Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter någon stunds öfverläggning i detta ämne förenade sig Bonde-Ståndet, uppå Talmannens proposition, i det beslut, att på Höglofl. Ridderskapets och Adelns ofvannämde inbjudning meddela följande svar: De hufvudgrunder, hvarifrån Bonde-Ståndet vid redan förehafd slutlig pröfning af Utskottens förevarande Betänkanden utgått, hafva, efter Ståndets öfvertygelse, om sina mångfaldiga verkningar på allmänt väl under en lång tidsföljd vunnit erfarenhetens vittnesbörd för sig, och innefatta sålunda i delta afseende en vida större säkerhet, än lösa theorier, som ännu icke blifvit inom vårt land pröfvade. Dessa grunder äro: att rättighet till bränvins-bränning, för att vara allmänt gagnande i ekonomiskt och minst skadlig i moraliskt afseende, bör hufvudsakligen inskränkas endast till husbehof, samt denna sålunda utöfvade näringsgren högst lindrigt beskattas och uteslutande fästas vid jorden, der den utgör ett så väsendtligt hufvudvilkor för underhåll och förkofran af landets modernäringar, åkerbruket och boskapsskötseln, genom de utvägar den bereder att, till vinstgifvande näringsmedel för båda, använda öfverskotlet af den årliga potatesskörden, i förening med slöare och ofta vid bergningen skadad säd, att i synnerhet de mindre jordbrukarne, hvaraf allmogen hufvudsakligen utgöres, utom detta välgörande bidrag i sin hushållning, skulle hotas till sitt ekonomiska sjelfbestånd och sålunda vida mera än förut, blifva oförmögne att bära de större uppoffringar till det allmänna, hvaraf denna samhälls-class företrädesvis är betungad. Om än i allmänhet såsom en Stats-ekonomisk grundsalts kan antagas, att blott det förädlingssält bör lemnäs företräde, som bereder högsta möjliga vinst af ludimalerien, måste likväl, då fråga är om brän vinsbränningen inom della land, vid grundsatsens tillämpning, flere och vigtiga undantag ega rum.
Afssriftens enlighet med Originalet intygar ssob. Illo!mber§kon. Begärdes pa bordet. ' Den 2 November. sr Justerades följande: Utdrag af Protokollet hällit i Högloft. Ridderst. pet och Adelns plenum den 2 Nov. 1809. S. D. I anledning af den ifrän Banco'Uts stoltet inlemnade Berättelse rörande »verkställigheten af Realisationen af Riksgälds-Sedlarne, och dä Ridderlkapek och Adelen deri alldeles saknade nägon uppgift af det sött, hwarpä Herrar Revisorer är igoz gransta och bedömt den Ivid detta tillfälle gjorda afIvikelse ifrän Riksens Ständers förestrist, bestöts, del Banco. Utstoktct stulle anmodas att ofördröjeligen till Riksens Ständer inkomma, med en lika full» standig berättelse om i8oz ärs Revisorers förhållande och anmärkningar wid Realisations frägan, som den. hwilken nu rörande Herrar Banco-Fullmägllges. blifwit afgifwen. Ut supra. Upplästes ett ifrän Constitutions - Utstotket inlemnadt, sä lydande Wördsamt Memorial'. Under den 25 innewarande har Högloft, Riddcrstapet och Adeln till Constitutions-Ustottet remitteradc Herr Lagmannen Grefwe st. III. 6^Ilendor§s Memorial, hwaruti yrkas, att da ärendernes fullkomliga ulrevande är ändamälet med den i 56 Z Regeringsformen tilläkna ätersörwisning af Utstottens försiag, tillämpningen deraf, matte i Riksdagsordningen närmare bestämmas. Det - Den 2 November Delta, jämte de i Memorialet anförde grunder och föreflagne Alternativer, har Utskottet tagit i öfwerwagande, och får derföre »vördsammeligen desi yttrande afgifwa.
