Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid granskning af detta ärendes behandling, och enär ifrågavarande af StatsRådets ofvanbemälde Herrar Ledamöter enhälligt tillstyrkta lönförbättring för LifBeväringsRegementet, hvilken benämning man än må tillägga densamma, måste vara ett bestämdt lönanslag på stat, anvisadt till utgående af Tredje Hufvudlitelns besparingar, så länge sådana finnas, men Rikets Ständer, i underdåniga skrifvelsen af den 6 Oktober 1834, angående några med Statsregleringen gemenskap ägande allmänna frågor, 4:de punkten, anmält Sitt beslut, att de under Riksstatens Hufvudtitlar uppkommande besparingar dädanefter icke måtte användas tili sådana lönanslag, och sedermera, genom skrifvelsen af den 6 derpåföljda November, i underdånighet förklarat Sig ej heller kunna medgifva någon förändring i den för LifBeväringsRegementet upprättade och fastställda stat; bör jag, under åberopande tillika af de i Irsta anmärkningspunkten anförda grunder, för att ådagalägga behörigheten af Rikets Ständers nyssnämnda om besparingarnas disposition fattade beslut, jemväl anmärka, det Konungens Rådgifvares tillstyrkande i detta mål, att använda medel annorlunda än fastsläldt blifvit, måtte vara stridande emot 65 §. Regeringsformen. 10:de Punkten.
Majit jemväl, i sammanhang härmed och i anledning af Amiral-Staternes, vid förslag till nytt Reglemente för Amiralitets-Krigsmans-Cassan, derom likaledes gjorda hemställan, till Rikets^Ständers bepröfvande öf - Kongl. Majds Nådiga Propos. N.o jo9 verlemna, om icke äfven till AmiralitetsKrigsmans-Cassan borde ifrån Stats-Verket öfverlåtas emottagande af den under namn af Begrafnings-hjelp innehållna löne-besparing för sådane Ernbetsoch Tjenstemän, hvarmed delaktighet i Amiralitets-Krigsmans-Cassan medföljer, och sådant under enahanda skyldighet, som, i afseende på Armeens Pensions-Cassa, föreslagen är. I afseende åter å Amiral-Staternas vid samma tillfälle gjorda anhållan, att den vid Fastighets-köp ålagda och till Wadstena Krigsmanshus nu ingående en per mille afgift måtte vid alla köp af roterade Båtsmanshemman i Riket, samt Ilus-köp i Carlskrona tillfalla Amiralitets-Cassan, har Kongl. Majit velat inhemta Rikets Ständers yttrande i denna del. Kongl. Majit förhlifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. J. Nordenfalk. i o Bil. till K.M. Hadila. Propos., N-pfo. Utdrag af Protocollet öfver Krigshären-, den, hållet inför Hans Maj:t Kon*, lingen j uti Stats-Rådet på Stockholms. Slott den i3 December 1828., Närvarande: Justitiee Ståts-Ministern H. E. Jlr Grefve Gyllenborg. $;l;als-Ministern för Utrikes Ärendena II.. E. Hr Grefve af Wetter stedt* Stats-Råden: H. E. Ilr Grefve Rosenblad. II. E. Hr Grefve Löwenhjelm. Friherre af Nordin. Schwan. Grefve af Ugglas. Hof-Cancelleren von Schulzenheim.
Det torde vara nödigt, att ej afskära möjligheten för en annan opinion att göra sig gällande; och derföre nu först votera om contra-proposilionen. De, som önska, att qvarblifva vid 1823 års Stat, utgöra visserligen icke mera än en fjerdedel af de voterande. Alla de öfrige tre fjerdedelarne önska förhöjning, men skilja sig möjligen uti frågan om beloppet; och det blir följaktligen nödigt, att först utröna, för hvilken summa plurali teten är höjd. Hans Excellence Herr Grefven och LandiMarskalken yttrade, att, i händelse Den 23 September e. m. i43 Ridderskapet och Adeln icke skulle finna lämpeligt frångå Utskottets förslag, återstod ej annan utväg, än att troligen tvänne gånger votera om contra-propositionens innehåll, hvarvid komme att utrönas, genom första voteringen, om Ridderskapet och Adeln till contra-proposition åstundade någon tillökning i StatsRådens löner utöfver Utskottets förslag, eller afslag å samma förslag, ined förblifvande vid i8a3 års StatsReglering i denna del; samt i händelse deras mening, som önska ökning, då segrade, genom andra voteringen, till hvad belopp denna ökning uti contra-propositionen borde upptagas; hvarefter votering i hufvudsaken öfver Utskottets förslag och den sålunda bestämda contra-propositionen kunde företagas. Herr Tham, Wolrath: Om jag endast fick följa min böjelse, skulle jag blott tala för bifall af Utskottets förslag, men då jag af de tvenne i förmiddags inträffade voteringar funnit pluraliteten böjd, att, utöfver hvad StatsUtskottet föreslagit, öka de ifrågavarande Embelsmännens löner, skulle jag tro, att det rättaste vöre, att Herr von Ilartmansdorffs förslag, eller StatsRåds-lönens bestämmande till 6000 R:dr, blefve Ja-proposition, då Nej-propositionen kunde innehålla Friherre Ridderstolpes förslag, eller lönens bestämmande till -7000 R:dr. »44 Den a3 September e. ni. Herr Cederschjöld> Pehr Gustaf:
Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Konst.- Utsk. efter N:o 312, Frih. de Geer till Finspong, Louis, samt en suppleant i samma Utsk., efter N:o 1,90 5, Hr v. Rosen, Fullm. Gr. Wrangel, Fredrik Ulrik; och befunnos hafva blifvit utsedde till Ledamot: N:o 2,017, Hr Björstjerna, Oscar Magnus. Suppleant; N:o 2,144, Hr Rosensvärd, Johan Henrik. Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af 3 suppleanter i StatsUtsk. , efter N:o 1,330, Hr Rosentvist, Fullm. Gr. Hamilton, Mal - Den 7 November i. m. 413 colm; N:o 2,039, Hr v. Troil, Predrik Adolf, och N:o 2,010, Hr af Geijerstam, Johan Henrik; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 369, Erih. Lagerstråle, Eullm. Hr Tersmeden, Kils. N:o 456, Hr Aminoff, Johan Predrik. N:o 1,696, Hr Bergenstråhle Alexander. Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Bevilln.- Utsk., efter N:o 1,918, A, Hr v. Strussenfelt, Fullm. Hr Bildt, Knut; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1,257, Hr Eding, Fullm. Gr. Piper, Thom. Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af en suppleant i BankoUtsk. , efter N:o 2,022, Hr v. Axelson, Georg Julius; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 2,302, Hr Skogman, Carl Johan Alfred. Öpnades
Vidaie hafva 1835 års Revisorer funnit, att Kongl. Commerce-Collegii å Riddarholmen belägne hus, med tillhörande tomt och lägenheter, sorn, med undantag af de å tomten befintlige trädbyggnader, blifvit på Manufactur-Discont-fondens bekostnad brandförsäkradt för 60,000 R:dr B:co, samt jemväl, genom Kongl. Brefvet den 7 Juni )834, förklarats vara att anse såsom en fondens tillhörighet, borde lill nämnde brandförsäkringsvärde bland fondens tillgångar upptagas och bokföras, äfvensom att de uti berörde hus inrymde allmänna Verk och Inrättningar borde, i förhållande till de åt dem upplåtna lägenheter, bidraga till kostnadeine för husets underhållande m. m., i hvilket sistnämnde afseende Revisorerne föreslagit, att å Riksstaten hyresmedel till lämpligt belopp måtte, såsom ersättning' för de af dessa Verk begagnade rum och lägenheter, anvisas och årligen 6 Stats-Ulnkottets Utlåtande, No 96. till Fonden utbetalas; hvaremot Fonden, såsom husegare, skulle, för bestridandet af reparationer och öfrige förefallande utgifter, ansvara. Derjemte hafva Revisorerne, som inhemlal, att den för egendomen fastställda brandskadeersättning, i händelse af eldsvåda, tomine alt, i anseende till de å tomten uppförda, Fonden icke tillhöriga, träd byggnader, förminskar med 25 procent, så att den Fonden i sådant fall tillkommande ersättning endast skulle utgöra 45,000 R:dr; af sådan anledning, samt med afseende å den .eldfarlighet, hvilken, genom närbelägenheten af berörde träd byggnader, som begagnades till vagnshus och foderskullar, förefaimes, ej blott för roeranämnde, utan äfven andra Kronans hus och byggnader, härå fästat Rikets Ständers uppmärksamhet, på det att ifrågavarande träd byggnader måtte undanrödjas och till annat lämpligt ställe flyttas. Kongl. Commerce-Collegium har, i anledning häraf, bland annat . upplyst: att våningen 2:ne trappor upp uti merberörde hus, hvilket med
Då Herr Berghman, jemte anmälan, att ehu, ru 57 §. i RegeringsFormen stadgar, det Svenska Folkets urgamla Beskattningsrätt utöfvas af Riksens Ständer, missbruk deremot stridande likväl skola ägt rum, hufvudsakligen begärt af Ständerne ett Correctiv emot missbruken, för framtiden; så synes mig klart, att hans Motion, långt ifrån alt vara Lagstridig, är ämnad att blifva ett stöd för Lagen, ett band åt verkställigheten; och jag inser alltså ingen betänklighet, att deråt lemna Remiss; men i alla fall kunna vi ej komma lill något Beslut derom, förr än den invändning blifvit undanröjd, som ligger i Herr Grefvens och LandtMarskalkens samt Grefve MÖrners yttrade mening: och då nu votering är begärd, så blir nödigt att vi först få veta, hvilkendera vi skola votera om; — den preliminaira eller den hufvudsakliga frågan. Den 10 Januarii. 643 Friherre Anckarsvärd: Tåg är för min del icke fullkomligen öfvertygad derom, att den angående Sockenstämmor nu gällande Författning, hör såsom verklig Lag anses. Herr Berghmans Motion innefattar icke Anklagelse mot någon Embetsman, icke Påstående om någon ny Författning, utan endast yrkande, alt den angående Sockenstämmor nu gällande Författning må blifva rättad och inskränkt i öfverensstämmelse med 57 §. i RegeringsFormen. Denna Motion är så mycket nyttigare, som det för det närvarande ofta händer, att en Egendomsherre, hvilken icke har tillfälle att sjelf bevista så' beskaffade Sammankomster, måste lemna sitt Ombud negativa Instructioner, emedan man icke på förband kan känna de .ämnen, hvilka derstädes till öfverläggning förekomma. Gerr Grefven och Län dt Mar skalken hem•ställde, om icke, sedan Herr Berghman, enligt dess erbjudande, utur Memorialet borttagit hvad sorn kunde synas åsyfta Förklaring af 57 §. i RegeringsFormen, Memoxdalet nu mera finge remitteras. Bifölls. Grefve Mörner:
Veterinair-Inrätlningen i Skara, jemte den på Stat antagne i Skara stationerade Djurläkaren, lillitas så ofta behofvet påkallar. Skogarne vårdas i allmänhet, ty värr, med föga grannlagenhet. Då vinsten af en sådan vård endast i en aflägsen framtid kan påräknas och deremot inkomsten af den närvarande skogstillgången är så lätt åtkomlig, 12 förbises ofta följderna af misshushållning med Skogarne, derför också deras anlitande nästan uteslutande bestämmes af tillfället till afsättning, och återplantering eller markens fredande för Skogens återväxt sällan eller aldrig kommer i fråga, I allmänhet torde med någorlunda säkerhet kunna antagas, att den minskade skogstillgången och för framtiden befarade brist icke böra tillskrifvas consumtionen, utan egentligen äro följder af, vanvårdnad om återväxten. Man bör till och med föreställa sig, att just genom den ökade consumtionen och det till följd deraf stegrade priset uppmärksamheten å Skogarnes värde omsider skall väcka omtankan för en bättre vård. För Kronans räkning bibehållne Skogar inom Länet äro: Reglerade Krono-Parkerne Tiweden i Wadsbo Härad .
Enär det skulle kunna vara möjligt, att den af Stats-Utsk:t gjorda hemställan folie endast derför, att något yrkande om bifall till densamma icke blifvit 660 Den 28 Februari e m. framstäldt, och då jag lifligt inser nödvändigheten att under närvarande tid vara sparsam, så mycket mera, som ett alltför ohejdadt lössläppande af välviljan och tillmötesgående af de från alla delar af landet framställda anspråk skulle kunna från representationens sida framtvinga ett beslut, hvaremot jag måste till det yttersta kämpa, nemi. en ytterligare skattläggning på befolkningen af 2^ million, anser jag, som varmt deltager i Stats-Utsk:ts sträfvan att så mycket som möjligt hushålla med statens medel, mig böra yrka bifall till Utsk:ts hemställan. Hr Rosensvärd, Johan Henrik: Jag ber att, med ani. af hvad den siste talaren yttrat, få nämna, ait jag ej känner till någon beräkning af Stats-Utsk:t, som skulle utvisa en brist af 2^ million, ty någon sådan beräkning har ej blifvit af StatsUtsk:t uppgjord; således torde detta skäl till afslag å hvad K. M:t till ifrågav:de ändamål äskat, förfalla. Lika med den värde talaren inser äfven jag nödvändigheten af att spara, men det finnes vissa besparingar, hvilka i sjelfva verket icke äro sådane, enär de i framtiden medföra förökade utgifter; och dylika besparingar vill åtminstone icke jag förorda. Då detta ärende behandlades af Stats-Utsk:ts utgiftsafdelning, ådagalades, att anslagen till ifrågav.de ändamål länge varit otillräckliga, så att en betydlig brist uppkommit mellan de belopp, hvartill reparationsförslagen uppgingo och de medel, som kunde för ändamålet anvisas, hvilken brist år ifrån år ökats. Under sådana omständigheter bar jag, lika med majoriteten inom afdelningen, ansett mig böra tillstyrka bifall till hvad K. När ärendet sedermera förekom i Ulsk.ds plenum, skedde visserligen en betydlig nedprutning å det äskade beloppet, men detta skulle sannolikt icke hafva inträffat, om Utsk:t varit i tillfälle att granska förhållandena så i detalj, som afdelningen gjort.
Ombudsm. Emb.-Ber. den 14 Jan. 1840. tillämpning af denna Lag, i afseende å Allmänna Lagens samt dermed gemenskap ägande författningars stadganden uti ofvanomfÖrmälda ämnen, både af rättvisa och billighet påkallad, helst uteblifvande deraf otvifvelaktigt skulle, å ena sidan, eller hvad bötesansvarigheten angår, lika mycket förringa Lagarnes syftemål och kraft, som, å den andra, eller i fråga om kroppsplikt för den, som icke äger bötestillgång, emot deras mening, i många fall, otillbörligen skärpa en ändock, i jemförelse emot bötesansvaret, svår bestraffning. Under denna kategori må dock icke hänföras de, angående ekonomiska ärenden, utkomna Förordningar, hvilka, utom det att de till större delen härleda sig ifrån sednare tider, med i förhållande dertill gifna stadganden, innefatta ansvarsbestämmelser, enligt grunder, ifrån Allmänna Lagens merendels skiljaktiga och ofta, efter förekommande omständigheter, förändringar underkastade. I följd af hvad nu anfördt blifvit, får till Rikets Höglofl. Ständer jag vördsamt hemställa, örn icke det må finnas af lika mycken vigt som nödvändighet, att i grundlagsenlig ordning vidtaga den författning: att, till följd af MyntbestämningsLagen, de i Allmän' Lag och dermed gemenskap ägande Stadgar utsatta böter och vitén, hvilka äro grundade å det myntvärde, att Tre daler eller Tolf mark Silfvermynt rätteligen svara emot nu gällande En Riksdaler Specie i Silfver, efter 1664 års myntfot, böra vid detta värde och beräkningssätt bibehållas, så väl dä dessa böter och vitén med penningar erläggas, som när de skola till kroppsplikt förvandlas; och att, följaktligen, enahanda beräkningsgrund bör iakttagas i fråga om tjufnad och i alla andra uti Lagen nämnda fall, då, efter visst belopp i penningar, förvandling till kroppsplikt äger rum. Redan tillförne har uppmärksamheten blifvit fästad å behofvet af förändring i de föreskrifter, allmänna Lagen innehåller angående förvandling till fängelse vid vatten och bröd af ådömda böter, hvilka den sakfällde ej förmår gälda. Uti den i 5 Kap. 4 §•
Min tanke i detta fall bar blifvit, tillräckligt besannad; ty just de öt v erel ritter» hvartill motionären gjort sig skyldig, hafva utgjort anledningen dertill, att hans i grunden mycken förtjenst egande förslag blifvit af Ut.sk:t helt och håller afstyrkt. Jag erkänner för min del alldeles icke, att här kan vara fråga om att bigga bruder i vägen för friheten att använda sin söndag på det säti, man behagar. Sådana hinder böra icke ega rum. Men A andra sidan tror jag äfven, att det icke är en kristlig stat värdigt, att dels sjelf på söndagar, alldeles såsom voro de hvardag,-ir, sysselsätta en hel tjenstemannakorps, och dels bereda lockelser åt den stora allmänheten att använda söndagen pä annat sätt, än en högre lag bjuder. Väl har Hr von Troil upiyst, att tjenstemännen vid jernvägarne äro lediga hvar tredje söndag; men Tio Guds Bud säga icke: »tänk på att du helgar hvar 3:dje hvilodag», utan »tauk på, att du helgar hvilodagen,» och dermed menas hvarje till andaktens firande invigd och helgad dag, den dag i veckan, som till gudstjeuts begående är afsedd. Den 14 Mars e. m. Man har sagt., att. de oordningar, sorn i början föreföllo vid jernvägarne, numera upliört. Men jag tror, att man bör se frågan på ett hedt annat siitt. Om det också icke inträffar eller upstår några grofva osedligheter under söndngarne genom jernbnnetiigen, så är det dock säkert, alt alla de, som äro sysselsatta vid trafiken på dessa jernvägar, aro förhindrade att egna någon del af sin söndag åt Guds ords betraktande, åt andakt och bön. Sådant hinder bör ej ega rum. Jag tror emellertid, att den värde motionären misstagit sig då han på f. m. förklarade, att. det icke vore något bevändt med att få gudstjensten fredad, derest man icke får hela söndagen egnad åt andakt. Det är emot denna upfattning, som jag anser att det Svenska nationallynne! protesterar.
I anledning karak, oek som medium »k Lentonal-kevillningen kör uren 1835, 1836 ock 1837 utgör 41,967 ll:dr, lära Ilikets 8tänder nu, till fördelning emellan okvannämnde tvänne Lassor, ä 8jette Kukvud-liteln uppköra en sammanräknad jemn ersättnings-summa ak 42,000 Il:dr, oek således ä samma litel bevilja en tillökning ak K:dr 3,000. I köljd kvarak titelns lotal-summa nu skulle nppgä till K:dr 164,630, med 51 lunner 8panmäl under lönerna. 8Mnä6 Hukvuä-Hteln, /'s/rsro/rs Vid senaste 8tats-reg!ering är ä denna litel anslagen en summa stor Ikdr 63,000: demte det Kongl. IIIaj:t gikver Ilikets 8täncler tillkänna det kortsatta kekokvet ak denna tillgäng, kar Kongl. Naj:t, enär anslaget pä denna Idukvud-litel kör Nilitair-Knkors oell karns pensionerande visat sig vara långt ikrän tillräckligt att uppkalla kekokvet, kunnit 8ig köranlaten att kära äska ett tillokt anslag, kvilket Kongl, »lapt, eliuru enligt uppgjord Laleul ett kelopp ak 4,884 Il:dr 32 sk. ärligen skulle till kekokvets kallande erkordras, likväl köreslär allenast till ett kelopp ak 2,000: Härigenom skulle anslaget ä ikrägavarande litel komma att utgöra Il:dr 65,000: Kongl.
8uclune onl8tuncliAlieler voro, clel^ ull uf fu>>Avurcl8-un8luZel för nurvsrsncle ulAinAo onl!co8lnucler, iivillcu ncecl fuil^värclen inzen Aeinen8lcujl UA - r 14 lie, dei8 »11 utZister, livilka ovillkorligt tillllörde sängvärden, i liik8-8taten ägde anslag rnnier andra ii tiar. Liand sörstnämnde onikostnader iaude söreträdesvis antoras lien, 8om utkommer derigenoni, oIl iinsvudsakligaste da g8 V 6 rk 8 k u 8 t n ad6n sol' sort! iieatioii8-a riletel lil slNAel' sängväiaisansiaget, i stället sör lie meciei, 80M ilärs namn as ali vara söi nämnde arlleteii ansiagne, livarigenom a Irvarliera Ulvin eli oriktigt kostlladsllelo^jl lill sver s^iliigt. Delia sörliällande liade länge, elier alltsedan är 1830, ägt ram, iivari sästningstangarne angäi', ilvareinot sorni eli alldeles motsatt varit tor Ilanden, i 3 et sortisieationsansiaget, pa ii vilket sör dessa sängars Ireia nnderliäll »neciei voro ilisedde, sälnnda lrekostade en del as sängvärden. sedermera irade Liongl. Vagt, i asseende L de k ro nos riletseom sagnier, 80m nn sysselsättas med lletästningsarlreten, genom stdigt Ores as den 8 Vugusti 1842, jiä grund as Likets ständers den 10
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. an såge 5 mom. i 145 § af nu gällande bevilln.stadga böra oförändradt bibehållas samt i följd deraf den nu af Ulsk. i 24 § under bokstafven S. införde rubriken ”Stenkolsverk” böra uteslutas. Ropades ja och nej, hvarjemte Gr. Cronhjelm anmälde sig och yttrade: Jag för min del finnér icke någon våda vid att, under 24 § litt. S., rubriken ”Stenkolsverk” införes, enär detta blott gifver tillkänna, alt stenkolsverk i allmänhet skola beskattas, men icke kan medföra någon beskattning för Höganäs stenkolsgruva, då för densamma ett undantag finnes gjordt i 145 §. Denna 24 § innefattar i sådant fall ingenting annat, än att, om något stenkolsverk finnes, som bär sig, det då icke skall vara från bevillning fritaget, hvartill jag verkligen icke eller inser något skäl. Gr. Posse, Fredr. Salomon: Ehuru jag är den, som väckt fråga om befrielse från den ifrågavar. bevillningen för Höganäs stenkolsgruva, instämmer jag dock med Gr. Cronhjelm derutinnan, att uti 24 § må under bokstafven S införas rubriken ”Stenkolsverk. ” H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde härefter, om R. o. Ad. ansåge, att det i nu gällande bevilln.stadga intagna 5 mom. af 145 § borde oförändradt bibehållas. Ropades ja. Uppå sedermera framställd propos. biföll 11. o. Ad. Utsk:s tillstyrkande, alt uti 24 § må under bokstafven S. införas rubriken ”Stenkolsverk.” 59:de punkten, ang:de Gr. .Inehar svär ds, Carl Henrik, motion, i fråga om lindring i kronoutskylder ne för tjenstehjon, som tiga f eller flere minderårige barn. Frih. Palmstjerna: Jag kan icke godkänna de skäl, hvilka Utsk. i detta afseende anfört.
En gång förföljdes han af stora pojkar, som han förtörnat. Då han fasttogs af dem, som ämnade slå honom, skakade han ned håret och låtsade vara så tragiskt tokig, att de blefvo rädda för honom och sprungo sin väg. Ett annat drag bevisar på en gång hans starka kamratskänsla och spartanska lynne. En dag hade några af skolgossarne under strid nära nog begrafvit honom i en djup snödrifva. Då han slutligen lyckats komma upp, gick han med sitt vanliga lugn hem, men sjuknade samma afton i häftig hjernfeber utan att hafva nämnt något om sitt äfventyr. Under tiden erhölls genom gossar i andra skolor upplysning om orsaken till sjukdomen, hvilket föranledde såväl hans mor som hans lärare att efter hans tillfrisknande uppmana honom att namngifva de gossar, som voro skyldiga till olyckan. Men han svarade helt enkelt: ”Hvad skulle det tjena till? De äro nog ledsna ändå. Då han förblef orubblig i sitt beslut, sammankallade läraren i Lyceum hela skolan och gaf en allmän varning. Genom sådana handlingar vann gossen sina kamraters vänskap och aktning. Synnerligast slöto sig de yngre till honom. I studentexamen kom kan i tvist med examinatorn i filosofi. På en fråga gaf han ett redigt svar, hvilket dock examinatorn ogillade och uttryckte med andra ord. Flygare inföll kallt: ”Det der är ju alldeles detsamma som jag sjelf sade!”... ”Nej,” genmälde examinatorn, ”det är samma skilnad mellan dessa båda uttryckssätt som mellan rotvälska och svenska.” Flygare frågade med låtsad enfald: ”Hvilketdera skall då vara svenskan? Som student hade han en liten pipsamling. En besökande, hvilken han glömde bjuda på en pipa, beskyllde honom för att vara snål. Edvard teg, tog flegmatiskt alla sina pipskaft, bröt sönder dem och kastade dem jemte skallarna genom fönstret ut på gatan. Till en stark rökare, som var något inskränkt till förståndet, sade han, under det denne sög på sin snugga: ”Du måtte tycka mycket om rökt oxtunga.”
M:s skrifvelse ang:de anslag för tillökad personal i Statscontoret, hvilken vid den ordin, statsreglerm blifvit förbisedd, men då behofvet finnes äga rum, så följer af sig sjelf, att när K. M:s förnyade nåd. skrifvelse ankommer med begäran att på extra-statsreglertn få behofvet fyldt, så måste Utsk. ett af tvänne, antingen utreda att det uppgifna förhållandet är oriktigt, och att Statscontoret, utan verkligt behof, har begärt hvad K. M. tillstyrkt, och att personalen är tillräcklig, eller också måste StatsUtsk., med erkännande af att vid den första statsreglerm, som afR. St. blifvit uppgjord, det ifrågavar. dock nödvändiga behofvet ej blifvit afsedt, tillstyrka anslag dertill, ty det kan väl icke vara R. St:s mening, att ifrågavar. embetsverk skall komma att haltande fullgöra sina functioner, och att således räkenskaperna ej skulle kunna i rättan tid afslutas, och följaktligen revisorerne icke komma att få veta huru Statens tillstånd verkligen är; detta kan väl icke vara R. St:s afsigt och intresse. Det måste väl vara Statens intresse att få räkenskaperna i riktig tid och ordning afslulade. Om dertill erfordras ett förökadt antal tjenstemän, så måste för dem anvisas medel. Rehöfvas de ej, så är det en annan sak, men då måste också Utsk. utreda och åskådligen visa , att för göromålen i Statscontoret finnes tillräcklig personal, eller också är det ganska obetänksamt att afgifva ett sådant utlåt., som detta. Gr. Frölich, David: Det har redan under discussionen blifvit upplyst, att Frih. Cederström i sitt första yttrande haft för afsigt att gifva Ståndet del af en ny sida hos Frihm, nemi. den skämtsamma, då han omtalat sig hafva en anledn. till anmärkn. emot StatsUtsk. och Const.Utsk., naturligtvis efter en af Frih. Cederström sjelf fabricerad 23 H. i3 138 De n 3 April f. m. grundlag.