Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid den af Utskottet nu verkställda granskning af Bankens styrelse och förvaltning efter nästförflutna riksdag, har Utskottet funnit, att Banko-fullrnägtige, under utöfningen af deras vigtiga och ansvarsfulla uppdrag, haft uppmärksamheten städse fästad å Bankens säkerhet och förkofran samt myntvärdets orubbliga bibehållande; hvadan Utskottet vördsamt tillstyrker, att Fullmägtige må tillerkännas full decharge för de af dem från den 15:de Oktober 1862 till och med den 15:de Oktober innevarande år vidtagna beslut och åtgärder. Stockholm den 27 November 1865. Stockholm, tryckt hos A. Cedergren, 1865. Banko-Utskottets Memorial N:o 4. 1 IV: o 4. Ank. till Exp.-Utsk. den 28 Nov. 1865, kl. 1 e. m. Memorial, med återlemnande af åtskilliga till. Utskottet remitterade motioner. Hedervärda Bonde-Ståndet har, enligt protokoll af den 8:de, ll:te, 13:de och 18:de dennes, till Banko-Utskottet remitteradt följande motioner, af hvilka de fyra först upptagna till Utskottet ankommit den 23, samt den sistnämnda, den 25:te denna månad, nemligen: l:o af Riksdagsfullmägtigen Per Nilsson från Christianstads län, som föreslagit: att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t anhålla, om upphäfvande af Kongl.
Den, sorn bifaller Sammansatta Stats-, Bevillningssamt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottets uti dess Memorial JU 43 gjorda, af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet giilade, hemställan, att hvad af den tilli folkundervisningens bern till R. St. Stats-, B ev.- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utshottets Memorial JYi 50. främjande anslagna halfva personliga skydds-afgiften icke är för vissa bestämda behof anvisadt skall ställas till Kongl. Maj:ts nådiga disposition, att till folkundervisningens befrämjande användas, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Yinner Nej, antages Borgareoch Bonde-ståndens beslut, att hvad af ifrågavarande anslag icke är för vissa bestämda behof anvisadt skall ställas till Kongl. Maj:ts nådiga disposition, att till folkundervisningens befrämjande användas, företrädesvis till de mindre förmögna församlingarne. Stockholm den 4 Februari 1858. STOCKHOLM, tryckt hos Eri‘c Westrell, 1858. Sammansatta Statsoch Lag-Utskottets Betänkande M öl. i N:o 51. Ank. till Exp.-Utsk. d. 5 Febr. 1858, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om stiftande af en lag rörande af skedande af Statens embelsoch tjenstemän, som i följd af vansinne, lamhet, blindhet eller annan obotlig sjukdom längre lid varit urståndsatte alt deras tjenster bestrida.
Hvad är motsats till dygd? Hvad är två gånger två? Idun Stockholm, N; r 46 (51?) Idun ensam _ Iduns M o d e l. fjortondagsuppl. Iduns M o d e t. Bam^arderoben Byrå.- kr. » » » 5 5 3 3 Redaktör och utgifvare: FRITHIOF Klara södra kyrkog. 16, 1 tr. J den af den yngre generationen dagliga pressen af J e n n y A l l m. telef. Rikstelef. man de 1646. Redaktionssekr. : J. det f r u Elma för ljusna och höra berättas en de älskligaste af som född Ström. För eller h e n n e Bland Men flertalet personer, i vårt som land, på 1840-talet kan man så Annonspris: 35 öre pr nonpareillerad. hvarje fredag För » Platssökande » o. » Lediga rlatser » 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Lösnummerpris 15 öre (lösn:r endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 Öre pr nonp.-rad. själf gaf den tanken gång, när en af i n till h u f v u d s t a d e n följde och få se ' blickar gjordt. kungl. Elma teatern, och om artister, 10:de årg Utgifningstid: en mande, var n o g detta n a m n obekant, m e n o m äldre förhållandena Billing, Nordling. sjungit april och profsjnnga för någon profsjöng för hofsångaren resultatet bjef, att h o n i Stockholms vistades Bro län. hon met, men i den Stockholmsfrämflickan fara sakkunnig. Då 1 juli vid 1836, så- elev. Billing. nyligen namnen på de ännu Linds kamrater vid kungl. teatern. äfven nämner sceniska meddelades HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Elma dessa förekom Tryckeri Fredagen den 19 november 1897.
