Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nödigt tillständ besörja om tryäning af Handlingarnc i detta mäl, har han förledel gärdag frän trycket serskildt ukgifwit sin första Besivär§« Den 22 September. 719 Beswärsskrift, under Tiluk: Sällan wärre. Jag mäste medge, att denna Titul är fullkomligt sann och träffande, ehwad Klagoskriften betragtas till innchäll eller ffrifsätt; men detta försök utmärker ej dcss mindre Klagandens wanliga bemödande att missleda och förwilla, hwilken obehöriga afsigt han nu e) mera kan winna, sä snart alla Handlingar i ett sammanhang hinna blifwa tryckte. Han söker dock draga partik af ensidigheten, sä längt bet är möjeligk. Sedermera anhöll Hans Excellence, att det öfriga af de tryckta Handlingarne nu mätte fä uppläsas, förmodandes Hans Excellence, att Riddcrskapct och Adeln derutaf skulle blifwa fullständigt upplyst om Effwcr-Oireclcuren Lrevvesmöklens ofog. Herr Grefwen och Landt-Marsk alken yttrade sig anse uppläsningen af dessa Handlingar inför Ridderskapet och Adeln ingalunda wara nödig, och anmodade derföre Hans Excellence att derjfrän afstä. Hans Excellence Herr Grefwe » k kk A g 1 a 8 ansäg deremot densamma aldeles oundgängeligen nödwändig. Ridderskapet och Adeln i allmänhet hördes yttra sig häremot. Herr 8ilversto!pe, Lustaf ?ebratism, anmälte sig att fä tala. Hans Excellrnee Herr Grefwe sk g A1 as begärde, att i sitt yttrande ej blifwa afbruten. Herr 720 Den 22 September. Herr Hilve i-stolpe, Gustsf ^brsksm, föimälte sig wilja lala endast i afseende pä up* läsningen.
Hvad den irsta anmärkningen: ”att Pastoreme och Kyrkovärdarne ”för ett ’cke ringa antal Kyrkor innehaft större oförräntade behållningar, än som medgifves uti 16 punkten af Kongl. Kyrko-Instruk”tionen den 12 April 1815, utan att upplysning lemnats, huruvida instundande behof sådant påkallat’', angår, få vi i underdånighet yttra, att Kyikans Syssloman under de år, hvilkas Räkningar varit föremål för Rikets Ständers Revisorers granskning år 1841 > enligt hvad vid Kyrkans arkiv förvarade Räkningar för samma år utvisa, icke inneha!t 433 större oförräntade penningebehållning, än sora, enligt den, i citerade anmärkningen, nämde Kyrko-Instruktion medgifves, utan att, då så skett, nemligen för år i83c), upplysning lemnats i debet om orsaken dertill, äfvensom att credit utvisar, att samma penningebehållning blifvit använd till uppgifna ändamål. Hvad den aldra anmärkningen: ”att Inventarieconti öfver Kyrkans ”tillhörigheter och böcker vid åtskilliga Räkningar saknats, äfvensom ”att de befintliga, antingen äro till en del mindre noggrant upprättade, ”eller visa brister af sådana böcker och handlingar, som vid alla Kyrkor böra finnas”, angår, så få vi i underdånighet nämna, att uti Kyrkans arkiv befintliga böcker och handlingar visa, att behörigen upprättade Inventarieconti öfver Kyrkans tillhörigheter och böcker med mera åtf Ijt dess Räkningar för de år samma Räkningar af Stats-Revisionen 184 1 blifvit granskade; samt att dessa Inventarieconti väl torde visa brister på några klädespersedlar och böcker, såsom t. ex. Bibeln, som vid Kyrkan borde finnas; men alldenstund inga dyrbarheter kunna vid Kyrkan förvaras, emedan den ofta af tjufvar hemsökes, så hafva Kyrkans Sysslomän icke ansett ändamålsenligt att anskaffa sådana klädespersedlar och böcker, helst de kunna, då så behöfves, hämtas ifrån Moderkyrkan, och äfven emedan Kyrkans åi liga inkomster äro ganska obetydliga.
Från Hofkretsarne, från Representationen, ja! stundom från Skeppsbron hemtas våra Statsråd; och det ligger ej i vår grundlag något hinder för Konungen att hemta dem från hvilken okunnighetsclass, Han behagar. JMu frågar jag, med fullkomlig rätt, huru bevara vi folkets frihet, då vi borttaga den enda upplysning, som dessa rådgifvare nödgas inhemta, dä Beiedningen är sammansatt af dugliga män ? Jag säger nödgas; ty hittills har det varit praxis att, när kameralärender föredragas, uppläsa Beredningens yttrande. Statsråden nödgas då i detta yttrande finna skäl och upplysningar, som de sjelfva måhända aldrig skulle tänkt uppå. Jag frågar då ännu en gång, huru vi bevara folkets frihet, dä vi borttaga en sådan inrättning. Jag vet, att man vill försvara delta förslag med det bedröfliga skäl, att Beredningen, genom sättet att sammansätta den, utgör, snart sagdt, endast en pensionsinrättning. Jag antager icke helt och hållet detta förhållande. Visserligen har det varit en långväga beräkning att först sammansätta Beredningen så, att man sedan kunde skylla på inrättningen och säga: den gör intet gagn; detta blir dock icke folkets fel, ulan Regeringens, som så sammansatt deri. Men jag medger ej, att så förhåller sig, ty jag har läst Allm. Beredningens prot., hvari en der qvarvar. ledamot på ett ganska fullständigt och grundligt sätt vederlagt den af Hrr Statssekreterare, som föredragit. Visserligen kan det vara förtrytsamt, att en sådan auetoritet finnes, för de Hrr, som stå på trappstegen att blifva Sveriges underkonungar; men jag, som talar för folkets rätt, frågar ändå, om vi göra rätt mot folket, då vi borttaga den? Mera i öfverensstämmelse med folkets bästa hade Utsk. förfarit, om det gifvit oss ett förslag, huru vi skola fortkomma, att Beredningen blefve så illa sammansatt, och om Utsk. gifvit oss ett förslag till befordringslagar i allmänhet. Det hade varit vackert, om Utsk. föreslagit sättet alt göra inrättningen fullkomligare, då skulle jag tackat Utsk.; ' men ätt på grund äfen bristfällighet, som icke är I, 5'J
Författning ålägger dem att vid äfventyr, att anses qelaktige i mordgerning upptäcka hennes belägenhet och hindra henne från att söka enslighet vid födseln; att 8:de Puokten kungör ett Kongl, löfte till oäkta barnaföderskor, att åt deras afkomma skall byggas Barnhus, emedan de uti sine foster ega ett talande bevis pä sm 224" LngUtskottcts Beiänknndén* förbrytelse, sorn jämväl kan vara hinderligt för deras äktenskap; att sluteligen i 9:de Punkten gifves en befallaing till Prestersfeapet, att från Predikstolarne göta allvarsamma föreställningar emot barnamord , så o‘ta Forfattuingen om barnamord uppläses, ehuru någon Författning härom icke är bland dem, som från Pre* dikstolarne skola oltare kungöras. Det är denna rad af lagstridiga och skadliga orimligheter, hvaraf bela den sålunda genomgå igne Författningen är en sammanhängande kedja; det år denna som LagUtskottet försvarar, och till fortfarande recommenderar. Jag vill till öfverflöd icke vidare anföra eller omtala de onyttiga och tnot all sedekänsla vidrige grund satser, h var* på denna Författning hvilar och de ömmande omständigheter, som högt påkalla en förändring härutinnan. Nog sf om det rent af Lagstridiga klart är ådagalagdt. I afseende på Utskottets uppgift att barnamorden de 5 åren räst före 1778 vörö 4.1 och sedan 20, får jag hänvisa till Tabeflerne som innehålla att detta antal blott i Sverige de 3 sista åren, som der upptages, varit 281 oberäknadt de barnamord, som skett hemliga och i enslighet der nu ingen efterfrågan får ske. Skulle Riksens Höglofl.
