Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
»Då gick han in och lade sig, men han höll sig vaken för att se, hvad hon tog sig för. »Tre gånger kom hon tillbaka, och hvarje gång såg han hennes ansträngningar. »När han sista gången följde ut efter henne, såg han, att hon slaktat två gäss och låtit blodet rinna samman i en bolle. Hon höll i den tredje gåsen och ärnade sticka också den. »Hvarför mödar du dig så där, kära mor?» sporde han. »Det sannar sig, Kormak», svarade hon, »att det icke är så lätt att gifva dig hjälp. Nu hade jag tänkt att förgöra det onda öde, som genom trolldom är lagdt på dig och Stengärd. I haden fått hvarandra, ifall jag kommit att sticka den tredje gåsen, utan att någon vetat om det.» Men Kormak sade, att han ej trodde på slikt.» Änskönt den magiska operationen här misslyckades, gifver ju skildringen oss dock en inblick i sättet, huru en sådan försiggått i forntiden. Den kraftigaste arten af trolldom var säjden. Hvari denna egentligen bestod, vet man icke; för sitt utöfvande kräfde den emellertid sång och en säjdstaf, som den säjdande höll i handen, samt en s. k. »säjdhjall», en upphöjning eller ett slags altare, hvarpå hon eller han hade sin plats under trolldomsakten. Oftast var det kvinnor, som sysslade med säjd. »Så mycken oanständighet», säger Snorre i Ynglingasagan, »följer med denna trolldomsart, att karlar anse det skamligt att öfva den — den är häxornas idrott.» På ett annat ställe heter det, att den plägade medföra en »stygg svaghet», hvarför det ansågs ovärdigt för män att taga någon befattning därmed. Häraf kan man möjligen sluta, att säjden varit förbunden med åtskilliga, operationer och ceremonier, något, som synes framgå äfven af den omständigheten, att förberedelserna vanligen brukade taga sin början om aftonen, medan trolldomsaltaret först bestegs nästa dag. Med säjd kunde de kraftigaste värkningar åstadkommas. Vanligast var det oväder, isynnerhet hagel och storm, som därmed väcktes.
Ehuru alta Utskott äo af Riksens - StänderLedamöter sammansatte, sä egnar det dem owilkorligen att efterkomma de crf Riksens Sonderö Plena gifna föreskrifter; och will jag hoppas att Ridderskapet och AdelnS Herrar Ledamöter af Banco » Utskottet ej nä» gon del hafira uti uppskofwet af den äskade uppgiften, intill den Allmänna Berättelsen om Banco , Merkeltillständ, som manligen wid Riksdagens sint plägar afgifwas. All tergiversering uppwäcker harm: Och ehuru jag gör mig förwiyad akt ben wärde Ledamoten som först wäckt motionen Uti förcwarande ämne, är wida öfwer all förföljelse» anda, samt att Riksens Högl. Ständer äfwen wid ffedda mittag, ä andra sidan beräkna i motwigt sine Deputerades förtjenster sä inom som utom W.rket, och i synnerhet äspsta att för framtiden förekomma afwikclser ifrän gifna föreskrifter» sä kunna bock undanflygter och sökta uppstof ästadkomma owilja och göra de Personer, svin man wrlak favorisera, ,cn wcrkclig otjenst. Jag anhällcr säledcom proposition, akt Högloft. Banco - Utskottet alfwarsammeligen erindras, att med alldra första uppfylla de» uti fbrewarande mäl förut gifne föreskriften. Grefwe körner, Larl 6airriel, Högloft. Ribdcrskapet och Adeln har redan förut afgjvrt att Banco »Utskottet skulle inom 14 dagar inkomma med berättelse om Realisations Werkställande genom Ban kens ätgärd. Jag tror ej Banco - Utskottet kunnat wilja ändra detta af Ridderskap^ och Adeln fattade Beslutoch förefaller det mig altsä besynnerligt att Utskottet nu gör ben förfrägan om den begärta upp Tred-e Band. Alften bör innefattas i en särskildt berättelse, eller l slut - berättelsen om Banco - Wu ket.
