Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksgäldskontoret gjort någon afbetalning å den summa af 966,200 Rrdr, hvarmed de af Rikets Ständer beräknade och till Stats-kontoret ingående statsinkomsterna borde för hvardera af åren 1858, 1859 och 1860 öfverskjuta de till ordinarie statsregleringen hörande statsutgifterna; och ägde Stats-kontoret sålunda en skuld till Riksgälds-kontoret för dessa tre år af tillsammans 2,898,600 Rrdr, utom ett belopp af 1,900,000 Rrdr, som, enligt liqviden emellan dessa båda verk för år 1857, det tillkom Stats-kontoret att utbetala. Revisorerne anmäla derjemte, att Chefen för Finans-departementet egnat serskild uppmärksamhet åt detta förhållande och, på sätt ett vid Kongl. Majrts till sednast församlade Ständer aflåtna nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof bilagdt protokoll upplyser, derom uttalat sin mening. Detta protokoll innehölle, att Stats-kontoret uti underdånig skrifvelse af den 29 förutgångne Juli anmält, att en sådan dess kassaförlägenhet, som den då förhanden varande, uppkomme dels då förslagsanslagen betydligt öfverskridas, dels då inkomsttitlarne icke utfalla till de påräknade beloppen, såsom händelsen varit med tullmedlen år 1858, — hvarjemte Statskontoret hemställt, att af Rikets Ständer måtte äskas ett kreditiv af 2 millioner Rrdr, anvisadt å Riksgälds-kontoret och ställdt till Kongl. Majrts disposition, att användas vid inträffande kassabrist i Stats-kontoret, emot återbetalningsskyldighet af sistnämnda verk, då statsverkets tillgångar sådant medgifva.
Diligence-inrältning oell dermed förenade forvagnsanstaller, höra lill den fulländning af skjulsväsendets utbildning, hvaråt alla bemödanden för förbättringar i denna del böra riktas. Utskottet föreställer sig att, i den moa skjuts-entreprenader mera allmänt hinna tiilvägabringas, efter det förslag, som derom nu är framställdt, skall snart deraf framkallas omtankan att ordna forvagns-inrätlningar för trafikens underlättande å de communications-linier, sorn dertill finnas lämpliga, på enahanda sätt, som redan skett för vägen emellan Stockholm och Upsala; och på det att denna angelägenhet så mycket säkrare må med uppmärksamhet omfattas, får Utskottet föreslå, att Rikets Ständer, i sammanhang med den förut föreslagna underdåniga anhållan, lios Kongl. Majit hemställa, att Konungens Befallningshafvande mätte i Nåder anbefallas att befordra sådane anstalter, der de lämpligen kunna åstadkommas. [Ivad Diligence-inrätlningen serskildt beträffar, är det kändt, alt inkomsten deraf icke motsvarat, hvad den kostat, hvartill orsaken hufvudsakligen torde igenfinnas i svårigheten för den enskilda speculalionen alt täfla med de allmänna skjutsningsanslallerna, sådane de varit och ännu äro, derigenom de skjutsningsskyIdige i allmänhet ostridigt fått vidkännas betydliga uppoffringar lill de trafikerandes fördel; men om också delta förhållande upphörer, qvarstå andra svårigheter, som påkalla fortsatt ansträngning för alt besegras. Utskottet anser det likväl ovedersägligt, alt Inrättningen beredt landet fördelar, fullt motsvarande, hvad derå varit uppoffradl, och om den måste upphöra, skulle saknaden deraf verka ganska menligt på trafiken.
