Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De ledamöter, sorn yrkat denna återremiss, hafva ansett den ifrågavarande beska1 tningen böra införas hufvudsakligen på de skäl, som innefattas i den af Herr Doktor Säve afgifna, vid Utskottets Betänkande fogade, reservation. På de skäl Utskottet redan anfört, vidblifvaUtskottet sin åsigt om den ifrågavarande beskattningens olämplighet. Tvänne Riks-stånd hafva dessutom godkänt Utskottets afstyrkande af samma beskattning, och saknar Utskottet alltså anledning att sitt derutinnan afgifna yttrande frånträda. § *5, Det af Utskottet föreslagna 3 mom. af 45 §, innefattande stadgande att studenter skola mantalsskrifva vid det Universitet, der de idka studier, har från Vallöf]. Borgareståndet blifvit återremitteradt. Man har anmärkt, att för så vidt detta stadgande åsyftar endast de studerande, som vistas vid universiteten, detsamma vore obehöfligt, alldenstund desse studerande funnes och jemväl hädanefter torde blifva upptagne i Universitets-städernes mantalslängden till följd af den allmänna föreskrift, som finnes i 'irsta momentetaf § 45, att en hvar skall i mantal uppföras, der han bosatt är, till nästa fardag flyttar, eller största delen af året sig uppehåller. Detta stadgande lakttoges nu noggrannt, med afseende på förutnämnde studerande och det nya tillägget syntes alltså, hvad desse anginge, öfverflödigt. Vore åter meningen den, att alla studerande, sorn ciro inskrifne vid akademien, borde, utan afseende å deras vistelseort, vid Universiteten mantalsskrifvas, kunde det föreslagna tillägget komma att leda till förvecklingar och olägenheter, som man icke borde åstadkomma, utan tvärtom söka att undvika.
Segrar då den sednare meningen, huru går det då med den återstod, som efter omröstning i förstärkt Konstitutions-Utskott, enligt 5 C § Regerings-Formen, alltid måste finnas af ett från Konstitutions-Utskottet emaneradt grundlagsändrings-förslag till nästa Riksdags slutliga behandling och afgörande V » Ank. till Exp.-Utsk. deD 20 Juli 1854, kL 12 m. Menni vial till Rikets Ständer, i anledning af ett Stånds uter remiss af Memorialet N:o 15, innehållande förslag till ändring af 59 § Riksdags-Ordningen. De till Konstitutions-Utskottet ankomna utdrag af Riks-Ståndens Protokoll ■ för den 12 i denna månad, angående behandlingen af Utskottets, i dess Memorial N:o 15 afgifna, förslag till ändring i 39 §, Riksdags-Ordningen, rörande val af Ordförande i Utskott och andra Rikets Ständers delegationer utvisa, att Höglo/!. Ridderskapct och Adeln såsom dess gemensamma tanka till Utskottet hänvisat den anmärkning, att samma förslag vore hvarken nödigt eller nyttigt, \ 8 Kimtiilutiont-Utikollels Memorial, A'.-o SS. men att öfriga Riks-S länden antagit förslaget till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. Dä Utskottet funnit dessa skiljaktiga meningar oförenliga; får Utskottet sådant hos Rikets Ständer till grundlagsenlig behandling vördsamt anmäla, samt inbjuda Ridderskapet och Adeln, att efter de öfriga Stånden i ämnet sig foga. Stockholm den 20 Juli 1854. fieser va tion: är af Herr Professoren Lindgren anmäld, med åberopande af hvad hans reservation vid Memorialet N:o 24 innehåller. Ank. till Exp.-Utsk. d. 20 Juni 1854, kl. 12 m. Memorial till Rikets Ständer, i anledning af ett Stånds återremiss af Memorialet Ä:o 16, i fråga om förslag till ändring i 69 § Rcgcrings-Formcn.
M:s förnyade nåd. militie-boslälls-ordn. af d. 23 Januari 1836 stadgas: ”alt den tjensteman, som, innan tillträdesdag inträffar, afskedas, befordras eller transporteras eller på annat sätt skljes från beställning, hvarmed boställe åtföljer, tillträder icke detsamma, utan skall den, som efter honom till beställningen befordras, bostället tillträda, med skyldighet alt ersätta den förre trädesoch bruknings-kostnaden, i fall han sådan vid bostället användt.” ”Dör indelningshafvare före thome-dag det år, då han blifvit befordrad, har hans sterbhus ingen rätt att taga befattning med bostället; men om lian dör efter thome-dag det år han blifvit befordrad, eller året derefter före thome-dag, skall hans sterbhus äga att midfastan näst efter sistnämnde år inrymmas å bostället och der ett år eller till påföljadde midfasto qvarsitta; hvaremot, om indelningshafvaren dör efter thome-dag året näst efter det år han befordras, eller ock året derpå före tillträdesdagen d. 14 Mars, sterbhuset må äga att likaledes sistnämnde dag och är emottaga bostället och der sitta qvar den öfriga delen af året och hela det följande samt vidare till midfastan året derpå.” Genom det i 1 mom. förekomne stadgande åstadkommes, enligt min öfvertygelse, en uppenbar orättvisa emot den afgående, befordrade eller transporterade tjenstemannen, och tillskyndas deremot den efter honom till beställningen befordrade en förmån, hvilken' icke tillkommer någon annan än den, som varder lycklig nog att uti en sådan succession erhålla befordran. En mildare åsigt har deremot uti det sednare mom. af § gjort sig gällande, hvarigenom sterbhus efter en död indelningshafvare tillägges en större förmån än indelningshafvaren sjelf enligt 1 mom. kommer i åtnjutande af, om han medelst afsked afgår; konseqvens råder följaktligen ej emellan de båda mom. i §:n.
Mit sluteligen, uti särskildt Nådig Skrifvelse af samma dag, eller d. 27 Febr. sisth år, förklarat, blaud annat, att K. Mit vid öfvervägande af Dess till StatsContoret under d. 24 JanUarii 1826 och d. 25 April 1827 aflåtne skrifvelser väl funnit att å Liqviden för de af StatsContoret i och för den Betänk anden, N:o 101. gi återgångne skeppshandeln förskjutne medel StatsContoret ännu ägde en fordran af 3o4,6a8 R:dr 10 sk. 8 r. Sv. B:co; att sorn likväl Förvaltningen afSjÖärenderne hlifvit i Nåder förständigad, att till StatsGontoret för vid Skeppshandelns återgång till förråderne inlefvererade och behörigen värderade effecter, proviantartiklar samt klädespersedlar successive återbetala g3,ii3 R:dr 8 sk. 8 r. den fordran, hvarföre ersättning StatsContoret då borde anvisas utgjorde endast 2ii,5i5 R:dr i sk, men att till godtgörande af sistnämnde belopp K. M:t, uppå Dess StatsRåds underd. tillstyrkande, samma dag uppdragit åt Fullmäktige uti R:g:sContoret att, på StatsContorels reqvisition, utbetala sistnämnde fordringsbelopp af den del af Lilla CreditivSumman, som vore anslagen för andre högst vigtige och angelägne ändamål än utomordentlige anstalter för Rikets försvar. Sådant är väsendtliga innehållet af de till Utskottet i denna Sak öfverlemnade handlingar. Efter af dem inhämtad kännedom har Utskottet till granskning företagit den från K. StatsContoret afgjfne Redogörelse för ifrågavarande skepps försäljningsmedel. Hufvudresultatet af denna granskning får Utskottet nu i korthet framställa: Capital-Räkningen utvisar att de för Linieskeppet Tapperheten och Fregatten af Chapman influtne Köpeskillingar, för det förra 171,000 R:dr Hamb.
Pikets Ständers Förslag i Nåder gilladt, och Vederbörande, med underrättelse de> om, äfven förständigadt, det någre innehåHningar på uppbörden af Allmänna Medel i Stockholms Stad, i grund af äldre Författningar, hädanefter icke ina äga rum. 392 justitiaOmbudsm, EmbetsBerdtteUer. 55:0. Om förhöjning i Civila Embetsoch TjensemanrtaCorpsens Löningsvilkor. Elier SiatsBeredningens hörande föredragen d. 24 Jan. 1816, samt med gillande af StatsBeredningens Betänkande och Förslag till verkställighet befordrad. 56:0. Angående sökt befrielse för Skeppare och Forbönder, att vid Tullkamrarna u - taga Förpassningar å Ilandets egna varor , sorn från Uppstäderna tillj Stapelstäderna afsändas. Remitterad till Committéen för TullFörfattningarnes öfverseende. 57:0. Om medel och anstaher till förökande af UllProductionen och Fårafvelns uppmuntran. Remitterad till CommerceCollegium. 58:0. Om nya Reglementariska Stadganden i afseende på Gårdfarihandel. Remitterad till CommerceCollegium. Om 1 iqvidation af Rikets Utländska Gäld, samt dermed gemenskap ägande förbindelser. Fullmägtige i RiksgäldsConteiret förstän» digade med äskande, så väl af den till Hans Kongl. Höghet KronPrinsen och Hess Arfvingar uifärdandé förbindelsen å aoo,ooo R:dr årligen, som af specifique underdåniga uppgifter å beloppet af utländska Gulden ; hvarjemte serskildt i Nåder förordnades om liqvidationernas afslutande efter meddelande närmare Jnstructioner. 60:0. Om liqvideH af Högstsalig Hen» jfiistiiiosOtnbuasm. Embets Berättelser. 395 res Majit EnkeDrottningens hemgift och VederlagsSarn mor.
Ständers åtgärd böra inskränka sig till underdånig anhållan, det Stp ts-U ts ko 11 c ts Betänkande n. 811 Kongl. Maj:t, med afseende ä Stålens Knappa inkomster, läcktes begagna de tillfällen till besparingar, sorn genom indragning af öfverflödig Jägeri-Beljening, kunna sig förete. Uti hvad Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet sålunda hemställt samt föreslagit, instämmer Statssamt Lag-Utskotten till alla delar, och får Stats-Utskottet serskildt tillägga, att sorn, enligt hvad ofvan är nämudt, till Kongl. Maj:t kommer alt i underdånighet öfverlemnas, att i afseende på Ekplanteringars anläggande, vidtaga de åtgärder Kongl. Majit profvar bäst och nyttigast, samt i sådant hänseende lärer finnas nödigt, att medelst V-> noggranna undersökningar utrönas de lägenheter, som till planteringar kunna vara tjenlige; så och då Rikets näst sammankommande Ständer, först blifva i tillfälle att, ined ledning af de då erhållande upplysningar, pröfva och bestämma den kostnad, som kan erfordras till sådane lägenheters anskaffande, antingen medelst köp eller byte, anser Stats-Utskottet någre medel till detta föremål nu icke kunna ' eller behöfva afsätlas; hvarjemte slutligen vördsamt föreslås, att alla de medel, som nu eller framdeles inflyta såsom lösen lör Ekeskog å Krono skattejord måtte, till Riks - 8 la Stats-Uts kol tets Be tänk an den. älds-Contoret ingå samt der samlas oeh irvaras, för att utgöra en tillgång till bestridande af koslnaderne för de nu tillstyrkte Planterings-Parkernes framtida underhållande. Till R. H. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
Men huru skall detta stå tillsammans med den method, att, sedan ändamålet på andra orter vunnits, samt kostsamma Den 29 Maji. 643 anläggningar och en talrik befolkning der upp-i kommit, då betaga dessa inrättningar den väSendtiigaste af de tillgångar, på hvilka de voro beräknade, eller åtmindstone att tvinga dem så godt som å nyo inköpa, hvad de förut fått lotte och rättighet att begagna? jag respecte-i rar Friherre Cederströms patriotism, och jag är öfvertygad, att han icke viljande gör en orättvisa i men jag vågar tro, att han vid detta tillfälle misstagit sig, både om föremålet och medlen. Det förra kan icke bestå i annat, än Statens verkliga fördel, och den vinnes ej på några enskiltas bekostnad. De senare, ellef den föreslagne försäljningen, uppfyller ej ändamålet, då det Vore, för en ögonblicklig vin. ning, man skulle åsidosätta en längre och varaktig förkofran. Högloflige StatsUtskottet hat med lofvärd upplysning insett detta, och Dess Betänkande talar så fullkomligt för sig sjelft, att jag icke skulle hafva höjt min röst, om jag icke tiott mia pligt fordra, att något närmar® Utveckla förhållandet, i anledning af det anförde exemplet rörande Hel lefors Verket, och hvarvid möjligtvis en skugga kunnat i annat fall blifva kastad på redlige Embetsman, som laglikmätigt uppfyllt hvad dem ålegat, och på medborgare, som aldrig sökt någon förmon på det Allmännas bekostnad Om igenom mitt framställning jag tröttat Eders Excellences Och Högloflige Ridderskapels och Adelns tålamod, måtte man täckas erinra sig, att det icke ät jag, som först väckt frågan, och matte den önskan tillåtas mig, att sådanc förklaringar sällan måtte behof vas, då det blir på full* 644- Den 29 Maji, ständig sak-kännedom man grundar sina omi domen. Herr Heykensköld, Carl Fredric, anförde skriftligen:
— (Fördt inom linien, enligt Rikets Ständers beslut vid 1840 och 1841 års riksdag, samt i räkenskaperna för år 1853 afskrifvet, enligt Rikets sednast församlade Ständers beslut.) Dito af det, såsom kreditiv, beviljade och under åren 1833 och 1835 utanordnade anslag för en vattenledning till Carlskrona 79,233:44. 5. 79,233:44. 5. Förskottsvis under åren 1847—1854 utbetalda medel till bestridande af kostnaderna för kolonien S:t Barthemys förvaltning, under förbehåll af den framtida godtgörelse, som genom koloniens ökade afkastning eller afträdande till någon främmande makt, kan erhållas 46,747:23. 1. 84,479: 7. 6, S:ma 730,356: 11. 3. 235,195: 9. 3. Vid jemförelse mellan de i ofvanstående tabellariska uppgifter omförmälda skulders och tillgångars sammanlagda belopp, visar sig, att de sednares eller tillgångarnas öfverskott, hvilket vid 1852 års utgång utgjorde lt:dr 2,400,064:43. 10. sedermera oafbrutet ökat sig, så att detsamma vid 1853 års slut uppgick till » 2,818,416: 4. 4. och vid 1854 års slut till » 2,806,528: 46. 7. Sålunda har Riksgälds-kontorets finansiella ställning, eller förhållandet mellan Kontorets skulder och tillgångar äfven under nu ifrågavarande 2:ne år fortfarande förbättrats, oaktadt de, till följd af Rikets Ständers beslut, i 1853 års hufvudbok verkställda afskrifningar af 3:ne
Reservationerna upgingo derföre vid början af innevarande riksdag till 39,000 r:dr: af dessa lemnades för ändamålet 9,000 r:dr, och 30,000 indrogos till Riksg:skont. R. St. som för Statsverkets öfriga behof, disponerat af Emeriti-Statens reservationer denna summa, äro likaledes oförhindrade att derå anordna 266 r:dr 32 sk. lill årlig löneförhöjning åt Bibliothekarien i Linköping. Nu några ord om lämpligheten att, genom bifall till utlåt., frångå 2:ne Stånds, af Utsk:s tidigare utlåt, föranledda beslut. Saken är först och främst alldeles icke ny, ty StatsUtsk:s om än visserligen icke just mot grundlagen stridande, likväl utan bestämdt föranledande af densamma, antagna praxis, att, när 2:ne Stånd stanna mot 2-.ne, vidblifva sina en gång aflåtne förslag, har redan vid åtskilliga tillfällen, om än sällan, dock blifvit frånlrädd. I närvarande fall är del primitiva beslutet likväl mindre ändradt än modifieradt. Utsk. hade nemi. hvarken underkänt behofvet, eller Bibliotheksföreslåndarens förtjenster, utan endast yttrat sin förmodan alt ärendet berodde på K. M:s höga pröfning; men sedaD, 204 Den 13 Augusti. genom återremissen, blifvit uplyst, att Bibliothekarien de jure icke är skol-lärare eller såsom sådan kan göra anspråk på förhöjd lön, •— har StatslJtsk. tillstyrkt en underd. skrifvelse i ämnet till K. M. Sannerligen jag vet hvartill återremiss skulle någonsin tjena om del icke vore meningen, alt vederbör:de Utsk. skulle taga närmare kännedom af de yttranden, uplysningar och utredningar, som inom RiksSlånden blifvit framställda. Man torde alltså få hoppas att R. o. Ad., efter allt hvad i detta ärende sanningsenligt och noggrannt blifvit upgifvet, ingalunda må fästa afseende å Gr.
Man bar förebrått privatbankerna bland annat den höga ränlevinst, som deras actieägare åtnjuta; men mina Hrr, mig fägnar hvarje näringsgren, som prospererar, och när della sker genom lotliga medel, som ingen kan neka bär varit fallet, sä synes mig alt förebråelse derför icke bör drabba dessa banker. Uppgiften alt deras utdelningar varit från 12 till 15 proc., kan vara sann, men beror pä sättet alt beräkna det i bankrörelsen insatta capitalet. Om man antager, att det insalta capilalet blott utgör den tredjedel af det hela, som insättes contant, bar man rätt att räntan varierar emellan 12 oell 15 proc., men beräknar man dertill äfven de Iva tredjedelar, som äro bypol iserade, hvilka, om icke använda i privatbanken, skulle i annan väg kunnat förräntas, så lärer den verkliga räntan icke stiga öfver fem proc. Sedan jag sålunda yttrat mig till fördel för privatbankerna och yrkat deras bibehållande, medgifver jag likväl gerna, alt liera bristfälligbeter finnas i deras organisation, bristfälligbeter, hvilka icke afhjelpas af det förevarande lagförslaget, som för mycket ingår i detaljer, upplager frågor, sorn icke höra dit, och försummar att upptaga andra, hvilka utgöra hufvudlrågan, såsom del egentliga sältet, pä hvilket denna slags bankrörelse bör bedrifvas, hvilket i min tanka bör hufvudsakligen vara det Skotlska banksystemet, hvilket, efter en läng erfarenhet, har lemnat de lyckligaste resultater uti de länder, der det blifvit användt. Jag förenar mig föröfrigt helt och hållet i den reservation, som Hr Nordeuackar framställt, och tror, ali privatbankerne, organiserade efter dess förslag, skulle lemna all dea säkerhet och all deu nytta man uiöjligeu kan vänta af dem. Hvad privalbankssedlarnas minimi valeur beträffar, så förenar jag mig i Hr Skogmans åsigt, som synes mig förekomma de olägenheter, som nuvarande sladgaudeu i delta hänseende föranleda. Som Hr Gr. o.
Aug. Mars P. 17. B. 66. Julii P. 214. B. 88. Morath, Pereswetoff, Anders Wilhelm, yttranden. Jan. Oct. Oct. 2 A. P. 96. Mossodlingar i Skaraborgs Län, angående. Aug. Oct. 2. A. P. 170. Motionstiden, angående dagen då den slutas. Febr. P. 628. Munck af Rosensköld, Eberbard, yttranden. Mars P. 512. Aug. Oct. Myntning, angående sådan förändring dervid att slagskatten uti sjelfva myntet inberäknas. Sept. 2 A. P. 79. Nov. 2 A. P. i3t, 280, 331 - MyntVerket, angående anslag till kostnaderne för dess iståndsättandé. Julii P. 1125. Sept. P. 369. Nov. P. 33. Myror, om skiftning af sådane, hvarifrån gödningsämne kan hämtas. Myrs-uttappning, örn anslag af medel till. Maji P. 789. Mått, Mål och Vigt, angående en Föreslagen ny Författning derom. Dec. P. 101. Mätningssättet af hö och kohl , angående. Aug. Mönstringar, om förändrad tid för. Aug. Oct. P. 207. Mörner, Hans Excellence Grefve Adolph Göran, yttranden. Aug. Nov. 2 A. P. io3. Mörner, Grefve Carl, yttranden. Mörner, Grefve Carl Stellan, yttranden. Junii P. 3i8. Mörner, Grefve Hampus, yttrande. Febr. P. 655. Mörums KronoLaxfiske, angående ändring uti ‘268 de derom utfärdade Författningar. Oct. 2 A. P. 5y2. N. Nationalitet, uppmaning att återtaga. Natt och Dag, Christoffer, yttranden. Äng. P. 783. Nauckhoff, Friherre Otto, yttranden. Jan. Nerikes Regemente, angående de för Beklädnaden dervid anslagne HemmansRäntor. Julii P. 1238.
»Jag skall skaffa utvägar, du skall få försöka! Jag vet, att du efter den tiden skall komma tillbaka till oss gladare, än då du reste. Du skall af egen erfarenhet förstå, att det här hemma är bäst, att ingen håller af dig så som vi, och att du här har din sanna verksamhet, som du skall komma att älska.» Det talades icke vidare derom den aftonen. Icke heller under de följande dagarna. Rakel hade varit rädd för, att nu, då löftet var gifvet, skulle hennes far se ovänligt på henne eller vara mindre mild emot henne, men hon misstog sig. Anders Gren var icke en man, som gaf med den ena handen och tog med den andra. Han var ömmare mot sin dotter än någonsin, gick aldrig förbi henne utan en smekning och tog på sitt sätt del i de små förberedelser, som skulle göras för hennes resa. Det fans ju ett och annat att sy, och oaktadt det blef gjordt med största sparsamhet och inskränkte sig till det allra nödvändigaste, väckte det dock prestens stora beundran. »Ja, hvad ni fruntimmer ändå kunna hitta på!» sade han och lyfte på den yttersta fliken af en garnering till Rakels svarta klädning. »Hvad kallas något så gentilt som det här? Jo, du blir fin! Det fins nog inte maken till dig i hela Stockholm!» Det var hans uppriktiga mening, och han gaf mer, än han hade lofvat och tänkt, för att utstyra sin dotter så fint och nätt som möjligt. Aftonen innan hon skulle resa, kom han fram till henne på trappan, då hon skulle gå upp, och stack en liten ask i handen på henne. »Ser du», sade han, »det är min gamla klocka och en snusdosa, som du kan sälja hos en guldsmed. Du får kanske inte synnerligen mycket för dem, men det kan ju i alla fall bli en liten slant åt dig, om du ibland skulle ha lust till en liten smula mer än det nödvändiga.» Rakel gick omkring och kände sig som en förbryterska under alla dessa dagar före resan. Hon hade ju nu fått sin vilja, sin innersta önskan uppfyld, och nu kände hon det plötsligt, som om den icke varit så brinnande, denna önskan. Hon hade kanske alls ingen talang att rita.
