Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
9. vid slutet följande tillägg : ”Denna vallängd, blifva sedan får de rostande tillgänglig alla dagar fåre fr ägodagen , gåsvin redan i 15 sägs." Proi. Utdrag den i4 October 1829. 105 i-j. (nya red ) Efter ordet: ''Prestman'* tillägges: ‘'eller Lärare vid något af Stiftets allmänna Undervisningsverk." §. 15. (nya ted.) I stället för orden s ”med den till Protocollets förande antagna Prest mannen,” införes: ”med den antagne Val Notarien.” Efter orden : ’’Uppläsa och justera vallängden,” tillägges: ”hvilken ci det ställe inom församlingen, som af Valförrältaren utsättes, blifver intill frcigodagen för de rostegande att tillgå. Samtlige röst egare förstä/idigas, att d bemälde frågodag tillstädes komma och sin rätt bevaka. 1 annat fall etc” (se första redactionen.) §. 16. (nya red.) Sista punkten erhåller följande redaction: ”för Spikhammarqvarnar samt alla andra serskildt skultlagde inrättningar bestämmes rösträttigheteu efter deras grundränta, eller, der sådan ej åsatt är, efter taxerings-väirdet, jemf ördt med me. delvärdet pd Hemman i orten.” §. ao. Den föreslagna redactionen: ”vid Kapellans-val tillkomme Pastor rösträttighet m. m.“, förändras sålunda: "vid Kapellansval tillkomme Kyrkoherden allena, utom förenämnde rösträtt efter Prestgårdens storlek, äfven en röst för embetet rn, ni.” i ob Prat.
Den förra kan aldrig astvira ifrån den enkla förestriften, at en ingången förbindelse stall fullgöras ester bokflafwen. Den sednare inser den gifna mädan af, at under stort behsf af allmänna förtroendet, likwal genom uppenbar pligt-förgätenhet uplösa sielstva den styrka, just detta allmänna förtroende i annat fall kunnat giswa Samhället, under desi ärliga bemödande at afbörda sig ingängna förbindelser och sätta en gräns för oredan i desi penmngewerk. Huru öfwercnsstämmer det dä med hwad rättwisan bjuder, at med magten i hand kildöma sig sjelf rättigheten, antingen at efter io är inlösa revevlen, som enligt gäldenärs förbindelse altid borde inlösas wid upwisandet, eller at infria utgifna Skuldförbindelser med mindre summor än de til hwilka Gäldenären sig förbundit? Huru öfwercnsstämmer det med klokhetens bud eller warningar, at just i den stund, dä man anser allmänna förtroendet wara den kalla, ur hwilken hjellen stall npkomma, genom en närvarande trolöshet i Starsförbindelser, beröfwa sig den fördeln, at någonsin i framtiden blifwa trodd?
Regcrings-Formen, ansåg sin ovilkorliga rätt vara, att i hvarje serskildt fall pröfva, huruvida förekommande utomordentliga utgifter och behof äro af den beskaffenhet, att. de på berörde Creditiv borde och kunde anvisas. Rikets Ständers framställning, angående den , Kongl. Räntmästaren Ouchterlony den 3o September i8a5 Nådigst beviljade gratifieation, biel af Kongl. Majit i Nåder bifallen. Rikets Ständeis anhållan, i afseende på utbetalning af Minister-statens aflöning, fann Kongl. Majit förfalla, i anledning af Dess redan fattade beslut örn samma aflönings utbetalning genom Stats-Contoret från och med år r83o. Rikets Ständers uti 8, 9 och 10 punkterna gjorde anmälanden vilis Kongl. Majit genom Krigs-Expeditionen låta Sig föredragas. Hvad Rikets Ständer i inte punkten anfört, rörande skyldighet för Domare att ställa borgen för Chartse-Sigillatae-medel, fann Kongl. Majit godt bifalla, hvarom allmän Kungörelse skulle utfärdas; och ville Kongl. Majit h ;ifva infordrat Stats-Contorets underdåniga utlåtande i anledning af Rikets Ständers framställning, angående Chartae-Sigillatae-afgiften för löner och lönetiliökningar m. m. Rikets Ständers andraganden i iaite punkten, rörande de i Postverkets räkenskaper förekommande balanter, fann Kongl. Maj:t nu icke föranleda till någon åtgärd, då Kongl. Majit redan förordnat om ifrågavarande balancers slutliga utredning. 8a Bil. till R. St, 'Just. Ombtidsm. Enik.
Sä snart Realisationen blifvit fulländad , eller BancöSedlafne till sin Credit så åteiStällde, ätt de utan mellangift kuntia förväxlas tnOt Silfver, böra alla Smärre SilfVermynt pa 4, 8, 16 öch 32 Skillingar aflysa» öch indragas, sarrit Banquen endast utgifva hela Rikädalers och 2 Skilling» - stycken, hvilka si harö till växling af de minsta Sedlärrte Vörö tlödtVändiga. Deremot sKulle Banquen utgifva Sédb Ridd, 0. Adé ProL II. B. 8 7,_sSh 2 IC Den 5 jamtarii. lar på §j T2 och 16 Skillingar till så stortbelopp. som i allmänna Rörelsen behöfdes. Då dessa Sedlar när som hellst i Banqucn kunde emot hår. da Riksdalrar förvexlas, skulle de ej kunna falla i värde, och för Allmänheten , som ali tid är i behof af skiljemynt, vore det likgil tigt, om detta Skiljemynt vore af metall ellet papper. För Banquen vore det deremot en stoi vinst att kunna hafva så mycket Speciemyn i Förråden liggande, som svarade emot Skilje mynisSedlarne; och en sådan anstalt skulh betydligen underlätta de Författningars hand hafvande, som äro tagna eller framdeles ta gas emot Svenskt Silivermynts utpractiseran de ur Landet. Friherre Cederström anhöll att detta Ytt rande äfven måtte till StatsUtskottet remitteras Lades på Bordet. Herr Lilljehorn, Gustaf idolph, hade' in lemnat frenne Memorial, hvilka upplästes, si lydande: Vördsamt Memorial. i:o I 14. Cap. 2. §.
Gömmer du ej för Dig, men vill åt oss dem förära; Derföre, Helige Gud! vid dessa din’ gerningar alla Hisnar mitt förstånd, mina tankar digna och falla! Du togst arbetet an, som var slik mästare värdigt; Du fullbordade väl och gjorde’t snarliga färdigt: Skulle man om slik’ verk tillbörliga dikta och sjunga, Sannerlig höfdes då en Engels heliga tunga! Detta är vår Spegel i sin glans; och visar, huru orätt han gjort sig sjelf, när han i sitt företal försäkrar, att han icke ansåg sig begåfvad till Poet; och att han fördenskull öfvat sig i språk och rimkonst endast för att framgifva ”ett christligt verk, hvilket hos dem, som gerna något läsa, kunde uppväcka en tacksamhet för Guds ogerningar, en förundran öfver hans makt, en kärlek till hans godhet”. Han synes blifvit förd ifrån den egentliga skaldebanan, dels genom sin egen höga tanke om hvad till en sannskyldig Poet hörde, dels genom sitt stränga begrepp om hvad honom såsom en Själaherde ålåg. Det sednare dref honom att försmå Diktens fria utöfning och yrke, för det gagn, som han trodde sig befrämja genom långa versificerade predikningar. Tvifvelsutan låg ungefär samma åsigt af Lärodiktning, som yttrar sig i Wallins ”Uppfostrare”, bakom den så skönt uttryckta föreställningen om Poesiens förhållande till Visheten. Han bekänner t. ex. att han väl ”haft mycken rättelse” af de reglor, som Homerus och Virgilius, Horatius och Macrobius, Scaliger och Vossius m. fl. föreskrifvit: men funnit skäligt afvika ”från denna som Tassus och Castelvetro gifvit hafva, att man uti Poesien bör intet söka eller förhandla annat, än det som kan fröjda och förlusta läsaren”.
Maj. månen kunna deraf utgå, utan att hvarken skada sjefva itemmanet eller för jordägaren medföra något hinder i häfden eller bruket deraf, och ds så kallade Kronadagsverken ofelbart torde kunna anses såsom ländande till hinder för rätta bruket af Rentegifvarens egen jord och således verka till Hemmanets skada, finner jag för min del, det nu för Utskottet yppar sig ett tillfälle, a-tt hos Riksens Ständer hemställa angelägenheten af en hos Kongl. Majit görande underdånig anhållan rörande Kronorente - dagsverkens förvandlande till annan för jordbruket tjenlig och passande Rentepersedel afgift; dock att en sådan förvandling af Ren t ed ags verk en endast finge sträcka sig till sådana dagsverken, som till vissa Kongsgårdar och Boställen i Uänen utgöras, men ej till åboerne å Frälse-Skatte-Hermnan, hvars Rentor gått i köp och salu , och der en dylik förvandling skulle störa helgden af ägande rätten, och nedsätta värdet på ett med afsigt å dagsverkens utgörande in natura af enskildt man förvärfvadt Ska t te-Fräl se-Hem man. Ut Supra. Ex Protocollo M. M. Rosbeck. Utdrag af Protocollet, hållet i Högloft.
Statsrådet, som, på de af Öfver-ståthållare-embetet anförda skäl, ansåg frågan om indragning af Under-ståthållare-embetet eller Fogat-sysslan nu böra förfalla, kunde val icke undgå erkänna billigheten af en stor del utaf de ifrågaställde tillökningarne i staten för Öfver-ståthållare-embetet och dess kansli; men, enär den medeltillgång, som för dylika anslagsförhöjningar måste anlitas, nu icke, utan åsidosättande af mera angelägna behof, syntes medgifva anvisandet af den större summa, som till den föreslagna löneregleringen erfordrades, likasom ej eller för åtskilliga andra verk, der löneregleringar vore at enahanda skäl påkallade, trodde Statsrådet sig böra i underdånighet tillstyrka, att ytterligare löneanslag för Öfver-ståthållare-embetet och dess kansli för närvarande icke må hos Rikets Ständer äskas, utom i så måtto: 20 l:o Att för ordinarie staten uppföras: aj för ytterligare 4 exekutions-betjenter, löner, likasom för de förut å staten upptagne, a 108: 16 433: 16. — 6) för 1 kanslist till biträde åt Fogaten, lön, motsvarande hittills, enligt årlig anvisning å sjette hufvud-titelns besparingar, åtnjutet arfvode 300: cj för 2:ne under-vaktmästare, hvilka å stat nu endast åtnjuta 89 rdr:s lön hvardera, tillökning af 50 rdr, såsom hittills, efter årlig anvisning å besparingarne från och med 1842 .. 100: <T) för 4 vaktknektar vid gäldstugan, hvilka å ordinarie stat innehafva blott 54 Rdr 8 sk. hvardera, tillökning, lika med hvad dem, genom Kongl. Brefvet den 17 Augusti 1833, blifvit å besparingarne tillagdt å 53: 24 , 214: med förhöjning till de nuvarande för 4 tunnor, derunder inbegripen, spanmål, i den mån statsprisetöfverstiger 7 Rdr.
Inuentarium indföris först i Regenskabet, at det er beholden, oc derhos det, buormed Inventarium forbedris eller forringis, builcken Forbedring udi Kirkestolen liosz Inuentarium bliffuer, oc derforuden vorder tilsat, oc Forringelsen affskreffuen. 31. Dernest Kirckens Beholdning aff förige Aars Regenskab, Penge, Materialia, om der er bleffuen bygt. 32. Rente aff Kirckens Hoffuilstoel, med Formelding, bosz buera den staar. 3.3. Kirckens Landgildekorn oc anden Landgilde, huer slags Korn oc anden Landgilde-Indkomme (vaere sig aff Gaarde, Jorder, Enge, Huusze, Kirckelader, eller dislige) for sig selif specificeret, skal effter Capitels-Kiöb betalis; Landgildspengene skulle oc opebergis i Rixskillinger. Oc skal 52 Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 182. ald Kirckens Tiende-korn bortfeslis for Penge, effter det Kiöb paa Kirckekorn, aff de dertill Forordnede aarligen sat bliffuer, saa huo Pengene icke til befalede Tider frembskicker, balfue derföre sit Feste forbrut, ligesom FeslebrelTue paa Tiende-korn liidintil formeldet haffue. 34. Jorder, sorn ere giffne fia Böndergaarde lil Kircken, skulle de Bönder, fra huis Gaarde samme Jorder giffne ere, beholde for Landgilde, der pleyer aff at gange, aff gammel Tid. Dog skulle de vaere plictige, Arffuinger effter anden, a t feste samme Jorder aff Kirckens Forsuar, paa Kirckens Vegne, for en skiellig Feste, til enKiendelse, naar den döer, Jorden fest haffuer.
En dylik lindring äger EU mera aldrig rum, utan måste Passevolanceafgiften erläggas, ehvad svår missväxt inträffar. _ Om Rustoch Rothållare kunnat förutse detta, och att deras manskap skulle commenderas till aflägsna läger, samt att de i Trouppernes marche, vägar boende Hemmansägare blifva besvärade med inqvarteringar, hvilka alltid åro betungande , tror jag icke att de ingått i Passevolancen. För öfrigt känner jag icke eller kan uppi råkna alla de sysslor, hvilka nu mera ån förr belasta Staten, påminner mig dock CoursControlleurstjensterne, som icke haft förmånlig verkan på Coursen. Af hvad jag således haft den åran ett andraga, lärer Höglofl. Ridderskapet och Adeln finna nödigt, att en annan ordning i Statens reglerande måtte införas. 5y §. RegeringsFormen bibehåller Svenska Folket vid dess urgamla rått att be katta sig sjelft, och den 62 § stadgar, att sedan Riksens Ständer pröfvat Statsutskottets uppgifne Statsbehof, ankommer det å dem att åtaga sig en deremot svarande Bevillning, samt fastställa huru särskildta summor deraf skola till särskildta ändamål anvånda9, och dessa summor under bestämda hufvudtitlar uti RiksSfaten anslå. Att kunna pröfva förutsätter rättigheten att antaga eller afslå hvad till pröfning blifvit Framståldt. Således äga Riksens Ständer, efter min o förgripliga tanka, rättighet att antaga, förändra eller afslå de uppgifna Statsbehofven i alla detailler och sedan anordna de för hvarje hufvudtitel derefter upp. kommande summor. Den som åger att determinera hufvudstimmorna, måtte vål ock åga att fastställa de partielle deraf, och hade Riksens Ständer icke denna rått, så vore deras sjelfbeskattningsrått, icke annat ån en absolut Bevillningsskyldighet, sorn skulle utsträckas så långt som påfordringarne. Med anledning häraf, får jag vördsammeligen proponera: att Riksens Höglofl.
— Åliggande alla förenämnde att, innan de från staden eller orten afresa eller pass dem meddelas, med bevis af kronans uppbördsman styrka , att representations-afgifteu blifvit erlagd; och skall qvitto derå, jemte betyg, att be vinningen för löpande året blifvit gulden, eller säkerhet derför ställd, ovillkorligen företes å den ort, dit de sig begifva, innan någon representation der får uppföras. Afreser sådan person ifrån orten, utan alt hafva denna bevillning för hvarje representationsdag erlag!, ansvarar derför den, som pass till resan meddelat eller för resans fortsättning detsamma ålecknat. pag. 18. Då Utskottet näst efter rubriken ”krögare, krögerskor m. fl.” bibehållit föreskriften i nu gällande bevillnings-stadga, angående borgen för afgiftens utgörande, så har Herr Ekland, af den anledning, alt erfarenheten skall visat, alt, oagtadt del mest noggranna tillvägagående, vid pröfning af så beskaffade löftes-förbindelser, det likväl inträffat, att löftesmän någon gång icke kunnat fullgöra sitt löftesmanna-ansvar, ansett angeläget, 4 BeritlningsUtskottets Utlåtande, N:o 18. att stadgandet derom erhåller en sudan vedaclion, alt det blifver mindre imperativt, utan alt likväl grundideen borttages, och i sådant afseende föreslagit följande lydelse: ”På det alt afkortning af denna afgift, så vidt möjligt är, må undvikas, åligger det den, som meddelar tillståndsbref, att, genom antagande borgen, försäkra kronan om afgiftens utgörande. Som ifrågasatte afgift, så väl å landet sorn i städerna, icke må afkorlas, emedan, vid bristande tillgång hos näringsidkaren, jordelter husegaren, soni af rörelsen njutit afkomst, derest borgen elier annan säkerhet saknas, måste hålla Kronan skadeslös för afgiften; så linner Utskottet ingen skälig anledning alt förändra sitt, af Irenne Riks-Slånd redan godkända, ifrågavarande förslag.
R:dr 6 sk. r:st Paraplyer och parasoller: siden1 stycke Il:dr 2 sk. r:st 3 ■—• — andra slag 1 stycke 1 1 . — Pennor, skrif-, alla slag, utom af stål eller andra metaller 1 skålp. 8 — 36 — Penslar .. 1 dussin 9 15 — Peppar, alla slag 1 skålp. 3 10 Pergamentsskinn ... Piphufvuden, med eller utan beslag: af sjöskum, äkta eller oäkta 1 skålp. 24 1 andra slag 1 skålp. 12 6 Plommon, brundier och sviskon 1 skålp. Pelsverk, se Hudar oell Skinn. Pennor, blyerts-; se Blyertspennor. Percal; se Väfnader, bomulls-. Perlegryn; se Gryn Persikokärnor, hänföras under Apotheksvaror. Pinschback; se Metaller, sammansatta. Pipor, tobaks-; se Piphufvuden. Piqué; se Väfnader, boiYiulls-. Pistacier; se Frugter och bär, ej specificerade, torra. Pistoler; se Gevär Platåer; se Dekorationer. Pläter; se Metaller, sammansatta. Porfyr; se Sten, ej specificerad. Bihtill R. St. Skrifvelse, N.ö 2/2. Tallvärde. Banko. Porslin: Qvantitet för tullberäkningen. Införselstull. Banko. Hidr sk. r:st oäkta, steneller fayance-: hvitt, gulaktigt eller omåladt: R:dr sk. rist 8 tallrickar i skålp. 2 16 — andra pjeser 1 skålp. 5 måladt eller tryckt: För b. 16 tallrickar 1 skålp. — 32 — andra pjeser 1 skålp. För b. — 40 — äkta, hvitt eller enfärgadt 1 skålp. 8 —'- förgyldt eller inåladt i figurer 12 i 16 eller med blommor Anm.
Men sedermera, och efter det fångföringen besörjdes med gästgifvarskjuts under uppsigt af fånggevaldiger, som aflönades på anslaget för fångars vård, samt efter det fångarnes underhåll inom de inrättade korrektionshusen, spinnhusen derunder inbegripne, blifvit så förbättradt, alt arbetsfolk i fria tillståndet sällan genom arbetet kunna beredas tillfälle att få njuta så god och tillräcklig föda, äga så snygga bostäder med beqvämliga hvilostäder, så god beklädnad, uppassning samt sjukvård, när den tarfvas, har fångpersonalen på ett förskräckan - 344 Den 23 December e. ib. de sätt årligen tilltagit samt derigenom koslnadernc för densamma jemväl ökats. Genom 1833 års författning, ang:de försvarslösa personer, tillökades ytterligare med hvarje år fångantalet i korrektionshusen med arbetsfolk, som i brist af lagstadd tjenst eller förmåga att ställa borgen af 50 r:dr, under qvalifikationen lösdrifvare, af landshme dömdes och afsändes till korektionshusen, ehuru de ingen förbrytelse begått.
Lx ?rotocollo 6alrrisl Oämaoo. Uppllil lior 8->mrI. kilc;-8t-!n<!eli ckcn 26 september iZio» Kongl. Maj:tS Nädiga Proposition till Riksens Ständer, angäende anstallter till JernwerkS. rörelsens understöd: Gtfweu Arebro Slott den 24 Sept. 18 ro. 29id den sist förflutna Riksdagen sökte Kongl. Maj.t att wända Riksens Ständers synnerliga uppmärksamhet pä Jernhandteringens wädliga tillständ och pä dest behof af allt möjligt under, stöd. Kongl. Maj.t insäg wäl, att medel till en »vidsträcktare allmän hjelp för denna ange. lägna näring icke dä wore att tillgä; men Kongl. Maj:t äskade dock af Riksens Ständer sädane tillfälliga anstallter att bereda Jernwerks, rörel. sen 704 Den 24 September. sen nägon lättnad, som omständigheterna syntes medgifwa. Med tillfredsställelse emottog Kongl. Maj:t Riksens StanderS bifall till Dest Nädiga Proposition om ett Län af Banken till Tackjerns. Bergslagcrnes upprätthällande. Deremot erfor Kongl. Mast icke en lika fullständig werkan af Dest den 19 sistledne Februarii till Riksens Ständer afgifna Nädiga Proposition, genom hwil, ken till deras omtanka i Näder öfwerlemnades, akt lämpa de fordna Författningarne om Län pä Bruks-effecter efter Iernwerks. rörelsens dä. warande förhällanden och behof, att undan, rödja alla för Bankens säkerhet icke owillkorligen nödiga swärigheter derwid, och att sätta Banco-Fullmäktige i tillständ, att med wärdén om Banken förena en skälig omsorg för näringens beständ under ännu möjligen inträffande widrig. heter och mistöden.
Hr Gripenstedts citation af K. Sirs Bref d. 29 Juli 1856 är visserligen, i hvad ordalagen belräffar och så vidt jag kan minnas, riktig; men jag tror att Hr Gripenstedts upfattning af detta Bref är rakt stridande emot den tolkning, som både jag, och många med mig, ansett deråt böra gifvas. Ilr Gripenstedt har nemi. så tolkat detta Bref, att det skulle bero på R. St:s beslut, huruvida de medel, som från StatsKont. biefvo öfverlemnade till RiksgrsKont. för att göras för den allmänna rörelsen tillgängliga, skulle åter kunna indragas. En sådan slusats hafva Fullmäktige aldrig kunnat draga af ifrågav:de Bref, emedan ordalagen icke dertill gifva anledning, och då må det också ursäktas Fullmäklige om de, i enlighet med det för dem gällande reghle, upfattat innehållet af det Nåd. Brefvet så, att de väl gjort medlen fruktbärande, men sedermera äfven, i den ordning besagde reghte stadgar, tillgängliga för R. St:r, utan att det på Sländerna sjelfva skulle bero när medlen borde indragas. Jag tror ock att en föreskrift i sådan syftning, från Regeringen till Riksg:sKont. icke hade varit grundlagsenlig. Beträffande Hr Gripenstedts anmärkn:r ang:de tillämpningen af 1844 års K. Bref, så vitsordar jag fullkomligt riktigheten af hvad Gr. Lagerbjelke derom anfört. Det skulle vara omöjligt att afsluta det vidlyftiga arbetet med riksbokslutet, derest icke detta genast böriade och fortsattes allt eftersom Statens särskilta räkenskaper inkommo. Följaktligen måste det vara klart, att när under Okt. månad år 1856 Tullverkets räkenskaper för år 1855 inkommo i fullständigt skick, så såg man redan på de ovanligt stora öfverskotten, som tull-upbörden för det året hade lemnat, och när man i sammanhang dermed tog i betraktande, att å Statsverkets öfriga inkomst-titlar några brister för 1855 icke voro att befara, så var det en naturlig följd af föreskriften i 1844 års K.
Erfarenheten visar äfven att egentligen aldrig någon tvist upstått om sammausättningeu af det Utsk., som skall förstärkas. Det har visserligen någon gång handt att ett KiksStånd varit af olika mening i dylika frågor, men mig veterligen har aldrig någon sirid i detta afs. upstått. och således synes mig ej någon förändring af denna § vara af nöden. Ser man på följderna af detta förslag, i fall det antages, finner man, att, då man är bestämdt bunden att taga det Utsk., sorn står först nämndt i Grundlagen, då ett sammansatt Utsk. skall förstärkas, det Utsk:t, till hvars behandling frågan egentligen hörer, ofta icke kommer att förstärkas, utan i stället ett annat Utsk., som tillkommit med anledning af en biomständighet. Denna olägenhet har man sökt undanrödja derigenom att man skulle såsom en gemensam tanke uttrycka, att det Utsk. borde förstärkas, till hvilket ärendet blifvit reraitteradt. Detta förslag torde dock möta vissa svårigheter, alldenstund det icke sällan inträffar att 2 Stand remittera en fråga till ett och de 2:ne andra Stånden till ett annat Utsk. Om nu frågan är af den beskaffenhet, att sammansättning af Utsk. bör ega rum, så, då sammansättning ändock mäste ske, brukar icke nägou slitning af denna tvist ega rum, utan de begge Utsk:n sammanträda och alla 4 Stånden fa sin vilja fram. Det vill således synas mig, att, vare sig man antoge Utsk:ts förslag eller de under diskussionen här framstälda, skulle man 310 Den 27 Juni f. m. komma in på en mängd svårigheter, hvilka en lång erfarenhet visat att den nu gällande grundlagen icke medförer. På grund al hvad jag anfört, får jag således vördsammast anhålla oin alslag å förslaget. Hr Dalman: Jag anhåller att till alla delar få förena mig med Gr. Lagerbjelke i hans vikande på afslag å detta Betänk. Hr Munck af K o se n se h j öl d:
52 A (Julnummer) Torsdagen den 24 december 1891 Byrå: Prenumerationspris p r å r: E l ä r a v. K y r k o g a t a 7, 2 tr. I dan med Modetidning och ko(Aftonbladets nya hus.) lorerade planscher _ kr. 8: — Idun m. Modet, utan kol. pl. » 6: 50 Prenumeration sker häst å Idun ensam » 4: — närmaste postanstalt. i iim.iiiiiiiiiin Redaktör och utgifvare: FRITHIOF 4:de årg. HELLBERG. Annonsprls: 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » och » Lediga platser » 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Utländska annonser 70 öre pr nonp.-rad. Träffas å byrån kl. 12 — 1. Allm. Telef. mun " llitlllllllllllllllll&gt;llllll !l " ' M ' • 1 I I ' ' Hlil.II II Illll.l 1 i:&gt Illllll I .1111 ll.il I Ill IM. GUSTAF ADOLF hertig af Skåne Född " / „ 1882. Iiliillllll.-I ' iiMilDlfWIlilill I III ' I I 4 tfaV rtart ffall piö ltoröanpiuöcns fus rrttöptnterrt para nejöer b / inna. Då famlas vi till feft t Iparjc b / us, öå partner b / äröens elö, od) tufcrt ljus t fpällett brimta. 3 öettna trånga, lilla Parlö allt mmöre blir öu fjälf od) trängre: b / par egen tanfe, fritt i fjälen närö, till fift förptfnar, i fitt frö förtärö. — Det går ej längre. ^lyg font en lärfa glaö od) fry från tuång od) mörfer od) bef ytrmter! Cy fommarljufa, bättre öagar gry, öå fnappaft ffuggan af en morgonffy öin bana ffymmer.