Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter det flera åtgärder, utan dermed åsyftad påföljd, blifvit vidtagna till försäljning af den Glasmästaren S. P. Dafgård förut tillhöriga och för ett byggnadslån af 2,133 R:dr 16 sk. intecknade egendom i Wenersborg, som höstétiden år 1850 måst, till bevarande af Riksgälds-kontorets inteckningsrätt, för detta verks räkning inropas, antogo Fullmäktige, på sätt redan i sednast församlade Revisorers berättelse blifvit anfördt, ett å samma egendom, vid derå i September månad 1851 anställd ytterligare auktion, erhållet köpeanbud af 1,005 R:dr, fastän detta anbud var vida lägre, än den köpesumma, för hvilken samma egendom förut blifvit å Riksgäldskontorets vägnar inropad. Skillnaden mellan hvad Riksgälds-kontoret sålunda betalt och erhållit för denna egendom, jemte den å inropssumman upplupna ränta, äfvensom de utgifter, Riksgälds-kontoret under egendomens iimehafvande derför fått vidkännas, hafva fördenskull, såsom kapitaloch ränteförluster å nämnde egendom och det deruti intecknade byggnadslån, måst i 1852 års räkenskaper afskritvas med tillsammans 1,124 R:dr 43 Sk. 5 r. Dessutom har fråga äfven uppstått om afskrifning af Riksgälds-kontorets hos Glasmästaren Dafgård ägande fordran å 281 R:dr 9 sk. 10 r., motsvarande det belopp, hvarmed byggnadslånet, tillika med den derå upplupna ränta, när egendomen af Riksgälds-kontoret inropades, öfversteg den för densamma då bjudna köpesumma eller 1,900 R:dr. Denna afskrifning hafva Fullmäktige dock förklarat sig hvarken kunna bevilja eller hos Rikets Ständer förorda, utan hafva ytterligare åtgärder för sagde fordrans indrifning af Fullmäktige föreskrifvits; men ännu har Riksgälds-kontoret ej erhållit någon godtgörelse för samma fordran. Sedan Bgggnads-kommittéen i Wexiö, inom den derför särskilt bestämda yttersta termin elier slutet af sistlidet år, till
Befälhafvaren öfver de i Hufvudstaden tjenstgörande Troupper, Högste närvarande Befälhafvaren för den vid Hufvudstaden förlagda Escadren af Kongl. Maj. ts Flotta, fyra de äldsta Råd i Svea k! of Rätt, Två de äldsta Råd i Kammar Colle gium och Kammar Rätten, samt det äldsta Råd i hvarje af Rilets öfriga Collegier. Då antingen JustitiaeCaneellern —■ om Tolf deruti sitta. Är Presidenten i Hof-Rätten af laga förfall eller jäf hindrad, företräde dess ställe det älsta Civila StatsRådet. Denna Domstol ege —7 «■ —- återinsättande i Rikets tjenst. 358 Constitutions-TJtskottets betänkanden. § 106. Finnér Urkottet af dessa Protocoll, att n gon StatsRådets Ledamot eller någon för tillfället förordnad Föredragande, eller den Ämbetsman, som i Commandomål utaf Konungen och Riksens Ständer faststäld varder. § 107. Skulle ConstitutionsUtskottet anmärka Rikets sannskyldiga nytta, eller att någon Föredragande icke med oveld Riksens Ständers pröfning underställas. Riksdags-Ordningen. / 2g. 2so ConstitutionsUtskottet åligge att äska af dessa Protocoll att någon StatsRådets Ledamot, eller någon för tillfället förordnad föredragande, eller den Ämbetsman, som i Comman - Constitutions-TJtskottets Betänkanden. 359 domål Rikets sannskyl diga nytta, eller att någon Föredragande icke med oveld _ Riksens Ständers pröfning underställas. §• 4*- StatsRådets och Högsta Domstolens samtlige Ledamöter, ä vensom Justitice Ombuäsmannen, kunna ej äte och stämma — men ej besluten öf vervara. Jryckfi ihets-Förordningen. §• 2- K 4:0 I grund af hvad —- Nedre Justitiae/ieinsionert, Öfveroch UnderRälten m. m. Ex officio, J. D, Valerius.
Dessutom får jag fästa uppmärksamheten derpå, att här står: ”deraf minst 2.5 proc* skola utgöras af reda penningar;” jag skulle snarare önska att här stöde: ”deraf högst a5 proc. skola utgöras af reda penningar,” på det att aldrig någon bank hädanefter skall äga att formera sig under annat villkor, än att der åtminstone skola ligga qvar 75 proc. af teckningssumman i säkerhetshandlingar. Så olika äro mina åsigter emot den talarens, som har ansett att i5 proc. insats skulle gifva för liten säkerhet, och jag är således långt ifrån att kunna biträda hans yrkande om 4° procent. Äfven vill jag yrka, att man må utbyta ordet ”minst” emot ordet ”högst,” för att vara förvissad om att ingen bank må begära hos K. M., eller i sina bolagsreglor intaga rättigheten att uttaga mer än 25 proc. af den tecknade grundfondens belopp, för att dermed börja siri rörelse. Jag anhåller således om propos. på att ordet”högst” insättes i stället för ordet ”minst” i 5 §:ns i morn.; äfvensom alt proc. må bibehållas, såsom Utsk:n föreslagit. Hr von Hohenhausen: Det förundrar mig, att Gr. Frölich finner hvad jag yttrat vara oväntadt ifrån min person. Jag skulle tvertom trott honom hafva riktig anledn. att finna sådant ganska förväntadt af mig. Jag hade vid förra discussionen just vltrat olika tankar med honom om den olika säkerhet, sorn skulle fordras i det fall, att banker när som helst finge uppstå, utan afseende på landels behof eller någon controllc-rande myndighet. Jag hade förra gången yttrat, att om lagen sålunda blir gällande och således hvar och en får rättighet att inrätta hänkel', så måste man söka säkerheten i minimivalören af sedlarna, hvilken måste blifva ganska hög, och jag citerade exempel derpå. A den andra sidan trodde jag också, att Grefven hade kunnat vara med om att nu icke onödigtvis uppehålla discussionen genom ali yrka alt i §:n, såsom han föreslagit den, skulle tillämpas, i hvilket fall man i de flesta punkter måste skilja ifrån hvad de andra Stånden beslutat.
Den i September e. m. dessa arbeten på Entreprenadauction kunnat utbjudas, ingen Entrepreneur skulle kunnat hafva gatt under dessa summor, så vida lian åsyftat lemna så fullgodt arbete, som det, hvilket Årsell verkställt. Angående det ungefärliga förslag uppgående till i 16,81 5 R:dr 21 sk. 4r:st, som åtföljt Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition orri ytterligare anslag lill GarnizonsSjukhusbyggnadens fullbordande, har tiden visserligen ej medgifvit mig att underkasta detsamma en mycket vidsträckt granskning; men jag har för min del ej något deremot, om det öfverstiger den kostnadssumma, som ännu erfordras till fullbordande af det återstående arbetet, emedan kostnaden då naturligtvis skulle komma, att understiga förslaget, då i motsatt fall följden skulle blifva den, att denna kostnad komnre att öfverstiga förslaget, och att således bristen uti de till dessa arbetens fullbordande anviste medel, som deraf borde uppkomma, genom nya anslag måste fyllas. Med ytterligare anledning af hvad Herr von Weigel så ganska fullständigt och riktigt anfört, får jag för min del tillägga, att med den uppmärksamhet jag tror mig hafva lemnat åt alla med mer eller mindre framgång under min tid inom Hufvudstaden uppförde byggnader, intager efter min öfvertygelse GarnizonsSjukhusbyggnaden ostri - Don i September e. m. q5 digt första rummet i afseende å så val det yttre sorn det inväridiga; att förbigå byggnadens för Hufvudstadens värdighet passande anseende; hvadan ock jag för min del anser StadsArchitecten Herr Professoren och Riddaren Gjörwell dervid hafva inlagt utmärkt heder.
Det vill ej lyckas, o c h efter en stund tar h o n u p p en tunn b o k, å hvilken synes präntadt ordet » D a g b o k ». M e d darrande läppar o c h ett uttryck så vemodigt, att det fula ansiktet nästan förklaras däraf, skrifver h o n däri följande rader: » Hvilket stort företräde har icke skönheten framför begåfningen! Allt ligger j u för dess fötter Midt e m o t h e n n e i e n länstol halfslumrar hennes make, en ganska korpulent äldre herre m e d händerna knäppta öfver magen. Just nu vaknar han u p p och tar sig betänksamt en pris ur en emaljerad snusdosa. Själf slår han sig n e d på en h ö g pall v i d sin mors fötter. Sonen är en fullkomlig afbild af sin moder, o c h de äro väl värda en målares pensel, dessa två, såsom de nu sitta, försjunkna i stilla hänryckning öfver musikens härliga toner. UNDERVISNING I LIFRADDNING AF DRUNKNANDE. Det vore fåfängt att önska sig skönhet, m e n jag önskade blott vara i någon mån tilldragande. Då detta aldrig skall förunnas mig, återstår det mig j u endast att så mycket s o m möjligt odla min själ. Men är det väl tänkbart, att någon kan finna större b e h a g i själens skönhet än i den yttre - » ' Med samma häftiga åtbörd s o m nyss skjuter h o n undan denna sin andliga spegel o c h lutar förtvinad ansiktet i båda händerna. » Jag ser det komma &gt; hviskar hon, o c h en stund efteråt m e d ett resigneradt tonfall: » det skall då blifva min lott att gifta mig utan kärlek » Det börjar s k y m m a, m e n hon sitter orörlig. Då öppnas hastigt en dörr i nedre våningen, o c h h o n spritter till vid ljudet af en klangfull stämma, s o m ropar hennes namn. L ä m n a ändtligen studierna, du vet jag är så rädd för alla blå- strumpor! H v a d säger d u? Hvilka kontraster! Hans ansikte, mejsladt m e d nästan klassiskt rena drag, är lika manligt skönt s o m hennes är fult.
Gripenstedt, ingifvet försegladt memorial, hvari yrkats, att bemälde Herr Statsråd måtte ställas till ansvar efter 106 eller 107 § Regeringsformen, och såsom skäl för detta yrkande uppgifvits, att, sedan Herr Stjernsvärd under 1856—1858 årens riksdag väckt motion om tillökning i anslaget för dåvarande H. K. H. Kronprinsens, numera Hans Maj:t Konungens hofhållning under den tid han, i anseende till Hans Maj:t Konung Oscars iråkade sjukdom, förde Riks-styrelsen, så hade Herr Statsrådet, uti en till Ordföranden i Stats-Utskot tet aflåten skrifvelse, gifvit tillkänna, det II. K. H. Kronprinsen befallt honom meddela Stats-Utskottet Hans Kongl. Höghets önskan, att motionen icke måtte föranleda någon åtgärd å Rikets Ständers sida, enär frågan om det anslag, som för H. K. H. vöre nödigt under den tid han, af ofvannämnda anledning, förde Riks-styrelsen, blifvit af Hans Maj:t ordnad, hvilket meddelande, enligt Herr Stjernsvärds förmenande, vore grundlagsvidrigt, då det blifvit lemnadt i annan form, än 38 § Regeringsformen föreskrifver, samt hade varit vållande dertill, att Herr Stjernsvärds motion icke blifvit af Rikets Ständer till pröfning företagen, och att Statsverket nu tillskyndades en betydligt större utgift, än om motionen blifvit bifallen. Herr Statsrådet hade nemligen i det anförande till Statsråds-protokollet, som åtföljt Kongl. Maj:ts den 6 sistlidne Februari aflåtna nådiga Proposition om anvisande af ett fyllnadsanslag till Kongl. Maj:ts hofhållning, uppgifvit, bland orsakerna till ett sådant fylluads-anslags lith. till R. St.
