Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Under de senaste åren har Frankrike alltjämt bemödat sig att stå väl med Ryssland, tydligen i hopp att vid en kommande brytning mellan tsardömet och Tyskland komma ur sin politiska isolering. Med qvarlefvan af sitt inflytande i Orienten har Frankrike derför efter bästa förmåga sökt tjena de ryska intressena och dervid ofta räckt handen åt Bismarck, ehuru ingalunda af några vänskapliga känslor mot denne. Från Rysslands sida har man dock mottagit vänskapsbetygelserna temligen kalllt, om man än tidtah uppmuntrat Frankrike och manat det att » vara starkt », naturligtvis för möjligen kommande behof. Floquets ministère blef emellertid långt ifrån välkomnad från ryska sidan; att han en gång under parisexpositionen 1867 förolämpat Alexander II genom tillropet » vive la Pologne! » det har ej Alexander III förgätit, och hans demokratiska radikalism står väl icke heller högt i rysk kurs. Då skulle Boulanger med sin förstummade repre-sentantkammare och sitt militärdiktatoriska program snarare vara en man efter tsarens sinne. Man har undrat, hvarifrån Boulanger f&amp;tt de stora penningesummor, som hans agitation kräft; sjelf har han talat om sändningar från Amerika, man har insinuerat något om Bismarcks reptilfond, men tillvaron af någon boulan-gistisk rubelfond har ingen misstänkt. Under regeringsombytena i Tyskland ooh Frankrike lyckadesemellertid Ryssland på egen band att betydligt öka sitt inflytande på Balkanhalfön. I böijan af mars blef Ignatiev president för den mäktiga förening, som under namnet » slaviska välgörenhets-sällskapet » är den egentliga drif kraften för den pan slavis tiska agitationen; det var detta sällskap, som satte i gång det serbiska kriget, organiserade uppresningen i Bulgarien, förberedde turkiska kriget ocb störtade Alexanders furstetron i Bulgarien. Äf-ven nu visade sig företeelser, som läto ana dess underminerande verksamhet I Rumänien, der Bratianos ministère arbetat för anslutning till Österrike ocb Tyskland, fick den ryssvänliga oppositionen alltmer öfverhand och segrade vid valen i mars, i följd hvaraf Bratiano måste afskedas, och en ny ministère bildades under ledning af Rosette.
Till en centner handgevärseller styckekrut bestås 79|. skålp. lutrad salpeter, som motsvarar rå eller olutrad salpeter 9717 skålp., hvilket efter Kronans inköpspris, enligt Kongl. Kungörelsen den 8 sisth Februari, 5 R:dr 32 sk. per Lisp., utgör 27: 26. 8&. Tillverkningskostnad, inberäknadt svafvel, kol, cent nerkäril, krut, torkved samt bevillning safgift, 5: 32. — Underhållskostnaden för brukets byggnader, inrättningar och inventarier, fördelad på kontraherade centner, gör på hvarje 2: 36. H Transportoch magasineringskostnad, kalkylationsvis, ■ 36. — Krutproberingsoch inventeringskostnader, circa 8. 6. Förlust å kostnaden för svafvel, som af krut-till verkarne betalas med endast 9 R:dr 32 sk. per Skepp., ehuru det i allmän handel gäller 18 R:dr 32 sk. per Skepp., som alltså för 13| skålp., hvilka till en centner krut åtgå, måste påföras priset med 14: 10p Kostnaden för en centner handgevärseller stycke-krut S:a 37: 10. lp För en centner bergskrut utgör kostnaden 32 sk. mindre i arbetslön samt utföres derföre till 36: 26. lp 12 — 90 — Vid Åkers krutbruk, sorn har 5 sk. lif r:st mera i underhållskostnad, än Husby-Kloster, kostar en centner handgevärs-krut 36: 15. 24. en centner bergskrut, 32 sk. mindre, 36: 31. 27. Vid Torsebro oell Fliseryd» krutbruk, sond hafva 7 sk. 1444 rst. mera i underhållskostnad per centner för alla krutsorterna och 8 sk. högre arbetskostnad per centner handgevärsoch styckekrut, än Klosters, samt med beräknande af 12 sk. 10 rst. per centner större proberingskostnad, gör kostnaden för en centner handgevärsoch styckekrut 37: 38.
