Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid föreg:de beslut uti likartade frågor har utförligen blifvit utveckladt, huru obeqvämt det mäste falla sig för fyra RiksSt. alt afgöra, huru förhållas skall med arrende af ett enda kronohemman eller hemmansdel; ty dessa frågor äro i sanning alltför små för att sysselsätta en hel Representation, och de äro odrägliga i anseende till vidlyftigheten af de former, som åtfölja Representationens fördelning. Jag skulle derföre tro, att, såvida 9Ö D c 11 i5 Augusti f. m. andra omständigheter än de som föranledde R. o. Ad. att fatta sitt beslut öfver första betänk., sedermera blifvit uppdagade eller inträffat, och då det visserligen är kinkigt för K. M. sjelf att besluta uti nådefrågor, roen sådant är ännu svårare för Representationen såsom bestående af flera hundrade personel, rätta utvägen, och med afseende i öfrigt på förhandvarande omständigheter, rätta medelvägen vore att öfverlemna frågan lil K. M:s afgörande, sedan K. M. derutinnan inhemlat vederbör, embelsverks yttrande. Detta tillstyrker jag likväl, under fullt medvetande, att den afgörande rätt, som af Ständerna till K. M. sålunda skulle öfverlemnas, dock är Ständernes, hvarförutan ett öfverlemnande ej heller kunde ske. Hr Rosenblad, Bernh.: Jag har ingenting emot det tillägg till vårt förra beslut, som Hr Ribbing föreslagit, så mycket mindre som jag anser det vara lämpligast, att K. M. sjelf afgör sådana speciella frågor; men jag vill dock återkalla i R. o. Ad:s minne, att R. o. Ad. fattat sitt förra beslut på grund af upplysningar, hvilka en ledamot meddelade, och hvilka utvisade, att förhållandet är helt annorlunda med denna än med den andra dylika frågan, som här förevarit. Detta är nemi. en juridisk billighetsfråga, då deremot den andra afsåg ett ekonomiskt förhållande, hvarom Ständerne aldrig böra ingå uti någon speciel undersökning. Hr von Hartmansdorff:
Ståndens anmärkn:srätt ej sträcker sig så långt, att de kunna antaga en del och förkasta en annan del af förslaget, vidhållit sin primitiva tanke, utan att göra minsta afseende på de 4 RiksSttns i amnet fattade gemensamma beslut. Här får jag vördsamt till Ulsk. hemställa, hvarest gränsen är emellan en anmärkning och en förändring? Hvad slags anmärka, kan det väl vara, om ej i periodernas commatering eller i phrasernas välljud, som icke 17 H. 4° Den iS December f. m. i sjelfva verket Sr en förändring? Det skulle vara interessant, om Utsk. ville uppgöra en sådan gränslinie, eller ock illustrera förhållandet med exempel; mig synes det åtminstone såsom fullkomligen omöjligt. Skulle åter anraärknrsrätten inskränka sig till blotta formen, vet jag sannerligen ej, hvarföre RiksSt:n sig dermed borde befatta; dertill är Exped.Utsk. fullkomligen tillräckligt. Ett yttermera stöd för min tanka, att grundlagen med ordet anmärkningar åsyftar och gillar förändringar, hemtar jag af det enkla skäl, att i vidrigt fall borde behandlingssättet vid den riksdag, då frågan väckes, vara enahanda med behandlingssättet vid den riksdag, då frågan afgöres, nemi. enkel votering med ja eller nej. Hvad annat behandlingssätt än detta skulle i thy fall behöfvas? Men just det olika behandlingssätt, som grundlagen föreskrifver vid de 2:ne riksdagarna, bevisar tydligen, att grundlagen åsyftar förslagets modification eller förändring vid första riksdagen, men ej vid den sednare. Ett möjligt ringa sken af rättvisa skulle Utsk. kunnat hafva för sin yttrade tanka, i fall Stånden begärt förändring af någon befintlig grundlag och Utsk. yrkat dess vidmagthållande; men nu är förhållandet tvärtom en innovation, kommen från Utsk:s sida, som vill förändra den nu gällande tryckfr.lagen; och stabiliteten är å Ståndens sida, som vilja bibehålla den. Ingenting synes mig löjligare än förmenandet, att Utsk. utgör vår samhällsordnings conservativa element, skapad att medelst sin återhållande kraft hindra Ståndens rörlighets begär. Men huru olika ser ej vår grundlag detta förhållande.
