Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det vore i sanning för mycket hegardt, att Sverige ifrån det ögonblick , då det var vid branten af sin undergång, och under en tidrymd, då hela Europa erfor de mest våldsamma skakningar, skulle ensamt , oaktadt öfvergången ifrån en osäker tillvarelse till stadga och anseende, hafva undgått att erfara några af följderna af den allmänna ställningens oredor, och icke till någon grad delat de uppoffringar, hvilka i så ymnigt mått träffat nästan alla de mägtigare folkslag, som bebo fasta landet af Europa. Tvärtom böre vi med vördnad och tacksamhet erkänna, att vi varit, att vi ännu äre mera lyckliga, än de flesta öfriga; men jag skall derföre ej heller neka, att olägenheterna blifva mera tryckande, allt som tillgångtrne äro mera inskränkte, och att således, utan att klandra det framfarna, det likväl är så mycket angelägnare att. söka afhjelpa de närvarande svårigheterna. Vid valet af botmedlen är det likväl af yttersta vigt, för att icke göra nya misstag , att noga urskilja, hvad sorn i detta fall kan tillkomma Styrelsen, eller Rikets Ständer, att verkställa , och hvad som endast genom tiden och sakernas vanliga gäng kan ruttas, En klok Läkare vet, att Den 31 Mars. 361 konsten förmår aldrig mera än underhjelpa naturen, och att läkmedlen, som kunna lyckas att häfva sjukdomen, icke kunna förr än med tiden återgifva krafterna. Den allmänna crediten utgör ej mindre, än den verkliga förmögenheten, grunden till en Stats inre styrka. Den beror på allmänna förtroendet, och detta på de säkerheter, som gifvas, att ingångna förbindelser blifva redligt uppfyllde. Det är, efter min tanka, ur denna synpunkt, som man mäste utgå vid beredandet af möjligheterna tili betalning af de enskildtas inbördes skulder.
Då Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna ntt nej öfverröslat ja, begärde Hr von Hartmansdorff votering. Upplästes till justering följande voteris-proposition : Den, som förklarar såsom R. o. Ad:s gemensamma tanke Frih. Leijonhufvuds anmärkn., att Const.Utskts uti mern. Nio a5 framställda förslag är onyttigt, voterar ia; den det ej vill, voterar nei’ Vinner nej, kommer Const.Utskis förslag att oförändradt hvila lill grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Frih. Cederström: Jag anhåller att till prot. få afgifva min reservation, så väl emot den propos., att Ståndet skulle såsom dess gemensamma tanke förklara, att Const.- Utskts förslag vore onyttigt, och sålunda afslå förslaget vid samma riksdag det blifvit framstäldt, som äfven emot den votering, som derom kominer att äga rum. Ofvanstående voter;s-propos. blef derefter af R. o. Ad. godkänd. Efter voteringens slut, befunnos röstei na hafva utfallit, som följer: Ja — 4a. >'ej — 16. H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Gustaf: Jag begärde icke ordet i förmiddags, då fråga var om den af Const.Utsk. föreslagna grundlagsförändring, rör:de karakters-fullmakter. Jag ansåg, att ifall Const.Utsk:s förslag icke antogs, så hade det varit att onödigtvis förhala tiden. Nu då det antogs, anhåller jag att i dag få anmäla en reservation, att uppläsas vid ett tillfälle, då det icke uppehåller föredragningen enl. bordslistan, och tillika en motion, härflytande från det ämne, hvartill rättighet är mig öppnad genom 56 §:n RegF:n. Denna motion har lill föremål, att R. St. må hos K. M. i und. önskningsväg anhålla, att H. M. täcktes complettera det påbegynta verket med titulaturens förenklande i all correspondance emellan embetsverken och enskilda uti embetsväg.
Ganska långt har visserligen BankoUtsk. gått i välvilja, då det för Gottland föreslagit ett låne-belopp, som, jemfördt med populalionen der och i andra Sveriges provinser, visar det förhållande, alt, då summan fördelas efter folkmängden, belöper på hvarje Gotllänning 4|f r:dr, men alla andra rikets innevånare ej mera, än 3f r:dr, hvadan sig visar att Gottland fått brorslotten, och att således den talaren, som ansåg att den välvilja, hvaraf Gottland fått sig fägna, icke vore mycket att tacka för, verkligen haft väl stora anspråk. Jag skulle tro, alt då BankoUtsk. velat så omhulda Gottland, som det nu upgjorda förslaget utvisar, det icke varit för mycket om man får taga i anspråk att Gottlänningarne sjelfve skolat taga befattning med förvaltningen af medlen på sätt Hr Akerman föreslagit. I anledn. af den siste talarens anmärkn., får jag fästa upmärksamheten derpå, att 4:de mom. just handlar om direktionen, och att delta mom. ännu är oafgjord!. Då flere anmärkn:r deremot blifvit riktade, skulle jag tro, att en återremiss icke bör blifva utan nytta. Jag får således anhålla om Hr Frih. o. Landtnäs propos. deruppå. Sedan härefter underl. R idd.-Secr etera re, på förfrågan af Frih. Stjernstedt, Aug., uplyst alt någon underrättelse om de öfrige RiksSt:n:s i förevar, fråga fattade beslut icke ännu blifvit R. o. Ad. meddelad, yttrade Frih. Stjernstedt: Vid sådant förhållande finnér jag intet skäl hvarföre R. o. Ad. skulle behandla detta ärende annorlunda än hvad Ståndet linner omständighetcrne föranleda; och på skäl, som så väl Frih. Palmstjerna, som andre ledamöter framställt för beviljandet af återremiss, får äfven jag förena mig derom. Hr Bildt, Didrik Gillis: Tiden är långt framliden och frågan vidlyftigt diskuterad, — jag skall icke blifva mångordig. Jag anhåller blott att för min del få instämma i den åsigt, som
Det visade sig i korthet sagdt, att detta ton verk är ett af nutidens mest framår gammal, utgår dock redan på 5 olika språk stående symfoniska arbeten, minnande om både och i en samlad upplaga af inemot 150,000 exBerlioz och Beethoven, rikt på klangfulla tonkomemplar. I Skandinavien är Barngarderoben den binationer och karaktäristiska motiv, fyldt af geenda tidning i sitt slag och har här redan fått nialiska tankar, men ock af svårigheter, hvilka en mycket stor spridning, som oupphörligen senare dock fullständigt öfvervunnos af k. hofökas. De båda föreliggande profbladen äro endast kapellet under ledning af förste hofkapellniästaren Nordqvist. Hvarje sats, särskildt den tredje 4-sid., medan de båda tidningarna i sig själfva med den pompösa triumfmarschen, hälsades med äro 8-sid. och Modetidningens format därjämte det lifiigaste bifall, som tydligt ådagalade, att en half gång till så stort som Iduns. Papperet publiken gärna skulle höra symfonien utföras i dem är ock tjockare och bättre. ännu en gång. Fröken Ester Sidner tolkade i Ett prenumerationsförsök för ett halfår torde ett varmt och förträffligt föredrag en visa af Gluck ingen komma att ångra. och en hymn Henschel samt skördade starkt bifall för båda. Som slutnummer utfördes Mendelssohns välkända italienska symfoni i a-dur. Bref besvaras omgående Modernast! Solidast! Billigast! j896 - IDUN 439 i W b Ämelies historia. också icke så flitigt, och hon hade flere gånger Sedan jag uppehållit mig där nära ett år, beslöt på det enträgnaste inbjudit mig till sitt hem. jag att äfven se mig om på kontinenten, då jag Men den stillsamma engelska prästgården hade blef erbjuden godt ressällskap med en hygglig hittills icke haft någon dragningskraft för mig. engelsk familj. För Idun af Homo Stim. Två år vistades jag nu på resor: solade mig Nu däremot lockade den mig som en ljuflig (Forts. o. slut fr. föreg. n.r.) tillflyktsort.
För den händelse alt jag skulle vara frånvarande då den af mig väckta frågan förekommer lill afgörande, anser jag nödigt att anmärka, vid hvad Friherre Cederström yttrat, att jag, såsom grund för inbjudningen, åberopat de åtskillige skäl, som här på förmiddagen anfördes för återremiss. jVid förnyad föredragning af Stals* samt 6a Ben 5 F ebr u a r i i e. m. Allmänna Besvärsoch EkonomiUlskoUens den iq sistlidne Januarii under N:o i i8 afsifne; och den i dennes e. m. på bor o 7 1 det lagde ytterligare Utlåtande i anledning af erhållne återrernisser å Betänkandet N:o g4 angående jemkning i den Provincen Skåne ålagda ordinarie rotering; blef samilia Utlåtande, uppå anhållan af Friherre Boye, Fredrik, och Herr Rosenqvist, Fredrik Leonhard, å nyo lagdt på bordet. Föredrogs å nyo och bifölls Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens den 12 sistlidne Januarii under N:o i 14 afgifne, och den 22 i samma månad e. m. på bordet lagde, Utlåtande i anledning af väckte motioner om Spannemålshandel för så väl Kronans som enskildes räkning, District-och SockenMagaziners anläggning m. rn. A. nyo föredrogs BancoUtskottets den 22 sistlidne December under N:o pi afgifne, och den 8 derpåföljde*Januarii e. m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckte motioner angående rättighet för Banken alt utfärda såkallade Ränte-Coupons. Herr Tham, Wollrath: Jag hemställer, om icke detta Betänkande kunde få hvila, till dess man på en gång afgör alla Lånefrågorne. Delta och Betänkandet N:o 92, äfvensom ett från StalsUtskoltet i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposi - Den 5 F e b r n a r j i e. m. 63 lion om lättad ii t viig lil!
N:o 67, med förslag till jemkning uti Riks-Ståndens beslut, rörande Kongl, Majlis loo Prot. Utdrag den 23 December 182g. Nådiga Proposition, med öfverlemnande af Förslag till ny Prestvals-Förordning ; N:o 68, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens, under N:o 37, förut meddelade Betänkande, rörande väckta motioner om ändringar i Kongl. Förordningeu den s6 Februarii 1817, angående Socknestämmor och Kyrkoråd} N:o 6g, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens, under N:o 57, förut meddelade Betänkande, rörande väckta frågor, dels om inrättande af Arbetshus i Länen, och dels om nödvändigheten af åtskilliga uppgifna åtgärder och bestämmelser i allmänhet, till förekommande af lösdrifveri m. m. S. D. Föredrogos å nyo och gillades följande Lag-Utskottets, den 28 sistlidne November, afgifna och, den 7 dennes e. m., på bordet lagda Betänkanden: Nio 146, öfver väckt motion om föreskrifter för utmätningskostnads beräknande; N:o 147, öfver väckta motioner om verkställighet af Under-Rätts beslut i skuldfordringamål, när Gäldenär skulden erkänt; Prot, Utdrag den a5 December 1829. loi N:o i48, öfver väckt motion om åtskilliga förändringar i nu gällande stadganden om rättegångssättet i skuldfordringsmål, samt örn utmätning och hvad dermed eger gemenskap ; N:o i4g, Öfver väckt motion om rättighet för Fordringsegare, att uppdraga verkställigheten af laga kraft vunna Domar och Utslag ål den Tjensteman eller enskilda person, for hvilken de hafva förtroende, och som vill sådant uppdrag emottaga. S. D. Föredrogos å nyo och gillades följande Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets, den 28 sistlidne November, afgifna och, den 4 dennes e. m., på bordet lagda Utlåtanden: N:o 16b, i anledning af yrkad ändring! Kongl.
Uppå härefter framställd propos., antogs Utsk:s uti ifrågavar. punkt gjorda förslag med följande redaktions-förändring; ”i afseende på anmaning lill erläggande af bestämd års-inbetalning å dessa lån, då densamma uteblifvit, samt uträkning efter skedd anmaning, gäller till efterrättelse hvad derom nu är stadgadt”. öde, 7:de, 8:de och 9:de punkterne, Biföllos. 10:de punkten. R. o. Ad. beslöt att, med vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut, lägga denna punkt till handlingarne. Utsk:s härefter förekommande yttrande ronde Banko-reglementets 179 § bifölls. Den 18 Juni f. m. 107 11 :ie punkten. Ilr von Hartmansdorff: Det förbehåll, Utsk. här infört är i min tanka obehöflig!. Det har icke förut funnits i den förevar. §:n och likväl har sällan någon vecka förbigått utan att Fullmäktige af fastighetsegare, hvilkas egendom varit i Banken belånad, emoltagit ansökningar om inställande af den lagsökning, för hvilken de varit utsatte, emedan de underlåtit föreskrifven inbetalning. Fullmäktige hafva i sådant hänseende varit mycket medgörliga och i allmänhet bifallit dylika ansökningar. Men R. St:s Revisorer hafva funnit