Det vore nemligen, i Utskottens tanka, Svenska Nationen icke värdigt att, genom salu, afhända sig ifrågavarande Kyrka, en af de få Nationen eger i främmande Land, och hvilken tillhört Sverige öfver 100 år; äfvensom, enär det torde med skäl böra komma i öfvervägande, huru den ifrågasatte försäljningen skulle utom Riket anses, Utskotten icke tveka att yttra den öfvertygelse, att, om Svenska Kyrkan i London Lomme att afyttras, sådant skulle hos andra Nationer, men i synnerhet den Engelska, gifva anledning till ett mindre fördelaktigt omdöme om Svenska Nationen; och som, för ett sådant förhållande, de af Molionairen i ilyssberörde måtto anförde skäl synas böra vika, samt Utskotten så mycket mindre kunnat fästa sig vid Motionairens anmärkning, alt Kyrkan ej skall kunna med de till densamma anslagne inkomster underhållas, som Kongl. Majit icke för Rikets Ständer i Nåder tillkännagifva något behof att öka de medel, som redan äro Kyrkan beh vil jade; hemställa Utskotten, att Herr JVijks motion om försäljning af Svenska Kyrkan i London icke mälte bifallas. Såsom en följd häraf och med tillämpning af hvad Utskollen, i fråga om Hamnpenningarnes upphörande, här ofvan yttrat, torde den härom väckta motion böra förfalla. Hvilket dock till Rikets Höglofl. Ständers egen pröfning vördsamt öfverlemnas. Stockholm den 3 Julii 1834- Nio 8. Ankom till Exp.-Utsk. den i3 Julii. Vllål ande, i anledning af väclcte motioner om behof vet utaf nya Provincial-Läkares tillsättande i ålskillige delar af Piket.
De enskilda uppoffringarne, som varit betydliga, kunna icke mera påräknas. Jag vägar derföre anhålla, det B. St. ville till 2000 r:dr b:co ärligen förhöja det redan beviljade anslaget, dii jag är öfverlygad, alt denna skola skall genom bildandet af kunnige och idoge landtman flerläldt återgälda de capitaler Staten derpå använder. — Om remiss till StatsUtsk. af denna motion får jag anhålla. 2. Ibland landtstatens tjenstemän inom riket finnas troligen inga sämre ollonie, än kronofogden och häradsskrifvare!] i Ljunils och Herrestads häraders fögderi af Malmöhus län. Den förre har lön pä stal varierande elier riksmarkeg; [ingen , circa r:dr 185: Respenningar Lön till en fogdetjenare 10: Provisioner Äklagare-andelar i böter 30: Nettobehällning af bostället, hvars ägovälde till större delen består af dålig sandig jordmån • • 60: S:a r:dr 355: Den sednare eller häradsskrifvare]) hade 1843 Lön pä stal r-dr 108: 2.8. och har dessutom reskostnads-ersältning 13: Provisioner för förenämnde är 206: 33. 6. När frän dessa löneinkomster fråndragas utgifter för skri fibi t riiden och reseutgifter i och för tjeusten, är lätt att inse, att dessa tjenstemän nära nog äro lönlöse, och att de således icke kunde uppehålla sig, om de icke ägde enskilda tillgångar. Länge har behofvet af en löneförhöjning för landtstalen i allmänhet varit insedd, och jag understödjer högeligen, att ett sådant arrangement kunde ske vid denna riksdag; men osäker om della kommer till verkställighet, får jag nu föreslå, att förenämnde 2:ne tjenstemän, såsom mest vanlottade, mätte hvardera erhålla af statsmedlen ett ärligt anslag af 500 r:dr b:co, att utgå intill dess en lönereglering för rikets hela landtstat Olifver uppgjord. — Om remiss af denna motion till StatsUtsk. anhåller jag.
— Borgare-Ståndet d. 7 Bonda-Ståndet d. 12 —- — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående skyldigheten för Postmästare att, emot ersättning, hålla Postbok med Landtloer, och för Postförare att medtaga Landtb östnes låsväskor. S. A. K. Riksens Ständers uppmärksamhet har blifvit fästad derå, att en landtbo, hvilken icke är Embetsman och hvars hemvist är flera mil aflägset från det Post-Contoir , dar de honom tillhöriga bref och paquet blifva einoltagne, måste i och för brefvens och paquetensafsändning eller hämtande i hvarje vecka f vidkännas kostnader och förlust af dagsverken, enär hvarken vederbörande Postmästare är skyldig att med honom upprätta Postbok, eller Postförarne kunna åläggas att medtaga någon lösväska; Och som förmånen, af en lättad communication, hvilken genom Postinrättningen är åsyftad , synes böra så mycket sorn möjligt utsträckas till alla Rikets innevånare, sorn deraf äro i behof, få alitsa Riksens Ständer inför E. IC. M. frambära den underdåniga önskan , att E. K. M. täcktes icke allenast i ZSTåder förklara , att Postmästare , så väl i Städerne soro pä Landet, hädanefter böra emot ersättning hålls Underdåniga Skrifvelser. 12 1 Postbok med atla Landtböer Inom orten, hvilka af en sådan anstalt vilja sig begagna, och att Postförare jemväl skola emot betalning emottaga och å bestämda ställen vid postvägen aflemna de lösväskor, som kunna dem anförtros, utan äfven, sedan Ofver-Post-Directeuren samt öfrige vederbörande hörde blifvit, i Nåder bestämma de grunder, hvarefter vedergällningen till Postmästare eller Postförare för ifrågavarande särskildta uppdrag utgöras bör. Riksens Ständer framhärda etc.
Jag instäm mer med Herr Berghman och Grefve von Schwerin, samt tror att en Bonde eller Sparre ej höra flyttas från silla rum längre ifrån Ordföranden, földe personers skuld, hvilka endast för få år tillbaka blifvit kände, och i Greflig eller Friherrlig värdighet upphöjde. Hvad högra och vänstra sidan angili-, kan jag ej finna någon fåra här vara på lärde, så länge man sitter efter eii viss nummerföljd. Jag tror således, att denria benämning här ej eller kan jemföras med hvad som i andra Länder med högra och vänstra sidan förstås. Nummerordningens bibehållande är af vigt, derföre, att tvedrägtens utbrott lättare for ek om mas , då män af olika åsigler sitta blandade om hvarannan, tilen det hindrar icke den gamla ordningens återinförande. Af dessa skäl och i anledning af Herr Berghmans framställning, vågar jag föreslå följande lydelse af al §.: Innan anteckningdrne förrättas, skota Bankarne i Riddar hus-Salen vara af Riddarhus-Secreteraren och Fiscaten indelta , hvarvid iagttages den för Åtterne här ofvan uti §. i stadgade ordning, på det sätt att Grefvar och Friherrar sitta till höger om Landt-Marskalks-hordet, hvarest första Bänken und * - 3a4 Den g November. får N:o 1, den andra N:o 2, och så vidare, intill dess samtelige Grefvar och Frilierrar erhållit sine platser. Riddersoch Adelsmän sitta till venster om Landt-Marskalks•bordetj hvarest första Bänken undfår Nummer näst i ordningen efter den sista, som af Friherr arne upptages: så att om denna till exempel har N:o 11 får den första till vänster om Landt-Mar skalk s-bor det N:o 12 j den andra N:o i3 och så vidare, intilldess Riddersoch Adelsmännen upptagit lika mångå Bänkar å den vänstra sidan, sorn Grafvarne och Friherrarne å den högra.
Löwenhjelm: Till besvarande af hvad Frih. Raab ytirat, får jag nämna, att det är en stor skillnad mellan de enkla beräkningar, hvarpå en sparbank ii vilar, och de konstiga beräkningar, som ligga till grund för ifrågavar. anstalter. Dertill fordras mycket säkra mortalilets-labeller, mänga calculer och mänga förbehåll. Lifassurance-compagnierna betala t. ex. ingenting, om anledn. är att en person sjelf tagit lifvet af sig. Den siste talaren hav gjort en betydlig skillnad emellan den första och an - 380 Den 22 Februari. elia hälften af förslaget. Jag nödgas lika mycket bestrida dem båda, ty i och med detsamma Regeringen utarbetat ett förslag, så har den iklädt sig en moralisk ansvarighet för dess riktighet, och det är detta ansvar, som jag anser Staten icke böra ingå. De underrättelser och undersökningar, som för ett sådant förslags utarbetande äro af nöden, kunna lika väl af enskilde som af Staten anskaffas, och det enda, som R. St. härvid kunde göra, vore att med en viss summa uppmuntra till sådana undersökningar. Jag afstyrker således betänk, i sin helhet. Hr von Troil: De af Gr. Löwenhjelm gjorda anmärkn:r emot betänk, i sin helhet har jag redan förut besvarat och vill nu endast bemöta den talares yttrande, som afstyrkt det sednare momentets antagande, derföre att statsanslag deraf skulle blifva en följd. Jag får i delta afseende fästa nppmärksamhelen deruppå, att Utsk. tillstyrker K. M. åtgärder för dylika anstalters befordrande, men icke för deras inrättande eller sättande i verket. o n 0 „ Åtskilliga förberedande åtgärder torde nemi. vara af behofvet pakallade, utom tillsättande af den föreslagna comitéen. Det uppgjorda förslaget torde böra granskas af landshöfdingarne, hushållssällskaperne eller vissa collegier o. s. v. Det är sådana åtgärder, öfver hvilka Utsk. icke velat ingå i detaljerad undersökning, utan ansett att man bör öfverlemna lill K.
CommerceCollegii förvaltning stående Fonder och medel, af Kongl. Maj.ts Nådiga Skrifvelse rö - E>in 27 Maji f, ml rande Löfås Silfververk* af Kongl.Maj:ts Nådiga Propositioner till Rikets Ständer angående Arrende-Spannemålens utgörande af Kungsgårdar samt derunder lydande Hemman och lägenheter; Provisoriska Länstyrelsen på Öland, och om lön på Stat för en särskild ProvincialLäkare i Härjeådalen! af Herr J. Fornanders Memorial i frågan om ersättning för Svenska medborgares lidne förluster genom uppbringningar; af Riksens Ständers Revisorers år 1822 afgifne Berättelser om verkstäld granskning af förvaltningen utaf de under Kongl. Commerce-Collegium ställde Fonder och medel, samt StatsYerkets och Allmänna Magazins-Inrättningens Räkenskaper och förvaltning; af Herr Z. Danielssons Memorial om ökadt understöd för Fattigvårdsinrättningen i Carlscrona; af Herr M. Bagges Memorial om Revision öfver de under Kongl. KrigsCollegium Kongl. General TullDirectionen och Kongl. Seraphi mer Ord ens Gil let stående Fonder samt öfver förvaltningen af de till Flottornes behof anslagne medel; af Herr B. H, Santessons Memorial, angående liqvid för f. d. FilialDisconternes ännu utelöpande Assignationer å Banken; af Herr Z. Danielssons Memorial om Allmänna Magazinslnrättningens upplösande; af Herr G. R. Prytz’s Memorial, om upphörande af Allmänna MagazinsDirectionens Spannemåls-handel, tillika med Herr H. W. EckhofFs yttrande i ämnet; af Herr H. A, Falkmans tillägg till Herr Santessons motion om liqvid för f. d. FilialDisconternes ännu utelöpande Assignationer på Banken, jemte flere Ledamöters yttrande i samma ämne; al Herr Z. Danielssons Memorial om Ben 27 Maji j. m.
Hr Printzensköld, Carl; hvardera med 7 röster. 12:te Bänkm:s-A[d:n: JH 645. Hr Möllersvärd, Carl Henrik, oeh » 734. Hr Taube, Fullm. Gr. Piper, Carl Fredrik; hvar dera med 5 röster. 13.de JfS 815. Hr Gripenskjöld, Fullm. Gr. Lewenhaupt, Claés Magnus, med 7 röster, och Den 24 Oktober. Hr Werdenhoff, Fullm. Hr Tham, Sebastian'Mathias, med 6 röster. 14:de Hankin:t-Afd:n: JM 1918. A. Hr von Strussenfelt , Fullm. Hr Bildt, Knut, med 7 röster, och » 2145. A. Hr af Nordin, Gustaf, med 6 röster. 15:de Bänkm:s-A[d:n: JM 1 055. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinhold, och » 1092. Hr Leijonmarck, Evald Gustaf; hvardera med 6 röster. 16:de Bänkm:s-A[d:n : JM 1196. Hr Bäärnhjelm, Fullm. Hr Uggla, Carl Gustaf, och » 1280. Hr Frölich, Fullm. Gr. Hamilton, Hugo Bengt Archibald; hvardera med 6 röster. 17:de Bdnkm:s-Afd:n: JM 1477. Hr Jägerhjelm, Fullm. Hr von Schantz, Carl Jacob, och » 1502. B. Hr von Utfall, Fullm. Frih. Cederström, Anders; hvardera med 5 röster. 18:de Bänkm:s-Afd:n: JM 1582. Hr Steuch, Mathias, med 8 röster, och » 1600. Hr Braunerhjelm, Ferdinand, med 9 röster. 19:de Bänkm:s-Afd:n: JM 1655.
Ehuru något omedelbart praktiskt resultat häraf icke för det närvarande varit en följd, hafva likväl derigenom vunnits värderika upplysningar så väl för vetenskapen, som till ledning för fortsatta undersökningar i det ifrågakomna praktiska hänseendet; och är med anledning af berörde berättelser, genom Hushållningssällskapets Förvaltnings-Utskott, framställning hos Kongl. Maj:t gjord om undersökningarnes fortsättande på vetenskaplig väg. För idkande af saltsjöfisket inom Länet äro, genom en år 1855 af sådant fiskes idkare och ägare, vid sammanträde inför Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, beslutad och af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande stadfästad förening, vissa bestämmelser, hufvudsakligen angående fiskedonens beskaffenhet och fiskesätt, gifna, i ändamål att freda fiskynglet. Beträffande insjöfisket äro nyligen äfven slika öfverenskommelse!- emellan delägarne träffade och sedermera af Kongl. Majrts Befallningshafvande fastställde rörande fisket i insjöarne inom Öknebo och Svartlösa härader samt särskildt i Vallentunasjön. Fråga är ock å bane om särskilda bestämmelser för fiskets bedrifvande i Mälaren. Om de sålunda redan träffade föreningars inflytande har Kongl. Majrts Befallningshafvande icke varit i tillfälle alt ännu något erfara, då de allenast kort tid varit till efterlefnad gällande. Sjöfart med landtman tillhöriga fartyg och båtar af fem läster och derutöfver idkas flitigt af allmogen i Roslagens skärgård, förnämligast i Vätö, Väddö, Rådmansö och Gräsö socknar, men föga af Södertörns skärgårdsboer, hvilka derför visa mindre fallenhet. Det är väl mestadelen till inrikes fraktfart, som nämnde fartyg begagnas, men vissa år äfven icke obetydligt till utrikes sjöfart, såsom här nedan sig visar. De sednaste åren lära landtrnanna-seglationens idkare inbragt betydliga vinster genom boga frakter. Det' oaktadt hafva fartygen minskats de sista åren i antal och lästetal, såsom synes af följande uppgift å de inom Länet för landtmanna-seglationen taxerade fartyg och bålar: 4 5 Till inrikes sjöfart begagnade. Till utrikes sjöfart begagnade.
För att pröfva hvar rättvisan ligger, är del nödigt att opinionen lugnas och att andra opinioner än deras, som sjelfva äro parter i säken, kunna göra sig gällande, då omdömet om nyttan eller skadligheten af Konungens Rådgifvares medverkan till det Kongl. Beslutet skall fällas. Man må för öfrigt säga hvad man vill, så tillhör det den monarchiska pricipen, att Styrelsen bar makt att äfven göra ondt, om den vill, och att Folket först efteråt kan ställa de ansvarige Rådgifvarne till rätta, så att man all 66 H. 9 + Den 16 Mars f. m. tid nödgas lemna Styrelsen någon viss tid att utföra det onda, hvartill den möjligen är sinnad, innan Folket kan fordra redo derför; åtminstone är detta min idé om saken. Men hvad beträffar de af en värd Talare supponerade arresteringsorder och Riksdagsmäns släpande i fängelse, med mera dylikt, så får jag erinra, att vår Grundlags Stiftare varit nog försigtiga att icke i sådane fall anförtro reelamationsrätten till ConstitutionsTJtskottets bepröfvande, eller åtnöjt sig att för sådane åtgärder hålla sig till Rådgifvarne allena, utan äfven till livar och en verkställare af den gifna befallningen. RegeringsFormens ilo § säger nemligen: Skulle någon enskild man eller någon Corps, Militair eller Civil, eller ock någon menighet, af hvad namn den vara må, antingen af egen drift eller med anledning af befallning (märk: med anledning af befallning), försöka alt våldföra Riksens Ständer eller deras Utskott eller någon en* skild Riksdagsman , eller störa friheten i deras öfverläggningar och beslut, vare sådant ansett som förräderi och ankomme på Riksens Ständer att slike förbrytelser i laga ordning beifra låta. Det är således icke blott emot contrasignenten af en sådan åtgärd, som Rikets Ständer äga rätt att anställa åtal, ulan äfven mot hvilken Civileller MilitairCorps, som verkställer åtgärden, ehvad den skett på befallning eller Den 16 Mars e. ra. i33 icke.
Tull blifva tillåtna till införsel, och att i stället för denna smyghandel skall uppkomma en öppen, allmän och liflig, som spri» der rörelse ock välmåga i Landet och hvarigenom medborgare å alla tillåtna Handelsplatsar komma i tillfälle, att genom loflige Handels speculationer , under det de gagna Lander, bibringa sig någon del af det välstånd som nu endast på visse ställen stannar hos dem, som hafva den djerfheten, att genom Författningarnes öfverträdande vilja skörda på bekostnad af sin egen heder. Att afdelningen icke haft för afsigt , att skada de inhemska Fa^tiberne, utan tvärtom att upprått hålla dem, tror jag lletänkandet tyd* ligen utvisar. Hvad orsak än den värde Ledamoten således må hafva, att så ifrigt försvara prohibitiv-systemet, bör det icke kunna vara en verklig fruktan för Fabrikernes förfall, ty jag har svårt afhålla mig att tro, det han icke annat kan, än viden noga granskning af Förslaget , just af detsamma finna sig vederlagd i hvad han härom anfört. %~i BefiHnings-Utskottels Betänkande/!. Herr Hammar uppläste ett *3. lydande Vördsamt Anförande : Da frågan om prohibitiv Sytemets upphäfvande och nya grunders stadgande af Höglofl, Utskottets Andra Afdelning d. l 8 sistlidna Martti» biet' till afgörande företagen, sa var det icke öfverens .hämnande med min öfvertygelse, att iliela dess vidd antaga dem ; — men som jag fann mig aldeles öfvertostad af pluraliteten, så an sig jag min reservation deremot onödig, och har velat inskränka mig derhän, att fa mina tankar i ämnet til! Protocollet, samt slutligen i sammanhang med Höglofl. Utskottets 'Betänkande , Riksens Höglofl. S änder meddelade. Att prohibitiv Systemet i mångå delar haft ett menligt inflytande på handeln i Sverige, deraf eger jag ingen erfarenhet ; och dermed mena* jag, att sådane utländske Fabrikat-er till införsel i Riket blifvit förbudne , som här ej , kunna tillverkas.
St.), än den, som öfverensstiimmer med Rikets sanna bästa, och dermed kan väl ej slå tillsammans, att R. St., på grund åfelt sådant tillägg, skulle i alla evärdelig» tidei' finna sig förhindrade, att föreslå en förändring i detta afseende. Den första omständighet, som i delta hänseende bör pröfvas, är den, huruvida dessa 6J proc., som nu i alla fall skola blifva beviljade, uro tillräckliga för de utgifter, som af denna fond böra bestridas. Hvartill de öfriga 3^ proc. eller 100,000 r:dr egentligen skulle behöfva!, kan jag icke fatta. Att de åtminstone icke ingått uti Stat$Utsk:s beräkningar, synes mig vara gifvet. Under sådana omständigheter tror jag, alt 0111 nu var. Ständer skulle i afseende på 2f> II. 28 Den 19 Maj f m. denna dispositionsrätt yttra något på samma sätt, som i834 års Stander gjort, så kunde icke detta på något satt anses oförenligt med den aldra största grannlagenhet emot den andra statsmakten. Hr von Hartmansdorff: Jag har en uppgift öfver ställningen, och den visar, att om dessa 3f proe. skulle borttagas, så uppkommer en årlig brist af 60,000 r:dr; men jag vill icke nu besvära R. o. Ad. dermed, då tre Stånd redan hafva beslutat, att nfgiften till handelsoch sjöfartsfonden skall utgå med 10 procent. Jag anmälte mig egentligen, då jag hörde Frih. Sprengtporten begå ett misstag, bestående deruti att lian trodde, det R. St. törst hade gjort en anhållan till K. M., och att K. M. vid sitt samtycke dertill fogat ett tillägg, som innebar ett förbehåll. Det förhåller sig tvertom. K. M. skref till R. St. den 22 Januari 1829 och gjorde dervid ett förbehåll. R. St. svarade på K. M:s skrifvelse under den 5 Febr. i83o och antogo det förslag, sou» K. M. framställt. Detta ar således icke något förbehåll af K. M., ulan en accept af R. St. Fi ih. Cederström:
Med afseende ej mindre derå, att Majoren Braun med erkänd utmärkelse deltagit i Sveriges sednaste krig, än äfven å de af motionären i öfrigt anförda samt af motionen bilagda handlingar styrkta, ömmande omständigheter, som härvid äro för handen, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer måtte tillägga Majoren Brauns enka, Christina Braun, född Hård af Thorestorp, en årlig pension af 400 Riksdaler. 62:o. Uti en likaledes hos Ridderskapet och Adeln väckt motion (N:o 35) har Friherre Rehlinder, H., föreslagit, att aflidne Majoren i arméen, Kapitenen vid Wendes Artilleri-regemente, Riddaren af Kongl. Svärds-ordeu Axel Reinhold Andersins två ogifta döttrar, Sofia Charlotta och Emilia Ghristina, måtte af allmänna medel undfå en årlig pension af 200 R:dr hvardera. Till stöd för denna framställning har motionären anfört, att Majoren Andersin, som, efter att hafva med utmärkelse och tapperhet redligen tjenat fäderneslandet i 43 år, redan år 1835 erhöll afsked, dervid han tilldelats en pension af 600 R:dr, hvilken sedermera, genom Konungens nåd, ökats med en obetydlig årlig gratifikation. Med dessa små tillgångar hade han intill sin död, den 22 September sistlidet år, försörjt sig sjelf och sina två ogifta döttrar, hvilka nu, båda sjukliga och oförmögna att genom arbete förskaffa sig sitt uppehälle, befunne sig i stort behof af något understöd, utöfver de små gratifikationer, som de, med anledning af fadrens kort före hans död derom till Kongl. Maj:t ingifna underdåniga ansökning, möjligen kunde hafva att förvänta, men hvilkas otillräcklighet, äfven för den tarfligaste utkomst, vore nogsamt känd.