PaHnor ifrån 3o till 5o kannors rymd: i af de år i832 taxerade nedläggas, £ skatta för 3 månader 24.7^0 i skatta för 6 dito 99»°°® b) 10 procents tillökning för konst-apparater 12,375 ^ Pannor a) Till pannor af 3o kannors rymd och derunder begagnas troligen inga konst-apparater. b) Till pannor ifrån 3o till 5o kannors rymd begagnas troligen hvarken rectificator eller pistoriskt apparat; men deremot torde man få antaga, att maskvärmare nyttjas till hvar femte af dessa pannor, hvarigenom skatten för dem ökas med 10 procent. Bevillnihgs-Utskottets Betänkande IV.-o 56. Pannor ifrån och med 5o till och med go kannors rymdj Dessa utgjorde år i83a ett antal af 2,548. a eller 637 nedläggas. | eller 637 skatta endast för 3 månader, och till dessa begagnas inga konst-apparater, då afgiften för dem uppgår till 17,680 ~ eller 1062 skatta för 6 månader, med mäsk värmare, 88,262 eller 106 skatta för 6 månader, med enkel reeti» ficator och mäskvärmare, k 210 R:dr 22,260 e) eller 106 skatta för 6 månader och begagna pi storiskt apparat, å 5cm »4- .. 53,205 181,427. Summa R:dr 610,052. Tillkommer minuterings-afgiftén. Tillsammans Men då af anledningar, som tillräckligt äro kända, den nya Brätivins-bevillningen för det första året, då den kommer att tillämpas, säkert ej uppgår till 5oo,ooo R:dr B:eo, torde denna Bevillning intill nästa Riksdag ej kunna beräknas högre än till 600,000 R:dr för hvarje år.” c) Då inga officiela uppgifter finnas öfver antalet och rymden af de pannor, tilt Ii vilka konst-appara ler begagnas, måste beräkningen af den inkomst, som konstapparaterna kunna gifva, blifva ganska osäker.
Uti ilces O, t för en summa 5oo,ooo H:>Ir i silfver; men cla i alseencle bära stoi a farbägor yttrats at mangen inom Hi^sRtanclen, oeb jemväl lieie beclawöter uti cienna utväg funnit ett biniler mot bifallandet af Healisationsförslsget, bafva Iltslotten ansett sig sli^lclige, att, mecl noggrannaste sorglalligbet, unöersölca, buruviöa begagnanclet af en clvlili bäneeller Lreclitiv-rätt lcan lör verliställigbeten at kealisationzföietaget uncivaras. illecl sann tillfreclsställelse gä oelc Iftslcollen nu att för II. >?t:r anmäla clet vili sällan unclersölining vunna resultat: I^tt. vv. (Tcr/ett/ ri/ve/' emeZ/tt/r ^eeZ« Z^o/rtZe/r o c/?. <5etZeZ^oeZe?r, « LZZ/^e^-ttrT-e^ZZ/r^e/t^ Z»eK^?r/r«^tZe tZe/r 2 /a-rttK^ZZ i832. 3i i2 Le«le/stoc^en. Verkeligen utevaranöe sI8re ock n^ars Lancoseillar I3:6r Opresenteraöe Invisniugar ock Attester öfver Insättning Hiksgälcls-8e8elstocken, förvanölaö till Lanco 5,625,48g: 27. ro. kvsrä aklrages kopparväröet för öeruti inräknade polletter . , 76,667: 77. 6. ^f cle pä Vexel-Lanco innestsenöe
För 200 piaster, som allenast bestods åt Garnisonsoch Guvernements-läkaren, kunde ingen skicklig person i dessa befattningar erhållas och bibehållas, helst fattigdomen hos öns innevånare ej medgåfve tillräcklig biförtjenst genom enskild praktik. Om till Guvernements-pastorns och Skollärarens aflöning ett bidrag af omkring 230 Sp. daler skulle, efter hvad anledning vore att förmoda, kunna påräknas ifrån Svenska missionssällskapet, skulle återstoden af den i staten sålunda i underdånighet föreslagna tillökningen utgöra 1,170 Sp. daler eller cirka 3,000 R:dr Svenskt banko, så att, då de till förvaltningen erforderliga utgifter, som ej af inkomsterna utaf ön kunna betäckas, med ledning af de sistförflulna 2:ne årens erfarenhet, förslagsvis kunde antagas till ungefärligen 6,000 R:dr Sv. banko för året, 35 deri salunda uppkommande sammanlagda summan, som till bristens betäckande vore att påräkna, skulle för 3 år utgöra 27,000 R:dr banko. Departements-chefen hemställde alltså i underdånighet, att Kongl. Maj:t måtte i nåder föreslå Rikets Ständer, det ej allenast nyssnämnda förslagssumma, eller bristen i förvaltnings-kostnaderna, 27,000
Nov. på bordet lagde motioner: l:o Ang:de RiksBankens fastighetssamt skiftesoch odlingslån; och 2:0 i fråga om RiksBankens vexelköp. Föredrogs Hr Adelborgs, Anders Otto, d. 29 sistl. Nov., e. m. på bordet lagda motion om Statsanslag till inrättande af stambolländerier af inhemska kreatur samt till lön för en från England införskrifven Breeder eller djurförädlare. Hr von Celsing, Lars Gustaf: Hr Adelborg har föreslagit att ett anslag måtte beviljas för bildande af fyra stamholländerier i riket, sammansatta af endast Svenska racer, i st. f. att man hittills blott gjort försök med utländska. Jag tackar honom för denna motion, hvilken jag anser vara af högsta vigt, emedan derigenom mycket kan blifva uträttadt för att förbättra våra inhemska kreatursracers goda egenskaper. Men i sammanhang med denna motion har han också framställt en annan, nemi. att införskrifva Engelska Breeders, och i detta fall anser jag honom hafva gått för långt. Vi veta nemi. att Engelsmännen nog ensidigt följa sina egna äsigter, och jag är derföre öfvertygad om att det goda som skulle uträttas genom de Svenska holländerierna, skulle alldeles förqväfvas, om dessa blefve underkastade bedömande af Engelska Breeders. Engelsmän må vara förträffliga, då de skola bedöma förhållanden, som röra dem sjelfva; men de hafva mycken svårighet att fullkomligt försätta sig in i sådana, som angå andra länder, och detta gäller så väl bedömandet af kreatursracer, som mycket annat. Vi hafva sett, att den Engelska boskapen förlorat sin kredit i Tyskland, äfvensom att den i södra Sverige förlorat den kredit den egt i norra. För att förekomma detta kaos, voro Don 1 December. 5 det väl, om sådana pålitliga jemförelse-försök här kunde göras, att de Svenska racernas duglighet blefve fullt ådagalagd; allt detta naturligtvis under förutsättning, att man kunde erhålla så pass opartiska bedömare som möjligt.
