Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På det denna oreda och osäkerhet, sorn hade ett högst menligt inflytande på allmänna förtroendet, icke längre måtte fortfara, föreslog Motionairen, det stadgadt blefve, att alla afhandling ar, hvarigenom någon, för längre eller kortare tid, antingen förvärfvar sig nyttjande rätt till annans jord fastighet, eller lägenheter större eller mindre, eller ock betingar sig undantag, afkomst och andra fördelar af hvad beskajfeidiet sorn helst, att af annans fasta egendom utgå och åtnjutas, ovilkorligen böra, sä vida de skola medföra anspråk på gällande kraft, hos Domstolen i orten uppvisas, och i dess Intecknings-Protocoll ordagrant intagas, samt för inteckningens förnyande, inom hvart tionde år derefter, åter vid Domstolen företes, utan att likväl en sådan intecknings-åtgärd, må anses såsom någon slags stadfästelse å af handlingen, hvars lagliga verkan och bestånd, dä derom väckes fråga, alltid må bero på serskild pröfning, hu - Lag-Ut skottets Bét. N.-o 11 f »9 ruvida vilkoren, hvarunder afhandlingen blifvit ingången, äro med gällande lag och författningar öfverensstämmande; sä ock att på enahanda sätt skall förfaras med redan upprättade, men ännu ej intecknade af handlingar af förenämnde beskaffenhet, hvilka derföre alla böra, så vida de skola för gällande anses, inom viss förelagd tid, t. ex. tvänne dr efter det författningen utfärdas, hos vederbörlig Domstol intecknas; och troddes författningen härom böra årligen uppläsas från predikstolarne och vid Häradstingen. Utskottet anser ett serskildt förhållande ega rum med så kallade undantagsförmoner, hvilka man, vid afhändande af fast egendom, uti sjelfva upplåtelse-afhandlingan förbehåller och betingar.
För fortsättning af statens jernvägsbyggnader, i ytterligare afräkning å det vid sistlidne riksdag beviljade anslag, 4,500,000: — Kostnader för 1860 års jernvägslån 2,981: 50. För inköp af vexlar, till bestridande af de Riksgälds-kontoret å utrikes ort åliggande utbetalningar, 154,871: 56. Till Rikets Ständers Bank: ^ års ränta å den af Banken öfvertagna andel, 533,300 Thaler, i 1860 års jernvägslån Th:r 11,999: 7. 6. jemte beloppet af utlottade obligationer, tillhörande samma andel Tillsvidare förräntade medel 3,285,000: — R:mt~R:dr . 7,980,717: 73. och innestodo alltså å Banko-räkningen N:o 2 den 30 sistlidne Juni 40,129: 3. De vid slutet af förra hälften utaf innevarande år utbalanserade skulderna, upptagas till R:dr 47,293,876: 65. nemligen: återstod af 1858 ärs jernvägslån Thaler 7,910,600, å 2| R:dr pr Thaler, 21,094,933: 33. Dito af 1860 års jernvägslån, emot fonderade premieobligationer, Thaler 2,344,500, upptagna till f:delar af nominella beloppet Th:r 1,953,750: — emot fonderade 4.\ procent obligationer utaf det för utländska låne öfvertagarne afsedda belopp
Ombildning af Interims-Regeringen till större motsvarighet mot fordringarne på enhet och kraft, till närmare öfverensstämmelse med det svenska statsskicket, synes alltså visserligen böra utgöra det främsta föremålet för Utskottets omtanka. Men Interims-Regeringens ombildning beror ej ensamt af den svenska statsmaktens organer; den beror lika mycket af den Konstitulions-UlsTioUels Memorial M B, norrskas, och deras medverkan åter kan icke vinnas utan genom den för de båda Rikena gemensamma Konungamaktens bemedling. Täckande af ett dylikt ombildningsförslag anser Utskottet derföre lämpligast böra åt denna Konungamakt öfverlämnäs. Men deremot tror Utskottet det mera tillhöra dess befogenhet att söka aflägsna nyssberörda svårigheter genom sådana lagstiflnings-åtgärder, som ligga inom de svenska Grundlagarnes område och för sin giltighet påkalla endast ringa ändring i RiksAkten och den norrska Grundlagen. Af dessa skäl har - Utskottet beslutat att, med en af yppade betänkligheter föranledd inskränkning, upptaga det af Kongl. Maj:t i ofvan först omförmälda Proposition (JV2 94) framställda förslag om sådan ändring i 59:de och 40:de m. fl. §§ Regerings-Formen, och 4:de, 6:te m. fl. §§ Riksdags-Ordningen, att Riks-styrelsen, då den ej af Konung kan föras, skulle uppdragas åt en annan, lämpligare och med svenska statsskicket mera sammanstämmande Mellantids-styreise, än Interims-Regeringen. Denna Mellantids-styrelse skulle, enligt det af Kongl. Maj:l framställda förslaget, utgöras, jemte ansvarigt Siats-Råd, af Thronföljaren, eller, om han vore hindrad, af annan lill Thronföljden berättigad Prins. Utskottet har i sitt förslag antagit samma organisation af Mellantids-styrelsen, dock med den inskränkning, att endast Thronföljaren blifvit förklarad behörig att sådan styrelse tillträda.
Efter Sardous komedi » Les premiéres armes de Figaro » har Ernst Vallmark utarbetat libretton till » Figaro i slyngelåren », och den i de två senare akterna ganska lustiga och på förvecklingar rika handlingen hade lämnat Nils Kjellander växlande motiv till en delvis riktigt vacker, alltid liflig och rytmisk musik. I det hela var den anmärkningsvärdt fri från banaliteter — af vida högre värde än mången utländsk produkt, som gjort framgång. Fru Castegren var en frisk och liflig Figaro och skötte som alltid den vokala framställningen med fin smak. Fröken Ekström som Susanna hade en af sina bästa uppgifter och var äfven för röstens vidkommande lyckligt disponerad. Fru LindströmMarcellina och fröken TViM^m-Jacotta förtjäna likaså erkännande. Svagare var afgjordt den manliga I DU N 1894 uppsättningen. Med undantag af hr Salnison, som ganska väl genomförde sin Basil, voro de komiska figurerna merendels rätt tragiska, både hr Pettersons alkald, hr Rönnblads trädgårdsmästare och hr Gardts doktor Bartholo. Hr Klinger var Almaviva — och att för honom sjunga tenorpartier har allt för länge tillhört det sorglustiga. Emellertid voro välviljan och bifallet gentemot den svenska operetten lifliga och torde en tid hålla den uppe på programmet. Johannes Elmblad, vår kände framstående sångare, lär med det snaraste hitväntas för att konsertera. Musikföreningen gifver om tisdag afton, den 6 dennes, sin trettiosjätte konsert i Musikaliska akademiens stora sal, hvarvid uppföres Haydns » Arstiderna » under professor Nerudas anförande. •fl ja. Berättelse af Georg Nordensvan. Så reste jag till P a r i s och slog mig ned vid boulevard Clichy. E n del skandinaver, som bodde u p p å t dessa trakter, hade till sin samlingsplats valt en liten r e s t a u r a n t vid boulevarden nära till P l a c e Blanche. Vi brukade träffas där till dinern vid sjutiden.
Extra statsreglerings - \ Debet. Ingående balans: Fondens behållning vid 1860 års början, bestående af: Reservationer å extra stats-anslag: Hos stats-verket » riksgälds-verket 4,441,676 . 61 Riksgälds-verkets fond: . Anslag Extra statsregleringsfondéns inkomster: Credit. Extra statsregleringsfondens utgifter'. Försvarsverket till lands 679,475: 44. Dito tillsjös 399,991:88. Fyroch Båkväsendet 144,911: 43. Kommunikationers och näringars befrämjande 8,099,456: 8. A diverse extra stats-anslag uppkomna besparingar 137,293: 47. Utgående balan»: Fondens behållning vid 1860 års slut, bestående af: Reservationer å extra stats-anslag: Litt. I). till 1862 ars revisions-berättelse, angående statsverket, sid. 5. Statsverkets behållna inkomster för år 1860. Ordinarie inkomster: Snligt Rikets Stän-j ders riks-stat på- i räknade. Utgifts-anslag tillkommande. Öfverskott. Brister. Från utgiftsanslaget öfverförde. finligt räkenskaperna utgörande. Litt. C. tili 1862 års revisionsberättelse, angående statsverket, sid. 5. Ordinarie Stats reglerings liebet. Ingående balan*: Fondens behållning vid 1860 års början, bestående af: Reservationer å riksstats-anslag 10,878,537: 63. Statsverket» inkomster: Credit» Fondens utgifter: Afkortningar å statsverkets inkomster Kiksstats-utgifterna: 1,099,060: 20. Å l:sta hufvudtiteln Riksgälds-verkets fond:
Utskotten föreslå derföre: Stats-Utskottets Betänkanden. ’att General Tull-Directionen ma upplösas. ’’ Men att, på sätt Herr Grefve Posse yrkat, yttra något särskildt om pensioner för dess afgående ledamöter, anse Utskotten ieke lämpligt, utan samma regel böra iakttagas för löne-ersättning åt dessa, som åt andra tjenstémän vid Tullstaten, eller vid öfrige grenar af Statsförvaltningen, hvilkas förbättrande inrättning för närvararande afven är ifråga. Då Tull-Styrelsens befattning med liandhafvandpt af Författningarne om seglationen, om hindrandet af vissa varors ut eller införsel, samt tzppbörden, lefvereringen och redovisningen af de genom Tull-Verket ingående medel, blott innebegriper verkställighets åtgärder hvartill någon Collegial styrelse ei synes behöflig; så föreslås, att ”Tull-Verkets styrelse och inseende öfver seglationen måtte uppdragas åt en General-Direktör, biträdd af Secreteraren vid Tull-verket och Kamreraren vid Boksluts-Contoiret, den ene för Cancellioch den andra för Contoirsgöromålen, efter samma grunder och inbördes förhållanden, som ega rum mellan Landshöfding Lands-Secreterare och Landskammrerare i Länestyrelserne. 3^8 Stats-Utskottets Betänk anden. Ehuru Tullverkets tjensemän, enligt de underdåniga framställningar, som Riksens Ständer redan under loppet af detta Riksmöte hos Kongl. Majit ingifvit, borde vara skilj de från domare-befattning i Tull-ärender, så skulle, liksom OfverDirecteuren hittills, äfven ”General-t)irectören hädanefter, vid uppkommande frågor om Tulloch Skepps-umgälders rigtiga beräkning, enligt författningarne ega deröfver meddela ordentlig uträk O O ning” till vederbörandes efterrättelse, så vida ändring deruti ej i vederbörlig ordning begäres.
Ehuru man sedermera sökt genom lag reglera denna allmogens sjelftagna försörjningsrätt, synes dock vanan vid och lusten till skogsåverkan ännu vara inom länet rätt betydlig, och förnämligast tyckes det olofliga hygget afse träd, tjenliga till sparrar, enär afverkning af så späda träd icke varit tillåten å kronans mark. I såväl Norrbottens som Wester-Norrlands län anses likväl de olofliga afverka i ngarnc hafva under åren 1856—1860 minskats, hvaremot i Westerbottens län, oaktadt Kronooch Jägeribetjeningens nitiska bemödanden, åverkan å kronomarkerna alltjeinnt fortgår på ett sätt, som gifver grundad anledning till mycken farhåga i afseende å skogens framtida bestånd. 1 Gefleborgs län (Helsingland) befintliga kronoöfverloppsmarker, sorn till större delen äro bevuxna med vacker men något gles skog, hafva i allmänhet varit fredade från åverkan, likaså krononybyggenas i samma län skogar, om än förr afverkningar till afsalu, utöfver erhållet tillstånd, på åtskilliga af dem ägt rum. — För åverkade, för kronans räkning i beslag tagne, skogsalster hafva under åren 1856—1860 i skogsplanteringskassan influtit i Westerbottens län: 152,322 R:dr och i Norrbottens: 19,435 R:dr. — Oberäknade de stubbören och den skogsränta, hvilka såsom ständig afgift utgå från de sågverk, som pä grund af särskilda privilegier äga rätt till skogsfångst å kronans marker, utgjorde hela beloppet af stubböresofgifterna för å kronomarkerna behörigen utsynade skogsalster under åren 1856—1860: i Westerbottens län 48,828‘27 Kalr och i Norrbottens län 218,394‘ie, eller tillsammans för båda länen: 267,222^3 R:dr, hvilket gör i medeltal för år: 53,444‘5 R:dr.
Ingen Martis son hade ännu varit synlig; nu först inträdde flere på en gång, och utgjorde en grupp midt på golfvet. Leonna igenkände Markoff och Schalinsky. Den sistnämnde bjöd genast upp Ottilia, sannolikt hade han frågat efter Leonna, ty han gick till en af sina kamrater, som likgiltigt öfversåg sällskapet, och hvars person hade något «jag vet icke hvad,» som utmärkte honom framför de andra. Liksom efter en anvisning af Schalinsky, närmade denne sig derpå till förmaket, men mötte der den ogifta fremmande damen; han studsade synbart vid hennes åsyn och blef sedan stående vid dörren under hela nästa dans. Ovilkorligt hvilade Leonnas blick på krigarens ädla gestalt och vackra ansigte; för närvarande spelade dock ett satiriskt leende om de trotsiga läpparna, i det att han såg sig omkring i rummen; men omsider träffade hans ögon äfven henne, och likasom ertappad på en elak gerning, nedslog hon sina, utan att mera våga höja dem; hvarföre, kunde hon ej förklara, men hon «kände i luften» att han ännu såg på henne. Ännu mera förvirrad blef hon, när det fruntimmer, som satt henne närmast, frågade om fröken Nordenskans var bekant med löjtnant Karlowitsch; rodnande gaf hon ett nekande svar. «Har fröken hört talas om att han friat här i huset, men fått korgen?» frågade hon med en småstadsbos nyfikenhet och pratsjuka. Leonna hann knappt uttala sitt «visst icke,» förrän hon blef uppbjuden af den obekante till nästa kadrilj. «Hvarföre skulle fröken neka till bekantskapen,» sade hennes pratsjuka granne, och hotade henne skalkaktigt med fingret. Det var således Karlowitsch. Med tillåtelse, föra vi läsaren i ett ännu obesökt rum, ¯köket¯. Kanhända gifvas de som anse sådant obelefvadt; men andra skola säkert gilla oss, då ett kök egenteligen är qvinnans laboratorium, hennes verkningskrets, dit hon hänvisas — när ögat ej mera strålar af ungdomens glans, när nyhetens behag försvunnit. För dagen var köket här i huset ett uppoch nederlags-magasin för hvad som blifvit utrymdt från de andra rummen.
Bland andra anmärkningar af allvarsammare beskaffenhet, sorn uti Konunitterades, till Revisorerne öfverlemnade, underdåniga betänkande blifvit emot den upp. lösta Direktionen framställda, må nämnas, att, ehuru Direktionen, genom nådigt bref af den 21 September 1842, blifvit anbefalld att utarbeta och i underdånighet afgifva ett fullständigt förslag till förändrad organisation af Barnhuset och den 29 April 1847 erhållit förständigande att det infordrade förslaget aflemna, Direktionen likväl först den 20 April 1850 och således efter mera än Sju års förlopp med berörde förslag till Kongl. Maj:t inkommit; hvilken försummelse, i Revisorernes tanke, tillräckligt vittnar om det sätt, hvarpå Direktionen uppfattat sitt vigtiga uppdrag. Barnhusets nuvarande Direktion, som den 17 sistlidne Mars trädde i verksamhet, har, uti underdånig skrifvelse af den 27 i samma månad, afgifvit berättelse om inrättningens tillstånd, af hvilken skrifvelse, som jemväl blifvit Revisorerne tillställd, inhemtats att Barnhusets kapitalfond, som vid i841 års slut utgjorde 514,575 Rdr — 207 och vid 1849 års utgång skolat uppgå till 576,714 Rdr, om, såsom, enligt
Maj:ts nådiga Skrifvelse, N:o 85, angående väckt fråga om fyr-anläggning å Gottska Sandön eller utläggande af ett fyr-fartyg vid det i närheten deraf befintliga grundet Kopparstenarne. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: N:o 123, i anledning af väckt motion om afskaffande af vågoch mätare-penningar i Westerås; Bifölls. N:o 124, i fråga om förändrad lagstiftning, rörande sinnessjukas vård och behandling; Bifölls; och N:o 125, i anledning af väckt motion om upphäfvande af den tvungna tackjernsblåsningen inom rikets Bergslager, eller frihet att från jorden skilja hytte-delarne. Slåndet beslöt, för sin del, att, i fråga om upphäfvande för framtiden af den tvungna blåsnings-skyldigheten inom rikets Bergslager, eller frihet att från jorden skilja hyttedelarne, Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t framställa underdånig anhållan derom, att nödiga åtgärder varda vidtagna för denna frågas snara och fullständiga utredande, på det att till nästa riksdag nådig Proposition om sättet för verkställigheten af det väckta förslaget må kunna till Rikets Ständer varda afgifven. S. D. Föredrogs ånyo Särskilda Utskottets Betänkande, N:o 18, i anledning af motion, dels om användande af tillverkningsskatten och införsels-tullen för bränvin till premier för anläggning af porteroch öl-bryggerier, dels om skyldighet för gästgifvare att till salu hålla öl, porter och svagdricka, Bih. till It. St. Prot. 1853—54. ' 9 Samt. 53 418 Prot.-Utd.rag jemte skattefrihet för sådan försäljning, så framt han ej tillika försäljer egentligen så kallade starka drycker, dels ock om rättighet för hvarje välfrejdad person, att skattefritt sälja öl, porter och svagdricka. Andra yttrandet, pag. 1, godkändes, och i öfrigt lades Betänkandet, N:o 18, till handlingarne.
Hand* lande bär i Staden blifvit utbetalte emot säker* liet och förbindelse ä deras sida, att frän Utrikes Orter införa S.pannetnäl, och vid sädens hitkorast inom viss tid erbjuda den samina till Allmänna Magazins-Directionen sorn dä ägde öppet att antaga anbuden efter gängbart pris, olle.r i vidrigt fall återfordra penningarne med derå upplöpande Sex procents .ränta. Afsigten med dessa "Läns beviljande, var efter protocol1-ens föranledande, den, att underlätta införsel af Spannmål, hvaraf Riket i allmänhet och i synnerhet Hufvudstaden om våren och början af sommaren år 1R17, var i trängande behof. Att vederbörande Låntagare icke inom bestäm* da tider kunde fullgjöra sine förbindelser hafva de, vid hafde företräden i Maga nins-Directionen anmält härröra deraf, att en del verkstält införskrifningarne från Pettersburg, derifrån transporten gick ovanligt långsamt, i anseende till den högst betydliga afskeppningen som derifrån på en gång inträffade, och de flerfalldiga svårigheter sorn motte vid sädens t ransporteran«le från Pettersburg till Cronstadt, och en del åter besörjt upphandlingen i de Finska Län, hvarifrån Spannmåls-utförsel under sommaren sistlidet åc blef af Hans Maj.t Ryska Kejsarea förbuden. Stats-TJtskottets Betänkanderil Ehuru val Stats Utskottet för sin del, finnér Magazins-Directionens ifrågavarande åtgärd, varit föranledd al en noga kännedom om Landets tillstånd, och grundad på det syftemål att i rr.öjeligaste måtto afvärja brist på spannmål, oell oagtadt någon förlust å meraberörde Lån, ej blifvit Magazins-Inrättningen tillfogad, emedan Lånen med upplupen ränta till
Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Nov. 1863, kl. 2 e. ro. 4 Memorial, rned förslag till voteringsproposition i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande 6:le punkten i Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 198, i fråga om anslag för Nationalmusei-bgggnaden. (U. A.) Vid föredragning af Slals-Utskoltets Utlåtande N:o 193, i anledning af Kongl. Majlis nådiga Proposition om anslag för Nationalniusei-byggnadens inredning, jemte andra i sammanhang dermed erforderliga kostnader, hafva, enligt Utskottet tillhandakomma protokolls-utdrag, Borgareoch Bonde-Stånden bifallit Utskottets i 6:te punkten, bland annat, gjorda hemställan, att Rikets Ständer icke måtte anvisa den summa, 17,470 R:dr, som af Kongl. Maj:t äskats för stora vestibulens och trapparmarnas i nämnda byggnad beläggning med slucco luslro, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Prestc-Ståndet, med afslag å denna Utskottets framställning, för sin del ansett ifrågavarande anslagsbelopp böra af Rikets Ständer beviljas; och som denna fråga, deri 2:ne Riks—Stånd stadnat emot två, således, jemlikt 69 § Regeringsformen och 75 § Riksdags-ordningen, måste genom omröstning i förstärkt Stats—Utskott afgöras, föreslår Utskottet att härtill följande voteringsproposition må antagas: ”Ben, som, i likhet med Borgareoch Bonde-Stånden, anser all den af Kongl.
Nära kyrkan är en annan ståtlig dekoration m e d öfver gatan hängande blomsterfestoner och tvänne baner m e d inskriptioner: » Our thoughts are yours this day&gt; (våra tankar äro edra denna dag) samt » W e grest y o u in all sincerety » (vi hälsa eder innerligt). V i d kyrkan liksom vid stationshuset uppföras vackert dekorerade tältpassager ledande från den plats, där vagnarna^stanna, till dörrarna. öppnas kyrkdörrarne », står där på den inträdesbiljett j a g erhållit från madame Patti, o c h när jag infinner mig där kl. ' / 10, äro redan ett dussintal m e d biljetter försedda herrar o c h damer väntande utanför. Kl. 9 skulle brudföljet lämna Craig-y-Nos Oastle i vagnar för Penwyllt station — ungefär 20 minuters väg — o c h därifrån m e d järnväg anlända till Brecon kl. 10,10. Emellertid hade jag g o d tid att taga i betraktande dekoreringen af den lilla enskeppiga kyrkan. Öfver brudparets plats är en kanapé m e d hvit draperad lenong. Den del närmast koret, som är afsedd för bröllopsgästerna, är draperad m e d ljusblå o c h skär lenong m e d bakgrund af hvit sådan, förhöjdt af sidenband, blomsterfestoner o c h g r ö n t; den öfriga delen af kyrkan är i hvitt o m v ä x l a n d e m e d blått o c h skärt. Allt detta, m e d röda mattor på golfvet o c h å väggarnas nedre del, är af ofantligt » täck » färgverkan, m e n aldrig sedd annat än i ett katolskt tempel. Endast 150 biljetter ha delats ut, så fastän alla sittplatser äro upptagna, råder ingen trängsel. 2 3 I D U N — longsvagnar, s o m skola utgöra extratåget till London o c h för att bese Craig y-Nos. Bröllopsfrukosten skall nämligen intagas på extratåget, o c h jag har tillåtelse att se d e n festligt anordnade måltiden. V i d hvarje kuvert ligga buketter af utsökta orchidéer, liljekonvaljer m.
Derföre utgick Utsk. ifrån den synpunkten, att alla sådana byggnader, hvilka voro af den beskaffenhet, att de icke sedermera kunde ulan stor olägenhet förändras, måste genast vid höljan, göras sådane, att de äro för ändamålet af dubbel bana tjenliga. Ifrån denna grundsats har Utsk. utgått och jag har, som sagdt är, med tillfredsställelse erfarit, att Utsk. har lyckats tydligt uttala denna sin åsigt, hvarföre jag anhåller om bifall lill Utsk:s förslag. Gr von Rosen: Jag får äran uplysa, i anledn. af hvad Gr. Löwenhjelm här yttrat, alt det alltid bar varit bestämdt, att sjelfva jordområdet skulle ifrån fösta stunden lagas tillräckligt bredt för alt derå kunna lägga den dubbla banan. När jag hade äran vara upkallad till afdeln. i StatsUlsk. för att lemna mundtliga uplysningar, så sade jag att detta var ett oeftergiflig! vilkor för anläggningen, ty Den 27 Augusti e. m. 495 ifall man tog sjelfva området för smalt, så skulle det konna gifva anledn. till mycket krångel när man ville utvidga banan. Gr. Lagerbjelke: Gr. Mörner har helt och hållet missförstått meningen med Gr. Hamiltons förslag, då han trott detsamma innefatta beskyllning emot StatsUtsk. för otydlighet. Det är i sak, som en förändring, en skillnad emellan Gr. Hamiltons och StalsUtsk:s mening eger rum. Af StatsUtsk:s förslag skulle följden blifva den, att vid banans första anläggning måste allt, som icke är bank, eller rails anläggas för dubbel bana. Enl. Gr. Hamiltons förslag åter, skulle de delar af banan, som icke äro bank eller rails, men utan öfverdrifven kostnad möjliga alt förändra ifrån enkel till dubbel bana kunna få på förstnämnde sätt anläggas. Detta är en betydlig skillnad i sak till fördel så väl för bolaget som för Slaten och jag fortsätter derföre min vördsamma anhållan om bifall ä Gr. Hamiltons förslag.
St:s beslut vid sista riksdagen, sedan det af K. M. blifvit gilladt, igenflnnes ej numera värdet genom 128 sk., utan, om lagarna skola sältas i paritet med gällande förhållanden, så borde man med rätta säga, att 1 r:dr silfver igenlöses med 192 sk. Skulle åter det nu föreslagna systemet antagas, så borde stadgas, att 1 r:dr silfver igenlöses med 2 gånger 192 Den värde ledamoten har anmärkt, att Utsk., hellre än att hemställa sådant till R. St., hade bordt yttra sin egen öfvertygelse i ämnet. Da Utsk. likväl ej ansett sig tillkomma att behandla detta, har det trott sig göra bättre i att välja den utvägen, att till R. St. framställa behofvet, på det att R. St. måtte vara i tillfälle att remittera frågan antingen till Lag-Utsk. eller till Lagoch BankoUtskm gemensamt. Att Ranko-ötsk. sjelft skulle tillkalla Lag-Utsk:s biträde har det ansett sä mycket mindre lämpligt, som R. o. Ad. torde erinra sig, alt i den K. proposm ingick äfven fråga om jordeboksräntornas reducering, och att förmodligen, pä sådan grund, R. o. Ad. beslöt att den K. proposm skulle remitteras till Statsoch Banko-Utsk:n; men att då de öfriga Stånden beslutit att proposm skulle ensamt till Banko-Utsk. remitteras, R. o. Ad. äfven slutligen stannade i samma åsigt. Hr Fåhreeus, Olof Immanuel: I det hufvudsakliga finnér jag mig tillfredsställd af det utlåt., som Banko-Utsk. i förevar, ämne nu afgifvit. Jag bekänner mig nemi. af liflig öfvertygelse till anhängarne af tiotalssystemet i ull slags räkning. En och annan af detta systems vedersakare har talat om folkets vanor, och yrkat att man bör foga sig efter dem. Folkets vanor utgöra en makt, som äfven jag tillbörligen aktar, så vidt de nemi. icke utgöra ovanor eller icke stå i vägen för verkliga förbättringar i samhällsskicket.