Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ett projcct till ett reglemente. Hertigens af Holsteins originalbref till K. M. och R. St Oförsegladt. Polheims tankar om Sveriges ekonomi. Oförsegladt. Svar till Secreta Utskottet 1723. CoparCapitainen Norcrass . d:o d:o. N:o 20. Angäende Cancellisten Mollstedts angifvande ronde några penningar, som för Görtz räkning skulle stå deponerade i Amsterdam. Oförsegladt. Payer de Haslacks efterlemnade papper. d:o d:o. N:o 22. Skrifvelse från Secreta Deputation 1747 till K. M. om anvisning af 20—30 t:r guld lill bestridande af krigsomkostnader Försegladt tillförene, men upp N:o 23. R. H. St:s Secreta klippt. Utsk:s berättelse om orsakerne till kriget, hvilken hos R. o. Ad. blifvit uppläst d. 22 Aug. 1743 och efter R. St:s godtfinnande kommer att förseglad förvaras. Försegladt med Wulfvenstjernska sigillet. 246 Den 13 November f. m. Inlagde i Lädan N:o 5. Item Några extracter af Plenipotenliaire-Ministrarnes bref under 1'redsnegotialion — föredragne 1741. Concept till svar å K. M:s nåd. secreta proposition i utrikes ärenden vid 1766 års riksdag Försegladt med friherrliga Bun geska och Rålambska sigillen. Concept till svar å secreta proposition vid 1769 års riksdag i utrikes ärenden d:o d:o d:o. Protocoll i Stora Secreta Deputationen d. 23 Febr. 1739 jemte ett memorial af Frih. Coyet Oförsegladt. Arfprinsens af Hessen eder såsom Generalissimus d:o d:o. Documenter tillhöriga Riksrådet Akerhjelm d:o d:o. Documenter rörande Fröken Falkenbergs testamente Förseglade med Sven Francks sigill, men uppklippte.
För underhållet af Artillerie - Regementernes Stallpersedlaroch Stallinredning, enligt Contract 1,768: Transp, 135,678; 45, 8. 4o5|Qoo Den 7 Julii j. m. Transp. 135,678: 45. 8. Till nya Sidogevär, genom beställning från Klingsmidet i Eskilstuna . 4oo.‘ — Till Exercice-medel för Artilleriet, samt Exercice - ammunitions förfärdigande . io,566:52.__ Till hyror förStalloch Foder - rum för en del af Wendes Artilleri-Regementes hästar, Upplags-rum för krut i Gefle, och för Stockämnen i Stockholm . 860: Till arfvoden för Bataillons Handtverkare ; till Bevärings-Staten i Wisby, enligt Kongl. Till underhåll och reparation afFörråds-Byggnader, samt dertill hö- rande Plank, Ga. tor, m. m., har Artillerie-Departementet beräknat £22,000 Riksdaler, men hvilken summa till åfventyrs torde kunna nedsättas 1 till , « 14,ooo; . ! t Till Tygbehof eller ordinarie arbetens bedrifvande i Förråderne, har Departe. mentet upptagit 1(1,000 Riksdaler, men som torde kunna nedsättas till 6,666: 3a. _ Till Amunitionsbehof och Krutfastagers förfärdigande har upp. förts 1100 Riks.
