Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lutad mot bordet, med blicken riktad mot bakgrunden af rummet står en yngling, knappt hunnen ur gosseåren, iklädd en föreläsares presterliga skrud. De, på hvilka hans stora, feberglänsande ögon äro fäste, och hvilkas samtal han uppmärksamt följer, äro tvenne högvexta, vördnadsbjudande män af för öfrigt mycket olika utseende: den ene är Petros, biskopen af Athen, den andre Krysanteus, den hedniske filosofen. Den nya smaken, den kristianska, har åt det biskopliga embetsrummet gifvit en prydlighet, värdig dess bestämmelse. Det upplyses af tvenne phari: skålformiga, på gjutna pelare hvilande lampor, men det trånga fönstrets höjd öfver golfvet ger det äfven vid lampskenet ett dystert utseende. Väggarne, målade med azurblått, äro genom meandrar och arabesker indelade i fält, som innehålla hvart sin kristliga symbol. Fisken, som i den fornkristna symbolikens minnesmärken sällan saknas, är målad i guld öfver dörrfältet12. I de öfriga fälten, ser man Lammet med korset; evangelisternas tecken: Engeln, Lejonet, Oxen och Örnen; andens Dufva, försynens Öga, vaksamhetens Tupp, fasthetens Klippa, fridens Oljeblad, segrens Palm, uppståndelsens Fenix, med flera dels egna, dels från antiken hemtade symboler. I bakgrunden hänger en oljemålning: Kristus såsom Orfeus, med frygisk mössa och lyra på armen, spelande på henne, medan lejon och tigrar hvila vid hans fot, och brokiga fåglar lyssna i trädet, hvarunder han sitter. Under denna tafla, på det med mosaik inlagda bordet, mot hvilket Petros nu under samtalet med Krysanteus stöder sin knutna hand, står en i elfenben skuren bild, föreställande Kristus såsom ung herde, i kort tunika, smekande det återfunna lammet. Tunikan är öfverhöljd med ädelstenar. Den unga konst, som alstrat dessa begge verk, är ännu bunden vid antika motiver; dess hela egendomlighet ligger i teknikens råhet och grannlåtssträfvandet.
Adier, Trollhätte Canals och Sluss-Verks Bolags; Bevillning af utdelningen derå , 37. Afskrifning af Upsala Academies återstående skuld lill RiksgäldsConloret för ett erhållet lån, till fullbordande af det nya Bibliothekshuset 6. — af en i Saltpeter-Fondens räkenskaper balancerad summa, utgifven såsom lån till Carl Gustafs Stads Gevärs-Factori .. 8. — af några Stats-Verkets fordringar hos Hospitals-Fon den och Veneriska Curhusen i Södermanlands samt Götheborgsoch Bohus-Län ro. Ahlgren> Landt-Räntniästare: rättighet för honom, att få åtnjuta fulla beloppet af sin innehafda indelade lön 28. Armeens Pensions-Cassa: Ytterligare Stats-Anslag derför 11. Anslag för anläggande af en vattenledning vid Carlskrona 9. — till Ulldiscont-Fondens förstärkning samt UU-cullturens oeh UU-productionens befrämjande 25. — Lånetill staden Wennersborg; se Låne-Anslag. Anslaget låne-understöd till staden Borås; se Låne-Understöd. Allmänna Jndragnings-Staten: Generalsoch Amirals-Pensioners upförande derå ... 7. *—i Civill-Statens Pensions-Cassas anspråk på Nådårs-bespa ring af Pensioner derå . 27. Allmänna Magasins-Fenden, f. d., angående 5x. Hi/i, till R. St. Vrot. i834 och i835, t Sami 1 Afd. B. Bankett: Belåning derstädes af Tackjern på Stockholms våg . 3^. — Förslag till Lag för densamma 36. Bankens öppnande till utvexling af Silfver 3. Barnarps Praebende-pastorals afsöndring från Rectors-beställningen vid Jönköpings skola • • . • , • 71' Barthelemyj S.t.j angående .. 78. Begrafningshjelps beräkning, se Embeten.
Cederström anfört, att det icke blott för extra-ordinarier, utan äfven för kammarskrifvare och copister, är möjligt att tjenstgöra i flera verk; ty, då deras tjenstgöring till största delen består i renskrifning, så kan hon lika väl förrättas på det ena stället som på det andra, lika väl hemma som på embetsrummet. Ett annat skäl lill undantag är äfven det, att hvarken Staten eller särskildta verk vilja betala en tjenst högre än hon är värd, t. ex. en postmästare-befattning, vid hvilken innehafvare!!, särdeles i småstäderna, blott är sysselsatt vissa dagar i veckan, och då några timmar om dagen. Många dylika tjenster finnas visserligen äfven uti hufvudstaden, hvilka derföre icke böra betalas så mycket, att innehafvarne äro 4 J bergade ensamt deraf. Det händer också, alt den ena tjensten är af den beskaffenhet att böra controllera den andra, och att man derföre icke kan förena dem. Om man t. ex. betraktar förhållandet inom Riddarhuset, så finner man att både secreterarens, fiscalens och de begge cancellisternes tjenster skulle emellan riksdagarna kunna bestridas af en enda tjensteman. Som jag sjelf varit Riddarhus-kamererare i flera år, så tror jag mig kunna med någorlunda säkerhet dömma derom. Men secreterarens och kamererarens tjenster skulle icke ens emellan riksdagarna kunna förenas, emedan den förre skall controllera den sednares uppbörd. Under riksdagarna äf det ogörligt att sammanslå någon af dem med en annan, i hänseende till den trägna sysselsättning, sorn både secreterare, fiscal och cancellister dä hafva. Emedlertid kunna desse tjenstemän, med afseende å de ringa göromål, som af dem emellan riksdagarna fordras,—utom af Riddarhus-kamereraren, hvars göromål alltid äro lika — ringa aflönas, hvarföre de behöfva och äfven kunna hafva andra tjenster. Så förhåller det sig äfven, i mer eller mindre mån, på andra ställen.
En, som är född i en annan religion, skulle möjligen kunna kallas ”kättare», men han kan omöjligt kallas affälling, om han alltid vidhåller den religion, i hvilken han blifvit uppfostrad. Om åter en person, som är född i den Lutherska läran, antager annan religion, så har han ju obestridligen affallit från den religion, han först tillhörde. Har han af fullkomlig öfvertygelse omfattat den nya läran, så må man beklaga, men ej klandra honom derför. Ordet "affälling» innebär således det begrepp, vi fästat vid hans handling, men icke hvarken hån eller klander. — Man har vidare befarat stora olägenheter för friheten af de i l:sta §:n förekommande orden: »Den, som offentligen förkunnar eller till annans förledande o. s. v.» Efter något öfvervägande tyckes det dock mig böra för en hvar vara ganska klart, aft dessa ord endast kunna tillämpas, då någon uppenbart förleder till affall från den rena evangeliska läran, och icke då någon blott uttalar sin egen öfvertygelse. För öfrigt äro deras rättigheter, hvilka inskränka sig att i viss ordning utöfva sin egen lära, i §:n så uttryckligen förbehållna, att Utsk:t t. o. m. ansett förbehållet öfverflödigt. På grund af dessa mina anförda skäl tager jag mig friheten tillstyrka, att K. o. Ad. täcktes lemna sitt bifall till den ifrågavarande lista §:n af K. Propos., ett yrkande, som jag ser mig nödsakad att göra äfven vid de följande §§:na; ty äfven om jag för min enskilta del skulle finna Utsk:ts förslag i en eller annan § ega företräde framför K. M:ts Propos., så vidhåller jag dock alltid denna sednare, emedan densamma redan vunnit tvenne Stånds bifall, hvari jag finner en trygghet för, att den äfven af Svenska folket skall komma att med glädje emottagas. Frih. Cederström, Thure: Jag får förbereda Hrr:ne derpå, att de lifliga ropen på propos. ej i ringaste män komma 301 Den 19
Bolag ege för fastighet inom församlingen rösträtt, som här ofvan »sägs, ändå att ej någon af bolagsmännen är i församlingen mantalsskrifven och »ankomme på bolaget att samfäldt rösta, eller låta hvar delegare för sin andel »rösträtt utöfva. Ar röstberättigadt bo oskiftadt, röste delegare samfäldt; är det »skiftadt, röste hvar för sin andel.» »7 Mom. Rösträtt i sockenstämma tillkommer ej den, som står under an»nans husbondevälde eller målsmanskap, dock må för omyndigs fastighet rösträtt »af förmyndare utöfvas. För egendom eller rörelse, som under borgenärers för»vältning är, röstas ej.» »8 Mom. I de ärender, som blott angå fastigheter eller de afgifter och be»svär. hvilka af dem utgå eller äskas, röste endast fastighetsegare eller innehaf»vare; hvarvid deras rösträtt bestämmes efter fastighetsbevillningen.» »Rörer fråga endast icke-fastighetsegande församlings-ledamöter, röste blott »desse; dock må inom deras klass jemväl fastighetsegare eller innehafvare om de, »utom afgifter för fastighet, äfven skatta för inkomst eller rörelse, åtnjuta röst»rätt för den del af bevillningen, som icke utgöres för fastigheten. I fråga om »endera klassens deltagande i afgift till sådant föremål, hvartill den andra förut »ensam bidragit, gälle ock hvad här ofvan sagdt är, så att endast ledamöterne af »den klass, hvilkens deltagande yrkas, ega att derom vid sockenstämma besluta. »Men i de fall, der särskilda författningar eller föreskrifter om röstberäkningen »äro gifne, förhålles på sätt samma författningar för hvarje fall stadga.» »9 Mom. I afsende på främmande trosbekännares rättighet att i socken»stämma deltaga, gälle hvad derom i serskilda författningar finnes stadgadt.» »10 Mom. Frånvarande röstegande må genom fullmakt, som till riktigheten »af tvenne trovärdige män styrkt är, öfverlåta sin talan och rösträtt åt annan »man, som i stämman röst eger.
Till förslaget, gillad t af Ständerna vid 1815 och 1817—18 årens Riksdagar, vägrade Kongl. Maj:t äfven denna gång sitt bifall (N:o 30). Frågan upptogs åter af 1834 års Konslitutions-Ulskolt, men Utskottet ansåg dä (Memorialet N:o 13) det åsyftade ändamålet på en annan och lämpligare väg kunna vinnas. Enär föreskrifterna om Ärkebiskopsoch Biskops-val egentligen tillhörde Kyrkolagen, uti hvilken de ock funnes införda, och Utskottet egde sig bekant, att ett förslag till ny Kyrko-lag vore under granskning och slutlig beredning, så trodde sig Utskottet, helre än att tillstyrka Kyrko-lagens ändring medelst ett grundlagsbud, böra understödja borttagandet ur grundlagen af hindret för samma ändamål, samt föreslog att orden ”efter förra van/i(>hetejr‘, skulle utbytas mot orden: ”enligt Kyrko-lag”. Detta förslag, anlaget alt hvila till följande Riksdag, förkastades då genom Presteoch BorgareStåndens ogillande beslut. Konstitutions-Utskoltet, under hvars pröfning frågan ånyo blifvit dragen genom en af Herr Kyrkoherden Schönbeck ingifven motion, har visserligen funnit den ölverklagade olägenheten vara af beskaffenhet att böra afhjelpas, men dervid, i likhet med 1834 års Konstitutions-Utskott, trott Utskottets åtgärd böra inskränkas till borttagande ur Grundlagen af det för förändring mötande hindret, hvaremot sjelfva förändringen, antingen den kornme att bestå uti föreskrift att Ärke-stiftets val skulle föregå Domkapitlens, eller i förhöjande af Ärke-stiftets röstberäkning, eller uti Ärbebiskops-värdighetens skiljande från Biskops-stolen i Upsala, eller i annan åtgärd, borde i den ordning åvägabringas, som för Kyrko-lags stiftande är föreskrifven.
Men jag frågar om det nu mera skulle låta sig göra, att spöa en Hållkarl derföre. Herr af Uhr, Gustaf: Jag kan icke un derlåta att, nu som förr, i min nion ifra root bibehållande af Stockstraff. Jag hemställer till den Talare, som med så mycken värma yttrat sig för detsamma, hvad verkan det skall göra på det ringare folket , då det ser en af sine likar sitta i stocken, och vet, att mången Herreman, kanske Tjenarens egen husbonde, Den 25 September e. m. 323 bättre förtjent det; sådant måste åstadkomma mycken förbittring, och alldeles motverka ändamålet. Det sorn brister det ringare folket hos oss, är icke heder och tro, utan en förädlad känsla deraf, hvartill Lagstiftaren måste söka så mycket som möjligt bidraga. Detta skall man likväl förgäfves vänta, så länge stockstraff och dylika inrättningar bibehållas. Herr von Heyne: I anledning af hvad den siste varde Talaren yttrat om jemförelsen mellan bättre och ringare folk, får jag nämna, att jag tror orsaken ligga deruti) att om någon gång så kalladt bättre folk, (jag vill dock icke så kalla dem, som fjerde gången lagsökas för fylleri,) utöfvar denna last, sker det vanligen i slutet sällskap eller i enrum. Sämre folk straffas vanligen icke heller för det de varit druckne, utan för det de begå oljud eller blifva liggande på vägar och stigar. Således kan jag för det närvarande icke frångå min öfvertygelse, att stockstraffet bör qvarstå, emedan Allmogen, genom dess borttagande, skulle bibringas den öfvertyggelse, att det vöre mindre lastbart, att supa sig full nu, än förr. Hans Excellence Herr Grefve Mörner, Adolph Göran: Jag utber mig att vid detta tillfälle få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamt het derpå, att här icke är fråga om att undandraga den, sorn begår fylleri, från straff, utan endast örn lämpligheten af stockstraff
N:o 17, i anledning af erhållna återremisser å Betänkandet, N:o 5, i fråga om anläggande af en fyr å klippan Bonden, om anslag till fyrfartyg vid Sydost-brotten och vid Kallegrundct, m. m Bifölls. N:o 18, Prot.-Uldrag den 7 Juli 1860. 505 N:o 10, i anledning af väckt motion om inrättande af en diligens-förbindelse emellan Stockholm och Karlskrona utefter östra kusten. Bifölls. och N:o 19, i fråga om förändring af bestämmelserna i Kongl Brefvet den 5 Februari 10011 och Kongl. Kammar-kollegii derpå grundade Kungörelse den 29 i samma månad, rörande företrädesrätt till besittning af Kronojord. Återremitterades. Den 7 Juli. Frän Högloft. Bidderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Bankooch Lag-Utskottets den 50 sistlidne Juni och den 4 dennes bordlagda Betänkande N:o 1, i anledning dels af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om antagande af en författning angående ränta vid försträckning på viss kort tid, dels ock enskild motion i enahanda ämne. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utskottets den 30 sistl. Juni och 4 dennes bordlagda Betänkande N:o 31, i anledning af väckta motioner om föreskriller till betryggande af besillnings—räll litt läst egendom och af inlccknings-säkerhet. Från Högv. Freste-Sldndet. S. D. Vid förnyad föredragning af Expedilions-Ulskottets den 4 dennes bordlagda förslag, N:o 93, till Bikels Ständers underdåniga Adress i anledning af Deras Majesläters Kröning i Norrige, biel sagda förslag, på grund af dervid gjorda anmärkningar till Expeditions-Utskoltet äterremilteradt. Vid ånyo skedd föredragning af Expeditions-Utskottets förslag N:o 95 till Rikets Ständers underdåniga adress i anledning af Deras Majesläters Kröning i Norrige, yttrade:
x.dra Bundet. 3:dje ficiftet. 1 Stats-Utskollets Utlåtande N.o 168. Antom tilt Exped—Utskottet den 14 Juni!. Utlåtande, i anledning af de Berättelser, som Rikets Ständers till Stats-, Bancooch Riksgälds-Verkens öfverseende och granskning åren i83o och i83a församlade Revisorer afgifvit, angående de under Kongl. Maf.ts och Rikets CommerceCollegium ställde fonder och medel. Efter erhållen tiel af de BeräLlelser, hvilka Rikets Ständers till StatsBancooch Riksgälds-Verkens öfverseende förordnade Revisorer, under den 11 December i83o och den 14 December i832, afgifvit, rörande verkställd granskning af de under Kongl. Maj:ts och Rikets Commerce - Colleglum ställde fonder och medel, — af hvilka Berättelser den för i83o omfattar granskning af Manufactur-och Ull-Disconlfondernes räkenskaper samt de till inanufacturernas befrämjande å Riks-Statens grde Hufvud-Titel anslagna medel för ären 1828 och 1829, samt r83a års innefattar revision, si väl öfver desse fonder och medel för åren i83o och i83r» sorn äfven öfver de, genom Kongl. Brefvet den 18 Sept. 1829, anvisade extra ntgiftsmedel till godtgörande af Svenske Consulernes utgifter för postporto i embetsväg, jemte de på egde Hufvud-Titeln, jemlikt Kongl. Brefvet den 3o Januarii i83o, anslagne medel till ersättning ät Consulerne för sädane förskott till nödställde Svenske sjömän, för hvilka godtgörelse af vederbörande Rederier eller Sjömanshus icke, eller icke utan omgång, kan erhållas, — får Utskottet till Rikets Ständer nu aflemna yttrande öfver alla de 1 samma berättelser förekommande ämnen, hvilka äro af beskaffenhet att fordra Utlåtande. §. r. Länet lill Motala Meclianiska Verkstad.
/Dä iltgen önnan Magazins-Förrvallare njuter särffild betalning för Skrifne.Mnalier och göromälen för /denne Embetemen i W st.räs ksmmia att hewdlisien minstas, ledan ett sif de 2:r,e Magazimnme derstädes /indragas, sä rorde sistnämnde »6 R:d« sz2 tz. böra uptzöra att mbctalus. r Förwaltare och Slotks-Skrisware i lön och hushyra Till strismaterialer ät densamme » » Fahlu Magazin. 1 Förwaltare i lön och hushyra - » > 222 16 222 32 — 222 222 — 16 32 — Gefle Magazin. r Förwaltare i lön och hushyra 222 222 . - Hernösand Mag-azin. i Förwaltare i lön och hushyra 1 22 IOO Frösö Magazin. r Förwaltare i lön och hushyra ' ° 83 16 — 83 l6 Umea Magazin. i Förwaltare i lön och hushyra 222 222 Bränneri Betjäningen. i Ofmeruppastningsman * 2Z3 16 >— 2ZZ 16 — Äf denne Berikning Std alla de fö- restagne till indragning, som icke beSLfwaS wid det enda Krono-Bränneri, Mstottct ansett nödigt att Liber hätta.
3. propv8ilion, LNAZenäe ell Osn3-3rf8 öl verlätsncls till ^. ZuglsA till L3llieclrgl-8lcol»n I Imnci. is. 8Iciifvel86, snZäencle 3N8l»A för en Oligrts ökver 8lignclingvien. Zl. lullgfZifler för 8psnmäi« K:o 32. ?'0s>08il,'0n, migäemle grunöerne lör llränvin85rgnningen. 33. 8Iiiitvel8e, engäenös löi^Iöget tili n^ ^uil-tuxs. Kgnclt-I>8ntm88t3168 5elriel8S llän 8livl(lig5et stt tor Ilemi^Isge erlägga llevillning.
Föredrogos ånyo Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets följande Memorial och Betänkanden: N:o 9, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 3, i anledning af väckt motion om dels ändring i 3 § och dels upphäfvande af 4 § af 3 kapitlet Handels-Balken. Lades till handlingarne. N:o 10, i anledning af väckt motion om upphäfvande af nu gällande lag stadgande, rörande hus-visitationer efter i riket olofligen infördt gods. Bifölls. N:o 11, i anledning af väckt motion om granskning af Kongl. Förordningen till förekommande af oloflig införsel och utförsel af varor den 22 December 184-1, Seglations-ordningen den 15 Maj 1843 och Kongl. Stadgan om hvad vid sjöfart inrikes orter imellan iakttagas bör samt om inrikes tull-förpassning och tull-bevakning likaledes af den 15 Maj 1843. / Bifölls. N:o 12, i anledning af väckt motion om förtydligande af Kongl. Förordningen den 8 Mars 1770, angående rök-frihet. N:o 15, i anledning af väckt motion om förändrad grund för beräkning af boupptecknings-procent i städerna. Bifölls. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottels nedannämnde Betänkanden: N:o 88, i anledning af väckta frågor om ändring i de, angående fattigvården i Riket gällande föreskrifter. Det af Utskottet, rörande förändring af 2 § 1 mom i Kongl. Förordningen den 15 Juli 1853, framställda förslag till underdånig skrifvelse Lief af Ståndet afslagct, hvaremot öfriga delar af detta Betänkande bilöllos. N:o 89, i fråga om förändrad fördelning emellan stam-rotar och hjelp-rotar af prestationerna till knekte-hållet. Utskottets hemställan å 16 sidan bifölls, hvaremot Ståndet afslog det å 17 sidan förekommande förslag till underdånig skrifvelse.
Vid besvarandet häraf få Utskotten anföra, att, hvad först beträffar den gjorda anmärkningen dervid, att ett förslags-anslag blifvit af Utskotten tillstyrkt, för att betäcka inqvarterings-kostnaderna för de härofvan uppräknade Stater och Corpser, hvilka Utskotten icke ansett tillhöra Stockholms stads Garni - Statssamt Allm. Besv, och Ekon. LJtsk. Utlåtande, N.o 82. 7- zon och sålanda ej berättigade att af staden undfå inqvartering, så liona Utskotten denna fråga, sorn redan varit föremål för Rikets Stånders pröfning vid öfverläggningarne 0111 Tredje Hufvud-Titeln, och, såsom beroende af denna Hufvud-Titels slutliga reglering, icke böra ytterligare och serskildt derifrån behandlas. Vikommande anmärkningen, att Utskotten ieke yttrat sig, i afseende å den inqvarterings-ersättniug, som emot rättvisa och billighet skall utgifvas till de af befälet, sorn åtnjuta inqvartering in natura; så och då Utskotten ansett sig icke böra för närvarande ingå i någon närmare granskning af det till Rikets Ständer öfverlemnade förslaget till Inqvarterings-Ördning för Stockholms stad, utöfver hvad i Betänkandet N.ö 2 rörande delta ämne finnes tillstyrkt, samt den här framställda frågan afser ett undantag ifrån detta behandlingssätt, som i öfrigt af Rikets Ständer är lemnadt utan anmärkningar, finna Utskotten härutinnan ej någon giltig anledning vara framställd för serskildt upptagande och handläggning af berörde fråga. Att en utredning af tolagens belopp samt om användandet deraf ej skett i sammanhang med behandlingen af Inqvarterings-ärendet, bar redan blifvit såsom felagtigt anmärkt emot Utskottens Utlåtande N:o 1, och som Utskotten vid besvarandet af återremissen å nämnde Utlåtande upptagit detta ämne, få Utskotten nu endast åberopa, hvad dervid är vordet anfördt.
Hvarje ordentlig inatmor inåste bokföra liusliållets iitgifter ocli inkoinster, inen a t t göra detta, på e t t praktiskt sätt ar ej lätt och ju dugligare linsmodern är, desto kraftigare kanner hon vanligen a t t förvaltandet af de penningar, som åtgå till liii~hiillet, ar förbundet med stort ansvar. E n god lijiilp dervid synes Frida Scliagers böcker böra blifva. I årsboken föras rakenskapertia för dagen och da siffror, soiii it de olika konti erliallits, införas därefter för Iivwrje månad i liufvudboken, och det a r denna, som vi särskildt skiille vilja framliålla. Den a r redigt och klart uppställd, visar r %kenska.perna för året och inneliåller dessiitoin en tablå för 25 års räkenskaper. Vikten af bokföringen ligger ej diiri att inan kan se att livarje ' öre iir iitgifvet, utan däri, det &amp; r atgifvet, och detta p i siidarit sätt, att a t t inan Iran se I~UPU jämförelse mellan de ' olika posterna lian aga rim år för år .. För en husmoder kan t. ex. vara af vikt att se liiiriivida den förändring, som vidtagits i linshillet genom antagande af tre t j finarinnor ' i st. för två medfört ölrade iitgifter; inöjligen Iziinna räkenskaperna visa, att de konti, som upptaga iitgifterna för tviitt ocli estra hjälp iniiiskai~ riied sanirna summa, .som ökat t j ä n a r n e koiito. Eller inan vill se Eiuru,vicla ocli i linad niån ina.ckorclering niedför inkomst. Endast iioggrarint förda och specificerade rakenskaper så nppstiillda, a t t de läiniia ofversikt öfver flera å r i följd. kunna lämna dylika och diiimed jämförliga uppgifter.
Ilar någon godkänt invisning, men betalar ej d rätt tid, siande till honom, sorn invisningen-fått, hvad han hellre vill hälla sig till utgifvären eller betalning af den andre jsöka; underrätte dock utan dröjsmål utgifvären derom § Försummar invisni/igshafvare något af det honom, efter #, g, io och ii §.§ åligger, eller lenmar han egenvilligt anstånd dt den, som betala skall; ege sedan ej rätt till betalning af den, som invisningen gif vit, der denne gitter visa, att han af sådan försummelse sjelf haft skada: går skadan ej upp till invisningens värde, gällde utgifvären hvad den mindre ärr gitter ej utgifva, ren den bevisning, som nu sagd är, genast så fullgöra, att Ko. nungens Befallningshafvande, dä målet år hos honom anhungigt, j4 LagUllottets Betänkande N.o 6f pr öfvar det derigenom blifva tvistigt, ege Konungens Befallningshafvande att betalningsskyldighet utgifvaren ålägga. ,3 §. Idar innehafvarén förklarat sig nöjd att, i utgifvarens ställe, antaga såsom gäldenär den, som invisningen lyder ä, och varder invisningen af denne godkänd; håfve sedan ej någon rätt emot utgifvaren, - '4 §>: Får ej invisningshaf vare betalning d rätt tid, njute sedan laga ranta, . • > . »5 §.