Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Oell om han under sådana förhållanden skulle hysa anspråk derpå, att de, sorn redan draga nytta af dessa jernvägar och af många andra förmå - 116 Motioner t Preste-Ståndet 4865. N:o 52. ner, som dels hafva blifvit dem sjelfva och dels deras förfäder beredda, nu med större deltagande och frikostighet skola börja tänka på och söka afhjelpa hans mest framstående och trängande behof, — så lärer ingen kunna neka, att han dertill har största skäl. Hvad Norrländningen nu mest behöfver är, att dels få fullt farbara körvägar, så att han framförallt i hårda år må kunna från bättre lottade kustsocknar eller från vid hafvet boende köpmän hemta sina vigtigaste lifsförnödenheter, och dels hjelp att förmildra den frostländighet, hvaraf här de flesta trakter ännu i mer och mindre mån lida. Denna frostländighet beror icke så mycket af ortens latitud, som icke fastmer af de kärr och sanka eller åtminstone vattenrika mossar, som upptaga en icke ringa del af synnerligast Westeroch Norrbottens areal. Sä snart Juni och Juli månader, under hvilka man här lefver, så att säga, i ljusets land, hafva gått till ända och solen för några timmar hvarje natt börjar gömma sig bakom bergen, uppstiga redan kalla dimmor frän dessa kärr och mossar och lägra sig försåtligt öfver odalmannens åkerfält. I lyckligare fall efterlemna de der endast smittan till den sjukdom å den vexande grödan, som man vanligen benämner rost och som alltid, ehuru i mer och mindre mån, förminskar den väntade äringen; men icke sällan händer ock tyvärr, att de medföra så mycken kyla, att fälten deraf helt förhärjas och landtmannen på en gång ser sig beröfvad sin mödas lön. Han känner dessa sitt åkerbruks svåraste fiender väl, han har dem oftast i sin närhet, han fruktar dem årligen, och hvad skulle han högre önska, än att de kunde besegras eller, ännu bättre, helt utrotas; men dertill finner han sig oftast för svag.
Men med månmenniskor menar jag icke sådana, som man enligt en tidnings uppgift kan i månen upptäcka med hydrooxygenmikroskop, utan sådana som man på sjelfva jorden behöfde använda hydrooxygenmikroskop för att upptäcka, såvida de ej genom en plågsam efterhängsenhet gåfve sin tillvaro tillkänna – sådana som genom egen obetydlighet hafva behof af att, likt månen, låna ljus af en sjelflysande kropp. De igenkännas derpå, att de gerna passa på tillfälle att på allmänna promenaderna gå, så vida det ej låter sig göra arm i arm, åminstone vid sidan af utmärkta personer, för att sedan kunna säga för sina bekanta, ehuru blott så der en passant: «den och den träffade mig på gatan och föreslog att vi skulle göra en promenad tillsammans; han talade om för mig det och det, och det, och det, och ni kan inte tro hvad det är för en ämabel menniska och hvad det är för en lysande talang,» o. s. v. Men ehuru besvärliga dessa än äro för konstnären, äro de dock för honom af stor nytta, ty igenom deras pladder bearbetas till stor del massan, som är den af hvilken konstnären väntar sin materiella belöning. Men för konsten äro de skadliga, ty de haka sig fast vid alla personer som vunnit ett rykte, utan att fråga efter eller göra sig reda för huruvida ryktbarheten är väl förtjent eller ej, och tjena sålunda lika ofta charlatanen som den sanna konstnären. Ändtligen hade Alexis lyckats skilja sig vid alla dessa artistbromsar och retirerade hungrig och uttröttad in i hotelet. Herrligt smakade middagen tillsammans med de tre vännerna; vinflaskorna skonades ej heller, och glädjen stod högt i taket, då dörren öppnades och Stellan inträdde.
Genom mitt föregide yttrande sökte jag visa att man borde genom de föreslagna åtgärderna lätta penningecirkulationen, enär desamma ingalunda kunde inverka på 1845 års Banklagstiftning och jag vidblifver denna åsigt, ty nu mer än förr äro dessa åtgärder behöfliga, då statsbehofven äro så stora att nära hälften af hela sedelstocken årligen skall ingå i Statskassan. Många ledamöter hördes ropa på propos. Den 3 December f. m. 71 Gr. Sparre: Det kan för R. o. Ad:n icke vara af något intresse att höra en tvist fortsättas mellan ett pär ledamöter, och derföre vill jag också vara ganska kort. Jag vill blott anmärka, att då jag sagt mig vara beredd på nästan hvilka medel som helst för alt förebygga de befarade och redan kända olägenheterna, så står detta ganska väl tillsamman med mitt förkastande af detta förslag. Jag sade nemi. tillika, att jag motsatte mig all inblandning från Statens sida för att afhjelpa förlägenheten. — Ilvadden profetiska förmågan angår, får jag erinra, att den man, som har att upgöra beräkningarna för Statsverket för en tid af 3 år, väl bör besitta så mycken siare-blick, alt han icke i detta afs:de gör alltför stora missräkningar; och jag hemställer huruvida resultaterna skola utvisa, att denna blick funnits. Vi hafva sett, att tullinkomsterna för detta år icke gatt till högre belopp än för 1855, och är det väl sannolikt, att det kommande året skall visa ett gynn sammare resultat? — Hvad den omständigheten beträffar, att folket icke skall uphöra att supa bränvin, så hörer den icke hit. Frågan är, om minskning skali upstå i bränvinsproduktionen, och som anledning att förmoda sådant anförde jag det låga priset, hvilket torde antyda, att varan kommer att mindre produceras än förut varit fallet, hvaraf åter upstår förminskning i den påräknade och högt uptagna inkomsten häraf.
VetcnskapsAeademien anfört, att så väl Samlingarnes årliga förökande, genom enskilte personers frikostiga bidrag, som Academiens, genom nya inköp och skänker, förökade Bibliothek och Samlingar af Physiske, Malhematiske och Chemiske Instrumenter för de Thamiska och Techniska föreläsningarne, hade nu mera gjort det för Academien omöjligt, att i dess Hus på Stora Nygatan herbergera Satnlingarne och Instrumenterne, hvilka till en stor del i brist af nödig local för deras vederbörliga ordnande och uppställande, måst inrymmas i vindsrum och å vindar samt utom Staden i olämplige rum, med största obeqvämlighet för Academien a8o Stats-Utskottets och Allmänheten, att deraf kunna sig begagna. Under förmodan derföre, att så betydliga Anslag, som skalle fordras till nya Byggnaders uppförande för bevarande af berörde dyrbara Samlingar, icke voro att någonsin förvänta; har Academien tillika förklarat sig vilja för egna medel inköpa ett till salu varande Hus, vid Adolph Fredrics Kyrka här i Staden, Westmanska Huset kalladt, som med ett prydligt architectoniskt utseende förenar tillräckligt utrymme så väl för Academiens eget behof, som för de Zoologiska, Botaniska och Mineralogiska Samlingarnes uppställande och hvilken Byggnads reparerande och apterande för det naturhistoriska Musaei behof, enligt upprättadt kostnads-förslag, skulle belöpa till 25,ooo B:dr, till bestridande hvaraf Academien saknar egen tillgång; hvarjemte Academien, i afseende på Aflöningen för Musaei vårdare, i underd:het andragit, att densamma, äfven med de betydliga tillskott som Academien af egne medel dertill anslagit, vore för ringa och fordrade tillökning.
Länets Jägeristat utgöres af en Öfverjägmästare, fyra Öfverjägare, sex Bevakare å kronoparkerne samt trettiosju Bevakare vid häradsallmänningarne; och aliönas Öfverjägmästaren med 2,000 R:dr, öfverjägarne med tillsammans 4,000 R:dr, Bevakarne vid kronoparkerne med sammanlagdt 1,550 R:dr samt Bevakarne å häradsallmänningarne med tillsammans 5,197 R:dr, an slagne boställens afkastning inberäknad. o Intressenterne i häradsallmänningarne uti Lösings, Hammarkinds, Memmings, Åkerbo, Hanekinds, Walkebo, Gullbergs, Bobergs, Göstrings och Lysings härader deltaga i förvaltningen af allmänningarne genom en för hvarje härad inrättad Komité, sammansatt af ett ombud för en hvar af socknarne i häradet, hvilken Komité emottager och fördelar eller, efter träffad öfverenskommelse intressenterne emellan, annorledes disponerar de årliga utsyningarne samt utöfvar kontrollerande tillsyn å allmänningarnes bevakning och vård, som af jägeribetjeningen bestrides, och handhafver allmänningskassorna. Öfrige häradsallmänningar, eller de inom östkinds och Kinda härad belägna, stå under jägeristatens förvaltning utan medverkan af någon Komité. Allmänningskassornas behållningar vid periodens slut utgjorde sammanräknadt 13,323 R:dr 62 öre. På kronoparken Omberg är Skogvaktareskola inrättad, och hafva derstädes sex frilärlingar åtnjutit undervisning. Omkostnaderna för skolan uppgå till 3,000 R:dr årligen. Mullbärsträdsplantering finnes på Omberg å en areal af 2,16 qvadratstänger samt ekeplanteringar dels på afverkade hyggen å nämnde park, dels ock på förra kronoparken Östra Malmskogen å en areal af 39 qvadratstänger. Flygsandsfält förekomma icke inom länet. I närheten af inrättade större sågverk äro betydande skogstrakter afverkade, och årligen hafva ej ringa qvantiteter af skogseffekter blifvit utskeppade.
Född i fängelse heter Saisonens Modeparfymer äro F. Pauli ' s » Reviera-Violetta ' samt » Löfkoja » och .Häggdoft », (S.T. A. 64022) Mitt privata Hem i Rättvik för klena personer hålles öppet äfven vintertiden. Kilen Mellander (G. 88011) (f. d. Sophiasyster). § Fysiologiska skodon | i§ för damer, herrar och barn 5 q &lt;8 tillverkas hos undertecknad &gt;ji till moderata priser. jp Personer, som hafva ömtåliga O * £ eller förstörda fötter, kunna hos mig ö få skodon, som passa väl och äro be^ ^ kväma att gå med. : £fj Stockholms-Tidningens origiualföljetostg. särskildt skrifven för tidningen af vårt lands mest lästa nn lefvande % C. NILSSON, OrottninggJOOg förf., F nästa börjar i oktober tj — y Den och är Sm. Stockholms-Tidningen, Skandinaviens mest spridda och sålunda mest omtyckta dagblad, utkommer numera med 7 nummer i veckan, är sålunda den snabbaste nyhetstidningen och har en daglig upplaga, som raskt närmar sig 1 0 0, 0 0 0. strax Prenumerera vid närmaste postanstalt med endast 1 kr. SO öre för hela sista kvartalet (90 oktober (SO Född i fängelse är den mest intressanta och spännande svenslca följetong man fe an läsa. Den kan urklippas och inbindas till en bok, som ensam är värd hela den obetydliga prenumeratii. nsafgiften. Prenumerera med första! (vid Stureplan). ånga och massage. (Behandling och borttagning af finnar, fräknar, pormaskar, frost, rodnad, m. m.) (Behandling af frostskador, inväxta naglar, liktornar m. m.) (Handens och naglarnes skötsel och försköning.) Personlig mottagning kl. Ofriga tider efter tillsägelse pr Tel. Brunkeberg 6 02. Elever mottagas. Fru Sofia Larsson, Jönköping. sorter i största sortiment o c h till billigaste pris finnas nu att tillgå. m. sändes p å begäran kostnadsfritt. HofleYerantör. Rikstel. Stockholm, Lilla Nygatan 1 7. A l l m.
Utlåtandet N:o 15, angående 8 7, hemställes, till handlingarne. § 8- Förslaget, sid. 7, angående 1 mom. gillades; inbjudningarne i afseende på 2, 3, 4 och 6 mom. afslogos af Ståndet, med vidblifvande af fattade beslut, och den, sid. 8, rörande 2 punkten af 4 mom. gjorda anmälan samt hvad om 7 och 8 mom. anföres, lades till handlingarne. 8 9. Utlåtandet N:o 15, i denna del, lades till handlingarne. S ii. Ståndet vidblef fattadt beslut och afslog således inbjudningen. S. D. Föredrogs ånyo Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 6, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut, angående vilkoren för bränvins tillverkning. Härvid förekommo yttranden, angående nedannämnde 8§ uti bär omförmälda Förordning. Prot.-Utdrag den 1 Augusti 1857. Ståndet lät vid Utskottets yttrande hero; och §§ 39 samt 41. Voterings-propositionerna godkändes. Frän Hederv. Bonde-Stdndet. S. 1). Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 94, i anledning af väckta frågor, att ränta och tionde, anslagne till embetsoch tjenstemän, hvilka icke äro skyldige att derför emottaga lösen efter markegångs-pris, ändock måtte på detta sätt få lösas, samt att ersättning al den för embetsoch tjenslcmännen härigenom uppkommande förlust måtte af statsmedel varda anvisad, blef Utskottets hemställan i första momentet å sid. 21 af Utlåtandet med Ogillande lagdt till handlingärne; hvaremot 2:dra momentet å sid. 22 hifölls. S. L>. P öredrogos BevillningsUtskottets Memorial N:o 14, med förslag till voterings-proposition.er, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut i afseende å ifrågaställda förändringar i föreskrifterne om allmänna beviilningens utgörande.
Dessa voro skrifna på latin och författade af fäderne sjelfva, hade ett argumentum eller kort angifvande af innehållet samt derpå ett allegoriskt förspel (preludium); i stycket uppträdde en mängd personer, allegoriska och historiska om hvarandra. En ofantlig lyx i dekorationer och kostymer utvecklades i dessa stycken, hvilka företrädesvis afsågo att blända och förnöja. Jesuiterkomedien blomstrade i medlet af 17:de århundradet, då de heliga fäderna erhöllo uteslutande privilegium att i Wien uppföra s. k. Ludi Cæsarei eller skådespel för kejsaren och hofvet. Vid sidan om det tyska, på antiken stödda skoldramat, som sjelf framgått ur det nylatinska, stod vid denna tid i Tyskland äfven ett folkdrama. Det andliga folkdramat är en fortsättning af mysterierna, ehuruväl äfven de lärda bibeldramerna på detsamma inverkat. Dessa skådespel, hvilka sakna äfven den grad af konstnärlig form, som skoldramat tillegnat sig, voro icke alltid skrifna af lärda utan äfven af män ur folket; de voro blott för folket afsedda och utfördes merendels af borgare i städerna. I de protestantiska länderna borttogs ur det gamla mysteriespelet allt, som påminte om katolicismen, och det hela fick en rent evangelisk karakter; sålunda erhöll man en slags förnyelse af passionsdramat, och man bearbetade gamla testamentets historier ända från verldsskapelsen, evangelierna, apostlagerningarna, till och med yttersta domen. Liksom de äldre mysterierna kunde sådana skådespel räcka flera dagar och tarfva 100:tals skådespelare. Holzwarts ”Saul,” som uppfördes i Gabel 1571, hade 10 akter, behöfde 2 dagar för att uppföras och hade en personal af 100 talande och 500 stumma; Ruef’s ”Adam” upptog 100 personer under två dagar. Dessa representationer, om hvilka underrättelser gå ända till början af 30-årakriget, voro mycket vanliga uti de evangeliska kantonerna i Schweiz; mindre ofta förekomma de i Tyskland200.
Vid sådane förhållanden och utan afseende på det mer eller mindre oegentliga, som kan finnas ligga deruti, att likartade frågor på 2:ne särskilda ställen förberedande behandlas, får jag, i öfverensstämmelse med den mening, som härom i Talmanskonferensen gjort sig gällande, vördsamt hemställa, att StatsUtskits förevarande Mern. må förklaras icke kunna föranleda annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Häruti instämde Frih. af Ugglas, Gustaf. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad, framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. derå, att R. o. Ad. skulle förklara ifrågavide Mern. icke kunna föranleda till någon annan åtgärd än att läggas till handlingarne. Ropades ja. Föredrogs ånyo Lag-Utsk:ts den 8 och 11 dennes på bordet lagde Betänk. N:o 32, i ani. af väckta motioner om förändrad lagstiftning ang:de förmyndares förvaltning af omyndigs egendom, äfvensom kontrollen derå. Gr. Sparre, Erik: Jag hemställer att Betänk:t mätte punktvis föredragas, och ingressen komma sist, samt att, om en eller flera punkter afslås eller återremitteras, Utsk:t må vara berättigadt att vidtaga de förändringar, som af dessa beslut kunna blifva en följd. H. lil. 33 514 Den 15 April. Hr Gr. o. Landtm, förmälte, att Gr.
Kail ilen, som kreatur intog, ej med värdering elter 24 § visa livad skada det gjort och liar han ej heller med dess egare örn skadans värde sig förenat; vare skyldig att kreaturet utgifva utan annan lösen än det kostnadsbelopp sorn i 26 § omtalas. § 28. Har den, sorn kreatur intog, underlåtit att tillsäga eller lysa elter 25 §; gifve då utan lösen kreaturet ut, och gällde till egaren skadestånd för det denne af kreaturet i saknad varit. § 29. 1 de fall, sorn i 27 och 28 §§ sagde äro, staude den, sorn kreatur intog, fritt att efter stämning utsöka hvad i lösen honom tillkomma kan, men ej guldet Lief, då kreaturet utgafsp likasom ock den, som förmenar sig hafva lidit skada af annans kreatur, men det icke intagit, må hos domaren sitt ersättnings-anspråk anhängiggöra. 8 50. Har någons kreatur på annans egor ololligen inkommit, och ligger vållande dertill ej den till last, som' kreaturet tillhör; njute ändå den, som det å sine egor funnit, der han ej, enligt 22 § bör skadan sjelf stånda, sin rätt, efter hvad förut är sagdt, emot kreaturets egare; och denne söke sitt skadestånd af den, sorn vållande var att kreaturet inkom § 51. Nu kommer den, sorn intaget kreatur eger, och bjuder lösen elterliy i 26 och 2 7 §§ stadgadt är: vill han, som kreaturet intog, det ej utgifva, sätte då den andre det belopp i penningar, hvartill lösen uppgår eller ock full pant eller borgen derför hos någon af hans grannar, eller hos Kronobetjent i orten eller någon af Nämnden; och kräfve derefter sitt kreatur ut.
Hon var för sin man en god hjälp, för alla ortens fattiga en tröst, och ändå hade hon tid att med den lärde kanniken Mattias från Linköping tala i religiösa frågor. Hennes ovanliga egenskaper fäste på henne allas uppmärksamhet, och då konung Magnus Eriksson fick från Namiir sin unga drottning Blanche, uppdrogs det åt Birgitta att blifva dennas hofmästarinna. Hon kom till hofvet, skötte sin tjänst med nit, kanske var hon till och med för nitisk, blandade sig i politiken och sparade hvarken på råd eller förmaningar, så att hon skaffade sig många fiender. Detta verksamma, rörliga lif hade trängt undan, men ingalunda förkväft hennes svärmiska sinne. Hon längtade ofta efter lugn, efter ett stilla lif, helgadt åt Gud. Hennes make delade hennes åtrå, och båda beslöto sig för att öfvergifva sina världsliga bestyr och företaga en vallfärd till Norge och sedan, 1341, en än längre färd till den helige Jakobs graf i Compostella i Spanien. På hemvägen sjuknade U l f Gudmarsson. I sin ångest mångdubblade Birgitta sina böner och späkningar, hon tyckte sig höra en röst, som förutsade hennes kall som sierska, och som lofvade henne, att den älskade maken denna gången ej skulle fråntagas henne. Han kom också hem till Sverige, men hans helsa var bruten. Makarne lefde nu hvar för sig åtminstone tidtals i klosterlig afstängdhet, och den 12 febr. 1344 afsomnade herr Ulf i Alvastra kloster. Birgitta var förkrossad. Hon hade älskat honom med den hängifnaste kärlek, och när han var borta, syntes henne jordelifvet tomt och ödsligt. Hon lefde i bönen, likgiltig för allt och alla. Det var under dessa sorgens dagar, som hon tyckte sig förnimma Guds röst, som sade åt henne, att hon skulle blifva Guds brud, och att Han genom henne skulle tala till människorna. JBIRGITTA. Denna uppenbarelse blef bestämmande för Birgittas senare lefnad. Då nu mannen var död och barnen vuxna, återhölls hon ej längre af jordiska omsorger från att hängifva sig åt vakor, fastor och alla späkningar. Under långa timmar låg hon försänkt i bön.
A LBERT B ONNIERS FÖRLAG . Pris 1: 50. LARS ANDERS OCH OCH JAN ANDERS DERAS BARN. EN LANDTLIG COMOEDIA I TRE AKTER OM EN GÄRDSGÅRD , SOM ALDRIG BLEF FÄRDIG , OM DEN STORA OFREDEN MELLAN J AN SAMT DEN OLYCKLIGA KÄRLEKEN MELLAN DESSAS BARN , A NDERS OCH L ARS A NDERS VIDARE OM DET STORA OCH NAMNKUNNIGA SLAGSMÅLET I L ARS A NDERS ' STUGA SAMT NIDVISAN OM DE TRÄTGIRUGA GUBBARNE , OM HURU J ONAS FICK SIN ÄNKA SAMT OM DEN SAMMA ÄFVENTYR . SVARTA TJUREN OCH DE RÖDA KORNA , MED ANDRA NÖJ Ur »Lars Anders och Jan Anders». (utförd å Södra teatern i Stockholm af fröken Signe Widell). Lena LARS ANDERS OCH JAN ANDERS OCH DERAS BARN. EN LANDTLIG COMOEDIA i TRE AKTER OM EN GÄRDSGÅRD , SOM ALDRIG BLEF FÄRDIG , OM DEN STORA OFREDEN MELLAN J AN SAMT DEN OLYCKLIGA KÄRLEKEN MELLAN DESSAS BARN , A NDERS OCH L ARS A NDERS VIDARE OM DET STORA OCH NAMNKUNNIGA SLAGSMÅLET I L ARS A NDERS ' STUGA SAMT NIDVISAN OM DE TRÄTGIRIGA GUBBARNE , OM HURU J ONAS FICK SIN ÄNKA SAMT OM NÖJSAMMA ÄFVENTYR DEN SVARTA TJUREN OCH DE RÖDA KORNA , MED ANDRA AF GUSTAF AF GEIJERSTAM _______ Med 9 porträttgrupper af de uppträdande personerna. A LBERT B ONNIERS FÖRLAG . STOCKHOLM. Alla rättigheter förbehållas författaren, äfven i Frankrike! ALB. BONNIERS BOKTRYCKERI 1894. STOCKHOLM.
Vidkommande åter ränteförenklingen för Oland, har uti den Nådiga Propositionen blifvit föreslaget, att såsom hufvud-ränte-persedlar måtte bestämmas spanmål, smör och dagsverken; samt fläsk, kött, med oxe, ko, får och lam, ved och hö förvandlas till spanmål. Men som K. M:t genom Nådigt Bref den 30 'April 1828 tillåtit, att på Öland alla i jordeboks-ränlan ingående trädpersedlar finge med penningar efter kronovärde utgöras, samt detta medgifvande, ehuru det, enligt hvad Kammar-kollegium uti dess underdåniga utlåtande jemväl erinrat, icke afsett de till mantals-ränlan hörande trädpersedlar, likväl blifvit jemväl derå tiliämpadt, anse Rikets Ständer skäligt att härvid får framgent förblifva och således trädpersedlarne uti så väl jordebokssom mantals-räntan utan förvandling utgå med hittills varande penninge-belopp efter kronovärdi ; äfvensom och då det synes mindre lämpligt, att förvandlingen af alla de hufvudBih. till It. St. Skrifvelse, A'.-o 103. persedlar, sorn icke komma alt bibehållas, sker lill endast spanmåls-ränta, som vid höga spanmåls-priser torde blifva betungande för de skattdragande, Rikets Ständer hålla före, att förvandlingen bör ske i både spanmål och smör, men att dock härvid med afseende derå, att deputerade företrädesvis begärt förvandling i spanmål, denna må bestämmas til! dubbla beloppet emot smör. Rikets Ständer hafva alltså, med åberopande derjemte af sin förut om dagsverks-räntans upphörande yttrade åsigt och i öfverensstämmelse med hvad E. K. M:t i öfrigt föreslagit, för sin del beslutat, att: l:o. Såsom hufvudränte-persedlar på Oland bestämmas: spanmål och smör-, 2:o. Nuvarande ränte-persedlarne spanmål och smör förblifva, utan annan förändring än den, som kan blifva en följd af nedanstående tillökning och i allmänhet gifna föreskrifter.
Vi känna beklagligtvis alltför väl huru svårt det är att få tillräckligt antal ledamöter i sockne-nämnderna samt andra kommunala inrättningar, som finnas inom socknarne. Allmogen anser allt sådant såsom ett ganska betungande onus och vill gerna undandraga sig hvarje kommunal-befattning. I sådant sakernas skick anser jag, att man gör klokast deri, att låta saken anstå och låta lill en början sockne-nämnderna och hushålls-sällskaperna utveckla deras verksamhet, hvarigenom måhända en mera lefvande komratinal-anda småningom torde sprida sig hos allmogen; hvarföre jag, under fullt erkännande af det välmenande i motionernas syftning, vördsamt anhåller om bifall till Betänk. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oskar: Den åsigt jag i denna fråga hyser är redan uttryckt i den reservation jag vidfogat Betänk. Jag vill derföre endast nämna några fä ord i anleda, af Frih. Rehbinders yttrande. Denna fråga har, på sätt jag i min reservation omförmält, redan under en längre följd af år utgjort föremål för Ständernas öfverläggningar. Vid hvarje riksdag vinner densamma större terrain, hvaraf man har all anledning att förmoda, det den slutligen skall vinna en så allmän sympathi, att de ifråg:de nämnderna komma till stånd. Vid sådant förhållande anser jag det vara lämpligast alt öfverlemna åt K. M. att låta på förhand utarbeta ett fullständigt förslag i ämnet, enär det för B. St. med dess nuvande sammansättning är särdeles svårt, ja nära nog omöjligt, att om ett sådant i alla dess detaljer sig förena. Jag anser derföre den af mig föreslagna åtgärden vara den lämpligaste att bringa frågan till en önskvärd lösning och hoppas, att R. o. Ad. måtte vara af samma tanke. Hr von Hartmansdorff, Äng.: Jag tillstår, alt jag länge nog tvekat, huruvida dylika inrättningar, som de ifråg:de, borde tillstyrkas eller icke. Men jag har numera kommit till den slutsatsen, att det vore nyttigt om de funnes.