Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidare har Hr Gripenstedt sagt att den besparing af 50,000 r:dr, sorn är förespeglad i skatteförenklings-komitéens betänk, och soni här är omnämnd i reservationerna vid Regeringens förslag, icke är att anse såsom positiv besparing, utan endast såsom negativ, emedan dessa penningar skulle åtgå för en förändrad reglering af landtstatens löner. Jag föreställer mig dock att en förändrad reglering af landtstatens löner i alla fall kan komma i fråga, äfven om den tillgång dertill, som genom ifrågavar. besparing skulle beredas, icke erbjuder 154 Den 5 Mars f. m. sig. Att om en utgift förestår, dertill finna tillgång genom indragning af andra, måste dock utgöra en positiv och bestämd besparing. Då Hr Gripenstedt i sitt yttrande antydde sitt behof af att försvara sig mot beskyllningen att icke hafva varit konseqvent, hoppas jag att han icke syftade på mitt yttrande, emedan jag tvertom, då jag förra gången hade ordet, upgaf, alt Hr Gripenstedt hade såsom föredragande i prot. uttalat samma mening, som han vid förra riksdagen hyllade, och jag betraktade således hans åtgärd att biträda detta förslag till grundskatternas förenkling, såsom en upoffring han gjort af sin enskilda mening, för att få frågan på ett eller annat sätt afgjord. Men jag har yrkat och jag yrkar att Ständerna måtte genomföra reformen fullständigare, än K. propos:n innehåller, emedan jag tror att de annars skulle besluta blott och bart en half mesyr. Hr Gripenstedt: Jag ville blott nämna bvad som möjligen för en och annan ledamot torde vara obekant, dä fråga är att bedöma dagsverkenas mer eller mindre lämplighet, såsom räntepersedel, att nemi. visserligen någon ojemnhet i deras värde kan ett eller annat år inträffa, men att den K. propos:n föreslår ett medelpris grundadt pä 10 år. Genom denna lilla uplysning hoppas jag att den betänklighet Frih. Raab antydt, skall vara helt och hullet undanröjd. Hr Rosenblad, Bernh.:
Och då denna instruction synes så vidt omständigheterne det medgifva, närmast upp-» fylla Testators yttrade vilja och afsigt, samt det dessutom torde böra ihågkommas, att den nuvarande Thamiske Professoren, hvilken tillträtt tjensten efter denna instruction, tillika är Lärare för Technologien, hvarigenom de vetenskaper, som af honom i förra hänseendet theoretice framställas, sedermera varda af honom såsom Technologisk Lärare, under en practisk åsigt närmare förklarade; anser Utskottet sig icke äga anledning, att någon ändring i omförmäldte instruction tillstyrka. Hvilket dock till Högloflige Ridderskapets och Adelns vidare pröfning vördsamt öfverlemnas. Stockholm den 8 October l823. På RiddarhusUtskottets vägnar, C. G. Treffenberg, • N. Snoilsky. 44 16 Novtmbtr ft m. Bilagor till PleniProto collet f6r d. 16 November. N:O ii Hörsamste Memorial! Uti anförande till Högloflige Ridderskapefs och Adelns Protocoll af den i5 sistledne Oct., har Grefve Cronhjelm, Polycarpus? j föreslagit, att RiddarhusSecreteraren i framtiden ej må få innehafva något embete i Staten, och såsom skäl derföre anfort, att det skulle vara nyttigt, att RiddarhusSecreteraren, hvilken af Ridderskapet och Adeln ensam tillsattes, icke vöre i beroende af någon annan auctoritet än denna, vare sig i afseende på det dagliga förmanskap pet, eller, i anseende till möjliga loften om framtida fortkomst på Embetsmannabanan: att rättigheten, att jemte ett Embete i Staten, tillika innehafva RiddarhusSecreteraretjensten, kunde, Utom olägenheten af en möjlig främmande im
V i d köp af minst 100 st. lemnas 30 proc. i Cigarr80 öre eller 1 kr. insändes till BokförStockholm, sändes boken fabriksboden, St. Gråmunkelagsbyrån, portofritt. [G] CIGARRER Lundberg &amp; C; o, i gamla [20] Wikman, i Gefle, försäljer Sjöströms patenterade Knut signalapparater för Stickmaskiner. Pris 8 kronor pr st. [8] Återförsäljare erhålla rabatt. Denna apparat, som mycket underlättar arbetet för stickeräkan, på samma gång den är oumbärlig för alla som önska ett felfritt och vackert arbete, bör ej saknas på någon Stickmaskin. Expedieras i den tur och ordning som ordres inkomma. Kungsträdgårdsgatan 2 C, Stockholm. Bolagets fårlagsoch reserv-fonder äro från början minst 600,000 kr., som få ökas till 1,200,000 kr. Försäkringsfond afsättes enligt matematiska grunder. Bolagets försäkringstagare varda sjelfva delegare med rösträtt och valbarhet inom bolaget samt tillgodonjuta för sig och sina fonder all återstående vinst, sedan aktieegarne fått högst 5 procent på kontanta tillskott och 1 proc. på garantiförbindelserna. Försäkringstagarne ega rätt att, om de så vilja, återköpa alla aktierna. Allmänna Lifförsäkringsbolaget är således i ovanligt hög grad förmånligt [1] N Nordstjernan Stockholm för försäkringstagarne. ' K Tekniska Fabriken hvars (G. 24762) A P P A R C C. Sporrong &amp; C:o, Regeringsgatan 2 8 Stockholm. Ä k t a COLLODIN, och af Tusentals Tillförlitligaste personer bepröfvadt medel mot liktornar, vårtor, hudhårdnad och nageltrång. Obs. alltid denna inregistrerade etikett som garanti för varans äkthet. I Göteborg hos A. E. Vallerius &amp; C:i och fm Olivia Pihlström. I Landsorten å alla större handelsplatser. Mot insändande af 1 kr. 20 öre franko inom hela Sverige.
Med hvarje krus följer bruksanvisning Paraplyer, Manschetter, ämte flere intyg af kände, framstående Iä- i s " k: are om dess utmärkta och välgörande egenSchalar m. m. Halsdukar m. m. aper. Försäljes i Stockholm hos nyinkommet lager till ytterst billiga men bestämda priser. I v a r L. Bohman, Den från Stockholm så mycket efterfrågade Stålsymaskinen Nornan är nu an53 Drottning-gatan 5 3. länd, fabriksförsäljning Birger Jarlsgatan 6, Normans Symaskin-Verkstad. K. likvid, postförskot eller efterkraf. Nya Operahuset. MÄRK! Denna familje-symaskin skiljer sig från andra symaskiner därigenom, den är lättsköttare, hål barare och enklare, samt broder-maskin, stoppar söndrig Skura icke linne. Undervisning gratis. 10 års ful komlig garanti för fabrikationsfel. Säljes äfven kokkärl med sand och aska, ty däraf slites på bekväma afbetalningar (S. T. A. 60292) kärlen och förtenningen uti Det bästa och angenämaste skuroch rengöringsmedel är Lagermans Kraft-SknrPulver Säljes hos alla m inuthandlare i Säsong ' 1 juni — 1 o k t o b e r. riket. Ende tillverkare Kraft-Tvål-Fabri•F P a u l i § ^ ken, Jönköping. Alla slags bad, s åsom Gyt jemassagebad, Nauheimeroch Kreuznacherbad m. m., brunnso. dietkurer etc. Läkare: Badintendenten D:r J. Bauman, D:r O. Sandberg efter 20 juni, specialitet mago. tarmsjukdomar, D:r E. Enblad: massage o. sjukgymnastik. Badkamrer: Hr K. Ramberg. Restauranter: Alphyddan, Stadshotel et samt Asthmahonung, uristhotel ets pensionat. Musik: ful ständig orkester under anf. af dir. W. Neumann. T R I umbestäl ningar genom Badkontoret. b r k a r / s liter. Al m. Tel. 7668, Stockholm. ANGENÄMAST ' FÖR - MUNNENS ' Rik t u st g e a l. tan 2286.
U 2 sr D Cu « pt P» u* n fT p O r» P O O y> B Pt ST n» O >1 p p 0 71 Ungboskap. p« n C/5 < ? ______ __ ___— ____ _MM. - -_ m—_ . — '- ■ 1 * -— —- 165 — — -—. * ‘ " •-— •—- 1 ' * - 120 a—1—' 1 1 —* — 12 -‘T ''' ■ 1 - " L,ly& - - ISO -— 1 nz —• -— ZZ r ■■■■. OD l __ « r 1 zz — ■ —" . 99 ll mmm . _ i, — - ■ ■_ ____ ’ - — __ ______ 33 — —■— ’ — — , — —- —■" — - 1 — 101 fc* * •— r" ■■ - ' ‘ " T 1 ””- " mmmmmrn2 - * _— _._ —■ - —1 1 ■ . — 1 ■ ■ 1 —*" “““ 8 1 - ~~~ Il 1 n _ - . —„
Nådiga förslag om riksstyrelsens öfverlemnande åt Hans Kongl. Höghet Kronprinsen, att i Konungens namn enligt Regerings-Formen föras ; och anser sig Utskottet för lämpligheten och nyttan af Kongl. Majits förslag icke behöfva annat än hänvisa till de af Hans Excellens Hr Justitie-Stats-Ministern till Stats-Rådets protokoll anförde skäl. Med anledning af hvad Utskottet nu anfört, får Utskottet vördsamt tillstyrka Rikets Ständer att med bifall till Kongl. Majlis ifrågavarande Nådiga proposition besluta, att åt Hans Kongl. Höghet Sveriges och Norriges Kronprins Carl Ludvig Eugene uppdraga att i Hans Majit Konungens namn, med full Konungslig makt och myndighet enligt Regerings-Formen föra Riksstyrelsen tilldess Kongl. Majit Sjelf kan med Den Högstes mäktiga bistånd blifva i tillfälle att Regeringen åter öfvertaga. Stockholm den 18 September 1857. Reservationer: Af Herr Friherre De Geer, Louis: ".lag har med min röst inom Utskottet bidragit till dess fattade beslut att tillstyrka bifall å Kongl. Majits ifrågavarande Nådiga proposition, men då jag icke gillar alla de skäl som i betänkandet finnas åberopade för alt ådagalägga Rikets Ständers befogenhet att ingå i pröfning af den framställda frågan, har jag sett mig nödsakad att i en reservation antyda den grund, hvarpå jag härutinnan stödjer min mening. Sedan Konung Carl XIII antagit och besvurit Norriges grundlag af den 4 November 1814, under förbehåll af Svenska Ständernas Konstitutionella rätt i de delar, som skulle medföra förändring eller jemkning i Sveriges Regeringsform, och i anledningderaf til! Rikets Ständer vid 1815 års Riksdag aflälit proposition om de nya konstitutionella förhållanden, som genom föreningen emellan Sverige och Norrige uppkommit, så hafva Rikets Ständer, på sätt ingressen till Riks-akten jemväl omförmäler, uttryckligen erkänt och bekräftat de med afseende å dessa konstitutionella förhållanden i Norriges grundlag införde stadganden; hvilka ock blifvit lagda lill grund för hela Riks-akten. 8 Konstitutions-Ulskoltets Memorial N:o 46.
— Denna förnäma gamla dam! — Och att tänka sig, att hon, som hade idel grefvar och prinsar och hofdamer i sin slägt, hade suttit och passat upp på henne, Hedvig, — en liten vanlig skolflicka. När Hedvig icke fick visa, hur starka känslor hon hade, blef hon alltid mycket tyst, nästan stel. Det blef hon också nu, men grefvinnan måtte ha kunnat läsa i hennes ögon, ty hon klappade henne vänligt på kinden och sade: »Ja, Gud hjelpe alla de unga!» och Hedvig böjde sig och kysste hennes hand. Ebba och fröken Krohn voro fördjupade i den hvita sjalen, då grefvinnan och Hedvig kommo in. Ebba reste sig då genast och kom fram till Hedvig. »Nu har du kanske lust att se mitt rum, Hedvig», sade hon. »Der har jag allt, som jag tycker bäst om.» »Ja, det är då också snart ett helt museum», sade brodern vid schackbordet. Fröken Krohn stack frågande fram halsen. »De säga, att mitt rum snart är ett helt museum», ropade Ebba. »Hvad för slag — mausoleum? Kalla de Ebbas rum ett mausoleum?» Hon såg riktigt sorgsen ut. »Nej, ett museum!» upplyste Ebba. »Ja, ja, ett riktigt litet museum», sade fröken Krohn förnöjd och knappt hörbart. Ebbas rum var stort och ljust med tjocka gardiner för fönstren, en snöhvit säng och en stor toalettspegel med hvita draperier. Der funnos alla slags böcker, växter och försteningar, och hon sjelf hade medfört hvar sak som ett minne från sina resor. Emellan sänggardinerna hängde en stor fotografi af Corregios Madonna, som trampar på halfmånen, med en rosenkrans under. Den vissna buketten af myrtengrenar öfver den lilla fotografien från bugten vid Neapel hade hon sjelf plockat på stränderna vid Sorrento. De besynnerliga försteningarna på bokskåpet voro från Saltzburg och Karlsbad, der hon hade varit för ett par somrar sedan. Öfver den lilla soffan hängde en stor, präktig fotografi af Heidelbergs slott. »Och på alla dessa ställen har du varit!» utbrast Hedvig. »Du lyckliga varelse!»
Fruntimmernas plats var på gungbrädet bakom häcken. Majorens humör hade länge varit ur jämvikt. Hans egendom sträckte sig vida, men den vattensjuka maden växte i omfång och hotade att undergräfva den begagneliga jorden. Skörden räckte knapt till husets behof och drängar och torpare fordrade sin dryga kost. Mer än skäligt lata och sjukliga voro de också, de svinen. Han kastade en blick åt sidan och upptäckte ett gapande hål i syrenhäcken. Kvistar och löf lågo strödda på marken. Häradshöfdingen, doktorn och kronolänsmannen hade farit en smula hårdhändt fram i förrgår kväll, då man satt i bersån och pokulerade. Plötsligt hade häradshöfdingen kastat upp klackarna i häcken och sparkat, så att det rykit om bordet af grus och kvistar. Sedan hade han börjat skälla som en hund — på månen, som steg upp öfver logtaket! Med hakan mot de korslagda händerna på käppen satt majoren med flygande näsvingar och förnöjde sig vid det roliga minnet. Men så kom han ihåg — tog ur fickan hvisselpipan och lät höra en gäll signal. Rättaren kom springande, strök af mössan och blef stående med den i fingerspetsarna vid knävecket. — Hvad i röda h—, hvarför har du inte snyggat upp här — ser du inte? Rättaren mumlade underdånigt något om maden och hur mycken tid dämningen tagit. En torparyngling gick i detsamma med redskap öfver gården. Vid rättarens ord stannade han rodnande och villrådig. — Hvad vill du? afbröt majoren barskt. Gossen gick närmare och stammade ifrigt: — Jag har liksom gått och tänkt — det har som legat för mig, att maden kunde en nog få bort, så det blef till åker att så sä’ i stället. Majorens min mörknade. Pojkens föräldrar voro nyinflyftadt folk, fadern var klen, icke mycket arbetsduglig och för rästen rakare i ryggen, än majoren tyckte om. — Kom hit, sade nu majoren. — Fan tror jag inte du har va’malslapp i ändalykten — är inte skinn godt nog? Och så vill du skapa om vår Härres jord, hva?
Lika med Motionairen anser Utskottet, att så stora anslag utaf Allmänna Bevillningen icke böra komma i fråga, att Riksgälds-Contorets skuld, vid innevarande års utgång, för upptagne lån utaf allmänheten, skulle, vid lån-capitalens förfallolider, kunna med desse anslag tillfullo återgäldas; och att således skuldens omsättning blir oundvikligen nödvändig. Men beträffande det af Motionairen i sådant hänseende uppgifne förslag, att nemligen genom upptagande lån emot Riksgälds-Contorets obligationer med löpande 2 procent årlig ränta och ställda att vid anfordran inlösas, omsätta Riksgälds-Contorets ifrågavarande skuld, så har Utskottet åt granskningen af detta förslag egnat all uppmärksamhet. Motionairen, som nogsamt insett, att, för bedrifvande af en så beskaffad lån-rörelse, som den föreslagne, en stående reserv-fond vore oundgängligen nödvändig, har också, till erhållande af en sådan fond* uppgifvit det alternativa förslag, att antingen Creditiv i Banken skulle härtill anvisas, eller ock reservfonden till vägabringas derigenom, att upplåningen utsträcktes lill omkring en fjerdedel utöfver den skuldsumma, som genom det nya lånet skulle komma att omsättas. I afseende på första alternativet, rörande Creditivet i Banken, så anser Utskottet sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att, om creditiv i Banken eller assignerings rättighet beviljas Riksgälds-Contoret till ldia belopp, eller en million Riksdaler, och för öfrigt med enahanda vilkor för begagnandet, som vid sisllidne Riksdag stadgades, detta creditiv blir oundgängligen behöfligt, för att sätta Riksgälds-Contoret i tillfälle, att ulan ny och serskild skuldsättning, genom 'Jåns upptagande, hålla StalsContoret tillhanda erforderlige förskott på anslaget utaf allmänna Bevillningen till Stats-bristens fyllande.
Då nu å nyo föredrogs Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den ai sistledne October under N:o 563 afgifne , samt den 29 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens lörut serskilt meddelte Betänkanden, angående understöd af Staten för Höganäs Stenkols-Verk ; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, med ogillande af samma Utlåtande, besluta, att Statens fordran , utgörande 199,560 Rrdr Banco med derå löpande ränta må afskrifvas, och öfverlåtas pålnteressenterne uti Skånska Stenkols - Verket under följande vilkor : 1:0 Att Bolaget ombesörjer teckning och uppbörd af en fond , stor 200,000 R:dr Banco, hvilken fond ovilkorligen måste användas för fullbordandet af Ryds Schakt , för arbetets bedrifvande pa nedre Flötsen, och inrättandet af sådane Fabricationer , hvartill isynnerhet den ymnoga tillgången af eldfast lera erbjuder ru* dimaterier. 2:0 Det sålunda formerade nya Bolag , som , inom 2;ne år efter kungörandet af* Riksens Ständers derom fattade Beslut, bör vara uppgjordt, skall genom ordenteiiga Räkenska. 36 Ben 3 November e, m. per, hvilka af Riksens Ständers Revisorer granskas , redovisa , på hvad sätt och till hvad belopp den tecknade summan blifvit använd. 3:0 Till säkerhet för Staten , att denna summa till förenämnde ändamål användes , bör afbetalningen å framledne Hans Excellence Herr Grefve Ruutbs skuld till Staten tills vidare och på vanligt sätt erläggas till Riksgälds-Contoiret, men något deraf icke af Bolaget lyftas förr, än genom Räkenskaperne blifvit styrkt, att hela den tecknade summan för ändamålet blifvit använd.
Hvad hafva väl Statsmakterna hos oss gjort alt förekomma hehofvet deraf? i andra länder är föreskrifvel, att dä allmänna kassors medel, äfvensom omyndigas arfvesmedel nedläggas i Hypotheksföreningarnes oupsägbara obligationer, äro förvaltarne ansvarsfrie, och flerestädes är det förvaltarne anbefaldt att dylika medel skola göras fruktbärande genom inköp af pantbref eller sådana obligationer. Hos oss ligga kassorna inne med hundra tusendetals ruis räntelösa, heldre än att derföre köpa obligationer, och, dä de köpa obligationer, fordra de att dessa skola inom några månader vara betalbara, — fordra icke sällan att Direktörerne dertill skola ingå proprie borgen för betalning å förfallodag. Till och med Ständernas egel verk, Biksgtskont. har ej velat mottaga andra, än till betalning inom sex månader förfallna obligationer, och fäslat serdeles afseende pä alt betinga sig obligationer med högsta möjliga ränta. Då Slatsmaklerna i andra länder genom sin garanti bidragit att höja deras 3\ proc. obligationer lill pari kurs, hafva våra Ständer visat det misstroende till våra Hypolheksföreningars obligationer, alt de såsom hypolheker ej fått antagas högre än till 90 proc., om de ock lupit med 5 proc. ränta. Har räntan varit förskrifven lägre än 4 proc., har deras beläning varit ytterligare nedsatt. I andra länder hafva Hypotheksföreningarne varit befriade från postporto, eller deri fått nedsättning: varit befriade från Charla Sigillata-afgifter, och njutit flere dylika förmoner. Vi hafva ej här njutit någon motsvarande fördel, som ens uttryckt benägenhet alt underlätta lånevigilancen. Det är sannt att vi sakna stora kapitaler i vårt land, men vi äro också föga benägne alt, med . någon afvikelse från den gamla slentrianen, låta landets näringar draga den nytta de kunna af de Den 3 Maj. 235 kapitaler vi ega, och derigenom befrämja en ökad produktion, sora äter gifver ökade kapitaler.
Om man icke vill erkänna det förskräckligen {mcda af att betaga Näringsidkaren sin sista utväg , att fortsätta en rörelse, 50m annars a*-' allmänna Penningebristen botas att krossas j om man ej vill medgifva hans naturliga rätt att få bli betrodd af den, som vill betro honom 3 att få , med ett ord , göra sig sin credit så nyttig han kan *, det yiil 8äga, att få begagna det förtroende, han§ ställning och hans uppförande i Samhället förskaffat honom 5 så är man dpck skyldig att pröfva mpraiiteten af de Lagar, man skapar. Moralen var aldrig beroende af ziffran j och jag frågar; När Utskottet ansett Assignationer på 100 Rdr vara moraliskt goda, och vara förenlige med allmänt goda lagbegrepp , så liyarföre få icke Assignationer på 3 till 5 R:dtf Den 16 Maji. 393 (också vara det ? eller, om Assignationer på 5 R;dr äro olörenlige nied våra moraliska rättsbegrepp , så hvarföre äro icke Assignationer på ioo R:dr likaså? Den omständighet, &tt 2 Stånd annorledes-afgjort frågan, verkar ingalunda på min öfvertygelse i saken. Må andra göra bättre än jag. För mig är nog att göra det bästa jsg lörstar > och jag skulle illa uppgöra min räkning med mig sjelf, om jag, af hvilka considerationer sorn hel ist , fränträdde min egen rättskänsla. Det är i följe af den, sorn jag ödmjukast anhåller om Proposition på afslag å Betänkandet; emedan det är , efter mitt bästa förstånd, lika så moraliskt orätt, som ceconomiskt oklokt. Friherre Cederström , Jacob : I hufvudfrågan är enahanda förhållande, sorn i förra Betänkandet om Assignationer å Banquen. Jalla tider har det varit erkändt, att Mynt icke alltid är användbart såsom bytesmedel, hvar-» före man i alla policerade Stater antagit bruket af Assignationer ; och jag vet ej någon anledning att misstänka Svenska Nationen för att vara ovärdig en sådan rättighet. Jag anhåller således om Proposition på afslag å Betänkandet.
Är det en litterär produkt, som behandlas, bör * kritikern så mycket som möjligt ställa sig på författarens ståndpunkt, draga fram de väsentliga synpunkterna i hans arbete och derigenom söka sätta allmänheten i tillfälle att lättare förstå, hvad författaren åsyftat. Det är alldeles, som om jag skall visa en person en utsigt. Då ställer jag honom ej på botten af en brunn eller med näsan mot en vägg för att sedan uppmuntrande kunna slå honom på axeln och säga: Bäh! Ser du nu, att här fins ingenting. — Utan jag för honom till den punkt, från hvilken taflan blir bäst, emedan det är derifrån man skall se. Och är jag klok och verkligen önskar, att personen i fråga, som kanske ej har så öfvade ögon, skall gå derifrån med någon behållning, så nöjer jag mig ej med att säga: detta är vackert, förtjusande, sublimt, storartadt, eller något annat lika sväfvande och lika innehållsfattigt. Utan jag påpekar, hvad som är anmärkningsvärdt, hvad som ger den » stämning », hvilken alltid ligger i ett landskap. Med ett ord — jag visar på; hvad som der är skönt. När jag det gjort, kan det vara tid att böija tala om det fula, om notabene ej-upptäckterna, af hvad som var vackert, gifvit så mycket att tänka på, att man ej får tid med resten. När en person på så sätt blifvit vägledd och fått den rätta synvinkeln, på hvad * Om våra läsare i det följande skulle finna någon likhet med det bättre af hvad en bekant föreläsare ej länge sedan serverat den svenska allmänheten, så böra vi upplysa derom, att artikeln var till oss inlem-nad redan innan denne böljat sin tourné. I sjelfva verket kunna ju ock dessa teorier i viss mån ledas tillbaka * så väl till Thorild som till Taine. Red. anm.som varit att se, då har han vunnit något på mitt sällskap, hvilket jag eljest ej haft den ringaste rätt att påtruga honom. Att åter böija med att kritisera, innan man sökt upp synpunkten, det är, för att i modererad form begagna Thorilds bekanta uttryck, att icke titta sina skönheter i ansigtet, utan på ett annat ställe.
Ine upprop föregått och den dertill ej Vara förfallen , sorn, innan Skattskrifningens slut, aflemna! sin Uppgift * Samt att uttryckligen bör bestämmas hvar ändrings-so* kande i dessa och de flere i berörde 1812 årå Förordning ömnärrtnde vitesböter, som af Konungens Befallningshafvande åläggas, fullföljas ina. Sedan LagUtsköttet, till hvats åtgärd detta Memorial blifvit temitteradt * ansett någon annaii pröfning deraf sig icke tillkomma, än i afseende på ändrings sökande t och att den öfriga delen deraf tillhörde BeviilningsUtskottet, hvarföre LagUtsköttet commUnicetat Memöriaiet med detta Utskott j med begäran att sedan Utskottert stadgat sitt beslut, angående det ansvar, sorn bör bestämmaS uti den BevillningsFörordning * hvil* ken under nuvarande Riksdag varder utfärdad ; LagUtskottet derom mätte erhålla underrättelse i för att komma i tillfälle att sig utlåta angående sättet för Besvärs anförande; så hafva Utskotten hvar för sin del företagit Memorialet till prof. ning och få nu deröfver sig utlåta; BeviilningsUtskottet finnér Väl , att då det är hvar och en öppet lemnädt, att personligen é ^skriftligen eller genom Ombud meddela Uppgift; Bevilliungs Utskottets lietänkanden. 373 ten till Mantals-skrifhingen , och försummandet deraf, så vidt detsamma icke af laga förfall . förorsakas, ej kari härleda sig från annat än uppsåtlig liknöjdhet, det