Jag skulle önska, alt den siste värde talaren, då han lifligt intresserar sig för saken, ville undanrödja dessa betänkligheter hos Utsk.; och jag försäkrar honom, att Utsk. då skall lättare finna sig böra gifva efter för Hr Gyllenhaals framställning, än af de skäl, hvarpå han grundat densamma; ty skälen för undantagen böra vara noga uppdragna, om Utsk. skall kunna förmås att gå ifrån sina principer. Principer böra bibehållas rena, äfven om de mången gång synas i tillämpningen obilliga. Gr. Frölich, David: Jag hade den äran förena mig vid remissen af Hr Gyllenhaals motion uti den framställning, motionen innefattade; men jag tillstår, att jag finner mig brydd att nu ytterligare förena mig uti hans begäran, åtminstone sådan som motionären motiverat densamma, icke derföre att hvad jag yttrat i frågan i ett föregående plenum, i min tanke, på något sätt derföre lagger hinder, utan dels, i anledn. af den upplysning, den siste talaren lemnat, samt dels ock ännu mer, — jag säger detta öppet till den värde motionären — i följd af det sätt, hvarpå han utfört och ut - Den 5 Maj e. m. vecklat motionen. Jag ber att få säga, att jag anser det högst oparlementariskt att framdraga icke allenast särskildta Stånds jemförelsevis till hvarandra lemnade tankar inom Utsk., utan äfven anställa en liqvid dem emellan, så att någre corrigeras och andra loftalas och berömmas för sina tänkesätt och åtgärder. Om det så skall gå till i fortsättningen af statsi egleringcns pröfning, så vet jag ej hvar vi stanna. Det måtte vara nog, alt vi i hvarje sak anföra hvad till saken hörer; och den värde motionären är sjelf för mycket hemmastadd i mål och ärendens behandling, för att icke fatta hvad det vill siiga, att yttra hvad saken icke angår. Dä jag yttrat detta, hvartill jag ansett mig tvungen, hoppas jag han lemnar mig tillgift derför, emedan det icke är ämnadt att vara personligt emot honom, hvilket jag finner mig böra förklara, enär hvad jag sagt möjligen skulle kunna af honom illa upptagas.
Jag anser icke, att Ekon.-Utsk:t lösligt behandlat frågan, då Utsk:t föreslagit icke allenast att en komité borde nedsättas för att behandla frågan, utan ock att K. M., efter pröfning af denna komités förslag, skulle öfverlemna detsamma till Ständerna, hvilka, sedan Lag-Utsk:t först upptagit det till pröfning, ytterligare skulle derpå visa sin skarpsinnighet. Jag föreställer mig nemligen, att en representations-förändring icke kommer så snart till stånd som denna fråga. Om nu R. St:r vilja att Utsk:t skall utarbeta frågorna rigtigt fullständigt och omfattande, så tror jag att vi komma in på ett område, der vi lätt skulle fara vilse. Jag vet väl att rättigheter och skyldigheter skola motsvara hvarandra. Jag vet också, att under begreppet ömsesidiga rättigheter emellan jordegare och vattenegare förekomma en mängd specialiteter, som dock här icke behöfva uppräknas, .lag vill blott nämna, att fiska är föremål för enskild egande-rätt, att bryggor, om de rifvas, förorsaka kostnader, som måste ersättas, att seglationen på en sjö kan blifva afbruten o. s. v. Afven vet jag att vattnet betraktas af mången såsom en res nul lius, på samma sätt som luften. Men så är det dock icke. Man har sagt, att det vöre ohelsosamt att uttappa vatten. Det är möjligt, att några sjukdomar kunna deraf uppkomma; men i allmänhet tror jag motsatsen. Jag tror snarare att trakter derigenom blifva fruktbara, äfvensom genom att på samma gång underdika jorden. 358 Den 11 Februtri e. m. Jag upprepar ännu en gång, att jag icke skulle haft något emot, om Betänkd varit annorlunda formuleradt; men jag anser det medföra en onödig tidsförlust, att inflicka ord, som ändock icke kunna göras absolut fullständiga. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: lfrågav:de Betänk, är redan af tre Stånd bifallet; vi tala således nu endast för vårt nöjes skull. Om R. o. Ad. vill dermed fortsätta, står det Ståndet fritt, men visserligen går en dyrbar tid derunder förlorad. Frih.
Prot. 1810 och 1841. 4 Sami. 1 Afd. 8 Band. 20 Häftet. Stats-Utslcotlets Utlåtande. y N:o 4g,6. ning, sorn ock i öfrigt, hvilka, enligt nu gällande föreskrifter för XCungsladugårdars. ularrendering, höra arrendatorerue deraf åläggas. Af de Utskottet tillställde handlingar inhemtas: att, sedan genom Kongl. Brefven till Kammaroch Commerce-Collegierne af den 12 Februari och den 27 Qctober i8or samt Collegiernes, på grund deraf, utfärdade Contract den 3 December 1801, Kungsladugården Starby, som förut varit utarrenderad till Wadstena Kammarduksoch Linne-fabriks Bolags Intressenter, blifvit till Capitainen H. S.
För fullgörandet af denna nådiga föreskrift har Fdngvårds-styrelsen, efter afvaktad erfarenhet, om och i hvad mån tillämpningen af ej mindre högstberörda författning, än de nya stadgarna angående folkundervisningen och fattigvården, kunde minska eller tillintetgöra behofvet af så beskaffade anstalter, infordrat upplysningar från Kongl. Maj:ts samtlige Befallningshafvande om behölligheten och vidsträcktheten samt den ändamålsenligaste inrättningen af dylika anstalter för hvarje serskildt län. Enligt dessa upplysningar, funnos anstalter af ifrågavarande beskaffenhet redan inom Malmöhus, Götheborgs och Bohus, Nyköpings samt Upsala län, hvilka anstalter dock inom de 3:ne sistnämnde länen ansågos behöfva utvidgas; och skulle, jemlikt Kongl. Maj:ts Befallniugshafvandes i Malmöhus län yttrande, tvänne ytterligare förbättrings-anstalter, den eria å landsbygden för manspersoner och den andra i stad för qvinnor, inom samma län erfordras. Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Linköpings, Stora Kopparbergs, Jemtlands och Westerbottens län förordade enahanda anstalters bildande uti dessa län. Utaf Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Vesternorrlands län föreslogs, att i länets städer måtte inrättas ett eller två arbetshus, der sådana unga personer, hvilkas elaka böjelser gjorde korrektionel behandling nödvändig, äfven från öfriga delar af länet borde mottagas. Inom Hallands, Kalmar och Gefleborgs län ansågos meranämnde förbättrings-anstalter för närvarande icke behöfliga. Inom Kronobergs, Skaraborgs, Elfsborgs, Örebro och Wermlands län funnos väl föreningar redan bildade, hvilkas verksamhet hufvudsakligen inskränkte sig till att söka förbättra vanvårdade barn genom deras utackorderande bos pålitliga och välkända fosterföräldrar, men för dessa föreningars, af behofvet påkallade, utvidgade verksamhet skulle bidrag af allmänna medel vara erforderliga. Kongl.
13, äro stämpling underkastade, än med det elier de till redskapen hörande rör och afkylnings-redskap. Pannans hela cubik-inneliåll mätes med vatten till öfversta kant eller läckande brädd. Om hatten är försedd med en eller flera luckor, eller någon annan öppning, än ångröret, skall den vid mätningen påsättas, och redskapen uppmätas till öfversta Bih. till R. St. d 2 Nov. 1840. luckans eller öppningens nedre kant, till så stor höjd, som mäsk deri kan inrymmas. Halten skall äfven uppmätas till hela sitt cubik-innehåll, och, om han innehåller mer, än -|:delar af pannans rymd, öfverskoltet ingå i pannerymdsberäkningen. Den del af hatten, som är ämnad alt nedskjutas i pannans eller bröstets öppning, ingår ej i mätningen till större del, än hvarmed den öfverstiger ljtums höjd. Mäsk\ärmare uppmäles till hela sin rymd, med afdrag för derigenom gående rör. Yid uppmätning af panna, försedd med aftappningsrör, skall intet afdrag för det senares innehåll ega rum. Lösa rör och afkylnings-redskap undersökas af Jusleraren, som å slämplings-beviset antecknar deras dimensioner och beskaffenhet. §. 13. På hvarje panna, utom af tackjern, och på hvarje lill den ena eller andra hörande hatt, stängsel-skifva, löst pannbröst, mäsk värmare eller rectificator, som utgör serskild redskap, skall Justerare med stämpel utmärka begynnelse-bokstäfverne af sitt namn och årtalet, då uppmätningen skett, samt derjemte å pannan redskapens uträknade rymd. Stämpeln å pannan sättes på halsen eller hennes öfversta del, och på den öfriga redskapen, der han, ulan att skada den, blifver bäst synlig. §. 14. Enskild man, som kallar Justerare från dess hemvist, för att mäta eller stämpla bran vins-redskap, skall godtgöra honom resekostnad och arfvode såsom för andra embets-förrättningar.
Creditsedlars jnlösen, angående 3io, 38o. „ Tjenslemäns vid dess Control-Verk ansökning rörande löner och pensioner 3ii. „ dess befullmägtigande att till Götha Canal-Bo lags disposition sätta den för Canalens underhåll deponerade summa 312. „ Fullmägtiges der och i Banken rätt att beho Riksgälds-Contorets f. d. hus 353. , Preste-Ståndets Archivaries Dito 400. „ angående utgifvande af det i General-Cassan befintliga förråd af Riksgäldssedlar 377. , förändring i tiden, inom hvilken den af all männa bevillningen anslagne summa bör hållas Stats-Contoret tillhanda 38g. „ indragning af tjenster 402< „ disposition af Lappmarks Ecelesiastik-Fonds dit levererade tillgångar 408. j» en förändrad inredning af dess förra hus, ang. 421. >» Reglemente derför . 44^, 462, 470, 472, 474. » Cassa-creditiv å Banken, angående q/\6. Riksgälds-sedlar: inställande af sådanes vidare utgifvande i58. » förändring i grunderna för approbation af för slitne sådane .. 298. Riks-Stat: öfverlemnande deraf till Rikets Ständer 46g. Riks-Stånd: aflöning för Cancellier och Yaktbetjening derhid 16, 282, 3oo, 348. Riks-Ståndens Protocoll: kostnader för tryckning deraf, angående 72. » »> upprättande af register dertill samt kostnader för detsammas tryckning ^74. Rinkeby: ansökning om befrielse från arrende deraf : 7. Rior: anläggning af sådane, angående . i53. Rogberg, Professor: pension för dess efterlemnade Enka och Barn, ang. 431. Roman, Protocolls-Secreterare: ansökning om löne-ersältning 432, 454. Ronneby Köping: anslag för hamnbyggnad derstädes 124. Rosersbergs
Jo, ett ännu större hopande af kapitalet, rikedomen, magten på få händer, en mera allmän fattigdom bland alla klassers arbetstagare, en fattigvårdsbörda, som skulle rent af förlama all högre utveckling, männens förvandling till blott och bart drönare i samhället och dermed ett allmännare öfverflyttande af skyldigheten att försörja familjen från mannens, faderns, skuldror till hustruns, moderns, alldeles som » I kupéen ». Vi qvinnor ega menniskans rättighet att söka hvarje arbete, som egnar sig för våra anlag, och dessa arbeten äro i mångafall likamed mannens. Men vårt arbete skall — der ej nöden skrifver sin sorgliga lag — vara mer än en » kamp för tillvaron »; det skall vara en god insats i kampen för att befrämja det sedliga och ädla i folklifvet, en kamp för det sedliga lifvets höjande bland oss, som bo och bygga i Sveriges land; en kamp hand i hand med mannen mot allt det låga och usla, som vill förnedra menniskan. Och denna kamp kan föras med lika stor framgång i det stilla hemmet, under de husliga bestyren, som uti det allmänna lifvet. Arten af vårt arbete måste j u vara olika och rätta sig efter hvar och ens gåfvor och förhållanden; men anden deri skall och kan vara den samma. Kärlekens ande, som äfven är den sanna vishetens. Han öppnar våra ögon, så att vi lära oss se, om vår större eller mindre gerning är till gagn för det allmänna på samma gång som till vårt eget och vår närmaste omgifnings, så att de, för hvilka vi i första hand skola vara till stöd, hjelp och glädje, må kunna se vårt arbete med fröjd och icke med suckan, ty detta sei I r-v | I K l l_S \ J IN användas och marginal lemnas. Namn och adress torde alltid noga anglfvas, och kan fullkomlig diskretlon från redaktionens sida påräknas nare är sannerligen hvarken oss eller samhället nyttigt.
Jemväl räknat uppgörandet af årliga förmyndare-redovisningar, framställt det förslag, att Förordningens i § måtte erhålla ungefär följande lydelse: »Förmyndare skall för hvart tredje år afsluta räkning öfver allt det han har om händer, och, derest sådant af gode män, socknenämnd eller närmaste fränder äskas, uppgifva den säkerhet, hvaremot den omyndiges reda penningar utsatte äro, och ingifve sist fjorton dager derefter den räkning jemte en duplett deraf till gode männen eller socknenämnden. Den duplett, hvarom nu sagat är, skall, försedd med gode männens eller socknenämndens intyg att förmyndareräkningen aflemnad och granskad blifvit, till förmyndaren återställas och af honom ingifvas i stad till Rättens ordförande eller den, sorn å Rättens vägnar handlingar emottaga bör, sist inom fjortonde dagen efter det räkningen från gode männen vederbörligen påtecknad återfåtts, och å landet till Häradsrätten sist å det Ting, sorn infaller näst efter det, då räkningen, på sätt förut föreskrifvits, från gode männen eller socknenämnden återfåtts. Sker det ej, förelägge Rätten förmyndare vid lämpligt vite, att sin omförmälda skyldighet fullgöra. Öfver hvad sålunda förekommit, skall anmärkning göras i den förteckning, hvarom ofvan är stadgadt. Tillägg: A de till Rätten inkomna redovisningar teckne ordföranden bevis om af Rätten verkställd granskning, men må icke särskildt protokoll deröfver utskrifvas. Saknar omyndig tillgång, meddelas sa väl Rättens bevis, som gode männens eller socknenämndens granskning gratis.» Riksdagsfullmägtigen Jöns Andersson åter har inskränkt sig till alt föreslå »ett sådant tillägg till ifrågavarande författning, att protokollsutdrag öfver de inlemnade summariska uppgifterna hvarken må utfärdas eller lösas, derest förmyndare sådant icke begär eller sjelf bekostar», — ett tillägg, som motionären ansett behöfligt, enär det skulle visat sig att till och med protokollsutdrag öfver hvarje till Rätten inlemnadt summariskt utdrag måst lösas.
Ständers Stats - Utskotts Utlåtande} angående de till Saltpetertillverkningens upphjelpande i Riket an* slagna medel. Stats~XJtskotlets Betänhandenl 1689 T\ll Stats-Utskottet hafva Riksens Högh Ständer remitterat deras till StatsBaijeeroch RiksgäldsVerkens öfverseende tvr 1817 valde Revisorers, uti deras, angående Stats-Verket, afgifne Berättelse den 20 sisth November gjorde anförande, det Revisorerne iqljämtat, att utaf den Fond, som under benämning af Saltpeter» medel, är samlad af Stats-anslag och Saltpeter?, lösnings - medel,. en Summaaf .utöfver300,000. R:dr, vöre att beräkna sorn Statens tillgång, hvaraf' 15 2,000 R:dr f\iniio3 insatte på Afskrifning?- Rakning i Götha Canal, en itel äter ut* länte dels emot inteckning, dels ruan förskrift ven Ränta och återbetalnings skyldighet, en del såsom bi t rade lerrmad den -under Kongl. Commerce - Collegii disposition stående ManufaCturFoncf, och en del uti Kongl. Ränte Kammaren innestående; och hade Revisorerne, då desse medel, ehuru änsiagne till vissa behof, likväl icke kunde t.nnorlunda anses, än sosorn en Statens tillhörighet, så vidt de icke för ändamålet blifvit använde eller äro er forde r
R:dr lönetillökning åt Rektor — måtte af Rikets Ständer beviljas, med tillsammans 6,000 R:dr. 62 * Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123. 48:o. Uti lS:de punkten af det Kongl. Maj:ts Proposition åtföljande StatsRåds-protokoll meddelas, hurusom hos Kongl. Maj:t Rektorn vid Piteå lägre elementar-läroverk J. P. Huss underdånigst anhållit om beviljande af ett årligt anslag, räknadt från slutet af sistlidet års vårtermin, af 500 R:dr R:mt, utöfver det belopp af 2,500 R:dr, han, enligt sednast fastställda lönereglering för rikets clernentar-läroverk, eger att uppbära, eller ock, derest nämnde anhållan ej kunde beviljas, att Kongl. Maj:t täcktes till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition om anvisande af omförmälda belopp, såsom årlig förhöjning i sökandens lön; — och hade, till stöd för denna underdåniga anhållan, sökanden, hvilken alltsedan år 1825 varit anställd såsom Kollega vid elementar-läroverken i Hernösands stift och år 1337 utnämndes till Rektor vid Piteå skola, i underdånighet anfört: att de med samma befattning förenade löneförmåner, enligt 1858 års lönestat, utgjorde 3,000 R:dr, hvaraf ock sökanden, sedan han förklarat sig villig underkasta sig de förändringar i afseende å tjenstgöringsskyldighet, som framdeles kunde föresltrifvas, varit i åtnjutande; att, till följd af det nya på real-linien fullständiga elementar-läroverkets förläggande till Luleå, Piteå skola blifvit förvandlad till tvåklassigt eller, med anledning af särskildta förhållanden, tillsvidare treklassigt läroverk, hvarigenom rektorslönen derstädes blifvit nedsatt till den i gällande stat för tvåklassiga skolor bestämda, eller 2,000
Då tyckte fru von Horst, att vid det här laget kunde allt vara klart. Hon tog ett par prisar ur sin stora förgyllda dosa, hvilken, liksom innehållet, det mest oförlikneliga Norrköpingssnus, var en gåfva af den ärade vännen, tittade efter uti spegeln, om mössan och lockarne hade sin behöriga form, och med en högtidlig lyckönskan på läpparne, öppnade hon förmaksdörren. Om någon gengångare, från en längesedan förfluten tid, mött hennes blick, hade hon svårligen kunnat blifva mera häpen än nu, då från tröskeln midtemot den, på hvilken hon sjelf stod, grosshandlaren Billings långa, något framåtböjda gestalt stirrade emot henne, liksom förvandlad till en bildstod. Den svarta tillernade brudgumsdrägten, som han bar i följd af aftonens högtidlighet, de blixtrande ringarne på fingret och de ännu mera blixtrande diamantsoch topasnålarne mellan de bländande hvita vecken, som framskymtade under vesten, allt detta, i förening med det likbleka ansigtet, gjorde att fru von Horst tvekande drog foten till hälften tillbaka öfver tröskeln. Hela hans figur påminte lifslefvande om den döde gästen i Herbesheims saga, om hvilken traditionen förmäler, att han en gång hvarje århundrade, uti alldeles lika drägt som Billing nu bar, vandrade några veckor på jorden, under hvilken tid han utvalde trenne fästmör till föremål för sina elaka afsigter. Och dessa voro, att sedan han tjusat och dårat dem med smicker och löften, befunnos de alla tre, samma natt den döde gästens grasserande upphörde, döda i sina sänger, med hufvudet vridet bakfram. – Som sagdt är, fru von Horst tyckte sig tydligen se den omnämnde döde gästen. Hon sansade sig likväl snart; ty för det första erinrade hon sig, att han borde uppträda under fastlagstiden, och för det andra blygdes hon att låta så skrämma sig af sin egen inbillning. Dristigt drog hon derföre foten tillbaka, och lät nu sina ögon följa samma riktning som herr Billings, hvilka voro fastvexta vid något föremål åt en annan sida af rummet.
De händelser, 10m föregingu 1809 och Banco-TJtskottets Betänkanden. 445 lo arens Riksdag hade fördjupat Riket i skuld; detta föranledde då Varande Ständer till en titsläppning af Banco-Sedlar, sorn hvarken var förenlig med Banquens egentliga bestämmelse, eller, efter min tanka, med Nationens båtnad. Jag behöfver ej upptaga de Höglofl. Utskottens tid med ett upprepande af hvad som så många förut tält och skrifvit, till pris eller tadel af denna åtgärd; — den beredde mi hända allmänna fördelar för landet och för mångå försigtiga odlare, då den fortare än annars verkade den större production hvaröfver man likväl ej länge sedan beklagade sig; — men den beredde tillika hågen för öfverSpinda företag i alla förhållanden. Det vat förlåtligt) att denna öfverspänning fortsattes till 1815 års Riksdag; ty man hade först nyss före denna Riksdag, oell i synnerhet tinder densamma, öppnat ögonen på dén våda, sorn. den hastiga mynt-förökningen, dels beredt,dels ännu kunde bereda den mindre bevandrade och förutseende speculanten. — 1815 års Stan» der voro derföre då pligtige, att söka bevara de genom mynt-förökningen förförde medborgare, sorn öfverdrifvet skuldsatt sig, från förstörelse genom för hastig indragning af Se» delstocken. — De uppfyllde denna pligt, då de beslöto upphörande af vidare amottissering, och förklarade Banco-Sedelmassän böra förblifva vid dess då varande belopp. Samma Ständer gjorde afven rätt deri, att de då beslöto Fastighetsoch Odlings-Län för den genom conjuucturen i skulder inlåckade ocH. be - 44® Santo * UtskotZets Setänkanden. tryckte jordbrukaren. En förändrad princip borde likväl kunna förutses, och den visade sig äfven redan hos 1818 års Sfänöer, då väl egentligen Filial - Disconternes fallissement, men derjemte Banco-Sedlarnes ,al!t mer och mer fallna värde, gjorde nödigt, att något inskränka credit-väsendet.