Det är af följande lydelse: ”Utskottet har tagit detta allt i no”ga öfvervägande, och först, i frågan om ”Köpeoch Fastebref, funnit deremot förekomma: att per mille afgiften icke, på ”sätt man antagit, debiteras af Härads-skrif”varen, eller uppbäres tillsammans med öfrige KronoUtlagorna, utan debiteras och ”uppbäres alldeles serskildt af KronoFog”den; att nya controller fordrades i afse”ende på begge nyssnämnde Tjenstemän; ”och att den nya, nu föreslagna, metho”den för denna afgifts indrifvande skulle ”icke så obetydligt öka deras förut mång”faldiga göromål ; att detta uppbördssätt ”dessutom droge långt på tiden, helst om ”förteckningarne, i afseende på köpebrefs ”chartae-afgift, skulle lemnäs på en gång med ”dem öfver per mille afgiften, hvilka icke af”gifvas förr än efter 3:dje uppbudet; att, i Den 3 Julii. ”och för köpebref, en svårighet mötte derigenom, att säljaren, derest icke serskild ”öfverenskommelse skett (om hvars inne”håll man icke alltid kunde erhålla kännedom, ) bör betala halfva afgiften, men, ”innan uppbördstiden kunde sakna all tillgång, vara bortftyltad eller död, hvilket ”äfven, så väl i fråga om köpebref som fastebref, gäller för köparen, hvilken dessutom före uppbördstiden kunde å nyo haf”va afhändt sig egendomen, och att i allmänhet Domarens kall fordrar lika, örn. ”ej högre, förtroende än Uppbördsmannens.” Dessa äro Utskottets skäl för afslag till Motionen; och jag tror, alt Utskottet så fullständigt uppräknat alla följderne af förslagets antagande, alt vidare dervid icke behöfver tilläggas. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarsknlken hemställde om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla det af BevillningsUtskottet vid 3 §. 5 Mom. i afseende nå controU vid handlingars chart er in g foreslagne ofvanomförmälte tillägg, hvarvid Herr Lefren nu gjort anmärkning. Ropades starka
H o n skulle i hvarje fall bli en älskvärd kvinna och göra lifvet lättare för dem, s o m stodo henne nära. M y c k e t öfverraskad skulle h o n ha blifvit, kanske störd i sin nya tankegång, o m h o n just nu kunnat se in till den, s o m ingifvit henne alla dessa hjältemodiga tankar. Nere hos fröken Torstenson var kaffet utburet o c h brasan nedbrunnen, endast ett matt sken föll ännu på den röda bordduken m e d dess blekgröna bård. — som inte hade ' så f ö r d ö m d t mycket konster för sig '. Det blef ett fasligt spektakel, » sade fröken Hillberg full af skratt. Behöfver det sägas, att framtidsdrömmarna åter antogo sin mest strålande rosenfärg i Märtas fantasi? E TT TIOÅRSMINNE. STA DEN PRINSESSAN AF FÖRHUSET BERNADOTTE. PRINSESSAN ECGENIE OCH DROTTNING EFTER E N AKVARELL J ÄMNT förflutna, nade i TIO ÅR frammana ädla furstinnans af RÖHL. nu, d e n 2 3 dennes, prinsessan Eugenie lämoss, o c h m e d anledning däraf dag sas äro sedan JOSEFINA. A F MARIA några vill Idun spridda drag ur den lif, v i s s o m, att d e s k o l a hälm e d intresse, särskildt som de illustreras aldrig förr återgifna porträtt o c h teckningar, förskrifvande De att ord, läsa lyda sig från som i prinsessans o m hennes kongl. egen hand. dop och död stå hofförsamlingens kyrkobok, sålunda: » Onsdagen d e n Nittonde Maji A r efter Christi börd Ett tusende Ä l t a hundrade o c h på det Trettio n d e befordrades till det Heliga D o p e t H. K. H. kronprinsen Joseph Frans Oscars Dotter, Sveriges och Norges Borna Prinsessa H. K. H. Charlotta Eugenia Augusta Amalia Albertina, s o m hit till verlden föddes på kongl.
ConstitutionsUtskottet hade derigenom kunnat stadga sitt omdöme öf^er frågan, huruvida det varit förenligt med Rikets sannskyldiga nytta, att Rådgifvare-åtgärderne för befordrandet af ett i dagen klart liggande syftemål, nemligen MötesPassevolanceafgiftens ytterligare beviljande föranledt dessa serskildta förständiganden till Rustoch Rotehållare i Riket. Jag hade äfven till ConstitutionsUtskottets pröfvande öfverlåtit en undersökning, om icke Rikets sannskyldiga nytta blifvit åsidosatt genom en fortsatt öfverdrifven misshushållning med dessa skattebidrag under namn af MötesPassevolance-medel. Härvid borde det ej hafva undfallit ConstitutionsUtskottet, hvilka Rådgifvare tillstyrkt undanhållandet af dessa allmänna skattemedel från Rikets Ständers revision. ConstitutionsUtskottet var, i anledning af min anmärkning mot detta förhållande, fullt befogadt, att infordra upplysningar för bedömandet af mitt påstående, det flere års sammanräknade besparingar af Mötespassevolance-afgiften, under Infanteriets ständiga arbetscommenderingar borde finnas fullt tillräcklige för Indeldta Arméens vapenöfningar under åren 1828 och 1829. Det borde hafva visat sig för ConstitutionsUtskottet helt tydligt, hvad 2g §. Riksdagsordningen ingalunda förmenar Utskottet att veta, nemligen, om dessa sedan i5 år af Den t7 Ju I i i f. m. >37 Rustoch Rotehållare uppbur ne mejel, beviljade för deras nummerkarlars och hästars excercerande, uteslutande blifvit för detta ändamål begagnade, eller örn, hvad jag tror, ofta vara handt, anordningar på denna fond blifvit ställda till gratificationer och aflöningar åt högre MilitaireBefälhafvare och Staben, samt personer inom KrigsCollegii UnderhållsDepartement; till exccrcitie-sqvadroners etablerande; till excercitie-platsers rödjande; till byggnaders reparationer och uppförande m. fl. för skattens beviljande främmande föremål.
Jag skulle icke tro, att ändamålet med den nya bevilln.stadgan är att perpetuera den ojemnhet, som finnes i den gamla stadgan, utan att meningen dermed är att få sfhjelpta de brister, som vidlåda denna sednare, så att en någorlunda jemn bevilln.beskattning måtte drabba alla samhällsklasser. Med hänsigt härtill tror jag den af Utsk:t föreslagna siffra vara oriktig. I princip vore rättast att samma siffra antogs för båda sorts fastigheter, men åtskilligt torde tala för att någon skilnad göres. Vid köp t. ex. kan ninn icke beräkna så stor ränta af det kapital, som nedlägges i en jordfastighet, som af det i en stadsfastighet placerade; men 3 och 5 proc. torde vara allt för stor skilnad. Redan vid åtevremisseu, som af R. o. Ad. beslöts, yttrade jag den åsigt att det blefve en riktig proportion, om, såsom Gr Mörner föreslagit, 3 öre sattes för jordbruksfastighet och 4 öre för stadsfastighet, och jag vidhåller ännu denna åsigt och tror, att om man vill vänta något godt af den nya bevilln.förordningen, bör man icke i densamma nedlägga en uppenbar orättvisa mot en klass af fastighet. Jag anhåller om bifall till Utsk:t.s förslag med den förändring, att i 2:dra mom:t orden »för all annan fastighet med fem öre» måtte utbytas mot »för all annan fastighet med 4 öre» etc. Gr. Mörner: Det försvar, som Gr. Lagerbjelke framställt för Utsk:ts förslag i denna punkt, har blottat ensida af såväl komiténs som Utsk:ts åsigter, hvilken väl först dunkelt föresväfvat. mig, men som icke varit så tydligt framlagd som nu skett. Han har nemi. förklarat att de, som genom antagande af de nya beskattningsgrunderna för bevillning egentligen skulle komma att vidkännas en högre beskattning, iiro landets jordbrukare, ty Gr:n har sagt, att de enda, som skulle komma att vinna på förändringen, skulle vara »garne af stadsfastigheter, ty de skulle, enl. Utsk:ts förslag, erhålla en väsendtlig nedsättning i sin beskattning, hvaremot jordbruket skulle komma att skatta ungefärl. detsamma som förut.
Men utom rättsgrunden, och den i Grundlagen förvarade rätt, som dessa orter äga, att Staten ej skall pålägga dem andra skatter än bevillningar gemensamt med det öfriga landet, finnes ännu en annan åsigt af stor vigt. Månne ej^ denna sak står tillsammans så mycket med frågan ora all jords lika beskattning, att frälserätten och andra privilegier på jorden i sammanhang med den borde komma i fråga? Om det ena kan ändras, kan äfven det andra. Månne ej dermed sammanhänger frågan om vårt mynts värde? Jag kan och bör ej neka, att sådane enskille fall uppstått, att efter år 1809 augmentshemman hafva skattat mindre än de eljest gjort, och att löntagare fått mindre, än de före 1809 hade. Men om förluster ägt rum på denna sida, hvad hafva icke på den andra räntegifvarne förlorat. Det är en gifven sak, att det är i följd af vårt vacklande myntvärde, som spannmålspriserne äro så låga och ingen Spannmålshandel kan arrangeras inom Riket. Våra priser äro mindre, än i de mest fruktbara Länder i Europa. Skall man ej afse detta, 1 Den i April e. m. 95 utan under ett sådant olyckligt tillstånd göra undersökningar, hvilka åsyfta förökning af jordbrukarens skatter. Jag kan ej förena mig om en sådan undersökning. Den skulle sprida stor oro i afseende på egendomsvärdet. Den skulle hindra köp, arfskiften och andra afhandiingar, samt försätta de ifrågavarande orterne i en beklagansvärd belägenhet. Jag vill söka visa till siffran de stora resultaten, som skulle uppkomma; men innan jag går dertill, bör jag, hvad Skåne angår, erinra, att det i Malmö Recess har en laglig rätt, att ej få sina räntor förändrade. Således är det en rättsfråga för den provincen. Hvad de öfrige angår, finnes väl ej någon sådan handling; men Presterskapets och öfrige löner äro i dessa provincer i samma förhållande som i Skåne, af det skäl att de ansetts höra förblifva i samma tillstånd, som då provincerne eröfrades och, genom serskilte så kallade föreningar, blifvit stadfästade.
Den som, lika med Borgareoch Bonde-Stånden, vill att befrielse från stämpel å bouppteckningar skall ega rum för efterlefvande makas giftorätt, sålunda, att denna, ehvad den utgör mer eller mindre, beräknas till hälften af behållningen, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages Ridderskapet och Adelns beslut, att befrielse från stämpel å bouppteckningar skall ega rum för efterlefvande makas giftorätt i boet, dock under iakttagande att när, vid boupptecknings ingifvande lill vederbörlig domstol, behörigt arfskifte icke tillika kan företes och derigenom eller eljest nöjaktigt styrkas, huru mycket den efterlefvande makans giftorätt utgör, bouppteckningen skall beläggas med stämpel för det gemensamma boets hela behållning, men den efterlefvande makan ega att, sedan arfskifte förrättats och blifvit hos vederbörande domhafvande å landet, eller domstol i stad uppvisadt, och hvarvid bevis bör meddelas öfver hvad del af den redan erlagda stämpelafgiften belöper på den efterlefvandes giftorätt, hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande återlyfta detta belopp, såvida, med företeende af 28 Bevillnings-Utskottets Memorial JV2 21. sagda intyg, anmälan derom göres inom 3 år från den dag, bouppteckningen blifvit till behörig domstol ingifven. Omröstningen har utfallit med 79 Ja och 40 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. 6:te Omröstningen. Den som bifaller Utskottets, af Borgareoch Bonde-Stånden godkända, förslag, att utbyte af stämpelpapper må tillåtas i de fall, då sökt inteckning blifvit afslagen, äfvensom då sökt lagfart ej kunnat medgifvas, röstar Ja-, Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer stadgandet i 12 § 1 mom. af nu gällande kungörelse angående stämpelpappersafgiften m. m. att bibehållas oförändradt. Enär denna omröstning utfallit med 59 Ja och 60 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Nej-propositionen.
Vi fira ännu, ifrån denna tid, »Jndarnes Paska», Pingst, och dertill Jul och Midsommar såsom religiösa högtider, ändock Nva Testamentet alla sådana högtider uphäft, och är då icke nog med en dag, utan man har Annandagen, Tredjedagen, såsom en mellandag, och derpå inträffar ofta Söudagen eller annan helgedag, så att 4 dagar förgå för hvarje sådan högtid arbetslöst. Julen firas, åtminstone på landet, i 14 dagar, hvarunder, åtminstone ibland bondeklassen, något arbete icke står att påräkna. Detta anses icke för synd, sedan ett öfvermåttan ätande och drickande dertill förtagit arbetslusten. Ett skärpande af Sahbatslagarne måste således för den fattige men idoge arbetaren, som endast lefver på sitt dagliga arbete, vara en källa till ökade bekymmer, likasom det välmenta trugandet i kyrkorna, såväl som ifrågasatta inskränkning i kommunikationerna under sönoch helgedagar måste medföra samma verkningar, hvarför jag ansett mig höra motsätta mig denna af Erill. Posse afgifna motion, och anhåller hos H. Exc. Hr Gr. o. Landtmm, att dessa milia yttranden måtte få åtfölja remissen till Utskit. Frill. Cederström, Rudolf: Under betygande af min up riktiga högaktning för den värde motionären, hvilkens nitälskan för sabbatshelgden i vårt land visserl. förtjenar all upmarksamhet, kan jag dock ej till alla delar i hans förslag instämma, ehuru jag vid mina anm:r deremot på intet sätt har något gemensamt med Frih. Creutz, hvilken tyckes anse Söndagen knappast böra åtnjuta större helgd än hvarje annan dag; en åsigt, sorn jag ej kan finna öfverensstämmande med vår läras föreskrifter eller med samhällets rätt förstådda andliga oell timliga väl.
Prat. 1847 & 1848, 3 Sami. 3 Haft. 1 2 Konstitutions-Utskis Memorial, N:o 3. summa stor 12,725 r:dr, hvilka, i den mån sådant erfordrades, borde af Statskontoret serskildt infrias genom dertill förskottsvis anordnade medel mot ersättning i den ordning, som framdeles komme att bestämmas; så bade, uti Kongl. Maj:ts till Rikets Ständer under den 12 nästvikne November aflåtna och till Stats-utskottet remitterade proposition, medel blifvit begärdte till slutligt liqviderande af nämnde återstod af köpeskillingen jemte derå belöpande räntor; och som, vid sådant förhållande, enligt Stats-utskottets tanka, en skuldsättning för statsverket genom inköpet tillkommit i uppenbar strid mot 76 § Regeringsformen, hade Stats-utskottet funnit sig böra, med anmärkning mot föredragande Statsrådet och Chefen för Finansdepartementet, såsom kontrasignant af ofvananförda Kongl, bref af den 9 Februari 1847, öfverlemna ärendet till Konstitutions-utskottet för den ytterligare åtgärd, hvartill omständigheterne kunde föranleda. Af protokollet öfver Finansärenden, hållet inför H. M. Konungen i Statsrådet den 10 Juni 1846, inhemtas angående ifrågavarande inköp, att, sedan grosshandlanden AFredholm, uti en till Kongl. Maj:t i underdånighet ingifven skrift, gjort anbud att, mot <en köpeskilling stor 5o,ooo r:dr banko, till Kongl. Majit och kronan försälja de af honom efter fabriksidkaren S. Owen inköpte, till faktori begagnade, tomterna n:ris 1, 2, 8, i qvarteret Bryggaren på Kungsholmen, såsom lämplig lokal för myntverket, derest, enligt hvad till hans kunskap kommit, flyttning af detta verk kom* me alt ega rum, hade Kongl. Maj:ts och rikets Statskontor, till följd af derom erhållen hög befallning, inkommit med underdånigt utlåtande i ämnet, efter att deröfver förut hafva inhemtat Öfverdirektörens för myntoch kontrollverken yttrande.
Å landel förordna jemväl Kongl. Maj:ts Befallningshafvande erforderligt antal försäljningsmän, hvilke ovilkorligen böra vid de ting, der sådant ej, enligt särskildt åtagande, ombesörjes af Domaren, allmänheten stämpladt papper tillhandahålla; åliggande det derförutan, hädanefter som hittills, Härads-skrifvare eller den manlals-skrifningen förrättar, alt vid nyssnämnde tillfälle, under samma rcdovisnings-skyldighet och med enahanda rättig - Exp edition sLits k o (tels förslag till underd .^Skrifvelse N:o i 56. 403 heter, som andre Karte-sigillate-försäljningsmän, vara försedd med stämpladt papper till erforderligt belopp. 2:o Hvar och en, som på kredit emottager stämpladt papper, bör för det sålunda undfångna karte-beloppet ställa behörigen pröfvad och godkänd borgen af en eller flere, såsom för egen skuld, af hvilken borgens-skrift bestyrkt afskrift till Slats-kontoret insändes. På reqvisition hos Lauds-konloret skola försälj ningsmän nen genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes försorg, kostnadsfritt och skyndsamt erhålla sig tillsändt erforderligt stämpladt papper, för hvilket dem åligger att i Riinteriet insätta eller lill Kronofogden i orten afleverera den inflytande betalningen, månadtiigen eller qvartaliter, allt efter försäljningens större eller mindre belopp; och må under året mera stämpladt papper dem icke tilldelas, än som jemnt svarar emot beloppet af de efter hand levererade försäljn ings-medlen. December hvarje år bör allt osåldt stämpladt papper hos desse försälj - ningsmän inventeras; Kongl. Majlis Befallningshafvande likväl obetaget att, när som helst, af förekommande skäl och omständigheter, inventering anställa och redovisning affordra, hvarvid tillses, att behållningen, sammanlagd af osålda kartor och kontanta medel, icke öfverstiger summan af försäljningsmannens uppbörds-borgen.
Lag, ådömas utgifva en slik öfverränta och utsöknings-provision, hvartill de sig icke förbundit, hvaremot vid andra Domstolar en motsatt Lagtillämpning 1 detta hänseende egt rum, hafva Utskotten, som inse nödvändigheten deraf, att'för framtiden må förebyggas så väl olika Lagskipning härutinnan, som all anledning till grundad klagan öfver tilldragelser af den beskaffenhet, sorn iöranledt ifrågavarande framställning , trott sig böra vid det förhållande, sorn ofvan är anlördt, att Två Stånd i frågan stannat emot Två, till Rikets Höglofl. Ständers pröfning framställa det förslag, att Rikets so Lagsami Allm. Besv.ö.Oec.Utsk. Uti. Nio 38/ Ständer må hos Kongl. Maj:t frambära un? derdånig anhållan derom, att Kongl. Maj;t täcktes till vederbörandes underdåniga ef-i terrättelse allmänneligen förordna: att, vid Lagsökning får SkulA, debref eller accepterade anvisningar, som blifvit pantsatte i Mannfactur-Disconten, utgifvandet af den får Lån ur denna Discont serskildt stadgade ofverränta och utsoknings-provision ej må adorn as andre än dem, som ett så * dant vilkor, i den uthändigadt för skrif ningen, sig underkastat. Åtskilliga Ledamöters Reservation i Sate ne t bifogas. Stockholm den 25 Junii 182g: Reservat ion åf Herr Arosenius', som ansåg de emot Utskottens förra Betänkande i ämnet gjorda anmärkningar icke vara af den beskaffenhet, att de borde föranleda till afvikande derifrån ; hvarföre han tillstyrkte, att, med af»lag af det nya Betänkandet, Rikets Höglofij Ständer ville gilla det förra. Lagsamt Allm.Besv.o.Oec. Vtsi,Utl.N:o$g: sr Härmed förenade sig närvarande Leda^ möter af Välloflige Borgare-Slåndet, utom Herr Borgmästaren Landegren. Ankom till Exped. Utsi. dea 5 lulu lga^.
Odalfolk eller besutne jordägare representerades af ålder genom ett enda RiksStånd, under det erikla namn af Rikets Allmoge:, som i Britannien kallades the Commons. De samlades J i bägge dessa länder, okallade och beväpnade, årligen på en viss dag, och omgåfvo under har himmel Konungathronen, och inom ringen suto Konungens män, Jarlar (på Engelska Earls) och Lagmän, samt efter Christna lärans införande lörökte med Biskoparne, som utredde och granskade de förelagde öfverläggningsmål, till Riksmenighetens antagande eller förkastande. De inom ringen sittande Herremän kom - Den 27 Maji. 391 mo i eftertiden att utgöra det verldsliga oell andeliga Frälset, som ej sällan, under namn af Herredag', sedan såsom RiksStånd ensamt kallades, men ibland tillika Allmogen, och efterhand Borgerskap och Prästerskap ifrån Capitlen, dock ej uti serskildta Samlingsrum, eller Kamrar, förrän på i^ide Seklet, hvarefter ock större söndringar och omväxlingar i besluten handt, och äfven en önskan om en förbättrad och mera stadgad Representation af det gemensamma Svenska Folket uppstått. Britternas årliga möten fingo efter de Franske Normännens ankomst namn af Parlament, eller allmänna Samtal som efterhand fördeides i Underhuset (the Hous of Corn mons) och Öfverliuset, bestående af verldsliga och andeliga Lorder, Högloflige ConstitutionsUtskotsets nu uppgifne förslag, att alle Rikets Inbyggare, som frambära en gärd till den allmänna skattkistan, skulle få efterse hushållningen dermed, och deltaga i Lagstiftningen, anser jag såsom en förberedelse till slutliga antagandet af rikets gamla sjelfständighets grundlag; och anhåller, att detta mitt yttrande må ConstitutionsUtskottet, såsom en erinran om 1809 års Hietainen i samma ämne, meddelas. Grefve Mörner, Carl Stellan: En värd Ledamot af ConstitutionsUtskoltet har gjort den framställning, att våra privilegier måtte annihileras.
Sedan de respective Riks-Stånden i följd af Constitutions-Utskottets anmälan utlåtit sig i hufvudsaken, torde det vara Expeditions-Utskottet, som kommer att föreslå, hvilka uttryck böra införas såsom Riksens Högloft Ständers beslut i denna sak. Hvad den anmärkning angår, som den värde Ledamoten, hvilken sist yttrade sig, anfört, tycks den vara bland de mest ovanliga. Antingen åsyftar den utredande af den olika öfvertygelse i de åberopade ämnen, som den värde Ledamoten förmodar äga rum emellan Högloft Constitutionsoch Särskildta Utskotten, hvilket jag alldeles icke kan finna af Grundlagarne vara ConstitutionsUtskottets skyldighet, eller ock en förbindelse för sistnämnde Utskott att rörande samma ämnen meddela anmärkningar öfver de i Stats-Rådet förda Protocoll, hvilket sätt att väcka frågor af denna egenskap är stridande mot Grundlagarne och i synnerhet 29 § Riksdagsordningen. Huru jag således betraktar denna anmärkning, kan jag icke inse, att densamma, sådan den nu är anförd, bör kunna hindra antagandet af Utskottets Betänkande. Professor Forssell, Prosten Fröberg med många andra begärde proposition till återremiss af Utskottets ifrågavarande Utlåtande. Prosten Doctor Falk tillstyrkte återremiss endast med Professor Forssells anmärkning. Bilaga till Mern. N:o 33. 1001 Sedan Herr Erke-Biskoppens och Talmannens framstälda proposition till bifall å Utskottets ifrågavarande Utlåtande med starkt Nej blifvit besvarad och återremiss med de gjorda anmärkningarna än vidare af flera blifvit yrkad, blef, uppå gjord proposition, en sådan återremiss besluten. Härvid reserverade sig Herrar Biskoppar Rosenstein och Mörner, med anmälan, att de uppkommit i Ståndet mot slutet af discussionerna i målet och i beslutet icke deltagit. Ut supra. Ex protocollo J. U. Memorial angående ändrad lydelse af 94 § Regerings-Formen.