Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Aflöning åt tio Polis-kommissarier, å 600 Rdr, 6,000: ii „ tjugu Öfver-konstaplar, å 400 Rdr, 8,000: ii „ etthundratjugu konstaplar, å 300 Rdr, 36,000: » „ fyratio konstaplar, å 250, 10,000: X) „ två hundra extra dito, å 100, 20,000: a , tre ordonnanser och två vaktmä- stare, å300, - 1,500: 8L500: Diverse utgifter: Till belöning för upptäckter af brott, samt till uppsigt å misstänkte personer 5,000: Omkostnader för Polis-vaktkontoren, jemte skjutsoch transportkostnader samt oförutsedda utgifter, 3,000: Åtskillige andra utgifter och omkostnader, såsom för skrifmaterialier, prenumeration ä tidningar, tryckning af kungörelser och annonser, hyror, lyshållning, inköp och underhåll al inventarier m. m., - 4,033: 16. — 12,033:16. Till pensionering af befälet vid nattbevaknings-kompaniet af stadens Militär-corps, efter det samma kompani blifvit upplöst, .—.>...— 1,966:32— 14,000:- Summa B:ko Rdr 106,200: - 204 — Härjemte håfven J, jemlikt den i Wårt ofvanberörde nådiga bref Eder meddelade befallning att till
Myhrberg från Westmanlands län; Olof Pehrsson, Pehr Eriksson och H. Hagermarck från Gefleborgs län; Erik Ersson från Jemtlands län; P. O. Hörnfeldt, P. Engman, P. Östman och Per Tjernlund från WesterNorrlands län; August Danielsson från Norrbottens län; J. P. Andreasson, Johan Andersson och Carl Dahlgren samt L. G. Andersson från Elfsborgs län; J. Erickzon, Samuel Johnsson, Johannes Andersson och Anders Johan Sandstedt från Jönköpings län; Anders Gudmundsson från Hallands län; Anders Wilhelm Uhr, Anders Andersson, Lars Persson och Carl Gustaf Sköldberg från Nerikes län; Jöns Andersson, Nils Olsson och Ola Jönsson från Malmöhus län; Sven Nilsson från Christianstads län; Anders Eskilsson från Blekinge län, samt Magnus Svensson från Skaraborgs län. 2:o. Af Per Eriksson från Gefleborgs län (N:o 252), hvilken, jemte en framställning af den tunga, som postens fortskaffande medförde för dem, som voro skyldige att densamma bestrida, samt om de åtgärder, som blifvit i sednare tider vidtagna för beredande af lindring i detta onus, genom inrättandet af diligensfart Sammans.
En sädan, afgift grundad pä förmögenhet kan alldrig undergä nä» gra förändringar, ehuru ben ofta kan komma att utgöra? af olika personer. DS 4072 Den io October Dä Statens oundwiktliac behofwcr äfwen för,» dra tillssotter af Tjenstemän, finnér jag endast relativt till dcsta Medborgare att det nn uppgjorde projectct, kan wara tillämpcligt, emedan inga inkomster kunner bädc säkrare och lättare beräknas men för öfrigt önskar jag för min del och för Stats - Wcrkets säkerhet, att wcrkclig förmögenhet mätte blifwa den enda och rätta grunden, dä Calculernc kika läkt och troligen lättare kunna efter wista Classisica tioner uti ett lika progressivt fbrhällande bäde uträknas och bestämmas. Herr Reuterhjelm, Larl: Det är redan sä mpckct taladt i detta ämne, och Friherre kunck har sä nätt upp sagt hwad jag derifwer ärnät säga, att jag allenast dermed will mig förena. Herr von 8 c k 2 nt 2 , Ivsr kHörie OrrKriej, uppläste följande Oictamen: Att äfwcn jag wägat granska Bewillnings-Urstoktcts project torde fbrlätas mig, äfwen som jag utbeder mig ett bcnägik öfwerscende med de anmärkningar jag wägar framställa, dcräst te skulle finnas olämplige. Jag erkänner att till ett sädant arbete fordras andra kunskaper än deni jag ofullkomligt äger; men jag har dock ansett mig böra yttra de betänkligheter mot proj.ctet jag funnit äga runi, för att sjelf erhälla bättre upplysning derest jag misttagit mig. Dä jag hörde omtalaen afgift för personligt skydd, gjorde jag mig derom ett helt annat begrepp, än det jag af den sä kallade Minimi-eller Skydds»Tabellen sedermera sätt.
