Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Härad eiler Tingslag. O ' O -2 Ii' Folkmängd den 81 December 1855. Antal Landstingsman. Hela antalet Landstingsman för Länet. för Stad. för Hä- rad eller Tiugslag. Kronobergs Län. Stad. Härad eller Tingslag. Folkmängd den 31 December 1855. Antal Landstingsman. Stad. Härad eller Tingslag. Folkmängd den 31 December 1855. Antal Landstingsman. Hela antalet Landstingsmän för Lånet. för Stad. för Hä- rad eller Tingslag. Gotlands Län. Stad. Härad elier Tingslag, ' Folkmängd den 31 December 1855. Antal Landstingsman. Hela antalet Landstingsman för Länet. för Stad. för Hä- rad eller Tingslag. Wisby Blekinge Län. Stad. Härad eller Tingslag. Folkmängd den 31 December 1855. Antal Landstingsman. Hela antalet Landstingsman för Länet. för Stad. för Hä- rad eller Tingslag. Christianstads Län. Stad. Härad eller Tingslag. Folkmängd dén 31 December 1855. Antal Landstingsman. 1 för Hä- rad eller förStad.j Tings1 ^g. Hela antalet Landstingsman för Länet. Malmöhus Län. Simi. Härad eller Tingslag. O O Folkmängd den 31 December 1855. Antal Landstingsman. Hela antalet Landstingsman för Länet. för Stad. för Hä- rad eller Tingslag. Hallands Län. Stad. Härad eller Tingslag. Folkmängd den 31 December 1855. Antal Lai ltli för Stad. ldstingsån. för Hä- rad eller Tingslag. Hela antalet Landstingsman för Länet. Götheborg . Kongelf Marstrand . Uddevalla . Strömstad Götheborgs och Bohus Län. Härad eller Tingslag. Folkmängd den 31 December 1855. Antal Lar m för Stad. ldstingsän. för Hä- rad eller Tingslag. Elfsborgs Län. Stad. Harad eller Tingslag. Folkmängd den 31 December 1855. Antal Lai m för Stad. idslingsin. tor Hä- rad eller Tingslag. Hela antalet Landstingsman för Länet. Wenersborg 5,289 2 Alingsås . Skaraborgs Län. Stad. Härad eller Tingslag.
Det är nu halftannat decennium, hvarunder förenämnde olägenheter lemnats oafhulpne; men strandegarena hafva låtit genom noggrann undersökning på egen bekostnad utröna att sjön kunde totalt uttappas och att detta i sanitärt eller för den allmänna sundheten så vigtiga löretag, som dessutom bringade öfver 7,000 tind jord i dagen, utom påbättring af den redan vunna, kostade 223,881 R:dr 42 sk. b:ko. Vid förb Riksdag lemnade dåv:de Chefen för Vägoch VattenbyggnadsStyrelsen, Hr Öfversten von Sydow, det fördelaktigaste vitsord om den noggrannhet, hvarmed kostnadsförslaget med tillhörande kartor och beräkningar blifvit upgjordt, samt, angående sjelfva företaget, det yttrande: att det »blefve af ganska vidsträckt nytta såsom afseende tillgodogörandet af omkring 7,000 tind af matjord bestående sjöbotten. Den 12 November. 137 Sedan dess har Styrelsen öfver Vägoch Vattenbyggnader låtit än ytterligare af tillförordnade DistriktChefen Hr Kapten C. A. Grafström verkställa ytterligare besigtning på stället och han har under d. 21 Juli detta år till Styrelsen inberättat, att den föreslagna totala »sänkningen skulle ej allenast medföra vinsten af en »betydlig jordareal, utan ock göra alla nu vattensjuka fält odlingsbara»; men att genom en mindre »sänkning blir återstoden af sjön »ett träsk, som småningom skulle uplandas, men under tiden skad»ligt inverka på helsotillståndet i trakten», hvarjemte Hr Kapten lemnat flere för framgången af företaget uplysande framställningar och förslag. Till följd häraf har Styrelsen i nyligen afgifvet underd. generalförslag tillstyrkt företagets utförande och ställt det bland dem, som i första rummet förtjena understöd, hvilket Styrelsen föreslagit till 100,000 r:dr r:mt. På de vid förra Riksdagen anförde och genom sednare åtgärder och vunna uplysningar således förökade skäl, och då företaget mera befrämjas genom ett för dess utförande tillräckligt lån, än genom ett ringare bidrag utan återbetalningsskyldighet, får jag alltså föreslå: att R.
