Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan härvid Hr von Koch begärt votering om kontraproposm, uplästes till justering och godkändes en så lydande voterrs-propos.: Den som till kontrapropos. vid äskad votering om afslag å å Allm. Besv.- o. Ekon.Utslcs i Betänk. N:o 88 afgifna förslag till förändrad lydelse af 2 §:ns 1 mom. i gällande FattigvårdsFörordn., antager bifall till samma förslag, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, antages tili kontrapropos. vid förenämnde votering Hr von Köchs förslag att sagde mom. må erhålla följande lydelse: »Vilja samhällets medlemmar i afseende på fattigvården fördela samhället i kretsar eller rotar, med åliggande för enhvar af dessa att försörja dithörande fattighjon, vare sådant ock tillåtet, såvida de flesta rösterna inom hvarje af de föreslagna rotarne en sådan fördelning bifalla; och galle beslut härom hvarje gång för fem år, efter hvilkas förlopp frågan ånyo skall till öfverläggning förekomma och fördelningen ytterligare för fem år forlfara, derest de flesta rösterna inom alla rotarne dertill samtycka.» Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit som följer: Ja — 28. Nej — 7. Härefter uplästes och justerades följande voterings-propos. i hufvudsaken. Den som afslår Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s i Betänk. N:o 88 afgifna förslag till förändrad lydelse af 2 S:ns 1 mom. i gällande FattigvårdsFörordn., röstar Ja ; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, varder samma förslag af E. o. Ad. bifallet. Vid denna voterings slut befunnos rösterne hafva utfallit sålunda: Ja — 24. Nej — 10. Den återstående pröfningen af förev:de Betänk, upskjöts till eftermiddagens plenum; och H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ på 4 e. m. In fidem protocolli. Albert Munck. Plenum kl. 6 e. m.
Bifölls; och Tredje yttrandet. Ståndet lät dervid bero. S. D. Föredrogos och remitterades till Stats-Utskottet följande Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner, nemligen: l:c. Af den 22 sistlidne Juni, angående anslag för uppförande af ett kapell inom Pajala pastorat och af ett bönehus uti Turtola by af Öfver-Torneå socken, m. m.; _ 2:o. Af samma dag, angående Provincial-läkaren, Doktor N. L. Ählbergs uppförande å Allmänna Indragnings-staten till åtnjutande af en mot hans innehafvande provincial-läkare-lön svarande pension af 666 R:dr 52 sk. Banko, eller 1,000 R:dr Riksmynt årligen; 5:o. Af den 10 sistlidne Juli, angående öfverlåtelse på Järlåsa församling af Kronans rätt till dana-arf efter Seraphia Lindskog; 4:o. Af samma dag, angående fyllnad och tillökning i ersättnings-anslagen till Wadstena Krigsmanshus-kassa och Amiralitets-krigsmans-kassan för de till Statsverket indragna rusthållssamt en-per-mille-afgifterna; 5:o. Af den 21 sistlidne Juli, angående anslag till reparation å de Vete rinär-inrättningen i Stockholm tillhörande byggnader och till nya ''inventarier för densamma; 6:o. Af den 24 sistlidne Juli, angående afsöndring al jord från f. d. Hautboist—bostället Ingeshult vid Elfsborgs regemente, till plats för en folkskola i Seglora församling af Elfsborgs län; 7:o. Af den 51 sistlidne Juli, angående pension å Rikets, Allmänna In dragnings-stat för Registratorn i Svea Hof-rätt Johan Christian Thulin; och 8:o. Af den 4 dennes, rörande anmäld brist i tillgångarne för Flottans matrosers och uppfordrade båtsmäns mathållning sistlidne och innevarande år. Prot.-Utdrag den 5 Augusti 1857. 475 Från Hederv. Bonde-Ståndet.
Derefter arihåller jag få ripjitågä deri anmärkning mari gjort öfver dét nya fhnariceSystem Utskotten tillstyrkt. Jag tror icfcö, ätt Utskotten fillstyrké någöt, Som kan vara menligt, eller för långt utsträckt detta system, ffäf afbetalningen är utsatt till två procent, har shah handlat enligt 28 §. i BancoInstructSonéri arigåénde amorterande af alla dylika låne-summor. Jag skulle icke tillstyrkt ett låne-biträde till Upsala Academie, om icke vilkoret vöre att Äcädemiéri betalar lika stor ränta, sorn den, för Hvilken Staten upplånar. Man har äfven sagt,- att Äcädemien sjelf borde begagna siri credit, att få lån. Meri det är just i anseende till omöjligheten häraf, sorn Utskotten tillstyrkt Riksens Ständer att träda emellan. Den 19 September f. m. say betydliga tillgångar j men icke af natur att kunna göra störa afbetala ingar; och hvar och fen vfet, att Öet icke är möjligt äf fenskildte bekomma lån på längre tid. Det är på detina grund Utskotten bfemstäilt, ätf Staten milie träda femfelläri. De utaf Kongl. Mäjrf tili inredriirigferi beviljade 30,död R:dr erhållas icke; förr äri stÖmrnferi äf Briset är färtlig.
Hagelin gjord underdånig anhållan, att, sedan han, som år 1836 erhållit afsked från sin förenämnde Ilärads-Skrifvarebefattning, i sammanhang dermed, jemväl framställt begäran, att, efter då uppnådde 66 lefnadsår, derunder 48 år i Statens tjenst, med den i Kongl. Brefvet deu 12 November 1823 civile embetsoch tjenstemän i allmänhet tillagde rättighet, komma i åtnjutande af pension till fulla beloppet af förut innehafde lönen; men, i följd af Kongl. Brefvet den 25 Juni 1818 och Kongl. Kammar-Collegii Circulaire-Bref den 11 October 1819, ansetts ej kunna komma i åtjntande af högre pension, än den, hvilken motsvarade Kammar-Skrifyare-lön, eller 264 R:dr 8 sk., med deri inbegripne 25 tunnor spanmål, E. Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skr ij velse N.-o rj3. lil K. M. likväl måtte täckas till Rikets nu församlade Ständer framställa Nådig Proposition derom, att, i likhet med hvad Rikets Ständer vid senaste Riksdag under enahanda förhållanden beviljat Kronofogden Hollsténs sökanden kunde anses berättigad till åtnjutande af pension, svarande mot sin förut innehafde Härads-Skrifvare-lön, hvilken i medeltal för åren 1827—.1836 uppgått till 378 R:dr 26 sk. 9 r:sl. årligen, utom boställs-afkastningen och resepenningar. Men som Häradskrifvare!!
Bravo! DEN OKÄNDE. lif då tviflet smyger sig på äfven den starkaste. Jag vill erkänna Det fins ju tviflare, och det gifs ögonblick i hvarje menniskas det, äfven jag har hyst tvifvel, men efter att ha varit föremål för denna upprigtiga och af hjertat gående hyllning, då jag bevittnat sjelf... denna kungliga fest, ty den är kunglig, och då slutligen regeringen EN RÖST. Styrelsen! Styrelsen. - DEN OKÄNDE. nande åt min obetydliga förtjenst som endast framtiden kan bedöma, så tviflar jag icke längre, utan jag tror! (Civiluniformen smyger ut.) mitt lif, ty det har återgifvit mig det dyrbaraste menniskan eger: tron på sig sjelf. Ja, mina herrar, detta är det största och skönaste ögonblick i Styrelsen, om man så vill, sjelf gifvit ett lysande erkän AUGUST STRINDBERG CÆSAR. Storartadt! Bravo! DEN OKÄNDE. Min tack! Er skål! PROFESSORN (reser sig; Alla resa sig och blandas). (Musikanterna aflägsna sig till en del, så att endast två bli qvar.) EN GÄST (till Den Okände). Särdeles angenämt, Särdeles! DEN OKÄNDE. Utmärkt! (alla frackklädda smyga ut.) FADREN (en gammal sprättig herre med enkellorgnett och militärisk hållning går fram till Läkaren och helsar). Nej, se god dag, är Du här? - LÄKAREN. Ja, svärfar, jag är här och öfverallt der han är. FADREN. ju hans nu. Du får inte kalla mig svärfar så här sent, och för öfrigt är jag TILL DAMASKUS LÄKAREN. Känner han Dig? FADREN. incognito. Är det sant han har gjort guld? LÄKAREN. det hon låg i barnsäng. Det påstås; men säkert är att han lupit från sin hustru under Nej, han har inte haft den äran och jag ber få behålla mitt FADREN. gossar, det är inte vackert, det här, och detta osäkerhetstillstånd inger mig afsmak för att vara svärfar.
Dervid har jag funnit den åberopade reservationen innehålla ett förslag, som både torde vara i sig sjeift välgrundadt och äfven låter använda sig oberoende af lagförslagets stadgande i öfriga delar af ämnet; och har jag således ansett mig böra föreslå, att derest icke det i nåder proponerade lagförslaget varder antaget, och innehållet af omförmälte reservation för nu ifrågavar. ämne deruti infördt, detsamma då måtte upptagas såsom en särskild § i 6 kap. Missg:s-balken af nu gällande lag, samt näst efter dess 3 § införas, så lydande: Kallas krigsmanskap till hämmande af det uppror eller upplopp, late då K:s Bef:de eller den kronobetjent, som när är, eller, der sådan ej kommer, truppens befälhafvare Ijudeligen uppläsa 1, 2 och 3 §§, och tillsäge derefter de församlade irenne gånger, att, om de ej genast åtskiljas, krigsfot - Drt 11 December. 191 ket skall emot dem bruka vapen, sedan tredje gången tillsagdt är. utskiljas de ändock ej, då må krigsmanskapet det våld bruka, som till de församlades skingrande nödigt är. Remitterades till LagUtsk. Upplästes och lades till iiandlingarne ankomne prot.utdr. från Högv. PresteSt. af d. 30 sisth November samt d. 2, 4 och 8 dennes, från Vällofl. BorgareSt. af d. 27 sisth November samt d. 1, 4 och 8 dennes, samt frän Hederv. BondeSt. af d. 2!) sisth November samt d. 2, 4 och 8 dennes. II. R. o. Ad. åtskildes kl. I e. m. In (idem protocolli, silbert Munck. Onsdagen den 15 December 1847. Plenum kl. 10 f. m. Justerades pleni-prot. för d. 8 samt 2:ne prot.utdr. för d. 11 dennes.
Med denna förutsatta och fastställda grund, får jag un äftven uppgifrva mitt Förslag till de bäda Ständens sammansättning, hwartvid dock följande omständigheter förut böra komma under öfwertvägande: 1:o. Säsom en huftvudprincipe antager jag, att de nu »varande Ständs-Reprcsentanter bliflva tvid deras Riksdagsmannarätt bibehällne, samt att 34 Ö30 Expeditioner til! Riks-Ständeu. afmeu de hitintills orepresenterade Fastighetsoch Bruksägare jemte diverse Närings-Jdkare, efter ett billigt uträknadt sörhällaiidc, ina tilläggas rättighet, att sända sina Ombud till Riksdagarne. 2:o. Anser jag äsmen högst nödigt, att den Öfre Kammaren stall, sä midt ste kan, utgöras af sjclsmalde Ledamöter; hmaremot den Nedre bör bestå af Medborgare, malde pä hitintills brukligt sätt, eller med den förändring och tilläggning, som, i anseende till nya Representanters tillökning, hädanefter kan bliswa fastställd. 3:o. Att en mich besutenhet, mare sig i Jordeller Bruksegendom, eller ock Fabriksoch Närings-märde, uttryckligen stadgas, som den person minst bör äga, hmilke» kan mäljas till Riksdagsman, samt att detta Milkor äsmen bör sträcka sig till sjelfmalde Ledamöter. 4:o. Likaledes tror jag det mara mycket uödmändigt, att en stadgad och mogen älder noga iakttages; och således ingen sär komma till Riksdagen eller inträda i nägondcra af Kammaren, som icke uppnätt minst 25 är. 5:o.
Jag har redan uttalat mitt omdöme öfver de privilegierade Domstolarne; de kunna af ingen försvaras, men speciella Domstolar, som äro afsedda att bedöma särskilda förhållanden, äro en helt annan sak, oeh för dem tala flera högst vigtiga skäl. Det är blott några få år sedan den akademiska jurisdictionen uphäfdes, men det föll ingen menniska in att påstå, att icke UniversitetsStyrelsens myndighet öfver de studerande i disciplinar-mål skulle bibehållas. Vi hafva ännu en SpecialDomstol i Consisttna, och förnekar deras lämplighet att vaka öfver presterskapets embets-åtgöranden. I detta ögonblick fortgår i de flesta civiliserade länder en stark påtryckning för inrättande af HandelsDomstolar, och om jag ej mycket misstar mig, så är den tidpunkt icke aflägsen, då dessa Domstolar komma att införas äfven hos oss; ty handeln är af en så särdeles egen beskaffenhet, att handels-frågor böra bedömas af personer, som derom äga en speciel Den 4 April f. m. 103 kännedom. Den allmänna lagen kan nemi. aldrig blifva sä fullständig, att icke den vigtiga regeln »pröfve domaren» bär blifva af stor tillämpning. Om detta förhållande äger rum med afseende på handeln, så bör det väl i ännu högre grad äga rum med kriget, hvars söner, genom sitt yrke intaga en ännu mera egen ställning. Månne väl någon kan bestrida, att icke militärer äro lämpligast alt bedöma detta som krigaren kallar »militärisk esprit», och att bedömandet deraf icke gerna bör hemfalla under jurislerne? Man kan invända, att detta kan afhjelpas derigenom att Domstolarne erhålla ett par militär-personer till biträde, men detta är icke detsamma; ty juristerna bedöma i alla fall sakerna ur sin vanliga synpunkt, och ibland kunna frågorna vara så beskaffade, att de måste bedömas annorlunda. Jag ber att få taga ett exempel från dagen, som något skall uplysa saken. Vi känna alla ett märkvärdigt mål emellan åtskilliga officerare vid ett af de inom hufvudstaden förelagde Reg:ten, hvilket nu beror på KrigsllofRms pröfning, och som rör upsägandet af »duskap».
I öfrigt och då 75 §. i i8o5 års Förordning innehåller, att de, som med idoghet och omtanka utmärka sig medelst träd-planteringar, skola med penninge-belöningar af Kongl, Majit ihågkomne varda, finna ej Utskotten , att den väckta Motionen bör till någon ytterligare Rikets Ständers åtgärd föranleda. An mindre kunna Utskotten tillstyrka den delen af förslaget, som åsyftar tilldelandet af Privilegier åt de personer, som verk - 20 La"- samt A. Besv.- och Oec.-Utsk. Ull. N.-o lil ställt Skogsplanteringar _, helst Motionairen ej i detta fall med nog fullständighet uttryckt sin tanka. 8:0 Hvad angår den af Jan Eric Jansson från Wermland väckta Motion, att Konungens Befallningshafvande skulle meddelas rättighet att, efter hvarje orts bruk och behof, tillämpa de i i8o5 års Kongl. Förordning för Skogshushållningen gifna föreskrifter; så enär till en början Skogs-Ordningen för sjelfva Skogs-culluren innehåller ganska få föreskrifter, och då 77 §. 1 samma Förordning redan öfverlemnat åt Konungens Befallningshafvande att hos K:gl. Majrt göra underdånig anmälan, der serskildta locala förhållanden kunde föranleda till undantag från Författningen, och då den senare af Jan Eric Jansson gjorda anmärkningen, eller att uti en förnyad Skogsordning ganska få allmänna Stadganden i afseende på Skogshushållningen i hela Riket borde inflyta, är så obestridligt riktig och så lättfattlig, att den onekligen sjelfmant framställer sig för Lagstiftaren, anse Utskotten en påminnelse derom för det närvarande öfverflödigt hvadan de ock få tillstyrka, att Jan Eric Janssons Motion j i båda dessa delar> må förfalla. Lagsamt A. Besv.- och Oec-TJtsk. Ull.
— Jag skall äfven utbedja mig, att från ämnet få afskilja allt, som tillhör den framtida nyttan, ty, lika med Friherre Sprengtporten, tror jag att den, sorn icke redan är öfvertygad derom, icke heller lärer blifva det. Jag önskar blott visa saken sådan den för närvarande är, och då anser jag det vara så godt att bifalla Utlåtandet, som att återremittera det. Jag skall dela frågan, och först tillse, hvad enligt våra former här är att göra. Kunna vi återremittera Utlåtandet, sedan redan två Stånd bifallit detsamma? Återremiss eller afslag skulle endast transportera frågan till Nämnden. Jag skall sedan söka visa om det verkligen i senare Utlåtandet kunde komma att finnas något, hvilket kunde tjena till annat, än tidsutdrägt och kostnad för Staten, som dock genom sina Representanter medelst det gif11a förskottet, visat önskan att göra Canalen färdig. Herr Stråle har anmärkt, att man ej borde tillåta alt Canalen och Bolaget sam 55 H. 10 * Den 3o December f. m. maoblandas; att raan väl borde gifva lill Canalen, men ej till det enskildta Bolaget, och att de anslag man kunde bevilja, skulle förvaltas och redovisas af Statens publika Embetsman. Jag kan ej inse värdet utaf någon af dessa förändringar. Det är dessutom icke Bolaget, som afgör huru medlen skola användas; utan en Direclron, väl vald af Bolaget, men inom hvilken det är Ordföranden, hvilken af Konungen ulnämnes, som leder arbetena. Det är således tydligt, alt de anslag, som gifvas, komma att förvaltas af en Embetsman, hvilken bar ansvarighet så väl inför Kongl. Maj:t som Bolaget. Då dessutom BancoStyrelsen reviderar och inspecterar tillståndet, kan jag icke inse, hvilken större garanti man skulle erhålla genom inblandande af Statens Embetsmän. Jag tror detta förslag böra förfalla, enär det blott skulle leda till delad-föreskrifter, och således verka mot sjelfva saken. Herr Stråle har tvekat att tillst}'rka Rikets Ständer användande af ytterligare tillskott lill Canalen, om ActieEgarne dermed skulle hafva någon befattning, och han har sagt, att sådant skulle vara orättvist.
Med rättegångar och plittfällas för dct de inköpt Tackjern frän Bergsmans byrior inom den ena eller andra Socknens rågång M n denna frihet synes likwäl icke böra sa midt uksträck, s, att den kommer ark förnärma Berglags handland.'Nies särstilds rättigh.ter, dä deras rö» reise, för hwilken. de till dek Allmänna erlägga statt, cg-nteligen består uti handel med Tackjern; och Ut» skottet anser sig söljokteligeu böra tillstyrka det ägare as sädane Jernbruk, som äro grundade pä köpe Tackjern icke böra betagas, att lian hwilken Bergslag ester Ork de tj niigast och bäst finna, med deras Tack» jerns behof sig förse och Förlag gi«wa, samt att ägare till finare Gimeri inrättningar icke eller mä sörme-, nas, att Tackjern uti hwilken Bergskog som hälst för eget behof upköpa; meik att för öfrigt, utom de som en eg Svannemäl och andre waror, enligt gällande författningar äga att Tackiern sig tillbyta, likwäl utan rälkmh-! art deraf göra up.ag eller till annan än den, ,o',i kill inköp deras är berättigad, föryttra; inga andre Hu Bergslagernas vrivistgierade Handlande mä handel med Täcktern driswa eller förslag Utdela; och pä det brist vä Tackjern icke mä upkomma böra de W.rk, so u pä egen tillw rknuig deras äro funderade icke tillätas, att köpa T ckjern kill större belopp, ätt som sw nar emot dea rättighet de till köpe Tackjern ägt, uran stola de wara styldige att Tackjern sjelfum ti llwerka. Slnttligen linner hhstottet det böra stadgas, akt Tackjernek sälvin en för Swerige as högsta wärbo waranoe mhämst rudimatcrit, aldeles icke sär till Utrikes orter exporteras, undantagande till Finland, bi; Den i December. r?7 dit i grund af sista Fredstractaten, det samma är tili lätit att sörås.
Taube, Henning Edvard, m. II. ledamöter ånyo på bordet SiatsUisk:s d. 10 dennnes e. ra. första gången bordlagdo utlåt:n n:ris 82, till och med 90, ang:de regleringen af utgifterne under RiksSlatens 9 hufvudlillar. Föredrogs ånyo StatsUtsk. d. 9 och 10 dennes på bordet lagda utlåt. n:o 105, angrde lyftningen af hela återstående beloppet utaf de vid sednaste riksdag beviljade tillfälliga statsanslag till försvarsverkets förbättrande. Då härvid icke någon ledamot hördes begära ordet, hem5 II. 33 514 Den 19 April. slålde H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, om R. o. Ad. bifölle förevar. utlåt. Denna propos. besvarades med ja, hvarjemte Hr Printzensköld, Carl, anmälde sig, samt sedan han blifvit upropad yttrade: Jag har någon anledn. att förmoda, det StatsUtsk. tilläfventyrs, hvad Förvaltningen af Sjöärenderna beträffar, kommit till ett annat resultat än det, som detta dess utlåt, utvisar, i fall SlalsUtsk. , förr än frågan der till slutlig handläggning förekom, från Förvaltningen förskaffat sig närmare underrättelser om förhållandet. Jag tror mig veta, att, af del anslag, till hvars lyftning Förvaltningen var berättigad, men hvilket anslag för tillfället icke för det afsedda ändamålet behöfdes, en del blifvit reqvirerad af ren nödvändighet, men ingalunda af något sorts begär att komma i besittning af penningarne för att undandraga dem Riksg:s-konl:s förvaltning och förräntning. Jag tror mig veta, alt Förvaltningen hade af K. M. erhållit befallning att anskaffa den Båtsmansbeklädnad, som Staten borde tillhandahålla Båtsmännen, i utbyte mot dea kontanta ersättning, som i följd af ingångna kontrakter med Båtsmans-rotehållet skulle Staten tillflyta.
Deli 20 April. 231 ”Industrien talar nu, kanske omedvetet, samma språk: indu”strien, det vill här säga verlden; ty frågan om andens oumbärliga biträde vid arbetet, förståndets och den förädlade känslans ”allt Öfvervägande inverkan på productionen: frågan om vigten ”och den klart i ögonen fallande nyttan af läroanstalter i vetenskapens och konstens grunder, för arbetarre i handtverk eller ”fabriker, och lill hvarje, om än aldrig så ringa konstflit, är, om ”någonsin, en allmän fråga, som utom oss, ända till de halfvilda ”folkslagen på Stilla Hafvets öar, redan är afgjord till uplysningens ”och ljusets seger.” ”Det må då vara tillåtet att tro, det Sveriges gamla ära ej ”längre vill stadna utanför porten, till denna den allmänna uplys”ningens segerfält, och alt det nu här behöfver afhandlas endast ”om sältet, att på denna ärans bana vinna framgång, vinna de ”lagrar, som knytas om tinningen, på arbetaren hos ett uplyst ”och sedligt folk.” ”England, den i insdustri största, och för praktiskt förstånd, ”framsta Stat i verlden, har, efter den i London 1851 försiggångna ''expositionen af alla länders industri, erkänt och ställt sin ”statshushållning lill skyndsam efterrättelse, att i nutidens industri, förslåndselemenlet i productionen ställer vinsten så på ”den sida, der detta element är i rörelse, att omätliga kapitaler och ”otaliga machiner ingenting förmå deremot.” ”1 den officiella handling, som Engelska Regeringens komil”terade vid nämnde Exposition ingifvit till kronan, hafva de, sedan de framställt de hinder för utveckling af brittisk industri, ”hvilka dittills hade funnits och härrört af brist pä vetenskaplig ”undervisning, både allmän och serskild, för de olika grenarne af ”industrien, förklarat sig förvissade om nödvändigheten all bereda sådan undervisning, om England skall kunna bibehålla sin stängning såsom en industriel nation; och detta var deras förklaring ”till följd af de framställningar, som landets fabriksstäder bade in”gifvit om vigten af undervisningsanstalter för dem, som äro ”sysselsatte i handtverkeller manufakturer, i de velenska”pens och konstens grunder på hvilka deras ömsesidiga idog”heter bero” ”Efter sådane vitsord är det ej mera möjligt, hvarken att ”motsäga den verkliga nödvändigheten i hvarje land af sådane undervisningsanstalter, eller att icke se den fara, som ett land lö”per, att icke så hastigt och så vidsträckt som möjligt,
Dagtraktamente oell ersättning för skjuts, Häradshöfdingars samt Borgmästares oell extra Domares i brottmål, om förhöjning af; äfvensom om rätt för Häradshöfding att vid extra förrättningar beräkna sådan för ett skrifvarebiträde. Till. B. 126. 174- A. 177. — till vittnen vid mätningsoch profnings-förrättning uti bränvinsbrännerier, om förhöjd t. Se Bränvinsinätning. Dalman, Otto Fredrik, förre Bruksegaren, angående ett af honom gjordt ackordsanbud. V B579. A. 616. Dalman, Wilhelm Fredrik Achates, yttranden: I. DamirducVas öppnande, om förändringar i vissa delar af hvad stadgadt finnes angående. Dana-arf, om eftergift af kronans rätt till åtskilliga. Se Eftergift. Danska Riksdags-bibliotheket, angående öfverlemnande till detsamma af ett exemplar utaf Riks-Ståndens tryckta protokoller, med dertill hörande Bihang. XI. B. 462, 464. A. 465. Debetsedelslösen. angående behandlingen af frågan om. VI. Décharge, angående den af Stats-llådet för dess åtgärder vunna. Se Riksdags Ordningens 76. §■ De Geer, Friherre Louis Gerhard, yttranden: IV. 157. VIH. 312. Dejefors och Forshaga i Wermlands län, om hegardt ytterligare statsbidrag till fullbordande af Slussoch Kanal-anläggningarne vid. I. 180. R. 183. Departements-Chefer, som icke få åt sig upplåtne boställen, om hyres ersättning åt. II. 126. R. 127- Se vidare Riks-Statens Sjunde och Åttonde Hufvud-Titlar. — Ridderskapet och Adelns. I. 15. 25. XI. 481. till II. M. Drottningen i anledning af H. II. Grefvinuans af Wurtemberg död.