Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta har i alla tider och länder visat sig vara förhållandet, och argumentet är gammalt och kändt som ett utnött skrämskott frän presternas sida, då fråga varit om religiös tolerans. Hr N. Tersmeden beklagar sig slutligen deröfver, att K. M. vill utsträcka trosfriheten till handling. Ja, det säger sig sjelft, att när jag tror något, vill jag bekänna denna tro, och när jag bekänner något, vill jag handla derefter. Det ena är en produkt af det andra. Under katholicismens herravälde får man tro hvad man vill, men icke handla derefter. En sådan frihet hade man äfven under Kejsar Nero, ty den kunde han ej åtkomma, men bekände man sin tro, blef man uphängd vid en lyktpåle eller bränd. Hr Tham har sagt, att man utaf religionsfriheten hoppas på en nyfödelse inom Kyrkan, men tillägger besynnerligt nog, att. detta vederlägger sig sjelf. Jag tror icke att en så beskaffad kyrka som vår Statskyrka kan i biblisk mening pånyttfödas, men genom religionsfrihetens införande måste, då de olika meningarne fritt få 454 Dan 18 Juni. framträda, äfven i vår Statskyrka upstå en slags nitälskan för de sanningar man bekänner. Hr Tham liar sagt, att främmande makter skulle hafva utöfvat sitt inflytande vid förslagets afgifvande. Om förhållandet är sådant, länder det de främmande makterna till ära och äfven K. M., som gifvit vika för deras påtryckningar. Detta vore för båda parterne hedrande, ehuru Hr Tham anser det för en skam, ty i en tid då alla nationer räcka hvarandra en broderlig hand för materiela ändamål, nråtte det väl äfven vara hedrande och aktningsvärdt att nationerna i andligt hänseende närma sig till hvarandra. Hvad åter beträffar insinuationen om den Helige Fadrens inverkan, så har redan en föregide talare tillbakavisat densamma såsom i högsta grad obehörig, och jag instämmer fullkomligt deruti. Hr Tham säger: hvad tro kan man sätta till den, som öfvergifvit sina fäders tro? Jag fattar icke hvad man menar med fäders tro.
Stockholms stad t. ex. skulle kunna disponera 80,000 r:dr, de Skånska länen, det ena 93,000, och det andra 128,000 r.dr, Upsala län 78,500 r:dr Fahlu län 155,000 r:dr och de norra länen hvardera circa 90,000 r:dr. Jag anhåller om remiss af denna min motion till de förenade Bancooch StatsUtskm. Då jag nu har ordet begagnar jag tillfället för att, i anseende till afresa från riksdagen, afsäga mig min plats såsom ledamot i BancoUlsk., äfvensom min bänkmansbefattning, med anhållan likväl att få bibehålla min riksdagsmannarätt. Hr von Hartmansdorff, Aug., begärde, att den nu af Hr Nordenanckar väckta motion måtte få hvila på bordet. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle Hr Nordenanckar begäran att, med bibehållande af sin riksdagsmannarätt, blifva entledigad från sina befattningar såsom Utsk:sledamot och bänkman. Ropades ja, hvarefter H. Ex. anmodade Hrr Electorer ätt utse en ledamot i BancoUtsk. efter Hr Nordenanckar. Föredrogs och lades tili handlhigarne LagUtsk:s d. 10 dennes på bordet lagda mern. N:o 78, i anledn. af äterremiss å Utsk:s betänk. N:o 41, öfver väckt motion om förändring af 1 § i 26 cap. Byggn.fcn, ronde delaktighet i kyrkobyggnad. Föredrogs, men lades, på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., och Frih. Cederström, Anders, ånyo på bordet LagUtsks d. 10 dennes f. m. bordlagda mern. N:o 79, med förslag till sammanjemkning af de inom RiksSt:n fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:s utlåt. N:o 65, i anledn. af gjorde aumärkn:r vid Utsk:s betänk.
Vid 18-12 års riksdag åtogo sig Rikets Ständer en för beliofvens fyllande er be villningsforderlig allmän bevillning af 2,650,000 rdr banko, Hvilken bevillning borde utgå torordning. j oc|, påföljande år intill slutet af år 1817, så vida icke urtima riksdag under tiden inträffade Genom den härom under d. 18Aug 1812, utfärdade förordning atergingo Rikets Ständer lill hufvudsakligen samma grunder för allmänna bevillnmgens utgörande, sorn voro stadgade i 1766 och 1770 års bevillningsförordnmgar; dervid Rikets Ständer yttrade den förhoppning, att genom dessa grunder, sådana desamma uti nu ifrågavarande bevillningsstadga voro fastställda, en rättvis fördelning af skattebördorna borde, i förening med både kronans och undersåternas bästa, komma att, utan någonderas förfång, vårdas och befrämjas. Likasom uti alla sedermera utkomna enahanda författningar, handlar Irsta artikeln af 1812 års beviliningsstadga om personlig afgift, och den 2:dra artikeln om afgift af lön, rörelse och egendom. Den personliga afgiften skulle, på sätt sednaste bevill ningsförordning jemväl innehåller, utan afseende å stånd eller förmögenhet erläggas af alla mantalsskrifne personer. Sagda afgifts belopp utgjorde för mansperson från 15 till 18 år 32 sk. och från 19 år 1 rdr, samt för qvinna från 15 år 24 sk. 2:dra artikelns afgift af embetsoch tjenstemän m fl skulle för ordinarie löner samt extra inkomster, hvilka icke öfverstege 300 rdr banko, utgöras med två, och för högre inkomster, (rån 300 till 600 rdr, med tre, samt för inkomster öfver 600 rdr med fyra af hundra Pensionsinnehafvare voro frie från inkomstbevillning, då pensionen ej uppgick tili 50 rdr. Patroni ecclesiarum borde för den kronooch kyrkotionde, som af dem ålnjöfes, erlägga 5 procent; hvilket belopp domkyrkorna äfven skulle utgöra.
Människan skall först och främst handla rätt emot sig själf — sen må världen döma, hur den vill. » Och efter detta lilla tal gaf han mig ringen och stod sedan på hufvudet bland kaprifoliebuskarne för att leta efter den gyllne klenod, som han tillika med sitt hjärta skänkt mig för fem år sen. När han åter satte sig till ro, suckade han tungt och sade: » Det är godt att kunna vara lugn i alla skiften! » » Ja, det är verkligen mycket hälsosamt, » medgaf jag, ofrivilligt road af hans sätt, och han vidtog förläget: » I nästa vecka skall jag försöka få mig tjänstledighet. V i ha varit så öfverhopade däruppe på kansliet, jag har arbetat alldeles ohejdadt nu en tid, jag känner mig rent utsliten. » » Jaså jag trodde inte, att det var så lätt att komma ifrån just nu. — Men du står ju väl hos landshöfdingen? » Ett belåtet leende glimtade öfver hans ansikte. » Jag virar honom. » sade han och visade med en liten fiugerrörelse prof på, hur 1893 han betedde sig med den store mannen; » den hedersgubben, han är som en gammal onkel till mig, jag skall nog få min vilja fram. Jag är verkligen klen, » här suckade han igen, » du har väl märkt, att jag varit dyster och retlig till lynnet? » » Ja, det har jag visst märkt! » » Vet du, jag har bestämdt något ondt i lefvern; far min hade den åkomman; jag behöfver så väl sköta mig, dricka brunn och lefva dietiskt. Jag måste ha hvila först och främst, absolut hvila. » » Det syns just ingen sjukdom på dig, » sade jag med en blick på hans blomstrande gestalt, » men innan du ger dig af, kan du gärna gå upp till farsgubben. Jag skall nog klarera saken, du behöfver inte göra mer än dra några betydelsefulla suckar. » » Ja, du tror inte på mig, » sade han och måste — mot sin vilja — dra på munnen. » Jo bevars, så mycket som behöfs nu för tiden, » sade jag lätt om hjärtat.
Hvarå detta länder till bevis och fullmagt. N. N. d. § 53. tid sedan den siste regerande Konungen af denna ätt med döden afgått, Riksförsamlingen o. s. v. (Lika med Utskottets § 53.) § 54- Om emot förmodan Stats-Rådet underläte att, i de fall, föregående 5o, 52 och 53 §§. omförmäla, Riksförsamlingen genast sammankalla, åligge det ovilkorligen, och vid straff såsom för Rikets förrädare stadgadt finnes, ej mindre hvarje Riksdagsman i Ständernas kammare att opåmint, å den i näst - Hur till Constitutions-Utskottets Memorial, N:o 85. 31 följande §. utsatta tid, till Riksdag sig inställa, än ock Rikets Hof-Rätter att. anbefalla vederbörande domare, samt Dom-Capitlen att tillhålla samtlige Kyrkoherdar att vidtaga de åtgärder, val-lagen föreskrifver, på det att Riksförsamlingen må kunna sammankomma att sin och Rikets rätt iagttaga och skydda, § 55. Då Konung — sammankallar till Riksdag, bör sammanträdet o. s. v. (Lika med Utskottets § 55.) § 56. väljas till Riksdagsmän i Samfälda kammaren, äfvensom Riksdagsmännen i Ständernas kammare böra sammankomma o. s. v. (Lika med Utskottets § 56.) § 6o. Underlåter valdistrict att ställa Riksdagsman till Samfälda kammaren, vara o. s. v. (Lika med Utskottets § 6o.) § 6i. Riksdagsman skola, dagen efter den, som är för Riksdagens första sammanträde bestämd, sina fullmagter förete inför en Granskningsnämnd, bestående af Riksförsamlingens Fullmägtige i Riks-Banken och Riksgälds-Contoiret, under ordförande af den äldste bland Högsta Domstolens ledamöter, som icke är af laga förfall hindrad.
Detta inträffar dock ej, utan spörjes dess verkliga tillvaro endast derigenom, att Stats-Verket kan ombesörja de löpande utgifterna för årets fyra första månader, oaktadt det förra årets skatter ej börja inflyta förr, än efter Maj månads ingång, hvarigenom bevisas, det en verklig tillgång finnes för betäckande af den brist, som eljest skulle för någon tid uppstå. — Denna Fond har tillkommit af de medel och öfverskotter, som sedan äldre tider varit tillgängliga och samlade för besörjandet af löpande årets utgifter, intill dess dertill beräknade inkomster inflyta. Den ingår sedan, under årets lopp, successive till Stats-kassan, men kan ej, uti något fall, göras till sin helhet, eller någon större del, disponibel, så framt icke alla utbetalningar skulle inställas under fyra å fem månader, eller ock skulle ersättas genom något slag af assignationer, såsom i andra länder sker. I sjelfva verket utgör berörde Fond ett rörelse-kapital för StatsVerket och består i alla de bokförda tillgångar, hvilka finnas vid hvarje års slut utöfver hvad som erfordras för anvisade, men ej bestridda, utgifter eller andra skulder, hvarför Stats-Verket då häftar, på sätt nedan intagna Specifikation utvisar. Mest synligt skulle detta kapital blifva, om Stats-Verkets räkenskaper afslutades vid den tidpunkt, då största delen af stats-intraderna influtit, eller omkring den irsla Juni hvarje år, i stället för vid kalender-årets slut, som nu är fallet. Ehuru således denna Fond hvarken är, eller, till följd af sinnatur, kan göras disponibel till andra ändamål än dem, hvarför han är bestämd, utan alt rubba de nuvarande förhållandena, utgör dess tillvaro i alla fall en lycka för Staten, då densamma derigenom Befrias från den besvärliga åtgärden att utfärda assignationer, utan i stället kan genast kontant bestrida alla utgifter. — Jemte det Revisorerne anse ifrågavarande Fonds införande å ett särskildt conto i Riks-Huf - — i? — vudboken vara nödvändigt för vinnande af en hastig och klar öfversigt, meddelas nu följande Utredning öfver Fondens beskaffenhet: Tid 1840 års början. Kontanta Behållningar: i Kongl. Räntekammaren
Operan f. n. rör sig, kan man ej fordra stort af musikverkets materiela utstyrsel, ehuru som jag tror äfven med de dekorationer som finnas med god vilja större effekter i denna väg skulle kunnat åvägabringas. Också baletten i akt II hade väl bort te sig något mer förförisk. En flodbalett som man t. ex. får se den i vårt södra grannland hade nog ej varit hr Sjöbloms balettmästaregeni för svår. Zigenar-baletten skulle väl kunnat bjuda på några mer artistiska solistprestanda. Belysningen var allestädes ej den bästa. Månen, som annars på Operan är framme i tid och otid, hade gerna kunnat belysa de tre hugenotterna i sluttrion: » Se öppen himlens klarhet prålar! * Åskådaren kan ju annars ej se den » hänryckning » och » innerliga tjusning », som enligt libretton bör afmåla sig på de tre trosförvandternas anleten. Rolfördelningen var på det hela taget lyckad och talet om » operans storhetstid » och dess minnen kan hr Nordqvist bära med temligt jemnmod, emedan denna » storhetstid » alltid funnits vid Operan — för 20 år sedany tidsminimum, i detta fall. För 20 år sedan då Michaéli-Gelhaar-Strandberg, Arlberg-Arnoldson-Hebbe-Stenhammar-Willman-Behrens gaf-vo operor talade konstvännerna om » storhetstiden » 1840 — 50, då dessa roler gåfvos af M. Gelhaar-Ström-Lind-Beletti-Fundin-Gunther-Kinmanson-Dannström.
Vidare torde betänkandet innehålla den mest omfattande framställning, som ännu liar varit i tryck tillgänglig, af de kraf, som böra t. ställas p i den qvinliga ungdomens fysiska uppfostran. Derjemte framlägges komiterades kritiska granskning af det nuvarande flickskoleväsendet, med dess ljuspunkter och skuggsidor, samt i bredd dermed en fortlöpande skildring af de många och djupt ingripande reformer det kräfver. Huru härunder förslag framkomma för skolans organisation och undervisningstoffets begränsning, huru plan framlägges för de lägre gossläroverkens förändring till samskolor, huru behofvet af ännu ett högre seminarium, tillgängligt äfven för akademiskt bildade yvinnor, påpekas, huru nödvändigheten af en sund ekonomi för skolorna, i förening med nödig kontroll, framhålles, detta kan här endast antydas och utgör likväl blott en ringa del af det rika innehallet. Det kan icke vara vår mening att framställa komiterades förslag och åsig*) Betänkandet, 361 sidor stor oktav, kan reqoireras till pris af blott 1 kr. 50 öre genom hvarje bokhandel. Äfven Fredrika-Bremer-Förbundets Byrå, (Stockholm 5 ikfalmtorgsgatan) åtager sig att anskaffa b e t h k a n d e t till ofvannämda pris jemte ersättning för frakt. 256 ter s k o m ofelbara, tvärtoni är man beredd p i ganska mycket inotstAiid från flera håll; men sd ?ngcket torde vara risst, «tt betänlicindet 0;). $nna tilltrdde till alla lienz och sko lo^ der mc1n ?ned n17rctr s ö k e r ntt fiirbuttici $flicko~v~as up~~fostrnn. * * * Hr &amp; mzsr ' n.s ofvannämda skrift utgöres af hans i Dagnys Majliäfte omn5mda föreläsningar, ytterligare utarbetade. Bokens hufvudämne är qvinnans äktenskapsålder och dess inflytande dels p5 qvinnans egen utveckling och hennes förhåilaiide till mannen och familjen, dels på hennes barn, och i följd deraf p t: hela folkets förniåga af fysisk, sedlig och intellektuel utveckling.
Och att i afseende å ig det mätte förklaras: att föreskriften i ig väl må tillämpas, dä en enda del af den gemensamt intecknade panten är med serskildt, å samma tid eller sedan tillkommen inteckning besvärad, och den öfriga delen finnes uti sådan egares hand, hvilken sjelf gjort skulden, eller den samma å sig tagit, men ej i frågor om deri serskilda inteckningens rättj dä sådan del af pantenj som dermed icke är besväradfinnes i annan egares hand, än nu sagdt är, eller om hvilken rätt flere, i serskilda af den omförmälda pantens delar, ä samma tid eller sedan tillkomna inteckningar hafva; i hvilka afseenden, äfvensom hvad beträffar den andel serskilda egare af fastigheter, som gemensamt äro för skuld intecknade, böra uti densammas gäldande hvar för sig taga, stadgas som följer. 1 Morn. Skola fastigheter, sorn gemensamt äro för gäld intecknade, pä offentlig auction försäljas lill gälds betalning, och är, för gäldens fördelning, nödigt att få hvardera fastighetens värde bestämdt, dä skall, derest ej alla vederbörande annorlunda åsämjas, hvardera fastigheten serskildt utbjudas, antingen hel eller styckad, på sätt lämpligast finnes. Räcka de erbjudna köpeskillingarne sammanlagde icke till gäldande af den gemensamma inteckningen, vid iakttagande af hvad a mom. innehåller, och fordrar innehafvarén deraf, alt fastigheterne skola gemensamt i ett slag utbjudas och försäljas, då bör sådant ske, utom i den händelse, sorn i slutet af detta moni. omförmäles, och varde det senare budet gällande, derest detsamma är högre än de föregående, i annat fall blifva dessa beståndande. Hvad för hela panten samfält således högre b judes, skall ä hvarje del deraf, i nion af den serskildt derföre erbjudna köpeskillingen, fördelas och dertill läggas. Ej skola fastigheter uti serskilda Län eller Städer, eller fastighet å landet och fastighet i stad, uti ett köp säljas, än dä att de för odelad inteckning häfta. 2 Moni. lika med 3 inom. i förra Betänkandet.
Lroasteät. sob. Wjjlcmsn Osspsrssoa VNI08. 8orgLrs-8l§oäetr. kä Ueclerväräa 6on6s-8tänäslr I-sciLmöler; I^äLmärsrr. vZAULs sokso Wskio. Joli. kttsAv. Weling. b., b. K.Lllsc>bsrA« UxUA kor 8zmrl. MIr5-8rInäe» äsv. 6 OÄoker iZro^. Wördsamt Memorial.. lander den 22:dra och 26 sistledne September, har Hederwärda Bonde. Ständet till Bewill. nings-Utffottet remitter-rt 2.ne dit ingifne Memorialer, det ena af Riksdagsmannen Johan Olsson Longberg, angäende yrkad lindring i Bewillnings utjkyllderne för Gestriklands Allmoge i afseende pä de dryga skjutsningar och inqwarterings beswär som under sista krig där mäst utgöras; och det andra af Riksdagsman-^ nen Hans Nilsson frän Norra Helsingland, beträf . LZo Den "4 Oclober. beiräffande afgift för Charackcrer utan ätffckjandc Embete eller Tjenst. Wid öfwerwägande häraf har Bewillninas.
Men då nyssherörde punkter och momenter, enligt Utskottet tillkandakomna protokolls-utdrag af den 13 och 18 nästlidne Juli, blifvit af öfriga Eiks-Stånden bifallna och i frågor af förevarande beskaffenhet tre Kiks-Stånds sammanstämmande mening utgör Rikets Ständers beslut, lärer Borgare-Ståndets återremiss icke föranleda till någon åtgärd; och har Utskottet, i anledning af Borgare-Ståndets ofvan omförmälda föreläggande, ansett sig endast böra meddela, att förslaget om uppköp af vexlar å Pund Sterling för Bankens räkning, vid innevarande riksdag, blifvit väckt genom en inom Utskottet afgifven motion, och att, sedan Banko-fullmägtige med infordadt utlåtande deröfver inkommit, Utskottet till pröfning förehaft berörde motion, men icke funnit skäl densamma bifalla, hvadan den härom väckta fråga måste anses hafva förfallit. Stockholm den 14 Augusti 1860. Bih. till B. St. Ank. till Exp.-Utsk. den 16 Angusli 1860, kl. i e. m. Memorial, i anledning af återremiss af Memorialet N:o 27. I Memorialet N:o 27 hade Utskottet hemställt, att i blifvande Bankoreglemente måtte intagas den föreskrift, att Fullmägtige, så länge indragning pågår af det utländska lån, hvilket, på grund af Rikets Ständers beslut vid innevarande riksdag, bilfvit till fortsättning af Statens jernvägsbyggnader upptaget, skulle ega att på utrikes ort hafva för Bankens räkning nedsatt ett belopp motsvarande Tre millioner Riksdaler Hamb. Banko och att låta behållningen under vintermånaderne uppgå till Fyra millioner Riksdaler samma mynt.
R:dr 300: Bergs-Kollegium 50: föreslår Kongl. Maj:t, att nämnda anslagssummor måtte å dessa Embetsverks stater varda med 1,016 R:dr 32 sk. uppförde, samt, i följd deraf, Sjette Hufvudtitelns förslagsanslag till »skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus» med ett motsvarande belopp förminskadt. Summa R:dr 3,914: 19.— Kommers-Kollegium Bih. till R. St. Prop. om Statsverket 1853. Detta anslag skulle sålunda för framtiden blifva 15,390 R:dr 41 sk. 8 rst., hvilket belopp dock, i händelse Rikets Ständer bifalla Kongl. Maj:ts bär ofvan intagne förslag om löne-tillökning åt vissa Embetsoch Tjenstemän samt Vaktbetjente vid Landtmäteri-staten, torde böra ytterligare minskas med desses nu innehafvande ljus-penningar, 86 R:dr 32 sk'., eller, för erhållandet af jemn slutsumma å Hufvudtiteln, med 83 R:dr 19 sk. 2 rst. I afseende å alla öfriga delar af Riks-Statens Sjette Hufvudtitel föreslår Kongl. Maj:t, att de för närvarande derå uppförda anslag målte fortfarande till oförändradt belopp upptagas. Då ofvan utförda summa af de nu föreslagna tillökningar å Sjette Hufvudtiteln 110,078: 16. 2. efter afdrag al de i ofvanstående 6:te och 7:de punkter ifrågasatta minskningar . 2,838: 16. 2. 107,240: sammanlägges med Sjette Hufvudtitelns nuvarande anslagssumma ■ . 888,160: så uppkommer för samma Hufvudtitel en slutsumma af •
Utskottet anmäla: at Beredningen för sin del ej finner skäl den föreslagna förändringen tilstyrka enär den anser angeläget, at Konungens propositions rätt och Riksens Ständers motions rätt, alltid mot hvarandra måtte stå i et jämnt förhållande. Beredningen fann sig til denna tanka så mycket mera föranlåten, som derest Riksens Ständers motionsrätt vid Urtima Riksdagar inskränktes, det vore en möjlighet, at en styrelse, som ville hindra Ständerna at den utöfva, lätt skulle påfinna at aldrig kalla annat än Urtima Riksdagar, och at om såsom correctiv deremot man faststälde, at Lagtima Riksdag i alla fall på bestämd tid skulle hållas, man derigenom ej vunne annat, än möjligheten af för täta Riksdagar, när en lagtima kunde inträffa innan eller strax efter en urtima Riksdag. Äfvenledes ansåg Beredningen ingen ändring böra tilstyrkas i afseende på Riksens Ständers vanliga samlingsort, gillandes de af Riksdagsmannen Aberg anförde skäl, hälst beredningen trodde, at uttrycket hufvudstaden gör all förändring öfverflödig, om än hända skulle at Sveriges närmare förening med Norrige gjorde Stockholm til en otjenlig hufvudort för det Scandinaviska Riket. 2 :o Föredrogs et Memorial af Herr Tham, Pehr, innehållande förslag at Herrar Statsråd, Justitia Råd, Stats Secreterare &c skulle få inträde i Riksens Ständers utskott.1 Beredningen ansåg en sådan förändring i Grundlagen alldeles stridande mot den i detta afseende deri allmänt rådande anda, at ej åt redogörande updraga revisionen öfver allmänna ärendernas förvaltning. 3:0 Föredrogs et Memorial af Riksdags fullmägtigen för Cristinehamn Herr Landgren, hvari yrkades at Presidenter i Hofrätterna borde ställas under opinions nämndens dom.2 Beredningen ansåg detta förslag ej förtjäna något afseende, då dels Hofrätterna äro domstolar, hvilkas beslut kunna underställas Kongl: Maj:t[s] och Högsta Domstolen[s] granskning, dels deras presidenter, såsom domare, äro i samma belägenhet och lika ansvar underkastade, som Hofrätternas öfrige Ledamöter. 4:o
Friherre Hjerta, Fats: Sedan Stats-, Utskottet ej ansett sig befogadt göra någon, ändring i hvad det i sitt förra Betänkande Den 7 Juli c. wit hemställt, och derjemte tillkännagifvit, att Irenne Stånd redan bifallit detta Betänkande, får jag ödmjukligen underställa om , icke, i stället för den föreslagna lindringen i Bevill ningen, Ridderskapet och Adeln skulle finna nödigt, att hos Kongl. Maut i underdånighet anhålles, att låta närmare utreda förhållandet med dessa Läns invånares lidande, och af Krigs fond en tilldela en livar den ersättning honom tillkomma kunde. Friherre Stael von Hollstein understödde Friherre Hjertås förslag med exempel, att särskild undsättning blifvit vid 1809 års Riksdag, de af det förflutna kriget lidande invånare af Westeroch Norrbote ns Län, och ibland andra Nordmalings öcken bevilljad. Friherre Hjerta föreslog å nyo, att om hjelp af krigsfocden måtte hos Kongl. Majit anhållas. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken gjorde till en början proposition till bifall ä Betänkandet, men hvilken med Ja och Nej besvarades. Derefter proponerade Herr LandtMarskalken bifall till Friherre Hjertås förslag, hvilken proposition med /obesvarades; och skulle detta beslut med de öfriga respectiva Stånden communiceras. Csn 7 Juli e. Tn. 50I) Följande sedan den 5 dennes hvilanda Betänkanden från StatsUtskottct, föredrogos å nyo och biföllos: 1:0 I anledning af gjord anmärkning vid Utskottets Betänkande, angående Slottsbyggnaderna på Kongsör. 2:0 I anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande om lösens erläggande till Kronofogdarne för påskrift å utmätnings-resolutioner 5:0 I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remisser om lönförbittring för LandsStatsBetjeningen.