Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
A t t detta är en g o d inkomst kan väl ingalunda förnekas, o c h visar sig äfven vara detta, då den tillåter inköp af en sådan artikel s o m lax. Emellertid lider såväl denna s o m den därpå följande räkningen af en brist, då den upptager bland utgifterna betalning af skulder utan att angifva, för hvilket ändamål dessa skulder gjorts. 5: 50 i veckan eller kr. ' 286: — om året. Att detta belopp är för litet, är oemotsägligt, m e n hvarför stannar en person kvar vid en sådan befattning. Det upplyses, att h o n är hederlig o c h sträfsam, o c h detta är verkligen nödvändigt att få veta. Det berättas däremot icke, o m h o n är skicklig, o c h jag måste säga, att jag tror, att h o n ej är detta, lika litet s o m att h o n är fortfärdig. Jag har från många håll hört omtalas, huru svårt det är att få kvinnliga arbetare i fabriker, o c h att i många sådana saknas det erforderliga antalet arbetare. Det är ej gärna möjligt, att en duglig kvinna ej skulle kunna erhålla en ordentlig arbetsförtjänst under dessa villkor. Jag är emellertid ej mycket h e m m a på det området, m e n h v a d jag säkert känner till, är, att en stor brist på tjänstefolk är rådande. Jag vill därför uppmana denna unga kvinna, s o m ej lyckats erhålla mera än 286 kronors årlig förtjänst, att söka sig plats i någon familj. H o n erhåller där bostad, mat o c h en kontant lön, som lätt uppgår IVAR LYTTKENS. GENERAL GALLIFET. till 100 — 150 kronor, ofta mera, o c h dessutom ofta särskilda gåfvor. Men hvarför gör h o n då icke detta? Ja, det är svårt att säga, men det enda möjliga svar, s o m finnes, är väl den större friheten. I fabriken har hon ledigt alla söndagar o c h disponerar själf sina aftonstunder. Men jag vill uppriktigt fråga alla husbönder o c h matmödrar: huru många af eder är det, som ej gifva sina tjänare den största möjliga ledighet såväl söndagar s o m alla aftnar. I det lilla samhälle, där jag bor, är då detta säkert förhållandet.
Utom de rubriker, som kunnat inrymmas i detta nummer, skola sålunda samtidigt eller efter hand förekomma rubrikerna: B a r n e n s v å r d; H a n d a r b e t e n; Priset är endast 1 krona för hvarje qvartal, v å r a inberäknad. lösnummerförsäljning kommer ej att ega rum. Redaktionen. På det våra ärade läsarinnor emellertid måtte hafva största nyttan häraf, uppmana v i vänligen a l l a h u s m ö d r a r att hvar i sin stad uppteckna och till R e d a k t i o n e n af I d u n, Stock4 r * 0 p o p. o 4 % Gång efter annan komma vi ock att utfästa pris för goda uppsatser på dessa områden. Och redan nu göra vi början härmed, i det vi utfästa ett pris af (15) 8&gt; &lt;4 insända sina egna erfarenheter på dessa områden. Idun skulle sålunda kunna blifva ett föreningsband mellan husmödrarna och deras familjer, hvarigenom de förra, ehuru okända för hvar andra, skulle kunna både gifva och mottaga många goda och nyttiga råd. Ingen behöfver på minsta sätt låta sig af hållas af fruktan för brister i stiliseringen af de gjorda meddelandena, t y dessa omredigeras alltid af oss, om så behöfves, innan de införas i tidningen. femton 0: P h o l m, Att beakta N kronor för den bästa uppsatsen öfver något s j e l f v a l d t ä m n e, hörande till hemmets verld. Uppsatsen måste rymmas inom e n af våra smalare spalter och får ej vara förut publicerad. Täflingsskrifterna böra vara inkomna s e - nast den 1 5 instundande j a n u - a r i, och förbehålla vi oss rättighet att i tidningen publicera hvad som beflnnes vara användbart. Å baksidan af det konvolut, som innehåller täflingsskrift, bör sättas ordet: Täflingsskrift. Stockholm i december 1887. Redaktionen. T v ä t t e n. Om klorkalk till tvätt.
Herr Landt-Narstalken frägade, om Ridderffaper och Aoetn ej sturle behaga fylla med fin röst hwad uii den yttersta riktighet funnes brista. Ropades Ja; hwarester Herrar Electorernas wal lista öpnades, och befunnos hafwa blifwit till Ledamöter af Stats-Utstottet utsedde: N:o 28Z. Friherre Lilfverlckölcl, >lil8; och N;o 284. Friherre Örnfcköllä, ^oban VVilkelm friherre LUfverscbölst förklarade, att dä walet waru olagligt, ansäge han sig böra,' under erkänsla lör Herrar Electorernas förtroende, den honom tilldelade plats afsäga. Friherre Örnlckölck gjorde ett lika förkla. rande. Herr Landt-Marskalken yltrade, att Electorerne i anledninc häraf ägde sammanträda ä nyo; att wore de ej dä sulltalige, äterstode ej an» nan urwrg, än akt med walet till Stats-llkstöktet finge ansta, och att Herrar Bänkmän kymme att Utse flere Electorer i de bortrestes ställe, samt i hän - 682 Den ri Augusti händelse Bänkmännens antal ej wore rillräckeligr till wal, Ridderstapek och Adeln dä dehagade dem completicra, men hwilket allt fordrade en tid, som kunde aflägsna den för Nämndens befattning med Le ffil>akiigherer, hwaruti Riks-Eländm öfwer bewillningsfrägor kunde stadna.
Ständer anföra sig intet hafva att påminna vid det, deras Contoir sig förbehållit, och hvartill Magistraten sig begifvit, utan anse det som ganska nödigt till riktighets erhållande för lön och betalnings-afgiften, samt att med de öfriga utlagorna likaledes bör procederas, och till deras uppbärande i rättan tid samt vederbörliga redogörande derföre på behöriga orter, Upp» börds-Commissarierne lika alfvarligen tillhållas. Men hvad Caution för Uppbörden angår, äro Biksens Ständer af den mening, att dermed må förhållas, som Magistraten sig utlåtit, nemligen: att den gör sin högsta flit, att få sådana Uppbörds Cornmissarier, sorn kunna ställa nöjaktig Caution, men der sådane ej kunna erhållas, måge andra, som om deras redeliga förhållande godt loford hafva, till Uppbörden antagas. Hvad Uppbörds Commissariernas Löner för åren 1731, 32, 33 och 34 beträffar, hålla Biksens Ständer före, att dertill må afskrifvas proportionaliter något af hvardera Uppbörden och de således för dessa åren njuta deras Löner tillsammans årligen 3,600 Daler S:mt. Och alldenstund berörde Uppbördsmän sedan de befattat sig med Uppbörden för åren 1731 och 1732, de icke allenast med behörig räkning der-, före egenvilligt uteblifvit: utan ock sig yttrat, att de ej dermed inkomma kunde, innan de finge veta huru mycket de för deras arfvode kunde få afskrifva, hvarigenom desse af.
V i förgäta ej Olga Fåhrocus; men hon har, åtminstone för det närvarande, trädt tillbaka till det enskilda lifvets ro. Vi hafva allt efter hvartannat haft glädjen att under den pågående säsongen dröja vid de fullödiga skapelser, Anna Lisa Hwasser-Engelbrecht senast bjudit oss, och vilja därför ej på nytt inlåta oss i detaljer, .som endast skulle innebära ett upprepande. Vi kunna endast lyckönska Edith Miihlbergs, Hedda Gablers, Maria Stuarts framställarinna till de segrar, hon redan vunnit, till de oöfverskådliga, som förestå. Ty helt visst måste framtiden bära rika håfvor i sitt sköte för en konst, vid så unga år mognad, för ett arbete, prägladt af så upphöjd entusiasm och brinnande nit, för en inspiration, sprången ut från en fond af rikaste personliga begåfning. J. N-g. fD AHLGREN. D^Lär den var slut, den lilla märktes läfva, som nyss befriad ur ett sällsamt äfventyr. " Och när hon talte — ack, hvad var att säga! ^llll var så nytt, det kavaljerens samtal bjöd. ftion hvarje ord på guldvikt tycktes väga, rädd för att släppa fram en gnista ens af glöd. c jion fick ej ge sig hän. — Jlon måste dölja, hur barnsligt glad, hur ljuft bedårad dock hon var, och hade än ej lärt alt fintligt hölja sitt varma känslosvall uti pikanta svar. " Och så hon glömdes bort. — ' jBeundr ar ringen blef trött att jaga denna ängsligt skygga hind. " Och dock — hur var hon skön och vän som ingen, när längtans tår gled tyst på rosig barnakind! ^Du lilla fé — din tår da kunnat spara; visst får du nog en gång af dans och sinnesrus! 3 \ ien då skall kanske ej din drömvärld vara, som nu, en fridlyst lustgård, full HoYisen. ^éjjål •Mf o t af doft och ljus! Octavio Beer. hvitt från topp till tå, ax ros i håret och så en bröstagraff med äkta pärlor i — Så syntes hon, en ny novis för året, Friska barnkamrar. som vigdes in i stora världens mysteri.
Dessa medel liqvideras nu med Stats-Obligationer, och de som behöfva disponibla Fonder, måste nödvändigt skrinlägga ett lika belopp Banco-Sed - Den i5 April. 527 lar, hvarigenom äfven åstadkommes ett slags minskning af Rörelse-Capitalet. Lägges nu till, att Filial-Disconterne sedan 1815 minskat sin rörelse 2P Millioner, skall man finna, att hela Myntförminskningen sedan 1815 säkert utgör 5 Millioner, och sammanlagd med den från 1810, hela g Millioner. Genom den af mig föreslagna DiscontReglering häfves detta onda, och omBanquen, utom de ständiga biträden till Götha Canal, Odlings-Lån och Silfver-inköp, använder hela sin öfriga inkomst till Fastighets-Lån med Silfver-Ränta, och Odlings-Lån, då först uppfylies den af Utskotten gifna försäkran att icke strypa, då först upphör Banquen att agera som en Capitalist, hvilken ämnar flytta ur Landet, och då framkallas de lyckliga förhållanden Utskotten sid. 7 så skönt och så sannt framställt: uti hvarje Medborgares trefnad och öfverskott, uti hans kärlek för Regering och fosterjord, ligger det enda reela och tillfyllestgörande Capita let att sätta i cir dilation, när Fäderneslandets stora angelägenheter det fordra. Slutföljden blifver nemligen: 1:0 Skadan ligger icke i Myntets sämre eller bättre beskaffenhet, utan i dess vacklande — blott bestämdt. 2:0
Jag bar ej sökt att fjettra denna utöfning, icke ens att hindra dess ytterligare utbredande; men jag liar trott, att hvarje rörelsekraft i Staten, och denna med mera skäl än de flesta, bör innefattas uti den borgerliga ordningen, och ej urarta till en utväxt på densamma. Jag har sökt fästa allmänna uppmärksamheten på ett högvigtigt föremål, icke fremmande för någons känsla eller erfarenhet, men måhända mera nytt i dess systematiska utveckling, nemligen på hvarje medborgares rätt till personlig okränkbarhet; jag har betraktat denna rätt såsom medborgarens oeflergifliga fordran af Staten, och såsom grundvalen för hans pligter. Jag har anmärkt den från sjelfva sakens natur upprunna hemliga strid emellan denna rättmätiga skyddsfordran å ena sidan, och periodiska pressens yttranderätt å den andra. Jag har önskat kunna stifta bådas förlikning genom uppförandet af en skiljemur emellan sak och person; och jag har trott, att ett sådant bålverk, om det blefve möjligt att på en fast och beståndande grund uppresa, vore den största tjenst, som kunde göras åt Tryckfriheten sjelf, emedan det undanröjde dess i närvarande epok enda verkliga vådor, och försonade dess möjligtvis återstående vedersakare. Då först skulle, har jag föreställt mig, kring upplysningens allmänt hyllade baner, utan undanlag samlas så många vän - 2 au Ben 2.5 januari i f. ni. ner, sorn det gåfves medborgare. I liela delta system finnes icke en enda begränsning, som ej lagen förut innehåller; ty den vidsträckta granskningsrätt lagen medgifvit öfver alla det menskliga vetandets föremål, återfinnes oförkränkt i förslaget; likasom detta alldeles icke innefattar något tillägg till lagbuden emot personlig smädelse, utan endast åsyftar en något säkrare ansvars-påföljd.