3:o limeclan kestämmanrlet pä förbanrl af ett 8erlelm^nts värrle, men mell uppskjuten 8ilfverutvsxling allticl mäste vara ett orri utan pälöljcl, ett bot utan gerning, ocb utan verkan pä mintet. 4 o Dmeclan, rlä jag, lika merl Vinance-LereLningen, ej anser Lanken ännu vara i lien ställning, att mer! »äksrbet kunna företaga en särlan Leslisation, L e t ä n k a n rl e n, iV.o i. 6i rom, i framtiden ocli unrler möjligen föränLraöe lorbällanclen, kan ega bestäncl, frägan om lkl^ntbestsmning bör, efter min tanka, af närvaranrle 8tsncler äfven uppskjutas till nästa Liksclag, clä kommancle 8täncler äga säkrare pröfningslormäga, ocb böra äga öppen Deras prölningsiätt, att, efter clä varancle omsläncligbeter, lvrorclna vn> en särlan tirlpunkt ännu mä vara för banclen. ö:o limerlan, när L. 8t:r förra Liksclageo beslöto att tili bekoi rli ancie ak cleo önskväicla tirlpunkt, clä en realisation kunrle mecl trvggbet företagas, en viss anslagen clel af Länkens vinst, äfven som en afbetalning ak 8latens 8kulrl för k, igskostoaclen 1809, mätte snvänclas till 8ilkveruppköp, att förstärka Länkens metalliska fonrl, kan emecllerticl, ocb sä länge ej Lenna tidpunkt inträffat, efter mitt beclömmanrle ingen lämpligare ätgärcl nu virltagas, än rlenna, som till en början perlan visat sina bälsosamma verkningar, att långsamt, men säkert ocb utan alla välrlsamma rubbningar, bekorrlra bärle staöga ocb värrle i värt m^otväsenrle.
Reutersköld har ansett Kronan eller Nationen äga obehindrad dispositionsrätt öfver all dess till Enskildta eller Corporationer, med eller utan ränta, endast till nyttjande rätt öfverlåtne Skogar; Och till förekommande af den förlust Staten får vidkännas genom det vid 1809 års Riksdag fattade Beslut om recognitions-skogarnes försäljning till Skatter, emot den ringa köpeskilling af 6 års oförvandlade Jordeboks-lläntor, föreslås: Att ingen Kronan tillhörig jord, af hvad Natur och beskaffenhet som hällst, hädanefter må till Skatte köpas, annorlunda än på offentlig upplyst Auction, då Högsta anbudet blifver löseskillingen. — Att på denna sidan om Dahlälfven, de i Dahlarne närmast Norrska gräntsen belägne Socknar endast undantagne, böra högst 1000 Tunneland Skog af sämsta Natur och mindre, där ^144 Stats-Viskottets Betänkandenl marken är af bättre beskaffenhet , till ett helt Mantal anslås, men på andra sidan Dahlälfveri 1400 Tunneland, i likhet med det, sorn Föt Västerbotten är förordnadt, dock att odlade ägor, där de linnas, uppskattas särskilt, och icke såsom Skogsmark betracktas; Att Skattläggnings* methoden bör blifva densamma, som hitintills innom hvarje ProvinCe blifvit Följd, dock att den utgående Skatten hällst Otsattes i Spannmål, då all Pérsedel-ränta af olikartad och tnångfalldig natur försvann. —- Att af dé nya till* lomne Hemman, räntan, de första 5 åren borde betalas endast till £:del, de påföljande 5 åren till hälften, de därpä följande 5 åren till j|:delar, och därefter till fullt belopp, samt Hem* ihänén först efter So år roteras, och ingå i skjutsningsbesvär och andra onera, som tillhöra de i Örten Varande ifemman af Krono-Skatte-NatUr.
När senare Vid framkomsten till den station, där skjutsen på aftonen julgranen tändts, roade den populära från Stenhult skulle invänta Hildur, låg redan en Delsbostintan sällskapet med sina berättelser och lätt skymning öfver nejden och hon såg sig förgäfvisor, och med vackra verser önskade fröken Henves om efter vagnen. rika Widmark Nya Idun all lycka under 1899. &gt;£• J£ J &amp; J %- &gt;£• &gt;g&gt;£• &gt;g &gt; &gt; • • ^ Doktor Carl Fritzell. Invärtes och barnsjukdomar. A l l m. 2 panter, som vilja Köpa ggrMfg solida ombedas att begära våra profver, hvilka sändas omgående gratis och franko. Storartadt ten Tandläkaren D:r i^lbert Berg, 14 Sturegfatan 14. Tel. 122 30. moderna Sidentygen nödiga urval af sidentyger alla damtoalet15 kronor. De utvalda sidentygerna sändas tulloch. portofritt till hemmet ... Schweizer k Co., Luzern (Schweiz) Sidentygs-Export. Drottning-gatan 68, Stockholm. till från 50 öre pr meter till. Sv. Panoptikon i Stockholm.) * Största sevärdhet. * TANDLÄKARE G, G:son Hård af Segerstad, Alma Hård af Segerstad, Etablerad 1 7 0 6. H of leverantörer till H. Drottningen af E n g l a n d. Allm. Cager Bäckhammars Nya Aktiebolag, Värml., Björneborg. samt såsom oumbärligt CO CO CO O spuiaftUt: Pilsner * Dricka Rikstel 18. IDA D O N K E R, Allm. telef. 3 Engfelbrektsgatan 3, hemkommen från utlandet, har återupptagit sina språklektioner. (G. Svar märkt •F. F. » Iduns exp. — Stockholms Intecknings-Garanti-Aktiebolag. — Hufvudkontor: Malmtorgsgatan n:v 1, öppet 10 — 3. A fdelningskontor: Biblioteksgatan n:r 13, öppet kl. ^ l O — 3.
