Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid förehafd pröfning af gjord hemställan derom, att Hernösands stad jemte Hernö landsförsamling måtte, för deras påbörjade kyrkobyggnads fullbordande, utaf allmänna medel erhålla ett låneunderstöd af 40,000 R:dr, emot viss årlig capitalafbetalning samt helst utan ränta, eller, i fall sådant ej kunde beviljas, emot så lindriga ränteoch betalningsvillkor, som, med hänsigt till härvid sig företeende serskilda omständigheter, ansågos böra inedgifvas, har hos Rikets Ständer i betragtande förekommit, att, vid företagandet af kyrkobyggnaden i Hernösand, ej blott församlingarnes ovedersägliga behof af ett nytt, tillräckligt och värdigt tempel måste afses, utan derjemte äfven de serskilda anspråk tillfredsställas, som, med hänsigt till den nya kyrkans storlek och utseende, billigt vis kunde göras på en byggnad, som skall blifva Rikets vidsträcktaste Slifts hufvudeller moderkyrka, och hvarest således detta Stifts förnämsta religiösa ceremonier skola firas; att, i anseende härtill, kostnaden för den påbörjade kyrkobyggnaden, enligt hvad upplyst blifvit, kommer att öfverstiga både den derför samlade fond och Expeditions-Utskottets Förslag till und.
St. skola sättas i tillfälle att bedömma, icke egentligen nyttan eller skadan af regeringsåtgärder, hvilka för det mesta äro genom expedierade beslut kända, utan hufvudsakligen de särskilde Stats - Den i Juli f. m. råds-ledamöternes rådslag vid behandlingen af dessa ärenden, i hvilket afseende granskning af protocollerna är nödig; så synes mig också Const.Utskts åliggande vara, att emot hval och en af Statsrådets ledamöter framställa de anmärkn.T ronde bristande iakttagande af Rikets sannskyldiga nytta, hvartill Utsk. finner anledn., så att R. St. må kunna i ett sammanhang bedömma hvars och ens åtgärder. Const.Utsk:s härifrån afvikande förfarande vid behandlingen af ifrågavar. ärende må ingalunda anses likgiltigt. Jemte anmälan om 3i mål, hvilkas behandling Utsk. ansett böra föranleda tilltal af Just.ombudsmm inför Riksrätten, upptager det förevar, betänk. 72 särskilda anmärkntspunkter. 1 de flesta af dessa omförmälas Konungens rådgifvare collectivt, och i hela betänk, jemte bilagorna finnes icke någon åtskilnad gjord i afseende på de i rådslagen deltagande personerna. Alla synas hafva varit, i Utsk:s omdöme, lika felaktige; och ehuru noter till bilagorna upplysa hvilka som deltagit i rådslagen om det ena eller andra ärendet, fordras det dock en mera noggrann och mödosam granskning och beräkning, än som af hvar och en representant kan förväntas, för att urskilja det olika förhållandet för särskilda rådgifvare, i afseende på mängden och vigten af de frågor, hvilkas behandling klandras, och den längre eller kortare tid, som de i rådslagen deltagit; och likväl är det icke efter ett eller annat rådslag, utan efter riktningen af rådslagen i allmänhet, som det bör af R. St. bedömmas, huru en Konungens rådgifvare uppfyllt sitt vigtiga kall. I afseende på de genom afskedstagande eller entledigande redan ur Statsrådet skiljda personer , uppkommer ännu ett annat för dem menligt förhållande. De äro nemi., lika med de i sina embeten bibehållne, af Utsk. anklagade för uraktlåtenhet att iakttaga Rikets sannskyldiga nytta. R.
Att Ilr Sandströmer alldeles icke har tält i sina uppgifter, det vill jag med uppläsande af några rader i betänk. N:o 37 bevisa. Der står nemi. icke ett ord som talar om räntors försvinnande, utan endast att beräkningen till värdet af dem, som äro indelta, skulle vara beroende af R. Stms vi dare pröfning. Betänk, lyder sorn följer: ”Utsk., som genom remiss från RiksSt:n fått till behandling emottaga ej mindre K. M:s till Rikets nu församlade Ständer aflålna nådiga propos., i fråga om vissa indelta räntors indragning lili statsverket och ersättande genom kontant statsanslag, än ock enskilda i samma ämne väckta motioner, har jemväl ansett sig böra hemställa: Att de beräkningar, rörande dessa indelningars värden, hvilka komma att uti förevar;de utlåt, af Utsk. föreslås, icke mätte af R. St. definitivt fastställas, förr än ofvanberörda, på dessa beräkningar inverkande, fråga om iudelningarnes indragning till statsverket blifvit af Utsk. handlagd samt af R. St. slutligen pröfvad och af gjord. ” Ordalagen i den upplästa punkten vittna ju uppenbarligen, att det alldeles ej är fråga om försvinnande af någon enda räntetitel, ulan endast om värdeberäkningen af de räntor, hvilka tillhöra in delningsverket, civilstaten m. fl. verk och inrättningar och hvilka räntors värden möjligen skulle komma att förändras, i händelse indragningen blefve beslutad, Nu hafva vi ju icke en gång kommit till den punkt, som handlar om indragningen af ordinarie räntorna; hvarföre således StatsUtsk;s ofvanberörda reservation ej pä förevar:de fråga kan tillämpas. R. St. hafva, i öfverensstämmelse med StatsUtsk:s tillstyrkande, godkänt den ordinarie räntans tillvaro, sådan som den här (i betänk. N;o 37) finnes upptagen i första punkten. Biand denna ordinarie ränta finnes äfven Fahlu Kungsgårds hjelp, men om dess värde blifver sådant sorn det. hittills varit upptaget, eller om det kommer att förändras; det, är hvad som återstår alt pröfva.
Jemte det Utskottet anser sig böra upplysa, att Utskottets under N:o 26 afgifne Betänkande i ämnet redan blifvit af 2:ne Riks-Stånd bifallet, får Utskottet till svar å ofvanupptagne anmärkningar meddela: alf. Rikets Ständer, genom det vid 182S års Riksdag åt Enkefru Silfverstolpe beviljade understöd, redan synas hafva lemnat ett ganska betydligt bidrag till hennes sons uppfostran, såsom en gärd åt aflidne Banco-Commissarien Silfverstolpes förtjensler mot Banco-Verkel; att då unga Silfverstolpe, vid den tid berörde understöd kommer alt upphöra, redan uppnått 20 års ålder och sålunda kommit till de år, att han lika med andra obemedlade ynglingar bör kunna genom information sjelf fullända sin uppfostran, måste det nu föreslagna ytterligare bidrag af 100 R:dr Banco i aine år, elium i och för srg sjelf otillräckligt, icke kunna anses såsom någon för honom obetydlig hjelp, samt ali, derest unga Silfverstolpe icke sjelf sökte medverka till sin utkomst, det af ålskillige Ledamöter yrkade högre bidraget af 200 R:dr B:oårligen, visserligen ej heller skulle blifva tillräckligt för bans underhållande vid Åcademien; och finner Utskottet på grund häraf sig böra vidhålla dessförut gjorda tillstyrkan: att ett understöd af allenast 100 R:dr Banco årligen, i arne år, räknadt ifrån slutet af andra (jvarlaJef nästkommande år, må, såsom bidrag, till fulländandet af afl. Banco-Commissarien Silfverslolpes sons uppfostran, ifrån Banken utgjfyas, med förbehåll, att, Banco-Utskottcti Utlåtande Kto 65. 5 i händelse bemälde yngling före utgången af samma år aflider, detta understöd genast indrages. Åtskillige Ledamöters reservationer bifogas. Stockholm den 20
Bränvinsförlärandets skadlighet grundad förmaning af nationens Fader, alt Husbönder och Föraldrar ålåge att afhålla barn och ungdom från bränvinssupande; att Beväringsynglingarne, i stället att vid Öfningslägren liksom påtrugas bränvin, der afhöllos derifrån, och att all försäljning och utdelning af bränvin vid Gästgifvaregårdar och Tingsställen förbjöds; och jag ty.iflar icke på möjligheten, att bränvinet, efter åtnjuten iner och mindre hyllning i Sverige under några århundraden, skulle der kunna återkomma till sin ursprungliga bestämmelse, att vara en läkedom, men icke ett förstöringsmedel. Den 26 Januarii f. m. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 29 September. Zvi enkling och förbättring af i?Z4 ärs Lagbok, och atta bade före och efter densamma utkomne ännu gillande Författningar, att detta Project matte efter hand tryckas, och slutet deraf, om möjeligen, i början af ar i8iz utgifwas, sä att intill sistnämnde ars flut den granskande Allmänheten kunde deröfwer meddela Lag-Commissionen sina anmärkningar och omdömen, hwarefter Committäen a nyo ffulle under 1814 ars lopp öfwer se bela arbetet och i början af ar i8rg pä Trycket utgifwa de tillägg, ändringar eller förbättringar, som Commitcken fluteligen ansett nödiga, sa att wid näst derefter infallande Riksdag Konung och Stander kunde efter pröfning deraf, antaga detta Project, eller utställa det till någon ytterligare granskning, om det icke anses hafwa wunnit den fullkomlighet, att det som Sweriges Allmänna Lag antagas kunde. Jag koppas icke bidraga till ökandet af Riksdagens längd, dä jag ödmjukeligen anhäller, att detta Memorial till Höglofiige LagUtskottets yttrande hänwises." Remitterades till Lag-Utskottet. Undertecknad Lilverstolpk;, /^xel 6g.kriel, som sig anmält, erhöll ordet och uppläste till Protokollet följande: "Inom Riksens Ständer har i detza dagar blifwit föreslagit i afseende pä f. d. Konungen.
Uti en till Utskott et ingifven skrift har förre Bruksegaren Otto Fredrik Dalman anhållit om befrielse från vidare betalningsskyldighet för ett af honom, mot borgen af Bruksegarne C. A. Svederus och Olof Fredrik Dalman, hos Banko-diskontverket upptaget lån å 1.500 FUdr, emot del alf, inom 14 dagar efter erhållen underrättelse om beslutet, 500 R:dr å skuldens återstod inbetalas; för fullgörande hvaraf Bruksegaren Fritz Clarholm och Kassören IV. Wikström, enligt ansökningen bifogad förbindelse, åtagit sig att ansvara. Till stöd för denna anhållan har sökanden anfört, bland annat, att han allt sedan år 1843, då han nödgades afstå sina tillgångar till borgenärers förnöjande, intill år 1854, då hans konkursmassa redovisades, under sin kraftfullaste ålder varit utestängd från all sjelfständig verksamhet och sålunda betagen möjligheten att bereda sig inkomster som kunnat lemna något öfverskott till afbetalning å de qvarstående skulderna, men att för honom nu yppat sig utsigt till erhållande af stadigvarande tjenst, derest han blefve från sina skulder fri och ait sökanden, genom honom för sådant ändamål erbjuden försträckning, som skulle återgäldas medelst årliga afbetalningar af inkomsten vid den påräknade tjensten, blifvit försatt i tillfälle att till någon del skulderna på en gång godtgöra. Banko-Diskont-Direktionen, hvars utlåtande öfver denna ansökning blifvit infordradt, har upplyst, att sökanden och ene löflesmannen Dalman, innan lånet förföll och Banko-U/skotte/s Ulldtande N:o 31. 3 andre löftesmannen Svederus kort derefter blifvit i konkurs-tillstånd försatte; att från sökandens konkursmassa, enligt derför afgifven redovisning, en utdelning af 86 R:dr 14 sk. tillgodokommit Diskonts-verket, hvarigenom dess kapital-fordran blifvit förminskad till 1,413 R;dr 34 sk., hvaremot löftesmännens konkursmassor icke lemnat någon utdelning åt oprioriterade borgenärer; att'
Då samtlige stiften, med undantag af Wexiö, Kalmar, Carlstads och Wisby, varit delade i tvänne inspektionsdistrikter, så hafva af hela antalet Inspektörer, hvilket sålunda uppgår tlil 20, endast två haft 1,000 R:dr i årligt arfvode, men alla de öfriga 500 R:dr. Mot en så ringa ersättning skall det tvifvelsutan i längden blifva omöjligt att erhålla inspektörer, som äro detta magtpåliggande värf fullt vuxne, hvilket likväl i betraktande af det lifvande och välgörande inflytande, inspektionen redan utöfvat på skolväsendet, och då densammas fortfarande under en följd af år verksammare än något annat medel skall befordra folkundervisningens utveckling och förbättring, måste anses vara af synnerlig vigt, hvadan Kongl. Majit nu begär att Rikets Ständer till dubbla beloppet förhöja de vid sednaste riksdag bestämda arfvoden för Inspektörerna, eller ifrån 11,000 R:dr till 22,000 R:dr, då 6 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition JV2 43. med tillägg af de för bestridande af skjutsoch traktaments-kostnaderna erforderliga 8,000 R:dr, anslaget för Skolinspektioner skulle blifva 30,000 R:dr, eller 13,000 R:dr utö/ver hvad det nu utgör. Af anslaget till förbättrande och tillhandahållande af undervisningsmateriel m. m., har ännu endast en obetydlig del blifvit använd, emedan Kongl. Maj:t funnit lämpligt, att innan mera omfattande åtgärder i berörde hänseende vidtagas, kännedom borde inhemtas om de förbättringar i folkskolornas undervisningsmedel, hvarom detta års verlds-exposition i London kunde lemna upplysning, för hvilket ändamål Kongl. Maj:t lemnat uppdrag åt sakkunnig person att dit afresa. Sannolikt är att omförmälde anslag för innevarande statsregleringsperiod kommer att tagas i fullt anspråk, dels för beredande af tillgång till skolmateriel i egentlig mening, dels ock till uppmuntran för utgifvande af läroböcker.
Och litet derefter, vid en timma, kom en annar, och sannade det samma, sägandes: Sannerliga var han ock med honom; ty han är ock en Galileisk man. Och Petrus sade: Menniska, jag vet icke hvad du säger. Och i det samma, vid han ännu talade, gol hanen. Och Herren vände sig om, och såg på Petrum; och då begynte Petrus tänka på Herrans ord, huru han honom sagt hade: Förr än hanen hafver galit, skall du tre resor neka mig. Och Petrus gick ut, och gret bitterliga. Och de män, som höllo Jesum, begabbade honom, och slogo honom; Bundo för hans ögon, slogo hans ansigte, och frågade honom, sägande: Spå, ho är den som dig slog? Och mycken annor förhädelse sade de till honom. Och som det dagades, församlade sig de äldste i folket, och de öfverste Presterna, och de Skriftlärde, och hade honom in för sitt Råd, Sägande: Äst du Christus, säg det oss? Och han sade till dem: Om jag eder det säger, så tron I det intet; Frågar jag ock, så svaren I intet; ej heller släppen I mig. Härefter skall menniskones Son sitta på Guds krafts högra hand. Då sade de alle: Så äst du ju Guds Son? Sade han: I sägen att jag så är. Då sade de: Hvarefter begärom vi ännu vittnesbörd? Vi hafve sjelfve hört det af hans mun. Då stod upp hele hopen af dem, och ledde honom bort till Pilatum; Och begynte till att klaga på honom, sägande: Denna hafve vi beslagit dermed, att han förvänder folket, och förbjuder gifva Kejsarenom skatt, och säger sig vara Christus en Konung. Och Pilatus frågade honom, sägandes: Äst du Judarnas Konung? Då svarade han honom, och sade: Du säger det. Då sade Pilatus till öfversta Presterna, och till folket: Jag finner intet brott med denna mannen. Men de höllo sitt tal fram, sägande: Han gör uppror ibland folket, lärandes öfver allt Judiska landet, begynnandes i Galileen, och sedan allt hit.
Meri, — då en dylik anordning möj'igen kunde hafva lill påföljd alt, när krigets faror hotade, Bikels försvarsslyrka blefve ringare än påräknadt vore, i fall antingen ett större antal beväringsskyldige då skyndade alt begagna den medgifna rättigheten att erlägga legoafgift, eller ock denna afgift icke blifvit bestämd till nog högt belopp, så att den erforderliga styrkan kunde dermed, äfven vid ett inbrytande krig anskaflhs; saint härtill kommer, att genom införande af ofvanberörda legoafgift, del till grund för bevärings-inrättningen liggande begreppet om personlig beväringsijenst lätteligen kunde öfvergå till en sådan alldeles motsatt uppfattning af denna prestation, att man i stället betraktade densamma såsom en skatte-afgift, hvarigenom den förmögnare friköpte sig från ett åliggande, sorn den, hvilken icke hade råd att betala penningar, nödgades fullgöra med sin person, — vågar jag, vikande för dessa betänkligheter, hvilkas vigt jag inser, icke förorda vidtagandet af nu antydda åtgärd.» »Deremot får jag, på grund af hvad här ofvan blifvit anfördt, hos Eders Kongl. Majit i underdånighet hemställa, alt Nådig Proposition måtte till Rikets Ständer allåtas om den förändring i nu gällande stadganden orri legokarlars antagande för beväringsskyldige, alt till legokarlar md kunna få antagas äfven de, som tillhöra årets femte beväringsklass, men ingen legokarl godkännas vid högre ålder än fyllda 34 år, sä framt han icke förut varit anställd i krigstjenst, dä en sådan karl kan godkännas intill fyllda 37 år.n Detta Departements-Cbefens underdåniga yttrande, med hvad deri blifvit föreslaget och hemstäldt, fann Kongl. Majit godt, uppå Stats-Rådels öfriga ledamöters underdåniga tillstyrkan, i Nåder gilla och bifalla. Härefter uppläste Departements-Chefen till justering följande, i öfverensstämmelse med de högslberörda särskilda Nådiga besluten, uppsatta underdåniga förslag till Kongl.
Nio mana* ders tid erhållas; men å den andra sidan samt vid jemförelse, huruvida Fonden, i öfverensstämmelse med desse föreskrifter blifvit förvaltad, inhämtat, att ät skil 11 ge personer genom serskildte Kongl. Resolutioner under loppet af åren 1815 och 1816 äro vordne tillagde stående Lön af Fonden, och andre åter Lån utöfver det belopp, hvartill de efter den allmänna beräkningen varit berättigade, hade Herrar ReVisorerne, hvilka salunda inSetf, att vid ^Discont Inrättningens Styrelse-Reglementets föreskrifter icke blifvit i allo iakltagne, funnit sig i följd af 6 §. i Ra nco-Reglementét defl 8 Augusti 1815, sorn stadgade, att det ytterligare Fånebiträde af Ranken till Manofafitur-DisConten, stor 200,000 Ridt finge fortfara så länge ReVisorerne Vid granskningen af Discont - Inrättningen funno, att Lånet blifvit enligt Författningarne till dess behöriga ändamål an vändt, föranlåtne anmärka ett sådant förhållande till den vidare åtgärd Herrar ReVisorerne vid utfärdande af deras Instruction för Riksens Ständers Fulltnägtige i Ranken, 1 detta fall ansågö Sig pligtige att Vidtaga; men enär Herrar Re - Stats-ZJtskottetS Metänkandert. 1391 visorerne salunda uppfyllde deras förmente åliggande härutinnan, insågo de tillika de olägenheter och betänkeliga följder för FabriksNäringen, sorn genom indragningen af detta Fånebiträde, måste inträffa, samt önskade der. före, att Riksens Ständer medgåfvo ManufacturDisconten ytterligare biträde till det med samma inrättning åsyftade ändamål, och att Riksens Ständer dervid meddelte den Instructionj hvarefter sådane medel borde förvaltas; Hvarförutan Herrar
In fidem G A Silverstolpe. 1 Bifallet gällde konstitutionsutskottets memorial av den 13 aug. 1812, äng. tillägg till § 14 i J. 0:s instruktion. Se C. U. M. 1810—1815, sid. 483. 2 I samband med utskottets utlåtande av den 10 april över kungl, prop. av den 28 mars rörande uppskov med grundlagsfrågornas behandling hade ståndet den 17 april även behandlat utskottets på bordet vilande memorial av den 1 aug. 1812 rörande ett tillägg till § 56 R. F. Det senare förslaget godkändes; prövningen av betänkandet av 10 april 1815 uppsköts. 3 Protokollsutdraget är daterat den 11 maj. Ståndet beslöt för sin del, »att alla sedan förra riksdagar på bordet hvilande grundlagsfrågor komma att, under loppet af denna riksdag, till afgörande upptagas». 4 Protokollsutdraget är daterat den 11 maj. Ståndet beslöt, »i likhet med hvad Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit, att alla vid föregående Riksdagar wäckta och beredda Grundlagsfrågor, som icke redan blifvit afgjorda, skola hvila till nästa Riksdag». ' 5 Protokollsutdraget är daterat den 11 maj. Borgarståndet beslöt: »att vid innevarande Riksdag borde till afgörande förekomma de af Ut skottet föreslagne 20:de och 70:de §.§. af Regeringsformen samt 38:de och 56:te §.§. af Riksdagsordningen, de äf samma Utskott alternatift nämnde 74. och 110. §.§. af Regeringsformen samt 34 § af Riksdagsordningen äfvensom de tillförene beredde frågor om förändring uti Regeringsformens 35. 81. och 103. §.§. samt RiksdagsOrdningens 14:de och därmed gemenskap egande 21 §.». Justerat Rudolf Cederström. 1815 den 19. Maji. Plenum då alla Utskottets Ledamöter voro tillstädes, utom Professoren Doctor Wijkman och Riksdagsmannen Anders Danielsson, hvilka anmältes vara i Särskildta Utskottet.
Talmän erhållit uplysning derom, att dessa Riksstånd sannolikt i dag komma att afstilla pröfningen af StatsUlskis utlåt, angide Statsregleringen, hade för afsigt att i början af nästa vecka sammankalla Talmans-konferensens medlemmar, för alt öfverenskomma om en för alla RiksShn samtidig pröfning af nämnde meni., hvilken troligen kunde ega rum nästa Onsdag; hvadan H. Ex. nu finge hemställa, att R. o. Ad. mätte besluta att icke i dag företaga pröfningen af ConstUtsk: ifrågavar. mern. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall. Gr. Hamilton, Henning Ludv. Hugo: A dagens föredragms-lista förekommer ett annat ärende, sorn blifvit 2:ne gånger bordlagdt och således måste nu till afgörande företagas, såvida Ståndet icke annorlunda beslutar. Detta ärende är Bevilln.Utskis utlåt. Nio 4, angide grunderne för den allmänna hevilla. Jag lager mig likväl friheten hemställa, alt, då detta belänk. nu skall föredragas, Ståndet ville besluta, att afgörandet af detta mål måtte få anstå till dess Bevillms-, Lagssamt Allm.Basv. o. Ekon.Ulskis nu föredragna, men å nyo bordlagda betänk., angide grunderne för bräuvinsbränningen m. m.. blifvit af Ståndet afgjordt. Då nu II. Ex. Hr Frih. o. -Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle, att med föredragningen af Bevilln.Utskis betänk. Nio 4, angide grunderne för den allmänna Bevillningen samt föreskriflerne för deras tillämpning finge upskjutas lills Bevillms-, Lagsamt Allm. Bcsv. o. Ekon.Utskis betänk. Nio 1 undergått pröfning; ropades ja och nej; hvarefter II. Ex. lillkännagaf det han ansåg ja hafva varit öfvervägande. Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtskis d. 23 och 30 sisth April på bordet lagda utlåt.
Man har således, såsom en nödvändighet för att få någon effekt af stadgandet, nödgats utsträcka detsamma äfven till den, som säljer. Betraktar man nu förhållandet, så skall man likväl finna, att det enda möjliga sätt, att äfven med utsträckningen af straffbestämmelsen till säljaren åstadkomma effekt, är att -utsträcka den jemväl till köparen. Det torde vara ett ganska stort antal personer, som nu rätt gerna köper villebråd, skjutet under förbuden lid, emedan de veta att sjelfva köpet icke af lagen anses för ett brott, hvaremot detta köp, belagdt med straff af lagen, visserligen icke skulle af dem företagas; hvarföre jag vördsamt får anhålla om propos. på bifall till Utskms förslag. Hr Ribbing, Arvid: Jag skulle för min del önska ali kunna lenina ett bidrag lill skydd för villebrådet genom bifall till det föreslagna tillägget i nuvar. Jagt-stadga, men det förekommer mig dervid, som skulle man måhända genom detta tillägg kanske verka mera mot än för sig. Det tillgår gemenligen så, att då, under den förbudna liden, en jägare, som icke aktar lagens bud så mycket som vinsten, vill sälja skjutet villebråd, så utsattes en mötesplats med köparen, då ingen mer än de båda, nemi. köparen och säljaren, är tillstädes. Villebrådet, förvaradt i en påse eller annat omslag, öfverlemnas till den förre, och när åtal derå vid domstol sker, finnes intet annat vittne att tillgå än köparen. Honom gör man nu medbrottslig och följaktligen kan han icke vittna. Jag hemställer då, om det är väl betänkt, att ingå på lagförslaget. Jag tycker för min del icke det, utan skulle vilja sträcka straffbestämmelserna än längre, nemi. till dem, som förtära det vilda, och då tror jag att man kan bibehålla den enda bevisning som nu finnes, nemi. att kunna tvinga en säljare på värjemålsed, hvilket är det vanliga, då sådana frågor förekomma, enl. den erfarenhet jag såsom domare haft. Gr. Posse, Erik Arvidsson: