Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvarefter Ridderskapet och Adeln, vid detta förhållande, jemväl för dess del, fann, att berörde Memorial numera endast borde läggas till liandlingarne. Vid förnyad föredragning af RiddarliusUtskottets den 3 sistlidne December aflåtne, och den 17 i samma månad f. m. på bordet lagde Memorial, innefattande hemställan, att RiddarhusFiscalens Riksdagsarfvode hädanefter måtte af de till Riksdagskostnaderne anslagne medel utgå; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär bemälte Tjensteman, till följd af Rikets Ständers beslut vid innevarande Riksdag, redan erhållit arfvode af Riksdagskostnadsmedlen, Utskottets ifrågavarande Memorial numera borde läggas till liandlingarne. Då nu å nyo föredrogs Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens den 25 sistlidne April under N:o 3 afgifne, och den 7 dennes e. m. på bordet lagde, Betänkande öfver väckte Motioner, angående beskattning å Caracterer utan mot - Den 8 Maji. svarande Embete och Tjenst; anhöllo Herr Rosenqvist, Fredrik Leonhard, och Herr Ribbing , Arvid, att detta Betänkande måtte ytterligare hvila på bordet; i följd hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att, enligt 49 §• Riksdagsordningen, Betänkandet komme att ytterligare hvila. Föredrogos å nyo och biföllos följande LagUtskottets den i5 och 18 sistlidne April afgifne, samt den q dennes e. m. på bordet lagde, Betänkanden: N:o 54- Öfver väckt motion om vederbörande UnderDomares förständigande, att, vid Intekningars dödande, ställa sig till efterrättelse hvad i 24 §• af Kongl. Förordningen den i3 Julii 1818 om Skuldebrefs företeende i hufvudskrift är stadgadt; N:o 55. Öfver väckt motion om ändring i Kongl. Kungörelsen den 18 December 1823, så vidt den rörer ändring af 24 §. i Kongl.
Jag anhåller derföre, att såsom min reservation emot R. o. Ad:s förfarande, få min i LagUtsk:s betänk, intagna reservation, hvilken innehåller mina åsigter i ämnet, uti Ståndets prot. ordagrant införd. Granlagenheten förbjuder mig, att nu upläsa den, och jag hoppas, all min gjorda anhållan icke kan afslås, fastän reservationen icke upläses; men om, mot förmodan, sådant bifall dertill bestrides mig, anhåller jag, att den nu måtte blifva upläst eller alt sjelf få upläsa densamma. Hr Cederschiölds ifrågavar. reservation, till hvars införande i detta prot., R. o. Ad., uppå derom af H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, framstäld propos., lemnade sitt bifall, var af följande lydelse: ”Då jag nu går att afgifva min reservation mot åtskilliga delar af LagUtsk:s utlät, öfver R. St:s Just.Ombudsmrs berättelser, anser jag mig först höra tillkännagifva, att några af de frågor, som uti samma berättelser afhandlas, efter min åsigt äro de vigtigasle af alla, som tillhöra Utsk:s handläggning; och hoppas jag att denna min åsigt må blifva en tillfyllestgörande förklaringsgrund för den utförlighet, hvarmed samma frågor af mig blifvit afhandlade. Min skiljaktighet från Utsk. består deruti, att jag ansett ett bestämdt yttrande höra afgifvas, dels om bristerna uti lagskipningens närvar, tillstånd och om medlen att dem afhjelpa, dels om domarens behörighet att pröfva en författnings giltighet såsom lag, samt dels om Just.Ombudsm:s rättighet att yttra sin åsigt om domstolsbesluts öfverensstämmelse med, eller stridighet mot klar lag. Rör:de hvardera af dessa 3:ne frågor serskildt, skall jag nu afgifva mitt yttrande i den ordning, de här blifvit framställde; och jag börjar således med den om bristerna uti lagskipniugens närvar, tillstånd och om medlen att dem afhjelpa. l:o.
Det kan icke med skäl påstås, att Banken har otillräckliga redbarheter för att nu, efter 128 sk., verkställa utvexlingen. Enligt uppgift från Banken den 20 Januari i834 funnos då till den bristande proportionens anskaffande 2,i59,58o R:dr, hvilka nu i det närmaste motsvara inköpskostnaden efter dagens cours, och hvilka blifva mer än tillräckliga efter utvexlingens början, om nian då vill anskaffa hela det silfverbelopp, samma uppgift såsom erforderligt upptager. För det 2:dra yttrar Hr Nordenanckar ”att vexling ef"ter dagens cours är den enda rätta, emedan hvarje rubbning uti dagens pris och skuldernas nuvarande belopp är "obillig, och emedan Hr Nordenanckar ej kan linna, hvarföre uppoffringen för realisationen skall ske endast af de "skattdragande, som äfven måste bära all dess risk, samt "slutligen emedan vid en sådan höjd beräkningsgrund 044 ”sk.) ar Bankens silfverbehof nu redan fyldt, öfver 2 mil"lioner gifna Banken till betryggande af lånerörelsen och ”opinionen, och en årlig förlust af 5oo,ooo R:dr B:co be"sparad Bruksbandteringen.” Flera ledamöter, som i dessa ämnen äga större sakkännedom än jag, hafva upplyst den väsendtliga skillnaden emellan varuvärden och cours. Hr v. Heijne sjelf har medgifvit, att landtmannavaror och egendomar ej förändrat pris sedan sista Riksdag. Hr Silfverberg har lemnat oss en lika beskaffad upplysning i afseende å prisen på colonial-varor och de väsendtligaste införselartiklar. Sådant torde bevisa, att coursstegringen varit oberoende af inhemska pris och skuldbelopp, och att den ofta är utan någon omedelbar verkan å prisen på utländska varor. Deraf följer ock, att antingen coursens sednaste stigande härrört af vexeloperationer eller andra orsaker, så har den hvarken verkat på inhemska pris eller skulder. Under utvecklingen af nyss anförda sats har Hr Nordenanckar sagt: ”Capitalisten bör åtnöjas med 4 procents ränta och 2 procents afbetalning.
Jag ber dessutom att få tillägga att ett af Itiks-Stånden redan beslutat företaga hufvudfrågan till behandling nästa Ons dag, hvarföre man, om förslaget om en gemensam sammankomst antages, antingen skulle ifrågasätta att detta Stånd ville frångå ett redan fattadt beslut, eller ock sammanträda om Måndag eller Tisdag, hvilket dock torde möta svårigheter. På dessa skäl får jag fortfarande anhålla om afslag. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till ifrågavarande förslag och dels afslag derå, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till förslaget, hvarvid svarades många nej, blandade med ja, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utlöllo med talrika och starka ja, blandade med nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Frih. Klinckowström hegärde votering. Uppsattes och justerades följande voteringspropos.: »Den som bifaller Frih. Klinckowströms förslag om Riksståndens sammanträdande till gemensam öfverläggning, rörande Revilln.-Ulsk:ts Utlåt. N:o 2, i ani. af K. M:ts Nåd. Propos. äng. med Frankrike afslutade Handelsoch Sjöfartstraktater, samt inbjudnings aflåtande till de öfriga Riks-Stånden i frågan, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, afslår R. o. Ad:n detta förslag.» Sedermera företogs voteringen, och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 39. Nej — 96. Föredrogs Hederv. Bonde-Ståndets den 31 sisth Januari på bordet lagde Prot.-Utdrag N:o 131 för den 27 i nämnde månad, innehållande, bland annat, inbjudning till de öfriga RiksStånden att förena sig i Bonde-Ståndets beslut rörande Usta punkten af Stats-Utsk:ts Utlåt. N:o 26, ang. regleringen af utgifterna under Riks-Statens Andra Hufvudtitel.
