Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och hvad för öfrigt angår hans varma och lilliga decimation om hans känsla för Styrelsen och Fäderneslandet; så respecterar jag denna känsla; men jag beder honom äfven hysa någon aktning för andras, och åtminstone låta det anses för möjligt, att de personer, som mot honom yttra stridiga meningar, äro lifvade af samma känsla och nit för Fäderneslandet och den högsta Personen. Beträffande slutligen Friherre Cederströms yrkande, att llidderskapet och Adeln mätte förklara sitt ogillande af de uttryck jag i denna fråga begagnat; så får jag tillkännagifva, att jag olyckligtvis befinner mig i sådane förhållanden af vänskap, att jag måste tro, det delicatesse mot mig kan komma i fråga, serdeles som ej någon lärer tilltro mig vilja, af enskildte orsaker, tilldela någon personliga förolämpningar härstädes; men jag uppmanar Friherre Cederström att söka göra detta sitt yrkande gällande; och jag skall blifva honom högst förbunden, om lian, genom ådagaläggande af förseelser utaf mig, kan bringa det derhän, att jag befrias Den 18 Jul i i f.' ro. från mitt alltför mödosamma tall såsom Representant vid detta Riksmöte. Herr Hjertaj Gustaf: Jag är i livad jag hufvudsakligen velat anföra, förekommen af den siste Talaren. Jag ämnar ej ingå i discussion om sjelfva saken, då någon påföljd deraf icke kan komma att äga rum, utan man påtvingat oss att uppskjuta all ansvars-åtalan, till dess sjelfva DechargeRetänkandet förekommer. Jag utber mig dock, att få tillägga några ord, i afseende på de vigtiga princip-frågor man vidrört. Här har blifvit yttradt, att inrättandet af ett Hemligt Utskott, som Konungen äger att af Ständerna begära, skulle innefatta ett bestämdt antydande, att vissa handlingar och åtgärder finnas inom Styrelsen, hvilka böra hemliga hållas. §:ns ordalydelse i detta fall är så tydlig, att man blott kan anse detta yttrande såsom ett försök att i ett högtidligt ögonblick förvilla oss.
Oell hafva anmärkningarne sammanstämt deri, att Revisorernas eller, under Riksdagar, StatsUtskottcts rätt att utsträcka granskningen af Förvaltningsåtgärderne så nära inpå den tid, då Revisorerne, eller Utskottet sammanträda, sorn handlingarne derom finnas att tillgå, vore obestridlig på grund af stadgandena uti ?. §. af 1812 års Revisionslnstruction, 42 och 68 §§■ Riksdagsordningen samt den tillämpning nämnde Instruetion erhållit altintill sistförflutna Riksdag, och hvilken tillämpning varit medgifven och godkänd såväl af Styrelsen sorn R:s St.‘r. Då Utskottet i det nu återremitterade Betänkandet anfört de skäl, på hvilka Utskottet grundat sitt omdöme om vidsträcktheten af Revisorernes granskningsrätt och vid afgifvandet af nämnde yttrande jemväl tagit under öfvervägande de stadgaoden och skäl, som i anmärkningarne åberopas och framställas, anser Utskottet, som förblifver vid sin förut yttrade åsigt, sig destomindre böra ingå i vederläggning af Betänkanden, N:o 319. 589 livad anmärkningarne innehålla, sorn öfvertygelse ina i detta ämne, hvad den förflutna liden angår, säkerligen äro stadgade och den ytterligare utveckling af Utskottets åsigt, sorn möjligen kunnat erfordras, under discussionerna inom Stånden redan blifvit gifven. Beträffande sjelfva grundsatsen, kommer Utskottet att deröfver i förslaget till förnyad Instruction för B:s St:rs Revisorer afgifva yttrande. 2:0 Då K. M:t uti Dess Nådiga Förslag till [11- struction för R:s Sttrs Revisorer, hvilket kommit Utskottet tillhanda sedan Betänkandet N:o 62 afgafs, i Nåder täckts tillkännagifva Dess afsigt vara att anbefalla vederbörande Verk och Auctoriteler, som förvalta fonder, hvaröfver allmän granskning af R;s St:r och deras Revisorer äger rum, alt till hvarje
Hvarefter Friherre Klingspor muntellgen tilläde: Såsom lämpligaste plats för ett sådant NationalMuseum får jag ödmjukligen föreslå den tomt å Carl XIII:s Torg, der gamla ArSenalbuset ännu qvarstår; och anhåller jag att denna min Motion måtte blifva till StatsUtskottet remitterad samt de respective MedStånden communicerad. Herr von Qvanten, Carl: Det stora anslag Friherre Klingspor ansett erforderligt för iordningsättandet af vårt Museum torde afskräcka en hvar att ingå på det gjorde förslaget. Men något bör likväl göras för vårt Museum, som förtjena}- uppmärksamhet; och något anslag måste härtill beviljas. Vårt Grannrike Danmark t. ex. hvars Statsskuld uppgår till 120 millioner Riksdaler Dansk courant, utgörande omkring a/f° millioner R:dr i Riksgäldssedel-, har likväl ett RilderGalleri, ett KonstCa - Den io December f. m. binett, m. 11. märkvärdigheter, hvilket visar devas omsorg att, trots mindre ymniga tillgångar, likväl vårda deras nationalvärdighet i afseende på de vackra konsterna. Yi stå långt efter, under vida förmånligare omständigheter, och derföre böra vi åtminstone vidtaga någon åtgärd, så att satnlingarne kunna uppställas och förvaras mot tidens åverkan, samt både inoch utlänningar finna nöje i att bese dem. Jag begär att detta yttrande må åtfölja Friherre Klingspors Motion till StatsUtskottet och MedStånden. Lades på bordet. Friherre Klingsporj Fredrik Philip, anförde skriftligen: Till närmare upplysning om behofvet af de fyra Slottsknecktar, Kongl. Maj:t, i Dess Nådiga Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof, föreslagit att uppföras å RiksStatens i:sta Hufvudtitel, får jag vördsamt tillkännagifva: att då af de 16 Slottsknecktar, som nuvarande Staten upptager, 3;ne dagligen voro sysselsatte med lycktrengöring och tändning ssmt de
Föredrogos å nyo och gillades följande Statssamt Allmänna Besvärsoch Oecouomie-Utskottens den 28 sisth Mars af-: Prot, Utdrag dtn JJi April 1829. glfne , samt den 6 Jennes ii pl bordel lagde Utlåtanden: N:o 1 ; i anledning a£ väckt fråga örn lindring i vissa onera, som för närvarande; åligga Militias-Boställen. N:o 3 i i anledning af gjord framställning om frosspatienters emottagande till vård och underhåll vid allmänna Garnizons-Sjuki huset i Stockholm. S. D. Då nu å nyo föredrogs BancoUtskottets den 3i sistl. Mars, under N:o 32, afgifne, samt den 6 dennes e. tn. på bordel lagda, Memorial , angående tillåtelse för de Academier, Collegier och Allmänna Inrättningar inom Hnfvudstaden , som , enligt a823 års Banco-Beglemente, fått mot lika Numeraire i Banco-Sedlar till visst belopp årligen utvexla Silfvermynt, att enahanda rättighet äfven för år 1829 kunna begagna j blef samma Memorial, i anledning af dervid gjorda anmärkningar, till Banco-Utskottet återremiueradi. S. D. Vid förnyad föredragning af BeJ villnings-Utskottets , den 3o sisth Mars, under N:o 17 afgifne, samt den 6 dennes e. m. på bordet lagde Betänkande, angående väckt Motion , ate Rikets Ständer måtta hos Prat. Utdrag den 21 April 18291 75 Kongl. Maj:t I underdånighet anhålla om afskrifning af åtskillige anmärkningsmedel ; blef samma Betänkande , på grund af dervid gjorda anmärkningar, till Bevillnings-Utskottet återremitterade. S. D.
