Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
„ Jöns Rundbäck från Göteborgs och Bohus län, om ändring af nu gäl lande stadganden, angående kungörelsers uppläsande från predikstolen. „ Jöns Rundbäck från Göteborgs och Bohus län, att undervisning i hus liga göromål och handaslöjder måtte meddelas i seminarierna för bildande af lärarinnor. „ Josef Oscar Almqvist från Norrbottens län, om anslag för inrättande af en general-inspektion för gymnastiska undervisningen i riket. „ Josef Oscar Almqvist från Norrbottens län, om ändring af reglemen tet för elektriska telegrafverket, i den syftning att tjensteman ej må utan eget begifvande kunna från en till annan station förflyttas, m. m. „ Carl Johan Svensén från Calmar län, om statsanslag till inköp af lämplig undervisningsmateriel för folkskolorna. „ Carl Johan Svensén från Calmar län, om upphörande af den s. k. giftomannarätten. N:o 312. „ Carl Johan Svensén från Calmar län, om förhöjning af anslaget på Sjette Hufvudtiteln till reseunderstöd åt arbetare i de särskilda näringsyrkena. „ Carl Johan Svensén från Calmar län, om rättighet för Svensk qvinna att vid universiteten i riket undergå vissa examina, samt att dessutom tillerkännas rätt till inträde och befordran i vissa rikets embetsverk. „ Gustaf Jonsson från Calmar län, om inskränkning i rättigheten att på landet försälja bränvin i minut. „ Anders Wilhelm Uhr från Nerikes län, om rättighet för Norrmän och Danskar att lika med Svenska medborgare här i riket idka handel, handtverk eller annat näringsyrke. 20 Förteckning å Motioner i Bonde-Ståndet. Af Anders Wilhelm Uhr från Nerikes län, att den kompetens, som efter behörigen aflagda kunskapsprof blifvit vunnen i Norge eller Danmark till utöfvande af läkarekonsten eller tjenstgöring å fartyg såsom befälhafvare eller styrman, äfven må i Sverige tillgodoujutas. „ Anders Wilhelm Uhr från Nerikes län, om inrättande af förliknings komitéer och omfattningen af deras verksamhet.
Comracket än mindre begära afskrifning, huru Lenna deras ansökan hos Konungen aflupit, derom kan jag ingen ting med säkerhet säga, dä de arens rä.enstaper icke blifwit synlige: utaf dem hade läkt upplysning kunnat erhällas, dä öfwerstottct pä tuämedlen stolar in 6sbitc» Upragas och afstrifningen deremot ,'n creäito dlifwit synlig; flere af Riddeestapct och Adelns förste ledamöter haswa intygat, att ett sädant ärende icke i Skars-Rädet förewarit, samt icke eller i de nu tvid denna Riksdag granstade Stars-Raders ProLocoller, minsta anledning till något sädant funnits; ds hafwa härust aldeles rätt, men sär anmärkas, att vä detta ärende förewarit, wörö ännu icke Herr Generalen ^Zlorcreut!- och Herr Friherre kleming Stats-Räder, äswensom Herr Grefwe kclörirsr, såsom Ordförande i Constitutions - Utskottet, icke kunnat finna detta i de granstade protocoller, emedan dst handt före förra urtima Riksdagen o.y hwad i» Den z Iulii Hwad Hans Excellence Grefwe Kuutk och Generalen Friherre 1er8me6eia anförs säsom benus till mitt misstag dä arrende-summan fu t Utgält, sa bewisar detta intet sakens origtighel, ty dä af de räkningar wi haf-va, det synes att utöfwer arrende-summan ett ärligt vfwerjkotk finnes af Z ä Hoo.ooo R:dri sa har afskrifningen kunnat gä Häraf. Jag tror mig härigenom ädagalagt. att min motion ej utan sannolika stät blifwit gjord, som för denna gäng warit min enda afsigt alt wisa. Grefwe körner, Köslxk Loran: Det lärer wara sorn en förklaring af fin enskilta mening Herr Baron Stael nu uplvsningswis welat meddela det han nu anfört.
Skulle det emellertid så smärtsamt vara, att barnet i h e m m e t o c b under sin uppväxt ej fått del af den kunskap, » s o m g ö r den fromm e vis o c h den vise f r o m », återstår d o c k för detsamma konfirmationstiden oeh konfirmationen — en dyrbar gåfva, hvilken vår lutherska kyrka såsom en huld o c h omtänksam m o - der skänkt o c h anbefallt alla sina barn, just under den viktiga tidpunkt i lifvet, då de stå på öfvergången till ynglingao c h jungfru-år o c h bäst behöfva e n fast ankargrund att trygga sig vid. Konfirmationstiden är i egentligaste mening en undervisningens, beredeisens oeh själfpröfningens tid, under hvilken den unge i c k e allenast får full o c h klar kännedom om de rättigheter, han såsom kristen äger, utan äfven de skyldiglieter, han såsom sådan ikläder sig, o c h de kraf församlingslifvet ålägger h o n o m. H a n skall under denna tid göras medveten o m, att han i o c b med konfirmationsakten inträder i ett nytt skede af lifvet, där det gäller att handla o c h verka såsom en själfständig personlighet, hvilken äfven själf får bära ansvaret för sina handlingar. D e t är således en oändligt viktig o c h ansvarsfull period af de ungas lif, denna deras koDfirmationstid. M å därför vi äldre, föräldrar, syskon o c h anförvandter, i c k e ställa oss likgiltiga gentemot eller kallsinnigt utanför densamma, såsom vore detta en sak s o m endast k o m m e barnet o c h dess religionslärare vid eller blott ett medel, hvarigenom vår ungd o m fortast möjligt kan » k o m m a ut » o c h erhålla en plats i lifvet. O, nej i V i skola fastmer visa dem, att vi varmt o c h innerligt taga del i denna viktiga tid, följa dem med kärleksrika råd o c h b ö n e r samt i allt låta dem erfara, att vi känna aktning för dem såväl såsom medmänniskor som troäförvandter.
M e d förenade krafter hoppas vi äfven i år blifva i stånd att utsända £må till eder, I det uppväxande släk&amp; ^&amp;&gt; tets mödrar och uppfostrarinnor, jag med detta vänder mig och hoppas, att I mån skänka mig en stunds uppmärksamhet. J a g hade dock ej något emot, om edra män bakom eder rygg blickade på dessa rader, när I läsen d e m — tvärtom. D e redan vunna erfarenheterna underlätta anordningarna till de ungas kroppsliga som andliga fromma. V i äga färdig den kostsamma uppsättningen af sängkläder och husgeråd — några kompletteringar endast kunna möjligen bli behöfliga. O c h då vi därtill påräkna att få lägga ledningen i samma goda händer, som hittills framgångsrikt skött uppdraget, kräfves endast, att våra läsarinnors intresse lika kraftigt som förr träder till, för att vi redan på förhand kunna hysa det bästa h o p p o m företaget. Våren har D U k o m m i t, snön har smält bort och naturen börjar morgna sig ur vinterns dvala. A l l a, så väl unga s o m gamla, skola ut o c h af det friska vårvädret; isynnerhet gäller detta barnen, som instängda under de duskiga vinterdagarne, behöfva ljus och glädje för att frodas, kunna växa starka o c h lifskraftiga. njuta S o m en grundplåt för insamlingen ha vi att lägga dels något öfverskolt ifrån i fjol, dels 100 kronor, som vi nu som vanligt själfva teckna. D e minsta bidrag mottagas tacksamt. Ingen, som något kan offra, skall draga sig undan — det är vår vissa öfvertygelse. Alla inflytande bidrag redovisas Stockholm i april 1894. Redaktionen i Idun. af Idun. Lillian Sanderson. å vårt land o c h vår hufvudstad i dessa dagar gästas af en världsberömd kvinnlig storhet på sångens område, nämligen fru Lillian Sanderson, ha vi trott att den frejdade gästens bild b o r d e vara välkommen för våra läsarinnor. I m o r g o n, lördag, försiggår hennes första uppträdande inför svensk musikpublik, o c h till detta få vi återkomma i nästa nummer.
Majits Hofhållnning 630,000 R:dr och till Kongl. Hofstallets utfodring 45,000 R:dr, tillsammans 975,000 R:dr, men deremot utgifter till ett sammanlagdt belopp af 1,145,000 R:dr, följaktligen utvisade ett ytterligare behof af årligen 170,000 R:dr; och får, vid sådant förhållande, Utskottet hemställa, att den åskade förhöjningen må beviljas oeh således anslaget till Kongl. Maj:ts Hofhållning från och med nasta statsregleringsperiod utgå med 800,000 Ridr Runt årligen. 2:o) Sedan Kongl. Majit redan vid 1859—1860 årens riksdag hos Rikets Ständer gjort framställning, att anslaget till H. K. Höghet Hertigen af Dalarne skulle, i händelse af H. K. Höghets förmälning, ökas med 17,000 Ridr, men Rikets Ständer af anförd orsak, det icke kändt vore, att H. K. Höghets förmälning vore nära förestående, ansett något beslut derom då icke vara af behofvet påkalladt, så har, efter det H. K. Höghets förmälning under nästlidet år egt rum och då den ökade lefnadskostnad, som deraf för H. K. Höghet blifvit en följd, icke motsvarades af det åt H. K. Höghet för närvarande anvisade anslag, Kongl. Majit nu, med förnyande af ofvanbemålda framställning hos Rikets Ständer, föreslagit, att den på Sverige belöpande andel af anslaget till H. K. Höghet Hertigen af Dalarne må förhöjas med 17,000 Ridr och sålunda bestämmas till 53,000 Ridr. Med hänseende till hvad sålunda förekommit, hemställer Utskottet, att anslaget till II. K. Höghet Hertigen af
Åtskilliga Motionairer hafva visserligen yrkat, alt Folkskolor skulle inrättas på bekostnad af allmänna medel; men, utom det att detta förslag svårligen torde kunna verkställas, i anseende till de dryga kostnader, sorn dertill måste användas, och härtill kommer, att frågan derom redan vid denna Riksdag blifvit al Rikets Höglofl. Ständer afslagen, genom bifall till Stats-Utskottets Betänkande N:o 221 i denna del, så våga Utskotten uttala den öfvertygelse, att detsamma, äfven om det vore verkställbart, hvarken torde vara det rätta eller del lämpligaste för ändamålet. — Då Utskotten å ena sidan erkänna den goda mening, sorn ostridigt ligger lill grund och föranledt ett sådant förslag, kunna Utskotten å den andra icke instämma i den åsigt, hvarigenom Foräldrarne skulle liksom frånkännas en skyldighet i afseende på deras barns uppfostran och bildning, som både natur ochChristendom föreskrifva, och hvars uppfyllande utan tvifvel i allmänhet måste betraktas såsom en samvetssak. Väl medgifva och inse Utskotten , att menigheterne på flere ställen kunna vara så medellösa, att svårighet för Skolors inrättande hos dem kan möta, äfvensom alt omständigheterne kunna mångenstädes vara sådana, att Staten, som sorgfälligt bör vaka öfver verkställigheten, äfven 8 Statssamt Allm. Besv.- och Oecon.-Vtsk. Betänkande N.-o 34- bör mellankomma med bidrag, vid de serskilda tillfällen, då ändamålet icke kan på annat sätt vinnas; men att, med antagande af en motsatt grundsats, fritaga menigheterne från skyldigheten att sjelfve besörja Skolomas inrättning och deremot lägga densamma på Staten, för att genom anslag eller allmän beskattning utgöras, skulle, i Utskottens tanka, icke en <’ån<* till alla delar gillas af Sveriges upplysta allmoge, som eger en tillräcklig känsla af sitt moraliska värde, för alt ej vilja undandraga-sig ett åliggande af sådan beskaffenhet.
