Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bohmansson hemställt att, med afseende å nu anförda förhållanden och särskildt den vinst för det allmänna, som af den ifrågavarande förändringen vore att hemta, Rikets Ständer för ifrågavarande lån å 720,000 R:dr ville medgifva Christianstad—Hessleholms-jernvägsbolag samma vilkor, som för andra dylika bolag blifvit bestämda, eller att lånet må få räntefritt innehafvas under tre år från de tider särskilda delar deraf blifvit lyftade. Af Stats-Utskottets vid sistlidna riksdag afgifna Utlåtande N:o 88 inhemtas, att den längre eller kortare räntefrihetstiden gjorts beroende icke, såsom motionären antagit, af den bredare eller smalare spårvidden, som för en eller annan bibana blifvit föreslagen, utan af den längre eller kortare tid, sorn ansetts åtgå till den ena eller andra banans fullbordande och öppnande för allmän trafik. Sålunda hade för Ystad—Eslöfsbanan räntefriheten blifvit lämpad efter den tid af tre år, som antagits vara erforderliga för denna, jemförelsevis större bibanas fulländning, under det åt den mindre Christianstad—Hessleholms-banan beviljats dylik frihet endast under de tvänne år, som för denna jernvägsanläggnings fullbordande ansetts behöfliga; och då nu kändt är, att Christianstad—Hessleholms-banan, äfven med den för samma bana sedermera antagna bredare spårvidd, hann att fullbordas inom andra arbetsårets utgång, torde redan ur detta förhållande kunna hemtas anledning till afslag å motionärens framställning; men derförutan har Utskottet, i stöd af de åsigter, som under föregående riksdagar i dylika frågor hos Rikets Ständer gjort sig gällande, ansett sig böra framhålla angelägenheten deraf, att de bolag, som för utförande af jernvägsanläggningar eller andra produktiva arbetsföretag erhållit understöd af Statens medel, tillförbindas att, sedan arbetena blifvit fullbordade, noggrannt fullgöra sina mot Staten åtagna förbindelser; Och finner Utskottet sig alltså sakna skäl att till Herr Bohmanssons ifrågavarande motion tillstyrka bifall. Stockholm den 15 Maj 1866. af Herr C. Bohmansson.
Vidare brynt lök, antingen portugisisk eller små charlottenlök, brynta champignoner, stufvade murklor, små köttbullar, kotletter eller biffar med lök, kalfnjure, skuren i skifvor och doppad i äggula och stötta skorpor samt löst stekt i smör på ett vanligt pannjärn, kramsfågel, stufvad kalfhjärna, som äfven kan serveras i lådform, då den i smör, mjöl och mjölk eller grädde stufvade hjärnan blandas med salt, peppar och något muskot, hälles i en porslinslåda och strös med rifvebröd samt gräddas i ugnen. Små pastejer med någon stufvad fyllning af vildt, höns, champignoner eller dylikt äro alltid omtyckta — de läggas då upp på en bruten servet på ett rundt fat —, likaså en god omelett med stufvade kräftstjärtar, hummer, sparris, champignoner eller murklor. Slutligen bör man ha ett godt och svalt, dock ej för kallt öl — ölet anses skola hålla rummets temperatur — hvilket, jämte ett fullt tillräckligt antal glas, helst bör sättas på ett särskildt bord i smörgåsbordets närhet. Här ett exempel på, huru ur ofvan meddelade samling kan utväljas ett passande litet godt smörgåsbord: Förutom bränvin, smör bröd, ost, rädisor, anjovis och inlagd sill följande 6 assietter kallskuret: färsk kalfstek, salt tunga, rökt lax, små bräckta prinskorfvar, kall kyckling och grafvad strömming. Varma smårätter: ugnstekt potatis, stekt kalfnjure, små lammkotletter, stufvad hjärna i låda, kramsfågel, brynt lök, sparrisomelett samt på ett fat: stufvade kräftsjärtar med ganering af små pastejer med fyllning af stufvade champignoner. Pastejerna läggas rundt kring fatet, kräftstjärtarne i midten. Ett annat exempel: bränvin, smör, ost, sardiner, jägermatjessill och kallskuret: lefverpastej, rökt gåsbröst, salt kött, graflax, inlagd ål, brynta champignoner. Varmt: ugnstekt potatis, små biffar med lök, stufvad hummer, omelett med murklor.
Dit få räknas: de i tabellen nämnde 15 stycken Tegelbruk med 8 ä 900,000 muroch taktegels tillverkning, till förbrukning hemma samt försäljning i Stockholm och Upsala, hvarförutan flera bland Allmogen slå tegel i mindre partier; 1 Pappersbruk, Lingonbacka, i Järlåsa Socken, med 25 arbetare och hvars tillverkning sistlidet år uppgick till 22,000 R:dr B:ko; Vadmalsstampverk i Gamla Upsala Socken, skött med arbetare från Upsala stud. Till binäringar kunna räknas: l:o 12 st. Kalkugnar, tillhopa uppskattade till 10,986 R:dr, hvilkas afkastning försäljes i Upsala och i landsorten; 2:o Salpeterlillverkningen, lill hvars bedrifvande år 1837 funlios 230 plantlador, med 1,294 Lisp. produktion, men sistlidet år blott med en afkastning af 960 Lisp. 19 Skalp., visar sig vara i aftagande; 3:o Linneoch Ylleväfnader tillverkas icke fullt för husbehof, hvadan mycket, särdeles af de sednare, anskaffas genom Gårdfarihandel!!, som för den enskilda husflilen m. m. är förderflig, men i vissa distrikter skall hafva något förminskats; 4:o Fiske, hufvudsakligast af strömming, idkas af invånare i Elfkarleby, Wesslands, Leufsta och Hållnäs Socknars skärgård och är af någon vigt, emedan omkring 400 personer hafva sin nödtorftiga bergning deraf. Äfvenledes lemnar lemnar Nejonögonlisket i Elfkarleby och Wesslands Socknar en icke obetydlig inkomst. Elfkarleby 13 Krono-laxfiske är, till underdånig följd af Eders Kongl. Majtls nådiga Bref till Dess och Rikets Kammar-Kollegium af den 16 Februari i838, utarrenderadt på 10 år åt flere strandägare, med Kronans vinst och lill ännu större förmån för det dyrbara fisket, som, genom borttagandet af hinder emot fiskens uppgång i floden, mycket förbättrats och nu bereder orten en större och allmännare inkomst än förr.
Herr Landt Narflalken erindrade, att da det beslut Rlkjcns Ständer öfwer denna fräga kunna kaga, ej gälde utan Konungens nädiga sanction, och den under den korrta återstoden af Riksdagen ej kunde medhinnas alt giswas, torde det wara bäst, om Ridderstavel och Adeln wille läka fxägan hwila lil nästa Riksdag, hwarpä han således nu wille göra proposition. Bifölls. Grefve öckörner, r^stolpla Oöran: Dä Bewillnings-lörorduingen ar ganjka wiblystig, och eir justering inom Stäijden skulle bäde uptaga mycken tid, och likwäl icke följas med ali nödig upmärksamhet, kror jag att det skulle wara en bäde genare och säkrare utwäg, om hwarje Ständ, till ali öfwerwara denna justering, ukfäge 2.me personer, som förrättade - Den 14 Augusti715 räkrade den i Bewillmngs-Ukstotket, och om jag wägade proponera, sku le jag dertill wilja förestå Ordföranden i Erpedinons-Utfkotiet, och Kong!. Secreteraren l-Uksnstoär. Herr Landr Marflalken pioponerade härtill bisau, ,a '! vneiiec rugen widare justering i Staude! skulle erfordras. Ropades Ja - Grefwe bärner, ^clolpk 6öran: Da Riksdagen nu sä nara nalkas sch stu, ärerstär del för Riddenkapet och Adeln a;k emot den man, som under denna rid med sa u märkt stickelighet för! Rrv. derskapet och Adelns öfwerläqgningar, ådagalägga ett bewis as förtjent aglninq, genom det beslut, att la a utsätta Herr Land! Marskalkens portrait ibland de warde Herr ar och M än, hwilka före honom innehaft samma rang.
och hafva tillräckliga kroppskrafter samt Kunnig i g eller nsstrykning samt något litet i hafva tjänstgjort minst 6 månader på större matlagning la och k lädsömnad. demisjukhus. Aflöning 500 kronor, för år — 14 dagar. Ref. önskas. » Irma », Sköfde. ~&gt; (Räntmästarehuset) med tillägg af 25 öre för hvarje tjänstgö- NG, BÄTTRE FLICKA önskar nu i nov. ringsdag samt fria förrättningsresör. JUlm. plats i Göteborg eller dess närhet att Ansökan jämte intyg böra före den 1 deU gå frun tillh. Har genomgåt Handarb. VänRiks» S 75. cember insändas till ner samt äger någon vana uti matlagning. EN SKÖNASTE Önsk. anses som familjemedlem. Svar med Prov.-läkaren H. Walldow, angifvande af referenser emotses tacksamt PRYDNADEN u nder adr. » A. S. », Söderhamn p. r. (S. T. Idun Stoakho Im, Iduns Tryckeri Aktiebolag. N:r 36 (403) Prenumerationspris pr Idun ensam _ Iduns Modet, fjortondagsuppl. Iduns Modetidn., månadsuppl. Barn garderoben Byrå: år: kr. B: — Klara Södra Kyrkog. telef. &gt; 5: — &gt; 3: — Prenumeration sker å alla post&gt; 3: — anstalter i riket RedaStör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Redaktionssekr. : J. Nordling. Isabel Caroline trtgifnlngatid: hvarje helgfri fredag. Lösnummerprls 15 öre (lösn:r endast för kompletteringar.) Annonspris: 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. Somerset.
När vi i religiösa historier från medeltiden finna Virgilius omnämnd såsom eri af de profeter, hvilka besökte Kristi vagga; när ett illustreradt psalterium återgifver scener ur Kristi lif, i hvilka alltid figurerar en borg med ett fällgaller; när till och med korsfästelsen af Langländ skildras på riddarspråket, så att krigsknekten, hvilken stack upp Kristi sida med ett spjut, betraktas såsom en riddare, den der vanärade sin riddarevärdighet; när vi läsa om att korsfararne sjelfva kallade sig » Kristi vasaller » — behöfva vi inga vidare bevis för att se, till hvilka löjliga missuppfattningar våra förfader förleddes, när de på judarnes samhällsskick och seder tillämpade sina egna föreställningar och begrepp. Men vi märka icke att vi sjelfvaalltjemnt bilda oss föreställningar, hvilka om än mindre klumpiga dock komma ganska långt från sanningen. » Underbara äro Allahs verk! » säger musulmanen i Indien. • » Se den der franken går och stöflar „omkring, när han kunde få sitta still, om han ville ». En annan intellektuel svårighet möter oss i de båda hvarandra motsatta trossatserna, att menniskonaturen är oföränderlig och att den låter lätt förändra sig. I stället böra vi göra oss hemmastadda med den satsen, att menniskonaturen genom samhällslifvets uppfostrande, inflytande långsamt forändras under en följd af generationer. De subjektiva svårigheter som bero på känslorna äro så många och intaga ett så vidsträckt fält, att Herbert Spencer egnar dem särskilda kapitel, hvilka han indelar under rubrikerna: fördomar, beroende af uppfostran, fördo-mar alstrade af fosterlandskänslan, klassfördomar, politiska fördomar och teologiska fördomar. Bland dessa kapitel är det som handlar om uppfostran synnerligen lifligt i framställningssätt och slående i bevis. Det skulle klara våra begrepp om många saker — säger han — om vi öppet ville erkänna den sanningen, att vi ega tvänne religioner. Den ursprungliga menskligheten har blott en, en fjerran framtids mensklighet skall ock ega blott en * De äro hvarandra motsatta; och vi som uppehålla oss på midten af civilisationens utvecklingsbana måste tro på båda.
Borgareståndet har deremot återremitterat 88 § 2 mom. äfvensom i sammanhang dermed 90 §, uppå yrkande dels af Herr Billström, som anfört: att genom stadgandet i 90 §, att i de städer, der högre elementar-läroverk finnes, en Lektor skall bland Presterskapet väljas till taxeringsman, uppstode det förhållande, att i Rikets begge Umversitets-städer, hvarest funnes sådana läroverk, uti taxeringskommittéer komme att ingå en Lektor samt endast en medlem af det egentliga tjenstgörande Presterskapet, hvarvid, i afseende å denne sednare, kunde inträffa, att, när valet, såsom i Lund vore brukligt, förrättades klassvis, en med prebende-pastorat försedd Professor eller Akademi-adjunkt, och således en person, som icke hade presterlig befattning inom staden, kunde komma att väljas; och då en sådan utgång af valet vore mindre ändamålsenlig, enär de akademiske lärarne ansåges sakna nödig erfarenhet och kännedom om den ekonomiska ställning, hvari stads-mnevånarne sig befunne, har Herr Billström föreslagit, att, sedan genom 90 § blifvit stadgadt, att en Lektor skulle utses till taxeringsman i de städer, der högre elementar-läroverk finnes, uti 88 § 2 mom. måtte uttryckligen stadgas, att den andra taxerings-mannen af presterskapet skall vara en i staden tjenstgörande prestman, dels ock af Herr Henschen, som ansett att af det i 90 § begagnade ordet Lektor vid tillämpningen kunde uppkomma svårighet, emedan Lektorer icke funnes anställda vid alla högre elementar-läroverk, hvarföre detsamma ansågs böra mot ett lämpligare uttryck utbytas. Utskottet kan icke inse att någon olägenhet skulle deraf uppkomma, i händelse en prestman, tillhörande Akademi-staten, blefve uti Presterskapets klass vald till taxeringsman uti universitets-städerne, då det är att antaga att den större valfrihe ten lemnar bättre tillfälle att finna den lämpligaste personen.
Ar den, som till afsättning-eller mistning af embete gjort sig skvl dig, ej i besittning af embete; då skall, i stället för förlust af ernbetet, dömas till fängelse, om hail till afsättning, och till böter, efter ty i 28 Kap. 24 § sägs, om han till mistning af embete skyldig var. Ilan vare ock förfallen till hvad i öfrigt af 22 § i detta Kapitel emot honom tillämpas kan. 24 §. Hvad om embete i 22 och 23 §§ sggdt är, gälle ock om tjenst eller annan allmän befattning, ehvad den af förordnande eller medborgares val beror. 25 §. Vissa i lagen bestämda brott medföra den påföljd, alt den dömde ej må i allmänt värf brukas; och varde den, som till sådan påföljd gjort sig förfallen, oberättigad att utöfva embete, tjenst eller annan -allmän befattning, att till allmän befattning välja, så ock att föra annans talan inför Rätta. 26 §. I några fall straffas brott med påföljder, utom dem, som nu sagda äro, efter ty derom i lagen särskildt stadgadt finnes. 27 §. Är någon utom Riket för brott straffad, och förty, efter 1 Kap. 3 g, från straff här i Riket fri; må dock förlust af embete, eller påföljd, som i 25 § sägs, honom här ådönias, der brottet efter denna lag sådan förlust eller påföljd medförer. 28 §. Är någon genom benådning förskonad frän straff, som -medförer förlust af embete, eller påföljd, som i 25 § kägs; vare dock ej fri från den förlust eller påföljd, der ej sådant vid benådningen förklaradt är. 3 Kap. Orri försök till brott. 4 §. Ilar någon uppsåtligen börjat verkställa brott, utan att brottet till fullbordan kommit; varde gerningsmannen för försök straffad, i den mån försöket till brottets fullbordan sig närmat; dock högst med det straff, som är närmast under det lindrigaste, hvarmed brottet, om det fullbordadt blifvit, belagdt är.
Enligt hvad det hos Sveriges och Norriges Interims-Regering öfver Sjöförsvars-ärenden den 1 Februari 1853 hållna protokoll utvisar, yttrade Föredragande Statsrådet Herr Ulnerj att som de till indragning afsedda Underofficers-beställningar skulle ersäLtas genom ökadt antal Esta klass matroser, samt Rikets Ständer beviljat den för dessa sednare nödiga högre aflöning, hade. Förvaltningen af Sjöärendena häraf hemtat anledning, att i dess afgifna förslag till stat för femte Hufvudtiteln år 1852, i underdånighet föreslå Underofficers-korpsens minskning med det antal af 28 Underofficers-platser, som i det Kongl. Majrts nådiga proposition åtföljande anförande af Departements-chefen var föreslaget; men Kongl. Maj:t hade i afseende derå ej vidtagit annan åtgärd, än att vederbörande förständigades att, vid inträffande vakanser i Flottans tre lägsta Underofficers-grader, någon tillsättning tills vidare ej skulle ega rum. Då Kongl. Maj:t, i anseende till önskvärdheten af en förbättring i Underofficers-personalens lönevilkor, hos Rikets sednast församlade Ständer föreslog en minskning i denna personal, skedde det i samband med framställning om anslag till Officerskorpsens förökande med 47 nya beställningar på stat. Nödvändigheten af en förhöjning i personalen vid matrosoch kanonier-korpserne, hvilka i flera fall voro afsedda att bestrida Underofficers-tjenstgöring, och hvarifrån Flottans Underofficerare hufvudsakligen rekryterades, hade dessutom äfven blifvit antydt, oaktadt anslag dertill, i anseende till de mångå öfriga beliofven, som påkallade sådant, icke då äskades.
jag en gång har börjat: jag har länge i mitt hjärta Nu kan jag gärna säga det alltsammans, efter som önskat, att det skulle bli parti mellan er och Emilie. 57 MAX. Men ni tycks inte taga mig med i beräkningen mina önskningar, menar jag. Behöfver jag säga er, att jag Får jag lof att göra er en liten indiskret fråga? inte älskar den allmänt beundrade fröken Emilie Haxton. LEONORA (ser upp, hastigt). Det är mycket vänligt, allt för vänligt af er! något indiskret svar. Tusen om ni vill! Men ni får icke vänta er MAX (ser alltjämt på henne. Slår plötsligt om från sin förra lätta ton). Har ni verkligen aldrig brytt er den minsta smula LEONORA (lika allvarligt). om mig, Leonora? älskar henne. Jag hade sett er, sedan jag var års En kvinna Max älskar den man hon tror gammal så kom Hans, när jag var tjugu år. Så jag honom naturligtvis! vacker och manlig, så kär och allvarlig, och så älskade MAX. att vara, skulle jag fatta hopp efter detta »naturligtvis». (Tiger, betraktar henne.) Är det värdt att fatta hopp? gång se på mig! Nå väl, jag är trött af jargonen, gång vill jag få lof att säga er... (Leonora skakar på hufvudet.) Ni tiger vill icke en jag faller ur rollen jag förbereder er på det. En LEONORA (bedjande). Om jag vore så inbilsk, som folk tror mig om Max 58 MAX. gång vill jag säga er hvad ni för resten vet lika Drottning Leonora jag lyder icke längre! En väl som jag men en gång vill jag säga det allvarligt och på mitt hedersord, vill jag försäkra er att så länge jag minns, har jag hållit mera af er än af något annat i världen, och sedan jag var så pass vuxen, att jag förstod att älska, Leonora, har ni, som en ung i mitt hjärta. flicka, som en annans hustru alltid härskat enväldigt LEONORA (reser sig och går fram till elden, utan att se på honom). hon dock icke under största delen af tiden varit suspenderad, och den intimare administrationen anförtrodd åt andra? MAX. En lång regeringstid! Stackars drottning! Har hvad jag har kunnat för att trösta mig.
Uti det underdåniga utlåtande öfver samma förslag, som Krigsoch Kammar-Collegierne under den 11 Maj 1831 afgåfvo, har, med häntydan på Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 23 Januari 1830, om indragning till Statsverket af alla indelta räntor m. m., och Kongl. Maj:ts Nådiga proposition derom vid samma Riksdag, i hvad LandtStaten anginge, och under förutsättning, att sådan åtgärd komme att vidtagas, KammarColIegium anfört, att, då i nämnde fall all beröring emellan räntetagare och räntegifvare komme att upphöra och förslaget således blott innefattade en provisionell reglering, syntes deremot gjorde anmärkningar böra förfalla, och att PresteStåndets på grund af åberopade privilegier deremot anförde protetst så mycket mindre förtjenade afseende, som Presterskapet dervid endast vore att betrakta såsom löntagare, samt de rättigheter, som grundades på indelta löningssättet, så länge det lörtfore, för öfrigt endast kunde gälla för de i tjenst varande Embetsoch Tjenste-män, men ingalunda för dem, som framdeles tillsättas med de löneförmåner, hvilka då kunna vara bestämda; hvadan, och då de utvägar, som Rikets Ständer föreslagit till afhjelpande af de mångå olägenheter, som åtfölja indelta löningssättet, syntes ändamålsenliga och så nära, som tidens fordringar medgåfvo, afsågo räntegifvares och räntetagares ömsesidiga rättigheter och skyldigheter, Collegium i underdånighet tillstyrkte Nådigt bifall till ofvannämnde förslag.
i följande fall, där det handlade man i dess namn f ö r d ö m t, o c h att det m e d ett om en tioårig gosse, som på grund af en ryggord h ä r endast är ett hopkedjande af logiska märgssjukdom var lam i högra armen o c h hanfakta, hvilkas plötsliga inträdande o c h modus den. F ö r e behandlingen skref han sitt namn faeiendi h a något förvånande m e d sig. D å n u från fysiologiska försök v e t, att med största svårighet såsom fig. 1 visar, o c h man redan efter tredje behandlingen var lamheten hjärnan spelar en så framstående roll i organismens näringsförhållanden, framgår häråt m ö j - så m y c k e t bättre, att han kunde skrifva såsom fig. 2 utvisar. H u r u förklara dylika, fullt konligheten att kunna medels suggestionen framkalla e n lifligare verksamhet hos hjärnan i den riktning man önskar, o c h det b ö r därför vara tydligt, att detta ingalunda är någon utopi. lindrade eller botade fall af den senare kategorien, d å vid första anblicken de förra eller de funktionella rubbningarna tyckas böra vara de enda, s o m skulle kunna påverkas af suggestionen. O c h likväl visar den praktiska erfarenheten, att äfven de senare kunna gynsamt behandlas med suggestionen. Fig. 2. staterade fakta? H v a d den funktionella, ej på organiska orsaker, åtminstone af oss ännu ej upptäckbara, beroende rubbningen beträffar, så samlas här antagligen i det motoriska centrum i hjärnan e t t kraftförråd, som orsakar muskelsammandragningen. Suggestionen i dessa fall kan jämföras m e d verkan af elektricitet eller stryknin. Men då det handlar o m organiska sjukdomar, m e d förändringar af materiell natur, är denna förklaring otillräcklig. M a n måste då antaga, att genom suggestionen ännu friska nervclemcnter uppsökas, hvilkas verksamhet förut v a r otillräcklig, eller som voi-o satta ur verksamhet p å grund af sjukdomen. V i s s a andra centra blifva bragta i verksamhet och nervledningen försiggår därefter p å förut ej banade vägar. Enligt experimenter af V u l - pian, Brown-Séquard m. fl.
Stats-cont., till dess tvisten blefve afgjord, deponeras en summa af tillsammans 5o,33 i r:dr 44 4 *'•> d. 27 Maj 1836 blifvit till K. Stals-cont. aflemnade 7 st., jemlikt H. M. Konungens nåd. auetorisation den 7 Nov. 1826, af Barthelemycassan den 3i Dec. samma år utfärdade och utaf cabinetlscassan sistnämnda dag garanterade, med 6 proc:s ränta löpande obligationer å 2,5oo r:dr Hamburger b:co hvardera. StatsUtsk., som, i likhet med hvad R. St:s revisorer härvid anmärkt, ansett det ej hafva varit med det för cabinettscassan bestämda syftemål förenligt, att ingå i borgensförbindelser eller betalningsskyldighet för skulder, vidlådande andra fonder, som för densamma äro helt och hållet främmande, har af sådan anledning och för att vinna en fullständig upplysning angide ofvanberörde förhållande, hos Hr t. f. Hofcancelleren begärt att genom hans försorg undfå del af de uti revisorernes berättelse åberopade handlingar i ämnet. Af de bland dessa Utsk. nu tillhandakomma handlingar utvisar ett behörigen styrkt transsumt af den efter afl. Commercerådet Filebo den 24 Mars i83o förrättade bouppteckning, att bland hans efterlemnade tillgångar blifvit, under rubrik ”säkre fordringar", upptagna dels 20 st. obligationer på S:t Barthelemy fonden, från och med N:o 1 lill och med N:o 20, af den 3i Dec. 1826, hvardera på 2,5oo r:dr Hamb. b:co, dels ock 4 sl;- obligationer på samma fond från och med N:o 17 till och med N:o 20, hvardera å 2,5oo r:dr Hamb. b:co. Beträffande tillkomsten och beskaffenheten af förstnämnda obligationer, eller de den 3i Dec. 1826 utgifna 20 st., inhemtas ej mindre af K.