Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta förhållande aftog i samma män, som Konungamagten vann i styrka och bringade enhet i samhället, som förut bestått af flera, utaf hvarandra nära nog oberoende, stater i Staten. Slutligen har man med ingången af detta århundradet inom Europa alltmera erkännt, att egenskapen af medborgare vore tillräcklig för att påkalla lagens skydd. Afven vår egen historia utvisar, att Stånden undergått väsendtliga förändringar. Fordom utgjorde de, hvart för sig, särskilda bevillningar, anförde ståndsbesvär och erhöllo derpå Kongl. Resolutioner, samt sökte att kringgärda sig med privilegier, icke åtnöjande sig med allmänna lagens stadganden. Efter införandet af det nya statsskicket, hafva förhållandena i flera afseenden annorlunda sig gestaltat. Stånden afsade sig redan vid första riksdagen flera af sinn privilegier, utan att i stället fordra några nya. Afven sjelfva representationen har icke undgått verkningarne af den nya tiden. Till en början tilldelades Stånden lika magt och beslutande rätt vid riksdagen. Vidare hafva tid efter annan hvarje af de tre valde Stånden i sig upptagit nya elementer; och ännu fordras delaktighet i representationsrätten af flera ganska betydande samhällsklasser. Att alla dessa omständigheter tyda pä en stundande ombildning af formerna för vår representation, torde svårligen kunna förnekas. När och huru sådant kommer att ske, är deremot icke möjligt att förutsäga. En allmänt antagen regel vid all lagstiftning varnar för tvänne motsatta ytterligheter. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 90. 7 revisionen gjorde sig det hopp, att Kongl. Maj:t skulle så ordna ärendenas gång inom departementet, att det högst vigtiga undervisningsväsendet kunde få påräkna en närmare och omständligare tillsyn.
N:o 51. 97 studeras af vetenskapens och konstens målsmän såväl inom landet, som af bildade utländningar, hvilka med hvarje år i förökadt antal besöka denna ruinernas stad, som erbjuder flere och mångartigare alster af den monumentala konsten, än någon annan plats i det mellersta eller nordliga Europa mägtar framvisa. Såsom bevis på regeringens uppskattande af och omvårdnad om Wisby ruiner må här bland annat anföras, att Kongl. Maj:t, med anledning af Löjtnant Gerr’s, på Kongl, befallning företagna resa på Gottland 1806, ritningar af fornlemningar derstädes och berättelse derom, samt på grund af Kongl. Öfver-Intendents-embetets underdåniga förslag för dessa ruiners underhåll, genom ett nådigt Bref af den 18 Juni 1810 beviljat en summa af 666 R:dr 32 sk. Banko. “Emedan, såsom orden lyda, Kongl. Maj:t funnit de i staden Wisby befintliga fornlemningar och minnesmärken i anseende till den vackra stil i byggnadskonsten, hvaraf de sig utmärka, samt det värde de ega såsom de betydligaste ruiner af äldre byggnader inom riket, förtjena att bibehållas och sättas i det tillstånd, att de för tidens vidare förstörelser och andra åverkningar uti möjligaste måtto kunde bevaras.“ Men då Konungens Befallningshafvande i Gottlands län först den 20 Juli 1825 begärde att uti Stats-kontoret få lyfta dessa beviljade 666 R:dr 32 sk. Banko, så svarade detta sednare embetsverk, att dessa medel för länge sedan voro använda för andra ändamål. Yidare liar ock Kongl. Maj:t genom nådigt Bref af den 2 November 1836 tillåtit Hospitals-rådet i Wisby, att do af hospitals-jordar inom staden inflytande tomtebyresmedel, af omkring 230 R:dr Riksmynt årligen skulle få till ruinvårdeu i Wisby användas.
Ridderskapet och Adeln gjorda anmärkning om olämpligheten af deras ovilkorliga Chartering; och till besvarande af de inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckta påståenden, att Arfskiften borde charteras uti ett, i moa af behållningen, för hvarje fulla 100 R:dr beständigt stigande förhållande, torde blott behöfva upprepas, att den egentliga stämplade pappers-afgiften erlägges för Bouppteckningens behållning, samt att Arfskiftes-chartering, som ofvannämndt är, endast kommer i fråga, när det vid Domstol företes , och således är nära nog jemförlig med en annan Bilaga; hvarföre ock Utskottet anser sitt förra yttrande härom på goda skäl grundadt. i6 Bevillnings-Utskottets Utlåtande N.o 2f> Morgon',åfvo-bref. Som dessa afhandlingar onekligen medföra en ofta betydlig fördel för den som deraf kommer i åtnjutande , kan Utskottet ick ' understödja den i Hedervärda Bonde-Ståndet gjorda framställning, att den derföre, med bibehållandet af förra stadgandet, föreslagna Chartasafgift borde alldeles upphöra. Testamenten. En Talare bos Höglofl. Ridderskapet och Adeln har förmenat, att Utskottet förfarit mindre consequent, då Utskottet skall tillstyrkt lindring i stämplade Pappers-afgiften å Testamenten för långvarig och trogen tjenst. Inom Högvördige Preste-Slåndet har Herr DomProsten Fellenius yrkat, att, i enlighet med gjord anmärkning emot Bevillningsgrunderna, Testamenten under 3oo R:dr desto hellre borde vara chartcefrie, som dessa dispostioner vanligen tillfalla de fattigare classerna; och har en Ledamot i Vällofl. Borgare-Ståndet yttrat enahanda tänkesätt; en annan ansett, att endast Testamenten för trogen tjenst under 3oo R:dr borde i förevarande fall fritagas, hvaremot Herr Alodin yttrat, det Staten, genom stadgandet, att Testamenten vid bevakningen endast skola beläggas med 6 sk.
Följande morgon väntade han med en viss nyfiken ängslan att möta Berta vid frukostbordet. Han var rädd för en scen, och på samma gång ville han ha en förklaring, som gjorde slut på detta löjliga missförhållande. Men om han hade trott, att Berta skulle visa sig nedslagen eller ångerfull, hade han alldeles bedragit sig. Hon såg ut som ett ovädersmoln, då hon en timme senare än vanligt infann sig vid frukostbordet, och hon helsade Melcher ett iskallt godmorgon, utan att ens räcka honom sin hand. »Nej, Berta!» utropade Melcher förtviflad, »icke på detta sätt! Ingen af oss kan i längden uthärda så! Du är orättvis emot mig – det är ingenting annat än en tom inbillning, som du låter störa vår lycka ...» Berta rätade upp sin lilla gestalt, och hennes milda dufvoögon gåfvo Melcher en blick så hvass, att han ryckte till dervid. »Nej, du har rätt», sade hon hånfullt, »jag åtminstone kan icke uthärda så här – och jag vill det icke heller. Det finnes saker och händelser, som man icke fördrar att se upprepade.» »Men hvad har jag då gjort? På hvad sätt har jag sårat dig? Det är ju ett vansinne det här ...». »På hvad sätt du sårat mig?» upprepade Berta. »Jo, det skall jag säga dig – efter du sjelf icke är nog finkänslig att kunna utleta det ... Att du i går afton tog så liten hänsyn till min smak, att du i tre timmars tid plågade mig med pianomusik och fiolgnidningar, som för icke musikgalningar måste vara en rigtig nervpina – att du tvang mig att som mina gäster emottaga personer, hvilka tillhöra en annan samhällsklass än jag – allt det der förlät jag dig och skulle inte gjort dig den minsta förebråelse deröfver. Men att du visar så liten aktning för din hustru, att du inte har mera fördrag med hennes känslor, än att du midt för hennes ögon uppför en sådan der kulissscen med en slyna från teatern, det ...»
Uppköpsäfvensom försäljnings-priserna torde böra bestämmas af Kongl. ]Vlaj:ts och Rikets KammarCollegium och StatsContoir. 3. §■ MagazinsDirectionen inventerar och afletnnar genom behörige Embetsoch Tjenstemän samt redovisar aila Magazinslnrättningens öfrige tillgångar, af hvad namn de vara må inför Riksens Höglofl Ständers Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, hvarefter MagaziusDirectionens och alla underlydande tjenstemäns förvaltning och åtgärder komma att behörigen granskas och slutligen Magazinslnrättningen helt och hållet upplösas. 3- §■ Riksens Höglofl. Ständers Fullmägtige i RiksgäldsContoiret realisera alia dessa tillgån* gar med undantag af byggnader och platser, sorn till magazin kunna användas; hvarvid likväl iagttages att ett belopp af too,000 tunnor säd bibehålies, hvilket in natura bör förvaras, hälst i sådane förråder hvilka äro beqvämligen belägna dels för de provincer, hvarest undsättning kan blifva nödig; dels lill di - jDen 28 Februarii. 923 sposition vid inträffande krig. Fullmägtige äge, att till förvaltningen häraf, antaga nödig betjening. Dessa medel insättas i Riksens Ständers Bank. Riksens Höglofl. Ständers Statsutskott meddelar närmare föreskrifter om utförandet i allmänhet samt bestämmer ett minimipris i afseende på spannmålsoch brännw vinsbehållningames afyttrande. Brännvinsbrännings och Distilleringsrättigheten i Stockholm, Götheborg och Carlscrona öfverlemnas till enskildt utöfning, antingen genom arrende eiler afsalu, jemte dithörande inventarier, behållningar och byggnader; hvarefter denna Fabriksinrättning må skiljas från allmän utöfning.
Ridder, stapel och Adeln anmoda Expeditions-Ulstottet. att draga försorg om utfärdande af bemälte Embetsrum^ och Committerades cvnstilutvrialer, vt supra. Högloft. Ridderfkapet och Adeln ätstiljdes lk, let ester il. ^ till s. Vt supra. In 6 cl em protocoll! 6. Silverstolpe. Lördagen den 8 Augusti. Plenum klockan 4 eftermiddagen. Uplästes ett, ifrån Bewillnings-Mskottet in» kommit, memorial, af den 7 Augusti, nmehällande sivar ä de af respektive Riksstånden gjorde anmärkningar - 564 Den 8 August!. gar emot Utskottets betänkande, rörande bränwinsafgifterne. Lades pä bordet. Widare uplästes och ladeS pä bordet willnings-Uiskottets, den - Augusti afgifne, memorial, innehållande swat pä anmärkningargjorde »vid Utskottets första förslag till allmänna bewilk ningens utgörande. Sluteligen uplästes följande protocolls-utdrag frän de öfrige respective Ständen: Frän Högwördige Preste.ständet af den »6 Augusti, innefattandet Ofwerlemnande lill Bewillnings - Utskottet af StatsiUtskottcts betänkande, angående förbättrad kontroll ä mantalsskrifningen i Riket. Bifall till Lag-Utskottets yttranden, rörande i:o Boupteckningars granskande och ingifwande öpne till Domstolärne; 2:0 gjorda anmärkningar widberankandet oM bördsratligheten pä landet; gm äterremitzen af frägan rörande wist lid för klander ä faststälde ägodelningar, och 4:0 Friherre 8LltLa« motion om straffets skärpande för skogsäwerkan. Bifall till BancoUtskotrets meinorialer, 1:0 om Bancowerkets tillstånd; 2:0 om tillökt försträckning af Banquen till Manufactur-Discönten; z:s vm länebiträde af Banquen till upbyggande as Uddewalla stads publique byggnader.
Då, utom i ofvan underdånigst anmälda delar, ingen förändring blifvit i afseende å 4:de Hufvud-Titelns utgifts-summor vidtagen, med undantag af någon jemkning i förslags-anslaget till skrifmaterialier m. rn. för Landtförsvars-Departementets Canzli-Expedition, samt i det förslagsvis beräknade markegångsvärdet å de till Indelta Armeen anslagna Indelta räntor, för erhållande af jemn slutsumma å Titelns sammanräknade anslag, hafva samtelige dessa anslag blifvit på följande sätt uppförda, att utgå från och med innevarande års början intill näst vidtagande Statsreglering, nemligen: Landtjörsvar s-Departementet. :o Departements-Chcfen: Lön It:dr 4,500: Taffelpenningar 2,500: — o Departementets Canzli-Expedition. Expeditions-Chefcn Öfrige Embetsoch Tjenstemän 12.910: 16. - med 377 T:r Spanmål under lönerne, hvaraf till 5:te llufTud-Titelna/jr# 105 T:r med motsvarande tillökning 105: , , 12,805: 16. - och alitsa återstå 1 med 272 T;r Spanmål under lönerne, å 7 ll:dr Tunnan. :o Departementets Commando-Ex pedition . 4,000: Tillkommer: Till Expenser 850: .0 Krigs-Collegium • > med 1,826 T:r Spanmål under lönerne. :o Generalitets-Stalen . :o Iugenieur-Corpsen . med 1,376 T:r Spanmål under lönerne. ;o Topografiska Corpsen ... med 676 T:r Spanmål under lönerne. Tillkommer: Rese-Stipendier för Militär—Tuskare 1,333: 16. - Till fyllande af brister vid löneregleringen . Från 6:(e Ilufv.
