Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskottets den 5 och 8 dennes på bordet lagde Utlåtande N:o 66, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens första Hufvud-titel. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 5 och 8 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 67, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens andra hufvud-titel, återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, 5:te punkten, angående löne-reglering för Hof-rätternes tjenstemän och vaktbetjente, ansågs 10:de punkten, angående ifrågavarande Hufvud-titels förslags-anslag till skrifmaterialier octi expenser samt ved och ljus, icke för närvarande föranleda till något Ridderskapets och Adelns beslut, och blef förevarande Utlåtande i öfrigt bifallet, med den rättelse, att hvad i den bifogade tabellen blifvit upptaget under rubriken: ”Ersättning åt vittnen i brottmål: Förslags-anslag , förklarades böra utföras under benämningen: ”Ersättning åt vittnen och parter, förslags-anslag”. S. D. Reslöt Ridderskapet och Adeln att med de öfriga Riks-Slånden kommunicera och till Stats-Utskottet remittera Rikets Ständers år 1853 församlade Revisorers Berättelse om Stats-verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, samt de i anledning af denna berättelse afgifna underdåniga utlåtanden. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets följande utlåtanden: N:o 66, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens första Hufvudtitel; bifölls. N:o 67, angående regleringen af utgifterne under Riks-statens andra Hufvudtitél. 5:te och ll:te punkterna återremitterades. 10:de punkten lemnades, till följd af beslutet rörande 5:te punkten, tills vidare öppen; i alla öfriga delar blef detta Utlåtande af Ståndet bifallet. N:o 68, angående regleringen af utgifterne under Riks-statens tredje Hufvudtitel: bifölls. S. D.
Den, som ändringen verkställt, vare skyldig alt, på sätt och vid ansvar, som irsta morn. al denna §. stadgar, om uppmätningen och slämplingen föranstalta §• 12. Till uppmätning och stämpling af nya, eller förändrade, eller tillförene icke uppmätte och stämplade bränvinsredskap, förordnar Kongl. Maj :ls Befallningshafvande ett erforderligt antal Justerare i Länen och städerna, med vissa dem tilldelade district, lämpade efter deras hemvist. Justerare vare lika ansvarig för bran vins-redskaps, som för målkärils justering. iK;') Bränvinspanna skall vid mätningen vara försedd med löst bröst, dä sådant finnes, hatt eller stängselskifva och rör, samt ej mindre med de tillbehör, hvilka, enligt § åro stämpling underkastade, än med det eller de till redskapen hörande rör och afkyla ings-redskap. Pannans hela cubikmnehåll mätes med vatten till öfversta kant eller läckande brädd. Om hatten är försedd med en eller flera luckor, eller någon annan öppning, än ängröret, skall den vid mätningen påsättas, och redskapen uppmätas till *)Motsvarasi Utskottens förslag af §. 14, hvars sista morn blott innefattar en tillämpning på tnckjernspannor af den allmänna föreskriften i lista mom. af denna §, och derföre, såsom öfverflödigt, här blifvit uteslutet. **) Motsvarar § 15 i Utskottens förslag.
| fS socker, 2 matskedar vatten, 1 äggsammans, till dess endast hälften återgula samt lagom med mjöl tillsättes står, då blandningen bör vara smidig och knådas till ej för hård deg. Ur som honung. Häraf tages sedermera denna uttages kakorna med ett litet allt som oftast 1 tesked. glas samt öfverströs med hackad manOlga von K. Ny metod att tvätta kläder. Till 20 del och groft socker. Ester. kannor vatten tagas 2 &lt;H&gt; såpa, drygt Medel mot strypsjuka hos barn. Så Mjuk pepparkaka. 5 ägg vispas, till 3 skedar ammoniak och 2 skedar tersnart man märker den vanliga slemdess de börja tjockna; deri ilägges g U pentin; detta omblandas väl och skall bildningen, gifver man barnet hvarje socker; 1 g jungfru ljum, brun sirap vara så varmt, att man nätt och jemnt timma både dag och natt 1 matsked af eller honung ihälles sakta under bei hast kan med handen känna botten nedanstående: ständig vispning. Sist iröres l hvetepå karet. Sedan nedlägges kläderna, Tag en ägghvita, vispa den mycket mjöl samt krossade nejlikor efter smak. så mycket som kan gå uti, först med hårdt, tillsätt 1 ölglas vatten. — Som En vanlig gjuten panna smörjes väl, klappträd och sen med händerna, så dryck. gifves dessutom ljumt sockeroch smeten slås deri. Bör stå i ugnen att man väl tager reda, på utrymmet. vatten, som beredes: en timma. Ester. Man bör vispa såpan för sig uti ett 1 ägg slås i en halfstopsflaska till litet kärl, fyldt med det tillredda vatt1 bit kandisocker af ett dufäggs storMandelkubb. 1 9 socker och 4 hela net, eljes blir den svår att få sönder lek, flaskan fylles med vatten, korkas, ägg arbetas tillsammans mycket väl då den kommer i karet. Tvätten lägges ristas hårdt. Serveras ljumt. För detta till dess att sockret är väl smält; då uti om aftonen. Nu öfvertäckes karet enkla medel försvinner strypsjukan iröres 5 " ffi hela, skållade sötmandlar; inom 2, högst 3 dagar.
Svea Hofrätts expensmedels-redogörelse » 148. Bilagan litt. U. vid » 147. Svenska Akademiens räkenskaper » 160—161. Lålcare-sällskapet. Tabellen vid » 47. — språket, anslag till ordbok öfver » 160—16!. Sveriges gamla lagar, anslag till kostnader vid utgifvandet af. » 244 245. Svärdspensionär » 71. Säker hetshandling ar, Kongl. Räntekammarens » 18. Krigs-kollegii » 72. Post-verkets « 44. Sällskapet för inhemsk silkesodling, anslaget till dess disposition » 9. Se reservationen åsid. 253—254. Sätra Brunn, räkenskapen för » 181. Revisionsberättelsen. Tabellkommissionen, Statistiska » 136—137. Se reservationen å sid. 263. Tekniska elementarskolorna » 138. Bilagan litt. S. vid » 138. Teknologiska Institutet » 141—142. Se reservationen å sid. 262-263. Telegraf-verket, elektriska » g4_g7. — optiska » g7. Testamentsfonden, Filénska » 14 _ ] 5, Isbergska ) Bilagan litt. — Langska i O. vid » 93, — Norénska » 14. — Rönnowska » 168 — 169. Theaterns, Kongl., räkenskaper » )5l —152. arbetares sjukoch begrafningskassa » 152. Tjenstemannafond, Civilstatens pensions inrättnings. Bilagan litt. O. vid » 93. Tierps skogs-skolas räkenskap » 32 33. Topografiska Kårens räkenskaper och karteverk » g3 §4 Se reservationerna å sid. 262. Trafik-inkom sten å statens färdiga jern banor » 107 108. Tredje hufvudtitelns anslag » 27—30. Se reservationerna å sid. 256. Trosspasseoolans-fonden » 64. Trädgårdsföreningens elevskola » 138. Tull-verket » 44—47.
S. D. Afslog Ridderskapet och Adelö Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 20 sistlidne Mars och den 3 dennes på bordet lagde Betänkande, N:o 54, i anledning af väckta motioner, rörande Jude-Reglementet. S. D. Lades till handlingarne Kongl. Maj:ts denna dag ankomna Nådiga Skifvelser till Rikets Ständer: 1:0 angående Inqvarterings-skyldigheten i Stockholm; Gifven Stockholms Slott den 11 Mars 1841; och 2:0 angående af Kongl. Majit, gemensamt med Rikets Ständer, beslutad förändiing i Mantals-penningaruas beiäknande; Gifven Stockholms Slott den 7 April 1841 • S. D. Återremitterades Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 24 sistlidne Mars och den 3 dennes påi bordet lagde; Betänkande, N:o 178, i anledning af väckta frågor örn förändring af och lindi ing uti beskattningen å qvarnar, m. m.; och Utlåtande, N:o 17g, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående åtgärder till behöfvandes undsättning i missvexiår. S. D. Aleri emitterades Banco-Utskollets den 27 sistlidne Mars och den 3 dennes på bordet lagde Utlåtande, N:o i59, i fråga om belåningen af adier och publika papper. S. D. Då nu ånyo föredrogs Constitutions-Utskottets den 27 sistlidne Mars och den 3 dennes på bordet lagde Memorial, N;o 97, med förslag till upphäfvande eller ändring af Tryckfrihets-Förordniugens 5 §. i3 morn, förklarade Ridderskapet och Adeln såsom sina gemensamma tankar, att det af Utskottet afgifna första förslag, eller om momentets upphäfvande, ogillas, och alt de i det senare föreslagna förändringar af samma mom. icke voro bland dem, som 81 §. Regerings-formen benämner '•högst nödiga och nylttiga’'. S. D.
Jag tror, ett det pris, Enbland liar på en bjelke, välförståendes med. afdrag af frakt och andra dylika kostnader, skall ur våra skogar framkalla millioner sådana, hvilka nu multna, och endast göda 612 Besv. och Ekon, Utslit Bctänkandcn. den jord, som förgäfves frambringar dessa naturens rikedomar. Man befarar, att våra importer» skola bli dyrare; Men vore detta ock följden, så lian man väl ändå ej fordra, att skogsägaren på sin bekostnad skall fälla priserna derå. Min Iilla kännedom af handelns natur öfvertygar mig derom, att en vara, som utländningen tillför mig, alltid skall bli miwdre dyr än den jag hemtar hos honom, ty det beror ju af mig, att köpa den förra, och af honom» att sätta pris på den sednare. Skulle hvar Fraktfart vara så förmonlig som uppgifvet är, så kan den nog bestå, om några trädvaror försvinna ur dess exportladdningar. Dalkarlen skall alltid gå till Stockholm på arbete» och finna sin räkning dervid, om han ock ej skulle kunna medföra på ryggen ett par Lisp. Jernsmiden. Till. styrka för bestridandet af oftanämnde export, åberopar man Product-Placatet» såsom ett privilegium ; men detta placat har aldrig haft en sådan natur. Icke längesedan blef allmänheten, på Kongl. Maj:ts Befallning, genom HäradsRätterna åtfrågad, om det skulle upphäfvas, och på detta sått kan intet privilegium behandlas. Jag har genomgått de vigtigaste skäl, som emot friare export åberopas; de hafva segrat i Utskottet, men deras rätta halt skall af allmänheten bättre pröfvas. Det jag enrot dem vördsamligen anfört, ökadt med ett kort tillägg, må en gång bli mitt försvar inför Bes v. och Ekon. Vtsk. Betänkanden. 613 den domstol, som skall granska våra representativa åtgärder. H ura skall nationens fattigdom och förlägenheten i vårt penningeverk kunna häfvas, om man ej begagnar landets naturliga förmoner, och på allt sätt förökar våra exporter? Hvarje hushåll blir rikt, då det säljer mera än det köper, och Statshushållningen måste afgifva ett lika resultat.
Det var endast m e d ena örat, som hon lyssnat till Olga, o c h nu k o m hon plötsligt i håg, att hon ännu inte visat sin guldring med de två stora topaserna, som hon bar på lillfingret. Och så blef det profning och föredrag igen. Men Olgas beundran var icke längre fullt så liflig som förut, o c h hon vände ringen mellan sina fingrar m e d en förströdd min. » Det var rysligt, hvad du fått mycket, » sade hon. » I fjol fick vi också en hel mängd. Och det ä n o g roligt att få så många paketer. Men i år tyckte pappa och mamma, att det var bättre, att vi fick litet mindre saker, och i stället sådana som det var mera värde i. » » Ja, inte är det någon glädje att få skräp inte. Då vill jag bellre vara utan, » sade Hedvig o c h fortsatte sin förklaring öfver stenarnas utsökta egenskaper. D e voro slipade på ett särskildt sätt, som gjorde d e m kostbarare, än de annars skulle ha varit, och man kunde få leta igenom alla stadens juvelerarebutiker, utan att lyckas uppspåra några dylika. få ett ord m e d i laget o m sin egen person och det lilla hon hade att skryta med och inte alldeles låta begrafva sig under den vagnslast presenter och hyllningsgärder, som Hedvig så triumferande körde fram m e d. Det var nu andra eller tredje gången hon försökte vinna gehör för att berätta o m den där julklappen, s o m h o n tycktes vara så stolt o c h förtjust öfver. Men det ville inte lyckas. H o n fick inte fram en half mening. Hennes firade kusin var allt för upptagen af sig o c h sitt för att kunna ha något intresse öfver åt en annan. » Naturligtvis. Annars skulle j a g då ej vilja ha den. » » Får j a g se på den! » Hedvig, som aldrig var olifvad för att visa någonting, gick tit i tamburen och k o m in igen, klädd i den väldiga pälskragen, hvari hennes lilla hufvud nästan försvann. Kusinen skyndade fram o c h undersökte den, strök den utmed håren, skilde dem åt, slätade till d e m igen o c h betraktade skinnet från sidan för att noga kunna iakttaga färgskiftningen.
Sålunda begärde för år 1860 53 jordbrukare hans biträde för en arbetstid af 160 dagar, hvaraf 23 bönder för 54 dagar. Sällskapet aflönar honom och bestrider äfven hans resekostnad, så att all afgift, som drabbar den, honom anlitar, utgör endast 2 R:dr R:mt för hvarje förrättningsdag. I länets lägre Landtbruksskola, som de tre första åren af perioden var förlagd vid Säbylund i Kumla socken, men derefter förflyttades till Lund i Hofsta socken, undervisades årligen 12 frilärlingar, af hvilka hälften efter två-årig lärokurs hvarje år utgått. Sökande till lärlingsplatser saknades icke; deras antal var i o medeltal 27. Ar 1860 beslöt Hushållnings-sällskapet att tills vidare årligen af egna medel betala till Lunds ägare 1,000 R:dr i och för skolan. O 7 Hushållnings-sällskapet har under hvart och ett af de fem år, som denna berättelse afser, föranstaltat icke allenast Landtbruksmöte för länet, utan ock Gillesmöten, och för dem anvisat nödiga medel. 1 premier vid de förstnämnda hafva utdelats tillsammans för alla åren 6161 R:dr Specie, och Gillena hafva, hufvudsakligast för samma ändamål, erhållit 11,300 R:dr R:mt. Att dessa möten äro i hög grad gagneliga genom den uppmuntran till vidare förkofran i sitt yrke, som premierna för landtbrukare innebära, genom utställningar af vackra kreatur och ändamålsenlig jordbruksredskap, samt genom de tillfällen, de lemna till utbyte af åsigter och erfarenhetsrön rörande jordbruket och boskapsskötseln, är icke tvifvel underkastadt. Bränvinsbränningen, som under qvinqvenniet idkats hufvudsakligast i södra delen af länet, har derstä des väl gifvit anledning till ökad odling af potatis, men kan i öfrigt just icke sägas hafva utöfvat något väsentligt inflytande på jordbruket. Örebro län. Arbetare och dagsverkspriser. För jordbrukets bedrifvande begagnar allmogen nästan uteslutande tjenstehjon som äro i dess bröd, samt derjemte daglönare under bergningstiden.
En hvar, som, efter hvad ofvan är sagdt, eger eller innehar jordegendom, hvars värde, beräknadt efter bevillningstaxering, uppgår till minst sex hundra r:dr, eller, efter särskild värdering, till minst ett tusen r:dr r:mt, vare lill inträde i hypotheks-förening berättigad, der ej andra omständigheter det inträde skulle hindra. § 6. Delegare i vederbörligen stadfästad hypotheks-förening vare berättigad att, i den mån tillgångar dertill kunna beredas eller förefinnas, från föreningen erhålla lån Lill högst det belopp, för hvilket han till delaktighet i föreningen, enligt ofvan bestämda grunder, blifvit antagen, såvida han uti den såsom 67 grund för delaktigheten godkända egendom vederbörlig inteckning af det sökta lånet, och andra erforderliga bevis, efter hvad derom i § 10 sägs, företer. §7- Del delaktighetsbelopp, för hvilket delegare i hypotheks-förening vid sitt inträde deruti antagen blifvit, må sedermera kunna, efter behörig ytterligare utredning angående egendomsvärdet, i mån deraf antingen höjas eller minskas, och belåningsrätten derefter lämpas; egande hypotheks-förening de närmare grunderna härför uti sitt reglemente bestämma. § 8. På flera under särskildt bruk varande, för delaktighet i hypotheksförening godkända, samma lånsökande tillhörande jordegendomar, må antingen ett samfäldt eller särskilda lån kunna beviljas. Sökes samfäldt lån, varde likväl i skuldebrefvel och inteckningshandlingen utsatt det belopp, för hvilket hvarje sådan egendom eller lägenhet särskilt skall häfta. § 9. Lån till delegare i hypotheks-förening må ej till det i § 6 bestämda belopp, utan mot första inteckning i uppgifven egendom, kunna beviljas.
Originalitet, min unge vän, är af två slag, falsk eller sann. Den sanna originaliteten är på det närmaste beslägtad med genialiteten; det är hon, som sätter den rätta pregeln på mästarens skilda verk, så att han alltid förblir sig lik äfven under sin mest skiftande olikhet. Den falska deremot sätter sin ära blott i att göra uppseende och då bevekelsegrunden är så lumpen, förbiser hon helt och hållet det naturliga, vackra och skickliga, samt förfaller uti deras motsatts, det sökta och känslostötande; med ett ord, min herre, den falska originaliteten är alldeles liktydig med bizarreri. Än sedan, hvad hör detta till saken! tänkte jag, som var föga belåten med afhörandet af denna föreläsning, hvilken så halft den än slog hufvudet på spik, troligen utgjorde ett minne från någon tidningsuppsatts, som talaren nyligen blifvit förtjust i. Han tycktes varsna min otålighet och han var snar att fortfara: Min herre är nu väl icke så egenkär och tror, att den sanna originaliteten fallit på hans lott. Jag svarade, att det var saker, som jag troligen icke förstod, åtminstone aldrig reflekterat öfver; samt att jag blott ville ha ett omdöme öfver denna tafla, icke öfver mitt konstnärskap i allmänhet. Nu afgaf ändtligen värden sitt votum: De skilda partierna äro visst skäligen goda, oaktadt äfven vid dem är mycket att anmärka. Se t. ex. färgen på denna himmel, huru matt och otillfredsställande och se huru den der, som lär vara styckets hjelte, öfverstrålas af dessa båda bipersoner, hvilka borde hållits vida mera skymundan, såsom det naturligtvis varit er afsigt; och hvad är det för en löjlig och vidrig drägt herrn bestått åt sitt sällskap! Jag svarade, att jag ansåg klädedrägten så mycket mera passande som taflan föreställde ett äfventyraresällskap. Om hjelten verkligen öfverstrålades af de påpekade bipersonerna, var det möjligen derföre, att han kände samvetsqval och ännu ovan vid det sedeslösa lif, i hvilket de redan voro invigda och hjeltar, omöjligen kunde ha en så uppspelt min som de.
h n Chwlotte Norrie-Harhou, en i1101ii sitt omrRde, sju~kviii: den, lika varinhjiirtad som klnrtanlrt a.nktoi: itet, saint fru Elisd~eth Selmer, hvara Bsilrter i sedlighetsoch nylitel: hetsf~~Bgor, byggdn: p i kristlig gruad, redan fornt i vardefmlla foredrag blifvit for den stoclrholmska allrnauheten framlngda. Bland andra dailska giister m i rifven narnnas froken Alberti, Kvindelig Lzeseforenings nitiska foresttndarinna. Detta endast en ytlig presentation sf n &amp; p fa af v k a f r &amp; w. Hvad so111 emellel.tid ej hlott nlerl nBgra ord lRter sig definieras a r den reela vinst i form af goda impulser, vackelser till nya idier, s o u blotta sammanforandet af begBfvade, f6r adla intresaen besjiilade manniskor mcdfiir. Ehnzu arbetande pd slrildn riigur och omrBden finnit ~Bledes alla dem, som satt kvinnofrigans losning, det. illB nu vara frhgan, tagen i stort eller nigon detalj diiraf, till sin lifsngpgift, ouyphorligt beroringspunkter. Och hvad ha vi nordens kvinnor ej allt att 15ra nf hvaranclrn! De for hvarje nationnlitet karakteristiska dragen erbjudn tillrackligt inAnga skiljaktigbeter for att, gora brytningen pikant, men iiga mhgfaldiga element, som befordrs en llarrnoni~k s a m m n i ~ ~ m d t ~ ~ ~ i i i g.
Utskottet bör, så fort sig göra låter, till Rikets Ständer ingå med uppgift, om och huruvida någon del af den, sedan iSjjo års början, upplupna Ranco-vinst erfordras för Bankens consoliderande. §• 3. Vid Utskottets öfverläggningar, såväl angående ändring i redan gjorda Författningar, som nya Författningars föreslående, åligger det Utskottet att i det nogaste följa Banco-Inrättningens hufvudgrunder, ursprungligen intagne i Rikets Ständers Beslut och Förordning om Banken af den 22 September 1668, samt numera, efter de förändringar, närvarande förhållanden påkallat, bestämda genom de af Kongl. Majrt oell Rikets Ständer år i83o fastsLällde Lagar, angående myntbestämningen, och för Rikets Ständers Bank. Varande det Utskottet uttryckligen förbjudet att omedelbart till öfverläggning upplaga något, som syftar lill rubbning eller förändring i dessa Bankens hufvudgrunder. §• 4- Vid den Utskottet åliggande undersökning och granskning af BancoVerkels tillstånd och huru detsamma, efter nästförflutne Riksdag, styrdt och förvaltadt blifvit, bör Utskottet med synnerlig uppmärksamhet följa de Banco-Styrelsens åtgärder, som afse silfver-utvexlingens fortgång och bestånd. Efter fulländandet af denna granskning, skall Utskottet, på sätt uti 3a §. Riksdags-Ordningen föreskrifves, Berättelse deröfver till Rikets Ständer afgifva, och i sammanhang dermed yttra sig, huruvida Utskottet anser Fullmäktige höra för deras förvaltning tillerkännas decharge, elley om anmärkning förekommit af den beskaffenhet, att Utskottet funnit åtal i anledn ng deraf böra anställas. §. 5. Rörande sådane administrativa, ekonomiska eller räkenskaps-ärenden, som endast afse tillämpning af redan utaf Rikets Ständer gifna stadgande*), eger Utskottet att med Rikets Ständers rätt besluta och förordna, hvarvid Riksdags Ordningens 38 §. länder till efterrättelse. 4 Banco-Utskoltets Betänkande, N\o 1S1.
Rldderstapet och Adeln med Nej beswarat min proposition em Ridderstapet och Adeln kunde dermed befatta sig, sä hade beslutet ulfallil efter Herr Grefwens önskan. Friherre LoöLrllrömz ssscsb, Hwad Konung och Ständer gemensamt saststaidt ar lag intill desi detsamma af Konung och Stander ändras. Dek som af dem är stadgat rörande Alnerups Kongsgård bör således för det närvarande, för innehafwafwaren blifwa beståndande.^ Zerr Grefwen och MrdförandenJag menar akt Högloft. Ridderstapet och Adeln uppå min proposition ansedt sig för det närwarande ej härmed kunna sig befatta. Ropades Ig. Uplästes de af Skats-Utstottet föresiagne alte'- natiiper angående ledigblifwande Kongsgärdars framtida disposition, att desamma antingen i dimdre delar - Den 27 Zebruartt. r4ZZ lar lill stakke försälja eller under Arrende pä öppen Auction urlaka', samt de wilkor, som i derks senare sall, ivid Arrendet borde fastas. Herr Grefwe» och Ordföranden: Bifaller Högloft. Ridderstapet och Adeln att de framdeles ledigblifwande Kongsgärdar mä styckas och lill Skatte försaljas. Ropades Ja och' Nej Herr von LcttuItLenkiejm, O a vist. Det masts med allmänna öfwertygelsen öfwerensstamma att den egendom bättre wardås som ar i sjelfägandes hander än den som leges af andra; och att följaktligen det mäste lända bade till enskildt och allmän förmän att Kongsgärdarne, ivid de betingade Arrende-arens förlopp, haldre pä ett förståndigt sätt upsalas till Salu an ytterligare förarrenderas. En beständigt fortfarande stor Spannemäls-Skatl, med en ringare lösepenning, blifwer i längden wida förmänligare, an en större köpeskilling pä en gäng utbetald, wid en ringa förbehållen ranta.
Men jag vädjar till erfarenheten och frågar: när var tryckfriheten till den grad missbrukad i Sverige, som innan juryn inrättades; och inrättades den ej, uppå Styrelsens förslag, just för att hämma dessa skändliga missbruk? Den ädle Frih. äger sjelf ganska sorgliga minnen från denna tid. Eller hvem af eder, mina Hrr, har ej hört talas om striden och rättegången mellan Frih. Ludv. Johrson Boye och Hr Carl Aug. Grevesmöhlen, pasquillerna mot framlidne Gr. af Ugglas, fabeln om räfvarna m. ro. d. ? Hvem vet ej, att det just varde mångå vexlade rättegångsskrifterna, som gåfvo anledn. till den giftigaste smädelsen? Nå väl, vill man då ånyo fram - Den 18 December f. m. 3a5 lalla dessa scener? Vidare har samme Frih. sagt, att det på sednare tider ytterst sällan handt, att någon blifvit fälld i tryckfrihetsmål. Jag tror tvärtom, att flera tryckfrihetsmål blifvit fallda af jury, än som lagligen kunnat fällas, om domstolen nödsakats behörigen motivera utslagen. Ansvarige utgifvaren för en tidning, deri jag är medarbetare, har under ett år vid särskilda tillfällen af jury blifvit fälld till betydliga böter och fängelse för uppsatser, som endast innehållit allm. reflexioner rörrde vår östra granne och beskaffenheten af vår Nationalrepresentation; oell jag har af män, som lika med Frih. Boye förfäkta juryinrättningens upphörande, hört försäkras, att dessa artiklar icke kunnat fällas af domstol. Men detta oaktadt, och ehuru vår jury för närvar, är så organiserad, att, med förutsättning af åklagarens eller Styrelsens, någon gång mindre tvetydiga, inflytande på en mot tryckfriheten icke alltid så särdeles välbevågen domaremagt, det ofelbart ligger i åklagarens vilja att få den anklagade fälld, vill jag dock icke uppoffra denna dyrbara inrättning, ja, hellre sjelf blifva en martyr derför.