Kronoskjutsen deremot, såsom den nu utgår, synes vara en, under tidernas längd och genom Souveraina Regenters magtspråk, förnämligast under Carl XII:s långvariga krig, återutvidgad Allmogens skyldighet till friskjuts, med deli enda skillnad, att i senare tider skjutslega derföre blifvit erlagd. Om nu vårt hela skjutsväsende, ordnadt för nära 200 år tillbaka, i landets utblottade tillstånd, efter ett långvarigt krig, och bärande stämpeln af en nödhjelp, med 2:ne seklers inrotade vanor dervid, skulle så hafva förvänt och förblandat begreppen om hvad Den 3o April e. bi. i49 nied laglig skjutsskyldighet egenteligen hör förslås, att man hittills fästat ringa afseende på mer eller mindre besvär af ett ondt, efter den okunniges tanka, lika nödvändigt och lika häfdvunnit, som begreppet om arfsynden, hvilken icke heller kan afskaffas, så är det likväl hög tid, att ett bättre vetande gör sig gällande; alt man således i denna Statseconomiska angelägenhet närmar sig till den inrättning, som Europas hyfsade Nationer redan länge ägt, och att Sverige sent omsider tager ett steg på civilisationens bana, Jag förbigår en öfverflödig vederläggning af de skäl för en särskild Kungsskjuts utgörande, som Utskottet ytterligare vill hemta från citerade författningar, enär dessa författningar endast omnämna Kungsskjuts i förening med Gästgifveriskjutsen, eller med afseende på skjutslegans bestämmande, äfvensom om ersättning för skadade hästar. Jag begriper sannerligen icke, huru Utskottet kunna gifva alla dessa författningar en så motsatt tydning, och på grund deraf kunnat på det högsta afstyrka all åtgärd från Rikets Ständers sida, i anledning af min motion, rörande den så ofta nämnde Kungsskjutsens, enligt min fasta öfvertygelse, lika olagliga som förderffiga utgörande pä sätt nu sker.
Oeconomic - Utskottet mägc gcnomg^ -Byggninga - och Handclsbalkarne, och anteckna de ställen deruti, hwilka säsom Oeconomiske Författningar böra frän Civile och Criminal Lagar skiljas, samt att dcste Utskott, sä widt de till Riksdagens stut medhinna, mäge utmärka de föreskrifter, hwilkas uphäfwande wore för het Allmänna nyttig samt upgifwa de förändringar, som uti de öfrige borde ske eller — derest de under nämnde tid sädant icke skulle medhinna, de åtminstone mätte upgifwa nägot satt att bereda sch utarbeta en plan härtill, för att, såsom cn Riksens Högloft. Ständers underdäniga önskan, öfwerlännäs till Kongl. Mast. Detta urskiljande har ock warit pätänkt af Högloft. Oeconomie-Utskottet, som uti Memorial till Riksens Högloft. Ständer tillstyrkt att sädant arbete matte updragas Zag-Utskvttct ensamt. Herr 8l!kveistols,e, o. L. ästundar ett utlåtande om, utom Händelö - och Slögde - Lagarne, nägon annan ClaH af Den 6 April. af Författningar kunde wara behäftad med oreda, och k behof af en Revision, samt huru en sädan Revision borde wara beskaffad för att swara emot det ändamäl att tjena till ledning för Konungens och Ständernas åtgärd wid för, bättring af samma. Forfattningar i hela deras samman-» hang; hwarffmtc förefläs, att belöningar af Riksens Hög» loft. Ständer matte utsättas, tjenlige art upmuntra sak, kunnige att pä sädant arbete omvända sin tid: Att wiste personer mätte utfts hwilka ffulle emottaga sädane arbes ten till den i Januari, r8iz, under loppet af hwilket är heste Commfflerade ägde att deröfwer utarbeta Betänkan-, den, som till Riksens Ständer är 1314 ffulle öfwerlemnaS.
