Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Onderås tillförene egande rättighet att af ränteoch tiondegifvare uppbära forsel-lön jemväl, enligt Rikets Ständers i 193 § af Riksgälds-kontoret» Reglemente intagna beslut, blifvit detta verk påförd med ett för åren 1858, 1859 och 1860 sammanräknad t och på föreskri tvet sätt godtgjordt belopp af Likaså hafva de, enligt riksbufvudböckerna för merauämnde år, utaf Statsverkets medel förskottsvis verkställda utbetalningar till embeteoch tjenstemäns sterbhus för innehållna begrafmngshjelpseller nådårsbespa,ringar blifvit uti samma liqvider upptagna och sålunda Riksgälds-kontoret äfven till ersättning påförda med tillsammans R:dr 93,264: 2. Deremot har, så vidt dessa liqvider utvisa, den i Reglementets 195 § Riksgälds-kontoret ålagda ersättningsskyldighet i anledning af förskottsvis bestridda kostnader vid indelta båtsmansrotars sammanförande icke behöft anlitas under de år liqvidevna omfatta. Stats-Utskottets Memorial. N:o 3. 29 På Riksgälds-kontoret anvisade kreditiv. (Reglementets §§ 196—202.) Någon utbetalning utaf de i Regerings-for mens 63 § föreskrifna och på Riksgälds-kontoret anvisade 2 särskilda kreditiver har under mellantiden efter sednaste riksdag icke ifråga korn mit; och det, till underlättande af ackordsregleringen inom arméen, för längre tid tillbaka af Rikets Ständer beviljade kreditiv har under samma tid fortfarande förblifvit obegagnadt. Deremot hafva öfriga till utgående från Riksgälds-kontoret anvisade kreditiv-summor dels under och dels efter sistnämnde riksdag blifvit anlitade, ehuru icke någotdera af dessa kreditiv varit till hela sitt belopp begagnadt.
Tillägges i denna calctil fyra rastdagar, sorn för truppens underhåll yltei ligare ökar kostnaden med iÖ2 r:dr, och dessutom några par hästar för dem, som under marschen sjukna och upptröttna, hvilka i ett sådant sjukligt, och för kortare eller längre tid, oskickligt tillstånd, jemväl komma att vid framkomsten föranleda till utgifter å sjukhusen, samt till skada för arbetena i saknad af en genast påräknad fulltalig, arbetsför och tjenstbar uppfordrad styrka; så blifver den vinst eller besparing, som af ett inskränktare antal hästar väntas, alltför ringa. 3:o Vidare i ekonomiskt afseende förekommer, att manskapets af roten bestådda beklädnad, synnerligen hvad skor och strumpor beträffar, i sådant fall kunde blifva otillräcklig, emedan det icke är troligt, att de sednare persedlarne, sedan de varit begagnade under en längre marsch, ofta i djupa och svåra vägar, vid framkomsten vore i det skick, att de kunde nyttjas under flera månaders tjenstgöring. Fordrar billigheten då, att båtsmannen af Kronan derföre undfå nya persedlar, hvilka icke af rotarne ersättas-, saknas å flottans stat för det närvar, all tillgång för dylika förslräckningar och behof; att i händelse, under svårt väder och väglag, sjukdom in - Den 19 Februari c. m. traff,ir blund truppen och deraf följer en större mortalite, tillskyndas rotarne dryga utgifter i lega till andra karlars anskaffning; och att landet har, afen lång tids åtgående lågande till fots, icke någon nytta, men viii skada, i saknad af manskapets arbetsförmåga, enär en tiondedel, efter årstjenst räknadt, skall på marsch och landsvägarne användas. Och 4:0 i militäriskt afseende kan det ifrågasatta transportsättet medföra jemväl nu oförutsedda hinder, derigenom alt manskapet icke så hastigt kan inställas, som ofta erfordras, eller anbefaldt blifvit, och äfven förhindra nödiga ansedda sjö-expeditioner. Enligt K. brefvet den 10 Sept. 1816 böla vederbör.
