Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Desse hafva dock funnits mindre passande för orten och införskrifning skett af gröfre och lång-ulliga får från England, dem allmogen i synnerhet omtyckt, såsom mera ullrika och för fuktiga klimatet passande. Å Börringe egendom har schäfferiet blifvit utvigadt och fårens antal derstädes uppgifves uppgå till icke mindre än 3,000. Qvantileterna af ull å årliga ullmarknaderna här i staden, synas väl vara något förminskade, men orsaken härtill vill man tillskrifva dels nedläggningen af schäfferierna vid Skillinge och Bollerup inom Christianstads Län, dels ock den omständighet, att åtskillige schäfferi-ägaie på förhand bortsluta sitt ull-parti och afsändt det till annor ort. Hufvudsakliga orsaken lärer likväl vara den, att endast 2 å 3 köpare infinna sig i Malmö och hvilka förut öfverenskommit om ett, mot Possessionaternes beräkning, nedtryckt pris. Huruvida de vid sista Riksdag vidlagne åtgärder, alt tillhandahålla vederbörande ull-magazin och ull-sorterare, i framtiden bidraga till ullproduktionen och afsättningen är ännu för tidigt att bedöma, emedan de icke varit hittills nog kände att tillitas. Ett Bolag, som förenat sig om en kardoch kamulls-machin, har val här i staden varit bildadt, men nu mera blifvit upplöst, emedan handteringen icke ansågs lönande. Innan jag afslutar afhandlingen om ortens hufvudnäringar, jordbruk och boskaps - 9 boskapsskötsel, anser jag mig icke böra lemna obemärkt den uppmuntran Kongl. Hushållnings-säilskapet, så vidt dess små tillgångar medgifva, lemnar åt desse näringar, medelst utdelningar af priser vid täflings-plöjningar, anställde å åtskiilige delar i Länet och för uppfödandet och framvisandet af bästa kreatur; hvilka priser i icke ringa mån bidraga till näringarnes upphjelpande.
Stallet, hwarken tillförene blifwit anwände, eller nu in narum utgöras, sa att bristen för innewarande och följande ären bestiger till looZ Parmar. Denna Höqwantitet bör, enligt hwad Riksdags-Bestutet tillika fvrestrifwcr, pä EntreprenadAuction upphandlas, och betalas af de medel, som förberörde Angars Arrenden inflyta; Men som, i anseende till det stom antal Hästar, hwilket utom zvo:de och derölwer wid Konungens Lif-Garde till Häst, af Stockholms talrika Näringsidkare, och andre Jnwänare underhällas, inköpspriset ä Hö derstädes altid är högt och nästledne Höst warit rz til 18 stilling Banco Livpundet; hwaremot Markcgängen i de Län, der de bortarrcnderade Ängarne äro belägne, blott stigit til 8 stilling Lispundet, i följd hwaraf den i Hof-Stall-Staten anstagne Summa deri Höck blifwlr beräknavt, a c stilling 4 runst. Lispundet, är alldeles otillräcklig; Sä har Stats, Utskottet funnit nödigt, at Anslag göres til arsättande af ffillnaden t betalningen för det Hö, som efter Markegäng löses, och det som i Stockholm mäste uphandlas: och dä dek skulle föranleda til widlvftighet i Räkenstaperne, vin blott berörde stillnad emellan Jnköpsoch Markegängs,priset uptagas och beräknas, fär Utstottet föreslä, att hela den Summa, som till upphandlingen erfordras pä Stat uppföres och deremot betalningen fök Arrende,Höet upptages Lvch H O 4. ii. Den iz Junik. redowises bland Stats-Werkets Nevenuer, under särffild Tikal, samt såsom Arrenden för Kongs, gardar och Krono Lagenheter. Pä grund häraf, och enär inköpspriset i Stock, holm icke kan upplagas till mindre än r6 stilling Banco Lisvundet, kommer för i fragawarande löör Parmar a iZo Lisvund Parmen, pä
