Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då man nu tager i betraktande, att under den ifrågavarande tiden Rikets folkmängd, som år 1830 uppgick till 2,888,082 personer, ökat sig, så att den, enligt Kong!. Tabell-Commissionens sistlidet år afgifna underdåniga Berättelse för tiden från och med 1836 till och med år 1840, vid sistnämnde års slut utgjorde 3,138,887, och derest den sedermera fortfarit att stiga i samma proportion, som under nyssberörde fem år, eller med något Öfver 24,000 personer om året, kan antagas vid 1844 års slut hafva uppgått till minst 3,235,000 menniskor, lärer föreställningen om en oerhörd brottens tillväxt under den sednare tiden uti landet i allmänhet, om ej höft och hållet skingras, dock till betydlig del forringas, serdeles om jemväl icke lernnas obemärkt, alt fluctuationen i brottens antal synes stå i någon aualogie till den mera eller mindre goda årsvext, som vid de serskilde tiderna i landet inträffat. — För mig bar det åtminstone velat synas, att, om äfven det verkliga förhållandet hänvisar på så betydliga brister uti vår nuvarande brottmålsoch oeconomiska lagstiftning att frågan om förbättring uti den ena eller andra delen derutaf, icke gerna kan annat, än med det mest varma interesse, omfattas, någon så öfver hängande fara likväl icke kan antagas vara för handen, eller hela det nuvarande straff-systemet visat sig till alla dess delar så förkastligt, att man, utan 7 Hör till Lag-Utskottets Betänkande , N:o g3. noggrann pröfning, om Nationen förmår bära kostnaderne för det föreslagna nya Straff-systemet uti dess fullkomligaste utsträckning, och om icke de öfverklagade olägenheterne kunna, utan en så vidsträckt tillämpning deraf, som blifvit ifrågasatt, till betydlig mån afhjelpas, nu genast skall försmå att för de fall, jag bär ofvan antydt, bibehålla vattenoch bröd-straff et.
S. D. yid förnyad föredragning af Expeditions-Utskottets den 4 dennes f. m. på bordet lagda memorial, N*'o 10, angående bestämmande af dagen, då nästa Lagtima Riksdag skall taga sin början, afslog Ridderskapet och Adeln det af Utskottet gjorda förslag, samt beslöt, alt Rikets Ständers nästa sammanträde till Lagtima Riksdag må taga sin början den 15 November 1847; och skulle de öfrige Riks-Stånden, genom utdrag af protocollet, vänligen inbjudas att i detta beslut sig med Ridderskapet och Adeln förena. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 27 sistlidne November f. m. på bordet lagda belän kanden: N;o 78, i anledning af väckt motion om beredande af emeriti-löuer för afskedstagande Consistorii-notarier; N:o 80, i anledning af väckt motion om rättighet för tionde-gifvare i Skåne att få lösa den till Stockholms Allmänna Barnhus anslagna kronotionde efter markegångs-pris, med tillökning af i Lag stadgad forsel-lön; P rot.-Utdrag, den 11 December 1844' 415 N:o 81, i anledning af väckt motion om upphörande af den afgift, som erlägges för begagnande af vägarne å Kongl. Djurgården; N:o 85, i anledning af väckt motion 0111 förtydligande af Kongl, förordningen den 11 Februari 1832, angående landlmanna-seglalionen; samt N:o 86, i anledning af väckt motion om upphörande af stapelstädernas åliggande att importera vissa quantileler salt. S. D. Föredrogos ånyo och afslogos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnde den 27 sistlidne November f. m. på bordet lagde belänkanden:
Enär, på sätt föreslaget blifvit, de nu förestående jernvägs-arbetena varda fördelade pä flera från hvarandra a (skilda ställen, kommer visserligen desammas inflytande pä tillgängen af påräknade arbetsbiträden och således äfven på arbetsoch dagsverks-kostnadernas belopp'sannolikt icke att blifva så märkbart, som man ansett sig ega skäl befara; och detta inflytande skall otvifvelaktig!- i väsendtlig mån förminskas genom hufvudsaklig! användande af arbets-kommenderingar ur indelta Arméen, i öfverensstämmelse med hvad såväl Jernvägskommitléen som öfverste Ericson förutsatt. Utskottet instämmer således till alla delar i de härom uti Kongl. Majlis Nådiga proposition utvecklade åsigler och anser sig derföre böra hemställa: Stats-lJlskottets Utlåtande N:o 62. 67 17:0 att Rikets Ständer, till svar å hvad högstberörde proposition i afseende på den för verkställandet af Statens jern vägs-h vggnader erforderliga arbetskraft innehåller, måtte förklara det Rikets Ständer finna ändamålsenligt, att kommenderingar ur indelta Arméen, så vidt med de afslutadc knekte-kontrakterna öfverensslämmer, ’ varda vid ifrågavarande arbeten använda, emot åtnjutande dervid af skälig ersättning för såväl gemenskapen som helölet, och under tillämpning af hvad i Kongl, kungörelsen den 25 Januari 1842 är stadgadt rörande den. vid deruti uppgifna läll, rotehållare tillkommande ersättning, äfvensom det härvid manskapet samt dess efterlemnade enkor och harn tillerkända understöd. Deremot anser Utskottet de under diskussionerna angående samma proposition inom Riks-ständen gjorda framställningar i fråga om kronoarbets-korpsens samt arbetsfångars begagnande vid oflanämnde arbeten deslomindre föranleda någon åtgärd från Rikets Ständers sida, som Utskottet lager för gifvet, att, såvida icke al särskilda anledningar betänkligheter deremotförekomma, äfven denna personals arbetskraft kommer alt vid samma arbeten användas. Angående ersättning af kostnaderna för de i u/seende på stambanornas ledning anställda undersökningar.
N:o 7. In - 98 Den 2 Mars. Innan Utskottet närmare förklarar sig öfwer hwarje anmärknings-punÄ särskildt, torde Utffotret fa yttra, at, hwad angär de i följande omständigheter gjorde erindringar, nemligen hos Högloft. Ridderffapet och Adeln, af Herr Lagmannen -t sslintebsrzv om någon otydeiighet i 8 § ; Herr 8cgrs-, 8ecreter»ren' i afseende pä biläggatt det af någon Liwco-Fullmägtigs sarskildte mening wid Fullmagtiges utlåtande» til Konungen; och hos Högwördige Preste-Ståndet af Herr Biskoppen Friherre körner, med flere-Ståndets Ledamöter, rörande sfi wal nytznämnde biläggande, som tillägg i 1701 Ars K-eglemomL för ksnco Fullmägtige; Herr Biskoppen Dockor b-Ioickin. angående PresteStandeks Fullmäztiges i 4 §. af Answarighets-Lagen vmförmälte prote8r; Herr prolelloren Dvökor MstKmZn, om uteflutande af det i samma §. införde ordet: eller ^vi8o,eine; Herr Hof-Predikanten Dockor Drz^Ln, om ändring l 8 §. salunda, ar der infördes den mening: da icke twatredjedelar af hwarje Grande Fullmägrrge äro Lilsiades, Lag-Utffottet i desse delar följt"den afK-w<;oUtffottet för Lanco Fullmägtigeutfärdade lnr-cruckicm, hwilken Lag-Utffottet ansett sig icke tilständigt ar til ordalydelsen förändra; och finner sig således icke rilhöra at öfwer de i nyfiberörde matto wäckte frågor asgifwa någor widare yttrande. Af hwad för öfrigt mot Lag-Utskottets förra projeäk blifwit andragit, förekommer först Herr ^6vocat-?i8ck,Ieu k'a!Km3N8 hos Wallost.
Banco-Fullmägtige hafva, efter emottagandet af Revisorernes förenämnde yttrande medgifvit, att nämnde summa 700,000 R:dr Banco, finge, enligt här ofvan uptagen fördelning, till vederbörande Discont-Verk anordnas, hvilken sålunda meddelade förstärkning af Allmänna Discontfonderne led t till det resultat, att, på sätt de till Banco-Fullmägtige inkomne Veckorapporter öfver Disconternes låne-rörelse utvisa, vid Låne-Contoren för närvarande icke förefinnas några, i brist af tillgång, hvilande låne-ansökningar, samt vid Banco-Disconten alla lån, som den ena veckan blifvit bifallna, kunnat i nästpåföljande vecka till vederbörande lånsökande utgifvas. Revisorernes Berätt. ang. Som Revisorerne inhämtat, att kostnaden för den år 1837 påbörjade reparation af bägge Bancohusen upgått till det betydliga belopp af 41,258 R:dr 31 sk. 4 r:st Banco, synes det Revisorerne, att Banco-Fullmägtige icke bordt under band låta verkställa ett så vidsträckt arbetsföretag, hvilket troligen aflupit med mindre kostnad, om utförandet af antingen hela reparations-arbetet eller särskilde delar deraf blifvit på entreprenad uplåtet. Å stora Bancobuset hafva under förlidet år blifvit anbringade åskledare, hvarför kostnaden upgått till 2,374 R:dr Banco. Då uti Bankens räkenskaper, under titel ”Tryckningskostnad under 1828 och 1830 årens Riksdag” balanceras en post stor 977 R:dr 34 sk. B:co, hvilken, efter hvad upplyst blifvit, utgått för tryckning af Banco-Utskottets vid nämnde Riksdag afgifne Betänkanden; så anse Revisorerne att BancoStyrelsen, långt före detta, bordt antingen hos Riksgälds-Contoret söka ersättning för berörde belopp eller ock anmäla detsamma till afskrifning.
De ätters bufvudmän, som äro skattskrifna inom länet, samlas i länets hufvudstad och välja ledamöter i kamrarna bland de inom länet skattskrifna valbara adelsmän. 5:o Ärkebiskopen, Biskoparna, äfvensom samtliga Rikets Presterskap, som nu berättigadt är att välja riksdagsmän i PresteSt., äro valmän för den del af Ståndet, som framdeles skall intaga säte och stämma i kamrarna. PresteSt:s välmän sammanträda i länets hufvudstad för att bland de inom länet skattskrifna valbara ledamöter af Presteoch Lärareståndet välja ledamöter i kamrarna. 6:0 Svenska städernas Borgerskap utvälja bland sig från hvarje stad en valman för hvarje iooo:de af stadens hela folkmängd. De städer, som hafva mindre än 1000 invånare, utse en valman; de, som hafva flera än i5oo invånare, men ej fullt 2000, välja 2.'ne, de, som hafva öfver 2Öoo, men ej fullt 3ooo, välja 3:ne, o. s. v. Hvarje borgersman inom länet, som efter nu gällande författningar kan till riksdagsman i BorgareSt. väljas, är valbar till intagande af säte och stämma i kamrarna. BorgareStls välmän sammanträda i länets hufvudstad för att inom Ståndet välja ledamöter i kamrarna af de inom länet skattskrifna valbara ståndsmedlemmar. 7:0 Alla hemmansägare, som efter nu gällande författningar äga rättighet att välja riksdagsmän för BondeSt., välja framdeles lika många valmän*), som de nu äga rättighet att välja riksdagsmän. Dessa valmän samlas i länets *) Mahanda borde detta antal fördubblas, för att vinna cn något talrikare valförsamling.
Att nu tvert af, midt uti elen förmodade Riksdagens längd, på en gång indraga de för RiksStåndens Herrafr Ordförande af ålder brukliga Taffelpenningar, kunde bos någon hvar inom och i synnerhet utom Riket, föranleda till den förmodan, att någon stor Riksolycka öfverkommit oss, eller att ett oförmodadt så kalladt Deficit blifvit upptäckt; men någon sådan händelse har icke timat, och Rikets tillstånd var oss vid Riksdagexis början tillräckligen kändt. Om man så tjenligt' funnit, hade då genast alla Taffelpenningar bordt afsägas, eller ock ett månadtligt Penningebelopp för hvarje Stånd, i mohn af Ledamöternas antal och bruket af ett anständigt Bord; utfästas bordt. Ett vidtagit beslut i detta Mål kan icke blifva en bindande föreskrift för nästföljande Riksmöte. I den Stad, dit Rikets Ständer blifvit kallade, kan ofta den Nådigst utnämnde LandtMarskalken, så väl som de öfrige Talemännen icke hafva egna Hus och Hushåll, och det ville illa skicka sig, att så höga Förlroen - 408 Den 27 Januari t. desMän skulle söka att skaffa sig mat på ett Värdshus; deras egen förmögenhet kunde ock vara ganska inskränkt, Ej är Rikets tillstånd det Önskeligasle, men ingalunda så förtvifla!, sorn vid 1809 års Riksmöte; då var oro och äfventyr så inuti Riket, sorn vid alla dess Gränsor; Riket fördjupadt uti en stor Utrikes och Inrikes Gäld efter Konung Gustaf III, och en ny Skuld var åsamkad af Dess olyckelige Efterträdare, och man var villrådig, huru de presserande Krigs-samt Statsbehofven aflijelpas kunde; och dock inställdes ej då de ifrågavarande Taffelpenningarne. Den vid nämnde Riksdag, emot bättre råd vidtagne Financeprincipen, att kasta den nya Gälden uppå Banquen, har försatt oss i den Penningevilla, sorn oss allt sedan besvärat, och svårligen kan utredas.
Stallmästare - boställe vid. Rödabodarne . 3o,ooo::—*- /- d. Preissiska huset .. 5o,ooo::— Gymnastiska Institutets hus ai,333:;i6. Teknologiska Institutets husv 26,166: 3b. Byggnaderna vid Beridarebanan, nemligen: a) Staty-Bildhuggare bostället .. 15,916: 3a. b) Kongl. Hof-Stallets Vagnshus , 5,000: — c) det af Professor By ström uppbyggda hus 18,333: 16. Af hyresbeloppet ingär en summa af 720 R:dr årligen lill förstärkning af allmänna Byggnadsfonden. Disponeras af H. K. H. KronPrinsen. Bebos af Herr General - Löjtnanten Lorichs samt Herr Hof-Marsk al ken Friherre Koskull oell Betjeningen vid Kongl. Hof-Stallet,. Boställen för Chefen för Land tförsvarsDepartementet och Landshöfdingen i Stockholms Län.. Embetsrum. Gymnasti k-Inrättning en.. Boställen för Institutets Föreståndare, Öfver-Lärare, Under-Lärare., Institutet., Boställe för Institutets Direktör. Största delen af den Norra; och en del af den Vestra sidan af tillhörande tomt upptages af Kongl HofStallets vagnshus. Det öfriga, som innesluter denna; — 131 Uti St. Jakobs Församling. Kongl. Hof-Stallet Kongl, Operahuset . „ 100,000: •— med dertill hörande Ekebladska huset . > . 22,000: «— plats, innefattar Kongl, Landtbruks - Akademiens lägenheter, Kongl. StatyBildhuggare-bostället samt det af Professor Byström, med Kongl. Majtts nådiga tillstånd, på gamla gjuthustomten uppförda hus, sorn, emot stadgad ersättning, efter vissa år, kommer att lill Kronan afträdas. Till dess underhåll, som af Riksmarskalks-Em betet ombesörjes, betalas af allmänna byggnads-anslaget, enligt Kongd.
Modern låg och väntade att han skulle tala om sig sjelf; men då han tydligen med afsigt undvek det ville hon icke fråga. Efterhand gled deras hvardagslif in i sin vanliga strömfåra; han kom nästan regelbundet hvarje dag efter middagen och stannade en eller ett par timmar hos henne. De följdes åt på teatrarne och de superade efteråt i gropen, i sällskap med Pelle Wahlberg eller någon annan af Williams vänner. De förhoppningar modern hyst efter mottagandet af hans bref och i början strax efter det han kommit hem om ett innerligare förhållande mellan henne och sonen hade icke realiserats. Han var god och vänlig i sitt sätt, men innerst inne i hans väsen satt ännu det ängsligt skygga noli me tangere, som gjorde att hennes bundna ömhet icke förmådde frigöra sig. Han hade genom sin reserverade kyla redan från första ögonblicket påtvingat henne en roll, som var hennes natur emot. Han hade tryckt ner hvarje yttring af hennes lidelsefulla häftighet i godt och ondt under tyngden af sin egen stelnade känslolöshet. När han en enda gång stått ansigte mot ansigte med ett utbrott af hennes mörka, koleriska temperament hade han stirrat på henne med en häpenhet som var hon en kvinna han icke kände. Hon plågades af det falska i deras förhållande, men kunde nu icke kasta sin mask. Han skulle då åter stirra på henne lika främmande, han skulle tro att hvarje yttring af känsla var en snara med hvilken hon ville binda honom; och snigeln skulle draga sig tillbaka i sitt skal. Detta gjorde henne så mycket mer ondt som hon efterhand hade kommit till den åsigten, att sonen skulle varit lättare att locka fram ifall hon strax haft mod att handla i enlighet med sin instinkt och mött honom med sitt väsens hela värme och ömhet. Han skulle ha ryckt till vid första beröringen men han skulle slutligen ha insett, att detta var det enda naturliga sådan hon nu en gång var. I stället hade hon sjelf krympt ihop för hans ovänlighet; hon hade spelat sin roll så länge att han vant sig vid den och om hon nu plötsligt lade den af skulle han anse det som förställning och stöta henne tillbaka. Hon måste se tiden an, följa hur hans lif utvecklade sig, vänta och hoppas.
Svar på återremiss , det lilla, som skall på Riksgälds-Conto ret anvisas , , ,,,, » , » r r • • Svar på återremiss „ det lilla; hvad derå Blifvit lyftadt ifrån den 3o Augusti i83i till i833 års slut; se Berättelse, Stats-Utskottets, om Riksgälds-Contoret m. m. pag. t2. „ för landets undsättning med spanmål i missväxtår; se dito dito, „ för landets undsättning: om dispositio nen af hvad å detta Creditiv inllutit eller framdeles inflyter, ,,,>> Svar på återremiss ,,,,, „ för Vattenledningen i Carlskrona ; se Be rättelse, Stats-Utskottets, om Riksgälds-Contoret nr. m, pag. i3, „ för fårskötsclns och ullproductionens be främjande; se dito dito, , för bestridande af kostnader, sorn genom farsoten Cholera föranledas, , , , , , , Svar på återremiss , >>>>>> > fS pr - “5 J" —i 6 < -3 N:o 24 60 g ra < B JL §.3 ]N;o (Pag. 49 5d 210 1-8 22 22, 23 59 351 391 35a 3gi 227 269 266 294 b. v a. a. 5 5-7 2, 3 2,3 3, 4 3, 4 Riks-Slundens Beslut. Ridd. o. Adeln. Ståndet. b. A 34 ! 34 I 34 b. b. § 34 a. a. | 34 b. y 34 b. b. !{ 34 V 35 n 34 y 35 å. *s % b. 34 b. Creditivet, lyftadt efter 1826 Srs missväxt 5 so Granskning.
Kompaniets svenska fartyg får frakta varor mellan utländska hamnar och ostindiska handelsplatser utom i Kina. Kompaniet får utrusta och bevära så många skepp till ostindiska orter de anser nödvändiga. Skeppen skall vara byggda i Sverige, ha segel och tågvirke av inhemsk tillverkning. Skulle svenska fartyg saknas kan Vi förordna tillstånd att naturalisera utländska. Alla varor och förnödenheter som Kompaniet infört är befriade från tullavgift. De skall dock förvaras under lås i Kompaniets egna magasiner. Till barlast får användas tackjärn, som räknas av tullbetjäningen vid ilastningen. Skulle antalet inte stämma vid urlastningen, bedöms det som olovlig utförsel av tackjärn. Kompaniets skepp skall i ostindiska farvatten om inte örlogsfartyg finns tillgängliga, nyttja kronans flagg och i övrigt svensk köpmansflagg, med Kompaniets initialbokstäver. Kompaniet får med fördel besöka europeiska hamnar och avyttra sina laster, men utan att åsidosätta att förse Vårt land med te. Vid varje skepps lyckliga återkomst från Ostindien skall Kompaniet betala till Oss och kronan 2 riksdaler specie för varje läst av fartygets dräktighet och 16 skillingar till staden, där laddningen lossas. I de städer där Kompaniets lossning sker, skall Kompaniet äga tillstånd att genom auktion försälja varorna. Kompaniet har rätt att anställa hur stor personal de önskar. Helst skall det vara svenskar. Skulle lämpliga personer inte finnas, särskilt vid orter där handeln är nyinrättad, kan även utlänningar antas och erhålla samma frioch rättigheter som svenskar. Även skall Kompaniet kalla och antaga skickliga personer som skeppspredikanter, som efter tjänstgöring skall bli befordrade till prästämbeten i Riket. Skeppsbesättningarna skall avlönas efter vanlig hyra och villkor. Skulle de åsidosätta sina åtaganden och inte infinna sig vid mönstringen, kan han hämtas och föras ombord. Rymmer någon skall han straffas efter krigsartiklarna. Besättningarna och hantverkarna ombord är i krigstid befriade från värvning. Anställda vid Kompanierna så väl som deras hustrur och barn är befriade för alla borgerliga skatter om de inte äga hus och gårdar eller idkar annan borgerlig näring. För att undvika myteri vid de långa och vidlyftiga resorna har kaptenerna samma befogenhet som Befälhavarna vid Våra örlogsskepp.
Jag tror mig vid ett annat stadium af discussionen ha sagt, att emot denna besynnerliga föreskrift har bom blifvit satt af den magt, för hvilken allt viker — ömöjeligheten; Men stundom kan HofCancelleren blifva tillkallad, att afgifva sin mening. Denna måste han då yttra , och han har ingen sammanhängande kännedom af ärenderne. — Ingen Utrikes mission ställer till honom en rapport. Ingen sådan äger han magt att infordra. Hvad säger jag: han har ej ringaste magt eller befäl i Cabinettet. Han kan de jure icke befalla") en Cabinets - Secreterare skära en penna och sätta den på papper. Hvad tanka kan han således afgifva, innan han inhämtat ärendernas tillstånd, hvilket kan fordra flere dagars, ja veckors läsning. Jag hoppas, att jag i denna upplysta församling ej mötes med motskäl , hämtade af närvarande personliga förhållanden , och håller mig derföre försäkrad , att det1 vore öfverflödigt upprepa, huru såsom på personligheter grundade tillfälligheter icke i argumentsväg väga det allraminsta, då frågan är om permanenta organisationer, der man icke får söka hvad som med jämkning kan gå, utan hvad som, i stöd af inrättningen, alltid muste gå. Men är nu Hof-Cancellers-Embetet genom ofvannämnde förhållande förlamadt i de flesta diplomatiska fall , så är det deremot tröstande för dem , sorn älska sönderdel - Den 3 December e, m. *79 ning , och hvad de kalla jämnvigt, att Hof-Cancelleren i en , stundom icke ovigtig diplomatisk befattning äger att förlama Cabinettet, i thy att han i sitt lilla, annars anspråkslösa departement sitter och besörjer, helt sjelfständigt, alla notificationer, tractater Jratificationer och allt hvad som utgör departementets formalitetsfördelning — specielt allt, som innebär titula' turer. Att likväl allt detta kan vara af mycken betydenhet för Urikes Ärendena, och inveckla dem i mycket bryderi , behöfver väl ej deduceras. Jag säde nyss, att de gifvas, som kalla sådant osammanhang jämn-vigt.
För min del tillhör jag den åsigt, att man i allmänhet ej bör bibringa någon, som utgår i det allmänna lifvet vid en alltför tidig ålder, den föreställningen, att hans humanistiska bildning är afslutad, utan tror jag tvertom att man bör söka hos honom inplanta den åsigt derom, att denna slags bildning aldrig bör anses vara afslutad. Särskildt för dem af R. o. Ad., som tillhöra militärståndet, anser jag det vara särdeles angeläget att söka bringa det derhän, i afseende på undervisningen, att man bör i yngre åren skaffa sig erforderlig och fullständig humanistisk bilning, ty man vet det egendomliga för militärståndet, att man, med den bildning, man egde vid utgåendet från krigsakademien, inom detsamma avancerar efter ålder i tjenst till befälsgrad med ganska betydligt ansvar, utan att detta kunskapsmått, vare sig i humanistisk eller annan bildning, på något sätt behöfver undergå förändring. Om man skulle föreställa sig att en yngling, som kommer till Carlskrona vid 18 å 19 års ådler, har den föreställning, att hvad han då hade läst vore för honom tillräckligt, för att avancera till följ:de grader ända till de högsta, så tror jag ej att detta skulle vara på minsta sätt fördelaktigt, ty hvad man läst vid 17 år har man ej i verlden praktiserat. Det synes mig också, som om en specialbildning i skolan ganska lätt skulle kunna utbilda en kastanda, hvilken man nu för tiden söker förekomma. Jag skulle derföre för min del önska, att, jemte de militära ämnena, ynglingen vid krigsskolan borde fortsätta det humani stiska studiet, för att påminnas om, huru vigtigt detta sednare Den 1 April. 453 äfven är för militärer; och då, tillfölje af tidsandan, det fordras, för utöfvandet af ett befäl, i lika högt mått humanistisk bildning som specialkunskap, kan, under dylika förhållanden, den förra aldrig tillräckligt nog uttaga sin fulla rätt. Den föreslagna skrifvelse!) till K. M., helst den synes mig kunna tydas derhän, att R. St:r skulle önska ett frånskiljande af humaniora från militärläroverket, bör således enligt min tanka afslås, och R. o.
Den dubbla befattning jag äger, såsom Riksdagsman, och såsom Notarie vid Ridderskapets och Adelns Canzli, har hufvudsakligen bidragit till dröjsmålet, då täta plena, äfvensom Notariers sjukdom med flere orsaker, gjort att jag just vid slutet af motionstiden ofta fick sitta vid protocollet. Detta har gifvit mig vissheten, att man ej bör hafva en dubbel befattning, och den mot mig gjorde anmärkningen är således härigenom lätt förklarad. När jag hade motionerna färdige, och uppkom till Riddarhuset för att lägga dem på bordet, molte jag den värde Talaren, som genast sjelf tog dem med sig hem, och hade dem flera dagar. Mig är det obekant, att han haft något tillstånd dertill, äfvensom jag alldeles bestrider att något sådant tillstånd enligt RiddarhusOrdningen kan af någon lemnäs, hvilket talaren säkerligen sjelf också känner, då han sjelf så strängt åberopar formernas helgd. Vi kunna således qvitta med hvarandra för de begångna felen, syn - 88 Den 5 J a n u a r i i. * nerligen sedan jag uppgifvit cn giltig orsak till mitt. För att nu komma till sjelfva motionerna; så har jag med dem endast åsyftat, att förtydliga BevillningsFörordningen, och att tillvägabringa stadganden, som der saknas. Om jag inkommit på området af gamla vanor; och sårat vissa intressen, så är det rätt illa; men jng delar då samma öde, som andra, hvilka vilja rätta missbruk. Det har blifvit sagt, att jag ej sett långt in i de juridiska formerne, sådane de befinna sig. Det är ej första gången jag för min del erfarit, att man i disputer med män af det juridiska yrket blir tillvitad, att man ej förstår de juridiska formerne.