Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledn. af hvad jag nu haft äran anföra, önskar jag ålerremiss, och får, ehuru kanske fruktlöst, uttala den önskan att, i st. f. det i betänk, nu föreslagna sättet för markegångsprisernas beräkning, de verkliga priserna under den tid jag nämnt, borde läggas till grund för all dylik beräkning. Gr. Sparre: Jag är förekommen af den siste värde talaren, då jag blott velat yttra min förvåning deröfver alt få höra en talare här försvara det nuvarrde sältet för spannmålens lösning efter årets markegång. Jag tror alt i den frågan meningarne äro temligen ense derom, att en förändring i det närvarsde är nödvändig, och att ett medelmarkegängspris är behöflig!. Om en sådan på faktiska priser grundad markegång, som den siste värde talaren omnämnt, kunde åstadkommas; vore derigenom undanröjd den hufvudsakliga farhågan för bifallandet af upphäfvandet utaf uppsägningsrätlen å räntetagares sida, hvarom vi tillförene talat. Jag kan således ej underlåta att framställa den önskan, att St a ts Ut sk. måtte ät denna fråga egna en synnerlig uppmärksamhet, så att genom ett godt förslag till markegångssättning måtte förebyggas alla möjliga skäl till klagomål öfver uppsägningsrättens borttagande för räntelagarena. Hr Printzensköld: I fall markegångssättningen inom det, Gr. Ridderstolpe i nåder anförtrodda län, sker efter de grunder, Hr Gr:n angifvit, vågar jag påstå, att den afviker från gällande författningar, ty enl. dessa skola priskuranler för den föreg:de liden (jag minnes ej rätt hvilken terminus a qtto) sä väl frän ve derbör:de kronofogdar som från städerna atlemnas till marke gångs-deputerade, hvarefter de sålunda uppgifne priserne skola tagas till grund för markegångssättningen.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade återremittera 8:de punkten tillika med de yttranden, hvilka deraf blifvit föranledda. Gr. Gyldenstolpe: På sätt jag förut yttrat, är det för ändamålet icke tillräckligt, att R. o. Ad. återremitterar denna punkt utan vidare omständigheter än andra punkter. Utsk. kan då icke derå fästa det önskade afseendet; utan måste anse yrkandet derom såsom enskildt af de ledamöter, som framställt detsamma, hvaremot det i prot.utdr. upptagna beslut alltid måste bibehålla dess gällande kraft. Beslut måste altså nu fattas derom, att R. o. Ad. uti det öfver dea ifrågavar. punkten beslutade afslag icke afsett, hvad Utsk. uti nu omförmälda omständighet tillstyrkt, hvilken Ståndet deremot velat bifalla. Om Hr Gr. o. Landtm, icke anser sig kunna framställa propos., hvarå ett slikt beslut kan följa, tjenar återremissen till intet. Jag anhåller altså om propos. till åstadkommande af den nödiga förklaringen; och lärer den föreslagna voter:s-propos:n i alla fall nu kunna bifallas, enär den icke äger gemenskap med det omtvistade tillägget. Hr Hjärne: Jag biträdde yrkandet om återremiss, emedan R. o. Ad. förut, i en annan fråga, vidtagit samma åtgärd, som nu är i fråga, och jag hade eljest', för prejudicatets skull, icke gjort det; men då jag instämde med Frih. v. Schulzenheim i afseende å det resultat, hvartill han ville komma, kan jag likväl icke gilla det sednare af honom uppgifna sättet att vinna detsamma, likasom jag icke heller tror, att någon sådan propos. bör framställas, som Gr. Gyldenstolpe begärt; utan anser jag propos:n endast böra Dun 26 November f. m. lyda derå, huruvida Ståndet instämmer i den förklaring af dess förut fattade beslut, som Frih. v. Schulzenheim antydt. Ilr von Hartmansdorff: Jag anhåller alt få instämma med Gr.
Vidare och efter det hos Kongl. Maj:t i underdånighet blifvit anmäldt, att samtlige de sålunda på indragnings-stat förflyttade kompani-officerarne af meranämnde regemente, häröfver hörde, vederbörligen tillkännagifvit sin underdåniga önskan vara att, under derför stadgade vilkor, få ingå på den föreslagna öfverflyttningen, med innehafvande löner, till den nya beVärings-bataljonen, har Kongl. Maj:t, då Försvars-verket inom Jemtlands och Wester-Norrlands län kunde numera anses vara slutligen ordnadt, fastän det icke vore bringadt till full verkställighet så länge en del aflönings-tillgängar ännu innehades af löntagare på gamla staten, meddelat Rikets Ständer kännedom om hvad i detta ärende sålunda blifvit vidgyordt, samt, i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj:t vid sistförfiutna Riksdag i Nåder förklarat, till Rikets Ständer jemväl öfverlemnat ofvanberörde 3:ne nya aflöningsstater. Efter erhållna remisser å den underdåniga skrifvelse, hvars hufvudsakliga innehåll nu1 blifvit anfördt, har Stats-Utskottet tagit kännedom om ej allenast deruti uppgifna förhållanden, utan ock de samma skrifvelse åtföljande Interimsstater, hvilka derjemte blifvit af Utskottet jern förde med de aflönings-stater för indelta kavalleriet och infanteriet, som finnas bifogade Kongl. Maj:ts Nådiga Cirkulär af den 2 Februari 1833, angående indelta arméens lone-reglering. Utskottet har härvid icke funnit anledning till någon erinran med hänsigt till ifrågavarande aflönings-tiIlgångars användande och fördelning samt de ä meranämnde stater upptagne lönebelopp, hvilka tillsammans utgöra för Jemtlands Ilästjägare-korps R:dr 10,453: 30. 9. lör Jemtlands Fältjägare-korps n 19,152: 4. — och för Wester-Norrlands Bevärings-bataljon ... » 9,270: Summa R:dr 38,875: 34.
Rdr, att användas för inköp af sådana konstalster, till hvilkas förvärfvande åt Staten det på 8:de HufvudTitelu upförda anslag ej leranar tillgång. 728 Den 24 November e. m. Hr von Troil: Som jag var tillstädes i StatslJtsk. vid fat tandet af detta beslut, får jag naturligtvis mottaga en del af det klander, som bär blifvit yttradt mot detsamma. Den förste värde talaren bär sagt, att Utsk. ej vore någon konstdomare. Jag erkänner villigt detta; men då man sagt det vara en inkonseqvens att neka anslag för inköpande af Professor Kraffts tafla, och tillstyrka sådant för den nu ifrågav:de, är jag öfvertygad, att sådant kan komma endast deraf, att man ej sett någondera af de båda taflorna, ty då hade nog skillnaden dem emellan framträdt. Hvad sjelfva anslaget beträffar, så tillstyrkte jag detsamma, icke allenast för taflans inköp, utan äfven derföre, att artisten lärer befinna sig i ganska betryckta ekonomiska omständigheter, samt dessutom hans helsa lärer vara betydligt delabrerad, så att han behöfde tillbringa någon tid i ett sydligare klimat. — Efter den vändning frågan nu tagit, skulle jag dock hellre se, att summan ställdes till K. Hr Montgommerie?: Ehuru här så mycket blifvit taladt om Hr Larssons tafla, sväfvar man dock fortfarande i ovisshet om, hvilken tafla af denna konstnär nu är i fråga. Utsk. har blott talat om »det största» af hans arbeten, men huruvida dermed menas det största i ytinnehåll eller i värde, derom har man ej funnit för godt att uplysa. I afs:de å Frih. Cederströms förslag att ställa de 15,000 Rdr till K. M:s disposition; får jag erinra derom, att det ordinarie anslaget för inköp af inhemska konstalster blifvit fördubbladt från 3 till 6 tusen Rdr; och jag skulle tro, att klokheten fordrar iakttagande af nödig sparsamhet, samt att icke gifva nya anslag annat än när sådana finnas oundgängligen nödvändiga. Hr af Edholm, Erik Wilh.:
Om censuren skulle kunna förekomma, att den publik, som besöker spectaklerna, der finge se och böra åtskilliga, iper eller mindre för sedesinnet sårande och vederstyggliga ord eller scener, så skulle sannolikt följden deraf blifva, att, om publiken i sin grund verkligen älskade det sedeslösa, hon valde andra utvägar för att tillfredsställa denna böjelse; och för min del tror jag, att det är mycket bättre och för moraliten långt mindre vådligt, att, såsom nu, lasten framställes i hela sin vederstyggliga skepnad, än att den, såsom i den s. k. fina smakens tidehvarf, inlindas i soekersöta och förföriska ord. Jag har visserligen med smärta sett den riktning till det scandalösa i scenisk föreställning, som den dramatiska litteraturen i Frankrike tagit; men jag upprepar, att om detta är ett lyte hos tiden, botås det icke genom någonting annat än tiden, åtminstone icke genom en godtycklig censur, en åtgärd, den jag, blott i anseende till detta dess adjectiv, måste ogilla. Om det således verkligen, hvad jag icke tror, skulle vara behöfligt alt sätta en gräns för det theatraliska sjcifsvåldet i landsorterna, så låtom oss stifta en lag deremot och icke låta den ena eller andra personens godtycke afgöra, huruvida tillbörligheten är öfverträdd. Hvad Hr Gr. Löwenhjelm yttrat med hänsigt till en jemnförelse emellan vår och Frankrikes publik, anser jag icke rättvist. Jag påminner mjg nemi. ganska väl, att några på vår theater återgifva piecer i den äkta nya Franska genren endast såsom nyfikenhetsstveken gifvit folk; men att vår publiks interesse derför var ganska kallt. Den farhåga, man här yttrat, att så yida enskilda theatrar finge inrättas i hufvudstaden, den K, theatern icke skulle bära sig, anser jag öfverdrifven.
S. D. Föredrogs ånyo Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens utlåtanden N:o 63, i anledning af återremiss å Utskottens betänkande N:o 22, angående väckt fråga om den, utsockne frälsehemmanen i Halland åliggande, roterings-skyldighet m, m: Ståndet förklarade, att det, med ogillande af Utskottens tillstyrkande i utlåtandet N:o 63, till sitt beslut i detta ämne antog det af herr von Troil i hans, utlåtandet bifogade, reservation framställda förslag. S. D. Föredrogos Expeditions-utskottets följande memorialer, och fattade Ståndet härvid nedannämde beslut: N:o 14, i anledning af Hederv, Bonde-ståndets återremiss af memorialet N:o 11; lades till handlingarna. N:o 15, i anledning af Preste-ståndets återremiss af skrifvelse-förslaget N:o 143, samt förslaget N:o 11, till §. i Riksdags-beslutet; Ståndet lät dervid bero och godkände_, i följd deraf, berörde 2:ne förslag. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Förstärkta Konstitutions-utskottets memorial N:o 33, med berättelse, angående förloppet af verkställda omröstningar inom samma Utskott. 636 Prot.-utdrag den '12 Augusti -1848. S. D. Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens betänkande N:o 35, i anledning af väckta frågor om upphäfvande af eller ändringar och tillägg uti de, angående fattigvården i riket gällande bestämmelser, stannade Ståndet i följande beslut: 3 §. af Utskottets förslag afslogs. På sätt Herr v. Hohenhausen i sin, betänkandet vidfogade reservation föreslagit, ansåg Ståndet nödigt att 5 §. af Kongl. Maj:ts nådiga förordning, angående fattigvården i riket den 25 Maj 1847 borde börjas med ett stadgande af följande lydelse:
Den sammes Memorial, om upplösning af Allmänna Magazins-Inrättningen, under dess nuvarande form. 2.0: Prosten Sundii Memorial, om afskaffande af Gårdfarihandeln. Till Banco-Utskottet: Contracts-Prosten m. m. Doctor Palms Memorial, angående inrättande i Landsorterne af Depositions-Contoir för Banco-Discontens räkning. Till Bevillnings-Utskottet: Contracts-Prosten m. m. Doct. Stenhammars anförande om Inrikes Tullbevaknirigens upphörande. Till Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: Prosten Hallströms Memorial, om en jämnare fördelning af Väghålinings-skyldigheten. Frun Pro lo colls~ Ut dra g. Från Fulloft. Borgcire-Ständet. S. D. Remitterades till Stats-Uts kottet: 1:0 H:r Z. Danielssons Memorial, om Dagtractamente för Magistrats-Personer oell Handtverkare vid Besigtningar i Städerne och vid Fästningar för Kronans räkning; hvaruti Ståndets samtlige Ledamöter sig förenat: 2:0 Herr C. G. Arvidsons Memorial, om understöd lill Hamnbyggnaden i Lidköping; hvaruti Herrar Santesson och Nilsson instämt. 3:o. Herr. C. J. Hammars Memorial, om anslag för särskild Provincial-Läkare i Norra Halland. Statsoch Bevillnings-XJtskotten: Herr Z. Danielssons Memorial , om upphörande af Tull umgäldernes betalande i Ha mhurger-Banco, tillika med flere Ledamöters yttranden i ämnet. Statssamt Allmänna Besvärs och Ek onomi-Ut skotten: Herr M. Bagges Memorial, om upphörande af Dykerioch Bärgnings-Compagniets befattning vid Octroyens slut; jemte Herrar IL W. EckhofFs , H. Bjuhrs, C. Huldts med Heres anföranden i samma ämne. ?4* i iGo R tksStan (lena L a g - U t s k o 11 e t. 1:0 Herr C. G.
Nu knarrade fängelseporten på sina hakar, och ut trädde ett äkta par: mannen, hög, ståtlig, med skarpt markerade anletsdrag, sydländsk glöd i blicken, sydländsk oro måhända ock – qvinnan, som han ledde vid sin arm, skön, ljuf, blicken öm, munnen småleende. Det var hugsvalelsen vid orons sida. I samma stund detta par visade sig, fyldes luften af hurrarop, och hvart man såg hviftade hattar och mössor. Soldaterna tycktes med förvåning betrakta detta ovanliga skådespel, och när det märkvärdiga paret skred förbi t. f. öfverståthållaren Kuylenstjerna, högste befälhafvaren på stället, blottade mannen sitt hufvud för denne, hvilken lika artigt besvarade helsningen. Men den artigheten kostade honom embetet. Det var icke godt för en kronans embetsman att vara artig den dagen. Det behöfdes också icke. Folket gjorde »les honneurs» i stället. Vid stranden mottog en kronoslup det så storartadt firade paret, slupen sattes i rörelse och kanonjollarna följde med. Men så länge en skymt af flottiljen kunde uppsnappas, skallade hurraropen öfver stad och vatten.» Så skildras förhållandet af Blanche. För att ett ögonblick stanna vid öfverståthållarens helsning, så lärer han varit en gammal bekant till fru Crusenstolpe, och det olyckans majestät, som hon så väl uppbar, rörde förmodligen hjertat och meddelade sig åt handen. För vår del äro vi öfvertygade att det var blott en af de hundradetals olika historier, som den tiden gjorde sin rond, denna, att öfverståthållaren skulle för en så mensklig handling förlorat tjensten. För de två, som nu mer än någonsin måste bli allt för hvarandra, hade den vigtiga dagen endast solljus på himlen. Båda längtade obeskrifligt att få komma fram, och att få bli ensamma med sig sjelfva. Det kändes ansträngande i längden att så der till fullkomlighet uppbära den yttre värdigheten. För mannen var hustrun fullkomligt ovärderlig. Hvad skulle det blifva af honom utan hennes sällskap, han som behöfde umgänge, behöfde småprat om hvad som helst.
Till wrdcrläggande af ofwanbcrörde af mig förcflagne betalningstid af 6 i stället för 16 är, samt ränte-förhöjning ifrän 5 till 6 procent, har Högl. Stats-Utskottet, efter hwad jag fattat, egentligen och säsom förmente hufwudskäl, anfört: 1:0 Statens oförmögenhet, att pä kortare tid än Utskottet föreslagit, betala i fräga varande skulldcr: och 2:0 att berörde ränte - förhöjning af en procent skulle tillskynda Kongl. Majrt och Kronan en ärlig förlust af 40,000 R.dr Specie. Hvad det förra förmenta skälet beträffar, sä mrdgifwer jag väl, att Statsverket finner swärighek tvid Penninge-LänS crhällande för i fräga varande Skulldcrs af-liquidercnde, dä man söker undandraga sig verkliga förbindelsers och skyldigheters fullgörande. Dä Statens Credit sämedelst förspillcs, och dä man derutöfver under en flik belägenhet will begagna mö. jeligaste 464 Den 14 September. jeligaste räntebesparmg; men jag tror ocksä deremot, det genom wisad wcrkclig bcrcdwillighet att uppfylla Statens förbindelser, Statens Credit kan äterwinnas och om län derefter äflas, emot 6 procents ränta, sädan till» gäng derä skall med tiden gifwas, att icke allenast me» ranämde Lefwcrantörer kunna innom dcir af mig förcflagna 6 ärs tid, erhälla deras betalning, utan ock till äfwentyrs räntan, pä framdeles skeende uppläningar, kan nedsättas till 5 procent, och kan hända derunder. — Om förbfrigit saken skall pä ett rättskaffens laglikmätigt sätt betragtas, sä bdr, efter min tanka, Resultatet alldeles icke blifwa beroende deruppä, med hivad mera eller mindre förlust, Staten fullgör dest förbindelser, utan pä den enkla frägan, om fordringsägarncs werkcliga och lagliga rättighet?
Statsobligationer och andre räntebärande papper ; upptaga lån mot räntebärande obligationer, ställde på viss lid eller uppsägning; och minska Bankens utlåningar, derest sådant, mot förmodan, skulle af hehofvet påkallas» 7:o. Banco-Fullmägtige ega att, efter hand och i mon af behof, låta uppmynta Bankens silfvei förråd, så att icke genom brist å erforderlige Svenska silfvermynt-sorter, något afbrott i utvexlingens jemna gång må inträffa, eller hinder möta att med dylikt mynt förskottsvis infria mynt-verkets attester, på sätt i §. är vordet stadgadt; egande Banco-Fullmägtige att vid myutningen, efter eget ompröfvande, använda det Bankens silfver e myntadt eller ouayntadt, som dertill anses för Banken förmonligast» 4 Banco-Utskottets Memorial, ]Y:o 182. Banco-Fullmägtige låta jemväl föranstalta, det Bankens behållningar i guld varda, i nion af behof, till ducater utmyntade,. 8:0, Mom. r. De serskilde silfvermynten skola utmyntas, som följer; 1 a en Riksdaler Specie, l ä en half dito, 1 a en fjerdedels dito, 1 å en åttondedels dito, samt 1 å en sextondedels dito. Mom. 2. I afseende på ducaters utmyntning, gälla följande stadganden-. att en Svensk ducat skall innehålla Åttatio Tiotusendedels skålpund fint guld; hvarigenom ett skålpund victualie-vigt sådant guld alltså kommer att utmyntas till 1 25 ducater, i stället för att tillförene deraf blifvit preglade 125 xöV/ö ducater; att åttatio delar fint guld för desse ducater loyeras med 2 delar koppar, så alt en ducat kommer att väga T^L2—Ä,
Härtil ropades af manga Ja, och et oredigt sorl hördes, hwarunderätffillige talade pä en gang, dock tycktes Ridderffapet och Adeln i allmänhet instämma i den tankan, som äfwen af Herr Laron och Landtmarffalken framställdes, at Ridderffapet och Adeln ginge sine res^scti ve Medständer willigt til mötes med upoffringar, under förhoppning och förbehåll at deremot njuta en lika wälwilja tilbaka. Hans Lxcccklencs Herr Grefwe Luuth, Lric. Sedan Ridderffapet och Adeln nu bifallit de fyra punkter Friherre iVl?.nnLrh6-m8 it,» raml-n innefattar, och desie beflut äro af synnerlig wigt i anseende til sina följder, hemställer jag til Herr karon och Landtmarffalken och Högloft. Ridderffapet och Adeln om det ej wore högst angeläget at krotocolls Utdraget öfwer detta ämm matte i morgon wara färdigt til inswring, för at sedermera med de andra Stånden comminucc-ras. Bifölls; och anbefaldes undertecknad at berörde expedition til i morgon upsätta. Friherre L.!1lji?ncrLnt2, fohan 'sVi!- ^helm Som jag war den förste hwilken redan för mer än >4 dagar sedan wäckte den fräga, som utgör sista punkten i Friherre ö-lennerheim8 lliLtamen, sä fär jag nu den äran hos Herr Laron och Landtmarffalken och Högloft. Ridderffapet och Adeln ödmjukeligen anhälla, at de termer, hwilka jag föreflagit til denna punktens uttryckande mätte nyttjas, nemligen: at hwar Swensk man 4Z3 Den 2 Junis. man mä äga laglig rätt at forwärfwa och besitta all flags Swensk jord och fast ägendom. Ridderffapet och Adeln tycktes yttra bifall wid detta Friherre lilliencrantz förslag. ^ ^ ^Ridderffapet och Adeln ätffiljdes klockan z In llclem krotocolli O. Lilvcrstolye.
Proviant-Kommissarie J — —■ — 12 — Musik-Direktör 12 Brigadeller Bataljons-Trumslagare 1 Hafva ständig tjenstgöringsskyldighet, hvarföre 12 — Hautboister ) kostnaden dc allmänna utgifts-tahlaerna finnes 96 —. Gevärs-Handtverkare ... 1 uptagen. — 12 — Skräddare-Arbetare ... 48 1080 — Trumslagare 1 32 12 24 8 21 — 22 29 — 96 2170 Summa 39660 36 — *) Exercis-kompanier inrättas endast vid de Brigader, sorn för året icke bestrida garnisons-tjenstgöring i Hufvndstaden. Hvarje Brigads Exercis-kompani beslår af: 1 Kapten, 1 Kapten-Löjtnant, 1 Löjtnant, 1 Under-Löjtnant, 1 Bataljons-Läkare, Proviant-Kommissarien, Musik-Direktören, BrigadTrumslagaren eller 1 Bataljons-Trumslagarc, 8 Hautboister, 1 Gevärs-Handtverkare, 2 Skräddare-Arbetare, 2 Skomakare-Arbetare, 1 Sjukvaktare, 1 Kompan i-Adjutant, 8 Korpraler, 8 vice Korpraler, 100 Soldater (Rekryter eller mindre öfvade Soldater), 4 Hornblåsare oell 8 Trumslagare ir.A ijl\i ;l J i" ,Ji * • ‘-•mr.iliutii, j i UIJjV T A it. 28. Årlig Aflönings-, Underhålls-, Beklädnads-, Remtygs-, Utredningsoch Inqvarterings-kostnad för den i Stockholm jorlagde ombytliga Garnison. *) Grader och Befattningar. Aflöning och Underhåll. Beklädnads-, Rem tygskostnad. oell UtredningsInqvarteringskostnad. Summa för hvarje person. Summa S u m m a r u m. Tjenstgöringspenningar. **) Aflönings tillökning under kommendering utom Brigadens stånd.
Uti en eller flere Kyrkor as ett Pastorat Gudstjenst saknas ä den Söndag da Kungörelsen borde upläsas, äligge det Presterskapet ai» genast genom Kronobctjenter i Pastoratet besörja, det nästa dag ett exemplar af Kungörelsen skyndsamt circulerar frän by tili by, uti sädane Församlingar eller Capell lag, med förständigande, att deras Ledamöter stafwa att nästföljande Söndag sig wid Moderkyrkan infinna till Eleckors ival, j händelse Gudstjenst icke samma Söndag bör hallas, i egen Kyrka, dä walet derstädes mä sör Socknen eller Capell-laget förrättas. I de Härader, der Dom, Den 21 December. izos Domhaswanden är af Frälsestånd, förordneö as Hof^ Rällerne Ofrälse Walivrrättare för Bonde-Ständet. Om riden för de Riksdagar till hwilka Konungen Sländerne kallar, lärer Konungen i Näver HofRäktrrne förständiga. O n ti^en ater för sädane Riksdagar, till hwilka Stais Räder eller ock, enligt Negerings-Formens 9;. §-,ds i densamma nämnde, wederbörande kalla, äligge der dem alt Hof-Rätterne underrärta. §. 12. Ridderfkapet och Adeln instaner sig till Riksdag och representeras, enligt Riddarhus-Ordningen, hwilken, lika som öfriga Sräads Ordningar, bör wara i öfwerenöstämnulse med GcunLlagarne författad. §. iZ. Jämte Ärke«Biffopen, Biskoparne och Pastor PrimariuS i Stockholm, hwilka af Konungen lill Riksdagen kallas, wälje hwarje Skift, pä sätt dest Prcstcrckap inom pg Ffwerenökommer, följande antal Fullmägstqe, nemli. gen, Kyrkoherdar: Upsala Stift Fem, Stockholms Stad Twä, Lmköpmas Stlft Fem, Skara Fyra, Strengnäs Fyra, W steräs Fem, Wexiö Tre, Lunds
En ledamot af 1’restcSt. nemi., som hade hört BondeSl:s dåvar. val-lista uppläsas, hvarest äfven suppleanter slodo, gjorde Utsk. redan vid dess andra sammankomst uppmärksamt på det missförhållande, som deraf skulle kunna blifva en följd; i anledn. hvaraf Utsk. förklarade, att dess ordf. vid nya ledamöters inträde i stället för permitterade, skulle enligt grundlagen tillse, att ingen finge taga säte och stämma i Utsk. såsom suppleant fiir en afgången ledamot, utan att han ifrån Ståndet hade med sig ett prot.-utdr., som vederbörligen styrkte, att den afgåugne vöre permitterad och suppleanten rätter man till inträde i bans ställe. Om ett sådant conslitutorial var utgifvet förr eller sednare erkänner jag icke tillhörde Utsk. att granska, men något som visade, att suppleanten ägde rätt att i Utsk. inträda, ansåg Utsk. sig kunna fordra, och derefter ansåg ordf. sig höra förfara. Jag hyser den mening, alt della grundlagsenlig! står i hvarje Utsk:s makt, och all det äfven är skyldighet för hvarje Ulsk:sordf. att så förfara, hvarigenom det öfverk lagade missförhållandet alldeles afhjelpes. Har jag häruti misstagit mig, anhåller jag att blifva derom upplyst. Men när så sker, ser jag icke hvartill dessa suppleanter, efter den förklaring Hr von Hartmansdorff derom gifvit, egentligen skulle tjena, ty de inträda icke när enligt grundlagen ledighet får beviljas. De skulle således inträda blott vid kortare aflägsnanden, men vid dylika Den T Augusti, 96 tillfallen kail icke ett conslitutorial af Stånden hinna erhållas, hvarförutan de åter ej erhålla inträde i Utsk:n. Om det för öfrigt är särdeles smickrande att emottaga ett uppdrag att inträda i stället för en ledamot, som utan laga förfall af tillfälliga orsaker aRägsnat sig, hemställer jag till deni, som vilja erbjuda ett sådant förtroende.