Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid bedömandet af denna säkerhet bör afseende fästas å den olika annuiteten, å ena sidan, för de belånade inteckningar, som hypotheks-inrättniugarne innehafva, och hvilka under hela amorteringstiden böra vid primitiva beloppen bibehållas, samt, å andra sidan, för de upptagna lånen. För alla intill 1858 års utgång upptagna amorterings-lån utgör annuiteten 5 procent, hvaremot annuiteten för de från föreningarne ulgifna hypotheks-lånen i allmänhet uppgår till 5J procent. Efter denna grund skulle en skuld på S0£ millioner, utgörande sammanlagda beloppet af de obligationer, som ulgifvits för hypolhekskassans och föreningarnes upptagna lån, beläckas genom en fordran af endast 70 millioner. Tab. 4 redogör för delegarnes, så väl de låntagandes, som de ickelåntagandes, förhållande till hypolheks-föreningarne för hvarje kalender-år till och med 1858. Enligt denna tabell utgjorde, vid slutet af nyssnämnda år, delegarnes antal 13,521, hvilka ingått i föreningarne för 8,087,5 3 mantal, 4 27 med ett jord värde af 164,822,598 r:dr r:mt. De utestående amorleringslånens primitiva belopp uppgick till 67,702,008 r:dr, delegarnes behållning till 4,929,538 r:dr och reservfonden till 877,835 r:dr. Ta b. 5 upptager särskilt de icke-lå nia gande delegarnes förhållande lill föreningarne under samma tidrymd. Af denna tabell, som dock icke omfattar Småländska föreningen, hvilken förklarat sig icke kunna härom meddela särskild uppgift, synes, att dessa delegares antal i de öfriga föreningarue från 1853, då det utgjorde 159, nedgått, så alt det vid 1858 års slut endast var 100, och att dessa då hade en kapitalbehållning af 142,601 r:dr. Enligt nästföregående tabell utgjorde de från föreningarne utgifna, vid 1858 års slut utestående, amorleringslånens primitiva belopp .
4,680 centner, kan den besparing, som skulle uppkomma genom användandet af det förra slaget i stället för det sednare, icke uppgå lill det angifua beloppet, 40,000 R:dr per mil, med mindre än alt hvarje centner skulle kosta 8 R:dr 54 öre, hvilket i det närmaste utgör 11 £ 8 sh. Sterling Stats-Utskottets Memorial N:o 14. 11 per Engelsk tons. Ett så högt pris hnr emellertid aldrig, icke ens under de mest ogynnsamma förhållanden, blifvit erlagdt för de å Statens stambanor begagnade räler från England. Det verkliga medelpriset för dessa uppgår till omkring 7 £ Sterling pr lons, eller omkring 5 R:dr 25 öre per Svensk centner och den förutsatta besparingen i inköpspris reducerar sig följaktligen lill endast 24,570 R:dr per mil, om hvilken besparing jag längre ned skall vidare yttra mig. Men lika litet som i hvarje annan fråga får man vid bestämmandet af rälernas styrka endast taga anläggningskostnaden i betraktande; man måste äfven tillse i hvad mån den mindre soliditeten inverkar på den blifvande trafiken. Lättare räler fordra lättare lokomotiver och med antagande af den praktiska regeln för rälernas vigt i förhållande till lokomolivernas, nemligen alt den förra bör vara lika många skålpund per löpande fot, som den sednare utgör lons, finner man, att på de lättare, eller 15-Ä-rälerna, lokomoliver af högst 15 lons vigt kunna begagnas, då deremot å de starkare rälerna kunna användas lokomoliver af 21 £ tons vigt och då nu lokomotivets dragkraft står ungefärligen i direkt förhållande till dess vigt, bar det tyngre lokomotivet 42 procent större dragkraft än det lättare. Det är ofvanföre anlordt, att medelkostnaden för alla våra hittills utförda stambanor uppgår till omkring 800,000 R:dr pr mil. Af denna kostnad utgör den genom användandet af 15-^f-räler uppkommande besparing, eller 24,570 R:dr pr mil, endast 3,1 procent.
Om jag ej med systerlig kärlek älskade min kusin, skulle hans olycka icke gripit mig så djupt, och jag skulle förjagat misstankar, dem det ej anstår en dygdig jungfru att hysa. – Du sade, att du skickade Johanna att se, hvad mål min son haft för sina hemliga vandringar, eftersom du alltsedan detder yrvädret haft skäl till den misstanke, att han åter skulle besöka Ingrid på Tallmossen ... Du sade ju så? frågade lagmannen. – Ja, svarade Maria, lätt rodnande. – Hvilket är detta eller dessa skäl? – Då vi voro härbergerade hos Ingrid, erhöll Adolf af henne en dryck, hvarefter jag tyckte mig finna, att han gerna betraktade Ingrids dotter Ellen. Detta var kanske en grundlös misstanke; men som jag fruktade, att hexan med sina konster ville förleda Adolfs hjerta till något ondt, gaf jag akt på hans uppförande ... och när detta alltjemt närde min misstanke, skickade jag denna qväll Johanna att utforska, hvad han hade för händer. Det anstod mig kanske icke att göra så, men ... – Jo, inföll lagman Johan, – du har handlat både vist och värdigt en kär anförvandt. Men skynda dig, säg, hvad erfor Johanna? – Hon vågade ej följa Adolf, då han nalkades Ingrids stuga; men då träffade hon Petrus, ridknekten från Sjövik, och han följde Adolfs spår ända till kojan ... Ack, farbror, bespara mig fortsättningen! Jag blygs inför edra ögon. – Ha! utbrast lagman Skytte; – min sons historia är då redan i främmande händer! Jag, olycklige far! – Förlåt honom, bäste farbroder! bad Maria och fattade gubbens hand. – Den stackars Adolf är ju ett oskyldigt offer för de begge hexornas onda afgrundskonster! Hvad rår han för, att de förblindat hans ögon och förledt hans hjerta! – Och spejaren såg ju något, som upphäfver hvarje tvifvel om hexans lyckade afsigt att locka min sons hjerta till hennes dotter? Det var ju så? Säg ut, mitt barn! Blott detta sista svar! Men Maria dolde sitt ansigte i händerna och svarade endast med tårar. – Jag förstår ...
23 15 10 6 40 — 13 16 — 8 26 8 — 16 — Vid ståndspersoners gårdar finnas nästan öfverallt större, väl vårdade trädgårdar; vid allmogens, då gårdarne ej äro allt för obetydliga, träffas utanför boningshusen vanligen endast mindre trädgårdar eller hagar, som ej skötas med annan beräkning än att deraf hemta för hushållet nödiga grönsaker, och sällan förekomma i dem några fruktträd af värde. Inom vissa socknar har hemmansklyfningen nått en höjd, som väcker allvarliga bekymmer för de många obesutna hemmansbrukarnes bergning. Det är derföre att hoppas, att Eders Kongl. Maj:s nådiga beslut, hvarigenom ett minimum, numera 14 för detta Län 6:dels mantal, blifvit bestämdt för klyfning af hemman | utan föregående undersökning till utrönande af besutenheten, skall verka välgörande genom att hämma den missbrukade fria styckningen af jord. Landtbruksskolan å Orup fortfar att vara i verksamhet. Antalet af vid skolan antagne och derifrån afgångne elever har varit: år 1851, 21 antagne och 20 afgångne. „ 1852, 18 d:o och 12 d:o „ 1853, 17 d;o och 7 d:o „ 185 i, 15 d:o och 22 d:o „ 1855, 14 d:o och 14 d:o Lärarepersonalen har under samma tid utgjorts af en Föreståndare, som tillika varit förste lärare, en Underlärare och en Djurläkare, hvarförutan hvarje sommar sedan år 1854 en särskild lärare i Botanik varit vid skolan anställd. Till denna egentliga lärarepersonal kommer vidare en Smed och en Slöjdare för elevernas undervisning i smedoch slöjdarbeten. Skolans ägande fastighet utgöres fortfarande af hemmanet Orup, 12 mantal, med ett iigovälde af 200 tunnland, deraf 90 tunnland åker, men år 1851 ökades jordbruket genom arrende af hemmanet Pinan 3/i6:<lels mantal och ett Gatehus med tillsammans 100 tunnlands ägorymd, deraf 55 tunland åker.
Maj:ts Nådiga Bref den 29 April i83o, en ångpanna af koppar för ett Post-Ångfartygs räkning och en af Capitaine Carlsund uppfunnen constructions-method blifvit vid Motala Mekaniska Verkstad förfärdigad, hvilken kostat Post-Verket 12,419 R:dr 36 sk. 1 r:st., samt att, ehuru samma panna sedermera skall befunnits för ändamålet oduglig och blifvit till Götha Canal-Direclionen, som derå gjort högsta anhudet, med Eders Kongl. Maj:ts Nådiga tillstånd för en summa af 4.883 R:dr 16 sk. försåld, Revisorerne likväl hvarken af de Kongl. Brefven eller Öfver-Post-Directeurs-Embetets Protocoller och Räkenskaper kunnat finna, att någon ansvarseller ersättningsskyldighet blifvit emot vederbörande yrkad, i anledning af Post-Verkets i och för nämnde transaclion tillskyndade förlust af 7,586 R:dr 20 sk. 1 rist.; Och har Eders Kongl. Majit under den 22 December näsllidet år i Nåder anbefallt Öfver-Post-Directeurs-Embetet att öfver hvad Revisorerne sålunda erinrat sig i underdånighet utlåta. Vid fullgörandet af denna Nådiga befallning har Öfver-Post-Directeurs-Embetet ansett sig böra först upplysa några omständigheter, hvilka vid anmärkningens bedömmande icke skäligen kunna lemnäs utan afseende. Sedan till följd af Eders Kongl. Majits
115. — med förslag till ny författning angående stämplade pappersafgiften. 116. — angående ändring af 2 kap. 5 § Utsöknings-balken samt Kongl, för ordningen den 28 Juni 1798. Underdånig skrifvelse, angående de stadens Åmåls innevånare beviljade förlagsoch byggnads-lån. 118- — angående ifrågasläldt låneunderstöd åt Wexiö domkyrka samt institutum elinicum och läns-lazarettet i Lund. 119. — angående föreslagna jemkningar uti det antagna myntsystemet. 120. — om ändring i sättet för kungörelsers publicerande i kyrkorne. 121. — i anledning af väckt fråga om ändring i nu gällande stadgande rö rande tiden, då damlucka skall vara öppnad. 122. — i fråga om privatbankernes framtida upphörande. 123. — angående rotehållarnes i Bolms län skyldighet att förse sina båtsmän med en månads nppfordrings-kost. 124. angående förändrade grunder för Beväringsmanskapets tjenstgöring m. m. 125. — an gående roteringsbesväret för Komministers-bostället Kåreslätt. 126- — angående stämpling af spelkort och afgiften derför. 127. — om upphörande af skillingssedlars utgifning från Banken. 128. — Se Tv ro 225. 129. — Se N:o 22G. 1.30. — Se N:o 227. 131. — angående ett byggnadslåns beviljande åt staden Christianstad, efter derstädes inträffade eldsvåda. 132. — angående vissa lagbestämmelser, med afseende ä enskilde banker. 133. — angående lag om aktie-bolag. 134. — i anledning af Kongl. Majrts nådiga förslag till ny Riksdagsordning m. m, 135. — angående de i Regerings-forinens G3 § föreskrift» kreditiv-summor. 136.
Man talar så mycket om vår frihet och vår sjelfständighet; jag medgifver visserligen, att densamma äfven bör på allt sätt vidmakthållas i ett constitutionelt samhälle; men, mine Hrr, jag ber alt fä erinra, att denna frihet, denna sjelfständighet ytterst hvilar derpå, alt våra försvarsanstalter äro så vårdade, alt de kunna betrygga denna frihet. Sä är likväl icke hos oss förhållandet, ty första villkoret för försvaret ligger uti beväringsmanskapets organisation, och såsom delta nu är organiseradt, såsom del nu utför sina vapenöfuingar, är syftemålet icke uppfyldt. Måhända vinna dessa ord icke mycken samklang, nu på detta rum, emedan motionen icke blifvit väckt i den form och med den utförlighet, som vederbort; men jag önskar och ärjinnerligen öfvertygad, att när en gång frågan väckes om borttagandet af legning för beväringsskyldige, ali Rikets första Stånd då äfven skall vara det första alt inse riddersmannapligten och vara färdigt alt utöfva densamma. Måhända, säger jag, det vid detta tillfälle ej kan komma i fråga att återremittera Ulskis förslag, deruti motionen blifvit afstyrkt, men Den 17 0 c t o b u r 1'. m. 159 jag har åtminstone önskat, alt vid detta tillfälle instämma med motionären i de af honom uttalade åsigler, äfvensom att på delta rum, med antydande af sakens stora vigt, öfverlemna densamma till 11. o. Ad:s varma och lidiga behjertande. Frih. Cederström, Jacob: Det är nu en lång period förfluten, sedan den lid, då R. St. ätogo sig beväringsskyldigheten, men likväl finnes det felaktigheter i formen ännu qvar. Man belänke organisationen af Sveriges försvarskrafler, och man skall finna viglen af att kunna begagna ett försvarsmedel af 80,000 man, som beväringsmanskapet i alla classer utgör.
Godt Santos-Kaffe Försäljning genom HUSQVARNA DEP0TER samt genom de SO å 60 öre pr kg. ~~9 &amp; Fin-fint Santos af nya skörden, mycflesta större järnhandlare i Skandinavien och Finland. Priskurant gratis och franko.- Extra l:m ' a D:0 högsta kvalité, med fin arom och full styrka 0: 90 pr kg. Prima Campinos 1: 00 » » Finaste PLANTAGE-KAFFE, kraftigt _ m Och välsmakande 1: 05 pr kg. Utsökt god PÖRTORtCOART 1: 10 ». Bron, BiluiUlt k SkoEssanatorium. Extrft l:ma GÖSTA RICA ... 1:12 » » ED anledning af » ClematisvärdeFin-fin ljus Java, mycket godt 1:15 • » fulla uppsats i Idun förd. — Billigaste förstklassiga kurort i Sverige. — Extra lita » GUATEMALA, särdeles » Om farorna vid barns uppfödande Läkare: D ocenten i praktisk medicin vid Lunds universitet med. med komjölk ", få vi härmed som fullt Finare kaffesorter till högre priser Nervsjukdomar. jämförlig med alla förekommande utKARL PETRÉN. Specialitet: finnas äfven å lager. ländska apparater framhålla: Allt pr säck om cirka 60 kg. samt 5 öres högre pris då minst 10 kg. köpas. — Allt KaSe lever, fraktfritt vid närmaste B A B Y järnvägsstation vid köp af hel säck. Sändes till landsorten mot efterkraf eller S V E NSK DIFLASKAPPARAT förut insänd remissa. Prof af samtliga sorrekommenderad af professor Medin. I O a k t a d t k a l l e n u ä r b i l l i g t, terna erhålles franco mot insändande af 20 Apparaten kostar komplett med 8 flaså bör ni dock betänka att det är mycket skadligt att dricka det enbart, synneröre i frimärken. skor och kokkärl kr. 6: — ligas!
Nå, välkommen till oss, friherre Skytte! Här väntade jag minst att se er, men ... quo fata trahunt retrahuntque sequamur 34. Samtalet afbröts, ty Adolf märkte, att det icke behagade andre löjtnanten. Den unge Ligelius var son af en prestman och hade vid universitetet gjort sig känd såväl för flit och utmärkta själsgåfvor, som mycken äregirighet, stolt sinnelag och äfventyrligt lynne. Han blef efter slutad lärokurs præceptor i en förnäm familj, men då han här förälskade sig i husets dotter och det ömma, men oskyldiga förhållandet mellan de unga snart upptäcktes, blef han skymfligt jagad på porten. Han återvände derefter till Upsala. En ung högadlig student, slägting till den ifrågavarande familjen, var inspector illustris för den studerande nation, Ligelius tillhörde. Denne förnäme herre, som ansåg, att vanbördingen med sin förmätna kärlek förolämpat honom såväl som hans slägt och för öfrigt icke kunde tåla Ligelii stolta och sjelfständiga väsen, företog sig att vid ett offentligt tillfälle skymfa denne. Ligelius besvarade skymfen med en utmaning. Hans motståndare tillbakavisade den, men begagnade sig deraf, för att utverka hans förvisning från universitetet. Samma dag, förvisningsdomen afkunnades, uppsökte Ligelius sin fiende i dennes bostad, tvang honom att slåss och tillfogade honom ett värjstygn, som var nära att fortskaffa den unge inspectorn till hans fäder. Samma natt flydde Ligelius till Stockholm, gick ombord på en utländsk skuta och lemnade fäderneslandet. Sedan dess hade han genomlefvat öden, hvilkas berättande skulle fylla en diger bok. Tanken på den framtid, af hvilken han sjelf väntat så mycket, men som nu var förspilld, förtog honom i olyckans stunder styrkan att föra en stilla, obemärkt och fläckfri lefnad, äfven om en utväg till en sådan stått honom öppen: såväl för att döfva sina minnen, som drifven af sitt lynnes art, kastade han sig in i ett vildt äfventyrarelif. Han hade lefvat bland
Carlscrona Stad, rättighet för kill Branwins-bränning och distillering i ett bolag m. m.; se Bränwins-bräns ning, Ariherre Facoö, yttranden, 47- 57. 78. 224, 224. 12b. 128- 234. 144. 146. — afsägelse frän BancsFullmägtigffavet 498. 4 Register. erö-rrt» Friherre /knllot/, yttrande, 2Z. Lhartä-Sigillatä-Förordningcn, om swärigyeter wld werksta-tindct deraf, iza. 153. 178. 193- Lonstrturions Utstot.ets ledamöter; se Lister. — desi be» tänkamen och mcmorialer; se Memorial. — desi Protoco ls-Utdraa, 107. Tonstitutorialer för Iustitiä - Ombudsmannen och desi Suppicant, 172. 193. — för Committerade till Tryck» FrirctenS wärd, 180. 293. Arfherre Facuö, Ordförande i Landt-Marffalkens ställe, 64. D. Dalrot,-t,', Aflcstor, Enka, eftergift af en henne ädvmd eftcrräkningS-summa 287- 296, 297- Z86. Danc^varllt , Aacol> yttrande, 274. Decharge för StatS-Rädet, 189. 294. 386. — intagan» de deraf i Riksdags-Beflutcr, iga. 194. Döttrar af enligt nuwarande Regerings-Form adlade personer, fragg om adlig wärdighet för dem, 112. 120. E. ESs justering och aflaggande af Banco-Utstottets narwa» randc ledamöter, 42.
af samt hvad att styrelsen måtte i telefonisternas aflöningar ålderstillägg, så att t. ex. efter 5 års väl vitsordad tjänstgöring införa grundsatsen en ökning i timlönen 5 öre skulle ske och efter om med 10 år ett ytterligare tillägg af 5 öre inträda. Vidare hemställes, huruvida icke styrelsen i betraktande af de i flere hänseenden säregna förhållanden vid denna strejk skulle finna skä- ligt och billigt att, o m icke alldeles åter öppna dörrarna ett för alla, bestämdt vakanser, som lär som torde fälligt dock bereda företräde vid de afskedade tillsättande af ännu ej fyllts, och de de luckor, uppstå efter mer eller mindre tillanställda. ännu hos Euligt bolaget hvad som finnas uppgifves, plats för minst omkring ett 70-tal af de nu afskedade telefonisterna. Härtill så stark kommer att en verksamhet i utveckling som A l l m. tydligen telefonbolagets kräfver en fortgående ökning af personalen och att alltså för ännu ett eller annat tiotal 70 god användning borde kunna finnas hos bolaget. utlärda telefonister utöfver de Vid sådant förhållande bör enligt komiterades mening mot en öf verenskommelse o m att återtaga det stora flertalet nu afskedade icke föreligga några reela svårigheter, därest öfver hufvud en tillfredsställande uppgörelse från båda sidor önskas. detta skrifves, ofvannämnda När skrifvelse må emellertid må bli det varmt vi terades hoppas, skrifvelse, ett att möjliga, Allmänna sådant sätt som ett ögonblick sam ut, skulle förvärfva Man att detta att svar och fullkomligt i slutorden i de » genom situation, styrelsens svar på ännu ej afgifvits. gynnsammast stämma get har inkomitelefonbolaafveckla en såg ganska b r y d - sympatier, hvilka under kommande tider måhända mer än en gång skulle visa sig icke så alldeles utan betydelse. » P. S. I detta nummers nut ingår telefonstyrelsens funnit komiterades skrifvelse gon dess vidare åtgärd pressläggningsmisvar. Styrelsen har nej kunna till nå- föranleda »! IDUN 1897 Med skäl må man sätta ett stort utropstecken efter denna öfverraskande och må man väl jan den behålla allmänna fonbolagets underrättelse, att den vädi minnet, rättskänslan gjort till telestyrelse i en så ömmande sak endast möttes m e d maktfullkomlig ' omedgörlighet.
Alla Embersmän och Betjente, som hafwa con,ante Penninge-Löner, erlägga derföre sju af iOo:de;vch 5:te ^nmi-nrckk af samma §. innehäller deremot, at den, som fatt LsrLÄer, utan at hafwa warit i tjenst, skulle erlägga tolf as loo-.de, räknad efter den Lön, som en werkelig Tjenstgörande af samma CaEer hade; och 4:0. Är uti i8oo ars Bewillnings-Förordnings Lidra ^rtlcel, angående Bewillning af Löner förordnadr, at werkelige Embetsmän med Löner fran och med 6oo R:d. och derunder, stola derföre erlägga procent Bewillning pä samma Löner; men al deremot den, som färt LaraScr, utan at hafwa warit uti Kronans tjenst, stulle utgöra, fästom Bewillnings-afgift derföre, 6 af ioo:de om aret, räknadt efter den större eller mindre Lön, som en werklig Tjenstgörande af samma Lanser njuter; och ester hwilken beräknings-grund följagleligen, i jemnförelse med Räden uti Kongl. Lollegiernc, som endast hafwa 602 R:ds Löner, det blott csrsSeri seraäs - 444 Den 9 Mars. serL6e 6olls§li. Rådet bör erlägga samt hittils erlagt fyra ganger större Bevillning, an denwerkeliga Embetsmannen, I betraktande af nu anförde förhållande under framfarne lider, kan jag för min del ingalunda bifalla den mi Högloft.
"dock taxeras för förande fartyg Coopvaerdi-Skeppare uti den stad, dit fartyget hörer’', på sätt förslaget utvisar; äfvensom, att vid rubriken ”Skeppare, Coopvaerdie”, uti 15 § af BevillningsStadgan, må få införas en sådan hänvisning till 46 § 3 mom, som Utskottet uti 14 § jemväl föreslagit; och har Utskottet, enär i fråga om den ort, der någon skall skattskrifvas, 5 mom. af 46 § innehåller föreskrift om hänvisning för besvärs anförande öfver Konungens Befallningshafvandes beslut till Kongl. Kammar-Rätten, men bestämmandet deraf i allt fall vore beroende af meddelande Författningar i administrativ väg, ansett sig böra hemställa, att uti 5:te momentet, orden ”Kongl, Kammar-Rätten,” må utbytas emot orden 3'ort och ställe} som vederbör/' på sätt förslaget uti sistnämnde § utvisar. Då uti 48:de § saknas bestämd förekrift, inom hvad tid mantals-längden bör till Pastor aflemnas, har Utskottet, med afseende jemväl å behofvet af §;s förtydligande, ansett sig böra föreslå den förändrade redaction, sorn bilagan närmare utvisar.
Herr Grefven och Landi-Marskalken yttrade, ntt inkommande Tullprocenten å Pomeranser , sorn först varit af Utskottet föreslagen till 10, sedermera i senare Tulltariffen blifvit Ökad till 25. Friherre Ceder/Ironi t Efiet hvad Herr Grefven och LandtMarekalken upplyst, att äfven Pomeranser äro uppförde till 25 procent, Ånner jag att det undfallit mig, men jag hem* ställer, huruvida det är cOnseqvent, att uppsätta tullen på Citroner till 25 procent af värdet. Det har varit det Activa värdet uti för* ra taxan, som gjort att det sett högt ut. Men man får ej rätta sig derefter, då varan är oumbärlig, och då 25 procent alltid är för högt för en frukt som är nyttig och nöd^ vändig - Den 18 Augusti e. m. Herr Munck af Rosenskjöld, Eberhard; Jag är nästan förvånad, att höra yttras, såsom skäl för hög tull , att så länge ej en förbättrad organisation skett af bevakningen, det ej går an att nedsätta tullen. Jag tror t ver tom, att då bevakningen är säker, kan man höja tullén , men annars bör man nedsätta den så , att man ej finner uträkning att tullförsnilla. Öm förhållandet är sådant att man i Skåne inför Citroner, utan att förtulla dem, så ligger den hufvudsakliga orsaken uti den höga tullen; men jag är säker, att om tullen nedJ sättes, som Friherre Cederström föreslagit, skall den mera erläggas och inkomsten derföre okas. Jsg hade trott, att man kommit ifrån den origtiga mening , att hög tull ökar inkomsten. Jag har sökt visa, att man af den anledning just bör undvika hög tull på inkommande varor. Herr Tham: J*g ville endast nämna, att förra värdet på Citroner öfverensstämde tämmeligen med det närvarande; det var i ek. Hamburger Banco. Jag öfverlemnar till Ridderskapet och Adeln att bestämma denna sak. 10 procent tror jag är för lågt; kanske man kunde antaga i5. Herr Hjerta: Jag tror, att om man sö ker mycket medelvägar, komma alla Ständ att fatta olika beslut.