Tre skoflar mull är den sista gärden ät vår fordna varelse. Klockornas ljud påminner om vår jemnlikhet, och förkunnar att det är dödgräfvaren, som omsider jernnar alla våra förhållanden. Af dessa orsaker anser jag klämtningar och ringningar vara njttige och nödvändige, samt böra fortfara i deras gamla bruk. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid LagUtskottets Betänkande gjorde anmärkningar böra föranleda till detsammas återremitterande. Ropades Nej. Hvarefter berörde Betänkande* uppå af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, af Ridderskapet och Adeln bifölls. Ånyo föredrogs LagUtskottets den 3i sistlidne Januarii under N:o 3g aflåtne, samt den 6 dennes e. m. på bordet lagde, Memorial, innefattande anmälan att Borgareoch BondeStånden, under godkännande af hvad LagUtskoltet uti dess Utlåtande N:o 8 af den 2 sistlidne Januarii derom yttrat, förklarat LagUtskotlet icke vara behörigt, att taga befattning med tre till Lagutskottet remitterade motioner, angående ändrin - Den 19 Februari i e. ,m. 229 gar ooli tillägg i Instrnctlonen för Rikets Ständers Justitia;-Ombudsman ; hvaremot Ridderskapet och Adeln ansett berörde motioner tillböra LagUtskottets upptagande och behöriga behandling, samt PresteStåndet desamma till Lagutskottet återförvist. Herr HjertaGustaf: Jag anhåller, att RiddarhusSekreteraren ville uplysa, om något ProtocollsUtdrag från BondeStåndet i detta ämne ännu ankommit. Om det ej ankommit, ber jag, att LagUtskottets Memorial måtte ytterligare få hvila på bordet. I anledning häraf uplästes Hedervärda BondeStåndets
Det har emellertid observerats, att de bidraga till kobenthet, och de hafva därför ändrats så, att de gå på framsidan af låret samt i sin nedre hälft dela sig i två skänklar, gående till hvar sin sidokant af strumpan. Då man väl får förutsätta, att modet ej skall spela en så ingripande roll för barnen som för de vuxna, så har Dräktreformföreningen gjort ett förslag äfven till klädning för skolflickor. Den består af en veckad kjol, hvars linning fastknäppes vid underlifvet, samt en sjömanströja, hvars midjelinning knäppes på samma knappar. Skolflickans hela dräkt blir så- ledes på en gång varm, lätt och ledig — hon kan ogeneradt gymnastisera i densamma, leka och förrätta hvilka sysslor som helst (fig. 7). I synnerhet under denna tid är det ytterst viktigt, att kvinnans dräkt är varm, lätt och bekväm. Den bör dessutom då vara så beskaffad, att den kan bäras lika väl under de senaste månaderna af hafvandeskapet som under de första. Dräktreformföreningen anser lämpligt, att lifstycket och den delade kjolen vid dessa tillfällen utbytas mot ett enda plagg (fig. 8). Modellen är tillverkad af grå lustrin och fodrad med flanell samt försedd med snörning i sidorna och framstyckena. Under snörinrättningen sitta breda tygklaffar, af* Denna kjol kan göras ändå varmare, därigenom att knappar och knapphål eller dragband anbringas i tyget under plissén. * * Enligt en lärarinnas uppgift händer det, att ensamt kjolarna hos halfvuxna flickor väga ända till 4 kg. D e n rörelse, s o m därifrån utgått, skiljer sig i väsentlig m å n från föregående sådana, nämligen d ä r i g e n o m att den hygieniska synpunkten gjorts till hufvudsak. » M e d l e m m a r n a i Dräktreformföreningen förbinda sig icke att antaga någon viss vare sig öfvereller underdräkt, utan endast att kläda sig enligt hygienens fordringar. M e d den s. k. Sedan hon lemnat långt b a k o m sig en medtäflande gosse-studiekamrat, erhöll h o n d o c k sin slutliga frihet att e g n a sig åt vetenskapen. P r o f. fl.
Sifmäl och på bet ©taten må mara férfäfrab otti en mifj SOIinimi* SSemiQning, lifa få mäl af 33ruF, fom af Sanbtegentom, (FabgaS härmeb, att i intet fad mera än f:bel eder minbre än gitel må anfeS fåfom äga* rené behådna minfF af hvarje få mäl pribilegierabt ©Feppunb Jpammar* f¥attéfmibe, fom äfmen för året mägförbt ©Feppunb Sfecognitionéfmibe, efter tet pris Uommitterabe, på fätt förut förorbnabt är, för året fafifFällt. 2ilig* ganbe bet dommitterabe omilForligen, att, i enlighet, meb be uppgifne lyärberingégrunber, emedan ftfFnämnbe tmenne gräber befFämma ägarens behådna minfF af hvarje ©feppunb fniibe, meb rättighet, att i be fad, ber bet pripilegierabe fmibet anfeé gifma (Förre behådning än SFecognt* tionéfmibet, tid afgift märbera hmart för fig, tocf meb förbehåd, att bet (Fabgabe minimi-märbet icfe mib något fad får unberjFigaé. SBinfFen uträFnaS adtib, på fätt förut fagbt är, tid Capital efter Sem procent, och af betta Capital erlägges lifa 23emiffning, forn af Sanbtegenbomars märbefumma. SCrt. III. §. §. 73—75* 55 §• 73* 2Bib be 23ruF, ber hela eder en bel af fmibet tid STCanufacfur för* äbfaé, märberas tidmerFningen efter ben grunb näfiföregåenbe 72. §.
Flerohopp Uti Handbörds Härad: „ 3 härdar och 900 Uti Stranda Härad: „ 2 härdar och 345 „ 1 d:o 450 Uti Södra Möre Härad: , 2 härdar och 300 d:o d:o d:o d:o Summa 10,267£ Skg\ 34 Förhållandet ined nu uppräknade Jernbruks årliga tillverkningar och dessas värden i penningar, beräknade efter lösningspriset j3å hammarskattsjern, har varit sorn följer: Till verkningsbelopp. Lösningsp riise t. Värdet af hela tillverkningen. Skfr. R:dr. sk. R:dr. sk. 8,989 16 1 2 146,118 1 2 19 1841 • • • • | 9,742 16 1 2 158,307 24 Från metallvågarne i Calmar och Westervik har exporten af Stångjern till utrikes ort under samma år uppgått lill följande belopp: Från Från Calmar. Westervik. SkM. Skff. Men en stor del af sålunda exporterade Stångjärnet, synnerligast af det, sorn utvägts i Calmar, har ej blifvit tillverkad i detta, utan i angränsande trakter af Jönköpings och Kronobergs Län. När man jemför beloppet af årliga smidesrätten med beloppet af årliga tillverkningen, så tinnes att restsmiden uppkommit till nedannämnde qvantileter, nemligen: 35 Om man jemför priset på tackjern med priset på stångjern, så finner man, att under dé sednare åren det förra stigit, under det det sednare fallit; hvaremot motsatsen till någon del inträffat med priset på kol. Närmare förhållandet härmed in lie enias af nedanstående tabell: Priset på kol per stig. Priset på Tackjern per Sk??. Priset på Stångjern per Sk??. Ridr. sk. R:dr. sk. R:dr. sk. Jern-manufaktur-tillverkningen bedrifves med dertill inrättade hamrar på följande ställen, nemligen: Uti Tjust Harad: vid Almvik, Gunnebo, Störlingerum, Löfbo, Ankarsrum, Forsseström och Öfverrum.
Komité för att utarbeta förslag till ett tidsenligt ordnande af Rikets Sjöförsvar i dess helhet, än de Komitén till ledning vid uppdragets fullgörande meddelade Nådiga föreskrifter » »Denna Komités uti ämnet afgifna och nu underdånigst föredragna betänkande utgör emedlertid endast en sammanfattning af de åsigter, hvilka hos Komitén gjort sig gällande vid den tid, då dess arbeten hufvudsakligen voro afslutade och innan underrättelse hade ingått om de för Sjökrigsväsendet vigtiga tilldragelser, som ungefär samtidigt utomlands egt rum och äfven inom Komitén framkallade tvekan, huruvida icke dess redan uppgjorda förslag bo:de med ledning af dem förändras, ehuru Komitén derifrån afstod med hänseende till de utrikes alltjemt fortgående försöken med nya förändringar i krigsfartygens konstruktion och bestyckning, samt den deraf föranledda ännu rådande ovissheten om hvad slags materiel skulle för Sjöförsvarets olika ändamål blifva lämpligast.» »Omförmälda tilldragelser, hvilka gåfvo ytterligare stöd åt de af Komitén yttrade åsigter om det byggnadsmaterial, som numera hufvudsakligen lerde begagnas, hafva tvifvelsutan äfven hos männen af yrket förändrat åsigterna om lämpligaste beskaffenheten af Sveriges blifvande Sjökrigsmateriel och dermed sammanhängande personal-organisationer; och är det äfven obestridligt, att derigenom den långvariga tvisten angående nämnde materiel blifvit så till vida afgjord, att egentliga stridsfartyg, byggda af trä, uumera ej kunna anses motsvara sin bestämmelse. Bil. N.-o 4 (ill Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. Men om ock häraf kan och bör dragas den fördel, som är att hemta af varningen att blott till det mest oundgängliga inskränka utgifterna för dylika fartyg, så qvarstår dock det bekymmersamma förhållande, att Sverige för närvarande icke eger fartyg af annan beskaffenhet än den sålunda numera till krigsbruk otjenliga.
Det är nämligen genom Polichinelles händer en pariserpappa eller mamma stundom uppmuntrar dygden med en docka eller en Noaks ark, hvilken gåfva under skällande applåder öfverlämnas till den lycklige mottagaren, som aldrig är för liten att uppskatta hvad äran kan skänka af tillfredsställelse och tjusning. Teaterns publik är sammansatt af alla stånd, men arbetaren, som kanske ger ut en half dagspenning, för att hans bleka flickunge en gång skall få sig ett riktigt godt skratt, försvinner bland den kompakta majoriteten af borgerliga fäder och mödrar, hvilkas breda ryggar deras blomstrande söner och döttrar äro kallade att ärfva. När dessa små, påpälsade och med händerna i kavajfickor eller muffar, stå i kö utanför teateringången, anta de något af det till hälften tå- liga, till hälften uttråkade allvar, som kännetecknar den stora publiken, när den väntar utanför Théåtre Francais eller Odéon. Det unga ämnet till en blifvande klubbeller sportsman betraktar en annan obekant framtidsvariant af typen med detta ögonkast, som är så fullkomligt blottadt på hvarje slag af uttryck, att ingenting kan vara mera likgiltigt korrekt, och den unga damen, hon, som vet med sig själf, att det icke är en plym på hennes hatt, som icke sitter som den skall sitta, icke ett veck på hennes klädning, som icke faller efter konstens sista regler, undersöker med hela den oförbehållsamma nyfikenheten af sina sex år, om den eller den lilla grannen också är chic. Och trots allt detta förstår hennes lilla ansikte att bibehålla ett oåtergifligt något af förnäm slutenhet, som återspeglar den omisskänliga reserven i modrens eller stora systers blick på omgifningen. Men vid sidan om dessa små försigkomna får man också se barnaanleten, hvilka stråla vid tanken på Polichinelle, och när hela denna lilla värld väl passerat biljettluckan, när man ändtligen tagit af rock och kappa och kommit in i teatersalongen, tyckes förväntningens spänning gripa alla dessa unga damer, hvilka med graciösa vridningar på sina små axlar sätta sig till rätta i stolen, liksom de se mamma eller stora syster göra, och alla dessa unga män, hvilka liksom pappa vända sig om och underkasta publiken en flyktig granskning.
Genom Utslag den 22 December 1857 hade Hanebo Tingsrätt dömt en mansperson för första resan stöld af gods, värderadt till Tre Rdr 30 sk., att böta tre gånger detta belopp med Tio Rdr 42 sk. Banco eller, i saknad af tillgång till böterna undergå Tio dagars fängelse vid vatten och bröd, hvilket straff jemväl blifvit verkstäldt; och sedan åtal för berörda oriktiga förvandling blifvit inför Kongl. Svea Hofrätt utfördt emot en tillförordnad Domhafvande, hvilken såsom Ordförande med Tingsrätten fattat förrberörde beslut, har Kongl. Hofrätten i Utslag den 3 sistlidne Maj, hvilket icke är öfverklagadt, sig utlåtit och emedan, enligt 20 § af Kongl. Förordningen om stöld, snatteri och rån den 4 Maj 1855, ifrågavarande bötesbelopp bort förvandlas till fängelse vid vatten och bröd under Fem dagar, men Tingsrätten oriktigt föreskrifvit, att böterna, vid saknad tillgång till deras gäldande, skulle aftjenas med Tio dagars dylikt fängelse, som ock blifvit verkstäldt, dömt t. f. Domhafvanden, som vore för Tingsrättens beslut ansvarig, att i förmågo af 1 Kap. 12 § Rättegångs-Balken böta Femton Rdr Riksmynt, men då t. f. Domhafvanden företett bevis derom, att ersättningsbeloppet till Kongl. Maj:t och Kronan för fångens underhåll under den obehörigen förlängda strafftiden blifvit till vederbörande Landtränteri inlevereradt, äfvensom att fången för sitt lidande bekommit full godtgörelse, förklarat något yttrande öfver de i afseende å samma ersättningar framstälda påståenden icke erfordras. Uti en den 18 November 1857 ingifven skrift hade vice Auditören J. W. Holm och vice Häradshöfdingen G.W. Engzell, — med anmälan att vid Rådstufvurätten i Götheborg då vore anhängigt ett mål emellan handelsbolaget G. Th. Areschoug & komp. i Ystad, samt handelsbolaget Mathsson &
Riddeiskapet och Adeln biföll Allmänna Bcswärsoch Oeconomiä-Ulfkottets, den L'sta flstledne Jnnii pä bordet lagda Memorial, i Anledning af Riksdagsmannen Abraham UnrLlons frän Östergöthland wackte fräga, att -Kyrkoherdar, lika Med Tomministrar pä landet, i Rikets alla provincer, ritvm Skane, flelfwe watte Nybygga och Underhålla deras boställen, supra, S. D. Efter derom gjorda anmälningar ater» remitterades till Allmänna BeswärSdch Oeronomia-Utskottet, desi, den t JuNii pä bordet lagd» Memorial, i anledning af wäckt fragg vin skjntsle-> Jans förhöjande för fängskjuts m. m. med anmodan, ari Ukffotket Matte inkomma Med förslag till bestämda grunder för de friwl Liga öfwerenskoMMes» ser i afseende pa faNgföringen, hwilka Utskottet ii sitt ntlätande äsyftat, lfft luprL. S. Biföl! Höglofl. Ridderskapet och Adeln Allmanna Befwärs. ochPec0Nömiä-M>k0ttcks, de» r Junii pä bordet lagda, Memorial, rörande den af tztt ledamot af Högwördige Preste-Ståndet Heke Prosten Silversson yttrade önskan» äkt ekt särskild Lörsta DN. N:s zz. si4 Den Z Iunu. Läns-Lazarett för Bohus Län mätte blifwa i Uddewalla stad inrätladk, samt att det i Strömstad nu warande Cnrhus för veneriska sjukdomar äfrven mätte till förstnämnde stad blifwa förflyitadt. sst supra. S. D. Medelst bifall till Expeditions-Utskotlets, den >:sta sistiidne Junti pä bordet lagda, memorial, gillade Högloft.