Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till ilen sista talaren hemställer jag, huruvida det nu kan vara lämpligt, närUtsk:n öfverlemnat organisationen af denna styrelse till Konungen, och Ständerne äro fördelade på 4 rum, der de hvar för sig skola besluta, att nu väcka fråga om särskildta förslag i den delen, eller om fördelning på Ingeniör-corpsen af den nya styrelsen. Jag bestrider ic - 312 Den 22 Ma rs f. m. ke den besparing, icke eller den nytta, som en sådan anstalt kunde åstadkomma, men då bör förslaget utgå ifrån Styrelsen. Om man nu på förhand vill framkomma dermed, anser jag ej vara rätt, utan må ett sådant förfogande komma att utgöra en cura postelion Jag anhåller, alt R. o. Ad. ville förena sig med PresteSt. hvarigenom 2 Stånd blefve ense om ett och samma beslut. Frih. Cederström, Jacob: Så högst nyttigt det är att anvisa medel på sätt Utsk. föreslagit eller enligt med PresteSlts beslut, 8,000 r:dr årligen i 4 år, med tillsammans 32,000 r;dr efter afdrag af den utaf Utsk. äfven föreslagna summan af 5i6 ridr 12 sk., för att användas till undersökningar och planers uppgörande, för så väl väganläggningar, som vattencommunicationer och broars byggande m. m., så högst skadligt och menligt inverkande på ordningen inom Riket skulle det blifva, om en särskild styrelse organiserades, som med alla dessa särskilda befattningar skulle få något att skaffa. Vi måste erinra oss, att i afseende på väganläggningar, brobyggnader och mera dylikt, måste man i Sverige förfara efter allmän lag; att således häradet, inom hvilket sådana arbeten kunna komma i fråga att verkställas, skall inför häradsrätten höras öfver en slik fråga, och att det af häradet beror om t. ex. en väganläggning skall ske, så framt denna anläggning skall af häradet bekostas, och att det således icke går an att skapa styrelser, som möjligen kunde pålägga häradena andra skyldigheter, än de förut i lagen hafva sig ålagda. Nåväl! jag kan således icke annat än för min del afstyrka organisationen afen ny styrelse för dessa slags ändamål.
Utskottets förslag till förändrade redactioner af 4 och 38 §• §. i Regeringsformen af Ridderskapet och Adeln ogillades. S. D. Vid förnyad föredragning af LagUtskotiets den 20 sistlidne Februarii afgifne samt den 7 dennes f. m. på bordet lagde ytterligare Betänkande, uti den väckte och till Utskottet återremitterade frågan, angående förändring uti straffet för Hållkarl, sorn fordrar drikspenningar af resande eller dem med ovett afredar; fann Höglofl. Ridderskapet och Adeln för godt, alt, med godkännande af samma Retänkande, Lag-Utskottets den 8 sistlidne Januarii i ämnet först afgifne Utlåtande gilla. S. X>. Föredrogos å nyo och gillades följande Lag-Utskottets den 20 sistledne Februarii afgifne samt den 7 dennes förmiddagen på bordet lagde Betiinkanden nemi. 1. Öfver Herr Borgmästaren J. HEkstrands Memorial, angående förtydligande af Lagens stadgande i 17’ Cap, Gifterrnåls-Balken om beräkningsgrunden för beloppet af fördel. 2. Öfver det af Riksdags.Fullmägtigarne Olof Wikström och Johan Jakob Hutberg samt Johan Wiklund uti Memorial gjorde förslag om bestämmande af en viss afgift till Kronofogdarr. e i Vesterbottens och Norrbotiens Län, då de icke sjelfve ulan genom Länsmännen låta verkställa Utslag i Utsökningsmål , äfvensom öfver Riksdags-Fullmägtigen Anders, Danielssons väckte fråga om fastställande af Länsmännens, Nämdeoch Fjerdingsmännens rättigheter att enligt ’j 88 Brot. ZJtdr, d. 12 Mars* 1818, K rono Fogdens ordres och på dess ansvar verkställa utmätningar i private mai. 3. Öfver Friherre C. L. Stael von Holsteins Memorial, rörande bibehållande af Författningen att g:del af Ström alltid bör hållas öppen. 4:0.
Visserligen äro försänkningar på dessa båda ställen gjorda uti sunden; men dessa försänkningar, som bestå af små på holmstränderna plockade, till större delen kullriga stenar, äro af den beskaffenhet att icke mer än högst en timmas tid erfordras för att göra passagen fri. Om sanningen af detta högst eftertänkliga förhållande icke kan förnekas, så torde för en hvar blifva klart, att det nu, då genom Konung Fredrik den 7:des frånfälle en sådan händelse inträffat, hvarigenom den politiska förvecklingen kommit uti ett mycket förvärradt stadium, ej längre går an att lägga armarne i kors. Att handla blifver nödvändigt. Men det är ej nog att man anslår stora summor för försvarsverket; man måste äfven bestämma alt medlen skola användas på sådant sätt, att det hufvudsakliga ändamålet, som måste vara att värna så väl liufvudstaden och Mälaren som våra kuster mot fiendtliya anfall, verkligen uppnås. Att detta ändamål icke kan vinnas genom anläggande af stora och dyrbara fästningar, till hvilkas uppförande decennier skulle åtgå, torde för hvar och en vara klart. Man måste välja en sådan utväg, hvarigenom detta vigtiga ändamål så skyndsamt som möjligt, eller inom loppet af några månader skulle kunna uppnås. Till lycka för Sverige har en af dess söner gjort en snillrik uppfinning, genom hvars användande såväl Sveriges gamla hufvudstad, som hela rikets skärgård inora nyssnämnda korta tid kunna blifva betryggade mot fiendens anfall, jag menar de Nobelska undervattensminorna, hvilkas ofelbara verkan i detta afseende redan blifvit pröfvad vid Cronstadt, Sveaborg och Åbo åren 1854 och 1855, då Engelska och Franska flottorna af fruktan för sådana minor icke vågade nalkas inloppen till nämnda städer. Sedan jag erhållit upplysning derom, att enligt ett detaljerad! förslag, som Herr Ofverste Hagelstam till Herr Sjö-ministern oflemnat, det skall för fullständigt försvar af såväl Stockholms och Öregrunds skärgårdar, som af inloppet till Södertelje, erfordras tillsammans 3,270 sådana minor, hvilka, efter ett pris af 75
Direktionen afgifvit det infordrade underdåniga förslaget till förbättrade pensioner för all flottans gemenskap, deraf inhemtas, att med bibehållande af föreskriften om pensionärernas af gemenskapen indelande i 5 klasser samt de genom 1838 års Reglemente för Amirulitets-krigsmans-kassan stadgade grunder (utom hvad förhyrde under-officerare och invalider af Timmermansoch Handtverks stater! vidkommer), endast 2 olika gro d a tioner af pensioner blifvit föreslagna, nemligen för mäster-Iots, matros, kanonier och distinktions-korporal från 180 Rrdr Runt, för svårast blesserade, till 48 R:dr för minsta tjenstetid och åldersår (i stället för 75 och 22V2 R:dr), samt för öfrig gemenskap högst 100 R:dr och minst 30 R:dr (i stället för 45 och 13V2 R:dr), äfvensom att för daglönare pä Invalid-stat med underhåll särskilda lägre pensionsbelopp blifvit utsatta, enär dessa invalider väl, enligt 86 § 3 mom. i Reglementet, fått sig tillförsäkrad pension jemte invalidunderhållet, men denna pension dock ansetts böra vara mindre än de öl rigas, då invaliderna äfven med denna mindre pension uppbära större underhåll än andra afskedade. Derjemte finnas å förslaget upptagna förbättrade nådegåfvor åt mäster-lots-enkor med 60 R:dr och enkor efter öfriga gemenskapen med 36 R:dr (i stället för 50 R:dr och 18 R:dr), att under samma vilkor, som hittills, eller alt männen i tjensten omkommit, åtnjutas i 6 i stället för nu bestämda 5 år, på sätt, hvad angår utsträckningen af tiden, redan blifvit af Amiralitets-staterna medgifvel och äfven i det af Direktionen särskildt afgifna förslag lill förnyadt reglemente för kassan intaget. För öfrigt och då i nu gällande Pensions-reglemente förhyrde
ICJ Slats-Utskotlelé Utlåtande N.o 5g. detta ämne Utskottet lillhandakomne handlingar innehålla, har, å ena sidan, Utskottet väl funnit det icke kunna nekas, att Embets-oeh Tjenstemän, som utan dom och ransakning entledigas, få, genom mistningen af den å lönen aftjenade begrafningshjelp, vidkännas en ytterligare förlust; men då, å den andra, deremot förekommer, att det föreslagna undantaget i nu gällande Författningar för vacanceoch nådårsbesparingen å civile Embetsoch Tjenstemäns löner i allmänhet skulle, ej allenast i flere hänseenden medföra svårighet och olägenhet genom olika tillämpning af samma författningar, så väl vid löners tillträdande, som i afseende å afgående Embetsoch Tjenstemäns rättighet till begrafningshjelp, samt dervid gifva anledning till flerfaldiga missförhållanden, än äfven förorsaka Stats-Cassan en icke obetydlig årlig utgift, härledd från den ersättning, hvarå Civil-Stalens Pensions-Inrältning, genom besparingarnes upphörande, egde rättmätigt anspråk, tror Utskottet sig, för de mera sällsynta fall, att innehafvare af högre civila eller förtroende-embeten blifva utan dom och ransakning derifrån skiljde, icke böra tillstyrka något undantag från nu gällande föreskrifter, utan hemställer, att Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att liggemånaders och begrafningshjelps beräkning vid tillträde äfven af ifrågasatte högre civila embeten och förtroendet jcnsler må fortfarande ega rum. Ankom till Exp.-Utsk. cten i5 ApriT kl. 11 f. m. Utlåtandej i anledning af de äreh i83o och i83aförsamlade Rikets Ständers Revisorers till Rikets Ständer afgifva Berättelser, om verkställd gtaåskning af RiksgäIds-Contoretj det derunder lydande General-Assistahce-Contoret och Götha Canal-Bolags samt Malmö f. d. Discont-Verk.
Man hörer en allmän klagan öfver allt för dryga och tryckande Contributioner; man ser fattigdomen, nöden och penningebristen vara i ett jemt stigande inom den Den 19 Maji e. ra. jordbrukande classen, som är den egenteligen skattdragande delen af Nationen, och man hör beständiga önskningar, att utskylderna måga nedsättas, och folkets bördor lättas. Men derpå göres intet afseende, och någon lindring påtänkes icke. Månne det då är med en sund Politik och en rätt Statslära förenligt, att vid hvarje Riksdag tillskapa nya Utgifter, och framkomma med oupphörliga projecter, hvilka alla gå ut på progressiv förhöjning i folkets utlagor, för att kunna skaffa medel och tillgångar till de enorma utgifternas bestridande och de gigantiske projecternes genomdrifvande. Nöden är stor, ganska Stor bland pluraliteten af Jordbrukarne, och äfven inom de andra folkclasserne, som höra till medelståndet, Näringsidkare och arbetande hopen inom Städerne, Handeln, den egenteliga och rätta källan till ett Lands välmagt och styrka, är i ett jemt aftagande. Exporterne svara på intet sätt mot Importerne. Jordbruket finnér ingen uppmuntran; Landtmannen arbetar och -— suckar. Han nekar sig äfven den minsta beqvämlighet, blott för att kunna skrapa ihop så mycket contante penningar, som behöfs till Krono-utlagors afbördande, och räntors samt tjenslefolks löners betalande. Han missbjudes för sine varor, och får mången gång med tårfulla Ögon återföra ifrån Städernas torg den slöjdeproduct han derstädes för en |:del af värdet bönfallande utbjuder till salu.
Herr Lagman klngestroms ans märkning är ganska wäl grundad. Jag kan för min del ej bifalla den förestagna suspension. Jag skulle mycket häldre förestå at i detta mål alldeles gä ifrån Betänkande!; men jag har tllstyrkt bifall til vet samma, emedan jag trott, at et skrämskott wid sina lilfällen, icke kunde wara onyttigt. Herr von lilnZ skir öm, faner, proponeraäs at stutet af första delen i tredje lAomLmer kund? utgå. Herr Grefwe» ost) L a n dt - M a rskalken. Jag får först proponsra Högloft. Ridderskaper och Adeli, bifall til Betänkandets innehall. NopadeS Nej och Ja. Grefwe IV! örner, O ari 6 abris!. Jag alskar ej ar uppehålla Högloft. Ridderskapet och Adeln, och beger mig fran alic yrkande om VorsrinA, mot förbehåll at i ?rokoco!Iet matte arnecknas, det jag ej funnit mig kunna ställa Ständers Fullmägtlga under Domstol/ Grefwe Ista milton. Om jag skulle lemna mit bifall, sa ware det med wiikor, at HafRatteNS Oiviston skulle sitta under tysthelS Ed. Herr Grefwe» och sandt - Marskalken. Bifaller Högloft.
Vid stadgandet uti 2 §• angående ansvar för den, som, till undersöknings anställande obehö. rig, företager visitation, elter ehuru dertill behörig underlåter, att fullgöra de dervid enligt förevarande författning honom föreskrefne åligganden, fann Kongl. Maj:t böra tilläggas, att Ämbetseiler Tjensteman borde i detta fall äfven hafva förverkat tjernsten och Extra Betjent ali rätt att till ordinarie tjenst befordras, jemte det han borde skiljas från det verk der han var antagen, äfvensom Kongl. Majit i anledning af hvad i samma §. förekom angående förbud emot visitationers anställande nattetid eller sedan morkt blifvit, ansåg nödigt, alt uti en särskild §. närmare och mera bestämda föreskrifter i denna del lemnades, så väl om beskaffenheten af de visitationer, hvarå detta stadgande hade afseende, som om tiden på dygnet, då, efter årstidernes olikhet, slike visitationer fingo företagas, i hvil - Praposition om Lurendr, 0. Tull försnillning. 759 ket ändamål Kongl. Majit i nåder förklarade, att med undantag endast af de händelser, då varor anträffas antingen vid ankomst till Stad der tullbevakning hålles eller på hviloställen under forsling eller , på vägar, eller å gata i Stad; i hvilka fall desamma kunde vid hvad tid som heldst på dygnet uppå skäliga anledningar anhållas, visitationer efter lurendrejadt eller tullförsnilladt gods ej finge företagas på annan tid af dygnet än efter kl g om morgonen och till kl. 3 på eftermiddagen under November, December, Januarii och Februarii månader, efter kl. 8 om morgonen till kl. 5 e, m. under Martii, April, September och October månader; samt efter kl. 6 om morgonen till kl. 8 om aftonen under de öfrige månaderna af året.
Men tillika torde en prescriptionstid böra utsättas, inom hvilken alla, icke redan förfallna anspråk af denna natur, skola göras gällande. Jag får sålunda föreslå: ]:o att pröfningen och afgö.randet af alla s. k. äldre kronofordringar öfverlemnas frän administration till domaremakten, på så sätt, att de i lorta instansen upptagas och afgöras af Svea Hofrätt, samt derifrån kunna vädjas till K. M. i Dess Högsta Domstol; 2:o att alla vid detta års slut i Kammarcoll. anhängiggjorda och ännu oafgjorda mål af detta embetsverk öfverlemnas till K. Svea Hofrätts pröfning, börande sedermera en kungörelse, upptagande målens titel, 3:ne gånger införas i sä viii Svenska Statstidningen som Finlands allmänna tidning och HamburgcrCorrespondenten, uppmanande vederb. fordringsägare att, inom ett år efter sedan denna kungörelse varit 3:dje gången införd i samtliga dessa 3:ne tidningar, deras talan vid Svea Hofrätt fullfölja, vid vite, att den eljest ansågs försuten; 3:o att likaledes en kungörelse utfärdas, som i samma tidningar infördes, uppmanande hvar och en, sorn förmente sig äga dylik fordran hos Svenska Kronan, att inom tvenne år efter att denna kungörelse varit i nämnda tidningar trenne gånger införd, densamma hos K. Svea Hofrätt i laga ordning anhängig göra, vid vile alt den eljest ansågs försuten; 4:o att vid afgörandet af dessa fordringsanspråk allmän lag oell de särskildt i afseende pä dem utfärdade författningar tjena till efterrättelse; 5:o att Kronans rätt bevakas af Kammarcollegii Advocat(iscalsembete, efter de föreskrifter, Collegium kan för godt finna lemna, dock med rätt för Riksg:s-cont:s styrelse att, om den sa skulle finna lämpligt, äfven låta dess ombudsman iakttaga contorets rätt; alt
Det är sannt, att genljudet af hans tunga steg och ohejdade gapskratt nästan skrämde mig i den vanliga graflika tystnaden, men han medförde likväl en fläkt af lif och friskhet ifrån den yttre verlden, som gaf mig en bekräftelse på, att jag ännu verkligen lefde, en påminnelse, som stundom föreföll mig väl behöflig. Dessutom var jag icke blind för den beundran eller det tycke han kände för mig; och hvar finnes den qvinna, som under några förhållanden någonsin är fullkomligt likgiltig derför? Jag kunde icke finna nöje i hans grofva skämt eller den ohöljda cynismen af hansså kallade kärlek, men af ren sysslolöshet och ledsnad fördrog jag bevisen derpå, såsom ett afbrott i mitt tråkiga hvardagslif. Under de sju månader, som Percy nu varit borta, hade jag icke fått mer än fem eller sex bref, och det sista var nu tvenne månader gammalt. Jag hade förgäfves besökt Davids hustru, mrs Mary, hvarje dag, men hon skakade ständigt på hufvudet med en nedslagen min; intet bref hade anländt. Dessa promenader, som jag hvarje afton hade tillstånd att göra, voro den enda förfriskning, som mormor ansåg mig behöfva för min helsa och trefnad; och ehuru miss Spencer var anbefald att följa mig, hände det rätt ofta, att jag lyckades smyga mig ifrån benne, under det hon långsamt valde bland alla sina schalar och kappor den, som möjligen vore bäst passande, eller återvände gång efter annan för att rätta ett begånget misstag i detta fall; än blåste det mera, än hon hade beräknat, än mindre, än kommo några oväntade regndroppar, än en solstråle, på hvilka hon icke beredt sig, i ena fallet skulle hon hemta en paraply, i det andra sin lilla gröna snedspända parasoll, och under tiden hade jag hunnit genom parken och ända ned till hafsstranden, utan att hon beklagade sig öfver min flygt, ett ädelmod, som jag sannerligen höll henne räkning för.
ur daggbestänkta gräset då en drill helt plötsligt klingar: lärka efter lärka höjer sig mot skyn på snabba vingar; sången sväller, jubelmättad, genom etervågor buren, slår en bro emellan himlen och den skimrande naturen. Dessa sändebud från jorden, hvilkas toner vida höras, det är mänskors goda tankar, som mot ljusa rymder föras, det är alla rena uppsåt, hvilka fram ur hjärtat kvälla, liksom när ur mossans gömmen springer en kristallklar källa. Nyss, när nattens dystra skuggor ännu kämpade med dagen, ondskan skrämde med de hemska och förvridna anletsdragen; hatets ormar fram ur snåren runno i ett ändlöst vimmel, och ett sorl af vreda röster steg som moln mot nattlig himmel. KRONPRINSEN SPELANDE LAWN-TENNIS. TECKNING AF ALGOT RINGSTRÖM. SOM B E K A N T är v å r k r o n p r i n s en varm nitälskare f ö r idrotten i alla dess former, o c h s o m ordförande för det nyligen bildade Sveriges allmänna idrottsförbund har han m e d hela sin stora auktoritet ställt sig främst i spetsen bland idrottens främjare i vårt land. Hans personliga favoritidrott är emellertid det fashionabla lawntennis-spelet, hvilket helt visst ej minst g e n o m kronprinsens höga föredöme på senare tider blifvit allt allmännare idkadt i vårt land. I d e n charmanta lawn-tennis-paviljongen i vår Idrottspark har » Kronprinsens lawn-tennis-klubb » flere gånger i veckan sina abonnerade timmar, och främst i leken, en bland d e ypperste bland spelarne, märkes då alltid vår tronföljare i sin smidiga, lätta lawn-tennisdräkt. V å r artist har här o m dagen efter naturen tecknat h o n o m m i d t i ett dylikt parti, o c h vi föreställa oss, att den trefliga bilden skall intressera våra läsarinnor. Den nyligen aflidne engelske konsuln H. Strickland Constable var en synnerligen skicklig lawn-tennis spelare o c h en af d e m, m e d hvilka kronprinsen allra helst » tog en dust ».
—: reste gu hon hade o c h stolt öfver H o n lutade hufvudet m m P * i grubblerier. hon henne P: år och De, som Och alltför l y c k l i g och försjönk Slutligen sa h v i l k e n h o n t r o t t lif— på hufvudet utan tanke på den lätt ängsligt sig. Ängslan öfvermäktiga. hade satt förflutit, — - hans — ü fru Berg — detta bleka åringens! Och anlete men frågade hon nästan and» Ajo, » svarade doktorn, » f e b e r n är, s o m vervunnet. « bli från lidelser plöjt skäggstubb nästan recept på skrifter sig n e d o c h antipyrin, gaf skref därpå några ett föres a m t aflägsnade sig efter n å g r a delEfter en steg från stund hördes sakta det yttre r u m m e t. skakade satte sorgset på hufvudet sig tande borta honom Ack, hans vid Fadern och gick sin sons b ä d d, med bekymrade vackre, drag, och betrakblickar. präktige gosse! ansträngd. sans. — väcker jag pock dig. » förmådde ser o c h faror. Förspilld den stackars tviflan vid skredo lock en digt — bröder! man lifvet, omogen hade förslösade ett förslöadt vilja — satt i ångestfull förhonom Och se trälsamvete •a-S utvecklingshistoria — det c den stackars m o d e r n stänöfver! — Hennes exemplet en såsom för Ejnar, det hans yngre en tid k o m m i t, grannlaga eftystnad då med såsom en förlorad, ett varHvilstackars hjärta härgenomlidit! där, hennes förstfödde, och kämpade med döden. bädd. vande ynglingens » O, h a n får icke m ä r k a vår oro, o m h a n och åt tät, utståndna kännedom styrkas v å r?
Och som han nu upplyste det han denna sommar tillbragt 38 dagar här vid kyrkan, utom fullgjorda dagsverken för egna hemman, samtyckte församlingen dertill, att Jöns Ersson skulle få göra sig betald af kyrkans medel för detta år med 25 r.d:r 16 sk. b:co och i proportion derefter för nästa år; eller 32 sk. b:co för dagen. § 4. Samtyckte församlingen dertill, att af kyrko-cassan betalas till Anders Jonsson 24 sk. b:co, som han begärt såsom kosthåll för hvarje dag han, i egenskap af murare, biträdt vid kyrkans uppförande, denna sommar. § 5. Som till golf i koret fordras 5 tolfter 9½ alnar långa bräder eller plankor, anmodades kyrkovärden, att medtala någon i Österåsen boende, att dessa bräder till våren anskaffa, emot vederbörlig rabatt emot andra kortare bräder. In fidem N. S. Edlund Uppläst i allmän sockenstämma uti Häggenås sockenstuga den 30:de october 1836 ärkänd och intygas på församlingens vägnar. Nathanael Ersson i Stafsgård Erik Svensson i Nygård Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid socknestämman i Häggenås sockenstuga den 30 october 1836. S.D. Till följe af Kongl. Maj:ts befallningshafvandes skrifvelse till herr krono-fogden G. Elfström af d. 7 i denna månad, hvilken skrifvelse idag från predikostolen, och nu ytterligare i sockne stugan upplästes för den, efter kallelse, talrikt församlade menigheten, tillfrågades socknemännen, huruvida de åstundade erhålla någon undsättningssäd, dels till lifsuppehällle, dels till utsäde nästa vår?
Kom nu från kölden ... tag upp schalen, fru Sune, och svep om henne!” ”Rör icke schalen, Konkordia! Jag går ned ... Skynda, skynda, skynda ... Stig ni förut – jag stänger sjelf dörren till mina rum.” ”Schalen skall du ha på dig!” sade mannen och sprang sjelf till dörren ... ”Jaså, den är fast ... Det är således derinne som du haft någon syn – tag hit nyckeln, så får jag lossa snibben.” ”Den dörren öppnar ingen annan än jag!” Och i detsamma ryckte hon med förvånande styrka schalen från dörren så att ena stycket blef qvar derinne. ”Kom nu!” Ryttmästaren och Konkordia, båda djupt slagna öfver en häftighet så helt och hållet utom Juannas väsende, följde henne långsamt; men då hon tillslutit yttre rummet och liksom på en sky flugit nedför trappan, skyndade de efter, fruktande att hon i den utomordentliga spänning, hvari hon var, skulle ila ut på sjelfva gården. Men hon skyndade in i barnens kammare, der hon handlöst kastade sig ned på en stol framför den nedfalnade spisbrasan. I början tycktes hon ej gifva bestämd akt på att de följt henne, men då det skett, reste hon sig och sade med en förändrad, ljuf och smekande ton, liksom den fordna Juannas: ”Mina vänner, lemna mig nu och bry er icke om mig, åtminstone på en timma, en enda timma, som jag behöfver – det ser ni. Ifall jag kan tala om det, som händt mig, så gör jag det ... men i Herran Guds namn lemna mig nu, eljest förvirras mitt förstånd!” Både maken och vännen insågo att hon behöfde ensamheten, och de lemnade henne, ehuru båda sjelfva i en stark spänning. ”Hörde ni rätt på hennes röst?” sade ryttmästaren, helt och hållet befriad från all håg till lek och lust, då de åter inkommit i det nämda serveringsrummet. ”Ja”, svarade Konkordia, i hvars egen röst fanns en förgäfves beherrskad darrning, ”det var den fordna Juannas ... Något outransakligt har händt.”