M. då täcktes inställa hränvinsbränningen för April månad, och när (förutom då bestämd missvext inträffar, hvarvid detta följer af sig sjelft) skörden vid slutet af sommaren synes vara mindre god i allmänhet, t. ex. som förlidet är, bränvinsbränningen äfven för November månad mätte inställas. Den 22 D e c e m b er e. m. 357 3:o alt en mångdubblad högre skatt mätte påläggas de större pannorna och framförallt konslbrännerierna, allt i män af det större qvantum bränvin sådana kunna afverka, samt 4:o att hvar och cn som brukar egen eller andras jord — torpare och soldater icke undantagna — mätte tillåtas att utöfva bränvinsbränuiug, med panna icke öfversligande 20 kannors rymd root lämplig skatt till Slaten. Jag anhåller om remiss häraf till Bevill.- o. Ekon.Utsk:n. Hr Hjerta, Lars: Utan alt i någon mån misskänna del nit för eli godt ändamål, som den värde motionären har ådagalagt medelst det förslag han nu uppläst, lager jag mig friheten till honom sjelf hemställa, om han anser att detta förslag skulle kunna vinna sympatier hos R. o. Ad. eller inom Utsk., Under de talrika öfverläggningar, som komma alt äga rum ronde hränvinsbränniugen, är det otvifvelaktig!, ali liden för denna närings utöfvande under loppet af hvarje är blir ett ganska vigtigt föremål för öfverläggningarue. Dä kan det visserligen icke slå fell, att de ideer som motionären föreslagit få tillfälle att göra sig gällande utan alt behöfva komma genom särskild motion härifrån.
Imedlertid är det sannt, att spänningen (kollisionen) på något sätt borde häfvas, och att i händelse icke båda myndigheterna insågo nödvändigheten att handla oberoende af hvarannan, det åtminstone är väl, att endera blifvit derom slutligen öfvertygad, så att icke en för alltid fortfarande stagnation inträffat. Under förutsättning, att Hofrätten frikänner Consistorium från ansvar för dess åtalade relegationsbeslut, skulle intethinder kunnat uppkomma för målets handläggande hos den högre disciplinära myndigheten. Genom Consistorii frikännande från ansvar hade nemligen dess beslut hvarken varit gilladt eller ogilladt; och hvarken genom dess gillande eller ogillande hos den högre disciplinära myndigheten hade då någon kollision uppstått imellan dennas och Hofrättens beslut. J)et hade således, under denna förutsättning, blifvit i hvarje afseende likgiltigt, af hvilkendera målet först handlades. Tänker man sig åter det förhållande, att Hofrätten fäller Consistorium till ansvar för ett beslut, sorn deremot blifver af den högre disciplinära myndigheten gilladt; då först uppstår den frågan om icke ansvarigheten för det åtalade beslutet öfvergått på den myndighet, som gillat det, och om icke, i fall detta förhållande inträffat, innan Consistorium af Hofrätten fälldes, dess frikännande i stället bordt äga rum. Endast denna betänklighet synes det vara, som hos Hofrätten kan föranleda afbidandet af laga kraft ägande beslut i disciplinär väg. Hvad grund som härtill finnes, har jag bordt söka för mig utreda. Först och främst vet jag ingen lag eller regel, hvarefter någondera af de två myndigheterna, Hofrätten och Kantslersembetet, skulle mer än den andra kunnat förpligtas, vare sig att bida eller att först börja. Och i brist af al! sadan lag eller regel kan väl ej heller någon myndighet gifvas, sorn är behörig att slita tvisten, sätta den ena myndigheten i verksamhet och återhålla den andra. Häraf slutar jag. att så framt ej båda skola för alltid bibehålla ^verksamheten, det måste åligga dem båda att handla oberoende af hvarannan, och icke uppskjuta, för att afbida, hvad deri andra myndigheten företager.