Fullmägtige, som ansett det vara sannolikt, att hvarken Rikets Ständer eller deras Utskott ägt tid och rådrum, att för sig låta utreda dessa nog invecklade förhållanden, hafva, på den grund att ingen föreskrift finnes huruvida den ena eller andra Fonden skall i första rummet användas, utan den omständigheten allena att det såkallade Spannemåls - Creditivets belopp blifvit deribland främst i ordningen ställdt kan föranleda någon tvekan i denna del, ansett det kunna antagas, att de anvisade Förskotts-raedlen till och med för året i834 få i första rummet begagnas; så att, efter dymedelst åstadkommen inskränkning i Silfver-behofvet, endast hvad som derefter kan finnas erforderligt lill bristens fyllande, upphandlas för sådane anvisade medel, som genom deras inverkan på Calculen fordra, att med ökade Silfverköp till £ beläckas. Då Förskotts-medlens begagnande i första rummet medför en betydlig besparing, och Rikets Ständers föreskrifter icke deremot lägga några hinder, hafva Revisorerne äfven ansett sig böra instämma uti den af Fullmägtige framställda åsigt i afseende på ordningen för de till Silfverköp anslagne Fonders användande. 3:o Sedan Fullmägtige genom noggranna utdrag af Bankens Räkenskaper inhemtat, att under den lid som från sednaste Riksdagen framflutit, Depositionerne på Räkningen i Yexel-Banken städse vida öfverstigit den Summa af 2,400,000 R:dr, hvilken Rikets Ständer, efter flere föregående års jemnförde förhållanden, ansett sig böra antaga såsom fortfarande och med - 37 - säkerhet indragen ur allmänna rörelsen, och i följd deraf stadgat, ”att hvad som öfverstiger detta belopp skall tilläggas summan af utelöpande Sedlar, och hvad Depositionerne äro mindre, afgå på den Summa som i Sedlar beräknas fordra inlösen;” samt med hemtadt stöd af de, uti Statsoch BancoUtskottens af Rikets Ständer bifallne Betänkande!!
Raab derom, att det icke slått i Ridd.Utsk:s skön och lika litet står i R. o. Ad:s, att taga steget fullt ut, eller besluta, att äfven de öfriga Ståndens ledamöter må deltaga i val af utsk:s-ordför., emedan grundlagen tydligen stadgar, alt den af R. o. Ad:s ledamöter skall föra ordet i Utsk., som enligt Ridd.Ordn. dertill berättigad är. Således kan det icke bero af mig eller någon annan att härvid vala så liberal, snm jag med fägnad hört Frih. Raab önska, att alla måtte vara. Frih. von Schwerin: Jag har begärt, ordet, endast för att underrätta Hr von Hohenhausen, att jag i Riksd.- Ordn. fåfängt eftersökt det stadgande, han der trott sig finna. Det är 22 §:h Ridd.Ordn., som innehåller hvad Rån uppläst. Uti grundlagen finnes blott Rihsd.Ordnrs 3q tj, som innefattar bestämmelse om ordförandeskapet i Utsk.; och det är pa grund af dess redaction. iag önskat att ifrågavar. förändring måtte af R. o. Ad. bifallas. Frih. Raab: Det är blott för att frikalla mig frandén förebråelse, alt jag skulle varit i okunnighet derom att Ridd.Utsk. saknat rättighet att yttra sig om allmänt val till ordför. inom Utsk., som jag begärt ordet. Jag får förklara, alt min mening med stegets folia uttagande icke åsyfta de allmänt val inom Utsk:n , utan då iag uftrvckfe mig på detta sätt, och sade att vår Ridd.Ordn. är för gammal, trodde jag Hr Dalman skulle förslå min mening vara den, att liela var Ridd Ordn. borde så omarbetas, att vi knmmo till det i milt första yttrande antydda syftemål, att representationen inom Riddarhuset blefve grundad på val. Hr von Hohenhausen:
Angående vissa förändringar i föreskri fterne om skyldighet för Svenska fartyg att vara försedda med Commerce-Collegii fribref. Anmäld d. 3i Julii s. å.; Kongl. Maj:t ville häröfver inhemta Commerce-Collegii utlåtande. — Målet slutligen afgjordt den 19 October i833, genom upphäfvande af föreskriften om ofria tulloch skeppsumgälder för Svenska fartyg, som äro i saknad af giltigt fribref. * lÖiO Angående tiden för Krono-arrendeafgifters leverering. Anmäld d. 3i Julii s. å.; och meddelad Stats-Contoret till efterrättele. 17:0 Angående förändring i föreskrifterna om läst-afgiftens beräkning för fartyg, hvilka, med destination å hamn hitom Gibraltars Sund utclarerade, sedermera anlöpa på någon Medelhafshamn o. s. v. Anmäld d. i5 Augusti s. å. Kongl. Majit ville häröfver inhemta Commerce-Collegii utlåtande, sedan Convoy-Commissariatet blifvit hördt. Ärendet slutligen: afgjordt den 3o Januarii i83o, då åtskilliga föreskrifter i ämnet meddelades. 1-8;O Angående Kamereraren Evers? Sterbhusdelegares befriande från ersättning af Bevillningsmedel. Anmäld d. i5 Augusti s. å.; och meddelad vederbörande lill efterrättelse, IQ!0 Angående afskrifning aftvå tredjedelar af Capitainen Robsahms skuld till Stats-Werket. I Anmäld d. i5 Augusti! s. å.; och meddelad vederbörande till efterrättelse. 20!ö Angående options-rätt för Ränlegifvarne, att in natura eller med penningar erlägga ränte-hö och halm till Kongl. Stallet. Anmäld d. i5 Augusti s. å.; och bifallen, med föreskrift, att de Räntegifvare, sorn åstunda leverera Strå-persedlarne in natura, borde sådant Bil. till R. St. Just, Ombudsm.
Svenska folket har sedau uråldriga tider icke allenast genom sitt mod i striden, utan äfven genom sin ärlighet, sin redbarhet i fredliga förhållanden, tillvunnit sig utmärkt aktning, jemväl på utländsk botten bland främmande folk. Kan man väl misskänna det mäktiga inflytande, som den lag härå utöfvat, hvarigenom Svenska soldaten varit och är förbunden, att åhöra religionens heliga läras förkunnande och bevista den offentliga gudstjensten, der dessa läror förklaras och inskärpas? Jag tror icke, att detta inflytande kan förnekas, och derföre önskar jag, att den ifrågav:de motionen måtte af Utsk:t förklaras icke böra leda till önskadt afseende; ty jag älskar att tro och hoppas, att i Gustaf II Adolfs fädernesland tapperhet och gudsfruktan alltid måtte vara förenade. Genom samlade krafter vinnes detta mål vida säkrare, än genom att, såsom motionären säkerligen förväntar och åsyftar, lita på den indi videlia hågen för subjektif förädling. Frih. Creutz: Det är glädjande att höra en civil tjensteman, såsom Frih. Cederström, upträda i frågor, som röra miltären; men om Hr Frihm hade haft tillfälle se, hvilka olägenheter, som upstå derigenom, att soldaten är kommenderad på kyrkoparader och tvungen att söndagligen, enl. ordres, infinna sig i kyrkan, samt sålunda tvingas till gudaktighetens utöfvande, så tror jag. att han icke skulle hysa samma tanka derom, som han nu gör. Det ligger i sakens natur, att här, såsom i andra fall, frihet bör ega rum. Vi hafva också på sednaste tiden sett de olyckliga följder, som detta stadgande medfört i religiös hänseende. Vi hafva nyligen sett en soldat vid DalReg:t, vid namn Fläck, vägra att lyda order af samvetsbetänkligheter, hvilket icke ifrågakommit, om dylika restriktioner icke funnits, och hvilket föranledt de ledsammaste upträden vid Reg:t, såväl som inför offentligheten.
Med frånträdande af sitt förra beslut, biföll Ståndet Utskottets förslag i Memorialet N:o 34. 38:o $. 4'> 42 oc^ 4$’ Ståndet vidblef dess förra beslut. 39:o 44- Ståndet antog inbjudningen och godkända Utskottets förslag. g4° Prot. Vt dr. d. 1g Dec. 1840 40:o §. §. 45j 46j 4$> 49’ 89 och 64. Ståndet vidblef dess förra beslut. 41 :o $. y3. Ståndet vidblef sitt förra beslut oell antog ej inbjudningen. 42:o 8/ med 111 och 112. Godkändes. 46:1 Ett nytt moment i 12b §. Godkändes. Erfordrade ej åtgärd. o4:o §. Om bifogande af ett 3 mom, till $. i47> 38:de v terings-propositionen. Angående hänvisningar till andra som uti en del ,§>. finnas intagne, enligt Ridderskapets och Adelns beslut. Bifölls. S. D. Upplästes och godkändes Expeditions-Ulskcttets förslag till un - Prot. Utdr. d. 21 Dcc. 1840. derdåniga skrifvelser, angående regleringen af ulgifterne under Riks-Statens l:sta , 3:dje och 4:de Hufvud-Titlar. S. D. Eric Nilssons från Jemtland den 18 dennes på bordet lagda motion, angående fördelning af Bancovinsten blef å nyo föredrageu och till Banco-Utskoltet remitterad. Från H ö g v ö r d. Preste-Ståkdet. S. D. Då nu ånyo föredrogs Lag-Utskottets den 11 och 19 dennes å bordet lagda Utlåtande N:o 166, i anledning af erhållne aterreniisser utaf Utskottets Betänkande N:o 42, öfver väckte motioner om Förliknings-Comitcers inrättande, afslog
Ilo Den 13 Januari e. m. uppmärksamhet derpå, nit det räfla kännetecknet på frågor, som äro af ekonomisk beskaffenhet, är del, att K. M. i dessa frågor ensam kan stifta lag. Ku ur föi hållandet i detta ämne, att de flesta frågor, hvarom detta betänk, handlar, på det mest bestämda salt angå statsverkets utgifter och inkomster, rörrde hvilka K. ål. ej kan stifta någon lag, och således lärer det vara tydligt och klart, att detta ärende icke är af ekonomisk beskaffenhet, ulan helt enkelt rör Statens reglerande, ehuru R. St. vid föregtde riksdagar och StatsUtsk. äfven vid denna, till följe af en skyldig grannlagenhet, ansett sig böra hemställa delta ärende till K. M:s sanclion. Då nu Reg.Ftn, likasom Riksd.Ordn., ganska tydligt bestämmer, att i alla frågor, som röra Stålens reglerande, voterts-propostr skola uppställas, när två Stånd stannat emot Iva, så lärer det yrkande, som Frih. Cederström Isos Ur Landtm, har gjort, nemi. alt voterts-propositionerna skola ogillas på den grund att de äro grundlagsvidriga, just vidlådas af denna brist, som Frihtn ansett tillkomma SlatsUtdits förslag. Jag utber mig för öfrigt få erinra R. o. Ad., att vid behandlingen af alldeles dylika inål vid de föreg:de riksdagarna, har StatsUtsk. i fullkomligt likartade frågor, der två RiksSt. stannat emot två i beslutet, föreslagit voter:s-propos:r, hvilka af samt!. RiksSt:n ulan den ringaste betänklighet blifvit antagna, och jag föreställer mig ej, alt hvarken i sakens beskaffenhet, eller i den föregående behandlingen, någon slags anledn. kan finnas att procedera på elt annat salt.
Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Dec., kl. 6 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion, att de medel, som erfordras för Curhus-anstalterne, må af Stats* Verket utgå. Från Högv. Preste-Ståndet hafva, genom remiss, Statsoch Bevillnings-Ulskotten fått emottaga en af Herr Contracts-Prosten Sandberg väckt motion, deruti föreslås, att Statsverket medelst directa anslag måtte bestrida de nödiga kostnaderne för Curhusens underhåll och der anställde tjenstemäns aflöning; och att således den personliga afgiften för detta ändamål med nästa år må upphöra, äfvensom att, då någon behöfver begagna dessa inrättningar, kostnaden derför skulle af patienten sjelf betalas, om tillgång finnes, eller i annat fall af vederbörande commun godtgöras. Utskotten hafva tagit denna motion uti öfvervägande, och då, enligt Kongl. Kungörelsen af den 7 Juli 1841, dels Curhus-afgiften kan nedsättas till 1 sk. för hvarje mantalsskrifven person, dels uppkommande öfverskott få användas för Lazarettens allmänna utgifter, och bestämmandet af denna afgift med mera skäl synes böra öfverlemnas åt Länens enskildta, 4 Statsoch Bevillnings-Utskottens Utlåtande , N:o 22. efter behofvet inom olika orter lämpade, reglering, än utgöra föremål för allmän beskattning och stats-utgift, anse Utskotten, att nu gällande grunder för Curhus-kostnadernes bestridande äro de mest ändamålsenliga, till följd hvaraf Utskotten få tillstyrka, att Herr Contracts-Prosten Sandbergs motion ma förfalla. Ank. (ill Exp.-Utsk. d. r3 DecJtl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om inrättande af en Statistisk Central-Bureau Från Höglofl.
Prosten skrek: » Tyst däroppe! » Och klockaren fick tonen i galen strupe. Så upprepades en gång till samma fråga. Och svaret blef än en gång nej. Efter en stunds tvekan pallrade sig alla ut. Ingen tordes riktigt se på den andre. Och bruden gick bort, satte sig på en graf och grät. Gillet torkade in. » Förningarna » återsändes. Prosten behöll däremot kvigan. Bruden gick inte hem förrän vid midnattstid. Och brudgummen, som flera timmar vankat vid kyrkgrindarna, flyttade till en annan socken. Bruden var länge tungsint: det påstods, att hon aldrig svarade på frågor och aldrig ville se Toste. Så mycket visste man för 25 år se ' n. Men inte mer. Och därför sade alla, att det var en egendomlig, märklig historia. Och det sa klockaren också. Allra minst kunde han förklara, att han somnat under vigseln: han hade inte tagit mer än fyra styrketårar, innan » stassen » for till kyrkan. Se ' n glömdes j u så smått den historien som alla andra. I synnerhet sedan det spordes, att Toste gått in vid seminariet och att skräddarens pojke hade blifvit rektor vid en skola och gift med en prästadotter. Det var étt under öfver alla under. * * 1898 För tre år sedan bar min väg genom välkända bygder i hertigdömet Skåne, denna » pannkaka, där herrgårdarne utgöra så feta fläskbitar ». Och på en dammig byväg sammanstötte jag och klockaren, stötte samman som två kägelklot, båda betydligt runda och trinda. Och då måste jag gå hem med honom och se på hans nya bikupor och nya toddyglas. Såsom icke fackman öfvergick jag snart från de förra till de senare. » Hör du — det var sant! Nu vet jag det! » sa han o m en stund midt inne i ett intressant föredrag o m drönarne. » Hvilket? » » Hvarför hon sa nej! » » Hvem? » » Hon, som skulle haft Toste. » » Hm, jaså. Javisst, n å? Vänta lite — Olu, menar du? Lefver hon än? » » Nej, hon är död för tre år sedan.
Utsk. Bet., N.-o 3. 9 stadgan åliggande skyldighet att anlägga vid inloppstullkammaren Furusund, så hafva Utskotten i detta afseende inhemta!, att Kongl. Maj:t redan under den 26 Jul» 1834, uppå gjord underdånig ansökning, funnit godt i Nåder förklara, dels att slik be frielse vid inkommandet, icke kunde medgifvas, oell dels att inrikes seglande skeppare tillsvidare frikallades från skyldigheten att vid utgåendet ankra utanför Furusunds tullplats, men med förbindelse att med båt uppsända sina förpassningar till Tullkammai-ens påteckning; oell alldenstund, hvad först angår till Stockholm inkommande fartyg, genom då anställd visitation kan, om ej alltid, dock i de fleste fall utrönas, om oloflig varutransport bedrifves, samt, derest visshet härutinnan icke genom undersökningen kunnat vinnas, tillfälle likväl genom anläggandet beredes att, der så nödigt pröfvas, låta serskild tullbevakning genom skärgården till Stockholm medfölja; alltså och enär icke annorlunda än genom tilläggning vid Tullkammaren kan inhemtas örn fartygankomma från inrikes eller utrikes ort, anse Utskotten föreskriften böra såsom en nödig con t roll tillämpas vid inkomsnandet, och hemställa derföre, att motionen i denna del icke må föranleda till någon åtgärd. Hvad sedermera beträffar utgående fartyg,så och då någon controll icke synes ligga i blotta påtecknandet af förpassningsbandlingarne, utan att desses rigtighet, genomanställd visitation, kan utrönas, hafva Utskotten trott skäl vara förhanden att tillstyrka, det underdånig anhållan må hos Kongl. Majit göras, att från Stockholm till annan inrikes ort gående fartyg må varda från all slags tullbehandling vid Furusunds tullplats befriade.
Icke skall man, derföre att denna byggnad blifvit förbättrad, ehuru långt ifrån bra, anse sig förhindrad att upföra ett verkligt dugligt Bankohus; det vore olyckligt om denna lilla förbättring skulle åstadkomma att den verkliga förbättringen blefve omöjlig. Jag anhåller att få instämma i Ilr Geyerstams förslag. Hr Stjernsvärd, Gust. Mauritz: Då fråga här blifvit väckt om anslående af mede! till upbyggande af ett nytt Bankohus, har jag icke ansett det vara ur vägen att fästa upmärksamhet på ett förhållande, hvaruti jag icke misstager mig, att nemi. nödvändiga medel äro redan anvisade till upförande på Carlsborg af en byggnad för att förvara Bankens metalliska kassa. Jag har bär ofta hört på detta rum såsom skäl för denna fästnings tillvaro anföras, att Bankens metalliska kassa skulle dit förläggas. Då Presidenten i KrigsKoll. tillfälligtvis i dag är närv:de, torde han kunna uplysa huru med denna byggnad sig förhåller eller i hvad skick den sig befinner. Gr. Lagerbjelke: Att den byggnad, som den siste talaren omnämnt, befinner sig i godt skick, kan jag uplysa, enär jag denna sommar varit i tillfälle att taga den i ögonsigte; man icke VIII H. 20 402 Den 26 September. kan man sätta i (råga att Bankrörelsen skall bedrifvas på ett ställe, sorn är afsedt till en förvaringsort för Bankens metalliska valuta under nödens tid. För öfrigt vill jag icke yttra mig häröfver; jag har begärt ordet derföre, att jag i mitt förra anförande glömde en omständighet i afs. på den nuv:de Banken, nemi. dess dåliga byggnadssätt. Sjelfva platsen är nemi. otjenlig, emedan grunden är så dålig, att husen beständigt sätta sig. Under förra sommaren, då Diskontens nya lokal blef färdig, befanns kassahvalfvet sprucket, innan ännu målningen var torkad. Då jag märkte dessa brister, frågade jag den, som hade med saken att göra, hvaraf detta kom sig och fick det svaret, att hela huset stod under en ouphörlig sättning.
Hr Lefre'n, Joh. Pehr: Jag tror med åtskillige talare, som redan yttrat sig, alt det rättaste och enklaste är att begära det man har rättighet att fordra, och att icke tala om hvad man tror om behnfvet derefter. En värd talare har yttrat, att positivt borde uttryckas, att a:ne månader utöfver den i grundlagen bestämda tiden erfordrades. Min öfvertygelse är, att hvarken dessa 2 månader, eller 2 mannder derefter samt ytterligare 2 månader äro fullt tillräckliga, alt (lomma efter nnvar. sätt att afhandla affärer. Hvarföre då för hela verlden berätta, huru olyckliga vi här äro, alt arbeta under sådana former, att vi nästan aldrig kunna komma till ett slut? Det är nog att sådant blir factiskt kändt, då riksdagen når sitt slut. Hr von Hartmansdorff: Det Högh Ståndet har under denna discussion förnummit, huruledes man, istället för alt helt enkelt hålla sig till expeditionen eller den uppfattning af redan fattade beslut, sora genom expeditionen är framställd, kommit in på sjelfva hufvudsaken. Frih. Cederström har velat borttaga vissa ordalag, som R. o. Ad. första gången begagnat. Gr. Anckarsvärd har sagt, att 2!ne månader utöfver de fyra, grundlagen beräknat, äro erforderliga; Hr Lefre'n har förklarat, att 6 månader behöfvas. Jag är färdig att instämma med honom, hvadan, i händelse vi borde omtala huru lång tid vi behöfva till alla riksd.ärendenas afslutande jag skulle tro, att de 6 månaderna borde uppgifvas. Andre ledamöter torde åter vilja taga till 8 månader. Om nu alla dessa meningar skulle pröfvas, kommer väl åtminstone denna förmiddag att dertill åtgå. Jag får derföre vördsamt hemställa, om icke Ståndet skulle finna riktigast både i sak och form, att man helt enkelt holle sig vid sitt förra beslut, utan alf inlåta sig i några ytterligare förklaringar. En hvar lärer inse, att Konungen, derigenom alt statsregleringen och andra ärenden icke inkomma, nog 388 Dea 29 April f. m. finner, att Ständerne ej medhunnit deras göromål.
Under vanliga förhållanden vore detta visserligen icke omöjligt att förutsätta; men detta bolag har under den långa tid, som det arbetat på detta företag, icke allenast från första början varit i mistning af all utdelning, utan derförutan lått inbetala ungefärligen sex gånger aktiernas belopp. I betraktande således icke allenast af detta bolags nedtryckta ställning, utan äfven af denna kommunikations stora vigt samt det sig företeende förhållande, att, i allmänhet, dervarande orter icke, åtminstone i afseende å jernvägsanläggningar, blifvit hugnade med något direkt anslag, anser jag att den nu ifrågasatta åtgärden från statens sida icke skäligen bör afslås. Hela den uppoffring för staten, hvilken sålunda ifrågaställes, är räntan på amorteringsbeloppet under dessa 4 år, d. v. s. 4 års ränta på ungefärligen 12,5(10 rdr. På grund af hvad jag nu anfört, anhåller jag om återretniss. Frih. von Schulzenheim, David: Det är verkligen i allmänhet icke vanligt att, då K. M. framställer en propos. till R. St:r och samma Nådiga Propos. jemväl grundar sig på vederb:de embetsverks behöriga utredning och tillstyrkande, att, säger jag, R. St:r vid sådant förhållande helt legert expediera denna fråga utan att tillräckligt motivera, hvad anledning dertill förevarit. Hvilken af Stats-Rådets ledamöter, som kontrasignera! ifrågav:de K. Propos., känner jag verkligen icke; men föreställer mig dock, att å högre ort noggrann pröfning blifvit egnad denna fråga, innan densamma till K. St:r framställdes. Som jag bor i grannskapet af den omhandlade orten, eger äfven jag någon kännedom i frågan; och anser det med all billighet öfverensstämmande, om ock icke till principen fullkomligt rigtigt, att lemna bifall till hvad K. M. uti detta afseende i nåder föreslagit.