Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Ilr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels återremiss af den förevule §:n, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till densamma, hvartill svarades flere ja jemte några nej, och sedermera propos. på återremiss deraf, då svaren utföllo med flere nej jemte några ja; hvarefter propos. på §:ns antagande förnyades samt besvarades med flere ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. 6:te—25:te §§:ne samt kapitlets rubrik. Biföllos 16:de kap. lista—12:te §§:na. Biföllos. 13:de §:n. Hr Carleson, Eduard Henrik: Det ifrågav:de lagstadgandet hvilar, efter mitt förmenande, på en alldeles oriktig grund. Det förslag, som i berörde hänseende utaf en af Högsta Domstolens ledamöter, Justitie-Rådet Berg, blifvit afgifvet, och hvilket finnes K. M:s skrifvelse i ämnet bilogadt, anser jag vara långt ändamålsenligare. Då jag emedlertid är öfvertygad, att alla härvarande redan iiafva en förutfattad mening i denna fråga, anhåller jag endast att få till profit min reservation antecknad. Den 15 Juli e. m. 507 Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. , blef §:n af R. o. Ad. bifallen. Biföllos. 16:de §:n. Hr von Ehrenheim, Per: Utan att i afseende å denna § vilja afgifva något bestämdt yrkande, skulle jag dock önska alt R. o. Ad., med hänsigt till de beslut i ämnet, som förut blifvit fattade, skulle finna skäligt återremittera §:n.
Enahanda dröjsmål med justering af de rörande låneärendena förda protokoll, som af sistlidne års Revisorer anmärktes, har äfven sedermera tidtals förekommit. Såsom exempel härpå må anföras, att protokollen öfver nämnde ärenden för den 20, 27 och 29 Oktober justerades ,den 10 November;. protokollen för den 15, 20 och 21 December den 12 påföljande Januari; protokollet för den 7 Januari: den 2 Mars; protokollen för den 16 och 19 Januari, den 23 Februari och 2 Mars: den 9 Mars; protokollen för den 26 och 31 Januari, den 9 Februari och 16 Mars: den 23 Mars, samt protokollen för den 28 Januari, deh 2 och 16 Februari: den 30 Mars. I sammanhang härmed vilja Revisorerne hafva anmärkt, att, ehuru det Öfver allmänna ärenden förda protokoll för den 29 Oktober sistlidet år innehöll, att de beslut, som kunde varda af Fullmäktige fattade i afseende på de upplysningar, hvilka sednast Angående de hos Fullmäktige förda 'protokoll. - 86 - församlade Revisorers anmälanden, framställningar och yttranden angående upptagningen af nästlidet års jernvägslån ansågos påkalla, skulle jemte derom skeende ofverl äggnin gar intagas i de öfver låneärenden förda särskilda protokoller, nämnde protokoller lika litet som de allmänna till och med protokollet för den 29 December, då förslaget till Fullmäktiges utlåtande i anledning af Revisorernes afgifna berättelse justerades, innehålla något, som med berörde öfverläggningar och deraf härflytande beslut hafva ringaste gemenskap. Angående förändring inom Riksgälds-hontorets Styrelse.
