tro, a t t lika viktigt som det är a t t gifva de unga eilrlast god I&amp;sn.in.g, lika viktigt är det a t t gifva dem just den goda läsning, som ar lainplig for deras hlder. Hvarför skola cle små bzzrn.en s&amp; tidigt förjagas och ur sagans förtrollade land och clrifvas till sniisför.iiz~iftigIiet onatiir? Och Iivarför s k d l inngclomea, i st. f. a t t i litteraturen urngas med verkligt stora, adla och srinda personligheter, föras in bl.and de imclerhaltiga romanernas inppstyltscle hj altar och hjältinnor? Till råd och hjälp för dem af ungdomens vaiuier, som vilja beakta nödva~digh.eten af a t t gifva cle unga icke blott goda böcker och dessa i lagom mängd, litan ock ' iiise vikten af ' a t t dessa böcker gif17as dem i riittan tid, her koiniten p&amp; sina listor utsatt det åldersstadiiini, för hvillzet en bok anses passande. honiiteiis arbete har i hög grad unclerlättslts genom hrr bol~förlaggares frikostighet och tillmötesgående. FreclriliaBreiner-Förl~~indet har n. ä d g e n som gåfvor e11iottzzgi.t iizästan. alla de barnoch ungdomsböcker; som utkommit vid j dticlen.
Hvad deremot de egentligen kyrkliga ärendena beträffar, torde, sedan numera Rikets Ständers inför Kongl. Majit tillförene uttalade önskan, om inrättande af kyrkomöten vunnit nådigt afseende, i det Kongl. Majit vid denna riksdag till Rikets Ständer aflåtit nådig Proposition med förslag till lag i ämnet, det af motionären och hans föregångare åsyftade ändamål i väsendtlig mån kunna genom nyssnämnda institution ernås; hvadan Utskottet kan undgå att yttra sig angående lämpligheten att hos ett underordnadt embetsverk koncentrera förvaltningen af kyrkans så väl inre som yttre angelägenheter; utan hemställer Utskottet, med stöd af det redan anförda, att ifrågavarande motion ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Ank. tili Exp.-Utsk. den 2 Febr. 1863, kl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om ändring i Kongl. Förordningen den 12 Januari 1855 angående Svenska jerneffeklers stämpling.
Besv. o. Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 18. och skollärare skall gälla lika med halfva församlingens, hvilket vore sä mycket orättvisare, som församlingen ensam aflönade desse tjenstemän, har Johan Carlsson föreslagit antagandet af följande bestämmelser i afseende på tillsättandet af meranämnde sysslor: »l:o a) För kompetens till organist-syssla fordras organist-examensbevis, upptagande graduerade betyg om sökandens kunskap i orgelspelning, harmoniläran samt orgelns stämning och värd; b) För kompetens till kantorstjenst (klockaretjensten derifrån skiljd) fordras kantors-examensbevis, upptagande graduerade betyg om kunskap och skicklighet i sång (oberäknadt röstens naturliga godhet) och harmoniläran; c) För kompetens till ensamt klockare (organistoch kantorstjensterna derifrån skiljda) fordras endast examensbetyg af provincialeller annan vederbörligen anställd läkare om godkänd kunskap och skicklighet att läta åder och vaccinera samt någon trovärdig och skicklig persons betyg om redig stafoch skrifkunnighet och räkning af de hela talen; d) För kompetens till skolläraresyssla fordras gradueradt bevis från något af rikets folkskolelärare-seminarier uti alla de ämnen, som Kongl. Maj:ts nådiga Förordning af den 18 Juli 1842 om folkundervisningen i riket föreskrifver; e) För kompetens till förenad organist-, kantors-, klockareoch folkskolelärarebefattning fordras: graduerade examensbetyg i orgelspelning, harmoniläran och sång samt skollärarebetyg jemte provincialeller annan vederbörligen anställd läkares betyg om godkänd kunskap och skicklighet att åderlåta och vaccinera; f) Då organisteller kantorstjensten eller ock båda dessa tjenster äro med klockaretjensten förenade, fordras äfven vederbörligen anställd läkares betyg om vaccination och åderlåtning, på sätt i momentet e) sägs. Betygens grader böra vara följande:
Lifbevärings-regementet, lör dess . inbetalda genom anordning vice korporalers sjukvård under i af den 23 Februari 1818. Di gret 148: — —< sponerad den 28 Februari på —- —■■■ ■ I undertecknad och inhändigad Summa 293: 24. — \ den I Mars. Aldre fordringar: 1835. — Sergeanten Hellström vid Uplands / Beror på framtida möjlighet regemente, för sjukvård, 16: \ at! kunna indrifva dessa for tt i i-.-, . n ■ i/,-,i / dringar, emedan personerne, 1839. — Under-löjtnanten Akerman vid Gotha ) så vidt kändt Ur, för närva Artilleri-regemente, för sjukvård, 21: f rande icke finnas i riket. Stockholm den 1 Mars 1848. /. G. Dahlström. Kongl. Förvaltningens af Sjö-ärenderna underdåniga Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Kongl. Flottans räkenskaper för åren 1846 och 1847. Stormäktigste Allernådigste Konung! Medelst nådig remiss af den 18 sistlidne Januari, har Eders Kongl Maj:l anbefallt Förvaltningen af sjö-ärenderna inkomma med underdånigt utlåtande i anledning af Rikets — 227 — Ständers Revisorers underdåniga berättelse om verkställd granskning af 5:te hufvudtitelns räkenskaper för åren 1846 och 1847; och får, till fullgörande af denna nådiga befallning, Förvaltningen följande i underdånighet anföra: Hvad först beträffar det Revisorerne anmält, i fråga om dels utanordnandet å 5:te hufvudtitelns besparingar af 100
At dessa hade intill i860 års slut endast 333 till straff-fängelserna återkommit för att undergå straff för andra resan stöld, hvadan återfällens antal bland dem, som alltsedan 1855 för första resan stöld blifvit straffade med fängelse i cell, uppgått till omkring 11 procent, livad särskildt beträffar kronoarbetskåren, förmäler Styrelsen, att om hela antalet af dem, hvilka alltifrån kronoarbetskärens organisation intill slutet at^ år 1860 derifrån frigifvits, jemföres med hela antalet af deni, hvilka till kronoarbetskåren samt till straffoch arbetsfäugelserna återvändt, så visar sig, att de återkomnes antal at de frigifnas utgjort omkring 33 procent samt att 13 procent varit sådana, som för begångna brott ånyo häktats för att undergå straff-fängelse, men att återstoden, eller 20 procent, för bristande laga försvar återförpassats till arbetsfängelserna och kronoarbetskåren; att om deremot antalet af de under loppet af år 1860 återkomne jemföres med antalet af dem, som samma år frigifvits, deraf ådagalägges, att af de frigifne omkring 40 procent återkommit, och deraf 17 procent såsom försvarslöse, men 23 procent för att till straffarbete hällas, § 8. Beträffande religionsvärden inom fängelserna, innehåller Kongl. Fångvärds-styrelsens berättelse, ^ bland annat, att kristendomskunskapen under år 1860, likasom under nästföregående året, varit god eller försvarlig hos större delen, såväl af de i länsoch kronofangéiserna under årets lopp första gången intagne fångar som äfven hos de vid kronoarbetskåren samt straffoch arbetsfängelserna vid årets slut qvarvarande personer. Kristendomskunskapen hade dock hos manga Varit ringa och alldeles ingen hos 42 bland de till länsoch kronofängelserna nykomna, samt hos 28 utaf de vid kronoarbetskåren äfvensom vid straffock arbetsfängelserna vid årets slut qvarvarande.
Under ifrågavarande tid har ifrån Stats-Verket, såsom tillförene, till Polis-väsendets underhåll i Hufvudstaden, enligt Kongl. Baefvet deu 25 November 1812, årligen utgått i5,ooo R:dr B:co, och ifrån Stadens Cassa dels 1,200 R:dr B:co, såsom hyra för den local, hvilken af Polis-kammaren begagnats, dels ett anslag af i,45o R:dr till sublevation uti Polis-kammarens aflöning, hvilket numera, enligt Kongl. Brefvet den 23 Februari i838, är ökadt till i525 R:dr B:co. Eders Kongl. Majrt har ock serskildt af Dess egne medel i Nåder låtit, fortfarande, årligen utbetala i5oo Rtdr B:co, för att användas till löneförbättring för Polis-kammarens Tjenstemän. Till Eders Kongl. Maj:t bar öfver-Ståthållare-Embetet den 18 September i83y afgifvit underdånigt utlåtande, i anledning af en utaf åtskillige personer af arbets-classen i Hufvudstaden, af anförde skäl, gjord underdånig ansökning om uppliäfvande af den Författning, hvilken är utfärdad den 4 Juli 1817, derom, att Närings-slällen i hufvudstaden skulle på vissa bestämda lider af dagen vara tillstängde; och utgående från den åsigt, att berörde stadgande skäligen och billigtvis skulle, på de grunder, som i berörde underdåniga utlåtande utvecklats, kunna upphäfvas, har Öfver-Ståthållare-Embetet tillstyrkt i underdånighet, att föreskriften i Öfver-Ståthållare-Embetets kungörelse den 4 Juli 1817, om inskränkning i tiden för gästning å Närings-stallen, måtte upphäfvas, så att desamma skulle få hållas tillgänglige hela dagen, alla söcknedagar, sommartiden från kl. 6 förmiddagen till kl.