Med Comittéen till öfverseende af Författa mngarne rörande näringarne, samt förändringars föreslående för de administrativa Emhetsverken, Saknar jag all relation, och resultaten af deras arbeten voro mig ej kände, då berättelsen inlemnades hvarken genom meddelande, eller genom någon allmän gjord handling. Deductionen om hvad som kan förstås med 'jofdelagtig eller icke öjär delaktig, lemnar jag i sitt värde. Jag har med min ordställning ve* velat uttrycka, att Lagskipoingen bibehållit sin jemna gång, och mitt omdöme i denne del grundar sig på hvad jag erfarit, på öppet gjorda forskningar, på hos mig anstälda klagomål, hvilka ej varit af beskaffenhet, att innefatta tillräckliga anledningar för mig, att genom klandrande omdömen kesta en oförr t jer. t skugga på domare och Embetsman i allmänhet; att en och annan; afvikelse bordt anmärkas och blifvit det, bör ej anses verkande på det hela, och den som under vidräkningen, helst med sig sjelf, fattar, att ingen absolut fullkomlighet finnes pä jorden, dömmer andre med varsamhet. Hvad de anmärkande samfält lägga mig mig till last är underlåtenhet att anmärka brister i lagar och Författningar. Herr Cederschjöld indelar desse brister i fern slag. Brist på upphärning då de blifvit föråldrade och olämplige för tidens upplys ning, lynne och öfriga fordringar. 2.0. Brist på måtta i antal. 3:0. Brist på plan i syftning och billig het i medel. 4:0. Brist på öfverensstämmelse sins emellan och ändteligen 5:0. Brist på laglighet i tillkomst. Han finner att alla dessa brister borde Justitieombudsmannen anmärka. Herr Cederschjöld har i sanning summariskt öfverskå-dat Fäderneslandets Lagstiftning, och endast den som ägde den sällsynt lyckliga förmågan, att meden enda blick upp. fatta hela sammanhanget och hvarje del af slit hvad som egentelige hörer till ett Lands Lagstiftning, skulle kunna våga försöket, att lika Summariskt besvara anmärkningarne.
§ 2 Varje elementarläroverk skall ha: 1: o sin egen kassa vars inkomster kommer från a) en fjärdedels tunna råg av var och en som skrivs in, b) lösen för testimonier (betyg), c) frivilliga gåvor, vartill förmögna barns föräldrar bör uppmuntras att skänka. Denna kassa används till inköp av kartor, glober, instrument, ved, ljus och annan hjälpreda i undervisningen samt till vaktmästarens avlöning. 2: o en till läroverket enskild premieoch fattigkassa har inkomst av a) den andel av allmänna kassan som blivit bestämd av konsistorium, b) frivillig avgift av varje yngling som skrivs in, dock inte mindre än en sextondels tunna råg som rektor infordrar. Beloppet av inkomsten skall med hälften tillfalla de ynglingar som gjort sig förtjänta därav. Den andra hälften tillfaller fattigas ynglingar i mån av behov som visat flit och fallenhet för studier. Ingen får för endast fattigdom komma ifråga. Sjukvård och begravningshjälp kan efter kollegiets beslut tas ur denna kassa för de mest behövande. Rektor har ansvar för kassan. § 3 Vid varje gymnasium skall finnas en biblioteks kassa vars inkomst kommer från: a) en avgift från varje eklesiastik tjänsteman som får befordran. Två tunnor råg av biskopen, en av domprost eller kyrkoherde i första klassen pastorat o s v i fallande skala efter tjänstens betydenhet. Finns dubletter i biblioteket skall de säljas. Vid donationer uttages de som inte har större värde i anseende på bruk, sällsynthet och innehåll till försäljning. Bibliotekets föreståndare får anställa allmänna auktioner på böcker, kartor instrument, naturalie samlingar. Han har också rätt att sälja för enskild ägare. § 4 Alla behållna inkomster som genom tvister kommer att stå lediga disponerar konsistorium och fördelar på ovannämnda kassor. § 5 Stipendiemedel skall noggrant användas efter testators vilja § 6 Räkningarna löper från 1 juli till 30 juni påföljande år. Verifikationer insänds till konsistoriet före 1 oktober. § 7 De årliga räkenskaperna för kassorna skall revideras och underskrivas av läorverkets kollegium. Kollegie ledamöterna är ansvariga för bristerna. § 8 Alla i råg bestämda avgifter erläggs i gångbart mynt efter föregående års markegångspris i det län eller landskap där läroverket är beläget.
Ej heller torde såsom gifvet få antagas att de, förmåner, Friherre Raab föreslagit böra vid bevärings-exercisen frivillig skarpskytt tilldelas, skulle för en sådan beväringsskyldig ega samma värde, som den fullständiga befrielsen från inställelse till första årets vapenöfningar, samt således medföra det gagn, Friherre Raab af de utaf honom föreslagna bestämmelser väntat. På grund af hvad Utskottet sålunda andragit, hemställer Utskottet att Kongl. Maj:ts nådiga Proposition må af Rikets Ständer bifallas. Af detta Utskottet6 tillstyrkande följer, att Utskottet anser de framställda förslagen af Herr Ridderstad om ytterligare vilkor för frivilliga skarpskyttars befriande från första årets bevärings-exercis; af Ola Jönsson, att sådan bevärings-yngling måtte, på grund blott af öfverbcfälhafvarens för skarpskytte-förening skriftliga intyg, kunna befrias ej blott från första, utan jemväl från andra årets beväringsmöte; af Gustaf Johansson, att beväringsmanskapets vapenöfningar måtte inskränkas till blott ett års möte under 26 dagar; af [låkan Nilsson, att de, som efter första beväringsmötet kunde visa sig hafva vunnit färdighet i vapenöfningar, borde hemförlofva*, men de öfrige genast fortsätta exercisen under ytterligare lika tid; och af Lars Ersson, att den nu stadgade beväringsskyldigheten med två års vapenöfningar borde upphöra och förändras till likhet med hvad som i detta afseende egde rum före år 1856; ej böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Vidkommande slutligen Guslaf Johanssons yrkande, att den ilag, 1 mom, af Kongl. Kungörelsen angående allmänna beväringen den 13 November 1860 omförmälda afgift för befrielse från vapenöfningar måtte nedsättas från 100 R:dr till 60 R:dr; så och då den i berörda lagrum Kongl. Majit medgifna rätt att med 20 R:dr höja eller nedsätta detta belopp, ej, sä vidt Utskottet har sig bekant, blifvit anlitad eller visat sig för ändamålet otillräcklig; samt ifrågavarande Bilt. lill 11. Stats-, Lagsamt Allm.
Dertill kommer också, att desto flera och större affärer, som Bankerna i detta hänseende kunna göra, desto mindre behöfver vinsten för hvarje affär vara, utan att slutresultatet för dem blifver sämre; men desto mindre vinster Bankerna beräkna sig, desto större förmåner böra upstå för låntagare och allmänna industrien i landet. Frih. Tersmeden: I öfverensstämmelse med mitt yttrande, rörande förra punkten, anhåller jag, att sednare delen af nu förev:de punkt måtte utgå. Några vidare motiver derför behöfvas icke, än att B. o. Ad. har genom bifall till BankoUtsk:s Betänk, öfverlemnat åt Fullmäktige i Banken att på de derifrån utgående lånen bestämma räntan emellan 4 och 6 proc. Det skulle då vara särdeles eget, om vi nu besluta, att FilialBanker icke få taga högre ränta än 5 proc. Jag förnyar således min anhållan om uteslutande af sednare delen af punkten, som börjar med orden »FilialBank ege icke» &c. Hr Mannerskantz, Adolf Fredr.: Jag förenar mig med Frih. Tersmeden. Propos. till bifall i förev:de punkt blef först framställd, men besvarad med Nej; hvarefter denna punkt bifölls med den förändring, att derutur uteslöts den sednare meningen, innehållande: 302 Den 13 Juli. »FilialBank ege icke att beräkna högre ränta än fem proc. eller högre kreditiv-afgift, än en half proc. å det beviljade kreditivets belopp». 49:de och S0:de punklerne. Biföllos. 51:sta punkten. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Denne punkt, om den bör qvarstå, behöfver omarbetas; ty i följd af B. o. Ad:ns nyss fattade beslut kan man icke påstå, att FilialBankerne åtnjuta någon fördel. De nu bestämde vilkoren äro ganska betungande och hafva troligen till följd uphörandet af dessa Banker. Jag anhåller derföre, att denna punkt måtte återremitteras. Frih. Tersmeden: Jag kan icke annat förstå än, att det är en fördel att erhålla kreditiv på RiksBanken och således anser jag riktigt att ordet fördel bibehålies.
Med samma skäl som stadgandet i 12 kap. 3 § Handels-Balken att försnillning af gods, som blifvit under lås, försegling eller annat stängsel deponeradt, bör såsom stöld anses, blifvit i förslaget bibehållet, ansågs äfven, i öfverensstämmelse med 10 § af samma kapitel, försnillning af gods, det man fått sig anlörtrodt att vårda, då det ur eld, sjö eller från bende frälsadt. är, böra till tjufva-ansvar föranleda och detta fall således äfven böra i 1 momentet af 26 § i förslaget intagas; äfvensom Högsta Domstolens bemälde Ledamöter, till undvikande af den misstydning af den föreslagna Förordningen, att dess ansvars-bestämmelser borde tillämpas äfven i afseende å försnillning af tull och alla andra allmänna afgifter. hemställde att till ifrågavarande § mätte göras följande tillägg: ”1 fråga om försnillning af tull och andra allmänna afgifter lände likaledes till efterrättelse hvad serskilde Författningar derom innehålla.” Vid 34 §. För brott, som i denna § omförmäldes, ansågs ansvars-bestämmelsen böra vara densamma ehvad det begicks af rättegångs-fullmäktig eller annan syssloman och således den förres trolöshet likasom den sednares böra efter 23 § bestraffas; i Kongl. Maj.ts Nåd. Proposition N:o 59. 21 hvilket fall hela 34 § lämpligen kunde uteslutas och de der omnämnda fall i stället i 24 § intagas. Vid 36 §. Då i serskilda gällande Författningar för vissa tillverkningars förseende med annans än rätta tillverkarens stämpel eller märke, tillverkningens förlust finnes såsom påföljd stadgad och meningen ej lärer vara att häri göra ändring, ansågs, på det sådant måtte tydligen utmärkas, vid slutet af denna § höra tilläggas: ”Är för brott, hvarom denna § handlar, tillverkningens förlust för visst fall serskildt stadgad, galle ock det till efterrättelse.” Vid 40 §.