Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sjöberg, i hans egenskap af ansvarig utgifvare af Tidningen Söndagsl/ladet, för särskilda uti N ris 12 och 14 deraf för d. 21 och 28 Mars 1847 under rubrik »Prestvalet» och »Memoirer öfver förflutna veckan» införda artiklar, hvilka ansetts innefatta smädliga och ärekränkande beskyllningar emot Ekdahl, i egenskap af valförrättare vid ett inom Hedvig Eleonor® församling i Stockholm hållet Komministerval, derför Stadsfiskalen å S. yrkade ansvar enligt 3 § 8 moni. af Tryckfrihetsförordningen samt 18 Kap. 8 § 3 och 4 mom. och 60 Kap. 5 § 1 och 2 mom. M.B. Kämners-Rätten, i Utslag d. 21 Juli 1847, yttrade sig: att som den i målet valda Nämnd med ja besvarat den af Kämners-Rätten till Nämnden framställda frågan, huruvida de i ofvauberörde artiklar förekommande, i protokollet särskildt utmärkta ställen voro brottsliga efter det af Lindborg åberopade lagens runi, 3 § 8 moni. Trykfrilietsforordningen, i följd hvaraf S., såsom Tidningens utgifvare, vore förvunnen att hafva smädat Kyrkoherden Ekdahl för embetets skull, samt berörde smädelse!- ansågos gå å Ekdahls heder, ära, goda namn och rykte, dömde Kämners-Rätten, likmätigt nyssanförda moment och 4 § 7 mora. Tryckfrihetsförordningen samt 18 Kap. 8 § och 60 Kap. 4 och 5 §§ M B., S., att mista äran, undergå 28 dagars fängelse vid vatten och bröd samt inför Rätta göra Ekdahl offentlig afbön; hvarförutan Kämners-Rätten stadgade, att omförmälde smädeskrifter skulle konfiskeras. Utslaget underställdes Svea IIof-Råtts pröfning. S. anförde besvär. Hof-Rätten meddelade Utslag d. 18 Aug.
"Orsaken till nu föreslagne tilläggning lärer wäl böra igenfinnas i den farhäga, att, sedan Beredningen af detta mäl blifwit handteradt af Oeconomie-Utskottet, och Riks-Ständen derefter fattat deras beslut, den slutsats skulle kunna dragas, att hela detta ärende more blott ett Beswärsmäl, hwarä det skulle ankomma pä Regeringen att göra afseende eller ej; men härwid förekommer: 1:o Att behandlings-sättet wid sakers beredande inom Ständen, om också i afseende pä Remifier nägon gäng mifitag skulle förelöpa, aldrig kan förändra sjelfwa sakens natur af Beskattnings-, Bewillnings-, Oeconomie-, Lageller Grundla,gsfräga, sädan den i Regerings-Formen blifwit uttryckligen bestämd, och att följaktligen oswannämnde behandlingssätt wid sakers beredande ingalunda autoriserar Regeringen, att anse en sak annorlunda än Grundlagens ordalydelse föreskrifwer; ett medgifwande af Ständer och ett förhällande af Regeringen, som wore häremot stridande, skulle med detsamma wara att införa ett helt annat förän - Bilaga till Mern. 64» dringseller förklarings-sätt af Regerings-Formen, än denna uttryckligen anbefallt. 2:o Wid tillämpning häraf pä förewarande fräga finnes tydligen, att den ena delen af Riksens Ständers beslut, med instämmande uti den af Konungen till Rotarnes rättwisa och billiga lättnad redan widtagne ätgärd, innefattar en underdänig önskan om defi snara »verkställande, och den andra delen ater ett utlåtande, som bestämdt förutsätter, att i framtiden ej något steg mätte widtagas, som strider emot 80 §:n af Regerings-Formen. Dä nu syra Ständ beslutit allt detta, och trenne
Förkl. pag. 264.) Revisorerne hafva anmärkt, att uti räkningen öfver kostnader för fästningsbyggnader förekomme i 1848 års hufvudbok under titel: reseoch traktamentskostnader, besigtnings-arfvoden, frakter, böcker, ritoch skrif-materialier, expenser för Carlsten, ett belopp af 18,203 R:dr 40 sk. 11 r:st., uti hvilken summa dock vid granskning af verifikationerna funnits ingångna 11,343 R:dr 24 sk. 3 r:st. för upphandlade byggnads-materialier; och hafva Revisorerne utaf detta med flera likartade förhållanden hemtat anledning till den öfvertygelse, att bokföringssättet icke motsvarade hvad man med skäl hade rätt att fordra i afseende å redighet och tillförlitlighet vid åskådliggörandet af statsmedlens användande. Ehuru Utskottet för sin del anser den af Revisorerne framställda anmärkningen emot bokföringssättet såsom fullkomligt befogad, får likväl Utskottet, som inhemlat, att från och med år 1830 på Kongl. Maj:ts nådiga befallning ett nytt bok för ingssätt blifvit i Kongl. Krigs-kollegium provisoriskt antaget, vid sådant förhållande, och då detta bokföringssätt ännu icke kunnat visa sin verkan, hemställa, att ifrågavarande anmärkning icke måtte för närvarande föranleda till någon åtgärd. § 34. (Rev.-ber. pag. 81.
Rubriker och bestämmelser, enligt Betänkandet JNT:o 21, endast med de förändringar, att inför sel-förbud stadga des å l:o Boj, och 2:a Kläde, dråp, halfkläde, vadmal, ratin och corderoy, äfvensom casimir af andra, än nyss förut i taxan uppräknade färger, samt alt för fris, frisad, doffel, och kalmuck bestämdes per Skålpund tullvärdet lill 3 R:dr och införsel-tullen lill 36 sk. Shawlar, Shawletter, och andra du-h kar af ull eller ull och bomull\ Enligt Betänkandet N:o 21. tillsammans ) Linne och hamp Rubriker och bestämmelser, enligt Be tänkandet N:o 21, endast med utsättande af införsel förbud för lärft, hvaraf 1 qvadrataln väger till och med 3 lod; i och hvarmed Borgare-Ståndet antagit Högvördige Presle-Slåndets i denna fråga genom Protocolls-utdrag af den 12 dennes meddelade inbjudning. Håroch Tagelvaxade eller lacke-\ rade mattor, andra slag, vatten-1 täta eller dubbla väfnader, sam-\ Enligt Betänkandet N:o 21. mansatta med upplösning afcaut-\ schouc J Der Prot. Ulclr. d. 18 Dec. 1840. Der ej här serskildt blifvit utsatt, gäller, i fråga om frihet ifrån utförsel-tull för väfnader, hvad tull-taxe-förslaget, enligt Betänkandet N:o 21, utvisar: Ympvax — Ättika Betänkandet N:o 21, gillades. Varor, som icke kunna hänföras un->. Införsel-tullen bestämdes till 33 R:dr der någon af de i taxan upptag-\ 16 sk. för 100 R:drs värde, och fiina bestämmelser j het ifrån utförsel-tull beslöts. Från Heder v. Bonde-Ståndet. S. D. Vid förnyad föredragning af David Anderssons från Hallands
Behållningen utgjorde den 30 Juni 1864 R:mt R:dr Från sistnämnde dag till och med den 30 Juni detta år äro: från allmänheten invexlade » Kongl. Myntet inkomna 17,650 3.250 130,950 14,100 60,150 5,850 64,800 — 208,750 23,200 64,800 — Summa I 24 § af sistlidne års revisionsberättelse är omförmäldt, att den dittills befintliga behållningen i kopparmynt af äldre prägel å valörerna 1, »/„>/„ */6 och i/J2 sk. B:ko samt Riksgälds-kontorets poletter å tillhopa blifvit, för ommyntning, till Kongl. Myntverket öfverlemnad; och har under tiden från d. 30 Juni 1864 till och med samma dag innevarande år till allmänheten från Banken utvexlats 20,900 17,650 — 145,050 — 130,800 26,250 — 296,750 43,900 — hvadan behållningen den 30 Juni detta år utgjorde 3,250 _ 145,050 _ 104,550 _ 252,850 — 23 — Af nyss omförmälda, för ommyntning till Kongl. Myntverket, öfver lemnade R:dr 17,650: — utgjorde kopparmyntet utaf 1, «/„ i/„ i/„ och */« sk. Banko
Sekreterare vid corpsen och tillika Auditör vid pontonier-bataljonen . lön » 1,275 Auditör vid sappör-bataljonen 1,000 Bataljonspredikant arvode » 450 Kanslist 630 Regements-skrifvare (som jemväl har vård och redovisning för Fortifikations-förrådet i Stockholm) » 1,000 Kassör och Förrådsförvaltare af första klass 1,200 » » » af andra » » » 900 Anmärkning. Regements-skrifvare och Kassör eger, efter 10 års berömlig tjenstgöring, undfå 25 procent och efter 20 års enahanda tjenstgöring ytterligare 25 procent af lönen efter 1855 års stat i förhöjning såsom arvode, hvilken förhöjning dock kan indragas om någon anmärkning mot tjenstgöringen förekommer. Hästläkare (för pontonier-bataljonen) arvode » 200 Vaktmästare 500 och Att af Chefen disponeras: Xiii förhöjning af lönerna för kaptener af andra klassen, när de kommenderas att tjenstgöra såsom kompani-chefer, ett reservationsanslag af » 3,000 och till semester-ersättning för de vid ingeniör-trupperne anställde kompani-officerare » 11,000 Anmärkning. För de ändamål, hvartill å ingeniör-corpsens nu gällande stat »diverse anslag» finnas uppförda, hafva sådana anslag icke blifvit här ofvan beräknade, dä de ej äro att hänföra till den egentliga löneregleringen. Bil. K. Uträkning å aflöningen vid värfvade, garnisonerade Infanterioch Kavalleri-regementena, för befäl och underbefäl med vederlikar samt spel, enligt föreslagen ny löne-reglering och under förutsatt tillämpning af jemväl föreslagen ny organisation. Stabsocb Civil-staten. Öfverste, Regements-chef . Öfverste-löjtnant, Corps-chef , . Förste Major . Andre Major Major vid corps Tredje Major Regements-qvartermästare Förste Adjutant Andre » Regcments-stallrnästare
Vintergatan mellan unga hjärtan bygger strålig bro i tro och längtan. Sinnet trår från villorna och smärtan, Sarons liljor dofta himmelsk trängtan. Ljust Lycksalighetens ö där skimrar, hvita lysa drömmens kära ställen. Och oändlig kärlek härligt timrar Svenska bilders sagoslott i kvällen UTSADE. FÖR IDUN AF HELMY RINDERS. D EN M A T T A VINTERSOLEN kastade några sneda strålar in i grosshandlare Winthers magnifikt inredda matsal. Tunga mörkgröna plyschgardiner för fönstren gjorde dock, att en viss skymning härskade därinne. Allt gaf intryck af något dämpadt, som rådde blott ett lif till hälften därinne. Stegen blefvo ljudlösa i den tjocka smyrnamattan, — skjutdörrarna gledo omärkligt i sär — allt fanns till hands, ehuru ingen tjänsteande syntes; så hade husets herre befallt. Största möjliga komfort, minsta möjliga spår af de nödvändiga bihangen till denna komfort. Tystnad rådde, endast afbruten någon gång af gaffelns eller knifvens beröring med porslinet eller af prasslet från en tidning, då den vändes. Grosshandlare Winther skar på måfå i sin läckra chateaubriand, medan hans ögon gledo utefter börsnoteringarna, stigande och fallande kurser, m. m. Det var hans älsklingssed vid frukostbordet; han hade ännu ej lärt sig inse det mindre hygieniska i ett dylikt handlingssätt. Skulle någon helt mildt förehållit honom detta, skulle han med bestämdhet påstått motsatsen, » ty, » förklarade han då, » aromen från väl lyckade anrättningar — och några andra få aldrig förekomma hos mig — förtaga verkningarna af en hel del förargliga underrättelser och upphjälpa sålunda matsmältningen. » Godt och väl; någon annan synpunkt — såsom t. ex. familjens trefnad — begagnade han ej. Midt emot honom vid frukostbordet satt fru Elma Winther, högrest och fyllig, och på ömse sidor om henne de bägge små flickorna, tysta och stillsamma, prydliga som små dockor och — • för tillfället — ungefär lika automatiska. När pappa läste, vågade ingen af dem tala högt; det hade händt ett par gånger för länge sedan, men det aktade de sig noga för att upprepa.
9 Slutligen få Utskotten, i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj:t i nåder föreslagit, hemställa, 4:o * att den nedanför nuvarande stora mynthuset belägna kaj må åt Stockholms stad öfverlåtas emot det att, i utbyte häremot, till staten under full eganderätt afstås den staden tillhöriga intill f. d. Owenska faktoriegendomen gräDSande strandtomt om 668 qvadratalnar med dertill hörande sjöplats, och under vilkor derjemte, att nämnde kaj tili allmänt begagnande upplåtes. Stockholm deri 16 Juni 1848. » Reservation är anmäld af heir Lagergren emot 2:dra punkten af förestående utlåtande.. ) B sk. tili K St. Statsoek Lag-7'tskuu Utlåtande, N:o 35. i JW 35. Ank. till Exp.-Utsk. den 20 Juni, kl. 7 e. m. Utlåt ande, i ar. letin in g af väckt motion orri öfverflyttning till Domareinnkte/i af prof ningen och af görandet af sä kallade äldre kronof ordringar, samt om bestämmandet af en pre skriptionstid, inom hvilken alla sudatie fordrings-anspräk skola störas gä/lande. O O Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion, som blifvit till handläggning af Statsoch Lag-utskotten remitterad, har herr Rosenblad, Hern hard, anmärkt hurusom, oaktadt i sednare tider den sats med skäl gjort sig gällande, att de egentliga rättsfrågornes pröfning och afgörande horde från den förvaltande myndigheten öfverflyttas på domstolarne, en Stor oformlighet dock qvarstode i detta fall, i det alt ett kronans förvaltande verk, Kammar-kollegium, pröfvade och afgjorde de så kallade äldre kronofordringarne samt att dylika ärenden vidare fullföljdes hos Kongl. Maj:t i Dess Statsråd, och att sålunda i en rättsfråga den ena parten vöre domare.
Den 21 September f. m. Jag fortfar alltså i min begäran om framställning af den proposition jag föreslagit, och då meningarna synas delade, så alt saken såsom vanligt icke lärer kunna afgöras utan votering, får jag på förhand anhålla derom. Herr Lefren, Johan Pehr: Äfven jag pnser af vigt, att frågan om myntbestämningen redan varit afgjord, bland andra af det skäl, att vi i sådan händelse nu icke behöft tvista om Grundlagen skulle följas eller icke. Hvad jag i hufvudsaken ämnade säga, har Herr Grefve af Wetterstedt redan yttrat, och jag får blott tillägga, att jag är realisationens vän, att jag sökt och ännu söker bidraga till densamma, så mycket i jnin förmåga står; men just derföre att jag är realisationens upprigtiga vän, anser jag det icke vara rätta sättet att söka framtvinga den, i trots af opinioner, som ännu fordra att på öfvertygelsens väg afnötas. Jag tror icke, att detta sätt verkar till fördel för den sak man förfäktar; dan får derigenom blott sinnena emot sig, och framstår såsom en fana, kring hvilken personer af ett visst tänkesätt samlas. Ridderskapet och Adeln har dessutom för få dagar sedan beslutat, att Myntbestämningen icke skulle föregå Statsregleringen, och detta sätt att nu inskjuta den förra såsom ett villkor för den senare, synes mig vara ett direct försök att på indirect väg tillintetgöra ett föregående 24 Den 21 September f. m. beslut. Jag anhåller att Herr Grefven och LandtMarskalken måtte gifva tillkänna, om Herr Hjertås förslag, eller StatsUtskottets Betänkande rörande första Hufvudtiteln, utgör föremålet för öfverläggningen. Herr Cederschjöld\ Pehr Gustaf’.
S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande Banco-Utskottets, den 5 sistlidne Janu - £8 Pröt.'TJtdrag deri 4 Februarii 1830.' arli, afgifna och, den ij i samma månad e. m; på bordet lagda Memorial: Nto 94; om fortfarande af den tillfälliga Iiånerättigliet för Stockholms Stads Brand-Coni toir, som sedan år 1756 varit medgifven; N:o 95, med tillstyrkan, att eftergift af Straff ränta måtte beviljas för ett till Bonden cinders Larsson i Gunnarstorp af Elfsborgs Län utgifvet, och hos hans Löftesman utsökt odlingslån; Nto 96, med tillstyrkan, att i Banken hädanefter, såsom tillförene, måtte kunna till förvar aflemnas så kallade Deposita af flyttbart Gods, under försegling, men emot viss afgift; N:o g 7, med anledning af väckt motion^ angående rättighet för Länsmän och Under-; Officerare att i Banco-Disconten erhålla Lån; Nto 98, med tillstyrkan, attj för denna1 gång, en summa af 450 Rtdr Banco, i ett för allt, måtte få anordnas till delnings emellan den Vaktbetjening inom Banken, som ej i och för den serskilda uppassningen hos Banco-Uta skottet begagnas. S, D. Prot.‘Utdrag den 4 Februarii 1830. 49 S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Stats* samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utsköttens, den 12 sistl. Januarii, under N^o 116, afgifna och, den 22 i samma månad e. m. , på bordet lagda ytterligare Utlåtande, i anledaf återremisser å Utskottens, under Ntris 73 och 74, förut meddelade Betänkanden, angående lindring eller understöd för Rustoch Rotehållare inom Jemtland. S, D. Föredrogos a nyo och gillades följande från Stats.Utskottet inkomna och, den 20 sistl.
Det är ganska rätt, såsom han säger, att genom den beräkning af sedelstocken, hvilken Ständerna beslutat, upptages sedelstocken högre, än han verkligen är Men om detta en gång af Ständerna befunnits vara rätt, inser jag icke, hvarföre de skola vid samma riksdag upphäfva deras beslut. Jag inser icke ens, huru de lagligen kunna det. Hr Stuart säger visserligen, att förevar, betänk, är uppgjordt i full öfverensstämmelse med de grunder, som uti BancoUtsk:s betänk. Den a Mars c. as. 3i PRo 16 äro lagda för sedelstockens beräkning; men om R. o. Ad. behagade se på ordalagen, som äro tryckta med särskilda stilar uti betänk. N:o 16 och sora i reservationen vid delta betänk, finnas åberopade pag. 20, så finnes deraf, att med sedelstock böra förstås alla Bankens förfallna skulder. Då det är (»tvifvelaktigt, att alla de skulder, som vid anfordran måste utbetalas, äro förfallna, följer ock, att det här framställda förslaget till sedelstockens beräkning icke öfverensstämmer med det redan fattade beslutet. De af R. o. Ad., som erinra sig öfverläggningarna i detta ämne förlidet år, torde ihågkomma, det beslutet fattades, på det man icke mätte äfventyra alt beräkna sedelstocken för lågt, hvarigenom Bankens säkerhet blefve mindre. Jag frågar då, om det icke är mera skäl att vidblifva ett beslut, hvarigenom Bankens säkerhet blir större, än att upprifva det för att minska säkerheten. Om man vid samma riksdag, då man beslutat realisationen, ej är samvetsgrann om bibehållandet af de säkerhetsmått, som då ansågos nödiga för realisationens bestånd, hvad förtroende skola väl detta Rikes och andra länders inbyggare, hvilka med oss stå uti handelsförbindelser, kunna hysa till beståndet af samma realisation?
Stråle ansett sig böra fästa uppmärksamheten derå, att något stadgande syntes vara af nöden, huru förhållas bör när allmänt aktiebolag blifver egare af fast egendom; om köpebref och fasta skola ställas på bolagets firma, huru förhållas skall, om bolaget skulle upplösa sig utan att hafva sålt fastigheten , m. m. Hans Excellens Herr Justitie-statsministern anförde det han, efter öfvervägande af de i Högsta domstolen vid granskning af ifrågavarande lagförslag, gjorde anmärkningar, ansåg sig ega anledning i underdånighet tillstyrka, att uti § 1 dels infördes närmare bestämmelser i afseende å föremålen för dea pröfning, som, enligt denna §, tillkommer Konungen då stadfästelse af bolagsordning sökes, dels bestämdt utmärktes, att bolags-ordningen och stadfästelsen deraf skulle företes bos domstolen i den ort, der bolagets styrelse enligt bolags-ordningen har sitt säte, och dels upptoges det i § i 2 förekommande stadgande, huru förändring i bolags-ordningen borde till vägabringas för att vara gällande, att, i stället för hvad § 2 innehölle, mätte stadgas: att i bolagsordningen skulle uppgifvas den benämning, hvarunder bolaget drifver sin rörelse och att, samma benämning borde utmärka bolagets egenskap af aktiebolag; att den af Högsta domstolens flesta ledamöter föreslagna föräu Bih. till R. St. Proposition , N.o 56. drade redaktion af § 7 måLte bifallas; att uti § 8 blefve meddelad föreskrift, hvilken egde för bolaget tala och svara samt huruledes afhandlingar, hvilka af bolagets styrelse å bolagets vägnar ingås, skola undertecknas; att i en serskild § måtte meddelas stadgande för den händelse att bolaget träder i verksamhet och ingår förbindelser innan stadfästelse å bolags-ordningen blifvit erhållen; och att utaf § 14 icke skulle bibehållas mera än sista punkten och i stället tilläggas en ny §, som bestämde tiden när denna lag skulle tjena till efterlefnad, och att den icke afsåge rättsförhållanden, som derförinnan uppkommit.
Hvad statsregleringen angår, så är det väl icke sagdt, att den, om riksdag hvartannat år inträffade, skulle vara i afseende på hvarje utgiftstitel inskränkt till i:ne år; den kunde och borde, efter mitt förmenande, vara utsträckt i flera delar utöfver flera riksdagar, och derigenom skulle arbetet i den delen betydligt underlättas. Slutligen, hvad Oonst Utsk:s arbete beträffar, är det klart, alt revisionen af 2:ne års protocoll icke skall upptaga mer än |:delar af den tid, som åtgår vid revisionen för fem år. Man har sagt, att det vore rakt omöjligt, alt statsrevisionen kunde medhinnas under riksdagen, och att således dess bibehållande såsom hittills vore oumbärligt. Jag äger visserligen icke den riksdagserfarenhet, att jag derom vill tvista. Jag har grundat mitt omdöme derpå, att i andra constitutionella lander, der folkrepresentationen sammanträder oftare än hos oss, brukas inga särskilda statsrevisioner; men om de äfven skulle vara oundgängliga, så förefaller det mig bättre, om de skedde kort före riksdagarna, på det revisorerne dervid må vara tillstädes och meddela representationen de närmare upplysningar, sorn kunna erfordras. Hr von Hartmansdorff har hemställt till mig, om jag icke vid denna riksdag märkt, att tidningarna haft ett förvändt inflytande. Jag har redan sagt, att tidningarna måhända utöfvat för mycket inflytande, och då Hr von Hartmansdorff sagt, att deras inflytande varit förvändt, så bevisar detta min sats; ty just genom den länsa tiden emellan riksdagarna få de det stora inflytande, sorn skulle dem D c n 20 Juni f. in. 355 beröfvas, om tiden emellan riksdagarna vore kortare. Något måste snppleera Ständerna, och det gör pressen, hvilken får desto större makt, ju mera sällan Stund enie sammankomma. Hr Ribbing sade, att den fattiga adelil ej hade råd att komma hit hvartannat eller hvart tredje år.
Län torde sä mycket mindre bevisa Innevånarnes allmänna önskan i detta fall sorn till Kongl. Maj:t en skrift inkommit, undertecknad af omkring 3o personer af Jemtlands Innevånare, dels Ståndspersoner dels Bönder, hvilka, underrättade - i t - r-r om ifrågavarande Motion, hvartill de Riksdags-Fullmägtige icke skola. erhållit hemmavarandes xippdrag förkläradt densamma på det högsta strida mot deras och Ortens innevånares önskan och bästa samt anhållit, att följagteligen intet afseende derå må göras. Efter behörigt öfvervägande af de anmärkningar, som mot det afgifne Betänkandet blifvit framstälde, få de förenade Utskotten vördsamt anföra, att desse anmärkningars besvarande och vederläggande icke, i Utskottens tanka, synes erfordra någon vidlyftig utveckling eller bevisning. Hvad först angår frågan om Jemtlands återläggande till Vester-Norrlands Län, så föreställa sig Utskotten, att de skäl och grunder, som i detta afseende blifvit, anförde, lämpligast kunna uppfattas och besvaras under förutsättning af följande tvänne alternativer, nemligen: antingen att anstalter till förbättring af Stats-Utskottets Betånkanden• 185 Jemtlands cultur böra företagas, eller ock, att i detta afseende ingen ting bör göras.
Ständernas gemensamma Utskott m. m. §. 48 - II flutet, i stället för: af någon i Ständer dä närwarande Led ani 0 t: af nägon wid Riksdagen dä närwarande Ständets Ledamot. §- 50. Efter orden: och fran sin plats: till Protokollet. Efter Den 10 October. 4045 Efter: dertill sig anmält: och uppropad blifwik. Z. 51. Första punkten förändras till sadan lydelse: I en ffrift böra ej flera mäl af olika beffaffenhrt sammandragas. §. <2. Erhäller följande stylisering: Utaf alla Memorial, som äro af dcn egcnffap, att de till nägok Riksens Ständers Utskott böra remitteras, skola fyra exemplar till Ständet ingifwas, hwaraf ett aflemnaS till Utskottet, och de öfriga, tvid tillkännagifwande af bestulet om remitz, tillställas Med-Ständen. §. 5Z. I stället för: sä framt ej Stan. det enhälligt sadan t icke äst unda r: sä framt nägon SkändctS Ledamot sädant ä« stundar. I stället för: och enkla: Enkla och hoprullade. §. 54- Framför ordet beslut, sätteS: defini Lift. §. 55. I stället för: mä kunna wägra proposition i det fall: mä ej kunna wägra propositionen, utom i det fall. §. 56. §:n omarbetad har erhållit säljande lydelse: - 4046 Den 10 lDctober. Intet ärende mä nedläggas utan Skändets ut, tryckliga beslut. Ej heller mä, med undantag af grundlagsfrägor, nya ämnen af Riksdagsmän wäckas, sedan twännc mänader frän Riksdagens början enligt 27 § till ända lupit, sä wida icke sädana frägor af redan fattade beslut eller redan upptagna ärenden eller under Riksdagen inträffande händelser omedelbarligen föranledas. §. ä7. Efter orden: frän Utskott till RikS-Stand, tillägges: Kunnandes dock ej i nägot fall uklätande eller beslut genom enskilt