Af alla dessa skäl har Expeditions-Utskot; tet, under fortsatt iakttagande af siri pligt, att, ! vid Förslags afgifvande till underdåniga SkrifVelser, i afseende på sjelfva innehållet, hvarken framställa mera eller mindre, än af R, H» St. i hvarje fråga blifvit beslutädt, funnit sig så mycket mindre kunna, i anledning af återremissen, föreslå någon förändring eller tillägg ! uti ifrågavarande Förslag, som detsamma blifvit af Högvördiga PresteSlåndet samt Vällofliga Borgareoch Hedervärda BondeStånden godkändt. En af 2:ne Ledamöter yttrad serskild mening bifogas, Stockholm deri to December 1829. Utdrag af Protoco/let j hållet hos Rikets Höglo/liga Ständers Expeditionsutskott den 10 December 182g. S. D. Vid justering af Utkottets Memorial, i anledning af återremiss utaf dess afgifna Förslag, N:o 216, till R. St:s underdåniga Skrifvelse, angående beviljadt anslag för Undervisningsverken, anförde Herr af Zelle'n3 iV., följande, derifrån skiljaktiga, serskilda mening; Ehuru jag för min del är öfvertygad, att : Bihang t. R, S:s Prot< 10-de Sami. 2:dra Band. 27* 210 Expeditions-XJtskottets Memorial N:o 286. Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens, af R.
Tvenne månader, hvilkas långa, pinsamma timmar vi ej skola tälja, men dem Gabriella och äfven Arve räknade minut för minut, voro slutligen tillända, och nu låg det länge väntade fartyget från Bahia på Götheborgs redd. Birger var ej i staden; kapten Kocher höll likväl sitt ord: så fort fartyget kastat ankar, var han ombord; men då han återvände, lästes på hans allvarliga, godmodiga ansigte en bedragen förhoppning – intet bref fanns, och ingen underrättelse kunde skeppskaptenen lemna om den efterfrågade. Ehuru kapten Kocher var stadd på en resa, tog han sig likväl tid att sjelf fara ut till Tistelön. Den hederlige mannen tyckte att några skrifna ord om den smärtsamma missräkningen borde vara svårare, än ett muntligt och vänligt meddelande. Men ack, det var ändå ett för stort slag! Den stackars Gabriella kände det länge undertryckta qvalet kämpa efter luft; äfven nu var dock smärtan stum, den tärde desto mera inom henne; men så stark var hennes fysik, att icke en dvala, en sjukdom, en svimning borttog några timmar af hennes lidande. Hon var stark till kroppen; men själens sjukdom blef långvarig. Kapten Kocher sökte, liksom de öfriga, trösta henne med sannolikheten att Rosenbergs sjukdom troligen ännu vid det ifrågavarande fartygets afgång ej tillåtit honom att taga kunskap derom; men ännu längre fram på våren kunde man hoppas underrättelser. Gabriella tycktes ej älska att fästa sig härvid. Hon ville hellre sörja Rosenberg såsom död, än åter genomlefva dessa förfärliga skiftningar mellan hopp och misströstan. Och kanhända härledde sig deraf hennes envishet att ej vilja antaga någon tröst. Småningom vande hon sig att betrakta sig såsom enka efter Rosenberg; och derföre blef ej heller den andra stöten så känbar, då i slutet af Maj ett annat fartyg från Bahia ankom; men äfven detta utan bref och underrättelser. ”Jag visste det ju,” sade Gabriella, och en darrning på läpparne förrådde att den sista gnistan af hopp slocknat. ”Jag sade er att han var död!” ”Och jag påstår, att han icke är död!” utbrast Anton. ”Många orsaker kunna hindra honom att skrifva.