denna medgörlighet vara alltför stor samt fördenskuld dervid gjort anmärkn., hvaraf Fullmäktige ansett sig föranlåtne att på sednare tider inskränka ifrågavar. eftergifter. Om nu en sådan föreskrift skulle införas, som här föreslås, så kan jag icke inse att Fullmäktige kunna förklara det annorlunda, än såsom ett slags antydan alt åter bifalla dylika eftergifter. Tager man för regel, att sådana i allmänhet skola lemnäs, sä blir följden, att låntagare litet eller intet upfylla sina skyldigheter. Denna ändring i lagstiftningen för inbetalningars fullgörande kommer då att välla stort besvär för Bankens tjenstemän och det i högre grad än hittills, ehuru det redan utgjort föremål för Stats-Revisorernas anmärkmr. Jag tror således för min del det vara rättast att utesluta ifrågavar. tillägg. Gr. Gyldenstolpe:
Frågan åter om vilkoren för inlörseln har, i följd af Rikets Ständers i underdånig skrifvelse den 19 sisllidne September anmälda beslut, angående inhemska bränvinslillverkningen, undergått en väsentlig förändring, sedan E. K. M:ls Proposition alldis, i det skatten blifvit förhöjd med nära 20 -g, och mäste, genom den enkla redskapens antagna forhöjda afverkniiigsiörmåga, med sill fulla belopp träffa allt del bränvin, som här i landet tillverkas; äfvensom en vetenskapligt riktig och i tillämpning läll iakttagen förändrad grund för bestämmandet af sprildrvckers styrka blifvit införd, hvilka bada förändringar kräfva afseende äfven vid lull-lagsiillningen. Rikets Ständer hafva utgått från det antagande, alt lull-afgiflen å bränvin och sprit, alla slag, bör höjas efter samma förhållande till den nu bestämda lillverknings-akalten, som förut egde rum emellan då varande tillverkningsoch lull-afgifler; oell för alt åt starigandena härom gifva fullt tillförlitlig iioggranhel, på samma gång lullbeslämnielserna ordnades med afseende å den alltid xtlersl vigliga angelägenheten, all de i tillämpningen blefvo läll och säkert verkställbara, halva vetenskapligt och praktiskt sakkunnige män blifvit i ämnet hörde. Redan vid flera föregående Riksdagar hafva Rikets Ständer antagit, att den lörra rymdlörfullni.ngen af sprit borde utbytas emot vigtfortulliiing. emedan Röjstocken, som tjen a lie till bestämmande af rymdmåttet pä fäslager, visat sig otili (Vi r I i 11 i g ; och då, pä Rikets Ständers begäran, E. K. M:l den 16 Januari 1S56 ut fä idat författning om vigtlörlullningens införande för spritdrycker på fäslager, bör tils träck lii lige» deraf älven till spritdrycker pä buteljer eller krus icke mola någon svårighet.
Detta är visserligen otålmodighetens och modlöshetens yttringar, men de måla stämningen, sådan den i allmänhet är, och mot en mängd personer, med hvilka jag talat, har jag måst försvara eder, naturligtvis utan att öfvertyga dem. Det reaktionära partiet har synbarligen gjort framsteg ända sedan den dag konungen under-skref författningen. Understödt af Evers * och Wodehouse * störtade det, den 24 dec., den förhatliga Hallska ministéren. Mon-rad trodde, att han skulle kunna dominera partiet genom att in * * Statsrådet Evers Kysslands, lord Wodehouse Englands utomordentliga sändebud till Danmark i anledning af Christian IX: 8 tillträde till regeringen.föra dess representanter i ministéren, i stället för att hafva dem utanför densamma, i konungens privatgemak; Dannevirkes utrymning bevisade att han missräknat sig, och de långvariga underhandlingarna om Mezas slutliga afgång från öfVerbeffclet visa huru starkt partiet nu har blifvit, och kommer det till styret, då kan allt snart vara klappadt och klart. Kommer deremot Sverige nu med sitt erbjudande och un-derstödjes detta af en armé i Skåne, då skall en sådan utsigt till tyelp förvandla den nedtryckta stämningen hos folket och i hvaije påkommande fall skola allas ögon riktas mot Sverige och dess konung. Har icke ett dylikt handgripligt bevis på edert sinnelag blifvit gifvet, skall man här finna sig i allt, om än, liksom sist, några gatuuppträden komma att ega rum. Af naturen är jag aangvinisk och tror gerna på det jag önskar; desto säkrare är jag på att ej i detta fall bedraga mig. Det skulle ju stå eder konung fritt att uppställa hvilka vilkor han behagade. Han kunde ju fordra icke blott löften om en framtida Ejderdansk och skandinavisk politik, utan också t. ex. att han erhölle högsta beftlet öfver de förenade nordiska härarne i striden mot tyskarne, att Danmark ingår i en union med Sverige-Norge, med ett unions-parlament så snart den svensk-norska representationen samtyckt dertill, med förenadt om än icke gemensamt försvarsväsen och dito diplomati.
