Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lyder 8 Lag-Utskottets Betänkande N:o 34. förmynderskap under annan Rätt än gode män eller kommunalnämnd, som räkning af förmyndaren emottagit, skall särskild uppgift till den Rätten lemnäs, huruvida räkning blifvit ingifven eller icke. Underlåta gode män eller kommunalnämnd att ingifva förteckning öfver inkomna förmyndareräkningar, eller inhemtas af dessa förteckningar, jemförda med den i 2 § omförmälda förteckning, att förmyndare försummat aflemna räkning till gode män eller kommunalnämnd, förelägge Rätten den eller de försumlige vid lämpligt vite att sin omförmälda skyldighet fullgöra, och förf are i öfrigt efter omständigheterna. Öfver hvad sålunda förekommit, skall anmärkning göras i den förteckning, hvarom i 2 § är stadgadt. 5 §• Gode män eller kommunalnämnd åligge att inkommen förmyndareräkning granska och, om de finna, att förmyndare den omyndiges egendom ej rätteligen förvaltat, derom skyndsamligen göra anmälan hos Rätten, som af omständigheterna pröfvar, huruvida annan förmyndare förordnas må Anse gode män eller kommunalnämnd nödigt, att förmyndaren lemnar inteckning eller annan säkerhet för de medel, som hos honom innestå; anmäle det ocf för Rätten; och förordne derom Rätten, efter förmyndarens hörande, såsom nödigt och skäligt pröfvas. 6 §• Den omyndiges fränder ege att hos gode män eller kommunalnämnd taga del af förmyndareräkning; och ege de i afseende derå samma rätt, som i 5 § omförmäles. Är omyndig till de år kommen, att han sjelf finna kan, det förmyndaren ej väl hans egendom förvaltar, stånde ock honom fritt, att det hos Rätten angifva. Till gode män eller kommunalnämnd varde, såsom arfvode, af förmyndare inbetaldt ett för hundrade af den omyndiges räntor eller inkomster. 8 §. I afseende å de förmynderskap, som äro under Hofrätts vårdnad, galle för Hofrätt hvad här ofvan blifvit om annan Rätt eller domaren å landet stadgadt. 9 §. Der förmyndarekammare finnes, lände hvad derom särskildt stadgadt är till efterrättelse.
Hvad nu sistnämnde utlåning beträffar, så, utom den osäkerhet och oreda, som kan uppstå derigenom, att en granskning och redogörelse underkastad Gassa disponeras af eller utlånas till en från dylika controRer 116 — fri Lagen Fond, visar det sig, att genom denna åtgärd Tross-PassevolanceFonden bidrager med 3 procents ränta till Gamla Mötes-PassevolanceFonden för de utlånte 54,000 R:dr, enär den sistnämnde af sina låntagare erhåller 6 för hundrade, men deremot till sin Borgenär, Tross-Passevolance-Cassan, betalar endast 3 procent. Vidkommande åter Lånen till Fortifications-Afdelningen och Nya Passevolance-Fonden, så och jemte det Tross-Passevolance-Cassan helt och hållet går i mistning af ränta, blifver dess säkerhet för Capitalet beroende allenast på framdeles möjligen inträlfande fördelaktigare förhållanden. Allmänna Garnisons-Sj ukhuset. Kongl. Directionens Räkenskaper, för begge åren granskade i KoDgl. Kammar-Rätten med anmärkningar, upptaga: Debet. Balance från föregående året: Behållningar och Fordringar 4,278: 6. ii. 6,513: o. s. Inkomst : Af Kongl. SLats-Contoiret anordnadt 32,440: 37,520: Credit. Utgifterne hafva tillsammans utgjort 38,584:34. n. 44,033: 9. s. Balance till påfölj ande året: Behållningar och Fordringar 6,513: 9. 8. 8,552: & — Summa 45,097:44. 7. 52,585:17. 8. - 117 j — Revisorerne hafva vid dessa Räkenskaper ej funnit något att anmärka. Extra Anslagen till Förs vars-Verkets iståndsättande.
Jag har aldrig nekat, och kan visserligen ej eller neka, att Riksens Ständer utgöra en auctoritet, hvars beslutande rätt icke b$ror af någon a nu an, men jag upphör aldrig att tro, att äfven Riksens Ständers auctoritet är under lagarnes, och att, om Riksens Ständer besluta något, som förnärmar enskildes lagliga rättigheter, och således strider emot allmänna lagarne , dessa lagars beskydd, så länge de icke på ordentligt sätt blifvit förändrade, kan päkallas emot Riksens Ständers beslut, och verkställigheten af sådana beslut tillintetgöras och kullkastas genom laglig Domare-åtgärd. Det måste ej vara klandervärdt, om man sätter orubbligheten af Riksens Ständers beslut i fråga. Hvad vidare angår förverkandet af Discont privilegierna genom det banqueroute-tillstånd, hvari DiscontBolaget råkat, kanner jag för det första ej, att något Banqueroute-tillstånd, åtminstone ej ett sådant, som Vänligen menas med den ter - 186 Den 7 Julii. men, ännu inträffat; och för det andra, om det ock skulle ägt rum, lär väl förhållandet med ett privilegium på Disconträtt ej kunna vara sä olika det med andra privilegier på näringsgrenar, att sjelfva privilegium förverkas genom det att den som äger det gör banqueroute. Man har i alia tider sett flera Brukspatroner och andra Fabriksidkare cedera bonis , men aldrig bar någon derigenom ansetts förverka Smidesrättigheten, eller det privilegium på fab'iks-rörelse som han ägt, utan en sådan rättighet har blifvit ansedd och måste anses lika , som all annan egendom och såsom en tillgång uti det gäldbur.dna'boet, som med öflig* tillgångar öfvergår tili fordringsägarne. Jag instämmer således ej blott i önskan, att denna sak måtte blifva genom laglig rättegång behandlad, utan tior till och med, att den al drig kan undgå att blifva det, och skall sjelf, om jag får tillfälle, att enskildt medverka dertill, ej försumma det. Herr Manner slam’.
Lån mot hypothek af Publika Papper år 1850. Antal lån. Antal aktier. Summa. Götha Kanal-Aktier 116 10,324 231,270 — Södertelje d:o 5 68 3,400 — Skånska Hypotheks-Föreningens Obligat 7 14 11,000 — Östgötha d:o d:o d:o . 4 » . G 136 120,900 -— Smålands d:o d:o d:o 6 61 26,800 . Arméens Ackords-Amorterings-fonds d:o S 27 12,830 Summa 143 10,63o|426,220 Bih. tili R. St. Af Handels-Diskont-fonden utgifne Lån år 1850. Jordbrukare utom Bondeståndet. Bergbruks-i d k a r e. re. Handlande. Handtverkare. Husegare. Ank. till Exp.-Utsk. d. 22 Juli 4831, kl. 3 e. nr. Memorialmed hemställan, att en gratifikation måtte få utanordnas till Vaktmästarne vid Banko-DiskontVerket. Hos Utskottet hafva Banko-Diskont-Verkets 6 vaktmästare anhållit, att, efter den af Utskottet afsiutade Diskont-revision, hugnas med någon gratifikation, motsvarande det arvode af 30 å 40 R:dr, de hvardera vid de årliga Revisionerna, i och för uppassning hos Revisorerne åtnjutit, och hvilket arvode af dem blifvit påräknadt, såsom en väsendtlig biförtjenst.
Strömrensningar till förekommande af vatlenöfversvämning å odlade eller odlingsbara marker hafva blifvit på flere orter verkställde med särdeles framgång och nytta, synnerligen uti Kullings och Gäseneds härader, der ordentliga strömrensningslag af orternas invånare blifvit inrättade och försedda med af Eders Kongl. Majrts Befallningshafvande fastställda reglementariska stadganden. b) Statsbidrag. Deras värdes-belopp å hvarje beskattningsoch pre - 28 stations-titel utvisas i allmänhet af statistiska tabellerna, särskildt för hvart slags hemman och för hvarje näring. Till upplysning om vissa förhållanden, sorn härmed ega sammanhang, får dessutom i underdånighet anmärkas följande: Efter roleringsindelningen uppställer och underhåller Elfsborgs Län till Rikets försvar: af Westgötha regemente, som är indeladt till cavallen men afsutit på 30 år , 208 man Elfsborgs infanteri-regemente 1,191 — Westgötha Dahls dito, 6 kompagnier 900 — Båtsmanshållet . ... 87? 147 — jemte städernas contigent . 66 J • Den år 1826 tillkomne ordinarie rolerineen O för dittills oroterade hemman svarar emot 5 — och extra roleringen, efter skedd jemkning i delta roleringsbesvär 155 — Hela kostnaden för rustning och rotering utgör, enligt statistiska tabellen löt Jandet, hvilken ai grundad på de Irån hvarje lögderi särskildt gjorde och sins emellan, i följd af olika förhållanden, skiljaktiga bcräkningarne, 114,810] R:dr, hvartill kommer vacance-afgiften i fredstid för städernas båtsmansnummer 3,707 R:dr 6 sk. 1 rst. eller tillsammans 118,517 R:dr 42 sk. 1 rst.
Lefia afr sändningar, samt författar och medsänder Twenne Rer versaler, hwaruti Stämplade Pappers-sorterne äro specificerade, as hwilka Rcversaler Let ena förblifwer wid Ränteriet eill verification wid ärSräkningen, och det andra behörigen quitteradt och i LandS-Contoiret annoteradt, insändes till Kammar-Collegium, att genast tillställas Charle-Sigillate^ Commifiarien, som, i allt hwad defi göromål i öfrigt beträffar, har att iakttaga den Instruktion, som för honom utfärdad warder §. 28. Kammar-Collegium tillhörer att besörja om Charte-Sigillate-afgifcens ngtiga indriswande och redogörelsen derföre, saint ager till Len ändan läka uttag» Le i 2; utsatte böter och genom ytterligare witen och andra lämpeliga urwägar, forma sörsumlige redogörare till stna skyldigheters fullgörande; och StarsContoirct tillkommer att disponera de influtne Medlen, af hwilka Let, som för Stämplade PapperS-förfästningen har i Sraden uppbäres, insattes för Ränte. Kammarens räkning, pä lika sätt, som all annan Kronans Uppbörd. §. 2Y. Underläter nägon att med Stämplade Papper till sikt rätta belopp förse de Handlingar som i denne» Förordning nämnde äro, plilte Tre Riksdaler Sexton Slillingar och betale Chartan; i hwilket fall Len Charta, hwarmed Handlingen belägges, kommer att öfwerkortzas, och pä sätt i 34 §. här osman stadgadt är, pästrifwas. För - -920 Den 18 Augustt. Befallningshaswande och Consistorierne aro äfwen behörige att döma öfwer de förbrytelser emot denna Förordning som hcs dem förefalla.
Men det som sagdt är, att man ändå skall låta blifva stubban af trät med sina rötter qvar; ditt rike skall blifva dig, då du känt hafver magten i himmelen. Derföre, herre Konung, låt mitt råd täckas dig, och går dig lös ifrå dina synder, genom rättfärdighet, och ledig ifrå dina missgerningar, genom välgerningar emot de fattiga; så hafver han tålamod med dina synder. Allt detta vederfors Konung NebucadNezar. Ty efter tolf månader, då Konungen gick på Konungsborgene i Babel, Hof han upp, och sade: Detta är den store Babel, som jag uppbyggt hafver till ett Konungshus, genom mina stora magt, mine härlighet till äro. Förr än Konungen dessa orden uttalat hade, kom en röst af himmelen: Dig, Konung NebucadNezar, vare sagdt: Ditt rike skall dig aftaget varda; Och man skall drifva dig bort ifrå folk, och du skall blifva med vilddjur, som på markene gå; gräs skall man dig äta låta såsom oxar, tilldess sju tider öfver dig framledne äro; på det du skall förnimma, att den Högste hafver våld öfver menniskors rike, och gifver dem hvem han vill. I samma stund vardt ordet fullkomnadt öfver NebucadNezar, så att han vardt bortdrifven ifrå folk, och han åt gräs såsom oxar, och hans lekamen låg under himmelens dagg, och vardt våter, tilldess hans hår växte såsom örnafjädrar, och hans naglar vordo såsom foglaklor. Efter den tiden hof jag, NebucadNezar, upp min ögon till himmelen, och kom åter till sinne igen, och lofvade den Högsta; jag prisade och ärade honom, som lefver evinnerliga, hvilkens välde är evigt, och hans rike varar slägte ifrå slägte. Emot hvilkom alle de, som på jordene bo, för intet räknas; han gör allt såsom han vill, både med krafterna i himmelen, och med dem som bo på jordene; och ingen kan stå hans hand emot, eller säga till honom: Hvad gör du?
Om också erfarenheten skulle visa att någon varning inför domkapitel icke haft önskad verkan, så har erfarenheten i kanske lika många fall bestyrkt att sådan varning haft goda frukter med sig och fört makarne till besinning. Såvida Svenska kyrkan skall genom domkapitel fortfarande uprätthålla kyrkotukten, såvida domkapitlet skall vaka öfver sedlig ordning, så bör domkapitlet äfven vara bibehållet vid denna rätt att gifva varning åt oeniga makar. Jag anser således att Utsk. begått ett fel, då det föreslagit denna varnings försvinnande. Likaledes, då här icke år stadgadt någon bestämd tid, hvilken skulle förflyta mellan varningarne, skulle lätt kunna hända, att, i händelse den första punkten af Utsk:ts förslag antages i det skick, den är redigerad, t. ex. om först en varning skedde den ena veckan inför pastor och derefter påföljande vecka den andra varningen inför kyrkorådet, så skulle på tredje veckan stämning till domstol kunna uttagas och domstolen genast döma till skilsmessa till säng och säte på ett år. På detta sätt skulle således varningsgraderna blifva alltför få till antalet och för tätt följande på hvarandra, och tiden, hvilken i hufvudsaklig mån måste vara det element, som bör försona makarne med hvarandra, alltför kort. Jag har med afseende härpå i min reservation framlagt ett annat förslag till förändring af 1 § 14 kap. gifterm.balken. Det I)bii 14 Mars f. m. lift återfinnes pag. 24 i Betänk.: uller hat och bitterhet emellan man och, hustru upkommer och endera derom hos kyrkoherden i församlingen gör anmälan, eller det eljest varder kunnigt, ege då kyrkoherden kalla makarne och varna dem, efter thy 10 kap. 11 § kyrkolagen bestämmer. Fortfar ändock osämja mellan makar, då skall kyrkoherden inför kyrkorådet dem ytterligare varna och genom föreställningar söka till enighet förmå. Har äfven sådan Varning fruktlöst aflupit, då skola makarne förvisas till domkapitlet, som ån ytterligare eger dem varna, på sätt kyrkolagen innehåller.
Visar hon då, att hon förståndigt hushållar med detta, så är det ju en kärkommen anledning till glädje och förtroende hos matmodern. Hvad jag här ofvan anfört är ej för att på minsta vis motsäga A l b e r t. uti hennes anföranden om ett hems skötande, utan endast för att gifva fru Kamke étt erkännande, att jag och många flere med mig finna, att hon har rätt uti sin uppsats öfver sparsamhet uti det lilla. Fru Anna. Ilidningen » V å r t L a n d » har med anledning af de ord, med hvilka vi i n:r 8 af Idun för innevarande år beledsagade baronessan Mary Vetseras porträtt, beskylt oss för drifvande af » osedlighetspropaganda ». Man skall vara bra angelä- gen om att uppleta fel hos andra, då man i de medlidsamhetens ord, som vi fogade till bilden af nyssnämda olyckliga unga qvinna, kan spåra ett försök från vår sida att drifva osedlighetspropaganda. Man skall vara bra orättvis och g r y m för att så, som » Vårt Land » gjort, kunna fördöma en olycklig och beklagansvärd qvinna, hvars största ursäkt — hvem var väl ursprungliga skulden till hennes olycka? — ligger i hennes stora ungdom. O c h man skall vara bra egenrättfärdig, då man med stora ord och låter kan uppträda och klandra en sak, till hvilken man sjelf kort förut gjort sig skyldig. V i hänvisa blott till första artikeln å utrikesafdelningen i » V å r t Lands » dagliga upplaga för den 11 sistlidne februari (samma uppsats återfinnes i V. L:s veckoupplaga för den 15 febr.). » Vårt Land » beskärmar sig öfver vår beskrifning på Mary Vetseras dödsläger. Jo, hufvudsakligen den, att V. — naturligtvis för att så mycket skarpare framhålla den tragiska situationen — med särskild, kursiv stil utmärkt sin beskrifning. M e n — » när j a g dricker är det rätt », heter det. » Vårt L a n d », som j u proklamerat sig vilja stå på kristlig grund, bör erinra sig berättelsen om grandet och bjelken. Egentligen behöfva vi väl knappast försvara oss m o t den gjorda beskyllningen.
I öfrigt förklaras alla de särskilda, tid efter annan utkomna, författningar, som angå Lagmansätter, Riddaresynerätter och Kämnersrätter hafva för fallit, i hvad de icke, så vidt de angå Kämner sr ä tter, böra lämpas pä Rådstufvurätt, såsom i de förras ställe utgörande förste domstol i stad; äfvensom alla de bestämmelser, hvilka, genom särskilda Kongl. Resolutioner, i afseende på en del Rådstufvurätter gifna äro derom, att emot deras domar ej finge vädjas, der hufvudsaken ef ginge öfver ett visst värde, till ali kraft och verkan upphäfvas. 6:o De i fjerde punkten af denna Förordning stadgade tag förändringar skola från den 1 Januari i85o gälla för alla de mål, i hvilka vad emot Häradsrätts eller Rådstufvurätts dom eller utslag erlägges eller anrnäles, så ock för de mål, hvilka efter nämnde dag från Kämnersrätt till Rådstufvurätt, eller från Lagmansrätt till Hofrätt oafgjorda öfverlemnas.
Leverering från Krigs-kommissariatet å Gottland af influtna medel för försålda proviant-persedlar 17,904: 17. — Dito från Kongl. - Er sättning s-medel: H. Maj:t Konungen ersatt åtskilliga, Dahl-regementet nådigst tilldelade, gratifikationer med 400: 30. — Kongl. Krigs-kollegium ersatt dess andel i kostnaderna för Carlstens-kommenderingarna 2,558: 35. 2. Fångvårds-styrelsen betalt förskjutne kostnader för kommenderingar till Enholmen med 53: Kommenderingarne å Waxholm ersatt förkomna persedlar med 19: 4. 6. Herr befälhafvande Amiralen i CCarlskronaåterlevererat trupp transport-kostnads-medel) 11,310: 37. 5. Kommenderingarne å Waxholm dito... 3,269 General-majoren m. m. Artilleri-kommenderingen å Kungsholmen dito 380: 2. — Kommenderingen i Landskrona dito — 10. 3. Krigs-kollegii Fortifikations-afdelning (å anslaget till f ästningsbyggnaden å Carlsten) dito 857: 20. 8. Anmärkning s-medel: Åtskilliga kommenderingar och enskilde personer 736: 46. 3, För säljning s-medel : Herr befälhafvande Amiralen i Carlskrona levererat för försåld proviant 48,611: 33. 3. Aterburna för skotts-medel: Anmärkning s-medel: Åtskillige fartygs-chefer och redogörare inbetalt 417: 35. 6. Ersättning, enligt Kongl, brefvet den 25 November 1856, för en del af den kostnad, som Kongl. Kommissariatet förskjutit i och för anskaffning af båtsmans-beklädnader 12,932: 24. 184,167 : 46 Credit. Utgifter: För Arméen: Garnisonsdito till Landskrona dito 3,910: 21. 3. Dito dito till Carlsten dito ... 14,807: — 2.
Kommunen får vid understödets erhållande den af Gr.-n omtalade rättvisan sig tilldelad på det sättet, att icke ränta betalas förr än vid arbetets fullbordande, med ett ord, lånets storlek och vilkor bestämmas af företagets beskaffenhet. Hvad angar det gamla, af Gr:n omnämnde stadgandet, deruti det är föreskrifvet, att man skulle få hafva penningarne räntefria uti 5 års tid, så är detta ur Gr:ns synpunkt ändå mera orättvist, ty då skulle roan för ett arbete, som fulländades på 10 år, erhålla räntefrihel endast under halfva arbetstiden, då för eli arbete, som slutades på ett år, räntefrihet skulle erhållas till 4 år efter dess slut. Den här föreslagna §:n är icke resultatet af någon theori, ulan af den erfarenhet H. St. under flere år vunnit. R. o. Ad. torde påminna sig, alt under föreg:de Riksdagar hafva låne-understöd blifvit beviljade under serskilda vilkor, hvilka blifvit uti serskilde §§:r uti Riksg:s-konl:s Reghte upställde. Bokföringen derstädes blef till följd deraf serdeles vidlyftig, och en mängd försumligheter kunde icke så noga observeras, emedan vilkoren, hvilka visserligen voro hvarandra uti hufvudsaken temligen lika, likväl egde smärre skiljaktigheter, som undföllo Revisorernas upmärksamhet. Emedan försumligheterna befunnos mycket betydliga, beslöto R. St. att, för ifrågavar:de understöds beviljande åt kommuner, allmänna stadganden skulle upgöras, och alt man i conseqvens dermed, skulle äfven för kommande Riksdagar söka bibehålla dem, såvida ej betydliga olägenheter skulle upstå vid dessa reghtens tillämpning. Nu hafva icke några sådana upslålt, och jag vädjar till de Hrr Fullmäktige, som här äro nämnde, om de icke kunna intyga, att stadganderne fullt motsvara ändamålet. Det är dessutom en omständighet, som man bör laga i betraktande vid denna §:s afgörande. Om man i emi. antager hvad Gr.
Hr Weidenhjelm nämde nyss att han trodde att, om man hänskjöt denna fråga till domstol, så skulle utslaget blifva friande. Det synes mig vara alltför tidigt att nu, på den utredning, som är åstadkommen, förutsäga en sådan utgång. Mig förefaller det deremot, i händelse en gissning i detta fall må tillåtas, som snarare motsatsen mot hvad Hr Weidenhjelm yttrat kunde inträffa. Det var hufvudsakligen denna sednare omständighet jag ville anmärka, och får jag för öfrigt bestrida nedsättandet af en Compromiss till dess frågan är utredd. Hr von Kr.-emer, Anders Robert: Då här tycks vara Den 22 Mars. 141 tvist om huruvida saken är tillräckligt utredd eller icke, så anhåller jag alt motiverna till Ridd.Utsk:s betänk, måtte blifva upläste. Deraf, tror jag, skall för hvar och en blifva tydligt att saken ännu är högst outredd och dunkel; och anhåller jag att derefter återfå ordet. Sedan den sålunda begärda upläsningen försiggått, anförde Hr von Kraemer: Af de nu upläsla motiverna till Ridd.- Utsk:s utlåt, framgår, att den enda lagliga handling, sorn i denna sak förefinnes är ett prot., hållet vid en, dagen efter stölden, anställd polis-undersökning, hvarvid berättelser afgåfvos dels af Ridd.- Kamereraren, dels af åtskilliga andra, icke på ed hörda personer; samt, alt Ridd.-Direkt:n — en auktoritet, som på detta rum torde hafva något vitsord :— i sitt till Ulsk:s betänk, under Litt. A bilagde mera., kommit lill det resultat: att Direkt:n, i betraktande af sakens outredda skick, icke, för sin del, anser sig kunna annat tillstyrka än alt saken må till laga behandling vid vederbörlig domstol öfverlemnas. Likväl har Direkt:n ansett sig pligtig omnämna de andra sätt man föreslagit för frågans behandling, nemi, dess öfverlemnande till en Compromiss, eller lill Ståndets bedömmande in pleno 'Hill det afseende R. o. Ad. dervid kunde vilja fästa."
M. att efter godtfinnande afskeda en förtroende-cmbelsman, sedan han derom hört Statsrådet. Med hvad rättighet kan man då tolka denna § si som skulle den anses bestämma öfver en fråga, som deruti icke förekommit, nemi. huru förhållas bör, när en sådan föi troendet jensi indrages, Man säger visserligen, alt De n 26 Augusti f. ni. 349 fullmakten innehåller rättighet för embelsmannen att få behålla embetet intill dess han derifrån entledigas; men till denna mening kommer man genom en tolkning af fullmaktens ord. Med samma skäl kunde man säga, att fullmakten innehåller rättighet för embelsmannen att få behålla tjensten så länge den finnes: oell ingendera har kunnat bestrida att tjensterne upphört, och att de hafva upphört genom Konungs och Ständers sammanstämmande beslut. Man har såsom exempel åberopat, att StatsUlsk vid denna riksdagen, då det föreslagit Nummer-lotteriets upphörande, derjemte tillstyrkt, såsom en rättighet för de derunder lydande tjenstemännen, deras uppförande på indragn.slat. Delta förhållande bestrider jag ingalunda; men jag får fästa uppmärksamheten på den väsendtliga skilnaden, att de nu i fråga val'. embelsmannen innehafva föl troende-embeten, hvilket icke är förhållandet med Nummer-lotteriets tjenstemän. Jng bestrider ingen embetsman, som icke innehar förtroende-embete, rättighet atteni. 35 §:n Reg.Ftn bibehålla sin lön, när fjellsten supprimeras; men någon sådan i grundlagen förvarad rättighet finnes icke för förtroende-embetsmän.