Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utsöknings-Balken af Lag-Comitéens förslag till allmän Civil-lag Öfverensstämmande lydelse: ”Ej må domstol med utmätning eller annan verkställighet af dom sig befatta. Ej må eller Konungens Befallningshafvande befatta sig med det, sorn domare-embetet tillhörer. ” Utskottet får vördsamt anföra, att ifrågavarande lagstadgande icke tillerkänner Konungens Befallningshafvande rätt till egentlig granskning af Under-Rätternes åtgärder, eller i någon mon ställer dessa domstolar i umderordnadt eller beroende förhållande till Konungens Befallningshafvande. Den åberopade §. börjar nemligen med uttryckligt förbud för sistnämnde embets-myndighet att befatta sig med det, som domare-embetet tillhörer, samt utmärker i det följande lika tydligt, att den tillsyn öfver lagski[>ningens gång vid Under-Rätterne, som Konungens Befallningshafvande tillika ålägges, ej må föranleda till omedelbar inblandning i domarens embets-göromål, utan endast lill en anmälan hos vederbörande Hof-Rätt, i händelse vid någon Under-Rätt lagskipningen skulle vanvårdas eller försummas. Denna skyldighet skulle, efter Utskottets tanka, tillhöra Konungens Befallningshafvande, äfven om i lagen bestämd föreskrift derom icke funnes; men ehuru det klandrade stadgandet, i följd häraf kunde synas öfverflödigt, anser likväl Utskottet hvarken från sjelfva saken eller från för liand varande förhållanden några skäl kunna härledas att utur lagen borttaga ifrågavarande föreskrift; Utskottet lillstj^rker alltså vördsamt, att motionen icke mätte bifallas. Stockholm den 28 Juli 1840. Bih. till R. St. Ank. till Exp. Utsk. den 5 Augusti, kl. 3 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om stadgande af skyldighet för bondeman, att gifva köpare ersättning för af denne erlagde undantags-för möner.
Och ehuru olikartade än de förslager, som härutinnan gjort sig gällande, äro, hvilka naturligtvis helt och hållet bero på hvars och Den 18 M a rs c. ra. 351 ens individuella åsigter, så kan man ej klaga öfver brist på motioner i detta amne — Hvad sjelfva saken angår, så har jag ansett det nu gållande lagstadgandet vara af den beskaffenhet, alt det lemnar domaren alltför mycket tillfälle och spelrum för väld och godtycke; ty att kunna lör samma brott dämma den ena individen från 2 till io års fästning, men den andra till döden, det torde hvar och en med mig inse vara nog stor makt i domarens hand. Det är en allmän regel att der sådant låter sig göra, bör lagen vara så bestämd som möjligt, och intet spelrum lemnäs åt godtycket eller considerationerna. Domaren är ock satt i en mycket ledsam ställning, då han nödgas tillämpa ett dylikt lagstadgande; ty om han dömmer efter det lindrigaste alternativet, så torde han vara underkastad det omdömet alt vara en vän och gynnare af liberala och revolutionära ide'er m. m ; dömmer han åter efter det strängaste alternativet, så klandras han alt vära devouerad, le^d, betald, m. m. d. Unskar man derföre, att domaremakten skall vara en oberoende, aktad och oväldig tolkare af lagen; så bör man ock laga, att denna är tydlig och bestämd, samt icke gifva anledn. till misstydning om domarens afsigtér. Att, såsom Hrr Rosenqvist och Piosenschöld föreslagit, bibehålla 5 cap. i §:n Missg.btn, sådan den af gammalt i lagen var gällande, torde dock, enligt nutidens åsigter, vara nog strängt. Jag har åtminstone ansett mitt förslag mera öfverensstämmande med tidens anda. Då jag föreslagit ett tillägg, innefattande nytt lagsladgande vid 5g cap. 7 §:□ Missg.btn, loide jag äfven böra motivera detsamma. De brister som uppkomma genom glömska af lagstiftaren, äro oftast de, som sätta domaren i största bryderi vid lagens tolkning och tillämpning.
Afund och osämja emellan grannar af den obildade Folkklassen blifva indirecta följder af ett förhållande, hvarigenom den ene ser den andres fullt ut lika goda, eller tilläfventyrs bättre, hemman fritaget från Besvär och Utskylder, som drabba bans egen, icke bättre, kanske sämre lägenhet. Man tar ej skäl af sak, när personen genom den blir afundsvärd. Ett gammalt ordspråk säger ju, att grannens ko har alltid större jufver. När nu enahanda förhållande verkligen är för handen, hvem känner menniskonaturen och gör sig icke föreställning om yttringarne af dess oförädlade skick ?'Brottmålshistorien skall icke sakna data i detta afseende. Men äro också gröfre brott, begångna af afunden, lyckligtvis sällsamma hos den godsinte och redlige Svenska Allmogen, hvem vill dock neka, att orättvist distribuerade utlagor närmast leda till försök å de vanlottades sida, att göra sig orättvisan så litet som möjligt känbar? Se här en väg till det goda folkets demoralisation, och denna väg i sjelfva Statsinslitulionerne beredd! 6o Den ia December f. m. Ädla krafter, hvilkas utveckling och utbildning just desse borde framkalla, gå jemväl förlorade. En sådan är den nationella anda, egen hos ett fritt folk och hos det Svenska historiskt ärftlig, hvilken uppkallas till skyldigheten att personligen deltaga i Landets försvar. Jn flere namn på utlagor och ju flere slika, desto flere skenskäl att undandraga sig vidare skyldigheter. Gif bonden att uppräkna 20 slag af onera, deribland knecktehåll, och han skall aldrig öfvertygas om pligten att ännu derutöfver sjelf gå i vapen. En enda, så rättvist som möjligt fördelad Statsutskyld, och alla skola erkänna sig dertill förbundne.
Unnar du mig icke att komma i ro? Jo, om du önskar det själf Förlåt mig, THÉRÈSE. far, för alla gånger jag varit elak mot dig. 25 DURAND. THÉRÈSE. DURAND. Småsaker, barn! Men ingen var så elak mot dig som jag! Jag märkte det mindre, ty jag älskade dig mest, hvarför, vet jag inte. S e så gå nu och stäng fönsterna. THÉRÈSE. Och där har du din mjölk! Ack, du barn! Där har du strykstickorna, pappa! DURAND (leende). ting annat att ge dig. Ja, hvad skall jag göra? Jag har ju ingenDURAND. THÉRÈSE. barn att du icke är mig skyldig något. Gå nu! Och ge mig bara en vänlig blick som förr! THÉRÈSE (i det hon går vänder sig om och kastar sig i hans armar). Så, så, mitt barn, nu är det bra! (Thérèse DURAND. Du har gifvit mig så mycket glädje som springer ut.) Strindberg. 26 Nionde scenen. HERR DURAND. ANNETTE. Sedan Adèle. Farväl, Annette! DURAND. ANNETTE. DURAND. ANNETTE. DURAND. Skall du resa bort; jag förstår inte det här? Jag skall resa bort. Men du kommer väl igen, pappa? Det vet ju ingen om han öfverlefver morgonANNETTE. dagen, och i alla fall kan vi ju säga farväl. Du glömmer väl inte att köpa något hem åt oss, som du brukade förr? (Går.) DURAND. Adjö med dig då, far! Och lycka på resan! jag köpte något åt barnen! Adjö, min Annette! På ondt och godt, på stort och smått, och där ADÉLE (in). (Lallar för sig själf.) Du minns det, fastän det var så länge se'n du sått, få andra skörda. 27 DURAND. Att jag talar i förtäckta ordalag, det betyder veta för mycket. Var lugn, barnen har jag fått upp på sina rum. Nu ska' du fråga mig Adèlel Nu skall du höra mig! Och förstå! endast att jag vill förskona ditt samvete från att först så här:
Euru ansvarsfullt, hnru maktpfdiggaode ar icke barnmorskans kall d l i hennes vArd anfortros det dyrbaraste, det kiiraste man ager! D8 faran st#&amp;r for diirren, stiillas krafven pB barnmorskan hiigt, d&amp; fordrar man ej blott gedigna kunskaper och tilliimpning af antiseptikens och aseptikens s t r h g a regler, utan ock offervillighet, noggrannhet och den storsta plikttrohet. Xan hoppas och vantar allt af den vdrdarinna som man, sedan hon slutat sitt arbete, ofta illa aflonar och m a r t glommer. Borde ej den k&amp;r, som utfijr ett sL maktpkliggande arbete i vArt land, kunna pirakna alla kvinnors sympati och borde ej den rorelse, som vill soka skaffa dess luedlenirnar hogre utbildning, vjnna hela viirt follrs stad och intresse? G. A.. ' Om karlek ~Iverlefver dod. Om karlek ojverlefver dod och iifYer himlens froskel skrider, om ' hjarta t v arms a j jordisk glod dar ojvan jordens kval och strider, dar ingen pldgor, ingen lider, dd vill jag do i denna s fund, vill fly94 oyver rum och fider mot evighefens Ousa rund. ~ y a r vi ti / / &amp; dens afgrund ftirts, vi droya bayvande vid randen; f as f redan dodssignalen horts, vi gripa efter jordebanden. flck om man ~ i s s t e att, man f m n den, till hvilken jam f ens hjarfa trdr, a f f anden blefye e f t rned anden i karlek, som ej doden ndr! Jephtahs dotter. Gar du lofvat cit gud i vcir nod, o min fader, din dotters dd; d, bar din seger du kopt rned mitt / if, se jag blottar min barq for din knif.
2 k 2: 50 D:o d:o 6 knapps Mousquetaires » 2 a 2: 50 samt alla slag, såväl eleganta som enklare, Glacé- och Gants de Suédes från 2 till 20 knappar. Rekvisitioner från landsorten mot efterkraf. 7 22. blandad efter engelsk och fransysk smak, flere sorter. Biffstekssås. Glacé-, S o j a, Malda kryddor (garanteras oblandade) på bleckdosor med genomborradt lock. flere gänger prisbelönade och fullt jämförliga med de bästa utländska fabrikat. Tillhandahållas hos H r r specerihandlare. Malmbergs HANDSK-AFFÄRER. S e n a p, En ung, musik, flicka, 25 år, med utm. helsa — goda kunskaper — känner engelska, franska o. tyska språken, hvilket sen. hon talar — önsk. resa för att vid. utbilda sig, men sakn. tyvärr pengar. Ett gladt o. uppfriskande humör är hennes enda kapital. Nåväl, med detta erbjuder sig ifrågav. person som sällsk. åt den dam med tillgång på pengar, som önsk. tillbringa sommaren på resor. Sänd svar i biljett märkt » Enkla vanor », Iduns red., Sthlm. M a l m l o e r g;. P lats sökes nu eller till hösten i hushåll af en arbetssam och enEn kviulig gymnast söker verksamkel flicka, kunnig i hvarjehanda inom ett hem förefallande görohet under sommarmånaderna. Närmare upplysningar lemnas af professor Ribmål. På lön fästes miDst afseende, endast verksamhet erhålles. Bek. finnes. bing, adr. Lund. [2054] Svar till » H — a 19 ». Iduns byrå. [204S] ligttr., nitisk lärarinna söker plats i godt hem. Underv. i alla vanl. n ung flicka önskar plats i en enskolämn., språk, musik o. handarbeten. kel familj på landet att lära sig Godhetsfullt svar till » Flärdfri 26 », hushållsgöromål och bitr. med sömnad. Iduns byrå, Sthlm. 12027] Om så önsk.,erläggas 100 kr. pr år. Adr.
Utsk. har uti sitt sednare utlåt, yttrat sig anse ett månadtligt anslag af 5oo r:dr till Ur Landtm, och ^00 r:dr till hvardera af de öfriga Talmännen såsom R. St. värdigt och fullt motsvarande Hrr Talmäns riksdagskostnader. Om ett sådant anslag verkligen vore fullt svarande emot hvad dessa Representationens högsta embetsmän behöfva för bestridande af de utgifter, som med deras befattningar äro förenade, skulle äfven jag anse anslaget vara R. St. värdigt; men då jag betviflar, att det är fullt svarande emot kostnaderna, anser jag det icke vara R. St. värdigt att så inskränka anslaget, att Hrr Talmän skulle nödsakas af egna medel bestrida nämnde kostnader. Under åberopande al hvad jag härom yttrat, då frågan förra gången förevar, begär jag således den proposition, att ersättningen för Hr Landtmrs och öfriga Talmännens riksdagskostnader må fastställas i likhet med hvad vid sista riksdagen ägde ruin. Jag vet likväl icke, örn något särskildt anslag för Hr Landtm, då utgick, eller örn det inskränkte sig tiil kostnaden för landtmls-klubben; men för de öfriga Talmännen utgjorde det, såsom jag vill minnas, 700 r:dr i månaden. Hr von Heijne, Georg: Såsom gammal riksdagsman har jag flera gånger återvänd t från riksdagen och på särskilda orter i alla sälskapskretsar råkat personer, som alltid klagat öfver, huru litet blifvit uträttadt och huru mycket riksdagen kostat; men den inskränkning, som nu i början af riksdagen blifvit föreslagen i de s. k., men af mig icke såsom egentliga ansedda riksdagskostnaderna, förefaller mig, sorn deri skärf, hvarom i Bibeln talas, att en andelig man lade i offerkistan. De rätta kostnaderna härröra från 3l2 Den 17 Mars f. ni. riksdagarnas längd och minskas icke betydligt genom afprutning pä dem, som nu äro i fråga, hvartill jag linner intet skal; ty icke kostar det mindre att lefva nu än förr. Jag fruktar, att denna muta åt allmänna omdömet icke tillfredsställer Nationen, utan att vi i stället böra försöka att göra riksdagen så kort som möjligt.
Jag har visserligen hört några ljudliga ja-rop, men då jag har ani. begära votering anser jag mig böra göra det i detta fall. Uplästes till justering samt, godkändes följande voleringspropos : Den som bifaller 71:sta punkten af StatsUtsk:s Utlåt. N:o 167, röster Ja ; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, beslutar R. o. Ad. att Guvernören m. m. Öfverste Haasum vid afskedstagandet från Guvernörs-embetet på St. Barthelemy må på allmänna IndragningsStaten komma i åtnjutande af ett årligt pensionsbelopp stort 6,000 Rdr Rmt. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 24. Nej — 12. H. R. o. Ad. som till eftermiddagens plenum upskjöt återstående pröfningen af förev:de Utlåt, åtskiljdes kl. 3 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Onsdagen den 9 December 1857. Plenum kl. 6 e. m. Frih. Åkerhjelm, Johan Carl, fortfor att i Hr Gr. o. Landtnäs ställe föra ordet. Fortsattes pröfningen af StatsUtsk:s Utlåt. N:o 167, angtde regleringen af utgifterne under RiksStatens Nionde Hnfvudtitel. Härvid förekommo: 72:dra punkten, angtde pension för Skolläraren Jonas Reuter; 73:dje punkten, angtde eli årligt arfvode för Magister V. G. Lindhagen; 74:de punkten, ang.-de förhöjd pension för förre Den 9 December e. m. 171 e. o. Professorn Johan Ilabbén; och 75:te punkten, ang:de förhöjdl anslag för förre c. o. Professorn Abraham Cronholm, Dessa punkter biföllos. 76:te punkten, angule pension för Asscssoren C. F. Plageman. Gr. Adlersparre, Carl Aug.: Man måste medgifva, att Utsk:s anförda skäl för afslag å den väckta motionen är ett bland de menlösaste.
Mits nådiga rörklarande, all den utredning, som deråt kunnat gifvas, behagade E. K. Mit, medelst nådig skrifvelse den 20 December 1847, åter hänskjuta detta ärende till rikets då församlade Ständers åtgärd, på det att, derest omständigheterne sådant medgåfve, jemväl åt Stockholms stad måtte beredas en lindring i inqvarteringstungan, hvaraf städerne, utom Stockholm, redan vore i åtnjutande; till svar hvarå Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse af den 2 Augusti 1848 tillkännagåfvo 348 Expeditions-Utskottets Förslag till uncl. Skrifvelse, N:o 158. att, ehuru det visserligen vore med billighet öfverensstämmande att Stockholms stads inqvarterings-skyhlige finge åtnjuta den af E. K. M:t i nåder antydda lindringen i inqvarterings-besväret, medel för tillvägabringande deraf dock då ej funnes att tillgå, hvadan frågan borde anstå till nästinträffande riksdag. Och har, i anledning häraf, E. K. M:t, med hänvisande till dess högstberörda skrifvelse i ämnet, täckts till Rikets nu församlade Ständer, genom nådig skrifvelse af den 17 Januari innevarande år, ånyo öfverlemna detta ärende, i ändamål att den lindring uti inqvarterings-hördan, hvaraf hufvudstadens inqvarteringsgifvare äro i behof och hvars billighet Rikets Ständer jemväl erkänt, malte, derest Rikets Ständer skulle finna omständigheterne det medgifva, kunna hufvudstaden beredas; i hvilket afseende E. K. M:t, som till Rikets Ständers Stats-utskott låtit aflemna de uppgjorda och Rikets Ständer förut förelagda förslag till ny inqvarteringsordning för staden, jemte - tillhörande handlingar, serskildt fästat Rikets Ständers uppmärksamhet deruppå, att en Krigs-kollegii och Stats-kontorets den 26
I afseende härå föreslås, alt nedannämncle Samlingar må i 2:ne Afdelningar skiljas, så att i:sta Samlingen, usta Afdelningen kommer att innehålla: Kongl. Majrts Nådiga Propositioner och Skrifvelser, jemte Utdragen af de inför Kongl. Maj:t uti Stals-Rådet i ämnet förda Protocoll; och 9.:dra Afdelningen : Berättelse om hvad sig i Rikets Styrelse tilldragit, sedan nästföregående Riksdag, samt alla de af Kongl. Maj:t uppå Riks-salen hållna tal, med Kongl. Majrts Nådiga Svar uppå de af Rikets Ständer gjorda underdåniga framställningar och förslag. ardra Samlingen, irsta Afdelningen: Rikets Ständers Revisorers samt Justitine-Ombudsmans med fleres till Rikets Ständer afgifna Berättelser. 2:dra Afdelningen: Samtlige Landshöf - 8 Expeditions-Utskoltcts Memorial N.-o ^22, dingarnes Femårs-Berättelser, derest, såsom nu föreslås, Rikets Ständer skulle finna, att desamma böra i Bihan* get intagas, sedan Rikets Ständer vid denna Riksdag, på sätt af io:de Samlingen, i:sta Bandet, pag. 28 synes, beslutat bos Kongl. Majrt göra underdånig anhållan om nämnda Berättelsers tryckning hädanefter samt uppläggande till så stort antal exemplar, att desamma vid näst inträffande Riksdag må i Riks-Stånden kunna utdelas, 4:de Samlingen, vsta Afdelningen: De af Stats-Utskottet ensamt afgifna; samt 2:dra Afdelningen: De af Stats-, gemensamt med andra Utskott afgifna Memorial, Utlåtanden ochBetänkånden. 5:te Samlingen, i:sta Afdelningen; De af Bevillnings-Uskottet ensamt; och 2:dra Afdelningen; De af Bevillnings-, gemensamt med andra Utskott afgifna Memorial, Utlåtanden och Betäntanden. 6:te Samlingen, i:sta Afdelningen: De af Banco-Utskottet ensamt; och 2:dra Afdelningen:
St:r, kan jag för min del icke De n 23 December icke instämma i den sista värde talarens afstyrkande å det af StatsUt. sk. jag och många andra vid föreg:de Riksdag yttrade, anser jag att det skulle vara en stor fördel, om KrigsKollegium befriades från förvaltningen af ifrägav:de kassor, och jag kan icke inse att de derigenom skulle lida någonting, då organisationen af deras förvaltning icke är ifrågasatt att löriindras. För min del tillstyrker jag således bifall till StatsUtsk:ts framställning. Hr Fåhraeus, Olof Immanuel: Om ett bifall till ifrå gav;de hemställan kunde ens i ringaste mån leda till något intrång på regeriugs-maktens område, såsom den förste värde talaren tycktes vilja antaga, skulle jag vara den första, som motsatte mig ett dylikt förslag. Jag har likväl icke kunnat så upfatta saken. Jag trodde, att ilen tiden var förbi, då regeringens orgauer å ena sidan och II. St:r å den andra betraktades såsom tvenne mot hvarandra stående fieodtliga makter. Här är emellertid icke frågan om den grundsats, som ställer ItiksgäldsKontoret uteslutande under R. St:s styrelse och förvaltning, utan frågan galler, huruvida detta penningeverk eger all den soliditet, som erfordras, för att öfvertaga förvaltningen af medel, hvilka äro anslagne till ändamål, hvaröfver den andra statsmakten förfogar, och att lliksgäldsKontoret eger en sådan soliditet lärer väl icke kunna bestridas. I Europas förnämsta handelsstäder lärer nu mera icke finnas någon affärsman, som häller kassa, utan han insätter sina penningar i någon bank eller bos någon enskild bankir, hvarifrån han vid förfallande behof kan lyfta dem. Skulle icke denna för lättnad och beqvämlighet beräknade utväg vara än mera ändamålsenlig, enär fråga är om en statsaffär? Gr. Björnstjerna har anmärkt, att StatsUtsk. velat ställa K rigsföryaltningen i förlägenhet, och han har i detta afs:de gjort erinringar mot inledningen till Utsk:s hemställan, hvilka tyckas ådagalägga, att han icke upmärksamt genomläst Utsk:s Betänk.
» Charpentier, G. R. 792. » Lagerhjelm, G. R. 1479. » Ulfhjelm, Fullm. Hr Edelstam, C. F. 1563. » Cederstråhle, E. C. J. 1636. » Reuterschiöld, C. L. 1702. » Törnebladh, C. O. 1749.B.» von Ehrenheim, P. J. 1959. » von Kraemer, A. R. 1979. » Brakel, M. G. 2017. » Björnstjerna, R. M. E. C. 2107. » Gustafschjöld, Fullm. Gr. De la Gardie, R. Suppleanter: Hr von Vicken, Fullm.Frih. Leijonhufvud,C. G. 330. Frih. Silfversparre, C. J. O. G. 2311. Hr Rabenius, Fullm. Hr Silfverstolpe, F. O. 2082. A. Hr Mannerskantz, C. A. 140. Gr. Björnstjerna, C. M. 404. Frih. Bildt, D. G. 778. Hr Leijonancker, F. W. E. C. 350 Den 16 Maj. N:o 325. Hr Appelbom, Fullm. Hr Ribbing, E. » 2292. » af Edholm, E. W. » 2308. » af Ström, C. F. » 2319. » Westerstrand, C. A. » 2317. » Fåhraus, O. J., alla med 131 röster, sedan genom lottning blifvit bestämdt, hvilka skulle blifva ordinarie Ledamöter och i hvilken ordning de öfriga borde såsom Suppleanter ingå.
Guldtillgången 132,8118%no, efter afdrag af Dukatskuldeu 955, belöpande sig till 131,858sn/mn utgör ä 102 sk. silfver 280,199:45. 7. Summa R:dr Silfver 8,241,790: 5. 6. motsvarande enligt myntbestämningsgrunden Banko R:dr 21,978,106: 46. 8. Jemlikt Banko-Reglementets 124 § får Sedelstocken derutöfver utgöra högst 20,000,000: Tillhopa 41,978,106: 46. 8. Men enär sedelstocken uppgår till allenast olvanupptagne 39,424,465: 12. 6. förefinnes en skillnad emellan Sedeloch Depositionsskulden samt maximibeloppet af sedelstock, af 2,553,641:34. 2. Stockholm den 15 December 1847. \ STOCKHOLM, tryckt ros i. j. hjerta, 1847. Bih. till R. St. Berättelse lill Rikets Ständers Bimco-Utskolt, angående förvaltningen af llikels Ständers Bank, gifven i Slockholm den 15 November 1847. I den ordning, hvartill upställningen al' Banko Reglementet under den 23 Maj 1843 föranleder, och till åtlydnad af föreskriften i 20 § af samma Reglemente, få Bankofullmäktige härmedelst afgifva berättelse om Bankens tillstånd, rörelse och förvaltning i sin helhet samt de hos Fullmäktige förekomne hufvudsaklige ärenden från sedriaste Riksdag till nedanstående dag, under tillkännagivande, att Rikets Höglofl. Ständers åren 1845 och 1847 församlade Revisorer, som granskat Bankens räkenskaper för åren 1844, 1845 och 1846, samt genomgått Fullmäktiges, Understyrelsens och Ivommissariernes i Låne-Cancelliet protokoll till den 15 nästlidne September, hos Rikets Höglofl.
STOCKHOM, TRYCKT HOS ERIC WESTRELL, 1856. lifter verkställigheten af den innevarande års statsrevision tillhörande granskning af räkenskaperna och förvaltnings-åtgärderna vid Rikets Ständers Riksgälds-kontor, få undertecknade, inom Riks-stånden valde Revisorer af Stats-, Rankooch Riksgälds-verken, afgifva den uti gällande revisions-instruktion föreskrifna berättelse om Rihsgälds-koniorets ställning samt hvad vid denna revision förekommit. Revisorerne, sorn, till följd af 64 § i sednaste riksdagsbeslut samt Kongl. Maj:ts nådiga kungörelse den 30 sistlidne Maj, sammanträdde den 15 påföljde September, fingo då emottaga ej mindre Fullmäktiges till Revisorerne afgifna berättelse om Riksgälds-kontorets ställning och förvaltning under den lid, revisionen omfattat, än äfven de berättelser, som, med afseende å samma revision, borde af Riksgälds-kontorets Kommissariat och Ombudsman ailemnas. Efter tagen kännedom om dessa berättelsers innehåll och med ledning af den vid 1840 och 1841 års riksdag för revisionerna af Riksgäldsverket utfärdade särskilda instruktion, hafva nu församlade Revisorer granskat Riksgälds-kontorets hufvudböcker, jemte dertill hörande räkenskaper, för uren 1853 och 185-1 samt läst och genomgått de hos Fullmäktige förda protokoller från och med den 30 November 1853 till och med den 15 September detta år; varande 1851 och 1852 års hufvudböcker granskade vid 1853 års statsrevision samt den då verkställda granskning af Fullmäktiges protokoller sedermera fortsatt af Rikets Ständers Stats-utskott till förstnämnde dag; hvarföre den decharge Fullmäktige, enligt nvssbemälte Utskotts tillstyrkan i dess utlåtande M 27, under sednaste Riksdag erhöllo, omfattade alla af Fullmäktige dessförinnan vidtagna och i sagde protokoller antecknade beslut.