Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ett oskick, från hvilket man borde bli befriad, består däri, att en hel del personer ej paBsa på tiden, utan komma bullrande in i salongen, sedan musiken börjat. Att detta i allmänhet verkar stö- rande, inser en hvar. M e n rent af olidligt blir det, då det sker under ett musikstycke af så betydande art och så delikat natur som förspelet till » Lohengrin ». 79 för sed hafva, att prata mer eller mindre högt under pågående föreställning. Dylika störande personer kunna gärna h å l a sig borta från teateroch konsertsalonger. Fru Wendela Andersson Sörensens tredje gästroll å k. operan är som Zephyrine i » Diamantkorset », den framstående konstnärinnans otvifvelaktigt bästa roll. Välgörenhetsföreställningarna å k. operan till förmån för de nödlidande i Norrland gifvas som bekant, den första på söndag middag den 12 och den andra på tisdags afton den 1 4 dennes. Till den förra föreställningen gälla blå, till den senare röda biljetter. K. Dramatiska teafern var i medlet af förra veckan ånyo färdig med ett svenskt program, denna gång ett lustspel i tre akter af den flitige nestorn bland våra dramatiska diktare, Frans Hedberg. M a n har på en del håll velat göra gällande, att » Familjens fästman » skulle vara allt för mycket fars för att egentligen höra hemma på denna scen, och att stycket vore väl värdigt t. er. Södra teatern, men ej vår främsta dramatiska anstalt; men vi få u p p - riktigt erkänna, att vi efter afskådandet af hr H e d - bergs nyhet ej k u n D a inse, hvarför icke Dramatiska teatern någon gång skulle kunna få omväxla med äfven denna lättare genre, då den som här gifves ypperligt, och då produkten i fråga verkligen är rolig samt af en ganska träffsäker karaktäristik och stockholmsfärg, som förlänar den betydligt högre värde än vanligt tyskt posse. H r Oriinder och fröken Klefbcrg gåfvo en trovärdig bild af det » småborgerliga » revisorsparet med de tre giftasvuxna döttrarna, för en af hvilka familjen ändiligen varit nog lycklig att finna en fästman. Dessa mer eller mindre unga damer hade funnit goda framställarinnor i fröknarna Bäckström, Janson och Behrens.
Genom doktorns bemedling fingo vi verkligen också snart för en mycket blygsam summa hyra Schloss Brunegg, en grånad gammal riddareborg, tillhörig en af ortens rikare familjer, hvilken i följd af dödsfall för någon tid tänkte lemna trakten. Schloss Brunegg, som låg högt på en bergås, två timmars väg från Lenzburg, var ett af de äldsta slotten i hela alprepubliken och räknade sina anor ända upp ur medeltidens mest aflägsna skymning. Det hade bland annat innehafts af slägten Gessler och bebotts af en bror till den ryktbart tyranniska Gessler, hvilken enligt traditionen föll för Tells pil i hålvägen vid Küssnacht. Vägen dit upp till det vanvårdade slottet var stenig och brant och nästan ofarbar för hjuldon. Sjelfva slottet var befäst och utgjordes af en oregelbunden hufvudbyggnad med torn samt af tre terrasslikt öfver hvarandra stigande vallar, som nu förvandlats till trädgård, ett litet kapell och en länga af pittoreskt sammangyttrade lägre hus, som omgåfvo borggården och beboddes af förpaktaren och hans folk. Hufvudbyggnaden och terrasserna fingo vi till oinskränkt disposition och hade alltså godt utrymme. En smal, omåttligt hög och brant stentrappa klättrade från borggården öfver terrasserna upp till hufvudbyggnaden, hvars södra vägg från grund till tak öfvergrönskades af vinrankor. På andra sidan stupade murarna och berget tvärbrant ned i bokskogen. Bottenvåningen delades af en lång, dyster, halfskum gång, som pryddes af ett gammalt dryckesbord, af vackert snidade stolar samt af hjorthufvuden med stora, greniga horn. Den öfre våningen upptogs af sofrum och kök och af den stora, låga hemtrefliga dagligstugan, hvars fabelaktigt tjocka murar gåfvo den djupa fönstersmygen utseende af ett litet rum för sig. I den tredje våningen voro de egentliga paradrummen. Der fans rustkammaren med sin trånga, låga och vanligtvis stängda dörr, hvilken man icke öppnade utan att taga ett tändt ljus med sig, ty rustkammarens fönsterluckor voro tillskjutna.
Derefter återstod för Collegierne, för att fullgöra Kongl. Maj:ts Nådiga befallning, att afgifva underdånigt förslag, huru många Båtsmän hvarje stad, i mohn 4o8 Den ii Mars t. m. af dess ägande jord, borde underhålla, och i detta afseende hafva de Kongl. Collegierne låtit upprätta Tabellen N:o 6, som utvisar beloppet af all den jord, hvilken tillhör Rikets städer utom Stockholm, som serskilt ansvarar för 100 Båtsmän, Fahlun och Sala, hvilka äro från RoteringsskyJdigheten befriade, samt Östersund, Malmköping, Borgholm ocli Arvika, hvilka någon Båtsmansrotering förut icke varit påförd; men derjemte hafva Collegierne i underdånighet yttrat följande: ”Att denna jord, jemte Visingsö och den ”Fiskeläget Båstad tillhörige jord, bör, efter ”behörige Roteringsgrunder, fullkomligen ”kunna utgöra det antal af 2o5 Båtsmän, ”sorn för den sammanslagne stadsjorden är ”föreslagit, och äfven deruti öfverlemna öfverskott, anse Förvaltningen och Collegi”erne för otvifvelagtigt; men då Eder Kongl. ”Majrt, uti Dess Nådiga Bref afdenöoMaji ”1824» förklarat Sig finna lämpligt, att till ”Rikets Ständers pröfning borde framställas, huruvida icke de städer, hvilka ligga ”inom ständiga knecktehållet, måga lill soldater, och de som ligga inom Båtsmans”hållet, till Båtsmän inroleras; så, och då ”olika grunder äro stadgade för Soldate-och ”Bätsmansrotering, anse Förvaltningen och ”Collegierne, att något Förslag tilt det an”tal Manskap, Soldater eller Båtsmän, hvarje ”stad för sin jord skulle utgöra, för det 'närvarande icke kan upprättas, enar det Den 12 Mars e. m. ”förut bör vara bestämdt antingen Soldater ”eller Båtsmän af staden skall praesteras.”
Men för att sluta dels från beloppet af de för ändamålet främmande utgifter, som af Passevolance-fonden blifvit bestridda; och dels från den summariska kunskap jag om detta ämne erhållit i ConstitutionsUtskottet, skulle jag likväl förmoda, att afgiften torde ytterligare kunna nedsättas till 6 R:dr; och vill derföre tillstyrka, att Utlåtandet måtte återremitteras, på det Utskotten kunde få tillfälle att närmare pröfva de 1111 uppgifne olika beräkningarne. Den 4:de frågan jag ville framställa, var slutligen: Hvem tillhör Passevolancecassans nuvarande behållning? Utan att våga ingå i någon pröfning af rältslärans fordringar och medgifv-Hiiden i detta afseende, vill jag blott förklara, att jag enligt min känsla icke kan anse denna behållning kunna komma någon annan till godo, än Rustoch Rotehållarne sjelfva. Om derföre denna behållning just icke bör utdelas till Rust - Den 26 O c t o b e r f. m. I97 och Rotehållarne, så anser jag för min del densamma åtminstone böra förvandlas tili en räntebärande fond, som borde få tillväxa, lill dess afkastningen i framtiden kunde användas att betydligen lätta Rust-och Rotehållarnes bördor. Detta är sålunda ett nytt skäl för mig att tillstyrka ålerremiss af Utlåtandet. Grefve von Rosen > Axel: Då jag lifligt ifrar för så väl soldatens, som Rotehållarnes bästa, önskar jag också ifrigt, att man icke måtte återgå till det gamla sättet att underhålla soldaten på möten, hvartill ett afslag å Utskottens Utlåtande likväl skulle föranleda. Jag anhåller om ursäkt, att jag upptager Ridderskapets och Adelns tid med relation af den erfarenhet jag inhemtut vid Indelta Regementen, hvaraf jag skall nämna förhållandet. Jag tror, att jag bättre känner olägenheterne af matsäcksproviantering, än de fleste lagstiftarne inom detta Hus, enär man kan räkna, att sedan l8o5 Armeen ständigt intill 1812 var på krigsfot, och således 24 år förlupit ifrån den tid, då Armeen af Rothållarne provianterades.
Ingen lärer i ovisshet om hvad han kan erhålla, vilja frånträda de löneförmåner han nu åtnjuter. 0m än R. St. antaga Utskis förslag, kan det dock icke på länge bringas i verkställighet. Då tjenstemännen icke äro godtyckligt afsältlige, eller alltså kunna tvingas ingå på en dylik lönereglering, blifver följden, att man till obestämd tid står på samma punkt som förut. I Mom. c säger ötsk.: ”att tjensteman för framliden icke utan HofR:ns tillstånd må jemte innehafvande beställning emottaga annan tjenstebefattning.” Enl. min åsigt är Just.Ministerns förslag i detta hänseende vida bättre. Han har nemi. uti Mora. 3 tillstyrkt, ”att tjensteman äfven skall vara förbunden, derest han innehafver annan allmän tjenst att densamma sig afsäga, och i hvad fall som helst icke äga att sådan befattning emottaga eller, utan dertill af K. M. eller HofRm meddeladt förordnande, förvalta”. Om nu detta Konungens förslag antages, tror jag man kan vara förvissad, att dubbla tjenster icke komma att innehafves. Godkännes åter Dtsk.-s förslag, så blir förhållandet, att, enär det beror på HofRm att meddela ett dylikt tillstånd, man till en början från denna föreskrift gör ett undantag för någon utmärkt skicklig tjensteman eller särdeles gynnad. Sedan raan gjort ett eller annat sådant utsträckes det småningom lill de Hesta. Dessutom bör väl en gemensam regel gälla för alla Collegiala verk, så alt tjenstemän icke behandlas olika på serskildta ställen, men jemför man åter Utsk:s ifrågavande förslag med hvad, sorn blifvit stadgadt för Krigs-Colhm och Statskont.; så *) Se Bil. Litt. A. i slutet af Häftet. Den il April e. m. 79 imer man att Utsk:s mening är skiljaktig frän Konungens föreskrifter för dessa verk.
Medlersta Districtet. 9:o Uti Nådig Proposition af den 10 Mars sistlidne år, bär E. K. M. i Nåder äskat, att Rikets Ständer malte anvisa medel för ombyggnaden af Strömsholms canaloch slussverk, hvarför kostnaden blifvit beräknad till 1,311,884 R:dr, att utgå med 100,000 R:dr årligen i 14 år; och har E, K. M. sedermera, medelst Nådig remiss af den 16 derpåföljde November, till Stats - 8,000: — 16,000: — 3,000: — 6,000: — 44,000: — 8,000: — joi6 F,xpedilions-Utskottets Förslag lill iind. Skrifvelse, IV.-o ^o5. Utskottet öfyerlemnat en af Directionen öfver Strömsholms canaloch slussverk i underdånighet aflåten skrifvelse, deruti Directionen dels uppgifvit de vilkor, under hvilka Bolaget vore villigt att till Staten öfverlemna egande-rätten till nämnde canaloch slussverk med alla dess tillhörigheter, beräknadt till ett värde af 187,474 B:dr 17 sk. 2 rst., dels, för den händelse, att detta Bolagets erbjudande icke skulle antagas, å Bolagets vägnar, anhållit, att under femton år af allmänna medel undfå ett årligt bidrag af 50,000 R:dr B :co, till nybyggnad af Strömsholms canaloch slussverk, jemte åtföljande administrations-kostnader m. m., efter den af Öfverste-Lieutenanten Edström uppgjorde plan, emot serskildt uppgifnp vilkor och åtaganden från Bolagets sida.
Om den siste talaren i anledn. häraf skulle vilja begära frågan ytterligare hvilande, anhåller jag, ätt han må derifrån afstå; ty om R. o. Ad. endast vidblifver sitt förra beslut, beror det på de öfriga Stånden, huruvida det ena eller andra af de uppgifna alternativerna kommer att inträffa. Hr Cederschjöld: För att icke förorsaka tidsutdrägt, förenar jag mig endast med Hr v. Hartmansdorff i tillstyrkande, att R. o. Ad. må vidblifva dess förut fattade beslut; ty eljest kunde detsamma inträffa, som hände vid en annan riksdag, att nemi. R. o. Ad. frånträdde ett beslut, hvari S.tåndet nyss inbjudit ett annat Stånd att förena sig. Den 3 December. 5 Underteckn. Ridd.Secret.: Såsom jag fattade Hr Gr. o. Landtnäs framställning, innefattade den hemställan till Ståndet, huruvida det godkänt Constit.Ulsk:s yttrande, hvilket omfattar såväl det alternativ, att de öfriga Stånden må sluta sig till R. o. Ad:s beslut, sorn det, att, i händelse första alternativet icke inträffar, frågan då må förfalla. Skulle R. o. Ad. nu endast besluta att vidblifva sitt förra beslut, hade något yttrande af Ståndet, huruvida det godkände den af Utsk. uppställda casus, hvari beslutet komme att förfalla, icke blifvit afgifvet, och fråga kunde möjligen af någon framställas, om icke saken borde i förstärkt Utsk. afgöras. Gr. von Fersen: I anledn. af Hr Ridd.secret:s yttrande får jag ånyo erinra, att här blott är fråga om en redaction och icke om bestämmandet af bevilln.; och jag vet då icke, huru votering kan ifrågasättas. Om 2 Stånd stadna emot 2, förfaller frågan, och ännu ovilkorligare, om 3 Stånd stadna emot ett. * Frih. Cederström, Jac.: Jag anmälde mig i anledn. af Gr. v. Fersens yttrande.
Denna budget kan icke, i likhet med andra förvaltningsgrenar, så administreras, att utgifter och tillgångar vid hvarje års bokslut balancera hvarandra. Behofvens belopp är till sin natur vexlande, och följden är ömsom öfverskott, ömsom brist. Denna sednare lärer nu vara fallet; men medelst närvar, anslags fortsättande skulle cassan snart blifva skuldfri. Må icke diplomatiska anslaget tagas till allt det som siffran i hufvudtiteln utvisar. Bland oss finnes den som skattar-, i bevillning för lönen, lika summa med sju städers sammanräknade bevillning. Må icke heller förbises, att, i mån af vårt återkallande, minskas ofelbart härvar. diplomatiska corps och uteblifva de par hundratusen riksdaler, som den indrager, och som bidraga att lifva rörelsen i hufvudsladen. På andra ståndsrum har vår diplomati blifvit framställd som ett medel för Regeringen att åt aristokratien bereda lysande banor. — Öppne man stats-calendern ! sade jag, den 3 Juli. — Inom vår, såsom så exclusivt nobiliär framställda diplomati, finnes, jemte ett egentligen historiskt namn, sju missions-chefer, hvars fäder adlades; två som sjelfve förvärfvat adelskap och två ofrälse; och samma är ungefärliga förhållandet bland våra blifvande efterträdare. — Och så ser matrikeln ut inom den tjenstebana, man, såsom åt anor förbehållen, omtalar. Sist må ju ifrågasättas, om den just nu gryende politiska conjuncturen i Europa synes bilda den aldra egentligaste tidpunkten för återkallandet af de, örn mig så tillätes kalla dem, erfarnare, och hvar i sin residensort bevandrade ministrarna. Om denna min fråga mötes af den, som redan gjorts: nemi. livi jag då är i tillfälle att i dag argumentera från denna bänk — blir mitt svar enahanda med ett äldre: — Konungen vet, när jag blifver behöfligare annorstädes. • Hr von Hartmansdorff: Sedan Gr. Löwenhjelm yttrat sig, skall jag vara kort.
Februarii. förande , angående jemkning i Roteringen vid Kongl. Vesterbottens Regemente, jemte Johan Wiklunds och Olof Wikströms dervid gjorde anmärkningar. 2:o Af Gustaf Olssons från Vestmanland Memorial, angående Hemmans-ägarnes i Snäfringe Härad Utsyningsrätt å de 3;ne, samma Härad tillhörande Allmänningar. 3:0 Af Anders Christopherssons från Kro. nobergs Län Memorial, angående vissa stadganden rörande Krono-Brefbäringen. 4:0 Af ett Memorial utaf Banco-Fullmägtigen Anders Danielssons från Elfborgs Län, angående Hushållningen med Rikets allmänna och enskilta Skogar , jemte dervid gjorde anmärkningar af Börje Börjesson från Halland, Af den 15 Januarii, om instämmande uti den af Högvördige Preste-Ståndet; beslutne Remiss till Oeconomiae-Utskottet af Herr Prosten Stenhammars Memorial, angående saknad eller fördröjd verkställighet af Kongl. Maj:ts och Riksens Ständer vidtagne beslut uti åtskilige* Rikets inre Hushållning rörande ärender. Af den iy Januarii, om antagande af Ex. peditions-Utskottets förnyade förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Riksens Ständers beslut, att åt Hans Kongl. Höghet Arf-Prinsen uppdraga Rikets Styrelse? i Den 17 Felruarii. 461 händelse af Kongl. Maj:ts och Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens sjuklighet. Af 15 Januarii, om Remiss Till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomice-Utskotten: Af Riksdags-Fullmägtigen Ephraim Larssons och Lars Carlssons Memorialer, angående yrkad ändring i 1812 års Förordning, om indelte Regemsnternes beklädnad. Till Lag-Utskottet-. Af Riksdagsmannen I. Ruthbergs Memorial, om förändring i bestraffningssättet uti fyllerioch slagsmål; tillika med Olof Håkanssons från Elfsborgs Län dervid gjorde anmärkningar. Af den 19 Januarii, om bifall till StarsUtskottets Utlåtande angående: 1:0
Ej må utträde beviljas, eller större än fastställda årliga afbetalningar å hufvudstolen rnedgifvas, utan så är, att Styrelsen, under noggrannt iakttagande deraf, att den säkerhet i jordegendom, som för de å föreningen häftande lån och deraf bärdytande förbindelser utlofvad blifvit, ej må förminskas, finner sig kunna de till inbetalning erbjudna medlen utan ränteförlust emottaga, eller mot enahanda vilkor, som tillförene, använda. § 17- Önskar delegare, som lån ej sökt, från den förening han tillhörer, utgå tidigare, än i § lä sägs, gore derom tillsägelse hos föreningens Styrelse ett år förut, och ege sedan sina insättningar med derå till utträdesdagcn upplupna, i räkning påförda räntor, utbekomma. Sammans. Statsoch flanho-Vtskoltets Utlåtande M 24. Försummar sådan delegare att föreskrifven inbetalning på bestämd lid fullgöra, varde det så ansedt, som hade han om utträde tillsagt. § 18- Delegare vare för föreningens förbindelser ansvarige, en hvar i mån af sin delaktighet; dock må af delegare, som endast insättningar gjort, denna ansvarighet ej kunna, utkräfvas utöfver det kapitalbelopp, som, då sådan ansvarighet skulle ifrågakomma, för en hvar af dem finnes vara i föreningen insatt. § 19- Hypotheks-förening. som efter utfärdandet af denna Förordning bildas, vare pligtig att såsom deltagare i allmänna Hypotheks-banken ingå och, i fråga om sina upplåningar, sig i alla delar till efterrättelse ställa bvad derom uti den angående nämnde bank utgifna nådiga Förordning af denna dag finnes stadgadt. Detsamma gällö ock för redan befintliga Hypotheks-föreniugar i afseende å de upplåningar, som hädanefter af deras ändamål påkallas. § 20.
