Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Masits Nådiga tillstånd, deraf blifvit Innehafware, afstod'Hans Excellence, enligt Köpebref af den 5 November 1772, denne Egendom till Kongl. Majtt och Kronan för en Köpe-Summa af 787,866 Daler Koprmt i Bancc-Sedlar; Hwarefter Egendomen under Kongsgärds natur och egen. skap öfwerlemnades till nu mera Högstsalig Hans Kongl. Höghet Hertig VkLvkric: af Öster göthland, atl för sig och sine manlige Bröstarfwin» gar, Den 12 Zebruarir§6i gar, om Hans Kongl. Höghet sädane bekomma ställe, behälla ej allenast dispositionen ocb^inseendet utan ock ali ranta och inkomsten deraf. Ar 1774 stattlades Tullgarns Kongsgård till 15 mantal, och hvilken skattläggning ar 1786 af Kongl. Kammar-Collegitim faststäldes. Under denne Egendom lyda följande Hemman, neml. uti Hölö Socken: Tullbo Torp i mantal, Häggnäs i mantal, Päl-äng mantal, Skjötkorp ^ manta!, Winterhälla i mantal, och Kartorp Z mantal; uri wagn Harads Socken: Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 2 Juni e. m. 301 le godkännas, så måste deraf följa, att man aldrig bör bereda Staten någon inkomst, vare sig liten eller stor, från sådana källor, hvilka för detta ändamål icke kunna begagnas utan fara, att det möjligen kan ske på moralitetens bekostnad; och man borde då, såvida man ville vara consequent, borttaga all tull å caffe, eftersom det är ett factum, att med nuvar:de tullafgift å denna vara, försök till dess insmuggling understundom inträffat; ja! till och med bela tulltaxan borde försvinna, emedan ingen enda, med tull belagd artikel, der finnes, om hvilken man icke kan säga, att den för den snikne och samvetslöse innefattar retelse till tullförsnillning; och att Staten således för varans införande upphämtar en inkomst på moralitetens bekostnad.
Och är detta, enligt Revisorernes öfvertygelse, så mycket nödvändigare, som fångvårdsanslaget, hvilket är på förslag uppfördt och således icke har någon begränsning, eljest skulle kunna i ännu större progression, än som redan skett, höjas, i ändamål att dymedelst bespara utgifter å andra, till ziffran bestämda, anslagssummor. Kostnaderna för fångars skjuts och bevakning hafva uppgått till följande belopp: De högst betydliga summor, hvilka sålunda blifvit för fångbevakningen och fångtransporten utgifna, hafva ådragit sig Revisorernes synnerliga uppmärksamhet; och kunna Revisorerne icke undgå att hemställa, det åtgärder måtte blifva vidtagna, hvilka, så vidt görligt är, kunna bidraga dertill, att Statens utgifter under dessa titlar icke må, uti fortsatt stigande, uppgå tili allt för boga belopp. Under granskningen af räkenskaperna för Norra och Södra Korrektions-inrättningarna, hafva Revisorerne, i afseende å hushållningen med Statens medel, funnit åtskilligt att anmärka, deribland må omförmälas, att för åtskilliga, mindre betydliga, reparationer och för tillverkning af enklare redskap m. m. Inrättningarna blifvit påförda kontanta utgiftei’, ehuru dessa arbeten bordt kunna af fångpersonalen verkställas. Likaledes hafva för renhållningen årligen utgått icke obetydliga summor, de der hade bordt kunna besparas, om fångarne dertill användts. De för Södra Korrektions-inrättningens räkning upphandlade varuartiklar hafva ock i allmänhet kostat Inrättningen vida mer, än hvad de gångbara prisen utgjort, hvarpå såsom exempel, må nämnas: att ett större parti bomullsgarn blifvit uppköpt efter ett pris af 1 R:dr 8 sk. Banko skålpundet, äfvensom att de vid Inrättningens stenhuggeri begagnade verktyg varit så dyra, att kostnaden för dem öfverstigit tillverkningsbeloppet. Jemväl anmärkes, att till Postverkets tjenstemän blifvit utbetaldt ett årligt arfvode af 20 R:dr Banko, hvilken utgift synes hafva kunnat helt och hållet undvikas.