» Kära, lilla hustru, » hans röst var ovanligt vek, » du har läst mitt föredrag; neka, om du kan. » Han höll upp papperet mot ljuset, där syntes fläckar efter tårar på den prydliga skrifvelsen. » Ja — nej, » stammade Signe förvirrad. » Och så ville du visa din orättvise man, hvilken liten hjältemodig kvinna du kunde vara. » Han strök smekande öfver hennes ljusa hår. » Men du genomskådade mig. » » Ja, jag blef förvånad öfver din envisa tystnad och sökte lösning på gåtan. » » Ack, jag bar mig visst dumt åt. Det är så svårt att förställa sig, när man » Signe stannade tvärt. » tror så fast som jag, ville du nog säga, liten; det behöfver du visst inte heller, jag menade inte alls dig, ty mina tankar » nu var det hans tur att afbryta sig. » gå mera vidt omkring, » ifyllde Signe. » Ja, förlåt mig Signe. Jag har glömt min stackars lilla hustru allt för ofta, men var lugn, nu har mitt samvete vaknat. V i skola vara mycket tillsammans. D u kommer med på mina föreläsningar, gör du inte det? » Det glödde en varm hänförelse i Signes blick, men ändå svarade hon litet värdigt: » Jo det gör jag gärna, om ämnet intresserar mig. » » Du lilla hycklerska! » Det var, som om all hans kärfhet hade smält bort. Han stod där, vacker, öm och glad. Signe var öfverlycklig. Nu var dörren öppen, och hon fick genast flytta in i hans hjärta. f Det finns kvinnor, som äro mäktiga genom blotta ljudet af sin röst. D e sätta hjärtat i dallring, och man älskar dem, innan man ännu tänkt på att betrakta dem. Saint-Prosper. Kvinnorna vilja tusen gånger hellre lida än misshaga. • Thomas. Enklare bord. S ö n d a g: Puré på jordärtskockor; njurstek af kalf; gräddskum med sylt, kallad alterationskräm. M å n d a g: Imiterad korfkaka (med användande af återstoder af kalfsteken); soppa på svinöron (recept i Iduns julnummer). T i s d a g: Kokt salt fårbringa med brynta rötter; tisdagssoppa.
Då likväl aflöningen till 6 Kassa-skrifvare i Banken samt till Banko-ombuden vid Lånekontoren i Götheborg och Malmö utgår endast i form af arfvode, torde för dessa den ifrågasatta förhöjningen böra få på det sätt beräknas, att hvarje Kassa-skrifvare, som nu åtnjuter en inkomst, motsvarande lön och tjenstgörings-penningar för tjensteman i 4:de eller Kontorsskrifvare-tjenstegraden, tilldelas enahanda belopp, som för Kontors-skrifvare varder beviljadt; samt att Banko-Ombuden undfå en tredjedels förhöjning å deras innehafvande arfvoden, hvilka alltså skulle komma att utgöra för Banko-Ombudet i Malmö 4,000 R:dr Riksmynt eller samma belopp, som af Fullmäktige blifvit föreslaget, och för Banko-Ombudet i Götheborg 4,800 R:dr Riksmynt, hvilken sistnämnde summa väl med 200 R:dr öfverstiger den af Fullmäktige tillstyrkta, eller enahanda löne-inkomst, som en Bankens yngre Kommissarie skulle erhålla, men hvilken högre aflöning torde befinnas vara både billig och rättvis vid betraktande deraf, att ifrågavarande Banko-Ombuds befattning otvifvelaktigt är en af de mest ansvarsfulla tjenster inom hela Banko-verket, samt Banko-Ulskotlets memorial N:o 4 2. 9 saint mera besvärlig och aktpåliggande, än motsvarande befattning vid Malmö Låne-kontor. Instämmande i Fullmäktiges yttrade åsigt, att förevarande löne-tillökning må, i likhet med hvad Rikets Ständer vid innevarande
För prinsessan af Sverige syntes dessutom ej annat val finnas, än mellan ogifta ståndet eller äktenskap med någon småfurste, så förmögen, att han ej gjorde afseende på hemgiften, i hvilken omständighet hon var särdeles vanlottad, emedan hvarken hennes höga föräldrar voro rika eller ständerna syntes benägna att af statens medel bekosta någon betydlig utstyrsel. Allting således noga öfvervägadt, ansåg Lovisa Ulrika, att Hessenstein icke var att försmå såsom måg, helst hon icke betviflade, att med hans rikedom och hennes brors, konungens i Preussen, inflytande, något furstendöme skulle kunna åt denne svärson anskaffas, öfver hvilket han, under en eller annan titel, kunde blifva insatt till regent. När drottningen för sin gemål öppnade detta ömtåliga slägtämne, erfor hon ett lika oväntadt som obevekligt motstånd. Adolf Fredrik blef ganska missbelåten med den allvarsamma riktning, som de inbördes förhållanderna tagit mellan Sophia Albertina och Hessenstein. Allt sammanträffade för att göra honom denna sak öfver höfvan vidrig. Visserligen hade ödet korat Holsteinska huset, att under förra hälften af adertonde århundradet utgöra en plantskola för Europas throner, på samma sätt som det Sachsen-Coburgska i nittonde seklet, och Ryssland hemtade sålunda sin Peter III, kejsarne Alexanders och Nicolai farfar, från samma furstestam, som Sverige sin Adolf Fredrik, konung Gustaf IV Adolfs farfar; men Petter och Adolf Fredrik betraktades icke destomindre som de förste af sin ätt, hvilka burit konungakrona, emedan den tidens aristokratiska begrepp hvarken togo i beräkning förmälningar, i kraft af hvilka Holsteinska huset inympat mången både drottning och thronföljd på Europas ärftliga konungadömen, eller medgåfvo att taga sina regentslägter rentaf, som man säger, från gatan. Europas öfrige monarker sågo redan med en viss medömkan på den vingstäckta makt och den kringskurna verkningskrets, som illa skyldes af Adolf Fredriks skimrande purpur.
Oen under sednare arén inträdda allmänna litterära gemenskap, serskilta nationer emellan, liar, pä samina gäng den ät författare ocb körläggare ak troeli ta skrikter boredt en rättvis uppmuntran medelst ökad afsättning, framkallat det körkaltare-rätten förnärmande bruk, att i ena lanclet blifvit eftertryck te böcker oell skrikter, dertill förlagsrätten tillbört annan makts undersätare. Vill förekommande bärak, bakva ock andra länders lagstiftare redan varit betänkte att serskilda stadganden bärom utfärda, i bvilket afseende, 8ä väl i Konungariket Danmark, zenona Kongl. Körordning ak den 7
Af sådan anledning, och då Brödra - Den 19 Junii f. m. 229 folket lika med oss njuter, samt drager aldeles oberäkneliga fördelar af det Kongl. Husets förökande, anser jag ock, att samma folk lika med oss bör deltaga uti alla kostnadernas bestridande vid D. D. K. K. H. Id. Hertigarnes af Skäne och Upland födelse. Den förra glada högtidligheten har ansetts böra kosta Svea Land 34,797 ^:c^r sk. 2 r:st., den andi’a x5,412: 28. 2. Månne icke med billighet är Öfverensstämmande, att desse kostnader repartiseras lika på Brödrafolket? Då detta är rakt förbisedt, tror jag, att Utskottet icke handlat regelrätt, och icke heller gjort rättvisa åt den af en värd Ledamot inom detta Hus yttrade mening, att Ridderskapet och Adeln borde för sitt Statsutskott hafva ett blindt förtroende. Men innan denna fördelning sker, tror jag första frågan bör blifva, om icke, då Hans Kongl. Höghet KronPrinsen har sitt apanage, alla vid dylika tillfällen, som det ifrågavarande, blifne och blifvande utgifter böra af berörde apanage bestridas? Skulle denna fråga besvaras med Nej, så återstår endast granskning af födelseutgifterne. Vid jemförelse emellan båda Ceremoniernas kostnader, befinnes, att oaktadt Hans Kongl. Höghet Hertigens af Skåne födelse kostade öfver dubbelt mera än Hans Kongl. Höghets Hertigens af Upland, hafva likväl Courirumgäl derna vid senare tillfället gått till 9,368 R;dr 34 sk. eller nära tre - Den ig Junii f. m. dubbelt emot hvad de utgorde vid det förra, som var endast 3,268: 42, 2- Hvad månde orsaken vara till så öfvermåttan stora olikheter; icke blott i detgenerela, utan äfven i det speciella, till hvilket senare jag hänförer Courirkostnaderna. Af Utskottets Memorial får man icke veta det. Är då meningen, att endast suppositioner och gissningar skola blifva föremålet för nämde Memorial?
Under åberopande af 30 års tillämpning såsom uppbördsman af under tiden gällande Bevillnings-Stadgar, har jag trott mig hemta den erfarenheten, att TaxeringsComiteerne, vid påförandet af borgares afgifter och jemförelsen med andre skattskyldiges, stannat i en viss villrådighet, isynnerhet då 2:ne eller flere personer förekommit, hvilkas lefnadsomsländigheler kunnat på ed och sam - Bevillnings-Ulskottets Betänkande, N.-o 12. 53 vele anses lita och hvarvid jag må nämna 500 eller 1,000 R:dr, hvilka belopp lättast ligga inom Comiteens bedömande och svårligen tunna hvarten af Ijenstemannen eller borga ten förligas. Den förre uppgifver sin lön på slat, har inga sportler att uppgifva, icke eller sådane, att cle tunna förtigas, då den senare, som säteri iita mödosamt förvärfvat sina 500 eller 1,000 R:dr, men vet, att han får betala 20 eller 29 R:dr mera, nedsätter sin uppgift till ett belopp, hvars afgift någorlunda motsvarar den förres, dels för att begagna uti författningen tillåtna afdrag, dels för det lian anser sin svett och möda ej böra högre bestatlas, än den andras, och då måste Taxeringsmännens ed och samvete tomma i en viss icte behaglig collision, såväl med grunderne för vår Bevillnings-Förordning, som med allmänna Lagens stadgande: att ej lägga stalt och tunga på Kongl. Maj:ts undersåtare. Följden af denna olikhet i procenten och beställningen blifver emedlertid säkrast den, att den nybörjande, skuldsatta, och ännu inom medelmåttan med sin rörelse stadda borgaren, hvars inkomst för året så lätt ligger inom Taxeringsmännens omdömesförmåga, får, på deras ed och samvete, betala den yttersta skarfven med förutnämnde förhöjning, emot sin vederlike i inkomster, lefnadsoch andra omständigheter, men om detta blir händelsen med dem, som räkna större och största inkomsterne, derom må vi vädja tillden nyss åberopade eden och samvetet.
Den 23 Felruarii, Majt ville nådigst låsa anbefalla, att ett särskildt och allvarligt afseende fastades vid alla de omständigheter, som kunna bidraga att till bandtverkerierna draga ynglingar af bättre uppfostran; hvartill icke iner synes för-; dras, än de bestämda lärsårens borttagande,’ husagans uteslutande, och en ovilkorlig tillgång att få lära handtverk för betalning och utan servitude, hvilket väl äfven nu är anbefalldt, men ej verkställes, eller kan verk-, ställas. Jag döljer mig icke, att de positiva åtgärder, jag föreslagit, torde synas mycket otillräckliga att tillvägabringa den sf mig önskade öfvergång af den bildade Classen till productiva yrken, för att göra den mindre tärande; men jag tror ock, alt då ämnet är sf den beskaffenhet, att det egentligen hörer till allmänna nationella tanke utvecklingen, behölve* endast något göras på Stats-autoriteternas sida, så skall det öfriga göra sig sjelft« Väl ser jag ock, att sjelfva behofvet förr eller senare skall janina den tärande Classen till behörig proportion mot den närande; men skillnaden synes mig blifva den, attoni öfvergångångarne förberedas genom Styrelseåtgärder och verkställas genom allmänna tankans utbildning och ett på örverläggn:ng grundadt handlingssätt, så blifva de nyttiga för Samhället, befordra allmän odling och allmän välmåga; och att, om de deremot skola tillvägabringas af ett till nöd uppgående allmänt behof, hafva de intet annat inflytande på allmänna Den 5" Februarii. 9r 7 ställningen, än att bilda en stor tiggareclass; som hvarken duger till intellectuelt eiler raaterielt arbete. Jag anhåller, att detta mitt vördsamma Memorial må communiceras med de öfriga respective RiksStånden och remitteras till Economieoch StatsUtskotten, med anmodan, att de värde Herrar och Män, som utgöra dessa Utskott, må, om afsigten gillas, tillägga flera till ämnet ledande ^åtgärder, sorn jag enskildt icke insett. Ro 3» Herr Lagerhjelm, Pehr:
Feuerbachska lagstiftningsprinciperne redan vore förkastade o. s. v. och bar äfven en och annan af dessa Ledamöter instämt i Grefve Sparres hos Lagutskottet afgifna reservation, hvilken är af enahanda lydelse med Adelns och Presteståndets beslut; 2) af Gustaf Johansson från Kronobergs län och fyra Ledamöter, som med honom sig förenat: att den föreslagna lagen vore alltför mild, till bestyrkande hvaraf några exempel ur lagförslaget blifvit anförda; att en lag, som innehölle sådana sladganden, icke kunde förbättras; att återremiss deraf tjente till ingen ting; att isynnerhet behöfdes skärpta straff för stölder och rån, bedrägeri och förfalskning; att om Kongl. Maj:t till nästa riksdag afläte en nådig Proposition till lag om sådana straff, en sådan lätteligen kunde antagas, samt alt Talarne härom instämde i Grefve Sparres reservation; och hafva någre af dem äfv„en klandrat en alltför stor latitud i straffmätningen; 3) af Petter Jönsson från Jönköpings län och sju hans mening biträdande: att de i det närmaste instämde i Grefve Sparres reservation och önskade, Il, St. Just. Ombudsm.
Maju, i följd häraf, förordwerku. nät om Karte^Sigillate-papperets förfärdigande och stämpling i hufwudfaklig öfverensstämmelse med hwad Rikets sednast församlade Ständer förestagit, äfvensom erforderlige werkställighets-åtgärder §6 ' blifwit serstildt anbefallde, sa att begagnandet af det nya Kartepapperet kommer att med nästa ärs ingång kaga sin början. MagasinsGenom handlingar, som komma att till Rikets Ständers Stats Nttigs-wcrket. Utstött öfwerlemnas, blifwa Rikets Ständer i tillfälle att erfara förhällandet sa wäl med f. d. Allmänna Magasins-fondens fortsätta utredning, hwilken numera, enligt Rikets Ständers bestut, blifwit af Stats-kontoret öfwertagen, som med fortgången af undfättningsliqviderne för de sednare arén fran och med 1830, jemte de tillgångar, hwilka nu äro för undsättning i mitzwextär afsedda. Af de tillgångar, som wid sista Riksdag för undsättning i miflwextär af Rikets Ständer anwisades och hwilka ännu icke behöft L någon betydligare man anlitas, äro för det närwarande i Riksgäldskontoret innestaende 230,000 R:dr hörande till 1830 ärs kreditivfondsmedel, hwartill kommer dels under ären 1841, 1842 och 1843 influtne och pä serstild räkning upptagne spannmäls-tullmedel 188,287 R:dr 6 st., dels serstilta behällningar ä förenämnde kredicivfond jemte samma fonds utestäende fordringar hos
Iler r dou Hartmansdorff, August: Emot sjelfva saken eller anslaget har jag intet att Den 7 November J. m. erinra, utan tillstyrker det. Men livad formen angår, så instämmer jag med deni, som ansett ordalagen vara origtiga. Yi hafva förut haft exempel vid denna Piiksdag, att de ordalag Utskott begagnat, måst, ehuru ansedde för origtiga, bibehållas i Riksens Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t. Följden af bifall till förevarande Betänkande skulle blifva, att Riksens Ständer i skrifvelsen till Kongl. Maj:t förutsatte, att de åtgärder de yrkat voro sådane, att enskilta medborgare derigenom skulle blifva lidande, hvilket aldrig må förutsättas. Således tror jag att Betänkandet bör återemitteras på det att ordalagen måtte rättas; eller snarare att Utskotten måtte gå uti samråd med Lag-Utskottet, hvars icke deltagande i denna sak tämmeligen tydligt visar sig. Friherre Cederström: Om fråga vore uti Betänkandet, att ändra gällande Författningar, hade visserligen Lag-Utskottel bordt deltaga uti denna sak, men här är ej fråga om annat, än att sätta i verkställighet, hvad som redan finnes stadgadt, och då bör ej Lag-Utskottet deltaga, tyen verkställighetsåtgärd tillhör ej detsamma, att yttra sig om. Hvad åter beträffar Herr von Harlmansdorffs yttrande om de personer, som kunna blifva lidande, så är det klart, att om man genom laga kraftvundne Domar eller Kongl. Resolutioner fått rätt att stänga strömmar, kunna ej Författningarne om Kungsådras öppenhållande sättas i verkställighet, utan Den 7 November f. m. 133 att individuerne erhålla ersättning, och det är den , som Utskotten föreslagit skall utgå af Strömrensningsfonden. Herr Ribbing: Det är visst sannt, som Friherre Cederström yttrat, att frågan ej varit eller bordt vara om att göra en lagförändring.
Räntor, om utgörande af Statens ordinarie i Skåne och Blekinge samt Bohus Rån; StatsUtskottets betänkande, återrem. af Adeln, $. 296. bif. af Presteståndet, s. 299. af Borgareståndet, s. 301. återrem, af Bondetåndet, s. 301* Ytterligare Utlåtande, lagdt till Handlingarne af Pre. steståndet, s. 739. bif. af Bondeståndet, s. 794. lagdt till Handlingarne af Borgareståndet, s. 832* R%egångsBalken D:o D:o om förklaring och ändring af 12 Cap. s § ; bif. af Adeln, s. 168. af Bonde. 1 ståndes, s. 177. af Presteståndet, s. 185. af Bor gareståndet, s. 190. — ■—• d:o d:o af 17 Cap. 2 §; se om Handlandes Rätt. d:o d:o,af 3 och 4 §§. i 21 Cap. Se Expenser. RättegångsBalken, UagUtskottets betänkande om föreslagen ändring i 5 8C 7 §§ af 24 Cap. i; bif. af 144 Adeln, s. 78. af Presteståndet, s. 82. af Konden ståndet , s. 95. af Borgareståndet, s. 103. RättegångsBalken LägUtskottets betänkande om andi ing i 25 Gap. 5 §.; bif» a i Presteståndet, s. 89. af Bondeståndet, s. 96. Ytterligare Utlåtande lagdt till Handlingatne af Bondeståndet, s. 357. D:o af Presteståndet, s« S. 37o. af Borgareståndet, s. 375, jOrdning om förslag till en ny, LägUtskottets betänkande bif. af Adeln, s. 168. af Borgareståndet, s. 175. af Bondeståndet, s. 177. af Presteståndet, s. 184.
Län befrielse från ålagd ersättning af oberäknade sådane afgifter , , , , , } Bevillnings-friket, för försäljning af handsmide Svar på återremiss 99999 19 för Landträntmästares remisslage , , , » för afskedade, till underhåll berättigade soldater 99999999999*99 99 för utdelning å Götha Canal-BoLgs actier 99999999999999999 Bevillnings-medlen, angående deras jemte öfrige contante Stats-bidrags inlevererande till Riksgälds-Contoiret; se Riksgälds-Contoiret. Bevillningsstadga, angående dertill hörande formulair 999999999999999999 99999 Bevillnings-summa, angående fördelning deraf , , Bevaring, Gottlands National; se Hufvud-Titcl 3:dje, Anslag 27. 9i Hallands; se Hufvud-Titel 3:dje, Beväringens beklädnads - förråd, extra anslag; se Anslag för en gång, e) Beväringsmanskap, om förändring af Kongl. Förordningen den 27 October 1812, angående utskrifningssättet der 99991991991999999 , y dess exercice-plats för Calmare Län och Öland Beväringsmanskapets vapenöfningar, om en uppkommen brist i 1839 års analag dertill 99999999999 999 »• om en uppstådd brist i 184(J års anslag „ Se Hufvud-Titel 3:dje, Anslag 23. Bevärings-skyldigheten, ändring af Lagen derom; se Motioner. Bibeltrycks-medlens på Gottland användande för Folkundervisningen ,,,,,,,, N:o 43 91 112 ao 2- P* g "s ty C ar 3 2 a a> ^ cr.
'Men du är sjöman ändå?' "Ja vasserratri, så god som någon annan." 'Och du känner farleden till Bomarsund?' "Nej, jag är ej från den trakten." 'Men du har varit der?' "Ja, landvägen, höga herr officer", sade jag samt började ömsom svettas och frysa af förskräckelse. 'Stewart, ge karlen der en dugtig kognak', befallde officern och se det öfversatte den satans tolken också fast den saken talte för sig sjelf och med kognaken for djefvulen i mig. "Tack", sa' jag och grinade emot officern. 'Nå, huru är det nu med farleden till Bomarsund?' frågade han och lade fem guldmynt på bordet bredvid sig. 'Du slipper icke för tomma ord ut med sanningen, känner du vägen?' "Jag lärde af far min att aldrig ljuga", sade jag, "Åhjo, nog tror jag att om de der guldpluringarne hitta vägen till mig, så nog hittar jag vägen till Bomarsund och jag känner alla klippor och grund med." 'Signalera', ropade officern till kapten Jäfvelson på Härregrant (Yelwerton på "Arrogant"), att vi fått en lots ombord.' Detta hviskade tolken till mig och jag blef igen så der underlig till sinnes. Det frågade likväl ingen efter, utan jag fördes upp på däck. Skeppet gjordes klart till affärd och signaler vexlades med ett par andra fartyg. Det var visst vi som skulle börja trallen. Jag fördes fram till rormannen. Uff, så jag var underlig till mods. "Tänk om ryssdjeflarne skjuta ihjel mig när det blir nappatag af", tänkte jag, "eller om de få reda på allt det här, ifall jag åter kommer i land." Tolken gjorde mig några frågor, dem jag besvarade och fartyget begynte sin kurs mot sydost. "Hur länge skall jag vara här ombord?" frågade jag tolken. Officern befallde mig tiga. Du hördes med ens något oväsen vid babordsrelingen förut och "hast du mir gesehn", den unga Kallista hoppar upp på däck.