Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid mottagningen öppnade man för kleresiet och adeln mottagningssalens båda flygeldörrar, för tredje ståndet blott den ena. De privilegierade mottogos i konungens inre rum, borgarne fingo stanna i en yttre sal, der de genom hofmännens beteende tydligen erinrades om, att de ej räknades till den förnäma verlden. I dessa bagateller låg ändå en klar fingervisning, huru hof-vet uppfattade förhållandet mellan de tre stånden; det visade sig snart, att folkets uppfattning var rakt motsatt. En annan omständighet att gifva akt på var den uppmuntran, som folkstämningen gaf att taga ansats. Den 4 maj skredo stånden i procession till den helige Ludvigs kyrka för att afhöra messan, först tredje ståndet, sedan adeln, derefter kleresiet, derefter det heliga sakramentet, buret af ärkebiskopen af Paris under en af fyra prinsar hållen tronhimmel, sist konungen, drottningen och hofvet. Från den på gatorna, i fönstren, ja på hustaken tätt sammanträngda mängden ljöd liflig bifallshelsning mot tredje ståndet, men dyster tystnad iakttogs mot adeln (med undantag af hertigen af Orleans) samt mot kleresiet. Då konungen nalkades,svängdes hattarne högt, men ingen helsning, endast ett doft missnöjdt mummel mot drottningen, hvilkan ansågs som den egentliga själen i det reaktionära hofpartiet. Stämningen var äfven i kyrkan alltför hög, så att predikan icke kunde afhö-ras med vederbörlig stum andakt. Predikanten, biskopen af Nancy, höll en predikan af delvis rätt frisinnadt innehåll; man klappade dervid händer åt de uttalanden, som mest slogo an. Det var något oerhördt, då man annars icke ens på teatern understöd sig att applådera i konungens närvaro. Den 5 maj, då riksständernas sammanträden högtidligt öppnades, bar en prägel af ögonblickets vårstämning och spirande förhoppningar. Men det röjde sig också på mer än ett sätt, hurusom den nya tiden tog ansats mot den gamla, Vädret var härligt, och på yttre ståt var ingen brist.
Efter föreställningens slut anhöll mr Haines att vi s o m tacksamhets gärd och minne af h o n o m ville mottaga och bära en liten dekoration i f o r m af en skridsko m e d hans namn däri graveradt. Den jag erhöll var af guld, de andras af silfver. Haines uppträdde några gånger på kungl. teatern i » Profeten » och på Djurgården i en feeripjes » Bockfoten ». Ett par år därefter var han återigen i Rvssland, där han hade varit flere gånBättre än Stomatol och Aseptin af alla slag är 53 ger, innan han k o m till Sverige. Där förkylde han sig i den skarpa kölden efter en skridskoåkning inför hofvet, fick lunginflammation och dog — men skridskoåkningen, som han omskapade till skön konst, lefver och har utvecklat sig betydligt, ehuru jag aldrig sett någon åka med sådant behag, sådan styrka och elegans som den amerikanske » skridskokungen » Jackson Haines. ken. De o s s till m ö t e s Keland mina tidigast biskopen minnen ett af T e g n é r besök, gjorde som den i öfversta Wexiö gymnasium en afton minen i början 1840-talet. Stenholm tor. Denne S. u t m ä r k t e blidt lungsiktig och — dog talorgan, men En magister sig g e n o m Han också snart — förmåga lekett synstilla v ä s e n. god af hösttervar då vikarierande teologie nerligen sitt af fräjdade afdelningen under var hade hes att undervisa i ämne Ifrågavarande sum i Norbecks satt i unga afton dörren och af talade, odelade öppnades armen ett lärobok i teologi. katedern åhörares genomgicks penStenholm följd af sina uppmärksamhet, och Tegnér, ledd sin b e t j ä n t, i n t r ä d d e. den — tid bruten När förras både den senare var fortkomstledamöter ytterst svaga, h v a r e m o t under själens ohälsa kroppen rörde sig m e d må ledighet. historier. g i n g o på i omlopp Ösirabo.
