Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men, det inneboende behofvet af något gudomligt stöd gör att hon, oaktadt sitt högmods sjelftillräcklighat, ändock hemligt, kanske medvetslöst, omfattar något, hvarvid hon vill stödja sig, hvarifrån hon kan få autorisation för sina beslut och handlingar, ja, hvarthän hon kan se upp med en slags gudomlig vördnad, hvilken icke besvärar hennes egenkärlek och högmod, blott hon får efter egna fantasier föreställa sig och göra sig sin Gud sjelf. Detta är grunden för och uppkomsten af allt afguderi. Vår tid har i detta afseende utvalt det menskliga förnuftet, och, såsom dess representant, den allmänna opinionen. Då denna så kallade allmänna opinion, icke blott eljest, utan synnerligen, som förut är antydt, i de vigtigaste frågorna för denna riksdag spelat en stor röle, och man allt mer och mer söker göra denna till en magt, med bjudande och befallande myndighet, öfver både regering och folk; är väl skäl att söka afslöja denna hemlighetsfulla person, för att skåda henne rätt i ansigtet. Kanhända hon då upplöser sig i ett tomt spöke, eller, der hon verkligen är något, befinnes otillförlitlig och ovärdig det anseende man vill tillegna henne. Det förnekas ingalunda, att en allmän opinion kan finnas, som är rigtig och sann. Men, en sådan uppstår på helt annat sätt och under inflytelser fullkomligt motsatta dem, som frambringa eller röra sig omkring den, som vår tid vill göra till en slags gudomlighet. Och äfven den rätta och sanna allmänna opinionen är icke sådan derföre, att den är allmän; utan derföre, att den ledes af det, som är rätt och sannt. Må man väl besinna detta, eljest löper man fara att förirra sig på den stråt, som en skef allmän opinion beträdt. Ju mera man söker upphöja denna magt till betydelsen af ett ofelbart orakel, emot hvars röst intet jäf finnes, derföre att den säges vara allmän, desto vådligare är den, desto mera måste man vara på sin vakt. Låtom oss nu först betrakta denna dagens myndighet i sin egenskap af ett tomt spöke.
Maj:ts Nådiga Proposition af den 12 Juni rörande behofvet af serskille penninge tillgångar till upphandling af Spannemålf fann Borgare-Standet för godt att antaga Utskottens första Betänkande N:o f>8 med de uti sednare Utlåtandet gjorde tillägg och förändringar. S. D. Uti Protocolls Utdrag af den 29 Maj, tillkännagaf Hedervärda Bonde Ståndet, att Ståndet bifallit Stafs-Utskottets den 26 i samma månad afgifne utlåtande angående jemkning i Båts. jnans.indelningen i Blekinge, jemte ExpeditionsUtskottets förslag till underdånig Skrifvelse i samma ämne , med tillagd önskan, att ifrågavarande jämkning måtte ju för dess hälldre oell sist innan nästa Riksdag varda till verkställighet befordrad ; hvarom Hedervärda Bonde Ståndet till Med-Ståndens bepröfvande hemstält, att ett tillägg i berörde underdåniga skrifvelse måtte på. lämpligt sätt intagas; men vid föredragning häraf, fann Borgare-Ståndet icke skäl, att frångå sitt redan i ämnet fattade beslut; derom respective Med-Stånden skulle yördsamt och vänligen underrättas. S. 3). Vid förnyad föredragning af StåtsUtskottets Utlåtande N:o 338. om sluteliga be. stämmandet af Ståndsoch Utskotts - Canzliernes aflöning; fann BorgareStåndet för godt att bifalla hvad Hans Excellence Herr Grefven och ILandt-Marskalken samt Herrar Talemän under den 30 sisth Junii föreslagit, i förening med allt hvad Stats-Utskottet derutöfver hemstält. Fran Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Efter uppläsande af Stats-Utskottets 774 -Prof. Uldr. d, 11 Julii a8i8 Memoria! N:o 348, angående Creditiven i Banken, i anledning af (13 §.
Tryckfrihetens vård, till riksdagen år 1865 afgifna: I. 29, R. 29, B. 509, 512, A. 512. —, den till Rikets nu församlade Ständer af Fullmägtige i Riksgälds-Kontoret afgifna —: B. I. 139, 174, A. 174. —, Banko-Fullmägtiges, Banko-Utskottets öfverlemnande deraf: B. 1. 93, 101, A. 101. •—, Banko-Utskottets, angående verkställd undersökning och granskning al Banko-verkets tillstånd, styrelse och förvaltning: B. I. Besvär, som blifvit till Hof-Rätt ingifna, i anledning af väckt motion om förändrade föreskrifter i afseende på sättet för kommunikation af dylika besvär: B. II. 612, 620; III. 177, Å. 178, 179, 180; B. IV. 400; V. 41, 51, A. 51, E. 459. —, i anledning af väckta motioner om förändring af gällande föreskrifter angående tiden för fullföljande af sådana i ekonomiska och administrativa mål: B. V. 443, 458, 507, A. 507, B. 592, 622, A. 622, E. 701. Betjening, angående förskott å aflöningen för den hos RiksStånden och Utskotten anställda: B. I. 139, 174, A. 174. Bevillning, angående förändring i sättet för påförande af sådan åt enskilda sedelutgifvande banker; motion af Grefve Arvid Posse: se Motioner. —, om befrielse från sådan för pensioner; motion af Herr Carl Johan Gustaf Linroth: se Motioner. — för rese-agenter, angående nedsättning deri: se Bevillningsutskottets Utlåtande N:o 3, angående Allmänna Bevillningen. Bevillnings-stadgan, angående åtskilliga ändringar deri: motion af Herr Axel Fredrik Liljenstolpe: se Motioner.
Fjäll, Hvalfisk Flaskfoder, oberäknadt Våtvarorne Flintor: huggna i tt ioo Rdr V. i tt ioo Rdr V. ioo styck. 6 33 33 16 I 16 i I I 20 2 10 Agatioo styck. i H 2 Flintsten, oarbetad i T:a I o I 2 16 Fläsk .. i Ltt i I Flaggduk, se Väfnader af Ylle. Flugor, Spanska, se Lanthandel1' Flor, se Väfnader af Siden. Flädersaft, se Mos. i Bil. t. Exp.-Utsk.s försl, t, und. skrif. JV.-o 386. i3 Tull värde. Qvantitet för TullberäkInförsels Tull. Utförsels Tull. ' ningen. 3 24 Flätor till Hattar Fnöske Foglar: lefvande 100 Alnar 1 tt 100 Rdr V. 20 36 8 I I 2 24 slagtade, matnyt6 tige •••«••• 1 st. 3 i I 4 Folier och Stanniol Formar, Krukor och Potten för Sockerbruken . Tryck I t Hamp-, Linocl 1 T:a Rof . k Fogellim, se Lim. Frugter, insyltade, se Conflturer. Fris, se Väfnader af Ylle. i4 Bil. t. Exp,~Ulsk:s försl. t. lind, skrif. N.o 386. Tullvärde Qvantitet fö TulfberäkI Införsels Tull, Utförsels Tull. oingen. Berliner eller Himmelsblått . Blausel, Smalls eller Blå Stärkelse . Blygelb Blyhvitt
Mindre billigt är det dels mot Consymenten, derigenom, att han, i det goda året betages tillfället att glädjas åt himlens välsignelse j och dels mot Producenten, derigenom, att han, efter missväxten betages möjligheten att, för minskningen i sin spannemäls-afsättning , kunna, genom prisets uppstegring, erhålla en vederbörlig ersättning . (hnöjligt är det att genom en allmän Magszm^ Inrättning moderera spanneraålsprisen: ty ingen fond skulle förslå för att , efter en allmän rik 138 Den 2 September f. m. skörd, uppehålls dem. Och erfarenheten har visat, huru fruktlösa de försök varit, sorn hittills blifvit gjorde. Man såg nemi. för få år sedan , huru det upphandlingspria, sorn om hästen utsattes, inom kort. måste, för Fondens och Magazinernas otillräcklighet, betydligt nedsättas, innan nästan någon annan, än den, som hade tröskverk , kunnat hinna begagna sig af Magazins-Directionens frikostighet, hvilken således icke ens kom den be fiol vande Alfjnogen egentligen. till nytta. För att förekomma hungersnöd' anser jag Allmänna Magazinslnrättningar öfver frodiga, dels, derföre , att bristen synes hädanefter icke böra kunna blifva så stor och allmän, som fordom., sedan landet au blifvit mera uppodladt, och i synnerhet sedan Potafoes-ptanteringcn kommit i gång; och dels derföre, att bristen helt visst säkrast skulie afhjelpas genom den enskilta omtankan och vinningslystnaden. Om nemi. ingen Allmän Magazinslnrättning funnes, så skulle på ena sidan den behöfvande väckas till mera sparsamhet och omtanka att sjelf anskaffa hvad han behof de ; och på den andra sidan den enskilta Spannemåishaodlaren af vinningslystnaden lockas att skynda med sin vara dit, der hap hoppides fördelaktig afsättning. Så länge en Allmän. Magazinslnrättning finnes, som med en stor fond köper dyrt ock säljer med förlust., kan man icke hoppas, att enskildt Spannemålshaadel möjligen, skulle kun - joen 2 September f. m. 139 na komma till någon höjd.
Men jag ber, att få fästa uppmärksamheten derpå, alt det af Utskottet föreslagna stadgande icke är 4(i Hs 32 338" Den 23 Ocfeber e. m. v det enda inom vår Lagstiftning af dennå sort. Det finnes i vår CriminalLag ett capitel om beskyllningar, som innehåller, att om någon osannfärdigt beskyller en annan inför domaren, och icke sin beskyllning återkallar, skall han stå samma straff, livart med det diktade brottet i Lagen är belagdt, i fall det varit verkligt. Eli sådan grund för bestraffning är således redan lagd i vår Lagstiftning, och utgör ingen nyhet. Utskottet hade väl i sitt första Betänkande tillämpat denna princip i all sin stränghet på den, som bekänner brott på sig sjelf, samt förklarat, att hän skulle umgälla den falska bekännelsen med samma straff, som om ban verkligen begått brottet; men Utskottet bar nu frångått detta första förslag, och blott tillstyrkt, att den falska uppgiften må, efter föregången varning, straffas med vatten och bröd efter oraständigheterne. Och med något straff bör väl en sådan uppgift beläggas, såsom i sig sjelf brottslig, och endast föranledande till ökadt besvär för authoriteterna och kostnader för det allmänna. För min del tror jag icke, att något lämpligare straff finnes, än det Utskottet nu sednast föreslagit, och jag tillstyrker derföre bifall till det sednare Utlåtandet, dock med det obetydliga tillägg, att det måtte bestämdt utsättas, alt den varning för påföljden af falsk bekännelse, som Utskottet ganska rigtigt ansett böra föregå, alltid må ske inför Konungens Befallnings - Den 23 Octo ber o. lii. 33g hafvande eller Domstolen_, hvarigenom jag tror, att den skulle komma att medföra större verkan, än om den enskildt wifves, äfvensom detta sätt skulle lemna full trygghet, att varningen verkeligen meddelades» Friherre An ekar swärd, Carl Henrik‘ Jag är ledsen att jag icke kan instämma med den siste värde talaren; jag delar tvärtom Herr Munck af RosenschÖlds åsigter.
Mitt hjarta &amp; r i tu, ja, styckadt bit för bit. Jag kommer till er se ' n, s&amp; f&amp; s i resonera. Ni h611 ju af min bror. Jag föga artig air, Herr kyrkoherde, men det maste ni förlita. Jag blir utom mig, nair jag talar om det d e r. Hvad jag behöfver bast a r att f&amp; riktigt gr&amp;ta. # yrkoheden, Om jag ä r till besvar, s&amp; gair jag genast, men, P dag jag hade blott ett enda ord att saga, Ett ord, som likväl bör I h g t mer &amp; n andra viiga: Rose, trösta er! E r bror &amp; r nu i himmelen! Rose. Se der! Jag vantade just detta tomma ordet, Som tank163 egoism alltjgmt p&amp; tungan bar. Jean ar i himmelen! J a visst, ja! Men han a r Ocksh vid rue Haxo, der de begingo mordet, Vanst&amp;ld och blodbestlknkt, och stel lian ligger der. Allt detta griisliga &amp; r sannhagar man kanner, Jag ej förmir att se, hur an jag blicken spanner, Min Jean der ofvan skyn med palmer i sin hand, Men liket kan jag se, det &amp; r ej dikt., dess varre, .Och de, som gräfde ner hans kropp och vräkte sand - Och sten och grus derp6, begrnfde deribland .Min tro p i himmelen, min tillit till V6r herre. DA kannibalerna sin mordlust sliickte p6 En stackara värnlös prest., min arme broder - dii ' Var himmelen s6 klar och leende och b15; .För s8dan bagatell och p6 s6 klena grunder, Besvarar den sig ej att göra nhgra under. S e er omkring! Paris &amp; r som en slagtarbod, Det brinner öfverallt, man mördar gamla, unga, .Och staden drunknar i petroleum och blod. Men himlen? Den &amp; r tyst, och inga blixtar ljunga.
Enskilda associationer, under namn af privatbanker, hafva under de sista trettio åren sökt afhjelpa denna brist och hvad i deras förmåga stått velat lätta penningerörelsen inom provinserne; att deras verksamhet i flera fall välgörande verkat på möjligheten att al jordbruket i förskott kan utbetalas en hränvinsskatt, uppgående till cirka 1,500,000 R:dr mera än Statens alla ordinarie inkomster, visar att dessa bankinrättningar ej från Rikets Ständers sida förtjena det misstroende, som Rikets Ständers Bank ännu af gammal häfd synes hysa mot privatbankernas, i allmänna rörelsen med fullt förtroende nästan ensamt utelöpande sedelmynt. Om dessa banker någon enda gång under siu .30-åriga verksamhet svikit det förtroende allmänheten för dem visat; om de ej med största noggrannhet, äfven under de brydsammaste affärsförhållanden, uppfyllt alla de förbindelser, som med deras bestånd och en rättvis billighet varit möjliga att fordra, skulle jag nu ej våga framkomma med ett yrkande, hvarigenom Staten erkände, ej blott dessa bankers soliditet, utan äfven deras både nytta och nödvändighet, då de lemna rörelsekapital till flere al våra näringar. Såsom en rättvis gärd af detta erkännande från Statens sida yrkar jag derföre: “att Rikets Ständers Bank, i sina kassor och uppbörd, emottager och invexlar privatbankernas sedlar mot så billiga vilkor, som utan förlust för Riksbanken kan ske, samt att de privatbanker som sådant önska, må erhålla rätt att med Riksbanken öppna postrem iss vexel rörelse^. Då jag ej eger den erfarenhet, sorn fordras för reglementerande i denna sak, ötverlemnar jag de närmare bestämmelserna härom till Rikets Ständers Bankoutskott. Om remiss anhålles. Stockholm den 14 November 1865. Fr. Aug. Forssbeck, från Östergötlands län. •292 Motioner i Bonde-Ståndet 1865. Hl:o «o«. Af Fredrik August Forssbeck från Östergötlands län, angående åtskilliga ändringar af Kongl. Förordningen den 18 December 1863, om vilkoren för bränvins tillverkning.
N:o 11, ang:de medels anvisande lill ge•värs-fabrikationen. Hr Peyron, Gustaf Abrah.: Jag vill icke missbruka Ståndets redan nog förut upptagna dyrbara tid, utan begärde jag ordet, endast för att tillstyrka bifall till ifråga - Den 3o Maj e. ra. 485 var. iillåt. af de skäl, jag redan tillförene på delta runi liaft äran anföra, och hvilka skäl Ulsk. behagat godkänna. Hr Dal man, Will). Fredr.: Vid ålerremiss) n af det förra belänk. i della anine, tog jag mig friheten framställa åtskilliga skäl, hvilka jag ansåg hafva boil föranleda dertill, alt SlalsUtsk. icke skulle hafva tillstyrkt bifall lill framställningen om ett förökadt anslag för gevärs-fabrikationen. Ulsk. har i sitt betänk, upptagit den anmärkn. jag gjort , nemi. alt den möjliga blåsten af 14,000 r:dr, eller skilnaden mellan de 36,000 r:dr, som StatsUtsk. förra gången tillstyrkte, och de 5o,ooo rtdr, som erfordiades att betala de contract , som äro afslutade för gevärs-tillvei kningen , kunde tagas från anslaget lill armeens materiel, stort 96,000 r:dr, sorn K. Krigs-collegium disponerar; men H. StatsUtsk. har likväl ej behagat besvara denna min anmärkn. och säga, hvarföre icke anslaget till de materiella behofvcn skulle vara tillräckligt till betäckande af förenämndn brist. Delta föranleder mig att icke frångå min gjorda anmärkn. i detta afseende, utan får jag, i likhet med hvad Borgareoch Bonde, St:n beslutat, tillstyrka R. o. Ad. alt icke bevilja det högre anslaget lill gevärs-fabrikationen. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla StatsUlskts utlåt. Ropades ja och nej. Hr Frih. o. Landtm, framställde derefter propos. till afslag å samma utlåtande.
Af alla dessa handlingar inhemtas följande uppgifter och resultater: 1:0 Sjön Venerns yta är 47-2- Quadratmil. 2:0 Storleken af det land, som lemnar nederbörden tili Venern, oberäknad dess egen yta, utgör 45° Quadratmil, hvaraf största delen, eiler 329, ligger norr om sjön, sträckande sig långt uppåt Norrska fjällarna. Denna ytas hela längd utgör i det närmaste gOj mil, men dess Sodrätta höjd öfver hafsytan varierar ända till 6000 fot. 3:0 A£ en så olika och bruten local på hela den tract, som till sjön har sin lutning, skola de periodiska och inga säkra beräkningar underkastade flöden nödvändigt härledas. De komma af snöns olika quantitet och smältning på fjällen, den förra beroende af rådande östaneller vestanvinden vid snöns fallande på ömse sidor om fjäll - 94^ Besv. och Ekon. Utstc. BetänkandeHi byggen, den sednare af mer eller mindré varma somrar, hvilka åstadkomma behållningar från det ena till det andra året, lika litet underkastade calcul, som väderle* kens och nederbördens omskiften4 4:0 Då man antager Venerns med säkerhet kända lägsta vattenyta, i slutet af October, November och December månader 1810, lika med ti fot öfver nedersta tröskeln i sista slussen vid Götha canals utgång, och den efter berättelse ännu lägre yta, år 1767, 9, 51 fot öfver samma tröskel, så blifver dess med största säkerhet observerade höjd 17» 99, samt, efter gamla märken och traditioner, år 1773, 19, 71 fot. Största skilnaden, som hittills kunnat upptäckas, är följaktligen 10, 2 fot, eller något öfver 5 alnars lodrätt höjd, oberäknad verkan af olika vindar, hvilka kunna uppdrifva densamma ännu ytterligare vid någon af stränderna. 5;o Till en sådan höjd har sjön aldrig kom* mit under ett år, utan genom besparingar ifrån det ena till det andra och stundom uti flera år å rad. Den största besparingen, Iian, enligt observationerna, kunnat årligen göra, är g—6 fot.
Nationens rättighet att ensam och sjelf beskatta sig, allvarligt använd och noga bevakad, är frihetens säkraste försvar. Det är på grund häraf jag tror, att Ständerna en - Den 12 December f. m. 97 ensamt böra föreslå det högsta tullbevillningsbelopp, hvaruti icke någon förhöjning bör medgifvas, helst Konungen vid förefallande behof äger rättighet förbjuda varors införsel; men som erfarenheten visat, att för hög tull minskar den beräknade inkomsten derigenom, att den föranleder tullförsnillning, så skall det alltid medföra en väsendtlig nytta, att Regeringen lemnäs rättighet att minska tullen, enär sådan åtgärd af omständigheterna påkallas. Enär numera Svenska Åkerbrukets förkofran kan försäkra Landet om nödig tillgång på spannmål, såvida icke svåra missväxtår infalla, och Landtmannens behof af afsättning i goda år, likasom Nationens behof atftill minsta möjliga pris erhålla utländsk spannmål vid infallande missväxt, hufvudsakligast bero af en på säkra grunder bygd jemn spannmålshandel, och härtill förnämligast skulle bidraga, att Köpmannen med någorlunda säkerhet kan beräkna, när införskrifning af utländsk spannmål utan förlust kan verkställas; så anhåller jag, att Höglofl. BevillningsUtskottet ville vara betänkt på att föreslå sådane grunder för Tullen å utförsel och införsel af spannmål, hvilka, antagna af Ständerna och Regeringen, i denna vigtiga omständighet kunde lemna all möjlig säkerhet; och i afseende hvarpå jag förbehåller mig alt, som 4 H. 7 qB Den ij December f. m. Ledamot af Utskottet, derstädes få afgifva Förslag. Anhålles att denna Motion remitteras till Höglofl. BevillningsUtskottet. Lades på bordet. Herr Tham, Wolrath, uppläste ytterligare ett anförande, så lydande: För att till Höglofl. BevillningsUtskottet ensamt remitteras, har jag nyss haft äran till Höglofl.
Denna kostsamma skyldighet fördröjde i många och försvårade i alla orter det så nyttiga skiftesverket, bidroge i väsendtlig mån till utarmande af mången mindre hemmansegare, som, i följd af ojemnheten, stundom orättvisan af fördelningsgrunden, finge en förmågan öfverstigande andel att hägna, utödde i allmänhet de bästa unga träden i våra skogar, hvilka redan i många trakter af landet voro otillräckliga för andra nödvändiga behof, kostade rikets innebyggare årligen millioner dagsverken, som nyttigare kunde användas, gåfve anledning till en mängd åver kansmål vid domstolarna, äfvensom till tvister bland grannar, hvarigenom, och då bevisning härutinnan ofta vore svår att åstadkomma, folket lärde sig att förakta eganderätten och de densamma svagt skyddande lagar, som belägga den betydligaste åverkan med lindrigare stralf än den minsta stöld; hvartill komme, att nämnde skyldighet tillskyndade ohägn och stora förluster på den mark, som derigenom skolat skyddas, helst den tvunge till förlitande på gärdesgårdar, hvilka ofta ej kunde lagenligt underhållas, och ej heller alltid uppfyllde ändamålet samt dessutom medförde den stora olägenhet, att om vintern orsaka drifvor, hvarigenom landtmannen, med uppoffring af otaliga dagsverken, måste, ehuru ofta förgäfves, hålla serskilda vägar, — ett förhållande, som, utom dröjsmål för transporter, hade till följd, att oberäkneligt mångå tunnor säd vissa år sålunda förstördes. I likhet med hvad vid förenämnde landtbruksmöte blifvit yttradt af den kommitté, som nedsattes för behandling af detta ämne, har motionären ansett den grundprincip, att: ''hrar och en ansvare för den skada dess kreatur göra å andras egorT utgöra det mål. man borde eftersträfva att i en ej aflägsen framtid söka uppnå; men att med ens öfvergå till detta stadgande, så motsatt nu gällande lagbestämmelser, vore måhända en alltför våldsam brytning, helst Lagsami Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 19. 3 en stor del af de mindre upplyste jordbrukarne ej ännu vunnit öfvertygelsen om dess företräde.
N:o 24, i anledning af ett Stånds återremiss af Memorialet, N:o 13, innehållande förslag till ändring af 52 § Regerings-formen och 24 § Riksdags-ordningen. Lades till handlingarne. N:o 25, i anledning af ett Stånds återremiss af Memorialet, Nio 15, innehållande förslag till ändring af 39 § Riksdags-ordningen. Lades till handlingarne. N:o 26, i anledning af ett Stånds återremiss af Memorialet, Nio 16, i fråga om förslag till ändring i 69 § Regerings-formen. Lades till handlingarne. Nio 27, i anledning af ett Stånds återremiss af Memorialet, Nio 17, innefattande förslag till ändring i 14 § Riksdags-ordningen. Lades till handlingarne. Nio 28, i anledning af två Stånds återremiss af Memorialet, Nio 18, innehållande förslag till tillägg vid 46 § Riksdags-ordningen, äfvensom, i sammanhang dermed, till än dring af åtskillige §§ i Riksdags-ordningen och Regerings-formen. Vidblifvande för öfrigt sin, i anledning af Konstitutions-Utskottets Memorial, Nio 18, yttrade mening, beslöt Borgare-Ståndet, med antagande af den utaf Utskottet i Memorialet, N:o 28, gjorda inbjudning, att berörde förslag må till grundlagsenlig behandling hvila med denna lydelse i början af det föreslagna 2:dra momentet i 46 § Riksdags-ordningen: ”Stånden vare medgifvet att på ett rum till gemensam öfverläggnning rörande allmän, vid Riksdagen under handläggning varande fråga, sammanträda;” Och Nio 29, med Voterings-proposition, rörande Konstitutions-Utskottets uti Memorialet, N:o 9, afgifna förslag till ändring af 68 § Riksdags-ordningen. Den föreslagna Voterings-propositionen godkändes, och Memorialet lades till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets Utlåtanden och Memorialer:
Till deste aflöningar och underhållskostnader, som ansetts uppgå till omkring 152,20» 'Riksdaler, har Kongl. Maj:t astat nytt anslag eodast för Dwad som brister uti de bertil paräknade tillgångar »f Finsta Eppectame, fonden, Vncance-nfsiften af .West, 622 Den i; Junii. Westgötha Regemente och hälften af Smålands, Dragon-Regemente samt afglften af Wermlands Bergslag, tillsammans unaefär 93,000 Riksdaler; Och har Ulstouet af upprättad Calcul funnit koftnaderne ej bestiga till mer an ungefär 145,465 Riksdaler 45 stilling 8 r;st., hwaremot tillgängen, inberäknade zr,;49 Riksdaler, som utaf Sxpectance-Staten för f. d. Finsta Armeen komma alt besparas, utgör 84,56; Riksdaler. Da Kongl. Maju pröfwat desie anstalter och inrättningar i och för Krigsmagtens upprätthållande nödwändige samt tillika i Nader täckts förestå ock anwisa tillgång för betydligaste delen af de dermed förenade Utgifter, anser Utstoktet stg böra tillstyrka anstag af dea till behofwen erforderlige summa 145,46; Riksdaler 45 still. 8 r.st. ach att, efter hwad Kongl. Majit kill beredande af ordning och reda i rakenstaperne derjemte funnit angeläget, berörde summa upföres under z:dje Hufwud:Tituln pä egna Stater, eller de Regementens dit de höra; hwaremot Vacance-afgifterne och de flere al Kongl. Mast i Nader omförmälte Inkomster böra beräknas bland Slals'Werkets Intrader och 31,549 Riksdaler fran Indragnings,Staten af Finsta Expectance-Staten utestmas. I följd hwar, af bristen fom genom anstag bör fyllas, blott utgör 60,902 Riksdaler 25 stilling z r:st.