Ämnad af Konungen till just det skådespel, hvaraf nyssnämnda Theater skulle med stor prakt invigas, och satt af den förträfflige Kraus i en af kännare högligen prisad musik, blef den ändock – förunderligt nog! – hvarken under Konungens eller Kellgrens lifstid uppförd. Närmaste orsaken var den oförmodade plötsliga frånvaron af en påräknad hufvudperson (sångerskan Fru Müller, som behagade rymma); sedan kommo – säges i ett förord – ”andra händelser och deribland sådana, som hade inflytande på hela samhället” (sannolikt först Konungens utländska resor, samt derefter inträffande flerahanda politiska oroligheter), äfvensom ”en viss – ehuru blott till en tid rådande – fördom emot den skickliga hand, som till detta stycke satt musiken” 29. Strängt taget, företer det, under all sin präktighet, ej något synnerligen poetiskt värde. Men framsteget ifrån ”Prologen 1778” är dock märkbart; det i språket och versen musikaliska yttrar sig än mera utbildadt, och med åtminstone här och der anslagna ljud af mera innerlig känsla. Närmast i tiden författades den 1785 af Kongl. Hofvet på Gripsholms slott uppförda ”Drottning Christina”; en ”dram i fyra akter, med sång och ballett”. Sedermera uppförd äfven på ”Kongl. Dramatiska Theatern”, har den, för sina åtskilliga stora svagheter, sin bästa ursäkt deri, att den (enligt Kellgrens egen utsago) ”i början var ämnad blott till ett enskildt nöje inom ett hof”. Mäktigare ingifvelse, högre uppflygt lyftade omsider både uppfinnaren och utföraren till de sannare skönheter, hvilka derföre jemväl inför efterverldens omdöme fortfara, i de båda hjelteoperorna ”Gustaf Wasa” och ”Gustaf Adolf och Ebba Brahe”, – hvardera i tre akter: den förra kallad ”lyrisk tragedi” och första gången uppförd den 19 Januari 1786; den sednare kallad ”lyrisk dram”, och första gången uppförd den 24 Januari 1788. Båda löntes ock af ett det mest allmänliga och förtjusta bifall.
N:o 157, angående förändring i 1 Cap., 1 och 10 §. §. RättegångsBalken nu åter föredrogs, fann Preste Ståndet för godt bifalla Utskottets i samma ämne, under Nto 77, först afgifne betänkande, med de i det tömyade utlåtandet deröfver gjorde förklaringar* hvarjemte Ståndet godkände det i detta sistnämnde framstälda förra alternativ, enligt hvilket, så väl clö Bönder hvilka innehafva Hemman under nyttjande, som egande rätt„ äro behörige att deltaga i valet, och kunna till Nämndemän väljas, och ege hvar Bonde lika röst, ehvad han större eller mindre Hemman häfver etc. S, D, Återremitterades i anlednina af gjorde anmärkningar, StatsBanco samt Allmänna Besvärs och EkonomiUtskottens betänkande^ N:o 434, rörande Allmänna Magazinslnratt. Ringen, S. D, Afslogs vid förnyad föredragning Allmänna Besvärs och Ekonomi Utskottets utlåtande NtO 171, i anledning af väckt fraga, Om Glas och Porcellainesförares, m, fl. kringstrykande, samt om tillåtelse för Allmogen, att under deras resor afyttra förenämnde varor, som de af Bruksegare kunna sig tillhandla, {? D, Efter öfverläggning om Bevillning?. Trot. Utdr. d. i Septemb. 1(323. (J57 Utskottets ytterligare utlåtande N;o 31, angående sökt eftergift i Bevillningen för Brandskadade Innevånare i Städerne Norrköping och Borås, beslöt PresteStåndet, att, med bifall till Utskottets förra utlåtande i ämnet, tillika antaga det förtydligande, som i detta Sednare innehålles, S, D. Wid färnyad föredragning af nedannämnde utlåtanden, beslöt Ståndet, att med förblifvande vid sine förut redan fattade be. slut i samma ämnen, lägga desse sistnämnde Utlåtanden till Handlirgarne, nemi, BevillningsUtskottets ; N:o 3?, Angående det å brandförsäkrade hus i Städerne och Bruksegendomar föreslagna värderingssätt.
Biksdalers inkomst af kapital eller arbete, samt han tillika eger jordbruksfastighet, taxerad till 5,000 Riksdaler, och hvilken alltså bör upptagas till 150 Biksdalers afkomst, så att det hela uppgår till 450 Riksdaler, kommer, enligt föreskriften i det ifrågavarande momentet att 300 Riksdaler af inkomst utaf kapital eller arbete är o fria från bevillning när de sammanräknade årsinkomsterna, ehuru uppgående till 400 Riksdaler, icke öfverstiga 1,800 Riksdaler, sådan skattskyldig att tillgodonjuta fullständig eftergift af bevillning å förstnämnda 300 Riksdaler; — hvaremot, om skattskyldig blifver taxerad till 350 Riksdalers inkomst af kapital eller arbete, samt innehar sådan till 2,000 Riksdalers värde uppskattad ”annan fastighet”, att dess afkomst bör anses till 100 Riksdaler, utgörande följaktligen äfven dä hans årsinkomster, sammanräknade, 450 Riksdaler, — bevillning skall honom påföras med en procent å de 50 Riksdaler, hvarmed hans berörda inkomst af kapital eller arbete Bevillnings-UtsTcottets Betänkande N:o 3. 27 ofverstiger förutnämnda af giftsfria belopp 300 Riksdaler: — likasom, derest den skattskyldige har 1,600 Riksdalers inkomst af kapital eller arbete, samt derjemte eger jordbruksfastighet till ett taxeringsvärde af 10.000 Riksdaler, med 300 Riksdalers deraf beräknad afkomst, och således i sammanräknade årsinkomster åtnjuter tillhopa 1,900 Riksdaler, bevillning kommer att, utan medgifvande af något afdrag, honom påföras med en procent å hans berörda till 1,600 Riksdaler skattade inkomst af kapital eller arbete, o. s. v. V STOCKHOLM, TRYCKT HOS ERIC KÅHRE, 18G6. % Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 4. I N:o 4. Ank. till Exp.-Utsk. den 22 Febr. 1866, kl. 8 e. m.
Inkomma til Konungen ifrän Domstolar och Embetsman förfrägningar om Lagens rätta mening i sädana fall, som til Domares åtgärd höra, äge ock Högsta Domstolen, at de sälunda sökta förklaringar gifwa. §. 20. Uti fredstider stola de mål, som frän Krigs* Domstolarne dragas under Konungens pröfning, uti Högsta Domstolen företagas och afgoras. Twänne Ledamöter af Stats Rädet, hwilka Konungen bärtil utser och förordnar, böra sädana mäl i Högsta Domstolen öfwerwara och deräfwer rösta, dock mä Domarenas antal icke öfwcrstiga Ätta. Under krig förhälles härmed efter Krigs ^rliclarue. §- 21. Konungen äger twänne röster i de mäl, hwilkas föredragning och afgörande Han för godt unner, at i Högsta Domstolen öfwerwara. Alla frägor om förklaringar öfwer Lagen stola hos Konungen anmälas och Desi röster deruti Mr 892 Den 2 Jurin. inhemtas och beräknas, änskönt Han icke i Hogsta Domstolens öfwerläggningar derom deltagit. §. 22. Uti Högsta Domstolen kunna ringare mäl pröfwas och afgöras af Fem Ledamöter, sä ock af Fura, der alla fyra äro om slutet ense. älfwer wigtigare osäker stola minst Sju döma. Ej mä flere än Ätta Ledamöter, Fyra Frälse och FpraOfrälseMän pä en gäng tjenstgörande wara. I alla mål stola minst Tiva Frälse och TwäOsrälse Ledamöter wara närwarande. Z. 23. ^ Alla Högsta Domstolens Vestn» utfärdes i Konungens Namn och med Dest Höga Underskrift eller under Dest Lecret. § 24. Uti Konungens Nedresu8tit!gs-Uevi8ion stola stustUUc-niälen til föredragning i Högsta Domstolen beredas. §. 2Z.
Då får den andre en liten vattenstråle mitt i ansiktet, och det är mycket roligt. En sådan gris köpte Tomas åt Märta. Det sprungo i kapp uppför de sneda och bräckliga trätrappor, som från Roslagstorg leda upp till Johannes kyrkogård. När de hunnit halvvägs, måste de stanna och draga andan. De vacklande, grå trähusen i backen badade i midsommarsolens mest stekvarma ljus. De fattigas bleka fönsterväxter slingrade i trånsjuka krökningar sina stänglar och blad upp efter fönsternas dammiga, regnbågskiftande glas. Ingen människa syntes, endast en svart katt med vita tassar, som satt på en dörrtröskel och slickade sol och njöt av middagshettan med hopknipta ögon. Tomas tog hastigt Märta om huvudet med bägge händerna och kysste henne. De köpte bakelser i ett hembageri och en butelj madeira i en kryddbod vid Malmskillnadsgatan. I våningen vid Döbelnsgatan väntade dem en dov och skum dager bakom de nedrullade gula gardinerna. Vi måste skrämma undan spökena ur rummen, sade Märta. Hon satte sig till pianot och spelade de larmande första takterna ur Carmen. Tomas tutade i sin trumpet. Vad ska grannarna säga? frågade Tomas. Det finns inga grannar, svarade Märta. Alla människor ha flyttat ut på landet. Vi ä ensamma i hela huset. Hon slutade upp att spela, och ingen av dem sade något. Det blev en tystnad som i ett insomnat sagohus. Den gamla väggklockan hade stannat och betraktade dem tigande och envist med sitt runda, kloka ansikte. Vad har du i paketen? frågade Tomas för att säga något och bryta tystnaden. Midsommargåvor, svarade Märta förstrött, med stora, allvarliga ögon, som om hon tänkte på något annat. Det där är randiga förkläden åt jungfrurna, och det är en veckad remsa att ha kring halsen åt Elsa, och det här är åt Johan... Det är "Nio små negrers underbara äventyr". De gingo in i förmaket. Märta tog bort det rödrandiga överdraget från den långa, gammalmodigt svängda förmakssoffan, vars blekröda tyg lyste matt genom skymningen. Det är så tråkigt att sitta på möbler med överdrag, sade Märta.
icke sällan toges i anspråk; samt att äfven under sommarmånaderna, då barnen till aflägsnare orter utackorderades, sjukliga eller lytta barn, för hvilka fosterföräldrar icke kunde erhållas, måste å barnhuset qvarstadria; hvarförutan vid den väsendtligaste till barnhusets förmån, af enskild person gjorda stiftelse vore fastadt det vilkor, att ett visst mindre antal barn alltid skulle inom barnhuset njuta vård; och har Direktionen ansett, att dessa omständigheter tillräckligt ådagalade oundvikligheten af barnhusets ordnande på sådant sätt, att barnhuset alltid vore beredt att emottaga och vårda ett större antal barn, och att en förändring, hvarigenom barnhuset befriades från denna del af siri verksamhet, huru fördelaktig den än blefvé i ekonomiskt hänseende, likväl icke vore med barnhusets ändamål förenlig. Med afseende å hvad Direktionen sålunda, välgrundadt, anfört, finnér Utskottet s'tg böra tillstyrka Rikets Ständer, att Revisorernes ifrågavarande framställning icke må till någon vidare åtgärd föranleda. Lunds Kongl. Universitet. § 49. (Rev.-ber. pag. 216. Förkl. pag. 348.) Af Revisorerne är vordet anmärkt, att, sedan vid 1840 och 1841 årens riksdag Rikets Ständer beslutat, att med vilkor, att vid såväl Upsala sorn Lunds universiteter föreläsningar höllos öfver rikets grundlagar och konstitutionella institutioner, vid hvartdera universitetet nya löner å 1,600 R:dr skulle å stat uppföras för 2 professorer, af hvilka åtminstone den ena borde tillhöra den juridiska fakulteten, men en af dessa professioner i Lund ännu vid slutet af den tid, revisionen Bih. till R. St. 4 Sami, 1 Afd. 9 haft, 5 u Slals-Ulskollett Utlåtande, JYs 21. omfattade, stått ledig, den besparda lönen, i likhet med öfriga lönebesparingar, blifvit tillförd universitetets reserv-fond, i stället att, såsom enligt Revisorernes tanke bort ske, intilldess embetet hunnit tillsättas, besparas Statsverket. Häremot har väl uti den underdåniga förklaringen blifvit erinradt, att då i afseende å förenämnde löneanslag
Skrifvelse, N;0 222. c) För Läraren i Medicina legalis, hvilkens lön nu utgör 600 R:dr, samt de vid Institutet anställde 6 Adjunkter, som för närvarande i lön åtnjuta dels 600, dels 500 R:dr, hafva Rikets Ständer, jemte det åflo ningen för Kirurgie Adjunkten, såsom E. K. M:t föreslagit, å ordinarie stat uppföres, bestämt lönerna till 1,500 R:dr för läraren i medicina legalis och till 1,000 R:dr, allt Riksmynt, för hvar och en af Adjunkterne; äfvensom Rikets Ständer trott sig böra tillägga Adjunkterne i anatomi samt kemi och farmaci, i an seende till deras, vid jemförelse med öfrige Adjunkterne, trägnare befattningar, hvardera ett särskildt ärligt arfvode af 500 R:dr samma mynt. d) Efter vunnen upplysning derom, att Institutet oundgängligen behöfver en tjensteman, som, jemte Bibliothekarie-svsslan, bestrider Sekreterareoch Arkivarie-befaltningarne, hvilka icke kunna af de med andra embelsgöromål sysselsatte lärarne ombesörjas, hafva Rikets Ständer medgifvit, att ett årligt arfvode af 6Ö0 R:dr R:mt må, för nu ingångna statsreglrrings-period, uppföras å Institutets stat, att utbetalas till den, som bestrider Bibliothekarie-, Sekreterareoch Arkivarie-tjenst vid berörda läroverk, samt derjemte föreläser i medicinens historia. e) Jemväl hafva Rikets Ständer ansett sig böra anvisa dels nya arfvoden åt Institutets Inspektor och en Amanuens vid kliniken för barnsjukdomar, med 900 R:dr till den förre och 600 R:dr till den sednare, dels aflönings-tillökningarne för den öfriga personalen till de belopp, E. K. M:t föreslagit. /')
Då Grundlagen stadgar att frågor, rörande Anmärkningar emot Ledamöter af Stats-Rådet etc. ej fä i St änden af göras förr än Constitiitions Utskot• tet deröfver blifvit kordt; så ålagges i och med det samma Utskottet att låta höra sig, eller med andra ord , 2tt utreda, utveckla och upplysa ifrågavarande ämne , samt deröfver yttra sin memng, på det Stånden må, efter sålunda i ämnet erhållen nödig upplysning kunna 0/- v er lägga om hvad åtgärd, som sluteligen bör vidtagas. Men som Högloflige ConstitutionsUtskottet i sitt nu afgifne Memorial, alldeles Ben 55 April. 307 icke nppfyllt detta dess ovillkorliga åliggande j får jag ödmjukast hemställa om ej samma Memorial bör till Utskottet återremitteras, med anmodan tili Utskottet att ofördröjligen inkomma nied tillbörligen utveckladt och omständligt Utlåtande i ämnet. Jag ville önska att Utskottet vid detta tillfälle blott mätte noga följa den principe,som det stadg3t i sitt Memorial, rörande en mot Konungens Rådgifvare i. Commando-mål för Arméen, från Ridderskapet och Adeln remitterad Anmärkning, uttryckt påföljande sätt: *’Denna Norm Jör anklagelse och Anmärkningsrätten, innefattas i 106 och I07 §. §, Och ändtligen synas de bägge icke blott tillåta, men tijven p åka lia ett offentligt framläggande af allat till en gjord Anmärkning hörande, och öfver dess föremal upplysning spridande omständigheter , lika~ som af JUotiven för de äsigter, hvarunder Ånmårknings-frägan af Utskottet betragtas".
"Jaså, jag hade just beredt mig på att få hvila godt på de mjuka bolstren i hemmet. Lappri, nog kan man sofva på en planka, det är jag ock mera van vid." "Nej, min käre herr Erik, visst skall J få en god bädd, när J som ett rart fremmande kommer till edert eget hem, och herr Enevald Fincke dessutom, som jag bjudit hit till natten, efter han intet eget hem har." "Nå, således är ju allt godt, hvad bry vi oss om hvad gubbarne tagit." "Det är visst att jag vore färdig att sörja det än mera, när J, herr Erik, icke alls vårdar eder om att hjelpa mig bära sorgen", sade fru Metta leende. "Men nu ville jag dock höra nogare om hvad du skref om från Åbo. Hvad är det mästar Erik grumlar om att Sigrid skulle öfvergått till katholska läran?" "Ja detta kunde jag ej allt skrifva om. Du vet, mor, att hertigen lutar åt kalvinisteri, och på hans bedrifvande var det visserligen, som vördig biskopen, mäster Erik Erikson, hade, i enlighet med Söderköpings beslut, låtit nedtaga alla taflor och prydnader ur den ståtliga domkyrkan i Åbo. När vår nådige konung och herre förnam detta, skref han till herr Klas och befallte att ett sådant bilderförstörande ej skulle få ega rum, och han ålade biskopen att taflorna skulle hållas i godt förvar. Nu under marknaden lät herr Klas rida ikring staden och sammankalla folket, för att för dem uppläsa kungens bref, men deraf blef mycket buller och bång. Abraham Melcherson, du känner ju honom, han gick med sina vingliga ögon omkring bland bönderna, och retade opp folket, så de begynte skrika och begära sina förra kyrkobruk igen, med ljus och sallt och kalkens upphöjelse och dylikt, som blifvit aflagt såsom påfviska villfarelser." "Ja", menade fru Metta, "nog har det varit si och så med den saken, ty visst är, att sämre har årsväxten varit allt sen de välsignade ceremonierna ej fingo iakttagas vid gudstjensten."
Bergslaget för detta ändamål icke betungades med större tjenstbarheter till Verkets drift, än hittills, och ej heller sattes i nödvändighet, att tillskjuta egna medel, eller derföre skuldsättas; hvaremedlertid den förändring uti 1743 års Contract kunde vidtagas, att någon för Bergslaget dräglig summa årligen blefve afsatt till samlande af en Fond, sorn, enä'r den vunnit en viss storlek, kunde med sin ränta motsvara hvad Bergslaget, efter ofvanberörde Contract, nu njuter till Verkets drift 5 Och skulle de arrenderade räntor - B St a ts-Utskotte ts Betan tanden. ne derefter till Kongl. Maj:t och Kronan återlemna s, med förbehåll för öfrigt å Bergslagets sida, dels att detsamma, under full egande rätt till Silfver-Verket, bibehålies vid 168a och 1741 arens nådiga Transporter, samt derjemte tillerkännes allt hvad Kongl. Bergs-Collegii Förslag uti 4:de och följande puncter innehåller, dels ock att Bergslags - Interessenterne tillåtas ingifva ett sådant Förslag till förändring i Verkets närvarande styrelsesätt, som berättigar Bergslaget, att, genom en inom sig vald Direction, förvalta Bolagets allmänna och enskilda angelägenheter, på sätt Bergslaget för sig finner lämpeligt, samt med allmän och enskildt fördel och säkerhet instämmande. Jemte det Kongl. Bergs -Collegium, uti sine Erinringar, vid detta Bergslags-Interessentemes underdåniga utlåtande, sökt vederlägga hvad Interessenterne anfört, om osäkerheten af de beräkningar öfver Malmtillgångar och uppfordringskostnader, sorn Kongl. Collegium antagit till grund för sitt afgifna Förslag till reglering härutinnan, har Kongl. Collegium i underdånighet förklarat, att den af Bergslaget föreslagna förändring i berörde reglering väl skulle kunna godkännas i öfverensstämmelse med förut gällande Contract, men att Silfver - Verket likväl icke borde upplåtas under egande rätt, såsom stridande mot Kongl.
Den bör vara fullkomligt tåt, enkel och fristående, så att, genom besigtning å dess botten och sidor, med lätthet kan utrönas, att hemlig afledning ej finnes, och skall vara 12 ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 118. af den storlek, att deri rymmes minst ett dygns tillverkning, samt inråttad med tätt slutande och med lås försedt lock. Yid brånneriet skall brånvinstillverkaren hålla en efter fastståldt formulär upprättad anteckningsbok, utvisande beloppet af såväl de sädesslag, jordfrukter och andra ämnen, hvilka till brånvinstillverkningen användas, som det bränvin, deraf erhålles. Brånvinstillverkare ställe sig derjemte till efterrättelse, hvad ofvannämnda ordningsstadga om hans åligganden innehåller, samt de föreskrifter, kontrollören i enlighet med densamma meddelar. § 31. Någon annan afledning för sprit, bränvin eller lank från imkylaren, ån genom det i § 30 omnämnda, till sprithållaren gående, afloppsrör, får ej finnas; och skall detta rör, hvarå dels ett eller två afledningsrör för luften och dels en så kallad lykta må vara tillåtna, så inråttas, att hemliga öppningar icke kunna derå anbringas. För öfrigt må hvarken de från pannan till imkylaren ledande rörgångar, eller lankrum och bäcken, der sådane finnas, vara försedde med någon öppning, hvarigenom sprit, bränvin eller lank kan uttappas, såvida öppningen ej sättes i omedelbar förbindelse med förstberörda afloppsrör eller med panna. De närmare föreskrifter, sorn åro nödiga med hänseende till i denna § omförmålda delar af redskapen, fastställer ordningsstadgan. § 32. Allt bränvin skall på tillverkningsstället mätas eller vågas och derjemte profvas, på sått ordningsstadgan bestämmer. Den dervid behöfliga handräckning lemnäs af brånvinstillverkaren, som ock år skyldig tillhandahålla nödige, vederbörligen justerade och krönta inålkårl eller våg och vigter jemte annan för uppmätningen eller vågningen erforderlig redskap.