Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Teckning Slats-Utskoltets Utlåtande N:o 165. 5 härtill borde få ske både hos Riksgälds-kontoret, och vid Ränterierna samt hos Kronans uppbördsman äfvensom hos andre fullt vederhäftige personer, hvilka af Konungens Befallningshafvande utsåges. Kronans uppbördsman borde, likasom andra, hvilka ställde säkerhet för sin uppbörd, af lånemedlen erhålla, för sitt besvär dermed, J procent provision af de influtna medel, som, genom dem, uppburits. Lånets^indragning skulle jemväl kunna ske genom Privat-och Fiiial-bankerne samt Diskont-inrättningarne. Lånet borde helst ingå med lika summa hvarje år. För teckningen och inbetalningen af det tecknade beloppet borde bestämmas en viss inom 3 månader begränsad tid. Skulle efter denna tids förlopp lånet icke vara fulltecknadt, borde den utsatta tiden genom ny Kungörelse kunna förlängas. Deremot borde, om underrättelse ingått att lånet blifvit fulltecknadt, iden kunna förkortas. Hade länet blifvit öfvertecknadt skulle Riksgälds-kontoret ega att nedsätta de högst tecknade summorna. Obligationerna skulle samtidigt utgifvas i två olika serier eller nummerföljder, af hvilka den ena skulle afse ett så kalladt al pari-lån mot 5 procents ränta, och den andra ett lån mot 20 procents kapital-rabatt och 4 procents ränta. Pä längifvarne borde fä ankomma, att teckna sig för hvilketdeia slaget af dessa obligationer, som de önskade. Al pari-obligationerna borde å långifvarens sida vara ouppsägbara, men af Staten kunna uppsägas sedan Tio år från deras utgifvande förflutit. Med kapital-rabatt och mot 4 procents ränta upptagna lån skulle jemväl vara ouppsägbara ä långifvarens, men, sedan Tjugo är ifrån deras utgifvande förflutet, uppsägbar ä Statens sida. Länen amorteras genom inköp af obligationer, för hvilket ändamål en amortissements-fond, motsvarande en procent af det nominela låne beloppet borde inom Riksgälds-kontoret bildas. Räntan borde godtgöras längifvaren från den dag teckningen börjar.
Uti den 14 sistlidne Februari afgifvet underdånigt yttrande, hvaraf Utskottet förskaffat sig del, har Akademien väl vitsordat, att ejderfogelns lefnadssätt är olika på Sveriges östra och på dess vestra kust i så måtto, som fogeln vid den sednare qvarstadnar hela året och således der lemnar tillfälle till jagt och fångst under annan tid, än den fridlysningen omfattar, hvaremot sådan fångst å östra kusten, der ejdern är sträckeller flyttfogel, och blott ett mindre antal häckar, endast undantagsvis kan blifva möjlig under annan tid än den nu förbudna; i anledning hvaraf Akademien ock uttalat den mening, att någon olikhet behöfdes i föreskrifterna rörande jagtens utöfning på olika trakter af landet; men Akademien har med Skogs-styrelsen instämt deri, att ej olämpligt vore, om nuvarande stadgande finge blifva oförändradt åtminstone under några års tid, till dess man vunne erfarenhet af dess verkan, helst stadgandet ännu föga öfver ett år varit tillämpadt, och tillika yttrat, den öfvertygelse, att nuvarande jagtförbud, hvilket kunde betraktas såsom totalt för större delen af Östersjökusten, skall verka till'ej deras förökande i de norra skärgårdarna och således äfven till ökandet af sträckfogel vid medlersta Sveriges kuster; hvaremellertid Akademien angifvit ett sätt, hvarpå ändamålet med nuvarande förbud och en lämplig hushållning med ifrågavarande nyttiga fogel å rikets östra kust skulle, efter Akademiens förmenande, kunna vinnas, nemligen medelst fullkomlig och ständig fridlysning af vissa ögrupper eller andra till området bestämda distrikt, der ejderhonan således skulle kunna blifva van att få häcka i fred, och hvarest antalet af dem derigenom skulle förökas, hvarefter bestämmelserna för jagten å den öfriga ejderfogeln, nemligen de gamla hannarne och all yngre fogel, kunde göras mindre stränga. Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 82.
Det owilkorliga stadgande i denna F., ok alla handlingar, soni stola chartrras, mäste strifwas pä charla, kommcr wisterligcn att, i synnerhet i landsorterne, medföra niycken olägenhet ukom det ofta handt och an widare inträffa kan, akt hos be blifwande försäljningsmännen i otterne, chartor ej städse äro ait tillgå, stnlle en hand» ling ofta kunna komma at stadna rikan någon skrif» retig åtgärd, dä local och andra omständigheter hindra akt frän försäljningsmännen, den anstasia, och en ttäffad öfwerenskommelse förfalla kill ckt intet, eller ädraga contrahentcrne böker derföre, att man föreraail sig, att ffrifwa den, pä annat papper an Charra Sigillata. Assigken kan wistt wara god, akt förekomma charta försnillning, men anvamalet winnes fa obetydligt, akt olägenheten stiger wida deröfwer ky efter den antagna principen, är stadgandet upfylt, om till exem el en handling, till hwilken fordras ioo R:ds charta, blott strifwes pä en 2 st. stämpel, och inte kan man säga, att försnillningen är derigenom förekommen. Jag yrkar derföre pä dec högsta, hwad wid Utstokkets sammanträde, af mig blifwit begärt, akr dest owilkorliga stadgande om handlingars strifwande pä stämpladr papper, ma salunda förändras, akr detsamma endast mä sträcka sig kill Domstolars, Werks och Embetsmäns utgående expeditioner, samt att paner och sakägare mä wara tillätit, att antingen strifwa pä charta elke med stämplakst papvec be - Den 24 Iuln. 38? belägga handlingar af hwad bestaffenhek de wara Mage, dä de till publique handläggning förekomma.
Jemtlands afvel af arbetshästar har haft och har väl ännu ett godt rykte om sig. Intresset för densamma är ock bland allmogen mera allmänt än i de flesta af rikets öfriga landskap, men det är dock naturligt att i en provins der jordbruket icke ännu nått större utveckling än i Jemtland, och der större jordegendomar, för så vidt storleken mätes af odlingen, icke finnes, jordegaren icke mägtar underkasta sig den uppoffring, som anskaffning af för afveln fullt lämpliga hingstar betingar. Det synes derföre, till vidmagthållande och utbildande af Jemtlands, för jordbruket väl passande, hästrace vara nödigt, att genom allmän försorg fullgoda beskällare uppköpas och ä ' lämpliga ställen i landskapet stationeras, under vilkor, som betrygga så väl deras ändamålsenliga vård och skötsel som ock allmänhetens i orten gagn af desamma för stobetäckning. Gagnet af en sådan åtgärd skall dock icke inskränka sig till provinsen, utan så mycket säkrare äfven till andra orter spridas, som Jemtländningen af ålder idkat handel med hästar, af hvilka han årligen tillförer andra orter ett icke obetydligt antal. Väl har jag mig bekant att fråga om allmänna åtgärder för hästafvelns förbättring till vinnande af goda arbetshästar i alla delar af landet blifvit vid ett allmänt landtbruksmöte väckt och framställuingen härom af Landtbruks-akademien under - 216 Motioner i Borgare-Ståndet 1865. N:o 94. stödd, men att Kongl. Majit, då åtgärder i sådant syfte på sina ställen redan kunnat af Landthushållnings-sällskapen eller genom enskildes försorg vidtagas, icke funnit frågan i dess föreslagna utsträckning för det närvarande böra föranleda äskande af det betydliga anslagsbelopp som härtill skulle erfordras. Men då jag, med kännedom härom, dock vågar vördsamt påkalla Rikets Ständers uppmärksamhet på Jemtlands behof i detta afseende, sker det i förhoppning att Jemtland skall anses vara ibland de provinser, der företrädesvis en sådan åtgärd af omständigheterna påkallas.
För » Platssökande » o. » Lediga platser » Lösnummerpris 15 öre 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. (Iösn:r endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 öre pr nonp-rad. DOUGLAS HULDA f. Ehren svärd. ÅKERHIELM. f. Nyström. HILDA WIKBLAD, f. Norden. Aktiebolag. V a r a ministerfruar. ANNA Tryckeri HELENA GILLJAM, f. Forssfcerg. IDUN 10 Ack, sorg är lifvets skörd på jordens fält, Där döden har sin segerfana ställt Och vandrar fram bland tusenåra grafvar; Våra ministerfruar. 6T \ ä vi nu taga pennan i handen för att med J£J några biografiska data beledsaga porträtten af de framskjutna damer — våra nuvarande herrar regeringsmedlemmars gemåler — med hvilka vi hafva äran pryda » de svenska kvinnornas blad », få vi från början betona, att dessa anteckningar af närliggande skäl må- ste bli helt kortfattade och endast kunna gifva de rent yttre dragen aE deras lif. Som regeringens främste och ledande man intager hans excellens statsministern en särställning, hvilken naturligtvis i sin mån delas af hans maka: med hänsyn härtill hade vi ock, redan i vårt förra nummer, tillfälle att något utförligare dröja vid fru Lina Boström, då vi inledde denna serie med hennes sympatiska bild. För flertalet af våra ministerfruar gäller det emellertid, att — frånsedt den bemärkta ställning de gifvetvis intaga inom hufvudstadens högsta sällskapskretsar — deras gärning och personliga intressen falla helt inom det egna hemmets sfer. En rikare, en till sin betydelse mera djupgående uppgift än makans och moderns kan ju ej heller föreläggas en kvinna; men till och med den moderne tidningsmannen, i öfrigt så villig som skyldig att tillmö tesgå sin publiks vetgirighet, bör respektfullt träda åt sidan vid hemmets fridlysta dörr. På samma gång man med den älskvärdaste beredvillighet tillmötesgått vår framställning, då vi för Idun anhöllo om dessa nu publicerade porträtt, har man också uttryckt sin önskan, att den åtföljande skildringen måtte i enlighet med en sädan uppfattning begränsas.
N:o 16 framstälda grundlagsändrings-förslag, ang:de upskof i Riksdag; N:o 27, med ani. af Riks5t:ns beslut rörande det af Consf.- Utsk. i Mern. N:o 17 framstälda grundlagsändrings-förslag, ang:de tiden dels för öfverlemnande af K. Propos. om Statsverkets tillstånd och behof, dels för Utsk:s-val; N:o 28, med ani. af RiksSt:ns beslut rörande det af Const.- Utsk. uti Mern. N:o 18 framstälda förslag till ändring uti 76 §:n Riksd:sOrdn:n, ang:de den af StatsRådct för dess åtgärder vunna decharge; N:o 29, med ani. af RiksSttns beslut rörande det af Const.- Utsk. uti Mern. N:o 19 föreslagna tillägg i 59 §:n Reg:sF:n och 27 g:n 1 mom. Riksd:sOrdn:n, ang:de Proposm om Statsverkets tillstånd och behof; samt N:o 30, med ani. af EiksSttns beslut rörtde Const.Utsk:s uti Mern. N:o 20 framstälda grundlagsändrings-förslag, ang:de utländsk undersåtes rätt att i Riket förvärfva och besitta fastighet. Föredrogs och lades till handlingarne StatsUtsk:s d. 12 dennes på bordet lagda Mern. N:o 101, i ani. af erhållen återremiss å 3:ne i Mern. N:o 97 föreslagna voter:s-propos:r, rörande anslagen till vestra stambanan. Föredrogs Sammansatta Bevil 1 n.-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskts d. 12 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 7, i ani. af dels gjorda anmärknrr emot vissa delar, dels ock RiksStms skilj - Den 15 Augusti. 105 aktiga beslut i afseende å andra delar af Betänk.
Ståndet ansåg detta mom. af ifrågavarande §. böra bibehållas, med det dermed förenade beslut, att classfördelningen af pannerymderne, hvarom i 3 §. stadgas, jemväl kommer att fortfara; dock skall den i sistnämnde §. förekommande 1 classen undergå sådan förändring, att densamma fördelas uti a classer, uppå det sätt, att den, som efter hemmansvärdet egt nyttja 20 och 25 kannors panna, må begagna 30 kannors panna, och den, som elter hemmansvärdet haft rätt att begagna 30, 35, 40 och 45 kannors, må nyttja 50 kannors panna. 2 Moni. ansågs böra försvinna. 6 §. Ståndet vidhöll sitt förra beslut. 7 §• Betänkandet N:o 16 gillades, med de för* Fröt, Utdrag den ?3 Sept. 1829. 71 ändringar, att orden: “eller Socken", utgå, att, i stället för Nittio kannors, införes Femtio kannors, samt i likhet med hvad Pieste-Ståndet beslutit, näst efter orden: "obetaget att,“ inflyter: ''emot samfälldt erläggande af Brännvinsbränningsafgiften och behörig anmälan derom vid skattskrifningen , 8 $. Förra beslutet vidhölls. 9 §• Ståndet bibehöll denna §. i 1 824 års Kungörelse, med det tillagda stadgande, att i skattskvldigs Debet-Sedel för hvarje år bör införas Fastighetsvärdet, till upplysning för egaren om den pannerymd, sorn han efter detsamma är berättigad att nyttja, to §. Gamla redactionen gillades, med den förändring vid slutet, att det utsatta maximum af pannerymd till 180 minskas till 90 kannor, ir, 12 och 13 §§. Gamla redactionen bibehölls. Om Bevillningsafgifterna. 1 §• Ståndet bibehöll gamla redactionen, 2 §•
Jag fäster mig dervid, att här heter: ”i afseende å den för fastigheter stadgade beviiln. af 2 r:dr för hvart 1000 r:drs värde”. jVu är att märka att i bevillms-stadgan heter det med afseende å fast egendom på landet: ”Af fast egendom, hemman och lägenheter å landet, som med äganderätt innehafvas, erlägges, utan afseende på deras natur, beviiln. med 2 r:dr för hvarje 1000 af det uppskattade värdet, och i samma förhållande för värde derunder”. Om nu R. o. Ad. bifaller utlåt. rör:de Hr Hammarbergs motion, och vi derigenom hafva kommit ifrån 19 §, skulle jag tro, att detta icke kan förklaras annorlunda, än såsom hade R. o. Ad. godkänt principen af 2 per mille i beviiln. för jordbruket, hvilket åter skulle lägga hinder i vägen för möjligheten för mig att få godkändt det förslag, som jag vid 50 §, då fråga blir ang:de värdering af fast egendom, kommer att vördsamt framställa. Den S April e. m. 8tf Gr. Hamilton, Henning Ludv. Hugo: Hr Hammarberg bade föreslagit såsom grund för bevilln. å fastighet att för 100 ndrs värde skulle betalas 10 sk. lltsk. har afslyrkt bifall dertill. Om R. o. Ad. skulle godkänna Ulsk:s yttrande i denna punkt, är dermed ingenting annat afgjordt, än att icke för 100 r:drs värde 10 sk:s bevilln. kail vidare af R. o. Ad. antagas. Således tror jag att ett bifall till denna punkt icke inflyter det aldra minsta pä R. o. Ad:s rätt alt, i afseende på bevilln:s fastställande för visst värde, besluta hvad R. o. Ad. eljest kan finna skäligt. Hr Gr. o. Land lin. förklarade, att lian äfven ansåg alt livad Frih. Raab nied sin reservation åsyftat kunde vinnas, utan ali något förbehåll derom vid pröfningen af den nu förevar, punkten behöfde göras. Sedan härefter Frih.
Remitterades till Stats-Utskottet. 8:o Angående eftergift till förmån för Trelleborgs fattigvård af ett kronan tillfallet dana-arf efter allidne Postmästaren A. Wallvik. Remitterades till Stats-Utskottet. 9:o Angående eftergift till förmån för Fattigvården i Norrtelje af kronans rätt till dana-arf efter enkan B. H. Sandelin. Remitterades till Stats-Utskottet. Bih. till B. St. I anledning af Arrendatorn A. Söderholtz’s underdåniga ansökning om godtgörelse för en vid hans tillträde till arrendet af Kungsbergs kungsgård befunnen husrötebrist. Denna Kongl, proposition, jemte Hr Bossei i ämnet afgifne yttrande, remitterades till Stats-Utskottet. lito Angående rättighet för föredraganden af Magasins-ärenden uti Stats-kontoret, förste Hof-Intendenten P. G. Welin samt t. f. Kamereraren i Allmänna Magasins-kontoret J. F. Mullern och Bokhållaren derstädes J. Bille, att, efter upphunnen pensionsålder, erhålla pensioner å Rikets allmänna Indragningsstat, till belopp, motsvarande deras innehafvande löner. Remitterades till Stats-Utskottet. 12:o Angående tio års förlängning af det åt Nämndemannen Jonas Fredrik Jons son upplåtne arrende af Motala kungsfiske och mjölqvarn i Östergöthlands län. Remitterades till Stats-Utskottet. 13:o Angående utbyte af indragne fjerdingsmans-boslället Mylinge emot klockare bostället Klintorp i Östergöthlands län. Remitterades till Stats-Utskottet. 14:o Angående uteslutande ur kronans Jordeböcker och räkenskaper, dels af fisken, som åtfölja vissa hemman, dels af sådane till utarrendering afsedde kronofisken, å hvilka vid flere förnyade auktioner arrendeanbud icke kunnat erhållas. Remitterades till Stats-Utskottet. S. D.
I det förutsatta fall, att Rikets Ständer, skulle såsom nu är händelsen, medgifva, att ett lånekontor inrättas i Wisby för Gottlands län, hade Utskottet, genom 52 och 53 punkterne föreslagit, att 2 mom. af 214 § i Banko-reglementet, måtte erhålla följande lydelse: »Fonden för denna rörelse är bestämd till 1,900,000 R:dr, hvaraf 1,000,000 R:dr tillhandahållas Handelsoch Närings-Diskonten i Stockholm, 500,000 R:dr LåBih, till R. St. Prot. 1830 & 1851. 6 Sami., 1 Afd., U Haft. 3 18 Banho-Ulslcottels Utlåtande, M 39. ne/iontoret i Götheborg, 350,000 R:dr Länekontoret i Malmö samt 50,000 R:dr Lönekontoret i Wisby; egande fullmäktige dock, att, efter sig företeende omständigheter, dessa belopp inom de särskilda diskontverken förändra.»
Hon qvad: »Stackare jag! som nu på blåa böljor far, och aldrig mer kan bli det jag varit har. God natt, fiskare! Jag kommer här två gånger till, och sedan aldrig mer. I samma stund försvann fogeln; men fiskaren for hem och förtäljde den unge konungen, sin herre, hvad han hade hört och förnummit. Konungen gaf nu befallning, att man skulle fånga den gyllene gåsen, och lofvade fiskarena en stor belöning, om de kunde fullgöra hans uppdrag. Då tillagade männen sina snaror och annan redskap, samt gåfvo sig ut på sjön att vittja sina nät. När så månen hade gått upp, kom den fagra guld-gåsen åter simmande öfver böljorna fram till deras båt. Hon helsade, och sade: »God qväll, fiskare! huru står det till der hemma på kungsgården? Spelar min lind? Sjunger min näktergal? Gråter min lille son? Gör min herre sig någonsin glad?» Fiskaren svarade såsom förra gången: ’Der hemma på kungsgården står illa till. Din lind spelar inte. Din näktergal sjunger inte. Din son gråter både natt och dag. Din herre gör sig aldrig någonsin glad.’ Då blef den fagra gåsen mycket bedröfvad, och qvad: »Stackare jag! som nu på blåa böljor far, och aldrig mer kan bli det jag varit har. God natt, fiskare! Jag kommer här ännu en gång, och sedan aldrig mer.» Vid dessa ord ville fogeln åter draga sin kos; men fiskarena voro tillreds, och kastade hastigt sina snaror öfver den. Då begynte gåsen att slå med vingarne, och skriade sorgligt: »Släpp snart, eller håll bra! Släpp snart, eller håll bra! I detsamma skiftade hon sin hamn, och blef till ormar, drakar och andra grymma djur. När fiskarena märkte detta, räddes de för sina lif, och släppte snarorna, så att fogeln kom undan. Men när konungen fick höra utgången af deras färd, blef han illa till mods, och sade att de icke bort låta skräma sig af en synvilla. Han lät derefter tillreda nya och starkare snaror, för att fånga den gyllene gåsen, och förbjöd fiskarena vid lifsstraff att låta henne undkomma, när hon nästa gång skulle visa sig.
Men när man omgås med så der beskaffade tankar om statsförfattningens sammansättning och de två statsmakternas inbördes oberoende; då, är det föga följdvidrigt, att man äfven om den tredjes oberoende gör sig enahanda begrepp. 6) Men om hon ej återkallas af den makt, som henne gifvit, och ej kan af annan makt återkallas; så förfaller ju grunden för denna slutledning. 7) Ja, just detta och ingenting annat. Den konflikt, som Talaren ej kan förebygga annorlunda, än genom den ena statsmaktens underordnande under den andra, är af lagen förebygd genom det budet till domaren, att döma efter Sveriges lag och laga stadgar. Det är detta bud, som gör honom oberoende motsatsen, som deraf skulle befordras. Den ena Domaren kunde om giltigheten af en lag hysa en mening, den andra en motsatt. Den ena Ofverdomstolen gillar i samma afseende hvad den andra ogillar. Och Justitiä-Ombudsmannen sjelf kunde härom råka i tvisl med de domare, hvilkas åtgärder han skall öfvervaka 8). Han finner, att en domare icke tillämpat en lag, som enligt Justitiä-Ombudsmannens åsigt har giltighet, och åtalar domaren derför. Domaren — vare sig nu att han handlat af okunnighet eller glömska — är fyndig och svarar: att efter hans öfvertygelse den lagen ej har giltighet och anser sig derföre ej hafva gjort sig förtjent af åtal9). Men under det tvisten härom löper instantserna igenom, lider rättvisan10).
Depositionsränta ... 4V proc. Uppoch Afskrifningsränta 3 » Sparkasseräkning (vid Afd.-kont.) 4 • P å kapitalräkning å 6 mån. uppsägning godtgöres Bankens högsta depositionsränta och tillämpas vid inträffande ränteförändring den nya räntesatsen omedelbart utan föregående uppsägning. (S. T. A. J O H. C:o, Filial Hamngatan 13. ÄrSS^S ?^ Stoclsliolaaa, Drottninggatan 2, hörnet af Strömgatan K Osh. A. Heintz, A Göteborg. * ft (S. T. A.06992) emottager penningar på Sparkasseräkning Utbetalt:: % Yörsäkrmgsbref c:a 1,4-50,000,000 kronor. J Vinst c:a 365,000,000 kronor. ^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^^ mot godtgörelse af högsta despositionsränta. Utan uppsägning kunna å en bok sammanlagdt 1, 0 0 0 kr. i månaden uttagas. ytterst förmånliga villkor. (S. T. A. 55427) Landtmanna&amp; Kreditkassan Inreg. varum. Bröstkapamellep för hosta, förkylning, inflammation i luftröret, kittling i strupen, etc. E N A N S P R Å K S L Ö S bättre flicka önskar plats att gå frun tillhanda. Svar emotses tacksammast af A. B. Wiksberg. (34) U NG, KVINNL. SJUKGYMNAST önskar plats i familj eller medfölja dam pä Svar till » N. N. » Göteborg p. r. S KICKLIG KVINNLIG SJUKGYMNAST önskar plats i familj i stad eller på landet. Svar till » Skicklig ' 99 » Iduns exp. (28) ETT FRUNTIMMER med mångårig vana samt fullt hemmastadd i Pappershandel erhåller plats i större affär i Norrköping. Svar med fotografi och betygsafskrift jämte uppgift om ålder och löneanspråk till » J. A, p. r. Norrköping.
37 Samtalsämne; af Ave 38 Om kläderna fatta eld 38 Damer i spårvagn o c h omnibus; en välmenande sparlakanslexa af Masque de Fer 38 Förtroende; af G. N — n 39 Strödda drag ur Ida Welhavens föredrag i Stockholm den 16 sept., af J. N — g — 39 En mystére; af Xyx 39 Ostsoppan; ett matrecept på vers och i musik 39 Kvinnorna och försvarsfrågan 40 Hvad är b i l d n i n g? Af Ave 40 Smörgåsbordet; prisbel. svar å prisfr. XXVIII, af Olga 40 Tala vid din fästmö; af Inga Schenfelt 41 Vinterträdgården i hemmet; prisbel. svar å prisfr. X X X I I. 41 Gammalt » skräp » — - 41 Om frågare och frågor; af Ave 42 Tändernas vård; af B. G. 42 Lyckliga hem 42 När den lille väntas 42 Öfverraskningar; små funderingar af Fru Johanna -. 42 Kvinnorna och försvarsfrågan; ett genmäle o c h vårt sista ord 43 En » opponent »; af Justus 43 Småländsk prestost 43 Några råd till ögonens skydd 43 Viss procent af affärens afkastning åt arbetstagande kvinnor; af Ebon Hoi. 44 Fabriksarbete eller hemslöjd; af Frida N. N. 44 Gås; af Mathilda . 44 Iduns julklappsbazar 45 — 50 Om våra rums dekorering; af Cecilia Wosrn 45 Hvad klär en rödhårig? 45 Lifsglädjen; af Ave 46 Bort med släpen! Af Ingrid Gullin 46 Ett o c h annat o m förfalskning af tyger; af Hilda W. 46 Om prydnader 46 N; r Våra små och gummislangarne .46 » Lyckliga barn » och » rika barn »; af M. Schmidl 46 Ämbetet att vara husmoder; af Helena Nyblom . 47 — 49 Bevolution i klädtvätten; bref till Idun af A. Fl — dB 47 Med oförtruten ifver 47 Djurskydd i hemmet 48 Själfhjälp — bästa hjälp; af R.
Ä Malmö fästningsoch arbets fängelse hafwa äfwen flere betydliga reparationer ägt rum. För att bereda tillfälle till sytzelsättning ar inom fästningsfängelferne förwarade personer, da deras lid icke uptages af arbeten för allmän räkning, har Kongl. Maj:t förordnar, att, der localen sädant medgaf, finge inom fästningsfängelserne särffilde werkstäder inrättas för de fångar, hwilka äga färdighet i handasiöjder; likasom, dä ett ökadt fang-antal icke alltid medgifwit, att de förswarslöse manspersoner, som, enligt gällande författningar, dömmas till arbete, antingen wid Pionnier-Corpsen eller ä CorrectionsJnrättningarne, genast dit försändas, Kongl. Majit ej allenast anbefallt, att, der sadant kan med nödig säkerhet ske, de i Länsfängelserne warande Corrections-fängar mä till arbete hos enskilde personer utlemnas, samt att i de Länsfängelset, der utrymmet sadant redan medgifwer, eller der utwägar dertill kunna, uran synnerlig kostnad för Kronan, beredas, arbete inom hus-ma ät dylike personer förskaffas, dä sädant icke kan, af en eller annan orsak, utom fängelset winnås eller begagnas, utan ock förordnat om anwändande af den derigenom upkommande arbetsförtjenst, pä ett sätt, som bäve minskar det allmännas utgifter till Vefla fängars underhäll, och äc dem bereder besparingar för egna behof, äfwensom ersätter waktbetjeningen för den ökade möda, den mäste i detta hänseende widkännas. För en närmare reglering af de utgifter Staten mäste widkännas i och för fängarnes underhäll sä inom Straffsom Corrections-Fängelserne, hafwa Stater blifwit uprättade för Arbetsoch Corrections-Jnrättningarne i Stockholm, Norrköping och Götheborg, samt för Fästningsoch Correctionsfängelset i Malmö.