Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att denna tillgång likväl, äfven under vanliga omständigheter, men aldrahelst under ett pågående krig, vore för sitt dubbla ändamål alldeles otillräcklig, bevisas bäst deraf, att Eders Maj:t nästan hvarje år mast tillåta, att en ganska betydlig qvantitet utländsk salpeter fått införskrifvas; och det visar sig således klari, att den inhemska salpeter-näringen, oaktadt alla de betydliga uppoffringar, som dels. genom låneunderstöd, dels genom det högre lösningspriset, blifvit på densamma nedlagda, i sjelfva verket alldeles icke uppfyller det ändamål, som åsyftats, eller att göra oss oberoende af utlandet i afseende å denna nödvändighetsvara och försäkra landet om en tillräcklig tillgång derå under alla förhållanden. Också har af sådan anledning en så betydlig mängd krut måst uppläggas i förråd, att detsamma, efter småningom skedd tillökning, nu mera lärer uppgå till mera än 40,000 centner — eller ungefär lika med hvad som kan erhållas af 10 års salpeter-produktion sammanlagdt. Men att hålla ett så stort ständigt krutupplag kan likväl icke ske utan betydliga olägenheter, bland hvilka jag tillåter mig antyda: faran och kostnaden vid krutets förvaring; betydliga uppoffringar för omarbetning af en del krut, som eljest skulle blifva odugligt; och för öfrigt en oundviklig försämring af det upplagd* krutet. Enligt mitt underdåniga förmenande skulle dock så val dessa olägenheter tilt stor del kunna undvikas, som äfven den önskligaste trygghet vinnas, att riket under alla omständigheter egde utväg att förskaffa sig en tillräcklig qvantitet krut, om den åtgärd vidtoges, att, i sammanhang med en lämplig minskning af krutförrådet, ett betydligt förlag af salpeter bildades. I troubleradt skick kan detta ämne utan försämring förvaras nästan huru länge som helst, och dermed är hvarken fara eller någon större kostnad förbunden.
Sedan det sålunda infordrade betänkandet inkommit, anmäldes detsamma den 29 Oktober 1842; och fann Kongl. Maj:t i anledning deraf något beslut icke vidare erfordras. 129:o af den 26 Maj 1841, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga remiss å aflidne assessoren Widegrens enkas ansökan om pension (342.) 1841 den 7 Juli föredragen; och StatsKontorel derom underrättadt. 130o af den 2 Juni 1841, angående pröfningen af tvister i anledning af gjorda anmärkningar vid BeklädnadsDirektionernas räkenskaper (356.) Bil. till R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse den 11 Juli 1844. 27 1841 den 30 November föredragen och bifallen i så måtto, att ifrågavarande räkenskaper, efter granskning i KrigsKollegium, skulle, jemte möjligen dervid "jorde anmärkningar, till KammarRätten för slutlig granskning insändas. 131:o af den 2 Juni 1841, angående anslag till bestridande af restitutioner åt rotehållarne vid Uplands regemente för orätt erlagde klädpenningar (359.) 1841 den 7 Juli föredragen; och vederbörande derom underrättade. 132:» af den 2 Juni 1841, i anledning af Kongl. Majits nådiga tillkännagifvanden, angående verkställd jemkning i provinsen Skånes ordinarie rotering (360.) 1841 d en 7 Juli föredragen; och vederbörande derom underrättade. 133» af den 7 Juni 1841, angående åtskilliga af Kongl. Majit äskade extra Statsanslag för försvarsverket till lands (372.) 1841 den 15 Juli föredragen; och vederbörande derom underrättade. 134» af den 9 Juni 1841, i anledning af Kongl. Majits nådiga framställning angående en uppkommen brist i 1840 års anslag till Beväringsmanskapets vapenöfningar (384.) 1841 den 24 Juli föredragen; och vederbörande derom underrättade.
Län den gjort intill förundran stora framsteg, samt betydliga uti Westmanlands, Upsala, Östergöthlands, Kronobergs, Jönköpings, Calmare och Christianstads Län: att den i Norrbottens, Gefleborgs, Jemtlands, Wester Norrlands, Stockholms, Skaraborgs, Nerikes, Södermanlands oell Blekinge Län stöde på en högre eller mer och mindre lofvande utvecklingsgrad; men att åter uti Stora Kopparbergs och Gottlands Län ej några större Resultat, äfvensom i Wermlands, Elfsborgs, Hallands, Malmöhus samt Götheborgs och Bohus Lan föga eller ingen pioduct deraf vore att förvänta. De Berättelser örn Saltpeteivhandteringen, hvilka årligen till Gommitterade genom K.
Om man nu skulle se något hardt deruti att anställa dem till arbete, och i stället begagna det föreslagna uttrycket att ”bereda dem tillfälle tiil arbete,” så inträffar det säkerligen, att ganska många af dem, för hvilka arbete blifvit beredt, ej vilja sig deraf begagna, och då bör väl understödet för dem kunna minskas. Detta tror jag vara juridiskt rikligt Den 13 Ma r s e. m. 4C3 tänkt; ty då understödet är ämnadt att vara en hjelp i nöden, så bör det väl minskas för den som kan arbeta men ej vill det. Jag vill visserligen ej bestrida den förändring, som Frill. Cederström föreslagit, ang:de utbyte af orden ''anställa fattighjonet till arbete,” emot orden ”bereda fattighjonet tillfälle till arbete;” men deremot anser jag det böra tydligen utsättas, att fattigvårdsunderstödet kan minskas för det fattighjon, som ej använder sin arbetsförmåga, när tillfälle dertill blifvit beredt. Hr Ribbing, Arvid: Jag tror ej, att det af Frih. Cederström föreslagna uttrycket ”att bereda tillfälle till arbete” är lämpligt, utan tror att det just är deträtta ordet, som bär står, att anställa ett sådant fattighjon, som kan arbeta, men måhända ej vill det, till arbete, och att detta således bör bibehållas. För öfrigt har Frih. Cederström begärt borttagande af den sista raden, nemi.— ”då understödet i förhållande dertill minskas;” men jag finner för min del intet skäl alt på något sätt förändra denna §, utan anhåller om propos. till bifall å det nu föredragna i:a mom. deraf, sådant detsamma af Utsktn blifvit föreslaget. Frih. Sprengtporten förenade sig med Hr Ribbing. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag är af samma mening som Hr Ribbing, nemi. att mom. bör förblifva oförändradt. Att bereda tillfälle för fattighjon till arbete, är ofta nog alldeles icke tillräckligt; att arbeta önska de ej, men äta och lättjas är hvad de oftast vilja. Derföre är det nödvändigt, att directionen må vara berättigad att anställa dem till arbete.
Maj:t likväl icke vid den Nådiga Propositionens afgifvande varit i tillfälle att framlägga. Väl hade, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers vid sista Riksdag yttrade önskan, ett förslag till försvarets ordnande blifvit af utsedde Committerade uppgjordt, men ämnet vore af den vigt och omfattning, att, till undvikande af misstag, synnerlig forskning och noga beräkning af landets tillgångar måste föregå de åsyftade förändringarne. Då tiden varit otillräcklig dertill och Kongl. Majit önskade undvika partiella förändringar, de der ofta ej medförde åsyftadt gagn, ulan endast föranledde ytterligare jemkningar, hade Kongl. Majit blott i några få fall nu kunnat lemna uppmärksamhet åt gjorda framställningar om nya eller förhöjda löner inom Arméen, hvaremot Kongl. Majit funnit Sig föranlåten att förestå en, efter omständigheterne lämpad, förhöjning uti de hittills uppförda exercis-anslagen,som visat sigvara otillräckliga till det med dem åsyftade ändamål, att, genom undervisning och öfning, hålla personalen tjenstbar, äfvensom serskilde anslag, att utgå antingen på en gång, eller 1'ördelade på flera år, till anskaffning af nödig materiel och byggnaders uppförande. Bih. till R. St. Då Utskottet, med anledning häraf, anser Rikets Ständer blifva i tillfälle erkänna det Nådiga afseende, Kongl. Maj:t fästat vid deras onder lie re förutgångne Riksdagar uttryckta önskningar, angående en förändrad organisation af Rikets försvars-verk, har Utskottet härjemte funnit, att, för ett fullständigt ordnande af denna IIufvud-Titels behof, hör afbida* den tidpunkt, då sig visar, i hvad nion en sådan förändring kan medföra besparing, lemnande tillgång till fyllandet af llere nu uppgifne behof, serdeles sådane, som afse Armeens öfning och undervisning, hvilkas nytta och behöflighet icke kunna ifrågasättas. Innan således den af Kongl.
Med de inskränkta anslags - summor tillgångarne roedgifvit, ,ävo icke allenast betydliga Reparationer å fartygen verkställde, utan äfven Idnieskeppet Konung Carl XIII till det mesta färdig - Konungens Nild. Berättelse. 35 digbyggf, samt köl och stäfver reste till ett nytt Linieskepp, och Sex häckade Kanonslupar byggde och utredde. Kongl. Maj:t har tillförordnat en serskild Komröité, med uppdrag, att föreslå de författningar i Flottornes sammansättning, som af Rikets förändrade försvars-system och tidens fordringar påkallas; i hvilka ämnen Kommitéen underdånigt Betänkande äfven afgifvit; och Rikets Ständer skola inhämta, af de meddelanden Kongl. Maj:t kommer i tillfälle att gifva, huru oundvikligen nödvändigt denna vigtiga del af Rikets försvars-verk kräfver ytterligare biträden och verksamheti Kongl. Majä har från Landshöfdingarcie 1 de Vestra och Södra Länen infordrat uppgifter om Ekeskogarnes tillstånd, och förslag till sådane Stadganden, som kunna freda dem för det närvarande, och försäkra möjligheten af framtida tillgång på nödige byggnads-ämnen för Flottornes behof. Med Handtverksoch Timmermäns-Staterne vid Flottorne, har KonglMajit vidtagit en förbättrad reglering, hvarigenom Arbetarnes antal blifvit förminskadt, men deras aflöning förhöjd, och en serskild Invalid-Stat för dem inrättad. Mechaniska Staten har äfven fått en lämpligare organisation; Plan till ett Etablissement för Götheborgs Eskadern af Arrnéens Flotta är fastställd; Kaserner för uppfordrade Båtsmän uppbyggde i Stockholm och Carlskrona; en allmän Inspektion öfver Lotsplatserne i Riket förrättad; de gamle Fyrbåkarne ombyggde, efter tjenligare, i sednare - Konungens Nåd. Berättelse'. ie tider uppfunne, inrättningar, och nya Fyrbåkar under byggnad.
Circuläret den 28 Maj 1830, församlingarne icke allenast äro berättigade, utan äfven uppmanade att med Presterskapet ingå öfverenskommelser om alia pastoralierne, och således äfven om likstols utgörande, samt på de ställen, der sådane öfverenskommelse!’ redan blifvit ingångne, och af Kongl. Maj:t i Nåder stadfästade, likstol sällan utgår in natura , utan med enviss procent af boets tillgångar, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla om utfärdande afen Författning, hvarigenom i Nåder stadgas, att, der ej annorlunda finnes föreskrifvet eller serskild öfverenskommelse är tiäffad, denna afgift bör till vederbörande Pastor utgöras med |-:dels procent af den aflidnes behållna qvarlåtenskap enligt boupteckning; dock att en dylik afgift aldrig må öfverstiga ett belopp af 50 R:dr Banco, Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 8 Maj 1'841. Expeditions-Utskottets Förslag lill und. Skrifvelse, JKo 33o. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelil den 10 Maj i84t. Preste-Slåndet den jo Borgare-Ståndet dnn 12 Bonde-Ståndet den 12 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition om rättighet för Directiomn af Arme’ens Pensions-Cassa till ett räntebärande Creditiv i Rikets Ständers Bank. (Ranco-Utsk. Ull. Niris 97 och 130 samt Mern. N:ris 149 och 165.) S. A. K. Uti en lill E. K. M. ingifven skrift, hafva Armeens är 1839 församlade Fulimägtige, på anförde skäl, i underdånighet anhållit, att Kådig framställning till Rikets Ständer mätte göras otn beviljande åt
N:o 5, ang:de vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker; samt Lag-Utsk:ts Menur: N:o 58, i ani. af återremiss af Utsk:ts Betänk. N:o 56, öfver väckt motion om ett lagstadgande ang:de belåning af varor, som af egaren blifvit under visst vilkor hos annan man eller allmän inrättning i förvar upplagda; och N:o 59, i ani. af återremiss af Utsk:ts Betänk. N:o 57, öfver väckta motioner om förändrad lagstiftning ang:de panträtt i lös egendom. Öppnades Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Banko-Utsk:t efter N:o 2231 Hr af Burén, Didrik Pontus, samt, enligt R. o. Ad:ns den 31 sistl. Maj fattade beslut, ytterligare 4 suppleanter i samma Utsk.; ochbefunnos hafva blifvit utsedde till Ledamot: N:o 2230. Hr Hagströmer, Johan Jakob. 552 Den 4 Jani. Suppleanter: N:o 1648. Hr von Bahr, Robert Ulrik Henrik. » 2001. » af Sillén, Lars Gabriel. » 782. » Belfrage, Johan Gustaf Wilhelm. » 2255. » af Pontin, David Fredrik Constans. Upplästes följ:de protokoll: »Ar 1866 den 2 Juni sammanträdde Rikets Höglofl. Ständers valde Elektorer för att utse R. St:rs Just.-Ombudsmans efterträdare efter Expeditions-Chefen Riddaren af K. N. O., Hr Arendt Dreijer, hvilken blifvit af K. M:t till Jusf.-Kansler utnämnd; och befunnos, efter valsedlarnes öppnande, rösterna hafva utfallit, som följer: Ådvokat-Fiskalen och Kommendören Karl Magnus Rydqvist, 23 röster. Expeditions-Chefen och Riddaren Frans Fabian Huss, 18 röster. Revisions-Sekreteraren och Riddaren Frih.
Embetsmanna-yrken och en i dessa yrken redan vunnen vidsträckt kännedom af Landets tillstånd så väl i oeconomiskt som juridiskt afseende. Då JustitiseOmbudsmannens Suppleant icke mindre än Justitieombudsmannen sjelf bör vid förtroendets emottagande vara beredd att uppfylla Riksens Högloflige Ständers fordran, måste jag öppet förklara, att sådant Öfverstiger min förmåga Allt ifrån mitt inträde i Rikets tjenst var det min enda önskan, att vinna befordran till en Häradshöfdingebeställning , och jag rigtade hela min bildning åt detta, men endast Et detta föremål. Genom min Konungs Nåd tidigt befordrad till en sådan tjenst i en af Rikets vidsträcktare Domsagor, har jag efter bästa öfvertygelse sökt uppfylla mina pligter, men nöjd thed min lott och aldrig syftande till ett högre mål, icke elier förvärfva!, eiler ens funnit tid öfrig att förvärf’ pen 31 October f, ml va de mera fullkomnade kunskaper, som hos den i en upphöjdare krets verkande Embetsmannen åcke få saknas» Lugn i medvetandet deraf, att endast öfver-' tygelsen om bristande skicklighet bestämt mitt beslut, att undanbedja mig det dyrbara förtroende Riksens Högloflige Ständer behagat lemna mig och tröstad af det hopp att detta beslut icke skall klandras af någon som anser det säkra medvetandet af egen förmåga böra vara första vilkoret för ett Embetes emottagande, anhåller jag ödmju* kast att Herr Grefven och LandtMarskalken täckes till Riksens Högloflige Ständer framföra denna min vördsamma afsägelse ifrån den vigtiga befattning, till hvilken Riksens Högloflige Ständer behagat kalla mig. Med djupaste vördnad har jag den äran framhärda Högvälborne Herr Grefvens och LandtMarskalkens ödmjukaste tjenare,' N, Callerholm. Tingsstället Smedby den 25 Qctober 1823. Och skulle denna skrifvelse med de öfrige RiksStånden corninuniceras. J ' 1 t ' Ben 31 öetober J. m. Företogs till pröfning
DciFöbagémän, ber få* bana mal äga runi, i laglig orbning ocb anfmar, unber loppet af näftförut* gåenbe DFtober månab mecFftäUaö; bwarmib till noggrann efterrättelfe iaFttagaé bör bmab 11, 12, 13, 14, 15, 17, 18, 22 ocb 77 §§ 9liFébagö*Drbningen famt lil § Dcegertngöformen, i affeenbe å 9viFébagömanna*malen, $ullmaFternaé be* bärighet ocb öfriga b>tböi’anbe omfiänbigbeter, fiabga ocb förmå. 33i(), tift St. ©t. gjrot. 1840 & 1841, 10:be ©ami, 1 »fb. 2 JBanbefc 15 2\it'60«gs*2oejIutet. n4 Sid yttermera roi§t>, att <23t allt Detta, forn Ijär förut flfrifroet flår, bejltttat, föraflleDat od) bemtijat, t>afroc 9H3t, 0roerige6 Dvifeé famtlige ©tänDer, welat, meD wara namné od) infegelb unDerfättanDe, fåDant ftprfa od) bekräfta; fywilfet j!eDDe i ©tocf&ofm Den ©ejctonDe Dagen i Suni månaD, året efter Sjjrifti börD Det Stt ?ufenDe Ätta $unDraDe od) på Det gyrationDe Serfia. ocf> St&clné n>ägtt<m C. O. Palmstjerna, 1). t. SanDtmarjfalf, l. s. N:o 3. Jacob De la Gardie. Eric Sparre. Grefve Lagerberg. LsS. Fullm. David Frölich. L. S. N:o 86. Henning Hamilton.
Vid Memorialet lät Ståndet bero. S. D. Vid föredragning af Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 14, vidblef Ståndet dess förr fattade beslut, rörande 35:te punkten, angående ”färgträd” och 56:te punkten, angående ”finare skinn,” men antog öfrige Ståndet rörande inbjudningar, godkände samtlige föreslagne voterings-propositionerne samt hvad Utskottet för öfrigt föreslagit och som i någon mån på Ståndets åtgärd var beroende. ! 392 Prot.-Uldrag den 17 Juli 1851. Den 17 Juli. Frän Höglojl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning at Bevillnings-Utskottets den 12 och 15 dennes på bordet lagde memorial N:o 14, i anledning af Riks-ståndens olika beslut angående Tullbevillningen, stannade Ridderskapet och Adeln i följande bestut; l:o Med frånträdande af sina förut fattade belut, antog Ridderskapet och Adeln de inbjudningar, som af Utskottet blijvit framstälde i sammanhang med följande voterings-propositioner: Bonde-Ståndet, jemväl af sistnämnde Stånd blifvit antagna, förenämnde voterings-propositioner funnos hafva förfallit, med undantag af N:ris 55, 157 och 166, hvilka godkändes med den af de sålunda fattade besluten föranledda förändring, att i den förstnämnde Ridderskapet och Adelns beslut, samt i de 2:ne sistnämnde såväl Ridderskapet och Adelns som Bonde-Ståndets beslut uteslötos utur nej-propositionerne. 2:o
Å den sedermera för edens afläggande af Ivämners-Rätten utsatta dag uteblef Ahsberg, men ingaf i stället till Rätten'ett skriftligt förklarande att han icke kunde aflägga eden, så vida den innefattade mera, än att bevittnandet A Nils Jonssons Discont-Document icke skett med vetskap om dess efteråt befunna orig - 4a Banco-Utskottels Betänkande N.-o 72. tiga beskaffenhet, eller i uppsåt att skada göra. — Det öppna erkännande, som i Åhsbergs till Utskottet ingifna ansökninginnefattas, att han, af ett oeftertänkt och blindt förlitande till bedragaren Nils Jonssons blotta ord, tecknat, såsom vittne, sitt namn, i bredd med ett å Documentet förut befintligt namn af en välkänd person, utan aning om något svek, eller i någon oloflig afsigt, har ej blifvit jäfvadt af Discont-Directionen, som deremot, å sin sida, vitsordat, att, under den vidlyftiga ransakningen om förrymde Nämndemannen Nils Jonssons bedrägeri , ingen den ringaste anledning förekommit, det Ahsberg skulle deraf varit medvetande eller egt deri någon del, hvadan hans förseelse ej kunde anses hafva härrört af uppsåt att skada göra, utan endast från obetänksamt förtroende till en bedragare. De å Banco-Discont-Verkets vägnar mot Åhsberg väckta ersättnings-anspråk hafva blifvit afdömde af Kämnersoch RådstufvuRätterne i Carlshamn, äfvensom af Kongl. Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge, hvarvid endast i fråga om Räntans beräkning den skiljaktighet uppstått, att båda UnderRätterne tilidömt Discont-Verket Ränta efter 5 procent från Lagsöknings-dagen, men Hof-Rätten förklarat Åhsberg skyldig att utbetala Ränta till det belopp, sorn uti lmfyud-gäldenärens Concurs vore bevakadt och Banco-Ut skottets Betänkande N-0 7 2. 4^ fastställdt, således efter 12 procent, beräknadt från förfallo-dagen, hvai;å Directionen i allt fall ansett böra medgifvas nedsättning till 8 procent från den 1 Januarii 1824.
För min del tror jag, att det blir nödigt att ingå i pröfning af hvarje punkt, för att kunna inse de begärdta anslagens nödvändighet för allmänna ärendenas behöriga gång; hemställande jag, om icke StalsUlsk. borde tillse, att den nya styrelse-personalen — den må nu komma att bestå af li vilka personer som helst — icke mätte sättas i den ställning, att stats-machineriet, af brist på medel, af - Den a M ;i j f. m. 43 stannar, oell alt Utsi;, ej mätte gå sä långt i sparsamhet, att nationens angelägenheter ej blifva med behörig drift, ordning och skyndsamhet af statsförvaltningen besörjda; tyda uppkommer ett missnöje, som är rättvist, emedan det är grundadt på en verklig missbelåtenhet. Ilr von Hartmansdorff: Det yttrande, som StatsUlskts ordför , Hr Gr. Horn , afgifvit, är så märkvärdigt och genomgripande, att det befriar mig från flera särskilda anmärkn:r, som eljest vore att göra mot .StatsUtsk:s utlåtande. Han har sagt, att meningen med förevar, statsreglering vore alt göra vårt nu var. statsskick omöjligt. En annan ledamot af StatsUtsk. har förklarat denna mening icke hafva varit att uppgöra en omöjlig statsreglering. Det sednare är klart; ty när man sätter ner utgifternas belopp under tillgångarna, så kan man lätteligen utbetala de förra. Men detta var icke meningen af Gr. Horns yttrande, ty det var att göra Svenska statsskickets fortfarande omöjligt, sådant det befinnes. Gr. Frölich har också rikligt både uttryckt och förstått den saken, då han förklarat, att sorn Konungen icke fästat afseende på flera af Ständernes önskningar; så borde de icke heller bevilja hvad till stalsbehofven erfordrades. Således ernar man icke vidare lemna Konungen i Sverige frihet att kunna säga nej till Ständernes önskningar likasom Ständerne kunna säga nej till Konungens. Grefven har till ytterligare stöd för riktigheten af Utsk:s förfarande åberopat, att Konungen ännu icke bifallit den nya organisationen af Statsrådet, hvilken Ständerne för deras del godkänt. Ehuru
Detta bref stja.1 Iklstilcla i d c t och mening, att Kate 118, nHgot sBtt s k d l f O lii.sa clet och diirigenom djupt sAras. Eon I-ifvein itu brefvet, svedei. dess knnter not ljmset och lagger det sB pO spisgizllret. DSir slrall Kate fiuna det, hvillcet hon ocksii goi:. tro, ntt hon af misstag Irastat det i. elden. Vi ouslca viil ej .. ntt T + L ~ ungdoin slrall 1i: a om dylilr utstnderad elalchet. Ofversiittniugen iir god. Ofvers. Ilar doclr gjort det misstnget att 18ta en wHiglz School for Girls)) betyda en)) hogskola)) i st. f.) jl1ogre fliclrskola~. IkIan slcickar vCi.1 ej smb 3.4-Bringar till en l~~g~li~la. EIL ~11odcrs bciiining af G ~ w tl !,vrilnr. e Njr iifversiittniag frRn eagelslcan. De af oss, soln ~ ~ o r barn o 138. 1850-60 talet, minnns siilsert Niss Chaca Aguilus wbeten. Man var den tiden ej s8, bortslrgmd ~ned rolig liisning och funn d51: fijr dessa bocker mycket spiinnnnde. Den goda rnoraliska ton, soin genomgBr denne bolz, hvilken nu frnmtrgder i ny, sammandi: ngan form, Hr ju en rekoimneudation, gfven om fijr 14,. tic1 bolcen forefnller litet forildrad. Sidautalet, son1 i en iildre upplaga, steg till 510, iir an nedbmgdt till 334. Detta horde ju vara bra! dti boken nl.
Skånska infanteri-regementena under en tid af >50 år, från och med 1816, emot en afgift af 6 tunnor spanmål för hvarje nummer, vakanta 385 rotar, af det skäl, att vid upphörandet af mötespassevolans-afgiften, någon nedsättning i deras vakansafgift icke blifvit dem medgifven; dock öfverlemnade Kongl. Maj:t till Rikets Ständers vidare pröfning, huruvida den för öfrige rotehållare föreslagna förmånen af beklädnads-bidragets upphörande eller ersättning derför äfven må ifrågavarande 385 vakanta rotar tillkomma. Antalet af rotar, som, i enlighet med Kongl. Maj:ts Nådiga förslag, komma i åtnjutande af ifrågavarande lindring, blefve alltså följande: skulle vid l:sta Lif-Grenadier-Regementet 1,244. Uplands Regemente 1,200. Skaraborgs dito 1,200. Södermanlands dito 1,200. Kronobergs dito 1,100. Jönköpings dito '. Elfsborgs Regemente 1,200. Westgötha-Dals dito 1,200. Bohus Läns dito 904. Westmanlands dito 1,200. Norrbottens Fältjägare-korps 483. Westerbottens dito 460. Calmar Regemente 1,100. Nerikes dito 766. Wermlands dito 908. Norra Skånska dito 799. Södra Skånska dito 797. tillhopa 18,058 rotar. Beträffande Helsinge regemente, hvilket, vid det ofvan omförmälda förhållandet, att de roteringsskyldige icke lemna något bidrag till beklädnaden, för delta ändamål endast åtnjuter hälften af det beklädnads-bidrag, som för de öfriga regementena bestås, har Kongl. Maj:t, enär mycken svårighet härigenom uppstått för regementets beklädnads-direktion att underhålla 2:ne munderingar för regementet i det skick, som vederbör, föreslagit Rikets Ständer, att