Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende på tillökningen af göromålen för exsekutorer, torde det, i betraktande deraf att de hafva kronobrefbäring och fjerdingsman till sin disposition, oell att deras befattning med utmätningar ej är så litet lönande, alt den ej kan tåla en så obetydlig tillökning i besvär, icke böra verka till afslag på min framställning, som åsyftar att förhjelpa redliga fordringsegare till sin rätt hos oredliga gäldenärer. Emot befarade inkast om inskränkning i eganderält genom förslagets antagande vill jag endast erinra, hurusom allmänna erfarenheten visat, alt, nästan utan undantag, sådana handlingar ej upprättas förr än säljarens ekonomiska ställning är sådan, att lians lösören mera kunna anses som lians kreditorers, än lians egen tillhörighet, så alt det egentligen är deras eganderält, som behöfver betryggas, hvilket jag anser kunna ske endast derigenom, att hinder läggas i vägen för fortfarandet af det nu vanliga bruket, alt, medelst lösöreköp emot pris, som oftast utgöra endast en liten del af värdet, antingen godtgöra en fordringsegare på öfriges bekostnad, eller ock bedraga dem alla. Anhålles om remiss till vederbörligt Utskott. Stockholm den 12 November 1862. Scen Nilsson, N:o 40. Af Sven Nilsson från Christianstads län, om ändring i 2, 4 och 5 §§ af Kongl. Förordningen den 24 September 186i, angående tillsyn å förmyndares förvaltning af omyndigs egendom. Genom Kongl. Majlis nådiga Förordning den 24 September 186i, angående tillsyn å förmyndares förvaltning af omyndigs egendom, hafva stadganden blifvit gjorda, åsyftande en länge saknad och högst nödig kontroll öfver förvaltningen af sådan egendom. Jag anser likväl att denna kontroll kunde både förbättras och förenklas om, medelst några få tillägg och ändringar i berörde nådiga Förordning, före - Motioner i Bonde-Ståndet 1862.
Några smärre jemnkningar, i fråga om sättet för Ljuspenningarnes beräknande, blefvo af Fullmägtige gillade och till iakttagande fastställde; men öfver Förslaget på det hela, såsom till en del innefattande förändring i de hufvudgrunder Bikets Ständers Banco-Utskott förut, i afseende på Ljus-utdelningen inom Banken, antagit och godkänt, ansågo BancoFullmägtige ej Iämpeligt att något på förhand besluta. Samma Förslag varder alltså härigenom till Höglofl. Banco-Utskottets pröfning anmäldt. Utaf Banco-Fullmägtiges Ordförande, Grefve F. B. Schwerin, aflemnas till Höglofl. Banco-Utskottet ett serskildt Betänkande, som har till föremål att utveckla hufvudgrunder för en, rörande Bikets*Ständers Banco-Verk nödig ansedd, ny Grundlags-stiftning. For ef Banco-Fullmägtige. 81 För Bikets Ständers Banco-Utskotts förestående arbeten, tillönska Banco-Fullmägtige all lycka och framgång! Stockholm den 13 November 1828. PS Ridd-erskapets oell Adelns vägnar: F. B. Schwerin. Gust. Hjerta. G. A. Bruncrona. På Preste-Ståndcts vägnar: C. C. Lilljenwalldh. J. O. PVallin. M. C. Bergwall. På Borgare-Ståndets vägnar: And. Fredin. L. J. Lundgren. G. F. Smerling. På Bonde-Ståndets vägnar: Lars Olsson. Joh. O.son I.ongberg. Matts Ericsson. G. Helsingius. Se Banco Berättelse af B anea-Fullmägtige. 83 (Se Baneo-Fullni. Berättelse, nästefler 8 Punct., t Afd,) Särskildt Yttrande! (_Af G. A. Bruncrona], I)e åtgärder, som med anledning af BancoUtskottets d. 28 Nov. >823 aflatne
Vi har i skrivelse hos Kongl Maj: t anhållit, att om de Schlegelska godsens inlösen till kronan skulle anses fördelaktig, Kongl Maj: t täckes föranstalta om villkoren och bankofullmäktige få nödvändiga föreskrifter om nedsättning och utbetalning av löseskillingen. § 27 Vi instämmer i konungens avsikt att på grund av de politiska förändringarna i Västindiska handelsställningen avträda den svenska kolonin S: t Barthelemy till främmande makt. Kapitalet bör sättas i en Sverige tillhörig fond, att användas till större eller mindre ändamål, som Kongl Maj: t finner stämmer med rikets fördel och gagn. Statsverket skall inte belastas med utgifter för det särskilda departementets och tjänstemäns underhåll, som hör till kolonins styrelse. § 28 Enligt § 80 i Regeringsformen har Vi behandlat åtskilliga frågor om roteringarna i flera län. Angående införandet av båtsmansrotering i Färentuna Härad, Stockholms län, samtycker Vi inte, utan anser att rotefrihet skall gälla med vissa villkor. Vi har tagit del av de knektkontrakt, som blivit upprättade i avseende på beklädnadssättet för indelta armén. De är upprättade för varje ort och regemente av infanteriet och stadfästa av framfarne konungar. De är fortfarande gällande. Då det åligger staten på det hela och varje medborgarklass att delta i kostnaderna, anser vi det billigt att rotehållarna slipper denna pålaga. Vi har därför fastställt en ny reglering i beklädnadssättet och på förslag uppfört 95.000 riksdaler årligen för kostnaden. § 29 Vi har prövat och överlämnat alla förberedda förslag från 1815 års riksdag som gäller grundlagsförändringar. Regeringsformen. 41 § Dör konungen innan tronföljaren uppnått myndig ålder föres styrelsen av statsrådet i konungens namn tills Ständerna sammankommit och den förmyndarstyrelse, Ständerna förordnar, tillträtt regeringen. Statsrådet ställer sig denna regeringsform till ovillkorlig efterlevnad. 81 § Antar inte riksstånden samfällt konungens proposition, är den avslagen och Ständerna lämnar sitt avslag skriftligen till konungen genom sina talmän. Om uppskov vid en riksdag föreslås, då det gäller grundlagsfrågor, må alla fyra stånden vara överens. Tryckfrihetsförordningen. 3 § Förbrytelse skall straffas enligt 6.te kap 5 § i Missgärningsbalken och skriften konfiskeras.
»485 slag härtill uppgående summa af omkring 130,000 R:dr B:co, måtte till detta arbetes utförande på ett sätt, som med skyndsamhet förenade minskning i kostnaden, antingen anvisas utöfver hvad som af nu varande byggnads anslag för Slottet och de öfrige pubiike husen i Stockholm samt Landsorterne kan årligen dertill användas, eller ock att en för detta ändamål lämplig summa må upptagas genom Lån, hvarå Ränteoch Capital-betalningar skulle bestridas på byggnads anslagen. I anledning häraf tillstyrker Ståts-Utskottet, det Riksens Högloft. Ständer i underdånighet öfverlemna till Kongl. Maj:t, att på föreslaget sätt eller såsom i nåder finnes lämpligast, använda de besparingar, hvilka sedan Kongl. Slottet nyligen lill större delen undergått en fullständigare reparation, förmodas böra uppkomma å det härtill beräknade anslaget af 25,ooefRnlr årligen, till den förestående ombyggnaden af Leijonbacken. 9:0 I sammanhang härmed har Kongl, Maj:t i nåder framstält huruledes , i anseende till den för Kongl. Slottets och Publike husens i Stockholm uppförde summans otillräcklighet, visse år, till de nödvändigaste repa. rationerne, Kongl. Maj:t varit föranlåten att, till Takens täckning så väl å Kongl. Slottet som å hennes Kongl. Höghet Prinsessans Palats, använda tillsammans 6a Skeppund 8 L:&. gammal koppar af allmänna Maga - 1486 Stats-Utskottets Betänkanden. zins Inrättningens äldre förråd, som för Inrättningens räkning icke kunnat begagnas, mot dispositionen hvaraf, utan särskild ersättning tili Magazins Directionen, Kongl. Majit förmodar att Riksens Ständer ej finna något vara att anmärka, då denna Koppar blifvit till ett allmänt och nyttigt behof använd. Som Utskottet i anledning af Riksens Ständers Revisorers vid denna disposition gjorde anmärkning, häröfver redan sig utlåtit, samt dervid tillstyrkt Riksens Ilöglofl. Ständer, att hos Kongl.
Han åstadkom, med nit och kärlek för siu sak, hvad som kunde göras under en tid, då betydliga svårigheter voro att bekämpa och stora fördomar att öfvervinna; men nu hafva helt andra tider inträdt, allt hvad till jordbruk och industri hörer ryckes nästan hejdlöst framåt, och befordrare af dessa källor till vårt lands stigande välmåga behöfva blott vilja för att kunna. LandtbruksAkademien tilldrager sig också nu hela landets upmärksamhet, och man väntar sig en föryngrad verksamhet af densamma. Jag hade tänkt, att skriftligen bifoga dessa mina anmärkmr, och måhända hade de då blifvit något bättre, än som nu kunnat ske, då de utan förberedelse här blifvit afgifna; men som i går anländ till staden, har jag först i dag på morgonen fått kännedom om motionen, utan att ega tid att i öfverensstämmelse med ämnets vigt tänka mig in i detsamma. Sådana, som de äro, torde de dock, till den kraft de kunna hafva, få åtfölja vid remiss till vederbörligt Utsk. Eemitterades till StatsUtsk. Föredrogs Hr Dalmans, Wilh. Fredr. Achates, d. 12 dennes på bordet lagda motion om bördsrättens afskafiande. Hr Cederschiöld, Bob. Theophron: Lika med den värde motionären anser äfven jag lagstadgandet om bördsrätt hafva urartat så, att det leder till helt annat ändamål än som dermed varit åsyftadt. Ändamålet är nemi. det, att jorden skulle bibehållas inom slägten, men jag tror mig ej fela mot sanningen då jag säger, att icke en gång bland tio bördsrätten utöfvas för detta ändamål. Förhållandet är deremot oftast att den, som anmäler sig att börda, sedermera erbjuder sig att mot någon viss ersättning afstå sina bördsanspråk, eller om han också ej gör det, utan blir egare af jorden, så är det för att genast derefter afyttra den åt någon annan, som på förhand erbjudit högre köpeskilling. Börderna irnen skall väl med ed bekräfta att han bördar för egen räkning, och derigenom ville det synas som om all anledn. till bedrägeri eller prejeri i detta afseende vore förekommen, men så är icke förhållandet, ty bördemannen resonnerar så:
Det torde icke kunna förnekas att de sålunda förskaffade kapitalen, om ock någon ringa del deraf må hafva onyttigt förspillts, dock till den vida öfvervägande delen blifvit till näringens förkofran använda; och det förhållandet att, oaktadt ganska betydliga summor efter hand af jordbrukarne upptagits, deras lånebegär icke allenast icke blifvit tillfredsstäldt, utan tvärtom synes ökadt, torde ock finna förklaring på annat sätt än genom de ofta framställda påståendena att dels jordbrukarne improduktivt förslösat de erhållna tillgångarne, dels sjelfva näringen skulle genom inträdda förändringar i den ekonomiska lagstiftningen hafva blifvit utsatt för inflytelser, hvilka skulle göra det omöjligt för denna näring att ega bestånd och vinna förkofran. I detta afseende torde endast behöfva erinras, hvad äfven en ytlig kännedom om näringen gifver vid handen, att för en landtegendom, om af densamma skall vinnas en någorlunda tillfredsställande afkomst, erfordras högst betydliga förlag icke allenast till nödiga byggnader, kreatur och redskap, utan äfven till arbete för jordens skötsel samt till medel för underhållande och höjande af dess produktionsförmåga; och att ju större och långvarigare saknaden af dessa vilkor varit, desto större och långvarigare skall behofvet af deras fyllande, sedan tillfälle dertill yppats, visa sig. Härtill kommer derjemte att, under det jordbruksnäringen på de sednaste åren undandragits ganska stora belopp af förlagskapital, hvilka hon under närmast föregående tid haft till sitt förfogande, rörelsemedlen i och för sig sjelfva blifvit allt mindre tillräckliga, till följd af penningens genom stigande arbetsoch varupriser så betydligt förminskade värde.
Förslag till Und. Skrif v,: N.o 445» sida, hvilka alltid borde kunna af Invå» liarne sjelfve, med minsta kostnad och svårikhet, regleras, att verkställa arbetet efter gillad plan, och under den offentliga till» syn, sorn funnes nödig, samt alt gifva sä» kerhet för det allmänna anslagets behöriga användande för sitt ändamål; att väl någon större verkan af dessa förändrade föreskrifter ännu icke hunnit sig utveckla; men att, då, genom den åsyftade föreningen af allmänna och enskilda bidrag, vunnes en större visshet om nyttan af ett företag för den ort, hvars Invånare ville deruti deltaga, då deras ansvarighet för verkställigheten emot den, af allmänna medel beviljade summan, försäkrade Staten för opåraknade utgifter; och då följaktligen härigenom en bestämd plan kunde uppgöras för användandet af ifrågavararde anslag, vore otvifvelaktigt, att af dessa föreskrifter skulle, efter hand, uppstå flera väsendtliga fördelar, tinder dessa förhoppningar, och sedan en allmän öfverstyrelse för alla vatten-communicationer i Riket blifvit organiserad, under hvars inseende dessa företag kunna ledas efter en allmän plan, och enligt säkrare, på vunnen erfarenhet byggda, kostnads-beräkningar, samt under enahanda redovisnings-skyldighet, utan sammanblandning med andra fonders, hvilken Exp.-Utsk. Förslag, till und. Skrifv. N;o 445. i63 ålegat Strömrensnings - Comitén , har E. K. M. ansett sig böra fästa R. St:s uppmärksamhet på nyttan deraf, att nu varande årliga anslag till strömrensningar och lättade vatten-communicationer än vidare ställas till E. K. M:s disposition} och har E K. M., med erinran, att fråga vore om en utgift, hvilken åsyftade Landets allmänna förkofran, och under en längre tid egt rum, yttrat Dess förväntan, att R. St. desto hellre, genom bifall till anslagets Fortfarande intill nästa Riksdag, skola gå E. K. Mits Nådiga önskan i detta afseende till mötes, som samma anslag icke, utan stor olägenhet, för flera redan påbörjade företag, skulle kunna upphöra. Hvad af E, K. M. sålunda anfördtoeh föreslaget blifvit hafva R.
I anseende till Socknens omkrets och folkmängd, har den blifvit delad i en Central-skola vid kyrkan, der undervisning efter vexel-metod meddelas af en prestman, sorn derföre åtnjuter i4 tunnor spanmål, 133 R:dr 16 sk. Banko och trenne årliga kollekter, samt i tvenne ambulatoriska under-afdelningar, hvilkas lärare erhålla mindre löne-bidrag efter Cassans tillgångar, samt ~ tunna spanmål årligen. Inom Knutby församling är öfverenskommelse om skolas inrättande lillvägabragt och byggnad dertill redan uppförd. Allt detta, jemte de förbättringar af mindre omfång, hvarpå flere församlingar varit betänkte, i fråga om deras undervisniugs-anstalter, utvisa, att detta ämne under närvarande tid omfattas med hugnande omtanka och öfvertygelse om dess vigt. De i Länet varande sockne-magasins-fonder, utvisas af följande, enligt pppgifter vid sistlidet års slut, upprättade förteckning, hvilken tillika, med — 2‘S - den fullständighet som kunnat erhållas, upptager antalet af Interessenlerue och Socknarnas folknummer: Härad. Socken. Capital panmäl. Capital penningar g,. 1 Iutc' ■,? rcsscnFolknängd. Socken. Capital spanmål. Capital penningar. Årlig utgift. luteressenter. Folkmängd. Sammanlagda fonden af magasins-spanmål ulgör således omkring io,35o tunnor råg och korn, samt, å åtskilliga ställen, något potates; hvarförutan vissa socknar hafva kontante tillgångar till sammanräknadt belopp af 5,183 R:dr i3 sk. Banko. Räntan, som af undsättningstagare erlägges, omvexlar mellan i och 4 kappar på hvarje tunna. Tvifvelsutan kunna dessa lånefonder för den mindre bemedlade, och vid inträffande missväxter, vara af god nytta, men behofvet deraf är i den - — 3o — lia ort mindre än i de flesta andra.
Härefter uttages, på sätt i 34 § af lagen om utskrifningen och » [>. 40. inrättningen af allmänna beväringsmanskapet är stadgadt, bland de beväringsskyldige och de insatta legokarlarne det antal, som enligt den 65 den uppgjorda fördelningen bör af det inmönstrade manskapet tilldelas arméens eller flottans förstärkning. Alla öfrige intagas bland reserven. § 13. Af mönstringsrullorna skall det ena exemplaret föras af mönstringskommissarien och det andra af närvarande militärbefälet, hvilka, hvar i sitt exemplar, böra anteckna hvad i afseende å hvarje uti rullorna upptagen person vid mönstringen förekommer och afgjordt blifver. Enahanda anteckningar gore äfven i stad vederbörande Magistratsperson och å landet Kronofogde uti de dem lemnade utdrag af rultorna. Innan mönstringskommissionen åtskiljes, skola alla dessa anteckningar med hvarandra jemlöras och, der skiljaktigheter förekomma, rättelse efter mönsterherrens bepröfvande genast ske, hvarefter mönstringskommissariens rullor, som blifva bufvudhandlingarne, underskrifvas af mönsterherren och kontrasigneras af mönstringskommissarien. De af militärbefälet förda rullor underskrifvas deremot af samma befäl och hehållas af dem, för att ligga till grund lör de i 15 § här nedan omlörmälda förslag. Kronofogde och Magistratsperson behålla jemväl de af dem förda Utdrag. Förekommer anledning dertill att någon söker obehörigen undandraga sig utskrifningsskyldigheten, åligger Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att under loppet al mönstringen, såvidt tid och omständigheter det medgifva, men annars efter mönstringen undersöka förhållandet och meddela rättelse, der oordning kan hafva förelupit; och bör, ifall någon tjensteman skulle befinnas hafva sin tjenstepligt i berörde afseende uraktlåtit, han skyndsamligen och utan skonsmål lill ansvar befordras. Egande Kongl. Maj:ts Befallningshaf Bilagor. C CJQ & G* CO Irj O p. 49. 7 § morn.
Majit, som anser Landets cecohomiska förhållanden annil icke medgifva att väcka fråga om upphörande af Spannmålsräntors leverering in natura, öfverlemnar till Rikets Ständers bifall följande grunder för framtida förvaltningen af dessa räntor, hvarvid Kongl. Majit åsyftat, att på en gång bereda lättnad för de skattskyldige och minskning i Stats-Verkets omkostnader.*’ ’’rio Ehuru rättigheten att leverera Spannmålsräntor in natura, efter föregången behörig uppsägning, S de Skattskyldiges sida fortfar, afstår Staten ifrån rättigheten att in natura infordra sådana räntor och medgifver de skattskyldige att hädanefter alltid få dem lösa med penningar efter hvarje Läns årligen bestämda Markegångspris, eller efter det medelpris, som Rikets Ständer kunna finna för godt att ifrån Riksdag till Riksdag fastställa och det utan tillägg af forsellön.” s:o Stats samt Oec.-Vtslt. Vtl. N:o ii5. 33 2:o De Spannmålsqvantiteter, som, det oäktadt, komrne att in natura utgå, böra, i de fall cbi Stats-Contoiret ej pröfvar för Stats-Verket förmonligt att erbjuda deskattskyldige nedsatta lösnings-pris till högst iG sk. under hvarje Läns Markegång, genom Kongl. Maj-.ts Befallningshafvandes försorg på auction försäljas till leverering på. sådana ställen, inom det i Författningarne stadgade afstånd från de skattskyldiges hemvist, sorn för deni pröfvas beqyämligast 5 hvarvid likväl iakttages, att, då försäljning af större qvantiteter inågotLän komrne att ega rum, och Kongl» Maj:ts Befallningshafvande ansåge sådant leda till förlust för Staten genom låga pris eller till menligt inflytande på Spannrriålshandeln inom orten, Spannmålen för allman räkning emottages och i Kronans Magazin, der sådana ärp att tillgå, eller i för tillfället hyrda lägenheter till vidare disposition upplägges, för att, så snart fördelaktigare förhållanden inträffa, efter Stats-Contoirets förordnande, försäljas, 3:0
Emellan folkets bildning, lynne, seder, konstoch näringsflit samt välmåga, icke allenast uti de särskilda hufvuddelarue af detta vidsträckta län (hela vidden af Stora Kopparbergs län beräknas till 288 qvadratmil), utan äfven i socknar, som gränsa intill hvarandra, äro skiljaktigheterna märkbara och mångfaldiga; och ganska stor olikhet tinnes emellan den mestadels förmögna allmogen i Hedemora socken och den fattiga Elfdals-allmogen, emellan Mora-karlen och en Westerdals-karl, emellan denne sistnämnde och en Jernbergs-man, emellan skatlebonden i Svärdsjö och skattebonde!! i den nära derintill belägna Wika socken. De ursprungliga skiljaktigheterna bibehållas och betecknas äfven i det yttre genom olika kiädedrägter. Länet, inom hvilket icke finnas några större jordagods, ulan hvarje jordbrukare, med få undanlag, är sjelfständig egare af en skattehemmansdef, huru ringa den ock må vara, eger mångfaldiga näringsgrenar, sorn gifva en lika mångfaldig riktning åt den enskilda idogheten, hvaraf det allmänna behofvet bereder ett rättmätigt anseende åt hvarje verksam och skicklig idkare af hvad lolligt yrke som helst. Ifrån dessa förhållanden härflyta likväl gemensamma karaktärsdrag, såsom allmän välvilja och fredlig endrägt emellan olika folkklasser, samt äfven emellan medborgare af skilda stånd. Och häri har man säkerligen förklaringen öfver det, att den i detta län, synnerligast inom Dallagel, (ill stor ytterlighet drifna hemmansklyfning icke medfört så många olägenheter sorn annars helt säkert deraf uppkommit. Ökad fattigdom och utvandringar, för alt på fremmande orter söka arbetsförtjenst, hafva visserligen gått i bredd med en lillvexande befolkning, men icke i något annat län torde skatter och allmänna medel lätlare utgå. 4 Sammansatta haijsamt Allm. Bese.- och Ekon.-Utsk:s Betänk.
Majits nådiga pröfning beroende. § 2. Bland de i Kongl. Förvaltningens och Stationernas räkenskaper begagnade bokföringstermer förekommer benämningen interims-uppbörd, såsom betecknande både inkomst och utgift. Denna benämning synes, i Revisorernes tanke, i förra fallet föga upplysande och i det sednare helt och hållet olämplig, helst en utgiftstitel i allmänhet hör antyda det ändamål, som med utgiftens bestridande afses. § 3. Så väl Stationernas som Lotsverkets hufvudböcker sakna inventarieeller materialron (i, hvilka dock, enligt Revisorernes tanke, äro desto mera behöfliga, som det utan — 97 — dylika conti ej blir möjligt att utröna verkliga kostnaden för verkställda byggnader eiler andra arbetsföretag. Af sådana conti vunnes derjemte icke allenast vida fullständigare kontroll å sjelfva bokföringen, ulan ock deri fördel, att värdet å behållna inventarier och materiaher vid hvarje års slut blefvc uti räkenskaperna synligt. Revisorerne anse derföre angeläget, att, efter verkställd värdering af de Flottans Stationer och Lotsverket tillhöriga inventarier och materialier, värdet derå uti hulVudböckerna till redovisning å behöriga conti uppföres. § 4. Kongl. Förvaltningens och Stationernas hufvudböcker sakna äfvenledes conti, sorn utvisa, huruvida brist eller öfverskott uppkommit å de för hvarje särskildt föremål anvisade medel. Kännedom derom måste 1111 sökas genom upprättandet af särskilda kalkyler. Då emellertid förhållandet härutinnan kan inhemtas af de i sådant hänseende för hela 5:te hufvudtiteln upprättade och Revisorerne meddelade general-sammandrag öfver Kongl. Förvaltningens af Sjöärenderna hufvudböcker; varda dessa sammandra Revisionsberättelsen vidfogade. För Kongl.
Revisorerne hemta häraf anledning till den erinran, att hvad af fondens kontanta tillgångar icke erfordras för de löpande utgifterna bör, så vidt möjligt är, genom utlåning göras fruktbärande. § 6. Eli nådigt bref af don 28 December 1847, har Kongl. Majit, uppå Kuratorernes underdåniga hemställan, bifallit, att det Gymnasie-fogden, för extra resor uti Stipendieinrältningens angelägenheter, förut beviljade årliga anslag af 100 Rdr finge förhöjas till 250 Rdr om året, ”dock utan ratt: för honom till vidare ersättningsanspråk för resor, i hvilka ärendet' det vara måtte”. Enligt hvad räkenskaperna utvisa, äro likväl, utöfver berörde anslag, af stipendiefondens medel utbetalda resekostnads-ersättningar till personer, hvilka vid särskilda tillfällen, efter uppdrag af Gymnasie-fogden, utan öfver-styrelsens bemyndigande, i dennes ställe, Inrättningens rätt bevakat; och hafva dessa utbetalningar ägt rum på grund deraf, att Gymnasie-fogden af andra samtidigt inträffade tiensteförrättningar varit förhindrad att vid berörde tillfälle sjelf föra Inrättningens talan. Af det uti högstberörde nådiga bref stadgade vilkor vid resekostnads-anslagets förhöjning anse Revisorerne följa, att Gymnasie-fogden varit skyldig sjelf vidkännas ifrågavarande resekostnads-ersättningar; hvadan Revisorerne ej kunna undgå att emot utgiften, såsom för fonden främmande, göra anmärkning. § 7. Af räkenskaperna inhemtas, alt, under den lid, som den ordinarie Gymnasie-logden är för tjenstefel suspenderad med bibehållande af halfva lönen och bostället, den tillförordnade Fogden fått sig, jemlikt nådigt bref den 28 December 1847, tillagdt, jemte andra hälften af lönen, ett särskildt arfvode af 300 Rdr, ungefär motsvarande halfva ordinarie lönen; å hvilket förhållande, som icke äger motsvarighet inom Statens embetsverk, Revisorerne ansett sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet. Expeus-medels räkiiiiigarne.