49 lighet härmed ansågo Högsla domstolens flesta ledamöter redaktionen af 79 § böra så förändras: „I fråga om sättet att verkställa åtgärder, som å utrikes ort med vexel vidtagas &c.“ Justitie-rådet Schmidt lemnade förslaget i denna § utan anmärkning. 89 §. På det tillåtelsen, alt få styrka beskaffenheten af lag eller sedvana å utrikes ort icke måtte kunna begagnas såsom förevändning, för att oskäligt uppehålla och fördröja vexelmåls slut, ansågo Justitie-råden Bredberg och Grefve Snoilshy, i öfverensstämmelse med hvad af Högsta Domstolens flesta ledamöter, vid granskning utaf Rikets Ständers, under sistlidne riksdag, afgifna förslag till ny vexellag, blifvit erinradt, böra vid slutet af denna § tilläggas: „Äskar part rådrum att sådan bevisning åstadkomma; pröfve rätten, om det må anses erforderligt, och förelägge i thy fall kort lämplig tid, hvarinom bevisen företes skola." Högsta Domstolens öfrige ledamöter lemnade denna § utan anmärkning. 95 §. De i slutet af denna § förekommande orden: “rikta sig på fordringsegarens bekostnad14, trodde Högsta Domstolens flesta ledamöter böra, för att närmare uttrycka meningen, förändras till: “göra en vinst till fordringsegarens skada." Uti denna erinran deltogo icke Justitie-råden Schmidt och Alexandersson. % §. Enligt Justitie-råden Bredbergs, Grefve Snoilskys, Grefve Sparres och Gyllenhammars mening, borde denna § utgå, såsom en följd af hvad de i fråga om vexel-kontraktet yttrat. Bih. till fl. St. Prot. 1850 9 1851. i Sami., i Aid., it Hält. 7 50 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 69'. I öfrigt erinrade Högsta Domstolen, att, i den man, de nu gjorda anmärkningar godkändes, ändringar borde ske i kapiteloch paragraf-följden, hvilka ändringar jemväl borde iakttagas vid de på serskilda ställen förekommande citationer af eller hänvisningar till andra §§.
Jag tror att det för oss alltid måste blifva svårt alt med England täfla i afseende på till verk - ningsprisen, ty våra smiden här kunna endast drifvas med trädkol, och det är k lent, att der stenkol finnas att tillgå, kan man drifva en mycket större tillverkning på ett ställe, hvarigenom man äfven kan bespara åtskilliga kostnader och såmedelst få ett mindre tillverkningspris. Här är sagdt, att de undersökningar, som göras, icke medföra någon verklig controll, oell att man ej derföre kan svara för, att bruksägaren får kolen ifrån de skogar, hvarifrån de borde tagas; men detta innebär åtminstone den controll, att inga nya bruk med ökade smiden kunna anläggas på de ställen, der verkligen ingen skogstillgång finnes. Jag anser således ej att det behöfves någon annan controll; men ett sådant förmynderskap tror jag åtminstone för närvar., vara alldeles nödvändigt för denna näring. Så vidt icke Ståndet vill helt och hållet afslå denna punkt i Utskts betänk. och anse tillräckligt i denna del vara gjordt genom i838 års författning, så skulle jag tro, att R. St. böra ungefärligen begära detsamma, som sist församlade Ständers und. skrifvelse i detta ämne innehöll, och får derföre föreslå följande redaction af detta inom.: ■”Oinskränkt vågföringsrätt beviljas för stångeller mn 24 H. 52 Den a8 April f. ra. nufaclnr-jern från härdar inom och utom bergslag, derest de, utan beräkning af den tillökning, sorn K. kungörelsen af den 26 Oct. 1838 niedgifver, öro privilegierade till minst 45o Sk??. Oinskränkt vågföringsrält beviljas äfven så väl bruksägare sorn bergsmän, hvilka medgifva härdantalets inskränkning i den man, att gamla smides! alten på härdarne motsvarar minst 35o Sk?? på hvarje qvarvarande härd.” Frih. von Schulzenheim, David: Då det torde komma att åligga mig att deltaga i afgifvandet af det enibets-ullåt. som K.
sorn öfriga indeldta manskapet i Riket, men att, utan att fastställa den provisoriska regleringen af rotehåliet derstädes för längre tid, än de 8 år, för hvilka densamma blifvit af Länets invånare anlagen, roteringen derefter måtte, oberoende af den måhända aflägsna tidpunkten för afvittringens fullbordan, jernnäs till likhet med det öfriga Sveriges, sedan hemmanens godhet,grundränta och öfriga ulskylder blifvit emellan Länen behörigen jemförde och tagne i beräkning, hvarefter de i Jemtland tillkommande nyhemman borde öka den gamla roteringen med ny, dels ock att de sålunda lör Jemtlands Fält-Jägare regemente tillstyrkta vilkor jemväl måtte sträckas till Jemtlands Häst-Jägare-Sqvadron, så aLL ruslhållarne dervid linge åtnjuta all den lindring i deras skyldigheter, som antingen redan blifvit eller framdeles kunde varda rotehållarne inom provinsen beviljad. E. K. M. har, efter det Kongl. Krigsoch Kammar-Collegiernes underdåniga Utlåtanden öfver ofvanberörde Piikels Ständers hemställan inkommit, i belragtande af de llere, i nämnde Utlåtanden, framställda olägenheter, hvilka skulle uppstå af en före afvittringens fullbordan företagen definitiv rotejemkning i Jemtland, icke kunnat samma hemställan bifalla, utan i
Majlis af den 28 December 1829 (N:o 167) anhållit, att all indelning af dittills oroterad jord, som, til! löljd al högsLberörde lnsti nelion, blifvit vidtagen, icke måtte till verkställighet befordras, innan Rikets Stander, efter em ttagande af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i ämnet, fatt tillfälle att sig derom yttra, med den heslulande-rält, som i 73 och 80 §§ Regerings-Formen vore Rikets Ständer förbehållen och försäkrad. Delta oaktadt, liar Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref af den 2 November 1833, till ny handläggning af Commillerade återförvisat 1826 års roleringsatgärd i hela dess vidd, i anseende till flere såsom felaklige anmärkte omständigheter, och deribland den, att Commissionerne a (gjort frågan om utsockne frälsehemmanens roteringsskyldighet, ulan alt underställa densamma Kongl. Majlis Nådiga pröfning; dock har Kongl. Majit i samma Bref föi klarat, att Längden på den tillökte ständiga roteringen skulle komma ali af Kongl. Maj:t i Nåder jojfverlemnas lill Rikets Ständer, hvaremedlertid prestation af tillökt ordinarie rotering hvarken in natura eller med annan roterings-afgift, än ilen, Bevillnings-sladgan föreskrefve, skulle ega rum, innan Kongl. Maj:t derom vidare förordnade. Derefter har ärendet ytterligare varit handtagdt af Committerade, och ånyo blifvit öfverlemnadl till Kongl. Majds pröfning, jemte u t s k.
Hr Den li Januari f. ta. 81 Hr Ce d erächiold, Rob. Xoofr,: Då jag Vid en föregå ende punkt ansåg Utsk:t liafva varit alltför strängt emot Fullm, nemi. i fråga om ttpköp af guld, anser jag deremot, att Utskit i denna punkt förfarit alltför mildt. En talare, Hr Bildt, har vläSerl. 1 ett ganska sakrikt anförande visat, att Banken ganska lyckligt genomgått krisen, och jag hår icke hört någon framkasta tvifvel om den skicklighet, hvarmed Fullm. handhaft Bankens affärer. Men härom är nu icke fråga, utan derom, huruvida de af Fullm. gjorda Vexelköp voro i enlighet eller i strid nied Reghtet. Det år vissell, godt och väl, att ingen större förlust deraf Upstått, men häri ligger ej tillräckligt skäl att godkänna Fullnäs åtgärder, då ett sådant gillande kunde i framtiden åberopas som prejudikat; och det är icke sagdt, att vexeldeputerade alltid åro lika skickliga och kloka persodtter, sorn de, hvilka på den sednaste tiden haft detta updrag. Frågan är nu endast, örn Fullm. följt föreskrifterna i BankoRegbtet, och att de icke det gjort, torde vara tydligt, då de köpt vexlar för helt andra ändamål än det enda, sorn der omnämnes, nemi. att förstärka och uprätthålla Bankens metalliska kassa. Det har äfven blifvit anmärkt, att det handelshus, på hvilket Vcxlarne drogos, ännu vid tiden för dessas utställande var etableradt här i Stockholm Hr Gr. Lagerbjelke har häremot inyändt, att det, enligt Reghtets föreskrift, icke fordrades annat, än att vexlarne voro betalbara i Hamburg. Jemför man emedlertid de olika §§ i Reghtet med hvarandra, mäste man finna meningen vara, att vexlarne skulle vara stälda på hvad som der kallas »Bankens hus i Hamburg eller Altona.» Det torde således ej kunna bestridas, att Fullni. vid dessa Vexelköp handlat i Uppenbar strid emot reghtet, och det är af vigt, att ett sådant förfarande ej af R.
Diskont-styrelsen, att med utlåningarne gå försigtigt tillväga, alldeles undandragit en mängd i aflägsna Landsorter boende personer, hvilka af 'Diskont - styrelsen ej kunna vara nog kände, äfvensom det är sannolikt, att af samma skäl denna Styrelse, oaktadt bästa vilja, komme att bevilja Lån åt personer, hvilkas förmåga att återbetala, först allt för sent blifvit upptäckt. I hvad jag nu anfört till besvarande af de framstälda frågorne, tror jag mig åtminstone i allmänhet hafva motiverat mina tvifvelsmål, rörande nyttan af det föreslagna sättet, att reglera Låne-Systemet. Om såsom en fördel deraf, skulle anses, att dess Förvaltning vunne i säkerhet, när den åt Banko-styrelsen uppdrogs, synes mig denna fördel ej motväga den våda, jag sökt visa; och om frågan allenast vore, att söka denna säkerhet, tviflar jag ej att den ju, äfven med Låne-Inrättningarnes -bibehållande i deras nu var Statsoch Banfto-Utskottens Betänkanden. 255' rande form, genom lättare och mindre vådliga anstalter skulle kunna ernås. Men då meningarne synas vara eniga, att Låne-systemets skadeliga inflytandepå myntvärdet ej genom en hastig indragning af myntrepresenlativerne kan afhjelpas, lärer äfven det resultat ej blifva särdeles tvistigt, att i Landets närvarande ställning, den lill ändamålet bäst ledande Finance-plan skulle bestå deri , att underhålla Låne-systemet, genom medel, sorn åt myntreprecentativerne återgåfve credit och förtroende. Sedan ett land med Credit - mynt blifvit öfversvämmadt, kan den redan verkade skadan ej annorlunda botas, än genom den långsamma förkofran, som tillskyndas Näringame, dåde under en oafbruten gång få använda de medel de innehafva, och deraf draga den största möjliga fördel.
Statsoch Banco-Utskotten: Herr Stråhles , Nils Wilhelm, den 24 dennes f. m., på bordet lagde Memorial, innefattande ett Finance-Project; jemte de af åtskillige Ledamöter i anledning deraf, denna dag afgifne yttranden. 1286 Riks-Ståndens Bevill n i n g s - Ut skottet: ilo Herr Bruncrona, Nils, elen 21 dennes, på bordet lagde Memorial, om befrielse för Lotsar från BevillningS erläggande. 2:0 Herr Liljestråbles, Gustaf, den 21 dennes, på bordet lagde Memorial, angående Nedsättning af Bevillningeii för Fastighets-värden, Lag-Utskottet: 1:0 Herr Reutersvärds, Pehr Adam, deii dennes f. m., på bordet lagde Memorial, angående Fångars sysselsättning, jemte Herr Reutersvärds denna dag i samma ämne afgifne yttrande. 2:0 Grefve Grönstedts, Claes, deli 21 dennes, på bordet lagde Memorial, angående deportation af Lifstids-fångar. 3:o Herr Tigerskölds, Carl Wickman, den 24 dennes, på bordet lagde Memorial, angående inrättande af Förliknings-Domstolar, Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten: 1:0 Herr Gripenstedts, Jacob, den 21 dennes, på bordet lagde Memorial, angående inrättande af Socken-Magaziner, 2:0 Herr Löfvenströms, Joban, den 21 dennes, på bordet lagde Memorial, angående utfärdande af en Kläd-förordning m. rn. Den Protocolls-Utdrag. 1287 Den ig Martii 182g. Fr •ån Högl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet: Kongl.
Nya Inrättningar äro nu öfverenskomne, men jag fruktar att des. sa hvila på ännu sämre grunder än de förra. Brinner det försäkrade Huset, så brinner vanli* gen Lösegendomen,som oftast svarar i värde e. mot ett Trädhus, och då skulle väl Husets värde ersättas, men Lösegendomen icke.” ”Dessutom förekommer, dels att flere Hus i Städerne äro försäkrade i Utrikes Försäkringsverk, och dels oförsäkrade, hvarmedelst, och då en jemn beskattning afses, ändamålet blir svårt att finna, om föreslagne grunderne skola blifva gällande. Jag tycker mig ock finna en motsägelse i beskattnings-sättet efter hvad föreslaget är, enär åbyggnader på Landtegendomar, Bil. t. Bevilln-Utskottets Betänkande N:o 7. 59 som äro brandforsäkrade, och hvars Fond är säkerhetsgifvande, icke ansetts böra upptagas lika med Städernes, så att dylika Egendomar först till åbyggnaden skola utföras, och sedan jordens värde, hvarmedelst icke hädanefter, som förut skett, en och annan Landtegendom knappast samfällt taxerats till den Summa, hvilken svarar mot Husens Brandförsäkring. Jag, som icke vill frångå a(t Beskattnings - Comitéerne böra i sin befattning hafva rättighet att fritt och oberoende handla efter Ed och Samvete, anser, i följd af hvad anfördt är, det bör denna rättighet få sträcka sig till Brandforsäkrade Hus i Släderne, så alt icke de nog eljest vanlottade egarne deraf må komma i uppenbart lidande; och åberopar i öfrigt Herr Santessons i detta afseende till Wällofl. Borgare.Ståndet ingifne Motion,” ”Att dessa mina tankar måtte få åtfölja Höglofl. Utskottets Betänkande, anhålles ödmjukast. ’’ Herr Donner öfverensstämde, rörande detta ämne, äfven uti föreslående reservation.
Herr Baronen har dessutom anmärkt dervid, att Utskottet anfört Förmindskningen i Båtsmannens antal såsom ett skäl till Fördubblingens upphäfvande, att denna mindskning rikeligen skall blifvit genom Beväringsmanskapet ersatt, samt att, om Förbubblingen åter ékulle införas, bereddes derigenom Conscriptionens upphäfvande och återförandet af samma försvars tillstånd, som Sverige före Conscriptionens inrättning ägde. X anledning af väckt fråga, att BåtsmansFördubblingen borde anses som en stående Corps, har Kerr Baron Cederström yttrat, att han ej kunde förena med begreppet af orden Stående Corps, en Corps som endast under Krigstider - Den j 7 Juli} tider samlas^ och förmenat; att fördubblingen uti ingen Provins någonsin utgjort en stående Corps. Något undantag för Gottland, i afseende på Fördubblingens utgörande, har Herr Baronen dessutom ansett icke böra bifallas, emedan intet undantag lagligen skulle kunna äga rum. Herr Hectoren Silverstolpe har anfört: att, utan kännedom af Båtsmans-Contracternas fullständiga innehåll, borde man likväl genom, sitt sunda förnuft här kunna urskilja, hvad som är rättvist och billigt. Frågan vore ej här om jemkning i Oeconomiskt afseende uti de olika onera, som genom Botering blifvit Hern. månen ålagde och om det äfven så skulle vara, ansåge Herr Hectom det vara en särdeles methode, att efter billighet jemka sådana onera, när man föreslår för somliga ökade tyngder, utan att föreslå lättnad för dem man anser för mycket betungade. De Historiska uppgifterna i Utskottets Betänkande funne väl Herr Hectoren interessanta, men föga till saken hörande, samt tilläde, att när ma'n är sysselsatt att ändra om Contract, kan man ej såsom förbindande åberopa Contracter, som fordom varit. Herr Hectoren har vidare yttrat: att
Dä i aiiledniog of Friherre Lillverlköläs, Friherre ^l3nne>- he!M8, Grefwe Aäolpki Loran ^ioriiLs8 med seres förslag til! fördelning pä Säterier, Nä och Rörs-Hem - nian och Adelns hus i Städerna af wista allmänna bördor, hwarifrän dehn egendomar wörö genom Privileg-erna frikände, Riddcrjkapet och Adrin den 28 Äunii bewiljade åtskilliga betydliga Concctzioncr, war Herr Grefwe Ds la L^Mie icke den, som fökte utsträcka detza concestioner till yttersta gransen af de framstälda liberala förflag. Da BandeStändets särskilta begäran om Säteriers och Frälsehemmans deltagande t all stags skjuts d16 Oktober förekom hos Ridderssapet och Adeln förenade sig Herr Grefwe Ds l» Lsrciis med den warda Ledamot, Herr kmklieb, hwilken anfört, arr de hemman r Riker som färc nami af Säterier borde brbehällas wid de förmäncr, som genom riden och form. lircrcr wunnir cn helgd, en rärrwisa i ärniucandec, som endast genom