Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tidningarne uppgåfvo folksamlingen till 70,000 personer. På stället funnos väl 50 skilda teatrar, der menniskor, djur och marionetter täflade om publikens ynnest. Här stodo tvenne sminkade och sotade trashankar på en gungande stege, höllo tal, sade plumpa qvickheter och inbjödo mängden att se de dramatiska representationer, till hvilka de voro lefvande affischer. Man skulle väntat, att de på sin höjd kunde aflocka det goda folket en allmosa för att slippa se dem – men nej, biljettkontoret var oupphörligen belägradt. Några hundrade steg längre bort arbetade en pajazzo, hvars öra patronen sällan släppte, för samma mål som de nämnda. Han såg usel och uthungrad ut och tuggade på de öfverlästa glåporden med en bedröflig uppsyn; men patronen höll i örat, och en tryckning af hans beniga finger gaf den syndaren åter lif och rörelse. Publiken skrattade och köpte biljetter. På ett annat ställe gjorde en markatta på sin stång samma tjenst och sekunderades dervid af en björn, hvilken inanför den utspända tältväggen med slag eller styng tvangs att brumma. Taskspelare, hvilkas konst att halshugga folk tydligen sågs afbildad; qvinnor med alnslångt skägg, qvarters långa mustacher eller andra manliga attributer lockade de skådelystna. Utom dessa theatrar för fixa pris, funnos en skara marionettskåp, som visades på diskretion, ehuru jag nästan tror, att deras föreställningar voro de bästa. Åtminstone roade de mig utomordentligt, och de öfriga åskådarnes jemna skratt vittnade, att också icke de hade ledsamt. Till bestämda pris funnos äfven en mängd karuseller, svänggungor o. s. v.
För en al hvartdera Universitetets Fullmäktige bör ofvannämnda reseoch underhålls-kostnad utgå från Akademilönden. §. 19. Klagan öfver Bidderskapet och Adelns val fullföljes i Högsta Domstolen, genom besvär, sorn inom tre veckor efter valet till Konungen ingifvas. §. 41. Stats-Rådets och Högsta Domstolens samtlige Ledamöter, äfvensom Justitie-Canzleren och Justilie-Ombudsmannen kunna ej säte och stämma i sitt Stånds Plena förnekas, enär de, enligt hvad hvarje Stånds särskilda Ordningar stadga, dertill berättigade äro, hvarjemte Stats-Rådets Ledamöter, ehuru de icke äro Riksdagsmän, må deltaga i öfverliiggningarne, men icke i besluten, inom det Stånd, der de äro valbare,• dock alltid för StatsRådets Ledamöter besluten öfvervara. §. 79. hon slilutio/is-Utskottets Memorial N:o 59. 9 §■ 7y Ingen lagligen kallad eller valt! Riksdagsman må kunna af Konungen beordras. Riksdagsman må ej från Riksdagsorten ■—- — —■ högst tre veckors tid beviljas. Stockholm den 1 December 1857. Reserv alior/ er: Af H err Carleson, E.: "Ehuru jag delar den åsigt att en oinbildning af Rid derskapet och Adelns representation är af nöden, har jag likväl icke ansett mig böra tillstyrka framläggandet af det förslag, som af Konstitutions-Utskottets majoritet blifvit antaget. Att vid en slik omö-.idning formen af val mäste begagnas och att dervid åt grunden för så väl valrätt, sorn valbarhet, bör gifvas den största möjliga utsträckning men alt deremot antalet af de valde ombuden, sä vidt deras underhåll skulle af Ridderskapet och Adeln bekostas samt utgiften derför antagligen komme att högst ojemnt drabba dess medlemmar, bör i möjligaste måtto inskränkas; — allt detta kan medgifvas, men det oaktadt framställas sådane betänkligheter mot Utskottets förslag, att någon utsigt till framgång för detsamma knappast lärer finnas.
