Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kasanaren kom kort derpå in till mig och plågade mig oändligen med sitt fadda resonnemang angående Araberna och deras språk, om hvilket han har allsintet begrepp. Han förekommer mig särdeles tråkig, oaktadt han har god jargon att disputera och skryta; han sade sig i Persien hafva funnit 8 hittills alldeles okända och oomtalade dialekter af Persiskan m.m. Satt en lång stund om aftonen i ett café bredvid 3 Perser, som efter deras vana reciterade verser. Min kärlek för Persiskan vaknade dervid åter upp. Senare satt jag i ett Turkiskt café och såg ett skuggspel med mycket faddheter. Var hela dagen uttråkad och nedstämd öfver det fördömda bestyret att få logis och det gagnlösa lif, som jag hittills fört i Kairo. Vandrade omkring för att söka mig rum. Var först hos min gamle bavab i Shishim och med honom i ett bredvid beläget vekale, der präktiga rum funnos; såg sedan på ett hus i Asbukije. Middagstiden kom Timofejef hit med shekh Ibrahim. Vi suto här tillsammans och drucko kaffe, sedan följde jag med honom nära till Ashar, gick till Esk el moajat och pratade med Hassan, af hvilken jag beställt dynor och bolster. Satt på eftermiddagen i cafén vid Asbukije och hade tråkigt. I afton börjades Molid ennebi och man uppslog cafén och tält öfverallt vid Birket el asbukije. Om aftonen gick till Ustad Mahmod och tillbragte der hela aftonen. De ville med all gewalt att jag skulle flytta till dem. Visste ej hvad jag skulle företaga mig, ty hemma trifdes jag ej hos Kasanaren. Gick derföre ut och gjorde ej annat än strök omkring utan mål och syfte; satt i cafén och hade förfärligt tråkigt, med nedtryckt och förstämdt sinne. Begaf mig till Roda för att träffa Peterson, men han var ej hemma. Kom sedan till mitt qvasi-hem hos Kasanaren, men gick åter snart ut, satt tills efter 'esha och väntade förgäfves på Mahmod, som jemte Hossein lofvat komma för att träffa mig.
Majtts Befallningshafvande, genom Kronobetjeningens försorg, fortställde. VII. 3. Ex - ( 73 ) Expeditioner till Kongl. Maj:t, Pukets Ständers: N:o 29. angående arbeten, som för Kongl. Flottans i Carlskrona behof verkställas. VII. 3. — N:o 3o. angående det af CivilStatens PensionsCassa väckta anspråk på nådårsbesparing af pensioner å Allmänna IndragningsStaten. VII. 3. — N:o 3,i. angående skyldighet för Båtsmän att vid återkomst från Cominendering vara försedde med Prestbevis. VII. 67. — N:o 32. rörande af Kongl. Maj:t i Nåder föreslagne och af Rikets Ständer antagne förändringar i Rikets Grundlagar. VII. 67. — N:o 33. angående de af Kongl. Maj:t, vid sistförfluten Riksdag, föreslagna ändringar uti 19, 21 och 88 §§. af RegeringsFormen. VII. A. 67. VIII. N:o 34- angående inom ConstitutionsUtskotlet vid nästlidne Riksdag väckta och af Rikets Ständer nu godkända förslag till ändringar i Rikets Grundlagar. VII. 67. — N:o 35. angående frihetsår för JernVerk inom Norrbottens och Westerbottens Län. VIT. 79. —- N:o 36. angående hegardt låneunderstöd af allmänna medel för fullbordandet af en brobyggnad vid Carlskrona. VII. 79. — N:o 37. angående undersökning i afseende å Kungsådran i DalElfven vid Elfkarleby. VII. 79. — N:o 38. rörande Frälsehemmans skyldighet att utgöra Krono-brefbäring. VII. 79. — N:o 3g. angående upphörande af de i Norra Länen af Riket utgående s. k. RäfsteTingsPenningarne.
Kronan ej kan anses åtnjuta någon pekuniär fördel af lösen för leveranskontrakter, enär hvarje leverantör, sorn eger kännedom om en dylik lösen antagligen beräknar ett i förhållande dertill högre pris; och får alltså jag härmedelst hemställa: att Rikets Ständer mätte hos Kongl. Maj:t i underdånighet toresia att all expeditionslösen för kontrakt eller protokollsutdragen om leveranser för kronans - Motioner i Borgare-Ståndet 1862* 122. 249 nans räkning må komma att upphöra, eller åtminstone lösen för sådane handlingar icke må komma att vidare utgå i de fall, då den, enligt gällande föreskrifter, skall till Kongl. Majit och Kronan redovisas. Om remiss till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet anhålles. Stockholm den 28 November 1862. Robert Ditzinger. JW 122. Af Herr Stil äffi Angående särskildt anslag till anläggning eller förbättring af vägar i de fyra nordligaste länen i riket samt till vägundersökningar derstädes. Uti de norra länen, som i allmänhet äro ytterst fattige på nödiga kommunikationer, och hvarest de redan af ålder befintliga vägar äro besvärade med en mängd backar, som göra deras befarande svårt och mödosamt, är inrättandet af nya vägar, äfvensom omläggningen af gamla sådana, beggedera af högsta vigt för landets välstånd och trefnad. Då nu, så till sägandes, endast hufvudvägar i norra länen, allt hitintills anlagts och dessa åtfölja kusten samt de större vattendragen — dessa sednare i rigtning från vester åt öster — alstrar allt sådant den påföljd, att, i saknad af sammanbindningsvägar mellan särskilda ådalar och särskilda socknar, vägen emellan sådana för de resande, hvilka icke vilja eller kunna begagna utvägen att till fots vandra så kallade fjellvägar, ofta från den ena trakten till den andra, blir fyra å fem gånger så lång, sorn den kunde och borde vara, om de tillfällen till kommunikationer begagnades, som naturen anvisat.
S. D. upplästes och remitterades till Banco-Utskottet Kongl. Maj:ls Nådiga Skrifvelse lill Rikets Ständer, i fråga om förhöjning af det i Rikets Ständers Bank för Jern-Contoret beviljade creditiv; Gifven Stockholms Slott den 6 Augusti 1844. S. D. Föredrogs Stats-Utskottets memorial, N:o 8, med anmälan alt det är anledning till anmärkning emot Chefen och föredragande SiatsRådet för Civil-Departementet, hvarom remiss begärdes till Constitutions-Vtskottet, inför hvilket anledningarna uppgifvas skulle. Remissen beviljades. S. D. Till Banco-Utskottet remitterades: l:o Conlracls-prosten Hallbecks den 10 och 14 dennes bordlagda motion, att Bankens sedlar å 16, 12 och 8 sk. må fortfarande förfärdigas och ulgifvas på samma sätt som hittills, äfvensom all det i Banken varande lurlåd af färdiga sedlar ä 14 och 10 sk. kopparskiljemynt må i allmänna rörelsen utlemnas; jemte de i anledning af denna motion i Ståndet afgifna anföranden; 2:o Doctor Anjou’s den 14 dennes bordlagda motion, att utgifvandet af Bankens småsedlar må upphöra, jemte de i anledning deraf i Ståndet afgifna anföranden. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades en af Prosten Ljth väckt motion om upphörande af Kongl. Kammar-Collegii befattning alt controllera markegångssättningarne m. m., jemte de i anledning deraf i Ståndet afgifne yttranden; hvarjemte motionen skulle med de öfriga Riks-Stånden comniuniceras. S. D. Föredrogos Stats-Utskottets å bordet lagda efterföljande memorial till Rikets Ständer: N:o 5, angående Riksdagskoslnadcrnas bestridande:
Ett tryckfel lärer påtagligen hafva ägt rum i betänk.; sid. 22, punkt, d, der ordet "rä ntegifvare” 3:dje gången förekommer, är det tydligt, att man menat: räntetagare. Föröfrigt begärde jag icke ordet för att beklaga mig deröfver, att StatsUtsk. icke så fullständigt besvarat min motion, som jag hade önskat. En mängd andra motioner hafva, i detta fall, haft samma öde; och då jag har föga hopp om bitall, vid denna riksdag, till den förändring i indelta armeens löningssält, som jag föreslagit, är jag ganska tillfredsställd med de förberedelser dertill, hvilka StatsUtsk. genom detta betänk, tyckes åsyfta. StatsUtsk. har hufvudsakligen ingått i svaromål å K. M:s propos., sorn tydligen afser att småningom bereda den öfvergång, sorn jag partielt för militären föreslog. Likväl innehöll min motion ämnen, som ej äro omrörda i den nåd. propos:n. Den angick nemi. äfven directe indelta armeens sednaste lönereglering, hvilken jag, i såväl min motion som i yttranden vid dess remittering, visade icke uppfylla de ändamål, man dermed sökt, och i hvilken jag föreslog en förändring, hvars resultater jag väntat mig ej skulle varit något ovärdigt föremål för ett omdöme af StatsUtsk. Jag anförde då ett och annat exempel på de felaktigheter, sorn jag tyckt mig finna i den nya löneregleringen; och man saknar ingalunda nya exempel, tillkomna sedan motionen remitterades, på t. o. m. enskilda förluster och orättvisor, hvartill den föranledt och troligen ytterligare kommer att föranleda. Jag förnyar likväl den förklaring, jag redan gjort, att, fastän min öfvertygelse i saken ännu är fullkomligt oförändrad, jag likväl icke begärde ordet för att beklaga mig deröfver, att Utsk. icke funnit för godt att betrakta min motion ur den synpunkt, hvarifrån den utgick. Dock kan jag icke underlåta att nämna, det jag tror, att ämnets vigt bort påkalla ett närmare skärskådande deraf från mer än en sida.
Det egentliga skäl, Gnn anlört till afslag å Betänlct, var hans fruktan, att om den föreslagna åtgärden komme till stånd, rusthållarne skulle på samma salt som vid rothållsregernentena, tid efter annan, begära lindring i afgiften och slutligen dess fullkomliga upphörande. Enligt min tanke är dock i detta hänseende skilnaden emellan rusthållare och rothållare ganska stor. De förre hafva sina augment sräntor och behöfva säle - Den 16 Mars. 381 des ej denna lindring, så alt äfven orri de begära den, torde de dock icke blifva bönhörde. Jag tror derföre, att denna FIr Grins fruktan ej har slort att betyda. Alt utsträcka i fråga vide förändring till både krig och fred, vore deremot helt enkelt alt förhindra saken, ty huru lågt Kronan än skulle bestämma afgiften under krig, skulle den dock alllid blifva tillräckligt hög för att afskräcka rusthållarne från att derpå ingå. Jag är fullt öfvertygad, alt den ifrägav:de förändringen, långt ifrån att blifva skadlig, tvertoni skulle medföra stor nytta, både lör truppen, sorn blir bättre klädd, och för de rustande, som slippa trassel och bråk, samt för Kronan, som kan tidsenligt ordna beklädnaden. Månne icke saken då förtjenar att ännu en gång underställas de rustande; man kan ju åtminstone föreställa sig, att de förslag, som i enahanda syfte förut blifvit frainlagde, hafva varit i ett eller annat hänseende obilliga, och att man nu kan lyckas komma det rätta närmare. Såsom ett försök skulle man möjligen då få saken antagen ocii just med anledning häraf har Utsk:t föreslagit förändringen endast på fem år. Vid föregående riksdagar förordades i detta hänseende en period af tio år, rnen rusthållarne ville ej derpå ingå, enär de ansågo sig bundne för en allt lör lång tid. Gr:n har ogillat hvad Utsk:t i 3:dje punkten föreslagit, samt varit tveksam, huru orden »fullgodt skick» borde tolkas. Jag får då upplysa, att enligt Generalmönstrings-instruktion menas med dessa ord mönstergildt skick.
Danielssons motion bifogade, samt de upplysningar Utskottet i öfrigt sig förskaffat, vördsamt anföra: att, enligt Roterings-Commissionens i Elfsborgs Län Protocoll för den 17 November i685, stamhemmanet, uppå hvars egor knektestugan komme att stå, blifvit taxeradt en daler eller något derunder, mindre än de andra hemmanen i roten, och alt Kongl. Förordningen den 10 December nyssnärude år, angående det vissa knektehållet i Elfsborgs Län, Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk. Betänkande N.-o 120. 57 innehåller, uti 3 §., ”att Rotebönderne borde förse Soldaten ”med hus och hemvist samt åker till äng,” och uti 10 §., "att det hemmanet, uppå hvilkets egor knektestugan byggdes, ”cj hade någon vedergällning att fordra af de andre hem"rnaneir, som slå med i roten, enär på den gården blifvit "en mindre summa till knektelönens afbetalning utsatt, äa "de andre bönderne af roten borde erlägga;” att Kongl. Maj:t, under den 10 September 181 r, i anledning af Riksdagsmannen Anders Danielssons besvär, i Nåder Sig utlåtit, att, enligt Kongl. Resolutionen den 17 Februarii i685, Ftotehållarne emellan i Elfsborgs
Om den härofvan antydda tullsats af 20 å 25 proc. vid öfvergåendet från ett mera prohibitivt tullsystem eger någon grund för sig — och hvarföre skulle den icke det, såsom hitintills alltid tillämpad — så får jag vördsamt föreslå att införsels-tullen å lackoch barlast-fem må bestämmas till 1 R:dr 24 sk. pr skeppund st. v. Utur samma skäl får jag ock vördsamt föreslå, att införsels-tullen på kasserade Kanoner, Bomber, Mörsare och Kulor, allt annat gjutet arbete ej speclficeradt må bestämmas till 1 R:dr 24 sk. pr skeppund st. v. Vid förbudets borttagande å »bandplatt, (stångjern) under § tums tjocklek, bultoch gallersamt sänksmide, rundt eller kantigt, knipoch fyrkant af tum och derunder, skäroch klippjern» har en eventuel tullsats blifvit föreslagen till 2 R:dr 24 sk. pr skeppund st. v. med ett tullvärde af 20 R:dr eller 121- proc, då deremot »stång jern öfver tums tjocklek, under 12 tums bredd och öfver g tum fyrkant» med ett tullvärde af 16 R:dr pr skeppund st. v. fått en föreslagen tullsats af 2 R:dr 24 sk., eller 15 f proc. Den förstnämnde af dessa tvenne sorter smidt jern är likväl föremål för inhemsk bearbetning, och tillverkningen deraf motsvarar vida mera än landets behof. Det vill då synas mig som vore den ock berättigad lill samma skydd, vid öfvergången från förbudet, som den sednare; hvarföre jag ock föreslår vördsamligen: att tullen å »Band-, platt-, under f tums tjocklek, Bult-och Galler samt Sänksmide, rundt eller kantigt, knip och fyrkant af | tum och derunder, Skäroch Klippjern» sättes till 3 R:dr per skep pund st. v. Åt en af jernhandteringens vigtigare grenar hafva för landets industriella utveckling nitälskande män riktat ej mindre sin uppmärksamhet och omtanke, utan ock härför nedlaggt icke obetydliga kapitaler.
De norske stavkirker af L. Dietrichsen. H. i. — Kristiania, Alb. Per häfte kr. Apologi för vår tid. Opportunitets-betraktelser. Verdandi har bland nornorna alltid varit styfbarnet. Det närvarande i saknad af framtidshoppets morgonrodnad och minnets blå luftperspektiv förefaller lumpet och värdelöst. Mest retsamma kännas, de svårigheter en själf och ens samtida måste dragas med. Skon klämmer egen fot. Hädanefter som hittills kommer väl att talas om » den gamla goda tidén » och om ett blifvande lycksalighetstillstånd, medan det närvarande kallas » en ond tid ». Frågan är blott, huruvida missnöjet för närvarande är berättigadt. Man vore frestad svara jakande, då klagan höjes från nästan alla äfven de mest skiljaktiga läger samt af personer, framstående genom snille, kunskaper och skarpsinne, stundom ock genom ädel sinnesart och varmt hjärta. Missbelåtenheten tycks då vara något annat och mer än den vanliga klagan från lägre, ogynnsamt ställda invider och samhällsklasser — eller åtminstone har den fått tillfälle att uttrycka sig kraftigare och mer mångstämmigt än förr. Satte man tro till revolutionärernas: socialisters, nihilisters, utilisters, secularisters m. fi. omstörtningsmäns försäkringar, så vore tillståndet nu outhärdligare än någonsin, hvarför de flesta af partiet anse återvändande till naturlifvets frihet och enkla lefnadssätt vara enda botemedlet. Representanterna för denna revolutionära reaktion, Rousseaus afkomlingar, äro inom det civiliserade Europa så många både inoch utländska, att man knappt behöfver anföra någon särskild skribent som sakförare. Men ej blott från detta håll ger sig missnöjet luft. Äfven på motsatta sidan ser man förhållandena lika mörkt. Den franske klerikafe publicisten Édouard Drumont utgaf för ett par år sedan en kvick, men bitter pamflett mot nutidens samhällsskick. Boken öfversattes under titeln t,En döende värld ».
Stals-Utskottets fattade beslut, äit tillstyrka Rikets Ständer, det all åtgärd med den Kongl, skrifvelsen skulle stadna vid att uti Riksdags-Beslutet låta den till behörig efterrättelse ordagrannt intagas, utan för min del yrkat det härom äfven, såsom ett tillägg till Riksens Ständers utfärdade Xnstructioner för deras Revisorer borde meddelas dem, ’’att de, af denna Kongl, Majus skrifvelse följande förändringar komma att tjena Revisorerne tilt efterrättelse.” Jag hämtar för denna mening, i afseende på Revisionen af Stats-Verket en ökad anledning af Högloft. Utskottets beslut ätt uti skrifvelse meddela Herrar Fulljnägtige i Riksgälds-Contoiret underrättelse örn de förändringar uti Reglementet för dem, sorn af den Kongl, skrifvelsen blifva en följd ; samt anser det af lika och högsta vigt att Rikets Ständer 56 562 Stqts-Utskoftets Ti c t änkan den. uti deras Iustruction för blifvande Revi-^ sorer , till undanrödjande af all tvetydighet iakttaga den fullkomligaste bestämdhet, hälst i en så grannlaga omständighet som denna.’’ Och skulle detta anförande åtfölja den afgående Expeditionen härom till Riksens Högloft. Ständer. År och dag som ofvan. Ex Protocollo. L. C. af Sillén. N:0 659. Ankom den i5 I>ee. x823r Förstärkta Stats-Utskottets Memorial, dels angående skiljagtigheter i afseende på stadganden uti den föreslagne nya Bevillnings Förordningen, dels rörande Fullmakters och Lysnings-Sedlars förseende med Stam pia dt Papper samt Tidningars Stämpling.
Borgare-Ståndet emottaga flere Memorialer och Anföranden, Syftande uppå den betydliga lättnad uti Penningrörelsen enskilde emellan, som skulle härflyta genom ett till mindre summor åter utsträckt tillstånd för utgifvandet af enskilde personers invisningar uppå andre enskilde till betalning å utsatt tid åt den uppvisande; likasom äfven en större gångbarhet af dylika invisningar, tillika med förändrade grunder för behandlingen af fordrings-anspråk, som af dem uppkomma, blifvit ansedd, kunna genom den alltid emot verkliga behofvet jemt svarande tillökning i Ilörelse-Capitalet, som derigenom bereddes, minska nödvändigheten af att, genom publique Credit-anstalter eller andre medel, på ett emot ändamålet mindre svarande sätt, sörja för bibehållandet af ett tillräckligt och jemt afpassadt rörelse-capital. Sedan Utskotten samfält till öfverläggning förehaft de härom väckte motioner, få Utskotten nu härigenom framställa ett uppgjordt förslag till stadga om Invisningar, hvilka emellan enskilde Personer eller Bolag inom Riket utställas 8o Stats-Utskottets Fullkomligen erkännande rigtigheten af livad som i de remitterade motionerne blifvit anfördt, rörande vigten i dessa hänseenden af den enskilda Credit-rörelse, som utan ett rigtigt ordnadt Assi gn a ti o ns-sy s tern icke kail ega rum, hafva Utskotten ansett det rättigheten att till en annan öfverlåta de fordringar hvar och en eger, måste för honom vara lika naturlig, sorn den, att uppå sina egna förbindelser, utstälde under en eller annan form, kunna få grunda den credit hos andre, sorn dessa eljest kunde vara benägne att för honom hysa. Då detta ändamål till stor del motverkas, af den inskränkning till en summa af minst ioo R:dr Banco, som blifvit anbefald, för alla å inneliafvaren eller ock å viss man eller dess ordres, utstälde In visningar, hafva Utskotten ansett sig höra tillstyrka Rikets Ständer, att denna minsta summa bestämmes till ao R:dr Banco-Sedlar; hvilken inskränkning
SBefattntngö^afivanbe ntbetaté titt för* famtingarneö focfneuätnnöer, för att fålmtba fpribaö titt attmäitpetenö närmare fänneöont. ®oni &e ™rrtn&e erpebitionölöfen tib efter annan ntfomna Rörfält* ningar fttnnite minbre futtftänbiga famt t bepof af mijfa anbringar, par, uppå Oiifetö ©tänberö begäran, Äongt. 2ftaj:t, efter inpemtanbe af un* berbånigt förflag af en för betta änbamåt tittfatt fomite, imber ben 30 Sttooember ibss utfärbat np görorbntng angåenbe erpebitionötöfen, ocb, i fammanpang bernteb, jemroät nåbig ^örorbning angåenbe arfmobe för auftion å utmätt fafiigpet på tanbet, famt gobtgöretfe titt förrättning^* män, för befigtningö*, roärberingö* ocp utmätningöförrättningar i enffilbe må t, m. m. 9tätHfl5et för äfteb anlebning af 9lifete ©tänberé t ämnet gjorba framftättning tjenffcutän att , toiftas utrifes.par genom utfärbab nabtg fåiutgöretfe ben ttb blifuut titt en manab ut* fträcft, imber pmitfen embete ocp tjenstemän t rifetö tjenft, utom be roib frigéjiaten auftättbe, må, uär be meb bepörtga pafi äro förfebbe, funna, utan $ongl. SWajite ferffitba nåbiga tittåtelfe, mtftaé utrifeö. ©eban Äongt. 3Jfaj:tö
Jag vill blott fästa uppmärksamheten derpå, att, om vi verkställa en realisation, böra vi derjemte söka förekomma en permanent undervigt i handeln med Finland, emedan silfvermyntet annars går i för stor mängd dit, om vi nemligen icke lyckas att förbättra våra egna handelsförhållanden. Der/, ! H. 19* 29a Den 14 September e. tn. före böra tjenliga Statsekonomiska Författningar gå i bredd med Financeregleringen, om denna skall lyckas, eller förslaget till den kunna rätt bedömas. Friherre Åkerhjelm liar sagt, att ingen skada skett de Svenska producenterna. Denna skada är ganska svår att ögonskenligen framlägga , roen det måste väl vara mycket troligt, att i samma mån som Finnarne här funnit mer afsättning för sina landtmannavaror, i samma mån hafva våra egna producenter af samma varor haft mindre afsättning; och jag anser det vara högst nödvändigt att afse vår egen productions förkofran framför utlänningens, om ock denna förr varit Svensk. Det är sant, att Stockholm ännu behÖfyer ved och victualier från Finland, men hufvudstaden skulle.äfven erhålla dessa behof, om tullen blef högre. Utan tvifvel hade Stockholm behöft mindre ved från Finland, om strömrensningen i de Norra trakterne begagnats bättre. Svenske producenter af ved och victualier behöfva visserligen någon tid, för att vänjas till Stockholm, och således får tillförseln från Finland blott småningom försvåras. Hvad transitobandeln beträffar, så har den ännu icke återkommit till det flor, som förut, derigenom, att Regeringen fästade för mycket afseende på 1815 års Ständers, af Särskilta Utskottets förslag föranledda, önskningar och beslut i detta fall. Jag behjertar visst hufvudstadens interesse, men tror, att om pro« Den 14 September e. m. 2g3 vincerne florera, så florerar äfven hufvudstaden, och då lemmarne aftyna, sträcker sig detta aftynande snart äfven till hjertat af Rikskroppen. Jag yrkar återremiss af Betänkandet. Herr Cederschjöld:
utgörande i penningar, efter 6 R:dr B:co tunnan, 480 R:dr B:co; samt att rum för den nye läraren matte beredas i det nya skol-hus, som vid skolan snart kom me att, uppföras. Sedan Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, för behandling af denna fråga, sammanlrädt med Stals-Ulskollet, hafva Utskotten densamma lörehaft; och få Utskotten, vid afgifvande af sitt yttrande deröfver, först redogöra för Rikets Ständers vid sista Riksdag vidlagne beslut i förevarande ämne, äfvensom för hvad, i anledning deraf, blifvit sedermera åtgjordt.
Preste-Ståndel den 19 Rorgare-Slåndet den 19 Bonde-Ståndet den 19 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning of Kongl. Majus Nådiga Proposition om eftergift af Direktören N. L. Hord af Segerstad ålagdt ersättningsbelopp. (Stats-Utsk:s Ull. N:o 119.) S. A. K. Uli .'»flåten proposition af den 22 sistlidne Juni liar E. K. M:t behagat i Nåder meddela Rikets Ständer, huruledes, efter del E. K.
Länets residencestad, nämnde olägenhet skulle upphöra; att, under det nuvarande anmärkte förhållandet, svårigheter mötte för Landshöfdingen, hvars tid vore betydligt upptagen af göromål inom Götheborgs stad, att, med den ”benägenhet och drift, som erfordrades’’, sköta sitt vigtiga kall i alla delar af Länet; och att betydlig kostnad för Staten uppstode deraf, att fångar, då de transporterades från nordliga delen af Länet till Länshäktet, skulle forslas till oell med 18 mil-, tilläfventyrs 3 ä 4 gånger i ett enda mål, utom det att fånge ofta linge vidkännas ett svårt lidande, då han," under sträng vinter, fortskaffades en dylik lang väg; och har dessutom hos Högloft. Ridderskapet och Adeln Landshöfdingen i Götheborgs och Bolms Län Grefve Carl G. Löwenhielm, med tillstyrkande af Herr Bildts ofvanberörde förslag, anfort, bland annat, att olägenheterne af den långa vägen emellan Götheborg och Länets nordliga del icke allenast väckte ©belåtenhet hos dem af de der boende' Staissamt Allm. Besv.- och Ehon.-UtsJcottens Utlåtande, N:o 15. 5 invånare, sorn, bade något att bos Läns-sfyrelsen personligen andraga, utan äfven orsakade, att allmogen, ”så litet&som möjligt, tillitade sin naturlige beskyddare Landshöfdingen”; att det långa afståndet dessutom vore ofördelaktigt för Staten, i anseende till den tidsspillan, och kostnad, som de tjenstemän linge vidkännas, hvilka måste besöka Läns-residencet; och att Länet, som, oaktadt det ifrågavarande missförhållandet, visserligen kunde styr asom dermed menades blott handläggningen af Canzlioch Contors-göromål, dock ej kunde så skötas och vårdas af Landshöfdingen, som hans pligt fordrade.