Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Horns åsigt, all 1111 gällande stadgandet är skadligt för både skolan och kyrkan; ty jag tror icke, att skolan förlorar derpå, att lärarne efter 20 år kunna vinna befordran till en mindre mödosam befattning, och ännu mindre derpå, att unga skickliga personer söka sig in i skolan under hopp om framtida befordran till något bättre. Icke heller tror jag, att kyrkan häraf haft någon skada, enär flera af dess verksammaste medlemmar just inkommit från skolorna och undervisningsverken. Men deremot samtycker jag oändligen gerna, att all förböjd årsberäkning må upphöra för hofpredikanter, garnisonsprester och med ett ord för alla andra, än verkligen tjenstgörande skollärare, som, enligt min öfvertygelse, böra få behålla den dubbla tjenstårsberäkningen, intilldess presterskapet delar med sig af sina rundliga löneinkomster, så att skollärarne icke behöfva söka pastorat. Det är väl sannt, att åtskilliga pastorer hafva mindre betydliga inkomster, men sådant kommer af en ojemn fördelning; och jag ber, att den, sorn tviflar på min uppgift om presterskapets höga aflöning i allmänhet, må göra en beräkning per medium, då det lätt skall linnas, att presternas inkomster betydligt öfverstiga andra embetsmäns. Gr. Cronhjelm: Äfven jag anser väl presterskapet i allmänhet vara ganska väl aflönadt; men då vi, vid ett föregående tillfälle, här hört förklaras, att icke ens någon klockarelägenhet kan indragas, ulan att stöta på Presterskapets privilegier, har jag intet hopp, att det flögv. Ståndet skulle kunna förmås att lemna ifrån sig något af sina inkomster. Jag stödjer mitt hopp att komma till det nu ifrågavar. ändamålet derpå, att, då Konungen vid sista riksdagen begärde 42>ooo r:dr för elementar-läroverken, förklarade K. M. Sig genom dessa medel komma i tillfälle att bereda upphörandet af den både för undervisningsverket och presterskapet i allmänhet så menbga beräkningen af dubbla tjenstår; och då nu R. St. gifvit den äskade summan, tror jag, att man med denna lösepenning bör komma till något resultat.
Post-Tidningen n:r 9 år 1751 annonserar en recett till hennes förmån på följande, för nutidens öron litet naiva sätt: Gyllne pilen ljufligt sårat wilde gudens hårda bröst. Men tu, som sofver nu och öker gudens plåga, skal, mot hans låga, et is-kalt bjerta te och utan ömkan all hans jämmer se. V i d 20 års ålder b l e f hon gift m e d hofsekreteraoch ren, s. m. assessorn Gabriel Olin, en m y c k e t framstående embetsman o c h aktad personlighet. Äfven därefter lät hon, ehuru mera sällan, höra sig å konserter. D å G u s t a f I I I ville grundlägga en svensk operascen, fäste han sina Idun o. Iduns Modeoch Mönstertidning förhoppningar främst på fru Olin, men — anmärker Ehrensvärd i sina memoarer — » fru uppmanas att ofördröjligen förnya prenumeOlin var assessorska, hennes man såg riksrådsrationen, enär upplagans storlek i god tid stolen i perspektiv f ö r s i g; man tordes knappt kasta tanken på h e n n e », att nämligen få henne måste bestämmas och senkommande löpa Gifves tilkänna at nästk. måndag, 4 Febr., blifver risken att bli utan ett eller annat af kvaruppå Kungl. Svenska Theatern för Actricen Matill teatern. M e n Gustaf I I I bar ej benämningen » tjusarekonung » förgäfves: för hans dame Lillströms räkning uppförd operan Arachne talets första nummer.
Hw.m ink-r icke obiuigheten deras, att en abo pä c!t haut Frälse mantal, sällan i förmögenhet att bränna lränwiu, skall betala syra gänger större afgift än .n lande pä Z mapral, som san» polik» ro'sumrrar !i?u mnekct bräuwin, och l-wilken, vit st sjelf äaare as ft-mn m. t, har tade tid och för» mäga «tt tismm.ka öttUiwl.i till afs.iU. Med anledning - xsI Den 4 December. nina häraf, anser jag, bade billigare och mera öfwerc-tsstämmande Med grundprincipen för allmänna Vewillningkn, att Hemmantals afgiften utgöres efter dek förhållande och progression, nu gällande kariff inn-häft ler, cill dek belopp, som i denna wäg, anses böra päräknas; men ffnlle deremot den föreflagne hemmantals beräkningen komina att bibehällas, sär jag feresia förändring i minsta afgiften ifrån 4 till 16 si hälst i annai fall, och da innehafware af mindre hemmans delar, i allmänhet icke nyttja större bränwins pannor än af minsta slaget, omkring go kannors ryind, afgiftcn derföre sammanlagd med ben, för sina Hemmans delar, obetydliga Hemmans 'afgiften, desie Hemmans innehafware komma att erlägga blifryer mindre än för'det nacwarande, och ännu mindre, i jäiyförels? med hwad andre tillwerkare af bränwin komma att ber tala.
Hvad Utskottet vidare i denna sednare punkt föreslagit om tull å mjöl af hvete, mjöl af råg och gryn, alla slag, jemte Utskottets i sammanhang härmed gjorda hemställan, att alla öfriga sädesslag, omalna eller i form af mjöl, må fortfarande få tullfritt införas; godkändes ; Förslaget till tullsats å trädgårdsbönor; bifölls; hvarjemte Utskottets framställning (sidan 12), att åkerbönor finge under särskild rubrik i taxan upptagas, med hänvisning till spanmål, omalen, andra slag, gillades med uteslutande af orden »andra slag.» Utskottets förslag i fråga om tull å humle och lin, äfvensom Utskottets yttrande att, hvad anginge öfriga landtmannaprodukter, å hvilka införselstull eller förhöjning deri yrkats, Utskottet ansett de derom väckta motioner icke böra vinna afseende; godkändes. De af Utskottet afgifna förslag beträffande aska, bläckpulver eller substans, flintor, garn, jute, kamfer, karkasser och karkassband, kopparstick, estamper, stålstick, lithografiska och fotografiska arbeten, samt träsnitt jemte korgar och korgmakeriarbeten, äfvensom hvad Utskottet yttrat (sid. 16) i anledning af Prosten Janzons framställning, att den i 1863 års tulltaxa bland metaller, sammansatta, arbetade, upptagna rubriken »andra slag» mätte bibehållas vid der å densamma utsatt tull; godkändes. Hvad Utskottet derefter yttrat och föreslagit, angående tull å marinmetall eller annan komposition i form af bleck och spik till förhydning af fartyg samt å andra slag, oarbetade metaller, latun och trådband derunder inbegripna; af slogs; hvaremot Utskottets hemställan under rubrikerna perlor och porslin; bifölls. Från Ilögv. Preste-Slåndel. SS. DD. Vid förnyad föredragning af Bevillnings-Utskottets Betänkande JVe 8, angående tullbevillningen, stadnade Preste-Ståndet i beslut som följer:
I delta sednare lagrum talas väl icke om bröstarfvingar; men lagstiftaren har härvid ostridigt Lagit i betraktande att gifvaren kunde få dylika arfvingar och att en eventuel rätt således vore att bevara; och denna grundsats har uttryckligen blifvit af Borgareoch Bonde-Stånden godkänd genom deras bifall till den förändring af 1 mom. i sistnämnde lagrum, som Utskottet föreslagit med afseende å lestaments-rättens föreslagna utvidgning, äfven för den händelse, att bröstarfvinge finnes. Att omförmälte grundsats blifvit i fråga om lands-fästighet olika tillämpad, har varit en följd af del i vår lagstiftning strängt genomförda 6 Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 66. arfvejords-systernet. Då det således är förbudet att i lifstidsn bortgifva arfve-jord, är deremot lull frihet öfver aflinge-jord i detta fall letnnad. Att inskränka denna frihet torde emedlertid vara betänkligt; men utan en sådan inskränkning kan ej, med grundsatsens fasthållande, lagstiftningen i denna del lämpas efter den nu ifrågasatta förändring af testaments-rätten efter lands-rätt; och derföre har Utskottet funnit rådligasl, att härutinnan lemna gällande lag oförändrad. Den stridighet i lagstiftningen, som man härigenom kunde anmärka, är icke större, än den, som i flere andra fall varit en följd af arfvejordssystemets tillämpning; men den. är för lagskipning och säkerhet af mindre betydenhet. Dessa stridigheter försvinna dessutom blott med sjelfva dess orsak eller berörde system; men fruktan derför hör icke afhålla lagstiftaren från att arbeta på lagens förbättring i den mån det låter sig göra och i de delar behofvet är mest påträngande; och detta behof har företrädesvis uppenbarats i afseende på testaments-rätten, hvars förändring ej allenast vid hvarje Riksmöte under nära ett fjerdedels sekel varit påyrkad, utan äfven af allmänna meningen högeligen påkallas.
— Jag öfverlemnar åt en hvar att bedöma, om väl sådant kan vara med rättvisa förenligt, och jag anhåller hos Högh StatsUtsk. att det benäget täcktes upgifva de författningar, som berättiga de båda Statsmakterna, att visa ädelmod emot tredje man på min bekostnad. Förmår ej Utsk. detta, utan det tvärtom skulle befinnas stridande emot 16 §. Reg.F., att afhända mig min lagliga egendom, så hoppas jag af Utskis rättskänsla, att det icke i vidsträcktare mån tillstyrker R. St:rs bifall till den Nåd. proposm, än att jag varder vid min lagliga rätt bibehållen, för så vidt jag icke sjelf densamma eflergifvit uti det underd. utlåt., som öfver KansliRådet Valerii und, ansökning om eftergift af den honom ädömde ersättningsskyldighet redan år 1843 är vordet från Adv.Fisk:s-Emb. infordradt, och hvilket utlåt, säkert lärer komma att åtfölja de handlingar i målet, hvilka K. M. förmält sig skola till H. StatsUtsk. aflemna. Uplvsningsvis bör jag vid detta tillfälle nämna, att utlåt, innefattar underd. tillstyrkan af eftergift af KansliRådet Valerii ersättningsskyldighet för Finérs balans å de s. k. upbördsmedlen, men deremot afstyrkan af en sådan eftergift för den s. k. kassörsbalansen, utaf hvilken, så vidt den blifvit hänförd till KansliRådet Valerii ersättnings-skyldighet ännu återstå oguldne 5691 r:dr 17 sk. 10 r:st b:ko, så att det är den å detta belopp mig tillkommande actoratsproc., hvars efterskänkande jag nödgas på det högsta bestrida, så framt ej ersättning för denna min förlust skulle af Utsk. blifva föreslagen att på annan väg mig tilldelas, hvilket dock ej skedde då eftergiften beviljades för Presidenten af Billbergh, så att en högst betydlig förlust mig derigenom förorsakades, derföre jag äfven är sinnad, att hos Rikets nu församlade Ständer anhålla om godtgörelse.
Ut* slag i Mål, som detn inbördes röra, en. dast skrifvas på 3 sk. stämpladt papper, der för andra är utsatt 4, 5 till 6; på 4 sk. der andra nyttja 7 å 8, och vidare i enahanda proportion; skolandes , enär brutna eller ojemna skillingtal härigenom uppkomma, nyttjas sådan Charta, som ej understiger 30 procent af fullt skillingtal, Men vid de tillfällen» då med någon Ståndsperson tvistas, vidkännes Allmogen lika Charta som dess Vederpart; hvadan ock den ersättning för Rättegångskostnad, som Allmogen kan tilläggas, bör i för-, hållande dertill bestämmas. Ali annan eftergift, som i särskilde Författningar kan vara medgifven, är här» igenom upphäfven. §• 7' Bevillnings-VtskottétS Betärihinden561 §• 7- Charl ering af Contracter, KöpeA fhandlingar och Förbindelser rn. m. emellan enskilde personer. 1:0 Arrendeoch andra Contracter, emellan enskilde Personer, angående: Egendomar* Hus Kurn. Bodar, Källare, Törmer, Trägårdar, AIcvar, Angar och Beteshagar m. m. så på Ilandet som i Städerne, skola, oafsedt det sätt, hvarpå de finnas upprättade, jemnväl om de blifvit inför vederbörande Ämbetsverk och genom deröfver meddeladt ProtocoMsU tdrag ulfsin tade , antingen skrifvas på eller beläggas ■med srämpladt Papper, beräknadt efter arrendesumman, hyran eller afgå Iden, då den i penslingar utgöres, nemligen: Under till och med 10 Kldr , — 3 sk. Deröfver till och med 15 . — 5 — Deröfver till och med 20 , . 6 — Deröfver till och med 25 . r» —■ 9 — D erofver till och med 30 . •.
att ordnad både den unga drottningen raste form, och papallra h v i l a att bjuder. regementen och åkte framhålla. Hon åter hade hoprullade de under af var Andra hvilka H o n f ö r e f ö l l d å nerintrycket svårt. ansiktet. remsor, Andra intelligens g å n g e n j a g såg henne det detta — hennes i Amsterdam. vös, och jag » Men t y c k e r j a g o m, » hör1898 dräkt den bohuslänska så rik p å skiftande färgspel, dystra där till du skärnaturscenerier din f ö r v å n i n g aflagt storslagenhet o c h i stället sin anlagt en helt leende o c h mild, m e d ljusa skogar, ock passagen löfgrönskande ängar, y p p i g a dalgångar och näpna s m å stugor, pittoreskt framskymhafvet, västerhafvet i fullaste fägring. R a s k t tande i halfskymning under de öfverhängande gör björkarna, jag min stranden, o c h i fulla kande toalett och skyndar d ä r j a g ställer drag andas hafsvindarna. Jag ned till mig på en klippa i n d e friska känner stärmig så bara som sånger för s o m lekfullt likt ett fram genom d e m susa o c h sagor. Här slingra sig i närheten Men » Bele » styr kurs utåt. H v i l k e n storslagen anblick hafvet företer här! Skådespelet börjar blifva hemskt. Nu börjar nattvinden susa öfver hafvet. * Kvartalsprenumeranter å / dun och / duns Modetidning erinras om nödvändigheten att nu Oj ÖIdröj lig en förnya prenumerationen för det stundande oktoberkvartalet, på det intet afbrott i expeditionen må behöfva förekomma. C * IDUN 302 Stockholmska bostäder. flågra reflexioner i För flyttningstiden. Idun af Bell. (Forts. o. slut.) v. Ett fyravåningshus med tvänne hushåll i hvar förstuga bebos sålunda nu af å t t a f a m i l j e r. * ' Familjemeddelanden ".
S. D. Biföll Högloflige Ridderffapet och Adeln till alla delar Stats-Utskottets den 20 sistledne September pa Bordet lagda Betänkande, angäende Riksgälds-Werkets tillständ och förwaltning. tck supra. S. D. Biföll Högloft. Ridderskapet och Adeln Stats-Utffottets den 20 ststledne September pä Bordet lagda Memorial, innebällande Utffottets förflag att de f. d. Konungen tillhörige Niksgälds-Contoircts obligationer utbptas mot samma Contoirs sarffilda förbindelse pä hela Capital-beloppet med 6 -nts ärlig ränta, samt att det ä de gamla obligationerna upplupna intereste uträknaoch godtgöres till den dag, under hwilken den särskilda förbindelsen Utfärdas, lcke supra. S. D. Beflöt Högloflige Ridderskapet och Adeln att förena sig med Bonde-Ständet i dest beslut, att ät Expeditions-Utffottet uppdraga författandet af en underdänig skrifwelse till Kongl. Maj:t med anmälan att i kraft af Nämndens omröstning öfwer Högsta Domstolens Ledamöter, bemälte Ledamöter bibehällit Riksens Ständers förtroende, bie supra. S. D. Biföll Högloflige Ridderskapet och Adeln, a swen för stn del, det af Hederwärda Bonde-Ständet tagne beslut, att till Expeditions - Den 2Z September. 267 tions-Utskottet öswcrlemna, för att i Riksdags-bi flutet fcr innewarande Riksdag. införas, Riksens Ständers wid sistledne Riksdag fattade beslut om stadfästelse ä Skattemans, genom 1789 är s Kongl. Förordning cm Skatteköp, wundna fria dispositions-rätt öfwer sina Hemmans flög. Ot supra. Högloflige Ridderflapet och Adeln ätfliljdcs klockan tre qwart till 2. In trllem krotocolli , M L. Lilverslolps.
Det vackra hos Pauls Karin är a t t hon andligen växer under sin upphöjelse och under medvetandet om sitt goda inflytande på kung Erik. I Bäckströms » En krona » ger Max henne bland andra vackra af skedsord dessa: » GIF DEN DU ÄLSKAR DIIT HJÄRTAS DYGDER, TY ÄLSKA ÄR JU ATT GIFVA SÅ. » Efterföljande tecknare af Karin tyckas ha utgått just från dessa rader — antagligen helt instinkligt, utan a t t känna till dem. Äfven Strindbergs Karin — hvars kärlek till Erik är mindre älskarinnans än moderns — talar om sin glädje öfver a t t kunna locka fram det goda ur Eriks sinne och öfver hans erkänsla mot henne. » Jag själf blef bättre genom hans beröm. Men nu är faran nära, ty han har vant sig a t t öfverskatta mig och ser i mig sin goda ängel. Tänk, när han vaknar ur den drömmen en gångl » Göran Persson i dikten vore ett tacksamt ämne att ingå på. Jag måste dock fatta mig kort härom. I folkfantasien står han som Eriks onda ängel, och låt vara att det är hans fiender, som gifvit honom hans orlofssedel i historien, så har dock den nyare forskningen ej kullslagit den traditionella uppfattningen af honom. Försök att rentvå vill och som tar tillbaka ena stunden hvad han gifvit den andra, och ärligt återgäldande de högadlige herrarna den ringaktning, de öppet visa honom, denne Göran borde, har man tänkt, kunna skildras med en annan karaktäristikens styrka än hvad hittills skett. Det har Strindberg gjort i sin » Erik XIV ». Eedan uppslaget i » Gustaf Vasa », där Göran visar sig som prins Eriks dryckesbroder, en cynisk skeptiker, full af galghumor, är förträffligt. När denne man kommer till makten, k a n man vänta a t t han skall växa ut till den diaboliske, men kraftfulle och absolut hänsynslöse Göran Persson, historien fäst vid skampålen. Det är en originell och öfverraskande bild, Strindberg sedan gifvit af Göran som kungens prokurator, den antagligen ej mest historiskt giltiga, men alldeles säkert den mest personligt lef vande Gö- ran Persson, dikten åstadNYA RIKSBANKSHUSET I ÖREBRO. kommit.
Prat. 1865 & 1866. 5 Sami. 2 Afd. 2 Raft. 3 18 Förslag till Förordning angående vilkoren för bränvins tillverkning. verkningsredskap honom fråntagas, eller han från tillverkningens fortsättande hindras, innan förste domstol i målet dömt redskapen förbruten. Härifrån undantagas de fall, l:o då tillverkare från mätning till beskattning undansnillar något af det tillverkade bränvinet; 2:o då för sådant ändamål begagnas tillverkningsredskap eller sprithållare med dold öppning eller afledning, hvarigenom bränvin kan lönligen utlagas; samt 3:o då tillverkare bryter försegling eller öppnar eller borttager lås, som kontrollör åsatt, till förekommande af det tillverkade bränvinets lönliga uttagande. § 65. Redskap, som i beslag tages, skall, till förekommande af dess utbyte mot annan, af beslagaren med särskild stämpel utmärkas, der ej redskapen vid beslaget egaren fiåntages, i hvilket fall den skall i allmänt förvar sättas. § 66. Vid beslag skall, till säkerhet för de böter, som ådömns kunna, det i bränneriet och dertill hörande förvaringsrum befintliga, lofligen tillverkade, bränvin i förvar tagas. § 67. 1 bränneri skall under tid, då brfinvinstillverkning eller distillering der verkställes, städse vara i bevittnad afskrift anslaget vederbörandes bevis, att tillverkningsafgiften för samma tid blifvit er lagd eller, på sätt i § 19 föreskrifves, å postkontor aflemnad. Beviset bör derjemte i hufvudskrift vara att tillgå, när dess uppvisande påfordras af brännerikontrollör eller den, hvilken tillsyn vid bränneri såsom tjenstepligt eljest åligger, eller som är skyldig att förbrytelser mot denna författning åtala. STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1866. Sammans. Bevillningssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Ank. till Exp.-Utsk. den 1 Maj, 1866, kl. 10 f. ra. Betänkande, i anledning af väckt motion om åtgärder i afseende på tillämpningen af vissa stadganden angående landväga varuförseln mellan Sverige och Norge.
Densamma, som delar de handlande i tre gillen, ålägger nemligen dem af första gillet, omfattande bankirer, grosshandlande och de, hvilka befatta sig med utrikes handeln, att föra en dagbok, Iivari skall antecknas allt hvad i rörelsen för dagen förefallit, en kassabode, hvari skall delaljeradt antecknas allt hvad för dagen inflyter eller utgår från kassan, en varubok, hvari skall antecknas allt hvad af varulager inköpes, emottages, säljes eller afsändes, med utförda priser, en conto-corrente, hvari för hvarje så väl gäldenär som borgenär särskild löpande räkning upptages, en brefoch factura-bok och slutligen en general-hufvudbok, hvari skola upptagas särskilda conti för samtliga rörelsens affärer, nemligen kapilal-conto oell conto öfver fast och lös egendom, kassa-conto öfver utgifter i och för rörelsen så väl som för hushållet, och öfver vinst och förlust, samt derjemte ett balans-conto öfver husets och rörelsens verkliga ställning för hvarje år. Handlande af andra gillet skola föra detaljerad varu-bok, kassa-bok, conto-corrente samt brefoch factura-bok, och de af tredje gillet, omfattande detalj-handlande och fabrikanter, kassa-bok, varu-bok och balanceräkning. Men häraf föijer ock att andra främmande länders handels-lagar, hvilka på sätt redan är nämndt, inskränkt sina föreskrifter om de handelsböcker, som ovilkorligen böra hållas, till dagbok, brefbok och inventariebok, dertill egt så mycket större skäl, som dagboken i alla händelser, och äfven då flera höcker fordras, såsom enligt den spanska, ungerska och ryska handels-lagen, måste med sträng noggrannhet föras och ligga till grund för alla de anteckningar, som intagas i de andra.
Att de anmärkningar, som Rikets Ständers Revisorer i allmänhet ansett sig böra framlägga rörande Institutet och dess förvaltning, framkallats hufvudsakligen genom bokföringssättet och ej i följd af något verkligt fel i förvaltningen eller genom någon oriktig eller mindre ändamålsenlig användning af de till Institutet anslagna medel, kan slutas deraf, att de delegerade bland Revisorerne vid besök på stället ej funnit skäl till någon anmärkning, utan tvertom med loford omnämna de till Institutet hörande inrättningar samt vitsorda, det kreaturen voro vackra och omsorgsfullt vårdade äfvensom åkern väl häfdad och mejeriskolan motsvarande sitt ändamål m. m, Styrelsen, som redan insett behofvet af åtskilliga förändringar i bokföringssättet, har också redan vidtagit sådana åtgärder, som kunna anses befordra mera enkelhet och klarhet i räkenskapernas förande. Emedan Institutet hittills varit på en gång producent och konsument, så haiman ej alltid kunnat utföra de särskilda konti på sådant sätt, att den verkliga ställningen inom hvarje särskild del af det hela nog tydligt kunnat åskådliggöras. Institutet har måst befatta sig med en mängd hushållssaker och dylikt, som gjort förvaltningen både svår och vid öfversigten af det hela temligen invecklad. Emellertid hoppas Styrelsen sa småningom kunna frigöra sig från flera af dessa med Institutet och dess ändamål föga förenliga åligganden, i den mån som utrymmet blifver större och flera nya byggnader hinna uppföras, så att hvarje särskild afdelning erhåller sin särskilda plats och förvaltning, utan att behöfva med hvarandra sammanblandas. De i nåder remitterade handlingarna varda härjemte underdånigst återställda. Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärdar, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåte, på Styrelsens för Ultuna Landtbruksinstitut vägnar, R. VON HEMER, Ordförande. Ultuna Landtbruksinstitut den 15 December 1863. C. E. Bergstrand, — 287 — Sällskapets för inhemsk silkesodling underdåniga utlåtande öfver Rikets Ständerä Revisorers framställning, angående de till detta Sällskaps disposition anvisade understöd af allmänna medel.
Men sedan, under innevarande års vår och som - — 4' — mar, Riksgälds-Kontorets inkomster vida öfverstigit dess utgifter, och härigenom en ansenlig kontant behållning återigen uppkommit å Kontorets räkning i Banken, så hafva ifrågavarande uppköp å nyo börjats, med iakttagande af de, uti nu gällande Reglemente derom meddelade, mera bestämda föreskrifter. Genom de i sådant afseende utaf Fullmäktige vidtagna åtgärder och fattade beslut, hvilka funnits hufvudsakligen öfverensstämma med Fullmäktiges, uti sednasle Revisions-berättelser redan omförmälda, tillgöranden för samma ändamål, hafva, intill denna månads början, för Riksgälds-Kontorets räkning blifvit ytterligare uppköpta: 24 st. Aromens Ackords-amorteringsfonds 4 procents obligationer å 5oo R:dr hvardera, eller å tillsammans R:dr 12,000: 100 st. Skånska Hypotheksföreningens 4? procents obligationer å 1,000 R:dr dito dito 100,000: — —■ 2 st. Nya Trollhätte Kanal-Bolags 5 procents obligationer å 5oo R:dr dito dito „ 1,000: 100 st. samma Bolags 4 procents obligationer å 1,000 R:dr dito dito „ 100,000: 226 st. obligationer å R:dr2i3,ooo: Med inberäkning af de från Kongl. Stats-Kontoret till RiksgäldsKontoret öfverlemnade Nya Trollhätte Kanal-Bolags obligationer å 42,000 R:dr, utgjordes, vid deraf, den 6 innevarande månad, af Revisorerne anställd inventering, de för Riksgälds-Kontorets räkning uppköpta och under Fullmäktiges vård förvarade obligationer af: i,i45 st. Årme'ens Ackords-amorteringsfonds 4 procents obligationer å ett sammanräknadt kapitalbelopp af R:dr 569,700: — 96 st. Bruksägarnes Hypotheks-kassas _, på Tyska språket utfärdade, 4 procents obligationer å tillsammans j 68,000 Mark Hamb.