^ " .Tricotvaror af bästa qvalité, Serger, Velveteen, Flaneller, Barnskor, Vårhattar för babies, Bärkappor. Utmärkta Teer m. m. [252] Den elev, som åtnjutit undervisning i undertecknads institut, behöfver aldrig mera anlita danslärare. En ung, anspråkslös flicka önskar några timmars daglig sysselsättning som lärarinna, lektris eller skrifbiträde. Svar till » Språkkunnig », adress S. Gumaelii annonsbyrå. 5654x1) Lärarinnan egnar sig personligen åt hvarje elevs noggranna undervisning, och genomgår med eleven hela skalan af rörelser från och med de första förberedande gymnastiska öfningarne till och med dansen. En ung, anspråkslös flicka önskar plats i fam. helst på landet att gå frun till hända. Den sökande är kunnig i matlagn., handarb., sömn. samt van deltaga i öfriga inom hus förefallande göromål. Svar till » H. B. », Skultorp, p. r, Största vigt fästes vid att bibringa eleven en ledig och elegant hållning, i hvad det gäller att sitta, stå eller gå, samt i allmänhet att röra sig med behag och grace. [501] Ett yngre fruntimmer söker plats i något vänligt hem för att, efter måttet af sina krafter, biträda husmodern. Hon är villig att dessutom erlägga en mindre summa som inackorderingsafgift. Betyg finnas och närmare meddelas å Fredr. Bremers byrån, Stockholm. [500] En anspråkslös lärarinna Användes af alla damer, emedan den gör huden mjuk, smidig och vacker. Bekommenderas af läkarne såsom den renaste, mildaste och bästa tvål. Mot efterapningar åtvarnas. Fås i alla välrenommerade parfymerioch speceribodar. G. 23035 x 4) [491] med flerårig praktik, önskar plats i höst för mindre barn. Undervisar i svenska ämnen, språk, musik och handarbeten. Goda rekommendationer. Svar till » Lärarinna », Näsvikens station. J. G. Hammars Lampkök. Stor värmeförmåga. Brinna luktfritt. Briljant belysning. Fullkomlig belåtenhet garanteras hvarje köpare. G.
Jag ber att få fästa uppmärksamheten derpå, att då Konungen i sin proposition förutsatte, att vid denna Riksdag ingen ökad Bevillning skulle förekomma, måtte dess afsigt ej hafva varit endast den allmänna Bevillningen, utan äfven alla de indirecta Bevillningarne. Det måtte hafva varit derföre, att han förutsåg, det Rikets Ständer med de grundskatter, sorn finnas, och Bevillningen, skulle kunna afhjelpa Statens behof. Det syntes väl också troligt 1828, då efter 1823 års Statsreglering 2,700,000 R:dr funnos utöfver behofven. Nu frågar jag, om, sedan ett Folk, hvars representanter uppgöra en femårig budget, under 5 år skattat 2 och en half millioner mera, än för StatsVerkets dagliga behof erfordras, det kan kallas en tillgång för all framtid, och om det icke är Representantens pligt, att lätta eller minska dessa skatter; och huru någon kan till den grad glömma sig, att han skulle anse det, som ingått, vara till spillo gifvet. Jag kan aldrig fästa detta begrepp vid Representantens kall, utan tror, att öfverskotten måste heligt vårdas, samt ej åter utkastas; och att det ej må sägas, att Folket kan vidare pressas, för det att det visat sig, att summan - Den i Oktober. *7 man genom utmätningar kan utgå. Detta liar jag först velat nämna. Hvad det nu förevarande speciella fallet angår, så är det likt de öfriga; det är fråga om några iooo R:dr i sender, och man tycker det ej vara för mycket, men det hela utgör 670,000 R:dr ökad beskattning; och den, som kan bestrida denna ökning, kan ej räkna, ty det är en sanning att, ehuru de nu utgått, skola de hädanefter också ökade utgå, utöfver i8a3 års StatsReglei ing. Om man vill taga summan af den fattiga classen genom tull på salt och torr fisk, eiler genom direct. Bevillning, är det detsamma; det är. i alla fall ur dess fickor det kommer. Det är i sanning hög tid, att gora inskränkningar, der ej missförhållande™® blifva för stora.
Ständer framlägga sjelfva de allmänna åsigter, enligt hvilka de trott sig icke annorlunda, ån i sin fullständiga helhet, bora uppfatta ett ämne, så vidsträckt i sin omfattning', så vigtigt i afseende på hvar och en af dess särskilda delar, och så inveckladt genom dessa delars inbördes beroende och sammanhang, som det förevarande; och med stod af hvilka samma åsigter, Utskotten äfven ansett, att, icke utan afsaknad uti uppställningens organiska samband, icke utan svårighet för uppfattandets fullständighet, ^52 Stats-lJ t skottets Betänkanden. och icke utan våda för möjligheten af beslut 01x1 mindre sammanstämmande åtgärder, skulle kunna, från sjelfva den egentliga Planen för Finance-Regleringen, afsöndras vissa delar deraf, under namn af grunder för de öfriga. Första vilkoret för utförandet af hvarje föi'etag, sorn icke endast beror af lyckans tillfälligheter, utan för det mesta af verkande personers öfvertänkte och alfvarliga bemödanden, måste nödvändigt vara ett klart uppfattande af det mål, hvartill dessa bemödanden skola syfta, af de verkningar de skola åstadkomma, samt af det yttre tillstånd, som genom dem skall frambringas, och vid hvars uppnående de böra afstanna. Icke blott för bestämmandet af det, som skall i hvarje afseende, för hvarje särskildt fall, företagas, äfven för uppställningen till System af den, till ett och samma mål sträfvande, verksamhetens särskilda yttringar, hemtas af ändamålets uppmärksamma betraktande den förnämsta ledningen. I dessa afseenden kunna förenade Statsoch Baixco-Utskotten aldrig nog ofta erindra sig och börs icke Stats-Utskoltets Betänkanden.
II Mil. 442* 322 Den 27 Maji. alt vinna den så ofta prisade enheten i behandlingssättet af likartade ärender, hvilken jag åtminstone med den ringa kännedom af menniskonaturen, af forntid och samtid, som jag hunnit inhämta, ej kan finna så ofelbart gifven derigenom, alt blott en enda person behandlar dem. Så snart en sak behandlas efter lagens föreskrift, behandlas den alltid lika. Lagen är den enda Moraliska enhet som existerar. Bokstafven dödar, heter det väl, och andan gör lefvande, men lifvet är eli continuerlig af omständigheter beroende omvexling och det är just en sådan omvexling, som bör undvikas. Lagen, det är sant, kan olika tolkas af olika personer, men kan den icke det lika lätt för serskilta fall af en enda. På hvilketdera lia vi de flesta exempel? Skall den som ensam besluter, icke lättare öfverlemna sig åt ögonblickets ingifvelse!-, än den som är omgifven af andre, hvilka gemensamt med honom besluta, och för hvilka han måste framställa skälen för sitt beslut, om han vill, att det skall verka på deras? Skall icke den, som har en ordentelig instans öfver sig, der han vet, att hans steg kunna på det noggrannaste skärskådas, och som derjemte ej har mera sig uppdragit än han sjelf, och utan att behöfva lita på andra, kan medhinna alt noga genomgå, med mera omtanka och pröfning genomgå sakerna och förrätta sina skyldigheter, än den som handlar, eller för de flesta fall, kan lia full anledning att tro sig handla i högsta maktens namn, men måste deremot nödvändigt tillåta, att äfven andra handla i hans, Den 27 Maji. 323 utan annan säkerhet eller tillfredsställelse, än Vizirens, som när Sultan låtit ge honom några rapp under fotsålarne, går hem och låter ge sin Effendi dubbelt så många.
Den encs anspråk på fortfarande egande rätt af penningarne synes dock inför la^en böra anses lika helig, som den andres att la uteslutande ega fastigheten® men, om äfven lös egendom skall, i anseende till den lätthet, hvarmed den kan förvandlas och förskingras, medföra mindre förmoner åt sin egare, än fast egendom, så finnes dock intet rimligt skal, hvarföre icke, uti nn ifrågavarande hänseende samma bestämmelser skola gälla for stadsfastighet som för jord å landet, lika litet,' som någre fullt giltige grunder lära kunna upp"ifvas, hvarföre, i fråga om förvärfd fastighet, skillnad skall göras deruppå, huruvida köpet blifvit afslutadt åtta dagar före eller efter äktenskapet, da troligen i de flesta fall. köpeskillingen för den inköpta egendomen ar till större delen obetald då äktenskapet ingås och sedermera godtgöres med boets sa infälla lösöre-tillgångar, Slutligen har jag ej kunnat gilla att stadgandet om morgongåfva för hustrun bibehållits såsom hetmes ovilkerliga rättighet, der hon ej barn efter mannen emer. Uti förslaget till ny Civil lag är morgongåfvan borttagen och i stället ett utur Fransyska lagen hemtadt stadgande infordt, angående Ömsesidig rättighet för efterlefvande make, som ej af sin giftorätt och enskilda egendom kan njuta tarflig bergning och ej eller har tjenst eller nariimsfån” att lefva af, att, ehvad det är man eller hustru, blifva utaf den ■iflidnes enskilda egendom genom dennes arfvingar försedd meu ailig inkomst tju fyllnad i underhåll, så länge den efterlefvande i enklingeeller enkestånd för bl ifver, ärligen lefver och annan utväg till försörjning saknar. Genom detta stadgande liar jemnlikhet i rättigheter härutinnan blifvit makarne emellan upprätthållen, men så är ej förhållandet med Utskottets förslag. Vid tillämpningen deyutaf kan inträffa, att, sedan hustiun föist såsom giftorätt erhållit hälften af boets behållning, så lager hon såsom morgongåfva, om mannen ulfäst densamma i fastighet, en tredjedel af lians behållna lott i läst och fast, eller en sjettedel i det hela.
Miss Faithful Fairfax hade denna morgon läst i e t t af de radikala bladen — en sådan där hälft socialistisk tidning, som talade om kroppsarbetaren, såsom den där borde besitta jorden, men som orättvist utplundras af kapitalisten, och som tvingas att lemna sitt arbete för en spottstyfver — ett arbete, på hvilket den rike ockrar och köper sig därför nöjen och njutningar och lyx af alla slag, under det att arbetaren, d e D rätte arfvingen till allt detta, lider brist på det nödvändigaste. Väckt at denna tidningsartikel, såg hon på hvarje mötande arbetare denna dag. Hon granskade dragen i hvarje ansikte. Men icke sågo de ut, som skulle just de vara de enda värdiga att beherrska världen. Hon läste icke mycken intelligens, än mindre själfförsakelse i deras ansikten, som hon granskade. Idun Stockholm. Gernandts Boktr.-Aktieb. N:r Fredagen den 12 februari 1892. 7 (217) By r a: Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr, Prenumerationspris pr år: Idun med Modetidning och kolorerade planscher kr. 8: — Idun m. Modet, utan kol. pl. &gt; 6: 50 Idun ensam » 4: — (Aftonbladets Prenumer. sker i landsorten å postanstalt, i Stockholm hos redaktion. Vt * dödsbädd. &amp; yst, P a nalfas stilla! i} o n sofucr re ' rt farligt slätabc rubbar. &lt;£n bämpab stråle från lampans st en rnb fjennes anlet snubbar, ett fårabt anlet, ett nissnabt ocf mcb brustna ögon ocf) grånab locf, en böbens sista lämning, en fjanbfull (En asfa — ocf) bocE. fjärran brusntng af stabens ib i rummets tystnab stämmer, od] böbens stilla närhet bärrrib .meb bubbel tvngb beflämmer. ItTen lätt, s o m snö uti aftonstunb betäcfer sfymmanbc jorbens ruub, en för bammefs flinga faller fparje ny sefunb.
S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: N:o 62, i anledning af väckta motioner om ändring i Fabriksoch Handtverks-ordningen den 22 December 1846; N:o 63, i anledning af väckt motion om ändring af 33 § i Fabriksoch Handtverks-ordningen den 22 December 1846, i fråga om utfärdande af gesällbref på landet; och N:o 64, i anledning af väckta motioner om vidtagande af åtgärder, lill förekommande af arbetsfolks kringvandringar, för erhållande af arbetsförtjenst. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Slats-Ulskotlets Utlåtanden: N:o 87, i anledning af Kongl. Majlis nådiga Proposition, i fråga om ändring utaf den för Westerbotten och Norrbottens län gällande skattläggningsmethod; N:o 88, i anledning af väckt motion, angående förändring af de inom Wester-Norrlands län uti grundräntan ingående persedlar; N:o 89, i anledning af väckta motioner, angående förändring af uppbörds tiden för krono-utskvlder dels i hela riket, dels ock särskildt för Öland; N:o 90, i anledning af väckt motion, angående arrende af Norrfors lax tiske i Wester-Norrlands län; N:o 91, i anledning af väckta motioner, angående ersättning tili vissa räntegifvare, som icke fått erlägga sina skatter efter de vid ränteförenklingen bestämda allmänna grunder; och Pro!.-Utdrag den 21 April 1860. 355 N:o 92, i anledning af väckt motion, angående rättighet för skolans oeh kyrkans tjenstemän att å vederbörande
Jag för min del tilsiyrker bifall pä det sätt, ar til desi L.«'ä!i!Lrirmsr> är gjord, utgår Bewillr.in» gen pa lika jakt, som förut manligt warit. Herr Greswen ock) Landt - Marskalken. Bifaller H 'g!oflige Ridderskap?! och Adeln sörsta rurst. ten ak Hemliga UgksttetS Bor stande, pa fält Grefwe iVIörnsr hemställt, ar Bewillningen Utgår pa man. ligt sätt lii desi Ikerliiski NLN är börjad. Ropades Ja och Nej. Grefwe I^Lrvenliauxk, L1 aes, begärde ak ^ro^> »lilion malle dufwa enkel, lil blfau eller a,st>g. Herr von kin Asström, hostan, sörestog den Lropolilio», at Riddnskapet och Adeln ej ansag sig kunna taga ec annat Beslut, än enligt med sic förra. Grefwe k.s>vsnl)supr yrkade a nyo rent bifall eller ajstag pä Hemliga UtjkoktttS k.ojoostston. Grefwe Grefwe IVIorner anhöll om den propaliricin, ac man marce fä betala i Riksgälds-Sedlar lika som förlik, imil dest R.Ls!ili!kl»n2n nr gjord. Herr /^iberL. Förmodeligei! är den naturligaste Lro^oli-ion pä Betäiikandct, och skulle jag för min de! tro, ar ingen cermr borde ntsäktaö, da betalningen i Lanea-8j>ecis och Lanea - Louravr fkali laga sin början. Grefwe bä lin i Iron. Hemliga UrfVottets förslag innesaikar jgreeill en ny Bcwillning. Friherre läibbing begärde pro^oluion i en, lighet med sic tilftyrkande, ac Bewillningen ej utgår i annar my,r, än dek wi äge.