Majus Nådiga Proposition om ersättning af den förlust i årlig inkomst, som Allmänna Barnhus - Inrättningen i Stockholm mast vidkännas, genom Stor-Eurstendömet Finlands afträdande; samt Den g Juli. 953 samt Allmänna Besvärs-Utskottets på bordet hvilande yttrande af den 4 Juli, ofver skedda annuirkningar vid dess afgifne Betankande, örn Allmänna upphandlingar för Kronans räkning; Blefvo nu åter föredragne; hvarvid Hedervärda Bonde-Ståndet , med åberopande af sina i dessa ämnen fattade Beslut, lät dervid, utan någon ändring eiler tillägg, bero. TJt supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Med gjorda anmärkningar vid Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottets den 29 sisth Juni rneddeldta samt den 5 i denna månad upplästa och på bordet lagda Betänkande, i anledning af åtskilliga till Utskottet remitterade Memorial och Dictamina , angående Gränse Tullarne imellan Sverige och Norrige samt Landt, tulls-inrättningen i Riket och den dervid bibehållna Tull bevakning m. m.; blef samma Betänkande till Utskottet återremitterad t. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. S tats-Utskottets den 4 Juli afgifna, och den 7 påföljande på bordet lagda Berättelse och Utlåtande om General Assistance-Contoiret , föredrogs nu åter; och fann Hedervärda BondeStåndet för godt att låta dervid bero; skolande Be - 954 Den g Juli. Berättelsen lägeas till förvar Wand Ståndets Handlingar. Ut supra. Ex Profocollo Olof Werlin. S D. Vid ytterligare föredragning af det, sedan den 5 i denna månad på bordet hvilande, Proiocolls - Utdrag för samma dag, innefattande Högloft Bidderskapets och Adelns inbjudning till de öfriga Bespectiva Stånden, att instämma i dess beslut, om ytterligare anslag af 400g Bidr 4 sk.
Ustk. teral, liar Herr Prosten Forsslind framställt sin öfvertygelse derom, att, sedan Svenska jordbruket ej mindre genom den uppmuntran oell understöd Konung och Ständer deråt lemnat, än genom tillfälliga troligtvis aldrig återkommande Ijmkliga conjuncturer, under de senaste 20 åren, blifvit bragt till dess nu egande höjd af förkofran, något kraftigt medel blefve för framtiden af nöden, för att hindra jordbrukets återfall och aftynande, i hvilket hänseende Herr Prosten ansett för delsammas upprätthållande nu mera kunna tillitas ett enda naturligt stöd, nemligen en emot jordbruket svarande Boskapsskötsel} för hvilken maglpåliggande Närings upphjelpande Motionairen föreslagit: 1:0 lämpliga preemier för export, och 2:0 en i några år successivt stegrad Tull för import af de genom denna näringsgren frambringande alster. Hvad förslaget om export-prasmier angår, förblifver Utskottet vid dess redan tillförene, i anledning af lika beskaffade frågor, yttrade åsigt, det serskilda belöningar af Staten ej torde böra påräknas vid liandels-företag, hvilka endast genom fördelen uti den egentliga varuföryttringen måste finna deras naturligaste uppmuntran, och kan fördenskull så mycket mindre för - 6 Besv. och Oecon. Vtsk. slaget i denna del understödja, sorn ifrågavarande inhemska näring desto mindre kan anses sakna afsättnings-tillfällen, som dess alster ännu på långt när icke förmå fylla landets egna behof af sådane victualievaror. Beträffande åter Tullens förhöjande å meranämnde victualie!-, hvilka, så vidt de äro utländske, till största delen från Finland införas, så anser Utskottet något serskildt yttrande härutinnan nu icke vara af nöden, enär Rikets Höglofl. Ständer, genom det Beslut, de komma att fatta, rörande Tull-Taxan, tillika lära afgöra denna fråga. I följd af hvad sålunda blifvit yttradt, anser Utskottet Motionen nu icke föranleda någon Rikets Ständers åtgärd; hvilket lill närmare pröfning sålunda vördsamligen hemställes. Stockholm den 3 Junii iSag.
”Såsom befälhafvare för de nådigst anbefallde, sedan år 1844 fortsatte, Sjömätningarne å Wenern, har det icke kunnat undfalla min uppmärksamhet, hurusom, genom åtskilige segelleders upptagande och förbättrande jemte hamnars betryggande, segelfarten å denna sjö skulle komma uti åtnjutande af stora och vigtiga fördelar. Redan år 1844, då mätningar utfördes uti den på norra sidan af Kållandsö belägna så kallade Stora Ekens skärgård, erfor jag huru, genom de långt utanför densamma belägne många grund och låga öfvervaltens klippor, hvilka sednare vid högt vatten bilda lika många högst farliga grund, äfvensom i följd af denna ögrupps splittrade natur, segelfarten genom densamma är förenad med sådana vidrigheter och ofta blottställd för sådana vådor, mot hvilka den bästa uppmärksamhet stundom icke kan skydda sig. Särdeles våroch höst månaderne är denna segelled högst vanskelig, helst brottsjöarne under dessa årstiders stormar vanligen bruka borttaga de, i oell för angöringen, å de låga klipporna uppsatte högst nödige känningsmärken. Söder om Stora Eken, genom den inre skärgården och det så kallade -Strömsundet tinnes visserligen en bättre segelled, men denna kan begagnas endast då vattenhöjden i sjön är särdeles hög. Ofvan anförde förhållanden ledde min tanka på huru en segelleds upptagande genom det sund, sorn söder om Kållandsö skiljer denna ö från fasta landet och hvilket på östra sidan kallas Ulleredssund och på vestra Jerna eller Jarlahus, skulle för de fartyg, hvilka nu måste begagna Ekens segelled, uti flera afseenden blifva fördelaktig. Det är alltid omöjligt att på förhand uppgifva alla de fördelar, dylika arbeten kunna medföra. Hvad det ifrågavarande eller en segelleds upptagande genom Ulleredssund beträffar, så torde jag här vördsamt få tillkännagifva mina tankar. l:o Skulle alla ångfartyg, hvilka begagnas för farten emellan Sjötorp och Wenersborg och de seglande fartyg, hvilka, kommande antingen söder om Berättelse öfver Skaraborgs
”Ack, friska blommor på sjelfva julafton!” utropade hon i en ton, hvars innerliga jubel utan tvifvel härflöt snarare från sällheten af hennes hemlighetsfulle älskares första knäfall, än från egandet af hans andra bukett. ”Ack, kusin Jean, så väl ni förstår att fånga en stackars flickas tacksamhet Jag måste pryda mitt hår med dem – de skola aflösa den här lilla mössan, den jag i alla fall, förstår ni väl, omöjligt kan ha på mig, då ni är närvarande. Fort, min kusin, tag spegeln der borta och håll framför mig, under det jag pröfvar och fäster tillsammans den här rosenknoppen med den hvita syrénqvisten jag tror nästan att geraniibladen få göra sällskap.” Och med en glädtighet, en barnslighet, ett behag, som så verkade på kusin Jean, att det från hans sinne aflägsnade all lust för svärmiska kärleksscener, började Blenda – sedan han med beredvillig beställsamhet efterkommit hennes önskan – att framför spegeln så ogeneradt ajustera sitt hår, i hvilket hon inflätade blommorna, som om den, hvilken höll den och muntert vände den efter alla hennes otaliga rörelser, befunnit sig på hundra mils afstånd i stället för bredvid henne. I detta ögonblick hade striden i köket angående tékitteln nått sin kulminationspunkt: fru Emerentia nödgades, om hon ej ville för evigt stöta sig med madam – och en sådan brytning hade icke varit en småsak – taga vattnet och anse det för färdigt. Innerligt önskande att den heta och betydelsefulla stund, på hvilken hon skulle emottaga sin förnäma måg, väl måtte vara öfver, lät vår fru slutligen öppna dörren åt sig. Men det vara nära nog att brickan kommit i golfvet, i stället för på bordet, då den ömma modern fann grefven – den hon bestämdt väntat sig få se i någon vacker och högtidlig scen – leende stå med spegeln i hand framför Blenda, som icke längre hade ondt af svindel, utan blomstrade likt rosenknoppen, hvarmed hon smyckade sig. Den unge mannen, för hvilken det nu gällde en kinkig stund, visade genast att han återfått hela sin fattning.
