Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uii 1841 års Hufvudbok föras inom linien värdet å ej mindre de, enligt Kongl. Brefvet den 27 Augusti 1831 • af Gamla till Nya Mötespassevolans-fonden öfveriålna hus och byggnader med 88,684 R;dr 20 rk. 8 rst., än äfven, på giund af högstberörde Kongl. Bref, Fonden derjemte tillerkände sjukhusoch magasins-inventarie-persedlar för ett belopp af 26402 R:dr i3 sk. 2 ist., dock skall, enligt sednast inkomna besigtningsoch värderings-instrumenler, värdet å byggnaderna.lita - — 190 — mera hafva nedgått till 77,55o R;dr 16 sk.; hvaremot Fonden äger sjukhusoch magasins-inventarier till ett ökadt värde af 27,083 R;dr 24 sk. 11 rst. ladel ta Araaaeeas 1%’ya Mötc&fond. (Riks-Statens 3:dje Hufvudtitel.) Fonden utgöres af det, vid sednaste Riksdag, i sammanhang med Mötespassevolans-afgiftens upphörande, för 1841 oc'1 följande åren intill nästa Riksdag, å Stat uppförda anslag till bestridande af kostnaderna vid Indelta Armeens vapenöfningar. Den häröfver, på grund af Kongl. Brefvet af den 14 December 1841 > för samma år först upprättade Hufvud boken, hvilken blifvit uti Kongl. Kammar-Rätten utan anmärkning granskad, framställer: ®ebet - ar 1841. Uppbörd: Statsanslag å Riks-Statens 3:dje Hufvudtitel 186,669: —• Kongl. Stats-Kontoret levererat af dit influtna Fourra ge-passevolans-medel 12,297: 29. 8. Värdet af in natura levereradt Passevolans-fourrage . 1,368:32. 6 Anmärkningsmedel ..
Detta var j u att smida anden i bojor, och nog böra vi kvinnor vara tacksamma, att dessa åsikter slutligen fingo vika för en rättvisare uppfattning, och att nya verksamhetfält i följd häraf öppnades för oss. Emellertid synes mig, att man i denna fråga har efterhand öfvergått till en annan ytterlighet, och kvinnan tyckes nu uppfostras för allt annat, blott ej för hemmet. För hvarje annat kall anses förheredelse af nö- den; till husmoderns mångsidiga och maktpåliggande värf träder däremot den unga kvinnan ofta fullständigt oförberedd. Boken har under barndomstiden blifvit så godt som envåldshärskare och håller flickhjärnan i trägen verksamhet. Följden häraf blir i allmänhet den, att då skolflickan, vanligen blek och öfveransträngd, hinner de 15, 16 åren, är hon icke allenast fullkomligt främmande för allt, hvad huslighet heter, utan blickar därjämte ofta med en viss ringaktning ned på de enkla sysslorna inom hemmet och anser det vida under sin värdighet att därmed befatta sig. Lyckligtvis börjar man mer och mer inse, att det ej gärna kan längre få fortgå på detta sätt. Hemmet måste återbörda sin andel i kvinnans intresse och krafter, och vi kunna ej nog glädjas öfver hvarje steg, som tages mot det målet. Äfven här gäller det en god början, och denna kan göras långt förr, än man i allmänhet tror. Redan tidigt är nämligen den lilla flickan i stånd att utföra små värf inom hemmet, där det finnes godt om just så- dana små bestyr, som lämpa sig för hennes krafter. Redan tidigt kan den lilla handen vänjas att göra nytta, att ställa till rätta, i första rummet hvad hon själf bringat i oordning. Du bör tidigt vänja dina barn, att de ej äro till blott för att betjänas, utan äfven för att i sin förmåga betjäna, aldrig tillåta dem att af maklighet skjuta ifrån sig på andra, hvad de kunna göra själfva. På detta sätt rycker du allt som oftast på egoismens rötter och hindrar dem att tränga ned i bjärteåkern. Dessa skenbart obetydliga oeh därför ofta opåaktade omständigheter bidraga långt kraftigare, än man måhända föreställer sig, att dana karaktären.
tagas lemnas 2 5 p r o c. rabatt. : Munsö, w [470] Ekerö. O B S. [5421 JLandsortsboar k u n n a få hvarjeh. Postadr. : Engelbrektsg. Telegrafadr. : Ströms, Stockholm. [300] Maria Ström, f ö d d Klochhoff. - ^pg m i Lifförsäkring till verkliga kostnaden. ef Associationen för Ömsesidig Lifförsäkring (Mutual Reserve Fund Life A s s o c i a t i o n i New York) erbjuder o P CO ~ o på bolagen beqväma enligt betalningsvilkor gamla systemet) l ä f forsäkring m e d faststälda Inga aktieegare, som taga vinsten, eller andra intressenter, som dela öfverskottet. Absolut säkerhet. Iakttagande af försigtighetsåtgärder för att omöjliggöra spekulation eller bedrägeri. 4 o C O till verkliga maximipremier, kostnaden grundade ( Beqväma betalningsvilkor för försäkringstagare, med. bestämdt maximibelopp. Vistelseort utomlands och utrikes resor förorsaka inga extra kostnader. Idun N:r 12 (170) Prenumerationspris pr år: Idun med Mode tidning och kolorerade planscher kr. 8: — Idun m. Modet, utan kol. pl. • C: 50 Idun ensam » 4: — Fredagen den 20 mars 1891. sker i landsorten a postanstalt, i Stockholm hos redaktion. Jenny, änliga läsarinnor! Att vi just i dag velat med eder stanna vid minnet af detta ryktbara, kära svenska namn, har sin egen förklaring. Aldrig glömdt, skall det dock särskildt inom de närmaste dagarne föras på tal öfver snart sagdt bela den bildade världen. D å utsändas nämligen samtidigt i de skilda länderna på de svenska, engelska, franska och tyska språ- ken olika upplagor af det väldiga minnesverk öfver den frejdade kvinnan, som, sedan länge bebådadt, ej minst i hennes fädernesland motsetts med stor spänning.
Läkare och andre civile tjenstemän, ehuru upptagne å den nådiga staten, hafva här blifvit förbigångne, såsom afsedde för framtiden att icke tillhöra arméens pensionsstat, enligt hvad derom skall nedan vidare omförmälas. 2. Bataljons-chef Kapten Tyg-officer . Anm. Af enahanda skäl, som nyss blifvit nämndt, hafva de å staten uppförda civile tjenstemännen här blifvit förbigångne. 1 16
Direktionen öfver Låne-kontorel i Wisby har hos Utskottet hemställt, huruvida icke någon förhöjning kunde medgifvas uti de till tjenstemännen vid Låne-kontorel utgående arfvoden, med förklarande derjemte, att Direktionen ansåge de för Direktörerne vid Kontoret bestämda arfvoden icke motsvara de med deras befallningar förenade bestyr och åligganden. Uti Utskottets vid sednasle Riksdag afgifna Memorial N.o 67, med förslag lill bestämmelser, rörande organisationen af Låne-kontorel i Wisby, yttrade Utskottet sig anse lämpligast, att Rikets Ständer endast bestämde arfvoden för Låne-kontorets Direktörer, samt öfverlemnade åt Fullmäktige, att, efter Direktionens hörande, bestämma allöningen till Bankens Ombud i Direktionen, Tjenstemännen, Vaktbetjeningen samt erforderliga utgifter för Kontorets förvaltning. Då de, för denna åsigt, i åberopade Memorial utvecklade skäl fortfarande äro tillämpliga, har Utskottet, ulan att ingå i bedömande af frågan angående det arfvodes belopp, som skäligen bör hvardera af de vid Läne-konloret anställde tjenstemän tillkomma, nu allenast tagit under bepröfvande, huruvida anledning må förefinnas dels alt tillstyrka någon förhöjning uti de åt Låne-kontorets Direktörer anvisade arfvoden och dels att bereda någon tillökning i ansiaget på del hela för Låne-kontorets förvaltning. I delta afseende har hos Utskottet i betraktande kommit, hurusom, till följd af Rikets Ständers vid innevarande Riksdag fattade beslut, angående förhöjning i löndén för Kassa-krediliv-rörelse, öppnande af uppoch afskiifnings-räkning samt åtgärders vidtagande, till förekommande af penniuge-remisser med poslerne emellan Stockholm och de orter, der Banken har Låne-konlor, göromålen vid Låne-kontorel måste komma att i betydlig grad ökas; hvadan ock billigheten talar derför att någon lämplig förhöjning må icke allenast
Enligt allmänna Lagen, må ingen Kronobetjent med uppbörd advocera, utan Landshöfdingens särskildta tillåtelse j om detta sträcktes äfven till Länsmännen, så kunde den tid användas till sysslans skötande, som nu åtgår till enskild advocatur, hvilket borde vara Kronobetjeningen alldeles förbudit, då det hindrar sysslans tillbörliga skötande, och då de fleste Länsmännen icke äga juridiska kunskper; äfvensom besväret med uppbörden rätteligen är något som endast tilliför Kronofogden, och bestås honom här. Den S 2 Maj. till en Uppbördsman. I alla fall tviflar jag derpå, att den goda afsigten med löneförhöjningen som är sportlarnas afskaffände, vinnes. Herr Mund af Rosenschöld. En värd Ledamot, Herr Baron Hjerta, har som skäl för ett särskildt afgörande af Löneförbättring för Krono-betjente, anfört, att de äro af Statens tjenstemän mest i behof deraf. Jag gratulerar då dem, som äro deraf mindre i behof. Enligt min kännedom i flera Län, äro Krono-betjente i allmänhet icke så mycket i behof af lönetillökning, som Staten är i behof deraf, ty Statens väl fordrar, att dessa tjenstemän hafva så tillräckliga Lagliga inkomster, att de ej nödsakas gripa till olagliga, eller att genom våld och efterlåtenhet i tjensten skafta sig sin bergning, samt begagna de personers gifmildhet, som de äro tillsatte att styra. Jag vermed säkerhet, att åtmindstone i flera Län Kronobefallningsmänsoch Länsmäns-tjeaster tills nu nyligen blifvit bortacco detade mot betydliga summor, hvilket ej kunde hända, om dessa tjenster ej voro mycket förmonliga. Herr Pahlman, Otto Fredri’. T anledning af den anmärkning som vid Utskottets Betänkande blifvit gjord, som skulle Utskottet hafva i motsatt mening upptagit de vid det första Betänkandet gjorda erinringar, vill jag hafva den äran upplysa, att förhållandet varit sådant, att det som nu, såsom orätt
Sådana ämnen, som bruka behandlas af de nya realistiska författarne, hvilka hon på sista tiden börjat läsa mycket och beundrade blindt. Den moderna pessimismen syntes henne nu också som den enda rätta uppfattningen af lifvet. Det var för resten icke så underligt – af temperament var hon ju öfvervägande melankolisk och dessutom brådmogen och öfverförfinad i hög grad. Som sagdt, hon talade gerna om dessa saker, och då hon af naturen var ganska vältalig med häftiga och lidelsefulla ord i rikt förråd – lät hon sig ännu ytterligare öfverbevisa genom sina egna ord och kände sig ännu säkrare på sina åsigters giltighet. Dessutom – der låg ett egendomligt äggande nöje i att tala om dessa »moderna» ämnen med en man. Detta, att akta sig för hvart ord man säger, att vara tvungen att göra hundrade uppehåll och låta meningar ligga qvar utan slut. Att hela tiden röra vid gränsen mellan det, som »går an» att säga, och det, som »icke går an» – och att ändå aldrig öfverskrida den. Ty det kunde Berta icke lida. Helst tyckte hon om att tala med en åt gången – borta på en liten soffa i en fönstersmyg efter middagen, eller halfliggande i en fåtölj, medan valsen brusade omkring henne, och kavaljeren viftade henne med solfjädern. Och med låg röst, som emellanåt förlorade sig i ett skratt, emellanåt sjönk ned till en hviskning. – I allmänna samtal och i sällskapslekar, som det nu var så modernt att göra, var Berta Funcke tyst. Hon hade tråkigt. Damer kunde icke begripa, att hon »aldrig generade sig». Hon kunde stå framför Kronbergs och Makarts taflor och diskutera skuggor och dagrar, framför en naken staty och tala om linier och proportioner. Och hon gjorde det så säkert, så nästan naivt säkert. Det var ju konstverk, och hon kunde aldrig förstå, att menniskor kunde finna något anstötligt i den »rena formen». Hon sade en gång att det var »kälkborgerligt». De unga damerna kunde nu alls icke med henne – hon var för tungsint och sluten i vanliga fall och allt för uppsluppen, då hon blef glad. Dessutom voro de en smula rädda för henne, hon hade godt hufvud och ofta – liksom modern – spetsig tunga.
Banco, som Stadens Borgerskap år 1804 anslagit för en blifvande allmän fatligvårdsanstalt, utgått 5oo Rrdr, för att genom förhöjda arbetslöner användas till uppmuntran för flitiga och nödlidande arbetare vid berörde Inrättningar. Här torde ock vara stället att omnämna det Pant-Låne-Contor, som , med Eder Kongl. Majrts tillstånd, och enligt ett i Nåder faststäldt Reglemente, i det upplösta General-Åssistance-Contoirets ställe, för den fattigare folkklassens behof af lån blifvit inrättad t af en enskild Entrepreneur, med begagnande af ett utaf Rikets Ständer dertill på 10 år anslaget räntefrift Låne-Capital af 100,000 Rrdr jemte en af Staden utan hyra upplåten local. En sådan Inrättning är för de fattiga här i Staden oumbärlig; och den ifrågavarande, som öppnades sistlidet år, har hittills i alla afseenden uppfyllt öfverstdthållarens Femårsberättelse. Icke blott nämnde Capital, utan äfven derutöfver omkring 10,000 Ridr äro utlånte. Jemte det jag för öfrigt i underdånighet åberopar hvad i den till Eder Kongl. Majit af öfver-Ståthållare-Embetet år 1828 afgifne Berättelse blifvit vidare anfördt, rörande så väl härvarande välgörenhetsPensionsoch Understöds-Inrättningars och Fonders stiftelse, tillgångar och föremål, som de af deras stora antal och serskilda beskaffenhet uppkommande svårigheter dels vid Faltigvårdsförvaltningen i det hela, dels för meddelandet af bestämda uppgifter om dess verkliga omfattning och skick; får jag jemväl i underdånighet anmärka, att inom Hufvudstaden finnas ännu flera af Testatorer och Gifvare till de Fattigas understöd anslagne, under enskilde personers vård och disposition ställde betydliga Capilal-Summor, om hvilkas nuvarande belopp och bidrag jag ej är i tillfälle lemna närmare upplysning; hvartill ytterligare komma Eder Kongl.
För att han inte gör det. Seså, l åt nu mig höra något af mina gamla s tycken, Tru baduren eller Friskytten...! ALMA. Om jag bara kan dem... ter och börja spela Friskytten. Generalen slår takten och Karl står i tankar). GENERALEN. Nå, ni är väl glad, f ru Segerstedt, öfver att igen ha lif och rö relse på Sätra? FRU SEGERSTEDT. VAHRMAN. Natu rligtvis lifvar det upp g amla sinnen... Och generalen är sj älfva älskvärdheten... FRU SEGERSTEDT. VAHRMAN. VAHRMAN. (närmare) Doktor Seg ers tedt h ar väl skrifvit hem åtminstone, då h an inte kommer själf , om man inte sätter tro till hvad Karl berättar... FRU SEGERSTEDT. Nej, Viktor är nog kvar i London, j ag har f ått bref från honom hel t nyligen... VAHRMAN. Det måtte v ara viktiga skäl, som håller honom kvar där öfver julen...? FRU SEGERSTEDT. Det v et häradshöfding en själf bäst. Parl amentssessionerna... VAHRMAN. (afbryter) Är svepsk äl! FRU SEGERSTEDT. (ytterst förvånad) Kan det vara möjligt? Och det värkliga skälet...? VAHRMAN. (slugt) Hm! Man k an inte veta så nog a. Hvad tror ni själf, fru Segers tedt? Kanske har han fått hemifrån något myck et tydligt råd att stanna borta öfver julhälgen? FRU SEGERSTEDT. (kallt) Hvem skulle ha gifvit honom det? VAHRMAN. Hm! Möjligtvis hade ett sammanträffande mellan honom och general en inte varit så behagl igt? FRU SEGERSTEDT. Åh! Ja, de är ju politiska motståndare på s ätt och vis...! Jag har både skrifvit och teleg raferat efter honom. Och han kommer nog hit ännu i kväll. VAHRMAN. FRU SEGERSTEDT. (lifligt)
Om nu, på sätt motionären andragit, de nuvar. landlbruksskolorna äro så aflägse ifrån Jemtland, att Jemtlänningarne icke kunna taga någon kännedom om hvad der sker, och åtskilligt förehafves, som icke passar för Jemtlands jordbruk så hindrar det likväl icke att åtskilliga delar af undervisningen vid dessa landtbruksskolor skulle vara af gagn för Jemtlänningarne och deras jordbruk, om än icke lika med Östergöthlands. Sä finnes t. ex. en odling, nemi. af lin, som vi veta i Norrland har med framgång drifvits, derföre att om än fröet fryser bort så kan likväl stjelken eller lågan användas. Vidare veta vi att produkter af smör och ost fås derifrån och att denna produktion mycket kunde höjas. Äfvenledes alt ängskultnren kunde updrifvas hvilket, om det icke kunde ske genom upplöjning, likväl kunde åskadkommas genom öfverdämning och silning eller i allmänhet s. k. ängsvattning. Då nu händelsen vill göra, att Staten i sednare tider påkostat ganska mycket för alt utifrån hit till landet inskaffa kännedom, just om linodling, ängsvattning och boskapsskötsel, och derföre införskaffat hollenderier, så synes det som Jemtland skulle hafva anspråk pä alt få delaktighet af undervisningen i dessa för provinsen vigliga näringsgrenar. Jag vill gå så långt i medgifvande att om än icke någon egentelig Landlbrukskola vill medgifvas, något deremot svarande kan vara antagligt, blott undervisning lemnäs och uplysning blir spridd. Delta allt ger mig en ökad anledn. att påyrka hvad andra talare redan gjort före mig, nemi. återremiss för att derigenom erhålla ett bestämdt yttrande från StatsUtsk. om nödvändigheten af delta anslag. Det må icke invändas, hvad som redan framställts, att man icke kan lemna så mycket sora fordras.
Jernskrot: gjutet 1 Skepp:d st. v. 1 R:dr 24 sk. smidt eller valsadt, äfvensom afhuggna Stångjernsändar „ „ — „ 24 sk. utförsels-tull. Kol. Utskottets förslag, att Trädkol skola vid utförsel vara tullfria, har blifvit af Rid derskapet och Adeln, Borgareoch Bonde-Stånden bifallet, hvaremot Preste-Ståndet bibehållit nu stadgade utförsels-tull, 40 sk. per läst. Derest Preste-Ståndet icke skulle vilja förena sig med de öfriga Stånden om godkännande af Utskottets förslag, föreslår Utskottet omröstning sålunda: N:o 109. Den som gillar Utskottets af tre Stånd bifallna förslag, att Trädkol skola vid utförsel vara tullfria, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer nu stadgade utförsels-tull å Trädkol, 40 sk. per läst, att fortfarande bibehållas. Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 16. 45 I öfverensstämmelse med hvad Utskottet i sådant afseende föreslagit, hafva Borgareoch Bonde-Stånden beslutat att Lumpor skola vid utförsel vara tullfria. Ridderskapet och Adeln samt Pr este-Ståndet hafva deremot för denna artikel bibehållit nu stadgade utförsels-tull, 12 sk. lispundet. Såvida Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet icke skulle vilja förena sig med de båda öfriga Stånden om bifall till Utskottets förslag, lärer följande omröstning böra anställas: N:o 110. Den, som bifaller Utskottets af två Stånd godkända förslag, att Lumpor skola vid utförsel vara tullfria, röstar Ja j Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bibehålles gällande utförsels-tull å Lumpor, 12 sk. lispundet.
, Det svenska kvinnoarbetet p&amp; Chicagoutstallningen. Det för snart ett år sedan ej utan tvekan och svkriglieter började, sedan .med sk mycken i f w r bedrifna arbetet för den svenska kvinnans deltagande i vaildsiitst#llniiigen i Chicago, ' &amp; r nu i det ' ' narniaste afslutadt. Resultatet af detta arbete, för så vidt det kunde framvisas i synlig inhtto d. v. s. i prof på kvinlig konst och handaslöjdskicklighet, framlades som bekant redan i slutet af förlidet år för allmanlieten p % den i stora börsvåningen - ordnade s. k. Chicagobazaren och %drog sig då, något som Dagny haft glädjen framhålla, en stor och berättigad uppmärksamhet. Denna utstallning afsåg dock att vara en mer i stort sedt uppvisning af kvinnoarbetets ståndpunkt i växt land, s % väl inom konstens som konstindustriens oinråde; Den nyligen afslutade utställningen dtireinot, anordnad af Damkoinitén i samband med Slöjdföreningen, utgjordes utslutande af för varldsexpositionen bestämda artiklar, hvarföre densamma med inera skäl kan göra ansprak p&amp; benämningen: D chica go ut stallning^. Men innan jag öfvergår till en granskning af hvad Danikoinitéiis utst2illning haft. att uppvisa, en granskning stödd pk upplysningar liimnade af sakkunniga personer, m % det tillåtas mig a t t rekapitulera ett blad af det svenska handarbetets historia. Det a r nn janit 20 hr sedan för första gången en wtställaing af kvinlig handaslöjd af ungefär sainma art som den ifrågavarande ocli af en liknande anledning, ägde rum i Stockholm. Vid expositionen. i Wien 1873 hade för första gången tanken väckts att på en världssutställning tilliniita en ärskild plats åt kvinnoarbetet. Afven till den svenska kvinnan ingick inbjudning att deltaga i den internationeila taflingen, och uppmaningen forklingade ej ohörd.
4529) Af I D A BJÖRLING, född N ö t z m a n n, efter en lefnad af 35 år, 4 månader, 29 dagar, i dag kl. 5 f. m. stilla afsomnade i fast tro på sin frälsare, Jesus Kristus, djupt och innerligt saknad och begråten af mig och våra tre små gossar, fader och syskon samt öfriga släktingar och vänner, varder endast på detta sätt tillkännagifvet. Svällinge pr Arneberga 18 / 99. Telef. Beställningar emottagas å all slags sömnad äfven då tyg inlämnas. har d e n modejournal, hvaraf en svensk upplaga sedan flere år utgifves under Ende tillverkare Kraft-Tvål-Fahriken, Jönköping. § e x. M F " Personer, som hafva ömtåliga &amp; ^ eller förstörda fötter, kunna hos mig B få skodon, som passa väl och äro beg. rj kväma att gå med. q| &lt;0 | C. NILSSON, DROTTNINGG. 100 g T I D N I N G 100 CHARMANTA ILLUSTRATIONER samt åtföljdt af e n STOR DUBBELSIDIG MÖNSTERBILAGA. e n FIN-FLN KOLOR. MODEPLANSCH o c h en förträfflig HANDARBETSTIDNING. D e n billigare upplagan utan dessa båda bilagor kostar BLOTT 3 KRONOR. fl. och på grund af mina stora direkta inköp kan jag 35 Ö R E. S o m bekant har fru Z. erbjuda mina artiklar till långt billigare priser än någon annan affär. 95 till 9 kr Mohair, släta S.dentyger, från de och fasonerade från enklaste till de 1: 50 till 6 kr. mest eleganta. M e d. - M e k. Institutet Ä Husmödrar Spara är lösen för hvarje husmoder med en begränsad hushållspenning I Huru göra en verkligt stor besparing? Jo, använden i Edra hushåll Pellerlns Margarin, Göteborg, som är Våla-Stolar. Kapplyger och Damkläde ylle o c h siden. Krimmer från 1: 50 i stort urval.
Grönlands ansökning att, antingen på Surnumerär-Stat få åtnjuta innehafvande lön, enligt Fullmagt, eller förflyttas på Pensions-Stat med å Stat egande lön såsom pension, hemställt, kommer bemälde Cronland att jemväl å Indragnings-Stat uppföras till åtnjutande af den lön, han, såsom f. d. Revisor uti förra YexelBanken, åtnjutit, intilldess han afgår. Contoirs-skrifvarne Nordström och Ferlin, hvilka äro anställde såsom Bankens Ombud, den förre vid Låne-Contoret i Malmö och den senare vid Låne-Contoret i Götheborg och för närvarande å Bankens Stat innehafva 144 R-dr Banco årligen hvardera, har Utskottet, under förutsättning af Rikets Ständers bifall till Utskottets Betänkande N:o 38, angående förhöjde löne-inkomster för Bankens Ombud vid Låne-Contoren, icke på Indragnings-Staten upptagit. Med undantag af Medailleuren, Stilgjutaren och Bokbindaren, hvilkas befattningar vid nuvarande innebafvares afgång komma att indragas, kunna öfrige, nu ej omnämnde, på sislberörde Stat uppförde Ordinarie och Extraordinarie tjenstemän, om och så länge Sedel-Contoret för Transport-Sedel-Extractens upprättande, behöfver utöfver dess egna tjenstemän något serskildt biträde dertill användas. På grund af hvad här ofvan yttradt blifvit, får Utskottet underställa Rikets Ständers bepröfvande följande förslag till: Allo - Banco-Utskottets Betänkande, N.-o 44. ^flö trin g0 Första 1 jens t et] ra den.
Med afseende å den ansenliga brist, hvarmed statsverket vid 1746 och 1747 års riksdag fanns besväradt, och då förestående mångfaldiga utgifter, isynnerhet för iståndsättande af försvarsverket och hvad dertill hörde, åtogo sig Rikets då församlade Ständer, genom bevillningsförordningen aj den 14 December 4747, en till utgående för följande år intill nästa riksdag påbjuden bevillning; hvarvid Rikets Ständer, enligt yttrandet i riksdagsbeslutets 8:de §, sökt de utvägar, sorn äro mest naturliga, »då »de följa förmögenheten och minst betunga den fattige arbetaren, men ansenligen be»lasta den öfverflödige och slösaren.» Enligt 1747 års bevillning skulle för alla kontanta löner, arfvoden och tillökningar på eller utom stat erläggas 6 samt för indelta löner och pensioner 9 proc. Innehafvare af beställning utan lön och de, som blifvit benådade med karakterer samt vore i verklig tjenst, skulle utgöra enahanda afgift, som deras vederlikar. Extra ordinarier och advokater samt andre, som endast åtnjöte provisioner, skulle taxeras till dubbla beloppet af hvad 1734 års bevillningsförordning för dem stadgade. Innehafvare af frälse-egendom skulle »efter ingifven »och rigtig befunnen rusttjenstlängd och jordebok i det län, der samma egendom vore »belägen,» betala 10j öre s:mt för hvarje rusttjenstmark, utan afseende om derför rustades eller icke. I afseende på denna afgift meddelades för öfrigt hufvudsakligen 19 enahanda bestämmelser, som i efterföljande samt äfven i sednaste (1858 års) bevillningsförordning äro intagna och således ännu gällande. Af hvar och en, som innehade pastorat på landet, skulle erläggas 15 d:r för hvarje 64 hela mantal. Pastorer i städerna skulle taxeras till bevillning, motsvarande 6 proc. af deras inkomster. Till eklesiastikstaten hörande personer, som egde underhålisspanmål eller hemmansräntor, skulle erlägga samma afgift som öfrige räntetagare.