Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prof. 7834• e.tf. Sami. usta Afd. lidra Pandet S:te häftet. Bil. N:o 3. Litt. B. Fördelning på Näringar och yrken, af Malmö Låne-Contors utestående fordringar mot reverser och borgen, enligt gjorde anteckningar. Jordbrnkande allmoge Dito .Ståndspersoner Handlande Fabrikanter Handtverkare Militairer . Civile och Ecclesiastike Tjenstemän eller Landtmanna näringar , Sladsmanna dito Tjenstemän Litt. B. Fördelning på Näringar och yrken af Götheborgs Låne-Contors utestående fordringar mot reverser och borgen, enligt gjorde anteckningar *). Jordbrukande allmoge . Dito Ståndspersoner Handlande Fabrikanter Handtverkare Militairer Civile och Ecclesiastike Tjenstemän Diverse personer eller Landtmanna näringar . Stadsmanna dito Tjenstemän Diverse Personer *) Orsaken dertill, att endast för i83a fördelningen finnes utsatt är den, att Götheborgs Låne-Contor, som vid Riksdagens början aflemnat fullständig redovisning för hufvudreeultaten af Contorets rörelse till och med år i83a, icke vid den sedermera till Revisorerue afgifne Berättelse bifogat någon så beskaffad fördelning för år i833. i frefrtK&i&*H?ME*9S0Si5S BancoUtskottets Memorial N:o 3j. s N:o 37. Ankom tili Exp.-Utsk. den € Sept, 183 J.. Memorial, med öfverlemnande af de 'propositioner , öfver hvilka omröstning korumcr att verkställas i Förstärkt Banco-Ut skott. tjenom Protöcolls-Utdrag från samtlige Riks-Stånden, hvilka under den 3o sistl.
I sammanhang med den stora fråga, hvaraf alla svenska hjerton glädjas, som lifvas för fosterlandets sanna utveckling ur det hårda skal, som lik fjärilns puppa hastar att sönderspringa; i sammanhang med den fråga, som utgör en bland nationens lifsfrågor, nemligen Jernvägsfrågan, som säkert under detta riksmöte kommer att utförligt behandlas, vågar jag med denna förbinda en med dess 36 Den 26 Oktober. lif nära förenad, en syskonfråga, sora sjelfmant räcker den förra handen, och som frivilligt vill anknyta sig med henne, för att fira de lösta bojornas, det kränkta våldets segerfest och icke längre vara en sönderklufvenhet i den råa barbarismens sköte, ej längre vara ett stjufmoderligt behandladt barn i fosterlandets ammande sköte, utan med ädel hållning vill intaga sitt sanna värde och resa sitt ädla hufvud, begärande blott få emottaga en rätt uppfostran och omvårdnad, för att sedan i rikt mått afskaka sina frukter och genom vunna förbättrade kommunikationer icke se sitt produktiva lif förvandladt i rykande askhögar, utan hembärande på kölen sitt guld från fjerran kust, blifva en klenod för Svenska Kronan. Denna fråga är Skogshushållnings-frågan, eller de Svenska skogarnes fråga till den Svenska representationen. Länge hafva nemligen våra uråldriga skogar på våra stolta granitberg blott stått såsom sorgliga utropstecken af det förtryck de lidit och ödmjukat sina högresta stammar för godtyckets makt. I jemnbredd med jernvägarne går denna fråga således genom tiden och uppreser sig sjelfmant åt tanken och forskningen, emedan skogen sjelf är jernvägarnes moder, som bär dem i sitt sköte och på sina djupa underbäddningar, samt jernvägarne och skogarne äro med hvarandra på det närmaste beslägtade — ja — de sednare, Sveriges rikedomar och fäderneslandets verkliga existens, äro beroende af, huru dess källor, skogsoch jernhandteringen, bedrifvas.
Att derjemte må åtfölja en Borgensförbindelse, i enlighet med härhos bilagde Formulaire; och c. Att Gäldenären sedermera, vid de tillfällen, då ränta till Banken inbetalas, och i alla fall, åtminstone en gång årligen, skall med behörige bevis styrka, ej mindre, att Brandförsäkrings-afgifterne blifvit, så väl för det löpande året, som minst arne påföljande år, i förväg erlagde, än att Löftesmännen lefva och fortfara att vara vederhäftige, vid äfventyr att, om sådan anmälan underlåtes, lånet anses uppsagdt och utmätningsgildt. 3:o Innehafvare af Banco-lån mot hus och byggnader i Götheborg, som styrka, att deras egendomar blifvit försäkrade i Götliehorgska nya Brandstods-föreningen. Banco-Utskottet har inhemtat, att fråga härom förut blifvit, genom Brandstods-föreningens utsedde Directeurer, väckt hos Herrar Banco-Fullmägtige, hvilka, på sätt deras Protocoll för den i3 Martii nästlidet år 1828 omförmäler, efter det Bankens Commissäriat och Fiscals-Embete, uppå erhållen Remiss, med åberopande af Inrättningens inskränkta omfång och verksamhet, jemte åtskilliga erinringar, som vid granskning af de bifogade Reglorne förekommit, samfälldt funnit sig böra ansökningens beviljande afstyrka, meddelat det förklarande, att Götheborgs Brandstods-förening, då den icke blifvit af Kongl. Maj:t i Nåder sanctionerad såsom Bolag eller Corporation, ej vore en sådan Stiftelse, att de derifrån utgifvande Brandförsäkringsbref, nu under tiden, kunde antagas till säkerhet och garantie för bibehållande af utgifne Bancoj lån mot pant af hus i Götheborg.
För den händelse denna nådiga föreskrift fortfarande kommer att tillämpas, torde det icke vara att påräkna att de ekonomiska kartearbetena kunna fortgå i samma förhållande till det beviljade anslaget som hittills. Skulle åter Kongl. Majit finna de härom gifna föreskrifter kunna, utan ändamålets förfelande, i så måtto ändras, att särskilda beskrifningar må lemnäs endast för enstaka hemman och lägenheter med egna egoområden och för byar i sin helhet, skulle sådant ofelbart verka till arbetenas påskyndande. Ehuru, på sätt vid behandlingen af Herr Ljungbergs motion yttrats, Utskottet anser att de topografiska och ekonomiska kartearbetena böra fortgå hvart för sig under särskild ledning, har Utskottet likväl trott det böra lända till betydlig lättnad, synnerligast för Topografiska korpsens arbeten, om inom de länder triangelmätningar blifvit af nämnde korps utförda och fasta punkter bestämda, det ekonomiska karteverket finge, så vidt sådant utan olägenhet för det topografiska arbetets bedrifvande kan ske, föregå detta, hvarigenom den väsendtliga fördel vunnes att de ekonomiska kartestommarne, hvilka i och för det ändamål, för hvilket de äro afsedda, måste vara med synnerlig noggrannhet upprättade, äfven kunde för de topografiska kartearbetena begagnas. Med stöd af hvad nu blifvit anfördt och då Utskottet nogsamt insett det ökade värde, som det i sig sjelft gagneliga ekonomiska karteverket måste vinna genom att inom möjligaste korta tid blifva fullbordadt, samt Utskottet, i likhet med hvad såväl Styresmannen för ekonomiska karteverket och Landshöfdingen i Norrbottens län, som ock Ofver-direktören vid landtmäteriet derom yttrat, funnit särskildt anslag böra beviljas för kartearbeten uti nyssnämnda län, får Utskottet hemställa, att Kongl.
De prisas härföre, såsom humane och hjelpsamma, under de: andre, deras lika gynnade gelikar, stämplas såsom ogene och ohjelpsamma; men en vacker dag inträffar, att den eller de, som åtnjutit deras hjelp med borgen, blifva oförmögne att sjelfva honorera sina egna förbindelser och slutligen blir förlägenheten så stor, att den som solid ansedde mannen nödgas afträda sin egendom till konkurs, och härvid företer sig den sorgliga vissheten att mannen genom lättsinnigt ingångna löftesförbindelser förstört hela sin ärfda eller förvärfda egendom och ofta icke kan gälda mera än en högst obetydlig del af de bevakade förbindelserna. Denna skildring är icke tagen ur inbillningen utan den är ett bedröfligt faktum inom åtskilliga provinser inom landet och icke minst den ort jaotillhör. Då nu en person, i de omständigheter jag härutinnan skildrat, sällan röner någon svårighet, att få ett lånedokumeut verificeradt; så visar sig häraf huru illusorisk en slik solidité i sjelfva verket är. Funnes deremot icke något borgenssystem, så skulle ett vederhäftighetsbetyg vara af en exaktare egenskap, och en person, som väl vårdade och hushållade med sin egendom, skulle jemväl i sjelfva verket vara solid, då man egde visshet om att hans välstånd icke vore undermineradt af utelöpande borgensförbindelser. Med ett ord, lättheten att beräkna en persons verkliga affärsställning, skulle vara möjlig, derest borgenssystemet vore afskafladt i vårt land. En annan fördel, af icke mindre vigt, skulle ifrågavarande reform jemväl medföra. Vi känna något hvar, och dagliga erfarenheten bekräftar denna sanning, att då en person numera nödgas, till sina borgenärers förnöjande, afträda sin egendom, så äro oftast en mängd andra personer, genom ingångna borgensförbindelser, så djupt invecklade uti cessionantens affärer, att flera konkurser blifva en nödvändig följd af den förra. På detta sätt kan man understundom beräkna att minst tre konkurser inträffa samtidigt och dessa tre, i hvar sin ordning, orsaka andra nio, allt till följd af det onaturliga borgenssystemet.
Bokstäfverna har du läst rigtigt, men tonvigten, tonvigten, den skämmer du bort, min vän. Det låter, som om jag i stället för Johannes Persson vill säga Jóhannes Perssón. Bråka nu inte mera din hjerna med att lära dig några latinska böner, ty du kommer väl fram med att kunna dem på svenska. Bönens kraft ligger ej i bokstafven utan i andan. Det är visserligen vackert, att du är vetgirig, men håll dig till, hvad jag sätter dig före, så skall du hafva den bästa framgången.» Jag kunde ej förstå, att kyrkoherden visade så litet intresse för min latin-håg, ty sanningen att säga, törstade jag efter att lära mig mera af det ädla romarespråket, sedan jag nu af en händelse fått smak derpå. Men han fruktade kanske, att en uppmuntran från honom i detta fall möjligen skulle kunnat väcka mina biskopsfunderingar till nytt lif; ty latinet är ju för all högre lärdom hvad vattnet är för skeppet – sjelfva elementet, i hvilket det rör sig. Kyrkoherden hade en gång för alla bestämt min kurs och tålde nu ingen ändring deri. Jag var också honom lydig uti detta som uti allt och har sedan dess aldrig bråkat min hjerna med att studera latin. Dock har jag naturligtvis ej velat försumma att tillegna mig en och annan latinsk sentens såväl under min beröring med gymnasister i Göteborg som sedermera under umgänget med annat klassiskt bildadt folk, såsom t. ex. Sat sapienti, Nomina sunt odiosa, Tres faciunt collegium, Sic transit gloria mundi, Sic itur ad astra, för att ej tala om Non plus ultra, Quatuor species m. fl., hvilka så vesentligt ingå i den allmänna bildningen, att de äro nödvändiga att känna för hvar och en, som vill göra anspråk på att ega en sådan, på samma gång som de förhöja konversationens behag, i det de framkalla de obildades beundran och äfven de högt bildades aktning. Min ömma moder, för hvilken jag mer än en gång måste läsa upp Fader vår på latin, åhörde det alltid med brinnande beundran. Och när jag då med min kraftigaste stämma uttalade slutorden: »in secula seculorum.
Hvad nu angår det af Frih. af Ugglas framställda förslag om uttryckande af en önskan från representationens sida, att den rörliga och äfven den lästa jernvägsmaterielen måtte mer, än hittills varit händelsen, tillverkas inom landet, så delar jag talarens åsigt, hvad den rörliga materielen beträffar, men anser, det oaktadt, att den föreslagna skrifvelsen icke erfordras, så mycket heldre, som jag under frågans behandling i Utsk:t varit i tillfälle att taga kännedom af en uppgift från jernvägsstyrelsen angående den rörliga materiel, som blifvit inom landet tillverkad, och deraf framgår, att synnerligast under de sednare åren en högst betydlig del af denna materiel blifvit förfärdigad vid våra inhemska verkstäder. Jag ber att tillika få upplysa derom, att en särskild motion i ifrågavarande syftning blifvit vid innevarande riksdag väckt och är för närvarande under behandling i Stats-Utsk:t, så alt R. St:r snart blifva i tillfälle att taga fråean i öfvervägande. Under sådana förhållanden får jag hemställa till Frih. af Ugglas, huruvida han ej vill återtaga sin gjorda hemställan i denna del. Reträffande åter det klander, som flerestädes försports deröfver, att jernvägsstyrelsen vid banornas anläggande användt alltför litet inom landet och af Svenskt jern tillverkade jernvägsskenor, så gestaltar sig frågan härvidlag helt olika. Om man nemi. tager i betraktande, att på ett enda år användts omkring 280,000 centner jern till skenor för våra jernbanor, och härmed jemför det belopp, hvartill jerntill ver k ningen i hela riket uppstår, finner man med hvilka svårigheter det skulle varit förenadt att inom landet förfärdiga hela den erforderliga qvantiteten skenor. Då härtill kommer, att vårt jern är så ofantligt mycket dyrare, att prisskillnaden för skenor varierar från 1 rdr till 1 rdr 50 öre, hvarmed den inhemska tillverkningen öfverstiger utlandets, kan fråga väl uppstå, om man bör till jernbanor använda så dyra skenor, som de inom landet tillverkade skulle blifva.
Riksdagsmannen Jon Jonason, som anmälte sig alltid vara af den princip, att förändringar i Grundlagar så sparsamt, som möjeligt är, böra äga rum, och som dessutom trodde sig hafva anledning förmoda ett starkt motstånd i det Hedervärda Bonde Ståndet, om någon sådan förändring skulle af Utskottet föreslås, förenade sig med Herr Doctor Wijkman; äfvensom Riksdagsmannen Anders Jansson Hyckert. Utskottet beslöt i anledning häraf, att all fråga om förändring 'af Ledamöternes antal i Utskott nu kommer att förfalla; äfvensom Utskottet biföll Hr Silverstolpes anhållan, att dess den 15:de dennes väckta motion om föreslående af former åt de villkor, hvarunder Grundlagen blifvit antagen, nu mera, sedan Herr Kammarherren erhållit upplysning, att denna form redan vid sistförfiutne Riksdag finnes utförligen gifven i Respect. Riks Ståndens protocoller och Constitutions Utskottets handlingar, måtte förfalla. Utskottet åtskilljdes kl. 1U till 7. Justerat d. 7 October 1810. A. G. Mörner. Lördagen den 22:dra September kl. 9 förmiddagen sammanträdde Constitutions Utskottet in pleno, hvarvid alla Ledamöter voro närvarande utom Herr Häradshöfdingen Törneblad, som af sjukdom hindrades. I anledning af Utskottets den 15 innevarande tagne beslut, att denna dagen till pröfning upptaga de anmärkningar, hvilka blifvit af Ledamöterne gjorde vid Regerings-Formen och öfrige gällande Grundlagar, på det önskade förändringar måtte af ConstitutionsUtskottet till nästkommande Ständers sluteliga afgjörande vid denna Riksdag föreslås, frågade Herr Grefven och Ordföranden, om någon af Ledamöterne nu hade någon anmärkning att anföra? Herr Törneblad hade i anledning häraf inlemnat ett memorial, innefattande anmärkningar vid Tryckfrihets-Lagen, hvilket nu upplästes: »Utkast till anmärkningar vid Tryckfrihets-Förordningen. 1 § 6 mom.
»Hvar är min pels?» frågade plötsligt Elfrida, efter en kort men djup tystnad. »Pelsen!» sade Märtha, »den bruna bombasins-kappan med gråverk under, menar nådig frun?» »Nej pelsen .. pelskappan .. tulubben .. den blå med det svarta foderverket!» »Ja så den! Jo den såldes och gick till trettisex riksdaler och sjutton skillingar – det var ju galant? Elfrida drog en af de millioner dödssuckar som föregå den allra sista. »Hvar är ringen då?» frågade hon ånyo, efter en stunds tystnad. »Den röda, som salig löjtnanten alltid bar, men som var alldeles för stor åt nådig frun?» »Ja just den!» »Jo, den köpte garfvarn Wallgren, för han heter Anders, som nådig frun vet – och då passade A. W. så bra.» »O!!» sade Elfrida. »Nå än värjan då?» »Den har visst unga grefven sjelf.» Elfrida sade intet; – suckade litet lättare kanske. »Honom måste nådig frun se!» pratade Märtha, som ville förströ sin matmoder, »han är nu mångfaldiga gånger vackrare än förr, och så grann, så grann!» – Märtha hade redan vant sig vid det oerhörda. – »Han skall blifva så glad, så glad att få se nådig frun så här pass. Han är ofta här och frågar, men han har på länge ej velat gå in, men nu vill han det säkert!» »O nej! nej!» ropade Elfrida häftigt, »icke ännu!» »Nej bevars!» genmälte Märtha lugnande, »icke förr än frun orkar stiga upp och kläda på sig, och vi få städa och pynta som sig bör.» »Ja, jag skall ... jag skall ... jag skall se honom! Jag har ju lofvat dig det O min gode Gud lofvat dig att bruka allt det förnuft du gifvit mig, och som du ej velat återtaga.
N:o 148, i anledning af anmärkningar vid Utskottets uti Betänkande N:o 45, afgifva yttranden, angående Rikets Ständers Revisorers Berättelser örn granskningen af Riksgälds-Verket, m. m. Lades till handlin garn e. 2:o Bevilinings-Utskottets: N:o 13, i anledning af framställde anmärkningar vid Utskottets under N:o 3 afgifna Betänkande. Lades till handlingarne. N:o 14, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet JNT:o 4. Lades till handlingarne. och N:o 15, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet N:o 5. Lades till handlingarne. och 3:o Lag-Utskottets: N:o 48, öfver väckta motioner om åtskilliga ändringar i Concurslagen. Detta Betänkande godkändes, med undantag af det tillstyrkande, att rättegångslimman hos Ilärads-Rätt i Concursmål må tillhakaflyttas ifrån kl. 7 till kl. 4 e. m., hvilket tillstju-kande afslogs. N:o 49, i anledning af väckt motion om förändring af rättegångstimman vid Härads-, Bergs-Tingsoch Syne-Rätter. Bijölls. och N:o 50, i anledning af väckta motioner om ändringar i 17 Cap. 2 §. Rättegångs-Balken och de dertill gjorda tillägg. Bifölls. Från Ilederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123, angående väckt fråga om Krono-Säteriet Ollestads anslående till boställe åt Domhafvanden i Åhs, Gäseneds och Kullings Häraders domsaga. Bifölls. S. D. Föredrogs och bifölls Banco-Utskottets Betänkande N.o 27, i anBih, till R.lSt. Prot. 7S40, 9 Sami. 1 Band. 4i Trot.
Då hon sedan efter gudstjänstens slut stod utanför kyrkan, såg hon med hänförda blickar omkring sig på den i vinterskrud, öfvergjuten af solens ljus, glänsande naturen. » En sådan härlig, en sådan underbar nyårsdag! » hviskade hon. Men så var det också nyårsdagen till ett nytt lif. Priset — 25 kronor — i » Iduns julklappsbasar &gt; har tillerkänts signaturen Ella. Som ingen namnsedel medföljde, torde vederbörande gifva sig tillkänna för redaktionen i och för beloppets öfversändande. I DU N (i den där kosteliga klädnaden! Hur mycket nyttigt arbete, hur många lyckliga timmar inom hemmet, tillbragta med verkliga vänner, En betraktelse i visittiden hur mången ljuflig stund af hvila och tankefrihet och af stärkande, upplifvande promenaaf der i solsken och friska vindar har ej drängIvar Dal. tjänsten kostat er! Men man måste ju! Då man bar ett um» JTjLisiter? Man är väl ingen dräng heller! » jMJföy utropar Georg Nordensvans glada Figge. gänge, får man ej försumma det. Ja, ett Jo, det är just hvad man är. Och umgänge, det har man ju vanligtvis, om man man är mer än så — man är en slaf af de är något så när rangerad. Men att ha ett små, de obetydligaste af samhällsplikter. Det umgänge är ej alls detsamma som att ba vänär med dem som med knappnål sstygnen, som ner, hvilket man ju ej alltid har, om man ofta äro pinsammare och oundvikligare än de också är burgen. Det är något, som ej kan fås för pangar. djupa svärdshuggen. Men sitt umgänge kan man betala med De stora samhällsplikterna kan man helt enkelt blunda för. Det är ju ingen, som frå- p ä D g a r — och visiter. Det är de två slags gar efter, om man någonsin fått upp ögonen skiljemynt, som begagnas. Och man måste väl vara ärlig och ge rätt för dem, eller i hvilket ljus man ser dem. De små plikterna däremot — ja, så starrblind, igen.
c. om upphörande af häradsskrifvare-befattningarne m. m., får Utskottet, efter tagen kännedom af hvad så väl enskilda anföranden inom Riks-stånden, som vissa länstyrelser samt Kammar Kol leg i i och Stals-konlorels afstyi kande utlåtanden innehålla, för egen del endast anföra, att då, genom förslagets antagande, den ansvarsskyldighet för uppbörden, som nu åligger häradsski ifva re skulle försvinna, samt enär dessa tjenslemäns närvaro vid uppbördsstämma!» erfordras, på det de måtte i debetsedlarne tillföra sådana ordinarie räntor och afgifter, hvilka ej kunnat, i uppbördsboken inflyta, Utskottet, i öfverensstämmelse med hvad förut i detta betänkande, angående mantalsskrifningen, yttrats, anser sig böra hemställa, 5o:o. att, intilldess erfarenheten visat verkningarne af det här ofvan föreslagna enklare beskattnings-väsendet i allmänhet, Rikets Ständer ville låta förblifva vid nu gällande föreskrifter angående häradsskrifvarnes åliggande att uppbörden debitera och kontrollera. 51 :o. Vidkommande kommitterades hemställan, lit. D., i afseende å Debetsedlames utfärdande så tidigt efter taxeringarna, att de skattskyldige må kunna besvär hos pröfnings-komtnitteen anföra, kommer utlåtande att af Statsoch Bevillnings-utskotten gemensamt afgifvas. 52:0
Uttkottett Butänkanden. der vid försummad betalning, och för öfrigt inhemtades, att insättningen för år 1830 så nära blifvit fullgjord, att densamma blott för ett ActieCapital af R:dr 85,500 fanns bristande, Herrar BancoFullmägtige, uppå CanalDirectionens begäran att undfå del af Herrar Fullmägtiges åsigter »ifver ämnet, genom ProtocoilsUtdrag af den 1 Junii 1820 meddelade det yttrande, att ehuru i den ställning, hvaruti Verket vid beslutets fattande sig befann, då föga eller inga andra till* gångar syntes blifva att påräkna för Canalarbetels bedrifvande, än »let publika biträde, hvars fortfarande Rikets Ständer, vid den då nyss slutade Riksdagen, medgifvit, Herrar Fulhnägtige igrund af sina Instructioner funnit Bolagets ifrågavarande beslut påkalla den närmare uppmärksamhet å deras sida, att något bestämdt yttrande i ämnet ej då kunde meddelas, vore Herrar Fullmägtige likväl för deras del fullkomligen öfvertygade, att tillökningen i och för sig betraktad, var både väl förtjend och för Verket nyttigt använd; heldst icke allenast betydliga kostnader funnos med Ordförandens befattning förenade, utan ock det outtröttliga nit och den ihärdighet för Canalarbetets fortgång och Bolagets gagn och nytta, som Herr Grefve von Platen från Verkets första början och framgent, under försakande af vida större fördelar ådagalagdt, och som af ingen, ehvem det vara må, kunde förväntas, gåfve fullt stöd åt Bolagets yttrade tanka, det Herr Grefvens fortfarande befattning med dess angelägenheter vöre för Verket af den vigt, att en årlig tillökning af 2000 3B;d? i utgifternp ej dermed kunde fälta* i jern-, Banco-Utskottets Betiinkanden.
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, har motionären, som derjemte upplyst, att ifrågavarande egendom, vid derå af sakkunnige män anställd särskild värdering, blifvit uppskattad till 90,000 R:dr, föreslagit: att Akademiska Föreningen i Lund matte af allmänna medel erhålla ett lån å 50,000 R:dr, mot skyldighet för Föreningen att derå årligen erlägga 3 procent ränta och 2 procent kapital—afbetalning, till dess hela kapitalet blifvit återguldet, samt, att, såsom säkerhet för detta lån, lemna första inteckningen i Föreningens egendom, gården och tomten J\s 27 i nyssnämnde stad; hvarjemte Föreningen borde förbinda sig alt till Consistorii Academici disposition upplåta sin sollennitetssal vid de tillfällen, då Akademiska högtidligheter, till följd af Konsislorii beslut, komme att firas, samt att underställa reglementet för Föreningens styrelse och verksamhet Kanslerens för Universitetet pröfning och sanktion, efter Konsistorii hörande. Denna motion, uti hvilken Prostarne Qviding och Holmberg instämt, har, tillika med åtföljande handlingar, jemte de af densamma föranledda yttranden, blifvit af Preste-Ståndet till Stats-Utskottet remitterad, och får Utskottet, till följd af den sålunda erhållna remissen, nu afgifva följande yttrande: Vid förekommande frågor om beviljandet af understöd utaf allmänna medel åt enskilda personer eller menigheter för byggnadseller andra arbetsföretag, har, Stals-Utskollels Utlåtande, M 91. 3 under de sednaste riksdagarne, den grundsats mer och mer gjort sig gällande, att dylika understöd endast borde af Rikets Ständer beviljas för att tillvägabringa och utföra sådana för det allmänna gagnande företag, som utan Statens mellankomst eller medverkan ansågos icke komma att verkställas. Sedan företagna byggnadsarbeten, utan att det allmänna derför behöft anlitas, blifvit på enskild bekostnad fullbordade, hafva Rikets Ständer deremot icke funnit skäl att i låneejler anslagsväg anvisa särskilda statsbidrag till underlättandet af liqviderna för den eller de skulder, arbetsföretagets verkställare sig åsamkat.