Anstalten synes derigenom understödja njutningsbegäret i lifvet, det egoistiska, som beräknar egna fördelar, utan afseende på efterkommandes behof, samt befordra den overksamhet och sorglöshet, som gerna vidhänger capitalisten. Den hyllar det onyttiga hos honom och qväfver det gagneliga af capitalernas förvarande åt en verksammare arfvinge. De capitaler, som ej bortsmälta uti årligen förbrukade räntor, de förblifva en försäkringsanslaltens egendom, och kunna, i händelse af mycket insättningar, samfält med de för årssällskaperna afsatle räntecapitalerne, utgöra högst betydliga summor, hvilkas förvaltning och förräntande medföra alla de olägenheter, som åtfölja stående inrättningars fonder, utan att medföra det gagn samhället bör förvänta af hopade capitaler. I st. f. att befordra näringarnes lif och utveckling, skola de tynga dem. Då för att ränteförsäkringsanstalten skall kunna uppfylla sitt egentligaste ändamål, obemedlade delägares förvissande om ett ständigt åtnjutande af årlig inkomst på gamla dagar, det är nödvändigt att dessa räntor gynnas med ett åtminstone villkorligt moratorium, eller fritagande från att kunna utmätas eller med qvarstad beläggas, så kunde sägas, att den innebär ett särskildt privilegium för de bankruttörer, som äga nog tilltagsenhet, att i rätlan lid med andras penningar derstädes göra insatser för sig och de sina och hvarigenom de med lätthet kunna pä andras bekostnad, måhända med andras fullständiga utbloltaude, försätta sig sjelfva uti en fördelaktigare ställning. De skulle kunna sägas gifva upphof åt en ny exceptionslag, som ej blir någon tyst förmånsrätt, utan ett uppenbart trotsande af den allmänna rättvisans fordringar, hvilket skall öka creditbristen och befordra oärligheten, helst när den kan bemantlas med faderliga omsorgen för minderåriga barns eller eflerlemnad enkas framtid. Den utväg ränteförsäkringsanstalterne synas erbjuda, att i framtiden minska bekymren för fattigvården i allmänhet, är mera illusorisk än verklig. När man förväntar af dessa anstalter mycken hjelp för fattigvården, så torde det vara skäl att eftersinna: hvad är det som mest tynger fattigvården?
Att här upräkna kommunalväsendets alla mångfaldiga förmåner lärer ej behöfvas; blott en, den vigtigaste, vill jag anföra, att nemi. endast härigenom väckes och lifvas det nationalmedvetande, utan hvilket ett folk ej är annat än en lös menniskomassa. Att saken ej för oss är ny, att den är urgammal, att den är äkta Svensk, är så fullständigt ådagalagdt genom det anförande Frih. Alströmer i sin reservation åberopat, att jag endast behöfver hänvisa till detsamma, hvars författares kompetens väl ingen lärer bestrida. Göres emedlertid behof af ett ytterligare ännu mäktigare vittnesbörd, så finna vi ett sådant i en för 15 år sedan uti Svenska Stals-Tidningen införd artikel, under titel: ”Några ord om municipal-styrelser,” och författad, som man då allmänt trodde sig veta, af en för oss alla känd och kär person. I denna artikel förekommer, bland annat, följande: ”Att söka upväcka den slumrande känslan för offentliga värf och motarbeta den mycket rådande egoistiska likgiltigheten för medmenniskors väl och uplysning är Regeringens och hvarje redlig medborgares pligt. Det är visserligen icke nog att skrifva lagar; men det kan likväl icke nekas, att en enkel och frisinnad lagstiftning är ett verksamt medel att utveckla den ädla och fosterländska sinnesstämning, som sedan utgör institutioner - 376 Den 21 Juli. nas säkraste grundval och förnämsta vilkoret för deras fortfarande bestånd och verksamhet.” — .—. ”Om man i anseende lill mindre vana vid sådana värf och bristande deltagande för kommunens angelägenheter ej genast får vänta all den verksamhet, allt det gagn, man skulle önska, så kommer likväl denna vigtiga del af nationalupfostran att säkerligen utveckla sig fortare än mången torde förmoda.” ”Men, frågar man ovilkorligen, äger dä icke Sverige något dylikt, eller finnes intet spår af en forntida, kraftfull municipalstyrelse i våra former?
Maj:t afgifva underdånigt förslag om och hvilka åtgärder från lagstiftande eller verkställande magtens sida vore att vidtaga, i ändamål att förekomma den öfverklagade, till framtida skogsbrist och meniiga klimatiska verkningar ledande förödelsen af skogarne i landet, samt att i allmänhet befrämja en förbättrad skogshushållning. Det utlåtande, som blifvit af denna kommitté afgifvet den 28 Juni sistlidet år, innehåller, efter framställning af de utaf kommittéen från Kongl. IYlaj:ts Befallningshafvande begärda upplysningar, rörande tillståndet med skogarne i Rikets samtliga landskap, samt hufvudmomenten af såväl den inhemska som den utländska lagstiftningen angående skogarne, ett af kommittéen uppgjordt förslag till ny förordning om skogarne i riket samt till nya eller förändrade föreskrifter uti vissa delar af skiftes-stadgan och flere andra till skogshushållningen hörande ämnen, såsom angående sågverkens rätt till stockfångst från kronans skogar i de norra länen samt upplåtelse å samma skogar för tjärubränning och pottaske—till verk ning; rörande uppmuntringar och premier i ändamål af skogshushållningens befrämjande och spridande af kunskap i ämnet; äfvensom angående grunderna för inrättningen af en särskild skogs-styrelse i hufvudstaden samt af skogsstaten i landsorlerne, med uppgjord beräkning pfver härtill erforderliga kostnader; varande Högste Domstolens underdåniga Kongl. Maj:ls Nåd. Skrifvelse JYs 107. 77 yttrande infordradt i anledning af kommittéens förslag till ny förordning om skogarne i riket och till ändringar i skiftes-stadgan.
Stockholm den 15 Januari 1866. 14 Hör till Stats-Utskottets Utlåtande N:o 26. Litt. A. Tabell öfver Riks-statens 1864 års Riks-stat anslår: Penningar. Indelta Räntor, enligt markegång på förslag. Justi tie-Stats-Expeditionen Högsta Domstolen Justitie-Kanslers-Expeditionen Justitie-Revisions-Expeditionen Svea Hof-Rätt, med derunder lydande JustitiePenningar: Nuvarande beloppet Tillkommer: Ersättning åt innehafvaren af häradshöfBotkyrka socken och Svartlösa härad för expropriation till Westra Stambanan Indelta Räntor (Justitie-Statens) upptagas oförGöta Hof-Rätt, med derunder lydande JustitieHof-Rätten öfver Skåne och Blekinge, mod der Krigs-Hof-Rätten Fångars vård och underhåll. Bestämda anslaget. Nuvarande beloppet Tillkommer: Förhöjning i lönerna för Fångvårds-stystrator och Kammarförvandt ä 300 R:dr Arfvode till en Subaltern-Officerare vid ll:te kronoarbets-kompaniet Löner åt Direktörerna vid krono-cellfängelserna i Uddevalla och Haparanda å 1,300 R:dr Arfvoden till Predikanter vid samma häkten å 450 R:dr Hör till Stats-Utskottets Utlåtande N:o 26. 15 Andra Hufvndtitel. Förslag till blifvande Riks-stat: Departementet. Penningar. Indelta Räntor, enligt markegång på förslag. Hör till Stats-Utskottets Utlåtande N:o 26. Tpt 1864 års Riks-stat anslår: Penningar. Indelta Räntor, enligt markegång på förslag. Summa Riksmynt. Personela arfvoden till Fångvårds-stystrator, Kammarförvandt och förste Ref Arfvoden till befälet vid 5:te kronoarbetsk Nedsättning i arfvodet. till en Kompani!- Arfvodet till en Predikant vid 10:de oell arbets-kompanierna !• Arfvodet till en Predikant vid Sundshäkte • Förslagsanslaget upptages oförändradt •