Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj nästlidet år anmodat Eders Kongl. Maj:ts samtliga Befallningshafvande, att med ledning af vissa, i berörda hänseende gifna upplysningar, föreslå de åtgärder, hvilka inom hvarje län för ändamålet kunde anses erforderliga; hvarefter Kollegium, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med de utlåtanden, hvilka Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och af dem hörda kommuner till Kollegium i följd häraf afgifvit, samt med särskildt afseende jemväl på den erfarenhet, som genom föregående regleringar af denna del af sjukvården hittills vunnits, uppgjort det förslag till den civila sjukvårdens ordnande, som Kollegium nu går att Eders Kongl. Maj:ts nådiga pröfning underställa. Eör afgifvande af detta förslag torde det tillåtas Kollegium, att i största korthet lemna en öfversigt af de åtgärder, hvilka tid efter annan blifvit vidtagna till förbättrande af den civila sjukvården i Riket, äfvensom, i sammanhang dermed, det värvarande förhållandet mod den för sjukvårdens handhafvande i landet befintliga personal. 6 Bil. till Kongl. May.ts Nåd. Skrifvelse De för den allmänna sjukvården i landsorten anställde, så kallade ”Landtmedici, ” hvilka under 1600-talet till ganska ringa antal funnos i provinserna, synas icke från Statens sida hafva åtnjutit något annat lönebidrag, än en viss ersättning för af dem verkställda embetsförrättningar, utan undcrhöllos dels genom aflöning från de städer, der de tillika voro anställde såsom Stads-physici, dels genom sammanskott från länens innevånare. I samma mån, som behofvet af och tillgången på läkarevård för landets innevånare blefvo mera erkända, började emellertid denna del af den offentliga sjukvården att röna ett mera verksamt deltagande från Statens sida.
Att deremot skicka i afskrift allt, som både hör och icke bör till ämnet kan jag ej inse behöfvas, när ledamöterna sjelfva åhöra anmärkningarna, och derigenom skulle stor besparing vinnas i tid och kostnader. En värd ledamot Hr v. Hartmansdorff har trott, att uppläsningen i Utskm går fortare, än discussionerna i Stunden, ty i välbeställda Utsk., Den 37 October f. m. 35g säger lian, läser man ej de särskilda yttrandena, utan man later TJtsk:s cancelli classificera anmärkningarna. Jag vill ej bestrida, att så kan hafva tillgått i något Utsk, men kan ej medgifva, att det är ett väl bestäldt, utan ett illa bestäldt Utsk., som ej fullgör sin skyldighet att taga kännedom om hvad R. St. yttra. Skulle man åsidosätta grundlagarnas nuvar. bud härutinnan, så komme man visst lätt till målet; men i annat foll är mitt förslag bättre. Hvad Hr v. Hartmansdorff anfört i afseende på svårigheterna vid voteringar, äger detta sin Oriktighet, om fråga vore, att Stånden alltid skulle sammanträda. Sådan är ej min mening. Jag har uppgifvit sådana fall, då man med fördel kunde samlas, nemi. då betänk:n första gången föredragas, eller då mål skola remitteras och då blott, när fråga är att i en klump bifalla eller återremittera. Någon sönderslitning kan således ej komma i fråga, ej heller någon öfverraskning af nya förslag; sådant kan endast uppstå, då de föredragas andra gången, och då anser jag, att Stånden böra besluta hvart för sig. IJr von Hartmansdorff: Jag skall ej yttra många ord; men jag hemställer, om man ej motsäger sig sjelf, då man påstår del ej vara farligt att bifalla ett utskJsbetänk. Det är ju med andra ord att påstå, det Utsk:n ej kunna framkomma med farliga förslag. Huru många bevis på motsatsen hafva vi ej sett under denna riksdag. En ledamot har sagt, att vi nu ej hafva en tjenlig local för dessa gemensamma öfverläggningar. Skola vi då för detta ändamål bygga nytt hus med en sa! och 4 kamrar?