T ill Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets Utlätande^har Vällofl. BorgareStåndet remitterat Herr Vestius gjorda Motion, angående inrättandet afven i Sverige a£ de i England införda Besparings-Banker för de fattigare ai'betande Classerna, hvaruti Herr StadsMajoren anför: att det förderfliga yppighetsgiftet tillika med den sedeslöshet, som deraf alstras, mest griper omkring sig i större Städer hos de lägre Classerna, att klagan öfver slöseri och tilltagande misshushållning och utsväfningar bland den arbetande hopen och i synnerhet bland tjenstehjon blifvit mest allmän, och att öfverilödsförbud till hämmande häraf ingenting uträtta 5 I anledning hvaraf, och som i hans tanka det bästa medlet att förekomma ett ondt är att låta det goda intaga dess plats, och att man i stället för att förbjuda yppighet gör bättre att uppmuntra till sparsamhet, har han, föranledd af de i England inrättade BesparingsBanker, der arbetare mot laglig ränta få deponera det öfverskott af lön eller annan inkomst, som han möjligen kunde vinna, fou att på detta sätt småningom samla ett capital, såsom understöd vid sin bosättning eller början af någon egen rörelse, ansett det förtjena mödan att inrätta en sådan anstalt till förmon för den fattiga arbetaren5 Herr Vestin tillägger derjemte, att, ehuru han icke Bcsv. och Ekon. Utsk. Betankandem ogillar det sätt, hvarpå inrättningen blifvit Utförd i England, der den nämligen blifvit öfverlemna åt enskilda välgörenheten och Patriotismen, likväl under Publik Auctorisation, anser han likväl det förtroende, sorn en sådan anstalt från början borda in gifva, bäst befordras, om den uppdroges åt, eller förenades med något Allmänt Verk, i hvil» ket fall han föreslår: 1:0
Uti den af Rikets Ständers Revisorer, angående verkställd granskning af Statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1846 och 1847, till Eders Kongl. Maj:t i underdånighet afgifna berättelse, hafva Revisorcrne, i afseende på allmänna Hospitalsoch barnhus-fonden, förmält, hurusom räkenskaperna utvisade, att den af ifrågavarande fond till de särskilda länen utgående så kallade upp - — 280 — IbsIrings-lijelpen blifvit inom länen fördelad efter högst olika grunder, så att uti Skaraborgs län de för berörde ändamål erhållna medel af Läns-styrelsen utdelats till några få pastorater, med lika belopp till hvartdera, dervid Läns-styrelsen syntes hafva följt en viss ordning församlingarne emellan, utan att taga i betraktande deras större eller mindre folkmängd eller olika behof af understöd, och utan att någon föreskrift syntes hafva blifvit lemnad af Läns-styrelsen, angående fördelningen af dessa medel, för hvilkas användande lill det afsedda ändamålet, i liera fall, icke funnits andra verifikationer räkenskaperna bilagda, än vederbörande Pastorers qvitlenser å de emottagna beloppen; hvaremot i några län fördelningen af ifrågavarande medel verkställts af Hospitalssyslomännen, men i andra åter, såsom det, efter Revisorernes förmenande, vore lämpligast, blifvit bestämd af Läns-styrelsen, efter pröfning af inkomna, utaf vederbörandes vitsord angående behofvet åtföljda, ansökningar 0111 erhållande af dylika understöd; i anseende hvartill Revisorerne hemställt, det sådana åtgärder måtte v idtagas, hvarigenom, inom länen, samma grunder lör medlens fördelning komme att följas; och ansågo Revisorerne, att ändamålet med ifrågavarande understöd skulle bättre befordras, om, på sätt som skett å några orter, medlen blefvo använda till fortfarande understöd för några få värnlösa barns uppfostan, än att, såsom nu oftast varit fället, understödet komme det ena året ett, och det andra året ett annat barn till godo.