Naj:t mätte i ljäder täekaa anlrefalla 8tat8-<3ontoret att, elter afdrag af de diapoaitioner, 80m ä deaaa medel kunna möjligen vara i lXäder lrealutade, tilllrandalrälla förvaltningen af 8jö-Xrendena för nämnde ändanräl lrvad aälunda inllutit oelr lrädanefter kan inllvta, intilldeaa en lrela eraattningalreloppet motavarande 8umma i avenkt Iraneo kan, pä 8ätt ofvan lrlifvit i unclerdäniglret lorealaget, pä Ilik8-8taten8 5 flukvud-fitel för fotaoelr f^r-inrättningen varda uppförd; oelr anäg förvaltningen 8ig jemväl lröra fäata fnngl. Naj:t8 Mdiga uppmärkaamlret derpä, att det eraättningalrelopp, 3,5oo k:dr 8peeie8, 80m till medlet af är 18^3 lrlifvit af Danaka Ilegeringen erlagdt oelr inlregripea uti den lorlröjda eraättningaaumnran, 10,000 Il:dr äpeeiea, lrelt oelr lrället är i ljäder diaponeradt till amorterande af det län, 8tort 120,000 Il:dr 8ven8kt Laneo, 80m, med fongl. Naj:t8 lVädiga tillatänd, för f^rinrättningen lrlifvit af Ilikagälda-Lontoret upptaget. Öfver lrvad 8älunda lrlifvit afförvaltningen af 8jö-ärendena i underdäniglret lrematäldt oelr anfördt, lrade 8tat8-Lontoret, till följd af lXädig llemias, den i3 aiatlidne duni, inkommit med underdänigt Iltlätande, deri anfördea:
Och då en så beskaffad lindring, som, genom mötes-kostnadens öfverflyttande på Allmänna Bevillningen, blifvit för Arméen* Rustoch Rotehållare föreslagen , således icke kan åt Båtsmanhållet beredas, följer deraf, att det sistnämnda, på sätt flere Talare inom det Hederv. BondeStåndet välgrundad! anfört, skulle, i händelse af bifall till förslaget, jemte sin redan åtagna roteringstunga, jemväl fa bära en del af den, som för närvarande åligger Bustoch Rotehållare vid den indelta Arméen; hvilket ingalunda blefve med rättvisa och billighet förenligt. Huruvida jordbruket, framför andra Näringar, är i behof af lindring i de onera, deraf detsamma för närvarande tryckes, kan icke här blifva föremål för undersökning. Och Utskutten anse i alla fall högst betänkligt vara, att, genom rubbningar i grundskatter och gällande Con* tract, förunna befrielser åt en dass af Medborgare på ett sätt , hvarigenom andra classer skulle komma att nya, och för dem hittills irämmande, bidrag utgöra. Eftergifter i sådana hänseenden böra, efter Utskottens tanka f icke vara partiell och 4a Stats-sami Allm.Besv.o.Oec. Utsi. Uti.N:o yti icke komma i fråga, utan mot ersättning till dlem, som genom förändringen få sig större skyldigheter ålagde, så vida icke Statens inkomster af indirecta Skatter skulle i en fram-' tid komma att uppgå till de belopp, att eftergifter kunna för en ined Skattebidrag hårdare tryckt medborgare-class ega rum, utan att de andra classernes onera derigenom förökas. Ännu återstår ett vigtigt skal att mot detta förslag framställa. Genom 14 $■ Reger. Form. är högsta Befälet öfver Rikets Krigsroagt till Lands och Vatten åt Konungen öfverlemnad, och det måste, som följd deraf, utgöra eu bland Kongl. Majas vigtigaste omsorger att åt Dess Annee bereda den hö'gsta tjenstbarhet, hvilken åter ej, utan ändamålsenliga vepenöfningar, står att vinna.
Riits-stånd emot detta yttrande framställda anmärkningar, dervid allmänt yrkats, att det ifrågaställa lånet måtte varda beviljadt i anseende till de stora, omedelbara fördelar, som en jernvägs-förbindelse mellan den folkrika och vidsträckta landsbygden omkring Borås och den från Götheborg till hufvudstaden gående stambana skulle komma att medföra både för det allmänna, genom en ökad trafik på denna bana, och för nämnde landsorts särdeles verksamma, fastän i afseende på kommunikations-tillfällen vanlottade, befolkning, genom beredande af en högst behöflig lättnad i tillförseln af densammas lefnadsförnödenheter och fortskaffningen af dess ansenliga tillverkningar; hvarjemte de fullständiga och tillförlitliga undersökningar och utredningar, som, med hänsigt till ifrågavarande jernvägs-anläggning. blifvit verkställda samt de i sådant afseende redan vidtagna förberedande åtgärder, anförts såsom ytterligare skäl för Rikets Ständer, att bevilja det bidrag frän Statens sida, som erfordrades för detta företags ofördröjliga och ändamålsenliga utförande. Enär tvänne af de öfriga Riks-stånden, nemligen Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet bifallit Stats-Utskottets, i anseende till förekommande 6nanciela förhållanden, uti ofvan uppgifna Utlåtande gjorda hemställan, att det föreslagna - Slals-Utskollets Utlåtande JVf 269. 5 slagna låne-understödet för anläggandet af en bibana från Borås till vestra stambanan icke måtte af Rikets nu församlade Ständer beviljas, anser sig Utskottet, som af de inom Bonde-ståndet afgifna yttranden och den derifrån erhållna återremissen icke funnit anledning frånträda sina, i fråga om meranämnda ansenliga lånesummas anvisande, uttalade åsigter, böra vidblifva och förnya sin i afseende derpå gjorda hemställan.
Bet än kand en. 5<}f) laget som redan öppet förklarat sig vara nian förmåga, att fullfölja Schaktsänkningen, liar redan i flere år förgäfves sökt uppfinna medel att sätta detta verk uti förändradl skick,- oell eliuru detta utgör det enda villkoret för dess upprätthållande, synas dock Utskotten anse det dermed förenade arbete redan vara fullbordadt, och erbjuda genom de föreslagne praennerne ett understöd, sorn utan uppoffringen för Ryds Scbacktels afsänkning icke står, att erhålla, och sorn äfven med fördel för Staten kunde utbytas emot ett verksammare på en gång lein nät biträde, för alt sedermera indragas och upphora, och jag underställer derföre om man i valet häremellan icke bör söka det medel, som gör verket lönande, och utan behof af Statens fortfarande bestånd, hvilket under förutsättande, alt ändamålet derigenom skulle kunna vinnas och hvartill Utskotten otvifvelagtigt velat bidraga, dock kommer, att utgå på ett sätt, som för Staten är vida mera tryckande än den föreslagne afskrifningen af dess fordran, hvadan och Utskottens Förslag, äfven ifrån denna sida betragtadt, icke är antageligt. Bevisningen häraf är icke invecklad, ty antagom endast, alt Stenkol för året försåldes till 100,000 tunnor, så uppgå praemiernc å 8 sk. per tunna lill 1 ti,666 R:dr 3a sk. Denna Utgift för Staten, som Coo Stats-Utskottets Betänkandcrij afven kunde blifva ökad i fall rörelsen utvidgades, skulle då den genom afskrifningen indragne räntebetalningen af 6000 R:dr afdrages ifrån prasmiernes belopp, och desse således endast anses utgå med 10666 R:dr.
