Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Friherre Anckarsvärd, Carl Henric, anmälte sig att tala, men Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att ehuru Friherre Cederströms serskildta Yttrande, hvilket icke varit inneslutet i samma förseglade Convolut, som innefattade den tillika bilagde Anmärkningen, utan jemte Stats Utskottets Memorial, öppet ankommit, blifvit inför Ridderskapet och Adeln uppläst, kunde likväl någon Discussion deröfver icke äga rum. Friherre Anckarsvärd.■ Min afsigt är alldeles icke att ingå i någon Discussion öfver det nu förevarande ämnet, utan jag anhåller endast att få hemställa, om icke den nyss verkställde uppläsning af Friherre Cederströms serskildta 138 Den 9 Fehruarli. Yttrande, är emot Riksdags-Ordningeri stridande, hvilket synes mig vara så mycket vissare, som Friherre Cederströms Yttrande innefattar klander af Stats-Utskottets Beslut, angående sjelfva Anmärkningen, hvilken, såsom förseglad, bör vara för Ridderskapet och Adeln obekant och ingalunda få underkastas Ståndets pröfning. Herr Grefven och Lamlt Mar skatten yttrade J att enär, enligt §. i Riksdags-Ordningen, Ledamot, som ej i ett Utskotts lättade beslut instämdt, vill sin serskilta tanka hos Riksens Ständer anmäla, äger han, att genom serskildt Memorial, hvilket må Utskottets Utlålande till RiksStånden åtfölja, sådant verkställa, ansåge Herr Grefven och LandtMarskalken Friherre Cederströms ifrågavarande Yttrande hafva bordt uppläsas. Grefve von Schverin, Fredric Bogislaus, hemställde , om Friherre Cederströms serskildta tanka borde uti Ridderskapets och Adelns Protocoll antecknas. Friherre Anckarsvärd:
För att hindra en onaturlig förening, emellan sin egen syster, – den han visste vara okunnig om brottet, – och den mördades son, lika okunnig om sin fars banemän, – har denne, af grämelse och samvetsagg, såsom medvetande om morden, nedtryckte yngling, för oss i dag, afgifvit en sammanhängande berättelse, om edra ohyggliga illgerningar! – (öppnar ånyo fonddörren, då fjerde Stadstjenaren inträder med några tåg, segelstumpar och tvenne hälfter af en kronoflagga. Och här! sen J de bevis han förvarat, på sanningen af sin angifvelse Erika (uppger ett skri). Ah Barmhertige Gud (Faller afdånad i en stol.) Birger (skyndar till Erikas hjelp). Erika! Erika Vakna min älskade! – vakna (för sig sjelf Allsmäktige Domare! sådant blef således ditt förfärliga beslut Haraldson (vill rusa på Anton, men hålles tillbaka af Stadstjenarne). (Vrålande.) Missfoster! pestböld från afgrunden! tänker du, att få far och bror din, i galgen låten mig krossa det afskummet, sönder och samman! (Arnman och Gabriella komma häftigt utspringande.) Gabriella. Himmelske Gud hvad är på färde? Erika! goda, älskade Erika! hur är det med dig? Birger (till Gabriella). Vårda och trösta henne, min syster (till kronobetjeningen med lugn.) Oaktadt det inte kan vara er obekant, att denne usling, – denne min egen bror, i flera år lidit af en ofta återkommande sinnesförvirring, hvaruti han troligen äfven nu gjort denna så onaturliga anklagelse, – skall jag likväl inte motsätta mig er myndighet; – således följer jag er Anton (som då han får se Arnman, springer fram till honom, och med vansinniga åtbörder visande på fadren och brodren). Ser ni! ser ni hur er fars blod rinner kring deras händer! ha, ha, ha! – vill ni ännu gifta er med Gabriella? (halfhviskande.) Ni skall då få bägge deras hufvuden till brölloppsgåfva Men kom nu! kom! kom!
N:o i. i anledning af väckt motion om öfverseende af Städernes Police-Författningar. V. B. 334- VI. A. 62. — N:o 2. i anledning af väckt fråga om rättigheten till liemtning af så kallad Hafstång. V. B. 334. VI. A. 62. —- N:o 3. i anledning af väckt fråga om bestämmande af Arfvode till Nämndemän för verkställde kallelser i brottmål. IX. A. 227. — N:o 4- i anledning af väckte motioner om upphäfvande af förbud mot svedjande på sandmo samt bergagtig och stenbunden mark. IX. A. 228. — N:o 5. i anledning af väckt fråga om reclamation af förrymde gäldenärer. IX. A. 228. — N:o 6. i anledning af föreslagne förändringar och tillägg till Kongl. Maj:ts Nådiga LegoStadga för Husbönder och Tjenstehjon, den 23 November i833; IX. Å. 228. XVIII. A. 67. — N:o 7. i anledning af väckt fråga om utarbetande af förslag till Allmän Communaloch Municipal-författning. — N:o 8. i anledning af åtskillige föreslagna förändringar i gällande Författningar om personers af arbetsclassen förpassande, m. m. IX. B. 206. A. 353. XVIII. U. 4? 3i. A. 4r. — N:o g. öfver väckta motioner, om skyldighet för Presterskapet, att bekosta husesyner, ekonomiska besigtnings' och landtmäleri-arfvode för Prestebol. X. B. 3g7. XI. A. 112. — N:o 10. i anledning af väckta motioner, om nedsättning, ändring eller förklaring af Kongl. Maj:ts förnyade Nådiga Taxa på Expeditions-lösen, den i5 Maji 1821. X. B. 3g8. XI. Å. ii2. XVIII.
Sedan af de för Holländska lånen, genom Riksgäids-Kontorets Kommissionärer, utgifna 15,ooo st. partial-obligationer, på sätt Stats-Utskottet vid sista Riksdag, i sitt Betänkande N:o 317, upplyst, 14,716 st., tid efter annan, blifvit inlösta och annullerade, så att deraf endast 284 st. obligationer, motsvarande 113,600 R:dr förstberörde myntsort, skulle kunna vara utelöpande, hafva, på det dessa skuldposter må framdeles kunna ur räkenskaperna helt och hållet afföras, Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse af den 27 Oktober 1840, under åberopande af Kongl. Maj:ts nådiga åtagande, vid 1815 års Riksdag, i afseende på Rikets utländska gälds indragande och inlösande, hos Kongl. Majrt i underdånighet anhållit, att alla erforderliga och ändamålsenliga åtgärder måtte varda vidtagna, på det att, så snart härvid förkommande omständigheter och förhållanden möjligen medgifva, antingen de för fordna Statslånen i Holland utgifna hufvudförbindelser och dertill hörande handlingar, jemte de icke återställda partial-obligationerna för enahanda lån i Brabant, må återbekommas, eller åtminstone vederbörliga bevis om dessa hufvudoch partial-förbindelsers fullkomliga dödande erhållas. Härjemte hafva Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmält, att Rikets Ständer, i afseende på de till Holländska lånen hörande och af Riksgälds-Kontoret, före år 1812, inlösta samt i Rikets Ständers Bank deponerade partial-obligationer, uppdragit åt Herrar Fullmäktige i Riksgälds-Kontoret att, för äen händelse dessa obligationers företeende till afskrifning å hufvudförbindelserna förklaras utgöra ett oeftergifligt villkor för sistberörde förbindelsers återlemnande eller dödande, foga anstalt om ifrågavarande partial-obligationers afsändande till Holland, på det sätt, som Herrar
Första gången detta förslag väcktes å bane, erbjöd sig doktorinnan att skaffa en lämplig bok, och hon kom in med en tjock volym, bärande titeln: »Featherstones ros, eller brott och kärlek», men kandidaten lemnade boken tillbaka med ett högt skratt, hvarpå han gick in i sitt eget rum och hemtade Schandorphs novelletter. Doktorinnan rodnade af förödmjukelse, men af sonen kunde hon tåla allt. Det såg emellertid ut som om hon tillräknat Hildur skulden för hans uppförande, ty hon gaf henne en ogillande blick. I nästa ögonblick var hon likväl idel solsken igen; Hildur var ju en gång för alla hennes förklarade gunstling. Det var alldeles nytt för kandidaten att i hemmet ega någon som delade hans literära smak. Hans älsklingsförfattare, hvilka föräldrarne knappast kände till namnet, voro för Hildur gamla bekanta, och de saknade aldrig samtalsämnen. Det gjorde honom ett nöje att se hur väl hon kunde följa hans tankegång, och just derför att hon aldrig blindt gick in på hans åsigter, kände han sig dubbelt smickrad af det stora förtroende, hvarmed hon blickade upp till honom. »Skall ni verkligen bli läkare?» sporde hon en dag, då de sutto ensamma på verandan. »Ja – kanske.» »Jag är så nyfiken», återtog hon bedjande, och kandidaten tänkte vid sig sjelf, att om hon fått de djerft spejande ögonen af sin fader, måste hon ha ärft dessa barnsligt veka läppar af sin mor. »Mamma har väl sqvallrat?» frågade han leende. Hon svarade icke, utan flyttade sig endast närmare, färdig att lyssna till hans förtroenden. Och han talade, varmare, öppenhjertigare än han plägade; han talade om sig sjelf, sina förhoppningar och framtidsplaner. Då och då sköt hon in ett ord, ty hon förstod honom så väl. Det aktningsfulla allvar, hvarmed hon afhörde honom, underlät ej, att smeka hans sjelfkänsla. Efter den dagen var hon hans förtrogna i allt som rörde hans literära framtid, och han lofvade att hon, innan de trycktes, skulle få läsa en del af de skizzer, med hvilka han var sysselsatt. En dag voro de bortbjudna.
Och eliuru berörde Sammandrag icke är någon Räkning, sorn i Hufvudboken incharterns; likväl och då detsamma är påbudet, för att tjena till upplysning, bafve vi ansett nödigt, att det med lika noggrannhet, som Räkningarne i Hufvudboken, varder för fat t a dt och äfven undergår särskildt Revision, innan det i Hufvudboken it)häftas. rj:e Den 4 Mars. g:o Under granskningen af General-AssfrtanceContoirets Hufvud.Böcker hafva val -icke förekommit några anmärkningar, hvilka verka förändring i sjelfva Bokslutet; men deremot hafva en del af dessa Hufvud-Böcker, efter hvad Revi» sions-Contöirets anmärkningar utvisa, befunnits behäftade med hvarjehanda anilia felaktigheter; hvarföre vi velat vänligen tillstyrka Herrar Fullmägtige, att vederbörande sådant förehålla, med förständigande, att hädanefter iakttaga mera noggrannhet vid författandet af de Hufvud Böcker och R akenskaper, hvilka skola framläggas för Riksens Höglofl. Ständer, eller de af dem tillförordnade Revisorer, Slutligen håfve vi velat betyga Herrar Fullmägtige vår enskildta aktning och erkänsla för den sorgfällighet, hvarmed Herrar Fullmägtige vårdat och iakttagit Riksgälds-Contoirets rätt och fördel; och derjemte vänligen anmoda Herrar Fullmägtige att förklara Riksgälds-Contoirets Finhetsoch Tjenstemän vårt nöje och välbehag öfver deras ådagalagde nit, uppmärksamhet och drift uti de åt dem uppdragna Sysslor ocht Förrättningar. Stockholm den 14 December 1&13. Fika lydande roed det justerade Gonceptet, betygar C, Sylvan* Llt. D.. 7« Den 4 Mars. Lif. D. i8*3 den 12 December, uppläst lior, Riksens Höglofl. Ständers till Stats-, Bancooch Riksgälds-Verkens öfverseende förordnade Herrar Revisorer.
Under allt detta har derföre hvarje vän af föreningen med bekymmer sett den besynnerliga rigtning, som den Norska fo - D en 17 Mars e. m. 245 sterlandskärleken tagit. Att en viss misstro under Carl Johans styrelse rådde mot oss, förundrar mig ej, men nog tyckes det att 45 års sammanlefnad bordt utplåna den. Långt derifrån, den har med hvarje dag allt tydligare framträdt. Man har afslagit äfven de för Norige nyttigaste förslag, endast derföre att de förskrefvo sig härifrån. Man har upsökt äfven de orimligaste anhr till beskärmelse; det antagna måttet tyckes i sanning vara »intet närmande till Sverige». Storthinget har nu genom sitt beslut i Ståthållarefrågan satt kronan på verket. Skall nu detta evigt fortfara; skall Sverige evigt gifva efter och Norige evigt fördra mer eller är ej tid att en gång tala rent språk? Detta är dagens fråga. Nordens folk har i dag sina ögon fästade på Sveriges Ständer. Här afgöres om Sverige ännu i ett halft århundrade skall vänta på någon frukt af den dyrköpta föreningen. I dag afgöres om vår 45-åriga sömn skall fortfara eller om vi, upvaknande till medvetande af eget värde, skola säga: »Bröder, vi älska ert kraftfulla väsende, ja t. o. m. ert öfvermod; det ligger något Skandinaviskt deruti; vi erkänna er förmåga, vi högakta den omsorg, hvarmed j värnen edra rättigheter, vi önska både för vår och eder skull se ett fritt, ett mäktigt, ett lyckligt Norige; i nära 50 år hafva vi visat detta; ehuru långt större och starkare, hafva vi ingenting begärt af eder, men deremot gifvit eder allt hvad j önskat; nu är det tid att äfven j möten oss på halfva vägen. Skandinaviens väl fordrar det; omgifvet aföfvermäktiga grannar, får det icke längre förblifva splittradt. Unionen får ej uplösas, men den måste byggas på billigare grunder, anspråk och bidrag mäste rättas efter hvarandra. Lägg bort er misstro, den är småsinnad, bryt ner fördomarnas Seveberg, det skadar er, tag mot det redliga handslag, vi bjuda er.
Prat. 1847 och 1848. 10 Sami. 1 Afd. 2 Band. 38 Nionde Huf - Pensions• och Indragnings-Stateme. Pensions-Slaten för Civile Embetsoch Tjenstemän 23,000: Dito för Deras Enkor och omyndiga Barn 23,000: Penningar. Indelta Räntor. Kronovärdi. Markegång på förslag. Blesserade öfveroch Under-Officerare 3,000: Litt. J£. Indelt på förslag. Summa. Oindelt. Summa Banko, Värde å 6 R:dr Tunnan. Värde förslagsvis å 6 R:dr Tunnan. Mått. Mått. Mått. Värde. Allmänt Stadgande. Alla Handlingar oell Skrifter, hvilka till Domstolar, Embetsverk eller Myndigheter ingifvas, der företes eller utfärdas, äfvensom alla här nedan omförmälda, emellan enskilde personer upprättade Contracter, öfverenskommelse!’, eller förbindelser, samt lysningssedeltill äktenskap skola antingen skrifvas pä stamphult papper eller ock dermed beläggas, till det belopp, på det sätt, med de undantag och vid det ansvar, denna förordning vidare stadgar. §. 2. Stämpling af papper och dess värde. Allmänna föreskrifter vid Författningens efterlefnad l:o Rättegångsoch andra skrifter, som af Rätter, Embetsverk eller offentliga Myndigheter till parter eller sökande utgifvas, skola skrifvas på stamp Hill. till /? St. Fröt. 184$/ to Sami. I Af(l. 2 Band. Förslag till Förordning angående Stämplade-Papper s-Af giften. 1 2 ladt papper, med undantag af Domar, Utslag oell Resolutioner, som genom Justiticeoch öfrige Departementen af Kongl. Majrls Canzli utfärdas, äfvensom af Fastebref, Fullmakter, Constitutorial, Geometriska Chartor, Pergaments-bref, Gesälloch Mäslare-bref, Pass och bevis, som meddelas åxhandlingar, författade pä förut ej stämpladt papper, hvilka med vederbörliga beläggnings-chartor må förses. 2:o
Riksdagsordningen wore stadgadt att Let tillkomme den äldste narwarande Grefwen Aerr k^orckenstolpL inwände, akt MiksdagsOrdningen ännu icke wore lagligen antagen, och art RiddarhusOrdningen snarare birde bestämma denna fak med flera förhäkanden, som ensamt röra Wart Stand» Hers Den n November. 623 Herr kotlstied förmente, art den tz som derom stadgar oföränoradt blifwit af Ridderffapet och Adeln gillad. friherre ceäerström, ^fscod: Om Herr ^lor. 6enlioipL8 anmärkning stulle blifwa antagen, ffulle ett särkildt wal hällas hwar gang dä LandtMarflalken lemnade klubban, hwilket ofta kunde medtaga större delen af dagen och hwarmed Munda intet wunnes. Zerr Oeäerstestt» ^on, anförde, att allt sedan Riddarhusets första bömm äldste Grefmen warit deP Ordförande i LandtMarstalkens fränwaro. 42. §. 4ZZ Erefrve körner, ^äolxli (röran: I Riks-, dagsOrvningen är blott stadgadt, att det är wid Riksdagen närwarande Ledamöter, som äga rätt i sitt Srand inlemna Memorialer. Jag har också under Riksdagens lopp sett det Munda pracliseras och jag tror att ingen olägenhet följer deraf, att en Ledamot ehuru för den gängen hindrad fär begagns sin rätt att meddela Ständet sitt yttrande. Zriherre Imlljencrantrr Om icke en pä stallet waranoe af sjuklighet hindrad Riksdagsman finge rättighet att inlemna Memorial, stulle mycket derigenom förloras, emedan de äldste medlemmar, sons äga största erfarenhet, just aro genom deraö älder oftast underkastade sädane förfall, 44 ^ 624 Den ii November. 44. §. Herr kotkliel,. I 44 § stadgas: att frågor icke fa wäckas, sedan 60 dagar frän Riksdagens början förflutit.
Maj 1826 på det sätt fördelat tolags-intraden, att del ar deraf tillfalla inqvarteringsverket, och hvilken andel utgjort, under åren 1846—1850, i medeltal årligen 37,714 R:dr 18 sk. 2 r:st., hvarförutan, genom Kongl, brefvet den 28 Maj 1717, de två år förut påbjudna dubbla vägareoch mätare-penningar beviljades borgerskapet i Stockholm lill hjelp och understöd vid inqvarteringen. Rikets Ständer hafva tagit förevarande fråga i noggrannt öfvervägande; och enär de förmåner, hvilka blifvit beviljade Stockholms stad, till understöd för densamma åliggande inqvarterings-besvär, synas vara så betydliga, att de ej kunna lemnäs utan afseende vid pröfningen af den lindring, som är ifrågasatt att beredas hufvudstadens inqvarteringsgifvare; men dessa förmåners verkliga värde icke är så fullständigt utredt, alt någon tillförlitlig beräkning derutaf kan af Rikets Ständer åstadkommas, samt dessutom ovisst är, huruvida staden skulle vilja medgifva någon minskning uti samma förmåner, äfven om ifrågavarande lindring uti det redan förut och ytterligare genom Kongl, brefvet den 15 Februari 1841 minskade inqvarterings-besväret komme, på nu i nåder föreslaget sätt, att ega rum, hafva Rikets Ständer funnit dessa outredda omständigheter för närvarande förhindra det åsyftade slutliga afgörandet af detta ärende; anhållande fördenskull Rikets Ständer att E. K. M:t täcktes låta undersöka beskaffenheten och utreda vidden af de förmåner och rättigheter, hvilka lid efter annan kunna vara Stockholms stad förunnade, såsom understöd åt inqvarterings-gifvare, eller såsom lindring uti inqvarterings-besväret, äfvensom dermed sammanhang egande förhållanden; samt låta höra vederbörande, huruvida staden vill samma förmåner afstå, för den händelse att anslag af statsmedel beviljas till bestridande af inqvarterings-kostnaden, förutom servisen; samt att, så vida staden sådant i underdånighet begär, E. K. M:t täcktes härom lill Rikets nästsammanträdande Ständer aflåta nådig proposition.
101 Slutligen har förekommit, hurusom Listers HäradsRätt, under ordförande af häradshöfdingen Bergqvist, genom utslag den 21 Juli 1841, föreski ifvit, alt pigan Maria Eriksdotter i Agerum, som saknade tillgång att gälda henne för oloflig bränvinsförsäljning ådömda böter 10 R:dr, i stället, enligt 5 Kap. Straffbalken, skulle afstraffas med åtta dagars fängelse vid vatten och bröd; i anledning hvaraf Maria Eriksdotter blifvit den 3 Mars nästpåföljde år instäld i länshäktet i Carlskrona, men Konungens Befallningshafvande i Blekinge län, sorn ansett nämnde förvandlingsbeslut icke vara lagenligt, i skrifvelse till Kongl. HofRätten den 11 i sistberörde månad, begärt Kongl. HofRällens föreskrift, huru med verkställigheten af förvandlingsstraffet borde förfaras; hvarefter och sedan Kongl. HofRätten till Kongl. Majrt hemställt, om icke Kongl. HofRätten, utan hinder af den laga kraft, som åkommit ifrågavarande förvandlingsbeslut, finge i laglig ordning förordna om böternas förvandling, ocb om icke, enär Maria Eriksdotter varit hållen i häkte från den 3 till den 16 Mars 1842, då hon på Kongl. HofRättens befallning ställdes på fri fot, Kongl..
Ytterligare Utlåtande, YII 2. s 852 — 858, alsi. of:h LagCommitteens förslag antaget, af BondeStåndet, IX s 791 —• 798, lagdt till Handlingarne af Borgareståndet, IX s 810, bif. af PresteSlåndet, IX s 8a5, af Adeln, IX s 841 - Handlingar rörande Försvarsverket, vägradt tillträde till, lil s 127, i/\o. Handsträckning, om upphörande af, vid Fastighetsköp; LagUtskottets Betänkande, VII 1. s 44 — 4^> 4>if. af BorgareSlåndet, IX s 104, af BondeStåndet, IX s 107, af Adeln, IX s Ii5, af PresteStåndet, IX s 126. Underd. RiksdagsBeslutet, §. 44’ Handtverkares GerningsÖren, I 1. s 837. HandtverkeriReglemente, Anmärkningar vid Förslaget till ett. Motion, remitt. till Lagoch Ekon. Utskotten, II s i3oo. Besvarad i Betänkandet om Näringsfriheten. llandtverkerier, om Fuskares intrång i ; Motion, remitt. till Ekon. Utskottet, II s I23i. Besvarad i Betänkandet om Näringsfriheten. Hartmansdorff, Aug. von., CancelliRåd , särskild Mening af, i frågan om ny Organisation af Rikets Styrelseverk, XI s 16 — 18, 309. I 24 Hastigheten, angående den äfventyiliga , vid Kungsskjutserna; Motion, remitt. lill Ekon. Utskottet, II s *223. Utskottets Betänkande, ArIII s 79— 86, bif. af Adeln, IX s 14—, af PresteStåndet, IX s 148, återrein. af BondeStåndet, IX s 154, bifaf BorgareStåndet, IX s 172.
Beträffande den förändring, som någre StåndsLedamöter ansett böra, i afseende på kostnaden för hälsovården inom Orterne, tillvägabringas nemi. att sådane afgifter borde af Länsinnevånarne sjelfve efter o k '' 46 Stats-Uts kottets öfverenskomrnebe bestridas, liar Utskottet trott verkställigheten deraf komma att mötas af flere svårigheter, då en serskild Taxering på Länens innevånare tidtals deraf Liefve en följd , och hvilken, åtminstone på flera ställen skulle föranleda Skattebidrag för tillfället vida öfveistigande det högst ringa belopp, som nu, genom ett på liela Riket föideladt mindre anslag, äger rum; hvarföie äfven Utskottet funnit sig till en sådan förändring icke böra gifva anledning. Hvad Herr Hjertås samt Anders Danielssons anföranden angår; så får Utskottet upplysa, att den så kallade 3- eller 5-skilIings-afgiflen tillkommit endast och allenast för den Veneriska smittans hämmande, samt att de, genom densammas utgörande befintlige tillgångar, icke äro att påräkna vid erforderliga åtgärder till botandet af uppkomne andre Allmänna sjukdomar eller farsoter samt förekommandet af deras utbredande. Desse åtgärder dela sig då åter emellan beordrandet af Läkare till erforderligt biträde å de ställen, hvarest sfidane saknas, och hvilka Läkare äfven böra fortskaffas och aflönas, samt fattiga sjukas förseende med nödige Medicarnenter på allmän bekostnad. Anledningen hvarföre Arfvodet till ProvincialChirurgen i Stockholms Län af detta anslag utgår, bar Utskottet uppgifvit i förra Betänkandet N:o 128 p. 85, hvilket, så i afseende derpå som huru Utskottet ansett samma arfvode, åberopas. Och som, på grund af Räkenskaperne , det äfven redan blifvit uppgifvit, i hvad mohn , efter anslagets Betänkanden, N:o 237.
R.dr 7,oiS,54o ökats: genom år 1826 upptagne lån emot Obligationer, löpande med 4\ samt 4 procents ränta , 205,5oo: samt genom en samma år upp - debiterad skuld till Stockholms Stads Brandförsäkringsverk hvaremot under loppet af de 4 sistförflutne årena samma skuld är vordet betaldt: i836 å Rikets Ständers Banks fordran för förskott till 1808 års Krigskostnader „ 1831 års lån med 5 procent , „ å lånet med 4 procents ränta, upptaget, dels år • 83r, dels i835 . „ D:o med 3 proc. d;o . 2,5oo: 268,000: i83- R:s St:s Banks fordran . Dill. till R. St. Trot. 184.0. 4 Sami. t AJd.
Men som 3:ne Riks-Stånd således godkänt den, i anledning af Fullmägtiges framställning, af Utskottet i Utlåtandet N:o i5o yttrade åsigt, att några tillägg till de, vid lånevilkorens bestämmande, meddelade föreskrifter för närvarande icke borde af Rikets Ständer stadgas; så finnér Utskottet sig följaktligen numera af Riksdags-Ordningens §. förhindradt att, till följd af Bonde-Ståndets föreskrift, uppgöra och underställa Rikets Ständer något förslag till ytterligare stadganden uti ifrågavarande hänseende. Härjemte anser sig Utskottet, med anledning af föreläggandet i återremissen, böra erinra, att hufvudsakliga innehållet af Fullmägtiges, rörande detta ämne, till Utskottet afgifna yttrande, blifvit upplaget i Utlåtandet N:o i5©>. sid. i5—17. Stockholm den 2 Mars iS/fp* N:o 459. Änk. till Expi Utsk. dfen 4 Mars iSiJi, kl. 5 e. mi Utlåtande} i anledning af erhållen återremiss å Slats-Utskoltets Utlåtandej JS:o 235. 0. A.) Det af Stals-Utskottet under N:o 235 afgifne Utlåtande, — deruti Utskottet dels hemställt, att väckte motioner om upphörande af tredsko-böter för uragtlåten leverering tili Stora Kopparbergs Bergslag af ränte-oeh mantals-kolen för närvarande icke måtte till någon ålgärd å Rikets Ständers sida föranledaf dels, i fråga om yrkad befrielse för vissa socknar inom be - Stals-Utskollets Utlåtande, IS.-o 4-5g.