Hvad sedermera beträffar sättet, huru Ridderskapet och Adeln lämpligast må kunna deltaga i Electorsvalet, så har Utskottets pluralitet, efter noggrannt öfvervägande af de flera serskilda Förslag, som i det - C 18 ) ta afseende, ej mindre vid sista Riksdag framställdes, delsafRiddarhusUtskottet samt åtskillige dess Ledamöter, dels ock, under de den 17 April och 3o Maji i8a3 hos Ridderskapet och Adeln i ämnet förefallne discussioner, än äfven vid innevarande Riksdag blifvit af Grefve Spens uti dess till Utskottet remitterade Memorial uppgifne, stannat vid den öfvertygelsen, alt ett val, omedelbart af hela Ståndet samfäldt säkrast förvarade åt hvarje Ledamot dess fria Valrätt i afseende på Personer, samt beredde en utväg att låta hvarje enskild vilja, i sin mån, verka på det åsyftade Valets utgång. Delta af Utskottet nu föreslagna valsätt är, i Utskottets tanka, det enda hvarigenom den fördel kan vinnas, att hvar i'e Fdector blifver till denna befattning kalad af Ståndet bestämda pluralitet; hvaremot alla de öfriga i frågasatte valsätten medgifva möjligheten för en mer eller mindre inskränt minoritet att tillsätta Electorer. Hvad serskildt angår de af Grefve Spens alternatift framställda Förslag, så, och hvad först beträffar det ena af dem, som afser Ridderskapets och Adelns fördelning i 5 Afdelningar, deraf hvar och en, inom sin femtedel, skulle välja 5 Electorer, kan man såsom skäl deremot anföra, att Electorerne kunde blifva kallade af endast Majoriteten inom hvarje Afdelning eller en tiondedel af Ståndet.
Januari, hav Eders Kongl. Majit behagat infojdra Seraphimer Ordéns-Gillets underdåniga utlåtande, huruvida å Eazaretterna i Riket några rum kunna inrättas till emottagande och underhållande af försvarslösa och i behof varande hafvande Qvinspersoner, så länge och intilldess de kunna finna någon annan utväg till bergning för sig och fostret, hvarvid den dertill erforderliga kostnad äfven borde uppgifvas. Till följe häraf har Ordens-Gillet gjort sig om förhållandet härmed Underrättade, och får nu i underdånighet anmäla, att af de under OrdensGiHets disposition stäldta 1 <j J_,äns Eazaretter, äro Upsala, Södertelje, Nyköpings, Linköpings, Örebro, Fahlu, Jönköpings, Carlskrona, Wennersborgs , Borås och Mariestads Lazaretter redan så utvidgade, att de kunna hvardera aflåta ett tjenligt boningsrum för 334 sängar till detta behof utan inskränkning af den för hvarje Lazarett fastställda sjuknummern; att tvänne oinredda våningsrum i Halmstads och frenne i Umeå Lazarettsbyggtaader äfven äro härtill att tillgå, men att Westerås, Carlstads, Wisby, Calmar, Hernösands och Gefle Ijazaretter, i mån af sjuknumern derstädes, hafva ett så inskränkt antal rum, att några af dem ej kunna för närvarande afstås; dock som dessa sednare Inrättningar i allt fall fordra utvidgning, anser Ordens-Gillet till - Den s 9 Maj. tillgäng jemväl der kunna framdeles blifva på rum till förenämnda behof, sä vida allmänna Hospitalsfonden härutinnan understödjes. Med anledning häraf har Ofdéns-Gillet låtit Upprätta Underdånigst bifogade provisionel la förslag uppå kostnaden till emottagande och underhållande på alla furberörda Läns Lazarettet af försvarslösa och i behof varande hafvande
Men jag öfverger gerna mitt yrkande af en skyndsam tillämpning af mitt förslag i detta ämne, hvilket dessutom hade så föga hopp om bifall, enär jag tror mig 11 ti den K. propos:n finna fullkomligt ojäfviga bevis på, att nödvändigheten af förändring i indelningsverket uti ifrågavar. afseende är jemväl af Regeringen insedd, hvarföre man torde få vara öfvertygad derom att vid nästa riksdag få emottaga ett så beskaffadt förslag i omförmälda hänseende, att både räntetagarne och räntegifvarne dervid skola finna fördel, samt Representationen sålunda nied glädje deråt kunna lemna sitt Rifall. Emot Den 3o Oetobcr f. ra. 385 Emot betänk., sådant Jet nu är, ber jag att få göra några anmärka:!'. Den första är densamma, som af Hr v. Hartmansdorff blifvit framställd, att det nemi. är af stor vigt att bifalla K. M:s förslag, det markegången bör sättas på en gång för 5 år, eller från riksdag till riksdag. Ett bland ändamålen dermed är, att staten blefve i tillfälle att vid hvarje riksdag säkrare bestämma sina inkomster intill den kommande; hvaremot, om, på sätt Utsk. föreslagit, förändring för hvarje år skulle ske, de hittills varande olägenheterna, ehuru i mindre mån, komme att fortfara. Jag tior, att detta är en hufvudsaklig punkt i K. M.'s propos. Bifall dertill utgör, efter min öfvertygelse, ett nödvändigt vilkor för fullständigheten af de förbättringar, propos. i simhelhet åsyftar, och jag önskar, att Utsk. må ånyo taga denna punkt i öfvervägande, ehuru jag visserligen finner, att en förändring i 7-5 § Reg.F. måste föregå verkställigheten. Skulle Utsk. likväl icke vilja frångå sina svaga skäl emot detta förslag, så tror jag likväl, att, på satt i Hr Santesson* reservation finnes utveckladt, Utsk. bort antaga ett medium af io år; ty olikheterna skulle säkerligen då blifva mindre, och det är detta, som sökes.
Ek för dess hafde befattning med reparationen oell inredningen af RiksgäldsCoiitorets förra hirs, sorm nu begagnas af de ofrälse RiksStånden, samt Rikets Ständers Utskott; N:o 07, I anledning af K engh Majlis Nådiga Skrifvelse, om ytterligare Stats-onslag för Armeens Pensions-Cassa, om dispositionen af AccordsBöglerings-anslaget och om beläningsrätt å Accoi dsFondens obligationer; och. N:o 58, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om upphörande af liggemånaders ochbegrafniugshjelps Beräkning; vid; tillträde af vissa höere Civila Embeten. S. D; Ånyo föredrogs StatsUtskottets Utlåtande, i anledning' af de åren; i83o; och rS3a försam lä de Rikets Ständers Revisorers till Rikets Ständer afgifne berättelser, om verkstäld granskning af RiksgäldsGontoret, det deruti; der lydande General-AssistanceGontoret och Götha Canal Bolags samt Malmö. f.,d„ Discontverk,. iafseende hvarpå någon, åtgärd ansågs, icke erforderlig.. fProt. TJidr. d. 24 dpril i834- S. D. Vid ånyo .-skedde föredragningar bi föl ios Dag-U. skottets nedanstående Belänkanden, nemi.: N:o 3o , Öfver II i ks dags fu Hmäg ti ge Pehr Jonsons från Öland och Pehr H ndricssons från Norrbottens Län motioner , om inskränkning af det i nu gällande Lag föreskrifne antal Nämndemän, N:o 3i , Öfver Riksdagsfulln ägtigen från Westerbottens Län Anders Nordmarks motion, om inskränkning af den nu varande tillåtelsen tor ynglingar iliand allmogen, att vid 18 års ålder ingå äktenskap; och N:o 32, Öfver Riksdägsfnllmägtigen Johan Ericssons Irån Stora Kopparbergs Län motion, örn förändrade föreskritter, rörande den undersökning, som bör föregå, innan sjelfspillingar må begrafvas. S. D.