1 afseende å Rikshufvudboken hafva nuvarande Revisorer, lika med de föregående, funnit granskningen deraf försvåras derigenom, att de erforderliga conti i denna bok bildas, icke efter särskilta fonder, utan elter vissa, med den allmänna Kronouppbördens förhållanden egentligen sammanhang ägande, kategorier, såsom uppbörd, afkortning, anordning utom stat, leverering o. s. v., på hvilka kategorier de särskilta fondema spridas och fördelas, hvilket har till följd, att öfversigt af de sednare icke kan vinnas med mindre räkningar uppgöras utom Rikshuf\udboken. Revisorerne anse fördenskull, att planen för Rikshufvudboken bör i detta fall undergå förändring, men tro likväl, att en framställning af ifrågavarande kategorier, såsom icke saknande vigt och intresse, äfven bör bibehållas; och synes en dylik framställning lämpligast kunna göras uti särskilda, Rikshufvndboken, bifogade, Tabeller. Uti 1845 års Revisionsberättelse förekommer en framställning om behofvet af en särskild hufvudbok för Kongl. Stats-Kontoret, och få nu församlade Revisorer, efter tagen kännedom om hvad bemälte Embetsverk i ämnet yttrat och föreslagit, till alla delar instämma uti hvad nyssnämnde Revisionsberättelse (pag. 23) härom innehåller. Revisorerne anse sig härvid böra tillägga, att det Kongl. Stats-Kontoret tillhörande bestyr dels med staters upprättande och anslagens dymedelst skeende fördelning till förvaltning af särskilta Embetsverk och myndigheter, dels med upprättande af Riksbokslutet, är någonting helt annat, än befattningen med speciella anslags ulanordnande, utlåni g af vissa allmänna fonder, det omedelbara inseendet öfver Kongl. Räntekammaren och Slottsmagasinet in. m.; hvilket allt måste betraktas såsom en Kongl. StatsKontoret ensamt tillhörande rörelse, hvarvid några andra myndigheters åtgärder icke förekomma. Att för denna sednare, bemälte Embetsverk ensamt åliggande, förvaltning upprättas särskild hufvudbok, förefaller lika naturligt, som alt andra myndigheter uppgöra en sådan för hvad de om händer hafva.
Med Revisorernas röstberäkning förhålles enligt de uti 66 § utstakade grunder. H^iks<Sa§;s«ÖE'e!BEäB!gen(. § es i den Förslag till ändringar i Grundlag arne. 35 Hänvisning: Bihang till Riks-St.s Prot. lil Sami. Konst.- Utsk:s Mein. Förslag till tillägg i 109 § Regerings-Formen ock <S0 § Riksdags-Ordningen, angående uppskof i Riksdag. Itcgerin^s-Foirmeii. § 109. Ej må Riksdag längre räcka än Tienne månader från den dag, då Konungen låtit om Stats-Verkets tillständ och behof Riksens Ständer eller deras Stals-Ulskolt underrätta. Skulle likväl vid nämnda lids förlopp, Riksens Ständer ännu icke hafva Riksdagsärendena afgjort, anmäle de det hos Konungen och aske, att Riksdagen mätte fortfara någon viss lid af högst En månad derefter, hvilket Konungen ej ege makt att vägra eller förhindra. Der så oförmodadt hända Ej må Riksdag längre räcka, än Trenne mannder (rån den dag, då Konungen låtit om Stats-Verkets tillstånd och behof Riksens Ständer eller deras Slals-Ulskott underrätta. Skulle likväl, vid nämnda lids förlopp, Riksens Ständer ännu icke hafva Riksdags-ärendena algjort, anmäle lie det hos Konungen och äske, att Riksdagen måtte fortfara någon viss lid af högst En månad derefter, hvilket Konungen ej ege makt att vägra eller förhindra. Der så oförmodadt hända skulle, 36 Förslag till ändringar i Grundla (jarne. skulle, att, vid den sålunda förlängda tidens utgång, Riksens Ständer icke hade Slaten reglerat eller någon ny Bevillning till bestämdt belopp sig åtagit, då skall Konungen kunna Riksens Ständer åtskilja, oell fortlåre den förra Bevillningen intill nästa Riksdag.
Vore det nå'n ann', än Erik, som du tyckte om, då kunde det nock hände, att jag blef rasande; men honom unner jag gerne allt godt. Gud gifve bare, att det ginge väl för er, kära Anna. Anna (^räcker honom handen, rörd^) Du är den bästa menniska på jorden, Anders. Herre Gud, om jag kunde, om jag kunde, så ville jag så gerna. Anders. Tyst, tyst, kära du; nu ska' vi aldrig tale om den der saken mer. Jag får foll försöke att berga mej. Och inte ska jag öfverge er, husbonde och matmor, på gammeldagera, utan jag ska sköte torpe åt er så länge ni lefver; ja, det ska jag! (^han vänder sig bort att dölja sin rörelse^) Jan. Gud tröste oss! Du gråter, Anders; du blir aldrig glad mer! Anders (^hemtar sig^) Åh, det är ingenting, käre husbonde, det är ingenting. Nock är jag glad, ser ni inte det? Hejsan! nu får jag lof bort på midsommersvaka och ta mej en sväng. Här ha vi stått och pratat så länge, att jag kommer för sent, om jag inte lägger bena på ryggen och ränner iväg, så det vischer i skogen. Kommer du med, Anna? Anna. Jag törs visst inte gå till Hult. Om fader Sven får se mej, så kör han kanske bort mej. Anders. Åh, det är inte farligt. Kom efter du, när det li'r lite länger på; gubben Nämndeman ska inte ge akt på dej ibland det myckne folke. Då ska' vi ta en vän-dans med hvarandre, så att skoklackera slår imot tuppen på majstånga. Adjö med er så länge, far och mor! "Hejhoppsasa! Lustig och gla', Munter och hurtig ständigt är jag!" (^Han springer bort sjungande^) Annika (^torkar sig i ögonen^) Gud signe den redlige gossen! Hans make fins inte på jordkloten. (^Gå in i stugan^) INDELNINGEN eller TAFLAN. (^Scenen densamma som i Första Taflan. En majstång i fonden. Uppdukade bord både i föroch bakgrunden.^)
~ T I T JL.wz~tsmt, L ~ VVg rvisa. I .. S., Kvinnans rostratt infiir engelska underhwset. L., Sommarbvila och vinterro. Litteratur: 131 / tZ, Handbok for sjwkskoterskor i hemmet af d: r E. W. Wretlind. Meddelanden frin Fredrika-Bremer-Forbundet. FrHn skilda hiill. Predrika-Bremer-Forbundets adr,: Drottninggatan 54, Friiken Kristine Dahls rationella Underklikder s %som C l ~ e ~ ~ ~ i l e BrFstbn~~d: ttcr, itelndo Kjslnr lll.111. Syenska Drak tre formforenineens Underklader V &amp; r a underkl&amp;aer1) tql gtqlia] i * kp 11 (1kior i 1&gt;1 * t r ~ *? t i r ~ ~ l: ~? IN-. \ - 90111 6 ' 11 $! !lllllll ' ol ' ~ ' j~.? 11 fir: \ -; i13 k l ii l !tb! ' 1: i i l G T llallil iil f 1.1] baSSaxt! - 0111; tAl: Oii~ h: ltl~ll ilt ' - i; llli~: l *. &amp; L i t .i (!illt~ llal-] la11 f~li \ l: it. ; L: tAi! : 111~~ *: ~: ~15: t; I (!j /: i ', iii~t~i. I I PS. ~ 111~1, .I ~-~I: I * -!::! liliafi; !lt iir l.a * lw ~ s; i u ~ l! r-lilc.~l: ~ll i~. lrndtql or11 nrrrs \ - stt~l~~ ' * t. I 11o.s ~t: ill+.