Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid företagandet af en fråga, hvilken i famina moa Ikuile röra fjelfva grunderna för enIkiltas {fällning inom Samhället, forn den Hulle förändra, utvidga eller inkränka olika SamhällsClafiers deltagande i Nationens Lagftiftning, har Utlkottet anlett defs förila pligt vara att underföka egenteliga förhållandet med närvarande Reprelentations-Inrättning och huruvida den. mer eller mindre fullkomligt, tyckes bör» uppfylla hufvudändamålet med all Lagftiftning, det att Reprefentanternes bellut må vara ett uttryck af Nationens gemenfamma önlkan för allas gemenfamma väl. 4» Det har icke kunnat undfalla Utlkottet, att den redan varande Inrättningen juft igenom fin tillvarelfe är i befittning af flora fördelar, att defs uråldrighet gifvit den anfeende, att erfarenheten, då den upptäckt olägenheterne, äfven till ea flor del vifat botemedlen, att ändtligen befkaffenbefen af defs verkan är mera känd och tyckes faledes medföra en ftörre flkerhet än hvilken annan, forn byggd på Theoretifka grunder, fkulle blifva ett nytt förfök om delfas lämplighet och nytta vid utöfningen. Utfkottet har icke heller kunnat undgå att fråga fig, hvar defFa tillföiiåtliga och fullftändigt uppgifna grunder finnas, och ärtnu mera, hvad forn kan blifva en borgen för deras ofviklig. het vid tillämpningen. Det bär visferligen icke kunnat vara Ucfkottet obekant, att allmän, na Rättsgrunder kunna gifvas för beftämmandet af medborgares deltagande i Lagftiftningen, att fyftemålet för denna verkningskrets är gifvit, att det är i mon forn fjelfva handlingsfättet f va rar emot detta fyftemål, forn de förra kunna fägas vara mer eller mindre lyckligt använde. Men med allt detta, huru mycket är icke ännu obeftämdt, i anfeende till den Lagftiftande Magtens bcftåndsdelar och deras fördelning, i anfeende till deras förhållande och rättigheter fins emelian och till den Yerkfiällande Magteo?
Att räntan å de af RiksgisKont. utgifna obligationer beräknats för låg; att tillfälle icke blifvit beredt för allmänheten i landsorterna att, på närmare håll än i hufvudstaden, köpa dylika obligationer, hvadan aflägse boende personer ofta ansett den ringa fördel, obligationerne lemnade, icke upvägas af den kostnad och det besvär, som med upköpet varit förenad; att, utom det vanliga kungörandet, inga serskilda åtgärder vidtagits, för att fästa allmänhetens, och särdeles de lägre klassernas, upmärksamhet på detta tillfälle att placera sina kapitaler, samt slutligen, att minimivalören å obligationerna blifvit bestämd till för högt belopp, hvarigenom de mindre bemedlade klasserna icke kunnat i så vidsträckt Den 4 December e. ra. 311 mån, som eljest varit möjligt, med sina kapitalbehållningar bidraga till realiserande af det med obligationerna afsedda ändamål. Då ingen motion i denna vigtiga fråga, vid nuv:de Riksdag, blifvit mig veterligen väckt, och på det att detta vigtiga ämne må komma under öfvervägande, vågar jag nu i sednaste timman föreslå följande hufvudgrunder för ett inhemskt statsskuldsystem, enl. hvilka jag anser erforderliga kapitaler inom landet successive kunna anskaffas så väl till jernvägar som andra produktiva och allmännyttiga företag, nemi.: l:o Att Riksg:sKont. skulle äga utgifva obligationer å 100, 200, 500 och 1000 R:dr r:mt, löpande med 5 proc. årlig ränta. 2:o Att obligationerna, hvilka t. ex. kunna dateras d. 2 Jan., skola genom Riksg:sKont., såsom förut, tillhandahållas allmänheten samt dessutom, genom samtlige LandtRänterier, vissa tider afåret, t. ex. i Jan., April, Juli och Okt. månader, då vid inköpet borde betalas obligationens nominella belopp, jemte den vid köpslutet derå uplupne ränta. 3:0
Jag påyrkar, att man icke måtte genom en orättvisa öka den ovilja, som redan hos allmänheten är rådande i afseende å den nya bränvinslagsliftningen, och det är på grund af dessa skäl jag tillstyrker antagande af llondeStis inbjudning. Hr Hjärne, Harald: En talare har yttrat, att jag borde förvånas deröfver, att den mening, jag i min reservation framställt, har vunnit en annan persons bifall. Jag tror, att den värde talaren, som yttrat dessa ord, icke gjort detsamma på allvar, utan begagnat detta tillfälle att säga något humoristiskt, hvilket likväl denna gång helt och hållet misslyckats. Hvad sjelfva saken beträffar, anser jag mig ej böra yttra många ord. Min reservation har länge varit tillgänglig för afla fyra Ståndens ledamöter, och att denna reservation innehåller grundade moliver, sluter jag deraf, att icke blott BondeSt. utan äfven PresteSt. antagit mitt förslag till underd. skrifvelse, PresleSt., utan att någon enda ledamot upstod att försvara Utsk:s Betänk. Jag har egentligen begärt ordet för att fästa upmärksamhet på det stadium, hvaruti frågan för närvande sig befinner. Enl. min åsigt är detta stadium sådant, att jag numera icke är sä angelägen att min reservation blifver grunden för Ständernas beslut, som jag var då frågan först behandlades, ty med hvarje dag, som går lill ända, innan skrifvclsen aflåtes, minskas frågans vigt och betydenhet. När nu likväl alla 4 Stånden beslutat en skrifvelses aflåtande till K. M., ehuru 2:ne Stånd antagit ett skrifvelseförslag och 2:ne andra Stånd ett annat, så är det gifvet, att en skrifvelse måste afgå. Som jag anser att man bör undvika en så ovanlig åtgärd som en votering i förstärkt Utsk. öfver denna fråga, skall jag med tystnad afhöra hvad beslut R. o. Ad. kommer att fatta, utan att beklaga mig eller det allmänna, om beslutet utfaller emot mig, men jag tror likväl, att man bör öfverväga det olika innehållet af dessa skrifvelse!*; Den ena innehåller något stort och vigtig! i sak under nuvande förhållanden.
Då Utskottet uti dess Utlåtande, N:o 170, föreslagit, dels alt all anordnad tionde-spanmål måtte, i iron sådan af nuvarande löntagare frånträdes, till Stats-Verket indragas, hvarigenom de af motionären öfverklagade olägenheter skulle upphöra, dels att, i fråga om hvad i afseende å dylik spanmåls utgörande till dem, åt hvilka sådan för närvarande är anvisad, bör iagttagas, samt deribland forselskyldigheten, må, för deras tjenstetid, vid nu gällande stadganden förblifva, finner Utskottet sig, med åberopande häraf, böra hemställa, att nu ifrågavarande motion icke må till serskild åtgärd föranleda. Stockholm den G Augusti 1840. Bih. till R. St. N:o 2TT, Ank. till Exp. Utsk. den 7 Augusti, kl. 6 e. m. Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å Stats-Utskottets Utlåtande, N:o i58. (I. A.) Vid föredragning af Utskottets Utlåtande, N:o 158, deruti, med afseende å den betydliga uppoffring, Bredaryds församling i Jönköpings Län fått vidkännas, till följd af Rå- och Rörshemmanet Hafrida Ågårds inköp och anslående till Capellans-boställe i utbyte emot förra Capellans-bostället Rannäs Holstagård, hvilket deremot blifvit lill Krono-skalte försaldt, äfvensom af ytterligare anförde skäl, Utskottet hemställt, alt den erlagde skalte-köpeskillingen för hemmanet Rannäs Molslagården, utan förändring i hemmanets natur, må församlingen ersältas oell till utbetalning från Riksgälds-Contoiret anvisas, men icke ansett sig kunna tillstyrka den af Riksdags-fullroägtigen Pehr Mårtensson från Jönköpings
P. 97, iio,i3i. — öfver Herr Treffenbergs anledning till anmärkning mot Konungens Rådgifvare i Commandomål för Arméen. Oct. P. 3a6. Oct. 2 A. P. 134 > 177. — i anledning af anmärkningar vid Utskottets Memorial om åtskillige Grundlagsändringsforslag, åsyftande Riksdagsärendernes skyndsammare gång. Oct. 2 A. P. 102, 182, 257. — öfver anmärkningar vid Utskottets förslag till ett tillägg i 37 §. Riksdagsordningen. Regeringsformen och 63 §. Riksdagsordningen. Dec. P. 362, 4 *3. — om ett tillägg i JustitiasOmbudsmannens Instruction. Oct. 2 A. P. io3. —- om ett tillägg i AnsvariglietsLagen för Fullmäktige i RiksgäldsContoiret. Oct. 2 A. Nov. 2 A. P. i32, 393, 406, 680. — i anledning af anmärkningar vid Utskottets förslag till ändring i 33 §. Riksdagsordningen. Oct. 2 A. P. io3, 182, 257. — angående förslag till ett tillägg i 28 §. Riksdagsordningen. Con - 97 ConstitutionsUtskottets Memorialer, med föreslående af ett tillägg i 102 §. Regeringsformen. Oct. 2 A. P. 171, 249, 260. — rörande en af Herr Landtmarskalken vägrad Proposition. Oct. 2 A. P. 317, 3q5, 453. — öfver Konungens Proposition om upphäfvande af io3 §. Regeringsformen, m. m. Nov. P. 584. Nov. 2 A. P. 3p5, 4°7* — angående ett föreslaget tillägg i 56 §. Regeringsformen. Nov. P. 654. Dec. 2 A. P. 4. 3o. •— rörande de i Särskilta Utskottets förslag till ny reglering af StyrelseVerken förekommande Grundlagsfrågor.
De fortforo så att mala utan uppehåll; men svennen lopp stigen fram, och kom till männen som slöjdade. Då ropade käringen: »Täljare två, Täljen honom i tusende flingor!» Men när täljarena fingo se hvem det var, ville de icke göra honom någon skada, utan sade: »inte ska’ vi löna godt med ondt. Förr täljde vi med träd-knifvar; han har gett oss jern-knifvar.» De gingo så åter till sitt arbete; men konunga-sonen skyndade framåt, och kom till karlarne som höggo. Då ropade trollet om igen: »Huggare två! Hugg’ honom i tusende flingor!» Men när hugge-karlarne fingo se hvem det var, ville de icke göra honom något för när, utan sade: »inte ska’ vi löna godt med ondt. Förr hade vi yxor af träd; han har gett oss yxor af jern.» Karlarne begynte nu hugga som förut; men konunga-sonen lopp vägen fram, och stadnade inte förr än han kom åter till Hafs-fruns gård. Ungersvennen gick så inför sin matmoder, gaf henne bröllopps-sakerna, och gjorde reda för sin sändning. När nu Hafs-frun såg honom helbregda, blef hon mycket förundrad, och man kunde väl märka att hon var vred. Det led så på aftonen, att folket skulle till sängs. Då kom den fagra Singorra gåendes till prinsen, helsade honom med stor huldhet, och sade: »nu är käringen vred, och vi måste snarligen fly undan, om vi hafva lifvet kärt.» Prinsen genmälte: ’huru skall det gå till? Aldrig komma vi ur Hafs-fruns gård, utan hennes goda minne.’ Jungfrun tog till orda: »var tröst! jag skall finna på råd, om du eljest lofvar bli mig trogen; ty dig skall jag aldrig svika.» Konunga-sonen försäkrade åter, att han aldrig skulle älska någon i verlden, utom henne. Då sade Singorra: »gack ned till stallet, och lägg guld-sadeln uppå den svarta hingsten; men lägg silfver-sadeln på det svarta stoet. Vid midnatts-tid fara vi hädan.»
Kommerse-Kollegium öfverlåtna och bland låneliandlingarne befintliga köpekontrakt blifvit intaget uti Wester-Rekarnes \ — 15 — Häradsrätts intecknings-protokoll för den 7 Mars 1837, hvilket förhållande sedermera uti protokollet för den 12 November 1846 antecknats. För de uti denna Revisionsberättelse förekommande zifFer-uppgifter ansvarar den Sekreterare, som vid granskningen af de under Kongl. Kommerse-Kollegium ställda fonders förvaltning och räkenskaper varit hos Revisorerne anställd. Slutligen få Revisorerne anmäla, att de, med anledning af sin Instruktion, till Kongl. Maj:t i underdånighet insändt ett exemplar af denna Berättelse. Stockholm den i3 November 1847. Högloft. Ridderskapet och Adelns Ledamöter. G. LAGERBJELKE. AXEL RAPPE. LEONNARD FR. RÄÄF. FREDRIC AMINOFF. J. A. GRIPENSTEDT. A. RÅFELT. Högvördiga Preste-Ståndets Ledamöter. NILS LINDGREN. G. G. BERLIN. A. P. TRANEUS. ANDERS SANDBERG. A. UNGER. JOH. NORRMANN. Vällojl. Borgare-Ståndets ledamöter. REINH. REUSEL. A. W. BJÖRK. GABRIEL HERLITZ. CARL AXEL BERGSTEN. ER. TJERNBERG. S. N. LEVIN. Hedervärda Bonde-Ståndets Ledamöter. ANDERS JONSSON. H. PEHRSSON. P. MATTSSON. F. von ZWEIGBERGK. NILS P. PETTERSSON. OLOF LARSSON. Ä. Brändström. Bilaga Lit. A. Kapitalslut öfver Manufaklur - B>e8>et.
Mått Värde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. f R:dr. ö. R:dr. ö. Kubikfot. k. R:dr. Ö. Kubikfot. k. R:dr. Ö. St. underd Skrifvelse, 1865 & 1866, JM 103. 3 18 Transport Undervisningsanstalter för slöjderna Befrämjande i allmänhet af slöjderna Undervisningsanstalter för handel och sjöfart Befrämjande i allmänhet af handel och sjöfart Undervisningsanstalter för bergsbruket Befrämjande i allmänhet af bergsbruket Fiskerinäringens understöd Sgr Diverse anslag. Utflvttningshjelp efter skiften, Förslags-anslag Ersättning till Sala bergslag för förlust genom vissa räntors förvandling Odlingshjelp för krononybyggare, Förslags-anslag Jordförluster genom kanaloch väganläggningar, Förslags-anslag Konvoj-kommissariatet; Förslags-anslag, att utgå direkte af tullmedlen Kontrollen å bränvinsförfattningarnes tillämpning; Förslags-anslag, att direkte utgå af inflytande bränvins tillverkningsmedel Skrifmaterialier och expenser, ved m. m., Förslags-anslag Reseoch traktaments-penningar, Förslags-anslag Extra utgifter, Resermlions-amlag Sgr Summa 19 Penningar. Indelta Räntor, enligt markegång på förslag. S p a n m å I. Indelt på Förslag. Mått. Värde å 2 R:dr kubikfoten. Oindelt. Mått. Värde förslagsvis ä 2 R:dr kubikfoten. Summa Riksmynt. Departements-chefen Departementets Expedition Kammar-kollegium Statskontoret med kronomagasinerna samt vågstaterna i Falun och Avesta Stämpelpappers-om kostnader, För slags-anslag Myntoch kontroll-verken Omkostnader för kontrollverket, Förslags-anslag Kammar-rätten Ofver-intendentsembetet
Nu återstår för honom fyra månaders tjenstgöring på chirurgiska och obstetriska klinikerna samt studier af det historiska i operation och instrumentlära vid pass två månader, hvarefter han tager Chirurgie magisters tredje afdelning, omfattande operativ chirurgi och obstetrik, samt undfår diplom såsom Chirurgie magister. Hela kursen vid Institutet upptager således vid pass sex år, hvaraf 32 månader tillbragts med studier vid sjukhusen; och är detta minimum, enär den studerande i anseende dertill, att han hela tiden vistas å samma ställe, der den kliniska undervisningen meddelas, ganska ofta utöfver den föreskrifna tjenstgöringstiden bevistar klinikerna. Under denna tid njuter han undervisning af åtta Professorer och några Adjunkter samt läraren i medicina legalis; och i de tre examina pröfvas han af 10 särskilda lärare. Under den förutsättning, att lärarne vid de tre undervisnings-verken ega lika skicklighet och nit, hvilket Utskottet saknar anledning betvifla, så måste för läkarens utbildning till praktisk verksamhet, vare sig såsom embetsman eller privat praktikus, den vid Carolinska medico-chirurgiska Institutet lemnade undervisning vara i väsentlig mån fördelaktigare, än den, som meddelas vid universitetet i Upsala, ehvad man ser på antalet af ämnen, i hvilka Alimiiunn Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M 07. 9 hvilka derstädes verkligen undervisas och examineras, eller på den åt den praktiska undervisningen egnade tiden. Utskottet har ock utaf afgifna berättelser om undervisningen vid institutet inhemta!, att denna, ehuru ständigt gifven med hänsyn på de studerandes blifvande praktiska verksamhet, ingalunda på något sätt försummar eller tillbakasätter den theoretiska delen af läkare-bildningen, så att de unge läkarne endast danas till rulinierer.
6 Fröknarna Sandgren och Lundberg sitta i förtroligt samspråk under palmerna till vänster. FRÖKEN SANDGREN. Så vacker vår värdinna är i kväll! FRÖKEN LUNDBERG. Konstens triumf! FRÖKEN SANDGREN. Ja, det är väl gjordt. FRÖKEN LUNDBERG. Man kunde tro, hon var tjugo år. FRÖKEN SANDGREN. Såg fröken hennes skor? FRÖKEN LUNDBERG. onatur finner jag nu för min del simpel. Tror jag det! Små och högklackade! En sådan FRÖKEN SANDGREN. sig! Fötterna svullna ibland så det är alldeles ömkligt. Men dansa skall hon! Javisst! En depraverad smak. Och så hon pinar FRÖKEN LUNDBERG. sig till och skrattar och flinar och knycker på stjärten som en löjunge. Gud ja! Och så hon knixer och spritter och gör FRÖKEN SANDGREN. Vacker unge! 7 FRÖKEN LUNDBERG. för sin egen man! Det är synd och skam bara att se. FRÖKEN SANDGREN. Och att se henne kokettera pch klatscha med ögonen. Men det är som jag alltid har sagt: deras äktenskap har varit en lögn från början. Ja, jag för min del finner det rent af oanständigt. FRÖKEN TÖRNBOM (från fonden). med? Åh, sådant inbjudande litet krypin! Får man vara FRÖKEN LUNDBERG. Nej se Lisen! Dansar du inte? FRÖKEN TÖRNBOM. Jag är ju förbjuden af läkare. FRÖKEN SANDGREN. Det är minsann inte alla som fästa sig vid det. FRÖKEN TÖRNBOM. Och så roar det mig inte. FRÖKEN SANDGREN. stort nöje. Och jag vet personer som dansa så, att det blir osedligt bara att se på. Nej, som det flängs nuförtiden kan det inte vara FRÖKEN LUNDBERG. Det beror minsann helt och hållet på damen. 8 FRÖKEN SANDGREN. Att klänga sig fast vid en karl och riktigt... Ja, jag vill inte säga mer! Naturligtvis! Man kan bli sjuk af att se på somliga. FRÖKEN LUNDBERG. Vi tänka bestämdt på den samma.
Hvad nu angår anmärknme mot de Const.Utsk:s ledamöter, hvilka vid förra Kiksdagen utgjorde dess majoritet, och som nu rösta emot det hvilanda förslaget, har man förevitat dem, att ett dylikt handlingssätt vore inkonseqvent. En talare har äfven anr fört, huruledes, om förslaget nu blefve bifallet, ingen annan skillnad i lagstiftningen komma att derigenom äga rum, än att den nuv.de blefve civil-lag; men så väl denne talare, som alla öfrige, hvilka yttrat sig, hafva medgifvit, ja påstått, att denna tryckfrihetslag är i sina detalj-bestämmelser ganska bristfällig; och om, mine Hrr, det är sannt, hvilket jag tror, att tryckfriheten så ingått i Sven» ska samhället, att den svårligen derur kan utrotas, äfven om man vore så oförståndig att vilja det, så är det äfven en sanning, att om någon skugga af fara skulle kunna upstå för denna tryckfrihet, så vore det derigenom att dessa detaljbeslämmelser finnas intagna i en lag af alla erkänd såsom oduglig; och således, ehuru jag för min del icke i allmänhet kan medgifva att någon fara för tryck’ friheten upkommer deraf att, med dess definition, uptagen i grundlagen, dess detaljbestämmelser deremot tillhörde allmänna lagen, så vill jag likväl icke medgifva ett sådant sätt för lagstiftningen, förr än ett antagligt förslag i sistn:de afseende samtidigt förefinnes. Man har sagt att stadganderne för tryckfriheten i mångå fall äro felaktige, och man har erkändt att missbruk från många håll utöfvas. Nå väl, mine Hrr, om det finnes någon fiende till tryckfriheten, är det just dessa missbruk; och är det då icke vänskap 624 Den 13 December f. m. för tryckfriheten, att söka förekomma dessa missbruk. När derföre Regeringen säger, att man bör uptaga tryckfriheten i grundlagen, men de öfrige detaljbestämmelserna behöfva omarbetas i sin helhet, och att detta skall ske sedan representationen kommit i tillfälle att på ett friare sätt rådgöra med Regeringen om frågan, då hemställer jag, om icke representationen haft rätt att vänta det
Hill jerla har begärt en bestämd uppgift på de §§. i Grundlagen, som lägga hinder i vägen för hans förslag. För hvar och en, 200 Den 24 April e. m. som tagit kännedom af RegeringsFormen, från och med 5y till och nied ^3 §:n, är * detta Öfverflödigt. Herr Rosenblad har i öfrigt citerat åtskilliga af dessa §§., hvilka göra tillfyllest. Den egentliga frågan är, oin man ej skall skilja Herr Hjertås förslag ifrån StatsUlskottets Betänkande; emedan det, såsom i denna del ett nytt förslag, ej kan möjligen antagas med förändringar, enär det är inne för första gången. Herr Lefrén har gjort en anmärkning' mot mitt sista yttrande, hvilken jag anhåller att få besvara. Han har tagit anledning af Afkortliingslängderne för Gottland, att genom proportionel beräkning komma till summan af 3o,ooo R:dr. Att 120,000 personer ej finnas afkortade, kunde Herr Lefrén finna af jdikepskaperne, och det är dock den personal, som svarar emot summan af 3o,ooo R:dr. Utaf räkenskaperne hade Hr Lefrén jemväl kunnat finna, alt afkortningarne på Gottland, relativt till folkmängden, icke kunna jemföras med andra provincers; ty större delen af afkortningarne uppkomma der till följd af rättigheten, att erhålla afkortning för dem, som anlägga Stenhusbyggnader. Det är från de personligen afkortades antal, som man kan beräkna de egentliga afkortningarne; ocb blifva de, enligt serskilda Kongl. Bref eller Författningar, ti 1 låtue afkortningar, i vissa orter till pier eller mindre del af Mantalspenningarpe, samt till uppmuntran i vissa fall, af - \ Den 24 A pi il e. ra. 201 dragne, får man se, hvad som af de 3o,ooo R:dr återstår.
Doctor, Contr.-Prost och KyrkoKomminister i Sigtuna S:t Olofs och S:t Professor vid Upsala Universitet. herde i Gefle af Erke-Stiftet. L. N. O. L. S. Pers församlingar af Erke-Stiftet. L. S. It. N. O. L. S. 9t{£3bag3 Nordlund, S. Th. Doctor, Kongl. Hofpredikant» Kyrkoherde i S:t 51 aria Blagd. församling i Stockholms Stad. I. N. O. L. S. Th. Wensjoe, S. Th. Doctor. L. N. O. Kongl. Hofpredikant och Kyrkoherde i S:t Clara församling i Stockholms Stad. L. S. J. • M. Beckman, Comminister vid S:t Clara församling i Stockholm. I. S. N. II. Selander, Kongl. Wetenskaps-Akademicns Astronom Professor. lt. N. O. 1. S. J. J. Nordström, J. U. D:r. Ledamot af Kongl. Wetenskaps-Akademien, Riksarchivarie, C. N. O. P. J. Emanuelson, Kyrkoherde i Hellestad af linköpings Stift, Contr.-Prost, Th. Doctor. 1. N. O. 1. S. J. Janzon, C. II. Rundgren, Kyrkoherde i Adelöf af Linköpings S. Th. Doctor, Contr.-Prost och Kyrko - Stift, Contrakts-Prost i Norra ■Wedbo. 1. S. herde i Norrköpings Stadsoch S;t Johannis Lands-Förs. af Linköpings Stift. L. S. J. Wåhlander, S. Th. Doctor, Prost och Kyrkoherde i Ostra Husby af Linköpings Stift. L. N. O. L. S. M. Westergren, Comminister i Björkeberg och Ledberg af Linköpings Stift. L. S. P. O. Carlander, Theol.
— Min väg förde mig just under en af de stora festdagarne till en lidandets boning, till ett af hemmen för andesvaga, till Johannesberg. Ingalunda tänkte jag, att jag där skulle få höra ett eko af det jubel, som då drog hän » öfver djupen mot höjden » varmt och gladt, men så blef det dock. Jag fördes omkring öfverallt, i klassrum och arbetssalar. Sist kommo vi tili salen för korgfiätning och borstbinderi. En mängd nio-, tioåringar sutto där flitigt sysselsatta. Lärarinnan, som var med mig, ropade till sig en af dem, en pigg liten pojke med lifliga, spelande ögon. Han hette Gustaf Malmgren; det var ett stackars fattigt barn från Norrköping, kommet från ett eländigt hem. Han hade själf talat om att » pappa hette Supar-Nisse och dog i ' erium ' och mamma ä ' på inrättningen ». Det var hans enkla, okonstlade berättelse om sin glädjelösa barndom. — Men glad var han, gossen, ändå. De tyckas ha en outtömlig glädjekälla inom sig, dessa barn. Mycket vill det ej till för att locka fram ett leende hos dem. Och sjungande gick han, denne Gustaf, sin väg fram genom lifvet, sade mig hans lärarinna. » Vill Gustaf sjunga något för den här främmande fröken? » Han betänkte sig litet, tittade plirande på mig en stund, så ställde han sig midt i rummet med händerna på ryggen och började: » Ur svenska hjärtans djup en gång. » Det var sällsamt att höra, det var nästan gripande. Många af orden voro honom för svåra, men melodien sjöng han rent, klockrent. Och allt, hvad han hade af själ och känsla, lade han in i sången. — Jag tror, att kung Oscar, om han hört gossens: » gör kronan på hans hjässa lätt » skulle fått tårar i ögonen, så manlig konung han än är. Åtminstone skulle han ej lämnats oberörd däraf, så mycket är säkert. — Där jag satt och lyssnade tänkte jag: så fick då också den fattige gossen blanda sin svaga stämma i den mäktiga, brusande kören — så fick han, om än omedvetet, sända ett tack och en hälsning till vår gode furste, ett tack för hägnande, värmande, barmhärtig kärlek, ett tack från de » små », de arme.