Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jemte det Kongl. Majrt vidare till noggrann pröfning förehaft flera, dels hos Rikets Ständer vid s^sta Riksdag, dels serskildt väckta frågor om vården och förvaltningen af Kyrkornas fastigheter och medel, samt granskning af redogörelsen derföre; om Ecclesiastique-lägenheters upptagande i Jordboken; om Skatteköp å Preste-, Klockare-, Annexoch Mensal-bemman i Skåne, Halland och Bohus Län, samt å Domkyrkohemman i Skåne och Kyrkohemman i Halland; om Arrende-auctioner och Optionsrätt å Kyrkooch Ecclesiastique LöningsHemman; om afgifters bestämmande vid försäljning af Lunds Domkyrko-Hemman utom börd, samt ersättning för öfverbyggnad å samma Hemman, m. m.; och uti dessa ämnen, efter förekomna skäl och omständigheter, i öfverensstämmelse med eganderättens helgd, vidtagit Nådiga stadganden; har Kongl. Majrt låtit utgå allmänna Kungörelser om förändring och tillägg uti 1817 års Förordning om Sockenstämmor och Kyrkoråd; om åtskilliga föreskrifter i afseende på förrättande af oeconomiska besigtningar å Kyrkoherde-boställen, Capel - 5 6 Kongl. Maj.-ts Nådiga Bertill. ,N.o 1- lansoch Klockarebohl samt Preste-stomhemman; äfvensom en förändrad Husesynsordning för Prestgårds-byggnader i Skåne och deras brandförsäkrande, blifvit, under den 17 Mars 1824, utfärdad. Som Kongl. Maj:t funnit det i Carlskrona serskildt förordnade Amiralitets-Consistorium lämpligen kunna upphöra, har Kongl. Maj:t, under den 24 Februarii 1826, förordnat om detta Consistorii upplösning och de dit hörande ärendens öfverflyttande till Consistorium Ecclesiasticum i Lund.
Således, med afseende på det allmänna gagn och inflytande, som Gymnastiken inom vårt Land verkat, och öfvertygad att allt, som leder till en högre utveckling, vare sig rigtadt åt själens eller kroppens harmoni, eller åt båda dessa gemensamt, utgör ett sannings-föremål, hvilket hvar och en verkligt upplyst eftersträfvar, anser jag det af vigt, att Gymnastiken, för dess ytterligare kringspridning och stadfästelse, måtte mera befrämjas af Staten, sedan dea numera allmänt önskas och påyrkas af de upplystare i vårt Land, helst den icke mera kan utgöra en enskild mans sak. Skolungdomen, för hvilken Gymnastik ej allenast är ett physiskt uthildnings-medel , utan fastmer en kraft, som dämpar orena lågor, 244 Den 15 D c e e m i) e r e. m. befäster viljan och bibehåller kroppen i sin helgd, saknar ännu en förnuftsenlig physisk uppfostran. Sjelfbefläckelsen, hvilken lönmördar ungdomskraften, och intrycker sin vanställande prägel så starkt, att ej blott kroppen förtvinar, utan äfven de ädlare anlagen utvexlas mot orena begär; denna olyckliga last, som hvar och en vet vara gängse bland skolungdom, kan förebyggas derigenom, att ynglingarne få en efter deras ålder afpassad Gymnastik. Om någon betviflar detta, eller förnekar hvad jag yttrat öfver Gymnastikens verkningar, kan han öfvertyga sig om sanningen häraf vid de Läroverk, der Gymnastik på rätta grunder öfvas. Och må det tillåtas mig, att i detta fall nämna Kongl. XrigsAkademien på Carlberg, hvarest icke allenast jag, såsom anställd Lärare i den physiska uppfostrings-grenen, utan äfven Guvernören för KrigsÄkadernien , under flera år kunnat märka Gymnastikens inflytande på ungdomen. Men en vidsträcktare kännedom om Gymnastikens verkningar vinnes vid Centralinstitutet, der sjuka och friska af alla åldrar dagligen erfara Gymnastikens mångfalldigt fördelaktiga inverkningssätt.
Lag-Utskottet har, uti dess Betänkande N:o2Ö, hemställt, att, med upphäfrände af hvad genom Lag och serskilda Författningar är vordet stadgadt, angående uppenbar kyrkoplikt och om ansvar för den, som vägrar att den undergå, i stället måtte förordnas, att i alla de händelser, der uppenbar kyrkoplikt, i förening med annat straff, såsom påföljd för brott, hittills egt rum, skulle hädanefter, till enskildt skriftermål, dömas; dock att, i dessa fall, med bibehållande af den vanliga varningen till folket, på sätt förut tillgått, underrättelse från predikstolen i kvrkan, der skriftermålet sker, borde meddelas om den felandes namn och brottets beskaffenhet; äfvensom i fråga om sättet och orten för sådan enskild skrifts verkställande i de serskilda fall, som omförmälas i 4» 5 och 6 morn. af Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807 iagttagas.skulle, hvad der, angående uppenbar kyrkoplikt, stadgadt funnes. Omförmälde Betänkande bifölls af Yällofl. Borgare-Ståndet och af Hedervärda Bonde-Ståndet, men återremitterades af Höglofl. Bidderskapet 6 Lag-Utskottets Memorial, JY'.o 120. och Adeln samt af Högvördige Preste-Ståndet. Sedan Utskottet, vidhållande sitt förre beslut, besvarat återremisserne, genom Utlåtandet N:o 70, hafva de två förra Riks-Stånden lagt samma Utlåtande till handlingarne.
Resolutioner nämnde inkomst återfått, länge befunnits i saknad af ett bidrag till sine fattiges underhåll, som varit ämnadt alt göra denna skyldighet mindre betungande, samt då en återgång härutinnan synt#s Rikets Ständer böra ega rum, — Kongl. Majit alltså måtte i Nåder vidtaga det beslut, alt dé i Carlstads Hospital befintlige svagsinte personer och hospitalshjon blefve, genom Kongl. Seraphimer-Ordens-Gillets försorg, så snarl ske kunde, till Wadstena Central-Hospital eller någon annan dylik anstalt förflyttade och förstnämnde Hospital genast derefter indraget, samt att |;dels procenten vid bouppteckningar mätte allmänligen få återgå till sin ursprungliga bestämmelse, eller underhållet af hvarje församlings fattige, så väl inom Wermland, som öfrige delar af Riket, hvarest något undantag från sådant förhållande möjligen kunde ega rum. I anledning af denna Rikets Ständers underdåniga hemställan, behagade Kongl. Maj;t, efter Seraphimer-Ordens-Gillets hörande, under den 22 April i83o, i Nåder förklara, alt Kongl. Maj:t icke funnit Sig kunna bifalla framställningen derom, att Slerbhus-procenten inom Wermland, nätte tillerkännas församlingarne till underhåll af deras fattige, men att, sedan den af Kongl. Majit redan den 29 October 1828 beslutade förflyttning af hospitalshjonen, ifrån Carlstad till Central-Hospitalet i Wadstena, hunnit verkställas, berörde afgift derefter borde användas till underhåll af Länets Lazarett och Curhus. Denna flyttning kom äfven samma år till verkställighet, och, till följd af Kongl. Majits ofvanberörda Nådiga föreskrift, har den så kallade faltigprocenten inom Wermland sedan nämnde tid till Länets gemensamma sjukvårdsanstalter ingått. Allm. Eesv.- och Occon.-Utsk. Utlåtande N:o 64- 7
Arfvoden och traktamenten m. m. till ordförande och ledamöter i komitéen samt tryckningskostnader 5,062 92 1863. 10:o. Godtgörelse åt Landshöfdingen i Kopparbergs län: Enligt Kongl. Brefvet den 9 November 1860. Till Landshöfdingen m. m. 0. af Geijerstam, ränta å 5 procent å 2,000 R:dr 18 öre, levereradt öfverskott å influtna medel för exproprierad jord från kungsgården Noret, för år 1863 100 1863 med 1865. ll:o. Komitéen för utarbetande af förslag till ny lag rörande vattenrätten: Arfvoden, traktamenten och resekostnadsersättningar till ordförande och ledamöter samt sekreteraren hos komitéen äfvensom till bestridande af nödiga utgifter 14,569 40 1863 och 12:o. Komitéen för utarbetande af förslag till ordnande af den gymnastiska undervisningen i riket: Enligt Kongl. Ersättning för tryckning af komitéens utlåtanden 214 30 1864. För Läns-arhivers ordnande m. rn. Transport Ersättning för anställda 1863 I Enligt Kongl. Brefvet den 13 Juni 1862. och undersökningar och för afskrifning af åtskilliga i Westerbot 1864. j tens arkiv och provins-landtmäteri-kontor befintliga äldre handlingar, sora röra Norrbottens län ... 1864 och 1865. 81,504 ; 14:o. För de i länen tillsatta Nämnder för reglering af presterskapets löneinkomster: Godtgörelse till nedannämnda J läns ränterier för derifrån förskottsvis utbetalda resekostnadsersättningar och traktamenten till ordförande och ledamöter j m. m. i dessa nämnder, nemligen: St. Komitéen för granskning af förslag till ny strafflag för krig smäg ten till lands och sjös: 1864. i Enligt Kongl. Brefven den 13 Oktober 1863 och den 18 Oktober 1864.
Dek lärer icke kunna nekas, ak det är en ffillnad mellan at förändra et beslut och rubba et >usterallt llrotocott. etter st ogilla de deruti nyttjade termer Dä Herr Afwerste 8cbnn8tröm r dag ytterligare Lppujerst pä dem, tror jag de kunna och böra ogillas. Herr Den 19 Jun». 819 Herr ^bönström protesteraäe ä nyo.mot uptagandet af detta ämne. Mänga ropade at Herr 8cbön8tröms ord icke hade ledt til nägot beflut, och at pä dem icke nägon proposition hade följt. Herr„ Grefwen och Landtmarskalkett. Pä Herr E)fwerste Lcnönströms ord skedde wis» serligen ingen proposition; men jag utber mig at fa fräga Högloft. Ridderffapet och Adeln, huru långt' efteråt man bör kunna uptaga saker, som genom jnsterLäo ?rotocoU äro faststälde. Grefwe Os la 6a rZis, Jag ber Herr Grefwen och Landtmarffalken ödmjukast omförlätelse, at jag äter uprepar: Här är ingen fråga om uprifning af et fattadt beslut, om ändring i et justerLcit 1'rotocoll; här är endast Ulin begäran, at til krotocollei fä anföra, det Herr LcK6r>8tröm8 yttrande ej är, aldrig kan blifwa min tanka, och jag tror mig ej bedraga mig, dä jag tillägger, ej heller Ridderffapet och Adelns. Til detta Grefwe De la 6arZies anföran» de yttrade Ridderffapet och Adeln et ganska hög» ljudt bifall. Herr Grefwen och Landtmarffalken förnyade sin erindran om et sä sent äteruptagande af et ämne. Grefwe Do i» 6aräio. Jag tror ej ak för ogillande af yttranden sinnes en bestäm-tid.
Om dererpot domarens skyldighet att före alresan från förrättningsstället tillhandahålla parterna prot. och utslag upphör, kan ingen ersättning för den tid, expeditionen upptager, äga rum; dagtractamentet inskränkes, utan några expe - Den 11 Maj e. m. G3 ditionsdagar, endast till den tid, sorn åtgår till sjelfva förrättningen och parternas förhandlingar, äfvensom, genom en lättare beräkning häraf på förhand, resekostnadernas fördelning på flera förrättningar kan noggrannare bestämmas och bättre controlleras. Hvad sålunda för parterna besparas, skall otvifvelaktigt i alla händelser motsvara den nya kostnad, de måste vidkännas till det särskilda sammanträdet för domens afkunriande och expeditionens lifgifvande, särdeles som del bör följa af hvad redan finnes föreskrifvet och jemväl kan, om man anser det behöfligt, särskildt stadgas, att flera mål böra, så vidt möjligt är, vid ett sådant sammanträde förekomma och kostnaden på alla fördelas. Men örn man vidare besinnar, att dessa särskilda sammanträden, hvilka, efter hvad jag förut nämnt, alltid böra utsättas, der sådant med parternas minsta kostnad kan ske, ganska ofta kunna infalla å häradets tingställe under de tider, då ordinarie ting pågå, i hvilket fall ingen ersättning kan fordras af de rättens ledamöter, som tillika äro vid tinget tjenstgörande, samt att för öfrigt tillämpningen af det föreslagna stadgandet skulle komma att bero, icke af rättens ordförande enskildt, hos hvilken man skulle kunna misstänka ett i afseende på kostnaderna stridigt interesse ernot parterna, utan samfäldt af rätten, hvars öfriga ledamöter hafva en så ringa ersättning sig tillerkänd, att någon håg hos dem visst icke kan förutsättas att oftare, än nödigt är, förspilla sin tid med förrättningar af ifrågavar. beskaffenhet; sä torde det böra medgifvas, att likasom den af mig nu åsyftade lagförändringen för enskilda parter onekligen bereder en större säkerhet, lika gifvet kan man antaga, att den i allmänhet icke för dem medför några ökade kostnader, utan snarare en lindring deri.
Jemväl å den del af det andra slaget af Bankens depositioner, som utgöres af låneoch kreditiv-förlag är omförmälda, metalliska kassan överskjutande, sedelutgifning grundad, såsom af sedelstocks-beräkningen i 26:te puukten här ofvan synes. Första afdelningen af detta slags depositioner torde icke påkalla närmare förklaring, än som ligger i angifvandet af deras egenskap af medel, som Bankostyrelsen och vederbörande densamma underlydande kunna vid anfordran disponera. De i andra afdelningen omförmälda kreditiv äro af helt annan natur, än de kreditiv, som ut gifvas af Diskontoch Lånekontoren, i det att de förra kunna begagnas såsom stående lån, hvilket ock i allmänhet eger rum. Visserligen kan i ... _. , O det af Bankens räkenskaper synas, som skulle krediti ven till Filialbanker vara till en ringa del anlitade, men detta är ej händelsen; ty vanligen motsvaras det i Banken inneståendo oanvända beloppet af utelöpande vexlar och assignationer. Af det nu anförda inses skälet, hvarför ifrågavarande kreditiv icke blifvit till Dis kontoch Lånckontorens kreditivrörelse hänförda. Det tredje slaget af depositioner, eller postvexel-medel, kan ej heller lämpligen sammanföras med Diskontoch Lånckontorens depositionsrörelse, enär dessa kontor ej kunna, såsom händelsen är med enskilda banker, i låneoch diskonterings-rörelse använda de för lifgifvande postvexel ingångna medel intilldess desamma erfordras för inlösen af den utgifna vexeln, emedan, i sådant fall, maximum för Riksbankens sedelutgifning kunde komma att öfverskridas; hvilket ock är anledning till det i 37:de punkten litt. d) här nedan stadgade bestämda förbud mot sådana medels användande i låneoch kreditiv-rörelse.
Jag tror således, att decimalräkningen allena kan med lätthet fattas; men jag kan icke dölja, att vid öfvergången från ett vexlande mynt till ett stadgadt, måste jag biträda de personers åsigter, som till en annan tid, t. ex. nästa riksdag, vilja uppskjuta det nya systemets antagande. Hr Lefre'n: Det är för andra gången jag nödgas uppträda för att försöka en vederläggning af min värde vän, Hr Hegardt, med hvilken jag i den allmänna realisationsfrågan så öfverensstämmer, att jag önskade att icke nödgas från honom afvika i detaillerna. Hr Hegardt har sagt, att om den nya sedeltillverkningen ej skulle fortgå, kunde sådant hafva till följd en inställelse af Bankens rörelse, och att om Utsk. varit så visst på sin sak, hade del endast behöft anbefalla tillverkningens inställande. Jag ingår ej i någon pröfning af andra utsktsledamöters visshet eller ovisshet i detta fall; men om jag också haft benägenhet för att deltaga i en sådan befallning, var dock. jag, äfvensom Utskts alla öfriga ledamöter, derifrån förhindrad, emedan R. o. Ad:s ledamöter ej voro tillstädes till det antal, som grundlagen fordrar för att tillåta beslut med R. St:s rätt. Det har blifvit nämndt, att Utsk. velat undandraga sig det ansvar, sorn kunnat följa på ett sådant beslut. Jag hoppas, att, när Utsk. blifver fulltaligt, det kommer att visa sig, om pluraliteten vill fatta ett sådant beslut eller icke. Det är för tidigt alt spå, men jag vill tro, att det icke uteblifver. Hvad åter beträffar, att, såsom Hr Hegardt sagt, Banco - styrelsen till följd af förra Ständers beslut vore oförhindrad att när som helst låta de ifrågavar. nya sedlarna komma ut i rörelsen, får jag, till förekommande afall fruktan, att något sådant kunde hända, såsom en surprise under R. St:s sammanvaro, lugna med följande förklaring. R. St:s beslut för Bancofullmägtige lyder så, att
Majit* Nådiga Berättelse om hvad i Rikets Styrelse sig tilldragit sedan sista Rjksdag, hvarefter Konungens Nådiga Proposition angående Stats-Verkets tillstånd och behof blifvit den 5 December till vVårt Stats-Ufskott öfverlemnad. Vårt första åliggande har varit: att betyga Kongl. Majit Vår underdåniga vördnad och erkänsla, så väl för Dess Landsfaderliga omvårdnad i allmänhet för Riket, sorn serskildt för de betydliga Spannmåls-undsättningar, Kongl. Majit låtit meddela åtskilliga behöfvande .Landskap, och hvarigenom dessa blifvit räddade från den hotande faran af hungersnöd: att förklara då varande Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen, Vår nu regerande Allemådigste Konung , Vår underdåniga tacksamhet för Dess ädla uppoffringar och outtröttliga bemödanden till understödjande och främjande af Kongl. Majits välviijande afsigter: samt att, sedan då varande Hans Kongl. Höghet Arf-Prinsen, nu mera Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen, enligt de i båda Skandinaviens Riken gällande Grundlagar, den 4 Juli 1817 upphunnit aina myndiga år, sorn kalla honom 718 Riksdags-Beslutet'. lill elt nytt strid för Svenska Throneri, deröfver ådagalägga Var underdåniga glädje och lyckönska Kongl. Maj:t att redan se Dess Thronföljares Efterträdare genom åren och visheten mognad att regera: Och Vi håfve jemväl i underdånighet hemburit Kongl. Majit Vår tacksägelse för Dess Nådiga omtanka att, vid den af omständigheterne föranledda bekymmerfull inre penninge-stälining, sammankalla Riksens Ständer och emellertid, till de allmänna bördornas lindring, förordna anstånd tills vidare med KronoUtskyIdernes indrifvande. §• a För att gifva en ytterligare utveckling åt Rik sens Ständers vid 1812 åts Riksdag fattade Feslut angående Hans Kongl. Höghet KronPrinsen C.ÄRL JOHANS rättighet att antaga Pikets Styrelse i händelse af Kongl.
Att hvarken Depositioner eller Assignationer på Banken hädanefter rriä tillåtar, utanpå jämna Tiotal, och de sednare eller Assignationerne icke eller tillåtas på mindre Summor än 30 R:dr. 4. Att Bankens egna sedlar aldrig må utgifva? på andra än jätuna Riksdalers Tiotal. Remittenter i Hufvudstaden hafva endast fördel af ett motsatt förhållande, sorn oftast förorsakar oreda i liqvid pi Lan(lsbyggden; men BankoVerket bör varn lika välgörande för hela Riket. 5. Att ingen publik förändring vidtages med den nu löpande Banko-Små-Sedels Stocken. Dea ctrculerar så länge den kan och uppfrätes småningom af de Allmänna behofven ; hvaremot Riksgälds-Valeuren ej torde behöfva ökas med mera än TolfskiHi ngar. Sedan behörig communication med Högloft. Stats-Utskottet föregått, och efter Herrar BankoFullmägtiges och Cotnmissariatets hörande, får Banko-Utskottet öfver de uti berörde Memorial omförrnälde ämnen, härigenom afgifva dess vördsamma Utlåtande. Beträffande första puncten, åberopas vördsamt tiel frän Statsoch Banko-Utskotten afgifne gemensamma Betänkande om Allmänna Pennirtge-rörelsen och Myntvärdets upprätthållande, deruti ibland annat åsyftas, att, utan hinder för Penninge-väsendets successiva återförande lill JSn central-punct, behofvet af Små-Sedlars utgifning 38S Banho-Uishottets Betitnkantlen1 från Banken må genom kringspridande af Metalliskt mynt i rörelsen; efter liand kunna förminskas. Derest Riksens Höglofl.
M:ts Stats Contoirs försorg, anskaffas, medelst upphandling på offentlig Auction, alltså faststält följande reglering med Hof-Stallets Utfodrings-Stat, till nästa Riksdag, nemligen: Till Kongl. Hofstallets utfodring erfordras 581035 fSfe Hö, hvaraf, efter afdrag för Sundby, holms och Veridtholms Hof-Stall-ängar, derifrån numera något Hö icke lefvereras, 25,301 ^utgöra Arrendehö, som nu, likasom tilliöiene, uppföras i Staten, ä sJsk. per éä till 2,811: 10. 8. Fyllnaden i Hö-anslaget, som numera skulle komma att årligen upphandlas, utgör 3a,734 6ft, och utföres förslagsvis, likasom hittills, till 16 sk., med 10,911: 16. — Till upphandling af Halmbehofvet 31,800 upptages nu, likasom tillförene, ett Förslagspris af b| R:dr tjoget, hvarje tjog till 40 éä räknadt, 5,300: — —■ samt, till uppköp af 2456 Tunnor l&f kappar Hafre, jemväl förslagsvis till 4 R:dr per Tunna 9,826: 13. g. Tillsammans 28,848: 40. 5. Tillgång härtill finnes: Uti förra anslaget till RänteHöets och Halmens transporterande - 1,000: Det i Staten utförde värdet å Arrende-Höet 3,492: 3*. — Anslaget till upphandling af Hö 559: —- •— Dito, till upphandling af’ Halm 3,851: 224 Underdåniga Skrlfvelser.
Dä härtill komitier, att Stadett betalat en dryg inrjVarteringsafgift, hvarigenom husägare äro lika betungade, sorn Individuer, synes det vara obilligt, att af dem yrka ett sådant ållggatt' de, och ännu mer att dertill diiitima dem ohördatt. Grefve dP Ugglan jag Får upplysa, ätt Betänkandet bestämdt innehåller , det anslaget blott skall äga bestånd intill nästa Riksdag, hvar* Vid äfven det vilkor blifvit tillagdt j att Kongl, Majit täcktes vidtaga sådana åtgärder, ätt något ytterligare anslag ipke behöfdes. jag fbrrnödäf således, att hvarken Statens ellef Stadens intreSsfe blifvit åsidosatt. Herr Rosenblad .* jag kaB ej dela deri tanka, Herr Liljestråhle yttrat, att Stockholms Stmls husägare icke libra ombesörja Caserrt* byggnader för Stadens GarnisdrtsRegementef \ derföre att e'ii del äf dessa bära namn afKonun* gens Lifgarde. Jag hemställer, huruvida eh Hufs Vridstad med lifver yo,ooö Invånare* der desstU torn alltid fett stört antal sjöfolk roed andra lösa personer ärö församlade, kan umbära den lilla Garnison bär finnes, Söm större delen af året ic* ke öfverstiger 1500 å 2000 man feffeCtift i tjenst* göling; peli jag tror, att så länge Incjvarterihgs-i skyldigheten åligger Städerne, Htifvudstäden icke mer än de smärre kan undandraga sig dfe dermed förknippade bördor.
