Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man doppar papperet i en lösning af 30 gr. alun i \ liter vatten och låter det väl torka. Därpå tager man lika stora delar perubalsam, benzoeharz och rö- kelse och låter alltsammans smälta i ett stenfat. Med denna blandning bestrykes papperet på ena sidan och är därmed färdigt till användning. Ella. Handarbeten. 1 eld att Brefpress af en sten. Ett vackert arbete för dem, som ha litet färdighet i målning, är förfärdigandet af en brefpress, som är särdeles lämplig som en liten present. Stenen rengöres väl och förses med en ljus eller mörk bottenfärg i oljefärg, som, sedan den torkat, prydes med ett litet landskap, en genrebild, ett tänkespråk eller något dylikt, likaledes i oljefärg. Vattenfärger kunna äfven användas, men då bör målningen fernissas. Ju mera passande stenen är till formen, desto större glädje har man af sitt arbete. En dylik brefpress med guldbotten och blomstermotiv tar sig särdeles prydlig ut. Ella. Huskurer. Medel mot halsbränna och magsyra. Hvarje afton innan man går till sängs fortares en bit s. k. Johannisbröd, hvilket, som bekant är, får köpas på alla, apo ' ek. Johannisbrödet är frukten af ett i södra Europa växande träd. BOHAGET. God FÖR ATT AFLÄGSNA FLÄCKAR, SOM UPPSTÅTT PÅ POLERADE BORD TILL FÖLJD AF VAX, STEA(FORTS. Å FÖLJ. SIDA.) BRONSERING ÄR EN ANGENÄM SYSSELSÄTTETT FRUNTIMMER, KUNNIGT I TYSKA OCH NING OCH PÅ SAMMA GÅNG ETT GANSKA ENGELSKA SAMT OM MÖJLIGT FRANSKA, ERNYTTIGT TIDSFÖRDRIF, I DET MAN KAN GIFVA HÅLLER GOD PLATS PÅ KONTOR I LANDSORGIPSFIGURER, LAMPOR M. fl. FÖREMÅL UTSETEN. ARBETSAMHET, UTHÅLLIGHET OCH ORDENDET AF ATT VARA ALLDELES NYA, ÄFVEN NING FORDRAS.
Expeditions-Utskottet vid sistlidne riksdag tillstyrktes, föreslagit: att så väl vid innevarande riksdag, som för framtiden, intilldess Rikets Ständer annorlunda förordnade, motioner inom Riks-Stånden icke vidare skola, såsom hittills skett, tryckas i de särskilda Ståndens Protokoller, utan i ett sammanhang för sig och till lika antal exemplar med Bihanget till Riks-Ståndens Protokoller, samt i mån af tryckningens fortgång, på sätt som sker med nämnde Bihang, bland Ståndens samtlige ledamöter häftesvis utdelas; äfvensom att tryckningen af alla de inom Riks-Stånden väckta motioner borde, så fort ske kunde, verkställas genom Expeditions-Utskottets försorg och under dess inseende, samt motionerna utgöra en ytterligare »Samling» af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoller. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 26. de, sorn betalade mellan 5oo oell 1000 thaler, minskades med en femtedel, oell de, för hvilka mindre än 5oo thaler erlades i afgift, aftogo i en proportion af 3 till 2. Komniitteen gjorde sig ock den föreställning, att de mindre bränneiierna här i riket, hvilka sålunda redan, i följd al' den stigande upplysningen, af sig sjelfva så betydligen minskats, skola utan allt förbud ytterligare aftaga och kanske inom en icke aflägsen tid i det närmaste försvinna. Delta vöre den naturliga vägen, den fria öfvertygelsens väg, på hvilken alla samhällsförbättringar, all industriell utveckling bäst åstadkommes, och komrnilteen ansäge, att lagstiftaren, under nuvarande förhållanden, skulle begå ett misstag, om han, med undertryckande af all annan bränvinsbränning, ville på en gång åt fabrikanten allena upplåta denna näring.
Motionären ansåg det vara ovedersägligt, att den soldat, som, utan alt hafva begått någon omoralisk eller verkligt brottslig handling, samt endast derför, att han på ett eller annat sätt felat emot stadgad ordning, afstraffas med prygel, måste, så vida han ej förut förlorat all heders - Lagsamt Allm. Besa.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:.o 48. i 5 känsla, anse sitt menniskovärde våldfördt, på samma gång, som hail funne sig nedsatt i förmäns och kamraters omdöme. Närmaste följden häraf biefve håglöshet och liknöjdhet, hvarigenom åter alstrades nya fel och förseelser, som gjorde honom förfallen till enahanda bestraffning, hvarefter han, utstiuken från Regementet, öfverlemnades till Pionnier-corpsen, derifrån han, ytterligare pryglad, efter ett och annat års förlopp, återlemnades till det fria samhället, ännu måhända obrottslig, men så invand vid kroppsliga bestraffningar, att äfven de svåraste af denna art, som uti allmänna Lagen bestämmas för lagöfverträdelser, icke syntes honom afskräckande. Under sådane förhållanden förmenade Herr Cederschiöld, att det icke vore underligt, om en redlig och laglydig krigsman, sålunda beröfvad ali hederskänsla, beträdde brottets bana och slutade sin lefnad i ett fängelse. För den händelse åter, att prygelstraffet måste bibehållas för den ordinarie soldaten, har Herr Cederschiöld hemställt, att åtminstone i laga ordning matte förklaras, det prygeloch dagg-straff' aldrig må användas emot beväringsmanskapet, samt att i Lag uttryckligen måtte stadgas , hvilka straff böra mot nämnde manskap tillämpas; och ansåg motionären denna hemställan desto mindre böra röna motstånd, som Rikets Ständer, då de vid 1812 års Riksdag medgåfvo, att deras söner och efterkommande, under 5 års tid, skulle såsom krigsmän stå till Kongl. Majrts och Kronans tjenst, dervid gjorde det förbehåll, att desse krigsmän icke skulle underkastas andra militäriska bestraffningar, än arrest, cassation och dödsstraff.
Då emedlertid, efter Utskottets öfvertygelse, den föreslagna Redactionen är fullkomligen enlig med Gonstitutionens afsigt, och blott innebär ett förtydligande af den verkliga andemeningen, och då det af Ridderskapet och Adeln framställda alternatif destomiudre synes antagligt, som en åt Riks-Stånden förbehållen vidsträcktare pröfning af anmärkningsfrågor skulle förutsätta närmare och utförlig kännedom af Stats-Rådets Protocoll och Handlingar, hvaraf åter, jemlikt 10S g. Regerings - Formen, Constitutions-Utskottet ensamt är reqvirent och således dépositaire, har Utskottet ej funnit anledning, hvarken att jemka dess förslag, eller att såsom alternatif framlägga ett motsatt: ankommandes det följaktligen på Ridderskapets och Adelns eget val, att an - Cans t. Utsk. Betäiikanden. 127 tingen med de öfriga Riks-Stånden instämma eller ock framkalla den i 56 §. RegeringsFornien stadgade slutliga behandling af oförenliga skiljagtigheter. Stockholm den 1 Juni 18*8. N:r 52* Constitutions-Ut skottets Memorial till Ridderskap et och Adeln, i anledning af dess återremiss å Utskottets förslag vid 14 Riksdagsordningen. Efter behörigt öfvervägande af de, såsom Högloft. Ridderskapets och Adelns gemensamma tankar, til Constitutions - Utskottet hänvisade anmärkningar vid dess under den 16 sistlidne April afgifna förslag till ändring i 14 g. Riksdags-Ordningen, förnämligast med afseende på sättet till Riksdagsmanna val för Städerna, har Utskottet, då rättelser i detta valsätt sällan eller aldrig kunde äga rum, om de blott i följd af de fleste val-berättigades önskan finge af Konungen meddelas, då vidare det ej bör förmodas at en hel Medborgare-Class skulle vilja genom ett project till ny val-ordning, inskränka Nationens rättigheter, och då ändtligen Konungen, för att bifalla projectet, måste efter vederbörandes hörande finna detsamma billigt och instämman - 128 Cons t, Utsli.
Jag kan icke göra någon skillnad emellan ett beslut, som fattas af Rikets Ständer, elier af Nämd, der Grundlagen tillåter en sådan, och af hvilken natur jag anser ifrågavarande ämne vara. Friherre Cederström,: Ridderskapet och Adeln har vid voteringen antagit till Contraproposition det sednare alternativet 5 men om Ridderskapet och Adeln nu skulle vidja förklara , att Ja-propositionen endast bör innehålla ett förblir vande vid det förra beslutet, och icke frågan om afgörandet genom Nämd, på det skäl Herr Hjerta framställt, så torde hända, att ett ännu sämre förhållande uppkommer, och Kongl Maj:t alls icke kommer under fund med Rikets Ständers tanka. Grundlagen har likväl ganska bestämdt uttryckt, att i alla sådana frågor, som icke äro Grundlagsfrågor, ett beslut måste fattas. För min enskildta del har jag redan till Protocollet yttrat, att jag anser Utskottets voterings proposition i afseende på sednare alternativet lagstndig * det får stå för min räkning i Protocollet. I allt fall om frågan går till Nämd , lärer Ridderskapet bch Adeln icke kunna öfverträda, hvad formerna i den delen föreskrifva , och afsäga sig rättigheten att deltaga i Nämden, eller förklara, att intet svar bör afgifvas. Herr Lagerhjelm: Den siste värde Ledamoten har funnit sig besvärad deraf, att Kongl. Den 14 December. Majit icke får veta Ständernas tanke. Jag hemställer, om icke detta just nu är förhållandet, då ingen discussion öfver sjelfva saken får äga rum. Då det är fråga om att afgöra, huruvida Betänkandet skall bifallas, eller icke, innan det är discuteradt eller återremitteradt , hemställer jag, huruvida det undergått en grundlagsenlig behandling, äfven som huruvida Kongl. Majit får veta Rikets Ständers tanka.
Och ofta — ofta fjärdens blanka spegel din bild mig ger i aftonrodnans färg, når slupen glider under slappa segel i lä af barrskogskrönta skärgårdsberg. Daniel Fallström. Kvinnan i publicitetens tjänst. M edan utlandets press alltmera tager kvinnlig arbetskraft i anspråk, har den Emellertid har sjukvården i Sverige under dagliga tidningspressen i Sverige hittilldags senaste decenniet gjort beaktansvärda framsteg räknat ytterst få kvinnliga medarbetare. Det är ett egendomligt och anmärkningsoch fröken Brodin har som biträde vid sin sida fått en från Sofiahemmet utgången sjukvärdt faktum, att våra svenska kvinnor till sköterska. Själf står hon, efter tjugu års outdatum hållit sig nästan helt utanför ett omtröttligt arbete, tålig och trogen på sin post. råde af litterär verksamhet, och därtill ett Hennes inträde i sjukrummen verkar där som som år från år blir mer betydelsefullt, unett varmt solsken, hvilket återspeglar sig i många der det att andra litteraturens fält af dem små bleka anleten, och den besökande kan vid odlats med kanske allt för stor intensitet. åsynen häraf icke annat än önska, det hon ännu Icke så som om kvinnan ej vore den uppgift, hon påtagit sig inom vår litteratur, länge måtte få framkalla detta solsken. vuxen. Den långa listan på utmärkta förL S. fattarinnor och skaldinnor utgör ett direkt * och oemotsägligt bevis för hennes eminenta begåfning just för detta fack. En hastig blick i ett bokhandelsfönster skall öfvertyga oss om, att det kvinnliga författarskapet, särskildt för det novellistiska området, är ff§tW«Mj gyllne morgonstund, när fjärdens vatten dominerande. Och låta vi allmänhetens s j l l f f jungfruligt kyskt i stilla slummer låg smak vara afgörande, skola vi finna, att ^ och drömde om den flydda sommarvåra författarinnor, icke blott i produktion, utan äfven hvad alstrens värde beträffar, natten — ingalunda stå efter sina manliga kolleger. då jag dig första — enda gången såg. Då jag säger, att det skönlitterära fältet odlats af våra kvinnor med allt för stor intensitet, menar jag helt enkelt, att här Marinblå klädning, låderskärp kring lifoet finnes en litterär öfverproduktion, som icke och.
I öfrigt förekomma å denna bana endast jemförelsevis lättare arbeten, hvadan afven kurvor med mindre radie än 5,000 fot kunnat undvikas, med undantag af 2:ne helt nära stationer belägna kurvor af sammanlagdt endast 2,145 fots längd, som hafva 4,000 fots radie, hvilket fördelaktiga förhållande för den blifvande farhastigheten, som å denna bana i anseende till dess läge utmed segelleden är af särdeles vigt, kunnat åstadkommas utan att den beräknade anläggningskostnaden öfverskrides Ofvannämnda arbetsstyrka har varit fördelad vid de mera svårarbetade ställena å linien, nemligen vid Rörstrand, Tomteboda, Frösunda, Kummelby, Grusås och Märsta. Nordvestra stambanan, Laxå—Kristinehamn: Den jernvägslinie, som legat till grund för Eders Kongl. Maj-.ts nådiga proposition till Rikets Ständer rörande anslag till nordvestra stambanan mellan Porla och Degerfors, var af 1859 års jernvägsundersöknings-komité föreslagen att utgå från vestra stambanan vid Djupbäcken i närheten af Porla samt derifrån fortsättas i sträckning förbi Hasselfors och Svartå till Degerfors, men då vid vestra stambanans byggand., den förändring vidtogs i afseende på banans sträckning genom ifrågavarande trakt, att denna stambana erhöll ett omkring 4,500 fot sydligare läge, blef häraf en följd att längden af jernvägen Porla—Kristinehamn måste i samma förhållande ökas för att anträffa vestra stambanan, hvilket, om jernvägslinien blefve mot söder utdragen, skulle egt rum vid Stafåna, beläget 17,000 fot öster oin Laxå jernvägsstation.
Då emellertid flere ledamöter yrkat afslag på Betänk, och andra åter inskränkt sig till/enkelt bifall, så, för att icke splittra åsigterna, återtager jag mitt förra yrkande af återremiss och förenar mig med dem, sorn yrka bifall till Betänk. Många ledamöter hördes ropa på propos. Hr Arnell, Gust. Fredr.: Jag vill visserligen icke bestrida, att ju icke bergshandteringen tarfvar lindring i dess skatter, men äfven jordbruket är i behof derutaf. Månne det då är rätt att vidtaga partiel skattelindring. Om man således borttager en grundskatt på en eller annan näring, blir ju följden, att de öfrige, hvilka icke förstått att ställa sig så arma, få bära desto större skatter. Jag anhåller att få omnämna en inconseqvens af denna partiella eftergift. Inom Östergöthland uphörde åren 1828 eller 1829 Hellestads Bergslag, hvilken numera är så högt beskattad, att, hvilket jag bestämdt känner, | hemman der icke är tillräckligt att föda en arbetare-familj. När nu skogarne, hvilka småningom utödas, helt och hållet blifvit inom denna -ort förstörde, befinnas jordegarne der i en högst bedröflig belägenhet, och om de begära att, som de ursprungligen innehaft bergslagsrättigheter, de äfven måtte få åtnjuta skattenedsättning, undras mig, hvad StatsUtsk. månde säga om ett sådant förslag. Den 22 Mars e. m. 405 Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr : Det är visserligen sä mycket ordadt i detta ämne, att det kan vara öfverflödigt att något dertill lägga; likväl anhåller jag att R. o. Ad. benäget ursäktar, att jag uptager några ögonblick af dess tid. När jernhandteringens beskattning, så väl tionde-tackjernet som hammarskatten, tillkom, kände man icke annat sätt att beskatta näringarne, än genom grundskatt. Jernhandteringen är en bland våra äldsta, om icke den äldsta näringen i Sverige.
Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 124 förut meddeldte Betänkande, i anledning af någre i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof förekomne Allmänna frågor. I anledning af återremiss af Utskottets under N:o 133 förut afgifue Besänkande, angående regleringen af utgifterne under RiksStatens Fjerde HufvudTitel, jemte dervid bilagde Utlåtanden N:is 134» 135 och i36. Den i4 September f. m. 249 N:o 24r. Om hegardt fortfarande Löneanslag åt Lärarne vid Stockholms Stads Undervisningsverk. I fråga om publikt understöd åt Författaren af Svenska Folkets Historia under Konungarne af Wasa-Ätten. I fråga om anslag af Statsmedel för författandet af en fullständig Historia om Konung Carl XI:s Regering samt den så kallade Frihetstiden. N:o 244- I anledning af väckt Motion om Statsanslag för utgifvandet af nyttiga höcker åt de fattigare Folkklasserne. Angående hegardt fortfarande anslag för Elementareller Prof-Scholan i Stockholm. N:o 246. I anledning af väckta motioner om förökade anslag för vissa LäroInrättningar. Öfver gjorde anmärkningar vid Betänkandet N:o 143 angående RiksStatens Femte HufvudTitel. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 144 förut afgifne Betänkande, angående regleringen af Utgifterne under RiksStatens Sjette HufvudTitel. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:is 14ö och 146 förut afgifne Betänkanden, angående I 230 Den 14 September f. ni. RiksStatens Sjunde HufvudTitel, innehållande Pensions-Staterne, och dermed gemenskap ägande frågor. I anledning af återremiss å Utskottets under N:o 147 förut afgilue Betänkande, angående RiksStatens Åttonde HufvudTitel för Allmänna och Extra Utgifter. Angående medel till ombyggandet af den så kallade Lejonbacken vid Stockholms Slott.
I staden finnas följande välgörenhetsstiftelser: a) Elementarskolans donerade stipendii-fond, deraf årliga afkomsten, 66 R:dr Banko, utdelas åt lärjungar vid skolan. 56 b) Ingrnanska donationen, hvarå årliga räntan, 38 R:dr Banko, tilldelas ynglingar, som begagna samma läroverk. c) Brattska donationen, hvars årliga afkastning, utgörande de sista åren 317 R:dr Banko, utdelas till mindre bemedlade äldre fruntimmer. d) Brukspatron J Trähus donation, hvars årliga ränta, 57 R:dr Banko, tilldelas ett äldre, obemedladt gift pär, företrädesvis bland de så kallade pauvres honteux. En Sparbank, genom enskilda bidrag i Uddevalla stiftad år 1836, har under loppet af de 20 år, som den varit i verksamhet, vunnit den förkofran, att vid 1855 års slut beloppet af delägarnes insättningar utgjorde 271,864 R:dr 47 sk. och bankens enskilda kapital 15,122 R:dr 20 sk. 9 rst. Banko. Stadens hamnbyggnad har fortgått med den drift, som tillgångarne medgifvit. Jemte muddring af elfrännan hafva kajmurar blifvit uppförda, hvarmed ännu fortsattes. För öfrigt har stadens förkofran uppenbarat sig uti dess bättre bebyggande och åtskilliga anstalter för allmänna rörelsens befrämjande. Kongelf. Stadens folkmängd, som år 1846 utgjorde 865 och år 1850 931, var år 1855 ökad till 932, deraf 451 manoch 481 qvinkön.
Smalbenet har man visserligen kunnat upptäcka, så att man ingalunda är i okunnighet om den väg ögat borde följa; men sjelfva centralpunkten, hvarifrån dessa okända väsenden, som reta vår nyfikenhet, hämta sin lifsluft och sedermera fullbildade utgå till nya slägtens väl eller ve, är för oss ännu en i det djupaste dunkel sväfvande gåta. Men är det ej något annat än den nakna nyfikenheten, som drifver oss till dessa fruktlösa lyssningsförsök? Jo i sanning. Grofva länkar, smidda af samtidens händer, skära djupt in i den menskliga moralitetens och lyckans späda lemmar. Sedligheten dignar under en martyrkrona, hvars yttre strålar af guld och juveler, men hvars inre bär mördande taggar. Känslan för och behofvet af något bättre bjuda oss derföre nalkas den töckenomhöljda framtida gestalten, för att, om möjligt, låta våra tårar öfver samtidens förvillelser upphämtas af hoppet om kommande lyckligare dagar. Men skall detta något bättre bestå i nya band, eller i en obegränsad frihet inom det menskligas gebit, se det är och blir visserligen en ära, att söka känna; men en fåviskhet, att söka bestämma. Den genialiske författaren till Törnrosens Bok har derföre handlat rätt, då han sökt visa, hur litet de närvarande gällande formerna mäkta bidraga till sann moralité och sann lycka; men har begått ett stort fel, då han, tillskrifvande formerna allt, söker på den lösa grunden af drömd mensklig fullkomlighet bygga ett Gudatempel af idel sedlighet, himmelsvidt aflägsnadt från alla stoftets påstötningar och alla jordens stormar. Han har, med ett ord , sökt bestämma friheten från alla yttre band, såsom den enda modren till moralitet och lycka här i verlden; men glömt, att den vida äldre modren, jorden, ännu fortfar och skall fortfara att föda brister och svagheter ända till yttersta dagen. Liksom menniskokroppen, så länge den ej kan lefva af solsken och vackert väder, måste hämta sin näring af de simpla ämnen jordtorfvan alstrar, måste också menniskosjälen, så länge den ej är ren som en Gud, hållas inom yttre band, de må nu vara samhällets eller familjens.
Utskotten, som vid pröfningen af ofvan upptagne Memorial, funnit detsamma innefatta, dels anmärkningar emot Institutets för Döfstumma organisation och förvaltning, dels Förslag till ett förment ändamålsenligare användande af de till dess disposition attslagne medel, hafva ansett de gjorda anroärkningarne, hvilka ej öfverensstämde med de Berättelser Revisorerne, bland hvilkas antal äfven Eric Svensson och Johan Longberg varit, i detta hänseende afgifvit, icke kunna i det skick desamma nu blifvit framställde, föranleda till någon Riksens Högloft. Ständers åtgärd. Hvad åter angår det gjorda Förslaget, att ifrågavarande Institut skulle upphöra samt dess årliga inkomster emellan Stiften, till Döfstummas underhåll och undervisning fördelas, så förekommer deremot: att största delen af Institutets Fonder blifvit desamma tillslagne genom enskilde Stiftelser, och endast en mindre del af Statens medel dertill användes; Att, enär desse enskilde Donationer blifvit uttryckligen till Institutet förlänte med vilkor, att till derstädes upptagne Döfstummas försörjning och undervisning användas, samma medel, icke utan ett tyd - Stats-Ut skottets Betänkanden. i iq r ligt förnärmande af gifvarnes afsigter och af den helgd, som dervid bör vara fästad, kunna derifrån förflyttas; Att om Institutets nuvarande inkomster, på sätt föreslaget blifvit, skulle spridas åt flere särskilde orter, controllen å deras förvaltning betydligen försvåras; samt ändteligen, att det ej är sannolikt, att i Landsorterne, på så många olika ställen, personer finnas med nödig skicklighet, att bibringa dessa af naturen vanlottade Samhälls-medlemmar de för demnyttige kunskaper och färdigheter, hvartill ostridigt erfordras både särskild fallenhet och öfning. På desse grunder finna Utskotten sig icke ega skäl att å den väckte Motionen tillstyrka bifall. Hvilket dock till Riksens Högloflige Ständers egen pröfning vördsamt öfverlemnas. Stockholm den 3i Maji 1823. Riksens Högloft.
Bolagsmännen böra genom skeende aktie-teckning förbinda sig att af egna medel tillskjuta hvad, utöfver det nu beviljade lånet, fordras för jernvägens och dertill hörande anläggningars fullbordande samt all erforderlig transport-materiels anskaffning; och skall aktie-teckningssumman utgöra samma belopp, som de för jernvägs-anläggningen dels från Handelsoch Sjöfarts-fonden och dels från Riksgälds-kontoret anvisade lån, eller tillsammans Två Hundra Tusen Riksdaler; dock behöfver, — sedan liqviden med förra bolaget angående de genom dess försorg å jernvägen verkställda arbeten eller för jernvägs-anläggningen bestridda kostnader blifvit uppgjord, — icke större belopp utaf den tecknade aktie-summan utgöras, än som erfordras för fullbordandet och framtida underhållandet af jernvägen med hvad dertill hörer, eller för ofvannämnda tvänne låns återbetalning, i händelse jernvägen icke varder af det nya bolaget på före - Expeditions-Ulskoltets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 167. 461 skrifvet sätt och inom stadgad tid fullbordad; kommande eljest jernvägen, med dess tillhörigheter, att utgöra framtida säkerhet för dessa tvänne lån, hvadan aktie-egarnes personela ansvarighet upphör för det från Riksgälds-kontoret utbekomna lån så snart jernvägen blifvit färdig samt efter skedd afsyning godkänd, och för det andra lånet 10 år derefter. De handlingar, sorn innefatta aktie-egarnes förbindelser att fullgöra den, på grund af aktie-teckningen, dem åliggande inbetalnings-skyldighet å deras aktier, böra deponeras och förvaras hos E. K. M:ts Befallningshafvande i Westerås län. 3:o. De vid jernvägs-anläggningen återstående arbeten skola, genom bolagets försorg och under Styrelsens för allmänna vägoch vattenbyggnader inseende, utföras och fulländas i öfverensstämmelse med det förslag till dessa arbetens verkställande eller den arbetsplan, som af E. K. M:t i Nåder fastställes; och bör jernvägen vara fullbordad samt för allmänna trafiken upplåten före den 1 Juli 1856. 4:o.