Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det gör alt jag i della fall bekänner, alt jag skulle önskat att Utsk. hade gått litet längre än det nu gjort, och på det sältet fått i vinst mer än den lilla förlust, som upstår vare sig på säterifriheten eller i forsellön på spanmålstionden, nemi. att, likasom man förut har indragit artilleri-exercis-, hingstpremie-kassan m. fl. serskilda fonder och tillgångar, och i stället anvisat för dessa ändamål bestämda statsanslag, hvilket skedde är 1809, äfvensom en mängd dylika förändringar derefter egt rum, så tror jag att del varit ändamålsenligast, att äfven indraga militiae boställs-kassans samlade fond till Statsverket och i stället elter behof låta ett motsvarande anslag för ändamålet utgå. Om någongång man hade förutsett, att delta ändamål fordrade en större utgift, -sä hade lika litet hinder mött dervid, som vid andra Statsbehof, nemi. alt reservera ett anslag från det ena året till det andra. Om jag icke är illa underrättad — jag bekänner att jag icke vet det bestämdt — så är det ett serskildt kontor i Krigs-colhm, som har förvaltningen af Krigsmanshus-kassans och militice Boställs-kassans fonder och kapitaler. I Krigsmanshus-kassan kan det icke ifrågasättas att göra en Den 8 Mars e. m. 259 indragning. När frågan om denna kassa förekommer, så måste jag der gä mindre långt än Statslltsk.; men om Militiae Boslälls-kassan kom bort, så vunnes derigenom otvifvelaktig! mycken tid, som dessa tjenstemän nu få använda pä förvaltning och utlåning af denna kassas medel. Derigenom skulle en besparing upkomma, som mer än betäckte den förlorade forsellönen.
Riddcrskapcts och Adelns upplysta pröfning underställa, om det icke skulle medföra en snarare fördel, om Riksens Ständer Uu till Konungen i underdänighet öfwerlemnade att med indelta Armeen göra den förändring, att ^:del eller d:dcl af htparje Regemente, emot en ärlig afgift af 33,Rd. 16 st. för hwarje Nummer, eller nägot mer och mindre efter orternas olika beskaffenhet, singe stä vacante, och för de salunda inflytande vacance-medlen en Bataljon Jagare om 600 man, rinder en Majors befäl, uppsattes i hwarjs Län, efter samma grunder som Wermlands Jägare, hwilken sistnämde Bataljon i sädant sall ökades frän 300 till 600 man. En sädan Bataljon om 600 man -med f ulli befäl, kostar i ett för allt omkring 12,500 Rr. Den 13 April. 443 Nd., och om 5000 indelte rotar betalte benna vacance-afgift, och.alla oroterade Hemman i stallet för den wid infallande krig äljggande skyldigheten att uppfatta karl, ärligen betalte 10 Rd., sä kunde 15,000 sädanö Jagare dermed underhällas, delte i 25 Bataljsner; och dst wid hwarje Bataljon finnes 1-4 Officerare och 5 Under-Officerare, sä hade man, utan minsta kostnad för Staten, mycket öfwadt befäl att pärakna, samt en större regulier Arm-ee kill stam för den utskrifning, som wid ett krig Julle utgä. Detta ar sa mycket nödigare^. om' ej den förändring göres i förslaget, att äswen de ut» strifne stola öswas i fredlig tid. Herr jOsikriman, Otto Isrsdi-ic. Ännu wisade sig aldrig för min efrcrtanka ett ämne af mera wigt, mera ömtälig och granlaga beskaffenhet an det förewarans dc.
* Diplom från Chicagoutställningen utdelades vid föreningen Handarbetets vänners årssammanträde till de af föreningens arbetande medlemmar, som vid nämnda utställning erhållit pris. Pristagarne voro mönsterriterskorna fru K. Clason, fröknarna Sophia Gisberg och Agnes Branting, brodösen fröken Af. Eriksson och väfverskan Karna Nilsson. Riksdagsmännen i köket. Lärarinnekursen i huslig ekonomi vid Ateneum för flickor härstädes besöktes i torsdags f. v. af ett antal riksdagsmän. De åhörde först en teoretisk lektion öfver ett födoämne och åsågo sedan, huru skolans lärjungar under lärarinne-elevernas ledning utförde olika hushållsgöromål, såsom matlagning, bakning m. m. * Svenska allmänna kvinnoföreningen till djurens skydd h a r påbörjat utgifvandet af så- dana skrifter, som särskildt kunna vara lärare och lärarinnor till hjälp vid inskärpandet hos barn och ungdom af människans plikter mot djuren. Sålunda hafva nyligen utgifvits följande tvänne förtjänstfulla arbeten, pä hvilka vi vilja fästa våra läsarinnors uppmärksamhet, nämligen Djurskyddslära, utarbetad af läraren vid Östermalms folkskola i Stockholm Axel Blomqvist, innehållande en mängd praktiska anvisningar rörande husdjurens rätta vård, samt Drag och berättelser ur djurens lif, samlade af Josephine Varenius (däraf dock endast det första häftet hittills hunnit utgifvas). Bägge dessa skrifter hafva nyligen genom ecklesiastikdepartementets försorg utsändts till rikets folkoch småskolor i närmare 14,000 ex. I ett genom tidningspressen spridt upprop vänder sig ofvannämnda förening därjämte till alla Sveriges kvinnor med en uppmaning, att de hvar i sin stad ville verka för dessa skrifters spridning samt talrikt inträda i föreningen och med den ringa afgiften härför _ gifva den ett välbehöfligt ekonomiskt unders! öd. Arsafgiften är för ickelärarinnor 1 kr., för lärarinnor däremot endast 25 öre. En minnesvård öfver Gustafva Nisbeth, den högt förtjänta skolföreståndarinnan, hvars bild och lefnadsteckning vi vid hennes frånfälle för ett par år sedan meddelade i Idun, är m a n betänkt på att resa å hennes graf i Upsala.
Då nu lill pröfning förekom Ridd.Utsk:s d. 15 dennes f. m. på bordet lagda mern. N:o 19, i anledn. af t. f. Ridd.secret. Muneks ansökning till Ridd.secrelerare-sysslan, och bemälde t. f. Ridd.secret. alltså var jäfvig alt prot. under öfverläggningen i detta mål föra ocb derfiire afträdt, öfvertogs, uppå befallning af H. Ex. Ilr Gr. o. Landtm., protocollsföringen af undertecknad Ridd.notarie, hvarefter, ocb sedan berörde mein. blifvit uppläst, anmälde sig ocb yttrade Frill. Cederström, Jacob: Jag tillstyrker bifall på Utsk:s betänk., i afseende på frågan om Ridd.secrct.ljenslens tillsättande, men jag hemställer till II. o. Ad., huruvida del kail vara rikligt, att R. o. Ad. bifaller Ilr Muneks ansökning, att tillika få behålla sin notariebefattning i K. Kain ina rcoll. Detta är en fråga, sora synes mig lämpligast böra upptagas ocb algöras på det sätt, alt Hr Munck gör ansökan derom i det embetsverk, der han bar denna befattning, ty detta embetsverk och icke Riddarhuset kan pröfva, huruvida det anser nolarieljensten kunna med Ridd.secret.befattningen förenas, utan att Statens tjenst blefve eftersatt. Ilr Lefren, Johan Pehr: Äfven jag tillstyrker bifall till den första punkten i Utsk:s betänk.; likaledes till den andra, men med en liten förändring i sjelfva ordalagen, sä att R. o. Ad. skulle besluta, alt Hr Munck må vara oförhindrad att kunna sin notarietjenst bibehålla, med de villkor, som sedan äro föreslagna. Derigenom sträcker R. o. Ad. icke sin beslutande rätt vidare, än vi kunna göra. Frih. Tersmeden, Wilhelm Fredr.: Jag tillstyrker bifall till Utsk:s betänk., men kan icke göra det annat än i sin helhet.
Af den 24 sisth December, i anledning af RiksdagsFullmägtigen för .Landscrona , Handlanden Herr L. L. Edelberg* Memorial, örn underhållande af Stadens hamn. 5:0. Af d 24 sist!. December, i anledning af Kongl. Maj-ts Nådiga Remiss af Herr StatsCornm. issarien Widegrens ansökning om Förskott på Arfvode Örn hvilket allt de öfrige respect. Stånden skulle vänligen underlättas. S D. Vid förnyad föredragning af Stats. Utskottets d. 24 sisth December afgifne samt d, 30 i samr-na månad på bordet lagde utlåtande uppå Kongl. Majtts Nådiga Proposition angående erfordetlige kostnader i och for upplåtandet åf Kungsholms KronoBiänneri-Kyggnader til! Curtius för Stockholms Stad och Län, blef samma utlåtande, i anledning af Friherre Stael von Holsteins, Corfitz Ludvig, deremot gjorde Anmärkning, jemte berörde anmärkning till Utskottet äterremitteradt. Från Ilogv. FrestSländet. S. D I betraktande deraf, att Kongl. Maj;ts SonSon, Hans Kongl Höghet ArfPrinsen, Hertigen af Södermanland, Prins Joseph Frans Oscar, enligt nu gällande Grundlagar, upphunnit sina myndiga år, har PrestSiåndet, för att inför Hans Maj:t Konungen, Hans Kongl. Höghet KronPrinsen oell hela samtiden ådagalägga ej mindie Riksens Ständers omtanka om Rikets välgång och säkerhet, under sådane händelser, som, ehuru sorgfulla, likväl måste anses inöj-i Prof. Utdrag d. 2 Jan. 1818. 31 rwojliga, än äfven Nationens kännedom af da lofvande egenskaper hos Hans Kongl. Höghet ArfPrins.ep, hvilka berättiga Honom till allas underdåniga vördnad, kärlek och oinskränkta förtroende, för sin del enhälligt beslutat, att, på sätt vid i 8 1 i års Riksdag, i anseende tili Hans Kongl.
"Uti § 2 har man yrkat det stadgande, all äfven konun"g ahuset borde vara af den rena evangeliska läran." ”Detta stadgande är, sä vidt del beträffar de Kongl. Prinsarne, ”i Successions-Ordningen intaget, och man lärer ej kunna föreställa ”sig, det en Regent skulle underlåta alt upföda Sina Söner i den ”lära, sora är ett hufvudsakligt vilkor för thronföljden. Det vore ”kanhända på en gång opolitiskt och onyttigt att än vidare utsträcka ”denna föreskrift. Det är endast Konungens böjelse i förening ”med afseendet på fäderneslandets fördelar, som torde böra bestämma Hans val af Gemål. Prinsessorna åter ega ingen arfsrätt till ”thronen och kunna således ej af några statsskäl beröfvas den hvarje ”undersåte til lag de religionsfrihet.” "§ 16. yl 11 det hägn, sota landets religion bär njuta, ”matte i § utmärkas genom följande tillägg: sä vidt derige ”norn icke tillskyndas mehn och skada för den rena evange”liska läran, icke slörer samvetets lugn etc." ”Då ailä band på samvetet snarare tjena ätt tillskapa skrymtare ”än rätta kristna, då tvånget långt ifrån att skänka öfvertygelse och ”förbättra hjertat, ofta födt af sig fanatiska sekter och blodiga förföljelser, då ändtligen religionen säkrast försvaras genom sin egen 8 H. U 162 Den 16 Juni. ”gudomliga kraft, anser Utsk. en fri religionsöfning, med iakttagande af de i § föreskrifna förbindelser, ej vara vådlig för religionens sanning, ej kunna belagas ett samhälle, der hvarje nyttig, ”lugn och laglydig medlem njuter skydd.”
Då går den slagnes fader till den blodsudlade goden och kräfver böter för sonens död, men han får af Rafnkel till svar, att han icke hade för sed att gifva böter, när han gjort något ondt, dock tillade han, att intet af de dråp han föröfvat, förtröte honom som detta; till ersättning ville han underhålla den fattige mannen, så länge denne ville sköta sin gård, hans söner och döttrar skulle få hjelp till utstyrsel och han sjelf bo hos Rafnkel, när han ville slå sig till ro. Men den fattige Thorbjörn ville icke taga emot en allmosa, utan fordrade, att andre skulle döma emellan dem. Då svarar goden: “du inbillar dig då, att vi skulle vara jemlikar; på sådant vilkor förlikas vi ej.“ Så skildes de åt. Thorbjörn fick med någon svårighet en sin frände Såm att åtaga sig hans sak, som nu hänsköts till allthinget. Såm och Thorbjörn sökte förmå de förnämligare af de vid thinget församlade att bistå deras mål, men ingen var hogad att uppträda mot den våldsamma Rafnkel. Till sist vunno de dock på sin sida en viking, som nyss var kommen från Miklegård och dennes broder, som var gode. Såm framställer saken i enlighet med alla lagliga former och får Rafnkel dömd fredlös. Denne kunde ej för folkmassans skull komma fram på thingplatsen och, som han var van, med någon fint göra alltsammans om intet. Han hörde sin dom och vände hem till sin gård och dröjde der, som om intet hade händt. Domen blef lika hastigt verkstäld på den tredskande, som han hade blifvit fäld. Såm och hans tvenne hjelpare drogo till Rafnkels bostad, der han, gripen och misshandlad, fick välja mellan två ting att dö eller att flytta från trakten, öfverlemna godevärdigheten åt Såm och lofva att aldrig försöka taga den åter. Rafnkel valde det senare, bosatte sig icke långt derifrån, köpte några kojor med tillhörande egor, fälde skogen och byggde sig en bättre gård. Snart hade han gjort sådant intryck på sina nya grannar, att han var deras främste man och förvärfvade sig ett nytt godord.
Utskottets förslag, att 15 §, som för närvarande lyder sålunda: ”Redskap, machinerier och verktyg, för inhemska näringar, må ”med Wär och Rikets Commerce-Coliegii tillstånd, efter veder”börandes för tillfället gjorda ansökningar, införas mot en lull”afgift, beräknad till 5 procent å värdet; kunnande bemälda 'Collegium, på serskilda ansökningar, jemväl meddela tillåtelse Bevillnings-Utskottcts Memorial, N:o 30. 51 'till tullfri införsel af sådana varor, i ringare quantiteter, hvil”ka såsom prof eller modeller för inrikes fabriksoch handt”verksslöjd införskrifvas;” måtte få följande förändrade lydelse: "För inhemska näringars behof må redskap, machinerier och ”verktyg, äfvensom till deras förfärdigande be/töflige rudimate”rier, efter vederbörande näringsidkares för tillfället derom ”gjorda ansökningar hos Wårt och Rikets Commerce-Golleginm, "med bemälde Collegii tillstånd, och sedan, i fråga om nietal”ler till förarbetande i berörda ändamål fVärt och Rikets Bergs”('o/legium blifvit bordt, införas mot en lullafgifl, beräknad ”till 5 procent å värdet; kunnande Commerce-Collegium ” införskrifvas;” —■ har blifvit godkändt af Presteoch Borgare-Stånden; hvaremot Bonde-Ståndet bibehållit paragrafens nuvarande lydelse oförändrad samt Ridderskapet och Adelil antagit följande redaction: ”För inhemska näringars behof må redskap, machinerier ”och verktyg, äfvensom lill deras förfärdigande bebo fige rudi”materier, efter vederbörande näringsidkares för tillfället der”om gjorda ansökningar hos Wårt och Rikets Commerce-Colle”gium, med bemälda Collegii tillstånd, införas emot en tullaf”gift, beräknad till 5 procent å värdet; kunnande Gommerce”Collegium, på serskilda ansökningar, jemväl meddela tillåtelse ”lill tullfri införsel af sådana varor, i ringare quantiteter, hvil”ka såsom prof eller modeller lör inrikes fabrikseller handl”verksslöjd införskrifvas.
Dictamen om bestämmande af tjenlige arfwoden för Ständens och Utskottens Canzlier och Betjening, och Till Allmänna Beswärsoch Gecsnomie, lltskottet: Af Herr Fabian Montgommeries Memoria!, rörande förekommande af att Utländsk SpanmälS införsel, medelst en till flere hundra, de procent förökad Tull m. m. vt -mxrs. Lx ?rotocol!c> v. Almguist. Utdrag af Protokollet hällit hos Högwördige Preste. Ständet wid Urtima Riksdagen i Arebro d. z Sept. 1810. S. D. ^ill Banco.Utskottets uti Memorial af den 23 nästledne Augusti, hwilket den Zo i 204 Den z September. samma Mä-ad kades pä bordet, gjerda bern. ställan om Drspencc för Utffottst, wid nu päsiäende R lsdag, frän Inventeringen af Ban. quen och dcst Pappersbruk, kemnade Preste-Släm det dest östa.!!, tllk 5vp>-a. krx krotocollo > ). III. /Umgvill. Utdrag af Protokollet hältet hos Hög. wörbige Preste-Ständer wid Urtima Riksdagen i wrebro den z Septcmber iZio. S. D. förnyad föredragning af Banco. Ulstorlets dea zo nästledne Augusti pä bordet tagde Memorial, iunehällande, dels berättelse vm Banco - Werkets tiaständ och styrelse sedan sista Riksdag, dels ock tillstyrkande, att samte. lige arbetarne wid Banquens Pappersbruk, matte hugnas med nägon tillökning uti Löner och Arfwoden, blef berörde Memorial af Preste. Ständet till alla delar gilladt och godkändt. Ill t r vpra. klx Lrotooollo st. III. Almgvist. Utdrag Dm Z September. LOZ Utdrag af Protokollet hället hos .Hög« wörd.
Maj:ts resolutioner och utslag, äfvensom Kongl. Maj:ts domar, då värdet af hvad som omtvistats icke är bestämdt eller icke öfverstiger 3,000 R:dr, skola beläggas med stämpel af 13 R:dr för hvarje exemplar, men att deremot Kongl. Maj:ts domar, desertions-domar, konfirmationer på förlikning och resolutioner, då summan är bestämd, öfver 3,000 R:drs värde beläggas med stämpel af 16 R:dr » 9,000 » » » » » » 22 » » 15,000 » » » » » » 26 » » 30,000 » » » » » » 50 » och för hvarje fulla 1,000 Rdr derutöfver 1: 50, har Riksdagsfullmägtigen A, J. Sandstedt från Jönköpings län, uti en hos Bonde-Ståndet väckt motion (JVs 51), Bevillnings-Utskotlets Betänkande N:o 4. 7 yrkat, det stadgandet att Kongl. Maj:ts domar och resolutioner skola beläggas med stämpelpapper i förhållande till värdet af hvad som omtvistas, måtte upphäfvas och ur §:n utgå.
Afgifterna för godstransporter äro i bifogade taxa uppgifna, Enligt bifogade fullständiga rappoit öfver förlidet års trafik, synes, alt denna jernbana derunder varit berest of 380.858 passagerare, som lemnat en inkomst af 489 852 Fr. 54 cent. och alt dessutom i 1,823 Fr. 25 cent. influtit för bagage, 11,981 Fr. 25 rent. för transporterade kreatur och 249,455 Fr. 71 cent. för omkring 880,000 centner gods, så alt samtliga inkomsterna, hvartill kommer yttcrllligare extra inkomster lill ett belopp af 10,898 Fr. 85 cent. uppgått lill 773,969 Fr. 90 cnt. Häraf bar den egentliga passageraretrafiken inbringat 501,655 Fr. 79 cent. oell godstrafiken 261,415 Fr. 26 cent. Af samma rapport inhemta* äfven, att utgifterna för året uppgått till 589,039 Fr. 35 cent. samt att behållningen derutöfver utgjotl 384,950 Fr. 55 cent. celi således lemnat ett högst fördelaktigt resultat. Godstrafiken uppgafs hufvudsakbgast beslå af landtmannaprodukter, från den jernvägen nännast ('ingifvande trakten, af kolonialvaror från Antwerpen, samt af rudimaterier, såsom bomull och hampa m. m. från Antwerpen t iil fabriksstäderna, samt af dessa städers f.dirikater, hvarförutan äfven tyngre effekter, såsom timmar, plankor och bräder i smärre partier transporterades fiån Antwerpen, då man, till följd af konjunkt urföl hållanden, icke fann det fördelaktigt all afsända dem i större partier på kanalerna. Danans underhåll.
Sedan exekutionen var slutad, aflägsnade sig styffadern med den försäkran, att Bengt skulle få en gång till så mycken aga nästa gång han gjorde sig skyldig till samma fel. Aurell sade åt sin hustru, då han passerade förbi henne: “Jo, din son blir just en ljus pojke med tiden. Han är så styfsint som möjligt.“ När fadern stängt dörren efter sig, utbrast den för styfsint ansedda gossen i en häftig gråt. Med ansiktet emot kudden, grät han med barnets häftiga, ohejdade smärta. Det var likväl i detta ögonblick mindre öfver den utståndna agan, än öfver den sorg han visste sig hafva gjort sin mor samt öfver det bedröfliga slut, den inre tillfredsställelse han erfarit, hade tagit. Då han hade kommit hem och lagt sig, hade han tyckt sig vara så lycklig, att det förefallit honom som den fröjd han erfor öfver att ha gjort en god gärning skulle komma att räcka hela hans lif. Nu voro endast några få timmar förflutna, och han kände sig så olycklig, att han icke kunde förstå, huru hans hjärta någonsin kunnat hafva varit uppfylldt af glädje. Länge hade han gråtit, då någon kom in och med lätta steg nalkades sängen. En mjuk och darrande hand strök smekande öfver hans lockar, och en kärleksfull röst hviskade: “Bengt!“ Gossen såg upp på den milda tröstarinnan. Ett par tårar föllo från hennes ögon på hans panna. “Stackars mamma“ snyftade Bengt, “jag trodde mig ha handlat så rätt, att jag borde göra dig glädje, då jag följde dina lärdomar, och ändå blef det så illa. Jag är visst bara till sorg för dem, som älska mig, och det, fastän jag icke vill göra en mask emot. Säg mig, huru kommer det sig till?“ “Det kommer sig af att du alltid handlar efter stundens ingifvelse och aldrig tänker på följderna.“ “Men om följderna hade blifvit ännu svårare, mamma, så hade jag ej kunnat göra annorlunda. Mamma, mamma, besök för Guds skull mina fattiga på Majorna. Jag får icke komma ut, och om du ej går dit, måste jag åter bli ohörsam; de behöfva hjälp.“ Tårarna torkade på kinden. Glömd var den utståndna smärtan för tanken på dessa nödens barn, för hvilkas skull han haft så bittra ögonblick.
Att för liqviden af Statsbristsummanj till StatsContoirets och RiksgcildsContoirets egne behof, RiksgäldsContoiret må berättigas, att förskottsvis i Banken uttaga ett belopp af högst En million R:dr B:co,frän den 1 September det ena äret till den sista Junii det påföljande, då Bankens förskott skola, vara af inflytande medel ovilkorligen liqviderade. Hvilken punkt af Ridderskapet och Adeln bifölls. 220 Den 21 October e. ra. Tjugonde Punkten. yätt med undantag af 266,666^ R:dr Banco ärligen af Bankens räntevinst behöjlige, till en början för silfverutvexlingens förberedande, och sedermera till bildande af en Reservfond för Bankens rörelse från Riksdag till Riksdag, återstoden af Bankens behållna räntevinst må för Statsverkets räkning användas. Herr Cederschjöld: Jag skulle visserligen bifalla denna punkt, i händelse jag vore säker, att den punkt, hvaröm vi nyss voterat, varder bifallen af Ståndens pluralitet; men dessa punkter stå i det sammanhang, att det är betänkligt taga beslut i den närvarande, utan att veta, huru de andra Stånden afgjort den förra. Det kunde nemligen hända, att Banken hvarken finge Ständernas obligationer, eller behålla sin räntevinst, då en realisation vore i högsta grad vådlig. Detta kunde nemligen hända, om två Stånd bifalla i3:de och aorde punkterna , men två andra Stånd afslå dem. Jag anhåller derföre att få veta, huru de andra Stånden afgjort dessa båda punkter. Undertecknad Riddarhus Secreterare: PresteStåndet har bifallit båda punkterna. BorgareStåndet har afslagit i3puncten, och i stället beslutat: ”att för Bankens fordran ”hos Staten 4>400>000 R:dr, RiksgäldsCon - ♦ Den 21 Octo be r e. m. 221 ”toiret utfärdar en förskrifning till
7:0 Ziöne-regleringen för nu varande AIL manna Magazins Directionens Ämbetsoch Tjenstemän samt Betjente, hvilka utaf Inrättningens fond hafva sig efter Stat anslagne samina löningsförmårier som Rikets Collegier, anse Utskotten efter olika förhållande böra lämpas och få derföre hos Riksens Höglofl. Ständer vördsamt tillstyrka antagandet af följande, med författningar, ne öfverensstämmande, grunder: 51 a t s-U t * ko tt e t s Att alla de Ämbetsoch Tjenste, män, soia vid andre publike Verk ej/.t motsvarande eller öfyerstigan.le lonér, i jernnförebetill dera de uti Allmänna MagazinsP irectionen innehafva, i sådant fall och i likhet med hvad Kongl. Majit härom tillförne i nåder förordna!, icke kunna tillerkännas bibehållande af sine löner inom Directionen, om Verket skulle komma att upplösas. Antalet af desse personer utvisar Förteckningen Pitt. B. 2 Mom. Deremot kräfver billigheten att de Ämbetsoch Tjenstemän samt Betjente, hvilka ej äro i besittning af några andra allmänna tjenstebefattning ar och således genom Verkets in .Vägning skulle råka i största förlägenhet om sin utkomst och nödtorftig^, bärgning, böra på Exspe. ctance Stat uppföras till de lönebelopp, sorn efter deras olika tjenstégrader inom Directionen för närvarande af Allmänna Magazins-Inrättningens fond utgå, likväl utan att någon förhöjning får beräknas för den å lönerne anordnade Spannmål; hvarvid det vilkor tillika bör fästas, att alla föreskrifne Ämbetsoch Tjenstemän samt Betjente äro pligtige, att om och när så påfordras, inträda *1!! tjenstgöring uti det föreslägne. UtredningsContoiret. Utaf Förteckningen .Litt. C. inhemfas både personalen och exspectance-lönernes b«- lopp— *sö Stat s - U tskottet* Betänkanden. 1 3 Mom.