”De ersättas för närvarande af Bergslaget till fullo genom" Tionden, myntarelönen och Slagskatten , samt de särskilda 1,1x9 sorn årligen i Westerås Ränteri insättas. Stats-Utskot t e ts Betäilkanden, 13 ”2:0 Konst-stats-medlen (enl. 1743 års Con* tract), utgörande circa 1,000 R:dr Banco, äro en Fond af Staten anslagen till Bergverkets upphjelpande vid timande olyckor, samt till bestridande af större och mera vidtomfattande Grufva - arbeten, — hvilket allt med så mycket större skal måste genom Allmänna Medel bestridas, som det aldrig kan blifva Individens, utan Statens eller det Allmännas, skyldighet, att förskjuta de kostnader , af hvilka först efterkommande Slägten kunna skörda frugt, — Så länge Silfver-tillverkningen icke öfverstiger sitt nu varande belopp > kunna Konst - stats - medlen väl anses som en Kro' nans och Stafs - Verkets förlust om maniche vill afse den både i Statistiskt och Oeconomiskt hän. seende säkert betydligare förlust, Kronan skulle göra, om Silfver-Verket nedlades; stiger åter Silfver-tillverkningen, sorn man har stor anledning förmoda , och således ändamålet med Konst" stats-medlen visar sig vara vunnet, har också Kronan att påräkna en successiv, och i mån som Silfver-tillverkningen och med detsamma Tionden stiger, ökad ersättning derföre; Mera kan förmodeligen Kronan efter förenämnde Contract icke med rättvisa begära. ”Den Fond, som nu utgöres af konst-statsmedlen, och utgår i Krono-Räntor af Spannémål och flere persedlar, efter Markegång löste från Hemmanen, ligger således i jorden och är fran lj. Stats-Utskottefs Betan kinde n. elen oskiljaktig och derföre af solid natur, oberoende af alla mynt - förändringar , utan särskild kostnad produetiv; denne nuvarande Fond är således betydligt olik den, som genom årliga Contanta afsattningar skulle skapas; — denna Fond skulle nemi. blifva; ”1:0
: -i_* D;o om att visa redo för Häradets andel af Sakoresmedel, I, s, 177, 178. R. d; B. J. 44. Härjeådaiens* öm* återläggande under Gefleborgs länsstyrelse* II. 2 s. 138, 139* Rd. B. J. 44, Hästar, om ersättning för, som stupat eller blifvit skadade under Kungsskjutsar. underd. Skrifvelse. I. s. 123. R. d. B. g. 44* Hästvacance-afgiftens utgörande* om, vid Smålands Regementes Infantcri-Bataillou L 8. 83^, 835* Register'. 17 Höganäs Stenkolsverk, angående ett beviljadt understöd af Statsmedlen för, II. s, 36g-—374. Högsta, om nedsättning i arrendet för. I, s. 544—-547. I. Indelningar, rörande utbyte af 2tne, vid Lif-Regementet. I. s. 381—383, Infanteri-Regiinternes beklädnad, om indcldta, 2. I. s, 457—46o. Inqvarterings-Besväret, om lindring i, för Städerne i allmänhet m. m. I. s, 704—70g. — ordning, om öfverseende af 1720 års. I, s. 3’g. Instruction för Riksens Ständers Revisorer, i hvad sorn rörer deras befattning med Stats-Verket. I,s, gG3—8 tig. — för D:o D;o om tillägg i den, som utfärdats den io Junii 1812. II, 2. s. 3—8. — med öfverlemnande af IX Art. uti, för Fullmäglige i Riksgäld3-Contoiret. II, 2 s. 17g—189. Instrumenter, om inköp af, åt astronomiska Observat,;-* riam i Stockholm. I, s, 538. 53q.