Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi sågo bestörta på hvarandra och tycktes vänta någon riktigt skakande scen, men efter en sekund slogs porten åter igen, med ett så döfvande brak, att vi båda två trodde att örhinnorna skulle spricka, och förvånades att icke hela qvarteret väcktes upp deraf; skenet i fensterna försvann, ingen menniska syntes på gatan och allt var åter tyst och fredligt. Det dröjde en stund innan vårt samtal åter kom i gång ty båda voro vi förlägna öfver att ha låtit en så enkel sak inverka på oss. Herbert bröt först tystnaden, i det han skrattande försäkrade, att han bestämdt skulle utspana om detta hus, hvilket jag ansåg så mystiskt, verkligen var obebodt, och i denna händelse skaffa sig inträde dit, och upptäcka orsaken till den besynnerliga illumination vi sett. Jag lofvade vara honom behjelplig, och snart somnade vi ifrån alltsammans. Morgonen derpå hade vi glömt vår nattliga öfverenskommelse, och ämnade oss tillsammans ut i staden, då, i det vi kommo ned på gatan, en fastspikad lapp på det gamla husets port genast föll oss i ögonen. Det var en annons alldeles lika med den som nu står der. Herbert såg på mig och utbrast med komisk pathos: – Ser du hur ödet påminner mig om mitt djerfva nattliga beslut, jag måste lyda dess vink och upplyfta den hemlighetsfulla slöja, som hvilar öfver detta hus. Kanske skall jag finna en förborgad omätlig skatt, eller upptäcka något doldt och gräsligt brott; hvem vet! Jag känner mig kallad till stora saker. Jag klappar genast på denna port, som döljer mitt kommande öde. Vill du följa mig? – fortfor han muntert skrattande, – så kunna vi skaffa mig rum genast. Jag gillade hans beslut och ringde på en klocksträng, som jag upptäckt inuti hörnet mellan de utslående ornamenterna, hvilka jag aldrig förut sett. – Det är sannt, – sade jag afbrytande, – den finns der verkligen, ehuru jag icke heller sett den förut, och jag har likväl många gånger så noga granskat denna port, hvars bildhuggeri är beundransvärdt. – Den har också icke funnits der ständigt; den försvann sedan lika hastigt som den kom
Af Herr Lagerhjelm_, P: '•'Emot det sätt, hvarpå Ulskottet handlagt sarnteliga Riks-Ståndens återremisser af Utlåtandet !N:o 26., får jag vördsamt reservera mig. Under den discussion, hvarom bilagde transsumt af Utskottets Protocoll förmäler, yrkades följande proposition: ”Den, som anser Utskottet böra söka att i möjligaste måt"to sammanjemka samtliga Riks-Ståndens tankar till ett en"da utlåtande, röstar Ja, den det ej vill, röstar Nej etc, etc:” men majoriteten förklarade sig deröfver icke vilja rösta, emedan ja-propositionen vore alldeles enlig med grundlagen. Denna förklaring innebär ett erkännande å majoritetens sida, att ett försök måste göras i nämnde rigtning. Men ehuru logisk denna slutsatts är, uteblef dock försöket och majoriteten fattade genast det beslut, vidfogade protocolls-utdrag företer. Likväl stadgar 56 §. Regerings-Formen ” Utskottet åligge då att samtliga. Riks-Ståndens tan”kar till ett helt utlåtande i möjligaste måtto sammanjemka, "och, om oförenliga skiljaktigheter finnas, dem derjemte tili ”samtliga Riks-Ståndens behandlande anmäla.’' lior till Constitutions-Utskottets Utlåtande, N:0 36. 3 Detta grundlagsbud innehåller ett o v i 1 kori igt åliggande för Utskottet att sammanjemka, älven oin resultatet icke skulle fullkomligt innesluta alla Riks-Ståndens tankar; ty det heter: "i möjligaste måtto.” Till full evidens uppenbarar sig denna Lag-stiftarens vilja uti Grundlagens uttryckliga förutsättning af oförenliga skiljagtigbeters tillvaro, utan att sammanjemknings-åliggandet dervid upphäfves; ty det heter: att dessa skiljaktigheter skola derjemte anmälas. Riks-Stånden ega till följd häraf att emotse, jemte anmälan om tillvaron af oförenliga skiljaktigheler, ett helt utlåtande, som i möjligaste måtto sammanjemkar alla Riks-Ståndens tankar, och sorn af samtliga Riks-Stånden kan antagas såsom ett hvilande grundlags-förslag.