Dito till Staden Wexiö, för dito efter 1838 års eldsvåda, emot inbetalning af 6 proc. årligen, hvaraf 4 proc. ränta för det återstående lånebeloppet borde beräknas samt räntan utgå från den 1 Juli 1843, men kapital-afbetalningen först från samma dag 1846. (Å detta lån afbetaldes 79,400 R:dr genom den år 1843 från Städernas Allmänna Brandstods-Bolag utbekomna brandskadeersält ning) Dito till Staden Söderhamn å 12,000 R:dr, för Stadens nya reglering och dess allmänna byggnaders uppförande efter den derstädes år 1835 inträffade eldsvåda; å hvilket lånebelopp årligen inbetalas 7 proc., deraf såsom ränta beräknas 4 proc. å kapital-återstoden, Dito till Stockholms Stad, för bildande och underhållande af en Pantlåne-Inrätlning; börande för detta lån, som den 1 Juni 1847 förfaller till betalning, erläggas 3 pioc. årlig ränta, Dito till Förvaltningen af Sjö-Ärenderna å 120,000 R:dr, för Fyroch liåk-lnrättningarnes förbättrande, emot årlig inbetalning af 9,333 R:dr 16 sk., hvaraf räntan godtgöres efter 4) proc., Dito till Staden Malmö, för dervarande hamns förbättrande, emot 10 proc. årlig kapital-afbetalning samt 3 proc. ränta, Dito till Staden Linköping, för hamnbyggnaden derstädes, emot årlig inbetalning af 5 proc. å det ursprungliga kapital-beloppet 20,000 R:dr, af hvilken inbetalning 3 proc. ränta för den återstående låne-summan godtgöres
Mls Bef:h:des pligt alt före folsta uppbördsstäinman i November månad densamma lill uppbörd beordra saint debelsedlarnes ulfärdande i öfverensstämmelse dermed kunde å landet sättas i utöfning i afseende på årets alla ulskylder, såsom det ock synes påkalludt af de skattskyldiges lätt, att före upptiördstenninen veta af debetsedeln med visshet hela beloppet af sina, delsutaf taxeringen beroende, dels efter skattläggning, förvandling oell markegång utgående utlagor, samt att vid första uppbördsstämma!! få utgöra till Staten hvad de kunna och vilja af de u Isky Ider, som lör året dem åligga; då deremot uppböidsboken och debiteringen derefter hvarken såsom conlroll å uppbördsmanncn eljer såsom rättesnöre för de skattsky bliga kunna uppfylla åsyftadt ändamål för närvar, eller så länge inarkegången icke är slutligen fastställd före uppbördsstäminan och vid sådant förhållande jemväl det med samma slämma afsedda lilldal le till utlagornas afbördande är i sjelfva verket inskränkt till den del af desamma , som icke af markegångspriset beror. Hvad angar rättigheten lill besvär öfver mnrkegångssältningen, är för närvar, stadgadt, atl de ändringar lili laxan, hvilka i sådan ordning äga ruin, skola gälla endast i afseende på den räntegifvare eller räntetagare, hvilkens klagan dertill föranledt. Det kan således hända och har icke sällan inträffat, att räntegifvare inom samma ort och grannskap lösa sina räntor efter olika markegångspris; och om iletta pris blifvit förhöjd t uppå en räntelagares besvär, mäste den, hvilkens ränta utgår dels till honom och dels till annan icke klagande indelningstagare, vidkännas för lika ränlepersedlar olika lösningspris. Emot den grund, att markegångstaxan, sådan den af deputerade blifvit upprättad, bör lika med beslut i allmänhet gälla för en hvar, som dermed sig
Vid öfvervägande häraf, och då utaf Styrelsens öfver Fängelsett och Arbets-Inrättningar Rikets Ständer lill - handakomne skrifvelse af den 3o sistlidne Julii iuhemtats, att i den allmänna planen för hädanefter blifvande Arbetsoch Corrections-Inrätlningar inom Riket jemväl i beräkning ingått, att inom Götheborgs Stad skall för Staden och Länet finnas en sådan anstalt, hvilken hittills genom frivilliga, men nu mera otillräckliga bidrag af Stadens invånare underhållits, hafva Rikets Ständer ansett sig böra hos Eder Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Eder Kongl. Maj:t läcktes i Nåder låta undersöka lämpligheten af den utaf Götheborgs Stads Fullmäglige alternativt föreslagne utvidgning af stadens Spinnhus, i ändamål att derigenom erhålla ett efter ortens behof afpassadt utrymme för en Arbetsoch Corrections-anstalt för personer af mankönet, samt resultatet af en sådan undersökning, tillika med uppgift å den med tillbyggnaden förenade kostnad , vid näslinfallande Riksmöte Rikets Ständer i Nåder meddela.” Uti häröfver infordradt underdånigt utlåtande har Styrelsen öfver Fängelsen och Arbets-Inrältningar i Riket andragit: alt vid den tidpunkt, då för Götheborgs Stad behofvet af en mera utsträckt tvångsarbetsanstalt, till förekommande af tiggeriet derstädes, föranledde framställningen om organisation af en sådan Inrättning, på Statens bekostnad, hade då ännu icke utrymme för slike fångar vid Långholms Corrections-Inrällning och vid Malmö Arbetsfängelse hunnit beredas lill hvad de nu medgifva, nemligen förvarandet af omkring 1000 personer vid hvarje, eller mera än dubbelt emot Corrections-Inrällningarncs förut varande utrymme för mankönet; att genom dessa sålunda förändrade förhållanden för Götheborgs
Cours är obilligt mot de medborgare söm äro skyldige, då coursén för det närvarande är högre, då en stor del lån äro upptagne under tid af högre Cours och då lånbetalhitigarne måste ske efter ett supponeradt beslut afétt sedelförminsk-; niogssystéme. Det är väi lätt aft criticera, men ganska svårt att uppgöra en financeplan som för fosterlandet, i närvarande conjunctur verkställd, kunde leda till allmänt val. Också jag har läst manga financetheorier, men föga nägen Den 18 Februarii. så vidlyftigt snillrik och dock så vådligt förledande, som den af Kongl. FinanceCommiteén, Denna dess theori är synnerligast af Herr Baron Björnstjerna befunnen för vårt land olärnplig och så patriotiskt och grundligt vederlagd att föga något dervid återstår att tillägga. Erfarenheten är den säkraste ledaren för allt omdöme och hvad kan försäkra nationen att den, af Kongl. FinnanceCommitéen, föreslagna peningeregleringen, skulle hafva mera bestånd än dem vi belefvat, i synnerhet den af 1776, under den mäst lyckliga handeiscon^ junctur? kunde det icke hända att om Banken förpligtades gifva silfver mot sina utelöpande skuldsedlar, till 120 skillings Cours, icke allenast iinhemska capitalister, utan äfven alla de sorn i grannrikena agde dessa sedlar presenterade dem till inväxling med vinst då coursen vore något öfver 120! och, då en betydlig del af sedelstocken finnes utom riket, kunde jurända att utlänningen^droge största fördelen af vår realisation, och att hela den grund, hvarpå Kongl. FinanceCommitéen byggt sin penningereglerings' princip störtade vid ett förändradt förhållande af det dyrbara inlösningsmedlet? Kunde det icke hända att, då Svenska nationen, af beständig patriotisme, åter fratnBil. till Ridd. o. Ad.
Med anledning af direktionens öfver läns-lasarettet i Lund samt dermed förenade kurhus, institutum cliuicum och barnbördshus i underdånighet gjorda anhållan om ett amorteringslån af 40,000 R:dr, emot 3 eller 4 procents ränta samt 1 eller 2 procents årlig kapital-afbetalning, för fullbordande af en, enligt medicinska fakultetens yrkande och vederbörande revisorers anmaning, företagen nybyggnad, hvarigenom ej allenast ett af behofvet högt påkalladt utrymme för 108 nya sjuksängar, utan äfven nödig läkarevård för sjuke studerande samt ett för kliniska undervisningens fullständighet erforderligt, lättadt tillträde för febersjuka skulle komma alt beredas, har E. K. M:t uti nådig proposition af den 10 nästlidne Januari, behagat föreslå, att sagde lån mätte beviljas på de vilkor, Rikets Ständer, i betraktande af direktionens härom framställda förslag, kunde finna skäl bestämma. Af de handlingar, som legat till grund för denna nådiga proposition, hafva Rikets Ständer inhemtat, att, sedan Rikets Ständer under sistförflutna riksdag förklarat sig, i anseende till statsverkets då varande obetydliga tillgångar, icke kunna bevilja ett då sökt och af E. K. M:t förordadt dylikt lån å 75,000 R:dr för hela don nya lasarcttsbyggnadens uppförande, i enlighet med derför, i nåder fastställd plan, så har denna nybyggnad blifvit inskränkt till den numera uppförda 200 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.-o 107. vestra flygeln, men att de flör inredningen häraf och barnbördshusets nödvändiga utvidgning, jemte inventarier, äfvensom gamla lasarettsbyggnadens sammanbindning med nämnda flygel erforderliga kostnader i allt fall skola öfverstiga de tillgångar, hvilka direktionen egde att härtill disponera.
D e n där lilla sjuka flickan t. ex., som E m y framhåller, hurusom en moder, genom hela dagen ligger ensam i det s k u m m a r u m m e t sitt personliga ingripande i en fråga som den nere p å bakgården — föräldrarne äro borta på föreliggande, k a n tillföra sina barn mycket godt dagsverke — h u r u skulle h o n k u n n a h a vare sig vid daningen af deras karaktär. Javäl, moderskrafter eller förmåga a t t laga en docka eller sy ögat måste äfven h ä r vara vaksamt. Om anlag kläder åt henne. Men, o, hvad det skulle vara till högmod och öfversitteri förefinnas hos barnen, för en tröst i ensamheten, om h o n hade en docka, ligger det j u så nära till hands, a t t den tanken som kunde ligga på hennes a r m och sofva och faller d e m i n: » Vi äro någonting bättre än de fatvaka m e d sin lilla m a m m a. tiga barnen. Vi ska ' h a nya, fina leksaker, m e n åt de där stackrarne duger skräpet. » Och dess» När medkänslan e n gång väckts hos barn, utom — skola barnen vinna i hjärtegodhet och känner den snart sagdt inga gränser, » säger Erny. gifmildhet, måste väl gifvandet vara förenadt med Ja, äfven häri ligger en fara — a t t barnen äro så åtminstone någon liten försakelse. Skänker man lättrörda. - Kanske äro de i dag färdiga a t t ge bort endast hvad som för en själf är värdelöst, bort sin käraste leksak — finge de göra det, skulle då k a n det knappast blifva tal om välgörenhet, de i morgon ångra sig och bedja a t t få en ny. ännu mindre om något karaktärens danande till Men så får det ej gå till. Därför måste modern det goda i och m e d gifvandet. förmana småfolket a t t först något betänka sig Det finnes j u förmögna hem, där pappa och på saken. m a m m a bokstafligen öfverösa sina älsklingar med För a t t n u ej tala om de ömhjärtade, utan i leksaker af alla slag.