Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti. JY. o 60. 45 Utskotten förmoda, att i förra Betänkandet, sid. 3o, 31, de Imfvudmotiver, som grundlagt Utskottens förslag, nemligen befrämjande af ordning och vinnande af tid, att på valdagen medhinna sjelfva Valförrättningen, blifvit tillräckligen antydde och utvecklade, och få fördenskull här blott tillägga, att Valförrättningens afslutande på dagen, före nattens inbrott, måste lända till beqvämlighet icke blott för Valförrättaren, utan ock, ofta i väsendtligare mon, för de väljande sjelfva, som ej sällan hafva att färdas en längre väg efter Valförrättningens slut. Ingens rätt Jdifver derigenom förnärmad, att en viss dag till anmälan af den samma varder stadgad, enär nog tidsutrymme till bestyrkande deraf, i fall af behof, derjemte varder lemladt. Att påbjuda dubbla justeringar af en och samma handling måste onekligen förefalla både olämpligt i sig sjelft, och onödigt tidsspillande. Åt åldriga vanor, som icke sakna en godkänd grund, hafva Utskotten visserligen egnat en skyldig uppmärksamhet, men för bibehållandet af en vana, om ock härledd från en äldre tid än år 1793, hvilken endast gynnar sjelfsvåldet att uppskjuta en i laga ordning kungjord förrättning 46 Lags. Allm. Besv. o. Oec. Utsk. Uti. N. o 60. till en senare dag, hvars egentliga föremål derigenom oordentligt försenas, hafva Utskotten icke kunnat inse något enda fu 11- giltigt skäl, och tillstyrka derföre vördsamt, att Utskottens förra förslag i denna § må varda antaget. Emot'redactionen af denna och nästföregående § är dessutom anmärkt, alt, före början af Val-längdens justering, den x 3y:de § omförmälda underrättelse bör af Val-förrättarett åt Församlingen vara meddelad, och Utskotten bifoga fördenskull af bägge desse §§ en förnyad redaction. § 38.
Rahmströms enka; af Herr Rinman, JM 275, om förhöjning i anslaget till allmänna Institutet för döfstumma och blinda; af Herr Börjeson, JM 281, om anslag till nybyggnad samt inredning af anatomioch obduktionssalar m. m. vid Veterinärinrättningen i Stockholm; af Herr Lemchen, JM 283, att Rikets Ständer, så snart ske kan och innan jernvägsfrågan i sin helhet företages till pröfning, måtte anslå erforderligt belopp för fullbordande af den emellan Mullsjö station och Jönköping utstakade och påbörjade del af södra stambanan; af Herr Bovin, JM 285, om anslag för anläggning af en telegraflinie från Westerås till Sala, Avesta, Hedemora, Säter och Fahlun, med stationer å dessa ställen; i hvilken motion Herr Schenström instämt; af Herr Dahlström, JM 289, angående vissa bestämmelser i afseende å Statens stambana från Sjöberg norr om sjön Salen med flera ifrågasatta jernvägsslräckningar; i hvilken motion Herr Aschan instämt; af Herr Brun, JM 294, om antagande för norra stambanans anläggning, emellan Stockholm och Upsala, af sträckningen öster om Sigtuna fjärden; af Herr Trägårdh, R., JM 296, angående förhöjning i lönen för Öfver—Fält läkaren vid Kongl. Maj:ts Flotta; af Herr Henschen, JM 299, angående omläggning af jernväg, emellan Stockholm och Upsala öster om Sigtunafjärden. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades nedannämnda af Herr Hesselgren väckta motioner, jemte deröfver afgifna yttranden: JM 287, om anslag till vårdande och förökning af en i hufvudstaden till den inhemska industriens främjande grundad s. k. »teknisk samling»; och JM 288, angående förhöjd t anslag till understöd åt fabriksoch handtverksarbetare; i hvilken sistnämnda motion Herr Bovin instämt. S. D.
Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad. behagade i enlighet härmed besluta, att Stats-Utsk:ts ifrågav:de Utlåtm N:is 99 och 100 skulle uppföras i de båda främsta rummen å föredragningslistan för nyssnämnde dsg; hvilket bifölls. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 11 e. m. In fidem, O. Brakel. 544 Den 28 Maj f. m. Thorsdagcn den 28 Maj 18(53. Plenum kl. 10 f. m. Öppnades Hrr Bänkmäns lista vid val af Elektorer efter N:o 62 Frih. Mörner, fullm. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof, N:o 205 Frih. Åkerhjelm al Margretelund, Johan Carl, och N:o 254 Hr Liljecrona, fullm. Hr Tornerhjelm, Rudolf; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 559, Hr Pereswetofl-Morath, fullm. Gr. Piper, Charles Ernil, med 22 röster; » 1598, Hr Svedenborg, fullm. Gr. von Rosen, Fredrik Carl, med 24 röster; och » 2327, Hr Huss, Magnus, med 19 röster. Med förmälan, att Gr. Hamilton, Jacob Essen, skriftligen hos Hr Gr. o. Landtm, tillkännagifvit sin Önskan att, med bibehållande af sin riksdagsmannarätt, få afsäga sig uppdraget att vara Bänkman inom 2:dra Bänkm:s-afd:n, hemställde Hr Gr. o. Landm., huruvida R, o. Ad. behagade härtill lemna bifall. Ropades ja. Företog R. o. Ad. val af Bänkman inom 8:de Bänkm:s-afd:n: efter N:o 366, Frih. Ehrenborgh, fullm. Gr. Wachtmeister, Hans. 9:de Bänkm:s-afd:n: » N:o 98, Hr Stålhandske, fullm. Hr Silfverstolpe, David August.
När sådana torgdagar, enligt Konungens Befallningshafvandes resolution, på en viss ort kungöras, så behöfs icke att någon lagstiftning definierar deras begrepp. De finnas der ändå och en åklagare kan derom till bevis få svart på hvitt. Yigtigt är att förekomma att icke s. k. nykterhetsvärdshus samt andra mat-, dricksoch öiförsäljuings-ställen urarta till obeskattade krogar. Ett af Herr Dahm för detta ändamål framstäldt förslag har Utskottet afstyrkt med hänvisning till det i 31 § nyttjade ordet ”salubod”, hvilket, efter Utskottets tolkning, lärer inbegripa mycket mer än handelsbod. Det hade varit en upplysning af stort värde, Samm ans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besvoch Eicon.-Utskottets Bet. N:o 11. 23 om Utskottet här behagat hänvisa till det lagrum, eler begreppet salubod blifvit sä bestämdt, att det kan omfatta bäde ölstugor, mjölkoch brödmagasiner, nykterhetsvärdshus m. m. För den olärde torde den gjorda distinktionen mellan salubod och handelsbod vara allt för lin för att kunna förstås. De okunniga matoch ölmånglarne skulle vida bättre veta, hvarefter do hade att rätta sig om § 31 erhölle följande lydelse:
Sedan i följd häraf Ordföranden, jemte skrifvelse den 23 ofvannämnde September, till Hans Exellens Herr JustitieStalsMinislern öfverlemnat en skriftlig framställning af förhållandet, i enlighet med hvad här ofvan förmäldt är, har Herr JustilieStatsMinislern uti embetsskrifvelse den 11 näst derpåföljde December lillkännagifvit, att frågan om den lydelse, som 11 § Regeringsformen borde hafva, blifvit anmäld för Kongl Maj:t, som, efter granskning af hvad Kommillerades Ordförande andragit, funnit någon åtgärd ej kunna vidtagas till förändring i lydelsen af den ifrågavarande perioden af 11 § Regeringsformen, utan Rikets Ständers lemnade bifall; Efter inhändigandet af hvilken skrifvelse Kommitterade den 14 i nyssnämnde månad Bih. till R■ St. Prot. i844• 2 Sami. 11 6 beslutat att låta fortsätta tryckningen af Regeringsformen, hvarvid den nyssnämnde perioden i 11 § komme att, såsom oförändrad, qvarstå. Med i öfrigt egnad oafbruten omsorg åt det Kommitlerade gifna granlaga uppdrag, hafva sålunda blifvit tryckta uti 184-1 års Författningssamling, Regeringsformen under N:o 47, Riksdagsordningen under N:o 68 och Tryckfrihetsförordningen under N:o 71. Bland Kommilterade har sedan sistförflutna Riksdag den förändring ägt rum, att, efter det KansliRådet Nils Magnus af Tannström afl idi t, Lektorn vid Stockholms Gymnasium, Professoren m. m. Lars Magnus Enberg blifvit den 1 Juli 1842 i den ordning 108 § Regeringsformen föreskrifver, utsedd och kallad att det sålunda bland Koinmitterade ledigt blifna rum intaga, äfvensom efter Herr StatsRådet Fredrik Otto Silfverstolpe, hvilken, sedan lian är vorden kallad till medlem af Konungens Statsråd, förklarat sig lemna den plats, han bland Koiumitterade innehaft, blifvit i stället på lika sätt den 1 nästlidne Juni invald Expeditionssekreterare!! i Kongl. FinansDepartementets Expedition m. m.
p. medfödda gåfvorna, på jämförelsevis kort tid förde henne genom stegringarna: en ovanlig utilitet, en god karaktärsskådespelerska till — hvad hon i denna stund är — en konstnär af verklig rang. En hastig revue öfver de yttre dragen af detta konstnärsarbete skall lättast gifva oss ett begrepp om dess intensitet och vidd. Efter sin debut kvarstannade hon vid de kungliga teatrarne till våren 1880. Hennes andra debutroll under denna tid utgjordes af Anna Ivanownas parti i » Danicheffarne ». Vid den dåvarande Nya (nu Svenska) teatern engagerades fröken Hwasser på hösten 1880. Ett år senare hade hon förenat sitt namn med ett annat af god klang, i det hon då ingick äktenskap med den vid samma scen verkande, framstående skådespelaren William Engelbrecht. Under de sex åren vid Nya teatern skapade fru Hwasser-Engelbrecht en hardt när oöfverskådlig rad af framstående sceniska karaktärer i omkring ett femtiotal olika roller. Från det första uppträdandet i Anne Charlotte Edgrens » Elfvan » dröjer i minnet vår blick undan för undan vid de mest framträdande punkterna af sådana roller som Margareta i » Faust », den mästerligt realistiska Svea i » Hur man gör godt », fru Woren i » På hemvägen », Ofelia, drottningen i » Don Carlos », Blanehe i » Kungen roar sig », Florizel i » Ett besök », Agnes i » Brand », Desdemona, Berta i » Sanna kvinnor », Margreta i » Kungsämnena », titelrollerna i » Emilia Galotti », » Dyveke », » Jungfrun från Orleans » och ännu många därtill. De nämnda böra vara mer än nog för att hos den minnesgoda hufvudstadspubliken uppväcka erinringarna af det angenäma utbytet från denna mångsidiga och rika konst. Det plägar oftast vara fallet, att blott en gynnad hufvudstadspublik och en försvinnande reseprocent af landets öfriga befolkning komma i åtnjutande af det, som våra förnämsta scener ha att erbjuda af framstående halt. En ryktbar konstnärs namn är för det stora flertalet af svensk publik kanske blott ett dödt begrepp, en sägen, tagen på auktoritet, men aldrig personligen, så att säga, erfaren.
BorgareSt. har bifallit Utsk:s betänk, hvilket är det andra beslutet; PresteSt. är det tredje. Om nu R. o. Ad. antager Gr. Lagerbjelkes förslag, blir detta ett fjerde beslut, alla olika. Förenar sig åter R. o. Ad. med PresteSt., så hafva åtminstone 2 Stånd fattat lika beslut. Det synes mig alltså icke vara skäl, att antaga Gr:ns förslag, enär detta obetydligt afviker ifrån PresteSt:s beslut, i hvilket sednare jag anhåller, att R. o. Ad. måtte sig förena. Hr von Hohenhausen: Afven jag anhåller, att Gr. Lagerbjelke ville afstå från sitt förslag så mycket heldre, som Gr:n bör besinna, att församlingarna bestå icke ensamt af jordbrukare, utan alt mångenstädes flertalet af dess innevånare utgöres af statfolk, torpare, inhyseshjon och sädane, hvilka af församlingarna njuta underhåll, hvilka alla ovilkorligen skola blifva svårt betungade af det utaf Gr:n föreslagna aflöningssätt. Jag förnyar derföre min anhållan, att Gr. ville afstå från sitt förslag. Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad framställde Ilr Gr. o. Land tm., att i afseende på det förevar, mom. af punkten Litt. B. blifvit yrkat dels bifall till Utsk:s förslag, dels instämmande i PresteSl:s beslut, innefattande bifall till Utsk:s förslag med utbyte af orden: ”eller ock dessa löneposter sammanförda så vidt möjligt är in natura eller, om heldre sä åsämjes, i penningar”, emot följande ordalag: ”hufvudsakligen in nalura-prae stationer och till någon del i penningar”; dels ock af Gr. Lager bjelke, godkännande af Ulsk:s förslag med den förändring att i st. f. den af PresteSt. förändrade ordalydelsen infördes: ”i natura premstationer och om häldre så åsämjes till någon del i penningar”.
R:dr sk. r:st R:dr sk. r:st Hängslen: 2 —- andra slag 1 skålp. 24 — Ingefära: — 9 — torr 1 skålp. 2 — 1 16 * insyltad Instrumenter: 1 skålp. —.— 16 — * fältskärs-: 100 R:dr v. 5 matematiska, optiska, fysiska och navigations-: cirklar, passare och cirkelbestick förtullas efter det ämne, arbetadt, hvaraf de hufvudsakligen bestå. * compasser 100 R:dr v. 15 — glasögon och lorgnetter 100 R:dr v. 20 — * andra slag, ej specificerade 100 R:dr v. 5 — musikaliska: 500 — fortepianos: * flygel1 stycke 100 250 * tafel1 stycke 50 75 * harpor 1 stycke 15 50 — positif . 1 stycke 10 15 andra slag, hufvudsakligen af metall 1 stycke 3 7 24 af träd Anni. Serskilt inkommande tillbehör till musikaliska instrumenter förtullas efter 15 procent af värdet. Inventarierj skepps-: * brukade å förolyckade eller sjöska1 stycke r för hvarje \ S 100 R:dr af / 1 24 dade utländska fartyg /auktions in> 10 ) rop s-sum( — 9 Ister, svineller gås1 skålp. 2 — Hästar; se Kreatur. Höns, slagtade; se Kött. Indigo; se Kärger. Insekter; tullfria såsom Naturalier. Instrumenter, handtverks-; se Verktyg. Inventarier, skepps-, nva; se tulltaxeunderräl leiseros, § 13. Ipecacuanha, hänförcs under Apoteksvaror. 15 Tullvärde. Qvantitet för tullberäkningen. Införselstullen. Bauko. Banko. U:dr sk. r:st Jern : gjutet: 1 i skrppid 1 Kldr sk. rist 9 tackoch ballast)tackjernsvigt \ 2 12 * bomber och kulor, champlouneT om 20 lisp. / f bergsvigt.
”Har jag nu bevisat, att kyrkoherdens predikan i Solna icke var en ropandes röst i öknen?” ”Ni har gjort er plikt,” blef hans svar. Johan Olofs arbetsförmåga, klara blick, redbara och oegennyttiga karakter blefvo snart lika kända som hans storhet såsom predikant och skald. Han öfverhopades med ämbeten och uppdrag, hvilka alla voro hedersbetygelser, och så kom den dag, då det kallande ordet ljöd: ”Statt upp, gå in i den stora staden och predika den predikan jag dig säger.” Johan Olof hade sjungit sina psalmer och hållit sina predikningar så att han uppväckt andakt och gudsfruktan hos svenska folket. Det var också med glädje och stolthet hufvudstaden hälsade honom såsom pastor primarius. Att lämna en teckning af hans verksamhet under den rad af år han beklädde denna befattning, vore att beskrifva en hel serie af förbättringar, som blefvo af honom utförda. Hvad kunna väl vi, med vår oförmåga, säga om en man, som jämte sitt snille besatt ett så stort praktiskt förstånd, att vi äfven i det verkliga lifvet, öfver J. O. Wallin. allt hvart vi blicka, möta minnen af honom, som i ensamhetens sköte lyssnade till andetonerna från höjden och sedan såsom David, med hög och gripande stämma upprepade dem för ett lyssnande folk. Vi kunna blott välsigna hans minne och beundra hans storhet. Vi lämna därför allt ordande om den förbindelse, hvaruti svenska folket står till den skald, som diktat ”Dödens ängel”, ”Enslingen”, ”Försakelsen”, ”Uppfostran”, ”Hemsjukan” m. fl. prof på en så hög begåfning, att den städse öfver våra hjärtan skall utöfva ett stort inflytande. Storkyrkan i Stockholm. Johan Olof hade redan länge beklädt sitt ämbete såsom pastor primarius, då han en dag bevistade ett af förhören med läsbarnen, som en af adjunkterna i Storkyrkoförsamlingen höll. Med händerna sammanknäppta öfver kryckan på sin käpp och hakan stödd mot dem följde han förhöret. Ibland nattvardsbarnen var det i synnerhet en flicka, som öfverraskade genom de klara och bestämda svar, hon gaf.
M:t täcktes låta uppgöra och till Rikets näst sammanträdande Ständer öfverlemna förslag lill ny löncstat, grundad på den förändrade organisation af flottans konstruktions-korps, hvilken E. K. M:t kan finna mest lämplig och ändamålsenlig; men sorn Rikets Ständer emellertid anse rättvisa och billighet fordra, att äfven de vid denna korps anställde personer under nu ingångna Slatsregleringsperiod erhålla en aflöning, någorlunda motsvarande den Rikets Ständer beviljat för Flottans öfriga korpser, hafva Rikets Ständer, som vid ofvananmälda förhållande funnit sig icke böra ingå i någon närmare granskning af de utaf E. K. M:t för korpsens särskilda löntagare föreslagna lönebelopp, beslutat att det äskade beloppet, 11,465 R:dr, må under hvarldera af åren 1858, 1859 och 1860 ställas till E. K. M:ts disposition, alt användas till löneförbättring för korpsens personal. 13:o Jemte det E. K. M:t ansett löneförhöjning böra tilldelas nu i Flottans tjenst anställde Machinist-o/ficerare till de belopp, som blifvit af Departements-chefen (öreslagne, har E. K. M:t äskat, att nya löner, hvardera å 1,500 R:dr, måtte å staten uppföras för ytterligare två sådane officerare. 1 den mån ångkraften alltmer användes på Flottans fartyg torde visserligen ett ökadt antal Machinist-officerare erfordras; dock anse Rikets Ständer att, om ytterligare en sådan officer nu anställes, antalet bör blifva tillräckligt för det närvarande beholvet, hvadan ny lön för en Machinist-officer blifvit å denna stat uppförd med 1,500 R:dr.
Ständer hemtat anledning att öfverlemna 4 millioner R:dr Banco till Kongl. Majrts Nådiga disposition för Spannmåls upphandling både utoch inrikes, till följe hvaraf upphandlings-åtgärderne utvidgades , ehuru Kongl. Directionen så lämpat uppköpen af nämnde Fond , att endast 100,000 R:dr användes år 1818. Det förändrade utslag, som 1818 års skörd gaf i förhållande till utsigterne under våren och början af sommaren, skall sluteligen hafva medfört den följd, att då Directionens anskaffnings-åtgärder under den föregående tiden af äret voro grundade på en ansedd större och allmännare brist, betydelige öfverskott i MagazinsInrättningens förråd till det påföljande året qvarfunnos. Häraf visar sig, att flere orsaker medverkat till den belägenhet, hvaruti Allmänna Magazins-InräIlningen nu befinner sig, nemligen först det mindre vidriga utslag, sorn 1818 års skörd gaf emot utsigterne; för det 86a Riksens Ständers andra: Directionens Öfvertygelse, att genom uppköp af Spannmål, efter 1819 års skörd, upprätthålla priserne, grundad på en allmän klagan öfver Spannmålens vanvärde, hvilken likväl, på sätt den blifvit utförd, synes i ringa mån hafva medverkat; dernäst Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse af den 27 October 1819, hvarigenom Kongl. Directionen erhöll den föreskrift, att, efter penninge-tillgången, med upphandling fortfara till sädes-prisens upprätthållande; ytterligare Konungens Befallningshafvandes öfverdrifna reqvisitioner, och sluteligen Kongl. Majrts Nådiga medgifvanden, att undsättning fick med säd gäldas, samt att Aflönings-Spannmålen för värfvade Troupperne i Stockholm skulle innevarande år med penningar af Inrättningens Fond lösas. Ehuru åtskillige delar af Förvaltningen, på sätt här ofvan blifvit anfördt, ådragit sig Revisorernes uppmärksamhet, anse de likväl Directionen i det hela icke hafva kunnat förekomma Inrättningens iråkade förlägenhet.
Maj:ts vid innevarande riksdag aflåtna nådiga Proposition, angående Statsverkets tillstånd och behof, har, i öfverensstämmelse med hvad vid sednaste två riksdagar blifvit äskadt och af Rikets Ständer beviljadt, samt pä de skäl, som i Statsrådsprotokollet öfver Utrikes-departements-ärenden den 14 Oktober sistlidet år finnas anförda, E. K. Majit i nåder föreslagit, dels alt ett belopp a( 479,200 R:dr R:mt, motsvarande i det närmaste ffidelar af hela den summa, som till Utrikes-departementet från de förenade Rikena utgått, mätte uppföras att jemväl under instundande Statsregleringsperiod frän Svenska Statsverket till nämnda Departement utbetalas, dels ock att af detta belopp anslagen till Minister-stalen samt till skrifmaterialier, expenser och extra utgifter under samma tid fortfarande måtte, utan hinder af fördelningen i dessa utgiftstitlar eller inskränkning lill något visst år, få användas till att fylla möjligen uppkommande brist å någon af dessa titlar. Hvad E. K. Majit sålunda äskat hafva Rikets Ständer funnit sig böra bifalla; hvadan anslagen under Tredje Hufvudlileln, pä sätt hoslogade Tabell utvisar, komina att upptagas lill enahanda belopp, som uti nu gällande Riks—stat. Vidare, och jemte förmälan, det E. K. Majit funnit skäligt föreskrifva, att de i Utrikes-deparleinentels räkenskaper uppförda expektanslöner, godtgörelser för tillfälliga uppdrag, reseoch kurirkostnader samt beskickningarnes extra utgifter skola från och med är 1863 underkastas de för statsmedels redovisning allmänt gällande grunder, har, enär en i detaljer genomförd och verificerad redogörelse för kostnader, bestridda utom riket, icke kunde åstadkommas, samt de extra utgifterna skedde genom Kongl. Majlis Reskickningar, E. K. Majit begärt, det Rikets Ständer ville medgifva, att nyssnämnda utgifter finge på det sätt redovisas, att behöriga qvittenser af de personer, 24 Exp edi tiansVt sko (tets Förslag lill underd.
Svenska deputerade komma att utdelas, för ätt äf dem bätää, sådane minnespenningar, som vankades för de Norske deputerade vid kröningen i Stockholm, sä kommer förmodligen omskrilteu kring Konungens bröstbild på medaljens framsida att blifva: »Carl XV, Norges, Sveriges, Gothes och Wendes Konting;» och då R. St:r icke, mig veterligen, medgifvit ett så béskaffadt Sveriges eftersättande, skulle det för mig möta svårighet att mottaga och bära ett dylikt vedermäle af Kongl. Nåd. Jag nämner detta äfven såsom ett föremål för deras upmärksamhet, hvilka komma att resa till Norge, och får för öfrigt yrka, det valet måtte förrättas af R. o. Ad. omedelbart. Hr Printzensköld, Carl: Alven jag anhåller, det R. o. Ad. icke måtte afsäga éig.den rättighet, St:t obestridligen eger, att verkställa detta val omedelbarligen. Hr Cederchiöld, Gustaf: Jag förenar mig med de båda !'öreg:de talarne, och anhåller tillika, då nu R. o. Ad. utgör blott en enda klass, att det icke måtte föreskri Ivas, att man skall välja en Grefve, en Friherre och en Adelsman, utan att sådaht må få bero på hvars och ens fria vilja. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Jag anhåller blott att få förena mig med !öreg:de talare i ani.allan om valets förrättande omedelbart utan vilkor; och får äfven i likhet med Gr. Anckarsvärd nämna, att, i händelse valet skulle falla på mig, jag icke skulle kunna mottaga det ifrågav:de updraget. Hr Printzensköld: I motsats till de tvänne sista talarne vågar jag aubålla, det R, o. Ad. må besluta, att till Deputerade skola utses en Grefve, en Friherre och en Adelsman, på det R. o. Ad. må handla i fullkomlig öfverensstämmelse med den grundsats, som gällde år 1818, då det lika litet som nu inom det Höglofl.
Efter som jag vill visa dig en eftersyn till tabernaklet, och till allt det som dertill hörer, så skolen I göra det. Görer en ark af furoträ; halftredje aln skall vara längden, halfannor aln bredden, och halfannor aln höjden. Och du skall bedraga honom med godt guld, innan och utan; och gör en gyldene krans ofvan omkring. Och gjut fyra ringar af guld; dem skall du sätta i alla fyra hörnen, så att två ringar äro på den ena sidone, och två på den andra sidone. Och gör stänger af furoträ, och bedrag dem med guld; Och stick dem in i ringarna på sidone af arken, att man må bära honom dermed. Och skola de blifva i ringomen, och icke varda utdragna; Och du skall lägga uti arken det vittnesbörd, som jag skall få dig. Du skall ock göra en nådastol af klart guld; halftredje aln skall vara längden på honom, och halfannor aln bredden. Och du skall göra två Cherubim af tätt guld, på båda ändarna af nådastolenom; Så att en Cherub är på denna ändanom, den andra på den andra ändanom; och alltså äro två Cherubim på nådastolens ändom. Och de Cherubim skola uträcka sina vingar ofvan öfver, så att de öfvertäcka nådastolen med sina vingar, och hvarsannars anlete stå emot hvartannat; och deras anlete skola se uppå nådastolen. Och du skall sätta nådastolen ofvanuppå arken; och lägga i arken det vittnesbörd, som jag skall få dig. Och dädan vill jag betyga dig, och tala med dig, nämliga utaf nådastolenom, emellan de två Cherubim, som äro uppå vittnesbördsens ark, allt det som jag vill befalla dig till Israels barn. Du skall ock göra ett bord af furoträ; två alnar skall dess längd vara, och en aln bredden, och halfannor aln höjden. Och du skall bedraga det med klart guld, och göra en gyldene krans omkring det; Och ena listo omkring, en hand bredt hög, och en gyldene krans omkring listona.