Ank. till Exp.-Ulsk. den 21 Nov. 1862, kl. 6 e. m. Memorial. Lag-Utskottet, som, i öfverensstämmelse med Riksdags-ordningens 24 §, till biträde antagit en Sekreterare och en Kanslist, har derjemte, enär detta biträde ansetts otillräckligt, denna dag, i enlighet med hvad vid föregående riksmöten egt rum, ytterligare antagit en Kanslist; och då Utskottet förordnat en af Kanslisterna att i egenskap af Notarie föra Utskottets protokoll, samt det dessutom för behandlingen af de ärenden, som under riksdagens lopp komma att handläggas af Utskot tets och andra Utskotts deputerade gemensamt, efter all anledning erfordras biträde af en Notarie, föranlåtes Utskottet vördsamt hemställa, dels att utom det arfvode, som varder bestämdt för en Kanslist i Lagutskottet, ett Notarie-arfvode måtte Utskottet beviljas att från och med denna dag utgå, dels ock att, derest vid behandlingen af de ärenden, som af deputerade från Lag-Utskottet och annat Utskott gemensamt komma att handläggas, särskilt biträde skulle erfordras, en Notarie måtte få an tagas med arfvode, beräknadt från antagningsdagen. Stockholm den 31 Oktober 18-J2. På Ridderskapet och Adelns Ledamöters vägnar: Eric Sparre. På Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar: N. H. Quiding. C. G. Strandberg. På Preste-Ståndets Ledamöters vägnar: E. G. Bring. På Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar: 01. Pehrsson. Uih till R. St. Ank. till Exp.-Ut*k. den 21 Nov. 1862, kl. 6 e. m. Utlåtande, i anledning af verkställd granskning af Rikets Ständers Justitieombudsmans embetsförvaltning från sednaste till innevarande riksmötes början.
Diskonten, hafva förlusterne, såsom en följd af sednare händelser, blifvit förökade till 665,497: R:d 11 sk. och 9 r:st; de tvifvelaktiga tillgångarne uppgingo till 72,665: 16, samt 17,278 R:d 11 sk. i r:st. beroende på utredningar af nyligen inträffade mindre Konkurser. Verkets tillgångar till betäckande af ofvanstående deficit, sorn förslagsvis uppförd till en rund summa, i det minsta kan anses utgöra 720,000 R:d, är Actie-Capitalet 100,000 R:d och den innestående vinsten af Diskont-rörelsen förtlags vis upptagen till 100,000 R:dr. För de Banko-Utskottets Betänkandenl 349 terstående 520,000 R:d förete sig: Commerce-' Råderne Nordlindhs och Björkmans samt Handlanderne Falkmans, Stahles, Kocks och Malmros's seqvestrerade Egendom , hvilken tillgång, i händelse Diskont. Verket med anledning af 9 §. utiReglementet, hos Direktörerne tillerkännes förmonsrätt, förslagsvis uppföres till en sammanräknad Summa af circa 70,000 Rrclr, hvarigenom en brist af 450,000 R:dr uppkommer. Sedan Directionen genom ofvanstående anföranden sökt bibringa Bolaget nödig kännedom, så väl om DiskontVerkets förvaltning under sednare tider, som ock detsainmas derigenom iråkade närvarande belägenhet, får Directionen: 1. Till Bolagets öfverläggning uppgifva huruvida någon talan kunde anses böra bevakas hos den, till undersökning af förre Directionens förhållande, förordnade särskilte Rådstufvu-Rätt. D irectionen får vid detta tillfälle meddela den underrättelse, att, som Bolaget icke kunnat sammankallas före den tid bemälte Rådhus-Rätts utfärdade kallelse till Actie-Agarne utsätter, så har D irectionen genom Skrifvelse till den samma beredt Bolaget tillfälle till gemensam öfverläggning i detta ämne.
S. D. Remitterades till Lag-Utskottet Kongl. Majrts denna dag meddelade nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående arfsrätt för oäkta barn. S. D Remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Majrts denna dag meddelade nådiga Propositioner till Rikets Ständer: l:o angående berättigande lör Landshöfdingen i Skaraborgs län, f. d. Statsrådet m. m. Jonas fVoern, att vid afskedstagande! erhålla pension å Allmänna Indragningsstaten; och 2:o i fråga om afstående åt Båtsraansenkan M. Ch. Säf af ett efter hennes aflidne man kronan tillfallet dana-arf. 76 Prot.-Utdrar) den 25 November 1865. Från Vallofl. Borgare-Ståndet. S D. Till Bevillnings—Utskottel remitterades följande Kongl. Maj:ts denna dag ankomna nådiga Propositioner af den 17 dennes, nemligen: l:o angående med Frankrike afslutade handelsoch sjöfarts—traktater; och 2:o angående nedsättningen i bevillningen för reseagenter. S. D. Till Lag-Utskottet remitterades följande Kongl. Maj:ts denna dag ankomna nådiga Propositioner af den 31 sistlidna Oktober, nemligen: a) med förslag till förnyad Förordning angående jords eller lägenhets afse ende för allmänt behof; och b) om antagande af en författning angående arfsrätt för oäkta barn. S. D. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterades Kongl. Maj:ts denna dag ankomna nådiga Proposition af den 10 dennes, angående förändrad grund för uttaxering af iandstirigsmedel. S. D. Till Stats-Ulskottet remitterades följande Kongl. Maj:ts denna dag ankomna nådiga Propositioner, nemligen: a) af den 10 dennes, angående berättigande för Landshöfdingen i Skaraborgs län, f. d. Statsrådet m. m.
I fråga om Gäldenärers rätt, att med Discont-papper liqvidera deras skulder till Filial-Disconterne ; en rätt som ligger tydlig och klar i Lagens bud, att gäld får med gäld qvittas, har Banco-Utskottet föreslagit, att de Gäldenärer, som vilja helt och hållit inbetala deras Skulder; det vill säga, de 76 Den 2. få, sorn känna minsta fö:lägenheten och således; äro minst i behof, men mäst i Cönsideration af Lagstiftande Magtenj för dem får Lagens nyss nämnde bad gälla, men för den ofanteliga mängd af Gäldenärer, som icke förmå åstadkomma mera, än blott afbetalningar, det viii säga de, hvilka .känna förlägenhetens hela, tyngd, och följaktligen äga mästa behof af Ständernas mellankomst till deras räddning;, för dem får Lagen, som annars måste vara lika för alla , icke gälla till hela sin vidd, utan da få blott inlemna Discont Papper, såsom Hypo thek , ej såsom afbetalning. i anseende tili de rika och mäktiga gäller alitsa Lagen, till deras fördel; men i anseende till de fattige, skall, till hinder i Lagens fördel för dem, Magten gälla: Och hvilken Magt sedan? jo| den som uppkommer frän sjelfva förlägenheten, för hvilkens afhjelpande Riksdagen är sammankallad; ja alldeles samma Magt, som Procentaren utöfvar , då harn*, för att bevilja Prolongation på ett Lån, tvingar Gäldenären att ingå på villkor, mera eller mindre hårda, allt efter som denna är mer eller mindre i förlägenhet Efter hitintills gällande grunder, har det varit Directionemes rätt i Fili d-Disconterne, att bevilja hvar Gäldenär, som kan ställa lika god borgen, som den, på hvilken Lånet beviljades, omsättning af samma Lån ; och Gäldenärens rätt härtill ligger i hans säkerhet, och hvad har dä den att göra med Myntsorten , i hvilken han presterar afbetainingen
Uti denna Nådiga Proposition N:o a5, som ifrån samtlige Riks-Stånden blifvit till Utskottet remitterad, har Kongl. Majit, efter framställning af den utvidgning ull-culturen och ull-productionen vunnit, samt det understöd, sorn tili dess ytterligare befrämjande blir erforderligt, i Nåder behagat föreslå, att de två hundra tusen Riksdaler, Rikets Ständer till U1IDiscont-Fqndens förstärkning samt till ull-culturens och ull-productionens befrämjande anvisat, må fortfarande få dertill användas, och att, i fall så lyckligt vore , att ullculturen innan nästa Riksdag hinner göra så stora framsteg, att desse 200,000 R:dr ej förslå till upprätthållande af det med dem åsyftade ändamål, Rikets Ständers Riksgälds-Contor må bemyndigas, att då , enrot lägsta möjliga ränta, hålla Ull-Disconten tillhanda hvad derutöfver kan erfordras, Ståts-Utskottets Uti, N:o ip4 i5 Utskottet har tagit i öfvervägande hvad Kongl. Maj:t sålunda x Kader behagat framställa. Ullproduciionen har, genom sin egen kraft, utvecklat sig till en sådan sjelfständighet, att den, åtminstone vid nu varande förhållanden, synes kunna framskrida till ytterligare förkofran, utan serdeles understöd af Slaten. Inom och utom Riket är ullen en ganska begärlig vara, som med lätthet kan afsättas.