Det kan möjligen tillskrifvas en felaktig upfattning från min sida, men jag har tolkat Utsk:s mening så, att det skulle bero på kommunen att bestämma för hvilka hundar skatt skulle erläggas och alldeles ej hvilka egare, som särskildt skulle påföras skatt; och då sålunda skatten faller jemt på hela kommunen, kan jag ej fatta hvarföre ett sådant stadgande skulle åstadkomma oenighet och fiendskap mellan församlingsboerna. Öfvergår man deremot till sjelfva saken, så synes det mig, sorn en sådan skatt vore ganska lämplig. Vi se nemi. dagligen huru mycket obehag den mängd af hundar, som löpa omkring utan egare, förorsaka, syunerligast i de större städerna på allmänna promenadplatser, gator och trottoirer. Funnes den föreslagna skatten, så skulle man äfven besparas obehagligheten af att se dessa utsvultna kreatur genomströfva hus och gårdar för att uppsöka sin föda, och vill man söka orsaken till den förfärliga sjukdomen rabies canina, som nästan årligen utbryter på åtskilliga orter af landet och som understundom utöfvar sina grymma verkningar äfven bland menniskorna, så finner man aft denna epidemi alltid först utbryter bland de hundkreatur, som sakna vård och tillsyn; hvarföre jag tror, att det både ur sanitärt och ur snygghetens interesse visar sig nödvändigt att åstadkomma en minskning i hundarnes antal. Då intet annat medel för ett sådant ändamåls vinnande gifves än beskattning och då dessutom den föreslagna skatten ej är tryckande utan frivillig, så kan jag ej annat finna, än att R. o. Ad. gjorde klokast att bifalla Utsk:ts förslag, hvarom jag vördsamt anhåller om propos. Hr von Ehrenheim, Per Jakob: Ehuru jag år Utsk:t mycket tacksam för det Utsk:t icke föreslagit en öfverflödsskatt i form af hundskatt, så kan jag dock ej obetingadt instämma i Utsk:ts förslag. Det synes mig nemi., att den föreslagna beskattningen för hundar år på landsbygden särdeles olämplig.
I anledn. af den siste värde ta larens yttrande, ber jag att fä hänvisa till Konungens nåd. propos. ang:de statsverkets tillstånd och behof pag. 47, der det heter: ”K. M. äskar således, alt de i Litt. a. omnämnde 6,800 r:dr uppföras, såsom förökning i anslaget utöfver de hittills för elementarläroverken beviljade 42,000 r:dr”. Hr Silfverstolpe: Jag medgifver visserligen, all de ci terade ordalagen så kunna förslås, som om de båda anslagen skulle sammanföras, men jag får derjemte förklara, alt meningen åtminstone icke varit någon annan, än att för elementarskolan afsågos de 6,800 r:dr, sorn hon förut haft, och för de öfrige läroverken de 42,000 r:drne, hvilket ock kan synas utaf det Statsrådsprotocoll, som åtföljt den K. propos. äng. statsverkets tillstånd och behof. R. o. Ad. ansåg de, emot Utsk:s under förevar. Lillis a) och b) gjorde tillstyrkande, framställde anmärkn:r föranleda återremiss, med förklarande, att R. o. Ad. ansåg det af Utsk. föreslagna anslag af 48,800 r:dr böra beviljas, men att i be - 76 Den 6 November f. m. slutet derom borde uttryckas, att af denna summa 6,800 r:dr böra användas för nya Elementarskolan i Stockholm. Litt. c) ang:de anslag till enieritilöner för gymnasieoch skollärareLitt. d) ang:de ersättning för ter m insp e n n in gar
Det återstår då icke annat, ån att plundra de kol sorn ännu finnas qvar i den öfra delen af Grufvan, hvarefter liela trakten återgår, till ett för all »•altur onyttigt kärr, sådant det var innan Ver-j kets anläggning. 85#f; j V» vern ier f i m. ESCslle» Sier minoritetens i detta Sinne gjörke freosstålining och förslag, så beredes derige»«»a en möjlighet för andra medborgare, at t med cu för ändamålet afsatt tillräcklig Fond, fortsätta sibetet och draga nytta af de hittills nedlagde kostnader och sätta Verket i det skick, att det anert skall anses såsom ett Riksgegneligt företeg, till verklig förkofran för dess ågare och ett ▼årdigt minne af i8a3 års Ständers visa öfver-' läggningar. På alla dessa skål vågar jag anhålla om Herrr Grefvens och Landtmarskaikens proposition till afslag å Betänkandet samt i den förhoppning, att Höglofl» Piidderskapet och Adeln dertill lemnar sitt bifall, Herr Grefven och Landt-» Marskalken derefter till antagande behagade göra proposition å följande af Herr Lagman Norens uti dess reservation föreslagne puncter; Att Statens fordran, utgörande 199,560 R:dr Banco med derå löpande ränta, raå afskrifva och öfverlåta» på interessentei ne uti Skånska Stenkolsverket, under följande vilkor : 1:0 Att Bolaget ombesörjer teckning och uppbörd af en Fond, stor *200,000 R:dr Banco, hvilken Fond ovillkorligen måste användas, för fullbordandet af Ryds Schakt, för arbetets bedrifvande på nedre flötsen, ock inrättandet af sådan® fabricationer, hvartill i synnerhet den ymniga tillgången af eldfast lere, erbjuder rudimaterie* - Ben 5 November f, m. 2:0
pris bjucles liisare 9 z, s7colc6, 7zoppcis vi, tilIforsti7cra Dag~z y en z; dvilliy u p ~ ~ ~ ~ z u n fidn t r a n ckras sida, 7zui17ca sedan lunge v&amp;r publibatio~z 1.tikmt till sina lianner och gpnare, s a d fiiruarfva oss lzya sdcZa9za i vidstr.tic7cta 7cretscw, sdval i~zonz sonz zctonz e&amp;rt land, ellw iifvwallt d a, 7warest kvim.ofrdgmzs zdvecklin,g foirjes nzed imtresse ock synzpati. I det vi. sciledes anmliln en ny f3jd af vcir tidslc~ift, i enZig7~et nzeci! den p h, vi hay o&amp;n i 7corta drag utvecldat, udga vi zittcda den fiirihoppningen, att clet ~zya skede, 7wari Dagny wecl 3898 ivztriider, s7ccill vara fiamngdngwi7ct sawt Biciraga att, fianzja c7e iclier, ffbi. 7wil7; a ttiZs7crI$teten yjort sig till ett sprd7cror inoh den scens7ca pressen. Under hvilka forutsattningar kan kvinnororelsen blifva af verklig betydelse for kultur och framiitskridande? * ' Rvinnororelsen i Sverige befinner sig for narvnrande i en egendomlig situation. Den har verkat ganska lange och ar ej mera en ung rorelse. I sin ungdom var den sjalf forhoppningsflill och 1; a.mplysten och hade godt om bBde entkiastiska vanner och bittra fieader. Nu har man ii ornse sidor blifvit lugnare. Rorelsen har kommit till mogen Alder, till det stadium dB mnn stannnr och friigar: hvilka frukter, hvilka resultat kunna nppvisas?
— Beträffande i öfrigt frågan om borttagande af orden ”frälse elier ofrälse,” så biträder jag deras mening, hvilka anse för likgiltigt, om dessa ord borttagas eller qvarstå; i följd hvaraf jag tillstyrker, att Const.Utsk:sj förevar, förslag i sin helhet må afslås. Hr Dalman: Hr Lefren har på ett besynnerligt sätt missförstått mitt yttrande, då han ansett detsamma directe riktadt mot honom; men då jag hemställde till IJr Lcfrdn huruvida han ansåge Konungar kunna regera utan biträde af rådgifvare, så hade det svål ligen bort undfalla Hr Lefre'ns uppmärksamhet, att jag härmed icke hade annan afsigt, 11 H. ‘i Den 5 Augus ti f. m. -än att ex absurdo och genom en autithes till Hr Lefrens påslående i afseende på Konungens styrelse allena, vederlägga den värde talarens sats, att man kringginge grundlagen, då man påstod, att Konungens ministrar de jure här hade lika mycket, eller lika litet makt, som i Frankrike eller England. Jag har förut yttrat, att jag anser det vara likgiltigt, om ordet "allena” qvarstår i 4 §:n ^eS F;n eller icke, och att den förevar, grundlagsförändringen icke synes vara af det behof påkallad, att Const.Ulsk. haft anleda, att till ftiks. St:n densamma framställa. Till detta yttrande får jng dock tillägga, alt jag i principen delar deras tanke, hvilka anse ordet "allena” vid grundlagens stiftande icke hafva bort der inflyta. IIedan för flera år sedan, då jag i tryck recenserade ett förslag lill ny Reg.F. af Gr.
Och förläningar, jemte en af Kamilräf-Contoirét efter sénast inkomtie Räkenskaper författad uppgift på beloppet af Krono-Kospitaleriles så Väl ständige söm till* fälligé inkomster, hvarförutan Kongl, Seraphi, ir.ér Ordens Gillet till underrättelse meddeldr, ätt Eaza^etternes Fonder» söm ^egenteligen bestå af insamlingar i Ränén och det årligä urt» derstöd, Kongl. Maj.t af Allmänna Hospitals* Bondén, i Nåder anslagit, icke höra Under Kongl. Ordens Gillets, utan till Rans-Styrel - Stats-ZJtskottets Hetänkanden' i63ii gernes förvaltning, samt att det i förberörd© Berättelse upptagne Danviks Hospital, sedan år I807, efter Kongl. Majus Nådiga Förordnande, varit förvaltad af en serskild Direction. Af omförmälte handlingar, hvilka till närmare upplysning härjemte i afskrift bifogas, liar Stats-Utskottet inhemtat, att Hospitals Inrätt* ningame väl ifrån början tillkommit genom förläningar af framfarne Konungar samt En* skildtes donationer, men likväl hufvudsakligen bestå uti Hemmans-räntor och Krono-Tionde samt Afrads Spannémål, jemte ett förräntadt Capital af 159,812 Rnlr 18 sk. 2 r:st, sorn genom besparing af någre Höspitalers Öfverskotta-' medel uppkommit, samt dessutom någre mindre Capitaler: utgörande berörde tillgångar el* ler fonder följande inkomster, nemligen 5 In natura1 Krono-Tionde-Spannemål - 6,272 'Hr 2 k:pi^ Hemmans - Räntor och Arrenden - 0,053 — 12 —■ Summa 8,325 Rr 12 ktpr.
Majlis Nådiga instruction för Curhusoch Lazaretts Inrältningarne af den ay December 1817, tillförordnad Direelion, och redovisas årligen inför de, enligt 3:dje pu nelen, utsedde Commitlerade, hvilka, om de tillika äro Ledamöter, af Pröfnlngs-Comiteen, skola i de, rörande deras sammanträden, utfärdade allmänna kungörelser, förut erinras om detta deras serskilda ofvanomförroäldte åliggande; börande icke allenast en serskild berättelse om nämnde revision årligen tryckas, utan oek, genom Läne-sty relsens försorg, ett exemplar deraf till hvarje kyrka sändas, att från predikslolarne kungöras, samt Serafimer Ordens-Gillet, Sundkets-Collegium och Riksgälds-Coutoret deraf undfå hvar sitt exemplar, det sistnämnde för att Rikets Ständers Revisorer och Bevillnings-Ulskotlet tdlhandahållas. I dessa tryckta berättelser skall äfven utsättas till hvad belopp Cornmitterade bestämt afgiften för det följande året, hvarefter debitering och uppbörd af oftanämnde afgift Bevillnings-Utskotlcts Betänkande, JY:o 11, 7 kommer att, på förr vanligt sätt, tillika med de öfriga Krono-utskylderna, verkställas. 5:o Räkenskaperna öfver Cuihus-medlen skola upprättas, i enlighet med det härjemte bifogade formulär, men må icke afslutas förr, än Committerade på ofvannämnde sätt bestämt det bidrag, som må kunna lemnäs till den öfriga helsovården. Stockholm den 3o April 1840. Reservation, af Herr von Post: ”Då Bevillnings-Utskottet, under åberopande af 57 §.
Hwad den sednare beträffar, har Utskottet wäl redan niedgifwit, att tiden af Regerings-Formcns antagande bör blifwa Epoqncn för Jnftitieo-Ombudsmannens börjande »verksamhet, men fär tillika förklara sin öf - Memorial N:o 21. 345 wertygelse, att, om ä ena sidan Justitice-Ombudsmannen ämnades att wara den borgerliga frihetens stöd och förwärfwa ät den Constitntion, i kraft af hwilken han bliftvit tillsatt, ctt tillbörligt anseende, mäste^ man likwäl ef sträcka »verkan af medlen för denna Constitutions wärdande och helgd tillbaka till den tid, dä en annan Grundlag hade stadgat ett annat Regeringssätt. I stället för att nu och framgent »vara rättwisans »väktare, skulle pä sädant sätt Justitiee-Ombudsmannen kan hända endast anses som en, genom Constitutionen beredd, åklagare af förut begängna felsteg. Som han i allt fall, med iakttagande af för detta gällande lagar, endast kunde atala hivad Justitiee-Cantzlercn försummat anmärka, skulle han, dä tillika enligt 1772 ars NcgeringsForur Konungen ägde att förordna om Lagens skipande och följaktligen äfiven om actioners nedläggande, fwärligen finna föremål eller grunder för sitt ätal; och om de ej desi mindre funnos, skulle ef Domaren kunna lagföras eller domens »verkan rubbas, utan störande af den personliga säkerheten och Medborgares »välfärd. Det torde således »vara nog, att Justitico-Ombudsmanncn förses med all nödig »verkningskraft för framtiden, hivarigenom han ock »visierligen ef uteslutes ifrän rättigheten att beifra hivad ännu »vid någon Domstol är anhängigt eller htvilar oafgjord». Widare har man förmodat och genom anställde femförelser sökt bcivisa den collifion eller förblandning, som tvid flera tillfällen förmenas uppkomma emellan Justitico-Dmbudsmannens och Justiticc-Cantzlerens Embetsätgärder.
Huru det nu än härmed sedermera må hafva gestaltat sig, är det dock visst, att grefve Posses afträdande från makten omedelbart efter de stora frågornas fall var ett fullkomligt parlamentariskt steg. Han var den förste minister i vårt land, som trädt till styret med ett fullt formu-leradt och öppet tillkännagifvet program och sökande sitt stöd i en för handen varande majoritet; genom att afträda i samma stund de stora frågorna, för hvilkas lösning hanåtagit sig det ansvarsfulla uppdraget, visade sig omöjliga att lösa på grundvalen af då rådande förhållanden, har han äfven gifvit kommande ministrar ett föredöme, hvilket de kunde hafva godt af att följa. Skada endast, att detta system så ohjelpligen riçlikyliserades af den kombination, som följde omedelbart efter vår första parlamentariska ministère. Sedaji förestående anteckningar redan voro nedskrifna och till största jdelen äfven färdigtryckta, meddelar Posttidningen den 5 oktober på aftonen en underrättelse, som var egnad att väcka mycken öfverraskning, åtminstone på de håll, der man icke hade haft någon som helst kännedom om hvad som redan mot slutet af årets riksdag förhandlades inom vissa kretsar. Grefve Arvid Posse hade nämligen i den samma dag hållna konseljen blifvit utnämnd till president i kammarrätten. Detta den snart 64-årige statsmannens återinträde på tjenstebanan, från hvilken han redan för mer än tretio år sedan tog afsked, skulle kunna synas oförklarligt, om man häri endast såge ett grefve Posses slutliga uppgående i den byråkrati, hvars verkliga eller förmenta öfvergrepp han sjelf så energiskt bekämpat. I så fall skulle detta helt visst vara ett det mest snöpliga slut på hans långvariga deltagande i det offentliga lifvets kamp och strid. Vi tro dock, att saken äfven kan tänkas hafva en annan och med grefve Posses hela skaplynne mera öf-verensetämmande förklaringsgrund. Man bör nämligen icke förbise, att kammarrätten är det embetsverk, som näst statsrevisionen hos sig förenar hela den högsta kontrollerande myndigheten öfver hela den svenska embetsförvaltningen.
Ma j:t a nrnäla den underdåniga önskan , det täcktes Eders Kongl. Majit emedlertid af Stats - Verkets öfverskotter, som kunna uppkomma, antingen a£ blifvande nya Kungsgårds Arrenden , ellet på andra Inkomst-Titlar, i Nåder anslå de medel och utvägar, som för befrämjandet af detta ändamål tunna finnas nödiga; hvilka anslag likväl i den mån böra komma att minskas, som den påräknade Eörlänings Spannmålen , genom titnande ledigheler och skeende indragningar, blifver att tillgå. AU elen Eörlänings - Spannmål, som kan blifva indragen, bör emedlertid uppföras på Clereci-Staten å 4.:de Hufvud-Titlen inom Linien till nästa Riksdag, för att då på Stat upptagas. Riksens Ständer framhärda med djup under» äåtlig vördnad, trohet och nit, Stormägtigste Allernådigste Konung! På Ridderskapets och På Prest. Ståndets Eder Kongl. Majus Underdånigste tfopligtigste tjenare och undersåter vägnar Cart Mörner, b. t. Landtmarskalk. vägnar # J. A. Lindblorm n. v. Talman. På Den II Maj. På Borgare-Ståndets vägnar 11. N. Schwan. h. t. Talman, På Bonde - Ståndet* ä vägnar Lars Olsson. ' n. v. Talman. Uppläst hos Htigl.-'R'iddersk. och Adeln den II Maj.J Hos Hedervärda Bonde-Ståndet hafva Piks - son, Olof Larsson och Pehr Pehrsson från Westerås Hän, Anders Olsson och Hans Hansson från Stora Kopparbergs
S. DVal å nya skedd föredragning bi* föllos Stats-Utskottets Utlåtanden ; N:o 208, angående Allmänna Magasins» Inrättningens förvaltning, samt fortgången af detta Verks utredning; och N:o 20g , i anledning af Kongl. Majda Nådiga Proposition om afskrifning af förra Magazinsfondens äldre fordringar för Undsättningsspannrnål , m. rn. S, D, På grund af dervid gjorda anmärkningar återremitterades Lag - Utskottets Betänkande, N:o 85, angående Förslag till Lag för åhörare, som bivista Riks-Ståndens sammankomster. S. D. Föredrogos och lades till handlirm garne Constitutions-Utskottets Memorial; N:o 45; rörande Friherre C. Ii. Anckar* svärds anledningar till anmärkning emot Konungens Rådgifvare samt Föredragande af Krigsoch KammarrÄrenden 5 Trot. Vid rctg den 14 Augusti i8agi §3 N:o 46, rörande Prosten Dedehinds an; marknings-anledning emot föredragningen i Kammar-Expeditionen af mälet , angående Kyrkohemmanet Lyngåkra ; N:o 47, rörande en af Herr Rosenqvist af Akershult uppgifven anledning till anmärkning emot Stats-Rådet och Föredraganden S. D. Då nu å nyo föredrogs Professo* ren Bolméers den 10 dennes väckta och samma dag på bordet lagda Motion, angående förändring i redaction af senare momentet i 6:te §.23 Cap. Bättegångs-Balken, blef densamma till Lag-Utskottet remitterad. S. D. Allmänna Besvärsoch Oecondmie-Utskottets Betänkande, N:o 42, angående yrkad lindring i skjutsningsbesväret vid Ekevirkes forslande , blef, vid förnyad fores dragning, af Preste-Ståndet bifallet. S. D.
Hädanefter bör likväl denna årliga angelägna kostnad bland utgifterna uppföras, enligt deri reglering Kongl. Maj:t blir i tillfälle att derom vidtaga. IndeR Den 14 JuJi. 1387 Indelnings ■ Verket utgör grundvalen och. Stammen för Rikets Försvarsväsende. Imellan den ständigt tjenstgörande delen af Krigsmagten , nemligen den Värfvade och den unga Bevärings Soldaten, är den Indelte fästad, pa en gäng med tjenstepligterna , hedern och fördelarna af Soldat-Ståndet , jemte det att lian är jordbrukande. Han utgör länken, som sammanhäller de bägge öfriga, och således den vigtigaste de* len af det hela. Det är fördenskull fullkomligen Kongl. Maj:ts mening, att, pä sätt 80 §. af Regeringsformen det ock innehåller, Indelningsverket skall, till sina hufvudgrunder, onibbadt förblifva. Men iinellertid och sorn Beväringssamt extra Roterings-manskapet, vid infallande krig, kommer att ioförlifvas med den inom hvarje ort. indelta Troupp, som derigenom erhåller sin rätta styrka, hvarefter Befäl bor finnas och organisationen .vara gjord; sä har ookKongl. Maj t redan varit betänkt uppå-, o h i Nader anbefallt en derefter lämpad reglering, som, efter ytterligare under arbete varande undersökningar, snart kommer alt bringas till fullbordan. Dä några särskilta Fonder, for ett emot den ökade styrkan af manskap erforderligt antal Befäl, icke varit att tillgå, har Kongl. Majtt sett Sig i nödvändighet att söka dem inom de förut befintliga, medelst en annan fördelning af hvarje Regementes gamla Stat.
Ehuru Riksens Ständers wid sista Riks. dag affattade och fasiställdte Allmänna Beslut än icke hunnit utkomma, förekom härwid, hwav de fleste af Herrar Fullmäktige kunde sig erin. ra, att uti Riksdags-Beslutet, den ärliga inbetalningen ä Bankens ifrägawarande förskott till Stats-Werket, war bestämd med nägon ffilj. aktighet emot den föreskrift, som häröfwer i Reglementets 9. §. war Herrar Fullmäktige med. velt. Af sädan anledning, skulle, enligt nägre Herrar Ledamöters yttrade önskan, detta ämne blifiva till Herrar Fullmäktiges nästa samman, träde hwilande. Oen 1 Junit. Herr Directeuren Schwan fränwarande. Jemlikt Protokollet för den 28 sistl. Maji, wille Herrar Fullmäktige nu till afgörande fö. retaga, det af Herrar Commisiarierne författade Formulair till den förskrifning, som Kongl. Stats-Contoiret kommer att afgifwa, ä Bankens till Stats Werket dels redan meddelte, dels af Riksens Ständer bifallne, än widare förskott. Men uppä Banco.Fullmäktigen An ders - Den ro September. Z67 ders Danielssons begäran som ny§ till Sta» den ankommit, och säiedes ej ännu. om beskaf. senheten af ferewarande ämne, kunnat inhämta nödig kännedom, otwerenskommv Herrar Full. mäktige, att till mälets siuteliga öfwerwägande och decision i morgon sammanträda. Den 2 Iunii. Herr Directeuren Schwan fränwarande. Under öfverläggning och till fastställande företogs innebällct ak den förskrifning, som Kongl. Stats. Contoiret kommer att afgifwa, ä Beinkens till Stats Werket dels redan meddelte, dels än widare bewiijade förskott; h,vartill, jemte Kongl. Masts Nädiga SkrifweUe i detta ämne, det af Herrar Commitzariexne förflagswis upp. gifne Formulair, uti Protokollet för den 2Z sistledne Majk finnes intagit.