Jordförluster genom kanal och väganläggningar, Förslags-anslag Konvojkommissariatet: Förslags-anslag att utgå direkte af tullmedlen Kontrollen å bränvmsförfattningarnes tillämpning, Förslags-anslag att direkte utgå af inflytande bränvinstillverkningsmedel Skrifmaterialier och expenser, ved m. m. Förslags-anslag. För jemnande af Hufvudtitelns slutsumma afgå 2: 49. Reseoch traktaments-penningar, Förslags-anslag . Extra utgifter, JReservations-anslag . • • S:gr Penningar. I Indelta , Räntor, enligt markegång på förslag. Transport Befrämjande i allmänhet af jordbruk och landtmannanäringar: Nuvarande beloppet 37,900: — Tillkommer: Till aflöning åt uppsyningsman ooh förevisare m. m. vid Landt bruksakademiens utställning af landtbruksredskap och modeller 1,500: — Hästafvelns förbättrande Undervisningsanstalter för slöjderna: Nuvarande beloppet 137,150: — Tillkommer: Förhöjning i anslaget till Chalmerska slöjdskolan i Göteborg 8,000: — Dito i anslaget till Slöjdskolan i Stockholm, att disponeras enligt 41:sta punkten i den underdåniga skrifvelsen • • • 32,000: — 409 00: —i Befrämjande i allmänhet af slöjderna: Nuvarande beloppet . 22,500: — j Tillkommer: Förhöjning i anslaget till reseunderstöd åt sådane arbetare ide särskilda yrkena, hvilka önska att i främmande länder förvärfva sig ökade insigter och konstfärdighet 3.000: — | Undervisningsanstalter för handel och sjöfart Befrämjande i allmänhet af handel och sjöfart Undervisningsanstalter för bergsbruket j Befrämjande i allmänhet af bergsbruket: Penningar, såsom i 1864 års Riks-stat 8,700: — i Indelta räntor: Fiskerinäringens understöd I rS:gr ! Indelt på förslug. Oindelt. Mått. Kub.-fot. | k. 5,908 4 Värde å 2 lt:dr kubikfoten. Mått. Värde förslagsvis å 2 lt:dr kubikfuten.
Skogsegaren äf äfven under Jagningstidert och således största delen af vintern stängd från begagnandet af deni na sin egendom, der honom vid vite är förbudet att anställa hyggen eller afhemta Upphuggen Ved och annat virke; och det beror på JägeriBetjeningeUs godtycke att låta Ifans lidande fortfara längre eller kortare tid genom Jagtplatsens bibehållande flera år på ett och samma ställe, hvarmedelst den ene hemmansåböen betungas mera än de öfrige* Likaledes måste tnvånarne i de tili Jagtplatsen angränsande Häradet eller Socknar af inställelsen vid afjagningen och biträde vid platsens bevakning, med mera, vidkännas ett besvär och en tunga, dem andre från Jagtplatsen aflägse Härader Och SoCknar , hvilka antingen verkligen icke ära, eller ock anses icke vara till Jagtplatser tjenligö, således icke dela; Och de Odjur, som undgått att blifva fällda vid de å Jagtplatsen anställda skall ,• qvarstanna vanligtvis i den ort, hvarest den är anlagd , och tillskynda Jnvånärné sedermera vid. sommartiden skada ä deras kreatur* Erfarenheten vittnar fullkomligen, att nyttan af Skallgångarne icke svarar emot alla dessa olägenheter: Och, enär hvar och en Jordegare eller Abo, sorn har boskap och andra kreatur, Underdåniga Skrifveher. 257 tur, bör vara angelägen att freda sig för den skada och förlast, han af rofdjuren befarar, samt således till deras utödande sjelfmant vidtaga al.’ la erforderliga och möjliga åtgärder, hvaribland finnas flera i större man bidragande och mindre kostsamma, än de i ofvanberörde Artikel af Kongl.
Om denna förhöjning icke beviljats, hade den naturliga följden blifvit, antingen alt Fleischer lemna! sin plats, som då utan tvifvel öfvergått i händerna på en mindre skicklig och lämplig person, eller att endast Norrige fått betala påökningen. Men Norrige skulle då säkerligen icke underlåtit ali framkomma med enahanda anspråk i afseende på de Konsuls-platser, der Svenska intresset vore öfvervägande. Obehagliga förvecklingar hade kunnat uppslå, som möjligen skulle medfört förslag att helt och hållet från hvarannan skilja Svenska och Norrska Konsularväsendet samt kanske äfven Diplomatien, hvarigenom de redan svaga föreningsbanden ännu ytterligare hade blifvit lossade. — Konklusionen blir således, alt, vid beslutets fattande, i förevarande fall sjelfva sakens vigt och beskaffenhet endast bordt tagas i betraktande, och detta utan någon sidoblick på andra förhållanden, som dermed icke ega gemenskap. Vid slutligt öfvervägande af alla anmärkta punkter, finner man alt Utskottet, i hänseende till de Föredragande, fällt ett lemligen strängt omdöme, nemligen alt de brustit i oväld, nit, skicklighet och drift, ty innan Utskottet funnit att ett sådant förhållande egt rum, kan, enligt § 107 Regerings-Formen, ingenting för Rikets Ständer tillkännngifvas. Härvid bör derjemte noga bemärkas, att i grundlagen står ”oväld, nit, skicklighet och drift”, icke eller. Den olycklige Föredragande måste således hafva felat i alla dessa fyra hänseenden och icke blott i ett enda deribland, för att kunna blifva ett mål för Utskottets anmärkning. Men om man nu eger en regering, hvars förnämsta organer sakna så ytterst vigtiga egenskaper, bör man sannerligen vara förundrad öfver det lugn och det välstånd, hvari Sverige, della oaktadt, dock händelsevis befinner sig.
Utstakandet deraf hör visserligen till den författning som skall bestämma villkoren för Tryckfrihetens bruk och om denna författning skulle vara underkastad mera villkorlighet än sjelfva principen, skulle också deraf följa, att lika ofta en sådan författning förändrades, lika ofta skulle Tryckfriheten i sin tillämpning blifva beroende af omständigheternas inflytande, antingen till inskränkning eller obehörig utvidgning. Om det är sant att en ny Lag skall i mer eller mindre grad väcka motsägelser eller missnöje, är det tvifvelsutan icke för dess mer eller mindre reglementariska författningar, men för dess syftning och verkningar i allmänhet och Tryckfriheten blir i detta afseende mer än någon annan utsatt, ömsom för klander och för missbruk. Ju mera under en sådau ställning principen skulle lemna rum till olika tydningar ju mindre kunde den också anses äga verkan eller varaktighet. Om åter det icke kan nekas att föga någon Lag utan genom erfarenhet och vana kan vinna en stadgad opinion för eller emot sig, så blefve ju, i en sådan ställning, Tryckfrihets Lagen så mycket mindre i stånd att af en sådan opinion kunna erhålla stöd eller rättelse, som den vore underkastad tätare förändringar, och då man medgifver, att Tryckfriheten igenom 86 § är grundvalen för hela regeringssättet, blefve ju det förslag af ett Constitutions Ufskott som skulle göra principens tillämpning mera vacklande, äfven utsatt för den beskyllning att åtminstone gifva anledning till undergräfvande af sjelfva regeringssättet och att motarbeta den långsammare pröfningstid, som enligt regeringsformens syftning man sökt bevara åt Tryckfrihets Lagen.1 Ehuru jag derföre icke misskänner, att en sådan förändring kunde i annat hänseende hafva en politisk nytta, fruktar jag likväl att i närvarande ställning den skulle i allmänna opinion blifva ansedd antingen som ett försök att i verklighet till intet göra eller att öfver måttan utvidga Tryckfriheten. I båda fallen skulle således Förslaget vara för tidigt och förfelat sitt ändamål. I anseende till verkställigheten tror jag förslaget af 2 -. 11 e andra skäl äfvenledes var utsatt för faran att förfela det.
STOCKHOLM, trycSt i Ecrsteinska Tryckeriet, 182g. Leg-Samt Allm. Bese. o, Oec. Ut sk, Ull. N:o 16. i Ankom till Expecl. Utskottet ilen 8 April lBag, N:o 1 <5. Utlåtande, i anledning af väckt fråga, att alla hus och gurdar i Städerné^ skulle ovilkorligen vara underkastade Brandförsäkring, Un ett till det Vällofligé B>rgare-Ståndet Angifvet och derifrån till Utskottens handläggning remitteradt anförande , har Herr Fredric Fangenberg fäståt uppmärksamheten å de , efter hans åsigter, betänkliga följder, hvilka, genom den, efter förra Brandförsäkringsverkets upplösning, så vidt det rörde för-s bindelser till Rikets Städer, tillvägabragta reglering af nya Brandstodsbolaget, skola beredas delegarne derutinnan, sorn garanterat hvarandra skade-ersättning; och då det ej vore så vådligt, att vara Interessent uti ett stort Brandstodsbolag, sorn Uti ett mindre, då icke brandförsakrade åbyggnader i Stä~ derne äro nästan utan värde: då alla Stä dernes alla husegare, ingående i eli BrandstodsBolag, ökade säkerheten och minskade Bi/i, till Rih-St, Prat. 2 Lagsamt Allm ,BeSv. o, Oec. Utsi. Utl.NmlG. afgifterne; samt då härtill kommer, att nu .^fastställde Brandstods-afgifter äro för dryga, men kunde genom upprättandet af ett allmänt BrandstodsBolag nedsättas; har, under åberopande i öfrigt af del förhållande, sorn nu eger fum, att, enligt si Cap. 4, 5, och 6 ByggningaBalken, Brandstods-föreningar på landet äro generela, och någon individuel rätt att undandraga sig deltagande deri ej är medgif. ven, samt under öfvertygelse, att frågan omStädernes åliggande att i ett gemensamt
Adelsfane-Regementet, Corporalstunnor och Contante löner, Boställen för LifRegements Grenadier-Corpsen af de till Kronap indragne till ett belopp af 3oo6 R:dr 42 sk., Betänk anden, N:o 3o4. 5o3 sk., samt en fyllnadssumma i Contant af 48,000 R:dr; med tillstyrkande hvaraf Utskottet tillika föreslagit: att hos K. M:t R. St:r i underd. anhålla, det K. M:t täcktes hufvudsakeligen bifalla samma Förslag till Indeldta Arrae'ens lönereglering och låta det, på sätt K. M:t i Nåder finnér lämpligt, gå uti verkställighet i den mohn de påräknade tillgångarne för afsedde ändamål kunna disponeras; hvarjemte, då Utskottet för sin del varit öfvertygadt, att, hvad sålunda föreslagit blifvit, borde, för en längre följd af år, fylla behofvet för denna gren af Statsförvaltningen samt att ett större anslag för Aromens Befäl skulle öfverstiga Nationens förmåga, Utskottet tillstyrkt: att R. St:r uti underd. skrifvelse till K. M:t ang:dé löneregleringen för Armeen uttrycka en sådan öfvertygelse : att, enär Utskottet trott någon minskning uti den i K. Förslag upptagne personal kunna tillvägabringas, underd. hemställan af R.
Svea HofRält, till hvars vidare skärskådan KämnersRätten hemställt sitt beslut, som äfven blifvit af parterne å ömse sidor öfvei klagadt, har, genom utslag den 28 Oktober 1842, förklarat, att som Hirsch uti sina lill Pröfningskommitteen ingifna, ofvanomförmälda besvär, skrifvit vanvördligt och missfirmande emot Taxeringskommilléens ledamöter; till hvilken händelse dock de af åklagaren åberopade lagrum och stadganden ej voro lämplige, pröfvade HofRätten rättvist, det skulle Hirsch, med anledning af 9 Kap. 4 § Utsökningsbalken och 14 Kap. 7 § Rättegångsbalken, böta femtio daler silfvermynt, med sexton R:dr 32 sk. banko, och sin förgripelse inför KämnersRätten offentligen afbedja; Och skulle Hirsch, vid bristande tillgång till dessa böter, i stället hållas i tre veckors fängelse; hvilket HofRätteus utslag, såsom af Hirsch i underdånighet öfverkiagadt, ännu är på Kongl. Majlis nådiga pröfning beroende. Hvad angår tillsynen å domare och öfrige offentliga myndigheter, bör vid detta tillfälle, likasom i förra berättelserna skett, äfven nämnas, att, utom de anmärkningsvärda förhållanden i detta hänseende, för hvilka i det föregående är redovisadt, förvaltningen af ej mindre judieiela, än administrativa embeten föra nied t till flera anmärkningar och åtal, om hvilkas beskaffenhet och utgång jag likaledes bort inhämta nödiga underrättelser. Enligt hvad dessa gifva vid handen, kunna alla sådana af Rikets HofRätler åren 1812 och 1843 upptagna och pröfvade ärenden, dertill äfven räknade de här ofvan omförmälda under samma tidrymd afgjord», sammanfattas och indelas på följande sätt: 123 Antalet af mål, hvilka, emot domare eller andra embelsmyndighéter åtalade, slutat sig med ansvar eller annan rätAf Kongl. Svea Hof—Rätt. Af Kongl. Gö- tha HofRätt. Af Kongl. HofRätten öfver Skåne och Blekinge.
Utlåtande IV.o ÅO utaf åtskillige Motionairer väckta frågan, huruledes en Låne-anstalt kunde på ändamålsenligt sätt till vägabringas, för att för Tackjerns-tillverkarne i Riket bereda ungefärligen lika yäsendtliga förmoner, som dern Rruksegarne, genom Jern-Contoirs-inrättningen, åtnjuta, får Utskottet anmäla, att samma Betänkande , till ändring af hvars innehåll de gjorda anmärkningarna icke skulle, i Ut-? skottets tanka, hafva kunnat föranleda, redan hos de Irenne öfrige respectiye Riks-? Stånden vunnit bifall. Stockholm den 11 September i 82c). Ankom till Expcd.-Utsk. den 17 Setp. 5829. Utlåtande, i anledning af ett RiksStånds Åt er-remiss a Betänkandet, N:o 100, i fråga om rättighet för Extra RotehåU lare, att lega karlar inom Bevärings-äldern. I anledning af Välofl. Borgare-Ståndets återremiss saint gjorda anmärkningar vid nyss® Allm. Besv.- och Oec.-Utsk. Utlåtande N:0 l5o. ii nämnde Betänkande, deruti Utskottet tillstyrkt rättighet för extra Rotehållare att lega Soldater inom 3:dje, 4;de och 5:te classerna af Bevärings-manskapet, men hvilken föreslagna rättighet Yällofl, Ståndet ansett Betänklig, såsom ledande till förminskning i landets försvars-krafter, får Utskottet vördsamt anmäla, att, då Betänkandet vunnit Bifall endast inorn, Högyördiga Preste^Ståndet, men deremot redan Blifvit hos Högh Ridderskapet och Adeln, äfvensom hos Ifedervärda Bonde-Ståndet afslaget, kommer, vid slikt förhållande, frågan, ehvad resultat än återremissens besvarande kunde för öfrigt ^nedföra , att förfalla. Stockholm den ii September 1820, N:o i5o.
0c.h i (lo aritha berattelsorna i sa~nliiigeii aterfinnor man rnriationor. p&amp; samma torna. Siidana kvinnotyper af idel kiinslor och rierwr finnas v: i.l i verkligheten, dock siikert mycket mor sallan %n diktarno tycl; ax tro; sktillci ej v5ra novellförfattare något kunna varittra typen: J Det har sagts oss, srtt iinder sigmtiircii n3lru.k Sterlin döljei * sig en iinnu helt ung debutant ' på don litteriira bauan. Do prof han (eller hon) i dessa » fyra berattelser » liimnat p i sin föriiigga inge I den förhoppningen, att förf. ej blott med framgång skall betrada redan uttrampade stigar, utan iifven sliall 1cnn.na slå in på nya så- dana, med friare, friskare synvidder. D. Litteratu P i kvinnofrågan. Af de minga broschyrer, som under loppet af ett par ~nånador utkommit i bolcinai.knaden med anledning af fröken Ellen Keys tippseendev8ckande båda skrifter: wM~sOrz~Icad lcoinnokrnft och ATatul-enliga arbctsorrzrdden for kvi~~,nnn » samt » Kviniropsy7cologi och Icvinnlig logi7c w, anteckna vi f öl j a d e: 1) Misslyckad kvinnokraft af E ' llen Idström. ' 2) En protest med anledning af Ellen Keys föredrag i kvimofrdgan af Alma Clece. 3) Ett ord till fröken Elien Key och till den svenska Ii-vinnan af Mathilda Roos. Embetot att vara husm.oder. Kvinnans lcdlelse. Af Helena Ny ~ZOTVI. 5) w Karlek » och E moderlighet P. Hvad ar ordens innehörd 3 NHgra tankar framst&amp;llda med anledu. af en stridsf~: ågn för dagon af Ina Rogberg. 6) Kvinnoarbete och kvinnolycka.
Nämnd kallad, utan laga förfall, drager sig det förtroende undan, skall, enligt denna §., antingen Sätten, genom vite, tillhålla honom att sig injinnu, eller, om någondera parten så yrkar, nytt val i den uteblifnes ställe, på sätt i // §. sägs, verkställas. Da Utskottet gått till källan för förslaget, eller Lag-Commitleens förslag till ny Civil-lag, har emedlertid Ulskottet erfarit en derifrån skedd afvikelse, hvad ifrågavarande fall angår, i så måtto, att detta sednare 22 Lag-VIskotteis Betänkande j N:o 56. förslag stadgar, alt, om någon i serskild. Namnd drager sig det förtroende undan, må parterne annan i hans ställe utse, om de vilja, eller bör Rätten, genom vite tillhålla den tredskande att sig infinna. Skillnaden i dessa sladganden är således den, att nytt val bör ske, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga förslag, om endera parten så yrkar, men, enligt förslaget till ny Civil-lag, endast i den händelse, att parterne derom äro ense. I detta sednare stadgande instämmer äfven Utskottet. Då skyldigheten att biträda i serskild Nämnd bör utgöra en medborgerlig pligt, som ej någon må, utan laga förfall, draga sig undan, synes den, som dertill blifvit kallad, äfven kunna och böra tvingas att fullgöra sin berörde pligt, derest han tredskas och någondera parten sådant påstår, och denne sednare således ej, emot sin vilja, vara skyldig att i val af annan, i den tredskandes ställe, deltaga. Sådant bör endast bero på parternes åsämjande, och ej på enderas godtfinnande; och då det blifvit ålagdt den af Nämnden , som genom tredskande vållar uppehåll, att ersätta de kostnader, han dymedelst förorsakar Rätten, parterne och de öfrige män i Nämnden, anser
Bref stadgade vilkor för sammanläggning af hemmansdelar under olika hemmansnummer, eller att dessa, der de för ett matlag skola räknas, icke må tillhopa öfverstiga ett Ijerdcdels mantal, den anmärkning kan göras, att, till följd deraf, vida större tunga utaf de afgifter och besvär, som efter nyssnämnde beräkningsgrund utgå, drabbar delegare i by, som eger hemmansdelar i olika nummer, än egare af lika stora eller till och med större hemmansdelar under samma nummer, finner Utskotten sig dock icke kunna tillstyrka bifall lill motionärens förslag. Ett stadgande af det innehåll motionären föreslagit, eller ali två eller flere hemmansdelar under samma eller olika hemmansnummer, hvilka hemmansdelar tillsammans icke uppgå till ett mantal, må, då de gemensamt brukas såsom ett matlag eller en rök beräknas, skulle nemligen föranleda dertill, dels att ett helt mantal, under en hemmansnummer, som, då det under eli bruk be gagnas, nu anses såsom endast ett matlag, komme att i stället beräknas såsom tvänne matlag, dels ock alt flere i olika hemmansnummer belägna och nu såsom två, tre eller till och med fyra matlag beräknade hemmansdelar, hvilka tillsammans utgöra mer än ett fjerdedels, men icke fullt ett helt mantal, skulle kunna till ett matlag sammanslås.
Dervid får duck Utskottet till en början erinra, att det skulle möta stora praktiska svårigheter att skilja emellan en redan dömd fånge och enannan häktad person, enär alla slag af fångar på de liesta ställen förvaras i samma fängelse och äru iklädda samma slags draglén, så att det oftast vore omöjligt för en utställd väktare, helst om rymningen skedde i mörkret, alt urskilja till hvilken klass af fångar den rymmande vore att hänföra, äfvensom att i allt fall en mördare t. ex., fastän icke dömd, väl är för den allmänna säkerheten, vida mer vådlig, än en för ett mindre brott redan dömd oell kanske endast i följd af bristande tillgång till böter häktad person. Men för öfrigt får Utskottet härvid åberopa hvad Herr Justitie-Stäts* 14 Lag-Utskottets Utlåtande N:o 39. ministern i sitt yttrande till Stats-rfiJets protokoll i denna fråga anfort, nemligen alt förevarande bestämmelse vore en omedelbar följd af statens befogenhet att beröfva fängen friheten;— att säledes rättigheten att till förhindrande af fånges rymning använda våld här blifvit omförinäld, icke för alt erkännas, utan endast för att begränsas; — samt att härvid begagnade ordalag gjort begränsningen sä träng som möjligt. På dessa skäl anser sig Utskottet icke kunna frångå sitt förslag i denna del, utan får, med vidhällande af detsamma, till Preste-, Borgareoch Bonde-Ståndens antagande ånyo framlägga ifrågavarande §, sådan den i Utskottets förra Betänkande lyder. §75. Af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet godkänd, har denna § deremot blifvit af Borgareoch Bonde-Stånden till Utskottet återremitterad, på det att, i enlighet med särskilda, Utskottets förra Betänkande vidfogade reservationer, rättigheten att åtala ringare misshandel, föröfvad af barn emot föräldrar, icke mä medgifvas allmän åklagare, der ej målsäganden brottet till åtal angifven
Dervid förekommer det egna alt när detta ämne här på Riddarhuset föredrogs, så var jag den enda som förordade Bergs-Colhii indragning, emedan jag ansåg ett verk med den organisation som K. AI. föreslagit, vara lämpligaste för ärendernas behandling. Serskildt påminner jag mig att Frih. Cederström hvars bifall jag till mina yttranden sällan lyckas vinna och hvilken Saknad jag måste med resignation undarkasta 176 Den 19 April e. m. mig, äfven då lalade emot förslaget. Jag nämner detta derföre att när frågan då var sådan som Frih. Cederström nu tyckes vilja hafva den, eller att Bergs-Colhm skulle indragas, då var hail af alldeles motsatt tanka. Den som vill öfvertyga sig att förhållandet.\ var sådant, kan finna det i R. o. Ad:s Prot:r, för nämnde Riksdag, och i den del deraf, som jag har här i handen. Gr. Lagerbjelke sade att R. St. icke ville gå in på K. M. Nåd. Propos. år 1847, derföre att R. St. icke då gillade det förslag, som K. BJ. afgaf. Jag får uplysa att i R. Sl:s skrifvelse antydes tveriom ganska öppet att R. St. ansåge den collegiala formen för ärendernas behandling tjenligare, hvaraf icke lärer kunna följa annat än alt R. St. ansågo alt Golhm skulle vara qvar. När sedermera R. St. förminskade Golldi anslag, syntes sådant förutsätta den öfvertygelse hos R. St. att K. M. ändock genom minskning af lönerna på BergsColldi Stat ändock skulle kunna förordna om ärendernes ordentliga behandling. Och då nu K. M. i enlighet med R. St:rs önskan förordnat om Golldi bibehållande med inskränkning i Embetsmännens antal och aflöning, då behagar detta icke R. St. Huru förklara delta?