Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En kommenderande DiwisisnöAdfurant, som är Olwerste och förrättar s.-mma Em, bete som en Adjmant-Lommeudruit t Fransta armen. 2:0 Twenne Ofwer?ldjuranter, den enför inre, den andra för yttre ärendena. z;o En Tygmästare, Ch^sför Artilleridetaljen inom Diwisionen. 4:0 En Intendent, Chef för Beklädnads, Trotz, Utrednings och MagasinsDepotS inom Diwlsionen. 5 0 En DiwistoneLäkare, som swarar emot Förste FäitLäkaren wld en Arme, är Chef för all sjukstötlet och btträder i DiwtsivnöGrneraienS Stab för Medicllichärendrna. 6 0 Twenne Mönsterstrifware för renstrifningeu m. m. Hwar Brigad har en permanent BrigadStab, som gör tjenst hos BrlgadGeneratcn och utgöres af en BrigadAdjutant, som ar Kapiten, en BrigadLäkare och en Nlsnsterskrtfw^re. Re« 628 Den ic> Januarit. RegementsO.wartermästarne indragas. Eko» pomien inom Bakaljvnerne belörjks i fred af Regementsoch Mönsterstriftvare, i krig af antagna Kommisioner som ii^a under Jntendenkerne. Dc twenne äldste ReaementsLäkarne inom Fördelningen, näst DiwisivnsLakaren, blifwa Brigad' Läkare, en för hwar Brigad. Wid limande afgäng regler, s lönerne pä dek sattet, att inom hwar Division mä fi. nas en Diwtsiono, rwä Brigad, vch sä mönoa Bataljar.pLäkore som Bataljoner, med behörigt unden,ä'l
Med erinran om hvad i den Kongl. Kungörelsen den 18 Februari 1859 angående förändrade föreskrifter i afseende å besutenhetsoch skiftesväsendet i Stora Kopparbergs län blifvit stadgad t, eller att, i afseende på de utflyttningar, hvilka i sammanhang med storskiflesförrältning bestämmas, och hvarvid grunderna i 1827 års Skiftes-stadga i allmänhet äfven borde följas, för öfrigt skulle lända till efterrättelse hvad angående understöd af allmänna medel till utflyttningar i följd af laga skiften inom länet blifvit förordnadt, dock att understöden till utflyttningar i följd af stor-skiften icke borde intagas i de ingående ärsförslagen å dylika understöd i följd af laga skiften, utan särskildt i den ordning, som i allmänhet voro stadgad, hos Kongl. Maj:t föreslås till anordnande af medel, som Kongl. Majit då ville anvisa, har, sedan numera, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med af Rikets sednast församlade Ständer föreslagna grunder, Kungörelse den 27 September 1861 blifvit utfärdad rörande understöd af allmänna medel till utflyttningar i följd af loga skiften samt inom nämnde län verkställde slorskiftesförrältningar, och ytterligare gemensamma föreskrifter sålunda blifvit meddelade för ulflvltningsunderstöden efter så väl den ena som andra arten af skiftesförrältning, Kongl. Majit, då någon gillig grund icke lörefunncs att för utflyttningar i följd af stoiskiftesförrättningar i Dalarne anvisa medel från annat anslag än för öfriga utflyttningar, föreslagit, dels alt utfiyttningsunderslöden i följd af storskiftesförrättningar inom nyssberörda län måtte, likasom understöden för laga skiften, få utgå af det på 6:te Hufvudlileln uppförda förslags-anslag till »Utflyttningshjelp efter laga skiften», hvilket anslag i sådant fall Kongl. Majit ansett böra hädanefter benämnas »Ut/lgllningshjclp efter skiften»; dels ock att detta anslag, i nu gällande Riks-stat upptaget till ett belopp af 69,000 Ridr, mätte, i Öfverensstämmelse med den utaf Rikets Ständers år 1861 församlade
Hufvudbok inbalancerad ränta till ett belopp af 429t Rtdr 36 sk. ii r:st., och hvilket, tillagdt den ifrån samina års början och till 1826 års slut upplupne och påförde ränta efter 692 R:dr om året, eller tillsammans för dessa uren i5,23i4 R-‘<h', alltså utgör den uti Berättelsen uppgifne, till år 1827 utbalancerade räntesumma af igptS R:dr 36 sk. u r:st. Betänkanden, 3V:is 4,a» 4*3- 499 För öfrigt får "Utskottet tillägga, att afsigten med den af Utskottet tillstyrkta undersökning icke kunnat vara, att få skulden till beloppet utredd, enär detta genom Revisionerne var tillförlitligen controlleradt, utan endast att utrönas måtte, huruvida sjelfva Skulden vore af sådan beskaffenhet, att den antingen bör betalas eller afskrifvas; hvadan, i Utskottets omdöme, till grund för den underd. skrifvelsen, i afseende på skuld-beloppet, endast skulle kunna anmälas hvad sorn, enligt Utskottets Berättelse, ulbalanceras till år 1827 serskildt i capital och serskildt i ränta. Rättelser: Vid Uti. N:o 38a sidan XVI a:a raden nedifrån står: hafva instämt Iir Riben, C. W., läs: Hrr Gyllenhaal, L. H., Riben, C. IV, etc. Vid Uti. N:o 4°7 sidan 479 5:te raden nedifrån står: §årsvis skall vara månadsvis', samt 2ldra raden nedifrån står: varande läs svarande ■ N ' f;? Stats-Utsk. Betänkanden, N:q 4*3. Utlåtande öfver Hr Rosenblads, Bernh., motion innefattande förslag till bestämmande af tiden och sättet för invexlingcn och upphörandet af R:gsContoirets Creditsedlar.
Stånd redan bifallit förslaget, jag tycker, att R. o. Ad. kunde låta dervid bero. Hr Printzenskjöld, Carl: Sysselsatt inom BancoUtsk:s cancelli med granskning till samma Utsk. hörande ärenden, har jag icke varit tillstädes ifrån början af denua discussion; men af hvad jag deraf hört, finner jag, att fråga är om uppskof med behandlingen af Const.Utsk:s mern. N:o 35, ang:de tillsättande emellan riksdagarne af ett LagUtsk., som skulle handla med R. St:s rätt. Jag får då äran gifva tillkänna, det jag tillhör deras antal, som anser ett sådant uppskof ingalunda vara hvarken af behofvet påkalladt, eller med formerna förenligt. Jag medgifver, att uppskofvet kunde hafva varit i sin ordning, i händelse förslaget afsett någon viss gifven lag, som varit af Konungen genom nådig propos. öfverlemnad till Ständerne, och som af dem genom ett sådant Utsk. skulle granskas; men nu är icke så förhållandet. Grundlagsförslaget innefattar icke någon bestämd gifven anledn. för dess framställande; det afser tvertom alla möjliga fall, då fråga kan uppstå om stiftande af civil-, criminaloch kyrkolag, och måste således också på dem alla kunna äga tillämpning. Med fog kan det Den 18 April e. m. 545 det derföre icke ställas i sammanhang med pi incipbetänk. öfver den af Konungen föreslagna nya criminallagen, ulan är deraf alldeles oafhängig!. På dessa grunder vågar jag tillstyrka, att det begärda uppskofvet icke måtte bifallas. Gr. Posse, Erik: Då nu ifrågavar. förslag lill grundlagsförändring förra gången bär förevar och af R. o. Ad. blef afslaget, var jag frånvarande, hvadan jag erkänner, alt jag icke då tonnågon närmare kännedom om detsamma. Jag har nu gjort mi” närmare bekant med detta förslag. Jag kan icke instämma med Hr Akerman deruti, att det afser endast ett tillfälle, utan ja«- tror deremot, att det kan vara användbart och gagneligt vid mån»a tillfällen.
Reservation äf Herr Cederschjöld: ”Lika med Lag-Utskottet, inser äfven jag behofvet deraf, att icke allenast inteckningshafvares rättigheter i förhållande till fastighetsköpare blifva närmare bestämde och omhägnade med säkrare skydd än hittills varit fallet, utan äfven att Lagens sladganden om företrädesrätt emelian ilere köpare af samma fastighet, samt emellan köpare och arrendatorer blifva ändrade och rättade. Men då Utskottet vitsordat behofvet deraf, att inteckningshafvares rättigheter, på sätt motionären föreslagit, blifva närmare bestämde, så tror jag, för min del, att Utskottet icke hade bordt förklara sig vara hindradt alt tillstyrka, det motionen måtte lill någon åtgärd föranleda, endast derföre att motionären ej tillika afgifvit förslag till förändring af Lagens stadganden i afseende på ofvanberörde företrädesrättighet. I händelse inteckningsinnehafvares rättigheter i förhållande lill faslighetsköpare verkligen stå uti el t så nära sammanhang med förutnämnde företrädesrättigheter, som det Utskottet antydt, så föreställer jag mig nemligen, att Utskottet, godkännande motionärens förslag till ökadt skjMd för inleckningshafvare, egt magt att, i afseende på förhållandet emellan såväl fastighetsköpare inbördes, som emellan dem och arrendatorerne, föreslå sådane sladganden, som Utskottet ansåg böra blifva nödvändiga följder af detta godkännande. — Om Utskottet ej egde en sådan rättighet, så skulle Utskottet, till föga båtnad för det allmänna, ofta hindras från en nyttig verksamhet endast genom molionernes bristfälliga motivering, samt månget nyttigt förslag förkastas, endast derföre, att motionären antingen icke uppgifvit de rätta medlen till dess utförande, eller icke förstått att nämna alla de serskildta stadganden, hvilka, till följd af förslagets antagande, borde upphäfvas eller ändras. På desse skäl tror jag, alt Utskottet, som förklarat sig till alla delar instämma uti det förslag, hvilket Lag-Utskottet vid sistförflutna Riksdag i delta ämne afgifvit, nu hade kunnat samma förslag till Rikets Ständers godkännande ånyo framställa.
Preste-Slåndet den i Borgare-Ståndet den 2 Bonde-Ståndet den 2 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående anslag till bestridande af restitutioner åt rotehållarne vid Uplands Regemente, för orätt erlagda klädpenningar. (Stals-Ulsk. Uti. N:o 538.) S. Å. K. Uti skrifvelse till Rikets Ständers Siats-Utskott af den 16 November sistlidet år, har E. K. M. i Nåder tillkännagifva, att, vid pröfning af en i underdånighet gjord ansökning om befrielse för rotehållarne vid Uplands Regemente från utgörandet af s. k. klädpenningar, E. K. M., enär bemälde rotehållare, efter 1818 års Riksdag, åtagit sig att, i stället för de, i och för soldatens beklädnad, dittills lemnade bidrag, framdeles erlägga en viss andel af soldat-munderingens värde, funnit uttagandet derutöfver af det uti 4:de punkten af 1725 års knekte-contract omförmälda serskilda beklädnads-bidrag vara stridande emot den, af E. K. M. och Rikets Ständer, rotehållarne år 1818 gifna försäkran, hvadan E. K. M. pröfvat rättvist att, med bifall till berörde ansökning, från och med år 1840 och allt framgent, så länge nuvarande heklädnadssätt och dermed förenade vilkor fortforo att vara gällande, frikalla rotehållarne vid Uplands Regemente från utgörandet af ifrågavarande, med Fem Daler kopparmynt, eller 26 sk. 8 rst. för hvarje röle, erlanda afgift.
Härmed hafva vi afslutat härdningens stora kapitel och skola längre fram återkomma till de badformer, som ännu kunna återstå att beskrifva, såsom helbadet, gyttjeoch massagebadet m. fl. Julie Petöfi. En lefnadskiss af Birger Sehöldström. \ vå. grafvar! Och ingen af dem har på sin sten något namn. Långt ner i Transsylvanien ligger på den lilla floden Kukfilös strand ett högt stenrös, hvarpå vandraren vanligen lägger ännu en sten. Där hvila, vänner och fiender om hvarandra, de i slaget vid Segesvar d. 31 juli 1849 fallne, och bland dem ock. han, den 26-årige generalstabsmajoren, Ungaras störste skald, dess unge Tyrtäos, som i drabbningens vimmel nedstacks af en kosacks lans. På den reformerta kyrkogården utanför Ungarns hufvudstad stå något afsides två hvita törnrosbuskar. Skiljer man varligt åsido deras ljufva, doftande blommor och deras taggiga stjälkar, ser man, att de skugga en liten sten af hvit marmor, hvarpå man kan läsa, som sagdt, intet namn, blott dessa sex rader: Nem az enyészet Rideg tanyåja A koporsö; de vidan sajka ez, A mely veliink e Szép életböl egy Még szebb élet partjåra åtevez. * Här slumrar hon, och versen är hämtad uren af de härliga dikter, han en gång skref i hennes unga ögons glans. Bered sommarglädje åt de unga! Det var på en resa i Transsylvanien den Ovillkorligen främst bland alla skandinaviska unge firade skalden första gången såg sin tillungdomstidningar står — enligt talrika ampla offentliga erkännanden — Kamraten, illustr. tidning kommande hustru. för Sveriges ungdom. Den är frisk, fosterländsk, unHans lefuadstecknare veta att berätta om derhållande, lärorik. Hvarje moder bör därför för ett par tre hjärteaffärer, hvari Petöfi redan sin ungdom nu genast prenumerera med 3 kr. från årets början, så kunna ännu alla utkomna nummer erhållas.
Uppläst och godhändt hos Ridd. och Adeln den 29 Sept. i834> Piesle-Ståndet den 29 Borgare-Ståndet den 29 — Bonde-Ståndet den 29 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse^ i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående ändring af 8, 9 och 10 N/f. samt förklaring af 2 §. 17 Cap. Ilandels-Balken. (Lag-Utsk. N:ris' 71 & no.) S. A. K. I anledning af förd klagan öfver det misstroende till inteckningssäkerliet, som vållades af den förmonsrätt, Lagen i 17 Cap. 8 §. IlandelsBalken tillägger vissa der uppräknade fordringar, framför inlecknade, samt med framställning af de många skäl, som påkallade ett förändradt förhållande i detta afseende, har E. K. M. i Nådig Proposition af den 1 sisth Mars föreslagit, att, med upphäfvande af 8, 9 och ro §§. i nämnde Cap. och Balk, antaga följande med Lag-Comitéens förslag till Civil-Lag hufvudsakligen öfverensstämmande Lagbud: ”Har någon fått inteckning i gäldenärs fasta: egendom, ege förmonsrätt. i samma egendom och i den afgäld, sorn under Concurstiden deraf faller, för hufvudstol, så ock för räntan intill betalningsdagen; dock galle förmonsrätt lill ränta, som före Concursens början upplupen är, ej för längre tid än 3 år. Är fast egendom intecknad för fleres fordringar och räcker den ej till för alla, bafve den, som äldre inteckning eger, företräde. Sedan lages omyndigs fordran i hnfvudstol och ränta lill betalningsdagen hos föräldrar och förmyndare ut. Äro förmynderskap flere; ege de omyndige sig emellan lika rätt.
De breda motvecom ken, som utgöra sjelfva kjolen, prydas hvart och ett med soutachebroderier i blått, äfvenså det förlängda lifvet, hvilket markeras af ett i zigzag ordnadt sammetsband. Isättningen och ståndkragen utgöras af blå plysch. Västuppslagen böra deremot vara af i färg öfverensstämmande siden. D e på ryggen anbragta stora bandöglorna har man åstadkommit af tjocka, breda ripsband. Hatten, hvilken likaledes är förfärdigad af blå plysch och prydd med bandöglor, bildar en klädsam 5- Fig. 10. Dagny ?.e haft. DAGNY T D I SKR F I T FOR SOCIALA OCH LITTERARA INTRESSEN FREDRIKA-BREMER-FORBUNDET L D-n, En stor maus hustiu platlsdda Roos, En mode1 I En f d g s om pensionsratt Boklcomzth, Om granskningen af nojesbocker for barn och ungdom Meddelanden fran Fredrika-Bremer-Forbundet. Den svenska kvmnans deltagande i varldsutstallningen Pris pr i Cliicago 1893 För Förbundets medlemmar kr 2 50 {For icke medlemmar 4 00. Norrvikens Träilgardsskola, Aby, borjar sin andra kurs den 15 januari 1893. Manliga och h n l i g a elever mottagas Anmelningar ske till andertecknad eller till skolans forsta lararinna, froken Agnes Rundberg Inackordering erhålles pH platsen Vidare genom prospekt och korrespondeas Norrvikens Tradg %rdm i oktober l892 Rudolf Abeli ' n. Försäljningsmagasin såsom för F runtimmersarbeten, Välhader, Nationaldrägter, Träsniderier, Vadstena Spetsar, Broderier, Stickade och Virkade arbeten, Barnkliider, Dekorationsartiklar, Dockor, - Leksaker m. m. Utstyrslar - och alla slags Fruntimmersarbeten forfardigas. Märkning verkst alles. Rekvisitioner f r i n landsorten expedieras skyndsamt Utmark! arbete, Filrijansten sommerskans, Billiga priser. Alim.
— Från Lag”mans-Rätt i Vermeland, Helsingeland, Jemtland, Herjedalen, Medelpad och Ångermanland, på den Sextionde dagen. — Från Lag”mans-Rätt i Vesterbotten och å Gothland på ”den Nittionde dagen. — I Götha Hof-Rätt: ”Från Lagmans-Rätt i Östergöthland, Calmare ”Län, Småland, Skaraborgs och Elfsborgs Län, ”på Fyrationde dagen; från Lagmans-Rätt i ”Halland, Dahls och Bohus Län, på den Sexti’’onde dagen. — I Hof-Rätten öfver Skåne "och Blekinge från derunder lydande Lagmans”Rätter, å Fyrationde dagen. — I Vexeloch ’’Sjö-Rätts«Saker vare tid hälften kortare, att fullfölja vad ifrån Härads-Rätt i hvarje ort till ”Hof-Rätten;” — Samt Justitise-Canceliers-Ämbetet, som i sammanhang härmed i underd. hemställt, om icke det vore nödigt att stadga tiden för bevakande af mål, som från Hof-Rätten i Christianstad till Högste Domstolen fullföljas, ansett att, då den tid af Frenne månader, sorn från Götha Hof-Rätt är bestämd, icke syntes fördra tillökning, någon annan förändring af Lagens stadgande i 30 Cap. 9 §• Rättegångs-Balken icke vore af nöden, än att den nya Hof-Rätten varder deruti nämnd, i enlighet hvarmed, detta Lagrum torde erhålla följande Redaction: ”1 de saker som i Svea Hof-Rätt dömde ’äro, skola parterne ställa sig hos Konungen in ’ före klockan Tolf, Två månader derefter; Från ”Götha Hof-Rätt, samt Hof-Rätten öfver Skane foch Blekinge Tre månader: hvar månad till 726 Proposition om Hofr. Öfv. Skane o. Blekingel ”trettio »lagar räknad, och ej den dag då Domen ”föll. — Faller den tid å Helgedag, gånge ”derom sorn i 25 Cap. 23 §. sagdt är.
och J., Stafnäs, 3: —; Fru Carl Smith, Trelleborg, 10: —; Moster, Stockholm, 5: —; Lille Sten 2: —; Anna och Olle 1: —; Greta och Estrid 4: —; Lilla ADnita 0: 50; S. A., Karlskrona, 2: —; Elis. Christ. Elfving, Färjestaden, 5: —; Skolbarnen i Ahlsborg, H V e t l a n d a 5: —; A. T. R. A. och H j. 3: —; Anna Bill, Orrnäs Hotagen, 5: —; Thelma (Sorgetröst) 4: —; S.a Kronor 271: 90. " Magra betraktelser ningsvärdt öfver ett anmärktidstecken. ärleken lär vara blind, påstås det, och nog ser man dagligdags underliga partier, som tyckas bestyrka, att parfvelu med pil och båge ej har sin fulla syn i behåll. Han har j u också hållit på i så många tusen år, att det rent af vore ursäktligt, om han började slappna till på gamla dagar. Men kanske ändå att man gör guden orätt. Kanske kärleken ännu är lika ung och lika träffsäker, som han alltid varit. Kanske det är världen, som har blifvit gammal och skumögd, så att hon ej ser mer än till ytan af saken, ej fattar svårigheterna i skyttens konst, ej skönjer alla de fina trådar, som draga hjärta till hjärta, och kanske den gamla skumögda världen till på köpet har fått på sig ett par konvenansbrillor, genom hvilka hon ser lifvet ännu mera på tok. Jag skall säga, det kan nog inte heller ha sig så lätt att vara Amor nu för tiden som i de gamla goda dagarne, då nymfer och fauner skalkades i lundarne och herdar och herdinnor vigdes utan både magistrat och präst, medan själfva den kyska Diana fängslades af Endymions skönhet och endast Narcissus speglade i källan sitt själfbeundrande jag. Egendomligt och outransakligt nog har Narcissus fått en ofantlig skara afkomlingar, oåtkomliga för kärleken likasom stamfadern och tynande bort i negativ, själfbeundrande tillvaro likasom han.
Hr von Hartmansdorff här utvecklat, ber jag att nu endast få fästa uppmärksamheten på den enligt min öfvertygelse särdeles stora våda, som skulle uppstå deraf att Statens enda gevärsfaktori blefve genom arrende ät enskild person öfverlåtet och detta icke blott derföre, att Staten, såsom Hr von Hartmansdorff ganska riktigt anmärkt, derigenom hindrades ifrån att anställa försök med nya modeller, så länge de gamla kontrakterna efter en äldre modell ägde bestånd, ulan äfven derföre att de särdeles dyrbara machiner, som för berörde faktoris räkning äro anskaffade, möjligen kunde uti en arrendators hand blifva mindre väl vårdade, och då de vid arrendeårens slut återlemnades, befinnas i ett väsendtligen försämradt skick. Dessutom måste jag erinra derom, att, efter hvad jag tror mig veta, det icke finues något enda Europeiskt land der icke Slaten anser såsom sin ovilkorlig» pligt, att för egen räkning bedrifva gevärstiliverkning, åtminstone vid något enda faktori. Hvad Gr. Lagerbjelke anmärkt om kanontillverkningen, kan icke tillämpas på gevärsfabrikation. Alla kanongjuterier i Sverige tillhöra för det närvar, enskildta personer, och Staten kan genom kontrakter med deras ägare, förskaffa sig sitt behof af kanoner. Om Slaten ägde ett dylikt gjuteri skulle jag för min del afstyrka allt utarrenderande deraf åt enskilte. Jag ber att få fästa uppmärksamheten derpå, att i fråga om Husqvarna, som förut varit en Statens tillhörighet, men i sednare tider blifvit åt enskilte personer upplåtet, har Staten numera kommit på den punkt, att den icke kan något så när bestämma priserna på de derstädes för dess räkning tillverkade gevär, i thy alt priserna ständigt stigit, så att de enligt sista kontraktet uppgått ända till 21 ndr 45 sk., då deremot för den tid som sista revisionen omfattar, priset icke var högre än 20 r:dr 24 sk.
— Långt derifrån, kärleken är icke så långlifvad, det är endast hatet, som är envist, och ett så orättvist, så löjligt hat! Malkolm stödde hufvudet emot sin magra och hvita hand och teg i några minuter, under det att Alf granskade hans uttrycksfulla ansigte, som blifvit mycket förändradt sedan den qvällen, hvarom man nu talade, och tydligen tillkännagaf, att något verkligt lidande träffat den fordom glada och friska, unge mannen. Slutligen utbrast han helt plötsligt, med ögonen stirrande framför sig och en röst, hvars uttryck kom Alf att spritta till af öfverraskning. — O, min Gud, om jag kunde återskaffa den olyckliga peruken! — Hvad säger du? — utropade Alf, nästan förskräckt öfver kontrasten imellan den allvarsamma och sorgliga tonen och de löjliga orden Malkolm uttalade. — Du förstår mig icke, du finner mig bra besynnerlig eller hur? Det var verkligen det lindrigaste uttrycket för den bekymrade Alfs tankar, han teg och såg generad ut. — Ja, jag ser det, jag skrämmer dig med min så der oförberedt uttalade tanke. Jag vet hvad du misstänker, men ännu har jag verkligen mitt förnuft i behåll, ehuru det kanske icke räcker länge. Se så, glöm min vana att tänka högt! Jag vill nu lugnt och noggrannt berätta dig, huru jag råkat i det olyckliga nervösa tillstånd, hvari du ser mig, det vore verkligen den dummaste och löjligaste händelse i verlden, om den icke tillika vore den mest infernaliska. Malkolm steg upp, och liksom med våld afskakande de sjukliga griller, hvaråt han nyss tycktes hafva hängifvit sig, återfick han något af den fordna otvungna och behagliga ton och det sätt, som Alf varit van att se hos honom. — Se här, är tobak och pipor. Vill du kanske röka, ty min berättelse är lång och tålamodet kunde möjligen förgå dig, — fortfor han, visande på en liten vacker, men tydligen mycket litet begagnad piphylla, ty den tidens unga herrar visste ännu icke om elegansen och behaget af cigarrrer. — Ja, om det icke generar dig, du tyckte aldrig om tobaksrök, vill jag minnas?
När derigenom utlåningen emot pant af fastighet lättades, trodde Utskottet, att den inneliggande fonden, som kunde blifva ofruktbar, skulle förminskas, och att således det skulle vara tillräckligt, om totalsumman af lån på lös pant eller reverser bestämdes till 3o,ooo R:dr. När man således jemkat på båda sidor, tror jag ändamålet kunna fullkomligen vinnas, och anhåller i följd deraf om proposition å Utskottets ifrågavarande framställning. Herr von Hartmansdorff: Om man såsom skäl, att bestämma en så stor utlåningssumma på inteckning, som den Utskottet antagit, skulle använda den grund Herr Riben anfört, att då Ridderskapet och Adeln sjelfve valde RiddarhusDirectionen, borde åt hennes omdöme öfverlemnas, att bestämma lånesummans storlek, så kunde man sträcka förtroendet derhän, att för Directionen ingen instruction behöfdes, emedan Ståndet sjelf valde hennes ledamöter, och kunde i alla mål förlita sig på deras urskiljning. Men jag får erinra, att genom de delar af instructionen, hvilka redan äro fastställda, finnas föreskrifter, som bjuda, 122 Den 3o Jun ii f. m. att om kostnaderne vid reparationer öfverstiga ioo R:dr, skall företaget utbjudas på entreprenade. Då Directionens egen pröfning blifvit inskränkt i saker af så ringa vigt, synes en begränsning i dem, som äro vida betydligare, icke innebära någon motsägelse, — Herr af Ekenstam bar ganska riktigt anmärkt, att om låntagaren är aldrig så säker, när länet lemnäs, kan han sedermera träffas af olyckor, och fast Egendom ofta öfvergå i annan mans hand. Man har äfven erhindrat, att redan en säkerhet för räntemedels utbekommande, nemligen borgen för deras ordentliga betalning, blifvit föreslagen till indragning, och att vissheten om räntornas utbekommande i rättan tid derigenom förminskas.