Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Grefve Do la Gardie, Jacobi Hufvudsakligen förekommen af den värde talaren som sist yttrade sig, åfvensoin af Herr vora Hartmansdorff', med hvilken jag instämmer; får jag blott tillägga, att då Herr von Hartmansdorff’ funnit det vara olämpligt att KronPrinsen vid Konungens frånvaro, icke skulle äga samma rått som Konungen, så hemställer jsg om det icke vore ån mera olämpligt att en Furste, sorn åger Nationens oinskrånktaste förtroende, skulle kunna linnas på samma ställe som Regeringen och deruti ej hafva någon röst. Af dessa skål får jag hos Högvålborne Hr Grefven och LandtMarskalken anhålla om proposition till bifall å Hans Maj.ts Nådiga Skrifvelse, men med tillägg, att då som hittills skedt Hans Majd sjelf bestämmer de mål, hvilka under Dess Höga frånvaro, af den tillförordnade Regeringen får upptagas och afgöras samt denne äfven hitintills med Konungs-» lig magt och myndighet dein afgjordt, samma sått hädanefter må tillkomma Hans Kongl. Hög»- 55o Den 19 Mar lili het KronPrinsen, Jag har ej sett någon våda vidlåda denna magt, lemnad åt 4 Stat-Råder, jag inser den ånnn mindre, om den öfverlämnäs åt Thronföljaren; tvärtom skulle jag anse mot nuvarande styrelse-princip stridande, om Hans Kongl. Höghet af de 4 StatsRåden öfverröstades, som ehuru ej troligt, likväl möjligen nu kunde hända, och HansKgl. Höghet derigenom blef tvungen underteckna ett heslut, i motsatt förhala lande med Dess yttrande och Dess öfvertygelse. Friherre Wrangel'. Redan har jag förenat mig med Grefve von Schverin rörandé återremissen af ConstitutionsfJtskottets Betänkande; äfvensom i anledning af Friherre Anckarsvårds nu gjorde erinringar, jag helt och hållet delar samma öfvertygelse.
Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets: om förändring i PresteTiondens utgörande på Gottland. 3:o Bifall å följande Utskotts Memorial och Utlåtanden: StatsUtskottets: angående de serskildte tillgångar, som erfordras, då Riksmarkegångspriset på den under lönerne inberäknade spannemål öfverstiger Sex Riksdaler Banko tunnan; rörande dispositionen af någre Kronan tillhörige Byggnader och Tomter i Landskrona; om förhöjning i KronoSkjutsLegan m. m.; angående betalning för smärre förslitna Credit-sedlars slutliga granskning och annullering i Riksgälds-Contoret; rörande anslag 382 Den 18 Mars e. m. af medel till åtskilige nya Fyrbåkars uppförande; angående ersättning af allmänna medel åt Boställs-innehafvare för skifteskostnader; angående utskylders utgörande till Staden Nyköping af LandshöfdingeResidence-huset derstädes m. m.; angående dispositionen af de f. d. Allmänna Magazinslnrättningen tillhörande Hus och Byggnader; i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående liqvid emellan Förvaltningen af SjöÄrenderne och Allmänna Magazins-Inrättningen för de till Flottans behof i Carlskrona befintlige Proviantlager; om anskaffande af en mera tjenlig local för RiksArchivet; angående vilkoren för Saltpetergärdens upphörande; i anledning af skiljaktige beslut inom RiksSlånden i några delar af SlatsRegleringen; angående RiksgäldsContorels behof ifrån och med år i83o till och med år 1834 ? angående verkställd granskning af i8a5 och 1826 årens Räkenskaper öfver Hospitalsoch BarnhusFonden samt Lazarettsoch KurhusRäkenkenskaperne för sistnämnde år; rörande föreslagen afskrifning af Bruksldkaren S. Owens skuld till Manufactur-Discont-Fonden samt ytterligare låne-understöd för honom; rörande Kronans Hus och Byggnader; och angående beräkningen af Tafle 1-penuingar för vissa Embetsman.
Den likgiltiga och halfsofvande modern, som troligen aldrig sjelf skulle fallit på denna tanke, tycktes nu likväl omfatta den med oväntad belåtenhet, nöjd, som det syntes, att blifva befriad ifrån en varelse, som endast generade henne i hennes dystra, enformiga lefnadsvanor. Den lille Astley blef på detta sätt ett slags fosterson i prestgården, der det arma barnet, som aldrig fått en vänlig blick eller en smekning och aldrig hört ett godt och hjertligt skratt, fäste sig genast med förtjusning vid sina hederliga och vänliga fosterföräldrar. Han tycktes helt och hållet glömma sin mor, hvilken han sällan såg; och mamsell Petronella, hvilken han smekte och förtretade, plågade och älskade med hela ett bortskämdt barns tyranni, utträngde snart ur hans sinne den dystra och surmulna skepnaden ifrån hans första kärlekslösa år, under det han hos ”farbror Jöns” fann en fars hela ömhet och omvårdnad. På detta sätt hade åren gått. Astley växte upp till en kraftfull och vacker yngling, hvilkens goda hufvud och medfödda elegans utgjorde hans fosterfars stolthet, under det att ett visst lättsinne och vankelmod i karakteren väckte bekymmer för hans framtid. Han reste till Lund som student, och under ferierna vistades han ständigt i prestgården. Vid tjugoett år blef han magister och borde, efter prostens önskan, då han blef tillräckligt gammal, prestvigas, för att möjligen en dag efterträda sin fosterfar som kyrkoherde i Skurup. Imellertid saknade Astley all håg för det presterliga kallet, och den krigarära, som just då lyste som en vådeld öfver Europa, väckte i hans sinne mera sympati och entusiasm, än den hederlige farbror Jöns ansåg lämpligt och nyttigt för sin skyddslings framtid. Astleys ofta upprepade, halft allvarliga, halft skämtsamma önskningar att förena sig med de segerdruckna skaror, hvilkas soldater blefvo konungar och marskalkar, och hvilkas härskri genljöd öfver allt, väckte mamsell Petronellas förfäran och hennes brors högsta ogillande, då en händelse inträffade, som hastigt gjorde slut på dessa krigiska funderingar.
SiattlagdeTel ’Skatte ... ' 0TPi Utjordar, med flere Lähemm erut?n Mantal, som ej under något Dito Skatte* Tanta aro iobegripne, Frälse Dito Krono ’ * * OaaMyJe bd,re5j,-j,to; 'dirat k^toe'- Vol, J1U.1.C? P.2,ä®;;;;;; ®eliyggde Lägenlieter, afsöndrade från hemman -.l*/1* hle,lcr Iifstid ... Skattlagde Fisken och Fiske-Lägenheter af särskildte slag, som cj under något hemmans Ränta äro mbegripne, Skatte . Tnll-Mjölqvarnar med 233 pär Stenar Tull-Sågqvarnar, Grofbladig Husbehofg-Mjöiqvarnar Husbehofs-Sågqvamar Stampar ... Stångjerns-Verk Ämneshamrar Masugnar i Jern-Manufactur-Verk af särskildte slag Pappers-Bruk Tegelbruk .. Oljeslageriet . Garfveriet .. Rödfärgs-Verk Kalk-Ugnar . Färgeriet .. Härads-Allmänningar. . Krono-Parker och Allmänningar sorn tillhöra Kro nan, om 228 Tnnnelands vidd . Diverse Personer, som ej höra till viss näring .' Sterbhus, Testamenten, Gåfvor och Fidei-Com misser Sö fisa oq K O r» a X 03 » : Blandsäd. >'• n r-r O •? V O r*« 03 O ra < O O SÖ »0 i* 0 •t s W m ►T u CÖ >—• p p flen pss p>*• St. T:r T:r T:r T:r i T:r T:r T;r T:r T;r T;r T:r T;r T;r T;r St. Efter lievillnings-förordningen. Ständige Plantor. Pastorers. 'S CO . r» n 1 . LARS HIERTA. JOH.
199 som med de behof, till hvilkas fyllande statens medverkan erfordras, och klart inseende att till befrämjande af önskade förbättringar och åtgöranden fordras kunskap och skicklighet samt medborgerlig aktning och förtroende, måste vara angelägna om att till representanter välja i dessa delar väl qvalificerade ombud. Man torde vilja fråga mig, huruvida jag verkligen anser att landstingen f. n. motsvara den framställning af dem, jag nyss gjort. Jag svarar härtill ett uppriktigt nej, men misströstar icke derföre om framtiden. Kommunala institutioner emottagas vanligen alltid i början med tvekan och misstro. Der sjelfverksamhet varit okänd eller föga öfvad, och krafterna således äro outvecklade och opröfvade, har man svårt att klart fatta de fördelar denna verksamhet medförer, men man förstår lätt, att inga sådana utan möda och uppoffring äro möjliga. Följden af detta blifver, att man vid val af personer, som skola handhafva dessa kommunalvärf, mera ledes af tanke på återhåll än på verksamhet. Det är först sedan samverksamhetens kraft och gagn — en klokt ordnad — blifvit allmännare uppfattad, som man inser vinsten utaf att anförtro dennas ledning åt redbarhet, klokhet och med nit förenade insigter. I denna rigtning skola afven landstingsvalen gå; och ehuru man ännu vid dem spörjer inflytelsen af den misstro jag omnämnt, skall dock, jag är öfvertygad derom, till landstingsman snart sagdt uteslutande utses hvad länet i duglighet och redbarhet har utmärktast. Emedlertid måste jag icke allenast beklaga, utan ogilla, att detta förslag blifvit afgifvet innan nämnde utbildning af landstingen skett. I en fråga, som rörer landets framtid, kan, vid dess afgörande, en förhoppning icke anses såsom ett i allo tillfredsställande skäl; hvartill kommer att, om än denna förhoppning är grundad, öfvergångstiden — intill dess förhoppningen blifvit verklighet — är osäker. Jag fruktar dessutom en skadlig inverkan på sjelfva landstingen af detta förhastande.
Rådbergska donationsmedlen för ändamålet blefve alt tillgå, förskottsvis till underhåll af denna Navigationsskola och aflöning af dess lärare disponeras, dock under förbehåll af framtida ersättning från omförmälda testamentsmedel. Efter erhållen underrättelse om Rikets Ständers rörande denna fråga vidtagna beslut, anmälde, uti infordrad! underdånigt utlåtande, den för Rydbergska testamentsfondens förvaltning utsedda Direktion, att Direktionen, som beslutat, att de donerade medlen skulle användas till undervisning i de delar af det praktiska sjömannayrket, hvilka tillhörde dem, som egentligen förstodos med benämningen Sjömän, vidtagit förberedande anstalter för en praktisk Sjömansskolas öppnande under sistlidne Maj månad, samt att Direktionen, med orubbadt bibehållande af grundfonden, ämnade att uti den antydda praktiska riktningen alltmera utvidga stiftelsen, i den mån tillgångarne medgåfvo; men att Direktionen, utan ett i laga form tillkommet domslut, icke ansåge sig kunna sig afhända och till Staten afträda samt till andra föremål, än dem, hvilka, efter Direktionens uppfattning, bäst öfverensstämde med testators afsigt, använda större eller mindre del af hvad, genom enskild mans frikostighet, blifvit Direktionen anförtrodt. Jemte meddelande af hvad merbemälte Direktion i underdånighet yttrat och anmält, bar Kongl. Maj:t, medelst nådig skrifvelse till Fullmäktige af den 1 (i Februari innevarande år, tillkännagifvit: att Kongl. Majit, innan Kongl. Majit fattade Sitt nådiga beslut i frågan, huruvida från Statens sida någon åtgärd vore att vidtaga, för att göra den Rydbergska donationsfonden disponibel för det ändamål, för hvilket den förut, på Statens bekostnad, här i Stockholm inrättade Navigationsskola vore stiftad, funnit godt härom infordra Justitie-kanslerens underdåniga utlåtande, samt att Kongl. Majit emellertid, med hänsigt till hvad redan i saken blifvit upplyst, låtit förständiga Kongl. Stats-kontoret att, i ändamål att
Mor a t lis memorial om upphäfvande af stadgandet i 17 Gap. 8 §* HandelsBalken och dermed gemenskap ägande föreskrifter, rörande förmånsrätt i fast egendom för barnarf m. m. samt inrättande af FörmyndareKammare i Rikets alla Län; af Grefve Gyllenborgs memorial om skyldighet för Konungens Befallningshafvande att till JustitiasCantzleren och Justitieombudsmannen insända ett exemplar af vissa kungörelser; af fyra Grefve Hårds memorialer, det ena om Concoursmassors skyndsamma realiserande, samt UtsökningsFörfattningarnes förbättring och strängare efterlefnad, det andra om inskränkning af förmånsrätt för ränta å intecknade Capitaler, det tredje om vissa föreskrifter vid UtmätningsAuctioner å så väl fast sorn lös egendom, samt det fjerde angående verkställigheten af Bysättningsutslag ; af Kongl. Maj:ts skrifvelse angående frågan om näringsfriheten; af Grefve Hårds memorial rörande allmän näringsfrihet; af Kongl. Maj:ts Proposition angående behofvet af en fond till understöd för Jordbrukare, sorn genom frost och hagelskada förlora växande gröda; 502 af Kongl. Maj:ls Skrifvelse angående en föreslagen och utarbetad ny Författning om mått, mål och vigt; af Friherre Palmstjernas memorial om ett förbätlradt skoleväsende i Landsförsamlingarne; af Herr von Heynes memorial om jemkning i Extra Roteringen; af Grefve Hårds memorial om upphäfvande af KronoBrännerierne; af Friherre Skjöldebrands memorial om beskaffenheten af den säd, som bör till Kronans Magaziner aflemnas. P. 723. — af Herr Gripensvärds memorial om rättighet för Tidnings-redaeteurer att i RiddarhusCantzliet hafva tillgång till Ridderskapets och Adelns justerade otryckta Protocoller. P. 728. — om läggande till handlingarne af ExpeditionsUtskottets memorial rörande LyckönskningsAdresserna i anledning af H. K. H. Kronprinsens förmälning.
Liksom de franska emigranterna vid sin hemkomst visade, att de utaf den franska revolutionen visserligen ingenting glömt, men heller intet lärt, så hade denna slägt städse trotsat nyare tiders vexlingar och ej tillåtit deras friska fläktar blåsa nytt lif uti dess gamla, mögliga tänkesätt. Bittert hade hon fått känna, att hon var fjettrad inom de trånga gränser for det » konvenabla » och » passandes, som denna slägt vetat att uppdraga. Ibland, isynnerhet i början, hände det ofta, att hon skakade sina bojor för att sönderslita dem, men hon erfor snart, huru maktlös hon var gent emot dessa urgamla traditioner. Hvarför hade då himlen ej låtit henne ärfva tron på dessa traditioner, hvarför sjöd uti hennes blod en obeskriflig trängtan efter frihet och ett djupt förakt för dessa trångbröstade åsigt er? Till slut, uttröttad till kropp och själ, nedsjönk hon uti en trög, apatisk stämning för att endast tion ske å närmaste postanstalt. — Bidrag från alla områden f ö r qvlnllg verksamhet mottagas med tacksamhet. Endast en sida af papperet bör emellanåt bittert tänka på de resultatlösa upprorsförsöken och att besinna, det hennes ungdom förgick till ingen nytta. Ingen verksamhetskrets hade hon, nej ingenting; ty utledsen vid att intet, af hvad hon företog sig, var » comme il faut », afhöll hon sig slutligen från allt, som kunde förströ henne. Om hon fattade vänskap till någon, var hon sä- ker, att så många fel och brister upptäcktes vidlåda dennas person och sätt, att hon, till slut trött, äfven här uppgaf hvarje försök till personligt närmande och numera betraktade menskligheten med en slags tvär och butter likgiltighet. Alla dessa retrospektiva tankar genomflögo hennes själ nu i qväll! Hon kände sig så trött och så utledsen af de dagliga och stundliga slitningarna och liknade sig vid en gammal cirkushäst, som af vana ständigt går i volt och af rädsla för stallmästarens långa piska ej vågar springa rakt ut. Hvad ville hon väl då egentligen, och hvarför kände hon sig så missbelåten just i dag? Denna dag hade j u ej varit sämre än, eller olika alla de andra dagar, hon genomlefvat.
Utaf de från Riks-Stånden till Expeditions-Utskottet ankomne protokolls-utdrag, innefattande Ståndens beslut, i anledning af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoeh Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 1, angående de från Kongl. Maj:t till Rikets Ständers pröfning öfverlemnade förslag till 2:ne årgångar nya predikotexter och till ny kyrkohandbok, har Utskottet inhemtat: att samtlige Riks-Stånden godkänt Utskottets, pag. 25, gjorda hemställan om antagande af de nya predikotexterne, men om bibehållande af nu brukliga till epistlarne och evangelierne hörande kollekter och böner; att Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet bifallit Utskottets, pag. 26, gjorda hemställan i fråga om ändring i nu gällande högmesso-ritual, hvilken hemställan äfven vunnit Högvördiga Preste-Ståndets bifall, under förutsättning, att förslaget till ny kyrkohandbok icke skulle komma att till bruk i församlingen antagas; hvaremot denna hemställan blifvit af Yällofliga Borgare-Ståndet afslagen; att Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet godkänt Utskottets hemställan, pag. 30 och 31, om förkastande af förslaget till ny kyrkohandbok med undantag allenast af 7:de kapitlet i samma förslag, angående enskild skrift enligt Kongl. Förordningen den 4 Maj 1855; att Vällofliga Borgare-Ståndet förkastat hela förslaget till ny kyrkohandbok samt ansett nytt förslag till föreskrift i handboken om enskild skrift, enligt ofvan åberopade Kongl. Förordning, böra upprättas, men att Högvördiga Preste-Ståndet för sin del godkänt ifrågavarande förslag till ny kyrkohandbok i sin helhet, endast med de deruti af Preste-Ståndet uti underdånig skrifvelse af den 14 Oktober 1857 föreslagna förändringar. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
5,000 — _ 5,000 _ 5,000 _ _ 5,000 _ _ 5,000 _ 5,000 „ H. K. H. Prins Carls uppfostrings-anstalt 1,000 1,000 — 1,000 — _ 1,000 _ _ 1,000 _ 1,000 _ _ „ Suhlevation, lör amortering åt Hamnoch BrobyggnadsFondens skuld . 16,066 32 16,666 32 16,666 32 10,666 32 16,666 42 16,666 32 „ Poliskammaren: hyra och bidrag till aflöning samt anslag till Polisbetjeningens löneförbättring .. 5,875 5,875 15,875 9,875 12,875 10,075 Utom de i Stat till hyra anslagne 1,200 R:dr, och sublevationsmedel till aflöning 1,525 R:dr, har årligen utgått, enligt Kongl. Brefvet d. 26 Fehr. 1839, till Polisbetjeningens löneförbättring, dels af Brooch Kaj-afgiften för målbara våta varor 3,150 R:dr, hvilka[äro uti ofvanutlörda belopp inbegripne, dels af Finska Tolagsmedlen genom Statskassan 6,600 R:dr, och efter Kongl. Brefvet d. 17 Nov. 1837, arrende-afgift af Traktörsställen och Krogar 3,000 R:dr, så att det genom nämnde Kassa till Poliskammaren årligen utgifna belopp utgjort 15,475 R:dr; hvartill kommit, enl. Kongl.
Februari, återtagit Dess Högst-salig Herr Faders till Utskottet under den 23 December nästledit år aflåtne Nådiga Proposition om bestämmande af 600,000 Francs i Metalliskt mynt för den årliga ersättnings-surama af 2oo,ooo R:d Banko, som vid 1815 års Riksdag blifvit Kongl. MajU och dess efterträdare på Svenska Thronell tillslagen; så har Utskottet ansett någon annan åtgärd i ämnet ej Vara att vidtaga, än förhållandet till Riksens Ständers kännedom meddela. Bonde-Ståndet, som i detta förnyade prof på Kongl. Majus Nådiga välvilja och ömhet, fann nya anledningar till Undersåtlig vördnad och. tacksamhet, ville till Protokollet hafva förklarat desse underdåniga tänkesätt, hvarefter Utskottets ifrågavarande Memorial lades till Handlingarne. S. D. Efter uppläsande af Stats-Utskottets serskilt» Memorial af den 4 i denna månad, i anledning af: 1. Vallöf!. Borgare-Ståndets återremiss af Utskottets Utlåtande af den 31 sistlidne Januarii, öfver den hos Hedervärda Bonde-Ståndet väskta fråga ora förhöjning i Postskjuts-legaa, Prot. XJidr.. d. 14 Mars, 1818.’ 3g y - 2. Höglofl. Riddersbapets och Adelns a-, terremiss af Utskottets Utlåtande den 4 Februarii ofver Herr Gripensvärds Motioni angående Segelleden genom: Baggens-sundet, och Södra Staket., 3.. Hedervärda Bonde-Ståndets återremiss. af Utskottets Utlåtande den 3!; Januarii, i fråga om bidrag af Allmänna: medel tilli fullbor dande af Hamn-byggnaden i, Malmö. 4. Samma, Stånds återremiss af Utskotlets. den 23 Januarii. meddelta, Utlåtande öfver frå-, gan, angående föreslagen, rättighet, till Skattelö sen af, JLots-heinrnan. 5. Vallöf!. Borgare-Ståndets, återremiss *!•'
Äfvenväl bär Utskottet upptagit de af Kongl. Maj:t föreslagna ändringar uti Regerings-Formen och Riksdags-Ordningen, hvarigenom de der förekommande stad - ganden om mellantids-styrelse, konungaeller thronföljarevai och konunga-förmyndares tillsättande, skulle bringas till öfverensstämmelse mod Riks-Akten. De af Konstitutions-Utskottet vid sista Riksdag för sådant ändamål föreslagne ändringar uti Successions-Ordningen äro ock nu af Utskottet framställde. Emot lämpligheten af dylika Grundlags-ändringar har man anmärkt, alt svenska Grundlagarna icke borde sättas i något beroende af Riks-Akten, hvilken i Norrige vore af grundlags-natur och ej af svenska Statsmakten kunde ändras; det be synnerliga förhållande skulle, förmenar man, derigenom kunna uppkomma, alt Sveriges Konung och Ständer icke kunde, utan tillåtelse och bifall af norrska Storthinget, i svenska Grundlagarnc vidtaga alla de förändringar, de kunde finna nyttiga och lämpliga. Denna anmärkning anser Utskottet obefogad. Då Riks-Akten innehåller aftalet om Sveriges och Norriges förening, är det klart, att den icke kan af den ena kontrahenten egenvilligt ändras. Deruti ligger för Sverige icke något annat tvång eller beroende, än det en hvar, som ingår ett aftal, mäste underkasta sig. Men då föreningen medfört icke obetydliga ändringar uti Sveriges konstitutionela förhållanden, och föreningen icke är tillfällig, utan ingången för everdeliga tider, så synes det vara fullkomligt i sin ordning att de lagar, som skola innefatta rättesnöret för Sveriges konstitutionela förhållanden, verkligen innefatta detta rättesnöre och icke, såsom nu är förhållandet, dels äro fremmande för de skedda förändringarne, dels äro med dem oförenliga, och derföre ej mera kunna tillämpas. Möjligheten att i dessa lagar göra förändringar har visserligen genom Sveriges förening med Norrige blifvit i vissa fall minskad; men åtgärden att bringa dessa lagar i öfverensstämmelse med de antagna och erkända nya konstitutionela förhållandena, hvarken ökar eller minskar möjligheten att i lagarne göra ändring. De grundlags-ändrings-förslag
Det har blifvit sagdt, att förslagets afgifvande är förändradt af det allmänna missnöjet med det sätt, hvarpå juryn i tryckfrihetsmål f. n. utses, och att man åtminstone borde göra ett försök att komma till något bättre. För min del hyser jag den åsigt, att så vida man vill fortfarande bibehålla jury i tryckfrihetsmål, och något annat är ju icke ifrågasatt, så lärer man äfven få nöja sig med den nuv:de jury-inrättningen, intilldess kommunalväsendet i vårt laud blifvit bättre organiseradt. Under nuv:de förhållanden kunna, i min tanke, ganska grundade anmärkmr framställas emot hvilken jury-organisation som helst, och hvad det här väckta förslaget till gemensam tanke särskildt beträffar, så tager jag mig friheten att till eder, mine Hrr, hemställa, huruvida icke följden af förslagets antagande till lag skulle blifva den, att i de flesta städer tidningsskrifvarne sjelfve komme att utse de jurymän, hvilka, i händelse af tryckfrihetsåtals anställande, skulle deröfver döma. Såsom jag redan tillkännagifvit, kan jag icke godkänna Utsk:s förslag, men ännu mindre kan jag med min röst understödja det förslag till gemensam tanke, som här blifvit framställdt. Den 10 Oktober. 51 Hr Dalman: Jag anser det vara öfverflödigt att förlänga discussionen, enär jag tager för gifvet, att E. o. Ad. förkastar förslaget; men jag kan ej underlåta att, med ani. af Gr. Lagerbjelkes yttrande, erinra, att jag aldrig ifrågasatt, att juryns ledamöter skulle utses utaf EiksSt:n genom elektorer, utan omedelbart af Stånden sjelfva, hvarigenom hvarje Stånds opinion blefve representerad inom juryn. Hr Carleson har i sitt anförande framkastat den förmodan att om Hr Eudlings förslag antages, skulle det blifva tidningsskrifvarne sjelfve, som tillsatte jurymännen. Jag kan icke dela denna förmodan, och behöfver endast hänvisa till sjelfva förslaget för att ådagalägga, att en sådan förmodan är alldeles ogrundad.