Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lika vål som man föreslår en representation så och så beskaffad, annorlunda än Const.Utsk. hemställt, så kunde man föreslå hvad som helst, hvilket detta Ulsk. icke hade godkänt. Sådant vore att uphäfva Const.Utsk:s uteslutande rätt i detta hänseende Frih. Raab: Hr von Hartmansdorff har fortfarande hestridt rättigheten för reservanter alt få yttra sina enskilda åsigter rör:de Const.Utskis förslag till representationsförändring och likväl har jag här i min hand Const.Utsk:s förslag N:o 26 sedan 1844 års riksdag, då Hr von Hartmansdorff sjelf var ledamot i Const.Utsk. och beledsagade dess förslag med sin reservation. Det hade säkerligen varit en förlast för Ständerne, att icke blifva i tillfälle att erfara hvad denne ledamot haft att bibringa dem och jag skulle högeligen förundra mig deröfver om Hr von Hartmansdorff, sorn sjelf begagnat en sådan rättighet, nu, 7 år sednare, icke skulle vilja erkänna samma rätt. Har den grundlagsenligen blifvit begagnad, så är det också grundlagsenlig! att ånyo betjena sig af densamma. Mine Hrr! här är fråga om former, något märkvärdigt skalle det vara, om våra åsigter gått så retroactift tillbaka att man numera vill neka propos. på ett förslag, hvilande på icke mera ra - Den 28 Maj e. m. 319 dikal grund, än att ledamöter som talat derom, erkänt att det står i närmaste öfverensstämmelse med det förslag, som af landets Konung vid sistl. riksdag framställdes och under denna blifvit afslaget. Jag skulle ej kunna annat än högeligen förundra mig deröfver, och anse del såsom nog långt gånget på den radikala sidan; och jag önskar ingenting högre, än att opinionen, som så ofta vexlar, icke måtte gå långt framom detta förslag i framtiden. Jag anhåller att IIi rme måtte laga detta förslag i betraktande vid den blifvande voteringen. Hr von Hartmansdorff: Jag påminner mig ganska väl att jag afgaf en reservation vid omförmälde riksdag; men då var jag sjelf motionär till det förslag som Consl.Utsk. gillade.
Tvänns värda Ledamöter af detta Stånd Herr Friherr' Cederström, Jacob, och Herr Rosenblad hafva yrkat: den förra att Stats-, Bancooch EconomieUtskotten inom viss tid borde inkomma méd grunderne till ett Statshujhällningrsystéme; den sednare, att Statsoch BancoUtskotten borde utarbeta en FinancePhn. Den förre värde Ledamotens motion, lärer af de förenade Utskotten icke vara bifallen; den sednare åter är ännu oafgjord, detta gifver mig anledning att fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på nödvändigheten, att Statsoch BancoUtskotten med det sna« raste må till Stånden inkomma med grunderne för den Financeplan sorn skall utarbetas; så mycket mer som Riksens Ständer derpå kunnat vinna en betydligen förkortad Riksdag, och Utskotten bespara sig ett möjligen onödigt arbete, i fall deras till alla sina detailler utarbetade Financeplan slutligen ej af Stånden skul» le blifva antagen. - Den 2 5 Martu, 909 Utskotten, så vidt deras arbeten skola Sfållas systematiskt, måste i alla fall förut sjelfva öfverenskomma om grunderne hvarpå de skola uppföra sin byggnad, och kunna således när de om dem beslutat, dermed inkomma till Stånden för att vinna dessas sanction, innan de fortsätta ett långsamt, trägit och i synnerhet 1 detaillerne svårt arbete.