St:r i underd:het föreslagne myntbestämning och realisation, äfven utsätta tiden, då det nu fastställdta lånet må taga sin början. Börandes, i händelse R. St:r sådant bifalla, hufvudgrunderne för upplåningen härefter rättas (seöPuncten, nya Förslaget). Vid Betänkandet K:o 383 är i allmänhet erinradt: att, i anseende till förlusten både för enskilde peli Staten, genom de årligen utgående räntebetalningarne, äfvensom de oberäkneliga följderna af en förliastig och oförmodad uppsägning, föreskrift bordt tillstyrkas om lånets upptagande inom Riket, så vida tillgång dertill funnes; att af Fullmägtige i R:g:s-Conto|ret kungöras borde, att både Svenske Medborgare och TJtländningar äga, att inom v‘ss concurrera i afseende på lånets meddelande, hvilket kungörande borde ske äfven på Europas pennjnge-rväxlande Beurser, och viss tid bestämmas, inom hvilken förseglade eller skriftliga anbud må vara till R:g:sConloiret ingifne; hvaremot åter andre ansett: att Svenske Medborgare skulle äga företräde, att försträcka Staten det nya
447 sin fulla vigt, då jag vet huru mycket den får vara öfver eller under; men om jag nu vill fråga en myntmästare eller banco-karl, huruvida en silfverpiecc har sin fulla vigt, så kan, efter nu gällande författningar och efter det förslag, som Utsk. uppgifvit, svaras mig: ”Ja, tag hit ett skålpund, så skall jag se till.” Det är, såsom jag säger, en omening, att tala om remedium i vigt per skålpund och jag hemställer derföre, om icke R. o. Ad. skulle finna nödvändigheten af att beräkna remedium ‘i vigten per piece i st. f. per skålpund. Hr von Hohenhausen: Jag får åter uppstå såsom respondens emot den värde ledamot, som, då denna punkt förra gången utgjorde ämne för R. o. Ad:s öfverläggning, gjorde anmärka. emot densamma. BancoUtsk. har tagit dessa den värde ledamoteus anmärkn:r i öfvervägande; men alldenstund K. M. har utfärdat en förordning om remedium såväl för vigten som för halten, och för öfrigt icke någon särskild fråga blifvit väckt ang:de förändring af det remedium, som hittills varit beräknadt på skålpund, till på stycke, så har BancoUtsk. icke trott sig dermed kunna taga befattning. På delta ställe i betänk, är det vigten, som är i fråga. Visserligen hade uttrycket kunnat vara något tydligare, men då beräkningen finnes utförd i skaIpundlal, torde rätta meningen deraf inses. Hvad angelägenheten beträffar, att få det nya remedium på stycke, så kommer det all hafva stora svårigheter med sig, och vore dermed i det hela taget icke mycket vunnet; ty får jag nya myntpiecer och låter hälften af deni ligga orörda, men den andra hälften deremot kommer i stark rörelse, så skall snart en betydlig skilland i vigten dem emellan uppkomma. När deremot ett bestämdt antal är salt på U, så kan den ringa skillnad, som möjligen uppkommer myntstyckena emellan, icke vara af någon betydenhet, ty hvarje särskildt myntstycke gäller efter sin pregel.
N.-o agg. 23 Län, som, enligt E. K. M:s Nådiga Förordnande den 2 April 1828, eger att till i835 års slut uppbära törmönen af dagsverks-skyldigheten, af Stats-Verket erhålla årlig ersättning för det belopp , hvartill lösen derföre, efter medeltal af de fem sistförflutna åren, kan finnas uppgå; hvarföre en denria Lösen motsvarande summa förslagsvis med i5oo R:dr blifvit på denna Stat upptagen, hvarigenom äfvenledes bevillnings-afkortningen för mantalsskrifne inliyses-hjon kommer att ej vidare ega rum; kommande beloppet, hvartill ifrågavarande ersättning, efter den af R. St. sålunda lagde grund, finnes uppgå, att jemväl efter i835 års slut utgå och å Andra Hufvud titeln uppföras, för att, efter hvad närmare kan förordnas, till löneförbättring åt någon annan Landshöfding användas. 11:0 Det anslag, som Amiralitets-Kammar-Rådet Elers fått vid regleringen af KrigsHof-Rättens Stat bibehålla , med R:dr 4°°* 12:0 Den nu under Tionde Hufvudtiteln upptagna Lotseri-Indragnings-stat, utgörande . R:dr 74°* i3:o Löneförhöjning för Regements-Lä karen J. C. Trapp R:dr 125. l4:o För Öfverste-Lieutenanten Carl de Mottoni, oberäknadt det Expectance-arfvode af 200 R:dr han å Allmänna Indragningsslaten redan innebar Förtlag till und. Skrifv. N-o 29g. att åtnjutas intill dess De Mottoni undfår motsvarande eller högre Lön å Stat; åberopande R. St. härvid i underdånighet deras i detta ämne till E. K. M. aflåtna Skrifvelse af den 9 December 1829. i5:o För a:ne Generaler, som uppnått 65 års ålder, pensioner å 3ooo R:dr... R:dr 6000. 16:0 Enär R.
