Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Naj:t, jemlilct loeelesiastilc-Oxpeditionens Orotoeolls-utdrag af den 1 lVovemder samma är, dedagat tili llauclelsosli Oinans-Oxpeditioneils underdåniga föroclragning öfverlemna. Oöreclraganclen anmälte därvid i underdänigdet, att, efter öfvervägande af livad sa väl Oommitteracle, till grund lör cle i derörcle matto afgifne förslag, uti deras uilder<läiliga detänlcande anfort, som oell ak cle serslcilde Oommitterades detänlcaucle lögade reservationer, dadé lörediaganden för 8iu elei stannat vill följanile äsigter af ämnet. Oida med Lommitterade funné Oöredraganden, att cle föresdrifter, som innefattas i dongl. förordningen cleu 19 Iuui 1835, iede till fyllest motsvara clet syftemål att, genom dränvinets ödacle desdattning, fördyra varau saint dymedelst ininsda dess eonsunltion, oed att således förändrade deslut oell törordnaucleu, sä väl röraucle dränvins-drännings-iättiglieten oell afgilterne derför, soin oelc örn dvad vicl föisäljniilgen af dränvin iakttagas 1>ör, lclifva af nöclen för uppnående af näinucle vigtiga änilamäl. föredraganden demställde fördensdull i underdänigdet, oni iede, enär ärenclet doimne att, i afseende pä l,ränvin8-l>evi11ningen8 reglering, ldifva förenial för didets nu lörsainlacle 8tänclsr8 om^röfvancle, lionel. 5la^:t sdulle tinna lämpligt att, zenona en sersdild Mili»- ddiufvelse, niedclela Ilidets 8täncler cle allmänna asiater, dem lvongl.
Det var något outsägligt mörkt, dystert, förtvifladt — och dock trotsigt. » Min Gud, Käthe », brister han ut; » är du sjuk? Ditt ansikte är så hvitt och dina ögon feberaktiga. Så säg, säg då något; vi kunna j u genast resa vår väg. » Men hon stirrar stum ut öfver arenan. Den franske diplomaten inskrider och hviskar till grefve Stjärne: » Ni har visst rätt, madame har blifvit illamå- ende. Det är helt säkert värmen här inne, som tagit henne. Om ni behagar, skyndar jag ut och skaffar hit er vagn, så behöfverni ej lenma henne? » Grefve Stjärne mottog tacksamt den erbjudna tjänsten, och baron Furgeon lemnade genast logen. I samma ögonblick blir det dödstyst i den väldiga byggnaden. Den skrällande messingsmusiken hör upp, hvarje åskådare håller ljudlöst andan. Det är det stora » jättesprånget », som förestår. Bosca skall springande i full karrier möta den osadlade hästen och från marken i fritt språng öfver djurets hufvud kasta sig upp på dess rygg. Det är något hittills osedt, oerhördt! Han spänner redan sina väldiga muskler till språng; man ser dem knyta sig som ormar under den åtsittande dräkten. Han störtar fram. Det finns ej ett öga, som icke följer honom. Dock plötsligt, midt i språnget, hejdar han sig. Som träffad af blixten blir han stående, orörlig, stirrande upp framför sig. Det var midt framför grefve Stjärnes loge. Ett svagt mummel af förvånad undran går som en susning öfver publiken. Karl Stjärne reser sig upp; hans panna färgas röd af vrede. Är denne man vansinnig eller hvad? Då ljuder som en rossling Boscas rop öfver arenan, och han sträcker sina seniga händer ut att gripa efter Käthe: jag » Käthe dock min hustru finna dig till sist — Käthe — trolösa — så skulle » Käthe trycker händerna för sitt ansikte, reser sig upp, vacklar o c h faller sanslös tillbaka i grefve Stjärnes armar. En oerhörd uppståndelse följer bland publiken.
Nu tillgår så, att då någon summa skall lyftas af Sjöförvaltningen vänder den sig till StatsKont., som öfverlemna!’ reqvisilionerne till RiksgisKont. hvilket åter skickar medlen till StatsKont., som slutligen öfverlemnar dem till Sjöförvaltningen. Om nu uti reqvisitionerne befinnes något formelt fel, som förhindrar utbetalningen, så underrättar Riksg:sKont. StatsKont. härom, som sedermera meddelar Förvaltningen af Sjöärendena det erhållna svaret. Det vore väl då bättre att till undvikande af denna omgång Förvaltningen finge direkte vända sig tili Riksg.-sKont. Det har äfven händt, att då till följd af något formelt fel utbetalningen af de reqvirerude medlen blifvit någon vecka fördröjd i Riksg:sKont., hafva Fullmäktige under hand förfrågat sig hos StatsKont. om det icke till undvikande af tidsutdrägt kunde förskjuta medlen, hvarpå erhållits det svar, att StatsKont. icke har någon befogenhet att lemna dylika förskott. StatsKont. är således endast ett slags postkontor emellan RiksgisKont. och de förvaltande verken. Likaledes har inträffat, att felaktiga reqvisitioner af medel ankommit till StatsKont., som från Riksg:sKont. utfordrat samma medel, hvilka medels utbetalning Riksg:sKont. afslagit. StatsKont. har då på under hand yttrad förundran att så felaktiga reqvisitioner kunnat afgifvas, lemnat det svar, att det insåg felaktigheten men att det icke har någon pröfningsrätt i dylika fall, hvarföre reqvisitionerne blifvit med sina fel afsönde till Riksg:sKont. Det vore således vida enklare om det verk, som skall lyfta penningar, kunde vända sig direkte till Riksg:sKont. hvarigenom denna skriftvexling fram och tillbaka kunde undvikas. I många fall tillgår så redan nu. Om t. ex. ett anslag beviljats en kyrka, har detsamma alltid blifvit direkt lyftadt i Riksg:sKont. och icke gått genom StatsKont.
Mrs Josephine Butter, den ryktbara engelska filantropen och första väckarinnan af den nu öfver nästan hela den civiliserade världen utbredda federationsrörelsen, hade i dessa dagar väntats hitkomma till Stockholm för att deltaga i den årskonferens, den svenska afdelningen af » Britiska kontinentala och allmänna federationen » i dagarne afhåller å Hotel Continental härstädes. Mrs Butlers hitresa har dock i sista stunden mött hinder, hvadan hennes beundrare och vänner för denna gång få afstå från att se och höra henne. I måndags afton höll emellertid d:r Carl von Bergen ett intressant föredrag om Josephine Butler i Praktiska arbetsskolans lokal i Brunkebergs hotell. Tal. erinrade till en början om federationens mål och principer, hurusom den vill å nyo uppväcka och betona gamla förgätna sanningar, som äro årsbarn med kristendomen. Mrs Josephine Butler är den, som framkallat federationen. Hon drefs därhän af en djup sorg i hemmet, hennes lilla dotters olycksdöd. Denna sorg verkade på henne till en början förlamande och nästan själsförslöande. Hon kom så i beröring med en dam, som tillhörde kväkarnes läger; denna sökte trösta henne och påvisade, att det fanns mödrar, som ledo en djupare sorg än hon, mödrar, som förlorat sina döttrar på förfärligare sätt än genom dö- den. När mrs Butler fått blicken öppen för detta gräsliga sociala elände, griper hon genast an sitt verk. H o n besöker de fallna kvinnorna, öppnar ett räddningshem för dem hemma hos sig — hennes man var prest och har kraftigt stått vid hennes sida samt brutit en lans för hennes sträfvanden. Snart kan hon upprätta ett särskildt räddningshem och hennes namn blir allt mera kändt. Det var 1864 som mrs Butler började sina sträfvanden. Hon uppträdde med föredrag och skrifter och började en agitation för att i parlamentet få in sådana män, som ville ha bort prostitutionen. Ett petitionerande började till regeringen, och efter 17 år kröntes omsider sedlighetssträfvandena med framgång. D e hade blifvit en politisk faktor, som man måste taga med i räkningen. Under denna strid hade emellertid mrs Butler, för att ge mera eftertryck åt sina sträfvanden, dragit in kontinenten i sedlighetsrörelsen.
32 sk. dock på mindre än 1 g år uppå till samma Summa, som jag till afskrifning nu vördsamt föreslår, utan att någon ersättning för den samma kunde vara alt förvänta och under det, att de redan stadgade och nu gällande praetaierne af 6 sk. tunnan, som utan vilkor af nedre Flötsens bearbetande äro medgifne, äfven kunna medtaga en betydligare del af denna Summa, utan att, genom bildande af ett nytt Bolag, medel beredes, att ernå det högre ändamålet. Denna husliålning med Statens medel lärer icke böra antagas, örn man ock inskränkte sig och uteslutande värderade blotta ZifFer — beräkningen. För min del kan jag således icke tillstyrka det Förslag, som Utskotten afgifvit, men anser deremot af högsta vigt, att genom afskrifning af Statens fordran möjlighet måtto beredas, att upprätta ett nytt Bolag, hvilket genom nya tillskott, till den föreslagne Summ au af 200,000 R:dr, inåt - Stats-Utskotfets Betänkan den. Co i måtte kunna åt detta företag gifva en utvidgning, som ensam kan lioja det till ett sådant vävde, att det förtjenar att omfattas med särskild omsorg, och forst då skall det visa sin inflytelse och vigt håde såsom Riksgagneligl och äfven för den Landsort, der verket är beläget, och för hvilken detsamma altid skall finnas högst nyttigt, i anseende till nödvändigheten, ätt använda Stenkol för dagliga hushålls-behof, den arbets förtjenst, som genom Grufdriften sprides, och den jordvidd, som genom vattnets uttömning utur Grufvan, lagd under odling, åter måste lemnäs till sitt ofrugtbara tillstånd, ifall Grufvearbetet upphörer.
Huru många gevär man påräknar, att Faktoriet, sedan det kommit i full gång, årligen kan leverera, och till huru stort antal tillverkningen anses kunna uppdrifvas uti då för handen varande■ inrättningar; hvarjemte uppgifves, huru stort årligt anslag af medel sorn erfordras, för att åstadkomma en viss årlig tillverkning. '’ ”Nya Faktoriet har blifvit anlagdt, med beräkning af 2,5oo ä 3,ooo stycken infanterigevärs årlig tillverkning, såsom ofvan förmäldt är, samt med möjlighet att öka denna fabrikation till 6,000 stycken. Årsanslag för gevärslillverkningen vid Faktoriet är relativt till det slags vapen, som föt färdigas skall, således olika för infanterigevär och karbiner, studsare, pistoler, jägareoch vallgevär. Behofvet af medels anslag för förstnämnde slags vapen inhemtas, vid tillämpning för en viss qvantitet, af nedan upptagna pris, hvilket dock varierar, efter förändring uti priser å materialier och konsumtiuns-persedlar under tillverkningen, samt å arbetslöner, hvilka sistnämnde tilläfventyrs skola kunna nedsättas sedan machinkraften kommit i full gång.” ”4:o Uppgift å de gevär till antal och slag, som blifvit färdiga sedan Faktoriet ställdes under Krigs-Köllegii förvaltning, samt de kostnader, som under samma tid blifvit använda för gevärstillverkningen.
Mars samt d. 1, 5 och 8 dennes; än ock en hos BorgareSt. väckt och af samma Stånd till Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk. remitterad samt MedSt:n communicerad molion af Hr Ekholm, hvaruti föreslås, alt R. St. måtte hos K. M. begära nedsättning af en comité, så väl till granskning af Hr Stjernsvärds bos R. o. Ad. framställda förslag till förändrad organisa - Den 12 April e. m. 157 lion af landtförsvaret, som för afgifvande till nästa riksdag af ett fullständigt utlåt, dels öfver nämnde förslag, dels öfver hela försvarsväsendets lämpligaste ordnande. H. R. o. Ad. åtskildes kl. | till 9 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Lördagen den 15 April 1848. Plenum kl. 9 f. m. Justerades 9 prot.utdr. för d. 8 och 12 dennes. Öppnades Hrr Electorers lista vid val af 2:ne ledamöter uti Hemliga Utsk. efter N:o 236. Frih. Stjerneld, Guslaf Nils Algernon, och N:o 1682. Hr Ehrenstam, Johan Fredrik; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 338. Frih. Tersmeden, Wilhelm Fredrik, och — 2275. Hr Lefrén, Johan Pehr. R. o. Ad. beslöt att härom underrätta Exped.Utsk., med anmodan att uppsätta och till R. St. inkomma med förslag till den und. skrifvelse till K. M., hvaruti detta val borde anmälas. Öppnades Hrr Electorers listor vid val af ledamöter i Bevilln. -, Lagoch Ridd.Utslcn, samt befunnos dertill utsedde i Bevillnings-Utskottet: efter N:o 8. Gr. Oxenstjerna, fullm. Gr. Hamilton, Henning Ludvig Hugo: N:o 44. Frih. Wrede till Elimä, Fabian. Lag-Utskottet: efter N:o 1723.
Herr af DarelU anser Riket äga uti sina Hömainer, Boställen, Allmänningar och Skogar en tillgång, hvilken, antingen betraktad* såsom Hypotheqve för Sedelstocken , skall vara af större värde än Silfver, emedan Hypotheqve éf jord gifvet ränta, oell således är i beständig tillväxt, eiler Successivt på öppna Auctioner* dels utbjuden till försäljning emot redbart mynt åt utlänningar, och däremot svarande Banco* sedlar åt inhemske penningemäri, dels undei frihets-år, .emot billiga Villkör till Skatte försåld, skulle icke allenast tillfullo ärsätta •föte* slagrié förskott till penningé-forlägenhétens affi je! pande ; utan äfven föröka Bankens fond och' gifva Pikets FinänCer ett bättre skick* Herr von Törne anser, i förhållande till Sveriges öfriga tillgångar, det Värde vara ganska stort, som finnes i Krono-Allmänningar»' Itecognitiohs-Skogar, Parker samt flere Lägenheter, jemte ägande rätten till manga Boställen* sorti kunde försäljas, med bibehållande af Air* jolhan,% till Riks-St, Prat. 1817-18*8. f-d* Sami, N;r *8*. 18-. *442 Stats-Tjtskottets Betänkanden. rende afgiften och vissa förbehåll; då denna för* säljning verkställes småningom och med förslgtighet, skola köpare ej kunna^aknas. Jemte anförande af någre erkende författares tankar i detta ämne, sorn instämt uti det förslag om Krono-Skogatnes försäljande, till Statens Förmån, yttrar Herr Von Törne, det alla tiders ärfarenhet bevittnar, att jordägande ratten alltid till den grad uppmuntrat idogheten, att jorden vinner mångdubblade »fkastningar på säkrare grunder, än vissa ärs dispositions-tid medgifver; att Skogarne bättre vårdas af deras ägare än af Kronans Jägeri-Betjening; Och då 3me så hufvudsaklira föremål härmed skulle kunna vinnas:
Men 1824 började KammarRätten och fortsatte åren 1825 och 1826 att gifva utslag det Brävinsminuterings-afgift icke blifvit påförde dessa Borgare för åren 1819, 20, 21, 22 och 23, och att de skulle sådan afgift betala; och sedan anmärkningarne hos Kongl. Maj:t slutligen blifvit afgjorde och år 1828 ÖfverStåthållareEmbetet meddelte, så måste innevarande års TaxeringsComite påföra desse Borgare, deras Enkor och Barn, de fem årens afgift, hvaraf första årets redan var tio är gammal. Med blödande hjerta verkställde jag detta åliggande, verkligen i början tvehogsen med mig sjelf, om en sådan åtgärd var enlig med min aflagde ed. Då min öfvertygelse sade mig att afgiften alldeles icke föreskrifves af Bevillningsförordningen och stridde mot sjelfva bokstafliga innehållet af Husbehofsbrännings-förordningen; samt jag dessutom visste att någon sådan afgift icke var af samma personer för åren 1816, 17 och 18 erlagde, ehuru Bränvinsförordningen då äfven gällde. Taxeringen är emedlertid gjord och hos del fattiga folket, sorn i Tio år ägt qvit - Den 17 December f. m. 147 tencer alt de fullgjort sine pligtcr mot Staten, låter, till följe af tvetydiga Förordningar, denna Stat, hvaraf de trodde sig skyddade, inom detta årets slut utpanta hos somliga allt hvad de äga, och hos andra nästan allt hvad de äga; ty mine Herrar den minsta restantie-summan är 5o R:dr och den största i5o R:dr, i sanning mycket penningar för de till störste delen redan förut utfattige personerne. Detta exempel af en stor mängd nära tiggarstafven bragte
Nu hafva Utskotten tillstyrkt, att, enär så mycket årligen af. betalas å Diskont.Skulderne, som erfordras till iiqviderande af de enskilde Fordrings-ägame, borde Hksgälds-Contoiret tillse förhållandet på det hela, och kunna låta i Diskont-väg till nästa Riksdag qvarblifva hvad som svarar mot Hankens fordringar: det vill säga, leda Diskont-liqvidationerne till det mål, hvarmed Gäldenärernes skonsammaste behandling tillika kunde mest tillsammans stå. Ater, om afbetalningarne fortgingo, så alt de sträckte sig in på Hanke-Crqditiven, borde Banko-Styrelsen låta dem i Diskontväg åter utgå: allt för att bibehålla den framställda grundprincipen, att ingen förmindskning i den circulerande myntmassan skulle ega rum. Genom Banko-Creditiven, upptagne att återgå, till ett belopp af B:d 1,400,000. Statsoch HanJio~T7tskottehs Betäniandenl 4^ beli Assignations-inlösnings-sum man med nya Banko-Sedlar, circa » 700,000. Sorn skulle i rörelsen qvarblifva, uppkorbme ett samfäldt belopp af R:d 2,100,000.’ utaf förra Diskont-Rörelsen, som, i den mon, det verkéligen inginge, borde åter utgå och hvars fördelning till serskildte Orter, torde få blifva ett föremål för det reglementariska förslaget. Det här blifvit af flere anmärkt, serdeles inom Hedervärda Bonde-Ståndet, att uti de föreslagne allmänna Låne-abstalterne, Jordbruket icke ärhållit tillbörlig andel: och haan har ej fiel* ler gillat, att Magazirts - Directionens CreditivFond på Banken intagits i Calculen bland de medel, som för Jordbruket ansetts verksamma.
Den sista värde Talaren har ganska rigtjgt anmärkt, att innan discussionen fortgår, är nödigt, att Herr Grefven och Landt-Marskalken täcks upplysa, huruvida proposition å det Den 7 November J. m. 167 gjorda Förslaget kan framställas eller icke. Ty sorn jag fattat Herr Hjertås anförande, liar han velat leda sig till det resultat, att det icke är Riksens Ständer tillåtit att välja Ombud i Discont-Directionerna, och atL således Förslaget derom är mot Constitutionen stridande. Det förekommer mig, som, innan Herr Grefven och Landt-Marskalken gifvit sin mening tillkänna, hela discussionen är ändamålslös. Herr Hjerta: Det torde förefalla mån gen besynnerligt, att äfven jag behöfver vid detta tillfälle till mitt försvar åberopa 90 §. Regeringsformen, sorn stadgar, att ”under Riksens Ständers öfverläggningar och pröfning må icke uti något annat fall eiler på något annat sätt, än denna Grundlag bokstafligen föreskrifver, komma frågor om Embetsoch Tjenstemäns tilloch afsättande” med mera. Om nu dessa Discont-Directeurer äro Embetsman, får frågan om deras tillsättande ej komma under Riksens Ständers pröfning. Äfven detta bevisar att meningen blott varit, det endast de i Grundlagen uppräknade personer skulle få af Riksens Ständer tillsättas, och derföre är jag ock öfvertygad att förevarande Förslag är stridande mot Grundlagarnes både bokstaf och anda. Det är likväl påkostande att tala emot detta Förslag, emedan maxi deraf väntar sig stora resultater, och jag är öfvertygad att vid Riksens Ständers nästa saminanträde få höra, att man skadat allmänna cre - i68 Den 7 November /. m. diten, derigenom, att man ej nu går in på allt livad de vilja, som i Sedelökning och Lånutsträckning skada dess förbättring.
Tillåten Mine Hrr! den, som nu har ordet och som ödmjukt erkänner, att den öfverseende upmärksamhet, den vänliga upmuntran, han på detta rum någon gång fått erfara, ej haft och ej kunnat hafva annan grund än Edra sympathier för en, ehuru ofullkomligt, dock varmt uttalad öfvertygelse, att nu våga tillstyrka eder återremiss af StatsUtsk:s Betänk, i förevar:de punkt, en åtgärd, hvilken skall verka lugnande och försonande på det Stånd, hvilket, i likhet med Eder, mest är fästadt vid den kära Svenska jorden. Åtskilliga ledamöter yttrade härtill bifall. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Denna fråga har så länge utgjort ett stridsämne emellan RiksStrn, att jag för min del visserligen önskar, att den icke skall fortfara att vara det, utan gerna skulle se om densamma vid denna Riksdag kunde komma till sin lösning. Jag tror, att det bäst hade skett, om den vid förra Riksdagen afgifne propos:n blifvit vid denna Riksdag tillämpad, då man. nemi., med undantag af de s. k. småpersedlarne, som skulle förvandlas i penningar, icke hjde gjort någon annan förvandling än den, som för något serskildt ändamål kunnat behöfvas, ty derigenom hade man lemnat frågan på det hela i samma tillstånd som förut, och man kunde icke då säga, om den förändring, som dä hade blifvit, kunnat föranleda nedsättning eller förhöjning uti skatterna. Såsom jag har hört StatsUtsk:s ledamöter utveckla sin åsigt af saken, så finner jag, att de hafva föreslagit dagsverkenas förvandling i persedlar i den afsigt, att derigenom tillskynda de skattdragande en fördel. Jag tror dock, utan att vilja bestrida möjligheten deraf, att den saken kan vara tvetydig och att det följaktligen vore skäl att lemna den saken tills vidare och icke föreslå någon sådan förvandling vid denna Riksdag, såvida man icke vill medgifva, att dagsverksräntan må förvandlas i penningar. Jag tror det hade varit önskligt, om de båda första Stånden och Regeringen hade velat göra den ringa Den 20
Af egaren tili Åtvidabergs kopparverk, på grund af Kongl, brefvet deri 3 December 1858, levereradt bidrag till telegrafstationens derstädes underhåll Grosshandels-societetens i Stockholm bidrag, jemlikt Kongl. brefvet den 8 April 1859, Hyresbidrag för stationslokaler Försäljningsmedel Kursskillnad Anmärkningsmedel Bötesmedel j 500 — 1,562 50. 1,700 83. 108 — 505 35. 229 — Balans till år 1864: Skuld.. Kredit. Balans från år 1862: Skuld. Utgifter: Aflöningar Telegrafliniers tillsyn och underhåll . .. Inventariers inköp och underhåll m. m. Batteriförnödenheter Skrifmaterialier och tryckningskostnad . Hyror Ved och lyshållning Reseoch traktamentskostnader. Postporto Fraktoch transportkostnader Exprés-kostnader Restituerade portomedel Diverse utgifter Balans till år 1864: Då de å statens jernbanstationer inrättade, för jernvägens behof afsedda telegrafanstalter blifvit upplåtne jemväl till allmänhetens begagnande å sådane linier, der statstelegrafstationer icke finnas, samt då, för befordring af teiegrammer å såväl de förra som de sednare telegraferna, ett visst, af våglängden oberoende, medelporto är gällande, synes det Revisorerne önskvärdt, att nämnde olika slag af telegrafinrättningar kunde bringas i samband med hvarandra, så att icke, på sätt nu eger rum, vid telegrafering emellan en af statens telegrafstationer och en af jernvägens, huru obetydligt afståndet än är, dubbelt porto behöfde erläggas. § 2. På sätt ofvanstående tabell utvisar, har reseoch traktamentskostnaden för nya telegrafliniers inrättande under revisionsåret uppgått till det betydliga beloppet af 29,129 R-.dr 56 öre samt för verkställda inspektionsförrättningar, tjenstemäns förflyttning m. m. till 8,457 R;dr 60 öre. Optiska Telegraf-inrättningen. Räkenskapen, som hvarken i Kongl.
Län, har uti ett den gide dem nes 8;o Den 22 Jun,. ms ingiswit och af det Hederwärda Bonde-Stan, det till Riksens Högloft. Ständers Allmänna Be» swars och Economie-Utskott samme dag rcmitteradt Memorial, deruti alwen Riksdagsmannen Jonas Ersson frän Östergöthland sig förenat, till Riksens Högloft. Ständers granskning öswerlemnat, om icke hädanefter det borde wara allmänneligen sörbudit meddela Past at alla sa kallade Skoijare, att a Landet eller pa Marknader kringfara under förewänd, ning alt drifwa handel med Glas, Jernsmide och Hästar, samt att, i fall sadane personer besinnas kringstryka i Landet, de da matte med ansenligt spöstraff warda belagde och derefter till något Kronans arbete forsande. Det har icke kunnat undfalla Utskottet, hwad ock Riködags-Fuilmägiigcn anfört, att de sa kallade Skonare, hwarmed egenteligen förstas de sa kallade Tartarcr och Ziguenare, samt annat uti rr §. af 1802 ars Kongl. Wärfninos-Stadga widare upp, räknadt löst solk, kunna med skäl anses såsom upp, bofsmän för manga brott och laster, saint att de, aswen om de aro uti någon mindre Stad eller ä Landet bosatte, igenom en ej i någor matto wardal) egen uppfostran, efterlemna sig en afföda, som inöt, wad uti osedlighet och ogudaktighet, icke lemnar na, got serdeles hopp om en mera rättskaffens wandel. Utskottet har äfwen fästat sin uppmärksamhet pabet tillstånd, som sadane i allmänhet mindre walfrägda. Le personer, da de någon tid stg i Riket uppehållit och uti någon af Rikets mindre Städer satt sig ne. Ler samt öfwa någon loflig Näring, genom Kongl. Förordningen den 24 Mars 1748 erhållit alt besö, ka Marknader, och da de aro förseddc med sadant Past, som Kongl.