Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Domare är af jäf eller sjuklighet hindrad att sin tjenst förrätta, och Kongl. Hof-Rätten förordnar, i hans ställe, en person, som är längre hort boende, Domaren skulle få vidkännas en kostnad, den han ej vållat; och bar Herr von Hartmansdorff", August, instämt med Herr Tham, under anförande af ett exempel derpå, att ifrågavarande kostnad, vid ett uppgifvet tillfälle, uppgått till icke mindre än gi R;dr Banco; samt inom Vällofl. Borgare-Ståndet: Af Herr Landegren, med hvilken Herr Gezelius sig förenat: att i omförmäldte fall, eller ock då Domaren, sysslosatt med ordinarie Ting, icke kunde förrätta urtima Ting i civila mål, eller sådane Häradseller - Besv. och Occon. Utsk. ler Bostiills-syner, för hvilka Reseoch Dagtractamentes ersättning honom tillkommer, berörde stadgande syntes vara orättvist, emedan Domaren ej bör vidkännas kostnader derföre, att han är beslägtad med någon af parterne, eller derföre, att han, på en och samma gång, ej kan utöfva Domarebefattningen på flera ställen, och hall, vid inträffande sjukdom , i alla fäll förlorar det betydligaste af sin inkomst, eller sportlarne; Af Herr Modin3 som, delande den af Herr Landegren framställda åsigt, yttrat, emot Utskottets förslag, samma betänkligheter, som Herr Tham sökt gällande göra; och Af Herrar Weser och Crorij som förenade sig med Herr Modin; tilläggande den förstnämnde, alt icke på alla orter funnos Extra Ordinarie Tjenstemän, som kunde till Domhafvandes Vicarier förordnas.
På skrifbordet står ett kabinettskort i ram. » Hvem är det? » frågar jag litet tanklöst. » Min man. » Det borde jag förstått. V i byta samtalsämne, men mina blickar drogos ovillkorligt mer än en gång till dessa vackra uttrycksfulla drag. Fru K. ville nödvändigt bjuda på ett glas vin, och medan hon ordnar därmed, vill jag passa på och berätta det lilla jag vet om henne. Hon lät mycket tala om sig som flicka, ty hon sågs ofta på gatorna i Bergen tillsammans med en ung begåfvad filosofie kandidat. Att de älskade hvarandra, trodde folk sig veta, men någon förlofning hördes ej af. Han var sjuk. Hur sjuk visste ingen mer än han och hon, och någon framtid hade han ej att hoppas på. Två somrar följde hon honom till Lofthus — till den undersköna Villa Ringgolfsnes — där han försökte uppehålla bröstsjukdomens härjningar. Hon vårdade honom, och man faun det opassande, att hon gjorde det utan ring på fingret. Hade hon bara det haft, skulle hvar och en funnit saken naturlig och som sig borde — åtminstone om hon haft en mor eller tant bredvid sig — nu dömdes hon strängt. Mer än en gång hade han och hon talat allvarliga ord med hvarandra och frågat sig, om de för världens skull vore skyldiga att offentligt erkänna sin kärlek och låta mängden blicka in i sitt allra heligaste, när det mellan dem aldrig kunde bli annat än ett sjä- larnas förbund. Någon förtrogen hade de ej, och det väckte stor uppståndelse och förvåning, när de — två dagar före hans bortgång — • läto viga sig vid hvarandra. Att gifta sig med en döende man var inte afundsvärdt. Hade han haft förmögenhet, hade det ej varit att undra på; men nu tyckte lite hvar, att hon hade föga glädje eller nytta af sin frutitel. Den man, som älskat henne, hade dömt på annat sätt; ty han visste, att när han gaf henne sitt namn, han också gaf henne det dyrbaraste en människa kan vinna — och som kvinnan så sällan ernår — frihet och oberoende. Fru K. lefver ett rikt lif, och om man än finner henne lite egen, klandras hon ej, ty som ung änka kan hon göra ungefär hvad hon vill.
JJtl. N:o 118.’ förbehåll och det deraf ålit hittills orsakade lunder för anställandet af en allmän och rätt' vis Rotejemkning, afstyrka alitsa jemväl Rikets Högloflige Ständers bifall till hvad af Herr Frihei re Boije och Riksdags-Fullmäg' tigen Pehr Pehrsson i denna omstäii' ilighet föreslaget blifvit. Med anledning af Herr Ribbings, Arvid, ofver förevarande angelägenhet yttrade åsigt, hafva Utskotten skolat upplysa, att de besvär öfver den är 1814 tillförordnade Rotering!' Commissioriens åtgärder och afvikelser från er' hallert Instruction, hvilka i rättsväg blifvit hos Kongl, Majit i underdånighet anförda, längese' dan äro pröfvade och, sa vidt möjligen ske kun' r>at, i Nåder afhulpne; hvaremot de tryckande olägenheter af Ordinarie Roteringen, deröfver nu inför Rikets Högloflige Ständer klagas, liuf' vudsakligen igenfinnas i 18 tr års Extra Roteringsförrättning, hvars ojernna och derföre ofverklagade fördelning af Roteringsbördan b 1 ifvit i Ordinarie Kneck tehållet till stor del bi' behållen, såsom följd af det förbehåll, Malmöhus Läns Rotehållare, vid den i ämnet (örsta gången hållna sammankomst, fästade vid åtagandet af sistnämnde onus, och Kongl. Majit, genom Dess senare Nådiga Proposition , af den 23 Mars 1813, Sjelf täcktes föreslå, såsom etc vil' kor för båda Länens Ordinarie Ruter ingspligt, Statssamt Oec.-ZJtsli. Uti. N:o 118 21 ett vilkor, sorn af Christianstads Läns Rotehållare da jemväl antogs? vid hvilket förhållande de förenade Utskotten icke, pä sätt Herr Ribbing synes fordra, kunna uppgifva något förslag till en allmän Rotejemkning inom Skäne, med mindre oftaberöide förbehåll varder undanröjd t.
N'.o 5o klaring finge förbindande kraft, änskönt Rikets Ständer sig deröfver aldrig utlåtit, men ett af Ständerna uppgjordt förslag till förklaring af Lagen förföile deremot, enär Ko-i uungens höga bifall dertill under Riksda-»’ gens lopp uteblefve. STOCKHOLM, jEtmäns och Granbergs Tryckeri,1 i8*g; Constit.-Utshis Memorial, N:o 5'. i N:o 5i. Memorial > ined förslag i ill ändringar i Tryckfrihets - Förordningen och lill ny Redactioii af sdtnina Grundlag; De förslag lill ändringar i Tryekfi ihetsFörördningeti, soni Constitutinns-Ulsköllet lin får vördsämligen framlägga, ;it ö väsendtligen liom Ladti eller härledda från en af Hans Excelleliée Herr Gfefve Giistäf Lager, bjelke till TJtskotlel mntiohsvis inhmnäd, oell jemväl i tryck iilgifven, A (handling om Ti yokfriheteri, -— eii Skrift* hvilken i hög grad fästat oell förtjeiiat Utskottets npUiärksämhel. Halis ExdellenCe Herr Grefve i.ager bjelke framställer i nämnda Afhandling följande liufvudsakligä tholi »iler : i :o Att Tndragnings-msgten af Tidningar och Periodiska Skrifter niå, thed förutsättning af de liar fiedäh, Under Klris -J, 3 & 4, föreslagnä äiidringars antagande, lullkoHiligert Upliöra; Hvadan ur ihi gällahdu Tryekfrihels-Läg \ §:s 8:de niohient skhllti hell och hållet Utgå. i>.:o Att vissa, iiti Ingressen till 3 dels i Saliimä ordföljd, dels omkastadt, iimehålU lia, men till olika syften hörande Lag -r s tu cl — gauden inå skiljas i tvänfie moinenter, Sfi ätt Bill. till Rihs-St.
Slina skiil äro, att räntan varit sä förr; att banken af dessa lån endast skördar vinst utan risk, emedan bankstyrelseu äger att bestämma bcläningsvärdel; alt om vi befinna oss i en period af ganska liten sedelstock i allmänna rörelsen, intet lämpligare medel gifves att öka densamma, än utställandet af sedlar på metallisk valuta. Jag anhåller, att denna motion varder lill BancoUtsk. remitterad. Remitterades lill BancoUtsk. Hr Lagerhjelm, Pehr, anförde vidare: Jag har en motion att göra i bevillniugsväg. Enligt nu gällande bevillms-förordn. utgår bevillning af stångjerns-smidet med minst !, af ortens hammarskatlspris. Verkan häraf har varit, att i Orebro län, hvarest minimibevillningen är 8,200,000 r:dr i rundt tal och bevillningstaxeringen uppgick 1842 till 8,400,000 r:dr b:co, sattes taxeringsvärdet på stängjernssmidet och manufacturen till 3,900,000 r:dr b:co, eller nära hälften. Jag öfverlemna!- till Utsk. alt bedomina, om della kan vara billigt under en tidpunkt, dä jernlillverkningcn lider af ett så ögonskenlig! betryck af den svåraste conjunclur; ett förhållande, en obillighet som pröfningscomiteerne dock icke kunna afhjelpa, emot ordalvdelsen i bevilln.förordn. Jag föreslår, att delta minimum uedsättes frän ^ lill ,'8. Frih. Oxenstjerna, Carl: Jag anhåller ali få förena mig med liv Lagerhjelm och instämma uti den af honom väckte motionen samt att lill densamma få göra det tillägg, ali icke blott det i omförmälde fall enligt bevilln:s-stadgan bestämde minimum af J af hammarskattspriset mätte nedsättas till , utan 1 11. 57 i50 Den 2i Augusti e. m. afven det i samma fall beslämde maximum af A matte förändras till J.
Med-Ståndens beslut, i afseende på Tulltaxan, blifvit inhemtade, gillade, hvad Utskottet i 6:0 anfört, angående erläggande af tullumgälder för de varor, som inkomma för de Kongl. Personernas egen räkning, och för de utländska Beskickningarne, likväl med rättighet till restitution af samma tullumgälder, efter derom skeende anmälan, (Betänkandet N:o 21, pag. 25); godkände., hvad under 7:o förekommer, och af Utskottet tillstyrkt blifvit, angående en stadigvarande införsel-tull å spanmål för 5 år, mot afgifter, sorn i Betänkandet N:o 21, pag. 27 finnas upptagna, samt att utförseln blefve fri, äfvensom den i sammanhang härmed föreslagna underdåniga anhållan hos Kongl. Maj:t, rörande ingåendet af handels-tractater med främmande Magter (Betänkandet Njo 21. pag. 28), och kommer i öfrigt, hvad till denna punkt hörer, att vid genomgåendet af Tulltaxan tagas i betraktande. Hvad under r 8:0 förekommer, i afseende på tariffen för credit-upplaget och transito-afgiften, gillades, enligt Betänkandet N:o 21, pag. 28. Beträffande hvad under 9:o innehålles eller underrättelserna örn hvad vid Taxans veikställighet iagttagas bör, uppskiöt Slåndet med granskningen häraf, tilldess Taxan blifvit genomgången. Taxa för tullafgifterna å inkommande och utgående varor. De under Bokstafven A upptagne varu-artiklar blefvo, i afseende på tullvärdet, qvantiteten för tullberäkningen, införseloch utförsel-tullen, godkända, enligt Betänkandet N:o 21, med undantag af apotheks-varor , i afseende på hvilka Ståndet antog de i Utlåtandet N.'o 30, pag. 57 föreslagna bestämmelser, äfvensom i afseende på askar och dosor. Litt. B.
Väganläggning från Elfdals socken genom Särna 114,891. 8,000: — Vägomläggning vid Nyckelby färjestad, på vägsträckningen från Fahlun till Stora Tuna, - — 600. 800: — Vägomläggning öfver Aspeboda bergen, på samma sträckning samt åt Smedjebacken, 11,283. 4,673: 16. Upsala län: Vägförbättring vid Knäppingeoch Hannnarby-baekarne mellan Upsala och Alsike gästgifvaregård 1,500. 2,371: 44. Vägomläggning till undvikande af Dalkarlsbaeken mellan Barkarby och Tibble 1,000. 30,000: — Westerås län: Vägomläggning förbi Näsbackarne mellan Ståltorps och Kolbäcks gästgifvaregårdar 935. 333: 16. Vägförbättring vid Balundsås, på sträckningen från Westerås till Stockholm, - 360. 266: 32. Örebro län: Väganläggning mellan Lindesbergs stad samt Jernboås och Hjulsjö bergslag 31,102. 7,500: — Wennersborgs län: Vägomläggningar inom Tössö, Tydje, Ånimskogs och Fröskogs socknar på Dalsland, på sträckningen åt Wenersborg och Norrige, 27,711. !f 6,850: Dito genom Ahle härad, på sträckningen från Stockholm till Götheborg och från Wenersborg till Götheborg, 13,313. 19,640: — Carlstads län: Vägomläggningar (redan fullbordade) mellan Filipstad och Brattfors, dervid kostsamma ändringar i gillade planen verkställts med nådigt tillstånd, (med tillökning i erhållet anslag från 6:te hufvudtiteln,) 1,160: — Dito mellan Södra Ås och Olsäters gästgifvaregårdar 12,500. 4,9U0: so — Götheborgs och Bohus län: Vagomläggning förbi Varpe-lid eller Westerlanda-bac karne, på sträckningen mellan Kongelf oell Uddevalla, 1,664. Skaraborgs län:
Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3. RedaktionEsekr. : J. Nordling. Jeanette ||m d e t är s k ö n t lefva för en Lbsnummerpris 15 öre (Iösn:r endast för kompletteringar.) Aimojispt-i »: 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafV. Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. rande att ock l å n g a år af f å f ä n g sträf v a n, gäckade af m å n g a förening sjuklighet, gjorde att barnaåren, oakh o p p n i n g a r o c h t å l i g bioffrande dan, ändtligen tunga denna idé Den lefnadssaga dag vilja ver så säga illustration Såsom denna vilja en åt i ny denna saninledning lefnadssaga vi emellertid ntskicka följande. Då nyligen besökte den vi åldriga förbärarinnan ofvanstäendc namn därvid sökte ning, ligt: utbrast af och leda talet på hennes samlifsgärhon lif» S ä g i n g e n t i n g till beröm för m i g; gif G u d äran, det är gjort allt. » Jcanslle han liga som födför barnet; men den djupa för andras som från lidanden, ungdomsåren utmärkt Jeanette Berglind. Fostermodern, var besläktad kände Per moderlös, hon af änka, uppfostrades en som obemedlad till moderssom med den människovännen Aron Borg, plägade i c k e sällan b e s ö k a d e n n e i hans h e m v i d det nyligen upprättade och blinddöfstuminstitutet Manilla.
R:dr och årlig inkomst af 65 R:dr, meddelar åt 36 personer tillsammans ett understöd af 26 R:dr 28 sk. e) Skeppsholms Församling: Af dess Fattigcassa med en Capital-fond af 3,8oo R:dr, åtnjuta 100 personer i understöd och pensioner 289 R:dr. Cassans inkomst utgör 276 R:dr. F) Kongl. Hof-Församlingen: Hof-Statens Gratial-Cassn, deraf valdi' gen 5o personer njuta understöd till ett belopp af i,5oo R;dr, egde år 1832 en Capital-fond af 22,718 R:dr 33 sk. 5 rist. Inkomsterna vörö 2,326 R:dr och utgifterna 1,610 R:dr. g) St. Nicolai Församling: För sin enskilta Fattigvård eger Församlingen i Capital-fond 22,718 R:dr 36 sk. Till 75 k 90 personer äro vanligen understöd och pensioner utdelade, uppgående år i83a till ett belopp af 1237 R:dr 2 sk. 2 rist. h) Tyska Församlingen: De till dess Fattiga omedelbart utgående understöd bestridas af åtskilliga under Församlingens Kyrko-Råd ställda välgörenhets-fonder, bestående dels i contanta Capitaler, dels i n större och mindre Fastigheter, till ett uppgifvet värde af circa 5g,900 R:dr. Åt Pauvres Honteux och andra behöfvande, samt åt en del Scholbarn utdelas omkring 2,200 R:dr; äfvensom räntan af ett nyligen doneradt Capital af 7,000 R:dr utgår till Församlingens torftiga medlemmar; hvarjemte Hyresbeloppet, 43o R.-dr, af en under Pastors disposition ställd Fastighet» värderad till 5ooo R;dr, användes till understöd för medellösa personer och fattiga scholbarn. Den för Schol-stalens Enkor bildade Pensions-fondet1 utgjorde vid .83i års slut 5,098 R:dr 34 sk. — 77 — i) Finska Församlingen:
I anledning häraf får Stats-Utsko tet upplysa: alt, enligt Hedervärda Bonde Ståndets Protocölls - Utdrag af den 27 December näst!, år, innefattande Remiss af Nils Månssons från Malmöhus Dan Memorial, om Tull-vedens afskaffande i de Städer der densamma ännu verkställeshade val, jemte flere andre Riksdags - Fullmägtige från Skåne och Calmare Län, Börje Börjesson från Halland, men icke Pehr Bengtsson, förenat sig uti Nils Månssons framställning, utan att likväl uppgifva, det någon Tul, veds-intägt sker i Halmstad. Och då sådant icke eller i herörde Memorial var anmält, ägde Utskottet i gen anledning att derom sig yttra. Efter hvad Utskottet uti dess utlåtande den 6 sisth April, angående Stats - Regleringen under Åttonde Hufvud-Tituln utredt så väl i följd af Kongl. Maj ts Nådiga Proposition och serskildte Remiss i detta ämne, sorn ock till besvarande af Ni/s Månssons Motion, har ifrågavarande Ved-intägt endast ägt rum i Städerne Calmar, Carlscrona, Carlshamn, Malmö, Jönköping, Landscrona och Christianstad; och har Utskottet tillstyrkt ett ytterligare anslag å Stat lill ersättande af den härigenom af ålder påräknade inkomst för Vedhäilningen i berörde Fästningsdrter, så att Tull veds-tägten, likmätigt Kongl. Majus genom Resolution den 9 Januari! 1816 förklarade Nådiga afsigt, må såsom en ojemn och tryckande beskattning kunna afskaffas, så snart de ännu gällande Arrende - Contracterne för någre Städer löpa till ända.
Den andra punkten, som framkallat anmärknlr emot StalsUtsk., och hvilken är den sista jag vill omnämna, emedan jag anser mig ej längre böra upptaga tiden, är den, sorn rörer Carolinska institutet, deri man dels ansett, att Utsk. öfverskrida gränsen för sin verksamhet, hvilket jag redan besvarat, och dels sagt, att Utsk. ingått i bedömmande af hvad det ej kunde förstå. Jag erkänner, att inom Utsk. ej finnes någon läkare; men det är likväl vissa saker, d ni sundt förnuft bör tilltro sig att kunna afgöra. Så torde det äfven vara i fråga örn denna läkare-organisation; och då den till slutligt afgörande förekommnr i Konungens Conselj, torde måhända ej heller der finnas någon läkare. Jag tror, att det ej fordras någon särdeles djup vetenskaplig bildning, för att stadga sin öfvertygelse derom, att en sjöman bör danas på hafvet, en åkerman på odlingsfälten, och en läkare, der många sjukhus och sjuka finnas. Om denna sak är tydlig och klar, så bar Utsk. bort föreställa sig, alt det tillkom Statsmakterna att, på grund af det enkla, sunda förnuftet, göra slut på den bittra strid, som vettenskapsmännen i denna fråga fört sins emellan; ty att de icke sjelfve kunna bringa denna sak till slut, derom torde hvar och en kunna öfvertyga sig, som behagar taga kännedom af de handlingar, hvilka Hr von Hartmansdorff lagt på R. o. Adis bord. Frih. Cederström, Jacob: Den siste värde talaren, en af StatsUtskis ledamöter, har här uppträdt med framställningar rör:de det constitutionelia statsskicket, hvilka jag anser vara af beskaffenhet att böra upptagas till besvarande. Han har yttrat, att missbelåtenheten med Styrelsen uti ett constitutionelt land skall uttrycka sig genom vägran af statsbidragen i första rummet. Härom har han troligtvis hemtat sina ide'er från sådana constitutionelia länder, der ministrarne styra, men icke från dem, der Konungen styrer' och allena styrer, i enlighet med skrifven lag, såsom det i Sverige sker.
Directionens för nämnda Sällskap underdåniga skrifvelse af den 12 Januarii 1827, som till Stats-Utskottet öfverJemnas 2000: ’ 4.899: 17: 9- Transport 4899: 17:9' 6,5ox,5oo: afgår skillnaden i caleulations-priset å 3,363 t:r 31 kappar under denna Titel in natura anslagen spannmål med i6sk. tunnan IjI2i; l5; 6. hvarefter återslå 402,492:46^1. som med ofvan beräknade tillökning 4,399: i7: 9. gör 4°7)^92: 16: 8. uppförda i jemn summa till R:dr Banco 407,400. För öfrigt förekomma härvid, till godtgörande under 3 år med 100 R:dr om året, tillsammans 3oo R:dr, som genom Kgl. Brefvet af den fl anspoit • • . 6,5oi,5oo;—- go Kongl. Maj:ts Nådiga Propos. N.-o 2. Transport Februarii 1826 blifvit till uppköp af Catecbeser, Psalmoch Abc-böcker för den i Vermland boende Finn-allmogen anvista på Fjerde HufvudTitelns besparingar, hvilka dertill ej lemnat tillgång. Femte Hufvucl-Titeln: Sköna Konsterna. Nuvarande anslag 26,487 R:dr 24 sk. med 53 tunnor spannmål, under penningelöner inbegripna, till 6 R:dr tunnan. Kongl. Maj:t föreslår, attdennaHufvudTitel hädanefter benämnes för Vetenskaperna och sköna Konsterna, samt alt dess • 6,5oi,5oo: — Transport 6,5oi,5oo; Transport anslag vid Stats - regleringen bestämmes till härrörande tillökningen : 1:0
I samma ämne är af Riksdagsfullmägtigen Rutberg erinradt, huruledes, vid tillämpningen af Intecknings-Förordningens 19 §, den skiljaktighet i åsigter sig yppat, att en stor del ansett samma lagrum endast vara gällande, så vida de intecknade fastigheterne befinna sig uti gäldenärens eller en egares hand; hvaremot andre funnit dess ovilkorliga ordalydelse desto hellre böra lända till efterrättelse, jemväl för den händelse, att de serskilda parterne, efter den gemensamma inteckningens meddelande, tillfallit olika egare, som ett sådant ganska ofta inträffande fall icke blifvit på något sätt undantaget och ej rimligen borde kunna förmodas vara utaf lagstiftaren alldeles förbisedt. Utan att Motionairen ville tillåta sig ett bedömande, huruvida meningen af ifrågavarande § må vara i ofvanberörde måtto inskränkt,1 eller ock obegränsad, ansåge han den anmärkte skiljaktigheten, vid fråga om dess 6 Lag-Utskottets Bet. IV.-o 118. tillämpning i hög grad påkalla den allmänna uppmärksamheten, till beredande af en tolkning, lika oumbärlig, antingen den innefattar tillägg till lagens nuvarande stadgande, eller förändring och inskränkning deraf. Sa länge de fastighets-delar, hvilka till säkerhet för ett visst skuldbelopp blifvit på samma gång gemensamt intecknade, innehafvas under en persons ego, vore 19 § af Intecknings-förordningen lika billig till sin princip, som oskadlig till sina verkningar. Deri uttrycktes då endast den rättsenliga föreskrift, att egare af gemensam inteckning icke må för egen beqvämlighet, eller af annan orsak, utsöka sin fordran på ett sätt, som skulle förnärma eller tillintetgöra den trygghet, en annan borgenär sig betingat, genom sedermera vunnen inteckningsrätt, uti en af fastigheterna serskildt; och hvarken gäldenären, eller någondera borgenären blefve lidande genom den ordning lagen utstakat för de intecknade skuldernas liqviderande.
Detta var dock mer, än denna femton års ungmö kunde bära. Det är j u alltid vackert och glädjande, då de unga intressera sig för vårt lands store män, och sådan håg bör ej dämpas. Jag hade dock mina skäl att tro, det den hågen ej utgjorde motivet till det som följde. Jag måste nu fram med så solklara bevis för mitt påstående, som jag kunde åstadkomma; jag skildrade skaldens lif i korta drag för att påpeka, det denna händelse ej kunnat inträffa på annan tid än den sagda. Fåfängt! De bruna ögonen stodo fastade på mig med seg förebråelse; det såg ut, som om vi ej skulle bli vänner efter detta. Jag hoppades få till hjälp en af våra litteraturkännare, och jag bad henne hämta » Ä r det ej mycket varmt i dag? » säger denna sluga lilla kvinna vid frukostbordet, seende sig frågande omkring på familjen. Man hör modrens röst, man hör de tre döttrarnas spädare, samfälldt höjas; de bortresonera värmen, de göra det med sådan ifver, att man finner det vara ett vågstycke att begifva sig ut i den starka kyla, som råder. Vi trotsa den dock mangrant, och tre minuter senare befinna vi oss ute i trädgården. Om af hänsyn för värdfolket eller af verklig öfvertygelse, det lämnar jag därhän, den gamla damen yttrar sig — fortfarande i frågande form — om den låga temperaturen. Man hör ånyo modrens starkare och döttrarnas spädare stämmor: » Det är sommarens hetaste dag. » Jag minnes de fyra litteraturhistoriska storheternas öde, och jag befarar, att en vanlig termometer skulle dela det; jag tiger således. IDUN 292 Jag sammanträffade en gång med en äldre man, hvilken besökt Asien, Afrika och Amerika samt äfven Australien. Han sade sig ha påträffat individer af omskrifna släkt i alla världsdelarna; han hade slutligen uppfunnit ett sätt att handskas med dem, » d o c k », tillade han vist, » man anlitar det ej annat än i nödfall, ty det är ej muntert. Det är emellertid bra att känna, då man är i behof af att spara sina nerver.