Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ank. lill Exp.-UlsL elen 8 iJec 1859, kl. G e. m. Utlåtande, angående väckt fråga om anvisande af erforderliga medel för verkställande af vissa omregleringar m[ landets kyrkliga, judiciela och administrativa indelning. (U. A.) Såsom exempel på de mångfaldiga oregelbundenheter i ofvannämnde hänseende, hvilka inom vårt land förefinnas, har, uti en hos Bonde-Ståndet väckt, till Statsutskottet remitterad motion, Riksdagsfullmägtigen O. Ericsson från Göteborgs och Bohus län erinrat, huruledes icke allenast flera kyrko-socknar vore styckade mellan två till tre fögderier, domsagor, härader och tingslag, utan jemväl många särskilda hemman tillhörde i kyrkligt hänseende en socken, i verldsligt deremot en annan o. s. v. Flera olägenheter måste naturligtvis uppkomma af dylika förhållanden, och lätteligen kunde inses huru mycken tidspillan och besvär derigenom tillskyndades ej mindre 1’resterskapet och de Civile tjenstemännen ända ned till fjerdingsmannen, än hemmanens innehafvare. Emellertid hade såväl Regeringen som Rikets Ständer tid efter annan egnat uppmärksamhet åt behofvet att afhjelpa dessa olägenheter, hvilket närmare kunde inhemtas dels af det underdåniga betänkande och förslag rörande inrättande af ett Statistiskt Embetsverk, som den 18 Juni 1856 af särskilde Kommitterade afgafs och utgjorde föremål för Rikets Ständers pröfning under sistlidne riksdag, dels af en sedermera utaf Statistiska Central-byrån afgifven underdånig berättelse, deruti c Stats-Utskottets Utlåtande N:o 12. de flesta och förnämsta af ifrågavarande oregelbundenheter funnes uppräknade, så att man numera kunde erhålla en lätt öfversigt af både deras mängd och beskaffenhet.
Beträffande det af Riksdagsfullmäktige Rundbäck och Juns Andersson öfverklagade förhållande att vissa domare skola, utan förmyndarnes begäran, emot lösen tillställa dem bevis öfver fullgjord redovisningsskyldighet, så lider det ej tvifvel, att ett sådant förfarande, i enlighet med hvad förra riksdagens Lag-Utskott jemväl anmärkte och Justitie-ombudsmannen i sin embetsberättelse nu ock antagit, är lagstridigt och kan på annat sätt än genom lagstiftningens mellankomst rättas; och Utskottet anser sig endast böra fästa motionärernas uppmärksamhet derå, att, enligt det af Utskottet nu uppgjorda system, utfärdandet af dylika bevis måste af sig sjelft upphöra. Slutligen har Utskottet att till besvarande upptaga Justitie-ombudsmannens förenämnda hemställan om ett tillägg, till 9 § af 'I8G1 års Förordning. Denna §, som icke endast gäller i afseende å förhållandena i hufvudsladen, hvilka Justilie-ombudsmannen. i sin framställning synes närmast hafva afselt, ulan äfven för öfriga orter i riket, hvarest förmyndarekamrar kunna vara eller framdeles blifva inrättade, har följande lydelse: »Der förmyndarekammare finnes, lände hvad derom särskildt stadgadt är lill efterrättelse». Således uttalar denna § endast det> bud att de särskilda stadganden, som kunna vara meddelade för vissa förmyndarekammare, fortfarande skola vara gällande, men undantager icke de i förordningen förut meddelade föreskrifter från tillämpning jemväl på sådana orter. Detta har så mycket mindre kunnat vara lagstiftarens mening, sorn han icke på förhand kunnat känna innehållet af de reglementen, som för nya förmyndarekamrar möjligen blifva fastställda, — reglementen, hvilka icke antagas i den ordning, som för stiftande af allmän civil-lag är i grundlag föreskrifven, Författningens allmänna reglor för kontrollen öfver förmyndareförvaltningen kunna således icke anses böra vika för de speciela föreskrifterna i en förmyndarekammares reglemente, utan så vidt de af dessa sednare göras öfverflödiga, genom der stadgade, motsvarande kontroller.
Vf vilja särskildt fasta uppmärksambeten på Iduns Iämpllghet för platssökande och platsutbjudande annonsörer, äfvensom för alla Öfrlga slags i r * \ I i u I L / \ J IN annonser som beröra familjekretsen. — Annonser mottagas endast genom 8. Qumaelius annonsbyrå och hos redaktionen. Abonnentsamlare antagas. ombesörjer genom fullt kompetenta personer uppköp i alla möjliga branscher gratis Iis DnitHri F i a t s på en större gård på landet finnes den 24 oktober för en hygglig och ordentlig ensam jungfru, som kan förete goda rekommendationer från innehafda platser. Endast inom hus förefallande sysslor förekomma. Svar till Iduns byrå, märkt » A. D e r - j emte hör sökanden ega goda kunskaper i lefvande språk, särskildt tyska o c h engelska, m e n framför a l l t färdighet i svenska språkets hehandling. E n xmg flicka af god familj önskar med snaraste plats i en aktningsvärd familj i stad eller på landet för att undervisa minderåriga barn i vanliga skolämnen, språk och musik. Den sökande är van vid undervisning och kan förete goda rekommendationer. Svar till » H. B. », Upsala, pöste rest. • " [436] En anspråkslös flicka önskar p l a t s i familj att gå frun till hända. Kunnig i matlagning och inom hus förefallande göromål. I brist deraf på egen hand sköta en enklings eller ungkarls hushåll. Den sökande är barnkär och eger förmåga att sköta ett hem med ordning och flit. Goda rekommendationer finnas från föregå- ende platser. Svar, märkt " » Ordning och flit », Norrköping, pöste restante. (G. 23710) åt [458] E n b ä t t r e flicka, kunnig i matlagning samt skicklig i sömnad, söker pl, i familj att gå frun till hända. Svar till » J. E. », Drottnings;. mot Iduns E n Ting flicka m. jemt o. gladt lynne, van vid husl. görom., kunnig i enklare matl. samt något musik, önsk. pl. i ett godt o. vänl. hem, der hon kan vara t. nytta o. sällsk. Goda rek. finnas.
I hvad Grefve Gyllenborg anfört, förenar jag mig hufvudsakligen, dock med undantag af hans förslag, att Capitations-afgiften skulle för vissa classer minskas. Jag är i detta afseende af samma tanka med de flere värde Ledamöter, som funnit egenskapen af Capitations-afgift vara, att den grundas endast på individens arbets-fÖrmåga, hvadan denna afgift i min lanka bör vara så lindrig som möjligt, men lika för alla. Deremot gillar jag högeligen Utskottets förslag, att nämnde afgift, först efter fylda 17 år komme att utgå, emedan vår Nordbo ej så tidigt är utväxt, att han förrän vid berörde ålder ka* anses vara i full arbetskraft. Jag lemnar derhän om detta förhållande ens då inträdt, men det bör åtminstone snarare då kunna förväntas, än vid 10 års ålder. Hvad Minimi-tabellen vidkommer, har Herr Tham så fullständigt yttrat sig derom, att jag endast anhåller att få med * honom mig förena. I fall samma grunder för beräkningen af Bevillnings-afdraget å utlånta Capitaler som i 1808 års Bevillnings-stadga bi*- behålles, så anhåller jag få dervid göra den Den 13 Maji J. ni.' 2M Anmärkning, att jag icke vet hvarföre fromma Stiftelser skola ifrån nämnde stadgande vara undantagne, på det sätt 1S18 års BevillningsFörordning innehåller. Det kan visserligen vara något skal, att ett sådant Undantag äger rum; men jag inser ej hvarföre, då bevillningsafdrag af räntan skall göras, det icke är Staten geller det allmänna som får vidkännas förlusten» Utan att den hvälfves på den gäldskyldig©. Den som innehafver ett Cassa-lån från en from stiftelse, har det alltid intecknadt. Det är då naturligt, att en sådan låntagarebör få tillgodonjuta afdrag af räntan till så stör del sorn mot bevillningen för Capitalet svarar, dock Utan att Cassan derigenom vidkännes någon förlust, hvilken med mera billighet synes böra drabba Staten än den enskilte. Det tyckes mig icke böra Vara någon svårighet för Utskottet att i sådant hänseende
Ehvad denna sistnämnda taxation grun. dar sig på lSl2 års öevillnings-stadga eller ej, tyckes mig, att, då beloppet af Bevillnings-summan för krut är ett contractsvillkor emellan Kongl. Maj:t och Kronan samt Krutbruks-innehafvaren, Bevillningsförordningens föreskrifter, såsom häremot stridande, icke hade bort anses i denna omständighet tillämplige. Det är derföre jag ödmjukast yrkar för Fliseryds Krutbruk, att uti den blifvande Bevillnings-författningen afgiften för hvarje centner krut, som till Kongl. Maj.t och Kronan aflemnas, icke må utsättas högre än till de 6 Skill, innehafvaren af nämnde Krutbruk förbundit sig i Bevillning erlägga, äfvensom att få njuta ersättning för hvad i Bevillning utöfver contractets innehåll redan är betalt, t. ex. genom afkortning i de Krono-utlagor, som af honom hädanefter komma att utgöras. Remitterades till Bevillnings-Utskottet. Herr Dahl crona, Georg Gabrieluppläste till Protocollet följande: I det ämne, som visar sig vara af sä nationel vigt, tar äfven jag mig den äran att underställa mina tankar Ridderskapets och Adelns samt MedStänders behjertande. 464 Den 16 Maj.
