Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning af det uti Kongl. Kammar-kollegii här ofvan omförmälde underdåniga utlåtande gjorda förslag, att de prestgårdar, som icke redan voro åsalte mantal och ränta, hvilket förhållande med många af dem inträffade, borde, för anteckning i jordeboken, behörigen skattläggas, hafva kommitterade yttrat, att, då härvid, hvad räntan anginge, endast varit åsyftadt, att den skulle kunna under behörig anordning«titel åter «floras, för att sålunda visa sammanlagda beloppet af dylika räntor, hvilket likväl icke komme att medföra någon nytta, enär nämnde belopp ej utvisade statens verkliga uppoffring genom egendomarms upplåtande till boställen, en dylik skattläggningsåtgärd icke borde ifrågakomma och följaktligen de, till stöd derför af kollegium åberopade Kongl, bref af den 8 Juni 1686, 15 Maj och 22 Juli 1695 samt kollegii skrifvelse den 28 Janmri 1698, långt ifrån att bringas till hittills saknad tillämpning, fastmera borde till all kraft och verkan upphäfvas; och hafva kommitterade härvid tillika anmärkt, att det af kollegium jemväl åberopade Kong1, brefvet den 24 Juli 1830 afsåge ”specialstater för clereciets samt gymnasiioch skol-staternes anslag i kronotionde och penningar samt uppgiften å taxeringsvärdet af ecclesiastike bos'ällen,” men icke dylike boställens skattläggning, der sådant ej förut skett. Deremot hafva kommitterade ansett det lämpligt, om hemmantalet å de oskaltlagde presterliga boställen, livarom här vore fråga, beräknades och i jordeboken upptoges, pä det upplysning om samtlige för detta behof anslagne egendomars mantal måtte vinnas, och således jordeboken härutinnan erhålla en nu saknad fullständighet.
det var om sakens praktiska sida jag talade, men den har äfven en idéel sida och oss emellan sagdt, det är den, som ligger mig mest om hjärtat. Ser du, jag frågade mig: hvad för tiden. Men hvad är då tiden? Jo, är egentligen en tidning? Jo, det är ett organ tiden, det är sammanfattningen, produkten så ätt säga af alla de rörelser, som för tillfället äro i verksamhet. Skall då ett organ för 81 tiden endast hafva en röst? Nej, det är tidens röster märk väl, röster, som skola ljuda i den. Följer du resonemanget? RICHARD (tankspridd). Ja. GROT. tidning, där alla de tillfälliga tidsriktningarna skola finna ett uttryck, där, såsom i lifvet, den mogna ålderns besinning skall gå hand i Nå, då är min plan den, att upprätta en hand med ungdomens entusiasm, den erfarne kort sagdt, en verkligt liberal, eller om du så vill, fri tidning. Besinningen, erfaren mannens kritik med ynglingens tro, den heten, kritiken äger jag, men entusiasmen, den, jag kan nästan säga, att jag vördar den, jag söka hos en annan. ack, min vän, den har slocknat, jag högaktar men jag äger den icke längre själf. Den måste RICHARD (ser på honom). Du menar väl inte, att jag GROT. tagit mig på dig, du är en entusiast, Richard! RICHARD. Tror du det? Jo, det menar jag. Jag tror inte, jag miss 82 GROT. tygad därom. Det kom som en ingifvelse öfver mig, att du just är den man jag söker. RICHARD. När kom den ingifvelsen öfver dig? GROT. men det var här om dagen. När, hm, jag minns inte så noga, RICHARD. delser, nu är det för sent. Då kom den för sent, eller i alla hänGROT (stiger upp). mod att trotsa skrocket. Jag väntade mig det; icke heller du har RICHARD. Skrocket, hvilket skrock? GROT. misslyckadt subjekt, är som en brännmärkt människa, ingen vågar tro på honom, ingen pestsmittad.
Hå-rmedlet » Frotect » expedieras till landsorten mot postförskott pris 3,50 för Vi och 2 kr. för Va flaskor. Hvarför lossnar håret? Huru bör man behandla sitt hår för att hindra detta? En liten bok kallad .. Hårets skötsel », hvilken gifver en fullkomlig upplysning härom, medföljer GRATIS hvarje flaska. G. A. S E G E R L I N D. Obs.! Högaktningsfullt HALMSTAD. H. W. KALLHAUGE, (Nord. A. B. Lars Monténs K o r k m a t t o r, NA, GENOMGJUTENFÄRGADE OCH TRYCKTA, FINNAS I STÖRSTA URVAL PROFVER SAMT OCH TILLHANDAHÅLLAS KOSTNADSFÖRSLAG PÅ BEGÄRAN HOS F. UHNÉR &amp; C:O, FREDSGATAN 2 2. NEUTRALA KÄRNTVÅL TILL YLLETVÄTT och OLEINTVÅL TILL LINNETVÄTT användes lämpligast sålunda:. » V » kg. tvål kokas i 2 liter vatten; när tvålen är upplöst, tillsättes under omröring 20 å 25 liter ljumt vatten; i denna utspädda lösning neddoppas plaggen. Vid ylletvätt böra såväl lösningen som sköljvattnet hafva 36 å 38 grader. » Finnas hos de flesta specerihandlare samt i mina butiker. Silfvermedalj i Köpenhamn 1888. Gnidmedalj i Stockholm 1897. — N:R 2 9 S:T PAULSGATAN. Högstedt &amp; C:o Köp alltid radiatorsmör! Landtmanna-&amp;Kreditkassan lT:r 1 Mynttorg-et. Stockholm. Depositionsränta _ 5 % Sparkasseränta 5 % A hvarje sparkassebok kan lyftas intil 1,000 kr. i månaden utan uppsägning. OM V Ä R D I N N A hos bildad, ansedd ungherre sökes plats af musikalisk gladlynt flicka. Ej beroende af lön, hvadan mindre afseende fästes härvid än ett godt bemö- tande Svar till » Verksamhet 1899 », Iduns exp.
Till en början får jag anmärka, att det exempel på missbruk af spritförsäljningsrättigheten, som den värde Fritnn upgifvit, icke är så alldeles öfverensstämmande med sanna förhållandet, ty det var icke en apothekare, som på den omtalade marknaden försålde Riga balsam, utan en kringstrykande qvinnsperson, som till en dylik försäljning hade fått tillstånd, men missbrukade detsamma. För det andra skulle jag tro, att man i allmänhet bör och kan antaga, att en examinerad apothekare icke vill utsätta sig för möjligheten att blifva fälld till ansvar för lönnkrogen och att följaktligen, om något sådant en eller annan gång inträffat, det hör till de sällsynta undantag, som icke böra föranleda till någon allmän lagstiftningsåtgärd. Men det finnes jemväl ett annat skäl, som ådagalägger olämpligheten af det föreslagna stadgandet. På sätt Hr Lilljehöök redan omnämnt, gifves det ganska många personer, som för deras nöjes skull, till kemiska analyser, till fernissor m. m., behöfva begagna ren sprit, och äfven jag räknar mig till dessa personers antal. Nu får en brån vinsförsäljare icke afyttra mindre qvantum än ^:dels kanna, men jag behöfver måhända icke mera än ^Mels kanna. Skall jag då icke ega någon möjlighet att förskaffa mig denna mindre qvantitet sprit? Från hvilken synpunkt jag således må betrakta förslaget, förefaller det mig vara alldeles olämpligt. Det nit, som föranledt Utsk:n att så mycket som möjligt förminska tillfällena till bränvinssupande, detta nit har drifvit Utsk:n, i min tanke, alldeles för långt, då Utsk:n föreslagit stadganden, hvilkas olämplighet ovilkorligen måste föranleda en ganska snart inträffande reaktion i tänkesätten, som måhända torde vara menligare för den sak, hvarför lJtsk:n nitälska, än fortfarandet af ett eller annat missbruk af den nu gällande lagen. Gr. af Ugglas: Hr Printzensköld har utgått från en alldeles oriktig förutsättning, nemi. den, att riktigt ren sprit icke skulle vara att tillgå på andra ställen än apothek.
Min tro är sål. att, äfven hvad sedligheten beträffar, den åskådande publiken och den offentliga kritiken alltid äro de tillförlitligaste censorer. Emellertid vill jag icke motsätta mig att. med theaterpjeser må förhållas likasom med tryckta skrifter, eller att, om de anses böra blifva föremål för åtal, de må kunna af allmän åklagare beläggas med qvarstad och således deras upförande inställas, intill dess vederbörlig domstol åtalet afgjort. Ett sådant korrektiv blefve på samma gång verksammare och mindre förhatligt, än den godtyckliga censuren, hvilken någon gång kan förbise det verkligen brottsliga eller sedeslösa uti en theaterpjes, då den deremot användes för att utesluta t. ex. ett oskyldigt skämt eller en qvick satir, som icke innebär något efter lag brottsligt. Åtminstone visar erfarenheten under det fjerdedels sekel, theatercensuren här i landet varit införd, att den icke blifvit använd för annat ändamål än just det sistnämnda, och att den föregifna ömheten om det sedliga dervid utöfvat föga eller intet inflytande. I)«li 26 November f. ta. 403 Fördenskull, och då theatercensuren både är lagstridig oell hittintills visat sig vara hvarken behöflig eller nyttig för den dramatiska litteraturen, för hvilken den deremot ganska lätt kan blifva högst skadlig och förtryckande, anser jag mig härutinnan ega fullt giltiga skäl för den af mig här ofvan gjorda motion, om hvars remitterande till LagUtskit jag vördsamt anhåller. Den sednaste motionen begärdes på bordet, hvarefter Hr Dalmans anförande och första motion, uppå H. Exc. Hr Gr. o. Landmis framställning, remitterades till StatsUtskit. Då H. Exc. härefter föredrog Hr Dalmans motion rörande införseltullen å bränvin m. m., anmälde och yttrade sig Hr Gripenstedt, Johan August:
Inrättningar icke måtte göras för många, hvilket ofelbart skulle hindra, att hvar och en bragtes till sådan fullkomlighet, som vederborde, men deremot icke heller aoo8 Den 11 Juli. heller så få, att bröttslingarnes forslande till Tn* rättningarna försvåras , och de långt ifrån sina hemorter afskiljas; hvarjemte Riksens Ständer ansett det böra medföra nytta, att Arbetsoch Correctionshusen anlades nära intill de ställen , hvarest Rikets Öfver-Rätter iiro eller blifva stationerade, hvarigenom desse Öfver-Domstolar, i egenskap af Ofver-Executorer , hade tillfälle till öfverinseende å inrättningarna, hvilka . kräfva en noga och vaksam vård samt local kännedom af dem, som deröfver böra hafva uppsigt. Detta allt få Riksens Ständer sålunda till Eders Kgl. Majus Nådiga pröfning och stadfästelse i un - Riksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majlis derdånighet öfverlemna. underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter På Ridd. och Adelns vägnar Carl Mörner, h. t. landtmarskalk. På Prest-Ståndets vägnar . -j-, J. A. ljndblom, n. v. Talman. På Borgare-Ståndets' vägnar TI. Schwan, h. t. Talman. På Bonde-Ståndets vägnar Lars Olsson, n. v. Talman. Storm äg - Den 11 Juli. 1009 Upplåst den 11 Juli. Sjtormägtigste Allernådigste Konung!
Den åsigten, att man nu icke borde färdigbygga någon annan stambana, än den nordvestra, hvilken af politiska skäl synts företrädesvis böra fullbordas, torde hufvudsakligen grunda sig på tvänne antaganden, nemligen: det ena, att de redan anlagda stambanorna icke gifva någon direkt afkastning eller nettoinkomst, utan knappast bära dagkostnaderna, samt banans och materielens underhåll; det andra att Staten icke skulle, utan alltför betungande vilkor, kunna upplåna de för stambanornas fullbordande nödiga kapitaler, eller bestrida de för en sådan upplåning erforderliga kapitaloch ränteafbetalningar. Det torde derföre vara skäl att närmare undersöka huru härmed sig förhåller. Beträffande först frågan om den afkastning de redan färdiga stambanorna lemnat, så finnas väl inga fullständigt afslutade räkenskaper för den tid, som förflutit sedan södra stambanan i början af December sistlidne år öppnades, intill närvarande stund; men genom sammanställning af officiela uppgifter, som förekomma i Trafikstyrelsens från trycket utgifua underdåniga berättelser för åren 1862 och 1863, samtrde summariska redogörelser öfver trafiken, som varit införda i officiela tidningen under sistlidne och innevarande år, torde med full tillförlitlighet kunna ådagaläggas, att de färdigbyggda vestra och södra stambanorna redan nu icke blott gifva en inkomst, tillräcklig att bestrida banornas och trafikmaterielens underhåll, utan ock derutöfver lemna ett, ganska betydligt öfverskott, hvilket lofvar att inom en icke aflägsen framtid blifva tillräckligt att betäcka ränta och amortering af banornas anläggningskostnad. Inkomsterna och utgifterna samt behållningen af trafiken å stambanorna hafva nemligen utgjort: År Motioner i Bonde-Ståndet 1865. Utgifter. Behållning. R:dr. öre. R:dr. öre. R:dr. öre. Om inkomster och utgifter fördelas på hvarje mil, som under de särskilda åren varit trafikerad, uppstår följande förhållande*): Inkomster. Utgifter. Öfverskott. Öfverskottets förhållande till anläggningskapitalet. R:dr. öre. R:dr. öre. R:dr. öre.
Majit funnit angeläget låta företaga en nödig samling, granskning och förbättring af de till administrationen hörande flere spridde Stadgar och Författningar, och i sådant afseende utsett särskilde personer till detta länge påtänkta vigtiga, men vidlyftiga arbete, hvilket under den förflutna tiden så fortgått, alt den första delen af detta arbete, eller sjelfva samlingen af de nuvarande, hittills en stor del icke allmänt kända Författningaxne hufvudsakligen blifvit fullbordad, och hvilken Kongl. Majit låter till trycket befordra, att föf Embetsman och Konungens Nåd. Berättelse. 39 Allmänheten under tiden vara att tillgå. Med fortsättningen af detta arbete, eller utarbetandet af förslag till ändringar och förbättringar i desse Författningar, kommer efter Kongl. Majits afsigt allt framgent att fortgå, hvarigenom Kongl. Majit hoppas, att efter hand kunna, jemväl inom den oeconomiska Lagstiftningens område, för framtiden bereda förbättrade och med sednare tiders fordringar mera öfverensstämmande föreskrifter. Uppförandet af den af Riksens Ständer, på Kongl. Majits framställning, vid sista Riksdag beslutade Minnesvård öfver Sveriges aflidne Kronprins CARL AUGUST, har Kongl. Majit, i enlighet med ett derföre af Kongl. Majit gilladt Förslag, låtit företaga, och Kongl. Majit hoppas att den i år varder fullbordad. På ett Nationen värdigt sätt bljr den uppförd, och skall för närvarande och kommande Slägter bära ett ojäfvigt vittne om den kärlek, Svenska Folket egnat åt denna Furstes minne. I öfrigt, hafva dels på grund af Riksens Ständers underdåniga hemställanden, dels i följd af Kongl. Majits Egne Nådige omsorger, flere Författningar i de till allmänna hushållningen hörande ämnen sedan sista Riksdag blifvit utfärdade. Under ett lyckligen fortfarande fredslugn har det utgjordt en bland Kongl. Majits vigtigaste omsorger att bibehålla Krigsmagien i det skick, att den, då Rikets sjelfständighet hotas, med förtroende kan gä den anfallande fienden till mötes.
Af de öfrige har ett betydligt antal lidit fängelsestraff för skogsåverkningar och oloflig bränvinsförsäljning, Berättelse öfver Calmar Län för åren Kål—1856. 2 10 hvilka bägge slag af lagbrott förekommo särdeles talrika år 1853 och icke litet bidrogo till fångantalets ansenliga ökning under nämnde år. Till 1853 års tillökning i antalet af straffade bränvinsminuterare bidrog hufvudsakligast den omständighet, att då på en gång förekom till verkställighet en hel mängd, af vederbörande domstol här i staden under föregående åren meddelade, men till expedition fördröjde straffdomar i dylika mål. Åverkansbrottens tillväxt under samma år hade sin egentliga orsak i den stränga och långvariga vintern, som betydligt underlättade åverkningarne på Böda kronopark. Bland personer, som under ifrågavarande fem år varit häktade för mord, dråp eller rån, hafva icke mindre än fyra blifvit straffade med iifvets förlust. Förhållandet med de personers antal, hvilka under dessa fem år hållits häktade för brott emot äganderätten, har varit följande: I detta slag af brott har således minskningen varit högst ansenlig och vida större än i fråga om öfriga lagöfverträdelser. Orsaken till ett sådant glädjande förhållande, hvilket egentligen inträdt efter år 1853, är förnämligast att söka i tvänne omständigheter, nemligen dels den lätthet, som under de bägge sistförflutne årens gynnsamma konjunktur förefunnits öfverallt i Länet till erhållande af riklig arbetsförtjenst, samt dels den märkbart lyckliga inflytelsen af det sedan slutet af år 1852 här i länet tillämpade cellfängelse-systemet. I sistnämnde hänseende har jag med tillfredsställelse förnummit den skilnad, som företer sig emellan fordna och nuvarande förhållanden. I de gamla länsfängelserne, der lokalen hindrade en fullständig separation, fanns ingen möjlighet att under fängelsetiden verka till fångens moraliska förbättring. För de mera förhärdade och vid frihetens förlust redan vana 11 brottslingarne hade fängelset i och för sig icke något afskräckande.
Majit till Stats-Utskottet öfverlemnat följande ämnen, dem Utskottet trodt sig böra anmäla, nemligen: aola Kongl, Majits Nådiga remiss, af den sisth Martii, uppå Kongl, Götha Hof-Rätts underdåniga skrifvelse af den ia;tc föregångne Februarii, hvaruti är vordet Iiemstäldt, att, då Kongl, Svea IIof-Rätt, om ej af ålder. åtminstone längre tid, haft på Stat anslagne aine llof-Rätts-Råds Löner för hvarje Stats-Utskottets Betänkanden. i3ag af dess Divisioner, samt den i senare tider inrättade Hof-Rätt öfver Skåne och Blekinge, Blott utgörande en Division, jemn väl tiilgodonjuter arne sådane Löner, fyra nya Hof-Rätts-Råds Löner för Kongl. Götha HofRalt måtte varda på Stat uppförde, så att de endast med Assessors Löner lörsedde fyra Hof-Rätts-Råd erhöllo skillnaden, efter fastställande årlig Stat, emellan Assessors och Hof-Rätts-Råds Lön, Stats-Utskottet anser sig icke kunna tillstyrka något afseende af Riksens Höglofl. Ständer på denna framställning, emedan all möjlig besparing med Statens medel är af omständigheterna högt påkallad och en högre fullmagt icke berättigar till annan Lön, än den Staten består för innehafvarens verkliga tjenst, samt bifall till Kongl. Götha Hof-Rätts begäran skulle berättiga andre innehafvare af högre grad, än hvarföre de njuta Lön, att af enahanda förmån få sig begagna. 21 :q Till Stats-Utskottet har Kongl, Maj:t jemnväl i Nåder remitterat en underdånig ansökning, af Lands-Secreteraren i Götheborgs och Bohus Län, att erhålla förbättring uti dess Ordinarie Lönevilkor , som utgöres af endast Lön indeldt 44 R;dr ^5 sk. och oindeldt 55 R:dr 23 sk., Skrifvare-lijelp indeldt och uppgående efter 5 Års medelpris till 106 R:dr 3 sk. 3| rist.
Rafina infommit, ber fåbatta dittills ägt tum. konungen mare tifmät obetaget, att, efter meberböranbeS pöranbe, etter uppå beraö framftättniug, titt lärare* befattningar mib ttnioerfiteterna, be tpeotogiffa täraretjenfterna tifmät unbantagna, fåfont otf titt lärare* ocp anbra beftättningar mib anbra inrättningar för metenffap, flöjb etter ffön fonft, äfmenfom titt Iäfare*befattnutgar, fatta ocp beforbra äfmen uttänbffe män af utmärft förtjenft, be ber ben rena ©oangeliffa täran befämta. SifatebeS må konungen funna nti militära embeten nyttja uttänbfla män af fält* fpnt fficftigpet, men ide titt kommenbanter i fäftningarne, konungen fäfte, mib atta beforbringar, affeenbe enbaft å be föfanbeS förtjenft od; ffidtigpet, men ide på beraS börb. Sitt cioita Sjeitfter inom 3'iifet o eli titt Somare*©mbetett må fåbane män enbaft nämnas, forn äro af ben rena ©oangeliffa täran; härifrån boo! nn (2:bra mom. förbtifmer oföränbrabt.) § 31, StäbernaS S3orgerffap ocp öfrige till bcltagaitbe i fHifébagsmannamal inom 33otgare-2>tånbet berättigabe ittnemånare åge att tilt 33orgmäftare 28 ill konungen utom Smerige ocp Norige refa, mebbele ,pait StatS*3tåbet in pteno benna fin förefatS ocp inpemte befi fanfar beröfmer, på fätt 9 § omtatar. 23eftuter konungen derefter fåban refa ocp ben merfftätler, befatte Sig ej meb 9ii
Jag vill blott anmärka att, ehuru Bancocomrnissarien Thurdfjell blifvit till sin syssla utnämnd efter den nya organisationen afbancoverket, så är dock sysslan i detta ögonblick densamma och icke annorlunda än den förut varit, men med mindre lön. Det finnes således samma orsak eller samma anledn. af de reglementariska föreskrifterna för denna retroactiva beräkning, 19 H. 4® 3?8 Den s3 J a 11 u a v i e. m. som för den som blifvit beviljad de öfriga 5 commissarierna. Jag slutar med alt toga mig friheten göra H. Slåndet uppmärksamt derpå, att man kanske icke bör blottställa denne gamle tjensteman för den chikan, att sättas i en annan cathegori än hans embetsbroder, för 200 r:drs skull. Frih. Stjernstedt: Jag fruktar alt ett misstag af Hr Bråkenhjelm är begånget, då han talat om den mindre lön, som den ifrågavar. bancocommissarien skulle åtnjuta. Han liar icke någon mindre lön, och derom är ej fråga, utan frågan är 0111 en relroaetiv ersättning för den tid, då alla commissarierne hade en mindre lön, än de nu hafva, och hvilken ersättning en del af dem erhållit för en tid, då den ifrågavar. Bancocommissarien Thurdfjell ännu icke var utnämnd till sin nuvar. tjenstebefattning. För närvar, äro deras löner lika stora, och det är icke fråga om något olika förhållande för framtiden. Hr Bråkenhjelm: Till de herrar ledamöter, som med uppmärksamhet afhört milt anförande, öfverlemna!' jag att dömma på hvilken sida misstaget är. Jag har icke talat om någon olikhet i nuvar. löner, utan jag har talat om den mindre lön, som fanns före löneregleringen, och den högre lön, som nu är bestämd. BancoUlsk:s utlåt. JY:o 131 blef af R. o. Ad. bifallet. Ånyo föredrogs BancoUtskts den 29 sisth Dec. på bordet lagda utlåt.
Dagblad framställa sin mening om Pr.n 5 Maji e. »j* de® ga kallade; Ministérens oskicklighet, och Utlofva ojäfaktig» bevis derpå. Vid sådan? * tillmålen bör naturligtvis icke något afseende fästas. Men då en Representant framstår och icke blott för en gång, utan i en fortsatt utveckling, anför dylikartadö anmärkningar, och använder derpå hela förmågan af sina kunskaper och sitt begrundande, då böra dessa anmärkningar mätas unde1 andra äsigter och betraktas under en annan synpunkt. Det är af aktning för detta Representantens högre och vigtigare kall, som jag afgifvit denna förklaring ; den utgår från ett hjerta , gom vet att värdera hvad friheten klafver, men som derjemte innerligen tror, att denna frihet, grundad på gemensamma rättigheter, äfven för sitt bestånd påkallar gemensamma pligter. Jag har gagt detta för sjelfva grunden till Friherre Anckarsvärds anmärkningar. Jag skall nu något vidröra fället. Detta har af en vida skickligare talare än jag inom detta Stånd redan blifvit vtdrördt, men det förenar sig så nära med mitt ämne, att jag anser mig icke kunna undgå att derom yttra några ord. Alla dessa anmärkningar emot Styrelsens overk. samhet, emot dess underlåtna åtgärder, emot det handlös» tillstånd, hvari den lemnat Nationen, hade de icke likaväl kunnat göras, utt-n att omförmäla eller åberopa vinsten eller icke vinsten af en Statshvälfning/, som räddade Sverige och der ädelheten i utförandet stämplade ädelheten af företaget. Den 5 Maji e, «, f en tid, så rik på brännbara ämnen ut-' om oss, då makten ej kämpar mers i ord eller i löndom, men med högljudda läror och i väpnad handling med de liberala grundsats seme, hvarföre påstå, att ingen vinst blifvit Svenska Folket efter Statshvälfningen tillskyndad? Hvarföre, äfven med öfvertygelse derom, yppa densamma? Kan den vara nyttig att bibringa oss sjelfve; kati den vara nyttig att bibringa de främlingar, som följa oss med deras uppmärksamhet.
Nod biksll till bvsd sälunds blifvit bemstsldt, boksllto Longi. Nsj:t, stt frsmstsllning bärom till Likets 8t8ndor skulle intagas i Longi. Naj:ts Lsdigs proposition om 8tsts-Verkets tillständ oob bobok, oob stt i sädsnt ändsmäl Utdrag sk krotoeollvt skulle till Lsndolsoob Linanoe-Lxpeditionen skgs. 12.-0. Om /mTrs/ttrr^elserme. ^iIIförordllsd6 8tst8-86orot6rsr6n xttrsdo: Ibland do ämnen, som bögeligen päkslls uppmärksamboten, är dot växande sntslot sk kängsr, icke sllonsst derföre, stt omkostnaderno kör derss undorbäll medtaga betydliga summor sk Ålstens inkomster, Lr/. IV:o Z, 4 NV/ Ls-/. Mck I»ropvL. n// 7i. K. 1SL0. 6 42 utan ock derföre, att denna tillväxt vittnar om en aktagande känsla kos ev del ak 8venska folket för sedligdet ocd rött, oell meclför stigande vädor för allmän ordning oell enskild säkerdet, sä för personer som egendom. lin ak orsakerne därtill torde igenfinnas nti beskalkendeten ak de lorvarings däkton, dvarä personer, som, antingen tilltalade kör drott ood derföre ställde under ransakning, eller också för undergående ak ädomde straff, inmanas.