Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det liar blifvit påstått, att Cut husfonden i Stockholms Län skulle hafva jag tror öfver 5o,ooo R:dr, hvarföre man föreslagit, att af allmänna medel en måttlig summa för ändamålet skulle anslås. Alla klagomål, som blifvit anmäldte om bristande redogörelse, hafva förmått Utskotten att förskrifva detsamma, som vid förra Riksdagen, att afgiften skall användas till Curhusanslalterne; alt medlen skola redovisas af Länens egna Direclioner, och att desse skola lemna underrättelser om förhållandet; men man har tillagt, att, om öfverskott uppkomma, de må användas till den allmänna hälsovården; och om det är Länens skyldighet att skaffa tillgångar till Lazaretterne, när de behöfvas, så bör sådant bero på Länsstyrelsen att ombesörja, emedan Länen säkerligen genom sina Cornmitte'er anslå tillräckliga medel, då de se, att de blifva ordentligt använde. Fonden bör derföre ej sammanblandas, utan redovisas särskilt. I annat fall kan den misstänka uppkomma, att penningarne ryckas från sitt ändamål, och då blir det svårt, att vid en annan Riksdag få denna afgift Jag tillstyrker bifall å Betänkandet. Herr Nordenanckar_, Gustaf: Jag bar äfven reserverat mig emot Utskottens beslut, men får börja med att nämna, alt för mig såsom Landshöfdinge är det nästan likgiltigt, hvad beslut som fattas, ty jag är lycklig nog, att Lazarettet i Calmar har egen fond. Saken rör således icke det Länet; men jag anser mig pligtig att framlägga min tanka om saken. Jag tror det vara lika angeläget för ett Län, alt kunna vårda öfriga sjuka, hvilka för andra sjukdomar intagas på Lazaretterne, såsom för benbrott, eller sådane olycksfall, der chirurgiska operationer äro af nöden, som de, hvilka äro angripne af venerisk smitta. I ett väl ordnadt samhälle böra Lazarelter och Curhus vara detsamma, så att sjuka af alla slag kunna på båda intagas. Enligt Utskottens förslag skola blott, öfverskotten, om sådane uppkomma, få användas lill Lazaretterne. Men man kan ej, förr än vid årets slut, säga, om det blir några öfverskott.
ni kan behöfva komma ut på litet bete! (går till mamsell Palmén) Hör nu, mamsellen lilla ... (talar sakta vid henne). CLARA (till friherrinnan). Mamma, jag ville så gerna göra dig bekant med Anna! ERIKA. Åh, det ställer nog pappa till. FRIHERRINNAN. Ah! underlärarinnan som du så ofta skrifvit om ... gerna, mitt barn! (Clara skyndar bort till Anna, och för henne fram till friherrinnan). CLARA. Min goda mor, här är Anna, min bästa och enda vän här i pensionen! 72 FRIHERRINNAN (fattar Annas hand). Mamsell Holm, jag har länge önskat att få lära känna er, för att tacka er för er vänskap och godhet mot Clara! ANNA. Friherrinnan är alltför god! fröken Claras vänskap har varit mera för mig, än min för henne! (de samtala). DOGMÉR (afsides, observerar dem). Hvad tala de om? (närmar sig). M:LLE PALMÉN (till Larsson). Jag vet verkligen inte om det går an. LARSSON. Åh, se så, låt dem komma! De kan behöfva att få litet kött på benen. LARSSON (förlägen). Hå, kors mamsell ska' inte tro ... att jag tror ... att mamsell svälter kräkena ... men si hm läsningen... M:LLE PALMÉN (stucken). Hvad menar inspektorn? M:LLE PALMÉN. Nå, jag får väl lof att samtycka då LARSSON. Nå, det var gentilt mamsell slipper alltid föda dem under tiden! (går till flickorna och tala sakta om för dem utgången, hvarpå man ser dem hoppa af glädje). DOGMÉR (sakta till m:lle Palmén). Ett ord! (de samtala sakta och Dogmér visar på gruppen hos friherrinnan). FRU STRÖM (till Alma). Hvad som gläder mig, mitt barn, är att du har den chärmantaste toiletten utaf allihop!
Något skäl för R. St:r att i en sådan fråga, som denna, tillstyrka mer än hvad K. M. föreslagit, kan jag således icke gilla, utan anhåller om bifall till Utsk:sförslag. Hr v. Schantz: Uti 15:de punkten af detta Betänk, har StatsUtsk. uttalat den åsigt, att de löneförhöjningar, sorn beviljas tjenstemännen, skulle oafkortade till dem utgå, hvilket i den åberopade punkten fidagalägges derigenom, att StatsUtsk. tillstyrker att ett belopp af 2,000 Rdr till skrifningshjelp skulle anvisas, för att såsom löneförhöjning tilldelas 11 Kammarskrifvare, hvilkas tjenster af K. M. blifvit föreslagna att indragas. Då K. M. vid utfärdande af sednaste Staten för SjöFörvaltningen 1853 föreskref, att Staten skulle utgå med förminskning af nu ifrågav:de Revisors lön, hvilken borde fördelas på de öfrige tjenstemännen, för att genom afdrag å deras löner aflöna Revisorn, så måste det fall, som Gr. Puke nyss nämnt, inträffa, att då icke något särskildt anslag är beredt åt Revisorn, måste ett särskildt afdrag af desse tjenstemans löner till hans förmån ske. Jag hoppas att R. o. Ad., som alltid visat sig benäget mot tjenstemanna-corpsen, återremitterar denna punkt med begäran att ett särskildt anslag måtte upföras åt Revisorn på Förvaltningens Stat, eller också att han måtte komma på IndragningsStat. VII H. 11 162 Den 8 Juli f. m. Gr. Puke: Då måhända icke, på sätt jag förut begärde, R. o. Ad. kan bevilja nu genast den af mig begärda tillökningen af 1,300 Rdr, så förenar jag mig med Hr von Schantz i anhållan om Revisorns upförande antingen på Förvaltningens Stat eller IndragningsStaten. Gr. v. Platen, Baltzar: dag har visserligen redan förut vid flera tillfällen funnit att R. o. Ad. varit benäget att, då fråga upstått om beredande af större löneförmåner, än K.
Likväl är det att hoppas, att rotfrukter skola uti sistnämde afseende uttränga dranken. Man har redan på många trakter begynt använda dem i större mängd, och äfven metoden att genom fodrets jäsning göra det smakligare och mera närande, är ett sätt att göra dranken 15 mera umbärlig. Deremot är elen såsom tillblandning nödvändig vid den af någre landthushållare inom Länet begagnade utvägen att föda dragoxarne med liästgödsel i stället för halm; och för svinens föda, samt de första veckorna af oxars stallning, är ännu intet medel utfunnet, som till samma låga pris och med lika nytta kan begagnas som dranken. Stigande priser på bränsle, och de större tillgångar på saftigare och mera födande foder, som vexelbruket lemnar, torde i framtiden önskvärdt förändra dessa förhållanden; men för närvarande kan det ej nekas, att ett bränvinsbrännings-förbud medför ekonomisk förlust för detta Län vid alla tillfällen, då det ej föranledes af verklig brist på spanmål. Stallning af gödoxar höstoch vintertid har under de sednare åren blifvit en mera och mera begagnad gren af ladugårds-skötseln, som inbringar penningar för året, i förening med ökad gödseltillgång, som förbättrar jorden på längden. Sistlidne år försåldes från detta län till annor ort, emellan 2 och 3,000 slalloxar, hvaraf likväl de fleste, föregående sommar och höst, ogödde införts från Småland; och all anledning är att detta sätt att tillgodogöra fodertillgångarne år efter år blir allmännare begagnadt. Fårskötseln eller ullkulturen, hvilkeu på sednare åren fästat så mycken uppmärksamhet och blifvit föremål för så många landthushållares spekulationer, bar äfven uti delta Län vunnit någon förbättring, dels derigenom att ett par tusende finulliga får inkommit från utrikes orter, dels derigenom att man begynt en bättre utfodring, än som förr ägt rum. Högst få landthushållare hafva öfvergått till alt söka sin största ladugårds-afkastning utaf fårafvel)], och det är ej att förmoda att Östergötland blir någon hufvudort för finare ullproduktionen.
Hxpedilions-tJlsliottnts Förslag till underd. Agent för ulländskt försäkringsbolag vare ansvarig lör behörig stämpel ä försäkringsbandling, som af honom utlemnas. Belrädes lian med underlåtenhet i della hänseende, skall han böta 25 procent af den undansnillade afgiften, dock ej under 50 R:dr, samt ersätta Kongl. Maj:ts och Kronans förlust. 5:o. Den som ullemnar vexel, hvilken icke blifvit med stämpel behörigen försedd, böle 25 R dr. 6:o. Underlåter vexelgifvare att, innan vexel utlemnas, makulera dithörande stämpel, bote 5 R:dr. § 17. Om fördelning aj böter och om o kl agares rätt till desamma. Den, sorn ålalar underslef emot eller öfverträdelse af denna författning, erhåller hälften af del ädömda bötesbeloppet; hvarförutan honom alltid tillkommer hälften af den undansnillade eller förringa erlagda stämpel-afgiften. Återstoden af denna afgift, äfvensom af böterna, tillfaller Kongl. Majit och Kronan. Denna författning skall lända till efterrättelse från nästkommande års början till slutet af det år, under hvars lopp nv Stämpelpappers-bevillning varder af Rikets Ständer fastställd. Rikets Ständer framhärda etc Stockholm den 21 Oktober 1863. >f j<.?r'niofii *01 jnoi'/ vvhm\ *h; no?, o’iq «>)<}<! fi Hi t >if(i /»nu i < {i ii f I ,. n:-«M Ur - >/ i laurintin liw 1, s: f.s bb* , i •,) fi i", -■(«! j -Qnifi! ■ ,j)Hv»«pv,sv> JJjyv uw fini,->b ii> •»*!*»; >; sf < <■••'• •lammö uli!
Jag bekänner upprigtigt, att jag förundrar mig öfver Herr Scintessons tvifvel derpå, att nederlagsoch transitohandel drager penningar från andra näringar, enär han befinnes vara en af de 19 Handlande i Götheborg, tora j underdånighet sökt stiftelsen af ÖstersjöCompagniet , hvarom en tryckt prospectus, hvilken Herr Santesson troligen har sig bekant, meddelar den uträkning, att de som insä ta Silfver i Compagniets fond, böra hoppas på 6 procents årlig utdelning, jemte capitalet 4 å gånger åter om 20 år, som iär göra några och 30 procent öfver hufvud årligen, hvilket ganska få eller ingen af inhemska näringar torde lemna: och likväl är samma Compagnies rörelse en nederlags och transitohandel. Herr Santesson fortfar (samma mening, rad. 12, 13, 14) att båda de i fråga varande Memorialen innehålla, att den åt vissa Städer förunnade Nederlagsfrihet skall välla och öfverdrifvet öka importen af utländska varor, Den 27 April. 6S3 samt verka luxe, växelbrist och underhalance på handelsvägen, och jag deremot kan, oaktadt allt mitt bemödande att gå Herr Santesson till mötes, och ehuru jag icke vill åtaga mig att advocera för motsatsen, likväl icke upptäcka, hvar detta allt finnes i mitt Memorial, der uttrycket öfverdrifvet Öka importen, der orden växelbrist och underbalance på handelsvägen alldeles saknas. Jag har yttrat (sid. 7), huru det är uppenbart funnet, att under nederlagstiden landet blifvit öfversvämmadt af luxevaror, men att af dessas samtidighet man likväl ej bör sluta, att det ena varit en följd af det andra. Jag har lemnat derhän, huruvida neder lagshandeln bidragit till inpractiserande af främmande öfverflödsvaror eller icke, och i allmänhet om allt detta yttrat, att så vida de nederlagda varorna kunnat förmånligare afsättas inom landet än utskep. pas, har sådant blifvit försökt och, sä vidt möjligt varit, ägt rum.
Uti ett till Bonde-Ståndet ingifvet memorial, sorn till Stats-Utskottet 'Blifvit remitteradt, har Riksdagsfullmägtigen Hans Jänsson ifrån Elfsborgs Lån anfört, att, sedan den så kallade Adelsfanan, för hvars underhållande frälsejord en åtnjutit en betydlig del af sina friheter, nu mera kunde anses hafva upphört, hade, på det Staten skulle erhålla någon godtgörelse för nämnde prestation, uti förra, och senast uti 28 §. af i83o års Revillningsstadga, blifvit förordnad t, ”att, såsom af grundskatts natur, 10 sk. skulle erläggas af hvarje rusttjenstmark, hvilken afgift upphörde till hälften då rustningen uppsattes;” men då, i Motionairens tanka, det vöre stridande emot grunderne för de. om jordbeskattningen i allmänhet gällande Författningar, att grundskatt på nyssnämnde sätt och ordning bestämdes, och rusttjenstens återuppsältande hädanefter icke kunde komina i fråga, hvaraf följde, att frälsejorden borde erlägga någon bestämd afgift, motsvarande berörde prestation, hvarifrån den kunde anses såsom befriad, samt denna afgift för hvarje rusttjenstmark ieke vore någon lämplig måttstock, funné Hans Jansson sig föranlåten yrka, att Rikets Ständer, jemte befrielse för frälsejorden ifrån rusttjenstens åleruppsättande, måtte stadga de grunder, efter hvilka ersättningför samma prasslation bör till Statsverket utgöras, ocli sådan ersättning, såsom ständig grundskatt, frälsejorden i jordböekerne sedermera påföras, så framt icke, efter granskning af 1686 års Rusttjenstordning och Öfrige dermed sammanhang egande Författningar, det skulle linnas mera lagenligt, att hela rusttjensträntan och serdeles frälsets andel uti halfva landltogsgärdén, för hvilken, enligt 5 §. i åberopade R-usttjenstordning, rustning jemväl skolat praesteras, till Statsverket indrages; och hafva uti denna motion R iksdagsfullmägtige Per Jönsson och Per Nilsson ifrån Skåne instämt.
Inga ofrankerade försändelser lösas. Ett p a r åror är b r a att ha — • äfven i forsen. » » Nej, tack. J a g har ett litet mödernearf. » » N e j, nej, n e j. H o n förstod honom. Men i alla fall har man hunnit arbeta sig in i en resignerad stämning; äfven ofullkomligheterna kunna j u för öfrigt ega n y h e t e n s behag. hm. Nu är emellertid äfven den der flyttningen öfver, o c h s o m s ä s o n g e n s m e s t ansträngande tid ännu inte är inne, kan man pusta ut en s m u l a o c h hvila sig efter höstbråket. * * * bl. Ingen annons Införes under I krona Coquelin blir teatersäsongens stora clou, l i k s o m Meinnigarne v o r o det i våras. Det kan j u inte vara tu tal o m vår skyldighet att falla ned i stoftet inför d e n n e tiljans d a n d y, s o m blott m e d makten af ett rörligt ansigte o e h en k o m i s k repliksägning till den fullständiga grad eröfrat verldens hufvudstad, alt han kan linda b å d e d e s s teaterdirektörer o c h dess publik kring sitt lillfinger. Ja, vi le redan p å förhand, bara vi få se edert välbekanta n a m n i bladen. Hvad skola de taga sig till, de stackars s m å fruarna o e h de söta s m å fröknarna ute på landsbygden? Ja, h v a d vet j a g? En väl sagd replik, en k o m i s k gest, en skrattretande » g u b b e » kan vara en härlig sak, m e n en delikat g r y n k o r f är inte heller att förakta.
Det har derföre ansetts nödigt, dels att ifrågavarande löner borde bestämmas för Justitia; SlatsMinistern ifrån de af Utskottet föreslagne 65oo R:dr till lo S t a t s - U t s k o 11 e t s 7,8 a 10,000 R:dr för Utrikes Statsministern ifrån yåoo R:dr till 8, g ä 12,000 R:dr samt för StatsRåden ifrån 5ooo R:dr till 6 å 8000 R:dr, dels ock att, i afseende på StatsRåden, löneförhöjningen borde inskränkas till dera, som icke i egenskap af Militaire-personer kunde derjemte innehafva något annat Embete, hvarigenom en större tillökning för de Civile StatsRåden skulle kunna åstadkommas, utan Statens ytterligare betungande på det hela. Utskottet har redan tillkännagifva den öfvertygelse, att Rikets högste Embetsmän måste vara så Jonte, att de, utan afseende på egen förmögenhet kunna använda tid och nit till Statens bästa. Det är ock endast i anseende till StatsVerkets för mångfalldiga allmänna behof påräknade knappa tillgångar, som Utskottet funnit sig föranlåtit, att i detta, som flere andre fall, inskränka sig till det oundgängligaste och mindre belopp som redan blifvit tillstyrkt; med erkännande hvaraf Utskottet äfven nu mäste anmäla, att Utskottet anser en högre lön-tillökning för Justitias StatsMinistern , Utrikes StatsMinistern samt StatsRåden icke för närvarande kunna äga rum.
Lördagen den 2 Maji 1812 kl. 10 före middagen sammanträdde Höglofl. Constitutions Utskottet på Fördelningar, då utom Borgmästaren Nensén Utskottets samtel. Ledamöter voro närvarande. Utskottet åtskiljdes kl. 1/ä 1. Den 2 Maj 1812 e. m. Justerat d. 6 Maji 1812. A. G. Mörner. Lördagen den 2 Maji 1812 kl. 5 eftermiddagen sammanträdde Högloft. Constitutions-Utskottet på Fördelningar, då utom Herr Doctor Wijkman och Assessor Arosenius dess öfriga Ledamöter voro närvarande. Protocollen öfver Handelsoch Finance ärenden, hällne i StatsRådet, uplästes: på 1 :sta Fördelningen: för den 3 Julii 1811, 3 d:o; på 2:dra Fördelningen: för den 16 Maji 1811, 22 d:o; på 3:dje Fördelningen: för den 26 Junii 1811, 26 d:o, 14 Augusti, 14 d:o. Utskottet åtskildes kl. V2 ?■ In fidem Ang. von Hartmansdorff. Den 4 Maj 1812 f. m. Justerat den 6 Maji 1812. A. G. Mörner. Måndagen den 4 Maji 1812 kl. 1/z 10 före middagen sammanträdde Högloft. Constitutions-Utskottet på Fördelningar, då, utom Herr Borgmästaren Nenzén, hvilken ännu af sjukdom hindrades, Utskottets öfriga Ledamöter voro närvarande. Protocollen, hällne i StatsRådet öfver Handels och Finance ärender, uplästes: på l:sta Fördelningen: för den 10 Julii 1811—24 d:o; på 2:dra Fördelningen: för den 29 Maji 1811, 3 October—23 d:o; på 3:dje Fördelningen: för den 29 Augusti 1811, 4 September—25 d:o. Utskottet åtskildes kl. 12. Den 4 Maj 1812 e. m.
Rdr 73,837- 22: 8 Zörswars « werket till Sjös. Förwsltningen af Sjö. Ärenberne Civile och Oeconvmlske Detaillerne wid örlogs,Flottan Miljtair.Staren Armeens-Flotta i Stockholm ... i Götheborg ConstructionS.Corpsen . ... Sjö. Mätnings.Corpsen Lotsen,Staten S:a I Penningar 7.661: 33: Z Llerecioch Läro , werkön. Clerecie - Staten ... S:a I Penningar 747: 36- — 120 Tunnor Spannemäl a 36 st. 90: Rdr 8Z7: z6: — pensions-Slaterne. Bencficieoch MenädningS. Slaten: Embetdmän och Betjente , D:o Fruar, Enkor och ompntiga Barn m. fl. S;a i3 T.r Spannemäl a 1 Rcr iä si16: I Penningar 53632:21:10^^^.^,,^ Pommerste Civile och Wilitoire Embetsoch Ljensti«iän m. fl. Finste Civile Ernbelsoch Tjenstemän 13,9,8: 24: — Fjerde Band. 154. SpannemälL.ivjrdc ester Kron»- ^wärdi a z6 A. Tunnan. SpaimciMr-wärde ester StaiSori-, 0 i Rdr >6 §. Tunnan. Sammandrag af bifogade Omflut af Niks-Staten N:o s. och Jndragnings-Staten, bilagd wid Calculen Lit. A. S:a SpannemälenS belopp beräknad a zg tz. Tunnan. Svannemälenr belopp beräknad a Rdr 16 tz. Tunnan. Lunn. 24 K-pr Tunn.
Vi veta detta; men riksd.-fullm. för Borås stad har gått vida längre, ty han kallar för skatt, hvad staden betalar i ränta för, uppå dess egen begäran, af staten erhållna lånunderstöd. Skulle detta begrepp, om hvad skatt vill säga, göra sig gällande, dä skulle i sanning ingen gräns finnas för beräkningen af vår beskattning. Jag, såsom discontdirectör, skulle då vara i tillfälle att förete en ganska ansenlig lista på betryckta skattdragande, läntagare nemi., som, för att undvika gäldstufvan etc., sökt och erhållit lån i discouten. Jag hyllar visserligen den princip att bereda lindring i vilkoren för statens godtgörande i och för Iemnade tån; men någon positiv uppoffring å statens sida bör icke ifrågakomma. Jag skulle således tillstyrka, att staden erhölle lindring i skatterna, i fall de, hvilka nu äga rum, verkligen efter närvarande omständigheter äro för dryga; jag skulle vidare vilja medgifva, att lånen, till belopp af 2Ö,ooo r:dr, icke behöfde betalas förrän om io år, samt att för alla 5-proc:slånen lemnades samma fördel, som nu för s. k. bancolån äger rum, så att, jemte räntan, 2 proc af capitalet årligen afbetalades, tilldess lånen vore till fullo återguldna. Detta vore en stor lindring för staden, enär skuldbördan då fördelades på en aflägsen framtid; och det allmänna hade derföre icke gjort någon förlust. Jag får särskildt fästa uppmärksamheten derpå, huru man verkligen begår mannamån, då man efterskänker utaf statens tillhörigheter åt särskilda corporationer, för att lindra följderna af dem öfvergångna olyckor. Huru mången arrendator eller hemmansegare förlorar icke genom eldsvåda allt hvad han äger, utan att af staten erhålla det ringaste understöd; och här skulle staten icke hafva gjort nog, då den biträdt med lån, utan man vill jemväl, att den skali skänka efter hela det försträckta beloppet.
Och huru mats qck må tänka om Tryckfrihetens nytta i sig sjelf, kan vä! ingen annat än ogilla det stadgande, sorn öfveriärjmar åt en myndighets godfycko, och således möjligen äfven åt dess nyck, en Medborgares, ej blott egendom* utan äfven ära och betager honom den rättighet, som den största ^missdådare äger, att i behörig ordning, ransakas och dömmas, Detta insågo förmodeligen de män, som grundläde vsr tryckfrihet efter den lyckliga Regementsförändringen 1S09; men de tycktes ej hafva gjort sig nog bekanta med den Engelskt» tryckfriheten, elier med andra ord, med den förnuftiga, inom sina rätta gränser bestämda tryckfriheten. Man lemnade mera utrymme åt friheten, att granska Menniskors personliga förhållanden, än åt granskningen af allmänna åtgärder. Snart tycktes man derföre hafva planterat frihetsträdet i en ofruktbar jordmån, och tryckfriheten syntes nästan ej bära andra, än sura och skadlig» frugter. Den nyttjades ofta till att förgifta sinnena, eller till ett skarpt instrument för enskilt hämd. Denna i sig sjelf ädla frihet blef dymedelst för manga förhatlig pch en skräckbild för många familier ijdqras husliga lif. Med darrande hand tog mången redlig Husfader, mångenom sin Faders lugn ,och heder Ömtålig Son dagens papper i hand, och farhågor Väcktes ibland äfven för allmänna toen 2l Maji /, rtl. Mea man borde ej hafva glömt att äfven i Eng-» land blef tryckfriheten i början skamligt missbrukad till enskilt* tvister och smädelser, till Orättmätig* angrepp mot Embetsman och enskildt* , till kungörande af ugla både snillets och hjertius foster. Orsaken låg just i det långvariga tvång, som förut varit rådandes och inom få år återkom man der till en behörig sans och till ett rättmätigare nyttjande af denna i sig sjell ädla frihet.
Förmedlade, Öde och Obetintlige samt Inoch Underlagde Hemman m. m. Städer underlagde, men i Jordeböckerne ännu qvarstående Hemman. Summa. Skåttene minan Kronohemman Frälsehemman Skattehemman Kronohemman Frälsehemman Skattehemman Kronohemman Frälsehemman Upsala Län Stockholms Södermanlands Östergöthlands Gottlands Calmar Blekinge Jönköpings Kronobergs Christianstads Malmöhus Hallands Götheborgs Elfsborgs Skaraborgs Örebro Wermlands Westmanlands Kopparbergs Gefleborgs Wester-Norrlands Jemtlands Westerbottens Hemmantal, som förmedelst Köp och Bylen etc. böra omflyttas Hemmantal, som bör tillkomma såsom i Räkenskaperna icke beräknadl. Summa Hemmantal som afgår tillkommer från till SkatteHemman. KronoHemman. FrälseHemman. KronoPrestgårdar. FrälseSkatteHem man Krono1 lein man FrälseHemman KronoPrest-g:r. Frälse Säteri. Hemman. Säterier. Sammandrag Öfver Hemmantalet i Iliket år 1844, sedan de förändringar, som, enligt serskild utredning, böra i räkenskaperne äga rum, blifvit iakttagne. Litt. A. 3. (1) Skatte. Vanliga och Recognitions-Hemman. Tillhörande Säterier i Allmänna Statens enskildes Summa. Tillhörande Verk och InBostälför andre ego. enskilde. 1 dl lil lil £,al » Kyrkor och len. behof anfromma Stifvände. telser. Kron 0. Kungsoch KungsV a n 1 i g a H emma n. Ladug irdar. Säterier. Säterier och Lada gårdar. Tillhörande Allmänna Statens Statens Tillhörande Verk och InBostälför andra Tillhörande Bostälför andra enskilde. rättningar, Kyrkor och len. behof anenskilde. len. behof anfromma Stifvände. vände. telser. Rå- och Ilörs[lemman. insockne Hemman. S ti m m a S ti m marum. Tillhörande Ibland vanliga Skatte, Krono och Frälse hemman inbegripas äfven Lapp marks-hemmanen, hvilkas antal utvisas af Litt. A. 1. 2:o.