Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Råd måtte komma att utgöras af de på en gång mest redlige, upplyste och skicklige män, fosterlandet eger, så kan det ingalunda vara väl betänkt, att valet måste inskränkas inom egendomsoch penninge-aristocratien , en dass, som inom vårt land ej är synnerligen talrik, och der måhända de utmärkte egenskaperne ej äro mindre tunnsådde än inom de öfrige. Hade Domstolen fällt desse Herrar för någon lagöfverträdelse, då vore förhållandet helt annat; men så länge sådant ej skett, är man ej berättigad att bortblanda en anklagelse med ett Utslag. En hvar bör kunna taga sig tillvara för öfverträdandet af bestämda lagar, men inga Statsmanna-egenskaper i verlden kunna i ett representativt samhälle förvissa om ett oafbrutet bibehållande af parlamentarisk majoritet. Då jag sålunda anser klokheten bjuda, alt Grefve Hård och Friherre Åkerhjelm må af Rikets Ständer uppföras på Allmänna Indragnings-staten, tror jag, alt, i afseende på beloppet, en ledning för omdömet kan hemtas från sjelfva Grundlagen. Den bestämmer halfva lönen såsom pension för de Justitias-Råd, hvilka opinionen aflägsnar, och jag tror samma regel äfven i enahanda fall lämplig för Stats-Råder.” Härmed förenade sig Herrar Friherre Leijonhufvud, A., af Harmens, Biskop Hedren, Prostarne Åstrand, Agrell, Licdzeh, Stenhammar, Afzelius och Hallbeck, 4 Stats-Utskottets Utlåtande, 2V;o 258. Herr Grefve Horn instämde hufvudsakligen uti 2idra punkten af denna reservation. Af Herr Helsingius, som tillkännagaf, att han icke deltagit uti Utskottets beslut. Auli. till Exp. Utsi. den 3i Juli", II. 2 e: m.
Men skulle hon icke kunna älska Marguerite? Eller skulle han icke kunna fästa sig vid Elsa? Tankar kommo och tankar gingo. Visaren på klockan hade skridit flere timmar framåt, skymningen började att komma, men Rikard satt alltjämt kvar vid skrifbordet med ansiktet doldt i händerna. Slutligen steg han upp. Det låg ett resigneradt uttryck öfver de bleka dragen. Striden var utkämpad. Men när han stod däruppe i salongen och väntade, att Marguerite skulle komma in, kände han dock modet svika. Betjänten hade sagt, att bankiren och hans dotter ännu icke slutat sin middag. » Förlåt att jag kom så tidigt, » sade han, då den förstnämnde efter en kort stund inträdde, » men som ni vet måste jag tidigt i morgon läm S na Paris. » Bankiren tryckte hans hand. OD » Det smärtar mig att mista eder, » sade han vänligt; » det blir en kännbar förlust i arbetet, men det blir för eder en god framtidsbana i hemlandet — jag är öfvertygad därom. Just i dag ha ingått oroande underrättelser angående den firma i London, med Imlken jag haft de största affärerna, jag motser verkligen en kritisk tid och skulle gärna sett, att jag fått behålla min redbare unge vän vid min sida. Men det är nu omöjligt. » » Jag kan ej vara nog tacksam för edert - förCD troende, » svarade Rikard, » men att stanna i Frankrike är verkligen omöjligt för mig. » Nu öppnades dörren och Marguerite trädde in. Vid hennes åsyn blef Rikard ännu blekare. S § 00 H — ' iQsjoranj. 0 5 Redigeras af Sophie Linge. Bidrag mottagas med tacksamhet. Logogryf. En mycket dyrbar insats i Den mänskliga kulturen! Här gör man godt! Här kvittra vi Som siskorna i buren. Vid lykta dörrar sitta vi Kring vår likör i gamman, Här stöta dagens små » on dit » Som i en brännpunkt samman. O p. » o »? S CD g - •a co as O S » |P h Br.tr S r o b e n - Ett ord i Davids psaltare, Men ingen vet dess syftning. Kring skön plastik ett täckelse, Bestämdt för » högre lyftning ».
Gro Måns Mattissons, från Christianstads Län, Memorial, angående Skånska Cavalleriets Beklädnad. 7:0 Anders Danielssons, från Elfsborgs Län, Memorial, angående inrättande af Beklädnadsoch Remonts-Direction vid Cavalleri-Regementerna. 8:0 Joban Michelssons, från Upsala Län, Memorial, angående Beklädnaden vid Indelta Infanteriet. pro Eric Larssons , från Södermanlands Län, Memorial, om förändring i nu gällande föreskrifter i afseende på Beklädnads-Directionen vid Indelta Infanterier ne. Protocolls-Utdrag. 1391 10:0 Lars Anderssons, från Skaraborgs Län, Memorial, angående Roterings jemnkning. 11:0 Nils Nilssons, frun Calmare Län, Memorial, i samma ämne. 12:0 Anders Danielssons, från Elfsborgs Län. Memorial, likaledes i samma ämne. 13:o Anders Joacbimssons, från Östergöthlands Län, Memorial, angående byggnader å Soldat-torp, och Östgötha Grenadierers befrielse ifrån bevakning vid Wadstena Corrections-Inrättning. i4:o Gustaf Pebrssons, från Stockholms Län, Memorial, angående förbud för Befälet vid Cavalleri-Regementernc, att taga befattning med Nummer-hästars anskaffande; jemte flere Ledamöters yttrande i ämnet. i5:o Lars Anderssons, från Skaraborgs Län, Memorial, angående Lif - Regementets Hussar-Corps reducerande till Infanterie. Från 'Fällöfl. Borgare-Ståndet. S. D. Remitterades lill St a t sUtskottet: Riksens Ständers, för deltagande i Öfre Revisionen af Krigs-Räkenskaperne utsedde Deputerades Berättelse, den 20 sisth Januarii. 12Q2 JR iks-St d n deus Frun Heder v. Bonde-Ståndet.
Utskottet har medgifvit, att, med afseende på de skiljaktiga förhållanden, som äro i olika orter, ingen författning kan blifva passande för alla, den sednast utkomne författningen nämner lika; och hvarföre skall då den förkastas, då derigenom ej vunnes annat än den oreda för alla dem, för hvilka den nu gällande författningen är gagnelig, att de skulle blifva nödsakade att söka den förmån hos Konungens Befallningshafvande, att få laga vägarne om våren och sommaren? När härtill kommer, att LagCommittéen, i 25 Cap. Byggningabalken, åberopar Kongl. Brefvet den 30 Juni 1818 såsom gällande lag; skall följaktligen denna del af Nya Lagen, såsom härigenom upphäfven, föranleda till ny omarbetning och tryckning, ehuru något bättre resultat icke derigenom vunnes.” Härmed förenade sig Hederv. BondeStåndets samtliga Ledamöter. Enligt Protocoilet. A. Fryxell. Besv. och Ekon. Ut sk. Ankom den 2i April 1825. Betänkande, i anledning af vächta frågor, om lämpligaste tiden för Tjenstehjons flyttning. *TiII Utskottets handläggning hafva följande Memorialer i detta ämne blifvit öfver* lemnade: Ifrån Högloft. Riddershapet och Adeln. i:o Étt Memorial af Friherre J. F. Rehbinder, deruti, emot nU varande flyttningstid anmärkes: Att Tjenstehjonets flyttning under den sednare årstiden, då dagarne åro korta Och väglaget oftast elakt, medför för Landt* mannen en olägenhet, som Stadsboen knappt vet utaf: Att, enär, vid slutet af October månad, kreaturen på de fleste ställen aro Upptagne af betet, för att inom hus fodras, man ej kan vänta någon omtanka af de Tjenstehjon, hvilka redan vid inbärgningen af fodret, som de sjelfva ej tänka att uppfodra.
R:dr och 15,716 tunnor spannmål; varande enligt hvad E. K. M:t i den nådiga propositionen uppgifvit, det låga medium af inkomster genom penninge-arrenden en följd deraf, att år 1846, i anseende till den då inträffade svaga skörd, anstånd medgifvits flera arrendatorer; hvadan inkomsten sedermera ingått bland restantier, vid hvilket förhållande denna titel ansetts kunna utföras med Penningar 23,000: 15.000 tunnor spannmål å 6 R:dr 90,000: R:dr 113,000: hvilken summa likväl, i följd af Rikets Ständers beslut om förhöjd beräkning af arrendemedlen för Invalidhusfonden och Skogsplanteringskassan, blifvit ökad med 12,000 R:dr, samt genom indragne arrenden utaf Båtsmanskompanichefsboställen m. m. med ytterligare 3,000 R;dr, eller till 3,345,320: 4,400: 128,000 Transport 3,477,720- Eili. till R. St. Skrifvelse, N.o 224. Transport 3,477,720 G:o. Silfverlionde, Myntar elon och Slagskatt. Denna inkomst, hvilken vid sistlidne riksdag upptogs till 10,000 R:dr och nu blifvit af E. K. M:t föreslagen tili 9,000 R:dr, har utgjort under åren 1844—1848 i medeltal 9,822 R:dr, hvadan densamma funnits kunna utföras med 7:o.
1776 års realisation kostade stora ansträngningar och lyckades genom den välmåga som snart derefter genom en blomstrande handel tillskyndades riket; den töll 1800 genom creditsedlarnes inblandning med Bankens sedlar i 1800 års realisation fordrade en serskild förmögenhetsafgift, ganska känbar för riket, silfver indrifning från enskildta begagnandes, samt Wismars salusumma. Dess bestånd hvilade på den lyckligaste period för Jemexport som detta rike erfarit och föll 1809 medelst Statskuldens sammanblandning med Banken. Jag skula le väl kunna tänka mig ett sätt, att hvälfva den omkostnad som åtföljer all realisation, hvilken icke göres af national välmågan, på kommande slägten, medelst konstlade operationer; men jag kan icke uppoffra den närvarande operationen» omvårdnad af den kommandes rätt, för utförandet af någon financetheori, som mera afser sitt eget inre systematik ska sammanhang än nationens sanna väl; och jag tror mig dessutom inse att denna theori Den 28 Fcbruarii, 947 skulle falla ett offer för sin abstracthet, derest ej oväntade händelser skulle bereda en nationalvälmåga, som jag af förevarande omständigheter icke ens kari ana, mindre påräkna. Så vida den allmänna klagan äger rum, hvilket gifvit mig anledning till denna framställning; synes mig ingen tidepunct vara mera olämpelig än dea närvarande, att anställa experimenter med Bankens reeala fond, emedan capitaler icke finnas att tillgå hos enskifta, och utrikes lån, i brist på betydliga domainer eller annat af antageligt värde att pantsätta, troligen skulle blifva alltför svårt att er, hålla utan allför betungande vilkor. Men fastän Bancomyntets vacklande värde icke genom en realisation kan bringas inom de trånga gränsor, hvarinom silfret olika mäter varors pris; så torde likväl den ena af dessa gränsor kunna sättas i verket, nemligen den som förhindrar Bancomyntets förbättring. Jag har redan anmärkt de stora fördelar som tillskyndas riket af ett mynt, sorn så nära som möjeligt mäter varornas värden med oföränderliga priser. Ett vacklande mynt kan både förbättras och försämras.
Det tyckes väl då vara temligen klart, att R. o. Ad. icke kan fatta något annat beslut än alt lägga punkten till handlingarne, ty ingalunda lärer R. o. Ad. kunna vara missnöjd dermed att de andra Stånden inbjudas att instämma uti ett af R. o. Ad. fatladt beslut. Hvad den af Frih. Cederström begärda propos., att Ståndet ville, med godkännande af Ståndets argumentation, lägga punkten lill handlingarne, egentligen skall tjena till, kan jag för min del icke inse, ulan anser, att punkten utan ali vidare omständighet bör, såsom icke ronde R. o. Ad. läggas ad acta. Frih. Cederström: Efter det yttrande Gr. Lagerbjelke nu afgifvit, hoppas jag vi blifva ense derom, att när något hinder i sak icke möter den propos. jag tagit mig friheten begära, så torde icke heller något väsendtligt inkast göras emot det tillägg till sjelfva hufvudpropos. jag åstundat att R. o. Ad. ville antaga; och får jag således förnya min anhållan om framställning af den utaf mig nyss äskade propos. Om, såsom jag tror, den af Utsk. begagnade argumentation är riktig, så är det ju ingen svårighet vid att å R. o. Ad:s sida erkänna detta förhållande. Men, invänder man, hvartill tjenar detta erkännande? Det tjenar, bland annat, til! förebyggande af all framlida tvekan i hvad mening läggandet till handlingarne vid delta tillfälle sker. Huru ofta har det ej efteråt varit föremål för olika tydning, hvad med besagde åtgärd i serskilda fall rätteligen månde förstås? Det synes derföre bättre om man redan nu kan göra den saken ostridig och klar. Det sker så lätt genom den förklaring jag vördsammast föreslagit. Den 1 September. m Då nu H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade med godkännande af Utskis hemställan i denna punkt, lägga samma punkt till handiingarne, ropades ja, blandade med nej, hvarpå H. Ex. förklarade det han ånsug ja hafva varit öfvervägande. Härvid anmälde sig och yttrade Frih. Cederström:
Man har litat på uppgifterna från donistolarne; men om jag icke misstager mig, så finnes det, åtminstone inom en hofrätts jurisdiction, domare, som icke insända sina domböcker inom laga tid, ehuru advocalfiscalen har rättighet att ålägga dem dagaböler, och om vederbörande skulle anställa en undersökning i alla cassör, äfven här i Stockholm, efter bristande bevis på erlagd charta, så tror jag de skulle hafva en rik skörd att göra. Jag stannar här med mina anmärkntr och anhåller, att de måtte få åtfölja till Utsk. Frih. Cederström, Jacob: Det har blifvit anmärkt här af en ledamot, att i händelse man ville föreskrifva, alt handlingar i allmänhet skulle skrifvas på stämpladt papper, så blefve Den 8 Januari e, m. 131 en följd deraf, alt liela eliart.sigill.förordn, mäste omskrifvas. Denna svårighet är doek i sanning icke ibland deni, sorn böra komma i betraktande. Jag förbigår den således, öfvertygad, att Utsk. skall finna denna svårighet ganska lätt öfvervunncn. Det har ytterligare blifvit anmärkt af Hr von Hartmansdorff, alt saken vore nära nog omöjlig alt verkställa, emedan det då måste finnas skrifcharlor af alla möjliga valeurer, och ramarne dertill blefve allt för dyra. Till en början mäste jag säga, att jag instämmer med Frih. Raab, att man icke bör göra stämplarne med några årtal i vatlenstämplingen, pä det all man icke må behöfva årligen göra en ny kostnad, som bålar lill ingenting. Papperet kan få ett märke, som visar, att det är lillverkadt vid Tumba pappersbruk, och ett ytterligare märke, som ieke medgifver alt eftergöra det utan stor svårighet och kostnad; samt slutligen sjelfva ehart.sigill.stämpeln pä hvad valeur som helst, och dermed är bela svårigheten öfvervunncn.
Banko årligen, hvilket bör å stat uppföras, samt att detta ersättnings-belopp för åren 1854-—1857 må anvisas att från Riksgälds-kontoret utgå. 36 punkten. Bifölls. 37 punkten. Lades till handlingarne. Biföllos. 40 punkten. Bifölls, med den ändring, att dels aflöningen för Kongl. Sundhets—kollegii Ordförande höjdes till 7,000 R:dr Riksmynt och dels lönen för Kollegii Ombudsman fastställdes lill 2,500 R:dr samma mynt; börande den beräknade anslags-tillökningen för ifrågavarande Embets-verk rättas i öfverensstämmelse med dessa beslut, äfvensom de sålunda ändrade löne-beloppen upptagas å tabellen N:o 7, som i öfrigt godkändes. 41 punkten. Utskottets förra tillstyrkande å sid. 67 bifölls, utan annan ändring, än alt efter ordet: ”distrikter” på 10 raden tillädes orden: ”sorn erhålla ofvannämnda 2:ne nya Provincial-läkare, äfvensomoch godkändes hvad Utskottet för öfrigt i denna punkt hemställt. 42, 43, 44 och 45 punkterna. Biföllos. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. SS. DD. Föredrogs ånyo Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 148, angående reglering af utgifterna under Riks-Statens Åttonde Hufvud-titel. 648 Prot.-Utdrag den 2i, 23. 24 och 25 November i857. Härvid förekommo: Tillökningen i lönen för Ecklesiastik-departementets Biföllos. 6 punkten. Biföllos, hvarjemte Ståndet lät bern vid den anmälan, som är upptagen näst efter första framställningen, sid. 9. 12 punkten, och, i sammanhang dermed, en, genom utdrag af Högvördiga Preste-Ståndets protokoll den 18 dennes, meddelad inbjudning till de öfriga RiksStånden att sig förena uti Preste-Ståndets beslut, angående denna punkt. Biföllos. 19 punkten.
Innestående: hos Handelshuset Salomon Heine 176,630: — „ „ Peter Siemsen & K:o 71,220: io. „ „ J. H. & G. F. Baur 7,322: 24. protesterade vexlar 140,946: 33. oremitterade d:o 58,500: 13. Under återstoden af samma år ökades behållningen : Transport 454,619: 41. 38 l:o. 2: o. 3:o. Silfver R:dr 773,654: 19. 192,757: 39. 335,070: 5. 16,0 7 7: 36. 1: 28. 543,907: 12. genom köp af vexlar „ ränta å ock utlottning af Bankens innehafvande, i utländskt mynt ställda, Hypofheks-förenings obligationer i Hamburg influten betalning å protesterade vexlar . till men minskades deremot: l:o. genom försålda vexlar 2:o. „ indragning af silfver . 3:o. afbetalning å protesterade vexlar 4:0. godtgjord protest-kostnad . till Silfver R:dr 229,747: 7. hvilken behållning utgjordes af innestående medel: bos Handelshuset Salomon Heine 12,2 6 0: 35. „ „ Peter Siemsen & K:o 59,977: — „ „ J. H. & G. F. Baur 19,952: 47. protesterade vexlar 124,868: 45. oremitterade d:o 12,687: 24. Från detta års början till och med den 14 nästlidne
I;,Uar v® S1'ulK|er’ hvarpå berörde föreslagne stadgande hvilar, äro fullt lillämplige, i afseende på de förhållanden, som utgöra föremål för 2 42 Lag-Utskottets Betänkande, N:o 12. § i de i. Nådiga förslaget, eller serskilda upplåtelser af nyttjande-rätt af laglighet å landet, följer, att Utskottets, angående nämnde stadgande, fällda omdöme jemväl i hänseende till detta sednare förnyas. Då säkerheten fordrar, alt den, som på grund af ett angående nyttjandeeller inteckningsrätt träffadt aftal med den person, hvilken sist lagfarit med egendom, och således bör anses såsom egare dertill, lagligen sökt göra denna rätt giltig, varder i sin rätt tryggad, finner Utskottet den bestämmelse, som i förslagets 3 § blifvit för sådant ändamål, i förenlighet med förrberörde grunder, meddelad, vara både nödig och rättvis, helst det heror på den nya egaren alt gifva den af Lagen fordrade offentlighet åt sitt fång och såmedelst afvärja de olägenheter, som underlåtenheten deraf skulle komma att medföra. Då ifrågavarande förslag, hvars öfrige stadgande!! synas lämplige och ändamålsenlige, föijagtligeu är bygdt på giltige och rättvisa grunder, får Utskottet, med förklarande, att de af Kongl. Maj:t såsom anledning till Nådiga Propositionen uppgifne olägenheter, enligt Utskottets öfvertygelse, varda, derest förslaget anlages, förekomne, vördsamt tillstyrka, att Rikets Ständer måtte bifalla Kongl. Maj:ts omförmälde Nådiga Proposition. Stockholm den 17 September 1844. Ånk. till Exp. Utsk. d. 27 Sept. kl. 1 e. in. Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående intecknande af ej mindre lifstids-städja och undantagsaftal, än äfven all annan afhandling om nyttjande-rätt till fast egendom å landet.
Kronprinsessans hälsotillstånd, som under färden med Drott i början af må- naden och äfveu under de närrraste dagarne därefter varit tämligen tillfredsställande, har under den senaste veckan ånyo försämrats. Kronprinsessan ämnar, enligt telegram från Karlsruhe, den 15 september inträffa i Mainau. • En minnesvård öfver Anne-Charlotte Lejfler, hertiginna af Cajanello, aftäcktes i sön dags å Djursholm. Vård&lt;n är belägen i parken till prof. Mittag-Lemers villa på en klippa med vidsträckt utsikt öfver land och sjö. Den utgöres af en 15 fot hög bautasten af Stockholmsgranit, å hvilktn inhuggits efter teckning af arkitekten A. Lindegren och efter mönster från Grrecia Magna (Syditalien), utom inskriften, en symbolisk kvinnofigur med lyra i handen inom en rikt ornerad ram i hästskoform. Arbetet har utförts å Anderssons mekaniska stenhuggeri i Stockholm. Hertig Cajanello och hans splda son närvoro då vården restes. Svenskor, som utmärka sig i England. En af Wallicska skolans studentskor, fröken Anna Paues, har för utmärkt framgång vid en i Cambridge aflagd examen, förnämligast i språk, af det stora kvinnokollegiet därstädes, Newnham College, tillerkänts ett » scholarship » och ett » exhibition » af sam manlagdt 900 kr. för att därstädes kunna fortsätta sina studier för graden. Fröken Paues är emellertid ej den enda svenska, som i den gamla engelska lärdomsstaden ökar sitt vetande. Dottern af en af våra kända industriidkare, fröken Augusta Ljungquist från Munksjö, har äfven redan ett är studerat vid Newnham College med afsikt att om något år aflägga examen. Sen till, att Idun tidning och Iduns Modefinnas hos alla edra bekanta! Barmhärtighet. Skiss af W i l m a Lindhé- (Forts. o. slut fr. föreg. n: r) Endast Elfrida visste e j, h v a r h o n skulle slå sig ner.
Derjämle sär jag undccdanigst wid handen giswa, att Utom de ä defie förcckningar uptagne Officerare, Under»Officerare och Civile EmbrtSinän finnas wänge som bliswit sängne och ännu stadde i krigs-fängenffap, som säkert önffa till Swerige ätcrwända och i stensten qwarstanna, hwilkas antal minst kan räknas lika stort med det, som nu här finnes; Defiutom aga alla Filina Officerare en ostridig rakt, att erhälla sine accord summor enligt Accords» Reglementet dä de taga afsked, ester skola erlägga aceorder till sädcme Syfilor Eders Maj:t framdeles i näder kan transportera dem, i Swenffa Armöen; äswen sä de skutnes och dödblifnes arfwingar, och hwarkill erfordras för hela Finska Armeen, som bestar af 6 indeldke och z wärfwade Infanteri-, Regementer, hwilka tillsammans utgöra 26 Vatailloner Nylands Dragone Regemente 2 Batailloner, Carelska Dragon Corpsen 2 Esqnadroner, Artilleri 2 Batailloner, Sawolax Jägare 4 Batailloner, Carelska Jägare i Bataillon omkring Z;o,ooo R-.dr, härtill kommer innewarands ärs indeldce löner med förwandling efter markegång, och hwilken summa utgör circa 80,022 R:dr, hwaraf alt Eder Mast täcktes nädigst inhämta, att om Finska Arn Len sikast till nägon del hällas skadeslös för alla detza billiga och med deras blod och andra stora upoffringar dyrt köpke fordringar, jämte hwad till ärlige extra löner kan alga för dem, som stanna qwar st Eder Maj:ts tjenst till desi de pä Stat kunna transporteras, fordras minst 750,000 N:dr i ett för alt.
N:o 4UAnkem den tS Auj. 13:3. Riksens Högloft. Ständers Statsoch Bevillnings-Utskotts Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, Ståts-Utskottets Betänkande!*. 69 angående Extra G mfvu-hj esperi i Stora Kopparbergs Län. ,T , ill Statsoch Pevillnlngs - Utskottens gemen, samma handläggning, har blifvit remittera dt följande: Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rik. sens Ständer angående föreslaget upphörande af Extra Grufve-hjelpen; Gifven Stockholms Slott den 23 Jannarii 1823, (Se i:a Samlingen i:a Band. s. 31g, 320.) Af de Ed er efter tillika i Nåder meddeldte handlingar hafva förenade Utskotten inhemtat, ntt den ifrågavarande så kallade extra Grufve-hjel. pen, enligt Konung Gustaf Adolphs Bref den 23 Laji 1626 tillkommit i uråldrig tid och från början varit ett frivilligt åtagande af Allmogen 1.11 Stora Kopparbergs Grufva, då den för tima de olyckor helmida repareras och förl yggas; att denna Grufvehjelp bestått i utgörande af åtskillig© sb gs Stockar jemte visse dagsverken efter hemmantal i de Socknar der den eger mmnemligen uti Svärdsjö, Wika, Thorsångs, Sundborns, Tuna.
På sätt under diskussionen om 39:de §:n blifvit upgifvet, och som icke heller af någon blifvit bestämdt bestridt, handlar denna § ingalunda om de personer, hvilka, egande minulhandels-rättighet, likväl befatta sig med utskänkning af bränvin. Således finnes i förslaget en lucka i afseende på den förbrytelse, som en minuthandlare första gången begär genom oloflig utskänkning. Jag anser det nödvändigt att fylla denna lucka, och får för sådant ändamål föreslå, att R. o. Ad* behagade göra en så beskaffad förändring i 40:de §:n, att deruti äfven irvmdes ett stadgande om det ansvar, hvartill en bränvinsminnterare gör sig skyldig, i händelse han beträdes med oloflig utskänkning. Till följd häraf ber jag att få framställa följande förslag till förändrad redaktion: ”Idkar den, som till minuthandel med bränvin berättigad är, oloflig utskänkning, straffes, första gången, med böter efter thy, som i 39:de §:n sägs. Lag samma vare, der han andra gången med oloflig utskänkning beträdes; Och håfve han då jemväl sin minuthandelsrältighet förverkat.” Jag har häruti bestämdt uttryckt att förbrytaren skall straffas med böter såsom i 39:de §:n sägs; men jag anser det icke vara med rättsgrund förenligt, att han, till råga pä denna bestraffning, jemväl skall erlägga utskäukningsafgift, då han tillika betalar afgift för utminutering och dessutom får varan konfiskerad. Ett sådant stadgande anser jag strida mot en sund lagstiftningsprincip, och jag tror således icke att straffet för en bränvinsminulerare bör utsträckas längre än till böter för lista resan, äfvensom för 2:dra resan, men då jemväl med förlust af minu terings-rätten. Kommer han sedan åter, är han naturligtvis hemfallen till samma ansvar, som den, hvilken tre gånger förbrutit sig, utan att till handeln vara berättigad. Jag anhåller att denna redaktions-förändring måtte af R. o. Ad. antagas. Hr von Hartmansdorff: