Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Gentager boströmianen, nu att den metafysiska metoden är den enda, och derför den bästa, som på metafysikens falt kau användas, replikerar naturvetenskapsmannen — det finnes en bättre, och den är att ej spilla tid och krafter. Men för att få frågan om de tvenne metodernas respektive duglighet oomtvisteligt afgjord, är det kanske bäst, att, först som sist, se efter och jemföra hvad de faktiskt uträttat Eftersom redan vår diskussion halft gått öfver i en dialog, kunna vi gerna för omvexlings skull ta steget fullt ut. Må man ursäkta om till en början i den nu följande dialogen, de båda parterna, för bättre minne, repetera åtskilligt af hvad som redan blifvit anfördt Naturvetenskapsmannen till boströmianen: Er metod är oriktig, era hypoteser obevisade, ert resonmang okontrollabelt, era resultat drömmar. Medgif det, och dröm sedan i ro. » Metafysiken », säger Tyndall, » skall vara välkommen, då den öfver-ger sina anspråk, på vetenskapliga upptäckter och låter sig nöja med rang af ett slags poesi ». Boströmianen: Min metod är olik er, det är sant, ' men er metod passar ej för mina högre rymder och högre ändamål. Ni tillstår att er metod ej ger oss » del i Gudsvi sett, att uttrycka Descartes ’ bekanta sats, att medvetandet är all kunskaps källa; och så långt är han alltså på samma väg med vetenskapen. Men nu säger han: » Härmed hafva vi äfven bevisat, hvad som från början utgjorde vår afsigt, nämligen att orden vara och förnimmas beteckna alldeles detsamma. Ty bestämningarna af oss och för oss beteckna ingenting annat, än att vi exempelvis antagas såsom förnimmande subjekter; men i stället för oss kan man sätta in hvilken annan som helst, och om honom gäller då detsamma som om oss. » Detta skulle nu vara ett ovedersägligt, grundläggande bevis; men se huru svagt det är. Sätt in i st f. oss ett icke-förnimmande väsen, och orden vara och förnimmas bli omöjligen detsamma. Boströms bevis gäller blott under förutsättning att alla väsen, d. ä. allt vara är förnimmande; — hvilket just skulle bevisas.
M:ts oell Rikets StatsContoir innehållen, till godtgörande af Kronans fordran för bristen uti ett af Schough infånget arrende för en Kungs-äng, samt någon del af Kungsöhrs Södra Ladugård, E. K. M. täcktes på uppgifna ömmande omständigheter, af Gunst och Nåd ej mindre eftergifva betalningen af de 300 R:d, som af lönen årligen innehållas, än äfven tillåta, att hvad redan å samma lön blifvit afdraget, kunde varda Sökanden återstäldt, har E. K. M., genom Nådig Remiss till Riksens Ständers StatsUtskott, den 18 sisth Januarii i Nåder förklarat, det E. K. M-, på anförde skäl, icke ansett Sig kunna Underdåniga Skrifvelser. 151 i Nåder bifalla denna underdåniga ansökning, mea deremot ville densamma, jemte tillhörande handlingar, till Riksens Ständers afgörande öfverlemna. Vid öfvervägande af detta mål hafva Riksens Ständer ytterligare inhämtat, att E. K. M:ts och Rikets Svea Hof-Rätt genom Dom af den 24 Majt j8i6, uti derstädes medelst vad anhängig blifne tvisten emellan Capitainen Schough och hans Borgenärer, tillerkänt Kronan förmånsrätt ej allenast för ersättningen af den husröta , som vid anställande Syn kunde pröfvas hafva tillkommit, under den tid, Capitainen enligt Contract på 30 år, arrenderat en del af Kungsöhrs Södra Ladugård, samt
Mig synes det besynnerligt, att Friherre Boije tagit åt sig benämningen af sakdrifvare, då flere än han försvarat Ministe'ren. Jag tror, »tt Friherren tillåtit sig en vida större förolämpning emot mig, då han nämt mig vid namn, och tillvitat mig att hafva skändligen angripit honom. Dtn 17 Julii e. m. 153 Herr Tham,. Wolrath: Det är visst icke första gången, eller något ovanligt, att inom detta ruin blifva personligen angripen utan att namn namnes. Jag är äfven en af dem, som talat icke för Ministrarne, utan för lagens och rättvisans helgd; samt är likgiltig, om någon, då jag så handlar, kallar mig sakdrifvare. Jag föraktar dem, sorn orättvist anfalla mig, och består i min föresalts, att, utan afseende på personen, försvara hvad jag tror vara rätt; och jag anser det vara under hvar ärlig Man, att bry • sig ojn obilliga förolämpningar, Friherre Boije: Ehuru Herr Hjerta förklarat, alt han icke menat mig ensam med sitt personligen förolämpande yttrande, och jag således icke kan efterskänka de förolämpades rätt till upprättelse, vill jag för min del endast öfverlemna till hvarje Adelsmans känsla af loyautet att bedöma händelsen, och förklara, att om uttrycket hade syltat åt mig, skulle jag hafva föraktat håde uttrycket, och den, sorn kunnat tillåta sig det, Herr Crusenstolpe, Magnus Jacob: Jag vet ej, om man hör anse det vara mäst besynnerligt, eiler mest bedröfligt, att nian linner det sämre, att föra Ministerens sak, än någon annans, örn de värde Ledamöter, sorn nu tagit detta så häftigt, för närvarande icke äro sakdrifvare för andra, så torde de likväl påminna sig, att de förut »54 Ben 17 J u 1 i i e. in. varit det, I öfrigt synes det mig mindre lämpligt, att då fråga är om decharge för Styrelsens medlemmar, man skall sysselsätta sig med att tillvägabringa en sådan för enskilda Ledamöter af Ståndet. Jag tillstyrker således, att denna fråga måtte ju förr desto hellre förfalla.
Då Rikets Ständer under sistförfluten riksdag sålunda för omförmälda ändamål anvisat den anslagssumma, hvarom nu är fråga, så och ehuru någon med Rikets Ständers härom då meddelade beslut öfverensstämmande disposition af större eller mindre del utaf denna summa hittills icke kunnat ske, tillstyrker Utskottet likväl, att densairi-mas hela belopp må, under den tid nuvarande riksdags stats-reglcring kommer att omfatta, fortfarande på det sätt samt under de vilkor och förbehåll, sorn förut äro stadgade, hällas Kongl. Majit af Riksgälds-kontoret tillhanda, för beredande af framtida tillgång till afskedade folkskole-lärares pensionering; hvarjemte och för vinnande af det med ifrågavarande anslag åsyftade ändamål, Utskottet anser sig tillika böra hemställa, huruvida icke Rikets Ständer, med afseende å de i Kongl. Majit» ofvanberörde Nådiga Skrifvelse uppgifna förhållanden, finna skäl hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att, derest hinder skulle fö - Stals-Utskottets Utlåtande, N:o 161. 3 rekomma emot tillämpningen af de utaf Rikets sednast församlade Ständer för samma anslags användande fastställda vilkor och förbehåll. eller om dessa skulle i ett eller annat hänseende befinnas mindre ändamålsenliga. Kongl. Maj:t. i sädant fall. täcktes, elter vede: hörandes hörande, till Rikets näst sammanträdande Ständer afgifva Nådigt förslag med hänsigt till de förändrade grunder och bestämmelser, sorn kunna erfordras för ett framtida ordnande af denna vigtiga angelägenhet samt ett syftesenligt användande af dertill disponibla medel. i Från Bonde-ståndet har Stats-Utskottct dessutom fått till sitt yttrande emottaga ett, med anledning af högstberörde Nådiga Skrifvelse, utaf riksdagsfullmäktigen Carl Dahlgren från Elfsborgs län vackt förslag, att det till Kongl. Maj:ts
Innan jag yttrar mig i liufvudfrågan, anhåller jag att få nämna huru jag anser 1777 års K. bref böra tillämpas. För min del tror jag, då d §:n 4 morn. Tryckfr.förordn. hänvisar till 5 cap. 1 §:n Missg.-b:n såsom det lagrum, hvarefter de i nämnda mom. omtalta brott skola straffas, men 5 cap. 1 $:n Missg.-b:n enligt 1777 års K. bref icke utan Konungens särskilda tillstånd får tillämpas, att oftanämnda K. bref måste tillämpas 4,6 Den 3o Januari f. in. till 3 §:n 4 mom. Tryckfr förordn.; men då likväl i sednare tider visat sig, att domare olika betraktat saken, och då lill och med en och samma domstol ömsom tillämpat och ömsom icke tillämpat detta K. bref, så skulle jag anse ett förtydligande vara nödigt, emedan en så stor inconseqvens nti lagskipningen alltid mäste vara skadlig. Förra gången detta ämne i anleda, af ett LagLJtsk:s betänk. — jag minnes ej af hvad nummer — rör-.de förtydligande af 1777 års K. bi ef hos Pi, o. Ad, discuterades, förklarade jag, det jag ansfig olämpligt att genom tillägg till 1777 års K. bref vilja förtydliga Tryckfr.lagen såsom varande en grundlag. Jag besti ed det derföre, att 1777 års bref är en lag, som vid hvarje riksdag genom 3 Stånds beslut kan ändras, och att ändring eller förtydligande derföre borde ske i Tryckfr.- förordn., om någon tvetydighet förefinnes, enär det torde vara vådligt att i allmän civileller eriminal-lag göra ändiingar eller förlydliganden af grundlagarna. Då nu förtydligandet blifvit i gi undlagsväg föreslaget, anser jag detsamma både nödigt och nyttigt oell tillstyrker derföre alt förslaget må antagas till grundlagsenlig behandling vid nästa 1 iksdag. Gr. Frölich:
Om klockarebeställningarne inom Lunds Stift icke kunde innebafvas af prester, om desse icke vore berättigade att hålla medhjelpare eller substituter, om deras tjensteåligganden inom församlingarne icke vore obestämda, lärer väl icke Konsistorium ansett sig kunna dem till presterlig tjenstgöring å annan ort missivera eller församlingarne ätnöjt sig med deras overksamhet eller fleråriga frånvaro. Häraf torde följa, att samtlige motionerna rörande desse klockare lämpligen kunnat och bordt gemensamt behandlas, hvarigenom hela frågan i ett sammanhang blifvit utredd och för Rikets Ständer framlagd. Genom ett motsatt förfarande, eller frågans behandlande styckevis, har nu Utskottet kommit att deröfver afgifva serskildte Utlåtanden, hvilka, på sätt här ofvan blifvit antydt, synas vara mot hvarandra stridande.» Häruti instämde Herr Bråkenhjelm, P. R. och 2:o af Herr Kontrakts-Prosten J. C. Söderberg: »Vidhållande den åsigt, sorn inom afdelningen vid dess behandling gjorde sig , gällande, att ifrågavarande motion icke borde till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda, får jag emot Utskottets beslut mig reservera, emedan jag anser det dels 8 Allm.
Stats-anslag 3,000: Transport: 3,000: — —- — 167 — Transport: 3.000: Passevolans-medel för underhållande af Norska Hästjägarnes kasern och stall 150: Arrende-medel 550: Diverse inkomster 365: 36. 4. Balans till år 1857: Credit. Balans från år 1855: Skuld ' 1,550: Utgifter: Balans till år 1857: Haga lustpark. Räkenskapen har utan anmärkning undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten. Den utvisar följande förhållande: Debet. Balans från år 1855: Inkomster: Credit. Utgifter: Balans till år 1857: Revisorerne hafva icke funnit något härvid att erinra. Gripsholms Kongl, lustslott. Detta slotts räkenskap, som mecl anmärkning blifvit granskad i Kongl. Kammarrätten, lem nar följande redovisning för inkomster och utgifter: Debet. Balans från år 1855: Uppbörd: Utgifter: — För inköp af materialier och inventarier 769: 34, —: Balans till år 1857: L Med anledning af den vid sednaste stats-revision förekomna anmärkning, att ett belopp af 277 R:dr blifvit af stats-anslaget för Gripsholms slott utbetaldt till Arkitekten Hoffman i och för tillsyn öfver arbeten till förekommande af eldfara å slottet, hvilken utgift, enligt Revisorernes tanke, bordt bestridas af det vid 1853 och 1854 års riksmöte beviljade extra anslag till dylika arbeten, har Riksmarskalks-embetet, uti häröfver afv gifvet underdånigt utlåtande, hemställt, att den å berörda extra anslag uppkomna behållning, 244 R:dr 22 sk. 4 r:st., som, enligt uppgift, ännu skulle vara i Riksgälds-kontoret innestående, måtte få lyftas och i slottets räkenskap uppdebiteras. Härvid har emedlertid fästat Revisorernes uppmärksamhet, att uti Riksgäldskontorets hufvudbok för år 1857 den omförmälda behållningen å förberörda extra anslag till Gripsholms slott icke finnes upptagen.
Breeder eller djurförädlare; tillika med de i anledning af denna motion nu afgifne yttranden; 2:o Herr Brakels, Mauritz Gustaf, den 29 sistlidne November e. m. på bordet lagda motion, i fråga om anslag till Stockholms och Carlskronas befästande, samt förökande af Sveriges sjömakt; tillika med de i anledning af denna motion samma dag och nu afgifne yttranden; 5:o Friherre von Stedingks, Styrbjörn, den 29 sistlidne November e. m. på bordet lagda motion, om förändrad pensions-rätt för Stats-rådets ledamöter; tillika med ett i anledning af denna motion nu afgifvet yttrande; 4:o Grefve Frölichs, David, den 29 sistlidne November e. m. på bordet lagda motion, om tillökning af Sveriges landttrupper medelst inrättande af en frikorps inom Dalarne; 5:o Prol.-Utdrag den 1 December i856. 73 5:o Densammes den 29 sistlidne November e. m. på bordet lagda motion om tillökade löner för folkskole-lärare, samt åkerbruket rörande statistiska upplysningars samlande genom denna lärare-personal; 6:o Herr Printzenskölds. Carl, den 29 sistlidne November e. m. på bordet lagda motion i fråga om löneregleringen för Kongl.
Bevillningssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Mern., N:o 12. 1 N:o 12. Ank. till Exp. Utsk. den 24 Febr. 1841, kl. 1 e. m. Memorial, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktige heslut, rörande grunderne och 'vilkoren för Bränvins-hränningens utöfning samt afgifterne derför. V^id pröfning af förenade Utskottens Utlåtande N:o 5, i anledning af gjorde anmärkningar vid Betänkandet N:o 2, angående grunderne och vilkoren för bran vins-bränningens utöfning samt afgifterne derför, hafva Resp. Riks-Stånden i vissa delar stannat i skiljaktiga beslut; och få Utskotten i följd deraf, jemlikt ^3 Riksdags-Ordningen och 71 §. Regerings-Formen, härmedelst afgifva förslag, dels till sammanjemkning af de olika besluten, dels ock till voterings-propositioner, rörande sådane, af Bevillningsnatur varande frågor, för hvilkas afgörande, i händelse samtlige Riks-Stånden icke skulle i ett beslut sig förena, votering måste anställas i Förstärkt Stats-Utskott. Hvad härvid först angår grunden för rättigheten lill utöfning af bran vins-bränning, så hafva Preste-och Bonde-Stånden, medelst antagande af 2 $. i Utskottens vid Utlåtandet K:o 5 fogade förslag till Författning i ämnet, ansett denna rättighet böra hädanefter, såsom hittills, åtfölja jord på landet och i städerne, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet förklarat bränvins-bränningen icke vidare böra utgöra ett privilegium för jordbruket; Och som denna fråga, enligt Utskottens åsigt, är af ekonomisk natur, samt, vid dess afgörande, två Stånd stannat emot två, anse Utskotten, att, jemlikt ^5 §.
Det finnes icke mer än 4 andra stater i Sverige, som dermed kunna något när jemföras, och det är den lönebehaudling våra 4 lärda miiitärcorpser vidkännas, nemi. Flottan, Artilleriet, Ingenieuroch Topographiska corpserna. Jag fattar icke huru Sverige blir i civil embetsväg betjent. Det måtte ej ske annorledes än genom en besynnerlig instinct eller hyllning af förfädren, som gör, att sonen går och svälter efter fadren. Nu är det likväl icke nog dermed att ifrågavar. 11 H. 34 266 Den 10 Augusti e. m. secreterare är sä svagt nflönad för sina otroliga mödor; det Ur lika, om icke ännu mera oförklarligt, att han för så knappa medel kan få det för honom nödiga biträde. När hans medhjelpare suttit en hel dag och stundom mera för att plocka siffror ur alla inkomna och ofta ganska kluddiga uppgifter, och fått färdig en ganska operös tabell, har denne man förtjent 18 sk. r:gs. Han har förtjent det, som en man af arhetsclassen förvärfva!- dermed att han gått öfver gatan, och för detta låga pris får tabellverkets secreterare ändå pålitliga arbetare. Svenska tabellverket är utomlands till den grad aktadt, att om skickligen kunde lemnäs åt Englands Lif-assurance-compagnier att understödja det, skulle jag åtaga mig negociationen. För mig är särskildt bekant, att dessa compagnie!- anse så dyrbara de theorier och utgångspunkter, de hemta från vårt tabellverk, alt de för ingen del skulle vilja att detta verk upphörde eller försämrades. Jag anhåller på det högsta om Ståndets bifall till K. M:s proposition. Frih. Sprengtporten: Under åberopande af den reservation jag bifogat Ulsk:s första betänk, i denna del, anhåller jag hos Hr Landtm, om propos. till bifall å hvad K. M:s propos. innehåller i afseende på tabellverket.
3 • äfvensom å befrielsen från omsorgen med bevakningar, uppsägningar och omsättningar af kapitalet, finnas benägne att insätta sina penningar i jernvägsföretaget, hvilket i synnerhet skulle gälla om utländska kapitalister, som i sina egna länder under vanliga förhållanden hafva en lägre räntefot, än den i Sverige i allmänhet gängse; uppgående således det högsta belopp, som kunde komma i fråga att något år af staten till jernvägsbolaget utbetalas, till 129,600 r:dr b:ko, hvilken utgift likväl komme att i samma mån, som rörelsen på jernvägen och deraf härflytande inkomst tilltoge, successivt förminskas och sålunda kunde efter få år helt och hållet upphöra; — så har Kongl. Maj:t, med afseende å de väsendtliga fördelar, som skulle tillskyndas fäderneslandet genom ett väl ordnadt jernvägssystem och med kännedom deraf, att under innevarande riksdag väckta enskilda motioner, angående åtgärder till befrämjande af jernvägsföretag* i Sverige, ännu vore beroende pä Rikets Ständers handläggning, uti nådig skrifvelse af den 9 sistlidne Maj (intagen under N:o 85 i l:a sami. l:a afd. af bihanget till Rikets Ständers protokoll) till Stats-Utskottet öfverlemnat grefve von Rosens ifrågavarande underdåniga framställning, jemte de densamma åtföljande plankartor, profiler, kostnadsförslag m. m., på det Rikets Ständer måtte komma i tillfälle att närmare öfverväga, hvad åtgärd å det allmännas sida i afseende på detta för den inhemska handeln ooh industrien särdeles vigtiga ärende må vara att vidtaga.
Hvem har icke varit sjutton år, hvem vet icke hvad en önskan vid denna ålder vill säga, hur inbillningen, rik och glödande, stegrar hvarje njutning, hur våra känslors rikedom och värma ger färg och lif, vigt och värde åt allt? Edvard var förtjust öfver Albrekts sömn, hvilken tillät honom att ensam, utan frågor eller anmärkningar aflägsna sig; nu berodde det blott på att också undkomma Didriks vakande öga, men denne – som längesedan glömt att han någonsin haft äran se den vackra aktrisen, och hoppades att Edvards minne var lika klent som hans eget – var ganska lätt att narra, och med en hemlig önskan om en rätt lång och ostörd hvila för sin sofvande vän, skyndade Edvard, – med känslorna hos en skolpojke som springer ifrån sin lexa, – ut, och efter många omvägar stod han ändtligen med klappande hjerta vid porten af det hus adresskortet anvisat. Han mottogs i Agathas förmak af den lilla nätta kammarjungfrun han sett på ångbåten, med en betydelsefull min och ett knipslugt leende, som tillräckligt bevisade att han alldeles icke var oväntad. Hon försäkrade honom med en mycket trovärdig min, att hennes matmoder visst icke kunde mottaga någon, ty hon var sysselsatt att instudera den rol hon redan qvällen derpå skulle spela, och först efter flera föreställningar kunde hon förmås att anmäla den blyga älskarn, som med yttersta otålighet afvaktade sin dom och trodde knappt sin lycka då hon återkom med tillåtelse för honom att få inträda.
Lån förut år försedt med 2:ne Provincial-Låkare, med Sundsvall och Nätra till vistelse-orter, i Vestra delen af Lånet, ställen likväl finnas, som hafva ända till 30 mil och derutöfver, till den ort, hvarest Läkare år tillgänglig, och hvilka icke, såsom i en del andre Lån, kunna i sitt behof afLåkarc-vård hjelpas genom stationerande derstädes af Regementsoch Bataillons-Låkare, emedan sådane inom Vester-Norrlands Lån icke finnas; af Moses Johansson: att från Umeå, der Vesterbottens ende Provincial-Låkare bor, till de Norra 983 Stcits-Utskottcts Betänkanden. Socknarne i Lånet, år ett afstånd från 10 till 15 mil, och från samma Stad till Lappmarks Församlingarne mera ån 30 mil, samt af Johan Jacob Rutberg: att vissa orter inom Norrbottens Lån, hafva emellan 30 och 40 mil, till nårmaste Låkare-station; hvarjemte Utskotten,i afseende på detta sistnämnde Lån, förskaffat sig den upplysning, att der endast finnes 2:ne behörigen qvalificerade Läkare, nemligen en Provincialoch en BataillonsLåkare, med boningsplatser, den förre i Luleå och den sednare i Piteå, samt att då således öfre delen af Lånet vore den, för hvilken behof visade sig af tillgång till en Läkare, den föreslagne andra Provincial-Låkaren borde stationeras i Neder-Calix eller Neder-Torneå Socken.
Jag har redan förut haft äran anföra, huruledes det afslag, som tillförene vederfors LagUlsk:s nu åberopade hemställan, på intet sätt kan verka på det ifrågavar. förslagets afgörande; ty det är ju möjligt alt, ehuru kuren ej befinnes lämplig såsom substitut för ett straff, saken dock i sig sjelf kan medföra fördel. Det vore besynnerligt, om denna kur skulle vara utan all slags nytta, och likväl så alldeles motsatta intyganden mot dem mine värde motståndare inhemtat, från andra håll kunnat afgifvas. Det vill synas som metoden ej öfverallt haft samma verkan, men sådant beror naturligtvis icke blott på huru verkställandet sker, utan äfven på mängden och arten af de fresteiser, för hvilka patienten är utsatt efter densammas genomgående. Hr Akerman har förundrat sig öfver, huru jag kunnat ifrågasätta en nedsättning af dessa 3000 r:dr b:co. Det är gifvet att jag rätt gerna skulle önska att det begärda beloppet icke förminskades; men, då en af StalsUtsk:s ledamöter förklarat lillgångångar ei finnas till det belopp, som motionären begärt, vore det efter min tanka orätt att låta hela idéen falla, derföre att man ej kan få fullt så mycket penningar, som önskas. Jag har här förut yttrat den öfvertygelse, att kuren om den verkställdes under offentlig kontroll på ett sätt som kan gifva den all den utsigt om framgång, som med densamma möjligen står att ernå, då borde den ock, efter hvad jag ville hoppas, verka derhän alt sådana Den 3 Maj. 367 inrättningar sedermera i följd af dess lyckliga resultat måhända sattes i verket genom enskild nitälskan. Kan emellertid alltså endast en mindre summa lemnäs, så bör man ej försmå den, utan hellre, för att bereda saken någon framgång, nöja sig med det ringare belopp, hvarmed försök kunde göras. Det torde ej höra lemnäs obemäldt att jag skulle kunna åberopa en af en garnisons-officerare här i staden mig meddelad upplysning, att, vid hans kompani, ifrågavar. kur med framgång blifvit begagnad. Enligt min enskilda öfvertygelse kan det sålunda ingalunda anses så alldeles afgjordt att kuren är oanvändbar.
Återremitterades Stats-Utskottets den 13 och 20 dennes på bordet lagda Utlåtande: N:o 76, i anledning af Rikets Ständers Revisorers åren 1835, 1837 och 1839 afgifua berättelser 0111 samma år verkställd granskning af Stats-Verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1832, 1833, 1834, 1835, 1836 och 1837. S. D. e. m. Återremitterades Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 13 och 20 dennes på bordet lagde Betänkande N.o 24, i anledning af väckt fråga om närmare bestämmande af sättet för kohlmätning inom Bergslagerne. S. D. Föredrogos ånyo och bifollos Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 13 och 20 dennes på bordet lagda Utlåtanden: N:o 22, i anledning af väckt motion om inrättande af ett Carlius i Carlshamn. N:o 23, i anledning af väckt motion om förändring i sättet att efterlysa brottslingar. N:o 25, i anledning af väckt motion om anläggande af en Köpingvid Vrigstad i Jönköpings Län. S. D. Återremitterade Ridderskapet och Adeln Lag-Utskottcls den 13 och 20 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 42, öfver väckta motioner om Förliknings-Comileers inrättande. S. D. Biföll Ridderskapet och Adeln Lag-Utskottets den 13 och 20 dennes på bordet lagda Betänkanden: N:o 41 i anledning af väckt fråga om ändring i 5 Capitlet 4 §. StraflBalken. N:o 43, i anledning af väckt motion, dels om rättighet för parter vid Idärads-Rätt, att före Tingets början erhålla underrättelse om dagen, då dem rörande mål skola till handläggning förekomma, dels ock, att föreskrifterna om tiden för vads erläggande och besvärs anförande emot Härads-Rätts beslut måtte ändras. S. D. Då nu ånyo föredrogs ej mindre Banco-Ulskotlets den 7 och 16 dennes Fröt.