Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Såsom af det nyss uplästa Betänk, inhemlas, bar jag väckt motion om beviljande, under vissa vilkor, af en betydligare anslagsförhöjning åt landtbruks skolorne, Den 24 September. 369 skolorna, 3n den Utsk. föreslagit; och jag har till stöd för denna min motion åberopat hufvudsakligen de skäl LandtbruksAkad. anfört, uppå tillstyrkan af den myndighet, som fått sig anförtrott att utöfva tillsyn och kontroll i afs. å ifrågav:de skolor, och hvilken myndighet således bäst torde vara i tillfälle att bedöma dessa skolors tillstånd och behof. Utsk. erkänner väl »att det anslag, som till de lägre Landt»bruksskolorne hittills utgått, icke varit tillräckligt för desammas »ordnande på ett fullt ändamålsenligt sätt», och att »det för landets »förnämsta modernäring är af synnerlig vigt att dessa läro-anstal»ter icke af bristande tillgångar hämmas i sin utveckling», men Utsk. har, detta oaktadt, ej tillstyrkt mer än hälften af den anslagsförhöjning, som LandtbruksAkad. redan för halftannat år sedan ansåg vara för ändamålet oundgängligen erforderlig, och hvilken torde befinnas än mera behöflig under nuvarande förhållanden, då priserne på nästan alla förnödenheter stigit till en förut okänd höjd. Till bevis för riktigheten af den i min motion uttryckta åsigt är jag visserligen i tillfälle att meddela flera från vederbörande Skolstyrelser erhållna tillförlitliga upgifter, men då jag har anledn. förmoda att andra talare skola dermed framkomma, inskränker jag mig f. n. till meddelande af den uplysning, att LandtbruksAkadts FörvaltningsKomité uti tvenne särskilda underd. framställningar, (hvilka inkommit till Civil Depa r t; te t sedan den K. Propos. i ämnet afgafs) fästat upmärksambeten på behofvet af den ifråga v.-de anslagsförhöjningen.
Pen andra anmärkningen, jag har att göra vid Utsk:s sätt att behandla frågan, faller ändå starkare i ögonen. I trögan om försvaret lill sjös har Utsk. beklagat sig deröfver, att någon plan icke blifvit framställd i afseende på den ena flottans behof framför den andras; men j stället för att göra, hvad Utsk, bort göra, nemi-, om planen saknats, begära densamma af Regeringen, har TJtsk. en bloc afslagit allt anslag för sjöförsvaret, ulan att ens göra Stånden reda för hvad som varit hegardt, utan att tillåta Stånden att pröfva, om behofven arn sådana, alt deras fyllande kan uppskjutas, eller icke. Utsk, har undangömt dem och afstyrkt bifall till anslaget. Detta behandlingssätt är ganska vådligt att tillåta; ty tillåles det en gång här, kan det tillåtas hädanefter i andra alseenden, och slutligen kan det måhända komma ända derhän, att det blir en grace att af Utsk, få veta, hvaruti frågan består. Jag har nu gjort mina anmärkningar, hvad sättet att behandla frågan angår; och jag hegifver mig nu till principerna, hvilka, efter min tanka, blott framställa en brist af urskilning, som jag dock icke vill tillvita Utsk., men hvilken åtminstone vittnar om en besynnerlig liknöjdhet för fäderneslandets försvar, hvilket, i min känsla, vill säga detsamma som fäderneslandets oberoende och sjelfbestånd i en framtid. När Utsk. således, af förenämnda orsak, företager sig att sjelf tillstänga utvägen för tillgångar, anför Utsk. tvenne grunder, i min tanka icke ens försvarliga, eller hvilande på en sund princip. Den eria grunden ar den, att Utsk. finnér de begärda summorna så mycket mindre böra tillstyrkas, som flera äf de föremål, för hvilka extra anslag blifvit begärda, i produetivt hänseende, icke skulle vara af någon synnerlig nytta.
skeno igenom allt hvad han gjorde. " Han var en hedersman i allra bästa mening. " Stackelberg ", skrifver hon,: ' var filosof, icke sh mycket en spekulerande som icke nier en lefvaiide filosof. Han var en vis man. Han var road af a-tt säga paradoxer, men vanligen endast för att få diskussionen i gång, och sedan deii väl kommit till lifs, var han den behagligaste inotståiidare man kunde höra i dispyt, aldrig personlig, alltid logisk, och visste alltid att nied skämtets udd väja ett för häftigt utfall. " Stackelberg var fritänkare om inan s&amp; vill kalla det. Naturen var för honom Giids förnämsta iippenb&amp;else, meii han älskade den ocksä som sådan och icke blott som en tafla. Följande händelse är i det) ta afseeiide betecknande. Då haii en vårmorgon slagit sig iied på en bänk i Stockholms oingifningar och der blef tilltalad af en 8. k. läsare, som började predika för honom, svarade han: ' Tyst iniii goda herre! Ser icke herrn att jag sitter i kyrkan och icke vill bli störd i min andakt? ' " Hans hela religion, lag och evangelium, sainniaiiträngdes i en enda sats: Gud är kärleken. Hvaci göres oss mera beliof ' äii att veta och känna detta! Men detta trodde han ock så, att det blef grundtonen i alla hans tankar och i hela lians lif. Och deruttir hemtade lian också sin förmåga att trösta i det oändliga. Det fans ingenting så absolut mörkt, att han icke visste vända fram dess ljusa sicla. Ända till om man klagade öfver att det regnade, var lians syar: ' så mycket bättre, då skiner solen i niorgoii. ' Äfveiiså visste haii att tala om, hurii i hvar människas lif funnes flera solskensän regndagar, blott hon ville räkna de förra, i st. f. att hon alltid räknar de senare. Talade man om faran för ungdomen att träda ut i den onda verldea, svarade lian: ' clii kan icke tro hvad det vill mycket till, att en yiigling skall gå helt förlorad; de försöka nog men det går icke! '
Denna form är del som grundlagen föreskrifver fiir anmärkn. mot Regeringens åtgärder; men den som StatsUtsk. bär föreslagit — alt nemi. förbigå deri af grundlagen utstakade vägen, men i stället föreslå und. skrifvelse!', med und. hemställanden, hvil - 5U8 Den 27 Noveni lier e. m. lia egentligen icke äro annat än tind. förmaningar, ett gnat, (orätt i korthet uttrycka mig, som är R. St. ovärdigt—denna form kan ej af mig godkännas, hvarföre jag yrkar afslag ä denna punkt. Uppå härefter framställd propos., först till bifall och sedan till afslag, Lief 58 § af R. o. Ad. afslagen. Frih. Palmstjerna, Carl Ollo: I det resultat, hvartill Utsk. kommit, torde 11 o. Ad. ulan svårighet instämma, hvaremot premissen, som detsamma föranledt, eller frasen: ”Utan att. underkänna riktigheten af Revisorernes förrberörde anmärkn. har Ulsk. emedlertid, enär någon återbetalning af det uppburna ersättningsbeloppet icke lärer kunna ifrågakomma”, sä mycket mindre lärer förtjena bifall. Dessa motiver anser jag för min del vara helt och hållet oriktiga, och Revisorerne hafva ej haft något skäl lill anmärkn., enär den af Konungen beviljade ersättning icke var någon annan, än hvartill K. M. först och främst ägde rättighet och för det andra fullt skäl alt medgifva. Jag hemställer alltså, det behagade R. o. Ad., under godkännande af det beslut, hvaruti Utsk. stannat, afslå det skäl, som samma beslut grundlagt. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. biföll den af Utsk. yttrade mening, att någon åtgärd å R. Sirs sida icke är att vidtaga, i hänseende till utbetald löne-ersättning till K. Krigsacademiens Gouverneur, men ogillade de af Utsk. såsom stöd för denna mening grundade skäl. Ropades ja. Ilr Rå fell: Jag får härmedelst bestrida StalsUtsk:s tillstyrkande i denna punkt, såsom innebärande en förlust för Kronan.
Jag tillstyrker således bestämmande af banans sträckning från Finjasjön i ostlig riktning; men då jag finner det vida mer allmänt nyttigt att banan mellan Falköping och Jönköping ännu under instundande statsregleringsperiod fullbordas, hvarigenom man redan vid nästa riksdag kunde ega fullständiga kommunikationsleder från Stockholm både till Götheborg och Jönköping, hvilket vore vida angelägnare och äfven i afs:de på inkomsten fördelaktigare, än att draga banan från Finjasjön några få mil längre in i Småland, anser jag nu endast 4 millaböra anslå3 för fortsättning af banan från Finjasjön och de 2 miliam böra reserveras för färdigbyggande af Falköpingsbanan till Jönköping. Ej heller finner jag nödigt, att då man nu endast kan gifva ett mindre anslag till den ostliga banan, man vid detta tillfälle bestämmer sträckningen längre, än från Finjasjön genom Skåne och Småland till trakten kring sjön Salen, hvarigenom man öfverlemna!- åt kommande Ständer att bestämma banans vidare utsträckning åt norr. Hr Hjärne, Harald: Det sätt, på hvilket Utsk:t, behandlat denna fråga, har gjort det nödvändigt att ingå i alla de sifferförhållanden, som Utsk:t gjort; men jag tackar Hr v. Troil, sorn genom sitt sakrika anförande befriat 03s ifrån att vidröra dessa bifrågor. Jag vill således endast hålla mig till sjelfva hufvudfrågan; men innan jag yttrar min åsigt i frågan, ber jag att i största korthet få besvara några yttranden af Hr Bildt, i afseende å de tein ligen allvarsamma anmärkningar, sorn han framställt emot jernvägskomitéens kostnadsförslager, emedan det icke kan vara för B. o. Ad. likgiltigt, vid bedömandet af denna fråga, att veta, huruvida de kalkyler, på hvilka K. M:s Propos. är byggd, äro grundade på verkliga förhållanden. Man har sagt, att kostnadsförslager) äro olika för olika linier samt upgjorda efter olika grunder. Detta inträffar verkligen och jag känner ganska väl till det. Så äro t. ex. på ett par mindre linier omkring Jönköping materiel och redskap uptagua till 36,000 rdr per mil, men på andra till 60,000 rdr.
16: Blom Pekoe n:r 1 9: 70 Blom Pekoe n r 2 7: 30 Finest Scented Orange Pekoe 7; 80 Hyson (grönt) 6: 20 Seented Orange Pekoe 6: 20 Oolong 5: O* G&gt; lager af schalar, damer o. herrar eleganta underkjolar i såväl ylle som siden stora•§ &lt; ?• £ | med ylle-flanellfoder, paraplyer för-^ ^. Försöken Th. Winborg &lt; &amp; i Stockholm tillverkningar af Cds Lactoserin-Cacao, förordad af professorerna C. E. Bergstrand och Olof Hammarsten; Concentrerad Ättika pä flaskor för u t - spädning. Senap, Äkta W 4 3 [2936] för maslri.nstickning ' billigast; profver och prisuppgifter på begäran. J. HAlmgren, [2909] Borås. Ospritadt Portvin, ej beredt för Londonskeppning, å 1: 50 och 2: 50 butelj. ) roc. rabatt W kontant köp lemnas 10 proc. rabatt j Leffler &amp; K:: ti Vinbolaget Brages efterträdare. hörnet af Klarabergsgatan. Malda kryddor Ullgarner r y s k a Gummig-aloscher. Fabrikspriser. Schosty « &amp; K:ni Drottninggatan Nytt, färskt lager af alla brukliga modeller nu inkommet. Messingsbokstäfver gratis. Soja, Flere prismedaljer erhållna, och äro fabrikaten fullt jämförliga med de bä- sta utländska. Tillhandahållas NOThrr specerihandlare. 12228J 45 [2582] Biffstekssås, (garanteras oblandade) på bleckdosor m e d genomborrade lock. Stockholm CARL JOHANSONS 3Drotfc33.in.gga.-baa, 1 eri - br. Stor utställning af Möbler i moderna och antika mönster. blandad som engelsk o. fransk, flere sorter.
Pastoratens sammanslagning beslriddes enhälligt af Presterskapel; och (dier flera öfverläggning;!)-, dels på socknestämmor och dels infor Landsbo (lingen, biet en af honom föreslagen tionde-sättning af 7 tunnor säd, 10 skalp, smör, arne lam och \ manshandedagsvei keil af mantalet, samt Prestegårdsbyggnad, i ett för allt, antagen af 17 socknar, hemställd till Kongl. Majrts afgörande af ri, besvarad med serskilda anbud af 2o, och utan anbud förkastad af 24 Pastoratens sammanslagning antogs utan förbehåll af 27 socknar, med förbehåll af 28 och bestruldes af 3q. \ ali ättighelens för;;n bing medgafs bloll af eli enda socken, men förkastades af alla de öfriga. Den 27 Julii iS'4 yttrade Consistorium: att allmogens anbud vore oantagliga; att en lika Lionde-sättning försvårades af olika näi ingar; att allmänna sammankomster icke vore lämplige till dessa frågors afgörande, hvadan Consistorium anhölle, att de matte få behandlas enligt Kongl, Kungörelsen den 21 Sept. 1810; all Pastoratens sammanslagning, hvarigenom Preslerskapet förminskades och Kyikoherdarnes halfva antal nediisties tili Capelianer, samt Kyrkorne behöfde utvidgas, skulle, enär allum» 4 Kongl. Maj t» Nådiga Skrifvelse N:o 5g. gen dervul såsom vilkor faslat liondens nedsättning lill 3 eller 4 Innnor» med bibehållande af hittills brukliga Prestval, Inilkas anskaffande borde vara ett hufvud vilkor for sammanslåendet, möta så stora svårigheter, att Consistorium önskade, del frågan derom måtte förfalla.
Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla £:de punkten, med det tillägg, att äfven inkomsten af den färdigblifvande Östgötha CanalLinien må af Bolaget till godo njutas och begagnas. Ropade^ åter Ja och Nej samt Votering.' Herr Grefven och Landt Mar skalken yttrade,; att sedan votering nu ytterligare blifvit begärd och således ej eller kunde undvikas, finge Herr OLandtMarskalken framställa följande voteringsproposition ; Den, sora bifaller 4:de punkten uti Statsoch BancoUtskottens Betänkande rörande sättet för liquiderande till Actieägarne af ränta å deras insatte Capital, under de ännu återstående Byggnadsåren, till och med 1828, voterar Ja j den det ej vill, voterar Nej j vinner Nej, kommer 4ide punkten i Betänkandet att gillas med det tillägg, att äfven inkomsten af den färdigblifvande Östgötha CanalLinien må af Bolaget till godo njutas och begagnas. Sen 15 Oetober e, nt, 425 Hvilken voteringsproposition af Ridderskap pet och Adeln godkändes, saint anslogs. Sedan 43, 44, 45 och 46 §. §. i Riddarhusordningen blifvit uppläste, börjades voteringen, klockan tre qvart till 8 eftermiddagen: och befunnos vid voteringens slut klockan tre qvart till g om aftonen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som föijer: Ja _ 37. Nej «... 89. I följd hvaraf , och sedan’ det öfver voteringen särskilt förde Pvotocoll blifvit uppläst, Herr Grejven och LandtMarjkalke» förklarade det 4;de punkten således blifvit , med tillägg att äfven inkomsten af den färdigblifvande Östgötha Canal-linien må af Bolaget tillgodonjutas och begagnas , af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Maj gjort Motion 0111 en temporairt ökad Assignationsrättighet för detta behof, så föreslår och begär jag, att Höglofl. Ridderskapet och Adeln täcktes till BancolTtskottet återremittera dess Memorial öfver frågan, för att, med de tillkomna omständigheterna, i hela sin vidd granskas. Helt naturligt vinna alla saker vid en granskning af delar 756 Den a 9 Maj. och sammanhang, på en gång sedda och jemförda. I denna sak skulle det annars kunna hända, att en i April hållen rådplägning icke tagit intryck af omständigheter, som först mot slutet af Maj inträffade och yppa. de, likväl äro befallande nog, att fästa omtankan. Man visste ej då, hvad pålitliga underrättelser nu besannat: Att Pentiingebristen i Skåne stigit till den höjd och visar sig i den skepnad, hvari den ännu icke framstått i någon annan ort, såsom — i omöjlighet för Menigheten att utlösa sina Tingspapper — i nödvändighet att sälja Korn för 2R'.dr33sk. Banco, till Länebetalningar — i arbetsflftens aftagande, genom brist pä medel att den betala — i allmän omöjlighet att sälja sammanhopade producter, o. s. v. Då detta förhållande constateradt, nu är ögonblickets, sä är det troligt, att Rik. sens Ständers BancoXJtskott ej skall tillstyrka att vägra tillgäng åt ortens rörelse, att inlösa 3 ProcentsReverserna, i fall insättningsmedel brista, som är att förmoda; eller att yrka dessa Reversers infriande, genom totalt afmedlade Låntagares executiva sköfling; ty ett sådant beslut skulle på en gång stödja sig pä obiliigheten, och motsägas af omöjligheten. Jag utbeder mig ödmjukast, att detta Memorial må till Riksens Höglofl. Ständers Bancoötskott få åtfölja äterremissen. Den 29 Maj - '757 Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard, yt» träde:
I egenskap af styckebruksägare, fastades min uppmärksamhet, redan är 1837 under en utländsk resa, å den vigt, som vore att fästa vid omständigheten att kunna tillvägabringa kammarladdningsinrältning å groft artilleri, för begagnandet å fästningar. Lifligt uppfattande denna åsigt, och återkommen till hemmet, beflitade jag mig derföre om utförandet af en sådan idé, och blef jäg, efter flere misslyckade försök, omsider i tillfälle kunna erbjuda K. Regeringen en sådan piece till försök, hvilket und. förslag tillvann sig Konungens nåd. bifall, efter föredragning i konseljen. Till detta försök requirerades en kanon af den svåraste kaliber som här i riket begagnas, nemi. en 72-ff:dig bombkanon med 7 decimal-tums kul-lopp, och denna piece presterades färdig till hösten 1841. — Någon försöks-skjutning dermed företogs dock icke förrän på våren och sommaren år 1843, nemi. först mot skottvall, sedan å kanonslup och sist å Waxholms fästning. Comiterades utlåt, blef i allmänhet förmånligt med undantag af 180 Den 11 Mars e. m. några mindre anmärkmr; men en stark kritik mötte sedan systemet, särdeles af en vedersakare med det oblida yttrandet: ”att systemets antagande vore att anse som en riksolycka”. De gjorda anmärkmne vederlädes dock hufvudsakligen redan vid påföljande försök med samma kanon år 1844 i Carlskrona å linieskepp; och vederbör, der på stället, hvaribland nuvar. öfverste Ehrenstam, lade den vigt vid saken, alt desse Hrr föreslogo det piecen borde sprängas, till utrönande af dess effektiva styrka. I och för detta ändamål anskaffades också projektiler; men saken förföll förmodligen till glömska, då ingen vidare order utfärdades för sprärigningsskjutningen eller fortsatta försök.
Ett steg till lättnad är redan taget, derigenom att ränterierna fått rättighet att draga vexlar på de enskilda bankerna. Dessa äro icke borta mer än 3 å 4 dagar, och detta kan icke vara någon särdeles 190 Den 27 Januari. risk, då man alltid en tid förut har aning om en stundande kris. Jag medger visserligen att man alltid är säker att slutligen återfå de i privatbankerna insatta penningarne, men det är möjligt att det någon gång skulle kunna komma att dröja, och redan ett sådant dröjsmål vore ett förökande af den stora olycka, som en eller flera enskilda bankers fall skulle medföra. En talare har redan fästat uppmärksamheten derpå, att vid en sådan inblandning, som nu blifvit föreslagen, privatbankernas direktioner möjligen komme att handla mindre försigtigt än hittills, då de väl visste att styrelsen vid en inträffande kris blefve tvungen att taga den under armarne. En följd vore äfven, att då de enskilda bankernas sedlar måste mottagas i uppbörden, skulle riksmyntet allt mer försvinna ur allmänna rörelsen. Alla dessa skäl göra det för mig tydligt, att, om Lftsk:ts förslag, som visserligen är temligen menlöst, bifölles, skulle följden endast blifva att K. M:t, sedan upplysningar blifvit infordrade, komme att till nästa riksdag ingifva en alböjande skrifvelse i detta ämne, hvilket säkerligen redan förut blifvit af K. M:t taget i öfvervägande. Jag röstar derför nej till förslaget. Gr. Liljencrants, Gustaf Fredrik: Det må visst icke nekas, att vid ett hastigt öfverskådande af de stora summor, som ingå och ligga räntelösa i kassorne, det vöre lämpligt om någon åtgärd kunde vidtagas för afhjelpande af denna olägenhet; och det kan icke förundra mig att äfven vidunderliga förslag härför framställas. Utsk:t har icke gjort sig stor möda med att utreda saken. I Betänk:t talas om en för detta ändamål tillsatt komité, men icke till hvad resultat den kommit. Jag tager således för gifvet att den funnit saken overkställbar och derför afstyrkt densamma.
För en lång tid sedan en fastighet i Upland af en man, som nu är här närvarande; hvad jag vidare med visshet kan säga är, att Acadenaien har Capitaler utlånta; att den utlånar; eller omfattar capita l.er, och således kan fitinn utvägar För sina hellof, utan att vända sig till Riksens Ständer. Rör öfrigt ämnar jag e[ begära votering, om Rid* derskapet och Adeln skulle vara böjdt att bifalla motionen Ett ord anhåller jag att få i Protocoilet an* tecknadt , och det i följd af den vördnadsfull! fruktan iag hyser för pinegyristers och nuensenters onationer. Herr Rosenblad har hört orätt, då lian citerade mina ord. Jig sade: i Norra Amerika, sorn också är en Stat, finnér man förståndsod.. lig, vetenskaplig bildning, sinne för konst, känsla för rätt, ehuru der icke finnas några AcaJemier. Herr Grefven öch LandtMarskalken giorde proposition till bifall å Statsoch BaucoUt* skottens förevarande Betänkande Ropades Ja och Nej. H varefter Herr Grefven och Land t Ma'shah ken hemställde , om Riddersfcapet och Adeln fann för godt afslå berörde Betänkande. Ropades äfven Ja och Nej. Herr Hammdrsköld hegärde votering; J)en 19 September f. flU *3$ 1 anledning hvaraf TIerr Grefven och Landtfrfiärikalkefi framställde följande voteringsproposition! Den sorn bifaller Statsorh BancoUtskottens Betänkande, angående ett länehitrade tili fullbordande af nya Bi bl iotheksbyggnaden Vid Upsala Universitet, voterar la 5 Den det ej vill, voterat Nej; Vinner Nej änäes nämnde Betänkande haf. Va blifvit af Ridderskapet och Allein afslagit. • . Hvilken VoteringsproposiliÖfi äf Ridderskåpet och Adeln godkändes, samt anslogs. Herr Grefven och Landt Marskalken t III kätinagaf att plenum kommé klockan half till 6 i tefteriniddag att fortsättas.
Man har visserligen anfört, att Boråsbanan skulle blifva högst gagnelig för stambanan eller att den vore att anse som en tnatare för stambanan; men hvad i frågan förevarit synes ådagalägga att nu omhandlade bana skulle i statsekonomiskt afside bereda samhället lika stora fördelar. Det är väl icke endast fråga om att skaffa in så mycket penningar som möjligt; utan egentligen, att i industriel hänseende gagna landet; och under denna förutsättning vågar jag påstå, att det gifves högst få banor i vårt land, af hvilka man kan vänta mer gagn för det allmänna än af denna. Med hänsigt härtill hemställer jag att punkten måtte bifallas på enahanda vilkor, som för Boråsbanan blifvit beviljade. Hr Bildt: Statens mellankomst för utförandet af allmänt nyttiga industriella arbeten kan vä! icke betraktas såsom en skyldighet eller ett behof för Staten att framkalla nya hjelpkällor på alla de ställen, der de enskilda krafterna icke äro tillräckliga för att framkalla dem. En sådan åsigt synes dock Gr. Taube vilja göra gällande i afs:de å den nu förev:de jernvägen. Om denna jernväg icke kunnat utföras på andra vilkor än Boråsbanan, skulle jag för ingen del f. n. velat bifalla lån till densamma. Samma åsigt hyser jag äfven i afs:de på den i näst efterföljande puukt afhandlade jernväg. På dessa skäl tillstyrker jag bifall till Utskits Utlåt. Gr. Taube: Mig synes något hårdt att, då särskilda bolag inkommit till R. St:r med särskilda ansökningar om understöd samt dessa ansökningar blifvit remitterade till StatsUtsk:t, nämnde Utsk. uteslutande fäster sig vid de uti ansökningarne framställde anspråk samt icke grundar sin fördelning af understödet på bedömandet af hvad hvart och ett af dessa bolag med rätta tillkommer. Endast på sistberörda sätt komma nemi. bolagen att ställas uti en billig jemnlikhet med hvarandra. Af denna punkt finner man dock att Utsk:t strängt hållit sig vid hvad hvart och ett bolag begärt. Detta bolag har upställt vilkoren så billiga sora möjligt, på det att Staten skulle kunna gå i land dermed.