Handels-Balken, rörande skuld tili Kronan för Uppbörd; fann Ridderskapet (och Adeln för Riks-Ständens godt, att, med bifall, till Banco-Utskottets hemställan, samma Memorial till Lag-Utskot» tet remittera. S. D, Remitterades till Statsoch Banco»Utskotten: Herr Hjertås, Gustaf, den i3 dennes e, m, på hordet lagde Motion, angående en As* signerings-Fond, för Hypothekseller Fastigliets-Bankpr, jemte de af åtskillige Ledamci» ter, i anledning deraf, afgifne yttranden* Den 30 Sept, 1823. Från ffögv. Preste-Ståndet* S. D. Remitterades till Allm, Besvärsoch Ekonomi» U tskottet: Kopgl, Majrts Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer, angående en> af Preste-Ståndet gjord underdånig framställning, om deri Nya Eyangelii-Bokens antagande. Frän Vädlojl. Borgare^Slåndet, S, D, Remitterades till Ekonomi-Utskottet: Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse af den j8 dennes, angående en af Preste - Ståndet Protoco/is-Utdragé 1365 gjord underdånig framställning, om Nya Evangeli-Bokens antagande* i ’ -i |» . • ‘ , \ ■ Pr un Högt. Padder skåpet och Adeln, S. D. Föredrogs och remitterades till Cons t i tutio n s-Utskottet: i:o. Herr Stråhles, Nils Wilhelm, deri 3ö sisth Sept f. lii., på hordet lagdeMotion, att, i händelse den till Justitiag-Ombudsmanlieiis efterträdare utsedde person, under varande Riksdag afgår, eller varder till Verklig Justitise-Ombudsinan förordnad, med nytt Val i mätte förhållas, på sätt 97 och 98 §§. Reger i ngs-Forrnett, samt 63 §. Riksdags-Ördnin gen utstakar. 2:0.
Med långt framsträckta hufvuden lyssnade de andra fruarna med häpenhet, och utan att betvifla ett ord, till den vidunderliga berättelsen om Elisabeths kärlek till både Rudolph och Ferdinand, med alla dithörande detaljer, som bevisade att hennes förhållande till dem båda var i högsta grad brottsligt och afskyvärdt; äfven visste den goda frun förtälja om Leonhards sorg öfver sin fallna maka, hvars otroheter han alltför väl kände, ehuru han ej låtsade se dem. Allt detta blef på det förskräckligaste sammanrördt af den kunskapsrika frun och troddes som en osvikelig sanning af de andra, som ännu samma afton, hvar på sitt håll, berättade saken med tillbörliga tillägg, så att inom mindre än en vecka, kände hela staden Elisabeths olyckliga och, som hon trodde, väl bevarade hemlighet, ehuru så grufligt vanställd, att den ej liknade sanningen mera än en stjerna liknar månan. Under denna hemlighetsfulla berättelse satt det olyckliga föremålet derför helt kall och sluten, icke anande hvad som tilldrog sig omkring henne. Men sednare på aftonen, se’n hon tvungit sig att se på dansen, i hvilken hon ej deltog och som plågade henne, steg hon upp och lemnade den folkuppfyllda salongen. Obemärkt gick hon genom flere rum, der äldre herrar och fruar sutto vid spelborden, och kom så sluteligen i ett helt mörkt kabinett, hvars enda upplysning bestod af de ovissa strålar, som fullmånan lät falla in genom ett utanför fönstret stående träds löflösa grenar. Luften i detta rum var frisk och sval, i jemförelse med den i de andra öfverfyllda rummen, och blott som ett fjerran sus hördes hit musiken och skrålet ur danssalen. Sedan hon öfvertygat sig, att här ingen fanns, kastade sig Elisabeth på en liten soffa vid fönstret, gömde hufvudet i sina händer och utbrast i djupa snyftningar. Länge satt hon så, då hastigt en mörk skugga skymde ljusningen från den öppna dörrn och en hög gestalt trädde fram till soffan. Det var Rudolph.
Majits Nådiga Proposition, rörande några för Undervisningsoch Läroanstalterne i Riket nödige anslag, beviljat och hemställt, det måtte den till indragning ställde behaglig Tids-och Förlänings-Spannmål, i den mån indragning sker, användas till detta behof; men att emedlertid de af Stats Verkets öfverskott, som kt^nna uppkom, ma, antingen af blifvande nya KungSgårds-Arrenden, eller på andra Inkomst-Titlar, matte för behofvet användas, hvilket anslag likväl borde minskas i den man indragne Spannmålsförläningar blifva att tillgå, hvarjemte all den förlärrings-spannmål, sorn kan blifva indragen, borde uppföras på Clerecie-Stnten, å Fjerde HufvudTiteln, inom Linien, för att vid nästa Riksdag på Stat upptagas; har Kongl. Majit, efter det Stats-Reredningen, i ämnet hörd, ansett sig icke kunna bestämma tillräckligheten af de medel Rikets Ständer sålunda föreslagit, förr än Pro. jekt till Stat blifvit uppgjord för de Lärooch Konungens Nåd. Berättelse. TJndervisnings-Verk, som äro i behof af förbättrade Lorings - vilkor , samt uppgift blifvit meddelad, så val å den från oell med 18 >4 >n_ tlragne Förlänings Spannmål, samt å den , sorn vid innehafvarenas afgång är ovillkorlig indragning underkastad, sorn å de förökade inkomster, hvilka, genom nya Kungsgårdsoell Krono-Lä. genheters Arrenden kunna uppkomma, i Nåder befallt TJppfostrings Kommittéen, att till Kongl. Majit inlemna underdånigt Förslag till en så beskaffad Stat; hvarjemte Kammar Collegium fått sig uppdragit, att vid hvarje Ers slut till StatsJBereduingen aflemna de äskade, och som nödige ansedde uppgifter. Till det anbefallda
Bella litet förlägen, åtminstone ämnar jag inte bråka för att bli det. Först hjelper jag mamma och så inrättar jag en hushållsskola. Jag tycker om att sy och koka mat. Nå men, Bella, inte skulle du ändå i längden trifvas med ett så simpelt arbete, sade Jenny, som i tankarne redan gjort Bella till artist eller författarinna. Simpelt? Det arbete som vi alla äro beroende af! Och dessutom, söta Jenny, hur kan du kalla något arbete simpelt, som ger en menniska hans ärliga bröd? Att slå dank eller syssla med sådant som ingen nytta gör, det kallar jag simpelt. Jag tänker inrätta en samskola, inföll Aina blygt. Åhnej, det får du visst inte! skrek Bertha från byttan, det är min idé, sedan jag låg i vaggan. Du, syster sötnos, skulle handtera pojkar! Jag ville just se. När de vore som mest oregerliga, skulle du se mildt förebrående på dem och säga: mina söta, älskade pojkar, vill ni nu inte vara snälla! Och om de inte lydde, skulle du gråtande gå din väg, vända dig om i dörren och utbrista: farväl mitt hjerta blöder! Nej, gumma lilla, inte duger du för pojkar, det skall vara boxarenäfvar för dem. Du kan bli en bättre sortens guvernant, möjligen. Flickorna skrattade, ty Bertha var en mästarinna i konsten att härma, och de kände alla igen Ainas lilla undfallande röst och blyga fasoner. Bertha blir veterinär, sade Agnes med betoning, hon tycker ju om att peta i kadaver. Till svar grep Bertha en stor svart spindel och släpte den i nacken på Agnes, som rusade upp med ett förfärans skri. Lilli förbarmade sig öfver henne och borttog spindeln, men Agnes fick af obehaget ett gråtskof, som litet störde stämningen. Ett sådant litet fruntimmer! hviskade Bertha föraktligt. Bella såg förebrående på henne. Du vet ju, att många menniskor också män ha en obetvinglig afsky för spindlar. Det var dumt gjordt af dig. Bertha brummade litet, men bad Agnes i tysthet om ursäkt. För att skingra misstämningen fortsattes det förra samtalet.
Län hafva häri instämt, den sednare med tillägg, att han ansåge Utskottet hafva handlat inkonseqvent, då det tillstyrkt bränvins-bränning under nästkommande vinter, men afstyrkt sådan under nästkommande höst, och att den af motionären föreslagna förlängning i tiden för bränvins-bränningen under hösten vore desto mer behöflig, som den vanliga potates-sjukan nu redan sig inställt. STOCKHOLM, J. A. Walldén 1854. Särskilda Utskottets Betänkande, N:o -IS. 4 M 18. Ankom till Exp.-Utsk. den 29 Ang. 1854, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af motion, dels om användande af tillverkning s-skatten och införsel-tullen för bränvin till premier för anläggning af porteroch öl-bryggerier, dels om skyldighet för gästgifvare alt till salu hålla öl, porter och svagdricka, jemte skattfrihel för sådan försäljning, så framt han ej tillika försäljer egentligen så kallade starka drycker, dels ock om rättighet för hvarje välfrejdad person att skalte-fritt sälja öl, porter och svagdricka. En af f. d. vice Talemannen Pehr Eriksson inom Hedervärda Bonde-Ståndet räckt och till Utskottet remitterad motion har, i fråga om sina flesta föremål, blifvit behandlad i Utskottets Betänkanden N:ris 8 och 13, men innehåller tillika för»lag i de tre här upräknade ämnena; och det åligger Utskottet att äfven derom »ig utlåta. Frågan om premier för öl-bryggerier har, i anledning af en inom Höglofl. Ridderskapet och Adeln vackt motion, varit af Stats-Utskottet behandlad (Betän kandet N:o 158) och är af Rikets Ständer afgjord; hvarföre f. d. vice Talemannen Pehr Erikssons motion i denna del icke kan till någon Rikets Ständers ytterligare åtgärd föranleda.
Harn!els-Balken. i83o den 12 Mars; svar å Riks-Salen. 53:o Rikets Ständers skrifvelse af den 29 Januarii i83o, med förslag tili Lag för Rikets Ständers Bank. i83o den 1 Mars; svar å Riks-Salen, och förordning expedierad. 54'.0 Rikets Ständers skrifvelse af den 2g Januarii i83o, med förslag lill Lag, angående Myntbestäin 11 ingen. i83o den 1 Mars; svar å Riks-Salen, och förordning expedierad. 5f):0 Rikets Ständers skrifvelse af den 25 Januarii i83o, angående föreslagne förändringar och tillägg i Ansvarigliois-lagen för Rikets Ständers Fu Hmäg lige i Banken och Riksgälds-Coutoret samt JDirectionerne vid Låne-Contören. i8?>o den 12 Mais; svar å Piiks-Salen, samt tre serskilda AnsvarighetsJagar expedierade. 56:) Rikets Ständers skrifvelse af den 25 Januarii i83o, angående in visningar enskilde jiersoner och bolag emellan, äfvensom enskildes assignationers utgifvande. i83o den 12 Mars; svar å Riks-Salen. 5j'.0 Rikets Ständers skrifvelse af den 29 Januarii i83o, angående granskning af Justitiae-Ombiidsmannens Embets-Berättelser för åren 1823, 1824, i825, 1826 och 1827. Rörande föreslagen ändring i 18 Gap. 1 §. Ärfda-Balken, .Kungörelse expedierad. I)e öfrige frågorna ej handlagde. Bihang till R, St. Brot. 1834- * Sami. 1 A fdel, Zdje Band. 5 t;sta IJäftet. 34 Bil lill R. St, Just, Omiudsm.
3 hela ägg röras tillsammans med 1 / 2 S socker, sedan irö- res 1 / 2 " ffi smör, 1 / 2 " ffi corinter samt en tesked pulveriserad soda, som bör vara upplöst i en kopp ljum mjölk, samt 1 •ffi mjöl. Massan lägges i en form. Ä g g - g r ö t. 4 ägg-gulor, ett par ske dar mjöl, 1 qvarter mjölk, litet socker och salt vispas tillsammans; 11 / 2 stop mjölk sättes på elden och när den börjar koka, iröres smeten, hvarefter det hela kokas väl. När den är färdig, iröres hastigt ägghvitorna, som förut äro uppvispade till hårdt skum; • några droppar cedro tillsättas. Gröten ätes kall med saftsås. Bakning. Godt o c h kraftigt b r ö d. Låt en kanna skummad mjölk koka upp och vispa deri godt skrädmjöl (skrädt hafremjöl) till en lagom simmig välling. Salta I f-v | L-J UN den och låt den svalna litet. Tag sammalet rågmjöl och knåda i vällingen till en stadig deg och arbeta in god jäst som vanligt. När degen jäst upp, omvrides den med fint hvetemjöl och kryddas med sirup och pomeransskal. Får jäsa upp igen och bakas ut med hvetemjöl till långa eller runda limpor, som ställas på plåtar att jäsa litet. Gräddas helst i god fyrugn. Till smörgås är detta bröd särdeles godt och omtyckt. Hanna. åhhönsér söm beröra familjekretsen. — Annonser mottagas endast genom S. Gumselius annonsbyrå och hos redaktionen. Abonnentsamlare antagas. lät den koka en half timme och skummade den väl. Denna saft är ej fullt så stark som bärsaft, men den har en mycket god smak och har hållit sig väl utan att jäsa. V i d all saftkokning är det mycket bra att tillsluta buteljerna med hårdt sammanrullad bomull, i stället för den vanliga korkningen och hartsningen. Saften hvarken möglar eller jäser och behåller sin fina smak som nykokt. Hanna. Toaletten.
Den nordiska köld, som ligger ej mindre öfver stämma än person, måste tina upp, försåvidt frk. K: s spaniorskor och italienskor ej skola förefalla lokaliserade, hvilket ju är ett stort fel, då operorna endast äro öfversatta. Donna Anna är ju icke någon fröken Adelstjerna, hvars far, landshöfdingen, blifvit ihjelstucken af residensstadens Don Juan, husarlöjtnanten (och ridläraren) Sabelskramla. Frk. Klemming förefaller vara en ung reflekterande sångerska. Men detta reflekterande syns för mycket i hennes ögon, som äro ett par reflexionsspeglar af ny modell. Så t. ex. i en kärleksduett när frk. K. ser på sin motpart, säga hennes ögon visst icke: » jag älskar dig » eller » ack, älska mig » — utan: » jag undrar just hur vår ensemble skall ga i dag » dier — » nu slarfvar hr X. med en sextondel igen » — eller » hur skall jag nu fä min höga ton i tid » o. s. v. Dessa reflexioner äro frk. K: s enskilda egendom och ingen direktion eller publik i verlden kan våga förbjuda dem. Hvad man önskar är också blott att dessa lofliga tankar ej synas för mycket hos lilla 14: åriga Julia, som än ej hunnit med nagra sånglektioner, eller lilla Gretchen, som ej haft råd — allraminst för hr Arlberg. En af hr Strandbergs triumfer är nu som torr G-dur-arian i Ottavios parti. Måhända litet mer expression dock ej skulle skada, så som en mycket högt stäld sångare i vårt land brukar föredraga denna underljufva tondikt. I partiets utförande för öfrigt märktes intresse och lif, som man förut fatt sakna. Hr Strandberg börjar qvickna vid äfven i Don Ottavio, en mindre lifvande rol, som man vet. Hr Nygren var ej oäfven som Leporello, ehuru den spanske betjentens slughet och elegans ej riktigt förraärktes i denna robusta, något för trygga framställning. Katalog-arian är ännu hr N. öfvermäktig, hvilket ju ej är att undra på, när man erinrar sig denna arias svårigheter så i ett som annat.
Förordningen den 9 December 1756 för sistberörde fall stadgar, och att sålunda borde i en bot å dö mas den bestraffning af tretiofem par spö, som utslaget innehöll. Ett domslut, härled t från sådana grunder, syntes mig uppenbarligen vara stridande emot lag. Under samma lagsökning anklagad dels för olofligt innehafvande af dyrk och dels för inbrottsstöld, hade ofvanbemälde person blifvit inställd inför Sköfde RådstufvuRätt, som endast ägde att upptaga 76 frågan om förstnämnda brott och i denna del, på sätt som skett, pröfva den anklagades ansvarighet, utan att dervid kunna eller behöfva betrakta följderna af det emot honom äfven angifna brott, som tillhörde annan domstols upptagande och pröfning. Denna domstol åter, eller HäradsRätten, som likaledes ansåg den anklagade saker till inbrottsstölden, borde slutligen bestämma det straff, hvartill han, för sina brott, lagligen var förvunnen. I sådant hänseende tillhörde det HäradsRätten att öfverväga hvartdera brottets beskaffenhet och tillse, det icke, emot hvad lag stadgar, likartade brott särskildt bestraffades, utan att dervid RådstufvuRältens föregångna pröfnings utslag lage i vägen. Om till exempel RådstufvuRätlen pröfvat den anklagade skyldig till ansvar för inbrott i afsigt att stjäla, hade HäradsRätten, der han blifvit förvunnen till annat, jemte stöld, föröfvadt inbrott, säkerligen icke tillåtit sig att ålägga honom särskildt straff af nio par spö för hvartdera inbrottet, utan funnit begge rätteligen kunna med berörde straff en gång försonas, emedan brotten voro likartade. Men såsom brott af lika art måste utan tvifvel anses fullbordadt brott och uppsåt dertill, helst då de af lagen lika bestraffas. 1 annat fall åter, eller om uppsåtet ansågs mindre straffvärdt än dess fullbordan, gällde den allmänna regeln, att' det större brottet inbegrep det ringare.
De segla långt bort till främmande trakter, och där kommer det att brista lös över människor, som jag inte känner och inte bryr mig om. Tomas svarade icke genast. Han gick och såg på molnens spegelbilder i parkens dammar och kanaler. Det mörka vattnet återgav dem med en djupare färg, än den de hade uppe i rymden. Men du grät, när vi träffades i Humlegården, sade han slutligen. Märta teg. Varför grät du, när du kysste mig? Säg mig, varför du grät! Det var ingenting... Jag kände mig så betryckt ett ögonblick, jag vet inte själv varför. Kanhända var det någonting i alla fall. Du måste säga mig vad det var! Nej, inte nu. En annan gång säger jag det kanske, men inte i dag. De gingo långsamt nedåt en av de fyrdubbla lindalléerna. Den smala remsa av himmelen, som trädens spetsiga grenvalv lämnade fri, lyste över deras huvuden med den ödsligt blanka och frusna färg, som det blåa av himmelen får, då solen har gått i moln. En sädesärla sprang hit och dit framför deras fötter i meningslöst sicksack; hon hade en lång mask i näbben. Vart för den här vägen? frågade Märta och pekade på en gångstig inne mellan stammarna. Tror du att den för till Kina? Ja, låt oss se... De togo av in på gångstigen. De hade icke gått många steg, förrän stammarna glesnade och Kinapaviljongerna lågo framför dem. Solen lyste just upp över det ärtgröna taket och småtornen med de hundra klockorna, som längesedan tröttnat att ringa när vinden satte dem i rörelse. Den vredaste höststorm kunde icke locka ett ljud ur deras rostiga strupar, ty de hade icke längre några kläppar. Det var blott för en kort stund solen blänkte fram, ty molnen tätnade mer och mer. Ett ofantligt bomullsvitt moln, liknande en jätteballong, som slitit sig lös från sin gondol och utan förare slungats ut på någon äventyrlig irrfärd i rymden, kom långsamt seglande från öster, erövrade trakt efter trakt av himmelskartan och lade parken i grå skymning. Tomas och Märta stodo lutade mot ett gammalt kastanjeträd, ur vars grenar vinden skakade ned ett regn av bleka gula blad över deras skuldror.
Utdrag af Protokollet, höllet hos Bott de Ständet wid Urtima Rlksdagen wrebro den 27 September i8ic^ Den 28 September. 79 Legerings ' Formen utsedde Mämnd dämt Lägsta Domstolens samtelige Ledamöter förjente att l deras kall bibehällas; i hwilken Medaction de öfrige Riks-Ständm bltfwit in. udne, att sig med Preste-Sländet förena; Men Bonde-Ständet, som redan justerat och gillat Expeditions Utskottets insände Förslag till mera. r.ämnde §. i Riksdags. Besiutet, kunde ej härät llägot widare göra. saprg. lrx ?rotocollo Osbriel Öämrna. Upira kor Nlää. veil ^äsin lien 6 Oöioder lZlv. kreiis-iirZncier lien 4 - . LorAsre-5rAn6et lien, 4 » öon3e-5rän<Iel lien 4 S. D. E nligt meddeldt och nu upläst Utdrag ^ ^ i. - ev» /-I Wördsamt Memorial. af Protocollet, hället hos Högwötdige Preste. Ständer den .25 bennes, hade wid justeringen »-'»i af Expeditions.Utskottets Förflag till början af göthland har, Ml yos ^>eoerwarva Nonoc^-la...
Till förstnämnde dass äro af Fullmägtige hänförde följande anslag, hvilka igenfinnas å den vid i83o års Banco-Reglemente, under N:o 1, fogade specification, nemi. a) Till nuvarande Cassa-Commissarien R:dr 200: •— F) Till ena Kamereraren i Låne-Banken för expedierandet af lån emot guldoch silfver-panter R:dr 5o: — c) Till Advocat-Fiscalen och Banco-Fiscalen, handpenningar, eller ersättning för smärre utgifter i Bankens rättegångs-ärender, hvardera R:dr 20: — Bihang till R. St. X Banco-Utskotlcts Memorial N.-o tir. if) Till Bankens 7Casseurer, missräkningspenningar, hvardera R:dr 2oor — e) Till en Tjensteman, för vården af Vexel-Bankens verifications-handlingar, intill dess desamma kunna till Archivet aflemnas . R:dr 66: 32. fy Till Vaktmästaren, Kammardrängarne oell Husdrängarne, förarbeten uti Baneohusets källare . R:dr 4,: g} Till bemälde Vaktbel jening, skopenningar, utgörande, sedan densammas antal numera blifvit med en Kammardräng ökad, å 3o R:dr för hvardera, tillsammans ... R:dr 84o: Hvarförutan nedanupptagna, efter sisth Riksdag af Fullmägtige beviljade, årliga arfvoden blifvit till samma dass hänförda, nemligen: hy Till Bankens Brandchef, ersättning för större hyreskostnader, i anseende till dess skyldighet att bo i grannskapet af Banken, samt ökade göromål i och för befattningen med Bankens brand-anstalter, R:dr 4oo: — fy Till Bankens Conducteur, enahanda ersättning som för Bankens Brandchef R:dr 100: — Till Bankens 7 Cassaskrifvare, gralification å 56 R:dr för hvardera, eller tillsammans .