Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
JJvad först angår fntieslå-ende steine ©förräntade behållningar , än sorn rncdgifves uti rörde punkten af Kongl. Kyrko-Instruktionen den i 2 April 1815, så medgifves, alt dessa Kyrkors hela kontanta behållningar, under förra Pastorns tid. blifvit förvarade i kassakistor ira, förmodligen i brist på låntagare af så ringa belopp med erforderlig säkerhet; men, från nuvarande Pastors tillträde, hafva Kyrkornas kapitaler blifvit atlanta, utom hvad oundgängligen beböfts til! nödiga utgifter och under årets lopp verkställda reparationer, enligt hvad de sednare årens Räkenskaper utvisa. Beträffande för det andra Inventarieförleckningarne , så hafva de åtminstone de sednare åren, eller under nuvarande Kura torers tid, alltid åtföljt Räkenskaperna och noggrant upptagit Kyrkornas alla tillhörigheten, utom några böcker, såsom Kyrkoböcker och andra Ånnotalionsböcker, hvilken brist föran ledis deraf, att dessa icke eller blifvit upptagna i äldre Inventarieförteckningar; men de skola framdeles blifva sned största noggranhet specificerade. Hvad slutligen rörer den anmärkningen, att Rikets Ständers Revisorer icke funnit orsaken för de utgifter, sorn till aflöningen utgått , dels till Kyrkoherden, dels åt Orgelnisten, Klockare, Orgeltrampare och Barnmorskor, så få vi i djupaste underdånighet förklara, att dessa ärliga, till beloppet oförändrade expenser äro af så gammal praxis "vedertagna, att man ej ansett nödigt att vid Räkenskaperna årligen bifoga eller ens åberopa de Resolutioner eller Kyrkorådsbeslut, hvarpå dessa utgifter sig grunda; så mycket mindre, som de förut aldrig lära föranledt till anmärkning. Angående Räkenskaperna för Sodra Ilårslöfs och Bodarps Kyrkor. 184 i års Stats-Revisorers anmärkningar vid Räkenskaperna för LandtIkyrkorna uti åtskilliga Provinser, och särskilt vid dem för Kyrkorna inom Skåne och Blekinge, få vi, Södra Hårslöfs och Bodarps K yrkors Syssloman, bemöta med delta Nådigst anbefallda underdåniga Utlåtande.
Theatern, Banken, Iliksg.cont., eller andre allmänna inrättningar anställde extra ordinarie arbetare samt stadens extra drängar, för hvilka den enskilde näringsidkaren då ej behöfver utgifva borgen; och exempel torde icke saknas, att näringsidkaren, i stället att sjelf gifva borgen för en eller annan af sine arbetare, antingen skaffar sådan åt dem af husägare, tjenstemän eller andre, som ej drifva näring, och på hvars bevillning följaktligen en så beskaffad borgens utfärdande ej inverkar, eller ock afskeda en del arbetare vid den tiden mantalskrifuingen inträffar, och låta desse sjelfve förse sig med borgen, bäst de förmå. För de hos andra anställde tjenare, då desse ej äro hos husbonden boende, medför för öfrigt borgens anskaffande af husbonden icke för dem någon särskild uppoffring; men det faller sig ibland litet tungt eller löjligt för föreståndare af större fabriksinrättningar, för casseurer och bokhållare å de större grosshandclscontoren, ofta med fördelaktigare lönevillkor än råden i rikets collegier, alt anskaffa borgen för de utskylder, lill det jemförelsevis ringa belopp, som belöper på honom och hans tjenare, bland hvilka kanske hans skoputsare är ordinarie vaktmästare och kunde gifva både för husbonden och medtjenare den äskade borgen, om husbonden deraf ville sig begagna. Öfrige arbetare åter, som af de ännu öppna näringskällor hafva sin utkomst, som lefva för dagen, kunna, som ofvan sagdt Den 24 Augusti e. m. 453 är, icke anskaffa borgen utan ganska kännbar uppoffring. Näringsidkarne kunna icke gifva den, utan äfventyr alt se sina contributioner ökade. Härigenom inskränkes deras antal, sorn lemna borgen, och dess anskaffande blir desto dyrare. An måste vissa tjenslbarheter med vedsägning, gaturenhållning eller dylikt utgöras, och än contant betalning erläggas för sådan borgen. För att visa huru känbart detta är för den, som skall skaffa sig, och fördelaktigt för den, som utgifter borgen, får jag anföra några exempel. Ilar gifvcs en Corporation i staden, som bar hos sig anställde 30 st. extra ordinarie arbetare.
119 nia, mot uttryckliga föreskrifter i 76 f. Regerings-formen, skuldsattes, samt anticipationer pä ett kommande års anslagssumma, till betäckande af det löpandes större utgifter, icke bör annorlunda betraktas än såsom ett öfverskridande af bestämda Stats-anslag, pröfvat sig befogadt rkning mot föredragande af Nådiga skrifvelser, hvarigenom Administrerande verken förständigats, att vidtaga ofvan omförmälta åtgärder. Under rättvisande af Stats-Utskottets omtanka och nit för stadgade föreskrifters noggranna efterlefnad, finner, jemväl för sin del, Constitutions-Utskottet, att anticipationer på kommande årens Stats-anslag kunna i längden blifva högst vådliga, och att de fördenskull böra framdeles på det sorgfälligaste undvikas; men då en anticipation, hvilken, såsom i förevarande fall är att förmoda, godtgöres af följande årets anslag, utan deri uppkommande brist, icke innebär verklig skuldsättning, och då för öfrigt flera bland utgifterna, till exempel de för nybyggnad och materialiers inköp, varit af den beskaffenhet, att de måst på flera år fördelas, anser Utskottet någon egentlig, till ansvar ledande anmärkning här icke ega rum. Stockholm den 31 Maji 1823. Krigs-Ärenden, hvilken contrasigneradt de 120 Constitutions-TJtskottets Betänkanden. Ankom Hen 2Q Junii 1823. Memorial till Riksens Ständer, angående Herr C. G. Trejfenbergs anledning till Anmärkning mot Jöredraganden af KrigsÄrendcn. Under den 21 sistlidne Februarii har Höglofl.
STOC KHOLM, hos B. M. Bredberg, i8-34- Lagsamt Allm. Bes v.- och Oecon.-Ulsk. Betänkande N.o 33. t N;o 33. Ankom till Exp.-Utsk. den 3 December. Betänkande, i anledning af väckta frågor angående näringsfriheten. Uti detta ämne hafva Utskotten fått emottaga följande motioner, aemligen: frän Högloft. Ridder skåpet och Adeln: i:o af Herr Friherre Jacob Cederström, som, med åberopande af sina vid IB * 5 års och påföljande Riksdagar afgifna yttranden, förnyat den motion, rörande näringsfriheten, Herr Friherren vid föregående Riksdagar väckt; a:o af Herr Pehr Reinhold Bråkenhjelm , som föreslagit, att näringsfriheten måtte vid denna Riksdag varda Nationen förunnad, utan hinder af de för skrå-iuteresset ännu gällande Författningar, hvilka borde till kraft och verkan upphäfvas; 3:o af Herr Carl Du Rietz, som ansett nödigt, att en revision och förbättring af nu existerande Skråförfattningar, som hade till föremål tydlighet och bestämdhet samt skärpta ansvar för öfverträdelser, måtte företagas ; 4:o af Herr Lars Hjerta, som förmenat, att klagomålen, å ena sidan, öfver näringstvång och, å den andra, öfver intrång i handtverksnäringarne lämpligast kunde afhjelpas, dels genom en utvidgad näringsfrihet i allmänhet, och dels genom stadgad skyldighet för alla invånare i stad att lika med borgerskapet bidraga till stadens underhåll, i visst förhållande till kronoskylderna, hvaremot hvar och en, sora visade sig ega skicklighet, skulle ega att efter behörig anmälan idka hvilken borgerlig näring han helst önskade, Härförutan har Herr Hjerta föreslagit, att hvarje handtverkare inom Riket må ega rättighet att, när, hvar och genom hvilken person han vill, inom Riket försälja varor af egen tillverkning; från Vällofl. B orgareStåndet: 5:o af Herr C. C. Halling, som, efter framställning om den rigtning allmänna tänkesättet i senare tider, i fråga om näringsfriheten, erhållit, Hih, (lil Rät.
Märkvärdigt nog — han tycktes trifvas godt på anatomisalen, fast där var så kallt och ruskigt, att han måste sitta med öfverrocken på; ty under tre dagar fans han där nästan vid hvilken tid man kom dit. Uppe var han om morgnarne innan modern, och sent kom han hem. Gumman såg aldrig till honom. Han tycktes gripen af en riktig arbetsmani. Till dess Sven fick betaldt för sin kopia. Då försvann Prisse från anatomisalen; och då fick Augusta igen sin tia. Följande högtidsdag fick eleven Karl Printze sin första officiela utmärkelse af akademien: 50 kronor för studier i anatomi. Dagen därefter hade han en liten fest för Sven. “Kårandan“ var samlad och stämningen hög. Till sist framträdde Henning, knackade i bålen och äskade ljud: “Mina herrar! Jag vet, att det är otacksamt att hålla tal för er.“ — “Bravo! Bravo!“ afbröts han. — “Tyst, busar!“ — Skratt. — “Kan ni vara tysta, skränfockar!“ — Hyssningar inbördes. Det blef tyst i salen. “Den skål, jag vill föreslå, gäller oss alla. Hvad heter den röda tråd, som samlar oss här kring bålen? Kamratskap, vänskap! Och hvad vore lifvet utan dem? Ty det fins väl ingen af oss, mina herrar, som icke känt sitt hjärta klappa fort och fullt inför den känslan, som icke någon gång förnummit en fläkt af idéens änglavinge, känt en smula af uppoffringens sällhet. Och den känsla, som drifver honom att offra sina egna intressen, att taga brödet ur sin egen mun och sticka det i en hungrig väns, det är känslan af inbördes samhörighet, kamratskap. Låt oss förena oss om en skål och dricka den i botten för lifvets skönaste idé!“ Han tömde sitt glas. Ögonen blixtrade af hänförelse, och på kinderna flammade blodet rödt. Det utbröt ett jubel utan ända. Alla voro de ryckte med af talarens exaltation. Och man tömde sina glas, och jubelstormen mynnade ut i fyra tal för Henning, såsom kamrat, målare, kamrat och människa. Och till sist lyftes han högt i taket af starka ungdomliga armar och bars i triumf kring salen.
Nyttan af sådane samlingar torde väl i öfrigt knappt behöfva för It. o. Ad. påpekas. Man bar bär invändf, alt ändamålet oell gagnet af denna samling borde närmare granskas; men då frågan bär endast gäller 1,500 rdr för 3 år synes mig att man icke bör hysa så mycken betänklighet att bifalla förslaget. Samlingen finnes, och det är bär endast fråga om att tillgodogöra sig nyttan deraf. Jag röstar för bifall till motionen. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att derunder bade yrkats dels bifall till Utskits hemställan och dels att 15. o. Ad., med afslag derå, skulle bifalla Hr Hesselgrens motion, att 15. St:r måtte till K. M:s disposition ställa en summa af 1,500 rdr, att årligen i tre år under vilkor, som K. M. kunde finna skäl att bestämma, utgå till vård och förökning af en i Stockholm befintlig s. k. teknisk samling, bestående af prof å rudimaterier, modeller, ritningar å machiner och verktyg m. m., förvärfvade vid sednaste verldsexposition i London. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades flere nej jemte några ja, och sedermera propos. på afslag derå samt bifall till Hr Hesselgrens ofvanomförmälla motion, då svaren ut föllo med (lera ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. 47:de, 48:de och 49:de punkterna. Utsk:ts hemställanden biföllos. 50:de punkten. Hr Lagerstråle: Redan vid förra riksdagen framställde K. M. denna fråga till R. Stirs afgörande. Denna framställning blef likväl icke då bifallen, enär II. St:r ansågo ytterligare utredning erforderlig. Så vidt ske kunnat, har denna utredning ock blifvit verkställd; och uti sålunda förändradt skick har frågan nu åter blifvit öfverlemnad till lJtsk:ts bedömande.
Jag anser denna fråga ganska vigtig; och vågar derföre ödmjukast föreslå, att Ridderskapet och Adeln på ett värdigt och kraftfullt sätt må framställa sina åsigter uti underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, med anhållan, att Mott få åtnjuta samma rättigheter i afseende på deras inre police, som i Grundlagen äro de öfriga Stånden förbehållne, och jag är öfvertygad, att derå skulle följa antingen stadfästelse på de återstående §§. af den Riddarhusordning, som Ridderskapet och Adeln vid sistledne Riksdag föreslog, eller ock bifall dertill att 1818 års Riddarhusordning finge tills vidare i allo lända till efterrättelse. Vidare yttrade Herr v. Qvanten mundtligen: Jag instämmer för öfrigt med den värda talaren Grefve Frölich, som så grundligt utvecklat ämnet; men är med honom i så fall skiljaktig, att jag, enär5i §. Rid - Den 18 November f. m. ri5 tlarhusOrdnirtgen ännu är gällande, yrkar 2:ne alternativer, nemligen: antingen att Ridderskapet och Adeln mätte erhålla sanction å de §§. af den föreslagna Riddarhusordningen, hvaraf någon granskning å Kongl. Maj:ts sida icke ägt rum, hvilket jag tror vara Ridderskapets och Adelns rättighet, eller ock alt 1818 års Riddarhusordning finge i allo lända till efterrättelser. Herr Crusenstolpe j Magnus Jacob: Jag anhåller om uppläsning af det Protocoll, som vid RiddarliusOrdningens föredragning i StatsRådet blifvit földt, och som förmodligen varit bifogadt den Nådiga Skrifvelsen. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken tillkännagaf, att något StatsRåds Protocoll icke varit bifogadt Kongl. Maj:ts till Hans Excellence aflåtne ifrågavarande Nådiga Skrifvelse. Herr Crusenstolpe:
De för egne Manufacturiers eller FabriksJnrättningars behof anlagde Stampoch WalkQwarnar. Sädane Qwarnar, som i egenskap af TullQwarnar höra under Gårdens skattläggning, och således uti de derwid förut bestämde afgister aro inberäknade. Arbetsfolk och Tjenstedrängar wid Qwarnar anses till lika afgift med hwad för sådant folk uppfördt ar i Städerna och pä Landet Ar - Den i8 Augusti. 275» Arrendatorer af Qwarnar, ware sig Kronans eller Enskildtes, anses efter z §. i denna Artikel. s Mom. Mjölnare erlägga följande Bewillning: De som njuta wik Lön och stöta Qwarnar af z a 4 par Stenar, samt deröswer, erlägga Bewillning säsom Frälse, Jnspectorer i den Elak, som efter Taxeringömännens pröfning finnes lämpelig. De som stöta Qwarnar af Ett och Twä par Stenar, erlägga lika Bewillning som Rättare Jnnehafwas, under arrende, Qwarnar af den egenskap, att de icke blifwit särskildt warderade, bör hwarje sä beskaffad Qwarn för sig uppskattas, och den af Arrende-afgiften belöpande Bewillning derefter lämpas, enligt i z §. faststälde grunder §- ?: Bewillning af Lapitaler, Winst medel, samt af ätstillige Gocietecer, Latzor och werk, m. m. 1 Mom. Enar genom Fastigheterncs wärdering till utgörande ak Bewillning, och wid beräkningen af den afkomst, som oenom Handel, Rörelse eller Näring wunnitö, utan att i någondera fallet Skuld för afdraqas, längifne Capitaler med eller utan Jntekning uti Fastigheter pa Landet och i Stöderne, eller instuckne i Handel, Näringar och Fabriks rörelser m. m., redan draga sin proportio, nerliga Bewillnings-afgift, sö följer ock deraf, att Capitalerne icke kunna till sarstildt beräknande i denna Artikel uppföras.
Dessutom har secreteraren en så underordnad ställning i afseende å besluten inom Ståndet, alt pä dessa icke kan inverka hvilken influence hos secreteraren som helst. På dessa skal tillstyrker jag, att det omförmälda förbudet för Ridd.secret. må upphäfvas. Ilr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Jag finner Ulsk:s betänk, i irsta punkten val grundadt. Jag tror visst, att JD e n 18 Augusti. att fruktan för någon influence på Ridd.secret. är obefogad, ty sällan lärer det komma i fråga, atl en Ridd.secret. tillika innehar ett förtroendeembete i slaten; och dessutom, som sagdt är, lärer hans sjelfständighet icke komma i fråga att uppfordras till några särdeles farliga prof. Men hufvudskälet för mig är, att jag icke tror, det secret.-befattningen kan behörigen skötas jemte någon annan tjenst af sådan beskaffenhet, som för en person, så qvalificerad, att lian erhåller förtroendet att blifva Ridd.secret., gemenligen kan komma i fråga. Det kan visserligen hända, att någon tid för secret. blir öfrig; men man äger ingen säkerhet, att ju de sålunda uppkommande ledigheterna räcka till för den innchafvande allmänna tjenstens besörjande, och det kan då hända, att secret.tjensten vid collisioner emellan behof af tid för den allmänna befattningen ställes i andra rummet. Jag tillstyrker altså bifall till Utskzs förslag i första delen af betänk. Hvad den andra delen angar, ämnar jag tillstyrka bifall lill det motionerade, men af Utsk. afstyrkta undantaget på några år för nuvarande secret. Han komme derigenom i säkerhet om en pension, hvilken Riddarhuset eljest icke äger att erbjuda. Hr Riben, Carl Wilh.: Jag är hufvudsakligen förekommen af Hr v. Hohenhausen, hvad beträffar i mom. i TJtsk:s betänk.
Itdr, samt med uteslutande af det sista morn., deri anslag för anskaffning af en eller flere rodd-kanonbåtar blifvit tillstyrkt; af Hr Mannerskantz förändring af mom. litt. a, och c, sxå att de kommo att innehålla, det Den 8 Juli a m. 221 förra: »till nybyggnad och fullständig komplettering af en snabbgående ångfregatt af bästa modell samt påbörjande af ett nytt för sjöförsvaret afsedt ångfartyg 1,525,593 Rdr», och det sednare: »till Linieskeppet Skandinaviens komplettering till segelskepp 109,959 Rdr;» samt slutligen af Frih. von Klinkowström den ändring i Utslcs förslag att,• i st. f. anslag till nybyggnad af en ångfregatt, måtte beviljas det af K. M. äskade anslag till påbörjande af ett nytt ångskepp med machin om cirka 4 00 hästkrafter. Propos. till bifall å Utsk:s i förev:de punkt afgifna förslag blef härefter framställd och besvarad med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han funnit Ja öfvervägande. Vidare förekommo och biföllos Utsk:s yttranden ang:de de under litt. B. och C. uptagne extra anslag, som af K. M. blifvit äskade, dels för åtskilliga angelägna byggnadsarbeten och anskaffningar vid Flottans stationer, och dels för upförande af ennyjernbro emellan Skeppsoch Kyrkoholmarne här i hufvudstaden. Slutligen förekom och lades till handlingarne sista delen af förev:de Utlåt., ang:de det af K. M. äskade Kreditiv för uprättliållande af pensioneringen från AmiralitetsKrigsmanskassan, samt det af K. M. för innev:de år äskade anslag till aflönings-förbättringar åt personalen vid de under SjöförsvarsDepantet lydande stater och corpser. Föredrogs och begärdes på bordet K. M:s nedannämnde denne dag f. m. ankomne Nådiga Proposir till R.
Derigenom kunde Juryn blifva öfverflödig , som måste vara betungande för de bsndlande; Ty tullbetjeningen, när den har rätt att begära auction , är alltid i tillfälle att derigenom tilltvinga sig drickspenningar eller mutor af godsägaren , hvilken vet, huru mångå tvister vid Auctiontsrna kunna uppkörama, och huru man derigenom kan blifva blottställd för chicaner, hvilket än mera skulle försvåra handeln. För mig synes således utvägen med Jury kunna undvikas, om man stadgade att i det fall, då varuvärdet öfverstiga 500 Rrdr eller varorne tillhöra handlande, i hvilket fall Jury blott är föreslagen, det skulle vara den handlande tillåtit, att betala tullen efter 10 procents högre värde, än varans förut åsatte pris , då tullbetjeningen skulle afstå från Auctionen , och det deraf följande dröjsmål undvikas. Kanske är to procant nog 506 Btn i i ,/itgusti e. /«. högt, ty man bör ej förmoda annat än att edsvurne personer, valde af PröfningsCommitéen, skulle uppskatta varan efter bästa förstånd. Jag erkänner att jag nu talar uti ett ämne, der jag ej har någon erfarenhet, utan blott några theoretiska kunskaper, men jag har ansett mig skyldig att framställa den tanks jag hyser, då dets möjligtvis kan vara till gagn för mitt fädernesland. / Herr Tham': Ämnet är tröttanda och lång samt, men jag ber att först få upplysa, hurudant betänkandet är, och sedan gifva tillkänna, om jag rätt fattat de värde talarne. Det förra betänkandet, omständligare äa denna kor. ta resumé upptager sättet, huru varorne skola värderas, är af det innehåll: att landets sty relse skall af de Svenske Consulerne infordra uppgifter på alla gångbara priser för sådana varor, som till Sverige importeras. Af desse uppgifter och priscouranter utur tidningarne samt af Mäklarnes berättelser om försäljningsprisen på oförtullade varor, af sila dessa skall Handelstyrelsen hvart år göra sammandrag, och derefter bestämma ett medelpris som
D:o utaf anslaget för fullbordande af hamnbyggnaden vid Wisby » 14,104: 8.— l):o utaf anslaget för hamnbyggnaden vid Kalmar ... » 2 386: D:o utaf anslaget för kanaloch sluss-anläggningen mellan Filipstad och Sjöändan » 10,833: 16. — l):o utaf anslaget för en kanal genom Tjufholmssundet vid Luleå » 1,333: 16. — D:o utaf anslaget för nya vägars anläggning samt förbättring och omläggandet af backiga eller mindre goda vägar » 16,487: 24. — D:o utaf den för mindre strömrensningsarbeten samt bro och hamnbyggnader afsedda summan .._ » 3,675: —■ — I):o utaf de för vatlenaftappningsarbeten till beredande af odlingsföretag anvisade medel att utgå i egenskap af lån R:dr 3,500: och anslag utan ulerbetalnings skyldighet 5,653: 8. 6. 7,153: 8. 6. l):o utaf anslaget för sjön Möckelns aftappning Transport D:o utaf anslaget för jernvägs-anläggningen mellan Nora och Ervalla » 10,000: l):o utaf anslaget för slöjd-expositioner » 2,500: l):o utaf anslaget för Wexiö hospitals utvidgning ... » 2,000: Tillsammans inncstående laneoch anslagssummor DS det belopp, 24,222 R:dr 52 sk., sorn vid sednaste Riksdag var outtaget utaf det, eldigt Reglementets 81 <§, af Rikets åren 1850 och 1851 församlade Ständer staden Lidköping tillerkända lån ä 66,666 R:dr 32 sk., för återuppbyggande af den, genom 1849 års der inträffade eldsvåda ödelagda, gamla staden, icke blifvit lyftadt inom den för dessa lånemedels utbekommande stadgade och med '1854 års slut tilläudagångna yttersta termin, har
6 Sami i Afd. 5 Höft. 5 34 Banko-Utskottets Berättelse M 6. öppnade ett konto pä S millioner mark banko, men för dessa 3 millioner faunS icke silfver i dess hvalf, utan endast aktier och statspapper: 10 millioner skalle dessutom genom upplåningar anskaffas till diskontkassans vidmakthållande. Kom sedan ordningen till Köpenhamn och Stockholm; förstörelsen på båda ställena var både våldsam och vidtomfattande. Hvilka voro de åtgärder, som hos oss i första häpenheten föreslogos till stormens besvärjande? Inom det Riks-Ståud, der farans både omfång och beskaffenhet bäst borde kunna öfverskådas, väcktes den 8 December af en bland representanterna från rikets första handelsstad följande motion: »att de, som till Rikets Ständers Bank häfta i skuld, som till betalning förfallit efter den 30 sistlidne November eller som förfaller till och med slutet af nästinstundande Mars månad, måtte med betalning af dessa skulder erhålla anstånd i 3 månader, räknade från förfallodagen.» 1 sitt afgifna svar å denna motion yttrade Banko-Utskottet, sedan det hört Banko-Fullmägtige, bland annat, följande: »Förslaget synes Utskottet blifva till sina följder af den mest betänkliga beskaffenhet, i det att detsamma ofelbart kommer att på allmänna förtroendet inverka mera störaude samt medföra vida större vådor, än som af den närvarande förlägenheten, huru bekymmersam denna än är, kunna befaras. Det torde nemligen vara klart, att ett af Rikets Ständer medgifvet betalningsanstånd för Bankens giildenärer skall framkalla anspråk hos andra gäldenärer på enahanda eftergift och vora tillräckligt att. hos kapitalisten verka en rädsla, som, mera än nu är fallet, kommer att från rörelsen undandraga kapital-tillgångar och derigenom förvärra det onda man med förslaget afser att hindra och förekomma.