Den andra är detta inskränktare (men ingalunda mindre sanna) Sköna, som låter sig förnimmas i allt hvad vi kalla det enkom Ljufva, det Väna, det Behagliga; Gratien, eller Behagets skönhet. Till kretsen af detta slags skönhet hör i allmänhet det Vackra: hvarmed bör menas allt det, som behagar i föremål af en ren och sann, men mera allmän eller vanlig natur. En lägre grad af detta Vackra är det Täcka: hvarmed bör menas allt det, som behagar i små och ofullkomliga föremål; det Vackra i smått, det Småvackra; hvars väsende Ehrensvärd benämner ”vacker oreda”265. Hvad nedanom denna vackra oreda finnes, är blott den icke-vackra oredan; hvilken, såsom sådan, är en oreda rentaf. Den är alltså den synliga motsatsen till all synlig enhet af kraft och harmoni. Det vill säga: den är Fulhet; och detta i grader utföre, ända till Stygghet och Djefleri. Den högsta Fulheten, den egentliga Styggheten, är den, som finnes, icke i en proportion af fulheter, utan i en disproportionerad blandning af fult och vackert. Ett proportioneradt helt af fulheter vore, i sjelfva verket, blott obildning eller outbildning; det vore en i sitt ”rudiment” betraktad skönhet. Men en disproportion af fult och vackert (såsom då en enda skön del sättes på ett föröfrigt fult ansigte) åstadkommer monstrositet; ty genom contrasten skapas då något vämjeligt och rysvärdt utaf det, som förut hade ett visst naturligt tycke lefvande i dess sanning. – Och likväl är, i denna tid af härmning, af flärd och grimacer, denna monstrositet nästan allmän. Man liksom skyr för sin egen varelses naturliga sanning och skönhet; man icke ens misstänker, att det Stygga intet annat är, än det Onaturliga. För alla slag, grader och skiftningar af Skönhetsdaning gifves ett gemensamt att undvika: det är Flärd; och ett gemensamt att äga: det är Naivetet. Flärd är, i allt menskligt af skönhet, liksom i allt menskligt af seder, brist på blott ett enda – på sanning, på rätthet.
Akt fordringsägare för till Armeen och Flottorns gjorde sä kallade twungne eller ullkrifne lestverantser mä, wid erläggandet af törsta delen af r.gto ärs Bewillning, genom widräkning och afdrag och det wid lesweeanscn öfwerenskomna pris, deras ftrdi ingar godtgöras. iZ:o Akt dos Kongl. Masit i underdänigbet mä anhällas, det täcktes Kongl. Mastt lära utfärda Nädig Kungörelse : r:o Om fordrinasägares för utstrifne lefwerantftr rätt, att som har ostvan förmält är, genom afdrag erhälla betalning. 2.0 Om sattet huru Lefweranteurerncs fordringar i allmänhet böra godtgöras. Z-.o Om hetalandet af de Patriotiske länen. Och skulle orsta beslut, säsom innefattande hwad Borgare^tändct i afseende pä Finanec-Planen och definitiva Bewillningen funnit böra iakttagas genom Utdrag af Prorocollen de Respective Med - Gränden samt medcrbörande Utflott wvrdsamt och manligen meddelas, lär supra. klx Urotocoklo Hl. O. Valerius. Utdrag af Protokollet hällit, uti Borgare-Ständets Plenum wid Riksdagen i Stockholm den 6 Martii I8l.o S. D. Gillades Högloft. Lag - Utstottets Betänkande af den 7 fistl. Februarii, i anledning af He»r Lagmannen von UlsusveoUks Memorial/ rörande föreslagit stadgande, hu - Den 17 April. 747 huru innewänarne i ett af Fiende anfallit Land i AllmänB het borde sig förhälla. lllr supr».. S. D. Borgare - Ständet förenade sig med Högloft.
Rättighet att afsäga sig sålunda erhållen kallelse tillkommer den, som, efter tvänne års tjenstgöring i Nämnden, är i ordning att derifrån afgå vid det ombyte, hvarå valet haft afseende; den, som är 6o år gammal, den, som har svag hälsa ejler annat hinder, hvars giltighet Nämnden eger pröfva samt embetsoch tjenstemän, som, af sina befattningar äro hindrade att Nämndens åliggande fullgöra. Finner socknestämma anledning till missnöje med vald Ordförande, vice Ordförande eller Ledamot af Sockne-nämnden, håfve, när som helst, rätt att honom genast från förtroendet skilja och utse annan valbar person i hans ställe. § 18. Sockne-nämndens medlemmar vare, så länge de i denna egenskap tjenstgöra, befriade från andra ständiga communala befattningar, men kallelse till tillfällige förrättningar måge desse medlemmar icke undandraga sig.! §19, Lagsamt Allm, Besv.- och Ekon.-Vt sköttens Betänkande, N:o 4. 25 §■ l9- Uti de ärenden, som, enligt r5 § i Morn., äro åt Sockne-Närand nppdragne, skall denna Nämnd tillkomma alla förvaltningsoch verkställighets-åtgärder, samt dervid utöfva samhällets myndighet och rätt, hvaremot Nämnden, å samhällets vägnar, är ansvarig att, hvad i dessa delar är genom gällande Författningar samhället ålagdt, vederbörligen fullgöres och iagttages; dock eger icke Nämnden att, för dessa eller andra ändamål, påbjuda några afgifter, utan skall Socknestämma, efter Nämndens förslag, derom besluta, och i händelse af vägran till hvad, som oundgängligen erfordras, ankommer det på Nämnden alt derom göra anmälan hos vederbörande Embetsmyndighet, till vinnande af nödig rättelse. §. 20. t Mom. Alla tillgångar, som äro anslagne för de lill Sockne-Nämndens förvaltning hörande angelägenheter, skola af Nämnden om händer hafvas, uppbäras och hvar för sitt rälta ändamål användas; dock att om sådane tillgångar, vare sig i fastigheter, capital eller afgäld, härleda sig från serskildta Stiftelser, dermed iagttages, hvad vid Stiftelserneär föreskrifvet.
Detta gäller visserligen i afseende på dem som äro liberala i allt eller prohibitiva i allt, men det är dock ganska få; då deremot de fleste äro liberala i ett hänseende och konservativa i ett annat. Prohibitisterne synas äfven liberalt sinnade i vissa ärenden; 218 Den 31 Maj f. m. och det är just derföre jag anser att deras mening i vissa delar skulle blifva alldeles afklippt, i fall man toge båda förslagen i massa att votera öfver. Jag anser det orätt, att sålunda betaga dem deras rättighet att såväl i ena som andra fallet framkomma med sina förslag. Här bar blifvit taladt om oriktigheten af att fastställa enviss norm för sättandet af all tull, och om huru orätt det vore att sätta den till 25 procent, enär varan ofta kan stiga ganska betydligt, och man borde passa på alt rätta lagstiftningen derefter. Men skulle man gå in på en sådan theori, så borde man verkligen hafva ett litet LagUtsk. nära nog i hvarje provins, för att passa på priserna. Jag hemställer dock huruvida det vore någon möjlighet, att verkställa något sådant? Priset kan såväl stiga som falla, och sådant måste man hafva förutsatt. Dessutom, en sådan kris inträffar ej så ofta, och sker den, så betyder det väl i de flesta afseenden ej så mycket. Alt någon grund måste antagas, för att utgå ifrån, är väl gifvet så väl i denna sak, som i alla andra; det är ej derföre sagdt att just siffran 25 är den rätta. Men jag antager den dock, derföre att någon bör bestämmas; ehuru jag skulle heldre önskat, alt man bestämdt den till 15 eller någonting sådant; men troligen har Bevilln.Dtsk. satt 25 under fullkomlig öfvertygelse om, att om den siffran antages, den icke skulle skada någon fabrik i riket. Här har blifvit framstäldt ett raisonnement, som jag ej skulle vilja repetera och som jag ej tycker om, nemi. i afseende på vår Herres åsigter. Vill man tala alfvarsamt derom, så tror jag att om man undersöker dem, är det ingenting som strider så mycket emot dem, som tvång i afseende på folks rättighet, att sig ärligen försörja.
