Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
öfver hufvud följes vid sitt regemente, till att uppsöka och besöka här den principen, att man skall gifva de fatfattiga i alla delar af Stockholm samt hjälpa tiga och sjuka lämplig mat, stark och närande, och trösta, hvarbelst han förmår. — Möjligen men ej t. ex. kål, ärter eller mat, som ej passkall han, om han läser dessa rader, ej tycka sar för en mage, som kanske länge fött svälta. » Detta, » utbrast kapten Lagercrantz till mig, om, att hans verksamhdt frarcdrages inför offentligheten: » han tycker ej om att synas », i det han ett ögonblick hvilade från ' serverinsom syster Erika uttryckte sig, då hon pekade gen ', » detta är min bästa glädje, min bästa på hans porträtt, som hängde litet i skymuppfriskning efter mitt eget arbete — den dag undan i hennes eget lilla rum. Men exemplets jag ej hade min asyl, skulle jag känna mig makt är stor, ej minst de goda exemplens, fullkomligt olycklig! » och illa vore det, om dessa skulle döljas. Jag Måtte ej en sådan dag komma, ty ej endast vill för öfrigt här tillägga, hvad han vid ett han, utan — af andra skäl — hufvudstaden tillfälle yttrade till mig: » Personer säga ofta kan ej undvara sin asyl och dennas verksamhet. till mig: hvad ni är snäll, hvad ni är uppEn hvar, som lärt känna densamma, skall offrande. Men de ana ej, hur roligt detta är,., helt visst med glädje hjälpa till att underhur lyckligt det gör en; det ligger således instödja den. tet » snällt » däri, och det är ingen uppoffring. » Husmödrar på landet kunna, en hvar i sin De dagar, då asylen är ledig från gäster, hemtrakt, sprida kännedom om densamma till får man också alltid se syster Erika stadd på ledning för de unga kvinnor, som ej kunna vandring till de fattigas och sjukas boningar. afhållas från att försöka sin lycka i hufvudJag har länge uppehållit mig vid nattasylen, staden, men där hvarken äga en vän eller en och dock ber jag mina läsare följa mig på bekant, hos hvilken de kunna finna skydd.
Depositionsafdelning insätta 90,000 R:dr mot 4^ procents ränta och 6 månaders uppsägningstid samt 16,100 R:dr mot löpande 3j procents ränta och 3 månaders uppsägning. Räkenskapen utvisar följande förhållande: Debet. Uppbörd: Afgifter för befrielse från vapenöfning 106,196: 25. Summa 106,200: Kredit. Utgift: Restituerad afgift Mötespassevolans-fondernas i revisionsberättelserna för flera föregående år omförmälda fordringar hos aflidne Regements-qvartermästaren vid Westerbottens f. d. regemente, C. A. von Essens afträdda bo, 276 R:dr 58 öre, hos Krigs-kommissarien O. W. In venii sterbhus. 6,618 R:dr 4 öre, hos Hof-intendenten F. Westin, 3,86! R:dr 95 öre, och hos enkefru A. W. Rosenborg, 2,184 I>':dr 43 öre, balanseras fortfarande i räkenskaperna till oförändrade belopp. Antalet af Wadstena krigsmanshus-kassas underhållstagare, som vid 1860 års slut utgjorde K ,213 och vid 1861 års utgång 10,172 man, har under revisionsåret minskats nied 4! personer. Såsom en följd häraf har pensionsstaten, som vid 1860 års slut beräknades till en summa af 252,045 R:dr, under år lt.61 undergått en förminskning af 112 R:dr, så att densammn den 31 December sistnämnde år uppgick till 251,933 R:dr. Under år 1861 hafva på Militieboställs-kassans bekostnad karaktershusen med dertill hörande källare vid 33 boställen blifvit iståndsätta för en kostnad af 13,391 R:dr 44 öre, hvarjemte kassan under året lemnat inqvarteringspenningar åt 142 löntagare, hvilka varit i saknad af karaktershus å innehafvande boställen, med ett samrnanräknadt belopp af 14,818 R:dr 75 öre.
Sländerne vid en kommande riksdag kunna afslå den K. proposrn, och i sådant fall är det ju naturligt, att Ulskrs här uppgifna förslag bör qvarstå för att då i propos:ns ställe insattas. Jag skulle tro, att det faller af sig sjelft all Utsk:s förslag icke bör eller ens lagligen kan annibileras, men val blifva beroende af del beslut, sorn Ständerne komma alt fatta i anledn. af Konungens proposition. Hr von Troil, Emil: Jag skulle tro, att det icke innefattar någon nyhet, att Ständerne på sina bord till en kommande riksdag lägga villkorliga förslag, eller sådana, hvilkas företagande till afgörande äro grundade på förkastandet eller antagandet af något annat förslag, söin äfven är lagdt på bordet. Jag skulle således tro, att tona R. o. Ad. ville på detta sätt lägga på bordet alternativt, så väl den K, proposfn som Utsk:s deröfver framställda förslag, så kan sådant icke tydas derhän, som skulle Ståndet icke veta hvad det ville. Det förekommer mig tverlom, att Ståndet ganska väl visste hvad det ville, nemi. att Ståndet vill bifalla den K. M:s nåd. propos., hvarom handlas i betänk. För den händelse, att denna propps, af samtliga RiksSt:n vidden kommande riksdagen blefve bifallen, ville Ståndet äfven bifalla den K. propos., hvarom talas i betänk. N:o 54; men för det att åsigten om saken n u är sådan, är det icke sagdt, att samma åsigt gör sig gällande vid nästa riksdag. Man kan alltför väl tänka sig, att Ständerne då afslå Konungens propos. om upphörandet af Hans tvänne röster i Högsta Domstolen, och för sådan händelse anser jag, att Ständerne böra antaga Utsk:s förslag angtde lagförklaringars meddelande, icke såsom det aldra hästa möjliga, utan som det bästa, som kan erhållas, (lall Konungens propos. icke skulle antagas. Hr Frih. o. Landtm, anhöll, att R. o. Ad. mätte dröja med fattandet af sitt beslut tills K.
Vore det väl då rättvisa att gifva en skänk, sorn så högst ojemnt skulle utfalla? Med hvad billighetsgi und kan en sådan eftergift fordras? Innehafva vi icke våra hemman genom köp, arf, gåfva eller åborätt, beräknade efter denna utskylds tillvaro och beständighet? Det är onekligt, att jordens nuvar. innehafvare skulle erhålla en vinst; men den nästkommande köparen eller arfvingen vore på samma punkt sorn förut, emedan hemmanen, stigande i pris genom minskad afgäld , beräknades honom högre i värde. Förslagen innehålla, alt denna minskning i statsinkomst skulle genom bevillning ersättas. Vi böra således borttaga en gammal, en vid hvarje laga fång beräknad utgift, och dermed betunga till en del annan jord och andra närings - Den 5 Februari. a33 grenar, dem man sig förvärfvat, eller hvari man ingått, under visshet om befrielse från en sådan. Huru skulle väl in-v nehafvare af frälseränta, huru indelningshafvaren godtgöras? Och till hvilka oändliga beräkningar och svårigheter skulle ej en sådan godtgöring leda? I kameralväg gifves ingenting för ett samhälle nödigare, än den redan omnämnda orubbligheten af en del skattebidrag och af dessas uppbörd genom räntelagaren directe ur betalarens hand, utan mellankomst af Statens uppbördsman. Erfarenheten inom och utom vårt land säger oss, att då någon stor nöd öfverhänger ett rike, måste alla tillgripliga medel användas att afvärja det närmaste, det mest hotande onda. Vid sådana tillfällen blifva lönefonderna, så vidt de i statscassan finnas, vanligen första hjelpmedlen. Det skulle då hända härstädes, såsom för närvar, uti liberaliserade länder i vår verldsdel, att embetsmännen antingen måste lefva af rofferi, eller ock, efter fåfäng väntan på innehållna löner, nödgas afgå och lemna samhället utan förvaltning. Detta stora onda är hos oss till en god del förekommet genom löningsräntor och deras directa uppbörd. Låtom oss icke omstörta bättre tiders visa inrättningar.
mellan fru Gulbranson och fru Lilli Lehmann, skulle mitt val gifvet falla på fru Gulbranson, då Uennes prestation synes mig stilriktigare, att icke säga mer bayreuthisk. » För öfrigt genljuder nu vidt om hela den kontinentala pressen af den svenska konstnärinnans lofprisande. » Ellen Gulbransons Brynnhilde är jämbördig med fru Maternas af 1876. Hennes framgång var sensationell, » heter det i Neue freie Presse, och Bayreuth er Tageblatt konstaterar den allmänna meningen vara, » att man i henne funnit en kraft, som icke kan skattas nog högt. Hela hennes konstnärliga väsen har något inspireradt, vi kunde säga gudomligt! » Hvad göres oss vidare vittne behof? Eedan då Ellen Nordgren växte upp i sitt hem i Stockholm, där hennes fader ännu är verksam i en sockerbruksaffär, visade sig hennes utpräglade begåfning och intresse för musik. A r 1880 gjorde hon sitt inträde vid Musikaliska akademiens konservatorium, och på hösten 1883 begaf hon sig till Paris och började studera först för fru Marchesi, sedermera för fru Kenneth. Här hemma hörde vi under dessa år föga af den unga sångerskan. En och annan gång meddelade Paristidningarna, att hon låtit höra sig på privata soaréer, alltid med bifall, men därvid stannade också underrättelserna. Men en vacker dag på hösten 1886 kom fröken N. tillbaka till Stockholm, och den 5 oktober samma år trädde hon fram för allmänheten såsom konsertsångerska. Eedan 1887, då hon bland annat biträdde vid Filharmoniska sällskapets och Cäciliaföreningens konserter, hade hon tagit fatt på större och allvarligare uppgifter. Hon började allt mera närma sig den dramatiska musiken och upptog på sin repertoar flere moderna och klassiska operaarier. Det dröjde dock någon tid, innan sångerskan lät höra sig från scenen. Detta skedde för första gången den 10 januari 1889 då hon på Operan i Stockholm återgaf prinsessan Amneris i Verdis » A i d a ». Äfven i de då ovanligt debutrika tiderna framstod detta fröken Nordgrens första uppträdande såsom synnerligen vackert och lofvande.
Till följd af erhållen nådig remiss, hade Öfver-Direklören vid Landtmäteriet den 3 sistlidne Juli afgifvit underdånigt utlåtande i ämnet samt dervid, jemte framställande af åtskilliga anmärkningar emot ändamålsenligheten af det utaf Slyresmannen föreslagna förändrade formulär för de tabellariska beskrifningarnes uppställning, beträffande frågan om fortfarande anslag till rikets ekonomiska karteverk, i underdånighet yttrat, det Ofver-Direktören, som antoge, att särskilda medel komme att behöfvas för det under utarbetning varande karteverket öfver Norrbottens län. hvaröfver inseendet blifvit i nåder uppdraget åt Landshöfdingen i samma län S. P. Bergman, ansåge den af Styresmannen föreslagna summan under nuvarande förhållanden icke vara för högt beräknad, helst det säkerligen icke vore möjligt alt, emot ringare aflöning än 1,900 R:dr om året, vid karteverket fästa flitige och skicklige landtmätare eller med dem jemförligt sakkunnige personer. Sedan Styresmannen, med anledning af de utaf Ofver-Direktören framställde anmärkningar emot det föreslagna beskrifningsformuläret, erhållit nådig befallning att inkomma med det yttrande, hvartill samma anmärkningar kunde föranleda, hade Styresmannen, under den 12 nästlidne Augusti, afgifvit utlåtande i ämnet samt dervid, bland annat, anmält, det Styresmannen, lika med Ofver-Direktören, ansåge särskildt anslag böra äskas för kartearbetena i Norrbottens län. 2:o. Landshöfdingen i Norrbottens län S. P. Bergmans underdåniga memorial den 6 innevarande månad, innefattande anmälan att, för att efter den hittills följda planen kunna inom nämnda län fortsätta karteverks-arbetet samt tillika ombesörja gravering och tryckning af de karteblad, som under loppet af nästa år och framgent blefve fullbordade, erfordrades bibehållandet af enahanda årliga anslag som hittills, nämligen 14,750 Riksdaler, af hvilket anslag likväl 4,000 Riksdaler beviljats ifrån andra endast för innevarande statsregleringsperiod för ändmålet tillgängliga medel, än de för ekonomiska karteverket afsedda. Bil. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd.
193 nät i samma stad, der köparen var bosatt, erhållas. Nåväl! Naimi dessa varor nödvändigt måste i ett hushåll finnas och konsumeras, så frågas om det icke är en vinst, att priset nedsätles i följd af konkurrens. Enl. min åsigt måste en nedsättning i en varas pris alltid blifva en statsekonomisk vinst, då den måste konsumeras. Vidare har Hr von Hartmansdorff yttrat, att sockennämnderne borde tillerkännas rättigheten, att förvägra landthandlandes inflyttning i socknarne. Den värde talaren har, genom detta påstående, visat sig fullkomligt konseqvent, ty i fattigvårdsfrågan har han ifrat för den åsigten, att hvarje, aldrig så liten, kommun bör kunna från sig utestänga hvarje samhällsmedlem, som dit önskar inflytta. Jag hemställer likväl om en sådan kommunernes rättighet öfverensstämmer med en sann chrisllig anda. Till lycka för landel, har denna rättighet uphört, och, enl. min åsigt, finnes intet orimligare, än all beröfva personer möjligheten lill utkomst, då de kunna sig sjelfve försörja. Hvar och en, som känner förhållandet på landet, måste det förefalla besynnerligt, alt man vill ät sockennämnderne öfverlåta rättigheten att förvägra medborgare deras dyrbaraste rättigheter, nemi. att bo och vistas, hvarhelst de finna för godt. Emot den punkt i betänk., hvaruti Utsk. till k ä n n a g i f ver» att Ulsk. jemte Bevilln.- och LagUlskm kommer att afgifva serskildt betänk., rör:de bränvinsförsäljning, hafva anmärkningar blifvit framstälde. Jag kan icke förstå annat än alt allt, som rörer bränvinsförsäljning bör ingå i R. o. Ad:s blifvande beslut, i fråga om försäljning af bränvin i allmänhet.
Jag tager mig i anledning häraf friheten fästa uppmärksamheten deruppå, att Rikets Ständers Revisorer föreslagit, att Brudgåfvefondens räntemedel, i stället för alt lill för dess ändamål främmande gratificationer användas, måtte begagnas till förhöjning i de årlige Brudgåfvorne, eller till utdelning af sådane Brudgåfvor bland ett större antal af fattiga flickor utaf allmogens barn; och jag vågar tro att detta förslag bordt fästa StatsUtskottets uppmärksamhet, ej mindre än Revisorernes påminnelse att Rikets Ständer ansett särskilde fonders samlande af Statsmedel böra förekommas, hvadan de till Brudgåfvors utdelande afsatte medel hädanefter till RiksgäldsContoret kunde öfverlämnäs, hvarigenom all fråga om behofvet af desse medels förräntande, och serskilde kostnader för deras administrerande, komme att upphöra. Jag anhåller att StatsUtskottet täcktes taga detta ämne under ett nogare skärskådande, och att discretioner och gratifica - Den 5 Mars f. m. tioner icke måtte utaf StatsUtskottet altför mycket understödjas, på bekostnad af den så kallade Brudgåfvefondens egentliga och verkliga föremål. I anledning af Revisorernes anmärkningar vid Curlmsräkenskaperne finner StatsUtskottet, med afseende å hvad Kongl. Seraphimei OrdensGillet i dessa ämnen upplyst, dem icke föranleda någon åtgärd. Då Rikets Ständer härutinnan äro lemnade uti den fullkomligaste okunnighet om hvad Kongl. SeraphimerOrdensGillet i dessa ämnen upplyst, vill det synas som om StatsUtskottet redan i dessa delar vore beklädt med Rikets Ständers afgöranderätt. För mig vill det ännu synas anmärkningsvärdt, att 181g års uppbörd ifrån ett helt fögderi icke förr än år i8a5 upptages uti räkenskaper.
Uppå underdånig ansökning af Direktionen för Svenska Nykterhels-Sällskapel, har E. K. M:t af Rikets Ständer äskat ett anslag af 3,000 R:dr, att för 3 år, med 1,000 R:dr hvartdera året, lill Direktionen utbetalas för bestridande af utgifter till nykterhetens befrämjande. Vid de 2 sednaste riksdagarne har af E. K. M:t enahanda Nådiga framställning skett, men Rikets Ständer funno då icke skäl att densamma bifalla; och som några förändrade omständigheter sedermera ej inträffat, halva Rikets Ständer icke heller nu beviljat det för ifrågavarande ändamål ånyo äskade anslag. Expedilions-Utskoltets Förslag lill underd. Skrifvelse, A':o 115. 395 15:o. Sedan Vetenskaps-Akademien uti underdånig skrifvelse af den 11 sistlidne Januari, med anmälan alt de under fregatten Eugenies verldsomsegling af dervid följaktige vetenskapsmän gjorda samlingar af naturalster blifvit lill Riks-museum aflemnade, till E. K.
Föreslås med anledning af Consistorii uppgifter, 4 Lectorer, hvaraf 3:ne, jemte prebende Pastorater, tills:s 4:de Lectorn - Adjunct - Consistorii-Notarien Summa: Albrunna medel. Nuvarande standig; Lönings-Stat. Spanne mål. T :r k:p Contant. Lön: iss-Stat. Öfverskott All-ränna medel Ens k il ramedel. Summa. Spanné - Spanne mål - 5pärnema 1 . Spänne mål. Spänne-*" ål. Contant Contant. Contant. Contant. Pörte ökning öfoer de' för Lår arne vid Stads-Skolor och Pedagogien i Riket af Allmänna medel an,slagne Löneförmåner, hvilka anses kunna flyttas pä de nu till inrättande föreslagna Alhnånné Skolors Lönings—Staf. Spann Contantv TJosala Sfi fr. fir^nrnnd* Pedaponie. a:ne Lärafé.- Kronotionde neli' SncknpT.r kg: R.-dr sk. I rist gängsmedel 42. 11. 18. Östhammar D:o i D:o Kronotionde - 8- 16. — __ — Sigtuna D:ö l D:o D:o 16. 16. Söderhamn D:o i D:o D:o 28. 16. Waxholms D:o i D:o. Af Allmänna Gontanta medel 16. —• — 95 27 5 i Linköpings Stift, Skenninge Stads Skola, 2:ne Lärare, Kronotionde oc h Socknegångsmedel 42 7 I 1 52 Skara Stift.
Jag anser det vara alldeles oundgängligt för skolans eget väl, att sådane seminarier inrättades på några dertill lämpliga ställen, såsom i Slockholm, eller i Opsala och Lund, der de unge lärare-kandidaterne finge på förhand pröfva sine krafter, innan de definitift anställdes vid skolan. Det är visserligen sannt att den dagliga öfningen är den bästa lärmästaren, men erfarenheten har också visat att om en ung man blifver anställd såsom vikarierande vid en skola, så blir han ock vanligen i sin ordning befordrad till ordinarie lärare, antingen han befinnes dertill mera eller mindre skicklig. Det vore således särdeles väl för skolan, om hans skicklighet på det föreslagna sättet kunde på förhand blifva pröfvad. Remitterades till Allm. Besv. o. Ekon.Utsk. Föredrogs och remitterades till Lagsamt Allm. Besv. o. Ekon.Utskm, Frih. Raabs, Adam Christian, d. 18 dennes e. m. på bordet lagda motion, ang:de uppgörande af fullständigt förslag till en ny stängsel-stadga och till de ändringar i 9 cap. Byggn.-balken, som deraf kunna föranledas. Föredrogs StalsUlsk:s d. 18 dennes e. m. på bordet lagda mern. N:o 2, med den till Rikets nu församlade Ständer af fullmäktige i riksg:s-kont. afgifne berättelse. R. o. Ad. fann detta mern. icke erfordra annan åtgärd, än att detsamma lades till handlingarne. FöTedrogs StatsOtsk:s d. 18 dennes e. m. på bordet lagda utlåt. N:o 3, i fråga om användandet af de å anslagen till uppförande af cellfängelser uppkomna reservationer. Frih. Sprengtporten, Jakob Wilh.:
Genom till förenade Utskotten ställd skrifvelse af denna dag, hafva Rikets Ständer, Herrar Fullmägtige öfver Bancooch Riksgälds-Yerken hos Utskotten anmält, det de, i följd af den ingångne underrät - tel - Stats-Utskottets Bet iinkan cl en. 633 telse det Rikets Ständers under nu varande Riksdag utsedde JustiliaS-Ombudsman, Riddaren af Kongl. Nordsljerne - Orden, Välborne Herr Casper Ehrenborg, den 16 i denna månad med döden afgålt, samt till åtlydnad af 26 §. uti den för Rikets Ständers J u s t i (i seO m b u d s ma 11 under den 27 Februarii 1810 utfärdade Inslruction, följande dagen den 17 innevarande sammanträdt; Och alt, alldenstund Förste Expedilions-Secreteraren och Häradshöfdingen Herr Joban Gabriel Richert, enligt af samlelige Riks-Slåndcn den 1 1 Augusti innevarande år ulfärdadt förordnande, eger att ”efterträda Juslilias-Ombudsmannen,' i händelse han innan nästkommande Riksdag skulle genom döden afgå, eller genom något i lag stadgadt förfall hindras alt sitt Ämbete utöfva;” Fullmägtige, efter föregången gemensam öfverläggning, stadnat uti det beslut, alt, till verkställighet af Rikets Ständers sålunda gifne stadganden, genom Prötocolls-Utdrag af den 17 September, kalla nyssbemälde Herr Förste Expeditions-Secreterare och Iläradshöfdinge Joh. Gabr. Richert, alt, i följd af det för honom utfärdade förordnande, JustitiseOinbudsmanna-Ämbetel tillträda; Hvilken 4:dcSaml. 4tde B11 lid. 634 S tats-Ut skotte ti Bet än kan den.
s 140, 14*- RiksdagsBeslulet, §. 44* Secreterare, om löntillökning för, vid Öfverlntendents-Ä mbetet; StatsUtskottets Betänkande, IV 4- s 53 g — 542, bif. af BondeStåndet, IX s g56, af Adeln, IX s gg5. ' Memorial om frågans afgörande, IV 5. s8,q, lemn. till StatsUtskottet, af Adeln, IX 3. s 1069. — om högre arfvode för BondeStåndets. Motion, remitt. till StatsUtskottet, II s i322. Utskottets Memorial, IV 2. s 1172 — 1174» lagdt till Handlingarne af BondeStåndet, IX s 317. — för Riksgäldsärenderne, en, önskad af StatsUtskottet, IV 1. s 4, bif. af PresteStåndet, ix s i5, af BorgareStåndet, ix s 18. — om bestämmande af lika ansvar för Lands-, och GonsistoriiNotarier, som förskingra 3% allmänna eller enskildtas medel, med hvad Lagen stadgar för Uppbördsmän. LagUtskottets Betänkande, VII 2. s i3o3 — 1807, bif. af Adeln, IX s 1216, af PresteStandet, IX s 1219, af BorgareStåndet, ix s 1234, af BondeStåndet, IX 3. s 17. Sedelvexling, om ytterligare anstalt för i Landsorter ne. BaneoUtskottets Betänkande, VI 1. s 94— io3, bif. af Adeln, IX s 180, af PresteStandet, IX s 186, af BondeStåndet, IX s ig3, af BorgareStåndet, IX s 2o5. Underd. Skrifvelse, X 1. s 188—190. IiiksdagsBeslutet, §. 18.
enligt 14:de punkten; „ mom. 7, angående anslag för understödjande af mindre hamnoch brobyggnader samt upprensningar af åar och farleder, enligt I8:de punkten; „ mom. 8, angående anslag för utvidgande af hamnen vid Ystad, enligt 19:de punkten; „ mom. 9, angående anslag för utvidgande och fördjupning af hamnen vid Uddevalla, enligt 20:de punkten; „ mom. 10, angående statsbidrag för segelleds öppnande från Hattefura till Stora Lee, enligt 25:te punkten; „ mom. 11, angående statsbidrag för åstadkommande af en förening mellan sjöarne Vestra och Östra Silen, enligt Ridderskapet och Adelns samt Preste och Borgare-Ståndens beslut i anledning af Stats-Utskottets Utlåtande N:0 78, 26:te punkten; „ mom. 12, angående statsbidrag för utsträckning af Kinda båtled från sjön Rengen till Linköpings hamn, enligt 27:de punkten i nämnda Utlåtande; „ mom. 13, angående anslag för understödjande af sådana myrutdikningar och vattenaftappningar inom Norrbottens, Westerbottens, Wester-Norrlands, Jemtlands, Gäfleborgs och Stora Kopparbergs län samt Elfdals, Fryksdal, Jösse och Nordmarks härader af Wermlands län, som afse att förminska frostländigheten, enligt 33:dje punkten litt. a); 6 Stats-Ulskotlcts Memorial N:o 135. § 143 morn. 14, angående lån för befrämjande af utdikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar inom rikets öfriga delar, enligt sistnämnda punkt litt. b); „ mom. 15, angående lån för Lida-åns sänkning och upprensning, enligt 35:te punkten; „ mom. 16, angående anslag för upprensning af Ume eif, enligt 36:te punkten; „ mom.
Revisorerne, som anse det i allmänhet icke instämma med gällande "runder för Statsmedlens förvaltning, att anordna förskotter ifrån Kongl, Stats-Contoret eiler Landt-Ränterierna af under händer hafvande medel, utan att på samma gång anvisa af hvilket anslag ersättning skall tagas, hemställa, hvad ifrågavarande ifrån Landt-Ränteriet i Götheborgs och Bohus Län utgångne förskott angår, att sådan åtgärd vidtages, hvarigenom detsamma må, så snart möjligen ske kan, af3:dje HufvudTitelns tillgångar ersättas. Kongl. Krigs-Acailemien. Vid Academiens redogörelser, som uti Kongl. Kammar-Rätten äro granskade för år 1834 utan, men för år 1835 med anmärkningar, hafva Revisorerne icke funnit något att erinra. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: Debet. e „ Ar 1834. Uppbörd: Stats-Medel : . 36,153:16. — 38,117:24. — Betalande Cadetters Pensions-afgift 30,924: 21. 4. 29,890: Dito afgift till höcker och ritbehör 750: 800: Ersatte och återdebiterade medel 4,198:37. 8. 1,380:42. 6. Balance till påföljande året: Balance från föregående året: Utgift: Räkenskaperne, hvilka uti Kongl. Kammar-Rätten, blifvit granskade för år 1834 utan, men för år 1835 med anmärkningar, utvisa att År 1834. Balancerade utgående behållningen (utom värdet af Gevärs-delar till de under arbete varande beställningar ne samt ma terialier) utgjorde 73,246:44. 6. 75,678:37. 3. och Balancerade Skulderne 57,201:47. 3. 63,924:34.