Man behöfver icke bevi«st, att århundraden ännu framlöpa, innan någon, Malmförs*! i stort här blir möjliga och transportkostnaden, skall alltid blifva så dyr att bjäringen endast vid en god conjunctur kan bära sig^ eller drifvas utan förlåt, I denna del, eller, på denna sträckning ar Lapprcmken är det i synnerhet myror, sorn snan har att påräkna för höbergningj men alla dessa äro Ejällmyror, och så svaga, att hö. bergning å dem endast kan göras hvart annat eller hvart tredje år, om icke gräsroten alldeles skall utmattas, hvilket nogsamt bevisar svårigheten att kunna underhålla tillräckligt Sjutal dragare. lo Ben I September J, m. Så länge tillräckliga medel äro att påräkna, kunna äfven de största svårigheter öfvervinna», och förvånande arbeten kunna dermed fullbordas; men har kostnaden icke på förhand varit väl beräknad, och öfverstiger densamma de fördelar man sökt att vinna, sä skola dylika företag drifvas med förlust, eller ock snart återgå tili sitt förra intet. Den nogaste pröfning måste således föregå verkställigheten, alldrahälst om Statens bidrag skola påräknas, och i detta afseende erbjuder sig inom Luleå Lappmark, ett annat outtömligt rikhaltigt och godartadt Jernmalmförråd, hvarifrån löpar ett stort sammanhängande vattendrag, som med ringa kostnad kan göras segelbart. Vid detta Vattendrag finnas stora odisponerade skogar, tjenliga Byggnadsställeo, ymnog tillgång på hö, som bildas icke af myror, utan af träskens och Elfvarnes årliga öfversvämmande, 6amt dessutom goda och vidsträckta betesmarker. Detta betydliga Jernmalmsförråd år Ruotivare Malmberg beiägit mil oi vanom Qvtchjocks Kyrka och Jockmocks Pastorat. Malmlagret som här är blottadt, ifrån öfversta spetsen af det fjällhöga berget, bildar en stor vägg ända ned till foten; som är | mil lång, och nära J mil bred. Enligt de försök som frar idne BergsRådet Friherre Hermelin derå låtit anställa, håller denna Malm 56 å 58 procent godartadt Jern, som skall vara ingående, och lättsmält på Masugnen.
Utskottet hänskjutit allt till Kongl. MajrtS Nådiga afgörande, måste jag, under kännedom af Kongl. MajrtS rätt, att i Ekonomiska ämnen handla efter nådigt behag, fråga : om det icke är en skyldighet för Folkets Representanter, att gå R g ringens omsorger till mötes mad upplysningar, råd och förs.lager, om hvad Folket eller den sjuka saken kan kräfva? Är det icke dessa Representanters rättighet, att yttra sin öfvertygelse? Och om vår älskade Konung, efter för mycket sparsamma åtgärder, stundom kan bli villrådig, ej mindre örn bristerna, än medlen att dem afhjelpa, böra då de misstag, som häraf kunna föranledas, icke skrifvas på vår räkning? Med detta yttrande förenade sig Olof Håkansson från Elfsborgs, Olof Månsson från Blekinge, Jöran Jensson från Christanstads och Jon Jönsson samt Nils Månsson från Malmöhus län; den sistnämnde med tillägg, att han så mycket heldre förenade sig med hvad Riksdagsmannen Berg anfört, som, efter uppgifter år 3815, införseln af kaffé skall svara emot hela vår Jernexport, oheräknadt hvad af det förra genom lurendrägeri hitföres, och Kongl. Commerce Collegium, hvilket bäst bör känna våra handelsförhållanden, föreslagit ett förbud emot denna vara 45* Bsv. oeh Ekon. Utsk. Bet link anden. öch framställt detsamma till vår Nådiga Kon* ungs pröfning. Ut supra. Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiTJtshotts Betänkande, i anledning af väckta motioner, om afskaf* fande af Guld och Silfver, så väl å ririlitaira sorn Civila Uniformer, m. m. Hö-Iofl. Ridd ersfeapet och Adeln har till U skott t? åtgärd remitterat följande Me" xnorialer rörande detta ämne, nämligen : 1:0