Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti betänk, är äfven stadgadt sorn villkor för erhållande af lärarebefattning i folkskola, att sökanden skall, vare sig han genomgått seminarium eller icke, derstädes likväl undergå examen, således nödgas underkasta sig kostnaden för en måhända långväga resa och uppehåll i den stad, der seminariet är beläget, oaktadt pastor oall skolstyrelsen i den församling, der sökanden önskat blifva anställd som lärare, ansett honom god och tjenlig alt förestå en folkskola. Utom detta anhåller jag att få fästa herrarnes uppmärksamhet på ännu en omständighet, ty jag tror icke det vara rätt att skrifva lagar på papperet, som i verkställigheten icke skola vinna framgång. Här är nemi. stadgadt som ett positivt villkor för inträdet som lärare i folkskolan, att subjeetet skall i seminarium hafva erhållit betyg öfver kännedom af och förmåga alt kunna undervisa i kyrkosång. Jag hemställer om det är öfverensstämmande med herrarnes öfvertygelse, med herrarnes praktiska erfarenhet, alt vårt Jand är så musikaliskt, att man skulle kunna påräkna det antal af 2000 några hundrade musikaliska subjecter, som be - Den i3 Februari f. ra. aig höfves för att hvarje socken skall hafva sin musikaliska folkskolelärare Jag] tror det i sanning icke, önskande derföre att föreskriften i detta afseende borttoges såsom i min tanke alldeles overkställbar. Här är äfven i betänk, ibland skolmästarens lönevillkor, eller t. o. m. på sidan om det potatesland som är honom tillagdt, föreskrifvet att ett lämpligt jordland skall ställas till skollärarens disposition för alt meddela lärjungarna undervisning i trädplantering och trädgårdsskötsel. Detta låter alltför vackert i ett betänk., men har den olyckan alt vara opraktiskt. Skolläraren har annat att göra, och allmogens barn, som besöka folkskolan, äro vid drn ålder att de ännu icke blifvit tillräckligen undervisade i det vanliga jordbruket för att hafva någon nytta af undervisningen om trädgårdsskötsel. Jag anser således detta bestämmande olämpligt och obehöfligt i författningen samt önskar dess uteslutande, väl vetande att vid sådana särskildta förhållanden, der det kan göras möjligt, så är det alltför bra och då går saken af sig sjelf, men det bör ej i lag bestämmas.
Med anledning af Utskottets anmälan å sidan i, beslöt Preste-Ståndet, med stöd af 114 § Regerings-formen, förklara, att andra momentet af sjette punkten, såsom stridande mot 4 § af Preste-Ståndets Privilegier den 16 Oktober 1725, icke kan anses vara af Rikets Ständer godkändt, då det af Preste-Ståndet blifvit afslaget. Utskottets å sidan 5 till Preste-Ståndet ställda inbjudning, i fråga om tiden för verkställandet af regleringen utaf Presterskapets löneinkomster, afslogs af Ståndet, som vidblef sitt i frågan fattade beslut. Prot.-Utdrag den 25 Augusti 1860. 653 Likaledes afslog Ståndel de framställda inbjudningarne dels å sidan 4 i afseende på sjunde punktens förra moment, dels å sidan 5 rörande tionde punkten, med förklarande, att Preste-Ståndet vidhåller sina i berörda delar af ifrågavarande förslag förut, fattade beslut. Öfriga bär ofvan ej nämnda delar af förevarande Utlåtande ansågs å PresteStåndels sida ej föranleda annan åtgärd än alt läggas till handlingarna. S. D. Föredrogs och lades till handlingarna Expeditions-Utskottets Memorial N:o 12, i anledning af återremiss å Skrifvelse-förslaget N:o 105. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Ulsliottels Utlåtande N:o 152, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-titel. Härvid förekommo : 1—17 punkterna. Biföllos. 18 punkten. Lades lill handlingarne. 19—2! punkterna. Biföllos. 22 punkten. Med ogillande af Utskottets yttrande beslöt Preste-Ståndet för sin del, alt t. f. Garnisons-läkaren vid Dalarö Skans, Doktor P. G. Broman må för sin återstående lifstid få sig tillagd en årlig pension af 75 IV.dr. 23 punkten. Lades till handlingar ne. 24 och 25 punkterna. Biföllos. 26 punkten.
J.ig hänvisar i detta afseende till Lag-comite'ens motiver och till Professorerncs i Upsala ullatti) öfver det nya lagförslaget, i hvilka man finnér dessa olika theorier och grundsatser framställda. Jag vågar likväl anföra en åsigt, som jag för min del tror att man Bör fästa sig vid, nemi. den: i Bvad måtto verkar straffet att återhålla från Brotts begående? Det är visserligen sannt, att den, som begår ett brott, oftast föreställer sig, att lian ej skall blifva upptäckt och ej tänker på straffet; men förhållandet kan ock vara annorlunda, om den, som är i frestelse att begå ett Brott, ihågkomnier straffet och Beräknar att han möjligen kan nödsakas att undergå detsamma, men han likväl Begår Brottet, emedan han anser straffet ej vara så farligt; så. har det deraf synts mig vara klart, att ett sådant straff måste vara för ringa. Du man nu för många fall velat afskaffa spöstraffet, som tillförene varit det sorn egentligen skulle afhålla från tjnfnadsbrotts Begående, och i stället använda vatten och Brödstraff; så har jag fattat deri öfvertygelse, alt folket i allmänhet ej Bryr sig mycket om detta straff, emedan man ej sett, att i allmänhet de, som undergå detsamma, lida mycket deraf. Om det med full stränghet verkställes, så Blir det lätt våd - Den 23 Juli e. tn. 21 I ligt för Jen brottsliges helsa och lif. Denna omständighet har förorsakat, att vattenoch bröd-straffet sällan riktigt verkställes, utan dervid föregår vanligen något litet underslef, hvarföre det numera ganska ringa aktas. Borttager man nu kyrkopl i klen, utan att någon annan lagstiftning intrndt; så händer det, alt Brottslingen, sorn är i beråd att begå en stöld, tänker så här: jag får i värsta fall några dygns vatten och bröd, ty kyrkoplikten är borta, och det är ju ej så noga numera; lagstiftare och lagskipare anse ej stöld vara så svårt brott nu som förr.
Stockholm den a6 April 1823. io8 Bonco-UisAottets Betflnianden, Utdrag af Protocollet hälle t hus Rikets Högt, loft. Ständers Banco-Utskott den a 6 Åpril 1823. S, D. Vid justeringen af det Betänkande, som till Rikets Högh Ständer skulle afgå, i an» ledning af en från Hederv. Bonde-Ståndet remitterad Motion, angående anstalter till befordrande af Norrskt Mynts gångbarhet i Sverige, utlät sig Herr Presidenten Friherre Wirsén: ’’Jag har ej i Hdgl. Utskottets Pleno dfvervarit eller deltagit i det Beslut, hvarpå nu uppläste Betänkande grundar sig, och kan således deremot ej göra någon anmärkning; likväl och då samma beslut afviker från Beredningens Förslag, anhåller jag, att mitt afgifne yttrande på Beredningen , innefattande den upplysning , att en fråga af lika beskaffenhet ej längesedan hos Kongl. Maj:t förevarit, måtte få åtfölja Betänkandet till Rikets Ständer.’ Berörde hemställan bifölls; och var Herr Friherrens och Presidentens åberopade yttrande, af innehåll, som föijer: ”Desse nu företedde afskrifter af Handlin* gar från Kongl. Stats-Contoiret, upplysa, humle» des, sedan Kongl. Majds Befalningshafvaode I Vermland, till Kongl. Majit insändt Holmdals Sockneboers i berörde Län underdåniga ansökning, om rättighet, att vid Krono-utlagornas afbön dande få begagna Norrskst mynt, efter den Cours» beräkning, som derföre kunde i nåder bestämmas, och Kongl. Majds bemälde
Lika med den siste värde talaren har jag funnit det vara mindre väl betänkt af Utsk. att vilja förbjuda kamererarne i discontverken att hafva enskilda commissionär, Jag är likväl icke så alldeles ense med mig sjelf, örn icke någon anleda, för ett sådant förbud förefinnes i afseende på discontcontoren i Götheborg och Malmö på grund deraf, att penningarna icke uppbäras af någon bank, utan omedelbart af låntagarne; men hvad jag positivt tror och erkänner ar, att här i Stockholm det icke allenast är orättvist, utan äfven obehöflig t och icke ledande till någon controll: orättvist derföre, att närvar, kamereraren i bancodisconten emottagit tjensten med beräkning af densamma åtföljande fördelar, och något ändamål icke kan vinnas genom att fråntaga honom den ifråga var. rättigheten; obehöfligt derföre, att, ehvad han eller någon annan är commissionär, penningarna skola insättas i Banken vid hvarje afbetalning, innan någon omsättning kan äga rnm, då det således är discontdirectionen likgiltigt hvem som presenterar insättningsattesten. Är fråga om att bevara enskildas säkerhet, så har erfarenheten visat, att denna tjenst vanligtvis blifvit anförtrodd ät en sådan pålitlig person, att den enskilde varit mera belåten med att äga honom än någon annan till commissionär, hvartill ytterligare kommer, hvad Hr af Ekenstam redan anmärkt, att örn man vill stifta en sådan orättvis och obehöflig lag som den ifrågavar., densamma eluderas blött derigenom, att kamereraren i och för commissionerna antager en annan person, som företräder honom mot tillgodonjutande af någon del af de 500 r:dr, som skulle tilläggas kamereraren i ersättning för rättigheten att hafva commissioner, hvilka penningar sålunda kunna anses bortkastade, enär det ändamål, man dermed åsyftat, helt och hållet förfelats. Jag förenar mig i anhållan om återremiss och förmodar, att Utsk. på dessa anmärkn:r behagade göra det afseende, att vi få emottaga andra tillstyrkanden i dessa delar. Hr Stuart, Carl Gust.:
Ehuru widlöfkigt ett sadant företag kunde synas, tror jag likwäl, att det kan bade fort och latt wcrkställas, dä de flesta as ifrägawarande författningar, i mitt omdöme, äro af den beskaffenhet, att deras uphäswande är bästa sättet till deras förändring. Men om nämnde Utstött icke under nu påstående Riksdag medhinna en sädan granskning, torde De åtminstone upgifwa och tillstyrka något fält akt bereda och Utarbeta en plan härtill, för att, såsom en Riksens Ständers underdänjga önstan öswerlämnas kill Kongl. Mask, as hwars uplysta omsorg för Landets sanna wäl, man detzutom med Ml wänkar alt erhälla författningar som dertill bidraga. Riksens Ständers Ombudsman Har enligt Re, gerings-Formen sätt sig till en del updragen den befattning, som nyst är nämnd, men widdén deraf torde likwäl fordra biträde för honom derwid af kunnige män, antingen af Kongl. Masil eller Riksens Ständer tillsatte. Det andra kefordringömedlet, som jag »swan lchnnr Dcn 2i December. 1279 nämnt för jordbrukets och allmänna hushållningens up» komst är det, hwarlill jag wägar bifoga ett sörstag. En wärd Ledamot har längesedan under denna Riksdag, uti ett till Högloft. Rldderffaptt och Aoel» ingifwit memorial föreslagit inrättning af ctt LandthuvhallningsCollegium; men ehuru jag med honom är ense om dest hufwudsystemäl, jsKbrukets upkomst, äga wi likwäl olika begrepp om rätta sättet och medle» att winna detta syftemål. För att icke öka längden as detta memorial, har - jag särskildt bifogat ett utkast kill projecr för inrättning af större och mindre Hushällsställskap, öfwer hela Riket, hwilket jag anhäller mätte, jämte memorialet, till Högloft. Allmänna Beswärsoch Oeconom»- Utskottet remitteras.
Fadern förstod snart, att de rika anlagen måste vårdas af de mest framstående lärare och han sände henne därför till Stockholm, i hvars konservatorium hon i unga år erhöll inträde. Amandas järnflit gjorde, att hon blef sina lärares stora gunstling, och hon hade många sådana, efter som hon beslutat taga direktörsexamen. Denna anade hon äfven vid 19 års ålder 1873, hvilket vid den tiden ansågs vara en fullkomligt enastånde händelse. Ingen kvinna hade dittills tagit denna examen, och icke heller sedan har någon kvinna följt Amanda Maier i spåren. Det märkvärdiga i själfva saken ökades därigenom att hon erhöll högsta betyget i de flesta ämnen. Med ski fader företog nu den unga kvinnodirektören en resa till Sydtyskland. Hufvudändamålet var att besöka släktingar, men resan hade ock ett annat syfte. Amanda skulle nämligen stanna i Leipzig för att inträda vid dess konservatorium. Vid denna världsberömda läroanstalt erhöll Amanda till lärare män af det största anseende i sina respektive fack, bland dem Reinecke och Eichter i harmoni och komposition, och i Gewandhauskapellets konsertmästare Engelbert Röntgen fann hon en utmärkt lärare i violinspelning. I denne sin hufvudlärares hem sammanträffade hon med alla Leipzigs mest framstående musiker, och där fann hon äfven den man, med hvilken hon skulle förenas för lifvet. Det var den unge sonen i huset, Julius Röntgen, äfven han en utmärkt musiker. Den unga begåfvade svenskan blef här liksom i Stockholm snart allas gunstling. Hon arbetade oförtrutet på sin utbildning och lämnade under denna sin treåriga Leipzigtid flere vackra prof på sin tonsättarbegåfning. Sålunda erhöll hon pris för en violinsonat, som hos oss utgifvits på förlag af Musikaliska konstföreningen. Därförutom skref hon en trio för piano, violin och violoncell samt en violinkonsert med orkester, hvilket senare verk hon 1875 utförde vid en Gewandhauskonsert och det med stort bifall. Efter afslutade studier återvände Amanda M. till sin födelsestad Landskrona, men hon hade då förlofvat sig med Julius Röntgen, och det var således ej hennes afsikt att stanna i hemlandet.
DEN NU UTKOMNA NYA UPPLAGAN ÄR BETYDLIGT TILLÖKT OCH FÖRBÄTTRAD AF EN INOM KOKKONSTENS OMRÅDE HÖGST ERFAREN OCH ANSEDD GAMMAL HUSMODER; KOKBOKEN ÄR DÄRFÖR ÄFVEN EN SYNNERLIGEN LÄMPLIG OCH BILLIG PRESENT TILL EDRA TJÄNARINNOR. PRIS: HÄFT. 1 KR., INB. TILL SALU I ALLA BOKLÅDOR OCH HOS Adolf Johnsons förlag, Stockholm. E N FÖRSTA KLASSENS Tapisseriaff är MED FINFIN KUNDKRETS I EN AF SÖDRA SVERIGES STÖRRE SJÖSTÄDER, TINNES ATT PÅ FÖRMÅNLIGA VILLKOR FÅ ÖFVERTAGA. KURANT LAGER. AFFÄREN ÄR I BÄSTA FLOR. ERFORDERLIGT KAPITAL C:A 6000 KR. SVAR TILL » FÖRMÅNLIG AFFÄR », DENNA TIDNINGS EXP. (S. T. A. 1 HILDUR ANDERSONS A.-B.S i k A 1! R s 163 VäfnaflsaMelning. m. 76 53 * 9 A Oxtorgsgatan Fantasimöbel I FORNNORDISK STIL FÖR GLÖDBRÄNNING ELL. MÅLNING. PRIS OMÅ- LAD KR. 25, STOPPNING AF SOFFO. STOLSITSARNE ÖKAR 10: 50. MÅLAD I HVITT OCH GULD, STOPPAD 50 KR. MÅLNING I ÖNSKADE KULÖRER VERKSTÄLLES. Tidaholms JZrttks A-Utiebolag, Tidaholm. (FÖRSÄLJN.-MAG. 27 BERIDAREBANSG. NISSENS VÄRLDSBERÖMDA • nr. varum. Nestlé ' s Barnmjöl. Bästa näringsmedel för barn. SÄLJES PÅ ALLA APOTEK.
– Ja om det var med falsk nyckel eller på hvad sätt, det kommer jag icke ihåg. När han skulle gå kom jag att fälla ett ord om att jag var vid dåligt humör. ”Hur då? – Ledsen, nedstämd. – Då vaknade han till. Om det var den allmänmenskliga melankolien eller någonting bestämdt? – Jo, det var allt någonting bestämdt. – Personligt eller literärt. Är det något jag kan hjelpa er med? – Nej, det kunde han icke. – Då var det väl någonting rent personligt? – Ja. – Det kan sällan någon annan hjelpa en med. Och så kilade han åstad efter att med sitt vanliga sätt på det allra lustigaste ha förklarat sina egna föreläsningar för Vrøvl. Det var fredagsföreläsningen. Fru Horten kom och hemtade mig och vi gingo upp bakvägen, så att vi kommo allra närmast dörren. Hvem kommer strax derefter! Jo fru Agrell och en ung man som fruktar att anses som uppvaktande kavaljer. Han hade skaffat henne in bakvägen. Hm. Det är inte alltid han är så rädd för besvär att han känner sig befogad att förklara hur ”obehagligt berörd” han finner sig af att man vågar komma till samma stad som han! Fru Horten och jag fingo plats till venster och de andra tu till höger. Lyckligtvis! Så slapp han den skammen att Brandes skulle se honom i sällskap med mig, stackars man, som är så förföljd af min vänskaplighet! ”Der kommer fru Brandes, der kommer fru Brandes!” hviskade fru Horten till mig. Det var en hög, rank gestalt. Vacker som det tycktes, mörk med någonting trotsigt i hufvudets hållning, svart hatt och en mörk bucklig lugg, som dock lemnade en vacker panna fri. Kragen var något nedringad och visade en särdeles välformad hals, som uppbar hufvudet något högt. Hon trängde sig in bland mängden och försvann längst bort, i salens fond. En stunds väntan ännu och så dök en liten mörk skepnad upp på talarestolen. Han såg icke ut som vanligt; först och främst var han klädd i frack, hvilket han eljest icke brukar, och så var han så nervös att det var en tortyr bara att se. Det varade flera sekunder innan han kunde tala. Allas ögon voro rigtade på honom.
Stats-Verkets skuld till Riksgälds-Contoiret på dess ofvannämnde förskott utgjorde vid 1812 års slut 158,315 R:dr 44 sk. 7 rst., samt vid I813 års dito, 128,711 R:dr 3 sk. I rst.; och som beloppet deraf, vid I8U års slut, var 348,291 R:dr 42 sk. g rst., så har den, under dessa tvänne åren 1812 och 1813 , blifvit mindskad med 219,580 R:dr 3j9 sk. S rst. 3:0 1330 Den 14 Juli. 3:0 Till sadana Krigsshilders afbördande, som efter hand blifva af Eders Kongl. Maj:E i Nåder pröfvade och till betalning fastställde, har, år 18I2, blifvit utbetaldt 82,582 R:dr 43 sk. 6 rst., samt, år 1813, 107,391 R:dr 13 sk. 7 rst. Dessa skulder, som uppkomma ifrån 1808 och 180g årens krig och bestämmas vid Revision af Krigs - räkenskaperna i Kammar-Rätten, samt derifrån underställas Eders Kongl. Maj:t9 Nådiga pröfning och fastställelse , komma i den 7nån alt försvinna och alldeles upphöra, sorn granskningen af Krigs * Redogörelserna blifver fullbordad, och hvarmed numera icke torde koni* ina att länge dröja. 4:0 Till Krigs Comiteen .■ Comitéen har, år 1812, undfått till det årets Krigsrustningar de, för Condemnerade Varor, influtne ... 1,200,000: - Samt de af Convoy-Commissa riatet levererade 100,000: — —~ Äfvensom de af den, vid I8I2 års Urtima Riksdags till Rikets försvar beviljade Fond , i Riksgälds-Contoiret lyftade 500,000: , -— Samt a
Giktbalsamen är det allra säkraste medel mot alla rheumatiska lidanden så- som: Ledstyfhet, Ryggvärk, Håll, Tandvärk, Hufvudvärk, Influensa m. m. Giktbalsamen har vunnit en alldeles exempellöst storartad spridning, helt sä- kert genom dess utmärkta och välgö- rande egenskaper. Berömliga intyg från Svensk läkare och Svenska förbrukare. Giktbalsamen försäljes i helflaskor ä 1 kr. och hälfli. ä. 50 öre mot förut insänd likvid; vid postförskott tillkommer postförskottsafgift med 25 öre. Kostnadsfri förpackning. Återförsäljare erhålla hög rabatt! Obs! För de vidt utpuffade till utseendet liknande fabrikat varnas Fruar. Härmed tillkännagifves, att Jag efter min moder Fru B. Sundemans fränfälleöfvertagit den Ylleaffär, hon bedref i n:r 11 Artillerigatan. Ull och gammalt ylle mottages hä- danefter till spanad. Väfning af tyger, schalar, filtar m, m. hvarje dag i Klara Norra Kyrkogata 12, 1 t r. Hvar och en får s i t t ylle tillbaka i form af garn. som ger utmärkt god figur, utan att behöfva hårdt tillsnöras. Största urval billigast hos i Festerås län. Rutiga trasmattor. Färga alla lapparne svarta. Varpa med en ljus och en svart tråd. Vanlig mattvarp. Hvarje gång man vill börja ny rand, tages båda trådarne svarta i det första paret, sedan återigen en svart och en ljus — på det sättet blir varpen randig och olika på båda sidor. Man måste ha två trådar i hvarje tand. Till inslag användas klutar och mattvarp, ett slag af hvarje, tills rutan är full, då mattvarpstråden öfverhoppas, hvarigenom den mörka rutan efterträdes af en ljus och den ljusa af en svart. Varpen kan köpas färdig, tvinnad och färgad för omkring 20 kr. till 50 alnar. Maja. God medicin mot en mängd kroniska sjukdomar och mot nervositet sä- kert den bästa, som finnes, är ett regelbundet, all tankekraft upptagande arbete.
Men ingen kan vara fullkomlig här i verlden. Nej, det är sant. VIOLA. Med ett ord, du skulle vara mönstergill, om OSCAR. påminna mig det första året af vårt äktenskap Brr! Jag kan ännu inte utan en viss rysning OSCAR. Det var trefligt, när man glad och toujour så der vid tretiden på morgonen kom hem från en munter middag och fann unga frun utgråten och förstörd sittande vid fönstret insvept i en schal, frysande och huttrande som en frosspatient. Jag hade naturligtvis blifvit rånad, mördad, gått ned mig på isen, fallit nedför en trappa eller i allra lyckligaste fall hamnat i en rännsten med afbrutet ben. (Skrattar.) Att finna ut den helt enkla förett gladt lag det föll dig aldrig in. Nej det föll mig aldrig in. VIOLA. klaringsgrunden: några hastigt förrunna timmar i du afnarrade mig löftet att komma hem qvällen derpå. VIOLA. Det vete tusan huru många sådana der mornar OSCAR. Lika många, som löftet bröts. Ja, det blef naturligtvis följden. Det der är OSCAR. löften som man inte kan hålla, äfven om man vill. Mannens ställning förvandlas inte genom du inte, du lilla. Men vi ska inte tala om de äktenskapet, endast qvinnans; men det der förstår der barnsligheterna vidare. Du har tagit ditt förstånd till fånga jag har fått frid i mitt hus och har ingenting vidare att beklaga mig öfver. Men det var väl också tusan till käring, som inte kommer! Dagbladets »löpande ärenden» sköts åtbaka i soffan). minstone högst miserabelt (kastar sig gäspande tillVIOLA (gör min af att stiga upp). OSCAR. Kanske att det är kommet, fast... med det. (Hvisslar samma melodi som nyss.) Fördömda melodi att hänga efter! Jaså, det var är en liten lustresa. sant! Jag reser till landet om måndag. Det VIOLA (ser hastigt upp.) Åh nej. I så fall hade nog Selma varit inne resa hem till mammas graf. Om måndag! Då skulle ju Alf och jag OSCAR. men det hade jag alldeles glömt af. Såå. VIOLA. Det gör mig verkligen ledsen, min lilla vän,
Jag anhåller derföre, att, innan diskussionen öfver 5lista §:n blifver afslutad, samt i händelse dess lista mom. blifver uteslutet, få föreslå att, då R. o. Ad. kommer till 53:dje §:n, den del af §:n, som kommer att qvarstå, eller dess sista morn., måtte bifallas samt upflyttas och utgöra 2:dra mom. lill 51:sta§:n. Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., alt, hvad Gr. Lagerbjelkes yrkande anginge, R. o. Ad. torde finna alt detsamma borde blifva föremål för ett blifvande beslut, och att, för den händelse R. o. Ad. beslutade att lista mom. af 5lista §:n må utgå, det då må stå Grefven öppet att, vid pröfningen af 53:dje §:n, yrka att sednare mom. deraf må införas uti 5lista §:n. Ropades Ja. Hr Gr. o. Landtm, framslälde sedermera, att i öfrigt blifvit yrkadt dels bifall å Utskis förslag till 51 ista §:n och dels af Gr. Mörner att med uteslutande af lista morn., ifråga vande § må erhålla följande lydelse: ”De i denna förordning utsatta böter ' skola, då tillgång brister, förvandlas till fängelse, sålunda, att emot böter till och med 10 Ridr svare 7 dagar fran 20 , , , 25 , , 14 , , 25 , , , 50 , , 21 , ii 50 „ , , 100 , , 30 , „ 100 , , , 150 , , 45 , , 150 , , , 200 , , 60 , eller två månader o. s. v. Ej må dock någon, för bristande tillgång till böter, mer än ett år till fängelse hållas, ehvad belopp böterne må utgöra. Under fängelse-tiden bör fången till arbete hållas.” Då härefter propos. till bifall å Utskis i afseende på 5lista §:n afgifna förslag framstäldes, ropades starka Ja, blandade med Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han ansåg Ja hafva varit öfvervägande.
Uti här ofvan åberopade Kongl, bref samt §. af Riksgälds-kontorets reglemente förekomma följande bestämmelser rörande tiden för lånemedlens utbetalning, samt de nya byggnadernas fullbordande och brandförsäkring, äfvensom låuehandlingarnes insändande till Riksgälds-kontoret, nemligen i 7:de morn.: att den byggnad, till hvars uppförande lån erhållits, borde sednast vid början af Juli månad 1849 vara i så fullbordadt skick, att försäkring derå i städernas allmänna Brandstods-bolag kunde vinnas, vid äfventyr, att lånet i annat fall komme att genast infordras ; — i nämnde dag vore lyftadt, finge derefter ej utbetalas; — och i llrte moni.: att vederbörandes skuldebref å hela den utbekomna lånesumman borde sednast den 1 Juli 1850 vara lill Stats-kontorets eller Riksgälds-kontoret insända. Derjemte anser sig Utskottet tillika böra upplysa, att fullmäktige, i anseende till högstberörde nådiga proposition oell i afvaktan af det beslut, Rikets Ständer med anledning deraf komma att fatta, ännu icke vidtagit någon åtgärd för återfordrandet från Byggnadskommittéen af det lånebelopp, hvarom samma proposition handlar.