Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ju högre vägen klättrar, desto lägre mot marken vrida sig de ädla löfträden för att slutligen ersättas af barrskog, af marskog och ljung. Efter ännu en halftimmes oafbruten stigning går ridten öfver tomma alpbeten, der herdepojkar i slokhatt och hvita strumpor vakta sina får, hvilkas stora skällor fylla det öde höglandet med sin klang. Djupt i klyftorna ligger hafvet som blå, tom luft. På afstånd glimmar en af Col di Tendas hvita tinnar. Småningom försvinner hela landskapet. Man är midt inne i de gulgröna molnen. Regnbågar lysa på alla sidor. Gräset gulnar; det svaga klirrandet af åsnans små hofvar hörs ej mer; man rider genom famnsdjup snö, som bär friska vargspår. Med snön följer en obeskriflig tystnad – en tystnad, som är musik. Med ens stupar den steniga vägen tvärbrant som en af jordbäfningen raserad trappa. Allt blir grönt; rundt omkring stå stora kastanjer – och man är i Baiardo. Man skulle i detta landtliga samhälle, som är afstängdt från hela den öfriga verlden, hoppats träffa sorglöshet, säckpipeblåsare samt muntra hustrur och flickor med stickstrumpan och den klassiska sländan. Man skulle suttit af och ropat på vin och litet ost samt känt sig gladare än någonsin. Allt detta skulle man ha gjort, om man endast kunnat se bort från två stora, men icke särdeles djupa diken eller grafvar, i hvilka man nedlade i lakan insvepta menniskokroppar. Sedan de blifvit lagda sida vid sida i långa hvita led, öfvertäcktes de med osläckt kalk och en meter jord. Midt i det vackra landskapet kände man hat mot detta obegripliga och hjertlösa vidunder, som kallas naturen. Man glömde, att detta vidunder i sjelfva verket alldeles icke behöfver vara elakt och förhatligt derför, att det ibland slår till en smula hårdt. Mulåsnan är icke något grymt djur, men hon dödar utan tvekan en fluga. Som sagdt, i Baiardo och på flere andra orter var det kyrkan, som blef de flestas graf. Presten stod just för altaret med ryggen vänd mot församlingen.
Infanteri-elden upphörde då Ryska fältvakten, med dess förstärkning, genast vid framkomsten till Lappo drog sig till hufvudstyrkan. Savolaks jägare, som hela dagen hade förföljt fienden, sattes nu i reserven. Ryska styrkan utgjorde mellan 5 à 6000 man. General Adlercreutz's uppgift, att vår armée härstädes icke uppgick till mera än 3,300 man, nödgas jag motsäga. Han upptog förmodligen icke hela första brigaden, emedan den vid stridens början ännu ej var framkommen; men som jag bestämdt känner att den anlände under drabbningen, och var framme redan före det afgörande ögonblick, då Döbelns genombrytning verkställdes, anser jag äfven den böra tagas med i beräkningen. Alla fyra brigaderne utgjorde med all säkerhet omkring 5000, af hvilka ungefär hälften voro med i elden. I denna ställning fortfor striden en god stund, utan att något derigenom afgjordes eller kunde afgöras. General Adlercreutz fattade då det modiga beslut, att genombryta fiendens venstra flygel, och befallde derföre General von Döbeln att med andra brigaden, hvilken utgjordes af det för sin tapperhet utmärkta Björneborgs regemente, samt fyra 6:pundiga kanoner, verkställa denna genombrytning. Företaget var förenadt med stora svårigheter; ty vägen gick först genom en med råg beväxt åker, uppfylld af Ryska jägare och infanterister, och sedermera genom en by, der husen på begge sidor om vägen likaså voro besatte af fienden, som derifrån underhöll en mördande eld på våra stormande trupper. Ett sådant uppdrag kunde aldrig anförtros åt en modigare befälhafvare, eller åt en tapprare trupp. Jag hörde väl flere officerares anmärkningar deröfver, att icke vårt artilleri, som nu endast ryckte fram efter den slutna kolonnen, först med drufhagel fick rensa rågåkern från Ryssar, förr än infanteriet företog genombrytningen; men då hade denna ej kunnat verkställas så skyndsamt, och allt berodde på hastigheten; annars hade fienden, med sitt talrika rytteri, fått tillfälle att vidtaga åtgärder mot hela vår plan, hvilken då sannolikt misslyckats.
3,693. tunnor ar stycken tu tu » nor nor Svin Stenkol hvaremot utgått: Hafre II vete Korn ?åg ; ; ; ; ; Ärter Rapsatfrö Potäter Kålrötter Hästar. .. i Oxar Sll,Cken 366. 550 %. 645%. 235'/ö. 24. 278. 26. 779. 2. 197,602. Får Svin Gass Ved Sparrar och Bjelkar Bräder . Plankor ... Följande fabriker finnas i staden: a) 7 Sockerfabrik, som en följd af ar varit i verksamhet. Jemte raffinering af rörsocker, försöktes äfven under åren 1836—1857 sockerfabrikation af hvitbetor, dock med ringa framgång. Ar 1849 inköptes fabriken af handelshuset Mattson & Braune i Götheborg, som med betydlig kostnad inrättade densamma enligt nyare tiders förbättrade method för kokning medelst änga i lufttomt rum, hvarigenom förarbetningen af råsocker, som år 1849 utgjorde 770,000 och 1850 900,000 skålpund, uppgick år 1831 till 1,500,000. » 1855 till 5,000,000. med ett tillverkningsvärde för sistnämnde år af 1,150,000 Riksdaler Banko. År 1855 försåldes fabriken åter till det då bildade Skånska Sockerfabriksaktiebolaget. I)å detta bolag hade för ändamål att, jemte förbättring af raffineringsrörelsen, åter införa sockertillverkning af hvitbetor, vann bolaget understöd af (lere inflytelserika män inom Skånska provinsen. För att fullständigt genomföra berörde plan, inköpte bolaget det nära staden belägna säteriet Säbyholm och öfvertag arrendet af stadshemmanet Erikstorp med derunder lögde farmer, alltsammans utgörande 920 tunnland.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förnyade hvar efter annan de af honom förut framstälde propositioner, men de blefvo båda af Ridderskapet och Adeln åter med Ja och Nej besvarade. Herr Hjerta yttrade, alt då tankarne voro så delade, ansåg han sig böra begära votering. I anledning hvaraf Hans Excellence föreslog följande voteringsproposition: Den, som instämmer uti Välloflige BorgareStåndets inbjudning, att i underdånighet förila den i Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse af den 12 Julii 1823 hos Kongl. Mnj:t gjorde anhållan, att de Ekonomiska FörfaLtningar, som blifva utfärdade, först efter en viss tid måtte sättas i verkställighet, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; 33 Den t September f. m. Vinner Nej, anses Ridderskapet och Adeln, med afslag å BorgareStåndets berörde inbjudning, förblifva vid dess, i afseende å detta ämne, redan fattade beslut. Hvilken voteringsproposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs. Sedan 4i> 42> 4^ och 44 §§• i RiddarhusOrdningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan half till la f. m.; och befunnos vid voteringens slut, klockan half till i e. m., sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige Voteringssedlarne öppnade, rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 56. Nej —■ j3. I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen serskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln, med afslag å BorgareStåndets ofvanberörde inbjudning, förblifvit vid dess, i afseende å detta ämne, redan fattade beslut. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Plenum komme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas.
Pä det att Otsk. mätte laga denna sak i noggrannare öfvervägande och tillse, att denna kyrka snarare får sina behof uppfyllda genom direcl statsbidrag, än genom en afgift, som försvårar fraktfarten, anhåller jag om älerremiss af betänk. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: De skäl, som af Gr. Mörner blifvit anförda, äro af en allmännelig beskaffenhet och jag vill visserligen icke bestrida deras riktighet. Ilär är likväl en fråga af ringa betydenhet, nemi. att underhålla en för båda länderna gemensam kyrka genom en afgift, som af ålder utgått af Svenska sjöfarten. Innan någon annan reglering kan vidtagas, på grund af Uuionseomileens förslag, synes det icke vara skäl alt göra någon tillfällig förändring. Huru skulle t. ex. R. St. för närvarande kunna veta hvad ersättning som genom ett bestämdt anslag lämpligen skulle gifvas för den nuvarande afgiften. Vi äro emot slutet pä riksdagen och känna hvarken den närvarande afgifteus belopp eller kyrkans behof. Jag finner derföre för min del lämpligast all afstå betänk, och låta förblifva vid hvad som för närvarande är, tilldess alt saken kan blifva närmare utredd och ställd i likstämmighet emellan båda rikena. Frih. Cederström, Jacob: Jag gillar den grundsats Gr. Mörner här framställt, alt sjöfarten genom direcl anslag bör befrias från afgifler till denna kyrkas underhåll, och instämmer derföre tili haus begäran om äterremiss; men som jag förmodar, att StatsUisk. lärer fä ganska svårt att utreda så väl beloppet af hvad som ärligen inflyter som af hvad för kyrkans underhåll är af nöden, sä skulle jag för min del finna lämpligast, att SlatsUlslc., med frånträdande af sitt nuvarande tillstyrkande, ville föreslå R. St. att till K.. M. ingå med tind. anhållan om en undersöknings anställande i detta läll, pä det att nästkommande Ständer mätte erhålla en K. propos. om ett sådant anslags beviljande, i utbyte emot de afgifter, som under tiden för skeppsfarten utgå. Frih, Palmstjerna, Carl Otto:
Medgif, att det är trefligare att äfven hvad det yttre beträffar göra bekantskap med fröken Alma, fröken Ellen och fröken Gärda än fröknarna Alma n:r 1, n:r 2 och n:r 3. » Jag har hört personer säga, att en sådan där likhet i klädsel ger intryck af att vederbörande lefva i sällspord endräkt med hvarandra. Ja, visserligen, men det finns så många andra och trefligare sätt att ge tillkänna ett harmoniskt förhållande. Skulle det månn tro falla två vuxna bröder in att, därför att de hålla hjärtligen af hvarandra, låta den ömsesidiga kärleken ta sig uttryck i t. ex. lika randade pantalonger? Att småsystrar inom samma familj klä- das lika är j u ytterst vanligt. Detta torde nog i de flesta fall göras af ekonomiska skäl, men i familjer, där den ekonomiska synpunkten i detta fall kan lämnas å sido, torde man göra klokast i att kläda äfven de små barnen olika. Bryr man sig om att när det lämpar sig taga hänsyn till dessas egen lilla smak — och hvarför skulle man ej göra det — så skall man finna, att två små töser ytterst sällan ha samma önskningar med afseende på t. ex. ett klädningstyg, en kappa, en hatt. Inom några få familjer har j a g sett, att modern och de vuxna döttrarna kläda sig lika. Detta förefaller mig skäligen smaklöst. En mor skall visst så länge som möjligt bibehålla sin ungdomsfriskhet, men ej affischera den genom att gå lika ungdomligt klädd som sina döttrar. Iduns ärade läsarinnor kanske ej vilja ge mig rätt i att denna detaljfråga ytterst är en individualitetsfråga, men gör saken till föremål för observation, så kommer ni bestämdt till samma mening som G. L * Alla utställningsbesökande damer inbjudas vördsamt till ett besök i » / duns salong » — belägen i Nordiska museets byggnad å utställningsplatsen — där hviloplatser och toalettrum gratis stå till våra ärade gästers förfogande. Red. af Idun. • I Stockholm. Små utställningsfunderingar och litet annat smått oeh godt. För Idun al Lovisa Petterkvist. Bref III. la, nog har Vår Herre varit vid bra godt humör, när Han skapade Stockholm, det är då säkert, i synnerhet i utställningsdräkt!
Vid beräkningen af denna inkomst-titel hafva Rikets Ständer tagit i betraktande den förändrade beräkningsgrund för sal peter hjel pens utgörande i en del af Södermanland, hvilken blifvit af E K. M:t i nåder föreslagen och af Rikets Ständer, enligt underdånig skrifvelse den 18 Mars sistlidet år, bilällen; men dä, enligt hvad Rikets Ständer inhemta!, Statsverkets hela förlust genom denna förändring icke kan antagas uppgå (ill mer än omkring 1,000 R:dr R:mt, hafva Rikets Ständer icke ansett nödigt att vid beräknandet af ordinarie räntan härå lasta afseende. Den del af ordinarie räntan, sorn är indelt att utgå till vissa tjenstemän, stater och inrättningar, har, sedan de vid 1850—1851 årens riksdag beslutade öfverflytlningar af vissa verks och kassors inkomster med år 1852 blifvit verkställde, utgjort i medeltal 2,032,891 R:dr Banko eller 3,049,337 R:dr R:mt. Dessa indelningar, i hittills gällande Riksstat upptagne till 1,676,490 R:dr B:ko, hvarifrån dock böra afdragas de genom Landtstalens förändrade lönereglering från och med år 1855 till kronan ingående löningsräntor, utgörande omkring 183,000 R:dr B:ko, har E. K. M:t ansett för nu ingångna statsreglerings-period kunna beräknas till 1,800,000 R:dr B:ko eller i riksmynt 2,700.000 R:dr; men då angeläget är, att summan af denna inkomst öfverensslämmer med de belopp, hvartill de indelta räntorna å de serskilda utgifts-titlarne upptagas, har, i följd af de förändringar, som i afseende å dessa blifvit beslutadt, berörde inkomst nu upptagits lill . R:dr Runt 2,685,000:
Den sorn bifaller, att, såsom Stats-Utskottet i Uti ätande af den 10 i sistlidne månad föreslagit, den brist, sorn kari uppkomma uti 30,500 R:dr af den projecterade frivilliga afgift inom I-Iufvud - Staden till Theatrens härstädes underhållande för nästa år 1S19 må godtgöras af öf. verskotts-medel å Stats-Verkets intrader, voterar Ja, den det ej vill Nej. Vinner Nej; så kemmer vidare understöd för Theatren, än det för innevarande år till 30,500 R:dr föreslagne ej att äga rum utöfver de på Stat för Dramatiska Spectaklets underhåll anslagne medel. Stats-Utskottets Betänkanden, joil Efter det Voterings-Sedlar blifvit ufdeldte , insamlade och öppnade, befunnos Femtio Tre Ja och Sextio Sex Nej; och sorn .Nej alisa vunnit, så kommer vidare understöd för Theatren, än det för innevarande år till 30,500 R:dr föreslagne ej att äga rum u'öfver de på Stat till Dramatiska Speciadets underhåll anslagne medel; Hvilket Förstärkta Stats - Utskottet skolat vördsamligen anmäla Stockholm den 3 Julii i$i8- Nr 336. Rikets Högloft.. Ständers Stats-Utskotts Ut. låtande öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande, i anledning af väckt Motion, sä väl om fördelningen af arbetet emellan Riksens Ständers Revisorer af StatsBancooch RiksgäldsVerken, som skyndsam tryckning af desse Revisorers Berättelser. ^edan Stats-Utskottet under den 13 nästlidne Maji till Rikets Höglofl. Ständer afgifvit Betänkande, i anledning af Riksdags-Fullmägtigens för Stockholms Stad, Herr Nils Settervalts hos Vällofl.
Cirkulär-brefvet den 20 April 1850 meddelade föreskrift, rörande befrielse i visst fall från mantals-penningars utgörande. S. D, Föredrogos ånyo och återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, Stats-Utskottets, den 8 och 12 dennes på bordet lagda, Utlåtande N:o 67, angående indragning af Wermlands fältjägare-regemente. Den 15 Mars. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Beslöt Ridderskapet och Adeln anmoda Expcditions-Utskottet att upprätta konstitutorialer för nedannämnde personer, såsom utsedde alt vara Rikets Ständers Kommitterade till tryckfrihetens vård, nemligen: Kyrkoherden och Riddaren af Konung Carl XIlUs Orden samt Ledamoten af Kongl. Nordstjerne-Orden, Doktor Joseph Wallin; Riksantiqvarien och Riddaren af Kongl. Nordstjerne-Orden Bror Emil Hildebrand; 192 Prot.-Utdrag den 15 Mart 1851.
Då dessa handlingar således ganska bestämdt redan äro af Utskottet granskade, och icke kunna verka till någon enda ny upplysning för Utskottet, måste jag på det högsta afstyrka återremiss, Den i S N o v e m b e r f. m. Thin.'; E.xceUence Herr Grefven och .handtMarskalken förnyade de af honom nyss framsfcäldte tvenne propositioner, hvilka båda åter blefvo på enahanda sätt, sorn förut, besvarade. Herr Rosenqvist begärde votering. Herr Riben, Carl Wilhelm: Såsom Ledamot af StatsUtskottet utbeder jag mig få nämna, det förhållandet verkligen är sådant, som Friherre af Nordin uppgifvit, nemligen att de ifrågavarande Förteckningarne på Magazinsfondens hus och fastigheter redan blifvit af Utskottet genomläste oell granskade. Om derföre en återremiss nu beslutas, blir resultatet ej annat, än alt Utskottet anmäler delta med förklaring, att Utskottet ej haft att uppbygga sig med en enda rad, innefattande något, som Utskottet icke förut känt. Jag hemställer derföre till den Ledamot, som begärt votering, huruvida han icke skulle finna för godt, att derifrån afstå. Hans E.xceUence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde följande Yoterings-proposilion: Den, som bifaller StatsUtskottets Utlåtande angående dispositionen af de f. d. Allmänna Magazinslnrättningen tillhörande hus och byggnader, voterar Ja ; Den det ej vill, voterar Neji Den iS November f. m. Vinner Nej, anses StatsUtskottels berörde Utlåtande böra, på grund af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotlet återremitteras. Hvilken Voteringsproposition af Ridderskapet och Adeli) godkändes, samt anslogs.
— Söal af SuftitiesCinbnböman, befi §, 45. — SöfteSmanS rättighet att uppfäga (Suppleant famt Äommittcrabc till cct; betala gälb 51. trpcffribetenä tuårb 58. §. 46. — änbring af 2 §. 1 Äap. älttjjger; §. 60. — bro af »yultmägtigc t ©anten edj ningé;23alfcn, i fråga cm gäcfert Slifögälbéfontoret 58. mcb Saframenten 51. §. 61. — Ipoilanbe, af tidigt. Sila jr t fram; §. 47. — anbringar i ©rottmåtolagfiift; jtaUba ©runblagöänbringéförflag . 58. ningen 51. 8. 62. — Öfriga Igoilanbe ©runblagSäitbs §. 48. — 5'bvflaring af Ä. S". b. 19 Sius ringöförflag 59. gufti 1845 52. §. 63. — itp Snftrnftion för SJeinforenta §. 49. — b:o öfwer ©anfos®if?cnt;28crfet ecb fråga cm ftraffet för olofligt ins Sånesfontoren . 61. nebafioanbc af bt;rf . 52. §. 64. — ©iben för näfta ©tatöreoifion . 62. §. 50. — änbring i lagfliftningen rör. (traf* §. 65. — bro för näfta lagtima SttfetagS fet för ffcgäåtverfan . 53. början . ' . 62. @$DG.&.gC>8äK, 1855. *p. 81. Wotftebt & ©örter, Äongl. SoftrtNfare. BIHANG TILL
“Fantasier“, sade doktorinnan kort, men hon hade blifvit mycket blek. Hon stod just i begrepp att gå in till sin man med en kopp starkt thé, som han begärt, men hon satte nu hastigt brickan ifrån sig och lemnade rummet, för att afsända ett bud till staden och bedja en doktor att komma ut och se till hennes man, ehuru han sjelf förbjudit detta. Lilla Mea tog thébrickan, och tyst och ljudlöst såsom alltid smög hon in i fadrens rum. Hur blek och sjuk han såg ut! Lilla Mea förvånade sig öfver, att hon ej förr märkt hur mager och aftärd han var. Han tog thékoppen ur hennes händer, tömde den och lemnade den tillbaka utan att säga något. Mea stod en stund stilla vid hans hufvudgärd; slutligen frågade hon sakta: “Är pappa mycket sjuk?“ “Ah, är det Mea?“ Fadren vände hastigt sitt hufvud, tog Meas händer och drog henne intill sig. “Ja, lilla Mea, jag är verkligen mycket sjuk. Och jag fruktar – eller, rättare sagdt, jag hoppas – att snart blifva kallad härifrån och få återförenas med din moder. Då man känner sig mycket sjuk, lilla Mea, önskar man ej att lefva. – Då hjertat är varmt af barnslig kärlek till den Himmelske Fadren och dertill den, som på jorden varit oss dyrbarast af alla, väntar oss deruppe – då frukta vi ej att dö. Det enda, som bekymrar mig, vid tanken på min nära förestående bortgång, det är, att jag vet, att min lilla Mea kommer att fälla många bittra tårar öfver mig. Men försök nu att vara lugn, kära barn, gråt ej så häftigt, ty då kan du ej få dröja inne hos mig. Jag är ganska svag och i behof af tystnad och stillhet“. Mea sväljde tårarna och satte sig på en pall vid fadrens fötter. “Din styfmoder har ju alltid varit god emot dig, Mea“, började han åter, “behandlat dig som sitt eget barn? Din far gjorde dig ju ingen orätt, då han gaf dig en mor i stället för den du förlorat?“ Mea sänkte tigande sitt hufvud. “Mea, mitt barn, du får ej lemna min fråga obesvarad.
Hvad serskildt beträffar kommitterades i sammanhang härmed framställda förslag i fråga om lösande efter medelpris jemväl af den spanmål, som för ständiga rote-vakanser i Skåne utgår, äfvensom af bäst-vakansspannmålen, finner Kongl. Maj:t, lika med kommitterade, sådant böra bero af vederbörandes eget begifvande, men anser derjemte, att en del rusteller rotehållares obenägenhet att afsäga sig rättigheten tili nämnda spanmåls levererande in natura icke bör hindra medgifvande för de öfrige alt få siir spanmål med penningar efter medelpris liqvidera; hvadan Kongl. Maj:t är af den tanke, att förslaget angående räntornas och tiondens lösande efter medelpris bör äfven å roteoch hästvakans-spanmålen vinna tillämpning, i den mån samtlige delägare i ett elier flera serskilda rusteller rote-håll sådant medgifva. Angående inkomsterne af Statens egendomar. I öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj:t föreslagit i fråga om ingående till stats-verket, emot bestämda ersättnings-anslag, af åtskilliga verks och inrättningars uppbörder, öfverlemnar Kongl. Maj;t tili Rikets Ständers bifall den likartade reglering i afseende på till serskilda behof anslagna krono-arrenden, som kommitterade i denna punkt af deras underdåniga betänkande tillstyrkt, eller att alla arrenden af statens egendomar, som Kongl. Majus Nåd. Proposition, N:o 66.
Följande mening i detta morn. bar jag tillagt med anledn. af Hr Gripenstrdts anmärkning. Den är öfverensstämmande med hvad som redan står i nu gällande sockenstämmoförordning. Angår frågan endast vissa hemmans eller lägenheters rätt och skyldigheter, må blott de, som för desamma, efter nyssnämnda grunder, äga rösträtt, i omröstningen deltaga. d mom. f de fall, då, enligt särskilda författningar, endast vissa medborgare äga rösträtt, förhålles på sätt författningarne för hvarje händelse stadga. 4 mom. Då fastighetsinnehafvare på landet och. i stad lösta gemensamt, beräkna de 1 röst för hvarje hel r:dr fastighetsbevillning. 5 mom. Då fastighetsinnehafvare och andra församlingsboer rösta gemensamt, iakttages: a) att hvarje innehafvare af skattlagd fastighet på landet, eller af hus eller jord i staden, beräknar 1 röst för hvarje hel r;dr, som han i frist ig lie t-.be v i Ilning efter 2 art. erlägger. Innehafvare af fastighet, lör hvilken mindre än 1 r:dr sådan bevillning utgöres, beräknar £ röst; Den 8 Mars e. m. b) alt hvarje annan församlingsbo, hvilken ej slär under andras målsmanskap eller hushondevälde, neli betalar 2 rtdrs bevillning efter 2 ari., beräknar 1 röst, men för bevillning derunder beräknar lian ingen rösträtt; c) att olver 1 löst må inga halfva röster eller andra bråk deraf beräknas. 6 §:n. Afgifter för fullgörandet af församlings gemensamma åligganden, såsom skolundervisning, fattigoell lielsovård 111. 111., skola, sedan behofvets belopp blifvit på sockenstämma stadgadt, samt särskildt bestämda afgilter eller andra tillgångar först iirn afiäknade, utgöras i lika förhållande till en hvars bevillning efter 2 art. Afgifternas fördelning på de betalande skall af sockennämnden eller annan behörig myndighet verkställas sä tidigt, alt den inom April månads slut kan i församlingens kyrka kungöras. beslut 0111 de i denna § omförmalda afgifter gälla icke för längre tid än 5 ur.