Bevill ningsFörordningen ingångne afgifter på löner hittills utgjort sammanlaggdt för Civile Embetsoch Tjenstemän samt Militairen omkring 100,000 R:dr årligen oell något derutöfver. I afseende på afdraget för Centonalen; så förekommer, att, enligt K. Mits förnyade Ordning och Påbud, ang:de Wadstena Krigsmanshus inkomster af den 3i December 1689, Centonal 1 procent af alla löningar blifvit åt Krigsmanshuset anslagen. I sådan afgift ingå årligen till KrigsmanshusCassan omkring 3o,ooo R:dr; hvarjemte Amiralitets KrigsinanslnisCassan, som enligt det för densamma utfärdade K. Mits Nådiga Reglemente den 20 Dec. 1825 äfven äger att i Centonal uppbära 1 procent af löner, pensioner, arfvoden m. m. vid Flottan, årligen kan påräkna derigenom omkring 5ooo. Beträffande åter de innehållningar af löner, som, under namn af Dödsfallsoch Avancemcnts-Lbesparingar äga rum, så hafva de Utskottet härom meddelade uppgifter visat: att den under namn af Begrafningshjelp skeende innehållning af 6 månaders lön, uppgår; för Civile Embetsoch Tjensteman till årligen omkring 15,ooo. — - deraf, likmätigt K. Mits för Civile Pen Trunsport i5,ooo. —• - xxiv Stats-Utskottets Transport i5,ooo. sionsGassaeJnrättningen d. i5 Nov. 1826 utfärdade Reglemente, samma Inrättning numera tillgodokomma i Vacance efter afskedade Civile Tjenstemän, circa 3oao R:dr. För Militaire Embetsoch Tjenstemän af Arméen årligen circa 20,000. af Flottan Dito 8,000. — - I afseende på desse sednare innehållningar har K. M:t, i Nådig Proposition d. i3 December 1828, föreslagit R.
Det '37 IL ao 3o6 t Den g Junii e. ra. torde vara en concession att bevilja den, men om den ej göres för min eller sakens skull, torde dea kunna göras för Ridderskapets och Adelns. Herr Hjerta, Gustaf: Mig synes, att Herr Ribbing häller på att inleda oss i discussion om annat, än Motionen åsyftat och Utskottet svarat på. Sedan Motionairen anmärkt, att lagen i 8 §. af 17 Cap. RättegångsBalken tillåter, att vittne, emot hvilket jäf anföres, som ej genast kan fulltygas, icke dess mindre må vid Domstol på landet, under förbehållen jäfsrätt, för dödsfall skull, edeligen af höras, men deremot bjuder, att, om en sådan jäfsanmärkning göres vid Domstol i stad, Domaren skall förelägga viss dag till jäfvets bestyrkande; bar Motionairen endast föreslagit, att ordalagen måtte så förändras, att det komme att heta: Sker det å landet, eller är det i staden sålunda för jäf tillvitade vittnet på landet boende, varde vittnet &c. Det synes sålunda tydligt, att det var endast Motionairens mening att få samma fall i staden antaget, som nu gäller på landet, förmodligen ej i någon annan afsigt än att bespara onödig ersättningskostnad för den, som tappar. Nu har Utskottet svarat, som mig synes, ganska upplysande, att sedan det granskat Motionairens förslag, har det val icke kunnat för gildge antaga de skaij genom hvilka behofvet af den yrkade lagförandringen velat åda - Den 9 Junii e. m. 007 galäggas.
Sept. 2 A. P. 42, 85. — om lån till Intressenterne uti Röna Koppargrufva. Aug. P. 539. Sept. A. P. 43, 85. — om Lån till anläggande af en Hamn uti Wadstena Stad. Aug. P. 539. Sept. 2 A, P. 43, 85. — om lånerätt i Banken för Allmänna Brandförsäkringsverket. Aug. P. 941. Dec. 2 A. P. 3, 29, 596 Statsoch BancoUtskotten: i anledning af Konungens Proposition om lånebiträde tili fullbordande af nya BibliotheksEyggnaden vid Upsala Universitet. Aug. P. 941. Nov. 2 A. P. 29. — om anstalter till understöd och uppmuntran för Sparbankslnrättningarne i Riket. Aug. •— i anledning af anmärkningar vid Utskottens Betänkande rörande stadgande af ny prsescriptionstid i afseende på sådane f. d. Filial-Discont-Inrättningarnes skulder, hvilka icke, inom den förut bestämde praescriptionstiden, blifvit till inlösen presenterade. Aug. 2 A. P. 378. Dec. 2 A. P. 5, 3o. ■— i anledning af anmärkningar vid Utskottens Betänkande, samt de dervid såsom Bilagor fogade särskilte Utlåtanden, rörande Rikets penningeverk, och de dermed gemenskap ägande ämnen. Nov. P. 653. — i anledning af Konungens Proposition angående bidrag till utförande af Hjelmare Canaloch SlussVerks ombyggnad. Sept. 2 A. P. 82, 309, 347, 352. Oct. 2 A. P. 592. 591 Statsoch BancoUtskotten: med anmälan att Fullmägtige i Banken och RiksgäldsContoiret kallat ExpeditionsSecreteraren Richert att JustitiaeOmbudsmansEmbetat tillträda. Oct. P. 4, 100. — angående de af RiksStånden fattade serskilte Beslut rörande Ptikets Penningeväsende och de dermed gemenskap ägande ämnen. Oct.
Dess syfte skulle vara att lämna står i öfverensstämmelse med den enes kristenen fristad åt så väl svenska som utländska kvinnor dom kan vara alldeles stridande mot den andres, af den bildade klassen, synnerligast dem som egna och dock kunna bägge vara lika goda kristna. sig åt lärarinnekallet. Till o c h med den allmänna uppfattningen af Svenska kvinnor skulle där kunna vistas kortare kristendomen, i de punkter där en sådan är beeller längre tid, och det inses lätt, hvilken välsigrättigad, är underkastad förändi ingår; hvad som nelse det skulle vara för dessa arbetande unga kvini en tid varit kristendom, kan i en senare tid ha nor, hvilkas tillgångar ofta äro högst begränsade, att upphört att vara det och ersatts med något anför billigt pris kunna erhålla ett hem, då de äro nat högre. Jag erinrar i förbigående o m den nödsakade att vistas i hufvudsladen någon tid, vare kristne bonden, s o m bar ved till Huss ' bål. sig för att hospitera vid skolorna, studera slöjdundervisning och andra undervisningsgrenar eller se Ingen har kunnat definiera kärleken, emedan sig om efter plats. begreppet är för rikt att kunna sammanträngas ' i en definition. Kristendomens grundväsen är Utländska lärarinnor, som naturligtvis i än högre kärlek — oändlig kärlek — och därför liksom grad behöfva det skydd, som ett hem erbjuder, skulle kärleken omöjligt att definiera. V i bilda oss hvar i detta » home » finna en tillflyktsort under de meloch en sin särskilda uppfattning därom. Jag vill lanperioder, då de äro ' i saknad af sysselsättning. meddela dig m i n, för tillfället afklädd hvarje Äfven de utländskor, som i Stockholm inneha andogmtro. Men var säker, den vinner icke på att ställning, skulle där känna sig ha en fristad, d ä r » frigöras » från dogmerna! de alltid kunde påräkna ett stöd, intresse, råd och hjälp i sina bekymmer. Där skulle d e äfven h a en Samla allt godt, skönt, sant, ädelt, uppoffransamlingsplats, där de funno vederkvickelse och förde, kärleksfullt, du vet, tänk dig dessa egenskaper ströelse tillsammans med sina landsmaninnor.
