Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majt inkomma; så hade Styrelsen uti memorial den 2 December sistlidet år lill E. K. Maj:t öfverlemnal en genom Landshöfdinge-embetel i Wermlands län insänd ytterligare skrift, deruti ofvannämnda Direktion, med bifogande af nytt kostnadsförslag, i underdånighet begärt att, då samma förslag uppginge till 86,779 R:dr, men aktieteckningen för båtleden ej kunnat inom orten, hvars befolkning till större delen utgjordes af fattiga personer, uppbringas till högre belopp än 18,760 R:dr, nådig Proposition måtte till Rikets Ständer aflåtas om beviljande af ett statsbidrag, motsvarande skillnaden mellan nyssnämnda begge belopp eller 68,019 R:dr. I anledning af denna utaf Landshöfdingeembete! förordade ansökning hade Styrelsen, på anförda skäl, funnit sig endast böra i underdånighet tillstyrka, att ett statsbidrag af 58,000 R:dr, ungefärligen motsvarande två tredjedelar af den i sistnämnda förslag beräknade kostnad, måtte hos Rikets Ständer äskas; och hade Styrelsen, i sammanhang härmed, hos E. K. Maj:! i underdånighet anmält en från utsedde ombud för Fryksdals härads öfre tingslags vägbyggnads-skyldige innevånare, likaledes genom Landshöfdinge-embetet i länet insänd och med dess förord beledsagad underdånig ansökning, att E. K. Maj:t behagade lill Rikets Ständer göra framställning derom, att för anläggning af ny väg mellan Östmarks kyrka och Ruikelandstorp, nära Norska gränsen, måtte anvisas ett anslag, motsvarande två tredjedelar af den summa, 53,397 R:dr, hvartill delta, i samband med ofvanberörde kommunikationsled slående företag, enligt en år 1858 af Kaptenen F. Palm upprättad plan, beräknats komma att uppgå; hvarjemte Styrelsen för 38 Expeditions-Utskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse} N.-o 121. ai5 stor del af de senare 01 terne; — Och få Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med dessa åsigter, hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att den frihet till kolning, som blifvit kronohem mansoch nybygges-åboer, äfvensom skaltehemrnans-egare i Öfver-Calix socken, jemte södra och östra delarne af Gellivare Lappmarks socken, medgifven å deras hemman och lägenheter samt angränsande kronomarker, malte utsträckas till de delar af Norrbottens, Westerbottens, Wester-Norrlands och Jemtlands Län, hvilkas skogstillgångar kunna medgifva en sådan frihet till kolning, och hvilkas invånare E. K. M. kan i Nåder finna vara deraf i behof; dock att sådant tillätes endast emot erläggande af den afgift, som i ofvan åberopade Nådiga Bref finnes stadgad och under iagttagande af den controll i afseende å utsyningen, som derstädes finnes föreskrifven. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 17 October 1840. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i4 Oct. 1840. Preste-Ståndet den i4 Borgare-Ståndet den 17 Bonde-Ståndet den 17 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förändring i sättet för bedömandet af salpeters halt och beskaffenhet. (Statssamt Allm. JBesv. och Ekon. Utsk. Uti., N:o 39.) S. A. K.
— Ett storstadsbarn; berättelse för Idun vi Johan NordUng (forts.). — Frän Iduns läsekrets. För sommaren. — Matlagning. — Inläggningar. ~- Drycker. — Hvaijehanda. — Frä- gor. — Svar. — Breflåda. o. med god undervisn.- vana i van], skolämnen, språk, musik o. finare handarbeten. Vackra betyg. Svar t. » Juni 8 9 », Iduns byrå. [224] R O L A N D Tandläkare Vasagatan 1 0, Stockholm, snedt emot Centralstationen. [243] tt medelålders fruntimmer, vant vid husliga göromål, önskar snar verksamhet, helst som biträde åt en äldre dam eller sora värdinna i ungkarlshem. Plats i familj antages äfven. Lön begäres icke. Svar utbedes under adress » A. H. T. », Göteborg, pöste restante. [253] Hos Xiooström &lt;6 komp. i Stockholm och öfriga bokhandlare ha i dessa dagar utkommit följande romaner till nedsatta, ytterst billiga priser: E n studentska på reallinien söker för sommaren plats hos en familj pä landet för att undervisa uti reala skolämnen. Svar till » Y. 8 9 », Iduns bvrå. [2521 Berättelser af A r n e G a r b o r g, öfversättning från norskt bygdemål af Qeijerstam. 248 sid. Pris: 1 kr. A A. 346 sid. D o k t o r A. Behandlar företrädesvis magoch hudsjukdomar. Praktiserar 1 juni — 1 sept. vid H j o vattenkuranstalt. [153] E n f l i c k a, med vana vid garnhandel, godt sätt, god smak och färdighet i finare handarbeten samt försedd med goda betyg och rekommendationer, erhåller anställning efter anmälan hos Hjalmar Pelri i Wexiö. Hvardagar ' / s3 — isA » Helgdagar 10 — 11. E n bildad flicka, 30 år gammal, af god familj, der tyska spr. dagl. talas, söker plats ant. som lär. i något godt hem eller som husförestånderska. Har vana vid båda delarna. Kan undervisa i musik.
Det var förknippädt med åtskilliqa omständigheter, hufvudsakligen i anseende dertill, att myntbestäinningen icke var verkställd. Man kan icke Deri 5 Juni e. ra. neka, att detta förhållande förorsakar misscredit och tveksamhet att insätta penningar här i landet, och så har det visat sig vid dessa lånefrågor, oansedt summan varit obetydlig. Med ett mynt, som ej äger full soliditet, kan man cj begära fullt förtroende. Det har blifvit yttradt af Frih. Rantzou, att ett bland skäleii, hvarföre låtieförsöken icke bokats, varit Regeringens obeslutsamhet utt anbefalla silfverutvexlingens början. Jag bestrider helt och hållet giltigheten af detta skäl, emedan det saknar ali grund. Någon fråga om silfverutvexlingens början har icke hos Regeringen kunnat förevara, emedan det för dess afgörande i detta fall af R. St. stadgade vilkor af Bancofullmägtiges föregående anmälan, att den stadgade proportionen emellan silfverfonden < ch sedelstocken blifvit uppnådd, aldrig ägt rum. Frih. Kantzous förklarande kan väl således hafva ljud, såsom utgående från en slags linanceauctoritet; men det innefattar platt intet sak, utan är och förblifver inom de talrika nulliteternas område, som man ofta nog får höra beundras i verlden. Hr Bruncrona, Gust. Adolph, anförde skriftl.; StatsUtskrs mindre fördelaktiga omdöme om Fullmägtiges i Riksg.cont. åtgärder till befordran af den upplåning af i millioner i silfver, som Rikets sist församlade Ständer beslutat, har påkallat en förklaring af min värde vän, fränt-» ste ledamoten bland dessa Fullmägtige, Hr Uggla, hvilken förklaring jag förmodar R. o. Ad. funnit fullkomligt tillfredsställande. Jag skulle således kunna hvila dervid, om icke min tystnad kunde få sken af likgiltighet för opinionen inom det Stånd, hvars smickrande förtroende cppnat för mig inträde i Styrelsen af ett R. St:s verk.
Åled afseende å hvad Stats-kontoret i underdånighet anfört, ansåg Hans Excellens Herr Justitie-Stats-Ministern ifrågavarande förslags-anslag väl behöfva tillökning, men då, i den mån fängelse-systemet hunne ordnas och till följd deraf de kostsamma fångtransporterna inskränkas, anledning syntes vara, det utgifterne, som af anslaget bestridas, skola minskas, fann Hans Excellens sig böra i underdånighet hemställa, att nämnda anslag i Propositionen angående Stats-regleringen må förslagsvis beräknas till endast 650,000 Ridr. Hvad Hans Excellens Herr Justitie-Stats-Ministern sålunda i under - 5 dånighet hemställt ock deruti Stats-Rådets öfriga Ledamöter instämde, täcktes 'Kongl. Maj:t i Nåder bifalla. 7:o Uppå Hans Excellens Herr Justitie-Stats-Ministerns underdåniga hem ställan, deruti Stats-Rådets öfriga Ledamöter instämde, behagade Kongl. Majit i Nåder besluta framställning till Rikets Ständer derom, att det vid sistlidne tvänne Riksdagar åt Professoren, Doctor C. J.
Ad. kunde, oberoende af B011- deStts inbjudn. eller, rättare sagdt, i anledn. deraf, med eller utan jemnkningar, antaga densamma; men sedan Ståndet afgjort 5:te punkten i StatsUtsk:s utlåt. N:o 3g3, och till yttermera visso deröfver voterat, kan R. o. Ad. icke bryta detta beslut annorlunda, än till följd af inbjudn. från ett annat Stånd. R. o. Ad:s svar måste således blifva antingen bifall till inbjudn. eller afslag derå. Skulle deremot Ståndet inlåta sig på jemnkningar' med anleda., vare sig af Frih. Palmstjernas, Hr af Billberghs eller hvilket annat förslag som helst, skulle Ståndet derigenom öppna vägen att såväl i detta mål som alla andra bryta sönder, hvad som en gång är gjordt. Våra öfverläggningar skulle blifva utan ändamål, våra beslut utan bestånd och våra riksdagar utan ända. Jag kan icke annat än afstyrka ett sådant förfärande, under det jag för godkännandet af min mening vädjar icke blott till R. o. Ad:s aktning för lag, utan äfven till dess rättskänsla. Af skäl, som jag redan nämnt, vill jag nu icke inlåta mig uti besvarande af Hr af Billberghs yttrande i saken; men om R. o. Ad. skulle besluta att i dag företaga hufvudsaken, skall jag, ehuru bröstsjuk och klen jag är, söka visa den värde talaren, på hvilkendera sidan orättvisan ligger, och på hvilken följaktligen den skamfläck skulle fästa sig, hvilken han omtalat. I fall den siste värde talaren skulle behaga uppgifva de delar af Gr. Björnstjernas yttrande, mot hvilka han kan hafva något att anföra, så skall jag försöka att vederlägga honom. Emedlertid vill jag blott i allmänhet anmärka, att man lätteligen kan klandra den, som är frånvarande och som man vet vara af sjukdom hindrad att komma tillstädes och sig försvara. Hr Stuart, Carl Gust.:
Dä en Utskotts-ledamot gått i borgen för uppgifternas tillförlitlighet, och hvem som helst kan jemföra dem med bekanta förhållanden, torde dc 14 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 48. kunna lemna någon upplysning om huruvida lefnadskostnaderna i hufvudstaden sedan 1857 väsendtligen minskats, äfvensom om vid sednaste riksdag beviljade löneförhöjningar öfverstiga det belopp, som för embetsmän med familj till tarflig utkomst kan finnas nödigt.» Se Bil. Litt. A. och B. (införde vid slutet af detta utlåtande). Af Herr Bj örck. »Då Stats-Utskottet afstyrkt afseende å mitt förslag att för regleringen af cmbetsoch tjenstemännens löner vid denna riksdag bör antagas såsom grund de nu bestämda lönernas nedsättning med en viss procent af deras belopp och att de vilkor, som för löne-förhöjningens tillgodonjutande vid sista riksdagen bestämdes fortfarande skola ega tillämpning, anser jag mig böra genom denna reservation underställa samma förslag Rikets Ständers pröfning. Jag anser mig dertill ega så mycket mera anledning, som Utskottets förslag att lönebeloppen böra i hvarje särskildt fall pröfvas, i grundsats innebär, att den vid sista riksdagen verkställda reglering af lönernas belopp, skulle fordra en granskning i detalj, och i tillämpningen måste medföra, hvad den ock redan visat sig föranleda, att de nu utgående löne-beloppen nära nog utan undantag varda bibehållna. Och då dertill kommer, att Utskottets framställning i fråga om lönernas uppförande å stat, jemväl lägger hinder i vägen för den förändring i embetsverkens organisation, som en fyratioårig erfarenhet gjort till ett mål för representationens bemödande, så tror jag äfven denna del af frågan förtjent af särskild uppmärksamhet.
Hon var så lugn och bestämd, sade en; kärleken har ej denna besinning! Hon kallade ju på vittnen; kärleken blottställer icke den älskade! – Det var ett öfvermått af förskräckelse, som gaf henne förtviflans mod! Hon misströstade dock om sin egen styrka! sade en annan. Och porträttet? tillade en tredje, fjerde, femte. Hon sade ju, att hon haft för afsigt att förstöra det – invände den första. Qvinnolist! ropade med en mun alla de öfriga. Således har du länge varit hennes tankars föremål! – slöt en liten nyfödd tankbyting. Låt våra i minnets celler begrafna förfäder vittna! skrek han vidare, och många årgångar bilder och föreställningar framkallades till mönstring ur minnets gömmor. Dessas vittnesmål voro ej utan inflytande, ty månget och mycket från fordom visade sig i en annan skepnad nu, då det belystes och nagelfors af den nyssbildade föreställningen – såsom en nyaste tidens son alltid uppfattar det förflutna under nya synpunkter. Dessutom var innehafvaren af alla dessa föreställningar mest böjd att fatta förhållandet på ett visst sätt, hvari flertalet instämt, och resultatet af striden var derföre icke länge tvifvelaktigt. Hans beslut led således vid närmare besinnande ingen rubbning. I sitt förhållande till Märtha blef han tålig, tyst, medgifvande, ja nästan vek, ty han tänkte: det räcker icke så länge; du arma, dig förestår snart att tömma dräggen af den dryck, vid hvilken du nu marterar dig, icke en droppa bitterhet skall jag gjuta i densamma! – Men hans undfallande sätt, hans tåliga beteende bestod mest uti att undfly hvarje utbrott af hennes svartsjuka, och det var naturligt, att detta uppförande i hennes ögon blott vittnade om ondt samvete och dertill om fullkomlig liknöjdhet för henne, för hvad hon tänkte, sade och gjorde. Hennes misstankar fördubblades, likasom bevisen på hennes alltid förstämda och retliga lynne, och få voro redan de dagar, då han ej flydde undan hennes förebråelser i sitt rum, hvars tröskel hon sällan mera beträdde, eller ur huset.
Utlåtande, i anledning af en utaf Casseurerne uti Credit-Sedels Verkets Små-Sedels Cassör J. Tingberg och F. Hellström gjord ansökning, om förhöjning i missräknings - penningar. Hos Stats-Utskottet hafva Casseurerne uti Credit-Sedel-Verkets Små-Sedels-Cassor, J. Tingberg och F. Hellström, skriftligen anhållit, om sådan förhöjning i de dein hittills bestådde missräknings - penningar, att de måtte uppgå till enahanda belopp, som under den 12 October 1820 blifvit Bankens Casseurer beviljadt, samt denna förhöjning äfven lör den förflutna tiden beräknas. Stats-Utskottets Betänkanden.
Att genom en sådan våldsam rubbning i de hittills varande förhållande! ne, ej blott dessa egare, ulan alla de som för öfrigt nu hafva sitt uppehälle genom denna näring, skulle komma i det största betryck, synes vara lika klart, som att den redan svaga allmänna krediten i landet derigenom skulle lida ännu större skada. Om man kunde förutse , att en export af Tackjern skulle kunna beredas, så betydlig, att den för landet i det hela inbringade en större behåll - Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o gS, 9 behållning än den nuvarande exporfen af Stångjern, så skulle det utur rent Stats-ekonomisk synpunkt måhända kunna försvaras, att man gjorde ett försök dermed, men detta är ej att förmoda. Utlänningen skulle nemligen då lika litet vilja köpa våra mindre goda Tackjerns-sorter, som han nu velat begagna sig af den redan medgifna rättigheten att utföra myrmalmsjern. Utförseln kommer således att inskränka sig till våra aldrabästa tackjerns-sorter, eller de företrädesvis till Slåljern användbara, och för dessa betalade Engelsmännen säkert så mycket, att samtlige våra Stål-tillverkare ej kunde med dem uthärda täflan, utan nödgades inställa sin fabrikation, hvarefter den utländske köparen, sedan han väl krossat de Svenske medläflarne, väl skulle veta att nedtrycka priset å en vara, som då saknade afsättning inom landet. Den förmån, som man åsyftar att bereda åt Bergslagerne, skulle på detta sätt endast vinnas för de förut bäst lottade bland dem, och detta endast för en kort tid, under det Tackjerns-näringen i sin helhet blefve lidande genom de förluster, som genom ett sådant steg bereddes åt dess säkraste stöd, eller de inhemske Slångjerns-tillverkarne. Dessutom skulle de Engelske fabrikanterne, som hittills endast kunnat förfalska de Svenska slångjerns-sorterna, då de ej mera sågo sig genom förbuden utförsel från riket af Tackjern, förhindrade att äfven till detta utsträcka samma industri, säkerligen ej försumma att under falska stämplar utbjuda äfven sådant.
Dä detta i mitt omdöme sä nödmänkiga förbehåll jakttages, anser jag sullk.nnliaen i likhet med hwad 2:ne wärde Ledamöter i gar yttrade, att den as Riksens Ständer, lramdcles sä til! summa som fördelning stadgade bewillnmg 06) krigsgärd, ma med nästa ars början utgå, och sär om Högloft. Riddcrjkapet och A» deln biiallcr mma här yttrade tankar, utbedja wig H rr Gresrvens och Landt M rskalkens proposition hära, samt att de andra Siänden härom mätte warda underrättade. Herr G - efmen 0 h L an d t, M1 rsk a skerr erinrade, akt derr as Friherre Lias! nu begärda p oposirion wä! ej kunde göras inn n dem Finance' plan more afgjord med hwars utarbetande Stats - Ul^ottek cfcec stcod äterrelnch ännu more syftelsatt. Herr von 8 clia nrr, Ifvar ^rsärös Läbriel, upläste följande Dickamen: Det är wid tillämpningen as en Lag, samman säkrast sär erfara desi brister och ofnlikomlicheter.—Om M'n bestämdt ffall solja ordalydelsen as 6r §. i Regerings Formen , ffullc Staks^ Weckel räka i sullko nliq wanmagt, derest B willninaen ej innan mgangen as detta är kan bestämmas. Att ater bestämma sig Brwillnings belopp innan alla de omständigheter blisFjccde Landet LTIts 78. wik 1218 Den 20 December. mit utredde, som> skola med säkerhet determinera kehosmet, more mädeligt, sä wida man antingen kill de skattskyldiges lidande knnde bestämma för mycket, eller lill SkatS-WerketS förlust för litet. Man mäste således för att afhjelpa desta cligenheter, widkaga en utwäg, som ehuru stridande emot wär Regeringsform, dock är öfwercnsstämmanke med allmänt wäst — Man nödgas förklara, att de asgifter Riksens
Ehuru, dä sä manga af Högloflige Ridder» skåpet och Adelns aktningswärde ledamöter redan framstält sina tankar, angäende ifrägawarande ^.m» ne, det mä synaö öfwerflödigk och kan hända för» märet, att höja en röst som snarare borde tystna, torde likwäl wigten af det närwarande ämnet, och det frän hwarje redlig swensk oskiljaktiga warma deltagande i ett beslut R'ksens Ständer aa ansatta, hwarpa fäderneslanders sielfständiahcr, hwarpä swen» sika nationens framtida tillwarelfe skall komma att bero, till någon del bereda mig rättighet till Hög» lofligt Rjdderffapet och Adelns öfwerseende godhet, och benägna tålamod för nägra ögonblick. Den allmänna frägan om conttnplions när» svarande nödwänvighet har bliswir bade i Kongl. M«j:ts nädiga proposition, och i Constriptions-Ut» fkottetS deröfwer afgifne betänkande sa tydeligen framstäld, sä tillracklig-n mwecklad, att näqon twifwel därom icke lärer hos nägon redlig swensk kunna upstä. Den särskildte frägan om den eonscriptions or» - s-r Den 15 Maji. organisering med eiler utan legning har biifwit,behandlad och framstäld, ur olika synpunkter, har blifwit beledsagad med ätskillige skäl bade för och emot legning. Utan att nu ingä i någon pröfning häraf^ har jag tyckt mig finna art pluraliketen af Riksens Ständers ledamöter redan hos sig stadgat der omdöme, akt en conscription för närwarande läktare kan bringas till werkstätlighet, snarare kan erna fin fullbordan, och åstadkomma det dermed äsyfrade ändamål genom bibehållande af rättighet till legning.
Det lif ni lefver ar det inest gynnsamma för nervsjuk'. ' dom,. Också det visste jag förut. Han sade: &gt;Sär det låter sig. göra, så far ut a t t åka, och det sk ofta som möjligt. 6 8 vore bra, men det orkar ni inte., I allinanhet äro människorna mycket fallna för att ordinera mig några timmars promenad om dagen, i full öfvertygelse att den saken möter inga hinder, livarken i ett eller annat afseende. Somliga dagar laser jag högt hela dagen från morgonen till, l / z 10 om kvällen. Ofta kramp om nätterna, sniifva, hosta, tandvärk. Det är illa tillstäldt att Runeberg skall ha s&amp; dålig skö- terska. Ty bjuder man aldrig s i mycket till, icke är and&amp; ett tillkäinpaclt yttre utseende af piipassligliet detsamma som en frisk kro.pps spänstighet. Vid 60 år ar man sjukvå.rderska efter förmsga och ej efter vilja. Men nog ville jag bra gärna vara rask, förlig och ha mina ögon, allt Runeberg till tjänst. Den - 6 o7; tober 1563 skrifver hon ytterligare: Runeberg liar fortfarande varit särileles skral. Orkar ej alls t? emot någon besökande ocli tröttnar t. o. ni. lätt vid att höra läsas. Aha, min Einelie, nog är ock detta ett slags lif! Snart sex år som han nu lefvat så har sorgligt. Ibland nar jag börjar tänka darpg, så skriker det riktigt inom inig. J a g liar inom mig en åder af djup sorgmodighet, som jag hela mitt lif haft en svar - kamp att hinna hålla nere, men stiindoin blir den mig öfverinaktig, bryter alla band h m DA vill jag alltid gärna sky alla människor och gömma mig djnpt undan. Icke behöfva grina och se glad ut, höra liiir folk säger, att jag ser rask och galant ut, just nar det srnes mig, som om jag rille kunna räkna dagarna till dess jag skall fk lagga mig ned till livila. Den bästa vaggsCtngen för denna oro har varit lasa och skrifva.
Mäj:t i Nåder förklara , att med interessenter i Landsoch Härads-allmänning, vid uppkommande frågor om delning, skall förstås samtlige IIemmans-egarne i Länet eller Häradet, efter deras oförmedlade Hemmantal; samt c) att Kongl. Maj:t i Nåder täcktes anbefalla Dess Befallningshafvande, att med det snaråste inhemta me - 32 Bil. t. Lagsamt Eesv.-o. Oec.-Ulsk. Uti. IV.-o 22. nigheternas yttrande, huruvida de önska delning af sina allmänningar3 på det Kongl. Maj:t, obehindrad af de ansökningar j som i detta af seende derefter kunna göras må bilf va i tillfälle vidtaga nödiga åtgärder med dessa skogars reglering och framtida vård. Åtskilliga Ledamöters Reservationer i ämnet bifogas. Stockholm d. 8 April 183g. Reservationer: af Friherre Cederström: I min tanka böra Rikets Ständer först hafva utlåtit sig öfver Kongl. Majrts Nådiga Proposition rörande fri disposition af Ekskogarne för innehafvare af Kronooch Skatte-jord, innan detta Betänkande kommer till afgörande; ty det är oformligt att begära ändring i en Författning, som möjligen genom ett senare Beslut lian komma att helt och hållet förfalla. Då jag icke finner någon rättsgrund för ritt Bil. t. Lag[- samt Besv.- o. Oec.-Ulsk. Uti. IV.-o 21. 33 för Utskottets förslag till ändring i 1 §. i5 Cap. Byggninga-Balken, att 100 Dalers böter skall fastställas, om eld ur svedja går in på egen Skog, helst förbrytelse mot sig sjelf, genom förskingring eller förstöring af egen egendom, icke förr rättsenligt kan medföra lagligt ansvar, än tredje mans rätt derigenom blifvit kränkt, så får jag anhålla, att denna min enskilda tanka måtte få åtfölja Utskottets Betänkande till respective Riks-Stånden.
Lill vederbörande Em bets-myndighet, såsom underställd dess pröfning och förordnande, samt af Preste-Ståndet, om uteslutande af föreskrifterne, dels att protocollet bör innehålla en sammandragen redogörelse för öfverläggningen, dels om skyldighet för Ordförande att lemna Sockne-nämnden del af Sockneslämino-beslut; men, som. icke något annat Stånd häri instämt, lära dessa beslut förfalla. Deremot hafva Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet sammanstäinmigt beslutat, att i 8:de raden efter ordet ”meninföres ”skall”; och ehuru de öfrige Ståndens beslut härom ingenting innehålla, torde förändringen af dem så mycket heldre gillas, som den utgör en uppenbart nödvändig rättelse af uttrycket, men med sådan rättelse är denna §. dels af samtlige Riks-Stånden, dels af 3:ne Stånd, anlagen sådan den af Utskotten blifvit föreslagen. §• 'o. För lydelsen af denna §. hafva Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, hvar för sig, antagit serskildta redactioner; och hafva BorgareSlåndet med Ridderskapet och Adeln men Bonde-Ståndet med PresteStåndet sig förenat. De serskildta redaclionerne öfverensstämma dock sins emellan uti enahanda hufvudsakliga innehåll, utom hvad beträffar det af Presteoch Bonde-Stånden antagne stadgandet, alt alla utgifter, som i Socknestämma beslutas, utgå, så vidt icke serskildt derom blifvit stadgadt, eller frivillig öfverenskommelse träffad, på sått som om rösträtt i 6:te §. bestämdt är; om hvilket stadgande de öfrige Stånden icke beslutat. Utskotten, som i denna del skola serskildt yttra sig, föreslå, att de olika redactionerne af denna §. i öfrigt sammanföras till följande lydelse; Till Socknestämmas handläggning höra mål, som angå fullgörande af Församlingens gemensamma åligganden, vården om dess tillhörigheter, samt vidtagande af anstalter för dess gemensamma behof eller gagn. Härtill räknas fördenskull: - samt Allm.