Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hur tillgår etsning med guld på glas? För snara uppIysDingar af mera erfarne vore jag mycket Tacksam. Vill någon husmoi upplysa mig om, huru mycket löpe mot mjölk som beräknas till ostkaka, vore jag mycket tacksam. Huru är fullständiga beskrifningen på tillagandet af te på lingonris mot reumatism? Kan någon upplysa mig, huru dyra yllegardiner i » munkabälte » - väfnad blifva for aln? Hvilken bredd? Hvad slags garn till inslag? Ingeborg. Skulle någon af Iduns läsare godhetsfullt vilja uppgifva, hvilka svenska noveller och skisser, passande för ungdom, bäst lämpa sig för Öfversättning till franska språket. 2 Äfven önskas upplysning om, hur man bäst skall under vintern täcka höga törnrosbuskar då granris saknas. Snart svar motses med tacksamhet af Thora. En fru, som önskar lära sig baka rån till tebröd för att erhålla en liten biförtjänst, frågar, om någon skulle vilja ge en säker beskrifning på de nu i handeln så vanligt förekommande. Skall ej soda användas i dem, och bör ej järnet smörjas med vax i stället för med smör? För ett skyndsamt svar vore fru L. mycket tacksam. Ett råd angående skötsel i bur af en näktergal jämte upplysningar om till densammes föda erforderliga mjöl maskar, d. v. s. hvarifrån sådana lämpligast erhållas och lämpligaste förvaringssättet e t c, emotses tacksamt af Manlig vän af klun. Hvad skall man göra för att magra, utan att genomgå någon svår bantingskur? Jag tyckes ha anlag för att blifva fet och är så bekymrad däröfver samt vill göra allt, hvad någon medlidsam och förståndig Iduns läsarinna råder mig till, för blifva litet magrare. Hanna. Huru skall jag själf kunna måla och dekorera en gammal kakelugn på vårt landtställe, så att den blir vacker och smakfull, helst i kinesisk stil? Mycket tacksam lör svar på detta blir Hanna. Hvem uppköper till högsta pris begagnad hel kork? Hvem uppköper begagnade frimärken (mestadels svenska)? Betalas de bättre genom att direkt sändas till utlandet? Kan sönderslaget porslin och glas finna afnämare vid något bruk?
Rådet Joel (Zrixenftjernas Arfwingars ä qwinnolinien kronofordran, efter Fullmägtiges hörande, af Kongl. Mask i Nader blifwit fastställda, hafwa Fullmägtige i afräkning pä berörde Kronofordran, som, ester skedda innehällningar och rabLcker, Utgjorde Riksd. 72,670: 44 st. 7 runst., förskottgwis, dels genast och dels kucceslivs utbetalt ^ delar eller Riksdal. 58.136: z; h. 9 rist; och har Hemliga Utskottet om återstodens betalande rvidtagit nödig författning. Efter hwad Fullmägtige uti Berättelsen upgisrvit', skola af gamla Scdelsorrerna ännu wara utelöpande circa Riksdal. 58,390: 20 st., hwilken summa ätmind, stone för en berydelig del torde kunna anses fom förlorad. Likaledes inhämtas af Ksvillons-Handlingarna, ak sa wäl de ar 1796 som är 1799 församlade Revilnrer tilstyrkt upbranning af gamla maculsrsäs Lreäir-Sed, lar, hwilken upbranning också twanne gängor blifwit Verkställd; och hwarwid Hemliga Ukffottet icke funnit något at påminna. Oonroireks bonäer hafwa ingått kil det belopp, som warit paräknadt. Och ulwisar bilagde Tabell för, Hallandet för alla arén. Af vileam - Werkst har Oomoirsr för dest deruti Ägande Adelar för alla arén sammantagna haft en br.
Det sökta utbytet hade dock blifvit best ridt, dels utaf aflidne åboen å N:o 1 Vestra Klappe, Anders Larssons arfvingar, nemligen hans aflidna tvänne syskons barn, som, med antydande att besittningsrätten lill hemmanet kunde anses dem förvarad, erinrat alt, ehuru stenkolsverkets Styrelse genom köp lått egande-rätten till nämnde hemman, sådant likväl icke skett på andra vilkor än skaltebrefvet tydligen stadgade, eller ali skalle-rätlen icke finge från grufvan oell dess drift skiljas, dels oek af delegarne i rolarne N:ris 83 oell 84 vid Luggude kompani af Norra Skånska Infanteri-regementet, hvilka rotehållare a risö go ett ökadt besvär skola genom bytet dem tillskyndas deraf all Steglinge oell Plöninge äro en mil längre bort belägna än Klappe-hemnianeu; öfver hvilka invändningar Krigsoch Kammar-kollegierne sig i underdånighet yttrat, med anförande att, på grund al åberopade föreskrifter, sorn egde tillämpning för .bedömande af bemälde arfvingars framställda anspråk, Kollegierne ansågo, att först när det fall inträffade, all Vestra Klappe hemman hlefve från grufvan och dess drift skiljdt, någon rätt för Anders Larssons arfvingar inträdde alt å hemmanet göra anspråk, lill det afseende detsamma vid pröfning i laga ordning kunde finnas förtjena : i följd hvaraf oell då fråga i detta mål icke vore att från grufvan oell dess drill skilja hemmanet, ulan endast alt utbyta detsamma emot ett annat hemman, som mäste det förra i godhet motsvara, samt de rättigheter oell skyldigheter, som i ett eller annat hänseende för den ena eller andra varit, med Vestra Klappe förenade, efter bytet komme att det andra åtfölja, Kollegierne funnit hvad arfvingarne anfört icke utgöra något hinder lör bytet eller i lietta mål förtjena vidare uppmärksamhet, äfvensom att
Prat. 1856 & 1857. 8 Sami. t A Häft. 1 2 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-L Iskol/e/s Betänkande N:o 69. lemnades till Regeringen med anhållan om en ytterligare kommitté för en ny reglering af Rikets embeten oell tjenster samt ett lörbättradt arbetssätt inom Rikets styrelseverk. En sådan kommitté nedsattes år 1819 och anbefalldes att sammanträda med Lag-fcommitlén och de lill öfverseende af de ekonomiska författningarne utsedde kommilterade. Ar 1822 afgafs ett gemensamt Betänkande, hvilket föranledde Kongl: Majrts Proposition till 1823 års Ständer om behofvet af ett serskildt Utskott för ali ännu fullständigare undersöka ärendet. Delta Utskott utarbetade ett Betänkande, deraf följande resultater vunnits, nemligen: l:o Rättsfrågors afskiljande från de administrativa embetsverken, enligt Kongl. Upphäfvande af allmänna ärendenas beredning; och 3:o Departemental-Styrclsens införande, hvilken likväl icke kom lill stånd förr än vid 1840 års Riksdag. I afseende åter på regleringen af de Regerings-deparlementen underordnade styrelseverken, lemnades frågan oafgjord, ehuru den allmänna meningen vid sistnämnde Riksdag, likasom förut, uppenbarligen var den, att en sådan reglering ansågs för Departemental-stvrelsens fulländning nödvändig, hvadan också en mängd tjenster inom Kollegierna endast tillsattes på förordnande. Vid 1844 års Riksdag omförmältes i Kongl. Maj:ts throntal behofvet af en förenklad reglering af styrelseverken och blefvo äfven, i detta hänseende, förberedande åtgärder vidtagne; men dessa föranledde endast partiella regleringar af tjenstepersonalen inom vissa embetsverk, i viss mån förhöjda löner, samt stadgandet af den, onekligen på riktiga grunder hvilande, men af Regeringen i dess vid denna Riksdag aflålne Proposition på visst sätt öfvergifna grundsatsen att tvenne eller flera tjenster i olika verk icke må i en hand förenas.
Jag skulle anse håde oriktigt och vådligt, samt föranledande till kostnader, att vid marknader begagna vakter mot allmänheten. En närmare utredning af skälen dertill torde ej behöfvas. Herr Tham, Wolrath: I likhet med hvad Grefve Posse och Friherre Cederström yttrat, tror jag ej något stadgande behöfva införas om Konungens Befallningshafvandes rätt att reqvirera vakter, då de ärfordras. Betänkandet bör således återremit - Den 19 Februari! f. m. teras, för att ändras i denna del; men att det skulle afslås, deruti kan jag ej förena mig; ty då skulle man godkänna de origtige påståenden, som motionairen gjort. Man borde veta, att man ej behöfde besvära Ständerne med sådane mål. Man hade kunnat vända sig till Konungens Befallningshafvande i orten; och säkerligen hade möjliga felaktigheter och olägenheter kunnat afhjelpas, äfven utan militairiske vakter. Om vi afslå Betänkandet, sanctionera vi på visst sätt Herr Hasselroths motion, att Rikets Ständer skulle befatta sig med della ämne. Jag anhåller således om återremiss. Herr Sandelhjelm, Paul: I anledning af hvad Motionairen anfort, angående missbruken af otillåtne marknader på landet, får jag uplysa, att inom Elfsborgs Län, vid Skaraborgs Läns gräns, nära den trakt, der Motionairen bor, har det lyckats mig att, utan annan mellankomst än af Kronobetjeningen, afskaffa en sådan marknad, sorn han klagar öfver. Hvad angår den olofliga marknad i Borås, som omtalas; så måtte ej missbruken vara så stora, som man säger, enär ingen anmälan derom blifvit gjord bos Konungens Befallningshafvande; och jag tror, att äfven denna så kallade marknad kan utan militairevakt afskaffas, om det skulle finnas nödigt.
Slutligen förekommer här den ofvan omförmälda förhöjningen i anslagen till Kokinrättkokinrättningskoslnader lör de tre Artilleri-regementena samt Fyrverkare-korpsen, hvarigenom Svea Artilleri-regemente skulle för detta ändamål erhålla 3,000 i stället för 1,950 rdr, Göta Artilleri-regemente 2,300 rdr i stället för 1,500 rdr, Wendes Artilleri-regemente 1,750 rdr i stället för 1,400 rdr samt Fynerkare-korpsen 450 rdr i stället förj 375 rdr: utgörande således den sammanlagda förhöjningen af dessa anslag 2,275 rdr. Derest ofvauanförda anslag, nemligen 62 Bil. N:o 3 a. lill Kongl. Mayl» Nåd. Prop. N:o i. om Statsverket 1865. Ingeniör trupper. till lönförhöjning åt verkmästaren vid Svea Artilleri-regementes Tygstat . rdr 2,000: — till resestipendier ät artilleri-officerare » 4,000: — till artilleri-befälets skjutöfningar » 5,000: till bestridande af åtskilliga kostnader för Göta Artilleriregementes exercisoch skjutöfningar på Tånga bed » 3,500: — till kokinrättniugskostnader vid Svea, Göta och Wendes Artilleri-regementen samt Fyrverkare-korpsen . » 2,275: — 16 775 rdr varda af Rikets Ständer beviljade, skulle kontanta Riksstatsanslaget för Svea, Göta och Wendes Artilleri-regementen, nu upptaget till 751,785 rdr 5 öre, blifva 768,560 rdr 5 öre. Ingeniör-korpsen. — Vid föregående tillfällen, då förslag från Chefen för Ingeniör-korpsen till Kongl.
Handtverkerierne på landsbygden äro att betrakta såsom en binäring af vigt, derigenom alt den sammanlagda tillverkningen, som åstadkommes af sockne-skräddare, skomakare, snickare med flere, är stor, ehuru den ej bidrager till konsternas fullkomnande, utan blott är att anse såsom ett af de första stegen till arbetets fördelning. Allmogen, och största delen af alla landtman låta af dem förfärdiga sina kläder, skoplagg och simplare möbler; och denna mängd sockenhandtverkare, samt vidare färgare, garfvare m. fl., som finnes inom socknarne, äfvensom de handelsbodar, hvilka på landel uppkomma, göra Uppstäderna mera umbärlige, och förklara så väl möjligheten, att större landsträckor äro utan städer, som ock den iakttagelsen att uppstadsrörelsen med undantag af den verkliga handeln, icke ökar sig i samma förhållande som folkmängden. Kolning är en binäring af vigt, som idkas nästan öfverallt uti Länets norra del, samt uti de skogrika trakter af den södra och östra, som äro så nära intill bruk belägne, att transporten med någon fördel låter verkställa sig. Öfverallt nyttjas blott resmilor, med undantag af någre försök med liggmilor, som egaren af Hättorps bruk i Tjellmo socken låtit göra, och hvilka ännu fortgå. Till nästan alla bruken inom Länet finnes nog koltillgång för egande ugnar, hyttor och härdar, såvida nyare kolbesparande melhoder begagnas; men vid Motala verkstad förbrukas mest stenkol. Skogshandteringen uti sydligaste delen af Länet är en binäring, som utom kolning delar sig uti flere grenar: såsom försäljning af bjelkar, plank och bräder, hvilken hufvudsakligast sker vid Gamlebyn i Calmar Län genom en flere mil lång och svår landtransport; fällning af hela skogsparker och svedjande med rågsåning på marken och högst ringa gagn af skogen; tjärubränning och tjärans försäljning inom Länet. Den del af södra skogsbygden, som är 24 Belägen närmare släderne eller slättbygden, afyttrar dit så väl bjelkar, plank och bräder, som hägnadsvirke och betydligt ved af både barrskog och björk.
Jag har nemi. trott och tror ännu, att förmånligast vore, alt distillering icke, såsom Utsk. föreslagit, bör vara tillåten ä landet under den tid, då bränvinstillverkning i allmänhet är förbjuden, ulan att den i stället bör öfverlemnas åt städerne, såsom en dem, men icke landet, tillhörande näring, och vidare att den skall betraktas såsom hvarje annan fabriksnäring. För att likväl förekomma missbruk har jag ansett nödigt, att man bestämde en viss gräns för den redskap, som i och för distilleringen tick användas, emedan jag befarar, alt missbruk eljest lätteligen kunde ske. Derföre har jag i min reservation föreslagit, att redskapen borde inrättas i öfverensstämmelse med 6:te §:u, men för att icke utestänga begagnande af den här i landet hittills använda redskapen såsom t. ex. i Stockholm och Norrköping, ansåg jag, alt med serskildt tillstånd distillering med denna redskap borde tillåtas, emot den kontroll, sorn för hvarje serskildt fall kunde bestämmas. Omständigheter häfva sedermera inträffat, hvilka föranledt mig, att nu icke begära propos. ä mitt förslag, utan förenatjag mig med Hr Braunerhjelm. Visserligen erkänner jag, att det kan vara hardt, att, när man har en länge pröfvad och såsom god befunnen redskap, den skall bortkastas och sättas i skräpvrån, men sådant kan icke hjelpas med de omständigheter, som nu äro för handen. Emot antagande af Hr Braunerhjelms förslag har Frih. Raab hufvudsakligast anmärkt, att det vore olämpligt att bestämma redskapen för distillering sådan den i öde §:n finues uplagén, dervid Frilen bland annat vltrade, att ånga icke medelbarligen finge användas. Häremot får jag erinra, att om distillering skall ske med änga medelbart, kan sådant verkställas på det sättet, all ångan föres antingen omkring eller i rör genom pannan. Ledes hon i rör, huru lätt kunna icke dessa gå sönder i lödningen eller eljest vara söndriga, så att ångan inkommer i distillations-apparaten och lönbränning bedrifves i stället.
St ten, som de utgifter, derå anvisas, må på ett ställe till redovisning upptagas-, få Rikets Ständer, som oförändradt bibehållit ofvanberörde anslag for Jägeri St., t ni, 10,601 R:dr 32 sk. 3 r;st, underdånigst anhålla, att E. K. M:t täcktes intill nästa Riksdag låta fullständigt utreda förhållandet med Skogsplanterings-Cassans tillgångar och inkomster samt hvad deraf tagits i beräkning för Jägeri-Statens aflöning m. 11. erforderliga omkostnader, och derefter till Rikets då sammanträdande Ständer aflåta Nådig Prppps tion om dessa Statens så väl inkomsters» som utgifters uppförande å deras behöriga Titlar. Då, utom i de delar, ofvan är vordet i underdånighet anmäldt, någon förändring icke blifvit i de under Sjunde Hufvud-Titeln uppförda anslags - Expeditions-Utskottets Försåg lill und. Skrifvelse, N.o 87. 171 summor ifrågasatt, hafva samtlige dessa anslags-summor blifvit bestämda att från oell med innevarande års början intill näst vidtagande Statsreglering, utgå på följande sätt, nemligen: Finance-Departementet. i:o Dcpartcments-Chefcn: Lön R:dr 4,500: — Taffel—penningar 2,500: — 2:o Departementets Expedition: Expeditions-Chefen , 3,000: — - Öfrige Embetsoch Tjenstemän 12,024: 32. - (med 358 T:r Spanmäl under lönerne, å 7
Förslaget till lag om enskilda banker med rätt att utgifva egna banksedlar. § I Frih. Stjernstedt, .Iohan Wilhelm: I min tanke hade det varit (hiskligt, om föredragningen af delta Betänk, uppskjuiits till dess frågan om räntans Ingifvande blifvit afgjord. Jag staller nemi. dessa frågor i det sammanhang med hvarandra, alt om Retiinlct ang:de räntans Ingifvande, såsom jag önskar, går igenom, vill jag icke bilalla den bestämmelse i nu löredragna punkt, hvarigenom afgörande! om nyttan af en ilrågaställd bankinrättning ölveilenmas åt K. M:s godtycke. Jag ber att i delta afseende lå yttra några ord. Utsk:t har. såsom synes af liera ställen i motiveringen (t. ex. sidd. 2 och 8). tydligen varit al den åsigt att man hurde medgifva så mycken frihet som möjligt för bildandet af bankanstalter. Sådan synes ock hafva varit åsigten hos Ulskits ordförande, Gr. Sparre, då han i sin reservation mot en annan punkt i Utsk:ts Betänk, yttrar, att han »lör sin del inom Ulsk:t gått in 220 Den J2 September f. m. på räntans fripifvande endast under den förutsättning, att lagsliftningen underlättar tillkomsten af hanker för att lätta rörelsen » Det var också egentligen endast 2 skäl, sorn under gårdagens gemensamma öfverläggning anfördes för bifall lill denna §. Det ena var alt en öfverdrifven ifver till bildande al nya banker möjligen kunde till en början föranleda uppkomsten af ett större antal än sorn vore i stånd att bibehålla sig, och hvilkas inställande kumle verka menligt på förtroendet till äfven solida banker. Delta skäl synes temmeligen lätt vederlagdt derigenom, alt den solidariska ansvarighet, som, enligt Ulsk:ts förslag, skulle åligga de egentliga bolagsmännen, ganska väsendtligt torde förekomma bildandet af banker, som icke kunna fortfara, och dessutom är det konstaleradt, att icke mera sedlar kunna bibehålla sig i rörelsen, än som al behofvet kräfves. Det andra skälet anfördes af Frih.
Maj:t möjligen kunde finna sig föranlåten att i ämnet göra, Komitén likväl icke sett sig i stånd att inom denna tid sådant förslag fullständigt afgifva I)e för besluts fattande i denna vigtiga sak oundgängliga kartorna voro nemligen icke ens fullbordade på åtskilliga af de väsentligaste punkterna och linierna Den ovanligt stränga vintern, med sina djupa snömassor, gjorde marken otillgänglig för rekoguosceringar; och, oaktadt alla ansträngnigar, hade ännu icke lngeniörkorpsen kunnat medhinna mer än en del af de planer och detaljkostnadsberäkningar, som erfordras ] afseende på grunderna för Stockholms befästande hade, enligt hvad Hans Kongl. Höghet vidare anmäler, Komiténs alla ledamöter redan för länge sedan varit fullkomligt Öfverens, och, för vinnande af det vigtiga ändamålet och uppIlande af de fordringar, som äro en följd af Kongl, brefvet den 22 November sistlidna år, antagit såsom nödvändigt, att, utom sjöbefästningarnes förstärkande vid Waxholm och ett nytt sjöfästes anläggande vid Södertelje-viken, både norra och södra landsidan förses med t vänne linier detacherade verk; — ett system, hvartill terrängen på de flesta ställen vore gynsam, och hvilket Komiterade ansåge kunna på ett ändamålsenligt sätt med vida mindre kostnad utföras, än hvad som för andra, af naturen i detta hänseende mindre gynnade hufvudstäder skulle blifva fallet. Sednast inom innevarande års utgång förmodas Komiterade kunna aflemna förslag till Stockholms befästande enligt dessa grunder, med undantag af deu norra landfronten, till hvilken dock en, ehuru mindre i detalj utarbetad, plan samt ett ungefärligt kostnadsförslag skulle medhinnas. Redan nu vore planer och kostnadsförslag till försvar af åtskilliga af de vigtigaste positioner å södra landsidans yttre linie, nemligen vid Dufnäs och Skarpneck samt Fittjabro, uppgjorda, äfvensom två alternativa förslag till södra inre linien, mellan hvilka Komitén ej kunde bestämma sitt val innan styrkan och beskaffenheten af den yttre liniens verk kunnat fullständigt bestämmas —• En ligt de af Hans Kongl. Höghet bifogade uppgifter uppginge kostnaden för ofvannämnda 3 positioner å södra frontens yttre linie till omkring
Som denna votering utfallit med 85 ja och 34 nejt samt ja således vunnit, kommer ifrågavarande artikel att vid införsel fortfarande förtallas efter 33 ‘ procent af värdet, 66: te voteringen: (197:o) Den, sorn ansar, att, såsom 3 Stånd beslutat, gällande bestämmelser för rubriken knijvar böra bibehållas, nemligen för: ”rakknifvar’* 16 sk. och ”pennknifvar* 8 sk. införselstull per stycke samt för ”knif var, andraslag, samt gafflar, ej specificerade’4 i r:drs införselsafgift skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Tinner nejt bestämmes införselstullen å rakoch pennknifvar, under eu rubrik, till 1 r:dr 12 sk. och å knifva, andra slag, samt gafflar, ej specifice» rade, till 24 sk., allt per skålpund. Vid öppnandet af voterings-sedlarna hafva befunnits 11 ja och 42 nej. Då följaktligen ja vunnit, komma de för rubriken knif var i gällande taxa stadgade införsels-afgifter att bibehållas. 6y:de voteringen: (2QQ:o) Den, som vill, att, i enlighet med 3 Stånds beslut, gällande införselsafgifter å kreatur skola bibehållas, nemligen för hästar, utom hingstar, I6r:dr? oxar, 12 r:dr 24 sk.; kor och ungboskap 6 r:dr; kalfvar, 3 r;dr; svin, atom fargaltar, 3 r:dr och andra fyrfotade 2 r:dr, allt per stycke, röstar Ja; den, det ej vili, röstar Nej; Bih. till R. Vinner nej, nedsättas dessa afgifter å: hästar, utom hingstar, till 10 r:dr; oxar till Ö r:di; kor och ungboskap till 4 r:di; kalfvar till 2 r:dr 12 sk.; svin, utom fargaltar, till 2 r:dr oell andra fyrfotade till l ndr 24 sk. stycket.
Med denna spår - Expeditions-fJtskollels Förslag lill underd. Skrifvelse iV.o 169- 107 vidd, al' hvilken i viss mån både rälernas styrka och lokomolivernas tyngd berodde, kunde likväl en något olika tyngd och styrka gifvas åt såväl rälerna som de lokomotiver och vagnar, hvilka derå skulle framföras; och för bedömande af hvad i detta afseende vore lämpligt för Sverige ansågs nödvändigt att, utom närliggande länders efterdöme och erfarenhet, rådfråga vårt eget lands lokalförhållanden, afståndet emellan de tilläinnade banornas ändpunkter och mellanliggande industri-orter samt storleken och beskaffenheten af den rörelse, som kunde vara alt på våra stambanor förvänta, äfvensom slutligen att afseende fästades å nationens anspråk all de Svenska jernvägarne i beqvämlighet, säkerhet, och fortkomst komme alt siå i jemförligt förhållande till närgränsande länders, isynnerhet Tysklands jernbanor. Efter inbemtande i utlandet af upplysningar i del vigtiga ämnet, samt efter noggranna öfverläggningar och sedan de ofta förnyade kalkylerna att, genom förminskning i tyngd och styrka af såväl den ena som andra delen, söka åstadkomma besparing, ledi till det resultat, att, äfven om vid första anläggningen en mindre vinst kunde beredas, landets fördel i sjelfva verket genom en dylik besparing åsidosattes, bestämdes slutligen den konstruktion, hvilken borde gifvas ät såväl öfverbyggnaden som materielen å Statens jernvägar. För den förra hade det i Tyskland allmänt antagna och begagnade byggnadssättet med bredbasiga räler, omedelbart hvilande på och med spik fästade vid sliperna, blifvit användt, hvilket system kunde anses såsom en medelväg emellan det dyrbara Engelska samt det ofta provisionella Amerikanska; och hvad rörelse-materielen anginge, vore de i England och Frankrike allmännast brukliga lättare fyrhjuliga såväl passageraresom godsvagnar begagnade, då de å Tyska jernvägarne mest förekommande vagnar med sex hjul, för deras stora tyngd och ohandterlighet, skulle medföra flera och betänkligare olägenheter å våra stambanor samt blifva kostsammare.