M:s derom då aflåtna Propos., beviljade Landstatstjenstemännen förhöjda löner, medelst anvisande af ett årligt anslag af 115,500 R:dr Rm:t, samt K. M:t dessutom, utan R. St:rs serskilda hörande, sedermera utfärdat en ny Expeditionstaxa, hvarigenom dessa tjenstemäns lönefördelar blifvit högst betydligt afsedda, enär lösen för från dem utgående expeditioner förhöjts med 100 ja till och med flere hundrade proc. emot hvad den gamla Expeditionstaxan stadgade, och då dertill kommer att den för alla de begärda löneförhöjningarna åberopade grund, nemligen den fördyrade lefnadskostnaden i hufvudstaden cch möjligen i några af de öfrige större städerna, bestämdt icke är i allmänhet tillämplig på de i Landsorterna sedan förra Riksdagen existerande förhållanden; så anser jag R. St. äga skäl ifrågasätta befogenheten af de rop på betydliga löneförhöjningar, hvilka Landstatens m. fl. tjenstemän snart sagdt mangrannt uphäft, och hvaraf synbarligen framställningarna i K. M:s Nåd. Propos. varit en följd, utan att en sådan utbredning af verkliga förhållanderna i allo föregått, som för R. St. varit erforderligt och önskeligt. Det torde väl dessutom icke kunna förnekas, att för en rättvis reglering af Landstatens löner ovilkorligen erfordras att, i likhet med hvad som för en annan tjenstemannabrauche, nemi. Militairstaten, nu helt nyligen anbefalts, tidsenlig upskattning och värdering af den mängd boställen, som Landstatstjenstemännen nu innehafva, bordt förut, och innan löneförhöjning äskats, i laga ordning verkställas så att både Regering och Representationen ägt noggrann kännedom om dessa boställens nuvarande verkliga värde.
Suppleanter och ledamöter i Utskotten, afsägelse att vara —: se Afsägelser. Suspension af döds straffets tillämpning under viss tid, i anledning af väckt motion derom: B. II. 658; III. 128, 459, A. 467. Svafvelbruks-tionde, angående: se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 22, rörande beräkningen af Stats-Verkets inkomster. Svea Artilleri-Regemente, om beviljande af 250,000 Riksdaler till påbörjande af en kasern-byggnad för nämnde Regemente, med vilkor att den förlägges på en af motionären uppgifven tomtplats; motion af Herr Fredrik August Cederschjöld: se Motioner. Svensk Författnings-Samling, i anledning af väckt motion i fråga om tilldelande åt Ordförande i Kommunal-styrelse af ett exemplar deraf, m. m.: B. II. 556, 558, 591, A. 598; B. 111.201, 476, 510, A. 512; E. IV. 192. Svensk jernvägs-materiel, i anledning af väckta motioner om åstadkommande och användande af sådan: B. IV. 210, 360; V. 33, A. 33. 196 — T — Svensk undersåte, om utverkande af rätt för sadan att utrikes idka handel eller annat yrke m. m.; motion af Herr Nds Samuel von Koch: se Motioner. Svenska Akademien, angående inbjudning till hundra ledamöter af Ridderskapet och Adeln för firande af dess högtidsdag den 20 December 1865: I. 483. —, angående inbjudning till dess sammankomst den 29 Maj 1866: V. 461. Svenska folkets representation, förslag till grunder för ombildning deraf, framlagdt af Grefve Carl Göran Mörner i dess reservation mot det antagna Kongl. Representations-förslaget: 1. 415. Svenska Högarnes håkland i Stockholms skärgård, om ett anslag å 100,000 Riksdaler till uppförande af en fyrbvggnad derå: motion af Herr Alfred August von Francken: se Motioner.
