Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Härjemte har från Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit till Stalssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten remitterad en af Riksdagsfullrnägligen Johannes Johansson från Götheborgs och Bolius Län väckt motion, hvaruti, under vitsordande af nyssnämnde ömande förhållanden, rörande Fiskrarne i länets skärgård, samt under förmenande, att de lill lindring häraf på Stålens bekostnad redan vidtagne åtgärder icke vore emot Siatssamt Allm, Desv.- och Ekon.-Ulskottens BetänkandeN',o 30. 15 ändamålet svarande, motionären föreslagit, allen lika summa, som Jiitlills, eller 1,000 R:dr, malle från näslkommande års början och intill näsla Riksdag årligen af Stals-medlen utgå lill understöd ål de Fiskare, som inrätta sina fartyg så, alt de kunna verkställa insallningar af fisken ombord och derigenom sältas i stånd alt längre lid uppehålla sig vid fisket, som nu afbryles hvarje gång, som de måste återvända hem och salla fångsten, samt att förvaltningen af desse medel mätte uppdragas åt Commillerade, som borde till hälften utses af Konungens Befallningshafvande och till hälften utgöras af Fiskare samt jordbrukare i orten. Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten hafva ansett dessa båda motioner böra af Utskotten gemensamt och på en gång handläggas, samt i sammanhang dermed äfven en af sistnämnde motionär väckt fråga, som blifvit till Stats-Ulskotlet remitterad, nemligen, alt stadgandet i 1 Cap. Sjöskade-Balken, angående Kongl. Maj:ts och Kronans rätt lillstrandvrak, matte upphäfvas, samt den inkomst, som härigenom uppkommer, deremot användas till fiskeriens upphjelpande, på det sätt, att inom hvarje härad bergadt strandvrak på lämpligt sätt och genom Commitlerade komme att fördelas bland de inom samma härad boende Fiskare.
Detta betänkande godkändes, tyvärr, dock ej af Ständerna och sedan dess har Utskottet äfven helt enkelt afstyrkt alla motioner om inrättande af förlikningskomitéer och vid de tvänne sistlidne riksdagarne ansågos de med så stort förakt, att Utskottet ej ens behandlade dem; åtminstone afläts ej något betänkande derom. Jag måste derföre ånyo försöka, om jag vid denna riksdag kan få något utlåtande öfver mitt förslag. I alla andra civiliserade länder finnas fredsdomstolar, men här i riket vill man att embete - Motioner i Bonde-Ståndet 1865. 467 männen skola blanda sig i allt; ja tvister, äfven om de gälla blott några öre, ser man ej sällan passera alla instanser af domstolar. Man bar väl sökt minska dessas antal genom indragning af Lagmansrätterna, men man bar uraktlåtit att i deras ställe inrätta fredsdomstolar och följden har blifvit Hofrätternas förstärkning. När dertill kommer, att vänskapen ingalunda kan återställas genom laga dom, men väl genom lörlikning; så ligger deri förlikningskomitéernas stora företräde, äfven om man ej skulle göra afseende på skilnaden i kostnader. Jag kan derföre ej underlåta att ånyo framhålla idéen om förlikningskomitéer, dervid jag tror mycket reglementerande ej vara af nöden och vill derföre blott föreslå några allmänna grunder, under önskan att Utskottet, derest de ej godkännas, måtte göra de ändringar eller tillägg, som pröfvas lämpliga för vinnande af målet. Jag föreslår: l:o att i hvarje församling, eller åtminstone i hvarje härad, bör finnas en förlikningskomité.
Hvarje siad, hvarje särskild trakt af en provins har sitt enskilda intresse, och den representant, som vid Riksdagen förmår att skaffa sina åsigter gehör, det må vara på öfvertygelsens eller intrigens väg, kan eljest lyckas att genomdrifva ett beslut, måhända både skadligt och obetänkt. Styrelsen ensam kan, efter noggranna undersökningar bestämma riktningen i hela landets intresse. Men på det dessa undersökningar må blifva fullt tillförlitliga, på det hvarje åsigt må hafva tillfälle att göra sig gällande, på det hvarje sido-inflytelse må kunna undvikas, tror jag det vara af vigt, att innan beslutet fattas, en komité, sammansatt af sakkunnige män, bland hvilka ingen utom Ingeniören må tillhöra den eller de provinser, hvarigenom banan kommer att löpa, må erhålla i updrag att på stället, eller under så lång tid som derföre erfordras, undersöka förhållandet, lemna alla i frågan intresserade i tillfälle att yttra sig och derefter i ämnet afgifva ett fullständigt utlät. Med afseende på den financiella delen af frågan, kunna jernvägs-anläggningar verkställas på flerahanda sätt. De vanligaste äro: a) Dä Slaten bade förlägger arbetet och luter ombesörja utförandet. Arbetet kan då bedrifvas i mån af egande tillgångar och företrädesvis å de punkter, som af en eller annan anledning anses böra först fullbordas. Banan tillhör ifrån början Staten, som således är fullkomligt oförhindrad, att för begagnandet bestämma den taxa rörelsen kräfver. Verkställigheten kan öfverlemnas antingen omedelbart åt Statens bvggnadscorps, eller ock ät någon af Europas utmärktare civil-ingeniörer, hvilken förut stått i spetsen för större jernvägs-anläggningar, och som med biträde af denna byggnadscorps och på dess medlemmar öfverflyttande sin mångåriga erfarenhet, åtager sig jernvägens utförande. De väsendtligaste invändningar, som göras emot jcrnvägs-byggnaders verkställande genom Statens omedelbara försorg äro: l:o att de blifva dyrare, än om de öfverlåtas åt enskilde. Detta inkast eger i viss mån sin riktighet, ty det är en erkänd sats, att den enskilda företagsamheten, frigjord från alla hinderliga kontroller, i allmänhet arbetar både fortare och billigare än statsmyndigheterna.
Dock njute drängar, äfvensom hemmavarande söner och må gar, som på landet mantalsskrifvas hos inhyseseller backstuguhjon, stat-torpare, förr varande bönder, eller så kallade fördelstagare, tjenstgörande eller afskedade krigsmän icke denna befrielse till godo, utan taxeras enligt 27 med mindre vid Taxerings-Comiteerne utredes och styrkes, att de af lagliga orsaker är o skattfrie, eller att de, för husbönders och aiihöriges oundgängliga biträde, vård och skötsel, äro behöflige, hvilket Comitéernas intyg bör i Protocollet intagas till verification för befrielsen Så vida Bevillnings-Utshottéts sSfemorialj Wto 3$. Så vicia genom votering i Förstärkt Stats-Utskott blifver bestämdt, att serskilde afgifter efter 2:dra Artikeln för arbetsfolk komma att fortfarande utgå, synes det blifva nödigt, att en sådan föreskrift, som Borgare-Ståndet på ofvannämnde sätt beslutat; uti denna §. intages, hvadan Utskottet tili Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Bonde-Stånden vördsamt hemställer, att i sådan händelse, ofvannämnde nya moment må efter itsta momentet införas, samt numer-ordningen å derefter följande moment rättas i öfverensstämmelse dermed , på sätt Eorgare-Ståndet vid dessa moment jemväl beslutat; hvaremot i annat fall nyssnämnde moment lärer få förfalla. 3:dje mom.
Un sälun^o löebättesil oe8ninF slisll me8- loes ölisil veebssmllet vi8 malens lleli3n8Iin^, oell, > köeenin^ 8eeme8, en oslbeuten vslissmbet ö5vee 8e>'38 jemns A3N°^. kle^eein^ens e»en, olts Ilämn»8 35 8>3t8-M3ollin6N8 inveeltls^o 83MM3N83ttni»^ , sbsll blilvs mees 5ei, oell lle^enten 8li3ll 6A3 8en till5ee888t3llelse, Ilsn bse esit stt löevänts st Os^senes oell lis cleesll li3ellvt3n8s OoelsttninAses 8li^llä53MM3 veebstL!- ji^Ilet. Oen nsrmsis 5ö,'8e1n! NA6n gs rieen^ens Oeslsitementen emellsn Le. likmätigt n^3 oeclsl^^elsen sk 8e»eiin^8-Oorm6N8 6:te , s5 mi^ besttim^ xenom en seesliil^, me8 Oiun^IsAsens i sIImLnIlet oell me8 lleZeiin^s^orwen8 o5ve>ei>8t3iumlu8e, sts^Fs, lrvillteil s^ull ntsLe^ss ocllotkeut li^en liUNA0I38. a Ar'I'««cr/e?r, E'o 2. Z Dä, Aenom cle 3t' Herrsr oell 8ven8be
Finnér man i betraktande häraf, att lifligare och mera vinstgifvande production troligen icke på lång tid kan uppkomma, derest den icke får nödig hjelp ur sin vanmagt, finner man, att de vanliga utvägar, hvarigenom Banken plägade i låneväg bispringa, af hvarjehanda orsaker upphört, så att Handels-disconten, belåningen på publika papper och actier de facto afstannat, och att något afgörande steg, hvarken till den närvarande förlägenhetens aflijelpande eller till näringarnes varaktigare förkofran, kunnat komma till stånd under en ii månaders Riksdag, och hädanefter föga lärer vara att hoppas i den vägen, så borde dock Nationen, som länge väntat förgäfves, slutligen få veta, att all den hjelp den kan behöfva måste den sjelf söka i enskilda föreningar, och att allt, hvad Banco-Utskottet kan i den vägen åtgöra, är detta Lagförslag om offentliga Bolags-Banker och ett annat, snart, som jag hoppas, efterföljande till ny Vexel-Stadga. Jag kan ej förmoda annat, än att närvarande förslag, efter erhållne rättelser, skall på det hela bli beståndande och kan derföre ej underlåta härmed ytterligare offentligen uppmana både representation och alla vederbörande att skyndsamt skrida till verket, medelst att öppna subscriptioner, välja Commissarier, sorn utarbeta Bolags-Reglor, gå i författning med plåtars, stämplars och pappers anskaffande till creditsedlar och så vidare. Inom ett par månader kunna då flere Banker vara i verksamhet. För icke längesedan ansåg man sådant omöjligt, ja både chimeriskt och skadligt; men opinionerne, äfven från de håll man minst väntat det, synas märkligen hafva förändrat sig till erkännande af de ofantliga fördelar, som ett väl regleradt system af offentliga Bolags-Banker i detta ögonblick kan medföra, och äfven capitalisterne bö'rja finna, att man sörjt för deras interesse, då tillfälle öppnas att, med begagnande af egande inteckningar, allmänna papper och contantér, få deltaga i inrättningar, som lemna både hög och säker inkomst. Mina anmärkningar mot förslaget äro följande:
De salunda walde Neprcsentanterne stola, pä den dag Konungen utsatt, sig wid Riksdagsorten infinna, och ifall någon utcbliswer, inträde förste suppleanten i hans ställe, med orubbad rättighet att hela Riksdagen biwista. All Styrelsemagt, eller den sa kallade Lagstipningen, skall tillhöra Konungen allena, och bör Ständernes befattning aldrig kunna 636 Expeditioner till Riks-StLuden. sträcka sig längre än till Lagstiftningen, hwarwid Konungens sanction behöfwes, och till beskattningen, htuilken är Ständcrnes ensak. Emellan de bada Kainrarnes prerogativer bör wara den skillnad, att den Allmänna Kammaren eller Underhuset äger bäde propositionsoch beslutanderätt, men att Öfwerhuset endast äger propositions-rätten samt rättigheten att uppskjuta och återremittera hwarje mål en gang, och wisia mäl, som grundlagsfrågor, twä till tre gänger. — Pä detta sätt ligger den werkliga Lagstiftuingsmagten i Underhusets hand, och uti Oswerhusets sörmägan att moderera Ärenderne efter Konungens och Folkets ömsesidiga behof eller önskan. i Till hela denna uppställning hör, att en be ständig Lagoch Hushälls-Beredning nedsättes, hwil > ken emellan Riksdagarne äger att utarbeta alla de ^ frågor som af Ständerne skola granskas eller afgö ^ ras. Denna Beredning bör bestä af ett bestämdt ^ antal af Landets walda Ombud, men sä att llnder i huset har en dubbel Representation emot Öfwer s huset. Konungen mä till Ledamöter deraf beordra sä mänga Embetsmän honom godt synes. Bered > ningen äge ej nägon beslutande magt. Desi älig l gande bör wara, att wid hwarje qvartals slut ut , gifwa frän Trycket sä wäl hwad den samma under den tiden utarbetat, som de srägor, hwilka äro i närmast att under päföljande qvartal tagas till ! pröfning." -i - N:o 1. Piräknad Utgift.
Emedlertid gifwer mig betragkelsen utaf Rikets och Swenste Jordbrukaren ofwanbestrefne flerfaldigt förluster, genom införskrifning af Utländske Bränwiner fullkomligaste anledning, i all ödmjukhet föreflä och tillstyrka, att för den tillkommande tiden, all införskrifning af Utländskt Bränwin mä warda förbuden: samt att, om och enär, för inträffande mist, wäxt, Bränwinsbrist befaraS och anstalt deremot tagastall, tidig utwäg mä fogaS till ärhällande af Utlänst Spannemäl, emedan sämedelst icke allenast BränwinS - tillwärknings - kostnaden, och sjelfwa winsten pä< Bränwin-, Bränningen blifwer till Rikets fördel, lita» - Den 12 October. ton ock Dranken, säsom fbrberbrdt är, kommer Ladugärdarne till nytta och gagn. Oä wärk Swensta säde, bränwin kan, genom omdistileringar, icke allenast uppbringalill högst i grad af sty ka, utan ock i dfrigit till godhet och smak yppe'ligen bereda-; sä bör det icke wara till förmodande-, att nägon Patriotiskt sinnad Swensk Man finner saknad genom dct af mig förest'gnä förbud emot widare införsel af Utländske Bränwiner: och skulle uti Medicinska preparationen, efter Kongl. Collegii Medici pröfning, nägot Utländskt Bränwin oumgängcliqeä behöfwas, sä mäste witzerligen detta behof icke kunna wara större, än att Apothckarne i Riket kunna för längre tid förse stq med ett sä best.stadt behof, ifrän Kronans osman omförmälte nu ägande Lager. Sluteligen hemställer jag ödmjukast till Hög. wälborne Herr Grefwenoch Lindt-Marskalkensamt Högloft. Ridderstapetoch A elagodtfinnanke, om icke denne min framställninq mä warda remitterad^ till Högloft.
K.öllegii Ordförande 1 Medicinal-Råd I d.O 1 d:o I d:o I Sekreterare 1 Kamrerare L Ombudsman I Aktuarie och Registrator 1 Notarie 1 Kanslist (fiiriiiijningen, 20 R:dr, motsvarar ljuspenningarne) . 2 d:o ( d:o 40 Rulr, d:o d:o ) . I Vaktmastare 1 d:o 1 Kammardräng Arlvoilo åt den person, som granskar Apotheks-räkningarne . Till gratifikationer åt e. o. tjenstemän och vaktbetjente S:gr Farmacentiska Institutet Summa R:dr Runt Löner och arfvoden. Riksmynt. Skrifvelse, N: o 222. Tab. N:o 8. Carolinska Medico-/{/rungiska Institutet. Löner och arfvodenm. m. Riksmynt. R:dr. ö. 1 Pharmaciae & Chemiae Professor 1 Materi® medic® d:o l Anatomi® d:o t Medicin® d:o 1 Artis Obstetrici® d:o l Cliirurgi® d:o 1 Professor i Kliniken för barnsjukdomar 1 d:o i Pathologisk Anatomi Fiir fyra äldre Professorer: Liiner ä 4,000 R:dr 16,000: — För fyra yngre Professorer: Loner å 3,500 R:dr . 14,000: samt dessutom lör Professorn i Anatomi: arfvode 30,500 — Läraren för Barrimorske-elevernas undervisning . 3,000 — Läraren i Medicina legalis 1,500 — Pharmaciae & Chemi® Adjunkten: lön arfvode 1,500 — Anatomi® Adjunkten: lön arfvode 1,500 Materi® medic® Adjunkten 1,000 Medicin® d:o 1.000 Artis obstetrici® d:o 1,000 Chirurgi® d:o
B:ko R:dr 1,484,234: 32. 6. afdrages beloppet af utgfler och förluster 299,558: 45. 9. uppkommer den bär ofvan, såsom vinst år 1856, utförda summa af B:ko R:dr 1,184,675: 34. 9. Behållna vinstens höga belopp för sistnämnde år, jemnfördt till det för föregående åren, härleder sig derifrån dels att Diskonternas förlags kapitaler blifvit, genom öfverflyttningar af oanvände medel i Bankens lånerörelse, förstärkta, hvadan vinsten från Diskonterna varit högre än förut och dels att vexelhandeln och försäljningen af Silfver i omynlad form lemnat betydlig behållning. De under den 31 December 1856 och den 30 Juni detta år upprättade, tryckta och med allmänna tidningarne utdelade uppgifter öfver Bankens metalliska kassa samt utelöpande sedlar och deposilions-skuld jemte obegagnade andelar af kreditivoch läne-förlag gifva vid handen, att skillnaden emellan Sedelstocken och maxiini-beloppet af densamma, beräknad enligt 116 § i Banko-Reglementet, uppgick vid förra tillfället till 278,204 R:dr 8 r:st, och vid det sednare, till 152,737 R:dr 39 sk. 7 r:st., allt B:ko. Förminskningen är föranledd af den Riksgälds-Kontoret lemnade tillåtelse att med innehafvande Hypolheks-Förenings-Obligationer liqvidera Kreditivet i Banken, hvarom närmare afhandlas i 44 § här nedan. Angående förhållandet emellan metalliska kassan samt utelöpande sedlar och depositions-skuld, få Revisorerne meddela följande uppgift för den 5 nästlidne September: Sedel s kul d: a) Utelöpande Sedlar 31,762,138: 15. 4. b~) Dito invisningar och in sättnings-bevis 28,395: 5. 6. 31,790,533: 20 lo. Depositions-skuld:
Skulle ha» före den tiden med döden afgä, borde del atersiäende af desi Bo eller andel i Boet. i händelse han more gist betalas; men om det ej räckte till full betalning, skulle efterträdaren wara answarig för det atersiäende, sä att fullkomlig säkerhet more för den längifne summan» hwai förutan det gjorde förordnande ej kunnat werkstallas. — S itt denna egendom ej stige försäljas blefwe säkerheten i afkomsten, w»d bristande af utsäste betalningar. Likaledes gillar jag, för min del, 6:re punkten, air i händelse as elddtvada Ulan någor egit forwällqnoe» län med intekning ma fä tagas va Fidei Commisi till nödwändig arcrbyggnad dä innehaswaren dera^, i hopp an undslippa dylik olycka icke skulle wilja inga i ven kostnad af Brandförsäkring, i7Z2 Den 27 November - hwaraf en efterträdare sk-lle kunna fä sig begagna, och en tillträdande Ftdei-Commistarie wo>e mera belåten an Med nägou gäld fä emottaga en bebygd egendom, än med egen bekostnad den samma a nyo f„ lgöra. — Men pa den ri!I nybyggnaden enligt räkinn ar nigifne summa, bär ben, som länet gjort, aniwara för fa stor del, som enligt best best lniugsär belöper för best byggnads skyldighet. I ber öfriga förenar jag mig med Beredningens tillstyrkande". I hwad Herr Grefwe» och Presidenten 6^ ItMborZ yttrat i afseende pä dispenser t wista sall för yngling, som ej fyllt 21 är, ark sjelf förestå sitt arf, förenade sig Herr Sekreteraren Baron Wrangel. Denäst afhördeS Herr Biskopen Doctor Ljurbecks skrifteliga yttrande af denna lydelse: ^Att mö mä af wederbörande Domare för myndig förklaras, i likhet med hwad Ärfda-BalkenS 19 Cap. 4 Z-/ förklarad genom Kongl.
Och på grund häraf får Utskottet, som följaktligen ej uti ifrågaställde hänseende kan medgifva den strafflöshet, som Herr Henschen synes åsyfta, deremot, med anledning af Herr Spångbergs förslag, vördsamt tillstyrka att Rikets Ständer för sin del måtte besluta en författning: af följande innehåll: Den, sorn, utan att vara prest, i annat fall än särskildt medgifvet är, utdelar Sakramenten, bote Etthundra Riksdaler; och vare hvar och en, sorn af sådan person emottager den heliga Nattvarden, förfallen att böta Sexton Riksdaler tre (tolva skillingar. Stockholm den 31 Maj 1854. Reservationer: al Herr Friherre Posse: »Missgernings-Balkens 1 kap. 2 § synes mig vara tydlig och klar, så att det der omförmälde straff för gäckeri med Sakramenten icke borde kunna tillämjpas i andra fall än dem ordet gäckeri efter sin egentliga och allmänt antagna betygelse innebär. Detta oaktadt anser jag icke något särskildt straff böra utsättas för de händelser ifrågavarande motioner åsyfta Då nemligen dessa kyrkliga oordningar liärledt sig deraf att bruket af den äldre handboken i vissa undantagsfall icke blifvit medgifven, och en i denna syftning vid Riksdagen väckt motion borde, enligt min åsigt, bifallas, hvarigenom' dessa oordningar säkerligen skulle upphöra; så kan jag ej förorda något borgerligt straff för ifrågavarande fall. Men skulle ock Svenska kyrkans närvarande representanter icke vilja göra några eftergifvanden uti nu omrörde hänseenden, utan härutinnan, strängare än Romersk-katholska kyrkan, fortfarande söka uppehålla en lithurgisk entormighet; så synes mig i allt fall de,t icke rigtigt att härom stadga (in särskild lag, utan härvid, med jernhård konseqvens, tillämpa Missgernings-Balkens 1 kap. 3 och 4 §§.
Genom hänvisning i noten äro berberisrötter underkastade enahanda tullbehandling som apoteksvaror, men lära, enär de i allmänhet icke användas lör medicinska behof, böra i stället inbegripas under rubriken »varor, som ej kunna «hänföras under någon af de i taxan upptagna bestämmelser». Enligt Tullkommitteens förslag och 1841 års tulltaxa voro å bleckslagarearbeten införselsafgifterna antagna, för de olackerade till 8 sk. på 32 sk. värde, och för de lackerade slagen till 10 sk. på 40 sk. värde skålpundet. Uppå af Rikets sednast församlade Ständer gifven anledning höjdes vid 1845 års tulltaxereglering tullvärdet å de förra till 1 r:dr och tullen till 12 sk., samt å det senare, tullvärdet till 1 r:dr 12 sk. och införselsafgiften till 16 sk. per skålpund; men enär, vid anställda profvägningar, de nuvarande värdena befunnits icke obetydligt understiga ej allenast de i nu gällande taxa utförda, utan äfven dem, som voro i 1841 års tulltaxa utsatta, så föreslås vid sådant förhållande i underdånighet, att införselsafgifterna må återföras åtminstone till de belopp, sistnämnda taxa innehåller. Blodiglar. Blommor. Bly. Blyertspen nor. Blår. htookbinder elolh. Broderade arbeten. Kongl. Maj:ts Nåd. Den vid sista tulltaxeregleringen å blodiglar från 2 till 4 r:dr skålpundet höjda utförselstull torde, äfven om värdet, som nu är upptaget till 10 r:dr, antages till 12 r:dr skålpundet, böra nedsättas till 25 procent derå eller 3 r:dr. Med hänsigt till det å artificiella blommor och delar deraf utrönta lägre värde, än hvartill de i gällande tulltaxa äro upptagna, föreslås att i de nuvarande införselsafgilterna, hvilka öfverstiga t.
Sitt beslut i frågan, kan det icke falla mig in, att på något sätt vilja bestrida eller lägga hinder i vägen för dess verkställighet; icke heller, att här upträda emot K. M:s Nåd. Propos. Jag vill blott göra några obetydliga erinringar vid Frih. Wredes yttrande. Frih. Wrede yttrade, att siffrornas antal är oberoende af den mätande enhetens storlek och endast beror på den noggrannhet, hvarmed jag vill uttrycka förhållandet emellan en qvantitet och den mätande enheten; men med Frih. Wredes förslag, att vid reduceringen af räntor, som nu utgå i T:r och kappar, antaga en rågad kappe lika med 2 kannor, tvillar jag, att man blir belåten och att jemförelsen låter verkställa sig, utan att man nödgas taga flera siffror till hjelp, emedan det annars blefve en, ehuru obetydlig, tillökning för räntegifvare. Anlednm, hvarföre jag i början af diskussionen saknade Frih. Wrede, var icke någon förväntan på det nu afgifne yttrandet, ty i detta fall hade min saknad varit ändå större; min önskan var endast, att få uplysning om Utsk:ns förslag, att indela kubiktummen i kubiklinier, kan vara lämpligt. Jag kan väl inse anlednm dertill, hvilken troligen är den, att det står i K. Proposrn. Bien i denna Propos. är icke något motiv till detta förslag uptaget» och som Utskm hafva funnit skäl till andra förändringar i K. M:s Nåd. Propos., så visar detta, att Utskm hafva med mycken noggrannhet öfverlagt allt hvad som i Utlåt, innehålles, och således äfven hafva någon afsigt med att låta kubiklinierna stå qvar, hvarigenom man följaktligen har en underafdela under kubiktum. Att mäta spanmål dermed kan säkerligen icke falla någon menniska in.
StatsUtskottet har derföre ansett sig vid målets behandlande böra frångå den vanliga principen för KronoLägenheters föryttrande till Skatte, enär å ena sidan fråga var endast om ett arrende-belopp af 33 Riksdaler 16 sk, men å den andra, om medlet att bevara en hel, blomstrande Stad från faran att möjligen inskränkas i sin handel och rörelse. Friherre Cederftrom\ Friherre af Nordin har upplyst, att icke Staden Gefle, utan tvänne enskilde Köpmän arrenderade Laxfisket derstädes. Till hvad jag förut yttrat, har jag blott att tillägga, det StatsUtskottet, äfven i afseende på det andra i Betänkandet omtalte Kronofisket, ej eller i allo iakttagit de grunder, som för skattelösen äro fastställde; ty det är ej nog, att sjelfva löse-skillingen bestämmes genom Auction, utan det är äfven den årliga räntan, som på så - 538 Den 25 dpril f. m. dant sätt bör fixeras, och efter hvilken köpeskillingen svarande emot tio års ränta, bör beräknas. Herr von Heijne, Georg: De tvänne Le damöter af StatsUtskottet, som i förevarande ämne redan sig yttrat, hafva så bestämdt tillkännagifvit huru förhållandet vaiit, att jag blott får med dem instärnma} och jag vågar försäkra, att Utskottet så noga som möjligt betänkt de i saken gjorde framställningar, samt jemfört dem med chartor öfver fiskenas läge m. m. Hvad Friherre Cederström anmärkt, att nemligen fiskena nu voro arrenderade af enskilde personer, är ganska rätt, men desse personer, som sjelfve äro ibland Stadens trafiquerande och mest betydande medlemmar, hafva den attention för de öfrige, som begagna farten å Gefle ström3 att de endast om nätterne förrätta fisket Jag för min del kan ingalunda tillstyrka återremiss af Betänkandet, helst jag är öfvertygad, att något förändradt resultat å Utskottets sida3 derigenom icke kan uppstå. Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg Stats. Utskottets