Oflicers-enkor för innehållen aflöning för deras numera aflidne män under —: I. 47, R. 50; B. VII. 65, 77, A. 77, E. 246. Krigs-Hof-Rätten, i anledning af väckt motion om dess indragning: B. V. 355, 559, A. 559. Krigs-Vetenskaps-Akademien, angående inbjudning till Ridderskapet och Adeln att bevista dess sammankomst den 12 November 1862, för firande af dess högtidsdag: I. 55. Kriminal-lagstiftningen, angående åtskilliga förändringar deri; motion af Friherre Stephan Creutz: se Motioner. Kronans egendomar, angående i vissa alseenden förändrade föreskrifter i fråga om sättet för utarrendering af nämnde egendomar: II. 172, 179, R. 180; B. IV. 687; V. 228, 239, A. 241, E. 580. Kronans hus, i anledning af vackt motion angående användandet af dem: B. IV. 687; V. 228, A. 228. 108 — K — Kronans uppbördsman, i fråga om indelade räntors och tiondes uppbärande och redovisande af dem: B. II. 521; III. 47, 61, A. 83, 85, B. 629, 634, A. 634. Krono-bref-bäringen, i anledning af väckta motioner, angående förändring i sättet för dess utgörande —: B. II. 364, 445, A. 445. Kronofogde-tjensterna, i anledning af väckt molien om deras indragning: B. II. 411, 450, A. 450. Krono-hemman, i anledning af vackt motion rörande vissa till boställen åt tjenstemän anslagna dylika, och rätt för arfvingarne efter fordna åboer å desamma att dem till skatte lösa: B. II. 484; III. 46, A. 46.
Lärarinnor, seminarium för bildande af » 233—234. Läroverken, elementar» 184—228. 373—383. Se reservationerna å sid. 265. Magasins-årendena, allmänna » 20—22. Malmö Navigationsskola » 91—92. Bilagan litt. N. vid » 91. Mariebergs artilleri-läroverk » 57. Se reservationerna å sid. 256 — 258, 261—262. Mediko-kirurgiska institutet » 48 49. Mediko-legala besigtningar, anslaget till. Tabellen vid » 47. Bilagorna litt. G. och L. vid » 56, 72. Militära karteverket » 83—84. 300—303. Se reservationerna å sid. 262. Ministerstaten, utgifter för » 27—28. Se reservationen å sid. 256. Museibyggnaden, National» 237 — 238. Se reservationen å sid. 265. Museum, Kongl >, l(j2 — National» 237—238. Se reservationen å sid. 265. — Kiks(naturhistoriska) » 158—159. Revisionsberättelsen. Musikaliska akademiens räkenskaper sid. 164—165. Myntverket » 23—25. Mölespassevolans-fonderna, förenade » 65, 70. Bilagorna litt. Gr. och L. vid » 56, 72. Nationalbeväring, Gottlands » 94—95. Bilagorna litt. K. och M. vid » 72. Nationalmusei-byggnaden » 237—238. Se reservationen å sid. 265. Naturhistoriska Riksmuseum » 158—159. Navigationsskolorna » 91—92. Bilagan litt. N. vid » 91. Norénska Testamentsfonden » 14. Normalskola. Vexelundervisning ens » 231 — 232. Norrbottens liästjägare-sqvadrons fond » 65—66.
Hvad för öfrigt angår de af Hr Printzensköld framställda anm:r, ber jag att få nämna, att det alldeles icke är någon tillfällighet, som gör, att vaktmästarne i omförmälda Depart. hafva aflöning från båda de förenade rikenas statsverk, äfvensom att sådant ej heller beror af Depart.-chefen; utan det är föreskrifvet i den upgjorda staten, som förefinnes i K. M:s Nåd. Propos. ang:de 222 Den 22 Aug a s ti e. m. utgifterna å EiksStatens 3:dje Hufvudtitel. Jag vili nu icke längre uppehålla B. o. Ad:ns tid, utan anhåller blott om bifall till det förslag, jag förut framställt. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till Utskits förslag oiörändradt och dels bifall dertill med den förändring, att efter orden »embetsoch tjenstemän» skulle införas orden »samt vaktbetjente»; framställde H. Exc. propos. på bifall till Utskits förslag utan förändring, och då dertill svarades flere ja jemte några nej, förklarades ja hafva varit öfvervägande. § 9. Utskits hemställanden och redaktionsförslag biföllos. § 10. Bifölls. § 11. Utskits första hemställan bifölls; och lades till handlingarne den sednare, till Borgareo. BondeStin gjorda inbjudningen. § 14. Utskits till BorgareStit gjorda hemställan lades till handlingarne. § 15. Gr. Mörner; Utskits förslag i förevide 15:de g går derpå ut, att vid beskattning af enskilda banker med sedelutgifningsrätt, ålägga dem viss skatt efter det högsta antalet sedlar, som de under förflutna året haft utelöpande. Härigenom gynnas företrädesvis sådana bankinrättningar, hvilka kunna drifva rörelse med minsta beloppet af egna sedlar.
De Redactionsförändringar, sorn förekomma i Tjuguandra och 1 jngutredje punciiérna anses af BondeStåndet lempligast kunna sammanjemnka de särskildta i vissa delar olika beslut; hvadan berörde förändringar godkändes; dock med uteslutande af Orden: ”507/1 öfverstiga den enskildta förmågan.” Under ytterligare förbehåll att i re. glementariska hänseenden framdeles få besluta, antogs hvad Utskotten till sammanjernnkning af Tjugufjerde och Tjugufemte puncterne, rörande fastighetslån med hvad dermed står i sammanhang föreslagit; och som enligt nu ankommen underrättelse VälloH. BorgareStåndet biträdt Högv. PresteStåndets beslut, i följd hvaraf 1,200,000 R:dr Banco TransportSedlar komma att, fördelade på 5 år, tilläggas de förut bestämde tillgångar för nya fastighetslån, med de tillägg förstnämnde Stånd dervid fästat, så förfaller nu mera behofvet af den io66 Trot. Utdr. d. 3 October. 1323. föreslagne voteringen i sammansatta förstärkta Utskotten, heldst BondeStåndet i det. ta ämne jemnväl med Högv. PresteStåndet instämmer. I Tj agus jette pnncten förekommer en Redactionsförändring , den BondeStåndet biföll. Ehuru Utskotten icke för närvarande ansett någon åtgärd böra ega rum vid BondeStåndetsbeslut att alla i omlopp varande BancoSedlar skola inom Fem år indragas, och i deras ställe nya utgifvas, hvilkas högsta numeraira värde ej får öfverstiga 1,000 R:dr, och hvilka bestämmas efter gifna Serier och nummertal, väntar likväl BondeStåndet, att vederbörlig uppmäiksamhet derå lemnäs i det särskildta Utlåtande BankoUtskottet öfver nämnde fråga kommer att afgifva. Den 4 October 182,3. från Högl. Ridder skap et och Adeln. S. D. e. m. Vid förnyad föredragning af följande Constitutions Utskottets den 24 sistl. September allåtne samt den 3 dennes e. m. på bordet lagde Memorial.
ProtocollsUtdrag, Ridderskapets och Adelns, om Remiss till BancoUtskottet af, 1:0 ett Memorial, om fortfarande af Octroyen för Götheborgs Discont, 10, 2:0 ett Memorial, angående understöd för Malmö Discont, dito, och 3:o ett Memorial, angående Odlings-fondernas ökande i Banken och inrättande af ny fond för Sillfiskare, dito. —» om Remisser till Lagutskottet af, 1:0 ett Memorial, om skärpning i straffet för Skogsåverkan, dito, 2:0 ett Memorial, angående tvisters biläggande genom förlikningar, dito, och 3:o ett Memorial, om förklaring af SkogsOrdningen den 1 Aug. i8o5, samt 14 Cap. 2 §. ByggningaBalken i afseende på Svedjande å Skattemanna-jord, 11. —• om remitterande till Statsoch LagUtskotten af, 1:0 ett Memorial, rörande nödvändigheten af årliga Lagsamlingar, dito, 2:0 177 2to ett Memorial, angående mindre brottslige personers användande till Matroser å HandelsFlottan, i stället för att insättas å Correclionshus, n, och 3:o ett Memorial, rörande utfärdande af förbud att proponera någon Allmänhet utgifter utan föregångit Riksens Ständers Beslut, dito.
För låns erhållande i BancoDisconten fordras goda namn; den som sjelf icke är i behof att anlita Discontens biträde, undviker naturligtvis, att lemna sitt namn åt någon annan, och den, som bäst behöfver lån, har vanligen begagnat sin credit, så långt den i Disconten får gälla, Odlingslånen, som endast löpa med 2 procents ränta, afskräcka likväl från begagnandet genom den snara afbetalningen, som gör, att fulla lånet ej får mera, än 2 år begagnas, och genom den stränga påföljden af försummelse, att fullfölja en påbegynd odling. Om en odling, på två eller tre år fullbordad, kanske snart derefter ger afkastning, följer likväl icke deraf, att odlarens ställning blifvit så mycket förbättrad, att han utan olägenhet då kan afbetala femtedelen af lånet. Dessutom förorsakas genom besigtningar, anskaffande af nya cau: tioner och andra omständigheter så mycken kostnad, att dessa lån uppgå fill nästan samma ränta som fastighetslånen. Jag anser det vara afgjordt, att Creditens upphjelpande är hufvudsak ligaste medlet, att återbringa myntet i rörelsen, och detta medel kan efter min tanka icke åstadkommas på annat sätt, än att den skuldsatte näringsidkaren, genom lättade lånetillgångar och på vilkor, Den 21 Februarii. sorn icke utesluta möjligheten af deras begagnande, sättes i tillfälle, att liksom förbereda sin egen förkofran , i det han undgår att sälja sin produetion till lägre värde, än den kostar honom sjelf. Bruksrörelsen och Manufacturerne ha i detta hänseende förmåner, som jordbruket saknar. Men detta kan icke annorlunda vara, emedan jordbrukets produetioner icke lämpeligen kunna användas sorn pant; och denna omständighet synes mig äfven för framtiden hindra inrättandet af en låneanstalt uteslutande för jordbruket, utan torde denna näring endast kunna berättigas till biträde af sådane fonder, som äro tillgängelige för alla. För att lätta begagnandet af Bankens lånetillgångar, får jag föreslå följande:
Då de beräkningar, som inom Stats-Utskottet blifvit uppgjorda, för att tillse, huruvida Statens förmodade tillgångar kunna lemna tillgång till ytterligare anslag, visa, att 1,800,000 R:dr ännu skola vara att tillgå, sedan afdrag redan skett för anslagen åt Hudiksvallsoch Söderhamns-banorna, saknas icke medel till understöd åt Borås-banan, så vida man icke vill förbehålla dessa åt utgifter, som på intet sätt kunna hänföras till de produktiva. Jag föreslår derföre, att för anläggning af den ifrågavarande banan rr.åtte beviljas ett låne-underslöd (ill belopp af 1,700,000 R:dr Riksmynt, att utgå under fyra år; och att återgäldas på det sätt, som för anslaget till Hudiksvalls banan är afsedt. Under den ingångna statsregleringen skulle då icke komma att af lånet utgå mera än 1,275,000" R:dr; hvadan tillgångarne, enligt ofvannämnda beräkning, endast skulle lemna ett öfverskott till vidare anordningar af 525,000 R:dr eller mera än en million, om anslaget till Söderbamns-banan icke beviljas;» af Herr Ericson, A. F., som förenade sig med Herr Björck; af Herr Nordwall, A. F., och Rönblad, P. G., samt Riksdags-fuilmäktige Ola Månsson från Christianstads, David Andersson från Hallands och Carl Gustaf Cederskog från Östergötlands län, emot afslyrkandet af det föreslagna lånet för jernvägs-förbindelse mellan Borås och vestra stambanan. STOCKHOLM, TKYCKT HOS JOU. Ank. till Exp.-Utsk. den 25 Jan. 1858, kl. 1 e. n*. Utlåtande, i anledning af väckta motioner om medels anvisande till påbörjande af Stockholms befästande å landsidorna.
Med verklig andakt åhörde publiken sats efter sats, och det entusiastiska jubel, som vid slutet brast lös, vittnade noggrant om, både att kompositionens upphöjda skönhet gripit djupt och att den nionde symfonien ännu många gånger här som annorstädes skall samla en fulltalig och tacksam åhörarekrets. Operasångaren C. F. Lundqvists matiné påskdagen i Musikaliska akademien hade likaledes samlat i det närmaste fullsatt salong. Och detta var ju ej heller att undra på. H r L. är j u måhända vår mest populäre och mest framstående sångare. Hans sköna och klangfulla stämma, ännu så godt som oberörd af tiden, tränger alltid till hjärtegrunden. Han förstås och uppskattas lika högt af den stora massan som af den fint bildade musikern. Programmet var nu ock både rikhaltigt och synnerligen väl valdt. Största intresset fäste sig vid Aug. Södermans efterlemnade operafragment, första scenen ur » Signe-lills färd » som på ett öfverdådigt präktigt sätt föredrogs af matinégifvaren jämte en manskör under d:r Svedboms anförande. En intressant nyhet var ock Valentins ballad » Dvärgakrig », likaledes förträffligt föredragen af hr Lundqvist med ackompanjemang af kompositören själf. Båda dessa stycken skulle naturligtvis hafva vunnit betydligt på, om ackompanjemanget kunnat ske med orkester. Detsamma gäller den härliga vårduetten ur Wagners » Die Walktire », nu liksom vid ett föregående tillfälle ypperligt utförd af fru Östberg och hr Lundqvist. Att hr L. gång på gång blef föremål för den talrika publikens varma hyllning, är naturligt. Och vi få sannerligen vara glada öfver att hr L. ännu står i full verksamhet midt ibland oss. Så mycket större kändes saknaden efter den under k. operans glansdagar på 60- och 70-talen så populäre och framstående sångare, som redan afträdt från skådeplatsen, men som nu undantagsvis efter många års tystnad åter lät höra sig. V i mena naturligtvis hr Anders Willman. Redan vid hans inträde utbröt en jublande helsniugsstorm så ihållande, att vi sällan bevittnat en dylik. Den resliga figuren hade visserligen krönts af glänsande silfver i håret, men alla kände honom och alla helsade honom välkommen.