Stockholm den 24 Maj 1841. 1 2 Banco-Utskottets Memorial, N:o i85 Reservationer af Herr Stuart, C. G.: ”Under åberopande af min Banco-Ulskottels Betänkande, N:o 155, bifogade reservation, får ja g förnya mitt deruti framställda yrkande om fortfarande belåningsrätt, äfven för utländska i den stad, der utlåningen sker, accepterade vexiar, äfvensom om medgifvandet, att behörigen accepterad vexel, som förfaller från och med andra till och med fjortonde dagen efter den för Discont-lånet beslämda förfallotid, må såsom hypothek för dylikt lån kunna antagas,” och af Herr Bogeman, J. L. ”Då Högloft. Banco-Utskoltet, oag’adt de vid Betänkandet, N:oi55, framställda anmärkningar, förklarat sig icke finna anledning frånträda sitt förslag, i afseende på sättet för vexlars belåning i Handels-Disconten, får jag mig deremot reservera och anser mig höra i korthet framställa mina åsigter af ifrågavarande ämne. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 ••t—^ STOCKHOLMS HÖGS KOLÅS' JUEIDISKA BIBLIOTEK BIHANG tili; Samtlige Riks-Ståndens Protocoll vid Lagtima Riksdagen i Stockholm åren 1828 och 1829- Forsta Samlingen, innehållande Kongl. Maj:ts Nådiga Berättelse, Propositioner och Skrifvelse!'. Andra Bandet, N:o 23* Kongl. M a j: t s Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående anslag af nödige medel till fullbordande af de i Hufvudstaden anlagde CorrectionsInrättningar; Gifven Stockholms Slott den 26:te November 1828. I anledning af Kgl.Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets vid i8i5 års Riksdag församlade Stander, angående förbättring af Straff-Lagarne, förklarade Rikets Ständer i underdånig Skrifvelse Deras önskan, att Kongl. Majit måtte innan näst derpåföljande
I sammanhang med denna motion äro till Utskottet remitterade åtskilige i anledning deraf inom Höglofl. Ridd. och Adeln afgifne yttranden, hvaraf inhemtas, ali Förslaget blifvit understödt af Herr Grefve Gronhjelm, dock med erinran, att missbruk syntes kunna uppkomma deraf, attActierae, för gjorde silfver-insättningar, skulle få lill fulla beloppet belånas och det ville förefalla såsom skulin man derigenom kunna utan Capital förvärfva sig adier i Banken, samt af Herr Dalman, att han väl ej, för sin del, kunde inse de stora vådorne af den ifrågasatte belånings-rälten, men att denna clausul kunde borttagas, om så ansåges nödigt och likafullt allt det öfriga af förslaget qvarstå; men att Herr Friherre Boye, Herr Friherre Bancc-Uts kottets Bet. A'lo 15, S Cederström j Herr Friherre Ehrenborgh_, C. JV.j Herr Hegardt C. \B.} Herr Reenstjernaj N. S.j Herr Rosenblad 11._, och Herr von Hohenhausen j M. S.j emot förslagets antagande sig yttrat. Utskottet inser och erkänner fullkomligt vigten deraf, att sundare principer i afseende på förvaltningen af Rikets Ständers Bank komma att för framtiden göra sig gällande, än de, som under en förfluten lid legat till grund för förvaltningen af detta Verk; men om än enskilde Actie-egare nu skulle kunna lemnäs del i Banken och dess styrelse, hvilket, enligt hvad Molionairen insett, icke för närvarande, eller utan föregången ändring af Reg:s Formens 72. §., låter sig göra, vore dock delta, elter Utskottets öfvertygelse, icke ledande till förenämnde dermed åsyftade ändamål, så vida ej lämpligare föreskrifter för Bankens förvaltning, än hitlils varda af Rikets Ständer meddelade.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 57 November 1834» N:o 20z» Uppläst och godkändt lies Ridd. oell Adeln den 17 Nov. i834- Preste-Ståndet den 17 Borgare-Ståndet den 17 Bonde-Ståndet den 17 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse^ angående bestämmande af viss tid för fullföljd af hos Kongl. Maf:ts Befallningshafvande skedd lagsökning emot löftesman j som borgat såsom för egen skuld. ('Lag-TJtsk. N:ris 5i & 142-) S. Å. K» Med fästad uppmärksamhet på de skiljaktiga förhållanden, som uppkomma, då löftesman, som borgat såsom för egen skuld, sökes hos E. K. M:s Befallningshafvande, eller då det sker vid Domstol, enär, genom Kongl. Förklaringen den 29 Julii 1812, viss tid är förelagd, inom hvilken den hos Domai’en väckta talan måste fullföljas, hvaremot, i förra fallet, eller då lagsökning gjorts anhängig hos E, K. M:ts Befallningshafvande, det kan bero af fordringsegaren, att, genom fördröjd communication af lagsökningen, nära tillintetgöra verkan af hvad Kongl. Förordningen den 28 Junii •1798 i 4:de § till löftesmannens fördel bjuder, eller att han skall vara från sin borgen fri, så vida han ej derföre lagsökes inom Tolf månader efter förfallodagen, eller efter den utsatta tidens förlopp ; hafva Rikets Ständer, sora ansett en så beskaffad olikhet, äfvensom omförmälde dröjsmål med communicationen icke böra ega rum, skolat hos E. K. M» i underdånighet föreslå, det måtte, öfver 4;de §. i Kongl. Förordningen den 28 Junii 1798 angående vissa omständigheter uti lagsökningsmål, samt déis Expediltons-Utskottcts Forslag till und. Skrifvelse N:o 203.
Mantal upsätta i Man, hwilken kunde smara emot den af besia Hemman förut i krigstider utförde Wargerings-karl. Z:o Ätt af Städttna, utom den rotering, som förut warit benn alagd, en tillökning considererad efter deras yrken, NäringarS godhet och wälmäga, sä att de ej koniMe att utgöra niindre än dubbelt antal manskap mot hwad de förut utgjort, men wäl mer, häraf uppkomme <N friwillig tillökning, som minst upgick till 30,000 man. 4:0 Detta manskap skulle aflämnas till Kongl. Majit schllKronans Ombud, inom hwarje Härad eller Stad, sist r:ne Westor ester sedan kriget blifwit kungjordt; manffa» pet Den 6 April. pet wara manbart, men pä längden borde ej hafwas afseende. 5:0 Till förekommande af ett flitt missöde, som Landtwärnct sist sörflutnc kriget träffat, borde de genast klistra införlifwade med hwarje Orts Ordinaire MilitaireCvrps, dä de böra wara försedde af Rotarne med en förswarlig Mundering efter den Modell, som det Ordinaire Regimentet i Orten brukar. 6:0 Att Rotarne slipper dem sedan bekläda och recrkitcra, i händelse afgäng pä ett ell-r annat rvis skulle tima, och efter slupadt krig, sä wal manstapet svin Rotarne wara frie, och de sednare frän allt underhäll af denna Troupp. 7:0 Att i händelse ej Rotarne skulle tvid infallande krig kunna hinna, eller icke wara möjeligt, att för lega erhälla manskap, äfwcnsom att detina Armering, ej skulle försiä, sä sär jag fluteligen anmärka, att utskrifningen wäl mä förutgå, i enlighet med hwad Friherre kallvik sellerström projecterat, men med det wilkor som oswall» till är nämdt noga bör obftrweras, nemligen: att drN förmögne som ej äger barn eller ock endast
Ombudsmannens ansvar betydligen tillökas genom förening hos en person af alla de göromål, hvilka nu äro på två Ombudsmän fördelade; att det stora antal insättningar och utbetalningar, som i Banko-Diskont-verket ifrågakomma, efter all sannolikhet måste gifva Kassören derstädes den sysselsättning, att han bör åtnjuta lika inkomster, som varda för Bankens Kassörer anslagna; Banko-Utskottels Memorial, N:o 67. 7 att, med afseende å det ansvar, samt de trägna och besvärliga göromål, hvilka äro med Registrators-befattningen förenade, för denne tjensteman, blifvit föreslaget särskildt arfvode för trägen tjenst; samt att, för Bokhållare, Kontors-skrifvare och Kanslister, löneinkomsterna äro utförda till lika belopp för samtliga tjenstemännen inom hvarje tjenstegrad, under förutsättning att, genom jemnare fördelning af göromålen, den tillökning deruti, som kan uppstå såsom följd af de vid denna Riksdag, angående lånerörelsen meddelade beslut, varder besörjd, utan att särskilda arfvoden åt Tjenstemännen anvisas. Med föranledande af hvad sålunda är vordet anfördt, tillstyrker Utskottet, att, i stället för 2:dra momentet af 96 §:n följande föreskrift må i blifvande Banko-Reglemente införas, nemligen: 2:o. Morn.. 2. De vid Banko-Diskont-verket anställde Tjenste - män äro: Kamererare, lön 1,500 arfvode Registrator, lön . Kassaskrifvare, arfvode . 400: Vaktbetjening: Vaktmästare, lön å 300 R:dr . 1,500: — arfvode å 60 R:dr . 300: — 1,800: Summa B:ko R:dr 18,400: 8 Banko-Ulskottels Memorial, N:o 67. Kommande de under lönerna utförda arfvoden och missräkningspenningar att åtfölja utöfvandet af sjelfva tjenste-befatt - nmgen. Med beräkning alt disponibla tillgångar utgöra
§ 3 Då brännvinspannor görs av koppar, järnbleck eller dylikt, skall tillverkarens namn, hemvist och tillverkningsår stämplas in. Dessutom skall han ombesörja att justeraren mäter och stämplar. Gäller också då pannor byggs om. Gjuts pannorna av tackjärn sätts stämplarna i övre kanten. Missbruk med stämplar ger böter. § 4 För denna stämpling utser befallningshavande ett antal lantmätare eller justerare, som inom sitt distrikt mäter och stämplar redskapen. De har samma ansvar som vid vanlig målkärls justering. § 5 Pannor som mäts skall ha fast pannbröst och därtill hörande hatt eller stängselskiva med rör. Vatten fylls på och mäts från botten till halsen. § 6 Mäskvärmare får begagnas utan mätning. Annars skall alla redskap där eld används avgiftsbeläggas. § 7 Stämpeln skall innehålla justerarens initialer, kannetalet och året då mätningen skett. Skriftligt bevis skall meddelas ägaren om höjden från mitten av botten till översta öppningen, diametern vid översta och nedersta kanten samt formen på övriga dimensioner. § 8 Lantmätare eller justerare, som kallas till förrättning av enskild man, betalas av honom för resekostnad, ersättning och arvode som för andra ämbetsförrättningar. Sker det där justeraren bor får han 6 runstycken för varje kanna, som pannan innehåller. Han kan begära hantlangare. § 9 Om pannrymden är större än som uppgivits och det kan bero på pannans nyttjande eller eldens verkan tas inte redskapen i beslag, utan mäts bara om. Skulle stämpeln vara nött och sliten pliktar inte ägaren, om rymden är den som uppgivits vid mantalsskrivningen. § 10 Har justeraren stämplat orätt, skall han mista tjänsten på längre eller kortare tid eller för alltid. Ägaren mister pannan. § 11 Destillationspannor för apoteksbruk mäts på samma sätt som brännvinspannor och med samma ansvar. § 12 Den som inte har rätt att bränna får inte inneha redskap. Den som har rätt att bränna men inte begagnar sig av rätten, får inneha redskapen om de är förseglade. Vill någon endast använda en del av sina redskap skall resten förseglas. Ingen får inneha större eller flera pannor än vad som är tillåtet efter författningen. Den som låtit sin rätt gå till någon annan på hans ägor boende person, har inte rätt att själv inneha redskap.
Majits nådiga bref af den 27 Januari 1854, torde jag endast hafva att utlåta mig öfver den nya föreskrift, som af Revisorerne anses nödig. Härvid förekommer, att Rikets Ständers Revisorer lika litet nämnt om den ifrågaställa berättelsen borde omfatta ett eller (lera år, till exempel revisionsåren, som närmare uppgifvit hvad densamma skulle innehålla. För att berättelsen skulle vara fullständig, synes det vara nödvändigt, att densamma för hvarje län och för dessa tillsammans innehölle uppgifter, både för hvarje år och in summa för de år den skulle omfatta, angående icke allenast landtmätare-personalen och dess arbeten, utan äfven det stadium, i hvilket förrättningarne sig befinna, de granskande myndigheternas åtgärder, hvad arbetena kostat det allmänna och dettas direkta fördelar deraf, så vidt de kunna med ziffror visas, eller eljest för så kort tid som ett eller annat år uppgifvas. Häremot möta visserligen inga oöfvervinnerliga hinder, såvida Eders Kongl. Majits Befallningshafvande, så bestämdt och tydligt som möjligt, fullgöra allt hvad Eders Kongl. Majit i nådiga brefvet af den 21 Mars 1851 föreskrifvit; och då för vinnandet deraf säkerligen vöre fördelaktigt, om de uppgifter beträffande verkställda arbeten och deras resultater, som läns-styrelserna, jemlikt åberopade nådiga bref, böra årligen meddela, tabellariskt uppställdes, så skall jag icke underlåta att, efter granskningen af deras, i nästkommande Mars månad ingående, underdåniga storskiftesoch afvittrings-berättelser, göra underdånig hemställan i ämnet. PP — 306 - Den nådigst remitterade handlingen varder härjemte underdånigst återställd. Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärdar Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte, LUDVIG FALKMAN. Stockholm i General-landtmäteri-kontoret den 18 Februari 1856. C. E. Sandström. Kongl.
Vid §. i framställdes ej någon |anmärk ning. §■ 2. Herr von Hausswolff: Jag har uti Ut skotten varit af särskild tanka i. detta ämne , ehuru den ej medföljt till RiksStånden. De äldre Författningarne stadga den gång, som ^bör Ben 3a Augusti c. m. Sga rum vid gerningsmäns antagande. Denna gång, som afviker från den nu af Utskotten till' styrkte, synes mig ock vara den ratta; och uti den samling, sorn blifvit uppå Kongl. Majlts Nådiga Befallning år 1807 utgifven af de Författningar, hvilka ännu äro gällande, finnes pagf 3o5 jemväl till efterlefnad intagit, att vanliga fättet till SockneHandtverkares antagande är, ätt Socknemännen horas deröfver vid HäradsRätten, fain pr öfvar om de behof vas; hvarefter de Gerningsmän, forn fålunda antagas, undfå Landsbo [diligens fullmakter; såsom öfverensstämmande med Resolutionerne på Allmogens allmänna Besvär den 5 Junii 1719, monn 2, dea 1 Åug 1727, morn. 175 6 §. i Kongl. Majrts nådiga stadfästelse å Allmogens frioch. rättigheter den a5 Februarii 178g; bekräftade, ytterligare genom vår antagne lyckliga Constitution, samt Kongl, Ma.j:ts Kammaroch Corn-, merceCollegiers Kungörelse af den i4 Dec. 1802, Det oaktadt har praxis hittills varit olika. Län har man vändt sig i dylika frågor till Konungens Befallningshafvande directe, och i andra till Domstolen, som först pröfva! nödvändigheten och sedermera meddelat sitt tilleller afstyrkande, att hos Konungens Befallningshafvande presenteras.
Jag har uppfattat ett af Hr von Hartmansdorff yttrande så, att den värde talaren förundrade sig öfver, huru de personer, som behagade med mig dela samma tanka, kunde säga, att vi yrkade mera stabilitet än Hr von Hartmansdorff och de med honom lika tänkande, när Hr von Hartmansdorff vill öka tullafgifterna och vi deremot sänka dem. Dervid får jag fästa uppmärksamheten på, alt vi alldeles icke vilja sänka några tullafgiflcr. Vi föreslå bibehållandet af den gamla tulltaxan. Jag tror, att då man talar om höjning eller sänkning, så måste man referera sig till någonting nu bestående, nemi. den nu gällande tulltaxan. Vidare har en värd talare sagt, alt meningen icke vöre alt genomgå tulltaxans alla 850 artiklar. Jag bestrider visserligen icke, att det kan vara den värde talarens mening alt icke genomgå alla dessa artiklar; men kan han väl neka, att om man icke inskränker de artiklar, som skola föredragas till något bestämdt antal, såsom jag föreslagit, så lärer hvarken den värde talaren eller jag eller någon annan kunna hindra hvilken som helst ibland Ståndets ledamöter att upplaga dessa artiklar. En värd talare har säkerligen missförstått mig, då han trott, alt jag velat förblanda önskningsmål och beskaltningsmål. Jag har visserligen icke misstagit mig om skillnaden eniellan dessa mål, ty jag har yttrat, att det betyder föga om man ökar lullafgifterna, emedan K. M. vore i tillfälle att åter sänka dem, i händelse lian ansåg det hehöfligt. Man har yttrat, 216 Den 11 Januari e, m. alt detta skulle hafva utseende af alt R. St. ville framkomma med öfverdrifua önskningar, under medvetande deraf, att det berodde på K. M. att afpruta desamma och icke bevilja melan ban vill. Jag sade likväl, att man icke borde i önskuingsmål framställa öfverdrifna fordringar, utan att man borde bestämdt göra sig reda för huru långt man ville gå. Hr von Hartmansdorff har uppräknat en mäugd artiklar, som han förmenat skulle blifva förbigångna, om mitt förslag antoges. Frih. Raab har redan genomgått de liesta bland dem.
Honom åligger att uti det honom anförtrodda arrondissement uppgifva de skattskyldige, anmäla alla förändringar och tillökningar rörande byggnader, yrken, arrenden, hyror o. s. v. Härvid har han väl att inhemta upplysningar, såväl af lokaluppbördsmännen som ock af andra embetsmyndigheter; men är dock, i de flesta fall, nödsakad att sjelf uppleta och utfinna alla elementer, som äro beskattningsbara. Sålunda begifver han sig årligen från Maj till Oktober, försedd med de anteckningar och meddelanden, han lyc - -187 kats förskaffa sig, til! hvarje kommun inom sitt distrikt, för att på stallet anteckna alla förändringar, som röra beskattningen. Dagen för hans ankomst är förut tillkännagifven och repartitörerne (se förut) samt lokaluppbördsmännen äro honom till möte, äfvensom de invånare, om hvilka han erfarit, att förändringar i grunderna för deras beskattning förefallit, och hvilka derföre blifvit kallade att förevisa sina handlingar (köpe-, arrendeoch hyreskontrakter, yrkesbref m. m.). Alla på offentlig och enskild väg vunna upplysningar öfver kommunens skalteförhålianden upptecknas i skattelängden, som undertecknas af ofvannämnde biträden. Kontrollörens tjenstenit och omtanka öfvervakas af inspektören och direktören. Inspektören skall inom hvarje kontrollörsdistrikt årligen underställa minst två kommuner en af honom personligen verkställd likartad beskattningsgranskning. Han har att undersöka kontrollörens embetsutöfning på dess embetsrum och att hvarje månad och qvartal till direktören ingifva rapport. Direktören verkställer äfven årligen i ett eller två arrondissementer en dylik granskning samt undersöker så väl kontrollörens som inspektörens ernbetskansli. (Hock, Carl, Die Finanzverwallung Frankreichs, Stuttgart, Cotta 1857). Nordamerikas Förenta Stater. Här är förmögenheten, egandet af fast eller lös egendom, föremål för beskattningen.
Detta yrkande bifölls, men i öfrigt anlogs Utskis förslag. T r ä d v a r o r: Tunnband. Ulskoltets förslag bifölls. Trädvaror: Yed. ÅtskilIige ledamöter yrkade tullfrihet vid utförseln af ved, hvaremot andra yrkade bifall till Utskts förslag. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag. Ropades ja och nej. Ilr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg utförseln af ved böra vara fri från tull. Ropades äfven ja och nej. Hr Landtm, förnyade sin propos. till bifall å Utsk:s förslag. Ropades starka ja, blandade med manga nej. Då Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna alt ja öfverrösta! nej, begärdes votering. Upplästes till justering och godkändes följande volertsproposition : Den som bifaller Bevilln.Utsk:s förslag till lullbestämmelser för artikeln ved, voterar ia ’ den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, bifiilles ofvannämnda förslag med den förändring, att utförseln blifver fri från tull. Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 12. Nej — 11. Hr af Sillen, Willi. Gideon, reserverade sig emot R. o. Ad:s genom votering nu fattade beslut. Fortsättningen af delta måls pröfning uppskjöls till nästa plenum. Lades på bordet Exped.TJtsk:s förslag N:o 175 till R. Sl:s und. skrifvelse lill K. M., ang:de regleringen af utgifterna under riksstatens 2:dra hufvudtitel. Likaledes lades på bordet nedannämnda från Utskrn inkomna betänk:n, ullåt:n och mcmorialer, nemi. från Den ig December e, m. ConstitutionsUtskottet: N:o 68, med fortsatt förslag, i afseende på nationalrepresentationens ombildning oell de i sammanhang dermed nödiga grundlagsändringar ; Statssamt Allm.