Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af inhemtade uppgifter, dels angående Lazarettsoch Kurhus-läkarnes löner, och dels om deras antal och ålder, visade sig, att lönerna varierade mellan 200 och 1,000 R:dr, samt att af 40 läkare en tredjedel vore öfver 55 år och deraf 8 mellan 55 och 60 samt 5 mellan 65 och 81 år. Lazarettsläkarne hade sjelfva tvänne gånger sökt vinna inträde i Civilstatens Pensionskassa, men ulan framgång; och då desse tjenstemän således vore utestängda från den för alla andra civila embelsmän i Riket öppnade utvägen att betrygga sin ålderdom, fordrade både billighet och rättvisa att dem på annan väg bereddes tillfälle att komma i åtnjutande af en förmån, som med allt skäl kunde anses såsom en rättighet. I följd häraf och på grund af den särdeles mödosamma och ansvarsfulla tjenstgöring, som ålåge dessa läkare, har hos Rikets Ständer framställts det förslag, att Rikets Ständer måtte anvisa medel, hvaraf pensioner till belopp af 750 R:dr R:mt skulle meddelas de Lazarettsoch Kurhusläkare, hvilka efter 25 års anställning såsom publike civile läkare, vid uppnådde 60 lefnadsår, afträda från Lazarellsläkare-befattningen; hvarjemte, i händelse delta förslag ej skulle vinna Rikets Ständers bifall, alternativt hemställts, alt Rikets Ständer måtte stadga, det dylika pensioner skulle utgå af kuihusmedlen inom hvarje kurhusdislrikt och att det för sådant ändamål skulle åligga vederbörande att bestämma kurhusafgiften till ett belopp, som sedan öfriga behof blifvit fyllda, medgåfve ifrågavarande pensioners utbetalande. De nu anförda framställningarne hafva svnts Rikets
Och han, s o m kransen vunnit, en gång i ärans dar, satt åldrad vid min sida, gråskäggig, hjässa bar. D o c k medan björkvedsglöden i vinterskymning brann, IDUN 1898 vi letade bland minnen och funno där hvarann. Alltsom vi glasen tömde med vemodsfyllda: skål! — vår u n g d o m k o m tillbaka m e d d r ö m d a konstnärsmål, med livad vi varmast velat, med livad vi rikast trott, med allt, s o m under jubel likt sol i hjärtat bott. Då väckte o s s en stämma, som b j ö d: " O m jag får be, en liten enkel smörgås står redo till supé. " Utöfver skymningsstämning sig bländhvitt lampsken spred. Björkglöden blef till aska — och våra d r ö m m a r med. Vi togo lilla supen och åto lax med dill och prisade värdinnan för hennes goda sill. Då såg hon bort mot kransen med fryntligt raljeri och s a d e: " Mine herrar, där är mitt skafferi. Fast bladen äro torra, cle ha sin s m a k ändå, som ni ju nu, dess bättre, belåtna pröfvat på. ' ' Då log min vän och sade: " Det kan man kalla tröst ", och fortfor s o m i tankar med hälft beslöjad röst: " Ja, praktiskt folk, de veta hvad skräp kan duga till: att man med vissnad lager ännu kan krydda sill! " Sigrid Elmblad. 6 / / ren ål husgudarne. År * tt synnerligen tilltalande moment i den ^™ gammal-romerska mytologien är offrandet till husgudarne ( Det verkställdes ock af de gamla romarne med större innerlighet än öfriga offer och tyckes inneburit själfva kärnan af deras gudsdyrkan. Det var ett föreningband för familjens medlemmar: alla samlades de kring samma helgedom, den husliga härden, alla framburo de offer till hemmets gudom. Huru väl behöfdes ej äfven i våra dagar ett föreningsband, som kunde, mer än vanligen sker, sammanhålla familjens medlemmar kring hemmets härd!
Vid alla de i 4:de §. nämnde spannmåls-insättningar samt vid de ut»bvten, som i 10 §. omförmälas, äfvensom vid återbetalningen af låntagen spann»mål, vare sig till stora eller lilla fonden, skall af den, som insättningen, utbytet »eller återbetalningen fullgör, till Magasinet, utöfver det aflemnade spannmålsbelop»pet, erläggas kappar på hvarje allemnad tunna spannmål, samt, då den spann»mål, som aflemnas, ej uppgår till en tunna, ett i proportion derefter beräknadt qvan»tum spannmål, för att betäcka den årliga intorkningen och den skillnad, som finnes »i beskaffenheten af den spannmål, som från Magasinet uttagits, och af den, som dit »inlemnas. »§. 12. Den från stora fonden, på sätt i 9:de §. omförmäles, låntagne spann»mål skall, med 2 kappars årlig ränta på tunnan, till Magasinet återgäldas uti den »näst efter låntagningsdagen inträffande November månad, på dag som dertill af Ma»gasins-styrelsen kungöres. »§. 13. Lilla fondens tillgångar komma att årligen utlånas. Dessa utlåningar »fa ej ske tidigare hvarje år än uti April månad. Magasins-inrättningens delägare äro »i första rummet berättigade till låns erhållande, dernäst socknens medlemmar, och »derefter utom socknen boende personer. Inga lån må utlemnas annorlunda, än mot »sådane med vederhäftig borgen försedda förbindelser, som innehålla låntagarens för»pligtelse att fullgöra alla de skyldigheter, som i detta Reglemente föreskrifvas för »Iåns erhållande och betalande; och må icke något lån vara mindre än ^ tunna samt »icke större än två tunnor. De, som åstunda lån, böra hos Magasins-styrelsen upp»gifva beloppet deraf före den 1 Februari hvarje år. Finnes det då, att lilla fondens 24 »tillgångar ej förslå till alla de sökta lånen, äge Pastor i församlingen att, i samråd »med Magasins-styrelsen, och med iakttagande af den här ofvan stadgade ordning, »bestämma huru stort lån hvarje sökande må bekomma.
Detta stadgande i grundlagen, att en oafsättlig person skall finnas i Statsrådet, karakteriserar vår grundlag, såsom åsyftande ett democratisk t element i styrelsen, hvilket saknas i de flesta andra länder, och detta stadgande synes mig kunna i en framtid blifva för Sverige af stor nytta, ty det är icke otänkbart, att den tid kan komma, då det blir svårt för Statsrådets amovibla ledamöter att yttra sig öfver allt, som förefaller och borde framtränga till Konungens öron; och om äfven denna svårighet ej vore stor, måste det åtminstone vara en fördel för dem, att sanningen och folkets önskningar kunna framföras af en person, som ej är amovibel, ty ehuru färdig man än må vara att icke frångå sin ■öfvertygelse och att uppoffra allt annat för att fullgöra sin :» Den G Oclober f. m. pligt, måste det dock vara en fördel alt icke behöfva med enskildt äfventyr stiga fram för att ytira obehagliga saker. Jag medger, att jag ej kan deducera rättsgrunden för den dubbelhet i Just.Statsministerns befattning, som jag tillstyrker, att R. o. Ad. ej måtte släppa efter; men hvad man anfört såsom skäl för dess borttagaude har likväl ej kunnat tillfredsställa mig. Man stiftar icke en grundlag endast med afseende pä det Konungahus och de embetsman, som manför närvar, äger, utan för kommande tider, och det lärer ej vara obekant för någon, att våra häfder innefatta det vittnesbörd, att ömsom det democratiska och ömsom det monarkiska elementets öfvervigt i statsförfattningen varit menligt för Riket. På dessa skäl tillstyrker jag lt. o. Ad. att, på sätt Constit.Utsk. föreslagit, bibehålla ifrågavar. dubbla egenskap hos den högste embetsman, som vid 1809 års riksdag ansågs böra vara Statsrådets förste ledamot. Hr Dalman: På det frågorna med redighet må blifva afgjorda, torde det vara bäst att nu först afgöra, huruvida Just.Statsministern bör jemväl vara ledamot af Konungens Högsta Domstol.
Vidare och med anledning af det obestridliga factum, att ej ens komiterade för den medicinska undervisningen velat införa en s. k. fri konkurrens emellan läroverken, heter det i Betänkt: »Hvad komiterade i sitt utlåtande afstyrkte, var att utrusta alla tre läroverken med så fullständiga lärarekrafter och materiela hjelpmedel, att de, hvart och ett ensamt för sig, skulle vara i stånd att utbilda skickliga läkare. Det måste varit härpå som komiterade syftat med benämningen »sjelfständiga, » enär komiterade visat sig nogsamt inse omöjligheten för fakulteterna att få i de smärre städerna, i brist på större sjukvårds-anstalter, tillräckligt tillfälle för klinisk undervisning», lvomiterade skulle alltså hafva menat något belt annat än hvad de med tydliga ord sagt sig icke meria. De kunde verkligen icke hafva vågat framkomma med en sådan sats som Utsktts, att nemi. det väl skulle gå an att göra Carolinska Institutet sjelfständigt och oberoende, men att Universitets-fakulteterna på samma gång göras beroende af Institutet. Derefter utlåter sig Utsk:t i afseende å den öfverensstämmelse, hvilken elter Utsk:ts förmenande icke skulle ega rum mellan regeringens sednaste beslut om medicinska undervisningens ordnande och R. St:rs skrifvelse af den 10 December 1857. Nämnde skrifvelse innehåller nemi., »att en ändamålsenligare samverkan mellan läroverken borde till vägabringas för vinnande af deras gemensamma syftemål: en så fullständig läkarebildning som möjligt. » Orden i R. St:rs skrifvelse äro klara och tydliga. Ständerna önska en bättre samverkan emellan de medicinska läroverken. Ordet samverkan har icke i Svenska språket och kan icke heller här hafva någon annan betydelse än den af ett gemensamt arbete för ett gemensamt mål. Detta utesluter således alldeles det s. k. oberoendet och sjelfständigheten — eller icke gemensamhet i arbete — på samma gång det förutsätter en arbetsfördelning, hvilken här som eljest icke kan ega rum på annat sätt, än att vissa delar af det gemensamma arbetet uteslutande öfverlemnas åt vissa af de arbetande, andra delar åter åt andra. För att åskådliggöra hvad som menas med samverkan och arbetsfördelning, kunna vi taga ett exempel ur praktiska lifvet, från hvilket yrke som helst.
Som, i följd af Rikets Ständers bär ofvan omformälda beslut i fråga om förundrad organisation af de förvaltande verken, en ny reglering jemväl af Krigskollegium torde vara alt emotse, synes det Utskottet icke lämpligt, att lön för delta verks President nu å stat uppföres, helst vid en dylik reglering nämnda embete tilläfventyrs finnes icke vidare behöfligt; och då dertill kommer, alt, såsom Departeinents-chefen upplyst, en sådan lön är umbärlig, så länge embelet af dess nuvarande innehafvare bestrides, anser Utskottet, alt med aflönandet af ifrågavarande President kan fortfarande på enahanda sätt, som hittills skett, tillgå, och får således afstyrka Rikets Ständers bifall till hvad Kongl. Majit i delta hänseende föreslagit. b) Den för General-Intendenten nu utgående aflöning af 3,900 Ridr har Kongl. Majit föreslagit alt höjas lill 5,500 R:dr. Då detta embete till sin beskaffenhet egentligen är civilt och dess innehafvare torde icke böra, i afseende å löneförmånerna ställas högre, än det äldsta Krigs-Rådet, hvilket, enligt Kongl. Majus förslag, skulle erhålla en aflöning af 5,000 Ridr Runt, hemställer Utskottet, att aflöningen för General-Intendenten till nyssnämnda belopp fastställes. c) För en Intendent vid Intendents-Militär-Kontoret, i nu gällande stat benämnd Adjutant, med arfvode af 750 Ridr, är lön i den föreslagna staten uppförd till belopp af 3,500 Ridr. Enär Utskottet, såsom förut är nämndt, anser, att någon definitiv reglering af tjenster och löner nu icke bör ega rum, utan att endast tillses må, alt, med afseende å närvarande förhållanden, personalen erhåller en billig förhöjning i nu innehafvande löneförmåner, finner Utskottet sig icke kunna tillstyrka en så betydlig tillökning, sorn den ifrågavarande. Då emellertid nämnde'tjensteman, såsom af
R:dr 15,513 971 5,368 6,519 231 283 15 38 SS Kostnad för Rustning och Rotering, med afdrag af Augmentsräntorne. d r a tf. Klereci-Statens underhåll. Pastorers. Kapellaners. Summa. Fattig försörjning. Väghållning. S. r. R:dr s. r. TABELL förItSdcrnc Inom Östergöthlands lian för åren 1848 till oell med 1850. Norrköpings Stad. Hus och Tomter Tull-mjölqvarnar med 47 par stenar Stamp Ämnessamt Spikoch Räckhammare Klädes-valkar Klädes-fabriker Snusoch Tobaks-fabrik Andre fabriker Sockerbruk Pappersbruk Garfverier Färgerier Bomulls-spinneri Mekaniske verkstäder Stärkelse-bruk Såpsjuderi Bresilje-förädlings-verk .. Skeppsvarf ' Linköpings Stad. Hus och Tomter Snusoch Tobaks-fabrik Söderköpings Stad Wadstena Stad. Hus och Tomter Linne-fabriker Snus-fabrik Skenninge Stad Summa Inrrl af särskilde naturer. Utsäde af Medelafkastning, sedan utsädet Underhållna Kreatur. Uppskattadt värde. ÄT f u t .. Va 3 Ci 03 Bruk, Ma Efter IlevillningsFörordningens —. '—e>■ §** p 3 < W W 0 B 09 P 3 O 3 3 CO W 0 09 3 >• 0 ”5 O X W 03 cr 0 po w -< Hus och Tomter. Jord. nufakturier, Qvarnar, Fabriker m. m. Summa 2:dra Artikel. 1848 års Bränvinsbränningsafgift. Arrén deKostnad för Kostnad för Städernas Styrelse. Cu O ro p p or 3 rp o> p lista Artikel. Embct Tjens soch cmän. Jord, Hus, Tomter, Verk och Inrättningar. Borgerlig näring. Ef och er 35 36 gg. Personer, som ej höra till viss näring. 3:dje Artikel. Krigsrustningskostnad. Folk-skole afgift. Summa. och Åkerskatt. Mantalspenningar.
Halfvan skulle da motsvara ^ r:dr r:gs eller 24 sk., och hälften deraf £ r:dr, eller 12 sk. r:gs. Ytterligare kan jag icke med tvådelningen fortsätta fördelningen. Det är således icke möjligt alt med denna delning angifva det jemna värdet af de underafdelningar, som allmänheten nu är van vid att hafva tillgängliga. Vi veta nemi. alt med nuvar. småsedelsvaleurer kan man jeinnt verkställa Den 23 N o v e m I) e r f. m. 437 liqvider på till och med 6 sk. r:gs eller J r:dr r:gs. Om deremot decimalsystemet, med 1 r:dr r:gs till enhet, införes, så kan jag icke återgifva denna minsta afdelningen, utan det minsta skiljemyntets tillhjelp. Om vi nu jemföra detta med det system, som af Ilr Gripenstedt blifvit förordadt, så skall man finna hvilken betydlig lätthet äger rum vid öfvergående från det gamla lill det nya, om det systemet skulle antagas. Då komma gamla småsedels-valeurernc att kunna jemnl motsvaras af bestämda silfverstycken, åt hvilka jag visserligen förutser att man i småhandeln ganska länge kommer att gifva icke det namn, som på dem slår pregladt, utan det namn, som de förut ägt, nemi. 12 sk., 24 sk., IS sk. och så vidare. Denna förvexling af benämningarne kan likväl icke föranleda någon begreppsförvexling, som är af något inflytande. Gä vi nu till de valeurer, som äro lägre än dessa, hvilka genom små silfvermynt kunna åstadkommas, så komma vi in pä en myntsort, som redan är för de trafikerande fullkomligen bekant och hvars ringhet i och för sig sjelf är sådan, att man alldeles icke behöfver fästa hans uppmärksamhet vid den lilla skiljaktighet, som äger rum emellan den gamla styfvern och den nya, som man inför.
Poch hr Schenström, 0., hvilka anfört, hurusom Eskilstuna fristad, hufvudorten för jern-, ståloch metall-förädlingen inom riket, vore i saknad af det väsendtligaste medlet för bibringande åt arbetaren af en för arbetets framgång nu mera nödvändig bildning, nemligen en väl ordnad teknisk läro-anstalt; att en dylik anstalt vore för nämnde stad, hvilken nästlidet år hade icke mindre än 853 mantals-skrifne arbetare, desto mer nödig, som en stor del af dessa arbetare behöfde upprättas från det moraliska förfall, hvari de nu befunno sig, samt återföras på ordningens och sedlighetens väg: att emellertid medel saknades till inrättande af en dylik läro-anstalt, der, utom undervisning i religion oell vanliga läro-ämnen, jemväl skulle meddelas kännedom om metaller och deras bearbetning m. m., samt att staden och deromkring belägne mekaniska verkstäder och manufaktur-inrättningar sannolikt voro villige att för anstalten anskaffa lämplig lokal ; och hafva motionärerne, på grund häraf, begärt ett årligt anslag af 1,500 r:dr, att användas till inrättande och underhållande af en väl organiserad, under en blifvande slöjd-förenings närmaste inseende ställd söndagsoch afton-skola, i förening med en lägre teknisk undervisnings-anstalt, jemte ett läse-bifeliothek för unga mänufakturister, arbetare och lärlingar i Eskilstuna. Utskottet inser vigten deraf, att en teknisk läroanstalt finnes i EskilstuBih. tili R. St.
Jag skall tacka Gud, om mitt bemödande, att blifva klokare med hvar dag, hädanefter så väl lyckas i alla saker, som det lyckades mig i Publicitetsfrågan. Herr Grefven och Landt-Marskalken yttrade, att, ehuru Herr Rosenblads ifrågavarande motion innehade N:o 24 å föredragnitigs-listan, dock som Herr LandtMarJkalkens högsta bemödande alltid vore att gå så väl Ridderskapets 5fl Den 3 April e. mi och Adelns, som hvarje Ledamots af Ståndet, Önskningar till mötes, ansåg Harr Grefven oah Landt-lHar skalken, af sådan anledning, sig jemväl böra nu genast föredraga Herr Rosenblads omförmåldte motion, hvarvid Herr Grefven och Landt Marskalken likväl tillkånncgaf, att, då densamma af Herr Rosenblad väcktes, Herr Rosenblad sjelf anhållit att den måtte hvila på bordet, intilldess frågan om offentlighet vid Ridderskapets och Adelns öfverlåggningar blifvit af Ridderskapet och Adeln afgjord; och då Ridderskapet och Adeln den 17 sistlidne Mars ansett sig icke böra för närvarande medgifva offentlighet vid Ståndets öfverlåggningar, hemställde Herr Grefven och LandtMarskalken, huruvida Ridderskapet och Adeln ansåg Herr Rosenblads ifrågavarande motion, det oaktadt, böra tili Lag-Utskottet remitteras. Ropades Ja och Neji Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Jag anser denna motion böra remitteras, och får såsom skål för denna min öfvertygelse blott erinra, att man i BorgareStåndet, hvarest publiciteteten blifvit beviljad, tilläfventyrs torde hafva underlåtit att framställa den nu ifrågavarande motionen, just på den grund att man der hade sig bekant, att han var väckt inom detta Hus.
Vid trappans öfre ände var en låg dörr, som mor Kerstin öppnade, hvarefter de stego in i ett litet, lågt rum, som, att döma af det på långe käppar uppträdda knäckebrödet, som hängde i taket, och de månge rökte korfvarne, knipporna af soltorkad strömming och dylikt, måste vara ställets visthus. Anders fick emellertid icke tid att närmare granska föremålen omkring sig, ty de hade knapt kommit inom dörren, då gumman pekade med en betydelsefull åtbörd på ett litet aflångt fönster vid taket och sade: — Derigenom torde en man som du lätt nog kunna ta' sig väg. Hon hade troligen väntat sig en ström af tacksägelser, och syntes derför helt förvånad, då Anders icke rörde sig ur stället. — Var då den stackarn alldeles förskrämd? — tänkte hon. Med en min af godlynt deltagande klappade hon honom på axeln och återtog: — Ser man på en så'n pojkvasker. — Men var nu inte längre flepig som en flickunge. Jag är skyldig Er ett godt handtag för både i dag och i går och mest för det I hackaden så dugtigt på den der rödlöken i går qväll. Fast synd var det om den stackarn som alldeles skulle mista tjensten. — Säg mor, är det sant, att Elsa Larsdotter har fått lida sitt straff i dag? — afbröt Anders henne ifrigt. Han darrade på målet som en sjukling. — Hm! talar du också om trollpackor? — svarade mor Kerstin fundersamt och fäste en frågande blick på honom. Men strax derpå började hon skratta. — Åh nej, du behöfver icke vara rädd att gå miste om det spektaklet... Höga rådet kan nog vänta till mäster Hvittlock får till baka svärdet. — Vardt det då ingenting af i dag? — Som jag säger! Han talade ju om allt samman derute nyss, den der gynnaren. Men se så, skynda dig nu bara och lyd mitt råd. — Tack mor, tack mor, i Jesu namn! — skrek Anders, utom sig af glädje, i det han omfamnade och kysste henne med en häftighet, som nästan gjorde henne smått förlägen.
Allmänna magasins-fonden ärendena Allmänna vågoch vattenbyggnader Amiralitets-krigsmans-kassan Anordningar å allmänna indragnings staten — å extra utgifts-anslagen — å hufvudtitlarnes besparingar — ä öfverskottena Antiqvitets-akademien Arbetsinrättningar och fängelser Bilagorna litt. R. och S. vid Arfvoden för Revisorernes biträden Arméen, värf vade och indelta, utgifter för Bilagorna litt. K. och L. vid Arméens pensions-kassa Bilagan litt. Q. vid Artiller i-afdelning, Krigs-kollegii Bilagan litt. I. vid Assurans-medel, Postverkets Avesta Krono-inspektion Balanser, proprieBalans-relationer, Fång-styrelsens — Krigs-kollegii Barnbördshuset Barnhus, Stockholms allmänna Barnlius-fonden, allmänna Barthelemys, kolonien S:t, räkenskaper Begrafnings-kassa, Kongl. Theaterns ar betares Behållningar, reserverade å hufvudtit larne f Bergs-skolan i Fahlun Berättelser, emottagna af Revisorerne Besparingar, stats-verkets, Riksgäldskontoret tillgodoförda, Besök, anställda af Revisorerne Beväring s-manskapet, bestridda kostnader för Bilagan litt. M. vid Bibliotlieket, Kongl Björkön, väganlägguing å Blesserade officerares pensions-fond Blindas och döfstumrnas institut Borås Elementar-läroverks räkenskap Boställs-kassan, Militie» 32-33. » 29-33. » 116-120. » 120. » 17. » 278—279. » 236. 359. » 84. — 407 — Brandväsendet och yttre lyshållningen å Stockholms slott sid. Utlåtandena. Bref, med posterna expedierade » 48. Brister i stats-anslagen » 7, 9, 22—27. 288-291. — i stats-verkets inkomster, bilagan litt. D. vid » 5. Byggnader och reparationer, anslagen till » 68-70. Byggnads-medel, Stockholms slotts » 188.
Det är på denna grund jag Önskar och anhåller, att vederbörande Utskott måtte fästa uppmärksamhet vid denna omständighet, och oriktigheten deraf, att, enligt motionairens 17 H. 17 a58 Den 23 Mars f. m. åsigt, bibehålla Passevölancen, såsom ensamt drabbande jordbruket. Hvad för öfrigt angår indelta Aromens indragning, är det ett annat ämne, som nu ej är i fråga. Jag delar ej fullkomligt Grefve Brahes åsigter, att det vore omöjligt, och för försvarsverket så väsendtligt, om en minskning af Armeen ägde rum, men jag tror, att så mångå andra omständigheter äro dervid fogade, att det torde vara för tidigt, alt nu vidröra detta ämne. Herr Uggla, Carl Wilhelm: Den motion, som blifvit af Herr Tersmeden väckt, angående indragning af Armeen, kan jag ej biträda af orsak, att det numera ej är problematiskt, huru Soldaten skall underhållas vid Möten. Det är endast fråga om det lämpligaste sättet; antingen det skall ske genom matsäck, såsom förr varit brukligt, eller genom penningar i ett för allt, hvilket genom Passevolanceinrättningcn blifvit stadgadt. När således efter Knecktecontractet är bestämdt, alt soldaten skall underhålla sig sjelf under mötena, och medlen dertill endast af rotehållaren förskjutas på lönen, har man tydligt afgjordt, hvarifrån underhållskostnaden för denna tjenstgöring skall lagas. Ett annat stadgande härutinnan behöfves således icke, enär det gamla ännu ej är upphäfvit. Fördenskull finner jag icke någon indragning uti Arméen för sådan orsak böra ske; och som Den 23 Mars f. m. a5g den väckta motionen följakteligen förfelar sitt åsyftade ändamål, hvilket hvar och en, som vill tänka i saken, lätt skall finna, anhåller jag, att densamma helt och hållet må förfalla. Grefve Horn, Claes Fredrik:
För min del är jag ingalunda af sådan tanke, och jag vill väl veta, om, med tillämpning af 83 §:n Reg.Ftn, enligt hvilken grundlagen efter dess ordalydelse skall tolkas, de ledamöter, som lala om att landshöfdingar och presidenter ej Ur o valbare i della fall, hafva fått rätt pä dessa embetsmän i 70 §:n Riksd.Ordn., som säger: '’Till fullmäktige för ett Stånd i Banken och Riksg.cout. samt till revisorer öfver Statsverket, Banken och Riksg. D c n io Maj f. in. O1 cont., skola ej andre väljas, an sådane af Slandets ledamöter, hvilka kunna i detsamma vara riksdagsmän oell ledamöter af Utskott. Ej heller må dertill ulses någon person, sorn vid eli eller liera af dessa verk är redovisande, njuter lön eller annan inkomst.” Betyda orden dessa verk Landshöfdinge-ei.ubeten ? Jag ber ödmjukast att få veta hvarest i någon af grundlagarna de värde ledainöterne funnit iandshöfdingar upptagne bland dessa verk. Hr Frih, o. Landtm, hemställde, örn R. o. Ad. ansåg anmärkningarna emot valets gilllighet böra förfalla. Ropades ja. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum komme att fortsättas på e. in. kl. 6, då de på föredraga.listan förekommande mål körnare att lör R. o. Ad. föredragas. Frih. Cederström, Jacob: Då ett plenum i e. m. kl. 6 icke kan vara annat än en fortsättning af delta, och som anslaget lill detta plenum innehåller alt endast val och justeringar komma alt äga rum; så hemställer jag, om något annat nu mera än justeringar kan förekomma på ett plenum i e. m., emedan ett e. inis plenum icke är annat än en fortsättning af ett f. m:s plenum.