Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De i 7 §, och på åtskilliga ställen i io §. i mom. förekommande orden ”halfva”, ”till hälften", ”lika” och ”hälft” böra, på sätt rätteligen anmärkt blifvit, förändras, såsom förorsakande tvätydighet vid de fall, då, efter 2 och 3 §§., någondera sidans delegare icke skulle komma att i stängseln till hälften deltaga; och ordet ”halfva” bör derföre i 7 §. utgå, och 10 §. i morn. erhålla följande jemkade redaction : ”Stängsel skall i sjelfva råsträngen uppsattas och den jordrymd, som till stängseln, efter dess beskaffenhet, åtgår, af hvardera sidans delegare till hälften tillsläppas. Går rågång eller skillnadslinie i å eller ström, den der ej utan stängsel fred gör, då skall hvar sin andel af stängseln på sin egen sida hålla; och tage jemväl bägge sidorna lott i den stängsel, som deremellan Öfver ån eller strömmen sättes. Lag samma vare, der egor genom allmän farväg åtskiljas. Kan ej öfver å eller ström stängsel sältas, som fred gör emellan den hägnad, som å hvardera sidan uppföras skall, efter hvad nn sagdt är, då &c/ Uti 11 §. af förslaget förekommer den föreskrift* att de nya stängselgrunderna, när påstående af delegare derom väckes, skulle, utan afseende på förut uppgjorda lagligen gällande stängsel-delningar, tillämpas. Skälet lill denna föreskrift har varit, såsom Lag-Gomiteen äfven upptagit, att den likhet i rättigheter och skyldigheter, sora med det nya förslaget åsyftades, eljest skulle för många fall gå förlorad, hvarlill äfven bör läggas, att i vissa händelser, då fråga om ny stängsel uppkommer, der stängseldelning redan skett, tvätydighet om förslagets rätta tillämpning, och möjligen äfven obillighet, vid den nya stängselns fördelning, i annat fall kunde uppstå. Emot denna föreskrift hafva likväl anmärkningar från flere
— Dess förste Tryckare, P. A. Nyman, har till årligt Löne-anslag af 3oo R:dr, enligt samma Contract, blifvit anmäld den 27 Jan. i83i. 32 Berättelse af Banco-Fullmäktige. Anstalter i och för Utvexling af nu bruklige smärre sedel-valeurerne. Af Bankens i behåll varande magasinerade förråd, utaf de, åren i8o3 oell 1804 tillverkade sedlar på 14 och ro skillingar (Banco-RegU pag. 61), hålles i Cassorne beständigt tillhanda för en hvar, som till vexling och liqvid der infinner sig; och åtgången har visat sig vara i tilltagande, ehuru allmänheten, såsom vanligt varit, mera sällan reqvirerar och med mindre begärlighet emottager dessa, än sedlarne på 16, 12 och 8 skillingar. Den i Banco-Reglem entet (pag. 67) omförmälda anstalt för in vexling i orterne af gamla mot nya sedlar, från och med 8 skillingar till och med 3 R.:drs valeur, genom förskott från Banken till ett af Läns-Styrelserne antaget Ombud mot ställd borgen, har, under den från sista Riksdag förflutne tid, varit begagnad för 6 Län, nemligen: Östergöthlands, Westmanlands, Stora Kopparbergs, Gefleborgs, Westerbottens och Norrbottens. Sedan Rikets Ständers fattade beslut (Banco-Regl. pag. 68), om invexling af gamla mot nya Banco-sedlar, från och med 8 skillingars till och med 3 R:drs valeur, äfven vid Lane-Contoren i Götheborg och Malmö, på sätt i832 års Revisions-Berättelse (pag. 43) omförmäler, icke kunnat komma till verkställighet enligt de grunder, som af Låne-Contorens.
Undanlag härifrån kari egentligen endast göras för blygsamheten sårande skrifter, hvilka alltid blifvit förklarade brottsliga, samt för theoretiska undersökningar af nästan hvilken rigtning som helst, så vida framslällnings-sället varit värdigt och falska uppgifter dervid ej förekommit, emedan den tidigt antagna grundsatsen, alt resultatet af en sådan undersökning icke kunde göra ett i sig sjelf lofligt företag till olofligt, fortfarande synes hafva ledt Jury-männen, och förmått dem att i alla sådana mål frisäga Författaren. Som i flera märkvärdiga fall frisägelser inträffat, der förbrytelsen legat för ett vanligt omdöme klart i dagen; så återstår endast att derföre antaga den förklaringsgrund, att Nämndens medlidande ingått såsom motiv, då den måhända funnit ett missförhållande ega rum emellan förbrytelsen och det derföre yrkade dryga ansvaret, hvilket missförhållande åter faller sjelfva Lagen till last, emot hvilken med skäl kan anmärkas, att den för hela classer af förbrytelser icke har mer än ett slags straff, utan afseende s R. St. Just.-Omb. -Emb.-Ber. d. 15 Jamtarii 1884■ på de mångfalldiga modificationer i brottsligheten, sora nödvändigt måste inträffa med ord och meningar i en tryckt skrift. Då Tryckfrihetsförordningen uti 3 §. 4 morn. endast upptager ett slag af förbrytelser, begångna vid omförmälande af den regerande Konungens Person och gerningar, och derföre bestämmer det svåra straff, som 5 Gap. i §. Missgerningsbalken utsätter; så är uppenbart, att då de fall måste sällan inträffa, uti hvilka denna straffbestämmelse vore, efter vår tids bildningsgrad och begrepp om Majestätsbrott, rättvis och billig, blir Nämnden ofta försatt i det svåra alternativ, att antingen ålägga ett jemförelsevis för liårdt straff, eller alldeles frikänna, i brist af något billigt lagbud att tillämpa, hvarigenom tvekan i valet icke gerna inträffar.
Då Nej således vunnit och i följd deraf Beredningens förslag blifvit ogilladt, författade och uppläste Herr Grefven och Ordföranden jemlikt contra-propositionen en så lydande ytterligare proposition: »Den, som vill, att Regerings-Formens 37 § bibehålles oförändrad, skrifver Ja; den, det ej vill, skrifver Nej; vinner Nej, blir den förändring uti §:n antagen, att den sedan Regerings-Formens antagande tillkomne Adel får i anseende till sina efterkommande samma förhållande som den förutvarande.» Herr Öfver-Intendenten Edelcrantz anhöll för sin del, att Herr Grefven och Ordföranden ville så ställa contra-propositionen, att densamme ej uteslöt alla andra modificationer af ifrågavarande §. Hvilket Herr Kammarherren Silverstolpe understödde. Bilaga G till Exped. N:o 10. 693 Herr Lagman Sandberg: Då enligt Riksdags-Ordningens föreskrift alla propositioner böra ställas enligt med discourserna, och jag under förevarande öfverläggning icke kunnat finna mer än tvänne meningar yttrade, den ena nemligen i likstämmighet med Herr RegeringsRådet Hallenstjernas proposition, den andra åter enligt Fördelningens afgifne Betänkande, så hemställer jag, om icke propositionen må göras på antagandet af den ena eller andra meningen. Härpå framstälde Herr Grefven och Ordföranden följande justerade proposition: »Den, som vill, att Regerings-Formens 37 § bibehålies oförändrad, skrifver Ja; den, det ej vill, skrifver Nej; viuner Nej, så uppkommer öfverläggning om de uppgifne alternativer, hvilka till förändring skulle antagas. » Votering anstäldes med slutna sedlar, som innehöllo: Af Höglofl. Ridderskapet och Adeln: Ja 1 Nej 4. Af Högvördiga Preste-Ståndet: Ja 2 Nej 4. Af Vällofl. Borgare-Ståndet: Ja 4 Nej 2. Af Hedervärda Bonde-Ståndet: Ja 5. Herr Grefven och Ordföranden förklarade för sin del, det han funne frågan genom denna votering, hvari 2 Stånd stadnat emot 2, komma att förfalla.
För så vidt förslaget afser att stärka de konstitutionela garantierna, kan jag icke hafva något att erinra emot denna dess syftning, men stora betänkligheter synas mig dock förekomma mot dess antagande. Den förste talaren har betraktat saken mera från theoretisk synpunkt; jag vill skärskåda den hufvudsakligen från den praktiska sidan. Internationela fördrag kunna naturligtvis hafva flerehanda föremål. Afses det handel och sjöfart, så har det redan förut vanligen så tillgått, att vederbörande embetsmyndigheter affordrats yttranden om de hufvudgrunder, som må anses dervid böra göras gällande, och dessa yttranden hafva i StatsRådet undergått pröfning. Men sådana allmänna grunder afse endast att utgöra basis för underhandlingarne och kunna naturligtvis under dessas fortgång blifva underkastade väsendtliga modifikationer. Ehvad nu för öfrigt 494 Den 25 Juli f. m. föredraget må hafva ett eller annat föremål, så kan initiativet vara taget antingen af en främmande Regering eller af vår egen. I förra fallet skulle då efter Const.Utsk:s förslag StatsRådet mangrannt höras öfver den ministeriela framställningen, innan något antagande deraf kunde ega rum. Härvid vore likväl af nöden den största grannlagenhet, så att icke frågan klefve föremål för publiciteten. Ty af pressens möjligen oförsigtigt omdömen kunde den främmande Regeringen, som framställt förslaget, finna sig förnärmad, och en till landets nytta syftande afhandling kunde blifva afbruten. I Norrige har man ingenting motsvarande det nu ifrågaställda förslag. Enligt 75 § af der gällande Grundlag skall Storthinget erhålla del af de förbund och traktater som Konungen på Statens vägnar, ingått med främmande makter, med undanlag af hemliga artiklar. Dessa sednare äro i Const.Utsk:s förslag ieke ens undantagne.
N:o 124, i anledning af återremiss å utlåtandet N:o 65; lades till handlingarne. N:o 125, i anledning af återremiss å utlåtandet N:o 70; lades till handlingarne. N:o 123, i anledning dels af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse, angående beredande af tillfälle för ett antal industri-idkare och arbetare att besöka industri-expositionen i London, dels ock af väckt motion i samma ämne; bifölls. 162 Prat.-Utdrag den 7 Maj 1851. N:o 127, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 103; lades till handlingar n c. S. 1). Vid förnyad föredragning af Konstitutions-Utskottets memorial: N:o 6, till Rikets Ständer, angående verkställd granskning af de uti Statsrådet förda protokoll, stadnade Presteståndet i beslut, som föijer: l:o. De uti afdelningen Litt. A. upptagne sex punkter ansågos ingen annan åtgärd föran leda, än att läggas till handlingarne. 2:o. Ståndet, som ansåg Utskottet hafva saknat befogenhet till den i afdelningen Litt. B. gjorda framställning, lade denna del af memorialet till handlingarne. 3:o. Beträffande afdelningen Litt. C. lades samtlige der förekommande punkter till handlingarne, med förklarande, hvad 5:e eller sista punkten vidkommer, att Ståndet icke gillar Utskottets der anförda motivering. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stals-Utskottets utlåtande: N:o lil, i anledning af väckt motion om ett lån för beredande af sunda och ändamålsenliga bostäder åt den arbetande klassen inom hufvudstaden. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets utlåtanden: N:o 123, i anledning af återremiss å utlåtandet N:o 62; lades till handlingarne. N:o 124, i anledning af återremiss å utlåtandet N:o 65; lades till handlingarne.
IX "Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets, under den 24 Ju’i afgifne samt sedan den 37 på bordet hvilande Utlåtande, dels om Skrifvare-hjelp åt Expeditions-Utskottets Betjening, dels arfvode för besörjande af tryckningen utaf Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll ti: 1 den del, som efter Riksdagens slut kan återstå, dels ock äskad anstalt om registrering af Riks-Ståndens Protocoll vid denna Riksdag, farin Borgare-Ståndet för godt att samma Betänkande till Utskottet åter-rernittera med dea anmärkning, att gör om alens mängd i Expeditions-Utskottet torde föranleda dertill att 75 R;dr Banco anslås för hvardera af Utskottets s:ne Cantzlister, som den omförrnälte renskrifnirigen bordt besörja, och hvilket öfverensstämmer med de vilkor, sorn år 1812 för samma arbete blefvo anslagne; äfvensom Borgare-Ståndet ansåg, att något visst arfvode för Profocolls-Registreringen borde uppgifvas och bestämmas. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. T). Lät Borgare-Ståndet bero vid hvad Allmänna Besvärs-och Oeconomie-Utskottet uti ytterli - Dtn 29 Juli. 447 ytter’igare Memorial af den 24:de Juli, hvilket den redrogs, utlåtit sig i den dit remitterade, tnen nu mera redan, i anledning af .Kongl. Majit* Nådiga Proposition, afgjords samt genom Underdånig skrifyelse hos Kongl, Maj:t anmälda frågan, om Gerningsöre-afgiften, Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. SB.
M^j:t äskade Million bristande 400,220 R:dr; Och StatsUtskottek hyser den grundade öfwcrtygelsen, att om Kongl. Majit och Riksens Ständer käckas bifalla Stats» Utskottets förstaq om wista vacancer wid den indeldte Armeen samt Wästgötha och Smalands Dra» goner jämte Skänska Cavallerie RegementerneS förändring till Infanteris kill deras halfwa styrka, skola sä wäl deste förestagne anstalter, som en förbättrad inkomst af Kongsgärdarnes föcwaltniug, jämte hwad i öfrigk af de pä Stat upförde anstags summor kan besparas, icke allenast lämna full tillgäng, kill hwad som kan finnas brista i den af Kongl. Majit upgifne En Million R:dr, utan ock troligen deraf bliswa ett öfwerskott, som, ester Utskottets tanka, owilkorligen bör anwändas, till afbetalning och förminskande af den utrikes capital gäldcn. Hwad i öfrigt beträffar Kongl. Maj:ts uti Dest nådiga proposition af den zi sistledne Octobcr gjorde nädiga förklarande, del Kongl. Majit särwäntar, att Riksens Ständer mä utfinna och ansta nödige medel 1:0 Alt alla Officers och Under »Officers läner, som förut warit anstagne pä Sweaborgs och Abo Esquadrernes Stater mä pä Swenska Scaton, med undantag as Ofwerste lönen, öfwerföras och bibehällcs; 2ido Att dek i Finland förut stationerade Skärgärds Styrmans Compagnie pä Swensk Stat öswerstyltas; Z-o Att det Coopvaerdie Karls Compagnie, som före kriget warit Sweaborgs Esqnader anstagit, och sedan blifwit härstädes ä nyo upsakt, mä tillika med 622 man och nödigt spel af Finska Amllerie Compagnierne pä Swenska Staten uptagas, och 4:0
R e d a n första tonerna beröra dig på ett alldeles särskildt sätt: A, h v a d är det, h v a d liknar d e t? Du känner igen det — å, så väl. Så, just så. Nu vet du det. Det är du själf; det är dina tankar, dina ord, o c h det är din svunna sommarsaga. Minns du, säga tonerna. Och så lägga de armarna om dig o c h smeka o c h kyssa dig och du lutar dig intill d e m. Minns d u? — Och nutid blir dig till den flydda tid. D u går åter i kärlekens rosengård. M e n blott några svinnande sekunder får du dröja där. Du drifves ut, o c h grindarne stängas. Som en k o n s e k v e n s väntade du nu, att tonerna skulle återgifva din förtviflan, din sorg. M e n nej! Det är n o g molltoner, s o m möta dig, men det är ljusa sådana, o m du vill förstå det uttrycket. Sorgen ligger s o m orgelpunkt, men än gå ljusa skyar af toner öfver. Och de säga, att kärleken är att likna vid en kostelig k l e n o d; alla vilja äga den, m e n den gifves icke alla. Därför skola de, s o m äga eller hafva ägt densamma, vara tacksamma, ej klaga öfver minuternas korthet. Du har två ting att välja på: vandra genom en öken, där det ej finnes en enda oas m e d svalkande vatten o c h skuggiga palmer, eller vandra g e n o m en öken, där det finnes en sådan. Om det nu är så, att du redan varit i denna oas, skall väl minnet däraf göra dig vägen dubbelt tung att gå? Skall det ej förr ge dig m o d, ge dig styrka att gå ö k n e n till slut? Skall du ej känna tacksamhet för att dig blef beskärdt att dröja under palmerna en stund? Jo, jo förvisso! Och se, den där mure n, du skansat kring dig viker, o c h du känner, hur ditt hjärta blir varmt.
Krono-Säterier: Sunnervikens fögderi Frälse-Säterier: Götheborgs fögderi Inlands dito Orousts och Tjörns dito med 1 hemmansladugård i Sunnervikens dito Norrvikens dito Säteri-Rusthåll: Götheborgs fögderi Sunnervikens dito Rå- och Rörs-hemman: Orousts och Tjörns fögderi I Insockne Frälse-hemman: Götheborgs fögderi Inlands dito Orousts och Tjörns dito . Sunnervikens dito ; Norrvikens dito. t Utsockne Frälse-hemman: Götheborgs fögderi Inlands dito Orousts och Tjörns dito Sunnervikens dito Norrvikens dito Frälse-hemman: Inlands fögderi Norrvikens dito Krono-hemman: Götheborgs fögderi Inlands dito Orousts och Tjörns dito Sunnervikens dito Norrvikens dito Krono-Rusthåll: Inlands fögderi Sunnervikens dito Norrvikens dito Dito Augments-hemman: Inlands fögderi Sunnervikens dito Norrvikens dito . Kronoskatte-hemman: Götheborgs fögderi . Inlands dito Orousts och Tjörns dito Sunnervikens dito Norrvikens dito Dito Rusthåll: Inlands fögderi. Sunnervikens dito Norrvikens dito : Dito Augments-hemman Inlands fögderi. Sunnervikens dito Norrvikens dito. Militie-boställen: Götheborgs fögderi . Inlands dito . * . Sunnervikens dito . Norrvikens dito Civila boställen: Orousts och Tjörns dito Sunnervikens dito Norrvikens dito Ecklesiastika boställen: Götheborgs fögderi Inlands dito Orousts och Tjörns dito Sunnervikens dito Norrvikens dito Gymnasiioch Skole-hemman, Frälse: Inlands fögderi Orousts och Tjörns dito med | hemman ladugård i Sunnervikens dito Norrvikens dito Dito dito Hospitalsoch Barnhus-hemman:
' En dito Korn Ett lispund Hö Ett dito Halm Ett lass Torf eller Ved En mark mjukt Rågbröd för fångar Ett och ett fjerdedels qvarter Korngryn En hästs dygnration: För hel Soldatrote efter 25 Dalers taxation . Ceirl A nif. SB geling. & a BB t SBB il 11 <1 1* a öfver Mantals-Längderne uti Elfsborgs Län för åren 1848, 1849, 1850 och 1851, utvisande folkmängden vid slutet af hvarje nästföregående år, eller År 1847. J tr 1848. Mankön. Qvinkön. Summa Folkmängd. Mankön. Qvinkön. Summa Folkmängd. QS 3 TT O: 3 Qvinkön. Summa Folkmängd. Mankön. 1 Qvinkön. Carl Sutf. Mfjiléity. KALKYL till utrönandet af ungefärliga medelvärdet på tillverkningarne vid de i Elfsborgs Fän belägna Jernbruk och Förädlings-Verk. Stångjernsoch ÄmncsFrälsesmide. Hela årliga Nuvarande Hammarskatt. Afvcrkningens Härdar. namrar. smittet. Ämnessmidc. Wedbo Tössbo. Wahlbo . Nordahl . » Wäne Flundre , Wedtle Wäne Bjerke. Mark Socken. Steneby Bäcke Torrskog . Ödeborg Högsäter . Ryr Skållerud . Bollebygd . Wedens Åhs Kind . Bollebygd. Mark Björketorp Kinnaroma Bruks och Manufakturiers namn. Ryr Forss . Fenneslunda Gällstad Sjötofta Billingsfors Bruk 1 Stålugn. 1 Knipphammare. 1 Masugn. Bäckefors Bruk 3 Knipphamrar. (i Spikhamrar. 1 Stjelpeller Kupol-ugn. Gustafsfors Bruk 2 Stålugnar. 3 Knipphamrar. 2 Spikhamrar. Loviseholms Bruk 1 Plåthammare med härd. Knipphamrar. Spikhamrar. Cathrincholms Bruk 1 Spikhammare. Forsbacka Bruk Pärsby Bruk Hanefors Bruk 1 Stålugn. Hvitlanda Bruk . 1 Knipphammare.
2:o en af två eller flere yederhäftige personer, en för bägge och bägge för en, eller en för alla och alla för en, såsom för egen skuld, ingången borgen för den skada eller förlust, Banken kan få vidkännas i följd deraf, att den pantförskrifna fastigheten finnes besvärad med annan eller andra inteckningar än sorn af sökanden uppgifvits; samt Banko-Utskottets Utlåtande, iY.-o 36. 3 3:o ea af Domare oell nämnd vid 1850 års höste-ling med ifrågavarande härader undertecknad uppgift å de hemman och lägenheter. sorn, efter hvad de kunna bestämdt erinra sig, blifvit vid nämnde ting intecknade och hvarom handlades i de §§ af intecknings-prolokollet, sora gått förlorade och sedermera icke kunnat tillrältaskaiTas. Stockholm den 8 Maj 1854. Ant. till Exp.-Utsk. den 30 Maj 1854, kl. 1 e m. Utlåtande 'öfver väckt motion att Diskont-verken måtte'öfvertaga kommissions-befatlning med Diskont-län. Uti en inom Donde-ståndet väckt och till Utskottets behandling hänvisad motion har riksdags-fullmäktigen Sven Andersson från Skaraborgs län, till undanrudjande af de olägenheter och förluster, som icke sällan skola träffa låntagare hos Diskont-verken derigenom alt af dem begagnade kommissionärer stundom under längre tid försumma att de beviljade och utfallna låne-beloppen öfversända, föreslagit, att lånsökande vid Diskontverken måtte, i likhet med hvad som vid sistlidne riksdag beviljades för Bankens fastighets-låntagare', tillåtas att, emot bestämdt skäligt arfvode, få med sina låne-ansökningar äfvensom omsättningar vända sig direkte till vederbörande Diskout-kontor utan begagnande af särskild kommissionär. I anledning häraf får Utskottet fästa uppmärksamhet derå, att, jemlikt föreskriften i 190 § af Banko-Reglementet, det åligger en hvar som lill ena eller andra Diskontverket något låne-dokument iulemnar, att å detsamma teckna sin ansvarighet för dokumentets riktighet. Denna föreskrift innebär en säkerhet, som
Slutligen får jag förklara min tillfredsställelse öfver att de 2:ne sista talarne, som just bekläda det embete, med hvilket man fruktat att dessa kommunal-styrelser skulle kunna råka i kollision, så öppet och lifligt tillstyrkt detsamma. Frih. Cederström: Jag började mitt förra yttrande med att säga, att ett utförligt anförande icke vore tjenligt, då Betänk. XI H. 6 82 Den 18 Januari. redan var bifallet af 3:ne Stånd, men jag håller derföre icke till godo med den anmärkn., att det vore »besynnerligt», om R. o. Ad. afsloge Betänk, då det var bifallet af de 3:ne öfriga St:n. Det är väl R. o. Ad:s pligt att afgöra hvarje fråga efter dess egen inre beskaffenhet, utan att rätta sig efter de öfriga St:n, huru mycken aktning man än må hafva för dem. Jag bestrider ingalunda den möda och den talent, som är nedlagd på detta Betänk., det är alltid ett arbete, som man måste läsa med största intresse, tillföljd redan af den stilistiska skicklighet, med hvilken det är upstäldt. Men jag anser Hr Tersmedens yttrande just innehålla en bekräftelse på de af mig yttrade farhågor: att dessa nya provincial* representationer skulle kunna råka i strid med national-representationen. Hr Tersmeden yttrade nemi. att regeringen skulle törhända få i merberörde kommunal-styrelse ett bättre stöd, än den nu hade i en mer eller mindre lösligt sammansatt representation. Ligger inte häruti ett vädjande till lands-tingen, såsom bättre uttryckande Svenska folkets opinion än hvad national representationen, R. St.-r, förmenas göra? Det förefaller mig således, som om de farhågor, jag anfört, icke saknade all grund. Jag vidhåller för öfrigt mig redan tillkännagifna åsigt; och då den är grundad på en redlig öfvertygelse, så hoppas jag med tillförsigt att R. o. Ad. icke illa uptager, det jag öppet densamma uttalat, äfven om den för ögonblicket skulle stå i strid med flertalets bland R. o. Ad. mening, Hr Tersmeden:
Af Hagunda härad har norra delen större gagn af Upsala—Sala-linien, men södra delen af ÖrsundsbroUpsala-bibauau; Nysätra, Långtora, Biskopskulla, Torstuna, Härnevi och Altuna socknar hafva större gagn af Örsundsbro—Sala-linien; hela Torstuna härad, med undantag af Torstuna och Härnevi socknar, samt hela Wåla härad hafva större fördel af Upsala—Sala-linien, hvarjemte Wester-Löfsta socken har endast fördel af Upsala —Sala-linien; alla soeknar inom Asunda, Ytter-Tjurbo oeh Siende härad erhålla ej någon fördel uti sin transport på Westerås genom vare sig Örsundsbro—Salaeller Upsala—■ Sala-linien; — detta allt med afseende å .socknarnes förut angifne afsättning^- och handelsorter, hvartill kommer att alla orter norr och öster om gränsen för de beräknade banrayonerna hafva vida större fördel af banan till Sala öfver Up-ala än öfver Örsundsbro, emedan de förr träffa den förra. För den direkta trafik emellan Stockholm och rikets sex nordligaste liin, som kan komma att befordras å Stockholm-^-Sala-jernvägen, skulle den rakaste jernvägslinien Stockholm—Sala blifva omkring 1 mil, men om jernvägen drages öfver Sevalla omkring endast h mil kortare än jernvägslinien Stockholm—Upsa'a—Sala. För den del af norra orternas trafik åter, hvilken under vägen uppsöker de stora marknadsplatserne Sala och Upsala samt först derefter uppnår Stockholm, skulle den rakaste linien Stockholm —Sala, oberäknad kroken öfver Sevalla, med bibanan till Upsala, och då man iakttager att denna trafik skulle 2:ne gånger befara bibanan Örsundsbro—Upsala, blifva mera än 3 mil längre, än om stambanan ginge öfver Upsala. Slutligen blefve för den del af Norrländska trafiken, som går öfver Gefle och först vid Upsala träffar jernvägen, förbindelsen med Stockholm öfver Örsundsbro förlängd med omkring 2} mil. Någon på siffran tillförlitlig beräkning öfver den Norrländska trafikens fördelning i de här antydda olika riktningar har Kommittéen icke varit i tillfälle att uppgöra.