Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den hittills innom Banquen gällande Befordringslag har BancoUtskottet af Prctocollerne funnit med* föra den orättvisa, och kunnat föranleda till betydlig olägenhet för Verkets styrelse, att ganska unga Adelsman, som ännu ej hunnit 276 Den 25 Maji. förvärfva tillräcklig kunskap och erfarenhet, kommit i fråga till BancoCommissarier framför mycket äldre och förtjentare ofrälse Personer} och Utskottet har derföre trott, att Verkets nytta fordrade den förändringen i BefordringsLagarne innom BancoVerket, som Utskottet föreslagit j dervid är likväl iakttaget, att de Adelsmän, som nu äro Tjenstemän i Banquen, skola vid den nu gällande Befordringstouren bibehå las. Jag hemställer derföre, om icke Ridderskapet och Adeln skulle behaga bifalla Betänkandet. Friherre Boye, Ludvig: Jag tror, att då man anlitar vår liberalitet, vi också böra pröfva, huru mycken liberalitet blifvit visad å den sida, hvarifrån man begär vår. Då Ridderskapet och Adeln vid 1809 års Riksdag afstod nästan allt af sina Privilegier, så var det i ädelmodigt förlitande till de öfriga Ständernes liberalitet, att också medgifva jemkning i deras} hvarom Adeln också gjorde ovilkorligt förbehåll. Likväl hände, att man, å andra sidan, antog för afgjordt hela vårt medgifvande, utan att sjelf lemna deråt den ringaste motsvarighet. Då vi sålunda erfarit, att vi missräknat oss på de andra Ståndens liberalitet} så vet jag icke, hvarföre vi nu likafullt skulle fortsätta en eftergift, som ej besvaras. Jag anhåller alltså om Proposition till afslag» Grefve de la Gardie: I anledning af hvad Friherre Cederström nyss anfört om frihet lör BancoFullmägtige att vid Befordringar Den 25 Maji. 277 innom Banquen endast göra afseende på skicklighet, och den analogie han sökt finna emellan tillsättandet af StatsRåder och BancoCommissarier uti den nya föreslagna redactionen af 4 §.
Instruetion» samt tillika tillförbinda Cornmissionen den ordning och drift i fullgörandet af dess erhållna uppdrag» att förslaget till rotejemkningen, sedan Krigsoch Kammar-Coliegierne samt vederbörande Landshöfdingar deröfver blifvit hörde, ofelbart kunde, vid nästpåföljande Riksdag, Rikets Ständer i Nåder föreläggas, till den å'gärd, 8o §• af Regerings-Fortnen föranledde» Under loppet af innevarande Riksdag, hafva Rikets Ständer få 11 emottaga Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse af" den 17 sistlidne October , angående jemkning af ordinarie roleringen i Skåne, af hvilken Nådiga Skrifvelse inhemtas t att Kongl. Majit den 2 Juni i83y förebaft ärendet till pröfning, och med förklarande, att, ehuru Rikets Ständer» pä grund af det genom Kongl. Brefvet den 21 October 1817 fastställda roteringsverk och det i samma Nådiga Bref iagttagna beräkningssätt, anslagit öfverlöpps-rotarnes antal till 86, detta antal likväl, sedan, lill följd a£ den fastställda jemkning uti extra roleringen i Skåne» extra-rotarne minskats till Statssamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 163. 5 numer, måste nedsättas lill 78 numer i jemnt tal, för hvilka vacanceafgiften utgjorde 4Ö8 tunnor spanmål årligen, hvilka alltså, i händelse af antagandet af det lörsta utaf de al Rikets Ständer föreslagna alternativ, kom me att de svagare rotarne i den ständiga roteringen till understöd tilldela^, förordnat om rotehållarnes sammankallande lill omröstning, på sätt och i den ordning, Rikets Ständer begärt; alt i denna omröstning, sorn egt rum den 16 November 1887, deltagit inom Malmöhus Län 921 och inom Christianstads Län 449 behörigen representerade rotar, samt att rösterne på det sätt utfallit, att ofvanomförmälda första alternativ antagits inom Malmöhus
Jag tyckte mig ganska väl förstå t.ex. Apollo, Venus, isynnerhet den af Grekerna kallade Venus vulgaris, och Polyhymnia, som behagade mig nästan mer än allt annat, vidare Bachus, Fauner, Silener och Satyrer, hvilka alla jag anser för humoren uti Grekernas plastiska konst och som särdeles behaga mig; men sedan förekom mångt och mycket som jag ej förstod, framför allt Melpomene, så ren och så äkta plastisk som ett sorgespel af Sofokles. Jag som blifvit van att se sorgen uttryckt, om också till min styggelse, af handvridningar och ögonvändningar, eller om detta öfverdrifna saknats, dock alltid af en i mitt tycke nobelt sorglig min eller i allmänhet något intressant smärtsamt uttryck, kunde oaktadt allt mitt bemödande ej förstå denna i alla afseenden kolossala Melpomene-staty. Dock fann jag att jag framdeles genom bemödande skulle kunna komma derhän. Så gick det äfven med åtskilliga andra statyer, isynnerhet af gudar; men Polyhymnia tyckte jag mig kunna falla på knä för. Gipsaftrycken af de sculptur-arbeten, som anses, vara af Phidias, voro så stympade och skadade att jag ej ansåg det löna mödan för mig att länge betrakta dem; samma var äfven fallet med åtskilliga andra af dessa gipsaftryck. Hvad mig i synnerhet föll i ögonen vid de gamla statyerna var den måtta i alla lemmar, som man förgäfves söker hos de nyare, hvilka alltid öfverdrifva, äfven här och der låta musklerna skina för mycket fram. Det är sannt, hos de nyare ser man sällan någon ren staty; de framställa vanligen personen i handling och anse den derföre böra träda fram uti ett visst öfvermått. Men utom det att det redan på sätt och vis går utöfver den renaste sculptur, så tycker jag äfven häri mera måtta kunnat hållas. Mig har det åtminstone ofta varit vidrigt att se tjocka muskelspända ben och armar hos bilder af nyare sculptörer, liksom skönheten skulle ligga deri.
Detta mindre gynnsamma; förhållande ansaigs dock icke vara en oundviklig följd af Svenska jernets natur, ofch komiter?-'- äfven, genom de undersöjkningar af JSygjjkt puddeljerns styrka betr elasticitets-fcsrhållanden, som komiterade ^seSermera låtit anställa, fatt ökad anlediing antaga, att, ^edan nödig erfarenhet blifvit vunnen om för ändamålet lämpligaste behandlingen vid Jmddling och valsning, man af Svenskt tackjern skulle kunna åstadkomma jernvägsskenor, hvilka, med bibehållande af^-Epehet och tänjbarhet, till och med skola öfverträffa de här använda Engelska 1 styfhet samt derjemte, till följd af materialets större täthet och hårdhet, vara mera uthålliga $Q dfyttj-v ^ Orenopfp^HKjistyr.dsens försorg hade at' samma parti profskenor fyra stycken blifvit utlagda i |||| » .» på jernvägen emel?11 bangården JL Södermalm och Liljeholmens jernvägsstatiojPfgint tvänne andrapt 1 komit^ra(i®s memorial uppgifvet ställe.' Bland , de firra h&å6-e» .genom tixnjm å- banan -bl» vit något litet böjd, ehuru ännu icke så froyck» t, att böjningen vore tinnågon ~5yEfjer ^8 olägenhet; men de öfriga derbredvid lagda fiarK tal bibehållit sig. De andra rvanrie skenorna äter profvades på det sätt, att på ett'ställf erf och på ett annat tfäsae siemers något sänktes, hvarigenom skenorna efter någon tl -? trafik bekommo en permanent Ipöjning af 6,5 linier, under det tvänne på lika »ät*: he^vmjade Engelska jernvägsskenor erhöllo en böjning af endast 2 linier.
Det är blott tillfället sorn gör tjuf ven, säger ordspråket, och så förhåller det sig äfven med lotteri-spelet, i synnerhet hvad den arbetande folkklassen hos oss beträffar; om den saknade de tusentals Kongl. Nummer-Lotteri-Kontor sorn finnas kring hela Svea Rike i alla Städer och snart sagt i hvarje gathörn oftast med stora, ja någon gång med förgyllda bokstäfver lillkännagifvit, om den saknade alla dessa i offentliga blad annonserade dragningstei minerna, tern-, araboch utdrags-jemte brudgåfve-vinslerna, om den, med ettord, saknade detta tillfälle, som så visligen öfverallt blifvit för de spelande framstäldt med alla dess relelser, förförelser och uppmaningar, — så skulle otvifvelaktig! ganska 438 Den 25 November. få af Allmogen frestas att spela, äfven på det inhemska Lotteriet, och än mindre skulle någon af denna folk-klass bemöda sig om att göra det på ett utrikes varande. Det vore således ingalunda troligt att några betydliga penningesummor, genom Lotteriets upphäfvande, komme ur landet. Men också förutsatt, att så skulle ske, kan väl ingen verklig vän af Fäderneslandet, dess ära och upplysning, ingen Svensk man med ringaste känsla för sannt och rätt, deri finna någon ursäkt, mindre något skäl för nödvändiga tillvarelsen af ett inhemskt Lotteri; ty det omoraliska och brottsliga i sjelfva inrättningen, tillintetgör — och måste tillintetgöra — alla möjliga konsiderationer, de må då bestå i andra länders exempel eller farhågan att förlora ur landet en större eller mindre penningesumma, eller i hvad som helst: det origtiga kan derföre ej bli rätt, det skadliga derföre icke nyttigt, vanära icke ära och alldraminst kan last och brott bli dygd.
Den 5 Lebruani. z-Z Til! de z,ZZZ R^d. i6 si. som erfordras för Borgsta Institutet, bör wisierligen utfinnas och be» stammas säker resource, sedan wi gjort sä stora och beklaganswärda förluster pä friste .och dugelige arbetare, synes omtanka» sä mycket mera upfordra till begagnande af äfwen dem, som arv af naturen ivanlottade; men denna ädelmodiga mensklighet emot besia föremål för medlidandet, stulle kanske anses nedstiga ifrän sin Caractere af sublime dygd, om, dä under» stöd lemnäs är ert arbetes biträde, som wäl mä beundras, men icke egentligen paraknas, wi just med det samma tillskynda modlöshet och bekymmer för den arbetsförmåga, som dock är egenteliga grunden till allmänt beständ. Stockholm den zr Jan. rZis 6. I. Lctrönborr. Ht Luxrs. Lx krotocollo L. 6. lnxman. Lades pä Bordet. Föredrogs följande; Ut - 3-6 Den 5 Zebruarii. Utdrag af Protokollet, hällit uti Riksens Högloft. Ständers Bewillnings-Utskott, wid Riksdagen i Stockholm den zi Januari» -»812. S. DDe till Bewillnings-U stotket ankomna kemister, rörande understöd lill dek af Herr Protokolls-Sekreteraren LorZ stiftade Institut för Blinde, Döfstumme och Swagsinte blefwo föredragne och hwaraf inheinlades, alt Högloft.
Förutseende, att många skola mot milt förslag invända att antalet af endast tre ledamöter är för ringa i en Ofver-rätt, har jag slutligen trott mig böra fästa uppmärksamheten derpå, dels att tre ledamöter i Hof-rätt skulle utgöra domfört antal, så väl enligt Lag-beredningens förslag, som enligt den nådiga propositionen; dels att någon fara icke synes vara att låta detta antal ledamöter, i strid mot hvad Kongl. Majrt föreslagit, jemväl döma i mål som å ära eller lif gå, enär Hof-rätten utgör endast en mellan-instans, och dess beslut, hvarigenom till lifvets förlust dömes, ej går i verkställighet förr än det blifvit af Kongl. Maj:t pröfvadt; samt dels att mitt förslag åsyftar att bereda större visshet derom, att alla 1 edarnöts-platserne ständigt må kunna hållas besatte med dertill fullt qvalificerade män. öm det icke kan belviflas, att godkännandet af milt förslag, sa vidt löneförbättringen dermed ställes i samband, skall leda till detta sistnämnde resultat, så synes ingen böra hysa någon fruktan för tretalet. Ty säkerligen skall en hvar, lika med mig, anse det vara vida bättre att dömas af tre i allo väl qvalificerade domare, än af fem, som äro det i mindre grad; och hvad mig enskildt beträffar får jag Öppet tillstå alt, derest jag skall dömas af oskicklige domare, jag helst ser att deras antal malte blifva så litet som möjligt. Af Herr Wetterbergh, med förklarande att han instämmer i -Herr Cederschiölds serskilda mening. STOCKHOLM, TRYCKT IIOS ISAAC MARCUS 1851. Lag-Utskottets Betänkande. N:o iS. I N:o 13. Ank. till Exp.-Utsk. den 21 Mars 1851, kl. 12 midd. Betänkande, i anledning af väckt fråga, angående deln förändring i ord ningen för val lill Härads-nämnd, dels ock minskning i det antal Nämndemän, sorn fordras för fullsulen räll.
"Jag tror det icke vara rigtigt, jag "tror det icke vara rätt, att Folkets Representanter, i anseende till tiden för behandlingen af Folkets angelägenheter, stäl”la sig uti ett absolut beroende af Styrel”sens en gång möjligen inträffande Grund* higsenliga godtycke, uti denna del,” Så länge Folkets Representanter icke låta förleda sig, att åsidosätta de Lagar och Former, de för sig sjelfva bestämt, kunna de, med fullt förtroende till Styrelsens medverkan, rådslå och besluta öfver Statens angelägenheter; först då (hvilket jag hoppas aldrig måtte inträffa) Rikets Ständer voro nog okloka, att göra sig dertill skyldige, kan Hr Friherrens yttrade a5o Den 21 Januari i. farhåga besannas, och måste det lör Samhällsinrättningens bestånd. Hr Friherren fortfar: ”Medgifven, mi”na Herrar! att penningebidragen uti den ”Constitutionella Samhällsinrättningen ensamt utgöra Folkets egenteliga andel uti ”magtbestyret, och besinnen, att J icke ”börén, utan moget bepröfvande, eller af ”blott fördom mot en Motionair, förkasta ”en Motion, hvars hufvudföremål är att bibehålla Folkets Representanter uti den ”oberoende ställning, som alltid blifver ett ”oeftergifligt vilkor för de större Samhällsangelägenheternas ändamålsenliga behandling, uti Lagstiftningsväg.” Den fienteliga syftning, Friherren här. sökef uppställa såsom grund för den Constitutionella Samhällsinrättningen, och som längre fram återupprepas såsom medel till förtroende, är ett, med sådana SamhällsInrättningars bestånd , alldeles oförenligt element; dessa Samhällsinrättningar fordra enighet och förtroende, dermed kunna de fortgå till allt större kraft och fullkomlighet, genom motsatsen uppkomma brytningar, hvilka förr eller sednare medföra Samliällsinrättningens upplösning. Det tillhör derföre hvarje rättskaffens Medborgare, alt motverka hvarje försök, att bereda oenighet. Friherren upprepar sednare delen af iog §. ReggringsFormen, och yttrar: Den 2,j Januarii.
Rosens anmärkn., alt Vägoch VattenbyggnadsStyrelsens personal icke vore tillräcklig för anläggande af de hufvudbanor, K. M. ansett nödiga, torde förfalla, enär K. M:s Propos:n icke innehåller, att anläggningen af dessa banor skall updragas endast åt samma Styrelse och dess personal. Något vidare i det sistnämnde afseendet torde icke vara behöfligt att nu anföra. Grins yttrande, att kronans anseende skulle sjunka, om han icke finge åtnjuta den rättvisa, han anser sig ega rätt att fordra, förefaller mig vara af beskaffenhet att icke förtjena något svar. Statens kredit, i hvad afseende som helst, äfven pä penningemarknaden, beror enl. min åsigt, icke af något yttrande pä Riddarhuset, det må vara huru mycket eller huru litet obefogadt som helst. Jag lemnar således detta yttrande helt och hållet å sido och ämnar icke uppehålla mig dervid. Men hvad som förtjenar mera upmärksamhet, är Grins förslag om anläggande af jernvägar i Riket och öfverlåtande häraf ät de entreprenörer, Grin vid framläggande af sin motion i ett föregide plenum omnämnt, äfvensom de i förslaget uptagna vilkoren. Jag vill icke ett ögonblick ifrågasätta, att de respektabla namn, Hr Grin upgifvit, förneka det updrag Hr Grin i de nämnde Hrrines namn eller på deras vägnar framstält, Jag vill antaga, att det verkligen är deras afsigt, att genom jernvägsanläggningar här i Riket, förskaffa sig ett vidsträckt fält för sin verksamhet. Jag vill antaga, att det är deras allvarliga afsigt att sysselsätta sig med jernvägsbyggnad i dessa nordliga länder; men jag har svårt att antaga, att sådant sker endast af nöje att förskaffa Sverige förmånerna af lättade kommunikationer. Icke heller kan jan antaga, att det sker af vänskap eller artighet emot Gr. Rosen, utan det mätte väl vara beräknadt på desse Hrns fördel i något afseende. Visserligen har Gr. Rosen sagt, att Staten endast skulle träda emellan med sin kredit, och en punkt i Grins förslag innehåller, att entreprenörerne skola infria de Statsobligationer, som litgifvas för anläggningen af jernvägarne:
Herr Ehrenborg liar talat om nödvändigheten att förvara contracten hos Magistraten till efterrättelse vid uppkommande tvister emellan Mästare och Lärgossar. jag frågar hvem som förvarar contracten mellan husbönder samt alla drängar oell pigor i landet? De finnas ingenstädes utom i den allmänna tjenstehjons-sfadgan. Ändock bär det sig ganska väl, och kan icke annat, ty detta förhållande ligger i sakens natur. Man har talat 0111 en gifven lärotid, och funnit att en sådan icke kan bestämmas, men sedermera likväl ifrågasatt contract rörande viss tid, inom hvilken man borde vara utlärd. En sådan tror jag lika litet kunna bestämmas med, sorn utan contract. Man kän ej en gång förutsäga inom hvilken tid elt djur skall vara dresserädt, mycket mindre rtär en menniska skall vara utlärd. Herr H erta i Det år i synnerhet med afseende på Herr von Hoheuhausens anmärkning, som j 'g tror det vara nödvändigt att bestämma någon gråns. Det år ett besynnerligt fall, mert låter tänka sig, att en myndig person skulle låta tvinga sig, att gÖ>a ett contract, och i detta afseende behöfves ett bestämmande; men att det skulle bellö.vas för omyndige, kan jag ickd Den 30 Augusti /. m. 303 linna, då i samma §. nåmnes, att man vid 18 års ålder har rått att blifva Gesäll. Derföre tror jag icke, att någon viss tid behöfver bestämmas för annat, ån det fall Herr von Hohenhausen omtalat. Hans Excellence Herr Grefve Mörner, Adolpli Göran: Jag . finner uti det föreslagne stadgandet angående pontract, ett tydligt bevis på det fortskridande i aktning för menniskans rättigheter, sorn bör tjena till rättesnöre vid de afiiandlingar, som göras om lärlingars antagande. Jag tror också att man icke kan eller bör , hindra sådane contracters afslutande, och då hvar fullmyndig har rätt att ingå sådane i afseende på vilkoren af sin lärotid, så måtte väl en förmyndare hafva samma rätt för sin myndling.
Väskorna anbringas nu stycken kan man med tillhjälp af motkroketter af hummer, potatiskroketter midt på ryggstycket från det ena hörsvarande remsor sammansätta större o. s. v.; Lutfisk med gräddsås; Lamnet till det andra. I det fjärde (nedukar. kotletter med ryska ärter; Eisgrynsgröt dersta) hörnet anbringas likaledes en med socker och kanel; Dansk julkaka. väska. Vill man göra handskväskan Väggfickor. Ett mycket bekvämt föreriktigt prydlig, monterar man den med T o r s d a g (juldagen): Blåkål; Kokt mål för sofrum, boudoarer etc. äro väggrosetter och syr de olika facken i snibb bergtorsk; Kokt rökt skinka med mafickor, i hvilka man förvarar allehanda nedtill. deira och grönsaker; Stekt hare; Plumsmåsaker, som man gärna vill ha i sin pudding; Krokan och glace. omedelbara närhet. Bedan länge ha Lätt broderi till garnityr på klädninF r e d a g (annandag j u l): Soppa på dylika fickor varit i bruk, ehuru mycgar. Man klipper efter friska murgrönshönslefver; Kokt lax; BSkt Hamburket enkla och primitiva, i form af soblad af olika storlek flere bladformer gerbringa; Kalfbräss med madeira; A lida askar eller korgar, förfärdigade af af hvitt papper. Man lägger nämligen la daube på hummer; Punch å la ropapp och på tre band hängande på ' bladet på papperet, ritar omkring det maine; Kapun; Gratinerad blomkål; väggen. Nu förekomma dessa fickor med blyerts och klipper ut teckningen. Citronsouffié; Ost och cakes; Krokan; prydda med atlasoch plyschbroderier Efter detta pappersmönster klipper man Glace, frukt och konfektyrer. och kunna genom sin prydligbet göra af svart sammet det erforderliga antalet L ö r d a g: Puré på vildt; Stufvad anspråk på att få plats äfven i ett eleblad. Hvarje sammetsblad underlägges lake; Kokt rökt svinhufvud; Stufvade gant rum.
Då fråga är om hafvets segelbarhet, skulle dessa på ett särdeles förtjenstfullt sätt utförda expeditioner hafva stort intresse i synnerhet genom iakttagelser från land rörande isens beskaffenhet om hösten, men i den korta berättelsen om Hedenströms färder, som finnes intagen i Wrangels »Reise» s. 99–119, den enda källa som i detta afseende varit mig tillgänglig, beröres denna fråga ej med ett enda ord.12 Deremot hafva genom hr Sibiriakoffs försorg upplysningar rörande denna för vår expedition vigtiga fråga blifvit lemnade af inbyggare i norra Sibirien, hvilka hafva till födkrok insamlandet af mammutbetar å den ifrågavarande ögruppen. Enligt dessa berättelser blir hafvet mellan norra Asiens kust och Nya Sibiriens öar årligen temligen isfritt. En särdeles märkvärdig upptäckt gjordes år 1811 af Hedenströms följeslagare, jakutske borgaren Sannikow. Han fann nämligen på vestkusten af ön Kotelnoj lemningar af en groft upptimrad vinterboning i granskapet af vraket efter ett fartyg af helt olika byggnadssätt mot det, som brukas i Sibirien. Dels häraf, dels af en mängd redskap, som lågo kringströdda på stranden, drog Sannikow den slutsatsen, att en fångstman från Spetsbergen eller Novaja Semlja blifvit vinddrifven hit och jemte sitt manskap uppehållit sig härstädes en tid. Inskriften på ett i granskapet af stugan befintligt grafkors uttolkades beklagligen icke. Under den stora nordiska expeditionen13 gjordes äfven några försök att från Lena tränga öster ut. Det första stod under befäl af löjtnant Lassinius 1735. Han lemnade den 21 augusti Lenas östligaste mynningsarm, framseglade 120 verst mot öster och mötte här drif-is, som nödgade honom att söka en hamn vid kusten. Här tillbringades vintern med den olyckliga påföljd, att chefen sjelf och större delen af expeditionens 52 man omkommo af skörbjugg.
Meradt.Bränniln till dem Tullfritt fär införas fran Landet, hwarest denna förädling, ined lika förmon som sjelfum bränningen, kan idkas, det will säga: med samma arbetare och dragare, som hw or och en för sitt landtbruk behöfwer underhålla: n ed det bränsle, som pä ägorne ar att tio ä, s-wt af den säd, som frän egen jord erhattes; dä Kronan dstrem t med sarskiidte i och för branni: aen lönade arbetare och til!»yningsmän, kostsamt underhä-lne dragare, dyrt inköpt bränsle, samt, i W rk och Byggnader, »om äro kvsisamme att u dnrhälla, mäste idka sin B'äw wink brännioeg af köp, Spannemäl, och, oaktadt a l denna olikhet i omkostnader, ändock hälla pris med Laudlmawttn, soin tillika merendels aptid gör ett serdeles afseende pä dranken för sina kreatur. Wld grunderne för den framtida Spännemälshandeln, har Directionen pä äberopad erfarenhet sökt upplysa fördelarne af 1798 ärs författning, och den methode, som bitlilis »varit iakttagen, jemte följderne af upphandlingar, an tin - Den iz September. 4^1 tingen genom Unctmner ekler mänadteligen kun. gj.rde upp dandlingspriser, hwilka utwägär Di. rectlonnr, för anförde skäl, icke anker b!n oa bi. diaqa tte -ul Let ändamål, sim bör sökas, om Magazins Inrättningens Fond skulle komma till dea styrka, att Spannemäl till större förrädcc uägoE, kunde upphandlas. Alt siuttligen, i anledning af tillätelsen alt upptaga !ä.:, göra sädane rchplag för ignade aniingeu penningar eller säd till wäide, och med räntan derföre öka alla vfwan. nämde omkostnader, dä, efter