Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Der blef nu en jagt, fången före, två af oss efter, och så kringrändes den andre karlen, drefs in i en närbelägen handelsbod och befans vara »en galen gut», det vill säga en, som aldrig i sitt lif tänkt på att bli skomakare. »Åh!» ropade nu vår för detta fånge. »Skomakaren är ju uppe hos Jon Höjen och syr, det minnes jag nu. Gån bara dit upp, så låter nog Jon honom laga edra skor.» Och så pekade minst fem personer, ifriga att blifva oss qvitt, upp på en bondgård, som låg högt uppflugen på bergsryggen, der dess byggnader svagt skymtades i qvällens skymning. »Skola vi först krafla oss dit upp och så tillbaka hit, för att slutligen gå 3 kilometer landsväg till gästgifvaregården?» sporde jag, som började tycka att det hela artade sig till en liten vandring på 8 á 10 kilometer på aftonqvisten. »Naj da! Der går en ben väg från Jons gård ned till stationen», ljöd det enstämmiga svaret. »Sätt i väg då!» Till all lycka hade vi våra käppar med oss, ty nu bar det af, som om vi gått på takstegar uppföre genom hal slagen ängsmark, genom frodiga kornåkrar och så öfver steniga boskapsvägar upp till Jon Höjen. Hur han bodde och såg ut, skall jag ej kunna säga, ty der var nermörkt i den stora stugan, men en vänlig man var han och tillät villigt den eftersökte och medgörlige skomakaren att utöfva ett förbättringsverk på våra fem par vandringsskor. Derpå bjöd en qvinna oss söt mjölk, och jag pröfvade på att sätta mig in i norska landtbruksförhållanden, ett försök som ökade min lilla kunskapsskatt med den upplysningen, att de norske bönderna måste lägga sina gårdar »hvar de kunde bäst.» Det var så mörkt det kunde blifva vid den ljusa årstiden, när vi till far väl skakade hand med Jon Hojen och hans husfolk samt sporde efter den bena vägen. »Den gån I icke i qväll!» sade husbonden med en ton, som ej tillät qvinnor någon invändning. »Den är så brant att knappt vi kunna stå på den, vet ja.
MissgerningsBalken, och angående Kongl. Förordningen den 1 Junii 1819; rörande värkt motion derom, att frågor om hemmansklyfningar och besutenhet må från LigmansRålt lika med andra tvistemål få fullföljas; om ändring i 12 §. af Kongl. Förordningen den i3 Judi 1818; om ändring och tillägg i i3 §. af samma Förordning; angående ändring i 25 §. af nämnde Förordning; om upph'»fvapde af 25 § af samma Förordning; om ändring uti FÖrfattnin gen rörande inteckning i jord och fast egendom å landet; angående minskadt antal Nämnd vid D*n 30 Augusti e, nn •å våi Lagtima som Urtima Ting, med antagande af det alternativ, enligt hvilket någon minskning uti det antal af 7 Nämndemän, som enligt 25 Cap 1 §. RäftegångsBalken minst fordras för att utgöra domfördt antal, icke -kunnat tillstyrkas; orri tiden, inom hvilken hinder för lys*, ning till äktenskap böra anmälas och styrkas; rörande stadganden i afseende på Testamentens bevittnande och bevakning;' om utmätte fastigheters försäljande endast i uppslag; om rättighet för fordringsägare, att sjelfve välja utmåtningsmån; i fråga om Promotorialer för att befordra enskiltes Lagsöknings-årenden, då Gäl - denårerne vistas i andra Län; om en Lagförklaring rörande Löftesmäns rättighet att uppsåga borgen; angående väckt frågS om LagmansRåtternes upphörande; om förändrad organisation af HärodaRdtterne; 0111 befrielse för sökande parter uti skuld-fordrings-mål hos Konungens Befallningshafvande, att med förklaranden conrrnunicera de i desse mål meddelande Utslag; och om FörlikningsDomstoiars inrättande. Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens:
Den i sagde underrättelser föreslagna drawback vid export af Svenskt raffineradt Socker, belöper sig per U. till 3 sk. 2 r:st» Häraf synes således, att någon betydlig skillnad i den Belgiska och Svenska drawbacken icke förefinnes; den förra öfverstiger nemligen med 7 Fr. 4 | Cent. den lull, som är för råvaran erlagd på ett quantum af 100 Kilogrammer, och den senare eller Svenska drawbacken öfverskjuter med 8 rst. den tull, som erlagts för den sämre rå-varan på en qvantitet af 1 U.t eller med andra ord, då den Belgiske Sockerbruksidkare!! på förädlandet af råämne, för hvars inbekommande han erlagt en tullafgift af omkring 38 Fr., får af Staten ett understöd af vid pass 7 Fr. '*), så får den Svenske, på ett erlagdt tullbelopp af 2 sk. 6 rst., ett understöd af 8 rst.; och är fördelen alltså, hvad den sämre råvaran beträffar, uppenbarligen på den Svenske tillverkarens sida, och hvilket, jemte lindringen, sora *) Då delta förvandlas i Svenskt räknesätt, öfverstiger den Belgiska Drawbacken de för 1 skalp, ra-socker erlagde införsels-afgifterne, 3- sk, 6 rst, med 8 i/5 rst. Bevillrringa-V(slottets Bétdnlcande, lV'.o 21. 27 härvid icke är lagen i beiåkning, i del närmaste torde jemna förhållandet, med afseende på den högre tull, sorn föreslagits för det bättre råämnet eller krossad t Lump och Havanna Terres. Tages nu jemväl i betragtande, alt införsels-tullen å det raffinerade Sockret blifvit föreslagen lil! 7 sk. U. eller nära bo procent å varans värde, hvilket belopp Utskottet trott sig böra jemnka till fullt 5o proc., eller 8 sk.-Ä, lärer skälig anledning till fruktan för de inhemska Sockerbrukens bestånd icke förefinnas.
Den härå af Utskottet föreslagne införsel-tull, 18 sk. per ti., med ett tullvärde af 20 sk., är godkänd af Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet; hvaremot Presteoch Borgare-Stånden bestämt denna tull till 12 sk. per ti., med ett tull värde af 16 sk., samt derjemte ansett berörde artiklar böra förbjudas till införsel. I anledning häraf får Utskottet föreslå en så lydande voterings-proposition : 57:o. ( Den, som gillar Utskottets förslag, att införsel-tullen å Socker, ToppConfectCandioch Kakskall bestämmas till 18 sk. per ti. med ett tullvärde af 20 sk., voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer införsel-tullen å Socker, ToppConfectCandioch Kakatt utsättas till 12 sk. per ti. med ett tullvärde af 16 sk. Endast Borgare-Ståndet har bifallit Utskottets förslag, att införsel-tullen härå skulle bestämmas till 8 sk. tunnan; hvaremot de 3:ne öfrige Riks-Stån B Utäng till R. St. Prot. i8?>4 och 183S, S.-te Sami. i.sta Afd. 2.-dra Bandet. o.-dra Häftet, 5 34 Bevillnings-Utskotlets Memorial N.-o 49■ den bestämt denna tull till 16 sk. tunnan; hvadan Utskottet, för den händelse att Borgare-Ståndet vidblifver sitt beslut, får föreslå följande voteringsproposition : 58:o. Den, sorn bifaller Utskottets förslag, att införsel-tullen å Stenkolsstybb skall bestämmas till 8 sk. tunnan, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses införsel-tullen å Stenkolsstybb vara bestämd till 16 sk. tunnan. Stål, Garf-. andra slag. Stål-arbeten, ej specificerade. Svafvel. Säckar, nya, tomma.
Om uplyst vore att dessa medel äro af beskaffenhet att R. o. Ad. kan afstå från de lagliga formerna, då skulle jag icke motsätta mig frågans öfverlemnande till en kompromiss. Frågan är ju den, om Kamereraren bar begått något fel eller icke, samt huruvida felet är af beskaffenhet att ersättningsskyldighet bör honom åläggas. Meningarne äro icke delade derom, alt han har begått ett fel, det nemi., ali han låtit nycklarna qvarligga, ty det skälet han anfört, att i annat fall de kunnat taga hela kistan, torde icke förtjena stort afseende. Men huruvida han begått ett så stort fel, alt han ensam bör stanna i ansvarsskyldighet, kommer vä) att i någon mån bero på huruvida felet är hos honom ensamt. Att Ridd.Kamereraren i första rummet bordt fästa upmårksamheten på alt det endast är en cloisonsvägg sann en klen dörr, som förvara den dyrbara Kassa-kistan, är sanni; men å andra sidan borde detta icke hafva undgått Ridd.Direktris upmärksarnhet eller till och med icke Fiskalens. Således tyckes det mig vara tvetydigt, huruvida ansvaret bör drabba Ridd.Kamereraren ensamt. I afseende derpå, ber jag att få fästa upmärksamheten på, att, i händelse frågan blir hänskjuten till en kompromiss, så lärer Ridd.Direkt:n icke böra utgöra den ena parten, utan jag tror då att Ridd.Utsk. blir den enda behöriga dertill. Elvad återigen frågan om sättet för utväljande af kompromissens ledamöter beträffar, förklarar jag att jag icke finnér något orimligt i hvad Hr Lagerhjelm föreslagit, ty del kan enl. min tanka lika väl antagas som något annat, n.b. om conlraparten vill dermed åtnöjas. Men såvidt jag hört af upläsningen af Kamererarens mern. så nämndes deruti ingenting om kompromissens sammansättning.
Rikets 8tänders, kör derss del ksttsds oell under den do RecemRer l3/jo inkor kongl. ?dsj:t i underdänigRet snmslds Reslut, enligt ilviiket Rustoell Rotelisllsre vid de indeldts (lsvsllerioell Inksnteri-regementerne i Riket, krän , 8-j 1 ärs Rörjsn oell 8ä länge Rikets 8tänder kortksrsnde till Kongl. Usj:ts lVädigs disposition uppä Riks-ststen ärligen snviss ev, säsom vederlag Rersknsd, oell ReRöklig snsedd summs, stor 186,669 R:dr L:eo, skols vsrs Retrisds stt, till R^ttsrens eller soldstens personella underRäl! oell sjukvärd vid möten oell mönstringsr, erlägga den Rittills Restämds psssevolsnce-skgikt med ^ R:dr R:co kor Rvsrje numer; ssmt stt kongl. Usj:t, med sntsgsnde derjemte sk det sk Rikets 8länder Rärvid kästsde, oell sk kongl. Ugj:t redsn under den 22 sistlidns keRrusri kär Dess Rogs del gilisde kärReiisli, "stt ''glis de indrsgns rotsr, kör Rvilks Uötespsssevolsnoe Rittills ieke Rlikvit, "jemte vacsnce-skgikten, erlsgd, utsn i denns sistnämnds akgikt inmätt, mä, "krän oell med innsvsrsnde är, ätnjuts nedsättning i vscsnce-skgikten med "8ju kiksdsier per numer," täektes Nädig kungörelse derom, till vederlrörsndes underdänigs kännedom läts utkards, samt Rikets 8tsnder genom serskild Rkrikvelse, om kongl. Nsj:ts ksttsde NZdigs Resin!, underrätts.
Thersners dotter, Thora Thersner, hvilken fortfarande ombesörjde utgifvandet af det af bemälde Ofverste-löjtnant i lifstiden påbörjade plancheverket »Fordna och närvarande Sverige», måtte, på sätt vid flera riksdagar egt rum, jemväl nu för berörda arbete hugnas med något understöd, hvilket motionären, med hänseende till utgifvarmnans försvagade helsa och arbetets derigenom ökade svårigheter, föreslagit måtte bestämmas till 600 R:dr årligen, i stället för 400 R:dr, som vid de två sednaste riksdagarne anvisats. Då efter år 1859 fyra häften utaf ifrågavarande plancheverk utkommit och arbetet sålunda lortgår, synes det understöd, som hittills från det allmännas sida kommit utgifvarinnan till del, icke böra henne undandragas; hvaremot något giltigt skäl för anslagets förhöjning icke torde förefinnas; och får Utskottet sålunda hemställa, att Herr Börjesons ilrågavarande motion endast i så måtto bifalles, att till fortsatt utgifvande af arbetet »Fordna och närvarande Sverige», må för nästa statsregleringsperiod beviljas ett anslag af 400 R:dr årligen. 144:o. Under erinran, hurusom det vid alla hittills hållna frukt-expositioner morn riket visat sig, att bland den mängd fruktsorter, som i Sverige frambringades, iifven funnes ett icke obetydligt antal mindre goda, hvilka icke förtjente att odlas, samt att en så allmän namnförbistring vore rådande, att fruktnamnen vore nästan lokala och att det vore nära omöjligt för en köpare att vid reqvisition erhålla det fruktträd eller den fruktsort han önskade, har Herr O. E. L Dahm, uti en inom Borgare-Ståndet väckt, till Utskottet remitterad, motion (N:o 91), blaud annat, föreslagit, att en summa af 4,000 R:dr måtte ställas till Regeringens förfogande, för att såsom tryckningshjelp tilldelas den, som utgåfve en handbok i Svenska Pomologieu med plancher.
En af reservanterna har ganska visligt framställt, ntt om man på allvar önskar utbildandet af en sådan communalanda, som man här afser alt utbilda, så bör man ej fortskynda, ej gå nationen i förväg, utan man skall låta nationen få tid att inse sina behof och låta denna lag tillkomma på samma sätt som all annan lag, samt ej gå nationens egen kraft i förväg. Det är ej allenast ur dessa synpunkter, som jag anser det vara obehöfligt att för närvar, i detalj genomgå detta mål, utan äfven af andra skäl. Jag är således af den tanken, att, innan R. o. Ad. beslutar att punktvis genomgå detta förslag, hufvudsaken bör först afgöras, huruvida detsamma bör alslås eller läggas till handlingarna, hvilket kan vara detsain - 34a Don ii Murs. nia, eller också undergå en sådan granskning i detalj. Jag är för min del böjd för ett afslag, ty mig synes sorn liela denna inrättning ej allenast skulle liafva det felet alt gå tiden i förväg, utan äfven en annan ofullkomlighet eller oklarhet, som förtjenar uppmärksamhet. Jag kan nemi. ej se lätta följderna af att vilja uppställa myndigheter, såsom man här velat göra, ifrån sockennämnder till länsnämnder bredvid statsmyndigheterna. Hvar detta skall sluta kan jag så mycket mindre förutse, som jag väl vet, att ehuru statsmyndigheterna äro sysselsatta och hafva redan kanske mera göromål äti de hinna med, så saknas likväl å andra sidan göromål för myndigheter, som man velat inrätta. Sålunda tyckes man hafva förutsett, att det skulle komma att saknas göromål för länsnämnderna, och man har derföre stadgat, att de böra ovillkorligen komma tillsammans en gång om året. Hvarföre skulle detta behöfva stadgas, om man ej fruktat, att de ej annars skulle komma tillsammans, och huru skulle detta kunna hända, så framt det ej saknades göromål? Om man betraktar de göromål, sorn äro gemensamma för häraderna eller för länen, så inträffar behofvet af sådana sammankomster endast ganska sällan. De kunde likväl vara nyttiga i fråga 0111 skjutsen, broar eller andra sådana större gemensamma angelägenheter.
Om och hvilka medel som erfordras till försvaret af stambanornas i hufvudstadens grannskap mest blottställda delar, eller för att hindra deras förstöring genom fiendtliga strof korpser, tillkommer icke Kommittéen att bedomina, men Kommittéen tror sig dock böra omnämna, att då oftanämda delar af stambanorna äro byggda på 39 jordbankar och icke hafva några större så beskaffade viadukter och bryggor, som kunna af fienden i hast förstöras samt sedermera fordra en längre tid för att återställas, så bör man kunna antaga, att den skada, som på sådant sätt derå skulle kunna åstadkommas genom öfverrumpling, icke bör blifva större eller mera omfattande, än att den ganska snart skall kunna, åtminstone provisionelt, repareras, då man äger den dertill nödiga matericlcn i sin hand. Till följd af lättheten att, vid ett befaradt anfall af fiendtlig ströfkorps, gifva underrättelser genom den med jernvägen förenade telegrafen samt att kunna från hufvudstaden eller annan punkt på linien, der trupper och krigsmateriel finnas samlade, sända försvarsmedel till hvilken hotad punkt på jernvägen som helst, bör dessutom den ifrågasatta faran för jernvägens förstöring, under förutsättning af noggrann bevakning, väsendtligen förminskas. Sedan dels Rikets Ständer vid 1854 års riksdag stadgat, att alla stambanor skola utföras genom statens omedelbara försorg, men tillika medgifvit, att enskilda bolag under vissa vilkor kunde erhålla rättighet att anlägga särskilda delar af stamlinierna, dels privata bolag redan utfört jernvägsbyggnader i olika rigtningar och för särskilda ändamål, med eller utan statsbidrag, så hafva fyra särskilda slag af jernvägsbyggnader inom riket uppkommit, om hvilka och dermed förknippade omständigheter Kommittéen i underdånighet trott sig böra tillkännagifva sina åsigtor. Till den första af dessa klasser räknas de stambanor, som staten sjelf låter utföra, bekosta och förvalta. Den andra klassen utgöres af sådana banor, hvilka utföras af enskilda bolag i någon af stamliniernas direktion och staten under vissa vilkor äger rättighet att inlösa.
N:o 22 blefafR.o. Ad. ålerremitteradt. Ånyo föredrogs och bifölls LagUtsk;s den 8 dennes e. m. på bordet lagda betänk. N:o 23, öfver väckt motion om ändring i 8 cap. 7 §:n Ärfda-b:n. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Sedan R. o. Ad. numera bifallit betänk., vill jag ej försöka alt upprifva beslutet, men får reservera mig emot detsamma, och anser LagUtsk. icke hafva tillräckligt motiverat sin mening. Det är ej tillfälle och anledn. att numera ingå i någon ytterligare juridisk utveckling af mina skäl; men jag anhåller, att det i prot. måtte få stå för min räkning, alt jag anser det obilligt att neka ett oäkta barn att få ärfva åtminstone sin moder. Ånyo föredrogs K. M:s den 1 t dennes e. m. på bordet lagda nåd. skrifvelse till R. St., angtde förslagen till ny civiloch criminal-lag. Hr Hjerta, Lars: Innehållet af denna nåd. skrifvelse tyckes egentligen gifva vid handen, att Konungen velat lemna R. St. underrättelse om de hinder, som vållat att Regeringen icke kunnat vid denna riksdag inkomma till Ständerna med någo-n propos., ang:de nya civiloch criminal - Den 22 April. lagförslaget; och vid folsta påseende skulle det således synas, sorn något annat icke bär vore att göra, än alt lägga den ad acta. Ämnet synes inig likväl för vigtigt, likasom de följder skrifvelse!! kunde medföra, om sådant skedde för att låta det bero vid en sådan åtgärd. Det är troligen bekant för II. 11. o. Ad:s ledamöter, att en motion af en ledamot af BondeSt. redan är väckt om antagande af liela det nya lagverket, och ■ LagUtsk. är således redan förpligtadt att behandla ämnet.
N:o54. 9 ”gans redigerande i öfverensstämmelse med ”Rikets Högloflige Ständers beslut.” ”Hvad anmärkningen beträffar, att Lagi "hänvisningar och citationer af Författnin*’gar måtte ur Stadgan utesluta? och deras ''innehåll i stället intagas; hafva Utskotteu ”skolat vördsamt erinra, att, med anledning ”af Rikets Ständers vid 1818 års Riksdag ”gjorda underdåniga hemställan, samt till vin. »'nande af det ändamål, att Lego-Stadgan, ”tillika med de deruti åberopade Lagrum "och Författningar, äfvensom de förändringar och tillägg, hvilka i samma Stadga, efter ”dess utgifvande, blifvit gjorda, måtte mera ”allmänt komma till vederbörandes kännedom, Kongl. Maj:t, under den 22 April ”1819, i Nåder förordnat, att en ny uppla. ”ga af Lego-Stadgan, med bifogadt korrt ’’ utdrag af de Lag-rum och Författningar, ”hvarå den hänvisar, samt med upptagande ’’af de dervid gjorda förändringar och tillägg, ”skulle serskildt tryckas och allmänheten, så »'husbönder som tjenstehjon, till lindrigaste »'pris tillhandahållas. Enär nu i denna uppdaga af Stadgan, hvilken redan sistberörda *’år från Kongl. Tryckeriet utkommit, och ”hvaraf husbönder och tjenstehjon böra, i ”följd af Kongl. Maj:ts tillika meddelade Nå*’diga föreskrift, af Presterskapet uppmanas ”att med Exemplar sig förse, både husbönder och tjenstehjon, utan behof af Lagbo. 10 Lagsamt Allm.Btsv.ö. Oec. Utsk.
Med anledning af de grunder de af Kongl. Maj:t i Räder tillförordnade Committerade för Re gleriw - 4Z2 Den 7 November. gleringen af Rikets Förswarswerk till Kongl. Maj:t i underdånighet uppgifvit, hade Kongl. Masit i Näder anbefalt, att en Proposition borde till Riksens Stander afgifwas om widtagande af särstilte kraftiga medel till Rikets förfwar och framtida säkerhet. Denna Proposition, jemte den dermed ätföljande plan för organisationen af NationalBewäringen blefwo nu af undertecknad HofCantzler uppläste, pä sätt de wid detta Proiocoll finnas bilagde, och ä StatsNadets fainteliga Ledamöters enhälliga underdåniga tillstyrkande af Kongl. Maj:t gillade: och flulle Propositionen till Riksens Seander af undertecknad contrasigneras. In kiäem krotocollc» 6. ak ^VettorKoät. Prokoeoll hallit inför Hans Maj-t Konungen uti ScatsRädet pä Stockh. Slott d. 6 Nov. 1809. När-varande Hans Excellens, StaksMinistern för utrikes ärenderne Herr Friherre v. LnZeiiröm. StatsRäden Friherre kotenblacl. Friherre v. platen. Friherre ^cklerbotk. Undertecknad StatsSecreterare.
För ett par månader sedan hade fadren blifvit så illa skadad i ett grufras, att han dött tre veckor senare, och då hade Erik sålt det lilla de egde och börjat fundera på att skaffa sig egen jord, för att bli farmare. Texas-agenten hade kommit innan han ännu hunnit besluta sig och nu var han på väg dit ned för att se sig omkring. Honom var det likgiltigt hvar han slog sig ned, blott det var i Amerika. Men hem ville han inte och bli soldat. Det kunde jag godt förstå efter sex år ute i västern! Men något råd af värde beträffande Texas-planerna kunde jag icke gifva honom, emedan jag själf ännu icke varit där nere. Jag bjöd honom emellertid att rida vidare i vårt sällskap, då hans väg ju också förde genom indianterritoriet. Och därjämte manade jag honom till något större försiktighet gentemot främlingar än han visat vid sammanträffandet med oss. Han småskrattade visst åt min varning, men gjorde det på ett så oförargligt sätt, att jag icke kunde upptaga det illa. Och öfverstens hjärta vann han helt och hållet genom sitt sätt att sköta och behandla broncho'n, så att vi i allra bästa sämja fortsatte vår resa under de följande dagarna. Dessa erbjödo intet af mera nänmvärdt intresse än en tur ute på de öde slätterna vanligen gör, inte förrän vi nådde den första staden i indianterritoriet, en helt ny gränsby, där största delen af befolkningen var af mera eller mindre hvit ras. Där togo vi helt sturskt in på hotellet och åto en "supper", som smakade förbålt godt efter den diet vi fört den senaste tiden. Och efter kvällsvarden slogo vi oss ned i barrummet vid en whisky-toddy, som ingalunda smakade sämre. Där var spelet redan i gång vid tre olika bord och spelarne till och med en brokigare samling än i guldgräfvarlägren såvida det nu är möjligt! Äfven öfverste Beckridge, som ändå sett åtskilligt i olika delar af unionen, anmärkte att han aldrig råkat på en utsöktare kollektion bof-typer. Nog får man billiga hästar i den här trakten, tillade han såsom slutsats men förbanna mig det vore rådligt att färdas med dem vid dagsljus!
För den landtstaten tillhörande fögderibetjeningen, eller kronofogde, häradsskrifvare och länsman, då de beordras att, i egenskap af krono-ombud, öfvervara syner och besigtningar å boställen, landtmäteriförrättningar, rättegångar om boställsjord samt andra Kongl. Maj:ts och Kronans rätt rörande ärenden, äfven för skogsoch jordransakningar, med i öfrigt bibehållen rätt, att vid erhållna förordnanden, i anseende till jäf eller laga hinder, till förrättningar utom sitt tjenstgöringsdistrikt åtnjuta förut medgifven ersättning; — dock att ersättning icke borde utgå till kronofogde eller länsman i mål, som handläggas å Häradsting, eller vid de tillfällen, då kronofogde eller länsman, till följd af sin tjenstebefattning, måste vara närvaran de; och 3:o. För ecklesiastike embetsoch tjenstemän, då de i egenskap af tillförordnade ombud äro närvarande vid förrättningar, som angå ecklesiastike boställshemman och lägenheters rätt. I afseende å beskaffenheten af den sålunda föreslagna ersättningen hafva Kölle - Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse N.'o 96.
Protocoll skulle till Stats-Secreteraren återlemna^.2 Herr Reg.Rådet Hallenst jerna yttrade, att inbindningen vid vid läsningen af desse Protocoll endast varit besvärlig, och Herr Assessor Arosenius anmälte, att ehuru han ej ville bestrida Kgl. Majsts höga rättighet, och Stats Secreterarens behörighet att, på Kgl. Majsts Nådiga befallning, disponera öfver de i Upsala Bibliothek förvarade manuscripter, kunde Assessorn dock ej annat än beklaga en förlust, som denna dyrbara samling lidit genom den tillåtelse Polske Adelsmannen Bjernachi erhållit, att derifrån bortföra en mängd Polska Historien angående handlingar, och anhöll Assessorn det i Protocollet blefve intagen dess önskan, att bemälte Bjernachi måtte af vederbörande undfå erinran om fullgörande af det vilkor, som vid öfverlemnandet af nämde handskrifter blifvit fästat, att i utbyte mot dem honom skänkte, lemna andra handlingar af vigt för vårt eget Fäderneslands Historia. 1 Intet av dessa namn är i originalet understruket. Riksarkivarien Clason har emellertid av allt att döma avsett att med kursiv stil trycka namnen på utskottets ledamöter liksom titeln Grefven och Ordföranden. I det följande har jag tillämpat denna metod i fråga om alla personnamn med hänsyn till den lättnad, som härigenom beredes läsaren att återfinna de i arbetet omtalade personerna. Vidare kursiveras vissa titlar, såsom Herr Landt Marskalken, Herr Talmannen, Herr Vice Talmannen. 2 Stycket fr. o. m. orden Sedan den fördelning t. o. m. orden undergått justering återfinnes i Constitutions-Utskottets Memorialer och Öfriga Expeditioner vid Riksdagarne 1810, 1812 och 1815. Sthlm 1902, sid. 265, vilken publikation i det följande citeras C. U. M. 1810—1815.