Och som rekryteringen af berörda 385 nummer borde vara verkställd till 1866 års ingång, erfordrades derjemte, enligt hvad Krigskollegium vidare anfört, för underhållet af materielen under loppet af samma år, vid norra regementet: för lifoch släpmunderingar å 13: 79 för hvarje nummer rdr 2,523: 57. för öfriga persedlar å 4 rdr 732: — 3,255: 57. vid södra regementet: för lifoch släpmunderingar ä 13: 83. för hvarje nummer rdr 2,793: 66. för öfriga persedlar a 4 rdr 808: — 3,601: 66. 6857. 23. tillhopa rdr 76,655: 6. Varande af Krigs-kollegium i underdånighet hemställdt, att detta belopp 76,655 rdr 6 öre målte såsom extra anslag för en gång varda anvisadt. Då, på sätt Krigs-kollegium utredt, ett sådant extra anslag är oundgängligen nödigt, tillstyrker jag i underdånighet, att detsamma måtte af Eders Kongl. Maj:t hos Rikets Ständer begäras. 12:o. Byggnader vid Läroverket på Carlberg. Då, enligt Kongl, brefvet den 14 Oktober 1862, Krigs-akademien komme att förändras till en militärisk tillämpningsskola för bildande af alla vid arméen behöfliga officerare, der vistandet ej blefve längre än att hvarje elev i allmänhet endast deltoge i tvänne års praktiska öfningar samt denna förändring numera så fortgått, att densamma med nästa år kunde anses fullt genomförd, har kanslersembetet vid akademien, uti underdånigt memorial af den 3 sistlidna Juli, framhållit nödvändigheten att vara betänkt på sättet att under förenämnda korta tid kunna bibringa kadetterna ej allenast den praktiska skicklighet i vapnens handterande och bruk, Bil. !S:o 3 a. lill Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865.
Hr ;af Dalström har redan anmärkt omöjligheten för kommenderad militär att utöfva fjerdingsmans-bestyret. Jag vill upgifva ett annat exempel. Om i en församling en länsman bar boställe, och samma församling beslutar, att fjerdingsmans-befattningen skall utgöras efter omgång, så åtnjuter Länsmannen i en följd af år biträde i sina förrättningar; men slutligen inträffar skyldigheten för hans eget boställe att utgöra fjerdingsmans-befattningen, och då blir han i saknad af dylikt biträde samt får sjelf verkställa allt hvad honom blifvit anbefalt, hvilket komme alt medföra lamhet och förslappning i administrationen. Hr Bråkenhjelm och Frih. af Ugglas hafva upträdt emot min upfaltning af K. M. nåd. Stadga röride fjerdingsmännen, och sökt vederlägga de anmärknir, jag i det afseendet framställt, hvarmed jag velat ådagalägga, att denna Stadga i åtskilliga punkter är stridande emot vilkoren för Statsverkets trygghet och nödig enhet i administrativa pröfningsåtgärder. Jag har dock icke funnit mig öfvertygad af dessa herrars genmälen. De hafva nemi. yttrat, att, då fjerdingsmännen biträda upbördsmännen, d. v. s. Kronofogdarne, sådant skulle ske på desses upbördsmanna-ansvar, men då nu författningen medgifver, att Kronofogdarne få begagna sig af fjerdingsmännens biträde vid upbördens indrifning, och stadgar serskildt ansvar för alla tjenstefel, af de sednare, hemställer jag, huruvida något ytterligare ansvar kan drabba en förre, som endast begagnat en 348 Den 12 Mars f. m. författningsenlig rättighet, utan om icke hela straffet för fjerdingsmans förskingring af upbördsmedel, komme att drabba de sednare i enlighet med 10 § i fjerdingsmansstadgan; åtminstone är jag öfvertygad, att så oftast komme att gå, om saken skulle af domstol afgöras.
N.-o 86. i5 församlingarnes åläggande att ovilkorligen inrättaSocken-Scholor, må af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. Beträffande dernäst Lars Bygdens förslag, att Comministrarne tillika borde vara Lärare vid Församlingarnes BarnScholor, så, enär desse Tjenstemän icke skulle kunna, utan åsidosättande af de göromål, sorn tillhöra dem i egenskap af Socknarnes Själasörjare, bestrida en sådan Lä rare-befattning, samt enligt 24 Cap. 3i §. Kyrko-Ordningen och 7 §. af Presterskapets Privilegier den 16 October 1723, Barna-undervisningen i Församlingarne åligger Klockaren, anser Utskottet berörde förslag, såsom oantagligt, böra förfalla. Men då erfarenheten visat, att, oaktadt uti nämnde Lagar stadgas, att till Klockare böra antagas sådane personer, som kunna brukas till att lära Ungdomen i Socknarna läsa och skrifva, Klockare likväl ganska ofta sakna skicklighet att lemna sådan undervisning, föreslår Utskottet Rikets Höglofliga Ständer att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla: att tillfälle må beredas vederbörande att förvärfva denna skicklighet, och att i Nåder må stadgas att, åt - i6 Allm Besv.- och Oec.-Ulsk. Bet. JY.o 86. minstone inom de Församlingar, der serskilde Schol-Lärare icke finnas, och der Klockarens löne-vilkor motsvara hvad en sådan Schol-Lärare bör kunna påräkna, icke någon till Klockare må antagas, sorn icke, i den ordning Kongl. Majit kan finna för godt föreskrifva, ådagalagt, att han för Barna-undervisningen eger nödiga kunskaper.
[339] Innehållsförteckning: Träldomsok. Några smä betraktelser af Mathilda Langlet (forts.). — Etyder, af V. — ler. — Några ord om sorgen, af Elna Tcnoiv. — Morniors förkläde, af Dotterdotter. — Några drag af Ernst Ahlgren. — Om flickors uppfostran. — Ett inlägg i en vigtig fråga. — Teater och musik. — Literatur. — Ett storstadsbarn. Berättelse för Idun af Johan Nbrdling. THE0D0R BLANCHS m Konst-Salon STOCKHOLM Permanent Konstutställning I julbrådskan. — Bohaget .. — Husdjuren. — Efterrätter. — Slagt. — Hushållet. — Frågor. — Svar. — Breflåda. Svar. Pannkakslaggen göres varm, men ej het; smörjes med osaltadt smör eller ister; afgnides sedan med en ren yllelapp, smörjes åter, och sedan kan gräddningen börjas. Bä gräddningen är slutad, torkas laggen väl ren med ylle samt förvaras omlindad med papper. Prenumerant i — o. Urf abrikör 27698x1) Fotografier N:r I 05. Tag en lapp af samma sort som tyget, doppa den i afkok på thé och stryk dermed öfver de blanka ställena, tills de blifva fuktiga. Thébladen kunna förut hafva varit använda. Prenumerant i — o. Bästa sättet att borttaga den dåliga lukten uti edra lavoirer är att använda bestrykning med petroleum och deri strösocker samt derefter antändning i fria luften. Erfaren A. i W —, O ROLAND M A R T I N af Annonser, LEDIGA Nils Forsbergs tafla Vårt " En hjeltes d ö d ". PLATSER. hvars (Särdeles passande julgåfva!) E n enkel och anspråkslös Som Forsberg, tande c. — 22 år — musik. eger vana lektris, har samt har D e n både god helsa och gladt lynne bästa rekommendationer kunna företes. stora. hållas genom Iduns märkta » H. på kontant eller reflektera Wilhelm Billes torde förlag: och s r (Andra upplagan.) reqvisitioner Pris 2 kronor. insändas.
Ho’ går med handskar, kantro! och en så granner hatt, och hvita bomullsstrumpor och skor – gubevars! i hetta!» Men när det kom till hököringen och införandet af höet i ladorne, då såg sig Gunnar tvungen att byta med Abraham, ty Gunnar måste tänka på sitt eget. Lena hjelpte honom dermed, och den gamla såg till lille Gustaf och lagade maten. Det var Gunnar en sort plåga att se Elin och Abraham vandra utaf till «herregåln», och ändå kunde han ej hålla sig allvarsam, när Elin om morgnarne skrattande sade: – Nå kom nu, Abraham! Ä’ han då aldrig färdig? Ja då går jag ifrån honom – och när Abraham då tvättade och pyntade sig, och sedan gjorde de lustigaste krumbugter med sina otympliga ben, för att springa fatt Elin. Han var imellertid blifven en helt annan menniska, och det som Gunnar aldrig nog kunde förvåna sig öfver, var att Elin förmådde honom att hela vägen bort och hela vägen hem «qvista kakes», såsom Gunnar kallade det. – Det är obeskedligt af dig, Gunnar, att skratta åt detta – sade Elin en gång, utan att sjelf kunna låta bli att draga på mun. – Herre Gud! jag långt ifrån skrattar åt saken, käraste Elin, men åt att du eller någon i verlden kunnat verka detta på Abraham och förmå honom dertill. Men skulle någon göra’t, så var det väl du. – Åh, det hade hvem som helst kunnat, som det velat – svarade Elin. – Du skulle se: han går så from som ett lam och så andäktig som en prest, med händerne ihopknäppta och svarar på mina frågor, och nu kan han mest hele lillkakesen, och jag har försökt att förklara det för honom, så godt jag kan och så som jag mins vår pastor gjorde det för oss nattvardsbarn, för fyra år se’n. – Ja ja, du förklarar Guds ord för honom – sade Gunnar – tills han en vacker dag förklarar sin kärlek för dig, tänker jag.
Skulle, sedan alla omröstningarne sålunda för sig gått, likwäl ingen person hafwa erhållit den här föreskrifne pluralitet, anställes ny omröstning öfwer alla dem, som wid första voteringen blifwit satte i fråga; skolandes den, som erhåller de flesta rösterna, utan afseende på rösternas antal, anses behörigen wald. Enär någon af de i denna ordning under omröstning ställde blifwit, af Electorernes pluralitet antagen, upphöre walförrättningen och warde han af Riksens Ständer till Embetet förordnad. Om, emot förmodan, Regenten eller Stats-Rådet underläte att i de fall, föregående 91, 93 och 94 §§ omförmäla, Riksens Ständer genast sammankalla, då åligge det owilkorligen Riddarhus-Direktionen, Dom-Kapitlen i Riket, Magistraten i Hufwudstaden samt Landshöfdingarne i Länen, att, genom offentliga Kungörelser, underrättelse härom meddela, på det wal af Riksdagsmän, der sådana wal äga rum, genast må kunna anställas, och Riksens Ständer sammankomma, att deras och Rikets rätt iakttaga och skydda. Alla afgifter, som Riksens Ständer under de i föregående §. Beskylles Riksdagsman för grof missgerning, må han ej i häkte kunna inmanas förr än, efter anställd ransakning, Domaren sådant skäligt pröfwat, så wida han ej å bar gerning funnen warder; dock gälle, om han, efter Domstols kallelse, sig ej inställer, hwad Allmänna Lagen i thy fall stadgar. Ej må Riksdagsman i andra fall, än som i denna och nästföregående § sagda äro, sin frihet beröfwas. Allmänna frågor, som uti Riksens Ständers Plena wäckas, må ej till ett omedelbart afgörande der upptagas, utan skola öfwerlemnas till behörigt Utskott, som äge, att dem utreda och deröfwer sig yttra, på sätt i Riksdags-Ordningen föreskrifwes.
Med anledning af Uppgifterne 1813 förmodas kunna beräknas ett antal af 90,000 sr. Ur, hvarföre erlägges, å 12 sk. - Afgift för Kortspel. Antalet af dem, som 1808 eriade afgift för denna rättighet, utgjorde 12,000 Personer, men torde nu kunna antagas blifva £:del af Ståndspersoner eller 16,174, som betala, å 2 R:dr 32,348: HögloflStats-Utskottet har uppgifvit bebofvet af Allmänna Bevillningen till ett belopp af 2,600,000 R:dr utom ersättning till Stats-Verket för Bränvins-Consumtions-afgiften och Landt-Tulls ersättningen med 270,000 R:dr eller tillhopa 2,870,000 Rdr. Om Riksens Höglofl. Ständer behaga bi* falla den af Bevillnings-Utskottet föreslagne tillökning i Post-Taxan , Calculerad till 40,000 R:dr, sorn till Stais-Verk et ingå, si skulle i återstående Bevillning erfordras Till Taxerings-kostnader, atkortningar och afskrifningar, utom 30,000 R:dr, som anses tillkomma efter Rakenskaperne, uppföres förslagsvis Öfverskott • j • ? • - * Summa [2,830,000 89,115 16 20,000 115 »6 Calcul ofver der» af Riksens Höglofl. Ständers ftevHiriings TJI skott projecteråde Allmänna Bevillning if an 18I9 intill nästa Riksdag , efter senare Alternativet för 3:1.1 je Artikeln. 1 Art. De derföre beräknade afgiftér, upptagas lika med hvad Calculen för förstå Alternativet utsätter , , . .. Likaledes 3 -^rt Får Öfvergods nyttjande. s Fot Vin och andre tillätne utländske Drycker.
Stats-anslag för detta behof, utan föreslår det Riksens Höglofl. Ständer till svar å denna Nådiga Proposition i underdånighet hemställa, om icke Kongl. Maj:t i Nåder skulle finna lämpligt, att när skäligt pröfvas, bevilja sådan extra Stats-Utskottets Betänkanden. i8r ordinarie lön-förliöjning af 5o proCent åt Bataillons-Läkare, soln tjent 8 år, Beloppet såsom en personel förmån, hvilken med inneliafvarens afgång eller Befordran Bör upphöra, må anvisas att utgå på allmänna Indragnings-Staten; hvilket vördsamt Öfverlemnas till Riksens Högloft. Ständers Bepröfvande. Stockholm den 6 Mars 1823. Antom den 17 Mars i8a3. Utlåtande i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss af den 25 sistl. Januarii, uppå de af Provincial - Medicus Doctor C. J. Kjellman hos Kongl. Maj:t anförde underdåniga besvår öfver Kongl.
Den i4 April. 425 LagUtskottets: Öfver väckt fråga det de publique Auctoriteter, som å Kongl. Maj:ts och Kronans vägnar afsluta Contract med Enskilde, ej må äga att vid tvist om uppfyllande och tolkning deraf, sjelfve deröfver domina. Om bestämd förklaring angående hvad till Politie mål hänföras hör; Öfver Förslag till åtskilliga ändringar uti nu stadgade Rättegångsordning; Angående Herr Grönhagens, G., Förslag att Öfver-Ståthållare-Ernbetet i Police-Ärenden, hädanefter må blifva stäldt under HofRättens granskning; Lagoch O economiceZJt skottens: Om Husbehofs Mjölqvarnars befrielse från Skattläggning; Rörande föreslagen ändring, uti Allmänna Lagens Stadganden och de genom Kongl. Förordningen den g Februarii 1812 meddeide Föreskrifter om Stängselskyldigheten; Rörande rättighet för Allmogen i Blekinge och Skåne, att emellan Hamnarne derstädes få sjöledes obehindradt föra deras Producter; I anledning af gjort, förslag till ändring i 426 Ben 14 April. nu gällande stadganden rörande Jordägares rätt hos Landtbo; Öfver väckt Förslag angående rätta delningsgrunden vid Enskiften af Hemman i Blekinge ; Om obehindrad rättighet för Hemmansägare att uppföra och begagna Husbehofs Vatten-, Väder-, Mjöloch Sågqvarnar. OeconomiceUtskottets: Om inrättande af en Comité i hvarje Församling tili utdelande af de Spannmålsunderstöd, som af MagazinsDirectionen lemnäs; I anledning af föreslagne åtgärder till Veneriska smittans utrotande: 2:0 Återremitterat följande Betänkanden, nemligen: StatsUtskottets: Angående förändring i Saltpetter-gärdens utgörande af Hemmanen i Riket; Angående Strömsholms Stuterilnrältning; O economiceUt skottets : Om förändring i g §. af Kongl. SeglationsOrdningen; Rörande yrkadt upphäfvande af Städernes rätt att uppbära vissa afgifter.