Den som bifaller 3 §:n i LagUtsk:s förslag till ansvarighetslag för Statsrådet, voterar ia; den det ej vill, voterar "ei; Vinner nej, antager fL o. Ad. ofvannämnda förslag till 3 §, med den förändring, att den mellanmening, som börjar med orden ”dock härunder” och slutas med orden ”dylik beskaffenhet,” utgår, och i stället införes följande mening: dock härunder icke begripne b åk-, brooch fä r ja f g i fler, samt andra dylika, hvilka fölen s k i I d a inrättningar uppbäras och erläggas af dem, som inrättningarna begagna, och hvilka fastställas för anläggning eller vidmakthållande af anstalter till rörelsens befordrande inom landet. Den ; April. 335 Frih. Cederström, Anders: Jag hemställer, om ej den ändring i Gr. Spens’ förslag måtte ske, alt orden ”inom landet," som skulle kunna tydas såsom afseende cominunicationer endast till lands, måtte utbytas emot orden ”inom Riket,” således landet förändras till Riket. Gr. Spens: Jag har för min del ingenting att anmärka emot rättelsen, ty orden ”r ö r e I s e n inom I a n d e t’’skulle kunna anses utesluta ”rörelsen till sjöss.” Voter:s-propos:n blef derefter godkänd med den ändring, att i stället för "i nom 1 a n d e t” sattes” i n o m Riket." Efter voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 5g. JMej — 37. 4 §:n. På begäran af Hr von Hartmansdorff upplästes Gr. Mörners reservation i anledn. af denna §. Hr von Hartmansdorff anhöll att PresteSt:s beslut i ämnet måtte uppläsas. PresteStts beslut upplästes, af innehåll, att Ståndet bifallit 4 §‘n nied den förändring, att de i slutet af §:n förekommande orden ”och varde ej vidare i Rikets tjenst nyttjad” skulle utgå. Hr von Hartmansdorff:
Vid förnyad föredragning återremitterades Bevillnings, Utskottets Betänkande N:o 21, i anledning af verkställd granskning af Posllaxoine för inrikes brefvexlingen.. S. D. F Öredrogos ånyo Bevillnings-l tskottets Betänknnden: N:o 212, i anledning af Herr O, JVijks oell Herr C, Valle js motioner, angående utrikes brefvexlingen samt poslföringen inrikes örter emellan och inrättandet af en Diligenceeller Postvagnscommunicalion emellan Stockholm och Götheborg; Bifölls, helst som Ståndet vid öfverläggningen om Oeconom eUtskottets nu inkomna Betänkande N:o 98, och, enligt hvad nu upplystes, äfven vid Stats-Vtskotteti nya förslag till reglering af a:di a Hufvudliteln, får tillfälle att taga under öfvervägande sättet att uppmuntra Diligence-inrättningarne;: N:o 23, angående stämpling af spelkort; Bifölls.. N:o a5, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående fortfarande lindring och befrielse i afseende på Bevillningen för staden Borås; Bifölls., S. D. Vid förnyad föredragning af Expcditions-ltskottets Memorial N:o 12, med förfrågan, rörande tiden för tillämpningen af den Arrén* datoren utaf Svartsjö Kungsladugård beviljade arrendenedsättning, beslöts, alt det samma skulle remitteras till StatsV-tskottet, rrot, Utdr. d, a3 Julii 1834* J.T Från W ä 11 o fl. Bo rgare-Ståndet.. S. D. Föredrog os ånyo Stats-Ufskottets Utlåtanden:: N:o iqo, i anledning af motion om upptagande af det vid sistlidne:
Hon hade blifvit honom tillsänd då hon var helt liten, liknade honom mycket och var ett vackert barn, med lifligt lynne. Lord Byron var särdeles förtjust i henne och hon kom nu till Bologna, för att förströ honom under hans ensamhet, men icke ens hennes närvaro kunde muntra upp honom; han fortfor att vara otålig och ur humeur ända tills grefvinnan Guiccioli återkom. Då grefven i början af September å nyo kallades till Ravenna af sina affärer lät han henne stanna qvar i Bologna, och kort derefter erhöll hon äfven hans tillåtelse att följa med Lord Byron till Venedig, för att rådfråga professor Aglietti. Då denne föreskref landtluft, beslöts det att hon skulle tillbringa hösten på Byrons landtställle, La Mira, hvilket han ställde till hennes förfogande och der han äfven sjelf slog upp sina bopålar, dock utan att skilja sig vid Palazzo Moncenigo, som han fortfarande hyrde. Der nödgade han Moore att bo under dennes besök i Venedig, i början af October, han upplät sina egna rum till hans begagnande och ställde allt så beqvämt som möjligt; sjelf var han glad och uppsluppen som en skolpojke, förtjust öfver att efter så många års skilsmessa återse en så kär vän, och i Moores ögon ganska olik sitt fordna jag; nu både jemnare och nöjdare till sinnes. Han presenterade genast sin landsman för grefvinnan, hvilken denne fann mycket intagande, reste sedan dagligen in till staden för att vara vännens cicerone, men återvände om aftnarne till La Mira, der Teresa väntade honom. Dennas djerfva steg att resa ensam med honom till Venedig och att sedan under sin vistelse på landet bo under hans tak, gaf anstöt tillochmed åt Italienska seder, och då grefvinnan Benzoni i följe deraf visat henne någon ovänlighet blef Lord Byron förbittrad och drog sig helt och hållet tillbaka från sällskapslifvet; egnande sin tid åt literärt arbete, sitt älsklingsnöje – ridt – samt sin orättmätigt förvärfda lycka.
Afwjker den utur Riket, som haft Sate och Stämma pa Riddarhuset, utan at hos Konungen i underdånighet legd söka, åge den som af Akten närmast är at intaga Sate pä Riddarhuset eller Fullmägtig antaga. Reser äler Hufwudmannen utrikes antingen i Konungens ärender eller med wederbörligr tilstand för enffilda angelägenheter, åge han rätt förordna någon annan behörig at i sitt ställe Ärtens Sace intaga. Hafwcr ej Hufwudman i denna del förordnande gjort, ware da hans närmaste Ättemän berättigad at för Attén sitta fä lange Hufwudman. utrikes wistas, Ar nägon Swensk Adelsman, som tillika är Hufwudman för sin Ätt, i fremmande Herrffaps tjenst antagen, da ager han, enär han wid Riksdagen sig infinner och sa wida han här i Riket bofast och för sin person skattffrifwen ar, at Säte och Stamma pa Riddarhuset intaga. Förekommer der nägon sak til öfwerläggning och beslut, som samma Herrskap angar, bör han under det den förehafwes afhälla sig fran sammankomsten sa m plena, som i Utffort, derest han ttl et sädant blifwit wald. Gör nägon med Konungens samtycke annan Ofwerhet Trooch Hnldhets-ed i anseende til i annar Land innehafwande egendom, ware Lag samma, sa wida han äswen härstädes Fastighetsegare är; och pä der saker underrättelse uti Vesta fall ma wara at kilgä, bör genom Konungens Styrelse, Riddarhus vii-eckionon sädanc wid hvarje händelse tilkannagifwas, §.15. Den 29 Mars. e. m. 1385 §« 15. Flyttar någon Hufwudman för Ätt sitt bo och hemwist och sätter sig utrikes neder pä sätt 32 §.
Kommitterade hade fördenskull föreslagit, att Staten genom Riksgäldskontoret skulle utfärda och till Hypotheks-banken såsom grundfond eller yttersta säkerhet, Öfverlemna ouppsägbara räntebärande obligationer å högst 8,000,000 R:dr R:mt, derå ränta likväl ej ulginge så länge obligationerna tillhörde Hypotheksbanken, och hvilka obligationer aldrig finge af samma Bank användas lill anskaffande af medel för utlåningen, utan endast i de läll afyltras, att vid Hypotheks-bankens utredning tillgångarne icke skulle förslå till skuldernas betäckande, eller att Banken skulle vid något tillfälle sakna egna disponibla tillgångar till fullgörande af sina förbindelser mot långifvarne; i hvilken sistnämnde händelse Hypotheks-banken skulle åligga att, sä snart ske kunde, åter inköpa ett mot det försålda svarande belopp af samma obligationer och att godtgöra Riksgälds-kontoret den för de försålda obligationerna belöpande ränta, till dess att grundfonden blifvit lill sitt ursprungliga i Sammans. Statsoch Banko-Utskottets Utlåtande M 24. belopp återställd eller, om sådant återköp inom föreskrifven tid ej kunnat ske, till Riksgiilds-kontoret erlägga full liqvid för de ännu utelöpande obligationerna. _Så val för alt bevaka det allmännas rätt i afseende på den lemnade grundfonden, som för att i andra hänseenden öfvervaka och kontrollera Ilypotheks-bankens förvaltning skulle vidare, enligt Kommitterades förslag, Ordföranden i denna Banks Styrelse utses af Kongl. Majit och en annan Styrelsens ledamot af Rikets Ständers Fullmäktige i Riksgälds-kontoret, hvilka sednare finge genom en Revisor deltaga i den årliga granskningen af Ilypotheks-bankens förvaltning och räkenskaper samt egde utse ett ombud till bevistande af de årliga sammankomsterna mellan Bankens delegare; hvarförutan, till ytterligare kontroll, den årliga revisions-berättelsen skulle i tryck offentliggöras och delgifvas, bland andre, Fullmäglige i Riksgälds-kontoret samt Finans-departementets Expedition; äfvensom Bankens handlingar, kassor och räkenskaper borde hållas tillgängliga för den granskning, Kongl. Maj:t kunde finna skäligt att låta anställa.
Uplästes till justering och godkändes en så lydande voter:spropos. : Den, som förkastar det i Konst.Utsk:s Mern. N:o 33, framställda förslag till ändringar i Riksd:sOrdn. och Reg:sF:n, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, varder berörde förslag icke af R. o. Ad. förkastadt. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 40. Nej — 20. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk-s d. 14 och 26 dennes på hordet lagde Utlåt. N:o 17, i anledri. af väckt motion om fölflyttning af skyldigheten att fortskaffa resande från ett enskildt åliggande till ett Statens bestyr, samt att i sådant afs. ett statsanslag af minst 3 milkr Rdr måtte anvisas och ställas till K. IIr Gr. o. Landtm, tillkännagaf att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Föredrogs ånyo Sammansatta Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utslcs d. 14 och 26 dennes på bordet lagda Utlåt. N:0 18, i anledn. af väckt motion, angtde skjutsersättning till Indelta Arniéens öfveroch underbefäl samt ci v il-stat för en del resor i tjensteärenden. Hr Björnstjerna, J o h. Magnus: Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. hafva visserligen erkänt att skyldighet förefinnes, att i och för fjensten företaga en mängd resor, men de hafva icke kommit till något önskvärdt resultat, hvarigenom dessa Armén tillhörande personer kunnat få någon lindring i de utgifter, för hvilka de icke upbära några förmåner eller åtnjuta någon ersättning. Man har visserligen anmärkt, att ekonomiska besigtningar inträffa endast och allenast vid boställen, som äro anslagna till att uppehålla
Directionen erkänna, att de uppgjorde förslagen dugde till ingenting, och att Staten finge komma emellan med penningehjelp, som ock beviljades på grund af då framlagde nya calculer, hvilkas tillförlitlighet man icke ville betvifla, emedan man trodde, att fem års erfarenhet bort kunna lära Bolaget och dess antagna Direction, att då med säkerhet bedömma kostnaderna. En summa af i,5oo,ooo R:dr B:co anslogs, att med 3oo,ooo R:dr årligen utgå af Statsmedlen, i fem års tid, eller till och med år 1820; men detta oaktadt hlef Bolaget ändock bankrutt, och vid den, just för Götha Canals skull, år 1817 började Riksdag hade Ständerna det ädelmod att bevilja afskrifning af en summa på icke mindre än 1,083,877 R:dr 38 sk. 2 r. B:co, som CanalBolaget var skyldigt till CanalDisconten, således till Staten. Men icke nog med denna stora förlust; nya af CanalBolags-Directionen upprättade calculer och kostnads-förslag framlades för Ständerne. Man trodde på dem, likasom manåren 1810 4* 5a Den 26 Mars f. ro. och i8i5 trott pä de dä framlemnade, och ytterligare anslag beviljades. Detta var på långt när icke eller tillräckligt; ty år 1828 framkom CanalDirectionen återigen med nytt förslag, som då skulle vara fotadt på säkra rön och noga uträkningar, och som då för hela Canal-byggnadens slutliga fullbordande icke behöfdes mera, än endast den lilla obetydliga summan af 2,o5ojoo R:dr B:co, så beviljade Ständerna jemväl den, emedan man icke ville, eller ens kunde föreställa sig, att resultatet af Fjorton (14) års handläggning vid Canal-göromålen och arbetet skulle återigen blifva hvad 1810, i8i5och 1817 årens calculer och förslag varit: nemligen missräkning och förvillande uppgifter.
Hästafvelns förkofran har till någon del blifvit befordrad af de hingstar, som af ett bolog stationeras i olika delar af Länet, hvarigenom omkring 100 föl årligen af en bättre, mot landtbrukets behof svarande, race af arbetshästar tillkommer. Fårafveln är på åtskilliga större egendomar och äfven vid Ultuna Landtbruks-Institut med stor omvårdnad omhugnad. Vid Institutet, likasom på ett par andra större egendomar, finnas schäferier af Electoral-race. Men i allmänhet uppfödes, så väl hos större, som mindre jordbrukare inom Länet, endast det antal får, som fordras till slagt och eget behof af ull, mest af grof beskaffenhet. Svinafveln vårdas å herrgårdar nu mera ganska omsorgsfullt och nya racer, så väl från England, som från Amerika, hafva inkommit och redan blifvit temligen allmänt spridda. Bränvins - 9 Bränvinsbränningen har iner och mer öfvergålt till större ångbrännerier, och husbehofsbränningen till följd deraf minskats. Skogshushållningen. I Länet linnas 6 luonoparker, med en areal af 6,666 tunnland, hvaraf 4,560 tunnland äro skogbärande. Alla parkerna äro indella till traklhuggning och hafva under åren 1848, 1849 och 1850 derifrån blifvit försålde 1,941 famnar virke, som till skogsplanteringskassan lemnat en inkomst al 4,123 B:dr 23 sk. 11 rst. Banko, hvartill bör räknas afkastningen af eli på kronoparken Asen befintligt lager af kakelugnsmakarelev, af den förträffliga beskaffenhet, att. ansökningar af fabriksidkare i Stockholm och Götheborg m. 11. släder göras,om rättighet att upplaga detta ämne, af hvilket äfven de i Christiania Kongl. Slott uppförde kakelugnar äro förfärdigade. Afgiften är af Kongl. Maj:t bestämd till 4 s!c kubikalnen och hafva under ofvannämnde 3:ue år 2,424 kubikalnar blifvit upptagne.
M:s särskilda skrifvelse i ämnet är, att ”såsom ersättning för stadens kostnad att underhålla broar och quaier, till nytta och beqvämlighet för trafiken med dylika varor, stadens cassa må, för alla till Stockholm sjövägen eller utrikes ifrån inkommande målbara våta varor i fat, uppbära, såsom brooch quai-afgift, 24 sk. b:co för hvarje fat af 60 kannors rymd och i proportionerlig! förhållande derefter för fastager af större eller mindre kannetal;” och såsom den andre Frilun Cederström nämnde, äro således äfven de varor, som icke upplastas på stadens broar eller quaier, utan föras till egna hus eller lastningsplatser, lika underkastade denna afgift. Der är det således rent af en afgift till Stockholms stad, som icke kan sägas vara en afgift för begagnandet af stadens broar eller quaier, oberaknadt alla andra afgifter, som äro af samma cathegori med den omnämnda. Vidare anhåller jag att få fästa uppmärksamheten derpå, att, på sätt Hr Ribbing nämnt och jemväl i betänk, upplyses, de inkomster sorn Stockholms stad redan uppbar af handel och sjöfart, innan den ökade afgiften tillkom, utgjorde dubbla beloppet af hvad kostnaderna voro i oell för underhållandet af anstalterna för handeln oell sjöfarten. Det var också icke derföre, som staden begärde denna tillökning, utan det var yttryckligen nämnd t i vederbÖrts derom gjorda ansökan hos K. M., att det var för andra behof, hvaribland hufvudsakligen ingick aflöningen för stadens embetsoch tjenstemän. Sjelfva det eljest i formel t hänseende väl utarbetade betänk, har jag genomläst. Jag har deruti sett, att i allmänhet löneanslagen icke äro för stora, ehuru lönerna för stadens tjenstemän äro högre uppförda, än för Statens tjenstemän är afsedt; men der förekomma likväl några löner, som icke kunde anses bland de behöfligaste, såsom t. ex. löneförbättringar åt 2tne af de kanske bäst lönade embetsman i Sveriges Rike.