Vexelköp kan slutas med eller utan mäklares biträde. ] 7§. Vexelgifvare vare skyldig att, samma dag vexelslut skett, hålla den betingade vexeln vexeltagaren tillhanda, så framt denne till afhemtaude deraf sig anmäler och den öfverenskomna betalningen derför erlägger. 8 §. Är vexel aflemnad, utan att vexeltagare derför erlagt betalning, på sätt aftaladt varit, eller underlåter vexeltagaren att vexeln afhemta; då bör vexelgifvaren senast å andra dagen efter den, då vexelslutet skedde, emot vexeltagaren protestera - Kongl. Maj:ts Md. Proposition, N:o 69. 17 ra och inom åtta dagar, räknade från samma tid, å honom taga stämning till den domstol, sorn i 83 § sägs. Vexelgifvare, hvilken iakttagit hvad nu är sagdt, ege att utbekomma sin fordran med samma rätt, som vexelfordran i allmänhet tillagd är; men försummar han det, håfve då ej bättre rätt, än i annat skuldfordringsmål. »§• Då två eller flera exemplar af samma vexel utfärdas, vare det andra i ordningen, äfvensom hvart och ett af de följande i vexeltagarens hand gällande, såsom qvitto å erlagd betalning till vexelgifvaren. Å betalning för vexel, som i ett exemplar utfärdas, erfordras icke annat qvitto än sjelfva vexeln. 10 §. Hvar, söm i egenskap af syssloman, vexel upphandlar, stånde i ansvar derför, att betalning till vexelgifvaren erlägges. 3 Kap. Om öfverlåtelse af vexel. 11 §• Vexel må öfverlåtas, ändå att rättighet dertill ej blifvit i vexeln, eller i öfverlåtelse deraf, uttryckligen medgifven genom orden “till order* eller annorledes. 12 §.
Ridderskapets och Adelns åter remiss af skrifvelse-förslaget N:o ifi, angående ändring uti Mantalspenningarnes beräknande. Jemnlikt Expeditions-Utskottet tillhandakommet Protocolls-utdrag af den 23 November sisliidne år, har Högloft. Ridderskapet och Adeln till Ut Bili. till R. St. Fröts84° ocå 1841• to Sami. 2:dra Afd. 5 14 Expeditions-Utskottcts Memorial, N.o 36. stöttet återremitterat skrifvelse-förslaget N:o 141 » angående ändring uti mantalspenningarnes beräknande, på grund deraf, att den fråga, sorn uti förslaget blifvit åberopad såsom skäl för ifrågavarande förändring, eller om den ålder, vid hvilken erläggandet af den personliga skyddsafgiften skall vidtaga, då ännu icke blifvit af Rikets Ständer slutligen afgjord; och då Rikets Ständer numera, genom votering i Förstärkt Stats-Utskott, beslutat, att sistnämnde afgift kommer att från och med fyllda tS år erläggas, samt en förändrad redaction af det återremitterade skrifvelse-förslaget i följd häraf blifvit nödvändig, har Expeditions-Utskottet uppsatt, och får härlios vördsamt öfverlemna nytt förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående ändring uti mantalspenningarnes beräknande. Stockholm den 22 Februari 1840. Memorial till Vällofl. Borgare-Ståndet, i anledning af dess återremiss utaf skrifvelse-förslaget JV:o 22/f. På grund af gjorda anmärkningar, att uti Expeditions-Utskottets förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse N:o 224, om ökade tillgångar för Manufactur-Discontens utlåningar, skall influtit mera än, som varit behöfligt, såsom t. ex. hvilka tillgångar Banken, för att utgöra det för nämnde ändamål anslagne Creditiv, skall begagna, har Vällofl.
M:ts tjenstförrättande Ofverste-Kammarherre ankommen skrifvelse, 50 ledamöter af R. o. Ad. jemte Riddarh.-Sekrét. blifvit inbjudna att i morgon efter slutad ceremoni å Rikssalen intaga middag å Kongl. Slottet vid en för Ståndets medlemmar anord nad taffel i f. d. Konung Oscars våning, två trappor upp från östra hvalfvet; dels ock att till utdelning bland R. o. Ad:s ledamöter blifvit öfverlemnade så väl 50 biljetter för inträde i Storkyrkan under den Gudstjenst, som före riksdagens öppnande å Rikssalen komme att hållas, som ock ett lika antal inträdeskort till Rikssalen; och anmodade Hr Gr. o. Landtm, de medlemmar af Ståndet, som önskade begagna sig af den Nåd. inbjudningen och erhålla ofvannämnde biljetter, att anmäla sig hos Riddarh.-Fiskalen. Föredrogs Frih. Raabs, Adam Christian, i gårdagens plenum väckta motion JVs 1, ang:de protokollsföringen inom Riks-St:n. Hr Lagergren, Anders: Jag vill visser!, icke motsätta mig remiss af Frih. Raabs motion, men tager mig blott friheten erinra örn föreskriften i § 59 R. O., att walla hos Riks»St:n hållna protokoll skola, så tidigt ske kan, genom trycket utgifvas till deras fullständiga innehåll», — och då den ifrågavarande motionen tycktes afse, att något sådant tryckande af R. o. Adms prot., som nu eger rum, icke skulle för framtiden behöfvas, tror jag att det väckta förslaget, såsom innebärande en förändring i hvad grundlag stadgar, borde snarare tillhöra Konst.- än Stats-Utsk;ts handläggning. Sedan Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att han, med ani. af Hr Lagergrens anförande, ansåge sig böra låta uppläsa den ifrågavarande motionen, sådan densamma blifvit skriftligen till protokollet aflemnad, samt denna uppläsning försiggått, anmälte sig ånyo och yttrade Hr Lagergren: Då Frih.
Jag erinrar mig, då jag en gång kom sö- der ifrån och hade passerat Köbenhavn, att jag riktigt blef smått kär i två unga svenska flickor, som kommo in vid en station i Södermanland. Det var en sann tillfredsställelse att igen se en klädning, som satt så bra och var så bländande ren, så fina små fötter i passande skor, så nätta handskar, så väl kammadt hår, och allt utan den minsta pretention på att vara vare sig särskildt modernt eller » stiligt ». Man såg först på dem själfva, sedan med en förnöjd blick på deras dräkt, där allt passade tillsamman, och där ingenting störde. När jag tänker mig typen for en svensk dam, ser jag den icke i de eleganta damer, som slafviskt följa modets nycker, utan i dessa två unga sörmlandsflickor, som sågo lika rena och friska ut som en svensk sommardag, icke för fina för att kunna företaga sig hvilket arbete som helst och icke för tarfliga för att kunna visa sig för hvem som helst. D e förstodo tydligen att uppfatta sin IDUN 1890 egen personlighet och samhällsställning. Det är just, hvad vi allesamman borde lära oss göra, och en dams toalett bevisar alltid, hur långt hon är kommen i att lösa denna uppgift. Sirap, 4 &lt;S å IS öre Kryddor, torkad frukt o. d. Ost och smörgåsmat Ol &amp; svagdricka Fotogen Såpa, tvål och stärkelse Hjälp med strykning Diverse 149 kr. I, som ej hafven prenumererat på mera än första kvartalet, skynden med förnyandet af prenumerationen! Sen äfven till, att edra bekanta, som hittills ej haft tidningen, icke försumma att prenumerera från och med andra kvartalet! Nytillträdande abonnenter erhålla gratis början af den pågående intressanta följetongen » Striden om hjärtan », af Johan Nordling. Idun med Modetidningen kostar från 1 april till årets slut endast 4 kr. 90 öre, pr kvartal 1 kr. Redaktionen. (Prisbelönadt svar å prisfrågan X.) Utgifterna for ett hushåll på 4 personer med 1,500 kr. årlig inkomst torde lämpligen kunna fördelas sålunda: Hyra 250 kr.
Har skida timot, fylle den de Borgenärer s sorn Beslutet fattat, på sätt i ig §■ sägs. 18. §. Som denna §. efter dess nu varande uppställning icke undanrödjer det missbruk, att de större Fordringsegarne, efter utverkadt bifall af Galdenären, kunna till egen vinning och Medborgenärers skada åtkomma Boets egendom till underpris, och undantag från den allmänna föreskriften om egendomens försäljning vid allmänt utrop icke bör medgifvas der någon af Borgenärerne ett sådant försäljningssätt yrkar, anse Riksens Ständer början af 18 §:n böra rättas sålunda: -Ej md egendom .annorledes än genom offentligt Utrop säljas,^der ej alle vid Sammankomsten närvarande Borgenärer, sä ock Gäldenär, dertill bifalla. Ej heller md, emot någons vilja, os, v. ai. §. Riksens Ständer finna icke något hinder förekomma med mindre de Borgenärer, hvilka un - Under daul ga Skrifvelse?. '517, der Anslagstiden ega rätt att lyfta sina fordringar, kunna, efter öfrige Borgenärers begifvande ■vid lagligen hållen sammankomst, befrias från skyldigheten att ställa borgen , i synnerhet när deras rätt är af ostridig beskaffenhet och de densamma i förväg bevakat; hvadan Riksens Ständer föreslå, att denne §. näst efter orden med Borgenärs Ed fiistat må blifva af följande lydelse: och sine bevaknings-handlingar till Rätten ingifvit. Ställe ock Borgen för hvad han Efter, der ej Borgenärerne vid sammankomst lyftning utan Borgen medgifva; dock nia för Utsiylder till Kronan Borgen ej fordras. 82. §. På lika grunder anse Riksens Ständer sista meningen i denna §. böra sålunda förändras: Ej mä pant fä säljas, innan Panthafvarén siri fordran sä bevakat och Borgen stalt, som i a 1. sägs Ej heller mä betalning af Köpskilling för ut. mätta Lösören hos Utmätningsman lyftas förr, än fordran bevakad är, och utan att Borgen ställes, der ej visas, att Borgenärerne lyftning utan Borgen medgifvit. 23- §•
Vid föredragning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse den 17 Mars och den 4 innevarande år till Rikets Ständer, angående de Ruslhålls-Numer vid Bohus-Läns Regemente, hvilka, i följd af vägran att ingå på hästvacance-afgifts-contractens förlängning, komma att till Cavallen återgå, har, i anledning deraf, inom Hedervärda Bonde-Ståndet, af Riksdagsfullmägtige från Götheborgs och Bohus Län, Lars Rasmusson, Olaus Eriksson samt Olof Benjaminsson blifvit väckt en motion, hufvudsakligen af följande innehåll: att, då Norra Bataljonen af Bohus-Läns Regemente blifvit, under den i5 Augusti 1777, i anseende till rusthålls-hemmanens svaga beskaffenhet samt ortens orenlighet för Cavallen, förvandlad till Infanteri, mot vilkor, att för hvarje rusthåll skulle underhållas en soldat, på sätt sorn vid Indeldta Infanteri-Regementena eger rum, samt all indelnings-räntan, ehvad den utginge af stam eller augment, skulle lill Kongl. Majit och Kronan ingå, utom i5 Daler Silfvermynt, som rusthållarne för hvarje stam finge fortfa - 4 Statssamt Allm, Besv.- och Ekon,-Utskottens Betänkande, N',o 112, rande upphöra; så hade deremot Södra Bataljonen förblifvit Cavallen till 1788, då Norrmännen från densamma vid ett fiendtligt infall borttogo 116 hästar, 127 sadelmunderingar, jemte tillbehör och diverse persedlar, samt 1789, då Kongl. Maj:t Nådigst förordnade, att, i och för Dess Hussar-Regementes tillökning med 200 man, lika många hästar, jemte sadelmunderingar och pistoler, skulle för detta ändamål utlernnas från nämnde Bataljon; varande af Kongl. Maj:t i Nåder förklaradt, att de rusthållare, som lidit ofvanberörde missöde genom fiendens infall, finge underhålla framgent en Infanteri-trupp af lika styrka, som förut varit beriden, enär dess återuppsättande till
J ig har i Brödrariket sett skollärare, som icke haft rättighet till befordran såsom prester, och förhållandet med dem är, att de ofta till sena åldern förblifvit vid sina befattningar, och vanligen med samma nit som i ungdomen beslridt desamma, så att i 2 stiftsstäder af de 3 jag i Norrige besökt, har jag sett sådana utmärkta gamla skollärare. Frih. Cederström har trott, att det vore Hrr ephorum fel om otjenlige skollärare blefvo tillsatte: jag tror det icke så e gentligen vara förhållandet; ty i närvar, stund äro inga prof egentligen bestämda för att fä inträda på skollärarebanan. Icke heller finnas några seminarier inrättade här i landet, der lärare kunna bildas. Utan om en sådan person icke tillfälligtvis haft enskilda lärjungar, så inträder han i de offentliga läroverken, utan att veta huru han skall bete sig. Jag fortfar i min anhållan om återremiss af detta betänkande. Hr Lagerhjelm: Det synes mig vara från Ständernes synpunkt eller ställning angelägnast och vigtigast, att anslå medel, icke att etablera grundsatser; ty så länge icke tillräckliga anslag kunna göras, vågar jag tro, att man kunde uppskjuta med etablerandet af den allmänna grundsat - De 11 iS Januari. a65 sen. Om man åtnöjer sig att vidtaga den åtgärd Utsi. föreslagit, som är nyttig och innehåller ett godt steg framåt; så har man gjort allt hvad göras kan, när man icke har penningar. Den omständigheten att Sländerne redan vid föreg:de riksdag beslutat sig i detta ämne, kan visserligen förtjena mycken uppmärksamhet; men kan man ej förena sig i de åsigter, söm då voro gifna, utan finner numera skäl deremot, så måste man väl följa dem.
Då Riksens Ständer härmed trodde sig böra förena den önskan, att Comitén icke mätte komma att Serskildta Utskottets Betänkanden. ifij bestå af blott Embetsman, som Kongl. Maj:t i Nåder förordnar, utan ock af Riksens Ständers Ledamöter, dem de sjelfve dertill utse bland sina Fullmägtige i Banken och RiksgäldsContorot, en af hvart Stånd från hvardera Verket; så blef äfven Riksens Ständers förordnande härom i RiksdagsBesIutet intaget, med tillägg att Riksens Ständer, till kostnadernas bestridande för arbetet, och utgifvar. de förslag, denna Comité komme att utarbeta, jemte dertill hörande handlingar, intill nu inträffande Riksdag, då Riksens Ständer skulle sig deröfver yttra, anslagit 5000 Rd. årligen, hvilka borde afsättas och Comitén oförryckte tillhandahållas. Hvad i anledning af dessa Riksens Ständers hemställningar och beslut intill närvarande stund blifvit åtgjordt, består deruti, att Kongl. Maj.t, den 24 Januari 1816, i Nåder förordnat Ofver-Directeuren Rönbeck att företaga åtskilliga för nödiga ansedde förberedande undersökningar, med honom i dess Instruction gjordt föreläggande, att en gå*g hvarje Qvartal uppvisa sitt arbete för en granskande Comité, den Kongl. Maj:t förklarade sig framdeles vilja utnämna; och bar bemälde ÖfverDirecteur, den 5 Juni 1817 erhållit Nådigt tillstånd, att utse och sig till biträde antaga en skicklig person, som af de medel, Riksens Ständer i ofvanberörde måtto anslagit, komme att åtnjuta ett årligt arfvode af 250 Rd.
I sammanhang med yttrande öfver den yrkade ersättningen till de inqvarterings skyldige, förmodar jag Utskottet äfven bör sig utlåta, om och i hvad mån ersättning bör meddelas, då det manskap, för hvilket mat varit betingad jx antingen uteblifvit eller till fullt antal icke 372 Den 15 Juni. e. m. ankommit, hvarigenom de inqvarterings-skyldige, genom förgäfves gjorda kostnader, blifvit i ett större lidande försatte Slutligen, och då jag i mitt Memorial framställt en händelse, då vid ett province-möte en provincie! bevillning till inqvarterings-ersättning blifvit af pluraliteten besluten, och i anledning deraf yrkat ett förklarande, det Riksens Ständer angågo province-möten till beredande af penningebidrag till allmänna behof m. m. icke borde äga rum , hvarom vid Riksdagar allena lagligen kan afnandlas, har jag trott mig dertill ägt anledning i Regeringslagarnas anda och ordalydelse, och förväntat att blifva understödd af det Utskott, sorn äger att yttra sig om disposition af Statens medel, och med beräKningen af Statens inkomster och behof otvifvclaktigt bör fästa uppmärksamhet dervid, om de sednare i annan än föreskrifven väg fyllas, och som allena är i tillfälle att, vid erinringar derom, tillstyrka Författningar till beredande af rättelse i hvad till afvikelser kunnat föranleda j i hvilket ämne, jemlikt åberopade Riksens Ständers underdåniga skrifvelse af år 1677, under en mera inskränkt nationalfrihet, Riksens Ständer redan för mera än ett hundrade år sedan , i sådana ordalag som egnade Lagstiftande Magten, yttrade deras tänkesätt, jag anhåller vördsamligen att StåtsUtskottets Betänkande må återremitteras, och dessa anmärkningar till Utskottets upplysta pröfning öfverlemnas. Herr Grefven och Landt Marskalken gjorde proposition till bifall på återförvisning af Siats - Den 15 Juni. e. m. 373 Utskottets Betänkande, hvilken med Ja besvarades. Grefve Lilliencrantz, Johnn Wilhelm: