Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men dä inga länder nit mera ärö okända för de sjöfarande, och en dylik uppmuntran för vinnande af sjövandt folk icke lika mycket nu, som förr, är af behofvet påkallad, samt medgifvas måste, att då någon annan eller större financiel fördel af handeln med de aflägsnare verldsdelarne icke finnes, än den, som vinnes genom lindring i tul - BéviUnings-Utsholtets Betänkande IV-o 27. gg len, så blir det en ändamålslös uppoffring af Staten; hvaremot, och derest dylika speculationer, utan en sådan lindring, kunna utföras, den olägenhet deraf uppkommer» att den med lindring gynnade Godsegaren kan undersälja den, som afhemtat sina varor från sådana orter, för hvilka ingen lindring i tullen eger runi; likvälj och för att lemna rådrum ät vederbörande att utföra sina för hand hafvande speculationer och bereda sig på lindringens upphörande, äri den 3o:de §:n föreslaget, alt nu beviljade förmoner må fortfarande åtnjutas till l83o års utgång, då lindringen skall nedsättas till hälften, och, Sålunda minskad» beräknas till slutet af 1833hvarefter den komme att alldeles försvinna. Bevilinings-Utsköttets sålunda, efter bästa öfvertygelse, vidtagne åtgärder och gjorda förslag varda, jemte åtskillige Ledamöters serskilde reservationer, vördsammast öfverlemnadetill Rikets Ständers upplysta bepröfvande och behandling. Stockholm den i5 Maj 1829. ioo Bil. till Bevi/lnings-Utskoltets Bet. Reservationer: 1:0 af Herr Friherre Leijonhufwudj A. : Under öfyerläggningarne i förevarande ämnen inom Högloft. Utskottet, liar jag angifvit de skäl, som föranledt mig att i åtskilliga fall vara skiljaktig från Utskottets beslut. Jag får nu sammandraga dessa skiljaktigheter i följande moment: 1:0 Att den i allmänhet bestämda skyddstullen, 33-*:dels procent af utförda värdet, är för hög.
Emot påståendet att motionen hvarken kan eller bör bifallas, får jag anmärka, att det väl näppeligen lärer kunna bestridas, alt den kan bifallas. Huruvida åter den bör det, är en sak, som måste öfverlennäs åt regeringens omdöme. Uttrycket vanmäktiga protester, som här begagnats, eger ej någon tillämplighet på den föreslagna åtgärden, enär denna afser en kooperation på diplomatisk väg. I afseende å invändningen rörande Norges deltagande, får jag fästa den värde talarens, äfvensom husets uppmärksamhet på att ratifikationen af den konvention, som bestämde föreningen med brödrariket, är daterad några dagar sednare än den af Sverige undertecknande Wienertraktaten; och att det således icke är Norige, icke ens Sverige-Norige, utan Sverige ensamt, som här är i fråga. Att man här icke bör inlåta sig i frågan »vidsträcktare än traktaterna medgifva», är fullkomligt riktigt; men den åtgärd, som här föreslås, ligger ju inom det af traktater begränsade området. Jag ber nu att få i korthet lemna en liten historisk öfverblick af frågan. Det stora landskifte, som elter Napoleon 1:s fall egde rum, och hvars följder sedermera i mer än ett hänseende gjort sig för Europa kännbara, skulle man nästan kunna förlikna vid utredningen af ett gäldbundet bo. Och likasom ej sällan vid en sådan plägar inträffa, medförde ock här cessionantens obestånd deras, hvilka på ett eller annat sätt för honom iklädt sig förbindelser. Ett dylikt missöde drabbade tyngst och hårdast den dåv:de Konungen af Sachsen, förre storhertigen af Warschau. Tvenne stormakter hade nemi. genom en hemlig artikel i den traktat, som d. 26 Februari 1813 i Breslau dem emellan afslutades, öfverenskomma, att den ena, emot afträdandet af sina fordna Polska provinser, skulle få — på ett sätt, föga olika med det, hvaruppå förut från samma håll Schlesien och Posen bortsnappades — taga sitt skadestånd uti ingenting mindre än ett helt konungarike, det Sachsiska.
Mina; Elin; — a — r; E. A.; A. K.; Alexie; Nana; Emelie; Högdal; S. A.; a. — n. m. fl. Edra vänliga bidrag hafva med tacksamhet mottagits och skola efter hand införas. Ailises. Duger e j! Redaktionen. 1 InneJiållsförteekning; Fatabror Gösta. Af Ave. — Några råd till både gamla och unga hustrur. A f B. S. — Hemma och ute (notiser). — Qvinnor. Porträttstudier för Idun af Johan Nordling. Kerstin. — Under drifvan. Poem af Jacques. — Metod. Af Moster Stina. — Brefkort till tant Anna. Af Guido. — Teater och musik. — En lifsuppgift. Berättelse af Ernst Lundquist. — Frän Iduns läsekrets. Helsovård. — Toaletten. — Sätt att tvätta och bleka yllekläder, hvilka gulnat af svettning under begagnandet. Af C. JJ. — Matlagning. — Bakning. — Hvarjehanda. • — Lä- kareråd af D:r ~d. — Frågor. — Svar. — Breflåda. Tidningen kostar endast en (I) krona for qvartalet, befordringsafgiften inberäknad. — Fullständig modeoch mönstertidning gratis. | r N [I iyi I LJ U IN Annonser mottagas genom S. Gumgelius annonsbyräi ocn nos redaktionen till 2 5 öre pr 4-spaltig petitrad ( P. G. B J U R S T R Ö M S Bosättningsaffär, Lampmagasin och Konsthandel 51 Drottninggatan 51 Stor utställning I stort och försäljning af sortiment alla slags från enkla och Bosättniugsartiklar billiga till de mest eleganta och Lyxartiklar Fotografering utföres omsorgsfullt enligt nutidens fordringar. O a m och dyrbara. Konstföremål Allt till de billigaste priser. D. JOSEPHSON, Hötorget 11, 1 tr. Annonser, » » •CD .dnnonsprå: 25 öre pr petitrad ( Ingen annons införes under 1 kr. Förlofvade. OJI hl sa Hilma Setterbom Waldemar Timén. Fagersanna. Karlsborg.
Kvällen kom, det sjunkande vårljuset och den skarpa, råa vinden höll David sällskap hem, och han var så upprörd och söndersliten av allt detta, att han ej vågade tala om det hemma. Han gick in till de gamla och tog gitarren, såg hur de ljusnade upp, och hela kvällen satt han och sjöng för dem, rädd för sig själv och ensamheten, så att han ej vågade sluta. Först när de gamla ville gå till vila måste han bryta upp. Men innan dess sjöng han, med nervöst skälvande röst, förtvivlat, som ville han därur hämta styrka att kasta sig ifrån sig det spöklika livet helt och hållet: “Han skall torka från kinden var stackares tår, ingen gråt skall väl vara där mer. Där skall alltid vara en salighetens vår och solen den skall aldrig gå ner.“ Det skall vara så det är ljuvligt detta, sade gamle Ramm med lysande ögon. Ser du, gosse, ur allt det här eländet skall det uppstå, liksom blommor uppstår ur den djupa jorden. Du skall tro på uppståndelsen gosse, det är så tryggt att tro på uppståndelsen! Det bästa huset förmår De heta, de älskande kvinnor i vars hjärtan elden bor, Vad se ändå deras ögon mot ögonen av en mor? De stilla, de sorgsna mödrar som gå och vänta sin egen död. De dela i mörkret med vuxna barn sin ålders sparsamma bröd. David ställde tyst undan gitarren i ett hörn bakom moderns säng och beredde sig att gå genom köket upp i vindsrummet, men han stannade framför köksbordet medan de gamla stängde dörren om sig, och såg sig omkring i rummet. Den smala träsäng, som hans bror Johan Adolf sovit i innan han gick bort, stod ännu där, och hans klocka pickade över sängen, ty mor drog upp den varje kväll. En liten blecklampa med smal, tunn veke brann på hörnet av bordet och upplyste rummet ungefär som med ett svagt månljus. Han kände någonting oerhört beklämmande i denna nattliga ensamhet med de båda gamla, denna känsla ville nästan övergå till rädsla. Är jag då ännu inte ens en man, tänkte han, efter jag inte kan tåla mörkret och natten och dessa väggar som gapar mot mig, denna lampa som mor tänt bara för min räkning Han satte sig på en stol vid bordet, han ville dröja här nere en stund innan han gick upp att möta den allra största ensamheten: sömnlösheten däruppe på vindsrummet.
Värdet å de af idkaren dertill Den S Jani, använda capital, så i varor sorn penningar, är så mycket svårare att bestämma, som de i dess egen hand med hvarje dag förändras y hvar ar då fonden att beskatta ? Den verklige ägaren af Fonden, så väl i skepnad af penningesom varu capital, är svår om ej omöjlig att utfinna: hvar är dä man* nen att hålla sig till? _ och då fond och ä* g3re äro nästan lika svåra att bestämma, hur skall väl handel och rörelse utan någon sä* ker grund kunna värderas? Verklige, måhän# da de verkligaste af alla Stats förmåner, efter de v’d begagnandet kanske mest påfordra skyddande Lagars både antal och kraftiga åt, gärder, synas handel och rörelse, ur denna synpunkt betraktade, efter samma grundsatser böra behandlas; men en i öfrigt olika beskaffenhet, och framför ålit ändam&lets vinnande i stort, torde här till förmån för dem böra föreskrifva någon förändring i värderingssättet. Så väl dessa förhållanden, som hvad mara af forntida häfder har sig bekant om Städers uppkomst och fortgång, synas visa b.e hofvet af att beskatta Städer mera efter allmänt öfverslag, än part ella undersökning-tr och värdeiingar Tdl sin natur mera oberoende af ali gransknings törmåga, än andra innehafvare af Stais-förmåner, hafva dock be hofvet af Lagarnes beskydd, Handels och vissa rörelsers redan på gifna orter vundna blomstring, och sjelfva handteringarnes deruppå stödda bestånd* Num mer. Hemmans och Lägenheters Namn. Hemmans och Lägenheters Natur. Sockne Comitée s Tabell N:o i. Per Landt-Ege n domarn as beskaffenhet inprickas. Ridderskapets och Adelns Prötocoil, 4:de B', sid. 137. Oförmedlade. Förmedlade. Utsädet. H~ Åket, Äng ochT^TT” U; Refvad. T:d. Upp skattad.
Med bibehållande af denna grundsats såsom regel, hafva dock Rikets Ständer trott ett undantag härifrån böra i afseende å de i 5 § oinlörmälda elektorsval, — hvilka skola inom hvarje pastorat verkställas af samtlige å kyrkostämma röstberättigade lekmän — lå ankomma på de väljandes beslut. Den stora mängd af röstberättigade, som dervid kunna sammankomma, och den möjliga ovanan bos flera af dem vid den slutna omröstningen, torde utgöra ett lillfjlieslgörande skäl för ett tillagg i berörda sylte uti förslagets 6 §. I likhet med Kvrkolags-komitcen, hafva Rikets Ständer ansett frågan om antagandet af ny bibelöfversällning böra behandlas i samma ordning, som de likartade frågor, angående psalmbok, evangeliibok, kyrkohandbok ocb katekes, hvilka i lagförslagets 40:de § omtalas: Och hafva Rikets Ständer derföre funnit tillägg härom böra i författningen inflyta. Af de i 4't § rörande omröstning meddelade föreskrifter följer, att i alla frågor endast enkel pluralitet skulle erfordras, för att en omtvistad mening skulle anses för ett uttryck af kyrkorepresenlationens och följaktligen äfven af Svenska kyrkans åsigter. Rikets Ständer hafva dock funnit af synnerlig vigt, att ett undantag göres äfven från denna regel. Några af de frågor, som fälla under kyrkomötets ompröfning, äro nemligen af beskaffenhet att så beröra kyrkans innersta lif och bela folkets religiösa åskådningssätt, att en enkel pluralitet biand sextio röstande, — en pluralitet, kanske ofta beroende af den förseglade sedeln, — icke ulan fara för misstag skulle kunna anses som eli verkligt uttryck af den Svenska kyrkans, både läroståndets och församlingarnas, tanke. De frågor, hvarpå Rikets Ständer sylla, äro de, som röra bekännelsen eller antagande af de i 10 § omförmälda böcker. Icke ringa vore faran af ett misstag i delta hänseende ; men ringa vore deremot vådan af ett uppskof härutinnan intilldess en mera kompakt opinion hunnit bilda sig inom kyrkan.
Berättelsen rör sig hnfvndsalrligen omkring tvenne protestantiska yliglingar, hvilka blifva förda till ett kloster för att där uppfostras till katoliker. En ung munk blir deras vaktare och snart också deras vän och beskyddare. Och som denne ej i klostret funnit den frid, hvarefter hans hjärta längtar, blir h m genoni umgänget med de protestantiska ynglingarna och läsningen af deras bibel omvänd till den evangeliska läran och får snart en vida djupare insikt i Guds ord, an den hans unge lärorniistare hade hunnit att tillägna sig. Efter många pröfningar finna de tro ynglingarna slutligen en fristad i England och vinna där välstand och oberoende. - Boken, som är enkelt och bra skrifven, torde komma att mest intressera mera tankande gossar och flickor vid 15, 16 ars Rlder. Gil Blas ' af Santilllana 8frentg.r. Upplaga för ungdom. Ned illustrationer. Pris 3 kr. Vi bekännn oss i allmänhet ej vara vgnner af bruket att ge ut upplagor för ungdom af ryktbara böcker; d l t för ofta går !id en omarbetning det för ett verk mest karakteristiskn förloradt. Ar det friga om böcker, hvilka i anda och iippfattning äro &amp; dana, att man finner det önskvärdt att ungdomen far del af dem, medan dar likviil förekomna episoder och uttryck, soin äro oliinipliga för unga öron, då - vi medgifva det giirna - kan en dylik sofrnd upplaga h a f r a skäl för sig, men den blaserade, skeptiska lefnadsfilosofi, som iir grundtonen i den ryktbara romanen Gil Blas, ar icke af det slag, som kan a d % ungdomen, lika litet som den tadigen lösliga moral, hvilken genomgir de skiftande iifventyren, kan verka uppfostrande eller lyftande. D % härtill koinmer, att den bitande kviclrhet och skarpa människokännedom, som förläna originalet dess största varde, har, sasom naturligt är, £ramträda i betydligt mattad forn, finna vi intet skäl att rekommendera denna bok. » Lillan r, berattelse af Frances Hodgson Biirnetf.
Hvalrossen sjunker och går förlorad, om han dödas genom ett skott, medan han befinner sig i vattnet, eller om man skjuter honom, medan han ligger på ett isstycke, men utan att döda honom så ögonblickligt, att han ej under de sista dödsryckningarna kan kasta sig i vattnet. Han fångas derför nästan uteslutande med harpun eller lans. Harpunen utgöres af en på yttersidan skarpt slipad, med hulling försedd stor och stark jernkrok, löst fästad vid harpunstången, men fastbunden vid ena ändan af en tio famnar lång, smäcker lina, ofta af hvalrosshud. Med andra ändan är linan fästad i båten, uti hvars främre del den är omsorgsfullt upplagd i en redig bugt. Fem till tio sådana med harpuner försedda linor finnas i hvarje fångstbåt. När fångstmännen se en hvalrossflock, antingen på ett drifisstycke eller i vattnet, söka de att tyst och mot vinden komma ett af djuren tillräckligt nära för att kunna harpunera det. Lyckas detta, dyker hvalrossen först ned och söker sedan simma undan allt hvad den förmår. Men den är med linan spänd för båten och måste derför släpa denna med sig. Kamraterna simma till, nyfikna att få reda på orsaken till larmet. En ny hvalross spännes för med en annan harpun, och så går det undan för undan, tills alla harpunerna äro använda. Båten drages nu, oaktadt roddarne spjerna emot med årorna, framåt med hvinande fart, men utan någon egentlig fara så länge alla djuren draga åt samma håll. Om ett af dem söker taga en annan väg än olyckskamraterna, måste dess lina afskäras, eljest kantrar båten. När hvalrossarne blifvit utmattade af an strängning och blodförlust, börjar man hala in linorna. Det ena djuret efter det andra drages till båtens förstäf och får der vanligen först med flata lansen ett slag i hufvudet och, då det vänder sig för att värja sig häremot, ett lansstyng i hjertat. Sedan bakladdningsgevär börjat begagnas af fångstmännen, föredraga de ofta att döda den harpunerade hvalrossen med en kula i stället för att »lansa» den.
70 öre p r n o n p. - r a d. Hartmansdorff. + närmast för den manliga ungdomens medborgerliga uppfostran och att det var först senare, som man fattade den obestridliga sanningen, att det var af ej mindre vikt för de unga kvinnorna, de blifvande hustrurna och mö- drarna, att få en andlig och praktisk utbildning, som ställde dem jämnbördiga med männen. Visserligen funnos äfven den tiden för flickor här och hvar i städerna s f i kallade pensioner, i hvilka de burgna allmogedöttrarna ofta sattes, och syskolornas antal vardt utan tal — ja, jag tror man enbart hade virk-skolor? — men den ytliga pensionsfernissan passade föga för de blifvande dannekvinnorna och, syning och virkning i all ära, men icke voro de tillräckliga bildningsmedel för de unga kvinnorna, hvilkas stadsvistelse för öfrigt ofta var farlig nog, om ej för annat så för den lockelse. den innebar att efterapa stadsdamernas pynt och grannlåt. Detta insågs äfven af de mera klarseende inom allmogens egen krets. Så t. ox. vid en diskussion i jan. 1879 i norra Kalmar läns folkhögskola i Södra Vi framhöllo nio IDUN 270 Blef ej skörden riklig, som du tänkte, Gläds dock åt den vinning, han dig skänkte, Tacksam var att trägen mödas sådd Ej förvissnat redan i sin brodd. Charlotte Lindholm. Hjärta, o, hvi suckar du och klagar? Gläds åt mognadens och fruktens tid! Fröjda dig åt sommarns sista dagar, Svalka njut i aftonskuggans frid! talare, unga män från olika delar af Småland och södra Östergötland, det tvingande behofvet af lämpliga ungdomsskolor för allmogeflickorna. När nu för den manliga ungdomen ordnats lämplig undervisning, så skulle en alltmer vidgad klyfta uppstå mellan män och kvinnor, om icke också de senare finge något motsvarande; de ville, att deras systrar, fästmör och hustrur skulle förstå dem, med dem kunna njuta af historiens, literaturens och sångens skatter, med dem glädjas öfver naturens skiftande mångfald. På grund af denna direkta uppmaning beslöto folkhögskolans lärare, kapten von Nauekhoff och undertecknad, att redan samma år upprätta en folkhögskola för kvinnor.
„ Lärlingar Låssmeder oell PipQlare » ,r Lärlingar Bajonettsoell Laddstoeks-smeder n Lärling Beslagsmakare . , , , ,r Lärlingar Piprefflare Lärling Pipborrare Lärling Pipsvarvare Ämnesgarfvare 6. Carl Gustafs! Stad den 19 Oktober 1843- J. SS. Stårck.. Styresman.». Med ledning af Kongl. Krigs-Kollegii ofvan intagna , sakrika och upplysande skrifvelse, hafva Bevisorerne ansett lämpligt meddela en sammanfattning af totalbeloppet utaf de kostnaderStats-Verket fått vidkännas i och för Garl Gustafs Stads Gevärsfaktori sådant det lör närvarande befinnes,. utgörandet «) Inköpssumman för Carl Gustafs Stads bruksegendom . 60,000:: — —■ b) Af Salpeterfonden lem nåd låneförsträckning till Faktoriet under åren 1813—20, för hvilket lån* 166 — Rikets sednast församlade Ständer medgifvit afskrifning 55,ooo: e) Ny byggnadskos tnaden samt inköp af maclii «er m. m 126,343: 22, 1. Summa B;ko R:dr 241 343: 22. T. Hvarifrån få af räknas: i;io Värdet af Carl Gustafs Stads tullmjölqvarn samt större delen af hemmanet Gredby, 2 mantal, kalkyleradt i förhållande till det för dessa lägenheter nu utgående arrende, utgörande 5 procent af cirka . 57,000: 2:0 Influten köpeskilling för de till Eskilstuna Fristad försålda, för Faktoriet obehöfliga, hus m. m 18,298: 20. 1. 3:o För försålda, kasserade persedlar likaledes influtna 209:25.10. samt 4:0
Ståndet, sorn vidblef sitt beslut och ej antog den bär framställda inbjudning, gillade voterings-propositionerna; Njo 128; med öfverlemnande af förslag till Instruction för Rikets Ständers Banco-Utskott vid nästkommande Riksdag: bifölls; N:o 124, i anledning af Herr Grefve Frölich? motion, att af den i Banken för fastighets-inteckningar å landet afsatte summa, endast de af Sveriges Allmoge må kunnablifva delaktige, hvilkas hemmansdelar icke uppgå till ett värde af 10,000 Rdr B;co: bifölls; JY:o 125, med öfverlemnande af förslag till reglementariska föreskrifter, i anledning af Rikets Fröt. Uticlr. deri 21 dpril i83** Siän^ers beslut om folii-afgifts erläggande till Banken af privata assignanter: bifölls. S. D. Remitterades till Siats-Utskottet Contract-Prosten Ahlqvists* Memorial, om en underdånig skrifvelse, med närmare bestämmande, angående användandet af det, till understöd för utgifvandet af Svenskt Diplomatarium, beviljade anslag, jemte dithörande handlingar» Från V ä 11 o f 1. Borgare-Ståndet. Sr. D. Föredrogs å nyo BevillhingsUtskottets Betänkande N:o 5g, i anledning af motion om ändring i stadgandet, angående credil-upplaget: bifölls. S. D. Föredrogs å nyo Danco-Utskottels Betänkande och Memorial: N:o iso, i anledning af motion, angående de till Bankens disposition reserverade vinst-medels användande till uppköpa af Riksgälds-Contorets obligationer: bifölls; N:o 121, med öfverlemnande af förslag lill sammanjemkning af Riks-Ståndens beslut, i anledning af Memorialen N.-ris 84 oell 88: voterings-proposilionerne godkändes och Ståndet lät bero vid hvad Utskottet, näst efter dem senare volerings-propositionen, pag. 10, vilkorligen sig yttrat;.
Collin, J. F., angående dess ansökning om afskrifning af straffränta å ett Banko-diskontlån. Se Afskrifning. Conradsforss Bruk, angående sökt anstånd med ränteoch kapitalafbelalningen å det för återupbyggandet af, beviljade lån. Conservator, angående beviljandet af ett statsanslag af 6000 Riksdaler banko till lön åt en sådan, samt till inköp af inhemska konstalster m. m. II. 240. R. 284. Se vidare Stats-Utskoimts Utlåtande N:o 89, angående utgifterne under Riks-Statens Åttonde Hufvudtilel. Constilutions-Utskoilets ledamöter. Se Lista. Consti - ( 33 ) Conslitulions Utskottets Memorialer, Btlänkanden och Utlåtanden. — N:o 1. till Rikets Ständer, om arfvoden för Constitutions-Utskoltcts kansli. I. B. 31. A, 131. —- N:o 2. till Rikets Ständer, angående det nu hviiande förslaget till ny Riksdags-Ordning, jemte dervid fogad särskild artikel, äfvensom i sammanhang dermed, lill ny Regerings-Form. I. B. 31, 131, 143, 221. II. 3. A. 88. IV. E. 32. “ — N:o 3. lill Rikets Ständer, angående ett af Herr Cassel väckt och af Vällotlige Borgare-Ståndet remitteradt förslag om ytterligare upskof med afgörande! af Kongl. Majus afgifna, nu hviiande nådiga förslag till ny Riksdags-Ordning m. m. II. B. 3. II. A. 114. — N:o 4. till Rikets Ständer, med upgifl å de från sednaste riksdag hviiande förslag lill partiella ändringar i Grundlagarne. III. IV. E. 32. — N:o 5. till Rikets Ständer, med upgifl å de af samtlige RiksStånden vid innevarande riksdag godkände grundlagsändringsförslag. III.
Ulan någon närmare undersökning lärer dek nogsamt finnas, att missräkning och oreda lätt kan inträffa, der, under tillstötande folkträngsel olika Charlebelopp ä en mängd handlingar i hast stola ut. räknas och antecknas, samt liqviden pä samma gäng med en hwar upgöras och i Räkenstapeme införas: Att Controllen och tillsynen bade öfwer rigtig »verkställighet häraf och att alt hwad härunder inflyter kommer Staren oafkorradt till godo, icke kan wara fullkomlig eller tillförlitelig, när den icke beror af andre, sn de fä personer, hwilka tillhopa sielfwe hafwa fä Wäl medlen och räkningarne som äfwen Stämpelför wal: Dcn 5 Februari!. 33 r waltningen vm händer; Och ändteligen att ehuru Commiss.-rien och Revisorn hafwa hwar sin nyckel lill de läder, veruli Stamplarne förwaras, desse sednare dock mäste anförtros arbetarne under deras handläggning hwilken Revisorn, fast än sädant honom är föreskrifwit, sannolikt för sine flere sysselsättningar icke kan medhinna att bcwista, och hwarföre mösiighcten jemwäl sig misar af missbruk och understes mid sjelfiva Stämpelwerkec om dylikt derstädes stulle wilja utöfwaS.
(Tigs AfdT) Stals-Utskottet, sorn, redan under Riksdagens lopp, underlättat Fullmäglige om en och annan af Rikets Ständer å Riksgälds-Contoiret anvisad utgift, har, sådant oagtadt, ansett Rikets Ständers härom meddelade beslut jemväl böra, för fullständighetens skull och till kännedom för dem, som komma att granska Contoirets förvaltning i det nya Reglementet, intagas. Dock har Utskottet härvid trott sig kunna och böra utesluta, ej: mindre de Fullmäktige,. i öfverensstämmelse med Rikets Ständers beslut, serskildt meddelade föreskrifter, i afseende på kostnaderne för innevarande och nästkommande Riksdag, än ock åtskilliga stadgande», rörande utbetalningen af några i Ruksgälds-Contoirels räkenskaper ba lauce rade summor, 8 Stats-Utshottets Memorial, N:o 566. äfvensom de Yerkets tjenstemän, m. fl. beviljade ersättningar och gratificationer. Uti i §. af härhos bifogade förslag till fortsättning af den del utaf ifrågavarande Reglemente, som bör handla om Riksgälds-Contoirets utgifter, äro de serskilda föreskrifterne, angående Riksdagskostnadernes utbetalning, åberopade. 2:dra och 3:dje §§. innehålla Rikets Ständers, enligt Utskottets tillstyrkan i Utlåtandena N:ris 246 och 34g, fattade beslut, angående lönen för blifvande Justilife-Ombudsmän samt arfvodet för den i nuvarande Justitiae-Ombudsmans ställe, adjungerade Ledamot i Kongl. Svea Idof-Rätt.