På grund så väl häraf som af hvad Hr Nordensköld anfort, förenar jag mig i hans anhållan om afslag å Utsklnä betänk. Nlis 017 och /^\6 samt att R. o. Ad. måtte förklara det uppbördssätlet och förvaltningen af handelsoch sjöfartsfonden, äfvensom afgifterna dertill, böra förblifva oförändrade. Frih. Sprengtporten, Jac. Willi.: StatsUtskts framställning och förslag till förändrad organisation af uppbördssättet och förvaltningen af handelsoch sjöfartsfonden ut - Den 10 Februari f. iii. 129 Utgår ifrån den enkla mening att införa större lätthet och enkelhet i statsbesty ret. Man har nemi. icke ansett det varn ändamålsenligt att innehålla 10 proc. af tulluppbörden för alt använda dessa to proc. till handelns och sjöfartens behof, ilian enklare alt tulluppbörden ingår till statsverket helt och hållet, och att deremot de utgifer, som erfordras, erhålla sin post på illgiftSstalen Att bibehålla i vårt statsbestyr en mängd särskilda cassör, som hafva sina särskilda inkomster, sin särskilda redovisning och särskilda utgifter, måste i längden komma att medföra mer eller mindre oreda i vår statsförvaltning, och det är hufvudföremålet att förekomma delta och att omsider kunna öfvergå till enkla förvaltningsgrundsatser, hvilka föranledt det förslag, som Sta!sUtsk. här framställt. Om man specielt vill betrakta följderna af Utsk:s reglering och följderna af förslagets motståndares, så finner man att utan något bestämdt ändamål en summa af icke mindre än 107.47.4 t'-dr 4° sk. skulle ingå till handelsoch sjöfartsfonden och således blifva en fullkomligt onyttig tillgång, då deremot nämnda summa, i händelse StatsUlskts förslag antages, koumie att öka inkomstbudgeten och möjligen åstadkomma en nedsättning i statsutgifterna.
Det var en af hans sista och största grämelser. Stoftet af Kraus, hvilande i en till Tivoli närbelägen dal vid Brunnsviken, gent emot den kulle som på motsatta stranden innesluter Lings, har alltför länge saknat en värdig minnesvård åt den af Gluck och Neukomm beundrade man, som innehar ett af hufvudrummen i vårt fosterlands konsthistoriska bildsal. Hvad här om Fru Lenngren behöfver nämnas, är endast, att kretsen af det sällskap, som hos henne plägade församlas, var, i hela det dåvarande Sverige, den på ”snille och smak” mest rika (åtminstone blott med undantag af Konungens egen, – som ock, till en väsendtlig del, utgjordes af samma medlemmar); och att denna vittra krets tillika var nästan den enda husliga, i hvilken Kellgren under de sednare åren kunde förmås att infinna sig. Från hennes thebord styrdes Utile Dulci, hvars ledamot hon sjelf var; och kring samma bord sutto kämparne pro Sensu Communi, utvexlande med värdinnan reflexioner och infall. Äfven musik tillhörde der dagordningen; Kraus var i detta hus en flitig gäst; och Kellgrens stora tillgifvenhet för sin med-redaktörs maka förhöjdes icke litet af den gåfva, hvarom hennes efterverld vet minst: hennes angenäma sångröst. Han hade alltid, och med lidelse, älskat Tonkonsten; framförallt en enkel, hjertlig sångmusik. Sjelf komponerade han någongång sådan; och hördes understundom af personer, som bodde honom nära, i ensliga timmar småsjunga den vid sin violin. Så satte han sjelf melodi till den skönaste af sina dikter, ”Nya Skapelsen eller Inbillningens verld”. Ingen af sina vunna lagrar värderade han högre, än när den gillades af Kraus; och aldrig uppglänste öfver hans anlet ett gladare solsken, än när den sjöngs af Fru Lenngren. Troligt är dessutom, att han, då hon vid sitt klaver med sång undfägnade sina vänner, äfven deltog med egen röst: ty genom Leopolds berättelser om Kellgren har blifvit kunnigt, att han sjöng jemväl sjelf, och med utmärkt behag.
Städerna nödgas sjelfva bekosta uppbyggandet af Stal 1 ar och Casserner , under det de större och, förmögnare dertill undfå biträde af Staten. Friherre R/:">rnJ?]erita, Magnus'. Ehuru jag med den siste värde Talaren instämmer i den Önskan, att räntan för det lån Malmö al Staten innehar må upphöra , kan jag dock icke dela hans åsigt , att inqvartering är ett onus för Staden, hvilken tvertom , deraf hämtar en betydlig v'nxt. Kronprinsens Hussar Regemente kostar till exempel i underhåll 120,000 R:dr Banco, hvaraf ungefärligen Öu^ooo qvaistad - fren ,5 September f. ml «53 na i Malmö. Denna ort skulle förmodligen ogerna vilja derom gå miste. Herr Munck af Rosenjkjnld: Må det tillå tas mig > att i anledning af hvad Friherre Björnstjerna nyss anfort, få anmärka, det större delen af den summa , sorn blifvit anslagen till det inqvarterade Manskapets underhåll , förtäres icke i Malmö , emedan större de len af Manskapet ständigt är permitterad. Jag har i Öfrigt ej föreställt mig inqvarteringen va ra betungande , om ej stallarna skolat af Staden uppbyggas. Herr von Hartmansdorff, Augufi: få dé Skäl, som af flere värde Talare» blifvit anförde, tror äfven jag mig böra instämma i tillstyrkandet att antaga hvad BorgareStåndet 5 2, 3 och 4 punkterne besluta; men hvad den första punkten angår, får jag åberopa det första Betänkandet i ämnet och de beslut , Riksens Ständer i anledning deraf redan fattat. Jag skulle önska , att detta Betänkande blefve för Ridderskapet och Adeln ånyo Uppläst, emedan BorgareStåudet åberopat sig ordalagen deruti.
För Lanco-Utstotteks werk-amhet feltes, u^,n det reoan u.,m:da, ej eller andra ämnen. P nnlnge-wäsende!, Lan<iuen8 fordringar hos Kronan, medle na betalningar deni, handräckning för krnc^uLN af Domare och llxecritorer, blefvo för underdåniga föreställningar hos Konungen, som wid läzo ars sint hade inrattat 8tat8-Lontoiret: för-r waltningen inom Lanco-Werket tarfoad: äfven noa föreskrifter, som gafwos uti Oepatsraäcs Det Aterwundna fredslugnet hade ansenligen mindstat Rikets Sehof af biträde: i stället nisade stg Konungen män, at de förbindelser, Laia^uen erhållit, skulle af Kronan blifva upfvlde: tik-väl dröjde dermed nog länge, och inbetalningarna noro söga betydande arén iSzo och rögi Detta söranlät Zanco-F Km tg ige, at förest Ula Kongl. Maut kaninens til blrfwande afwentyrligg belägenhet, on» den ej genom Kronans inbetalningar understöddes at förnöja siva egna Lreäitocer, hwilkas medel kancsusn ril Rikets tjenst utlänt. Beligenheieu »var ock fävan, at näst före J -!ebelgen 1631 ingen cirda plät fanns i Omsral" LaskLn. Af Konungen erhölls Fullmigtige Nådigt lbste om austallier h.uu innan. De följde ock, sä, ak wid början afar »öga stera unvägar midtogvö, och deribland lemnades Lanciusn ^3ll§nation pä ZZ Herrar Riksens Råd elier deras Sterbhus, hwilka af Ständernas stora Lommissron biifwit dömda at med rmlla återbära fa kauade/ruZmenter pä pä deras löver; defle /^uzmentor illgjorde !
Uplästes följande: Utdrag af Protocottet hättet i Högwordige Preste - Ständets Plenum den iL Iulii 1809. S. D Sedan Hans Kongl. Drastt uti Dest til Riksens Ständer aflätne Nädlga Proposition af den 14 innewarande Julii framställt nödwändighetcn af at ffyndsamt wälja en Efterträdare til Sweriges Krona, har, med underdänigt afseende uppä de skäl, hwilka Kongl Maj:t uti högstberörde Proposition Nädigst behagat anföra, samt under de listigaste önssningar, at detta högst wigtiga steg mätte befrämja et älskadt Fäderneslands framtida säkerhet, sjelfbeständ ochwälfärd, Preste - Ständet för dest del til Sweriges Rikes Kron.Prins, med högtidligt och enhälligt bifall walt och utkorat Kongl. MasttS Höga Frände, Prins af Schleswig Hollstein Sonderburg'Augustenburg; bwilket genom Utdrag af Protocollet skulle ds öfrige respective Ständen wördsamt och wänligen meddelas. Ut supra Lx krotocvllo s. III. Almgvist. Utdrag af Protocollet hältet i Borgare - Ständets Plenum wid Riksdagen i Stockholm den i5 S. D I anledning af ätstillige Ständers Riksdags-Fullmägtiges ingifne Memsrialer rörande rättighet til cn fri och oinskränkt Brännvins bränning, samt Ständets Beswärs Utskotts hä-öfwer infordrade unätanoe, förenade sigStändet uti den allmänna önsta», hwarmed deH respective Med-Ständer bjudas at instämma, det mätte för Rikets samtelige Staders innewänare, sa wäl som hemmansagare ä
Memorial om medel till befordrande af större sundhet i Städerna. Återremiss till StatsUtskottet af dess Betänkande om förlag af allmänna medel till tryckning af Samlingar i svenska Historien. Återremiss af Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkande , angående upphandlingar för Kongl. Maj.ts och Kronans räkning. Bifall till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkanden : 1:0 Öfver ett förslag att GarnizonsRegementerna måtte af vissa districter få directe uppbära löningsspannmålen. 2:0 Om samlande af en Fond till underhållande af vintervägen emellan Elvedalen öfver Särna till Norriges Rå. Bifall till LagUtskottefs Betänkanden: i:o angående vissa yrkade rättelser uti nu gällande ConcoursFörfattningar. 2:0 Om RådstufvuRätternes behörighet att förrätta Bouppteckningar och Arfskiften efter dem af Adeln , som njuta Borgare-rätt. 3:0 Om beräknandet af Lösen för de ifrån Konungens Högsta Domstol - IV. Den 15 Juni. 273 stol och CanzliExpeditionerna utgående Domar och Utslag, samt den så kallade Insinuationseller Deductions-afgiften. a:o Rörande försäljning af i mät tagen fast egendom Bifall till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkande, angående fördelningen af de SoldatRotarna beviljade vacancer. Gillande af BancoUtskottets Betänkanden: 1:0 Angående förökadtLåne-biträde för ManufacturDisconten. 2:0 Om nödvändigheten atfc RiksDiscontens utlånings-belopp får blifva obcroende af hvad Götha Canal, på dess anslagna låne-biträde, begagnar. Bifall till BancoUtskottets Memorial, i anledning af Herr Cederschjölds förslag af medel till stadgande i Myntväsendet; och bifall till StatsUtskottets Betänkande öfver Doctor Fåhrei Memorial örn utfodringen vid Kongl. Maj.ts Hofstall.
Till Bevillnings-Utskottet har blifvit remitterad en af Herr Gustafsson, C. G., väckt motion, innehållande dels förslag till förhöjda tullbestämmelser å inkommande utländskt guldoch silfver-arbete, och dels det yrkande, att dessa arbeten, hvad controllen beträffar, måtte i alla afseenden behandlas lika med Svenska tillverkningar, nemligen sålunda, alt de, jemte controll-stämpeln, hvilken de ensamt nu inrymma, äfven skola förses med en mästares ansvars-stämplar, samt, i händelse guldet eller silfret vid anstäldt prof icke befinnes ega den halt och lödighet, som författningarne föreskrifva, det icke då, såsom nu sker, bör få åter utföras, utan på Controll-Contoret sönderslås och till inlemnaren återställas, i likhet med hvad i dylika fall för inhemska guldoch silfver-arbeten är stadgadt; hvilken behandling motionären yrkat målté iagltagas äfven i afseende å sådane guldoch silfver-arbeten, som under namn af modeller införskrifvas.
Organist: angående ett allmänt stadgande om val dertill j 1 j j 1 , Svar på återremiss Oroust och Tjörns Häraders spanmålsskuld; se Magasins-Fonden, den Allmänna. Ortala Bruk; se Kolräntor. Orthopediska Institutet; se Anslag 97. Ottenby Stuteri; se Låne-undersöd. Jfalm, f. d. Eskilstuna Fristads-Direcleur: hans pension; se Jndragnings-.Staten. Panna, Panneryrnd; sc Bränvins-bränning. Panti ane-i nr ali ning i hivfvudstaden? förlängning i ytterligare 10 år af de densamma beviljade förmaner Pappers-afgiften ; se Charta Sig i lia ta. Parl, som viii söka ändring i Hof-Rätts Dom eller Utslag: ir,om hvilken tid sådant hör hos Hof-Kätten lillkännagifvas , Svar på återremiss ,,,,, H »varande, utebllfvcn; ocn hans skyldighet att, utan serskild underrättelse^ infinna sig å den tid, hvartill uppskjutet mål utslälles , , , , Parter: om rättighet för dem att återbekomma deras till Domstol ingifne handlingar Svar på -återremiss., ,,,,,, Kongl. Majit» Nåiliga Svar i ämnet, , Partial-Obligationer; se Förbindelse. Passevolance./ sc Mötes-passevolance. rä 04 Borgare ståndet. Jf 34 i4, 34 p. P ass ev ol ance-af giften: om rättighet för Rotehållarnc vid Vesterbottens Regemente, att få till qvittning och afräkning använda ett dem vid förra Riksdagen beviljadt anslag ,,,,,,, Passevolance-Cassanj den nya och den för Armcens Tross; om deras rättighet att insätta sina obehöfliga fonder på Låne-Bankens upplånings-räkning för Handels-Discontcn Pastoraten på Gottland; se Presträttighcterne derstädes. Patent; se Privilegia exclusiva. Penninge-böter; se Ansvar.
Jag har aDsett mig böra uplysa härom, men vill, såsom jag nyss nämnde, icke motsätta mig Gr. Mörners yrkande. Hr Gr. o. Landtnäs härefter först till bifall å första punkten af förevar:de Detänk. framställda ptopos. besvarades med Ja, hvaremot den sedermera till bifall å sednare punkten gjorda proposm blef besvarad med Nej, och R. o. Ad. derefter afslog sistnämnde punkt. Föredrogs Hr von Hartmansdorffs, Au g., den 13 dennes e. m. på bordet lagde hemställan, att de öfrige RiksSttn mätte inbjudas att instämma i de beslut, R. o. Ad. fattat i afseende å LagDtskts Betänk. Sedan undert. Riddarh.-Sekret., på förfrågan af Gr. Lagerbjelke, Gust., uplyst, att prot.-utdr. ankommit, som utvisade att PresteSt. bifallit, men Borgareo. BondeSttn afslagit del i LagUlskts Betänk. M 42 afgifna förslag, yttrade Gr. Lagerbjelke: Sedan nu uplyst blifvit, att frågan genom 3 Stånds beslut förfallit, kan R. o. Ad. med Hr von Hartmansdorffs förslag lill inbjudning icke vidtaga någon annan åtgärd, än att lägga densamma till handlingarne, hvarom jag vördsamt anhåller. Frih. Creutz, Stephan: Då Hr von Hartmansdorff f. n. är sjuk, hemställer jag vördsamt till Hr Gr. o. Landtm., huruvida det icke må tillåtas, alt det af honom framställda förslag lill inbjudning måtte få hvila på bordet, lill dess hau tillfrisknar och kai) komma hit. Då härvid Hr Gr. o. Landtm, erinrade att för förnyad bordläggning erfordrades 2:ne ledamöters begäran, förklarade Frih. Cederström, Rttd., ochHrvon Francken, Georg Wolfgang, sig instämma i den af Frih. Creutz gjorda begäran. Föredrogos och lades till handlingarne Consl.Utskts d. 13 dennes e. m. på bordet lagde Mern.: