Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Är någon af besättningen begifven på starka drycker, trätosam, olydig, oaktsam om elden, eller annorledes i tjonsten oskicklig, vårdslös och försumlig, och låter han ej af befälhafvarens förmaningar och varningar sig rätta; håfve befälhafvaren makt att, om den felaktige är under aderton år, tilldela honom måttlig aga, och, der han äldre är, genom arrest eller degradering på viss tid med åtföljande nedsättning af hyran, verka till hans förbättring. Bättrar han sig ändock ej, må befälhafvaren till honom utbetala hans förtjenta hyra och honom ur tjensten entlediga. Denna sin rätt att bestraffa ege befälhafvare, som är skyldig föra dagbok, ej att utöfva förr, äu han i skeppsdagboken antecknat de omständigheter, som bestraffningen föranledt, och sannfärdigheten deraf, sedan berättelsen blifvit för den brottslige och den öfriga besättningen uppläst, är vorden styrkt genom underskrift af två bland besättningen. § 69. 17 § 69. SkUj«r befälhafvare sjöman utan giltig anledning frän tjenstcn, vare befälhafvaren skyldig att till honom utbetala der ersättning, som, enligt §§ 56, 57 och 60, äfiggcr redare att gälda. Befälhafvare ege oj för denna ersättning något anspråk emot rederiet. § 70. Hvar och en af besättningen vare berättigad att tjensten uppsäga: 1. när ett krig uppstår, hvarigenom, till följd af fartygets eller laddningens beskaffenhet eller resans riktning, uppbringniug kan befaras; 2. när befälhafvare ombytes; 3. när resan förändras; 4. när sjöman får sjelf fartyg att föra, eller kan få plats som styrman, eller träder i gifte; 5. när befalhafvarcn misshandlar honom genom våldsamt bemötande eller genom undanhållande af den kost, hvartill han är berättigad; 6. när han, efter sista påmönstringen, varit till sjös två år, eller, på resa bortom Kap Horn eller Goda Hoppsudden, tre år, såvida annan öfverenskommelse ej blifvit vid förhyringen uttryckligen träffad; 7. när fartyget säljes till utländsk man.
endast sig själf, hon ma, om hon vill, offra sig f ö r sin idé, det ar l j n f t a t t s&amp; göra. Den. gifta kvinnan skall upphöra att vara ett jag, att tanka sig i ii %got såsom en personlighet. Hon får ej ens offra sig för en idé, ty lioii far ej aga någon annan idé an att tjaria man och barn. För dein äger hon rätt att offra sig. Gud vare lof, att hon far det, ty det ar dock vardt att lefva för, det är Ijiift och skönt att lefva för, oin Bn nian tycker, att hjärtat kiinde ha ruin ännu vidare för litet af den yttre viirlden ocli icke blott för dessa, i det hela dock blott delar af, eller rättare sagdt, fielheter af en själf. Du märker, Ernelie, att jag lider af behofvet att ge mitt inrc luft, då jag pratar s5 liar rysligt i ett bref. J a, jag tror också verkligen, ja, jag vet, att livad jag lidit så inycket af hela mitt lif varit just en andlig Irväfniiigsprocess. iippkointiieiz af tvårget att icke f&amp; uttala sig. I få ord sagdt, och p i ' mitt vanligaste språk, d. v. s. kökssprhket, uttryckt: det liar varit tvingets järnlock, soin legat tuiigt öfver mitt inres sjudande gryta. Den 16 oktobt ?~ 186.9 skrifver hon: Icke Mrnar jag sanda något till Esselde för .Tidskrift för hemniet. S2 vii1 jag som inina pennbarn hafra förildrats, icke duga vi ineia. Det ar kanske något pretentiöst sagdt, men mig förefaller det,. att om någon numera mindes mitt skriftstalleri, skulle väl nkgon g h g ett ord raka falla därom gigonstädes. Hvarför skulle jag numera börja %ter nppbrytn en redan igenisad väg? Vi ha nyss last Fredrika Bremers första, Teckningar nr hvardagslifvets. Ocksh de ha med tiden betydligt bleknat. Nog var det godt, att hon s % i sill tysthet bestyrde om deras ntgifvande.
FOLKUNGA-SAGAN. Bödeln och drängarne hissa ner den Hängde och lägga honom på båren samt hölja med ett svart täcke. PORSE in; fram till Barberarn. God kväll. BARBERARN. kriget? Ers Härlighet har, med förlof, icke gått i PORSE. rustad? Ingen går i kriget; vi ha krig hemma. Är Du BARBERARN halfhögt. bagare, trettio vindragare och en hop löst folk, pålitliga, rättänkande och upplysta. Jo, jag har femtio bryggardrängar, fem och tjugo PORSE. Det lösa folket också? BARBERARN. Alla, trogna som guld! PORSE. kopplet, och så går vilda jagten. Alltså, när jag ger tecknet, släpper Du lös Munskänken och Bagaren ha slagit sig ner utanför Blådufvan och beställt öl för tre. FJÄRDE AKTEN BARBERARN. kramenten på min påpasslighet, för jag är van att effectuera beställningar à la minute! PORSE. Ers Härlighet Durchlaucht kan ta alla sju sa Känner I den?» Och lösen, glöm ej: »Simon och Judæ dag! BARBERARN. Allt, allt klart! PORSE går. Far Du väl! MUNSKÄNKEN. Kom Barberare! BARBERARN. Kommer genast! Förenar sig med Bagaren och Munskänken. BAGAREN. Berätta, berätta! BARBERARN. »Simon och Judæ dag!» BAGAREN OCH MUNSKÄNKEN. »Känner FOLKUNGA-SAGAN. BAGAREN. Hvad betyder nu denna Abracadabra? BARBERARN. dessa grunder: Han har underkastat sig kyrkans bann och tager an botgöringen. Inte kan väl sådant gå för sig! Att Kungen skall afsättas, helt enkelt. Och på BAGAREN. Nå, hvem skall bli Kung sedan? BARBERARN. Ja, si det angår inte oss. MUNSKÄNKEN. Inte kan väl barnet Erik... BARBERARN. Ja, si det rör oss inte! BAGAREN. Hvad är meningen att vi ska göra då? Två svartklädda beslöjade Kvinnor fram till Bödeln. BARBERARN.
Såsom sådana har jag hos författaren uppfattat följande: *) 1:0 att stora tillgångar ej allena nu finnas, utan framgent kunna påräknas till skattebidrag; 2:0 att föl'fatta ren trott sig kunna bevisa riktigheten af den första satsen,dels genom hänvisning på besparda skattemedel, och dels med en calcul öfver Sveriges folkmängd, i förhållande så väl till hvad den före förlusten af Finland varit, som till Brödrariket Norrige och andra länders befolkning och skattebelopp; i följd hvaraf han för det 3: d j e, utan vidare undersökning, liksom tagit för afgjordt, att lillgångarne borde användas, eller, som han säger, att de ”behof des.” Det är häraf uppenbart, att författaren summariskt tror sig kunna bedömma folkets förmögenhet efter statscassans saldo, utan afseende derå, att bristen i folkets rörelse-capital möjligen kan hörröra, åtminstone till en stor del, från en sedan sisla riksdag alltför stark uppsugning lill statscassan; — eller att han anser det factum, att höga skatter en gång kunnat ulkräfvas, såsom tillförlitlig grund förantagande of en fortfarande förmåga dertill; — eller att förmågan till skattebidrag skulle stå i direct förhållande till folkmängden; — eller att folkmängdens ökning är ett resultat af samma orsaker i alla länder, så alt analoga slutsatser deraf *) Se förordet i-första perioden. 1<J2 Den 10 Augusti f. m. kunna dragas för välståndet i hvarje land, ifall det är bevisligt, att verkligt välstånd föranledt folkökningen i något visst; — eller att i allmänhet det är genom silfer-beräkningar, som slutsatser uti statsekonomiska frågor kunna bevisas, när de visa sig i uppenbar strid med de symtomer, som en resonerad uppfattning af ett folks framsteg, i industri, i cultur, i lefnadssätt, och slutligen af dess egen opinion om sig sjelft, i alla dessa hänseenden ådagalägger fölen hvar, som icke med fördomsfullhet och ensidighet tillsluter både ögon och öron. Låtom oss nu genomgå dessa satser, den ena efter den andra. Begreppet om förmögenhet är ett af de mest obestämda, som kan gifvas. Deri finnes ingenting positivt utan alltsammans är relativt till det lefnadssätt, som af tidehvarfvet och folkets sedvanor inledes.
Const.Ulsk. att, på spill - De ii 28 Augusti. 51 roma af det nu troligen fallande förslaget, kunna uppresa ett nytt, som, då det utgår ifrån adelsmajoritetens förbund med PresteSt. äfven kan tillvinna sig de öfriga tvenne Ståndens bifall. Det torde likväl vara nödigt att man ställer så, att resultatet kan blifva sådant. Det motsatta förhållandet vore för fäderneslandet i högsta motto olyckligt. Jag vill icke förlänga discussionen med omsägande af hvad som redan blifvit yltradt; jag får blott tillägga, att jag röstar för förslaget, derföre att min öfvertygelse är, att det, under de nu föreslagna formerne, skulle blifva lättare att utarbeta förslaget till frigörelse ifrån dess, med och ulan skäl, anförde brister, än del torde blifva, att ifrån våra nu var. slåndsförhållanden kunna komma öfverens om något, som tillfredsställer de båda privilegierade Ståndens inbillade eller för handen varande intressen. Jag röstar för förslaget. Efter detta yttrande ropade många bravo. Frih. Cederström, Jacob: Vid sednaste riksdagen uttalade man sina åsigter om i fråga var. förslag, och då var det egentligen rätta tiden att uttala dem. Nu tillhör oss endast att rösta om förslaget; men jag anhåller att i anledn. af den diseussion, som bär ägt rum, fä yttra några ord. Det har varit med särdeles tillfredsställelse, som jag afhört förra Const.Utsk:s ordf. Gr. Anckarsvärd sjelf erkänna förslagets brister och så att säga oanlaglighet, ehuru han röstar för förslagets antagande, för att ur spillrorna deraf fä ett nytt bättre, eller för att ur dess aska likt Fenix få en ny fogel. Jag lemnar derhän alla dessa bilder. I af seende pä frågan bar jag några allvarliga ord att anföra. Man bar lagt ståndsfördelningen till last dels våra skattebördor, dels införandet af envälde. Dessa yttranden ådagalägga okunnighet i vår historia; ty det var ett belt annat förhållande, alldeles icke ståndsfördelningen i vår representation, som grundläde de ordinarie räntorna, hemraantalsräntorna och alla våra skattebördor. Ofverlåtelsen af enväldet ät
Di mäst tå di här rägglan å paschasan ha vôr tröckt fôr i Kallstatininga, di åg, å di ä allt på unjfär samm fason sôm di are. Satt nô nytt ä dä int å e litta uschli bok ä dä. Men bokhannler Bonnier ha lôf mä, att ja ska få tämli bra betart för’a, satt d’ä mer sôm en affärd. Hällers ha ja allt bynnt bli le ve den här skrifvinga, å d’ä fäll mäst sist gangen ja ä ut på räggling å paschasing. För ja ä för gammel å d’ä mäst bar ôm för i vala ja kan skrif, å dä blir int likt, sôm dä ä nu för tia, satt ja får fäll si farväll te allmänheta nu å lätt di ny skrifran skrif ôm di ny sakan, sôm di förstår bätter än ja. Boen. Fredrek på Ransätt. Den låta Ransätts-Fredrek sang ho hadde allt si ega klang, når utta ok å utta tvang, där tall å gran tog vinn i fang, sôm geta lätt ho sprang. På logera ho flög ikring mä hôpp å tramp i sväng å spring, dä va e fart, dä va ett sving, e takt, sôm hällers ingenting på hele jolas ring, Kring stôgera ho flög sôm bi, för ho va lätt sôm di, e fin bevingat melodi mä sol å sôrr å hônning i å dôft tå sômmerti. Ho gjord en gôdt sôm sômmern gär, å hele Varmlann helt’a kär sôm skogen sjôl, når sômmern klär hôr skogsbacksäng mä blômst å bär å sol å vackert vär. Ä du mä på dä. Mi jänte ho hadde sôm jäntera plä två yger tå sol å ett hjarte tå trä, ja låg där å kve sôm ett kräk på knä å sa: »vell du ta mä, så uschli ja ä?
sardiner, ryska och Iranska ärler, sparris, hummer, Haricots verts, hos Fredrik Sydow d. 1891 börjande arbetsår JJ några få platser lediga, hvartill anlrj målningar före d. nästkommande 20 dec. torde inlemnas 46 69 till doktorinnan H. Haglund, Norrköping, XLARAHERGRSGRATAN 2 5. [2930] där Å KTA ock på begäran nödiga upplysningar erhållas. [2983] COLLODIN TILLFÖRLITLIGASTE OCH AF TUSENTALS PERSONER BEPRÖFVADT MEDEL MOT LIKTORNAR, VÅRTOR, HUDHÅXDNAD OCH NAGRELTRÅNGR. Fru Lundstedts ENGAGERINGSBYRÅ OBS. ALLTID DENNA INREGIK STRERADE ETIKETT SOM GARANTI FÄR VARANS ÄKTHET. Säljes i STOCKHOLM hos C. F. DUFVA, Drottningg. 41, LOUISE JZLOMBERG, Vesterlångg. 39, ELIN EDLUND, Drottningg. 63, &amp; C; I NINGSKONTOREN försedda JPARFYMMAGASINER, CIGARRAFFÄRER TIDM. ti. ; i landsorten i välPARFYMERI-, EKIPERINGSoeh ä 1 kr. fl. J M É ' Sändes franko mot kr. 1,10 i M m. [1767] A x e l J.itstroin. Mönster samt färdiga artiklar till försäljning. Beställningar mottagas. V i - dare upplysningar å Fredrika-Brem-erFörbundets byrå, dit äfven bref kunna adresseras. Anmälan om nya medlemmar därsammastädes. [28S4] göras uppmärksamma på den genomgående slutförsäljning, som — af inträffade omständigheter — pågår till december månads slut i boden 7 6 Vesterlånggatan 7 6, Stockholm.
Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie: Jag är alldeles förekommen af Herr Rosenblad, och förenar mig således till alla delar med honom. Herr von Hartmansdorff': Den vederläggning Herr Rosenblad emot mig anfört, är fullkomligt riklig, och jag afstår således från hvad jag yrkat angående skattskrifningen, men bör dock anmärka, att det vore en hårdhet, att af den återflyttande Adelsmannen fordra både skattskrifning och egandet af fast egendom, såsom vilkor för utöfningen af sitt Riksdagsmannakall, då här Den 3 Augusti e. ni. 155 i landet finnas så mångå Adeliga Representanter, hvilka ingen fastighet äga. Herr Lefrén: Att under loppet af vissa år vara skattskrifven, är en medborgerlig pligt för alla till medborgerliga rättigheters åtnjulanne; och då det icke fordras för Adelsman i allmänhet, alt ega fastighet inom Riket, för alt kunna representera, ser jag ej hvarföre det mera skall kräfvas af den till Fäderneslandet återflyttande Adelsmannen, som kan återföra redbar skicklighet och personliga förtjenster, måhända mera värde än den förmögenhet, hvarföre han här kunde förvärfva sig jordegendom. Jag yrkar således, att stadgandet derom måtte uteslutas. Herr Printzensköld: Jag skulle icke hafva emot de af Herrar von Hartmansdorff och Lefren föreslagne mild ringar i stadgandet oin vilkoren för återkommande Adelsmän, alt utöfva sitt Representalionskall, om icke Ridderskapet och Adeln i föregående Moment, för Ädelman, som främmande Magt genom Trooch Huldhetsed förbunden är, antagit enahanda bestämmelser med dem, hvilka Utskottet här föreslagit. Jag finner det icke rätt consequent att här, då fråga äfven är om utrikes vistande Adelsmans Son, utsträcka rättigheten för Representationsrätten längre för den utrikes födda och uppfödda, än för en i56 Den 3 Augusti e. m. Landsman, sorn med Konungens tillstånd bosatt sig i fremmande land. På denna grund yrkar jag bifall lill Utskottets förslag med det tillägg Herr Resenblad önskat. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie:
Öfver VexelBancoSkuldens förökning i följe med denna utredning, är en serskilt Calcul upprättad, sorn visar att denna ökning skulle utgöra vid Malmö - 418,000 dito Götha Canal 795,000 S:a ILdr 1,213,000. lavaremot torde med skal erinras, att Filial Disconternes Assignationer på Banken troligen utgjort nära samma summa, hvadan en sidan tillökning behöfves, och att Bankens säkerhet icke af en tillökning i Vexel-Banco-skulden lärer lida, enär den under loppet af 1819 lätteligen kan indragas. .. Sluteligen och hvad vidkommer Fordringsägarena, så synes, att de genast få lyfta hela säkra andelen af Discontens fordringar, samt att Lagsökningar indrifva den obetydliga andelen, som är osäker; varandes det Fordringsägares egen sak att till sin egen skada icke påskynda störtande Lagsökningar. Sjelfva utredningssättet är så korrt och enkelt, att jag äfven af detta skäl frugtar att det Icke skulle hålla profvet, och af samma skäl Statsoch Banko-Utskottens Betänk anden. 1165 icke begärt, att hvarken Höglofl. Beredningen eller Höglofl. Utskotten skulle deröfver utlåta Sig, utan må det bli mitt eriskilta yttrande. Hen i Filial-Disconterne Gäldbundne inbetalar med Banko-Sedlar på förfallodagen till Utrednings-Contoirets Kamrerare, det vill säga, den person, som Fordringsägare i sådant ändamål utsett, jldel af det förfallna Hånet. Debitorn bifogar ny revers på återstoden, hvarpå Kamreraren teknar, att Reversen är till omsättning ingifvep och stäld på rigtig Summa. 2:0 Denna revers inlemnas uti Banco-Discontens Direction, som pröfvar säkerheten.
Nej, det vore naturligtvis under hennes värdighet. Då lämnar hon hellre lönen, kanske en 15 å 20 kr. i må- naden, till någon annan. Det k o m m e r väl ej på frågan, skulle h o n skura, — nej, fy då! Och ensam i ett 5 personers hushåll, det kunde h o n visst ej stå ut med. Nej, hon vill ha något bättre! Som uppasserska eller i — någon trenig affär. H o n måtte väl se bra ut o c h vara fin! H o n hinner just lämna kontoret, då jag förvånad vänder mig till » fröken ». — K a n hon, en person utan egentlig skolbildning, få en affärsplats? Ger ni jungfrur sådana platser, o c h få jungfrur sådana löner '? H v a d få då vi, som i åratal läst o c h arbetat? H v a d få då vi, s o m fått en dyrbar uppfostran, s o m kostats Silfverarbeten, Bordsilfver. Modernast! Solldasti Billigast! IDUN 358 på hundratal, ja, mer än hundratal för att kunna få en fin plats och en betryggad framtid? Jo, fröken, oss ger ni en guvernantsplats eller en plats » att gå frun tillhanda », för 100 kr. o m året Se där vår betryggade framtid! Ja, m e n det är j u en fin plats, sä- ger ni. Låt det vara, m e n en fattig f l i c k a lefver ej o c h håller sig välklädd på — det fina i platsen, m e n på hvad den kan inbringa henne. Jag har haft en sådan plats att gå frun tillhanda. Där voro två jungfrur, så jag hade egentligen ej annat att göra än ge mina order o c h se till, att jag blef åtlydd, samt representera frun, s o m hade sin sysselsättning i sta ' n, o c h familjen b o d d e på landet under sommaren. L ö n 100 kr. o m året. Nå ja, det fanns ju kokerska, jag behöfde ju ej befatta mig m e d matlagningen, hvilket jag ej kunde. Ja, första middagen smakade maten underlig, andra likaså, — den tredje frå- gade » herrn i huset », o m vi ämnade bjuda på sådan röra hela sommaren.
Maj:ts Nådigst anbefalhe undersökning rörande Adelforss; Och, på grund häraf, föreslår Stats-Utskottet, om ej hos Kongl. Majit kunde i underdånighet anhållas, ej allenast att en ny laglig undersökning måtte, i närvaro af Kammar-Advocat - Fiskalen eller annat publikt oinhud, med första anställas utaf en eller flere uti Bergs-Vetenskapen kunnige och erfarne män, hvilka borde uppdragas , att, med yttersta noggrannhet, utröna, så val huru Grufvudriften vid Adelforss fortsattes och egendomarne derunder skötas, som ock huruvida nu varande Arrendatorn, Ofver-Directeurn Kihlström, i en eller annan del, brustit i fullgörandet af det med honom ingångna Arrende - Contrakt, derom alt den klagande allmogen borde tillåtas, alt åstadkomma den bevisning, sam, i sådant afseende, kunde anskaffas, utan ock, att i händelse vid denna nya undersökning skulle befinnas, att Öfver - Direkteuren Kihlström icke uppfylt hvad honom, enligt Arrende-Contraktet, ålegat, han genast måtte från Arrendet varda skild, samt att Kongl, Majtt derefter, jämte Befallning om Verkets nedläggning, såsom sig icke lönande, täcktes i Nåder låta vidtaga de åtgät - Stats -Utskottets Betänkanden, 491 der med Äldelforss och derunder hörande egendomar, som för öfrige ledige Krono-lägenheter finnas föreskrifne: Varande Stats-Utskottet föröfrigt; af den ranka, att dä Guldverket vid Adelforss icke vidare kommer att bedrifvas, böra jämväl de tjenstbarheier m, m. upphöra, som Allmogen hittills mäst i sådant ändamål till sitt känb.ara lidande utgöra. Hvilket allt Riksens Städers närmare bepröfvande vördsammeligen underställes, Stockholm de» 5 Mars 1818. N:r 123, Riksens IlfSglofl.
A. Söderberg Några gyllene regler; af O. A. Bäckman Sommarkväll; af Rudolf Svensén O, fråga e j; af Daniel Fallström Spinn, spinn; af William Stange - » Guttens » leende; af Beth — n „ Du var stjärna i sky; af Daniel Fallström ... Afton; af Charlotte Lindholm Messias; af August Toll Öresund; af Anna A När jag skall d ö; af Daniel Fallström Carl Snoilsky '; af Daniel Fallström Spåret; af Amalia Fahlstedt När jag skall d ö; svar till Daniel Fallström af Homo sum Iduns frågor satta i rim; af Snorre Två par; af Emil Schiött Göm kvar; af S — U — n Sancta Birgitta, 1391 — 1891; af Daniel Fallström Till Snorre; med anledning af poemet » Iduns frågor »., af Anna Lisa Gammalt och vanligt; af Anna Knutson Svar till Anna Lisa; af Snorre Missionären; af Sophie Linge Förr och nu; af Snorre Vilja är att kunna; af Ulla _ Ode till kokkonstens lof; af Enia Du är mig när; af Daniel Fallström Vissna rosor; af Birger Mörner Store bror; af Sophie Linge Efter afskedet; af E. N. Söderberg Julkväde till kvinnan; af Friihiof Holmgren (med teckning af Viktor Andrén) Fattiga barns bespisning; af A. * Drottning Lovisa af Sverige och Norge; ett tjuguårsminne af Cecilia Bååt-Holmberg 1, " Amanda Kerfstedt; af Laura Fitinghoff En damernas riddare; af Birger Schöldström * Augusta Öhrström _ " Laura Netzel * Johanna Hägg; af Ex * Elna Hansson; » Lundakvinnan », af Ebon Hoi * 01ivia Nordqvist * Ottilia Runsten; af Mathilda Roos * Sonja Kowalewski * Drottning Elisabet af Rumänien (» Carmen Sylv a »); af — fe _ * Mathilda Taube; af H. G. S * F. T. Borg, kvinnans förkämpe i svenska riksdagen; af H.
Lappmarks Ecclesiastik-Verks-Fond Serskilta hcmslällanden . sid. lii. 126. >? Bilagor: lV:o 1. Sammandrag af Capilal-räkningen till i834 års Riks-Hufvudbok. N:o 2. d:o af d:o till i835 års Underdåniga Utlåtanden till Kongl. Maj:t: af Kongl. Stats-Contoret, angående Stats-Verket „ 167. „ Allm. Magasins-Årenderne „ i83. (De underdåniga utlåtanden, hvilka af öfrige Verk och Auctoriteter afgifvas, komma, så fort tryckningen af desamma hinner verkställas, att serskilt åtfölja Stats Tidningen). Sed an den Revision af Stats-Verkets jemte dertill hörande Fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1834 och 1835, hvilken i följe af 5 och 6 §§ uti den för Rikets Ständers Revisorer af Kongl. Maj:t i Nåder utfärdade Instruction den 27 Februari 1830, Rikets Ständers år 1835 församlade Revisorer utsatt och Kongl. Maj:t den 20 Juni innevarande år kungjort att taga sin början den 15 nästlidne September, blifvit af undertecknade i behörig ordning verkställd, få Revisorerne derom nu afgifva den i 21 § af nyss åberopade Instruction föreskrifue Berättelse. Vid förrättningens början hafva Revisorerne från nedannämnde Verk och Inrättningar fått emottaga så beskaffade Berättelser och GeneralSammandrag om tillståndet och förvaltningen af de åren 1834 och 1835 till deras disposition ställde anslag, som omförmälas uti 9 och 10 §§ af Instructionen, nemligen: från Kongl. Stats-Contoret, för så väl sjelfva Stats-Verket, som Char tae-Sigillatas-Verket och Allm. Magasins-Ärenderna. a a Post-Verket. » j Myntoch Controll-Verken. » » Sundhets-Collegium. a « Tull-Verket.
Förordningen af den 17 April 1828, angående upphörande af Commerce-Collegii domsrätt i vissa mål, meddela sådan ändring: att mål, som angå förbrytelser emot Författningarne om oloflig införsel och utförsel af varor, tullförsnillning, utoch inrikes seglation, samt varutransporter land vägen inom landet och nederlag (hvarunder jemväl ansetts inbegripne öf verti ädelser af Författningarne, angående den åt allmogen i Sju Härader af Elfsborgs Län, samt släderne Borås och Ulricaehamn beviljade handelsfrihet), hädanefter icke skola ensamt af Svea Hof-Rätt såsom Öfver-Domstol upptagas, utan fullföljas i den llof-Rätt, under hvars domvärjo Under-Rätten i allmänhet lyder; att åtal emot Under-Rätt för tjenstefel i nämnde mål äfven kommer alt göras anhängigt vid samma vederbörande Hof-Rätt; samt att, i bäudelsa E. K. M. härtill lemnar Dess Nådiga bifall, föreskrifterne, rörande tiden Expeditions-Utskotlcts Förslag till urul. Skri/velse A’.-o ffi. 127 och vilkoren i öfrigt för ändringssökandet, varda derefter behörigen lämpade. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den ti Augusti 1834- N:o 93. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 11 Aug. i834- Preste-Stundet den 11 Borgare-Ståndet den 1 i Bonde-Ståndet den n Rikets Ständers underd. Skrifvelse, angående lediga tjensters vid Post-Verket kungörande i allmänna Tidningarne, samt att, vid återbesättandet af sådane tjenster, afseende mätte fästas å långvarig och pålitlig tjenstgöring vid samma Verk. (Oecon.-Utsk. Ntris 37 & 83.) S. A. K.