Att om och när ärender skulle förefalla af den beskaffenhet, att de samma såsom Courante eller mat af mindre betydenhet icke kunna af de i .Stockholm warankc Fult' Den 5 Maji. sif Fullmagtige afgöras; Handlingarne da hit öfwersändas, tillika med nyssnämnde Fullmägtiges yttrande, hwilket uti det hos dem haline Protocoll bör wara ordentligen upptaget; hwarefter, och sedan de här pä stället warande Fullmägtige ägt tillfälle att till det Protocoll, som i sadant afseende as Serreteraren wid Riksgälds-Contoiret kommer att föras, äfwen asgifwit deras tankar, bör samma Protocoll, jemte alla öfrige Handlingar, affärdas till Fullmägtige i Stockholm, för att, enligt Beslucet, hwilket, i händelse af skiljagtigc meningar, genom pluralitcten bestämmes, föranstalta om arendernas expedierande pa manligt sätt. Dock torde Riksens Höglofl» Ständer finna angeläget, att, till rättelse för framtiden , genom någon särskild Författning stadga och förordna, huru med Styrelsen af Riksens Ständers Werk ma sörhallas, när Riksdagar komma att hällas pa annat ställe an i Stockholm. Orebro den 4 Maji r8i2. Pa Höglofl. Ridderst. och Pa Högw. Prest-StanAdelns wägnar, dets wägnar, Osrl lVlörner. Pa Wällofl. BorgarePa' Hederw. BondeStandets wägnar, Ståndets wägnar, F. ^VeZelin. Morras Anckersson. Larl luneliu». Att förestående afskrift är enlig med de till Respektive Riks-Stånden afsönde exemplar, betygar 'tunelius. Rik - n< Den y Maji.
Moliverna, till en del uttalade vid tillfället, äro lätt begripliga. Det första alternativet ansåg man, i afseende på den oro för skolans bestånd deraf ytterligare kunde väckas, snarare vådligt än i någon mån sannolikt att lyckas. Det sednare, med föga mer utsigt för sig då, skulle, trodde man, äfven ifall R. St. gillade ändamålet och kunde utfinna medel dertill, möjligen medföra den påföljd, alt villkor föreskrefvos, som hindrade det antagna skolsystemets fria utveckling. Man förlitade sig på den för skolan under ett par nyss förutgångna år allt fortstigande opinionen, hvilken vid dåvar. period framskaffat anmälningar af elever, till större antal, än som kunnat mottagas; man trodde att denna fördelaktiga opinion än mer skulle växa efter vidtagande af några reformer så i ekonomiskt som disciplinärt afseende; och under, på sådana grunder, byggda förhoppningar att kunna hålla skolan fullsatt med elever, ålade man deni sisth Juni månad valda direclionen (ibland hvars ledamöter man förvissade sig derom att en, som särskildt deråt egnat sig, skulle under ständigt vistande på stället närmare kunna följa alla detaljer) att utföra antydda reorganisationsoch besparingsförslager. Ibland dessa ingick äfven det, alt i görligaste måtto nedsätta de, för de flesta lärarne dittills lika stora arfvodena af 600 r:dr b:co. Det var klart, alt en besparing af denna art, ehuru tjenligare föremål för bestämd calcul, än på hvarje annan titel — och hvarför den också mäste tillgripas — skulle i främsta rummet väcka en ofördelaktig känsla, om icke hos lärarne, åtminstone hos deras vänner och hos liela allmänheten, som deraf anade större Din Jo Januari f ra. 445 vådor, än de, på närmare håll betraktade, 1'verkligheten bcfunnos.