Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Rosenblad; I afseende på sak är det ingen skilnad emellan Frih. Cederström? mening och Hr von Hartmansdorff^, nien i afseende på form är skilnaden betydlig. Frih. Cederström förutsätter såsom positivt erkänd den förklaring af grundlagens bud, som han har gifvit, och hvilken åtminstone kan vara tvifvel underkastad. Deremot har Hr von Hartmansdorff^ förslag den förtjensten, att på samma sätt, som R. St. vid föregående riksdagar, behandla denna fråga, genom intagande af de ordalag, som R. St. begagnat vid i834 års riksdag. Det är klart, att om raan tänker lika med Frih. Cederström, så, i och med detsamma R. St. anhålla att K. M. måtte göra del och det, är det sjelfskrifvet att R. St. äfven öfverlåta rättigheten dertill; men jag för min del anhåller om propos. i öfverensstämmelse med i834 års Ständers beslut och hvad Hr von Hartmansdorff föreslagit. Frih. Boye, Ludv.: Med all den grannlagenhet jag alltid skall söka att iakttaga, när fråga är om förhållanden, som röra statsmakternas rättigheter, kan jag ej fatta annat begrepp om R. St:s och K. M:s makt i fråga om tull hevi IIningen, än att det måste vara K. M. öppet att, i underhandlingar med utrikes makter, bereda den reciprocitet, som kan anses nödvändig och bidragande till Svenska folkets fördel och nytta. Antager jag det för gifvet, som är min öfvertygelse, så behöfver icke någon öfverlåtelse äga rum af en rättighet, som redan är gifven. Jag skulle i alla fall tro, att de ordalag, som PresteSt. antagit, ej låta använda sig, emedan här är fråga om en rättighet, som vill öfverlåtas, hvilket öfverlåtande likväl ej äger grund i våra grundlagar. Jag anhåller hos Hr Frih. o. Landtm, om propos. i öfverensstämmelse med den framställning, som Hr von Hartmansdorff gjort.
En sådan åtgärd har med stora uppoffringar måst företagas med flera utländska stationer vid större städer och å mera trafikerade platser, der från en början stationerna varit tilltagna i allt för liten skala.» »Med stöd af den nu såväl inom landet som i utlandet vunna erfarenhet och med hänsyn till ofvannämnda förhållanden vid trafiken å Statens stambanor, anser Styrelsen för sin underdåniga del ändamålsenligast och äfven i ekonomiskt hänseende fördelaktigast att i stället för att, såsom ofvanföre är anfördt, låta den beräknade kostnadssumman begränsa storleken af stationshusbyggnaden jemte banhällen, från en början uppföra dessa byggnader med så tillräckligt utrymme och så anordnade, att de fullkomligt motsvara äfven den framtida rörelsens behof och blifva mera öfverensstämmande med de nyare utländska stationsbyggnaderna. “ »Styrelsen har derföre låtit uppgöra ritningar och kostnadsberäkning öfver ett stationshus jemte banhall, det förra af 490 fots längd och 64 fots bredd, och och den sednare af 500 fots längd och 103 fots bredd, inrymmande en bred platform och 5 genomlöpande banspår.“ »Kostnaden för grundläggningen och uppförandet af dessa byggnader, hvaröfver såväl plansom profiloch fäqadritningar finnas å bifogade planche I upp dragna, uppgår enligt deröfver gjorda detaljerade beräkningar till Riksdaler 726,000. Denna kostnad öfverstiger således med 407,491 R:dr den i det primitiva förslaget för stationsanläggningen upptagna summan.» »Det för centralstationen erforderliga utrymmet, som dels genom expropriation af enskilda personer tillhöriga tomter och andelar deraf, och dels genom utfyllning i Clara sjö skulle erhållas, är i det primitiva förslaget begränsad!, till den areal, sorn är belägen emellan nya Kungsh olmsbmgatan och Lappgatan samt Clara Strandgata i öster och förlängningen af Munklägersgatan i vester. Å de mellan Lappgatan och Gamla Kungsholmsbrogatan belägna qvarter är endast så stor del beräknad, som skulle erfordras för anläggning af två spår derigenom.
I anledning af förekomne yttranden, det Utskottet målte föreslå en viss 'faxas bestämmande för de biträden, som enskilde kunde påkalla af vid Styrelsen anställde Jngenieurer, äfvensom att för sådane biträden i orterne ingen annan ersättning måtte beviljas ån endast för resekostnaden, far Utskottet anföra, att, då en viss summa för undersökningar och expenser blifvit af Utskottet tillstyrkt, och Utskottet för närvarande saknar all ledning för att kunna bedömma, i hvad nion sådane må böra el - Ståts-Utskottets Utlåtande N',o 435., Litt, C, 7 ler kunna af det allmänna bekostas till fördel för enskilde, af hvilka undersökningar påkallas, men deremot föreställer sig, att Kongl. Maj:t, till hvars disposition desse medel blifvit ställde, skall så ordna förhållandena, att den nya Styrelsens verksamhet må blifva gagnelig så för det allmänna, som för enskilde, hvilka af biträde från deder anställde Ingenieurer kunna blifva i behof, har Utskottet icke funnit lämpligt att tillstyrka Rikets Ständer någon underdånig framställning i sådant afseende. Deremot har Utskottet, med afseende å det synnerliga deltagande, hvarmed den hår nedan förekommande frågan om omläggning och förbättring af de allmänna landsvågarne i Riket, blifvit inom samtlige RiksStånden omfattad; och då för tillvågabringandet af ett fullständigt och väl ordnadt system för denna del af communications-anstalterne, noggranna och vidtomfattande undersökningar blifva af nöden, funnit sig böra frånträda den i det förra Utlåtandet gjorda tillstyrkan om nedsättning af 666 R:dr 52 sk. uti det af Kongl. Maj:t till undersökningar äskade belopp; och får Utskottet alltså tillstyrka, att Rikets
En delegation af detsamma, kallad Förvaltningsutskottet, har sig uppdraget att skriftligen redogöra för beskaffenheten af Sällskapets verksamhet under årets lopp, äfvensom för derunder i Länet timade tilldragelser inom allmänna hushållningens område, hvilket hittills skett på ett förtjensfullt sätt uti de s. k. årsberättelserna. Ett ordnadt vexelbruk börjar allt mera vinna insteg jemväl hos de mindre jordbrukarne; dock sköter ännu en och annan sin jord som far och farfar före honom i 2:ne årgångar, den ena i säde, den andra i träde. I bergslagen har nästan öfver Berättehe öfver Örebro Län för åren 1851—1855. 2 10 allt blifvit infördt cirkulationsbruk i 8 skiften sålunda, att, sedan jorden ett år legat i träde, besås den med råg och bär gräs i 5 å 4 år, upplöjes derefter och besås i 2 år med hafra, hvarefter, sedan trädet föregått, enahanda växtföljd återkommer. Behofvet af foder åt det stora antal dragare, bergsbruket fordrar, förklarar orsaken till denna växtföljd. De i Länet brukliga sädesslag och proportionen dem emellan, utsädet och medelafkastningen, inhemtas af den berättelsen bifogade tabell, dervid, i likhet med hvad tillförene blifvit anmärkt, E. K. M. Befallningshafvande anser sig i underdånighet böra framhålla det faktum, att beräkningarne kunna blifva endast approximativa. Jemte de här ofvanomförmälda sjösänkningar, hvarigenom betydlig jordareal vunnits, ha nydodlingar inom Länet skett till ett belopp af 3,966 tunnland, som kunnat beräknas. Nyodlingarnas egentliga vidd öfverstiger dock säkert i betydlig mån denna siffra, enär dels en mängd mindre odliugsföretag icke kunnat deruti upptagas, dels ock uppgifter i berörde hänseende saknas för år 1831. Bland redskap af nyare och ändamålsenlig konstruktion, som under ifrågavarande qvinqvennium blifvit i Länet känd, må nämnas den s. k.
Det är slutligen O-Svenskt då det ej allenast genom småaktiga bestämmelser söker, likasom på guldvigt, afväga lika rättigheter åt den ojemförligt svagare, som åt den starkare under det skyldigheterna fortfarande äro så olika, att bestämmelser hvilka endast söndra hvad man borde arbeta på att förena, men ännu mer då det tillåter Norrmännen att yttra sig öfver hvarje förekommande Svensk fråga, under det att, som vi alla veta, flertalet af de Norska målen undandragas det Svenska StatsRådets pröfning och afgöras genom den i Christiania fortfarande, uteslutande Norska Regering, hvars »indstillinger» äfven i öfriga frågor måste inhemtas. Man torde invända att om också införandet af »Prins-regeringen» vore en vinst, qvarstår likväl i nya lagen större delen af de fel som jag hos Interims-regeringen påpekat. Ganska sannt. men M. Hrr! den nuvartde lagen, den hänger öfver oss sorn ett Damokles-svärd, hotar oss dageligen, stundeligen, vid hvarje åkomma som drabbar Konungens dyra person; den nya lagen deremot den kommer, med Guds hjelp, icke under sekler att tillämpas. Vi äro nu nog lyckliga att ega 3:ne Prinsar, thronfiiljden torde således kunna anses någorlunda betryggad, och så länge en enda Prins finnes qvar, — så länge undgå vi den nationalkänslan kränkande inrättning som kallas Interims-regering. Vinsten häraf är så stor att den enl. min tanka bordt utgöra en tillräcklig grund för Coust.Utsk. att tillstyrka bifall till den Kongl. Propostn. Nej säger man: när ett fördrag upgöres mellan tvenne folk, är ingenting småsak, om någon otydlighet förefinnes måste det rättas t. o. m. om den goda saken derigenom under åratal fördröjes. Om man handlat så för 43 år sedan, hade mycket varit olika mot nu. Väl möjligt; men denna otydlighet, den om de Svenska ärendenas föredragning, den enda verkliga, om denna otydlighet, säger jag, endast rörer Svenska förhållanden finner jag det snarare vara en förtjenst att RiksAkten derom ingenting bestämmer 486
Det skulls dessutom, enligt Utskottets tanka, medföra en väsendtelig nytta, om Kongl. Maj:t i Nåder täcktes anmana dess Embetsmän, att både föregå med goda efterdömen, och att med allvare söka befordra alla frivilliga '^öfverenskommelser, rörande medel till yppighetens inskränkning. Med anledning af den serskildt väckta Motionen, att den i Kongl, brefvet den 26 3uli 1807 gifna tillåtelse till försäljning innom Riket af conliscerade utländska varor måtte upphäfvas, får Utskottet härvid förklara sin öfvertygelse, att denna tillåtna försäljning i ganska betydlig mon bidrager till yppighetens och öfverflödets kringspridande, på samma gång, som den länder de inhemska Fabrikerna till det känbaraste förfång. Det skäl som blifvit anfördt för berörde författnings nytta är, att Tullbetjeningen, genom ett högre försäljnings pris å de confi* 420 Besv. och Ekon. Utsk. Betiinlcanden. scerarls varorna, skall ännu mera uppmur..* tras til! lurendrägeriets hämmande ; men detta skäl är enligt Utskottets tanka ej nog vigtigt, för att böra afses. Ett ibland dr, förnämsta ändamålen med förbudet emot Utländska öfverflödsvaror är, såsom ofvan är an* förrlt, lus as ock vppighetens hämmande; Det 7neäelr sorn härvid begagnas, ir Tullbevakningen; I hardel e det uppgifna skälet för Sfr;'ga varand i Författning vore gällande, skulle således medlet vara m ra kufvudsfikeligt .än Ändamålet, och det sednare subordinera tinder det förta. Det torde vara öfverflödigt att närmare visa origtigheten af en sådan slutkonst. Utskottet anser sig, af hvad nu är anfördt, äga full anledning tillstyrka i att sistnämnde Kongl, bref måtte helt och hållet till kraft och verkan upphäfva?, och att alla confiscerade varor hädanefter må endast till export försäljas.
Till nedannämnde personer inom Banco-Verket må tills vidare, utöfver deras på Stat åtnjutande löne-förmoner, följande årliga anslag BanCO-Vtskottets Memorial jV.-o 111. 9 anslag i hittills stadgad ordning af Bankens omkostnads-räkning utgå> nemligen med ~:del för hvarje qvartal, a) Till Bankens Brandchef, ersättning för de ökade hyreskostnader han måste vidkännas genom nödvändigheten att bo i Bankens granskap B:co R:dr 200: — h) Till Bankens 7 Casseurer, för att dermed belacka förluster genom möjligen förefallande missräkningar, hvardera 200 R:dr, eller tillsammans 1,400: c) Till Advocat-Fiscalen och Banco-Fiscalen, så kallade handpenningar eller ersättning för smärre utgifter i Bankens rättegångs-ärenden, hvardera, 20 R:dr, eller tillsammans 40: d') Till den ene Kamereraren i Låne-Banken, för expedierandet af lån emot guld och silfverpanter . 5o: e') Till en Tjensteman för vårdandet af Vexel-Bankens Verifications-handlingar, intilldess desamma kunna till Archivet aflemnas. 66:32. samt pä en gång för hvarje år: fj Till Vaktmästaren 8: 16. samtlige Kammardrängarne 16: 32. dito Husdrängarne 16: 32. för arbete uti Bancohusens källare, eller tillsammans 4r:32. g-) Till bemälde Vaktbetjening, skopenningar å 3o R:dr för hvardera, tillsammans 840: Summa B;co R:dr 2,638: 16. under iakttagande: alt missräkningspenningarne för Casseurerne må förhöjas till 3oo R:dr Banco årligen för dem hvardera, så vida tillgång dertill kan beredas genom indragning af någondera utaf nuvarande q
Elter att sålunda hafva utvecklat sina åsigter af ämnet, få Rikets Ständer uuderdånigst anhålla, det E. K. M. täcktes, vid nästkommande Riksdag, för Rikets Ständer i Nåder framlägga en fullständig plan för sjö-!örsvarels ordnande, i öfverensstämmelse med hvad Sveriges läge påkallar och efter beräkning af den samverkan med Konungariket Norriges flotta, som, då behofvet det fordrar, kan förväntas, samt med iagttagande af all den hushållning, hvilken, vid betragtande af landets icke öfverflödiga tillgångar, är af nöden; äfvensom att, intilldess denna plan blifvit uppgjord och pröfvad, all nybyggnad och väsendtligare reparation af linieskepp eller complellering af förråder och anskaffning af materiel för sådana fartyg måtte inställas, samt de linieskepp, som äro i det tillstånd, att de fordra betydligare reparation eller förkygguing, antingen nedhuggas till fregatter, om de dertill äro användbara och sådant anses med fördel verkställbart, eller, i annat fall, från flottan utrangeras. Expeclilions-Vlskottets Förslag till und. Skr/J veise j N.-o ijo. 3a5
Men i fråga om företag eller åtgärder, för ”hvilka afgifter eller arbetsbidrag böra enligt lag endast från hemman och fastighet utgå eller i afseende å hvilka andra grunder för kostnadernas uttaxering äro ”bestämda, ställe sig Landstinget till efterrättelse hvad sålunda stadgadt är. Då ”i andra fall fråga om afgifters uttaxering uppkommer, skall grunden derför först ”bestämmas.” Slutligen har Ridder skaget och Adeln å §:n godkänt följande lydelse: ”De ”medel, som enligt § 46 skola af länets innevånare erläggas, fördelas på häraderna ”och städerna i länet i förhållande till summan af den Bevillning efter 2:dra Ar”tikeln Bevillnings-stadgan, som från hvarje kommun för året utgår till Staten. ”Den på kommunen belöpande andel uttaxeras efter samma grund, som kommu”nal-utskylderna och uppbäres jemte dessa samt insättes af kommunernas uppbördsman i Landt-ränteriet under benämning Landstingsmedel.” Sedan vid handläggningen af andra §§ i denna förordning Rikets Ständer beslutat, att Landstinget skall ega rätt att till bekostande af företag', sorn detsamma ansett för länet nödiga eller nyttiga, besluta upptagande af skattebidrag från länets innevånare äfvensom att sådana beslut, för att blifva gällande, skola” likasom Landstingets beslut i allmänhet, underställas Konungens Befällniugshaf - Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 201. 5 vande, utom då bidragen erfordra uttaxering för längre tid än 5 år, i hvilka fall beslutet icke vinner tillämplighet, innan detsamma blifvit godkändt af Kongl. Majit och dessutom icke kan tillvägabriugas med mindre än att § af de afgifna rösterna äro derom ense, har Utskottet nu att utlåta sig i anledning af de särskilda Ståndens beslut i fråga om den grund, som vid fördelningen på länets innevånare af de erforderlige skattebidragen bör följas, en fråga, som enligt Utskottets tanke är af don hufvudsakliga vigt, att på dess lyckliga lösning hela Landstings-inrättningens framgång i väsendtlig mån beror. De särskilda Riks-Ståndens beslut i afseende på denna fråga hafva utfallit mycket olika.
Herr Stuart har reserverat sig emot besluten: 1:0 att Centonal-afgiften skall utgöras af embetsoch tjenstemäns löner; 3:0 alt, enligt i5 § af förslaget till Bevillnings-Stadga, Informatorer skola taxeras lika med embetsoch tjenstemän; 3:o emot 3g § , att manlalsskrifningarne skola förrättas genom en serskild. Comité; och 4:0 att, enligt 113 §., Landshöfdingarne icke skola ega rösträttighet uti Pröfnings-Comilen. Af Herr von Heland: Vid 1 Art. 1 ”Jag har med min röst icke kunnat deltaga uti det beslut, Utskottqf fattat, att nedsätta den personliga skydds-afgiften med 20 sk. på karl och 10 sk. på qvinna, hvarigenom, å ena sidan, en obetydlig fördel uppkommer för den enskilde, men, å andra, den ganska betydliga summan af circa 4^o,000 R:dr lör Stats-Verket går förlorad. Jag hade önskat, att en conferens med Siats-Utskottet hade egt rum, för att utröna beloppet af den bevillnings-summa, sorn erfordras till fyllande så väl af utgifterne i och för den ordinarie, som extra Slats-regleringen, innan Utskottet för sig afklippt denna betydliga del af dess tillgångar. Jag hade äfven önskat, att, om en nedsättning i bevillningen kunde ega rum, en för de skattskyldige mera väsendtlig lindring hade på andra artiklar kunnat åstadkommas, till fördel för den fattiga handtverksoch arbetande classen, serdeles q vinkönet; och slutligen, alt om ännu något derutöfver kunde afkortas, en del af skydds-afgiflen hade blifvit använd till communala behof (U ex. Arbets-inrättningar) hvarigenom den fattige på ett välgörande sätt hade återfått, icke allenast de af honom, utan äfven fått tillgodonjuta de af den förmögnare classen för mycket utlagde afgifterne. 3 Art. 3y §. Afgiflen enligt denna artikel uppkom sistlidne Riksdag, för alt söka förekomma de tali ika titlarne på högre embete än motsvarande lön.
Vid landscancelliet åter, der göromålens mängd så tilltager, alt mången landssecreterare, äfven med biträde af 3 a 4 skrifvare, oftast måste använda hela dagen på embetsrummet, om han skall medhinna der förefallande mångartadt bestyr, hvartill kommer hans skyldighet att åtfölja landshöfdingen på vissa embetsresor, såsom bevär:s-mönstriugar m. m.— vid denna vigtiga expedition har landshöfdingen ingen för göromålens oafbruten gång ansvarig person att anlita, om landssecreteraren blir sjuk, eller eljest, af hvad orsak som helst, icke kan med tjensten taga befattning. Partiel t hafva visserligen länsnotarie!' blifvit med Konungens nåd. begifvande tillsatte af landshöfdingen , utan annan pecuniär fördel, än det ringa arfvode, som de af landssecreteraren kunnat betinga sig; men om också en eller annan landssecreterare äger så goda inkomster , att han borde kunna aflöna länsnotarien, så är det icke förhållandet öfverallt, hvarförutan han, på sätt jag nyss nämnt, måste löna flera personer till sitt biträde, om ärendena skola med tillbörlig skyndsamhet expedieras. Jag hemställer i alla fall, om det kan vara i sin ordning, att länsnotarien, som bör vara embetsman på stat, af hvilken Staten således har åligganden alt fordra, lönas af enskild man, hvarigenom han egentligen är den enskildes, men icke Statens tjenare. Jag skulle visserligen kunna anföra flera olägenheter deraf, att lansnotarier icke njuta lön på stat; men jag har inskränkt mig till de väsendtliga; och den som närmare känner förhållandet, samt beskaffenheten af de trägna, snart sagdt hvarje dag tilltagande, göromfllen vid ett landscancelli, skall otvifvelaktig! jemte mig inse alla olägenheter deraf, att länsnotarie^ såsom med deras tjenstgöring och aflöning nu tillgår, icke äro annat än landssecreterarnes skrifvare.
Beträffande vidare de serskilda, vid förbudens borttagande, ifrågasatta öfvergångs-åtgärder biföll Ståndet Utskottets å 65:te sid. af betänkandet gjorda förslag, hvaremot Ståndet, med afslag af Utskottets tillstyrkande öfverst å sid. 66 förklarade, att rättigheten att införa hittills förbjudna, men hädanefter till införsel Jofgifne varor må inskränkas till de af Kongl. Majit i dess nådiga proposition föreslagna stapelstäder. Derjemte ansåg Ståndet, att sådana varor icke må införas med andra än däckade fartyg af minst 20 lästers drägtighet, samt att anstånd af ett år efter slutet af detta skulle medgifvas, innan tulltaxan i fråga örn de artiklar för hvilka förbudet blifvit borttaget, träder i verkställighet. I afseende på förteckningen öfver vid införsel tullfria varor ansåg Ståndet, att kärl och redskap af äkta porslin för pharmaceutiska och vetenskapliga behof äfven böra deri införas, äfvensom Slåndet gillade redaktions-förändringen af korkträd till korkbark, samt att rubriken eldfast sten må uteslutas. För öfrigt återremitterades denna förteckning för att af Utskottet rättas i enlighet med de beslut, som af Ständerna i detta hänseende blifva fattade. Tariffen för kredit-upplaget och transilo-afgiften bibehölls sådan den finnes i 1845 års tulltaxa med de redaktions-förändringar Utskottet föreslagit i afseende på kanel, paddy och humble. Vidare biföll Ståndet följande i nu gällande tulltaxa nödiga ansedda redaktions-förändringar: Bruneller böra ur tariffen utgå och hänföras till plommon; kobeber bör ändras till kubeber, Jlottholtz se korkträd (i noten) bör beta flott holtz se korkbark-, rätta stafningen af Glycyrrhiza bör iakttagas; ordet fritt i Bihi lill II. St.
N:o 159, i anledning af Biks-Ståndens skiljaktiga beslut i anledning af Betänkandet N:o 44. Lades till handlingarne. N:o 140, i anledning af återremiss af Betänkandet N:o 73. Lades till handlingarne. N:o 141, i anledning af återremiss utaf Betänkandet N:o 88. Lades till handlingarne, N:o 142, i anledning af återremiss utaf Betänkandet N:o lil. Lades lill handlingarne. N:o 143, i anledning af återremiss utaf Betänkandet N:o 112. Lades till handlingarne. N:o 144, i anledning af återremiss af Betänkandet N:o 115. Lades till handlingarne. Från Vällajl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Konslitutions-Utskollels Memorial, N:o 52, med förslag till ändring i 16 och 22 §§ Biksdags-ordningen, rörande vilkoren för valbarhet till Riksdagsman. Förslagen antogos uti grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. S. D. Föredrogs ånyo Banko-Utskottets Memorial, N:o 52, angående föreskrifterna i l:sta 2:dra och 3:dje Artiklarne af Banko-reglementet. Härvid förekommo: l:o. Utskottets förslag uti elfva uppställda punkter. Bifölls. med undantag af elfte punkten, som antogs, så lydande: ”För den eller dem, som under åren 1861, 1862 och 1865, på grund al §§ 54, 55 eller 57, 1 morn., kunna varda på pensionsslat förflyttade, utgår pensionen till belopp, motsvarande så väl hela lönen, som den derå beviljade tillfälliga förhöjning. Den skedda anmälan, sidan 12. Dervid lät Ståndet hero. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets Betänkanden: N:o 41, i anledning af väckta motioner om upphäfvande af hysättning.
Detta antal af 50,000 man åligger Landet, at-t wid skeende afgäng komplettera, och bör hwar och en sä« dan wara försedd med r Tröja, i par Byxor, s Skjortor, s par Strumpor, r pär Skor. r Hatt. i Capott; allt uti brukbart ständ. Siv Detta manssap kan uti fredstid icke sammandragas hwarken till Excercitie, Tjenstgöring eller arbetens förrättande; men dä Konungen finner Riket uti fara att med krig hemsökas, ma detta manssap samlas och organiseras, likwäl ej utur Provincen dragas förr än krig blifwit förklaradt eller börjadt. 6:0 Detta manssap ställes sä snart det blifwit fvrsamladt under Provincens eller Länets Ordinarie Militairissa befäl. Hwar och en som kan käfs, ssrifwa och räkna mä uti mohn af dest instgter och öfrige condurte begagnas till Underbefäl, och der större underbyggnad äger rum till Subaltern befäl. - V Ester mina ringa instgter skulle denna method att organisera prowisoriflt Landets Förswar mindre »väcka ors hos ömsinte Föräldrar, dä man betraktar att en Conscrips tion emellan 20 sch zg är binder omkring r;o a 140,000 ynglingar dä deremot denria endast drabbar det ärforher» liga antalet och således lemnar hwar och en hoppat^ ödet eller friwillg öfwerenskommelse befriar honom ifra» ett personligt upfyllande af denna pligt. Dek - Den 3 Apkil. Denna method anser jag Dven tillräcklig att intill nästa Lagtima Riksdag försäkra Rikets sjelfbestånd och scmna sä ival Ni ets Pundsförwanter ssm Dest stender ett öfwertygande prof, att Swensta Folket aldrig kanunderkufwas, och redan uti fredens fulllomligastc lugn bercdt de frafter som stola stpdda dest gränsor och hdst.sielfbcs ständ wid infallande krig, — Enda sattet att unhwika at^ minstone aflägsna detta onda.