Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tilstyrker således, at rydeligen matte utsättas, at om öfwerenskommelsc i savant fall ej kan träffas, blismcr Gästgifware» skyldig at skaffa Skjuts. Grefwe 8 k r» mksl t, i^reärie 6 sarA. I denna §. star, at de son, bo pa Landet och hafwa egna hästar ej fä kaga Skjuts pa Gästgifwaregård, belägen inom en mil nära deras hemwist, sa wida de ej genom schMlda kelolmrynor och Författningar 782 öro bertil berättigade. Men ärskitlige personer finnas, som ej berti! äro berättigade, fäsom lil kjempe! Nmbersman, Miliiairs och Livile, hwilke i och för sten, sten behöswa toga Skjutshästar. Det synes mig wara obilligt ar de ifrån denna rättighet skulle wara uteslutne. Äaffillige önskade at denna §. matte kil Kongl. Maj:t i underdånighet hemställas. Hans Lx-elisnar Herr Gref w en och jandr» Marskalken smnponersäs bifall til 26. §. pä de: fält, at ingen får laga Skjuts längre ä» lil Gästgifwaregården, sä wida ej annorlunda öfwerenskommas kan; m n at i wjvrigc sali Gästgifware är skyldig at anskaffa Skjuts cil de inom nästa häll belägna ställen, same at det öfriga af denna Z understalles Kongl. Majsts Nådiga ompröfwande. Bifölls. Friherre Lave, I.uävig I anledning af det yttrande någre warde Ledamöter nu afgifw-t om afwen denna 4'S öswerlemnande til Kongl. Majsts eget Nädigsta bepröswande, och sedan jag hörk, det med flera widkagiks samma beslut, har hos mig ben betänklighet upstätt, at dä Gäst, g.fware-Ordnmgen, enligt grundlagarna, är et ämne, som endast ankommer pä Kongl. Masits Nädigsta godtfinnande; men Kongl.
IVåga blifvit väckt om rätt till skatteköp af hemmanen, hade Kongl. Maj:! i nåder föreskrifva vissa åtgärder till utrönande af rätta förhållandet med dessa hemman, dervid hufvudsakligen inhemlats, all med hemmanen förfarits såsom i afseende å kronohemman i allmänhet varit iakttaget, hvadan ej mindre E. K. Maj:ts Befallningshafvande i Östergötlands län förordat, att skatteköp å hemmanen, såsom medförande hemmanens bättre odling, åboernes trefnad och allmänt gagn, mätte åboerne medgifvas, än äfven Kammar-kollegium, — jemte förmälan att, enligt anställd undersökning, det blifvit ulredt att, med undantag af hemmanen Mörby 1 mantal och Gräshult Pukaregården, likaledes 1 mantal, som ostridigt vore af bibehållen gammal frälse natur, alla öfriga hemman voro lill naturen kronohemman, — tillstyrkt, ali de åboer å Wisingsö skolegodshemman, — med undantag endast af sistnämnda två hemman samt boslällshemmanen —, hvilka i behörig ordning blifvit antagne, mätte komma i åtnjutande af den rätt och säkerhet, jemväl med afseende ä rättigheten till skatteköp af hemmanen, som gällande författningar för kronohemmansåboer bestämma. Pä grund af hvad sålunda blifvit utredt bade Kongl. Maj:l genom nådigt Bref deri 12 November 1819 förklarat, det skolegodshemmanen icke kunde anses såsom någon "Grefvelig Brahesk1, utan vore en Kongl, donation ad pios usus och i denna egenskap kronohemman, vid hvilket förhållande Kongl. Majit funnit godt alslä ej mindre den al' Konsistorium sökta friare dispositionsrätt, än äfven den ifrågaställa rättigheten till skatteköp af hemmanen; hvarjemte Kongl. Majit lemnat närmare föreskrifter, huru med åborällen å hemmanen skulle förhållas, samt bland annat stadgat, alt lediga hemman skulle på 30 års tid utarrenderas.
Om en Ordinarie Vaktbetjent härtill användes får den Extra Husdräng, som förordnas att under tiden förrätta hans tjenst, uppbära den honom tillkommande Lön på Stat. Fortfar tilis vidare. Att ali fr gi skilde dist beräkning vis drygar faller. a om etioner ser och - f tillfälligtarbete för - Att ställa sig till noggrann efterrättelse den för honom utfärdade Instruction tf d. 12 Febr. 1787* Transport Hrr Fullmägtiges Resolutioner d. 23 Mars i8i3 och 26 Febr. 1824. Hrr Fullmägtiges Resolution d. 7 Junii 180g. Hrr Fullmägtiges Resolution d. 29 iYov. 1827 Hrr Fullmägtiges Resolutition d. 18 Januarii 1827. Hrr Fullmägtiges Resolutioner d. 26 Sept. 1811 och d. io Aug. 1820. Iirr Fullmägtiges Resolutioner d. 28 Oct. 1812, 12 Decemb. 1816 och 3 Febr. 1820. rq §. i 1815 års BancoUtskotts-Reglemtte och Hrr Fullmägtiges Resolution d. 26
Gr. af Ugglas: Frågan vänder sig endast deromkring, hvilken det är, som skall bestämma, om en socken skall skicka en eller två ledamöter till beredningen, ty derom är ingen bestämd föreskrift gifven. Det heter nemi.: »då flere socknar på landet äro förenade till ett beredningsdistrikt, må för hvarje socken kunna inväljas två ledamöter i beredningen » Och oaktadt Hr von Koch säger, att beredningen icke har någon beslutanderätt, utöfvar den dock, genom sitt förslag, temligen stort inflytande på taxeringarne. Om således en ledamot kommer från en socken och möter två från hvardera af de andra, så blir det ett mindre fördelaktigt förhållande för den socken, som endast skickat en ledamot, hvadan sockenstämma ånyo måste utlysas för att välja en till. Som jag fortfarande anser förslaget icke vara tydligt, kan jag icke bifalla mom:t i dess närv:de skick, utan anhåller om återremiss deraf. Hr von Koch: Jag har icke föreslagit stadgandet och kan således icke veta författarens mening; men jag anser att stadgandet så bör förstås, alt då en socken är så stor, att den för nödige upplysningars meddelande anser sig behöfva sända två ledamöter, den då skall hafva rätt att göra detta. Och då en sådan tillåtelse, efter milt förmenande, icke kan medföra något trassel, får jag fortfarande anhålla om bifall till mom:t. Frih. Rappe: I öfverensstämmelse med hvad jag inom Utsk:t yttrat, anser jag det böra bestämmas att en socken eger sända en eller två ledamöter. Ty om en socken, som endast skickat en ledamot, blir för högt uppskattad, kan det vara af stor fördel för densamma att få sända ännu en ledamot. Att en sådan frihet lemnäs, synes mig icke kunna leda till några olagligheter, och derföre får jag anhålla om bifall till mom:t. Hr Fåh rseus: Äfven i fråga om den myndighet, som skulle ega alt besluta om antalet, finner jag förslaget icke vara i behof af förtydligande.
Fattigpersonalen ökas ty värr! årligen, och finner man deribland icke sällan individer, som endast i saknad af tillfälle till arbetsförtjenst måst tillgripa tiggarstafven. Angående extra onera, hvilka uti bifogade tabell äro angifne, åberopas hvad derom uti 1822 och 1827 årens Berättelser är anfördt. 4:o. Köping. Allmänna omständigheter. Mantalsskrifne invånare härstädes uppgå till ett antal af 907, deribland 381 män och 526 qvinnor, men icke någon tillhörande indelade Arméen; dessutom 22 män och 75 qvinnor, dels öfveråriga och mantalsfria, dels fattige och saknande arbetsförmåga, samt 477 minderåriga, hvaraf 247 af manoch 230 af qvinkönet. Hela folkmängden, utgörande 1,481 personer, öfverstiger således den i sista Femårs-Berätlelsen upptagne med 61 personer. De åtal, som under sednaste fem år egt rum emot stadsboerne, hafva icke afsett några egentligen grofva brott och föranleda icke heller nu till särskild anmärkning i afseende på invånarnes sedlighet. Att fyllerilasten utöfvas mindre än förr och begynt allmännare mötas af ogillande, hör äfven här till de goda tidstecknen. Stadens väsendtligaste näringar utgöras fortfarande af Handeln och Handtverkerierne; men i följd af bristande rörelsekapitaler och en allt mer öfverklagad minskning i afsättningen, lemna dessa, äfven der både omtanka och drift, i förening med arbetsskicklighet, synas vara rådande, icke något öfverskott eller synnerlig vinst utöfver en tarflig utkomst. Till ett verkligt ekonomiskt oberoende sträfva följaktligen härvarande Handlande och Handtverkare ännu förgäfves; och ehuru, hvad handeln beträffar, det synes som saknade icke Köpings stad anledningar af sitt läge, alt, om ej fullt bereda, åtminstone ganska mycket närma sig den förkofran, hvartill den närbelägna staden Arboga under de tre sednaste decennierne torde kommit, vill sådant likväl icke lyckas.
Efter flera vid nästföregående riksdag väckta motioner, till en förbättrad skogshushållning, afläto Rikets Ständer vid slutet af år I 863, en förnyad underdånig skrifvelse om vidtagande af åtgärder för en regelbunden skogshushållnings införande vid Kronans öfverloppsmarker, vid kronans hemmans och lägenhets skogar, vid boställs-skogar, samt vid kronooch allmänna inrättningars hemmans-skogar; hvarjemte Ständerne ytterligare anvisade ett reservations-anslag af 75,000 R:dr per år, att af Kongl. Majit disponeras till utgifter för skogsläroverken och skogstjenstemännens aflöningar, samt anhöllo att Kongl. Majit täcktes »dels vidtaga de åtgärder, som på Kongl. Majit bero, och kunna med de till Kongl Majits disposition ställda medel verkställas, dels ock för Rikets nästsammanträdande Ständer framlägga nådig Proposition i de delar af ämnet, der Rikets Ständers beslut kunna erfordras.» I följd af dessa af Rikets sistförsamlade Ständer återupprepade önskningar och å nyo beviljade anslag, skulle man egt skäl till förhoppningen om åtminstone en början till de beslutade åtgärdernas utförande, genom utarbetningen af ett nytt skogslagförslag, såsom grund och rättesnöre för den beslutade nya skogshushållningen, samt af ett tjenstgöringsreglemente och löningstat för skogstjenstemännen, såsom nödiga vilkor vid organisationen och den ifrågavarande nya hushållningens sättande i verket. Efter hvad som Kongl Majits till nu församlade Ständer afgifna nådiga berättelse om hvad vid rikets styrelse sig tilldragit sedan sista riksdag omförmäles, lärer dock ingendera af ofvannämnda grundläggande och företrädesvis nödiga åtgärder för en bättre skogshushållnings införande blifvit vidtagne eller ens vara under riksdagens lopp att förvänta; i följd hvaraf den magtpåliggande frågan om en förbättrad skogshushållning befinner sig för närvarande uti samma obestämda tillstånd, som vid slutet af nästföregående Riksdag.
Till besvarande af Hr JustitieOmbudsmannens anmärkningar emot dessa rådslag, anse vi oss till en början böra visa, att, så väl före som efter nu varande Statsförfattning, hvarje stadgande rörande Mosaiske trosbekännare blifvit vidtaget i administrativ väg och att det hittills icke från någondera Statsmaktens sida varit ifrågasatt, att detsamma tillhört annan lagstiftning än den, hvarom Regeringsformens 89 §. handlar. Sålunda utfärdades Reglementet för Judarne i Riket af den ay Maj iy8a genom KommersKollegium, på Kongl. Maj:ts befallning derom, kontrasignerad af dåvarande StatsSekreteraren för handels och finansärendena Friherre Johan Liljencrantz. Flere förklaringar öfver samma Reglemente äro sedermera af Kongl. Maj:t i administrativ väg gifne och af KommersKollegium på nådig befallning kungjorde. Yid 1823 års Riksdag framställde Rikets Ständer, i följd af deras allmänna Besvärs och EkonomiUtskotts afgifna betänkande, i underdånig skrifvelse af den 15 September samma år, den önskan, att
§ 2 Vart femte år skall husets beskaffenhet och hur det blivit skött beskrivas och försäkringssumman antecknas. Husets värde i förhållande till försäkringssumman skall kunna utredas. Syneförrättningen skall kungöras 14 dagar i förväg och husägaren och övriga deltagare i brandförsäkringsverket har rätt att delta. § 3 På landet skall syn hållas vart 20: de år av personer som har befogenhet att förrätta sådana syner. Detta sker på ägarens bekostnad och det är hans ansvar att insända protokollet till verket. § 4 Har syneinstrument inte inkommit skall befallningshavanden infordra det. § 5 Assuransintendenten utlåter sig om det brandförsäkrade huset blivit vanvårdat och förfallit i värde. Artikel XI Om brandskadeersättning § 1 Om brandförsäkrat hus brunnit eller skadats delvis vid brand eller rivits för att hindra brand att sprida sig, anmäler ägaren skadan till magistraten i staden, kronobetjänt på landet och bergsbetjänt vid bruk. Förrättningsmän inställer sig genast vid brandplatsen för att syna och värdera. § 2 Vid värderingen undersöks och beskrivs det som av den försäkrade egendomen är oskadad och vad värdet är. Ägaren skall under ed uppge vad som är räddat, hur elden uppkommit, hur elden upptäckts, vilka åtgärder som vidtagits för släckningen, hur elden äntligen släckts eller upphört. Gäller skadan hus som blivit nedrivet för att hindra eldens spridning, undersöks om rivningen varit nödvändig. Beskrivningen innehåller det rivna husets läge och avstånd från andra hus. § 3 Om brand inträffat i stad avger magistraten inom åtta dagar till befallningshavanden skriftlig berättelse om branden om hur många brandförsäkrade hus som brunnit eller skadats. § 8 Skulle försäkringshavaren uppsåtligen satt eld på sin egendom eller av grov vårdslöshet orsakat branden eller har han låtit eldstäder och tak förfalla, så att brandskada blivit följden, innehålls ersättningen och domstol skall rannsaka och döma. Döms han uteblir ersättningen. Kan full bevisning inte ställas eller försäkringstagaren blir frikänd utbetalas ersättningen som vanligt. Vid vådeld utbetalas ersättningen inte förrän försäkringstagaren begått eden. § 9 Är synoch värderingshandlingarna fullständiga men inte innehåller upplysning hur branden uppkommit, bör ersättning ändå utbetalas.
Vid dessa tjenst ers inrättning afsågs troligen, att en person alltid borde linnas, som i Presidentens frånvaro kunde utöfva dinnes befattning; meli erfarenheten har visat, att särskilde embetsmål! derför ej erfordras. I berörde händelse kati den äldste i Hofrätten lora ordet, dä sådana angelägenheter for, komma, deri samt, lige ledamöter hora deltaga, samt utöfva dea tillsyn ol ver arbetet, som åligger verkets Chef; och derom öfvertyg .s nina af lö, hälland, t i i Hofra, ten ofver Sinnie och Blekinge, hvarest någon vice President aldrig funnits. 8 Statsoch Lag-Utskottens Utlåtande, No IS. Utskotten hafva derföre ansett, att vice Presidenls-embetena i Svea och Götha Hofrätter höra indragas med nuvarande inmhafvares afgång, samt således blott föreslagit löner lör en President i hvardera Hofrätten och det antal ledamöter, som, efter hvad of\an är nämndt, erfordras för bildandet af flere divisioner i Hofrätlerne. Skulle emedlertid de nuvarande vice Presidenterne ingå såsom ordförande på divisioner, samt följa k 11: gen blifva l>erältigade att uppbära lön lika med divisionernes öfrige ordförande, hafva Utskotten dock ansett ett särskildt arfvode derutöfver böra dem medgifv as. I de löner, Utskotten tillstyrka, iuberäknas emedlertid Hofrätts-ledamö ternes andelar i de så kallade revisions-skillingarne eller de belopp, som, enligt 30 kapitlet 1 § Hältegångs-Balken, böra i vissa mål nedsättas för rättigheten att få draga samma mål under Kongl. Majis Nådiga skärskådande. Antingen parlerne förlikas eller Konungen gillar Hofrättens beslut, faller den i målet insatte summa Hofrätten till, säger 17 § i berörde kapitel. Vid hvarje års slut hafva ock ledamöterne i hvardera Hofrätten delat de belopp, sorn på ifrågavarande sätt under året tillfallit Hofrätten.
Jag tror icke heller att Hr Gr:ns förslag är så synnerligen af behofvet påkalladt, enär det verkligen innefattas i Utsk:s hemställan; men om han önskar 324 Den 16 Juni e. m. framställandet af propos. på sitt särskilda tillägg, skall jag visserligen icke sätta mig deremot. Häruti ligger äfven, enl. mitt omdöme, ett svar på Frih. Leijonhufvuds förmening, att man borde stanna vid en begäran om konventioners åvägabringandej ty äfven en sådan begäran ligger i Utsk:s förslag uttryckt. Att inskränka sina önskningar till hvad Frilen åsyftat, tjenar icke till mycket, då vi sett att alltsedan 1810 denna fråga återkommit än under en, än under en annan form, utan att man ändock kommit längre fram med frågans lösning. Då är det väl icke för bittida att försöka gå en annan väg för att en gång erhålla en omreglering af lönesättet i allmänhet. Gr. af Ugglas, Carl Fredr. Ludv.: Jag anhåller att för min del få instämma i Utsk:s Betänk., och jag ber att till de Hrr, som upträdt med amendementer till Utsk:s förslag, få framställa den önskan, att de måtte återtaga dem, och detta af det skäl, som Frih. Baab anfört, eller att förslaget måtte blifva ett B. St:rs beslut. Det kan nemligen hända, att om blott 2 Stånd fattat gemensamt beslut, och de andra 2 afvika derifrån, saken sedermera, när den återkommit från Utsk., kommer att förfalla. Jag anser vigtigt, att det blifver B. St:rs beslut, icke egentligen derföre, att jag fullt gillar de grunder, som Utsk. framställt, och på hvilka Komitén skulle upgöra sitt förslag, utan emedan jag anser det vara i högsta måtto angeläget, att en skrifvelse aflåtes till K. M. från K. St:r, deruti B. St:r gifva den förmodan tillkänna, att det icke måtte i afs. på presterskapets löner vara så tillställdt, som det borde vara.
Men i urbota mål kan ej Boktryckare till ansvar fällas, undantagande i de fall, 62 Riksdagen 1810. då han underlåtit sin Tryckeri-anläggning vederbörligen anmäla, eller ock icke, då Domaren det äskar, en sådan namnsedel, som i o Mom. föreskrifven är, företer. Har Boktryckare, utan Författares eller Utgifvares tillstånd, dess namn en Skrift åsatt, straffes enl. Missg.-Balken 8 Cap. 3 §. 4 puncten föreslås till sådan förändring: Utgifvare af Periodiska Skrifter håfve ej brutit emot Författares ägande rätt, då han i dem, med förtigande af Författares namn, insända Skrifter utgifver. Constitutions-Utskottet kar vid förra Riksdagen föreslagit, i stället för »lagliga rätts innehafvare och målsägande»: rätts lagliga innehafvare och ägaren; och i 2 puncten en sådan Redaction: Lag samma vare, om någon trycker eller eftertrycker den Öfversättning af Utländsk Skrift, som annan man utarbetat, eller later sin Öfversättning för annans anses; men ej må Öfversättares ägande rätt till sitt arbete förhindra någon att en annan Öfversättning af samma Skrift utgifva; samt i stället för »falskt» Titulblad föreslås: bedrägligt. 9 Morn., som begynnes med: »Å hvarje Skrift» numereras. 10 Mom. Införes äfven Hof-Canderen. 11 Mom. Föreslås en sådan Redaction: Intet hinder vare för Bokhandelsidkande icke heller för utgifning till föryttrande af någon Skrift, vare sig Inländsk eller Utländsk, undantagande hvad i 4 § 2 Mom. stadgas. Hvarje Författare eller Förläggare stånde fritt att en honom, i följd af sådan egenskap tillhörig Skrift, antingen sjelf eller genom andra föryttra; dock vare hvar och en, som antingen i öppen bod eller eljest, med rättighet att derom i Allmänna Tidningar Kundgörelser få införa, Bokhandel idka eller böcker försälja vill, förbunden, att, på sätt om Boktryckeriers anläggning stadgadt är, och vid samma ansvar, anmälan derom hos Hof-Canderen göra.
Osman anförde skäl »plysa hwarföre progressiva afgiften för samlad förmögenhet, afdrag för stuld ej bör äga rum; att den pä intet flät kan kallar krossande eller förstörande uplyses af följande exempel: en egendom af 150,002 R:drS wärde har 173 R:dr ss. progressiv afgift denna egendom ar behäf - Den 3 Augusti517 behäftad med 52,00» R:drs skuld räntan dera a 6 prcc.mt utgör 3,222 R:d, widhwars liqviderande agaren af egendomen njuter 5 procents afdrag eller 150 R.dr som subtraherade frän dest progrestiva afgift formerar en rest af 23 R:dr , st. som utgör hans tryckande börda af progrestiva afgiften. Jag förenar mig med dem, som yrkat ett större mellanrum af 500 a IO22 R:dr emellan hwarje stigande af progrestiva afgiftens beräknande i stallet för de i tariffen beräknade 250 R:d-, .äfwensom jag anser nödig en jemkning, sä att 30,220 R:ds afkomst ej får större progrestiv afgift an 4 a 4^ procent af den ä nämnde summa belöpande bewillning. Herr Landt-Marskalken: Af ve flere ledamöter, som nu yttrat sig i frägan om allmänna bewillningen, haftva åtskilliga och betydliga anmärkningar blifwit gjorde. En och annan har äfwen yttrat nägra tankar i frägan om rullwerket och bränwins brännings afgiften. I anledning häraf får jag nu för Högloft. Ridderfkapet och Adeln föredraga Bewillnings-Utskoltets betänkande angående tullupbörden. Friherre sk lftLLantonz upläste till protokollet följande: , Wördsamt anförande! Uti det betänkande, som Riksens Högloft.
Vidare hafva Revisorerne anmält, att åtskillige Besparingar å 5:te Hufvud-Titteln och Allmänna Indragnings-Staten blifvit öfverförde tili 3:dje Hufvud-Titteln för att till Militaire behof vara att tillgå ; Och skulle denna öfverföring hafva grundat sig derpå, att sedan Riksens Ständer, uti underdånig skrifvelse den 29 Junii 1812, tillagt Kongl. Maj:t fri disposition af alla öfverskott och Besparingar på Stats-medlen, hade, i den underdåniga skrifvelse den a3 Junii i8i5, hvarigenom detta ändrades och Dispositionen inskränktes till 200,000 R:dr, likasom uti Riksens Ständers underdåniga skrifvelse den 23 Maji 1818, angående en lijta dispositions-rätt till 233,333R:dr 16 sk., fylle Sami. 1 ^ 3 26 Stats-Utskottets Betänkanden. endast Öfverskottsmedlen blifvit nämnde; Tillstyrkande fördenskull Revisorerne, som ansett de för Stats-Verkets förvaltning i allmänhet stadgade grunder icke medgifva , det medel från en Hufvud-Titul måga användas för ökade behof under en annan, att en förklaring af rätta tillämpningen utaf föreskrifterne härutinnan måtte till framtida efterrättelse varda meddeld. För bedömandet af denne Revisorernes framställning har Stats-Utskottet tagit kännedom af de beslut Riksens Ständer vid särskildte Riksmöten vidtagit i afseende på disposilions-rätten af de å Hufvud-Tittlarne möjligen uppkommande Besparingar och deraf inhämtat, att, sedan Riksens Ständer vid 1809 och i8xo årens Riksdag fastställt vissa Hufvud-Tittlar, med bestämde anslagsSummor, dem Kongl.
3. öfverbalanceras till Redovisning af StorAmirals-Embetets 3:dje Afdelning, uti 1828 Ars Hufvudbok. Likasom Inventarie-behållningarne vid Wäddö Canal, af värde 29,377:45. 7. vid Åkers Canal 23o: ,4- ~~ „ Upsala Å • • • 2,o36: i3.— samt Asphällen och Qvick sund 787: 7. 7. hvilke Summor altså frångå arbetenas ofvan-upptagne totala kostnads-summor med 32,431:22. 2. 86,712: 8. 5. 1828 Års Hufvudbok för Strömrensningarne i Riket, under Styrelse af StorAmirals-Embetets 3:dje Afdelning, har att redovisa för detta Ärs Ansiag R:dr 100,000. Härtill kommer ytterligare: Till StorAmiralsEmbetets 3:dje afdelnings Redovisning öfverflyttade: Helsingborgs HamnbyggnaclsFondj som vid årets början bestod af Contant Behållning. 6,887: 7. lr. Äfvensom följande oredpvisade anslagsjforskotter_, till: Lida Åens upprensning, obegagnade, inneståqnde hos Konungens Befrhde i Mariestad 2,000. Dal-elfvens upprensning, likaledes hos Konungens Bef:hde i Upsala 1,000. Bolaget för Sluss-anläggningen vid Degeforss och Forshaga har att redovisa 5,000. Och det för Sluss-anläggningen vid Säffle 6,000. ! Härmed hafva blifvit bestridde följande ArbetenFortsättning af Wäddö Canalbyggnad . 31,742: 34. 4. sorn härigenom till dato inalles kostat, (oberäknadt andel i samfälde Utgifter och Arbetsförråder för alla föregående åren R:dr 285,029: 4* 9- Underhållsoch Ailönings-kostnad vid Akers Canal