Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De flesta torde vara ense om, att finnes det iikgon skilnad i arbete och omtanke nielhn en klassförestftndarinna i en af a %ra flickskolor och en klassförest %ndare vid ett gossläroverk, s % ar det den förra, som bär den tyngsta bördan. E n reelare fördel vore ju, att larariman blefve pensionerad tio år tidigare an läraren. Om denna fördel för henne sjalf uppväger olägenheten, att hon får 1,200 kr. i pension, d&amp; liiraren i stglet rid 65 ars ålder får sin lön oafkortad, iiï t~ifvelaktigt Dessiitoin äger verkligen en kvinna, soin &amp; r öfrer 50 ar, inindre 2spanstighets och, energis än en man vid sainma Alder? Det ar i alla hihidelser ej den vanliga uppfattningen af den ii1ili.e Irviiniians skaplynne. Vi tro, att omedvetet har vid den ofvannhmda uppfattningen öfrerflyttats nhgra föreställningar, de dar ej höra hit! c A t t pensioiis&amp;ldern för likariniror satts l&amp;@ kuli Likviil anses sisoin en fördel för skolan, och fördeleii skulle blifva $11 större, 0111 den sänktes iifven för liirariie. TIC euwgiske och spiinstige Iielmr. lärare, soin koiiiinit öfver GO-talet, iiro llitt raknade, och vid 60 ar skiille onekligen för b8da könen en liiniplig geinensam ~ldersgriiiis kunna sattas. Dessa åt lärarinnorna erbjudna fö~ilelar inotväga emellertid ej den niindre aflöiiiiigen, och diirföre anföras ytterligare tv&amp; skal, livar'
Jag inskränker mig således derhän, att med bibehållande af den offenteliga prostitutionen, som nu mera skall utgöra det hufvudsakliga i Kyrkoplikten, dess verkställande på ett rum, som al leir ig borde vanhelgas genom en affällig, men också derföre af Verdsliga Magten redan straffad Samhälls-Medlems ytterligare vanheder och förödmjukelse, tillstyrka en sådan förändring att det religeusa helt och hållet skiljes från det poenala, att absolutionen icke offenteligen af Pre - -Lag-Utskottets Betänk anden. 333 sten förrättas, utan enskildt, och efter det Deliquenten blifvit af honom behörigen undervisad, hvarvid, i händelse af treska eller okunnighet å den brottsliges sida, denne lika litet borde kunna tvingas till en låtsad eller falsk ånger öfver sitt brott, som det, efter min öfvertygelse vore olämpligt att till den Heliga Natt^ värdens begående tvinga en person, hvilken saknade allt begrepp om ändamålet och följderna deraf. Verldsliga Magten kan och bör ej upphäfva sig till mästare öfver individuernes hjertan och samveten; hvad icke här vinnes genom undervisning och förmaningar, alldrig vinnes det genom skräckmedel. Om, då Presterskapet enligt sin pligt sökt återföra en brottsling på Dygdens väg och förmå honom till ett ångerfullt erkännande af sitt brott, denne icke dessrnindre fortfar i sin förhärdelse, må sådant blifva hans ensak. Man undviker åtmindstone den förar-, gelsen, att höra honom inför en oftast talrik folk.: samling drifva gäck med en inrättning, till sin syftning så ädel, så välgörande. Af detta tillstyrkande blifver en följd, att, 10 och 11 Momenten i Kongl. Förklaringen den ?3 Mars 1807 borde till ali verkan upphäfvas, hvilket jag således, i sammanhang härmed, ödmjukast föreslår.
437 han jemväl lunne sig urktåndsatt alt någon tjenstebefattning vidare utöfva, mätte förklaras berättigad att, för sin egen jemte hustrus och barns utkomst, under sin återstående lifstid, å Allmänna Indragnings-Slaten uppbära en årlig pension, antingen af 800 Kalr Banko, motsvarande den lön efter gammal Stat, lian såsom Notarie i Kongl. Krigs-kollegium hittills uppburit och för närvarande innehade, eller till det belopp af 1,000 R:dr, som för Nolarie-ljensten i Kollegii nya Stal vore uppfördt, till stöd för hvilken anhållan sökanden äfven företett preslbevis al innehåll, att han, född den 18 Februari 1805, befunne sig, med hustru och 2 minderåriga döttrar, i högst ömmande lefnadsvilkor; och har E. K. M:t, i betraktande af hvad uti förevarande fäll förekommit, och enär, genom sednaste förändring af Krigs-kollegii organisation, tjensteinännens antal derstädes blifvit, oaktadt göromålens betydliga förökande, inskränkt till det minsta möjliga, samt vid eli sådant förhållande, då en hvars fulla arbetskraft vore påräknad, en tjenslemans oförmåga lill tjenstgöring måste förorsaka rubbning i ärendenas gång, och stundom äfven, såsom händelsen varit med Trana, medföra särskilda utgifter för Staten, funnit sökanden, såsom genom nämnde sjukdom oförmögen att sin tjenst bestrida, böra, i öfverensstämmelse med Kongl. Brefvet den 23 September 1688, förblifva i åtnjutande af den med tjensten förenade lön, samt af denna anledning föreslagit Rikets Ständer alt medgifva det Trana, ehuru han ännu icke uppnått föreskrifven ålder, likväl måtte, efter erhållet afsked, lör sin återstående lifstid få uppföras å Allmänna Indragnings-Slaten med en mot Notarie-lönen efter Kollegii äldre stat svarande pension af 800 R:dr Banko. Rikets Ständer hafva tagit detta ämne i öfvervägande och, på de af E. K.
Något förvånad, svarade Nordenskans ändock godlynt, till och med hjertligt: «Jag vet ej anledningen till denna brors önskan, men som den alldeles stämmer öfverens med min egen vilja, kan jag gerna lofva det.» «Gud belöne dig derför!» och Feodor störtade ut. Nordenskans stod ett ögonblick qvar på trappan och såg efter den bortilande, och yttrade halfhögt för sig sjelf: «Stackars gosse! Nog ser jag, hvar skon klämmer, och din lycka står i vida fältet. Ditt råd var emedlertid godt, jag skall taga det ad notam.» Han gick derpå in till sin svärdotter. Fru Snabbeck var ännu qvar, men Hedda hade ej återkommit. De stodo alla tre i ett fönster, och sågo hur den ena truppen efter den andra försvann bakom ett skogbevuxet berg vid vägen. Knappt hade dammet hunnit lägga sig, förrän man från den sidoväg, som förde till landtmätarebostället, blef varse en resande. Det var Petter, som kom hem. Fadren log inom sig och tänkte: «minsann ser det icke ut som herr befallningsman, af fruktan att förlora skinnet, legat i bakhåll.» Petter var icke i bästa lynne; när hans fru sporde hvarifrån han kom, svarade han tvärt: «sist ifrån Brandéns, der har jag hört intressanta nyheter.» Maria såg af hans blick och hörde af tonen att en storm var i antågande, och såg helst att denna bröt löst i svärfadrens närvaro, hon frågade efter utseendet likgiltigt: «Hvad höres det då för nytt?» «Först och främst att frun far omkring och roar sig, när hennes man är borta — och det i så valda samqväm till» «Ett samqväm som syntes anstå dig i somras, när du sjelf förde mig dit,» svarade Maria kort, «äfven antog du inviten.» «Det var då, men nu har jag hört superba historier om vissa menniskor der,» och med en grimace vände Petter sig till fru Snabbeck. «Fruns skarpsynthet har ej heller här kommit på skam,» fortfor han. «Ni har yttrat att den der öfverstinnan och hennes syster sågo utklädda ut, och ni hade rätt.
Frihet inom denna näringsgren kommer också i fråga, och dä anspråken på frihet i delta fäll uppkastades mot anspråk på frihet uti andra frågor, fruktar jag för, att hufvudamnet, eller frågan om näringsfrihet i allmänhet, kunde blifva så inveckladt och bortblandad!, att största svårighet skulle uppkomma för Ständerna att tili bestämd i termer f ramställa deras önskan lill Begeringen. Då likväl, såsom af en värd talare har midt emot blifvit vttradt, nationens tanke i eleona vigtiga angelägenhet för Regeringen icke kan vara främmande, och denna Regering nu är organiserad, så att dess verksamhet kan motses, förmodar jag. alt frågan blir af denna Regering behandlad, utan att hon behöfver stödja sig vid några mer i detalj gående uppgifter från S ändernes sida. Jag får således afstyrka ålerremiss af betänk, och önskar, att R. o. Ad. måtte bifalla detsamma så unanimt som möjligt. fl. Ex. Ur Gr. Posse: Jag befinner mig tili en ganska besynnerlig ställning, ty jag är i sjelfva saken fullkomligen af lika tanke med dem, hvilka gjort anmärkntr mot mitt yttrande Frågan är således endast den, huruvida Ekon.- Utsk. i detta betänk, uttryckt den önskan, sorn vi gemensamt hysa, nemi. näringsfrihet med sådana modificationer, som öfvergången från skråtvång till näringsfrihet kan erfordra. De, som gjort anmärkn:r mot mitt yttrande, hafva trott, att Ekon.Utsk:s betänk, i detta fall vore ganska tydligt. Jag får upprepa, hvad jag nyss sade, att om det upplyses, att betänk, i detta hänseende är tydligt, så har jag ingen anmärkn. alt deremot göra, och yrkar icke återrerniss; men ännu har ingen ulredt delta förhållande. Man liar sagt, att Regeringen, i hvad form frågan än framställes af nu församlade Ständer, icke kan vara tvehågsen om hvad som är nationens önskan i afseende på näringsfriheten. I detta fall får jag fästa uppmärksamheten derpå, att Regeringen icke har annat att rätta sig efter än hvad vid föregående riksdagar skett; och tyvärr har erfarenheten nogsamt ådagalagt, att hvad som vid den ena riksdagen varit emtahult såsom nationens önskan, har vid en påföljande
Vid 2g:de ,§\ a) att ordslällningen i denna §. är i så måtto tvåtydig, som den ger anledning dertill, att det skulle bero på Konungens Befallningshafvande att bestämma skatten; b)|att bela denna §. är orimlig och bör försvinna, samt i mom i i3 §. af i83o års Förordning ordagrannt bibehållas, med tillägg, att de nya verk, som ej kunna hänföras lill de i i3 §. af förslaget uppräknade, må begagnas äfven förr än Kongl. Maj:t fastställt skatten, med vilkor, att densamma beräknas retroactivt från den tid bränvinsbränning börjades; c)^att, i anledning af denna §., jemförd med andra stadganden i förslaget, villrådighet kan uppstå om rätta meningen med redskap af alldeles ny construction; till förtydligande hvaraf bör antydas, att derunder inbegripas både större och mindre förändringar, som på något sätt göra vedskapen afvikande från de i i3 §. uppgifne sorter, samt att, i afseende på sådane förändringar, alltid bör efter denna §. förfaras. Vid 3o:de i$‘. att det synes liårdt att till denna §. hänföra tillämpningen af föreskriften om beskattningen i 29 §. Vid 33:dje att bränvinsbränningsförbud kan taga sin början vid annan tid, än månadens slut, och afgiften således komma att förminskas annorlunda, än med jemna sjettedelar. Vid 34'de a) att, till förekommande af missförstånd, bör i denna §. eller på annat tjenligt ställe bestämdt uttryckas, alt distilleringspannor skola förseglas, under den tid, då innehafvaren icke är berättigad till bränvinsbränning; b) att den åt Apothekare medgifna rättighet, att begagna 3:ne distilleringspannor, bör nedsättas till 2:ne om högst 20 kannor tillsammans, emot afgift af hälften af hyad för bränvinsbränning stadgas. Vid B ev.-, I.agsamt Allm. Besv.- och Occon.- Ulsl'.s Utlåtande N :o 8. q
Vid föredragningen ni ofvanberörda Betänkande har detsamma i sin helhet blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ständel till Utskottet återremitteradt, hvarförutan Presteoch Borgare-Stånden, som godkänt hvad Utskottet i Usta, 2:dra och 0:te punkterna föreslagit, lill Utskottet återremitterat öfriga delar af Betänkandet, dervid dock Presle-Ståndet, vid återremissen af de uti 5:dje punkten under litt. a), b), c) och d) förekommande beräkningar, beslutat alt, sedan från sammanräknade beloppet af de anslagsoch lånesummor, sorn vid denna riksdag varda beviljade, dels för utförande af Statens jernvägsbyggnader, dels för understödjande af enskilda jernvägsanläggningar, afdragits befintliga och härtill påräkneliga tillgångar, återstoden bör genom lån anskaffas. Af de rörande detta ärende inom Riks-Ståuden förda diskussions-protokoll har Utskottet inhemlat, alt, förutom de anmärkningar, som blifvit framställda mot särskilda delar af Utskottets förslag, och hvilka tilläfventyrs i mer eller mindre mån föranledt besluten om återremiss, dessa beslut haft en gemensam grund i den omständigheten, att de af Utskottet uppställda beräkningar öfver den summa, som borde upplånas, måste undergå ganska väsendlliga förändringar till följd af de beslut, Rikets Ständer redan faltadt eller komme att fatta dels i fråga om beloppet af de medel, sora för jernvägarne borde anvisas, dels beträffande bankovinstens användande. Vid den lid Utskottet afgaf sitt ifrågavarande Betänkande hade nemligen Rikets Ständer ännu icke afgjort berörda frågor, i följd hvaraf Utskottet då icke heller kunde Bilt. till B. St. 4 Sami 1 Åfd. 3 Band. 8 Haft. 1 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 150. ega någon annan utgångspunkt för sina beräkningar, än de förslag, som innefattades i Utskottets samtidigt afgifna Utlåtanden N:ris 8 7 och 88. Sedan Itikets
Svenska folket-, öppet i dagen lagde ,%kånde af alla låne-anstalter, lika tiljgångcliga för alla i 776 Dén 26 Februarii. roon af hvar och ens tillgång på godkånda hypotheker. Detta år ej inveckladf, konstigt och svårt att begripa, ty det bereder ingen rubbning i den naturliga utvecklingen af enskildtes ömsesidiga förhållanden 5 det år ej såsom alla realisationer, de der icke genom vålståndets tilltatagande i naturlig våg beredt konstlade beräkningar och skuggbilder sorn stådse jäfva3 af erfarenheten. Åtskilige yttrade härtill deras bifall. Herr Rosenblad: Den af Friherre Cederström omnämnde Bankroutte tror jag redan vara verkställd och kan den nu mera utan ny och Ökad orättvisa ej hjelpas, då alla i Bancoroynt ställde transactioner enskildta emellan, sedan 1809 undergått så rnångfalldiga förändringar. Jag kan ej dela den Herr Friherre Cederslröms åsigt, att det af 180g års Ständer vidtagna beslut, att genom Banco-sedlarnes ökande och deraf följande försämring bestrida krigskostnaden, medförde den jemnaste fördelning af krigets bördor. Min tanke är ej att klandra 1809 års Ständer, dertill äga de för många anspråk på samtids och efterverlds .erkänsla, ej eller att nu bedöma om i deras ställning andra utvägar funnos att välja, ehuru mitt minne säger mig, att en af deras i Finanoerna mest erfarne medlemmar, framledne Riks-Rådet Grefve Liljencrants uppgaf sädane. Jag vill blott nämna, att jag aldrig kan fatta, huru en sådan Den 26 Februarii. 777 fördelning af Stats-bidragen kan vara den jernnaste, som ej endast drabbar en enda medborgs-class, Capitaiisterne, utan äfven later dem känna tyngden af den vinst, just genom denna finanee-reglering en annan medborgsclass, de gåldbundne skörda , medelst förminskning i deras skulders verkliga värde.
Månad förmiddagen på bordet lagde Memorial, innefattande Utlåtande öfver Wadstena Adeliga JungfruStiftsDirections Kiksdagsöerättelse; fann Ridderskapet och Ådeln för godt, att hvad Riddarhuslltskottet ufi berörde Memorial, jemte dervid bilagde extract af Wadstena Adeliga JungfruStifts Hufvudbok för år 1817, tillstyrkt och hemställt, till alla delar gilla, Ut supra. S, D. Vid förnyad föredragning af ej mindre Statsutskottets den il sistledne Martil sneddelte Betänkande, om SalpetérsSkattens utgörande, än ock af Utskottets den 22 sistledne April afgifne samt den 27 i samma Månad förmiddagen på bordet lagde Utlåtande, angående gjorda Anmärkningar vid Utskottets först* Betänkande5 klefve berörde tvenao Den 4 Maji, e. m\ a 53 Utlåtanden af Ridderskapet och Adeln bifalla ne. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Banco* Utskottets den 22 sistledne April aigifne samt den 27 i samma Månad förmiddagen på bor* det lagde Betänkande, i anledning af vackt fråga om inrättande af en ny fond för Sillfiskare , blef samma Betänkande, på grund af dervid gjorde anmärkningar, till BancoUtskot; tet återremuteradt. Ut supra, S, D. Föredrogos å nyo och gillades, till den behandling 56. §. Regeringsformen stadgar, följande från ConstitutionsUtskottet inkom* na, samt den 27 sistledne April och den 2 dennes på bordet lagda Memorial s Af den 20 sistledne April; 1:0 Innefattande Förslag till åtskilige Riksdagsordningens §§:s fördelning i numererade Moment. Af den 24 sistledne April: 2:0 Med tillstyrkande af ändring uti åtskilliga Grundlagarnes §§:r, hvad angår föreskriften om en Voteringssedel^ afiäggande. Af den ao sistledne April: 3:0
De utbytas då till RiksgäldsSedlar, och 5:0 Skulle RiksgäldsSedlarne qvarhållas i allmänna rörelsen, hvilket sker derigenom, att StatsContoiret använder dem till betalning åt Löner och öfrige Statsanslag efter Realisations» grunden; men derförutan borde likväl, 6:0 Ett Creditfv på Banquen lemnäs RiksgäldsContoiret, för att dermed vidmagthålla deras oafbrutna förväxling lill BancoSedlar, när det åstundades, som likväl borde i RiksgäldsContoiret verkställas; på det att, så snart RiksgäldsSedlarne dit inkommo, de måtte kunna genast till Rörelsen, genom StatsContoiret, åter utlemnasNär, på sådant sätt, hvar man ägde vissheten att kunna ombytet till BancoSedlar Verkställa, så skulle det, i växlingsväg, föga sökas. Att ifrån den skyndsamhet och den myckenhet, hvarmed' RiksgäldsSedlarna 8® Den 17 Martti, /. ty. ' i ^ O. hitintills och synnerligen de sednare åren, ingåte till Realisation, stuta ' fil le\t •'förestående lika förhållande, itali mirt töfsTå^ äiltog^; viofe att brista i kännedom ofh détV'örsäk", som varit egenteUgen verkande; en' orsak, -söm vore undanröjd" genom sjelf tfa FörSliget. Dehlia orsak har bestått deri, ätt då" Riksgälds Sedlarne inkommit, genomInträdcAne-; tili StatsContoiret, men ej kunnat användas till Löher, eller öfrige Statsanslag*, hvilka alla skolat "med BancoSedlar betalas i så har Stat.sCoiftöiref m«st RiksgäldsSedlarne genast till BrhcoSedlar förväxla ; ett förhållande, sorn ej mera inträffade, då Riksgälds - Sedlarne blifva till 1&. ner och Statsanslag använde; men Allmänheten har sedan länge blott föga anlitat17'
Expeditionslösen, om ändring i Kongl, förordningen den 30 November 1855, angående nedsättning af expeditionslösen. Motion N;o 214. Allm. Besv,- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 87. 23 Expropriationslag, angående revision i visst afseende deraf. Motion N:o 527. Lag-Utsk. Betänk. N:o 71. R. St. underdån. Skrifv. N:o 150. om tillägg till 1 § i Kongl, förordningarne den 20 November 1845 och den 27 November 1854, angående jords och lägenhets afstående för allmänt behof. Motion N:o 290. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. N:o 11. F. Fahlstedt, om anvisande af 300 R:dr årligen till understöd åt Majoren Fahlsledts enka, född Schméer. Motion N:o 471. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 153. R. St. underdån. Skrifv. Falk, Erik Magnus, från Skaraborgs län, Motion N:o 456, om anslag åt Mariestads samhälle för anläggande af en ny väg från Töreboda jernvägsstation till Wenerns hamn vid nämnda stad. Stats-Utsk. Utlåt. Fallin, om statsanslag till uppförande af ett nytt läroverkshus derstädes. Motion N:o 102. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 134. R. St. underdån. Skrifv. Fannacentiska institutet, om dess upptagande bland Statens läroverk. Motion N:o 439. Stats-Utsk. Utlåt. Fartyg, angående rättighet att inkiarera och lossa utrikes ifrån kommande fartyg i de hamnar eller kanalstationer, dit de äro destinerade. Motion N:o 518. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Fartygs omhordläggning, Se Ombordläggning. FattigprOCeilt, om borttagande af den utaf sterbhus utgående.
Calcul öfver kostnaden för papperet 41JI Hankens Sedlar under åren 1840—1§S5. linder förenämnde tid är följande Sedelpapper levcreradt från Tumba Bruk till Banken. Antalet af tillverkade Sedel-blanketter utgör, på sätt ofvan synes, under åren 1846—IS55. af 32 skill, valör St. 15,788,000. ” 2 R:dr , 10,137,000. Som priset ä de 2:ne lägsta valörerne är 7 R:dr och å de 4 öfriga 18 R:dr per 1,000 st. så kosta desse sednare således ungefär 21 gånger så mycket som de förra och motsvara i följd deraf de minsta valörerna för » 6,659,000. » 100 R:dr valör St. 152,050. » 500 R:dr » 60,050. St. 212,100. som kosta 21 R.'dr per 1,000 st. eller 3 gånger så mycket som de minsta valörerna och motsvara salunda af dem 636,300. Då nu den agentliga kostnaden för Bankens Sedelpapper, enligt livad förut är nämndt, under ifrågavarande tid utgörande 7,909 R:dr B:ko för år, fördelas på de olika sedelslagen (hvarvid kostnaden för papperet lill de under åren 1846, 1847 och 1848 tillverkade sedlarne å 16, 12 och 8 sk. icke blifvit inräknad) så visar sig, att under merberörde lid 1.000 st. Hör till Banko-Utskottets Utlåtande 1S57, i\T:o 25.
Att 1809 årsj i anledning af Högvördiga Prest - Deri 34 Juni. 4*5 Prest-Ståndets förbehåll, inkomna förslag antages, men Hedervärda Bonde - Ståndets da afven gjorda yrkande ogillas. §• 3°- Att 1809 års Förändrings-förslag antages. §• 34-' Att Hedervärda Bonde - Ståndets 1809 gjor^ da förbehåll ej kan till pröfning upptagas. §• 35: Att 1809 års förslag om tillägg af orden ”Agenter för handeln” bifalles, men alla öfriga ifrån denna och 1813 års Riksdag hvilande förslag afslås. §■ 38-' Att Högvordiga Prest-Ståndets 1809 gjorda förbehåll och Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition 18la afslås. y + §. §. 39: 40. Att 1813; års Constitutions-Utskotts förslag antagas. §• 41* Beslut förut fattadt. §. §. 42. 43. 47. 4g.’ Att Utskottets vid 1809 och 1813 års Riksdagar föreslagne förändringar antagas , samt hvad Utskottet för öfrigt sig utlåtit gillas. $. §■ 5°; 416 Den 12 Juni. §. §. 50. 52. Att Högvördiga Prest-Ståndets och Hedervärda Bonde-Ståndets år xSog gjorda anmärkningar förfalla» §• 5 3- Att Utskottets förslag år 180g antages. §• 56. Ätt Utskottets 180g gjorda förändrings-för■slag afslås. §• 61. Att förslaget från 180g och 1810 årens Riksdag antages. §. 62. Atr Borgane - Ståndets 180g gjorde anmärkning förfaller. §. 66. Att Höglofl. Ridderskapéts och Adelns samma år gjorde anmärkning afslås. §. §. 6g. 70. 71. 7-K Att de från 180g och 1810 årens Riksdag hvilande förslag till ändringar antagas, och Höglofl.
De härutinnan genom §§. 157 med 162 gifna bestämmelser, hvaremot någon, erinran icke blifvit gjord, 2o torde oförändrade få i nästblifvande reglemente införas, med allenast det undantag, att orden: “såsom tillökning å derstädes innestuende besparingsmedel*, uteslutas från 162 enär dessa ord, på nämnde ställe öfverflödige, dessutom möjligen skulle hindia prof-, ningen af det förslag lill förändradt användande af outtagna auktions-öfverskott §> färsålda guld och silfver-panter, Utskottet framdeles kommer att afgifva. Belåning af jern, koppar och andra vågförda effekter. $ afseende på de för denna belåning gällande föreskrifter har något till för-» S Banko-Utskottets Betänkande, ASo 24. ändring sjrftande förslag icke blifvit från riks-stånden till Utskottet hänvisadt; och som desamma befunnits ändamålsenliga, har Utskottet allenast bordt tillstyrka, att enär, efter hvad Utskottet inhemtat, Kongl. Maj:t, medelst nådigt bref af den 13 April 1849, gifvit Kongl. Bergs-kollegium tillkänna, att sedan, genom anläggning af Säffle kanal och verkställda muddringar i Byelfs vattendrag, Byelfs våginrättning blifvit öfverflödig, Kongl. Maj:t_, uppå åtskillige bruksegares i Wermland underdåniga ansökning, funnit godt befria dem från skyldighet, att jerneffekter vid Byelfven vågföra och vågumgälder derstädes erlägga, samt frikallat städerna Åmål och Karlstad från åliggandet, att vid Byelfven underhålla våg och aflöna vågbetjening, allt under vilkor, att vederbörande bruksegare förbinda sig inlösa vågen, så framt städerna ej hellre önska densamma disponera, samt att ersätta vågbetjeningen de löneinkomster, som genom vågens indragning gå förlorade, följande §§. måtte sålunda förändras, , 3:o att från 163 §. i reglementet uteslutas orden: *Allenast med det undan tag, som i §.