Emedlertid finner jag mig oförhindrad, att redan i frågans nuvande skick, i afseende å dess hufvudgrunder, upställa en jemförelse emellan Hr Grins åsigt och min, och anmärker sålunda : att då Ilr Gr. Anckarsviirds förslag står i samband med vidsträckta Armöe-operationer, som förutsätta sammandragningen af stora stridskrafter och följaktligen långvarigare och kostsammare förberedelser, mitt förslag deremot är beräknadt på att nästan ögonblickligen eller inom några få dagar kunna försätta Stockholm i försvarstillstånd, hvartill endast fordras inkallandet af de trupper som äro närmast till hands, och häruti måste jag anse mitt förslag äga ett företräde framför Hr Grins. Gr. Anckarsvärd har till stöd för sin mening, att hufvudstiider icke böra befästas, åberopat åtskilliga främmande författares skrifter, deribland Rognials considerations sur Varl dc la Gucrre. Jag tager mig friheten i anledn. häraf anmärka att denna i öfrigt godkände skriftställare utgaf sitt arbete 1816 och att under den tidrymd af 40 år, som sedan dess förflutit, så val krigskonsten i allmänhet som särskildt befästningskonsten undergått flera och genomgripande förändringar, r följd af många orsaker, men deribland förnämligast genom det inflytande, som införandet af jernvägarne, elektriska telegraf-förbindelser, propellens anbringande å krigsfartygen samt de stora förbättringarne i skjutvapnets konstruktion utöfvat å densamma. Rogniats sats kan sålunda, liksom alla andra allmänna satser, i speciella fall icke obetingadt antagas, synnerligast då härtill kommer, att denna sats i alt icke befästa hufvudstäder icke vunnit tillämpning i praktiken. Det första betydliga afsteget härifrån igenkänna vi i befästandet af Paris, och då detta exempel är af mycket inflytande på omdömet, utbeder jag mig att i några få drag få framställa hufvudomständigheterna härvid. Det första fullständiga förslag som upgjordes att omgifva Paris med regelbundna befästningsverk, framlades af Marskalken / 124 Den 28 Januari f. m. Vanban under Ludvig d. XIV:s regering.
Brefvet den 22 Maj 1810, angående rättighet till hemmanens skattelösen, dels af den ofvannärnnde Kongl. Resolutionen den 2g Mars 1825, jemte Kongl. Resolutionen 14 Statssana Allm. Besv - och Ekon.-Utskollens Betänkande, N.o 44. den 26 April 1826, samt att derjemte Kongl. Maj:t måLte, till bestämdt utredande af Statens egande-rätt, hvarpå ett stort antal medborgares besittningsoch skatleköps-rält beror, låta verkställa den af Rikets Ständer redan begärde allmänna undersökning , för hvilkens behöflighet Rikets Stander nu skulle kunna anföra ytterligare skäl. Då den så kallade Landaboken ansetts för den äldsta handling, som kunnat igenfinnas, till upplysning i förevarande ämne, och deri är antecknadt om de hemman i Halland, hvaraf Smör-räntan är anslagen till Kyrkor eller Presterskapet, att ”dominium tillhörer Konungen”, har derpå hufvudsakligen varit grundadt påståendet om dessa hemmans krono-natur. Emöt giltigheten af denna handling finnes väl yttradt uti Kongl. Maj:ts Nådiga Resolution den 29 Mars 182b, dels att den icke är underskrifven , dels att ett deri infördt Bref af Konung Fredrik II i Danmark, dateradt den if Augusti 156g, hvarken är original eller besannad afskrift; men motionären har nu företett afskrift af ett sådant Bref af samma dato och innehåll., som i den Kongl. Resolutionen åberopas, 'försedt med embetsbetyg afArchivarien i Danska Canzliet, om dess öfverensstämmelse med det i bemälde Canzli förvarade originalet, så att tillvaron af den derigenom meddeldte föreskriften om upprättande af en sådan förteckning Öfver Kyrkornes tillhörigheter, som Landaboken innehåller, icke vidare kan underkastas något tvifvelsmål, hvarjemte af Kongl.
Då det icke heller kan vara för undervisningen gagneligt, att ett allt lör stort antal lärare äro endast såsom tillfälliga biträden vid skolan i tjenstgöring, har Utskottet funnit sig vid bestämmandet af lärare-antalet vid hvart läroverk, böra i möjligaste målto afse det verkligen förhanden varande behofvet af lärarekrafter, sådant det visar sig ådagalagdt af nu befintligt lärjunge-antal. Då i dessa läroverk, om hvilkas större freqvens man, genom en längre tids erfarenhet, eger mera stadgad visshet, äntalet lärjungar stiger till 2(10, torde ett normal-antal af 16 lärare böra antagas. Enär man nemligen i ett så talrikt läroverk har alla skäl att antaga fullt anta! lärjungar i de öfre klasserna vara för handen, så mäste, då, enligt gällande föreskrifter för undervisningen genom hela skolan, efter en ungefärlig beräkning af undervisningstimmar för de dispenserade lärjungarne, bör gifvas 380 till 390 timmars undervisning hvarje vecka, för dennas bestridande erfordras Rektor, 7 Lektorer och 8 Adjunkter, hvilkas tjenstgöring, om man beräknar för Rektor 16 timmar, för hvardera af 5 Lektorer, som hafva konsistoriela göromål, 20 timmar och för de tvänne öfrige 22 samt lör Adjunkterna 28 timmar hvardera, sammanlagd utgör 384 timmar. Då det ofvan uppgifna antalet lärjungar tillökas med 30 till 40, torde en lärare utöfver detta antal böra påräknas Del antal lärare, sorn, efter dessa beräkningsgrunder, blifvit för hvarje läroverk i Utskottets förslag upptaget, kommer det nu befintliga antalet på de liesta ställen nära. Tillser man det nuvarande förhållandet, finner man nemligen, att af de läroverk, som för närvarande hafva omkring 200 lärjungar, Kalmar och Gefle ega hvai idera 16 lärare och Carlstad 17. Dessa läroverk äro upptagne lill 16 lärare. Strengnäs, som har 180 lärjungar och hittills haft 15 lärare, komme att bibehålla delta antal. Deremot skulle t. ex. Westerås med 237 och Wexiö med 279 lärjungar erhålla 17 lärare.
5iy. — i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition om en förändrad Redaction af 7 §. i RegeringsFoi men, April II. ir , 335, 347. 355, 371. Maji II. 4no. Junii I. xzja» 558. — med ett alternativt förslag till ändring i 4 §• RegeringsFormen, April II. io3, 357,537. Maji II. 122,417* Juuii I. 571. — med förslag till ändringar i 38 §. Maji II. 4;)°* Jnnii I. 141, 554* — rörande tryckning af Handlingarne och Protocollen i Anmärkuingsmålef rörande 52 de till Befälhafvarn# för en i Nåder anbefalld KustbevakningsExpedition, April II. i48. ConstitutionsIItskottets Memorial, angående förslag till ändring i Redactionen af tredje puncten i 44 §• Riksdagsordningen, April II. i4g, 348/359. Maji I. 10. — med förslag till ändring i 61 §. Maji I. 12. — med föreslagen ändring uti 14 §• Riksdagsordningen, April II. 369, 656. Maji I. 89. Maji II. 49°- Junii I. 142, 571. —- med förslag till atskillige RiksdagsOrd ningens §§:s fördelning i nurnererade Moment, April II. 369, 652. Majil. 85,98. — med ett föreslagit tillägg i 1 Mom. 29 §. Maji II. 109, in, Ii5, 137,490* Junii I. 568. — med förslag till ändring i åtskillige §§. uti RegeringsFormen och Riksdagsordningen, i afseende på en YoteringsSedels anläggande, Maji I. 4, 85, io3, 278. Maji II.
Gewärs-tillwerkningen har bedrifwits med anwändande af de Gcwärs-tiilutaf Rikets Ständer dertill anwisade Extra ansiag under 1840 wid Carl Gustafs stads, Hnsqwarna och Norrtelje faktorier, men de 12 följande ärm och sedan Norrtelje faktori blifwit nedlagdt endast wid de 2me förstnämnda. Den största ärstillwerkningen ffer ännu, och innan faktoriet wid Carl Gustafs stad blir fullt färdigt, wid Husqwarna. Ny modell a Jnfanterigewär med stagkrutS antäudning har blifwit antagen och fastställd, och hafwa gewären fräst och med ar 1841 i enlighet dermed förfärdigats. FörNiMmiq De i Jönköping och Göteborg förut befintliga Gewäröupplag "'upplag.'^ hafwa blifwit förflyttade till Carlsborgs fästning och förwaraS nu uti Vet derstädes uppförda Tyghus. Saltpeter I följd af nedfättningen Uti inlösningsprifet för Saltpeter frätt ningen.' 7>/2 R:dr ända till 5 R.dr Lispundet, hade Saltpeter-produktionen i de flesta Län under sednare ären betydligt nedgätt. Sa länge inlösningsprifet war bestämdt till 7</2 R:dr Lispundet, eller mull är 1885, uppgick den ärliga produktionen till omkring 34,000 Lispund, wida öfwerstigande krutbrukens behof, hwaremot efter inlösmngSprifetS successiva nedsättning produktionen smäningom aftaga, sa att nu den med 7 ä 8,000 Lispund ärligen understiger förenämnda behof.
Således har man ömsom hort förås deras talan, sorn önska återgången af sedelmyntets värde till det ursprungliga, eller silfrets; ömsom deras, hvilka yrka ständigt nya tillökningar af pappersmynt utan motsvarande garantier, föga döljande hoppet att en gång afbörda sin gäld med ett nytt slag af Assignater. Corttmiiléen, sorn med lika ovilja och fullkomlig enstämmighet förkastat dessa ytterlighetens läror, hvilka säkert ingenting hafva gemensamt, om ej bådas orättfärdighet, har likväl ansett den sednare vara ensamt vådlig, emedan rygtbara exempel fordom bevittnat möjligheten af dess öfvergång till verklighet, häldst då dess anhängare varit talrike och dristige. Deremot synas den rakt motsatta grundsatsens fåtalige bekännare inskränka sig till lågslämda önskningar för ett mål, hvars upphinnande med Rikets nuvarande tillgångar är afgjordt omöjligt. Men oaktadt man med full visshet bör antaga, att intet system af viliosatser och förstörelse kan blifva gällande i borgerliga samhällets nuvarande skick, häldst under Eder Kongl. Maj:ts Regering , som är rättvisans, har likväl Committéen ansett blotta tillvarelsen af dylika sattser samt deras offentliga bekännande vara en verkelig olycka, genom deras inflytelse på ett folks lynne seder och vanor. Att en sådan inflytelse, åtminstone, till en viss grad, kännes, voxe onyt» Betänkande om Rikets Penninge-Perk. 35* 'tigt, må hända skadligt, att för sig sjelf dölja. Spåren deraf äro alltför igenkänneliga; den stränga redbarhet, som fordom styrde inbördes afhandlingar i penninge - angelägenheter , synes Vid flera tillfällen hafva blifvit utträngd af en sorglös lättsinnighet. Detta vigtiga tecken lill moralisk förslappning skulle törhända ensamt vara tillräckligt att ådagalägga nödvändigheten af betydliga förändringar i Finance-Väsendet, om ej dessa redan med än mera kraft varit påkallade af allmänna ordningen, af egandé-rattens helgd samt af Statens vigtigaste interessen.
Almqvist från Norrbottens län, derom, att tullafgiften på läkten, sparrar ra. m. måtte bestämmas till 50 öre per stycke utan afseende på längd eller bearbetning; 8:o Olof Olsson i Slängserud från Wermlands län, derom, att en del af de till landtränterierna nu ingående bränvinsminuteringsoch bränvinsutskänkningsafgifter mätte ställas till landstingens disposition till bestridande af de med desse* organisation och förvaltning erforderliga kostnader. S. D. Vid åter skedd föredragning remitterades till Banko-Utskottet följande motioner, nemligen af: l:o Carl Ifvarsson från Hallands län, derom, alt Bikets Ständers Bank måtte öfvertaga all bankrörelse i riket och berättigas till sedelutgifningsrätt utöfver den nu bestämda och till så stort belopp nuvarande enskilda banker ega och i den män sådana banker vid oktroj—lids tilländalöpande upphöra, m. m.; 2:o Fredrik Hallström från Stockholms län, om förhöjning för fonden af bankens fastighetslånerörelse äfvensom af maximibeloppet för sådana lån, m. m.; 3:o L. Rasmusson från Bohus län, om diskontlånefondens i Göteborg förökande till 3,000,000 R:dr årligen, eller, i motsatt fall, allmänna Diskontfondens bibehållande vid nuvarande belopp; 4:o P. F. Mengel från Upsala län, om ändring i 89 § 1 mom. af gällande aukoreglemente, i fråga om revision af Bankodiskontverkets förvaltning; 5:o Liss Lars Olsson från Kopparbergs län, angående ändring i nu gällande Bankoreglemente, § 156 mom. 1, rörande meddelandet af vederhäflighetsbevis för lånesökande i allmänna Handelsoch Näringsdiskonlen.
Endast sin egen uppvaktande öfverhofmästarinna, grefvinnan Tessin, som dittills varit drottningens allt i allom, låtsade hon nu knappt bemärka, under det grefvinnan, å sin sida, med den utsökta belefvenhet, som var henne egen, och det sätt att vara, hvilket gjort henne omtyckt och hyllad vid flera Europeiska hof, bland hvilkas monarkinnor hon förvärfvat mera än en förtrogen vän, syntes föga känslig för dessa omisskänneliga tecken till en annalkande ogunst. Senatens medlemmar stodo gent öfver. Konungen blef märkbart nedstämd, då han närmade sig till denna flock. Drottningens blick åter eldades af harm, och kring hennes läppar sväfvade ett spotskt hånlöje. Rikets mäktige Råd bugade sig djupt för sina maktlöse beherrskare, hvilka djupt, – djupt rönte bespottelsen af dessa vördnadsbetygelser utan betydelse. Vid åsynen af sin älskade guvernör, gjorde kronprinsen en rörelse, för att skynda fram till honom; men drottningen höll barnet tillbaka, med en så häftig handtryckning, att endast den stränga blick, hvaraf den beledsagades, förmådde prinsen att svälja sina tårar och qväfva smärtans utrop, hvartill hans mun redan öppnades. – «Nästan för små rum åt så mycket folk,» yttrade Konungen. – «När en gång det slott blir färdigt, som er far grundlade, herr grefve Tessin, hoppas vi, utan trängsel, kunna se våra vänner samlade kring våra personer.» «Inga rum förslå, allernådigste herre och konung! om det blefve fråga att inrymma Eders Maj:ts underdånigst tillgifna vänner. – «Bra, herr grefve, bra!» föll drottningen honom i talet. – «Med tillgifvenhet i ordprål är ingen furste i verlden bättre betjenad, än konungen i Sverige. Men ni bör ej förgäta, att den som på couren vill hedras såsom sin laglige beherrskares vän, får ej lyfta hufvudet så högt i rådkammaren, att han ser den sannskyldige husbonden öfver axeln.» Vreden ljungade ur de ögonkast, hvilka beledsagade utbrottet.
Att mathematiskt bevisa det denna proportion är dea rätta åtager jag mig ej, men att jag med framgång och få misstag öfvat detta sätt för att finnai jemförelse måttstockep emellan hemman sins emellan i Halland och Skåne, samt mellan Skåne och Halland, det är hvad jag kan försäkra , och att alia de misstag jag i beskattning kunnat begå , har skett före den tid, jag uppgjorde detta systeme, såsom min norme att lära känna mine hemman, Den 24 Fcbruarii, C71 ty förut följde jag den vanliga seden att genom frågor af utsäden , hvad kreatur som föddes m m. komma tili mitt mål, men bedrog mig; jag hade tillräckligt omdöme att snarka sveken , förtrytsamheten deröfver förmådde rnig att till min och arrendatorns skada beskatta en lägenhet utöfver hvad den kunde fördraga , hvilket vid all beskattning blitver följden, när man ej följer någorlunda rättvisa och systematiska grunder. På det jag icke må beskyllas att upprepa mer, än hvad som är verkligt, har jag ej uti mine forskningar begagnat mig af höjden öfver hafsytan, af orsak att jag deruti icke äger tillräcklig kännedom, men principen enligt min öfvertygelse tyckes åtminstone vara rigtig ock kan iörinodeligen vetenskapligen utredas. Procenten för transportkostnaden åtager jag mig deremot att bevisa om sådant äskås På olika priser och olika orter har icke gjorts afseende, dels emedan arrendesumman är tagen ganska billigt, del6 derföre, atti de orter der priset är högre, andra olägenheter finnas som motsvara t. e. i Wermland gäller ofta hafren lika med rågen uti Skåne , men huru ofta är icke Wermlänningen utsatt för froster som förstör hela årets gröda. §. 6. Som jordens beskattning kommer att blifva så billigt upptagen som möjligt, torde man 672 Den 2\ Februarii, icke göra afseende på jordbrukarens behof af bränsle, sädens förmälning m. m, hvarken i det fallet, då en direct utgift är af nöden, eller i det fallet, då man på dessa tillgångar bar öfverflöd , då i sednare händelsen ej husets behof afskrifves.
En ny kommitté nedsattes derför år 1826 för att undersöka tillståndet af flottan i alla dess delar oeh, med Stats-U/shollfls Utlåtande, N:o i62. 3 hänsigt till för handen varande tillgångar, så väl af bemanning, som alla öfriga bidragande medel, i underdånighet uppgifva deras tanke om rikets försvar till sjös. Det yttrande denna kommitté afgaf innefattar underd. förslag att flottau borde sammansättas af: 10 linieskepp. 10 fregatter, 4 korvetter, 4 briggar, l 4 skonertar och , 250 bevärade skärgårdsfartyg med nödige transportoch förråds-farlyg; hvarförutan materialier för en ytterligare tillökning i skärgårdsfartygens antal till 50 borde tillvägabringas, så att uti flottan, efter uppgjord arbetsplan, skulle befinnas BOO bevärade fartyg för skärgårds-försvaret, hvarjemte kommitterade tillstyrkte de större krigsskeppens successiva tillökning efter plan. Kommitterade ansågo äfven att ångfartyg skulle blifva af nödvändighet och nytta för sjöförsvaret, om också icke i sjelfva vapnen, dock åtminstone såsom ett kraftigt fortskaffningsmedel. Efter den af samma kommitterade föreslagne generela arbetsplan, skulle vidl836 års slut alla 10 linieskeppen vara.i komplett stånd samt köl och stäfver resta till det 11, fem svåra fregatter finnas, samt kölen sträckt till en ny, tre lätta fregatter vara färdiga och den 4:de nära halffärdig, 2 korvetter vara nybyggda, samt de öfriga, jemte b rigga me, vara reparerade, två skonertar nybyggda, och 252 skärgårdsfartyg armerade. Kommitterade yttrade jemväl den öfvertygelse, att om, till flottans då varande anslag erhölles de inflytande lotsoch båk-afgifterne jemte båtsmansva-kans-afgifterne “borde flottan, utan ytterligare bidrag, ganska märkeligen kunna framskrida i tjenstbarhet och utveckling både i ett tilltagande antal af skepp och fartyg väl underhållne, samt det som angelägnare är, uti en till instruktion, förmåga och duglighet växande personal att denna flotta bemanna,.