Den tillfälliga omständigheten alt Sandels, förr än lånet hann utgifvas, alled, synes icke böra göra någon förändring i Rikets Ständers redan gjorda erkännande af hpps, på billighet grundade rätt för denna uppoffring erhålla någon godtgörelse, som numera, sedan han allidit, synes med allt skäl böra tillkomma hans i fattigdom efterlemnade familj. Jag får alltså föreslå, att det belopp, hvilket såsom räntevinst å ifrågavarande lån skolat tillkomma Häradshöfdingen Sandels, måtte, fördeladt på vissa, till antalet bestämda, år anslås såsom pension åt hans efterlemnade enka Carolina Sandels, född Liebholtz. Stockholm den 29 November 1862. Ii. Cederström. Af Herr Råfelt, Anton, angående pension åt framlidne Löjtnanten Otto Johan Henrik liamsays enka, Charlotta Ramsay, född Westfelt, och dotter Hilda Amalia Ramsay. Den 21 sistlidne Januari alled Materialförvaltaren vid Statens jernvägar, f. d. Löjtnanten, Riddaren af Kongl. Wasa-orden, Otto Johan Henrik Ramsay och efterlemnade enka och en döfstum, sinnesslö dotter i ytterst knappa omständigheter. Då Löjtnanten Ramsay, som inträdde i Statens tjenst år 1816 såsom officer vid Kongl. Wermlands Fältjägare-regemente och i sådan egenskap der tjenstgjort till år 1836, eller en tid af 20 år, samt derefter varit anställd såsom tjensteman vid jernvägs - 468 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1802.
Afståndet från de två närmast belägna, på båda linierna fullständiga läroverken i Gefle och Hernösand är, åt hvilkendera sidan man vänder sig, 14 mil, och otvifv elak tigt är att ganska många af dem, som genom den nuvarande anordningen af Hudiksvalls läroverk kunna erhålla en fullständig humanistisk skolbildning, skulle beröfvas denna fördel, om de för dess vinnande vore nödsakade att begifva sig till någon af omnämnda tvänne städer, med hvilka Hudiksvall under större delen af året blott eger en besvärlig och dyr landsvägsförbindelse. Hvad ändtligen beträffar orsaken dertill, att läroverket äunu är jemförelsevis litet besökt, så är denna tvifvelsutan att söka deruti, att ortens befolkning till aldrastörsta delen består af allmoge, hvilken, utom det att den ännu icke fullt kommit till insigt om värdet och betydelsen af en högre, vetenskaplig upplysning, finner äfven de omkostnader för barnens underhåll vid läroverket alltför kännbara, som kanske af många andra samhällsklasser skulle anses särdeles billiga. För att emellertid i någon mån underlätta möjligheten äfven för mindre bemedlade föräldrar att hålla sina barn vid läroverket, hafva upplysta och för provinsens både materiela och andliga utveckling nitälskande personer på sista tiden visat en storartad frikostighet mot läroverket. Det kan i detta hänseende vara tillräckligt att anföra, att, då läroverkets stipendiimedel år 1863, förutom en årlig ränta på 112 R:dr 50 öre, utgjorde ett kapital af 2,700 R:dr, de för närvarande uppgå till 11,470 R:dr. Men skall läroverket kunna hoppas att hos allmogen väcka fullt förtroende, fordras såsom oeftergiflig^ vilkor, att det inom sig sjelft skall kunna meddela en undervisning, som|i|framtiden tillåter lärjungarne fritt val af sitt vitte genus. Bih. till R. St. Den nuvarande, på stat uppförda, lärarepersonalen vid läroverket utgöres af rektor, som med dertill fulltygad kompetens undervisar i latin ock grekiska inom de högsta klasserna, tvänne lektorer, den ena i mathematik, den andra i lefvande språk, samt sju kolleger.
Enligt hvad en af E. K. Maj:t den 31 Oktober sistlidna år till Rikets Ständer allåten nådig Proposition omförmäler, hade E. K. Maj:ts Befallningshafvande i WesterNorrlands län hos Kongl. Fångvårds-styrelsen framställt anhållan derom, att, sedan nytt län scellfängelse i Hernösand blifvit uppfördt och till begagnande upplåtet, Styrelsen måtte hos E. K. Maj:t i underdånighet hemställa, att gamla länshäktet vid nämnda stad jemte den Kronan tillkommande rätt till tomten, hvarå häktet blifvit uppfördt, kunde vara öfverlemnadt till landstinget, sä att berörda, numera för fångars förvarande obebölliga byggnad finge för länets gemensamma bästa användas. Fångvårds-styrelsen —, sorn, med afseende derå att E. K. Maj:t i Bref af den 31 Januari 1860 medgifvit, alt gamla länsfängelset i Piteå finge till Norrbottens läns Hushållningssällskap upplåtas, för att af detsamma användas på sätt, som för befrämjande af sällskapets ändamål lämpligast syntes, i underdånighet anhållit om E. K. Maj:ts förordnande, huruvida gamla länsfängelsebyggnaden i Hernösand, hvilken blifvit af Ångermanlands innevånare uppbyggd samt, enligt protokoll öfver derå anställd besigtning, ansetts, om den finge pä sin nuvarande plats bibehållas och blelve för en kostnad af 2.500 R:dr iståndsatt, kunna, utöfver nämnda reparationskostnad, i värde uppskattas till 5.500
St. forsin del bifallit StatsUtskts förslag, ang:de inrymmande af Riksg contts hus för nämnda ändamål, beslutat anmoda Exped. Utsk. att särskildt uppsätta och hos RiksSt:n anmäla R. St:s und. skrifvelse i detta ämne, på det K. M:s höga beslut ang:de förändringen af Riksarchivets local måtte så tidigt kunna inhemtas, att den dermed i sammanhang satta löneregleringsfrågan äfven vid innevar. riksdag må kunna afgöras. Lades på bordet nedannämnda från Utsk:n inkomna utlat:n och menia', nemi. från StatsUtskottet: N:o 5o3, i anledn. af 2:ne RiksStts återremisser å förslaget till ny lönereglering för Riksg.cont;s tjenslemannapersonal och vaktbetjening; Förstärkta StatsUtskottet: N:o 5o4, ang:de verkställd omröstning ifråga om brännvinsbränningsafgifterna; N:o 5o5, ang:de verkställd omröstning i följd af RiksSt;ns olika beslut i afseende å stämplade pappersafgiften; N:o 5o6, ang:de verkställd omröstning i anledn. af RiksSt:us skiljaktiga beslut röride extra-statsregleringen; Den 8 Maj c. m. - 8? StatsUtskottet: N:o 517, med anmälan om RiksSCns stridiga beslut, ian* ledn. af en föreslagen voter:s-pi oposition; N:o 518, med förslag till volerts-propos., i anledn. af RiksSCns skiljaktiga beslut öfver utlät. J\:o 489, ang:de anslag för cabinellscassan ; N:o 5ig, i anledn. af RiksSCns skiljaktiga beslut, angtde ett lån till Carlskrona stads pastorat; N:o 520, ang:de gratificalion åt Statscommissarien af Sil len; N:o 521, i anledn. af K.
Bomullsgarn, färgadt, »andra slag». 127,000 Cigarrer 126,000 Björkved 126,000 Cichorie-rot 124,000 Humle 123,000 Segelduk 120,000 Böcker, på främmande språk . 110,000 Fisk, torr: långor och torsk . 105,000 Porslip, äkta, förgyldt eller måladt. 103,000 Apoteksvaror 100,000 — STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1860. SAMMANDRAG, utvisande beloppet af införd och utförd Spanmål under åren 1854—1859. Bil. Lil. A. Hafre. Hvete. Korn. Håg. Vicker. Arter. TotalSumma Öfverskott Införsel. Utförsel. Öfverskott Införsel. Utförsel. Öfverskott Införsel. Utförsel. Öfverskott Införsel. Utförsel. Öfverskott l-H 0 g Öfverskott 1—1 B 3? a Öfverskott Ofverskott af 1854. O H co • CD P p cj 0 ST 0 g? O <-i H CO CD P l_j i-h 0 HH B B g f CD < B S K g g* H CO CD Utförseln Tuunor. 42 414,301 l 6,544 2) 87,789 3,744 160,771 35,933 339,767 66 823 372 22,775 Gryn ... Medium för år — • 1,001,692 I) Blandsäd. 2) Bohvete. Uti ofvanstående
Skrifvelse, N:0 2/2. alt den är tillverkad af utrikes spunnet garn i finhet af N:o 32 eller deröfver elter engelsk beräkning; kommande detta bes is att biläggas tullkammare-journalen å den tullplats, hvarifrån varan utföres; 3:o att varan, då den är stämpling underkastad, bör vara behörigen hall stämplad; oell 4:o att utförseln verificeras, antingen genom intyg af svensk konsul eller vice konsul å lossningsorten, eller, om sådan tjensteman der ej är anställd, annan vederbörande embetsmyndighet, att varan derstädes blifvit lossad, eller ock, genom attest af vederbörande tullbevaknings-tjensteman, om godsets bevakning lill öppen sjö i den mening, som 30 § af gällande Nederlagsför. ord ning foreskrifver. § 16. Skeppare, inhemsk eller främmande, som, för trängande orsaker eller till inhemtande af order för sin vidare resa, inlöper i svensk hamn, der sjötull, skammare finnes, må derstädes, utan skeppsumgälders erläggande intaga förfriskningar och anställa nödiga reparationer, samt jemväl, under iakttagande af hvad Seglutions-ordningen foreskrifver, och elter behörig märkrullas afgifvaude, lossa större eller mindre del af sin last och inlaga fyllnad deri, utan att erlägga tull eller annan afgift för mera, än sorn lossas eller lastas; men för fartyget belöpande skeppsumgälder skola, med iakttagande af hvad ofvanstående 4 § foreskrifver, betalas, då lossning eller lastning eger rum. Dock må, under fart från en till annan utländsk ort, svenskt eller dermed lika berättigadt främmande fartyg, utan sådana umgälders erläggande, kunna lossa så stor del af innehafvamle laddning, soni icke öfverstiger fjerdedeieu af fartygets lästdrägtighet, för utrönande hvaraf fartygets skeppshandlingar må tjena tili grund. Fartyg, inhemskt eller främmande, som i svensk hamn intagit en del af sin laddning, må i annan svensk hamn, der, enligt Seglations-ordningen, lastning får ega rum, intaga fyllnad deri.
Doctorn föreslagit, , att ingen sådan person må äga rättighet öfvergifva den Stad, der han på verkstad blifvit antagen, utan så vida han gitter med bevis styrka, att han lega och skjuts elier åtmindstone tillräckliga underhålls-penningar för rese-tiden erhållit af den nya Husbonden, genom hvilken ordnings införande en verklig båtnad förmodades böra uppkomma för Handtverkerierna, der hvar och en desto samvetsgrannare måste vinnlägga sigom flit och trohet i sin tjenst, ju större han funne sitt ©get äfventyr, i händelse han genom lättja, vårdslöshet, sturskhet eller fylleri skulle råka förverka sin Husbondes aktning och tillgifvenhet. Herr Doctor yijkman har till älla delar förenat sig med Herr Doctor Stenhammar och för öfrigt tillagt, såsom ett, i Herr Doctorns tanka, säkert botemedel emot Gesällers sysslolösa kringvandrande och pockande hellande, samt derunder någon gång bidragande till Veneriska smittans utbredands på landet, det måtte handtrérksgesäller hädanefter varda satte under Tjenstehjons-stadgan och förpligtade, att tjena halfva eller hela året ut, utan att. såsom nu sker, löpa Landet kring, och blifva för det allmänna en betungande och tärande i stället för en närande 484 Eesvt och Ekon. Vilk. Blänk anden, meälem. Detta allt bär Utskottet tagit i öfvervägande; Och, hvad forst engar frågan om inskränkning eller upphörande af permittrrings-rättigheten vid de värfvade Regeunenterna; sa, ehuru Utskottet nogsamt har sig bekant, att ett alltför vidsträckt begagnande af en sådan rättighet medfört flera olagenheter för detri» som bo p^ landet, och i synnerhet nätä intill Garnizotis.orterna eller vid stora Landsvägen, anser Utskottet likväl samma rättighet icke böra eli r kunna upphöra, emedan den e allenast blifvit af Kongl.
Credit-Sedlarne och Kopparskiljemynts-Poletterne, till hvilkas inlösen en motsvarande ständig Fond är i Banken afsatt, voro vid 1836 års slut utelöpande till en Summa af R:dr 3,777,586. 26. Fastigheter: Rikets Ständers lius efter inköpspris Riksgälds-Contorets tillbytte egendom, f. d. Hessensteinska Huset, efter Brandförsäkrings-värdet 33.000. 60.000. Fordringar löpande med Ränta: Utlånadt af f. d. Skånska Hi Capital. agst-Praemie-Cassan emot 6 Procents Ränta 14,000. — Dito Lån till D:o 11 D:o 11 l):o 11 D:o 11 D:o 11 D:o 11 D:o 11 D:o 11 n n n „ Lappmarks Ecclesiastik-Fond Staden Malmö . Staden.Ystad till Casern-byggnad d:o „ Hamnbyggnad Upsala Academi till Bibliotheks-byggnad Staden Jönköping Kongl. Lane-Biträden: Fordringar utan Ränta. Till Staden Öregrund 5,000. Hjelmare Canaloch Sluss-Verk 490,000. — „ Stockholms Stad till bedrifvande af en Pant-låne-inrättning 100,000. — , Staden Wenersborg 125,000. — d. General-Assistance-Contoret: Återstående Lombard-Fond 40,868. 6. Förskjutne kostnader för fullföljden af Wessbergska Balance-målet Återstående Fordran i aflidne f. d. Stads-Mäklaren Södern ans Concours Förskott till ersättning af Stats-Verket: Återstoden ä det till anskaffande af Spannmål i missvextår vid 1828 —1830 årens Riksdag beviljade och derefter lyftade Creditiv 950,000. — De på det vid 1828—1830 årejns Riksdag på Riksgälds-Conto ret anvisade Lilla Creditivet lyftade Oersatt förskjuten Extra Stats-brist för år 1832