Ständers Stats» Utstött uti s:ne särskilta nu företedda ProtocollsUldrag anfört, L anledning af Riksdagsmannen sto. tran I^laZnus VVeslinZs till Hederwarda Bonde» Ståndet uigifna och titl Utstottet remitterade anföranden, dels angäende Johannisbergs Kungsladugärd, dels ock rörande Hemmannen Kurön, Ridön» och Westeräng, hwilka ti l berörde Kungöladugärd Utgjort deras statt, har P esteStändck för sin del bifallit;" hwilket stulle de Resp. MedStänden samt SlatsUtstotket wördsamt och wänligen tillkännagift was. Uk supra. kix krowoollo st. O. ^Imc^vik. S. D. Efter uppläsande af Landshöfdingen M. m. Herr Friherre af äVetterlleölts till Höglost. Ridderstapet och Adela ingifne och derifrän till StatsUtstottet remitterade samt Sländet csmmuniceradk ^ Me. 420 Den 7 November. Memorial, om inlösen för LandtmäteriContoirets räkning af BergsRädet Herr Friherre Nermelius geographiska Chartor och Instrument, bestöt Preste. Ständet att uti berörde Remisi med Högloft. Ridderskapet och Adeln instämma; Hivilket härigenom stulle de Resp. MedStänden samt StatsUtskottet wördsamt och wanligen tillkännagifwas. Ut supra. Lx krotocollo Utdrag af Protocollet hällit i BorgareStändets Plenum, rvid Riksdagen i Stockholm d. 4 Nov. rgvy. S. D. Ii anseende till förekomne anmärkningar rvid det af Högloft.
Då denna anledning till skonsamhet ligger uti skäligt medlidande med brottslingens nödställda belägenhet, men ej bör gälla i afseende på andra föremål, än sorn äro användbara för behofvets ögonblickliga tillfredsställande, eller på större mängd af dessa föremål, än som dertill kan erfordras; har man trott sig kunna taga till föresyn ett i den nu gällande norrska lagen befintligt stadgande, enligt hvilket det icke räknas för stiihl, om någon olofligen beinäktigar sig annan tillhöriga matvaror och dem på stället förtärer, eller tager sådana varor eller bränsle lill högst 12 norrska skillingars värde, utan inbrott eller annan qvalifikation. Dessa förbrytelser, upptagna uti det kapitel af nämnde lag, sorn handlar om olagligt, nyttjande af annans egendom, äro belagde med långelse Ahl! efter Lagberedningens förslag forhöjdt endast till 12 fran 5 U:dr riksg. Elier efter nya Lagberedningens förslag 3 R;dr (i silfver). eller böter. Ett dylikt stadgande föreslås derföre af Lagberedningen att upptagas äfven i svensk lag, med bestämmande af tillgreppets belopp till åtta skillingar, såsom varande en i svensk räkning bruklig qvantitet, hvilken kommer närmast, men dock något öfverskjnter, de norrska tolf skillingarna, och synes temligen svara emot det ändamål, som sökes*); hvaremot man, i afseende på bestraffningen, ej ansett så stor stränghet, som norrska lagen innehåller, vara med ändamålet förenlig, utan tillstyrkt, att ansvaret må inskränka sig lill böter af högst tio li:dr, enär ett strängare stral!' skulle synas strida mot det medlidande och den förskoning från vanära, hvari motifvet är hämtadt.
Stockholm den 25 Fehr. 1825, N;r 5- Ankom den ,4 IVJars iQ23- betänkande, angående' upphörande af den anstalt, att i Officiella Tidningen inf öra Kungörelser, 0111 ledige Kyrkovaktaretjenst er. 32 Besvoch Ekon. fjtsk. Betänkandciu Uti Protocolls Utdrag af den 17 nästlidrje Februari, har Hederv. RondeStåndet tili Utskottet remitterat ett Memorial af Riksdags Fullmägtigen Petter Jonsson från Skaraborgs Län, deruti föreslås, att, som knappt någon Församling eller åtminstone Pastorat skall finnas, sorn icke eger en afskedad Krigsman att tillgå för Kyrkovaktare tjensters tillsättande, och den högst obetydliga lönen svårligen kati locka någon annan än Fattighjon från aflägsnare orter, Kungörelsers införande i Officiella Tidningen måtte hädanefter, såsom varande utan, ändamål, upphöra. Deruti Riksdagsmannen Johan Andersson från nämnde Län äfvenledes instämt. Hvad sålunda blifvit hemstäldt, har Utskottet i öfvervägande tagit. Och, som tillsättandet af Kyrkovaktare beställningar synes egenteligen böra betraktas såsom en Församlingens enskilda angelägenhet, till bestridande hvaraf tjenlige personer sällan lära saknas inom Församlingarna, äfven med iakttagande af hvad Författningarne, tili förmån för afskedade soldater, i detta hänseende, stadga-, Alltså, och vid betraktande deraf, att Kungörelsers införande i Officiella Tidningen, oberäknadt att personer utom församlingen högst sällan lära begagna s*g af det tillfälle tili ansökning, som derigenom för deni beredes, ofta borttager ruta - Besv. ock Ekon.
Redar» 17Z5 anordnade Riksens Ständer af den sä kallade Landtdjklps-Bewillningen, och sedermera pä i^ortalek af samma medel, fast under förändradt namn af Mallufactur-Fond, nägra, änfldnt otillräckliga Summor, hwarmed kostnaden af Provincc - Chartors författande skulle bestridas. En utförligare underrättelse i detta ämne ') Lill Iindwikande Lk widlöftighet och dZ det förflag REsenS Sander antasit pä sitt ställe ffall, införas, hanw,ses Lasaren här till dur vvs Nvlanen, Delen järstilde m,'äle Minimi» Tabell. ' De* 30 September. 1095 ämne inhcmtas af iöfwer-Direckcuren k^p-Fots Tal om Swensta Landtmätcriet, i Kongl. Wetenskaps - AcademienS Handlingar för ören 1747 och 1760. I följd af denna gagnande anstalt ntkommo äfwcn Chartor öfwer nägra Höfdingcdbmcn. Men som kostnaden af arbetet icke kunde ersättas af de dertill anflagne medel, lemnades snart detsamma ofullbordadt. Det tvär först j sednare tider, som fortsättningen deras, genom en enstildt Medborgares allmänt kända och i wänga afseende» ädagalagda patriotiska nit, kom till wcrkställighet. Genom Bergs-Rädek Friherre Istermelins frikostighet, omsorg och möda, äga wi nu betta ounb« bärliga arbete nästan fullkomnadt. En Gcneral-Charka öfwer hela Swerige är redan af honom utgifwcn, och detzutom fyra särskildta Chartor öfwer de Norra Landsorterna, sex dylika öfwer Finland, sju öfwer Swea Rikes och ätta öfwer Götha Rikes Höfdingedöme ; tillsammans 26 Eeographista Chartor, obcräknadt twänne äterstäende öfwer Calmare Län samt Skäne, hwilka innan kort för Allmänheten framläggas.