Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För öfrigt och på de skäl, som i bifogade protokoll omförmalas, begär Kongl. Maj:t, att reservationerna å anslaget till durchinarche-kostnader må icke allenast, i likhet med hvad Rikets Ständer vid de 2:ne sista Riksdagarna medgifvit, fortfarande anlitas till vidmakthållande af Gardesregementenas matinrättningar, utan äfven få användas till bestridande af underhållskostnaden för de kommenderingar ur indelda armeen, som Kongl. Maj:t finner nödigt beordra till vården och försvaret af rikets fästningar; äfvensom Kongl. Maj:t fäster Rikets Ständers uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att, till betäckande af de för Statsverket uppkomna kostnader genom Södra bataljonens vid Bohus Läns Regemente förändring tills vidare lill likhet med roteradt infanteri, öfverskottct af de indelningsräntor, som förut ingått ensamt till rusthållarne vid nämnda bataljon, fortfarande ställas till Kongl. Maj:ts disposition; och äskar Kongl. Maj:t härförutan Rikets Ständers medgifvande ej mindre till en behöflig reglering af kommendants-staten, när Kongl. Majus Nåd. Prog. till B. St. 1847. 21 Kongl. Maj:t finnér lämpligt att densamma företaga, än ock dertill, att de löneoch inqvarterings-anslag för armeen, hvilka vid verkställighet af de utaf Kongl. Maj:t gillade förslagen till ordnande af försvarsverket till lands och sjös kunna blifva disponibla, må få användas till löner och inqvarterings-ersättning åt befälet vid de serskilda korpser, som kunna komma alt bildas af sjöbeväringsmanskap, vare sig i förening med redan befintliga sjötrupper, eller utan en sådan förening. Uppå de dels i of vanberörde protokoll och dels i deruti åberopade utredningar och förslag upptagna skäl, finnér Kongl. Maj:t
8th t. ex. dB utof .. cm * c; n af den bildancle konsten varit kvinna ej .samiim s ' krmkor, soln nrfilclrig llgfd och sel~elgamla fordomar al1ti.d reser p A koinnans viig, ngrhelst clennn aldrig s&amp; liteti afviker f r h hemmets rBmiirkea, oclcsfi 1l; ii.r verkat lleimmande p&amp; hennes ntveckl i n g? Hvarje lronstslrolas inre historin liirnna h8rfo.r de ojiifaktigaste bevis. Has inotler sanlina ojiimu~ kamp nlellan f vinnaas fordran p&amp; r5tt till utbilclning, och sainh~llets 118rdnaclracle .v&amp;grau att erkeinna, denna llennes rBtt. VBr tid hxr det clock vasit, fijrunnadt att se dessa oriittvisor hafds, for sB 14dt det rtlr vBrt eget land. YIecl den atorsinnade fordoinsfrihet, son1 ntm8iuker v i m Isgstiftare, db det giillt att &amp; h e n for det svngare konet be red: ^ snmlna bildniagstillf~llen som den svennka staten Bjnder 11val: och en af sina fria medborgare, har gjorts tiUgBnglig eifven for allt sedan Kr! %F ', x7&amp;r koa~td&lt;~idelni den kvinliga konetadegten.
Den 5 Martti. 357 ductPlacatet verkar lill skada eller förmon för Svenska Handeln, och i sammanhang dermed alla författningar om utländska och inhemska fartyg, deras beskaffenhet, storlek och rättighet, att med eller utan laddningar, inhemska eller utländska, inoch utlöpa vid Svenska hamnar, för alt i alla dessa fall föreslå rättelser uti hvad som linnes felaktigt och stadgander uti hvad af Riksens Ständer beror, samt dc ansökningar, sorn hos Konungen i underdånighet böra göras i alla sådane händelser, deruti Han äger ensamt beslutande rätten. Om våra grannar i Danmark och Norrige, genom författningar, som till Landets väl aro bättre afpassade än våra, uppmuntrat och underhållit en nyttig handel, hvarigenom Danmark hemtat medel, att återhjelpa sig till välstånd efter de svåra olyckor det samma undergått, och Norrige kunnat upprätthålla och förbättra sina financer, så må väl ingenting kunna afhålla oss att af samma författningar använda hvad deraf med vår ställning kan öfverensstämma, och hvad sorn kan bidraga till ökad inkomst utan landets betungande eller ock till besparing af sådane utgifter, som genom felaktiga författningar äro utsträckta olver rätta behofvet; ibland sådane författningar, torde isynnerhet böra under; sökas dem, som stadga om beräknandet och uppå börden af till Danmark införande främmande varor. Jag hade önskat att detta amne blifvit behandlat af någon, med mer kunskap än jag äger kan hända, hvilket jag högeligen önskar, att proposition om en lämplig handelsfrihet från Den 3 Marlit. Hans Maj.‘t Konungen under Riksdagen till Ständerne aflernrias, men i okunnighet härom, må det ursägtas mig, att åter hafva gilvit anledning til! undersökning uti frågor, hvilka så directe verka på Fäderneslandets väl.
S. D. Ånyo föredrogos och biföllos Expeditions Utskottets den 2 dennes på bordet laggde memorial: N:o 5, angående ökadt Cancelliebilräde för Utskottet, JN:o 6, angående anslag i och för correcturläsning, in. m. Från Högvördige Prkste-StXndet. S, D. Ståndets Electorer bade i dag till Ledamot i Constitut;onsUtskottet, efter aflidne ConlractsProstcn m. m., Doctor J, M. Svedelius, utsett Biskopen, Pastor Primarius i Stockholm m. m., Doctor J.Q.kVallin. S. D. Ståndets Electorer hade i dag, efter afl. ContraclsProsten ni. na., Doctor J, M, Svedelius, till Ledamot i Hemliga Utskottet, ut sett ContractsProsten och Kyrkoherden i Mogata Mag. Jacob Östberg; Och skulle ExpeditionsUtskottet anmodas, att uppsätta ett förslag till en underdånig skrifvelse lill Kongl. Maj:t, med tillkännagifvande häraf. S. D. Föredrogs StatsUtskottets memorial N:o 27, med förslag till sammanjemkning i RiksStåndens skiljaktiga beslut, rörande Ta]män nens ersättning för egna Riksdagskostnader och aflöningen till Ståndens och Utskottens Gancellier. Ståndet, som i öfrigt vidblef sitt fattade beslut, gillade de af StatsUtskottet föreslagna voteringspropositioner och ansåg, på de af StatsUtskottet anförda skäl, frågan om RiddarhusFiscalens aflöning af Riksdagskoslnadsraedlen böra förfalla. S. D. Fröt. XJldr. d. 7 April 1834• 65 S. D. Föredrogs och remitterades till Lag-Utskottet:
JU 4- Reservationer: af Herr Olivecrona, K.: »Emot Sammansatta Utskottets beslut, hvarigenom bränvinsbrännings-skatlen föreslås till 60 öre Riksmynt för hvarje kanna lillverkadt bränvin, får jag mig reservera. Jag anser nemligen denna skatt, som för ändamålet måhända varit lämplig under en bränningstid af två månader om året, nu mera icke kunna leda till syftemålet — bränvinets fördyrande medelst ökad beskattning — då bränningstiden blifvit föreslagen till tre månader under året. Med en utsträckning af bränningstiden bör också otvifvelaktigt följa en höjning af skatten, och derföre har jag, i likhet med hvad Kongl. Maj:ts nådiga Proposition M 42 innehåller, röstat för skattens bestämmande till 75 öre R:mt för hvarje tillverkad kanna bränvin, ehuru denna mening icke vunnit pluraliteten för sig inom Utskottet. Likaledes måste jag reservera mig mot beslutet, att arfvodet till bränvinskontrollör föreslås från minst 4 R:dr till högst 8 R:dr R:mt om dagen. Om också minimum kunnat vid t åla någon nedsättning, så bör dock, enligt min tanka, det i nu gällande författning stadgade maximum af 10 R:dr bibehållas, emedan det å somliga orter torde vara svårt att för ett traktamente af 8 R:dr om dagen erhålla fullt skickliga och pålitliga kontrollörer.» af Herr Reutersvärd, P. 0.: »Emot Utskottets beslut att i en blifvande författning, »angående vilkoren för bränvinslill verk ning», borttaga det nu gällande stadgandet om försegling af redskap för bran vinstillverkning, anser jag mig böra nedlägga min reservation. Då det är en bedröflig sanning, alt lönnbränning i alla tider egt rum i vårt land, anser jag alt från lagstiftningens sida bik göras allt, för att, så vidt på densamma beror, undanrödja hvarje frestelse till dylik lag-öfverträdelse.
Hvad. beträffar profbränningar, så har äfven jag haft tillfälle att vara närvarande vid sådane, och kommit ungefärligen till samma resultat, som visade sig på ett ställe nära Slockholm, vid der anställd profbränning, nemi. att det tillverkades mycket mer än hvad Utsk. föreslaget, men frågar man efter förhållandet på landet, så är detta resultat icke det allmänna. Hr von Hartmansdorff: Om jag, i detta hänseende, gifvit anledn. lill något misstag i ordningen, sä ber jag om ursäkt. Men i det förslag, jag skriftligen upgjort och som jag förra gången upläste, när jag föreslog föredragniugsordningen, stå §§:ne 5, 6, 7, 8 och 9 i sammanhang med den 3:dje. Jag skulle således tro att jag äfven omförmält dessa §§, om del än undfallit någon, men efter den erfarenhet jag hittills haft om Ståndets beslut, så befarar jag, att antingen någon § förr eller sednare föredrages, så blifver dock Utsk:s förslag bifallet. Således tror jag icke att ordningen har skadat saken. Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad^ framstälde Hr Gr. o. Landtm, att i afseende på 40 § icke blifvit yrkad någon annan förändring, än den af Hr von Hartmansdorff föreslagna att afverkningsförmågan på dygnet måtte nedsättas till J i st. f. -§ af pannerymden; och uppå derefter framstäld Propos. bifölls ifrågavar:de § sådan den af Utsk. blifvit föreslagen. Pröfningen af återstående delen utaf förevaride förslag lill förordning upskjöts till eftermiddagens plenum, och R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 3 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Plenum kl. 6 e. m. Justerades pleni-prot. för d. 1 dennes. Fortsattes pröfningen af det vid Serskildta Ulsk:s Betänk. 8 fogade förslag till förordning, ang-.de vilkoren för bränvinstillverkning; och förekommo: § 41. Denna § bifölls.
Emellertid finnes, på sätt här ofvan i beskrifningen, angående länets allmänna beskaffenhet, blifvit uppgifvet, högst betydliga ägovidder, bestående af madängar och kärrtrakter, till flere tusen tunnlands vidd, hvilkas uttorkande och odling vore synnerligen önskvärd både för att derigenom öppna nya näringsutvägar för den talrika befolkningen inom provinsen och för att betrygga skördarne å den redan odlade jorden, hvilken nu, genom inflytelsen från dessa vattensjuka trakter, är utsatt för skada, dels af öfversvämning och dels af frost; men enär delägarne icke förmå, att utan understöd af lån från statens sida verkställa de arbeten, som i nämnde afseende erfordras, och några medel härtill för närvarande icke lära vara anslagne, är föga utsigt för hand, att desamma skola företagas. § 4- Hammarverk. Den till denna berättelse hörande tabell visar, att länets sammanräknade förmedlade hemmantal utgör 1,083; varande naturen af de särskilda hemmanen och af atskillige andre lägenheter likaledes i tabellen upptagen. Sjelfägande jordbrukare utgöra ett antal af 5,968, arrendatorer och brukare af andras jord 468; äfven sedan sista Femårsberättelsen afgafs, har hemmansklyfningen fortgått. Hela antalet af utklufna hemmansdelar, under i mantal, utgör omkring 2,070, bland hvilka 1,040 uro mindre än -,y mantal; dock bör härvid anmärkas, att sådane mindre hemmansdelar ofta nog äro förenade till sambruk med annat större hemman och tillhör samma ägare.
Den är grundad på min öfvertygelse om 79 §:s rätta mening och på hvad som vid sista riksdag tilldrog sig i afseende på myntenhetens bestämmande. Jag bade derföre ej ämnat vid detta tillfälle förnya min redan gjorda framställning; men jag har trott mig, i anledn. af Gr. Cronhjelms yttrade farhåga, att en alltför egenmägtig myndighet i detta ämne skulle öfverlemnas till K. M:, böra yttra några ord. Genom 1664 års myntfot, som i första § af nu gällande myntbestämningslag är åberopad, är vigten på silfver-specie-r:drn bestämd; K. M. kan således icke utan R. St:s bifall ändra denna vigt, eller åt en r:dr specie gifva högre värde, än denna myntfot bestämmer. Hvarje Svensk medborgare äger, sedan hancoluckan blifvit öppnad till vexling, rättighet att för 128 sk. b:co erhålla en sådan silfver-specie-r:dr eller att mot en sådan r:drs insättande erhålla 128 sk. i sedlar. Således kan aldrig under något förhållande, så länge denna Jag består, Svenska silfver-specie-r:drn ökas eller minskas till vigt, utan att begge Statsmagterna derom äro ense. Alla farhågor i afseende på en förändring i dess vigt samt deraf förorsakad förändring i böternas belopp äro således genom denna myntbestämningslag fullkomligen undanröjda. Det är följaktligen snarare en onyttig ordtvist, som i detta ämne uppstått, än någon verklig farhåga för någon inkräktning på Konungamagtens sida. Del är likväl alltid beklagligt, att en sådan tvist skall uppstå, och jag skulle Önska, att den kunde upphöra.
Som titeln anger, behandlar författarinnan inom olika brancher framstående kvinnor, hvilkas namn äro mer och mindre kända af de flesta bildade personer, en m:me de Sevigné, en Jeanne d ' Arc, en Malibran, en Maria; Teresia, den heliga Birgitta ', för Iduns s k o l l o f s k o l o n i å r 1891. Kristina Gyllenstierna, Karin Månsdotter och Ebba Brahe. Det bör således särskildt för Iduns lä- Inkomster: sekrets, som naturligtvis mest utgöres af damer, Förut redovisade Kr. 1152: 4 4 vara af intresse att få något närmare reda på bä- Ytterligare ins. fr. O. C. A., rarinnorna af dessa namn, som historien bevarat Umeå » 1: — och hvilka spridt glans öfver det kvinliga könet, så mycket mera som tecknaren af dessa öden själf Respengar bet. af en del barn » 16: 50 är kvinna och genom sina kunskaper och sin verkKr. 1169: 94 samhet är en prydnad för sitt kön. En lätt, flytande stil, en klar, liflig karaktärsteckning gör för Utgifter: öfrigt dessa biografier till en synnerligt lämplig faOmkostnader för sommaren enl. miljelektyr, hvarför » Märkvärdiga kvinnor » säkert lernnade verifikationer Kr. S92: 40 för många unga skall bli en kärkommen gåfva. Literatur. Slutredovisning 5 * Den i Idun i dag till porträttet meddelade uppsatsen är emellertid af d:r Fries helt och hållet för våra läsarinnors räkning nyförfattad. Red. hvadan uppstått ett öfverskott till nästa år af » Kr. utkomma i färgtryck. I en vrå af världen. BERÄTTELSE FÖR I D U N AF Cecilia Bååth-Holmberg. F ere mil hade vi nu på detta sätt långsamt knogat oss fram i vår vagn, hvars hjul sjönko ned i den lösa, hvita sanden. De höga ljungbevuxna sandkullar, som höjde sig å ömse sidor om vägen, o c h som under hela den sista milen undanskymt all utsikt öfver det fattiga kustlandet, afstucko mörka mot himlen, på hvilken man såg, att sommaraftonen höll på att inbryta.
Här var ungdom i detta det var icke den vanliga steriliteten, reservationen, hopplösheten. Skulle han verkligen ? Hon måste stryka sig lugnande med handen upp och ner på venstra sidan af bröstet; det var som om öfverraskningens glädje skulle kväfva henne annars. En stund derefter satt hon vid sitt skrifbord och skref i sin »stora bok»; hon hade blifvit sin vana trogen: »Förlåt mig alla nykterhetens gudar; förlåt mig gamla bok, som bevittnar alla mina dårskaper och förlåt mig du författare att jag spiller min tid på att skrifva af, hvad jag kunde få läsa i tryck. Men jag kan icke vänta. Jag känner ett ursinnigt begär att få rå om denna bit, att få läsa om den så ofta jag vill, sluta mina ögon och lyssna till dess smekande klang. Ha gudar! så skrifver man icke utan att ha möjligheter att bli konstnär. Jag är icke blind för felen. Inledningen är för lång och för tung; den verkar ansträngd och man ser ansträngningen. Och det om Irland är för skrikande i färgen. Det är sjelfva stämningen som är återgifven med mästerskap.» LYRIK af WILLIAM ZIMMERMANN. Under tunga, stönande suckar förrättar maskinen sitt hårda arbete. Än låter det som ett öfver förmågan lastadt djurs pustande, trött och ansträngdt; än förtvifladt och dock imponerande i sin kraft, som om ett jättelikt vidunder kämpat sin smärtsamma dödskamp dernere. Genom maskinrummets öppna fönster ser man den blankpolerade stålaxeln svinga upp och ner i taktfasta slag. Under hjulhusen skymtas dunkelt de röda skoflarne stora, blodade tänder i ett rofdjurs gap. Vattnet skummar hvitt der de sänkas; och långt sedan ångbåten gått förbi, kokar det och sjuder i en lång, strimma, hvit som mjölk, lik vintergatan en frostklar natt, men med en drömfin nyans i grönt. Himlen är grå i färgen och hänger lågt. Mörka skyar jaga hvarandra i feberaktig strid för tillvaron: lefvande väsen, vexlande former. De slitas i sär och byltas ihop och stormen piskar dem fram; de svepa kring masttopparne, trasas sönder i flakor och svinna hän i luften.
Och sora Riksens Ständer sålunda afgjordt, att de sista Riksdagen lagde grunder för bo klädnadssättet skola fortfara tili nästa Riksdag, likmätigt den derom utfärdade Författningen af den 3o December 1819, kan Utskottet icke frångå dess förra yttrande härutinnan , utan ankommer på Rolhållarxie, alt enligt 2 §. i Förordningen, antingen lill hälften mot Kronan beslå i-6:del af en beklädnads värde årligen, som, efter hvad förut upplyst är, sistlidne år utgjorde 4 R-'dr 25 sk, 5 r:st, eller ock erlägga de i Contractet bestämde Släpklädnadsbidrag, på utslakadt sätt, med deras primi Liva värde, som skulle bestiga till omkring åtta Riksdaler för året, I öfrigt får Utskottet anmäla, alt dess förra Utlåtande är bifallet* af Högvördige Preste-Ståndet den 1 och af Välloflig^ Borgare-Ståndet den 4 sistlidne Augusti; Och varder detta fördyade yttrande vördsamt understäldt Riksens Hög-, lollige Ständers bepröfvande. Stockholm den 20 September 1828. Stat s~U tskottets Be t änka nden. 775 N:o Antom den 97 Sept. 1843- Riksens Högloflige Ständers Statssamt Ali manna Besvärsoch Ekonomi - Ut• skotts Z/tlåtande, i anledning af’ Riksdagsfullmägtigen David Rasmussons A/otion, om utgörandet af Stora Barnhusets i -Stockholm anslagne ÄronoTionde. Genom Protocolls-Utdrng den a8 sistlidne Februarii, har1 Hedervärda Bonde-Sl§nde-Slåndet till Stalssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens gemensam - 776 S t a t s-U t siv o 11 e t s Be tänt än dem ma handläggning remitterat ett af Riksdags Fullmägtigen Rasmusson från Skåne ingifvet Memorial, hvartill han, med framställning af det tryckande
3. hvartill komma utgifter : af de till i8i3 och 1814 åvens Krigs-skulders liqvi derande enligt 1816 års RiksStat anslagne medel 7,708: 16. - af öfverskotterne å StatsVerkets Inkomster 42,024: 22. 5. Summa R:dr 10,996,409: 12. 8. varande sådane, på nämnde öfverskott anviste utgifter, som icke ansetts höra ovilkorligen och utan Rikets Ständers bifall å desamma afföras, å en särskild härjemte i underdånighet bifogad Förteckning upptagne, för att, jemte enahanda utgifter för de föregående åren, altifrån år 1827 &c. till ett sammanräknadt belopp af 41 >538 R:dr 33 sk. lios Rikets Ständer till afskrifning anmälas; och blifva dessa utgifter emedlertid uti de årliga Riks-Staterne balancerade, intilldess en sådan afskrifning varder beviljad. Då i83i års StatsUtgifter jemföras emot den gällande Stats-regleringen befinnes att de utfallit med brister, uppkomne derigenom, att utgifter, enligt allmänna Författningar utgående, men på förhand omöjlige att bestämma, uppgått till belopp, som öfverskjuta de af Rikets Ständer dertill anviste Förslags-anslag, hvilket i synnerhet är fallet med anslaget till Fångars skjuts och underhåll, derå en brist uppkommit af icke mindre än 2o3,53p R:dr 49 sk. 9 rst.; och böra sådana Brister af Öfverskotten å Siats-Verkets Inkomster godtgöras, nemi. å Andra Hufvud-Titeln: Minister-Staten, kostnad till anskaffande af Hamb. Banco utöfver det å 128 sk. per R:dr dertill anviste belopp R:dr 22,699: 4* 3* StatsContorets Stat för Chartse-Sigillatas-Verkets utgifter till Papper m. m 9,262: 21. 8.
Vid öfvervägande af hvad i denna till Stats-Utskottet remitterade fråga förekommit, har Utskottet icke funnit annat att dervid erinra, än att det otvifvelaktig! skulle medföra enkelhet och lättnad om ifrågavarande ersättning bestämdes till ett visst belopp i penningar årligen, utan alt den i nåder föreslagna förvandlings-åtgärd behöfde ega rum; och då vederbörandes rätt i afseende på detta ringa vederlag, innefattande både arrende och afgäld, destomindre kan anses derigenom vara trädd för nära, som såväl Chefs-embetet vid bemälde korps som vederbörande boställsoch lönings-direktioner, för sin del, godkänt en sådan beräkningsgrund, får Utskottet alltså tillstyrka Rikets Ständer, att i anledning af denna nådiga framställning bifalla det ifrågavarande, till bostället Westerhus hörande, mark må, vid nuvarande bostälishafvarens afgång, då nämnde boställe kommer att för Hästjägareoch Fältjägare-korpsernas löningsfonds räkning utarrenderas, från bostället afsöndras, emot ett till löningsfonden ingående årligt vederlag af 52 Riksdaler 50 öre Riksmynt, som af anslaget till indelta Arméens vapenöfningar erlägges. Stockholm den 20 Februari 1860. Ank. till Exp.-Utsk. den 25 Febr. 1860, kl. 8 e. in. Utlåtande, i anledning af Kongl. Majis nådiga Proposition, i fråga om öfverlåtelse till innehafvarne under full egande rätt, mot erbjuden lösen, af del s. k. Odelska Appreteringsverket i Stockholm. (1 A.) Uti en till Kongl. Majit ingifven skrift hade, enligt hvad högstberörde nådiga framställning, införd under N:o 45 i lista samlingen af Hillänget lill Riks-Ståndens Protokoller för innevarande riksdag innehålla, Expeditions-Sekreteraren m. m. Anders Gustaf Westberg och Majoren m. m. Carl Johan Westberg, såsom innehafvare af det s. k.
Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. I anledning af de hos Höglofl. Bidd. och Adeln samt Vällofl Borgare-Ståndet gjorda anmärkningar vid Allmänna Besvärsoch * Oeconomie*Utskottets Betänkande af den 1 sisth Juni 115* Den 14 Juli. Juni öfver Väckta frågan, oin Götha Canal Bolags-förpligtande, att, då någon Rote Soldat i och för arbetet vid Götha Canal blifver oduglig till vidare Krigstjenst, ersätta kostnaden till annan karls anskaffande i stället, hade Utskottet , under den 6 innevarande månad, meddelt ytterligare Utlåtande, hvilket nu upplästes; och fann Hedervärda BondeStåndet, med åberopande af sitt i ämnet redan fattade beslut, för godt att dervid låta bero. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Sedan de öfriga Respeciiva' Stånden redan bifallit Lag samt Allmänna Besvärsuch Oeconomie - Utskottens gemensamt afgifna Betänkande, om rättighet till sandtägt och timmers huggande till väglagning; lät Hedervärda Bonde-Ståndet bero vid samma Utskotts , i anledning af Ståndets återremiss i detta ämne, den 4 Juli meddeldta , sista Plenidag på bordet lagria och nu åter föredragna, Utlåtande. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. t öredrogos åter och biföllos följande, den 6 Juli meddeldta och sista Plenidag på bordet lagda Betänkanden : af Stats-Utskottet, i afseende påen, uti Kongl. Maj:ts till Statsutskott - Den 14. Juli. n&9 Utskottet aflåtna Nådiga Proposition den 1 sistl. Mars, angående Stats-Verkets tillstånd och behof, till afskrifning i Riks-Staten föreslagen summa af 5,283 R Banco, sorn af Stats-Verket blifvit Riksgälds - Contoirer ersatt, för de, till ett lika belopp, utaf BevillningsUppbörden i Stockholms
Då motionärerne sålunda ansåge det vara af synnerlig vigt för jordbrukets och landets förkofran, att åtgärder vidtogos för anskaffning och spridning af en för Jemtland passande fårrace; då de åtgärder, som af Staten till fårafvelns förbättring vidtagits och den hjelp, som till följd deraf för sådant ändamål äfven stöde enskilda orter till buds, icke kunde lända Jemtland till gagn, alldenstund de racer, öfver hvilka Staten för närvarande disponerade, icke vore för Jemtland passande; då likvisst detta landskaps beskaffenhet gåfve en stor betydelse åt fårafvelns förbättring derstädes och då den enskilda eller kommunala omtankan, hvilken under andra förhållanden väl skulle kunna umbära Statens mellankomst för ett sådant behof, dock i Jemtland framför de flesta andra orter, enligt motionärernes tanke, påkallade och försenade en sådan hjelp; hemställde motionärerne, att äfven fårafvelns förbättring i Jemtland måtte i någon mån genom anslag af allmänna medel befrämjas; och Stats-Utskottets Utlåtande N:o 60 35 hafva motionärerne, på gruud af hvad sålunda blifvit anfördt, framställt det förslag, att till Kongl. Majits disposition måtte anvisas dels 5,000 Ridr till inköp af 4 stycken hingstar, hvilka, till befrämjande af en god afvel arbetshästar, borde stationeras å lämpliga ställen i Jemtlands län, för att till stobetäckning användas, dels ock 5,000 R:dr, till uppköp af tackor och baggar af en för Jemtland passande race, att till fårafvelns förbättring likaledes uppsättas å passande ställen i nämnda län, allt på sätt samt under de vilkor och kontroller, som Kongl. Majit, för de afsedda ändamålens vinnande, kunde finna för godt bestämma. Hvad först angår det äskade anslaget för befrämjande i nämnda län utaf en god afvel af arbetshästar, så, enär de af motionärerne anförda omständigheter synas