Betänk, såsom annat än en ny uplaga af K. M:s Propos., ehuru med förändradt titelblad. Detta Utsk:s förslag är så mycket mer förvånande, som LagUtsk:s Ordf. här på detta rum, på samma gång som han kraftigt motsatte sig K. M:s Propos., yttrade, att han icke trodde det LagUtsk., i händelse af en återremiss, skulle kunna framkomma med ett förslag, hvarpå man kunde hoppas R. St:rs bifall. Han sade sig icke känna någon sak, som var mindre mogen än denna, han visste icke någon fråga hvarom meningarne voro mera stridiga, och derföre hade det också varit omöjligt att bilda något helt af denna massa förslag, som varit framlagda. Han bad på förhand om ursäkt i fall LagUtsk. skulle misslyckas i en fråga, der icke en gång Regeringen kunnat göra hvad som önskades. LagUtsk:s Ordf. synes således, att jag så må säga, »nolens volens» hafva blifvit förmådd att verka för ett mål, som icke var hans. Likväl, om LagUtsk. här framlagt ett förslag, som är nära nog omöjligt att antaga, så är jag och många med mig LagUtsk. derför tacksam. Det var visserligen LagUtsk. ålagdt genom en återremiss att behandla detta ämne ånyo, men, mine Hrr, hvad innehöll denna återremiss? hvad var det som R. St:r afslogo? var det en lag som man ansåg felaktig till formen eller var det en lag som man ansåg felaktig till sina grundsatser? För min del tror jag det sednare. R. St:r afslogo K. M:s Propos., emedan de ansågo den stå i strid med den sedan sekler bestående lagen, att Sverige skall ega en Statskyrka. Jag kan icke finna annat än att det här framlagda förslaget står i uppenbar strid med det beslut R. St:r fattat. Då denna fråga första gången förevar, delade sig representationen i 2:ne partier. Det ena partiet antog K. M:s Propos. med upräckta händer, det andra afslog den, men detta sednare parti var deladt i 2.ne väsendtligen olika meningar.
R:dr årligen, att från Eiksgälds-kontoret utgå och af Kongl. Majit på lämpligt sätt emellan Ordföranden, Medicinalråden samt Kollegii tjenstemän fördelas; och då de förhållanden, som föranledde beviljandet af berörda tillökning, icke sedermera undergått någon förändring, samt utaf Statsråds-protokollet inhemtas att Sundhets-kollegii förste vaktmästare i årlig lön uppbär endast 550 Eidr, eller 50 R:dr mindre än hans vederlikar vid embetsverken i Stockholm vanligen åtnjuta, hemställer Utskottet, att det för ifrågavarande ändamål äskade belopp, 8,050 R:dr, måtte för år 1867 beviljas, att enligt Kongl. Majits nådiga disposition från Riksgälds-kontoret utgå. 117:o. Vid de tre sistförflutna riksdagarne hafva Eikets Ständer för Farmaceutiska institutet anvisat ett årligt belopp af 3,750 Ridr, med vilkor, att Apothekaresocieteten skulle med lika belopp till institutet årligen bidraga; och hade, enligt hvad Statsråds protokollet gifver vid handen, Apothekare-societetens direktion, i anledning af väckt fråga, huruvida Societetens berörda bidrag till den farmaceutiska undervisningen kunde allt framgent vara att för ändamålet påräkna, uti skrifvelse till Sundhets-kollegium den 8 Maj nästlidet år gifvit tillkänna, att Apothekare-societeten, på grund af de mindre gynnsamma förhållanden, som under de sednare åren för apotheksinnehafvare inträffat, ansåge sig ej kunna för all framtid ikläda sig en sådan förbindelse, men vore deremot villig att under nästa statsregleringsperiod till institutets underhåll lemna samma bidrag, som hittills, för den händelse sådant, äfven efter det ny stat blifvit för läroverket upprättad och antagen, skulle erfordras.
Återkomne från ransakning och rymning m. m 13. — 13. , i Frivillige 366. 3. 369. Af g angne. På grund af Kongl, nåd ... 56. 6. 62. Efter besparad arbetsförtjenst till bestämdt belopp 52. 4. 56. För sjukdom eller bristande arbetsförmåga frigifne eller afsönde 15. — 15. Utgörande, till de såsom dömde nykomne, omkring procent 33. 36. 33. och i förhållande till alla ofvanupptagne under året frigifne, omkring prbcentua..;-ivi..v..r..>»..■.!. 28. 39. 30. 137 — 1 likhet med hvad vid föregående revisioner egt runi, få nu församlade Revisorer meddela hvad Fångvårds-styrelsen uppgifver rörande de under revisionsåret inträffade återfall bland sådana fångar, hvilka för första resan stöld hållits till straffarbete i cell. Enligt Styrelsens uppgift hade sammanlagda antalet af deni, som, med stöd af Kongl, förordningen den 4 Maj 1855, derefter och intill 1860 års slut intagits i cell, för att undergå dem för första resan stöld ådömt straff’, uppgått till 3,485. och då 360 af dessa vid samma års slut ännu funnos qvar uti cellfängelserna, utgjorde således, oberäknadt de fä, hvilka under strafftiden i fängelset aflidit, antalet fångar, hvilka, efter undergången bestraffning för första resan begången tjufnad, från cellfängelserna algått, 3,125.
Depursrionsn befwarades och aftradde, beledsagad ester manligheten. En Deputation fran det Hederwarda Bonde Standet, anförd af Riksdagsmannen I-ars Ololslon i Groröd, som förmälte, at nyst ofwanberörde Lagfragor hos Bonde - Ståndet blifwit afgjorde enligt innehållet af medföljande LxirsLkr krorocolli. Likaledes hade Bonde. Ständer förehaft Oeconomi?-Utskottets Betänkande rörande Fängskjutsen och deröfwer stadnat i del beslut, dest Lxtraökum krorocolli af d. y. Alali innefattar, hwilket sa wäl som de twänne förenämde nu til Herr Grefwen och Landt-Marskalken öswerlämuadeä. Depuiakionen befwarades och asträdde. Härefter återtogs justeringen af oftvannamnde Aotocoli, hwarundcr Friherre Ds 6ssr, Osrl, vrofetksrLäe at MgN Laneo-Utskottets klxtrzAum krotoeollx i a»le> Z4Z ning af publicitets-Frägan more bifallit, en vsx>ura» tion därom lil de andra Standell malte affärdas. Sedan fortfors til flut med ssusterinZsn. Grefwe kosis, /ärviä kiric anmärkte, at se» dan Ridderskapet och Adeln enligt innehållet af nyst uplaste krokvcoli gjort förändring i Lag - Utskottets krojesb til i §. ; Cap. Jorda Balken, blefwe det en naturlig fölgd, at hwad i kroscQsr til l tz. 4 Eap. samma Balk föreslagit ar, sä wal om Börd, der Twänne eller Et Ting ärligen hällas, som om FasteBrefs meddelande, mäste ställas i likhet med osman» nämnde förändring.
Då, efter hvad upplyst blifvit, Ståndets nyssnämnda beslut i afseende ä Beviliningens belopp är anledning till återremissen, har Utskottet skolat anföra, att den återremitterade punkten naturligtvis bör i öfverensstämmelse med berörda beslut, derest detsamma skulle blifva Rikets Ständers, erhålla en i så måtto förändrad redaktion, att den komme att lyda: ”Frälseränta räknas till fastighetmen då Borgare-Ståndet, utan föranledande af någon motion eller Utskottets framställning i ämnet, fattat beslut i afseende å fastighets-bevillningens belopp, hvilken fråga deremot af de öfriga Stånden lemnats ovidrörd, hemställer Utskottet, att Borgare-Ståndet, med frånträdande af sitt berörda beslut, måtte låta fastighets-bevillningen oförändradt få förblifva vid nu stadgade belopp, nemligen för jordbruksfastighet tre öre och Bih. till B. St. Brot. 1862 & 1863. 5 Sami. 1 Afd. 12 Haft. 1 Bevillnings-Vtskottets Utlåtande JS/S 14. för all annan fastighet fern öre för hvarje fulla ett hundra Riksdaler af uppskattningsvärdet: i hvilket fall någon särskild åtgärd i anledning af den återremitterade punkten icke erfordras. Utskottets afstyrkande yttrande öfver Herr Olivecronas motion om akademiers, vetenskapliga samfunds, allmänna undervisningsverks och barmhertighetsinrättningars befrielse fidin bevillning för dem tillhöriga fastigheter på landet, har af Preste-Ståndet blifvit återremitteradt i sammanhang med den af Utskottet under § 7 gjorda framställning att uti den inkomst, för hvilken bevillning skall utgöras af löntagare, icke må inberäknas löntagares inkomst af boställe, hvarför fastighetsbevillning redan blifvit innehafvaren påförd, likasom ej heller den del af indelta arméens löner, som utgör afkomsten frän de genom vederbörande boställsdirektioner utarrenderade boställen, för hvilka fastighetsbevillning erlägges.
Dä denn-a 8tat är ett äldre Il!r8k^re8an8la^ kesparadt med „ 165: oek kör frän 2:<Ira Ilufvud-liteln ute8lut.a8. Deremot erfordra, i följd af ^Vexiö 8tad öfveiFanAen krand, D^re8medel till Dandsköfdin^e-Dmkets-Dummen, jemnlikt Dders !^on»l. Naj:t8 Rädisa Liek af den 4 8i8tl. dunii ... 250: — oek till Dand8liöfdii>Li6n, eidi-^t Nådigt Dref den 5 Oetoker 1838, „ 300: — k vilka koloss) äro an vl8te att tills vidare ut^ä af anslaget till D^Wuader oei» Deparationer af I^ronans Dus i Dandsorterne, men 8^n38 köra u Allmänna Indraznin«8-8taten uppföias. Det ä denna 8tat upptagne lorsla^svärde ä Arrendet för illnerups Kon»8»ärd, 8om af DandsköfdinAen disponeras, s^- nes Köra derifrån uto8luta8 mecl 200: — oc^ An/n,8 //d,r Vicl den n^a Dands-8tat8r6»lerinAen kör uppköras Dön för en känsman, utom den redan Keinil-Ii^e i 8äfvedak1Z Därad, jemnlikt lyders Xon»l. >1aj:t8 Mdi^a
I följd af Gr. von Stedingks egen begäran att hans motion skulle communiceras med de öfriga Stånden, och med den rättighet hvar och en har alt få en motion communicerad blott tillräckligt antal exemplar öfverlemnas, måste communicationen försiggå. Samma rättighet alt få sina yttranden meddelade de öfriga Stånden mäste äfven vederfaras alla andra talare, blott de sjelfve utskrifva dertill nödige exemplar och öfverlemna dem till Ståndets cancelli, hvars arbete således icke derigenom blir ökadt. Jag tror således att det beror på hvarje ledamot att till sitt cancelli öfverlemna de nödiga exemplaren af sina yttrande och derest han icke gör det, så afstår lian ifrån att få dem medskickade. Jag tyckte alt Hr Gr. o. Landtm:s propos. innehöll, alt alla yttranderna finge medfölja till de öfriga Slånden, samt att den besvarades med ja, och all således saken redan är afgjord. Hr Bruce, Robert Edv.: Religionen skall anses vara det gudomligaste på jorden, men all kunna kontrollera en menniskas högre tankar i afseende på den religion hon fåll, det finnes vara omöjligt. Den sanna religionen består i utöfvandet af dygden. Alt afskaffa den lutherska läran i denna stat skulle vara emot all möjlighet, men likvist borde det icke hindras en mennniska att få fritt utöfva sin andakt efter den religion, hon har i hjertat, ty eljest skulle menniskan göras till en hycklare i både politiskt och religiöst afseende. Hördes starka rop på proposition. Jag anhåller först få proponera en vers, som de andra Hrrme hafva gjort, nemi. Frih. Raab och Hr von Hartmansdorff. Proposition! proposition! ropades åter. Proposm är den, att jag önskar alt ingen måtte få landsförvisas för det han har en annan religion än den rådande, och jag anhåller alt få citera följande vers: ’"Gif frihet åt hvar man att älska få sin Gud, med känslan som naturen gifvil, Den 29 December f. m. 521 Att han må göra rätt och följa dygdens bud. Ty ingen dödlig kan förmås sin like älska.