Ständer kjelfwe emottaga en sädan krans, eller, hwand de lära ännu häldre göra, frambära-den ät wär milde Konung, pä hwars hjesta den stall 12O0 Den 24 Augusti. Ipsa i broderlig förening med Oliven och med -en ifrån 4.-namnet offiljaktida Lagren. I fall detta mitt ödmjuka Memorial winner Högloft. Ridderskapet och Adelns bifall, anhäller jag om dest meddelande til de öfriga Respective. Ständen, hwarefter, om alla, som jag önfkar och hoppas, deruti instämma, deras Statsutskott kunde fa del af beslutet, at det ej onödigt matte beswäras af förra Nemisten; men rugen Remist nu ske af detta mitt Memorial til bemäldte Utskott, emedan de deruti innehallne förftag ej röra Stats - Werket, och säledes ej eller höra til Lkats-Utskottets befattning. Kostnads - Förftag til ärligt Underhall för 25 Elever uti Jnstistntet för Blinda och Döfstumma. Underhäll för 25 Barn med Mat R:dl. Banco. och Dryck L rov Riksdaler — 2600: Beklädnad och klädtwätt för et lika antal ä Z5 Riksd. 16st. — Aflöning förjöfwerläraren, som tillika har befattning med hela Werkets bäde Oeconomiffa och Litteraira Styrelse Dito för Underläraren — Dito ät en Lärarinna för Flicke barnen Dito ät 5:ne tjenande qwinnfolk L 66 Riksd.
Med anledning af den betydliga tillväxt, som denna kassa under sednare tider vunnit, hafva Revisorerne låtit upprätta följande tabell, utvisande förhållandet dermed under åren 1845 med 1851: — 24 — Skogsplanterings-kassans netto-tillgångar vid nedannämnde års slut, år 1845 —- 162,955: 28. — * 1846 . ... 165,856: 9. 7. 1847 175,639: 30. 4. Men hellre än att tillgångarne sålunda ständigt ökas, för att derefter äter utlånas, borde, enligt Revisorernes tanke, desamma användas till skogsplanteringens befrämjande. Någon anmärkning vid redovisningen liar hos Revisorerne ej förekommit. De i Kongl Räntekammaren förvarade säkerhetshandlingarne för de utlånta medlen äro af Revisorerne inventerade, hvarvid desamma befunnos i god ordning. Jaytkasse fonden. De dit influtna medlen redovisas uti rikshufvudboken för de båda revisions-åren sålunda: fideli et. år f §5(1. år «§5fl Balans från föregående år: Uppbörd: Balans till påföljande år: Credit. Balans till påföljande år ': Bfevisoreme hafva härvid icke funnit något att erinra. Myntverket. Af (jess räkenskaper, sorn granskats i Kong]. Kammar-rätten lör båda åren utan anmärkning, inhemtas följande förhållande: S»cl>ct. år 11850. år 4851. Balans frän föregående året: Uppbörd: Statsverkets silfvertionde af Sala bergslag och Löfås silfververk: Balans till påföljande året: Balans från föregående äret: Utgift: Tjenstemäns aflöning, dagsverkspenningar, ma. terialier lii. Balans till påföljande året: Kontanta tillgångar: Behållning i metaller: Vid dessa räkenskaper hafva Revisorerne icke funnit annat att erinra, än att register öfver de i hufvudböckerna förekommande särskilda konti saknas, hvarigenom granskningen i någon mån försvårats.
Frih. Wrede har nyligen uplyst derom att skicklighelen hos mätaren kan vålla ett öfvermål af 7, 8 proc. eller mera, och jag vet många exempel vid leveranser, då man antingen nödgas bereda sig på att gifva ett stort öfvermål eller också på annat sätt söka att göra allt hvad göras kunde för att ställa sig väl med mätaren, ty det behöfves icke mer än att för hvarje gäng han inkastar säd i T:n han stöter till henne. Jag anser denna fråga vara af ganska betydlig vigt, icke allenast för den förlust som dervid göres, utan äfven för den harm sorn åsladkommes derigenom att man ser att, ehuru godt mål man än må taga med sig, så räcker det ändock icke till, och att detta beror på mätaren. Frih. Stjernstedt, A tig. Wilh.: Jag delar Utsk:ns åsigt i afseende på det tillstyrkande, som i Betänk, är gjordt, att man måtte till K. M. ingå med underd. hemställan i delta hänseende. Jag har haft erfarenhet af de trakasserier man har vid leveranser, serdeles i Stockholm, då man alltid till en viss grad är beroende af mätarens godtycke. I sammanhang härmed anhåller jag att få fästa uppmärksamheten derpå, att i nuvarrde mätareförordn. finnes stadgadt, att, om säljaren anser sig vara för nära trädd i afseende på mätningssättet, så eger han rättighet att sjelf mäta spanmålen såsom honom bäst synes, d. v. s. han eger rättighet att mäta den så löst som möjligt, emedan de fyra kappar ne motsvara rågan, eller hvad förr benämndes ”stoppadt och skakadt mål”, dä endast 32 kappar gingo på fast T:a. Det kan mången gång vara obehagligt för säljaren att begagna sig af denna rättighet, men då likväl derutinnan ligger ett korrektiv emot att mätaren är kitslig eller partisk till köparens fördel, så har jag velat fästa upmärksamheten derpå. Frih. Klinkowström:
Län underdåniga enskilta besvär, den 29 Maj 1752 fastställt, att det hö och den halm, sorn Soldaten, enligt Contract, af Roten uppbär, borde utgöras till en viss vigt, nemligen ett lass hö till 24 lisspund och ett tjog halm till 30,lisspund, denna vigt å rentehö och halm i allmänhet måtte Nådigst varda antagen och stadgad.; samt Kongl. Kammar-Collegium, hvars u låtande i detta ämne blifvit, genom Nådiga Reniisser, af den 31 Mars 1789 och den 22 Juli 1800, infordradt, och som tillika, under den 25 Juni 1811, erhållit befallning att i underdånighet yttra sig öfver Riksdags-Fullmägtigens för Örebro oell Glanshammars Härader Eric Pehrssons särskilta underdåniga ansökning, att rente-halmen från dessa H ärader matie efter vigt få aflemnas, funnit sig', i anseende till den olikhet i beräknande af så väl vigt som Krono-värdi å ifrågavarande rente» persetHar, Hvilken inträffade inom särskilta orter - C, Den 16 Juli. 3373 ter af Riket, föranlåtet, att i detta afseende, genom Circulaire Bref infordra uppgifter från Kgl. Maj:ts samtliga Befallningshafvande; så har be« malte Kongl. Collegium, uti dess underdåniga utlåtande, af den 19 December 1814, ansett, af dessa uppgifter, hvad forst höet angår, kunna inhämtas, att den skillnad, som i åtskilliga Kan förekomme imellan ett lass hö af 40, 48 °ch 50 lisspund samt ett lass af 20, 24 och 25 liss. pund, borde hänföras till benämningen och beräkningen af vinteroch sommar-lass , hvarmed det allmännast åsatte Krono värderingspriset af 2 Daler Sunt för ett vinter-lass och 1. Daler S:mt för ett sommar-lass jemväl instämde.
Majit under den 9 Maji 1827 förständigat vederbörande, att hvad anginge dessa boställen, ”hvilka borde räknas bland de "bevaknings-anstalter, som af seglationen vid de hufvudsakligen till all”mogens fördel inrättade landthamnarne blifvit en följd, någon ändring ”icke kunde beviljas i hvad genom Kongl. Resolutionen på allmogens besvär den 29 Juni 1752 vore förordnadt, rörande Gottländska allmogens ”skyldighet att berörde boställen underhålla”; och har slutligen, i anledning af åtskiilige hemmansegares å Gottland i underdånighet anförde klagan öfver ifrågavarande, genom Kammar-Collegii den 8 Februari 1837 meddeldte utslag, allmogen fortfarande ålagde besvär, Kongl. Majit, uti Nådigt Bref af den 23 Januari 1839, förklarat, alt, ”då underhållandet af de vid Landthamnarne å Gottland ”befintlige lastbryggor och strandridare-boställen vore en allmogen på nämn”de ö af ålder åliggande och, enligt Kongl Majlis Nådiga Bref den 9 Maj ”1827, ännu tillhörande skyldighet, hvars fördelning mellan den Goltländ”ska allmogen Kongl. Majit, genom Dess omförmäldte Nådiga Bref den 9 ”Maj 182.7, uppdragit åt Kongl. Majlis Befallningshafvande att verkställa,” Kongl. Maj:t, ”enär klaganderne icke uppgifvit, mindre styrkt, att, lill de”ras slörre eller mindre betungande, någon origtighet egt rum uti den ”reglering i berörde hänseende, som, till följd af Kongl. Majits Nådiga fö - 14 Statssamt Ålim. Bcsv.-coeh Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 30. ”reskrift, blifvit, efter föregången undersökning och inhemtade upplysningar från flere i sådant ändamål tillkallade personer, af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande uppgjord,” pröfvade rättvist att, med afslag å besvären, låta vid Kammar-Collegii i ämnet gifnp utslag bero.
13 år pensioner icke på långt när erlagts af alla de klockare, som enligt stadgandet varit dertill förpligtade, såvida man icke heldre ville antaga — hvartill också något skäl funnes för handen — att afgifterna till en början allmänneligen utgått, men sedermera, af en eller annan anledning, på flera ställen upphört. Hvad ofvan blifvit anfört i afseende å tillkomsten af de från klockarebol inom Lunds stift till stadsskolor derstädes utgående afgifter, egde tvifvelsutan, enligt hvad Kammarkollegium meddelat i hufvudsaken tillämpning äfven på provinsen Halland, utom derutinnan att föreskrifterna i nådiga Brefvet den 9 Januari 1798, hvilka föranleddes af en framställning från domkapitlet i Lund, aldrig blifvit delgifna hvarken Konungens Befallningshafvande i Hallands län eller Biskopsembetet i Göteborg, och t följd deraf, såsom för dessa myndigheter helt och hållet obekanta, icke blifvit inom nämnda provins tillämpade. Vidkommande åter beloppet af ifrågavarande landtgillen och klockarepensioner, så utginge för närvarande under sådana benämningar — enligt hvad vid verkställd pröfning af de från vederbörande lemnade uppgifter blifvit utredt — till nedannämnde läroverk följande afgifter: Lunds högre elementarläroverk. Klockarepensioner: 30 kappar råg, 4 tunnor 42 kappar korn, tillsammans 32 kubikfot 5 kannor spanmål samt 3 R.dr 5 öre i penningar, hvilken inkomst vöre anslagen till reparationer; hvaremot något landlgitle icke utginge till denna skola. Malmö högre elementarläroverk. a) Landtgillen: 48 tunnor 30 kappar korn jemte 85 R:dr i penningar; b) Klockarepens loner: 21 tunnor 42 kappar korn; således tillsammans kontant 85R:drsamt 76 tunnor 6 kappar [479 k:ft 8 k:r) korn. Denna spanmål vore, enligt gällande stat, på lärarnes löner sålunda fördelad:
Men nu mötte mig något så förvånande, att jag trodde mig drömma, eller, lika som mamma, jag trodde mig yra, eller se i syne, ty en mycket gammal herre, som såg grufligt förnäm ut, med en stjerna om halsen och en stor crachan på bröstet, kom hastigt emot mig, och skrek genast till: »Det är rätt! Det är han! lik min salig Axel som ett bär!» Och derefter tog han mig i båda armarne, förde mig fram till fönstret, beskådade mig ömsom, och ömsom tryckte mig till sitt bröst, blott utsägande halfva, för mig obegripliga meningar, hvaribland äfven den: »Du är min son, du är min verkliga, äkta son!» Han bekikade äfven mina öron, och då han fick se det der lilla hålet, som så ofta förundrat dig, käraste mamma, skrek han till: »Och se der familjemärket! hålet vid högra öronbrusket! Det är han! det är han!» Och nu kom en medelålders qvinna fram, som jag tycker mig sett i min barndom någon gång, och hon tvang mig att aftaga rocken och uppdraga skjortärmarne, och visade att det stod ett litet omärkligt H. af svartblå punkter vid axeln (mamma vet att jag har ett sådant märke). »Se der,» sade hon, der står ett H., det har jag sjelf ditsatt ty han är döpt till Hans, och det var det endaste jag tordes, att jag kallade upp honom efter nådig grefven, efter det i alla fall var ett vanligt bondnamn och ingen skulle undra derpå, helst morfar min äfven hete Hans. Ja ja, bläng intet på mig så stort, min unga musjö!» fortfor hon, »för han är just min pojke och intet fru Wallers, för hennes gosse var så ömkelig och sjuk, och han dog straxt, och då tyckte jag att de hade ändå bättre råd att hafva en pojk’ än jag, stackare, och så sade jag att det var min pojke som dog, och deras som lefde, och frun var så sjuk att de tog ingen reda på’et.»
Cederström ansett sig böra upplysa de skäl , som föranlåtit honom att, på sätt Protocollet närmare innefattade, biträda de öfrige Revisorernes tillstyrkan till Bolaget, att lemna Directionen decharge. Herr Riks, St. Revisorers Berättelse. JSaron ansåg otvifvelaktigt att Allmänheten, i annat fall, skulle förlorat allt förtroende till Verkets Styrelse, således äfven till Verkets förmåga att kunna honorera utelöpande Obligationer, och genast återfordrar de emot 3 procent insatte penningar; att sålunda, de olyckor, som genom Konungens. ar 1815, kemnade biträde, afvändes, å nyo blifvit beredde, samt troligen icke kunnat förekommas annorlunda, an genom en ensamt derföre sammankallad Urtima Riksdag, hvarvid Ständernas enda utväg till äfvemyrs blifvit, att åter anlita Banken. I öfrigt gaf Herr Baron tillkänna sin öfvertygelse, att Directionen, sig sjelf lemnad, ej förtjente minsta förtroende i anseende till föreskrifters efterlefnad; att ett Om. bud från Riksens Ständers Bank uti DiscontDirectionen, efter dess öfvertygelse, vore enda sättet att kunna tvinga Directionen hälla sig inom de gränser, sorn voro och blefvo utstakade, och att den kostnad, sorn ett sådant Ombud komme ett ådraga Banken, på långt när icke kunde anses svarande mot den nytta, som deraf vunnes. Af allt hvad i berörde måtto kommit till BancoFullmäktiges kunskap, funno BancoFullroäktige anledning, att, till en början , genast infor, dra Malmö DiscontDjrectionens fullständiga förklaring, angående det till Handlanden Ståhle meddeldte Lån, de säkerheter och hypotheker, som derföre blifvit aflemnade, och den utsigt, sorn för återbetalningen deraf sig företedde; jemte en allvar, sam varning till Directionen , att ej i någor måtto åsidosätta de för Verkets Styrelse ineddelte Föreskrifter; under erindran, att rättigheten till be gag - 42 Riks. St.
Dertill famtpcfa. ©å walen för» 4 SRiNbag«*$Bcflut 1851. rättaö af Q3orgccffapct famfälDt ocf icfe af eleftorer, beräfrtaö röfTerna efter f>VDaö fmar ocf en af De mäljanDe till flaDen fattat*. SlnnorlunDa, än genom orDentlig omröftning meD flutna feDlar af borgerfapet eller af Dej? utfeDDe elef* toter, må DliföDagéfullmägtig icfe fallaö. 4:o Sngen må för ftäöerna till SuföDagöman utfeö, forn icfe minff tre år före Den Dag, fmar till fKiföDagen blifmit pålpft, marit magtfiratöperfon eller borgare i jlaDen; ocf beräfnaö Denna tiD från tjenfle* eller borgare 5:o ^jcrbeparteågare j ^af)lu £3etgölag äga att inom ftg till Kifs* Dagöman t Sorgårs 0tånbet utfe en §ullmägtig, forn icfe till annat Jxife» ftånD föret* ocf ej någon behållning i 2\ibet0 tjenfl tnnefaftver. ^Balet ivetbftållea på öfligt' fätt inför Sfagiffraten i ^aflun, od) röjlerna beräfnaö efter fjerdepart^ grufmeDelarne. Sngen ware fårmtD rvalbar, forn icfe i nåntnbe Sergalag tvartt fjeröepartöågare minft tre år före Den Dag, fmar* tili fXiföDagen blifmit pålpft, od) år inom £ånet bofatt. 6:0 Utom gaflu 53ergölag efterrättelfe uppläfaö. §. 22.
Förmyndarn tyckte inte om hela saken, och giftermålet måste uppskjutas något år för fröken Olgas sjuklighets skull. Det var ett dåligt år. Min husbonde hade ett svårt spel. Bruden, hon som bodde hos kommerserådets och inte skulle få gifta sig förrän året gått om, hon skref och bad honom ofta besöka sig, hon längtade så mycket, och jag sprang med svar, röda bref, långa och skrifna med så stora vackra bokstäfver. Hon som inte var hans brud, utan någonting mer, hon skref också, ville ha penningar och honom sjelf på köpet. Men han hade lika ondt om tid som om penningar, det var sällskapsspektakler och konserter, det var danser och det var slädpartier. Under allt detta var det i alla fall, henne han tyckte om, den fattiga. Hon frågade ut mig hvar gång jag var der ... men jag måste tiga. En dag var det ett förfärligt uppträde hos kommerserådets, ett rigtigt gräl, om Minda. Herrn svor och min husbonde bara bockade. Jag såg en hel del genom fönstret, der jag stod, och tjenstfolket talade om resten. Om morgonen fick jag höra af patron att det ändå skulle lysa i kyrkan söndagen derpå. Och så blef det bröllop, ett litet dåligt bröllop, liksom skulle han ha fört hem en fattig brud. Han hade tjenst i verket då, och det sades till oss tjenare att han var notarie. Åren gingo, långa, svåra år för flere än en. Hon dog först, den stackars Minda, patrons enda kärlek, dog i rättan tid, tänker jag. Det var då han började bli så elak mot frun. Vi flyttade om somrarne hit ut. Största delen af statfolket afskedades. Jordbruket indrogs nästan helt och hållet. Han började ett sådant trakasserande med fiskarne, att de sökte sig bort, alla utom estgubben på östra torpet och rysstackars på udden, de fattigaste och orkeslösaste af allt folket. Pigorna stannade aldrig mer än en månad, det var alltjemt nya. Ja, det der vet du bäst sjelf, så var det då, och så är det nu, alltid precis lika. Till Johanssons fick frun aldrig gå... Jag vet inte hvarför.
Banco-Utskottet: l:o Gustaf Bertlhard Apelqvists från Blekinge Län motion om nedsättning i räntan å lån från Banken och de derunder lydande Låne-contoren m. m.; 2:o Lars Petterssons från Blekinge Län motion om ändring uti Kongl. Kungörelsen den 5 Mars 1836, angående gångbarheten af nya Banco-sedelvalörer; 3:o Sven Heurlins från Kronobergs Län motion, att Bankens sedlar hädanefter må lyda å Riksdaler Curant, motsvarande Riksdalern Riksgälds-valören; och 4:o Anders Larssons från Upsala Län motion om beviljande af lån från Rikets Ständers Bank till befrämjande af riors anläggande och sädesodlingens förkofrande. Allmänna Besvärs• och Ekonomi-Utskottet: l:o Lars Bengtssons från Malmöhus Län motion 0111 utvidgad handelsfrihet för Trelleborgs by; 2:o Johannes Anderssons från Calmar Län motion om en sådan förklaring af Kongl. Brefvet den 19 Februari 1793, angående frågan om orätt uppburna och i Stats-cassan influtne medel, att den, som erlagt för hög skatt, må ega rättighet att återfordra, hvad han för mycket utgifvit, ehvad medlen direct till Stats-cassan influtit eller blifvit af Staten annorledes disponerade; 3:o Lars Peterssons från Blekinge Län motion om upphäfvande af eller nedsättning i de afgifter, hvilka, enligt Kongl. Brefvet den 6 December 1782, tillkomma Amiralitets-Krigsmans-Cassan, vid afoch tillträdande af de under båtsmans-indelningen i Blekinge och Södra Möre hörande lägenheter; 4:o Christen Pehrssons från Gottlands Län motion om nederlagsoch O transito-rätt för Slitö hamn på Gottland; 5:o Anförande af Lars Bengtsson från Malmöhus Län, i anledning af hans förut väckta motion om utvidgad handelsfrihet för Trelleborgs by; 6:0 Hindric Hanssons från Elfsborgs
Departement underlydande stater kunna ifrågakomma af sådan beskaffenhet, att de böra af allmänna medel ersättas, äro till Läkare och hvilka godtgöras af anslagen till Medico-legala besigtningar eller farsorters hämmande, samt att det högst sällan torde inträffa, att för ecclesiastik» föremål sådana resor ega rum, som icke antingen böra, utan serskild ersättning, i och för innehafvande embete och tjenst verkställas, eller ock skola af de å denna Hufvud-Titel uppförde Inrättningars tillgångar bekostas, hvilket äfven vitsordats af den Talare, som framställt ifrågavarande anmärkning, eller Herr von Hartmansdorff, enär han endast egt eli enda, under hans tjenstetid såsom Stats-Secreterare för Ecclesiastik-Ärendena inträffadt, exempel på annat förhållande att åberopa ; och då, i händelse någon gång tillfälligtvis skulle inträffa, att resekostnad i och för detta Departement förekommer, till hvars godtgörande serskilde medel erfordras, en sådan kostnad då kan af Departementets anslag till extra utgifter ersättas, anser Utskottet icke erforderligt elier lämpligt, att någon serskild andel af anslaget till reseoch tractaments-penningar för detta Departement afsättes, utan vidhåller, hvad förut om sistnämnde anslags fördelning är föreslaget samt af 2:oe Stånd bifallet och af ett Stånd utan anmärkning lemnadt. 8:0» Vid Utskottets uti förra Memorialet, a:dra punkten Litt. C. gjorde förslag till fördelning af 8:de Hufvud-Titelns anslag till extra utgifter, har inom Ridderskapet och Adeln blifvit anmärkt, att någon andel deraf bordt afsättas för Utrikes