Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man inser likväl lätt, att dertill FiTåtte erfordras flere starkare och mera djupt liggande anledningar. Då befolkningens tillväxt är beroende af större eller mindre tillfällen till odlingar, nybyggen, yppade nya näringsgrenar m. m. och följaktligen visar sig mindre betydlig, allt eftersom en ort blifvit, mera allmänt odlad och bebyggd, och der varande bergnings-utvägar upptagne och begagnade; måste, redan af delta skäl, en sådan tillväxt blifva mindre märkbar inom detta Län, än i flere andra delar af Riket. Emellertid är tvifvelsutan äfven här utrymmet för idogheten tillräckligt för en vida större folknummer, än den befintliga, och dennas förökning i starkare progression möjlig. Hindren deremot äro åter, efter hvad jag trott mig inse, följande. I sättet för de större jordpossesionernas brukande har en förändring blifvit allt mer och iner gällande, sorn. i berörde hänseende visat en alltför synlig inverkan. De voro förr upplåtne åt landtbonden mot afrad och arbets-skyldighet och en afpassad mindre del deraf brukad under Hulvudgården, till det mesta genom såkallade jordtorpare, hvilkas vilkor vanligen voro sådane, att de för sig och familj hade nödtorftig bergning. I sednare tider åter hafva landbohemmanén till stor del och så vidt sig göra lå-' tit, blifvit afhyste och lagde under hufvudgårdarne; och i häraderne närmast hufvudstaden, der detta system starkast utvecklat sig och der herregodsen äro talrikast, hafva ock verkningarne häraf blifvit mest synbara, lien i andra orter egentliga befolkningen, eller allmogen, är der ansenligen förminskad, vid jemförelse med förra tider, och i några socknar, såsom 3 -r Lofö, Solna, Bromma, Danderyd, Lidingö, Brännkyrka och Huddinge nästan utgången. Under allt detta har dock jördens afkastning i det hela blifvit ökad genom icke obetydliga odlingar, hvilka måhända, utan ett sådant jordpossessionernes samlande på färre händer med större förmögenhet, icke blifvit verkställde.
Beträffande den af Herr Santesson föreslagna räkenskapsform, så enär den method, hvarefter Rikshufvudböckerna upprättas, blifvit, efter ämnets fullständiga utredning, af Rikets Ständer vid 1823 års Riksdag antagen och godkänd, äfvensom sedermera, vid påföljande gransknings-förrättningar är vordet vitsordadt, så väl att uti Riksbufvudböckerne ”på ett enkelt} lätt”fattligt och upplysande sätt” upptages och ulredes förhållandet med Stats-, Riksgäldsoch andra Verks medel, som ock att desse Hufvudböcker ”uti oafbrutet sammanhang funnits förda med utmärkt ordning och re”dighetj samt synas fullkomligt uppfylla det dermed åsyftade ändamål;” 4 Stais-Utskottets Utlåtande \N:o /fai. och då derjemte i betraktande tages alla serskilda så väl af Stats-regleringarne som af Rikets Beskattnings-, Uppbördsoch Redovisnings-svstemer beroende omständigheter , äfvensom deras oskiljaktiga sammanhang med formen för Riksbokslutets upprättande, anser Utskottet, som instämmer uti förenämnde af föregående Rikets Ständer och deras Revisorer fällde omdömen om Rikshufvudboken, någon annan åtgärd än den bär förut föreslagna, så mycket mindre böra, för det närvarande, kunna föranledas af Herr Santes sons motion, som Utskottet hyser den öfvertj^gelse, att förenkling i Riksbokslutet allenast kan vinnas genom en ändamålsenlig, reglering af flere till omgångar, vidlyftighet och tidsutdrägt ledande, nu gällande uppbördsoch beskattningsförhållanden, såsom: mångfalden af uppbördstitlar och räntepersedlar, den sena markegångssättningen och deraf följande dröjsmål med Krono-uppbördens debitering, indrifning och redovisning, mängden af serskilda Verk och Inrättningar, som directe uppbära andelar af Krono-uppbörden m. fl. Hemställande dock Utskottet, det Rikets Ständer , i anledning af den utaf Herr Santesson nu uppgifna räkenskapsform, må i underdånighet framföra den önskan, att, i händelse samma method för ett eller annat fall finnes tillämplig, den äfven må tagas i öfvervägande vid förmulairens uppgörande.
Adel om året från och med år 1864 till dess hela beloppet vore guldet, dock med vilkor att för lånebeloppets behöriga användande och återgäldande godkänd säkerhet ställdes och att om Boställshafvaren underläte att inom förelagd tid den föreskrifna byggnadsskyldigheten fullgöra, lånemedlen genast skulle hos honom uttagas; men Häradshöfdingen Sandels under tiden aflidit; och af en eller annan anledning icke kommit att i lifstiden af den beviljade förmånen sig begagna, så har uti afgifven motion Riksdagsfullmägtigen i Bonde-Ståndet Odelberg yrkat att detta till Häradsköfdinge-boställets bebyggande af Rikets Ständer beviljade lånebelopp måtte för sådant ändamål och på enahanda vilkor öfverlemnas åt nuvarande Boställsinnehafvaren Häradshöfdingen C. D. Poppius, hvilket Höglofliga Stats-Utskottet icke funnit skäl medgifva. Emot detta beslut föranlåtes jag vördsamt mig reservera, enär af Rikets Ständers bifall till förlidne riksdags Stats-Utskotts Betänkande N:o 49, tionde punkten, synes att Utskottet igenom den till 20 år utsträckta återbetalningstiden och deruti innefattade erkännande att en fördel för det allmänna dermed åsyftades, påtagligen afsett sjelfva saken, utan afseende på innehafvarens person, och det är uppenbart att sedan ifrågavarande lån icke blifvit uttaget och användt till boställets förseende med nödig åbyggnad, samt konkurs efter aflidne Häradshöfdingen Sandels sig yppat, efterträdaren måst vidkännas ganska betydliga kostnader för dess försättande i beboeligt skick, hvilket, jemte anskaffande af inventarier m. m., erfordrat ett ganska betydligt förlag, af hvilka anledningar jag, för min del, anser nuvarande
Den som falskeligen i annan persons namn skrifver köpebref, testamente, contract, skuldebref, vexel, invisning, crediteller qvittobref, handels-bok eller annan enskild handling, som till bevis om rättighet eller befrielse från förbindelse tjenar, eller rigtig sådan handling genom tillägg, utplåning eller annorledes förfalskar, eller å falsk skrift tillsätter eller förskaffar sig underskrift, hvarmed sken af gällande handling deråt ber edes', varde, der han den handling, sig eller annan till nytta eller att dermed skada göra, begagnar, dömd till straff-arbete från och med sex månader till och med tre år. § 5. Har man, på sätt i 4 § säges, skrifvit eller förfalskat samt begagnat annan enskild handling än de der nämnda, såsom orlofssedel, betyg om fräjd, fattigdom, sjukdom eller annat dylikt; dömes till straff-arbete från och med två månader till och med ett år. § 6. Brukar någon, i afsigt, som förut sagd är, allmän eller enskild handling, den han vet falsk vara; straffes så, som hade han förfalskningen sjelf gjort. § 7- Den som, sig eller annan till nytta eller att dermed skada göra, å papper, vara, mått, vigt eller annat, som med Statens eller andra allmänna stämplar eller märken tecknas, falskeligen dylika stämplar eller märken anbringar; eller förfalskar eller missbrukar stämpling eller märkning, som rätteligen gjord är; eller förfalskar det, som i behörig ordning blifvit stämpladt eller märkt; dömes till Lag-Otskottels Betänkande M 40. 37 straff-arbete frän och med ett till och med fem år. Stämplar eller märker den uppsåtligen falskt, som stämpling eller märkning betrodd är; vare straffet sådant arbete från och med fyra till och med tio år. År ej bruk gjordt af det förfalskade; må liden för straff-arbetet kunna nedsättas till hälften af den eljest för brottet stadgade minsta straff-tid. Har man, i fall sist sagdt är, af egen drift förstört det förfalskade eller genom vidtagna åtgärder förebyggt all skadlig verkan deraf; vare från ansvar fri. § 8.
Jag har redan reserverat mig mot ytskottens beslut, och är af den öfvertygelse att det är en uppenbar orättvisa, att fråntaga Götha Canal-Bolag dess Discont-rätt, utan ersätt» ning. De Ledamöter, som bitradt ett sådant beslut, må blifva onda om de vilja, men då de tillstyika en orättvisa, fä de hålla tili godo att höra det ogillas. Friherre Pfeiff: I anledning af Herr Hjertås anmärkning mot mitt anföiande, får jag endast med få ord äran svara: Att hvad Fäderneslandets forsvar efter ryate tidens fordringar vidkommer, måtte väl ändamålet vara vunnit, s dan Arméen fått ny Organisation och Staten med större anslag bidrager till FöisvarsVerkets vidmagthållande: Att min önskan blifver helt och hållit uppfylld, då de nödige Embetsoch Tjenstemän, hvilka nu hafva dels otillräckelige dels inga Löner, få sina villkor förbättrade genom öfverflödige Embetens och Tjensters indragande; samt stolt öfver att vara Svenk i anseende till den ädelhet, som alltid prydt denna Nation, ogillar jag blott dess liflighet, da den föranleder till beslut, som framtiden utvisa äro förhastade. Den 70 April. 629 Friherre Andar svärd, Carl Hinric, hade inlemnat ett sä lydande Anförande: Då Götha Canal Direction, som anledning till dess uti sin Discont upptagne Lån, anför sig därtill hafva varit tvungen utaf den af Riksens Ständer vid 18K års Riksdag Fastställde Arbetsplan, synes försigtigheten fordrat ett så tydeligt bestämmande i denna del, att Directionen omöjligen uti Ständernas beviljande biträden och dermed förenade Arbets - stadT gauden må för framtiden finna anledning, att använda andra än till Arbetet anslagne Medel, hvilkas återbetalande sedan kunna k elmma att affordra* Riksens Ständer, som en skyldighet. Denna försigtighet hafva Utskotten icke iakttagit, hvaruti jag finner stor anledning till återremiss af Betänkandet.
Beträffande deremot frågan om kronohemmanet Bergås anslående till boställe åt den blifvande Expeditions-Kronofogden i Färentuna Härad, så enär Expeditions-Kronofogdar i allmänhet icke äro med boställen eller lön på stat försedde och, efter Utskottets tanka, något giltigt skäl icke förefinnes alt till fördel för Expeditions-Kronofogden i Färentuna Härad härutinnan medgifva undantag, samt då dertill kommer, att den minskning i Kronans inkomster, hvilken skulle förorsakas genom upphörandet af det för hemmanet Berga nu utgående arrende, i icke obetydlig nion, komme att nedsätta den besparing i kostnader, som vid den förändrade organisationen af ifrågavarande Fögderier torde varit afsedd och påräknad, anser sig Utskottet icke kunna till hvad Kongl. Maj:t i detta hänseende föreslagit, tillstyrka Rikets Ständers bifall. För den händelse, att förenämnde af Utskottet yttrade åsigter skulle af Rikets Ständer godkännas, har Utskottet tillika trott sig böra föreslå, att uti den underdåniga skrifvelse, som rörande desse ämnen torde komma att från Rikets Ständer lill Kongl. Maj:t i underdånighet aflåtas, Rikets Ständer ville derjemte framställa den underdåniga anhållan, att, så framt Kongl.
enligt alla sägner varit och utgångspunkten för ning i Smålandsoch götabygder, A F SANDVIKS NYA KYRKA. den 4 kilometer Bydalens Danielsson, h o n turisterna, n. b. d e m, » kaffe morgon Karin som — 1,159 Sellsjöfjällets » krafla sig » stärkande hvarje SEPT. flutit dom kringligTÄFLINGSSKJUTNING FRÅN förnäm kristen vid allmänhet berget. ej Därinne behöfver besväras öfver 10 å temperaturen Halland hade råkat i därtill lifsfara, d å u n d e r s t a r k endast storm båt klart FeKarin ofta n o g v i d ens inträde hennes af kommer, tunna lyser in, ej värme, o d a l b o n d e s d o t t e r från kringkastades där af att hyddan bräder, mellan så undrar är 12° C. byggd hvilka man man ty ofta Då af dagern ej öfver, sitter i är att insvept flere gånger V i voro nära att fjälltoppen. med dess lilla täcka härskarinna. tukunna sjöar se och VÅRA ILLUSTRATIONER. skap i en näpen fårskinnsfäll, uppoffrande som de att resande stund värma marna, hon svepa upp under de det fotogénkök för kaffetåren. Att in den i därtill och bullar — bära efter vatten, fjällbäckar. där jag en ty en gå tager den lemfram 4 kilom. på en » stenar o c h moras » k i l o kaffe, socker däruppe sällskap väderkvarn så att och regnet D e s s u t o m är Det där vara — så Sedan de skakade; molnen vi värmt vi då någon får t a l a n å g r a med Karins trots stormens raseri l ä m n a dan o c h säga vårt komord ... » särdeles välvilliga fjället c:a värdinnan och fram annat flickan, som vågar att hafva ens blefve hon i till sin h j ä l p. Det är i Kungsträdgården. D e raska gossarne stå uppställda i fyrkant, medan k o r u m hålles före afmarschen till Ladugårdsgärdet.
Detta är mig obekant. Blott en enda Bergsprängning, dä okänd, har inträffat foch för dylika händelser reserverade jag mig år 1815, sorn Ridderskapets och Adelns Protocoller utvisa); men arbetet har ej derigenom blifvit uppehållit, ty man var skyldig utfinna medel till svårigheters öfvervinnare de; och om än detta något fördyrade kostnaden, sä vinnes den igen på annat ställe. Men deremot är det en sanning, att Sveriges hofvudås är genombruten och segelbar med en 2 mils lång Canalsträcka och alltså fullgjorde hvad som var sagt skulle utföras på den i Förslaget utsatta tiden. Vidare är sagt, att på ett år 70,000 R:dr blifvit afskrifne för förskämd Proviant. Detta är för mig äfven något nytt, och jag får beklaga, att innan sådana uppgifter frambäras, den värde Talaren ej sökt underrättelser der han bordt göra det; han hade då kunnat öfvertyga sig om att denna förlust ej uppstått af förskämd Proviant. Om på ett år 70,000 R:dr skulle gå förlorade för oduglig Proviant, så vore jag visserligen ganska oskicklig till det förtroende mig är uppdragit, utan att hvarken Arberets vidsträckthet eller de många kringspridda Magaziner kunnat tjena till undskyllan, Men äfven detta föfhål.an.!e är tillfullo redan igtf 92 Den i April. utvecklat uti det meranämnde uti Banquen nedlagda Memorial-Protocoll. Huru har detta helt och hållit kunnat undfalla den, som varit Revisor uti Banquen, där dessa handlingar äro att tillgå till upplysning utaf Canal-ärenderna ? Förhällandet med dessa 70,000 R:dr är som följer: Trouppen provianteras utur Magaziner efter en viss gifven, af Konungen faststäld Taxa, och då Trouppens dagspenning, samt öfriga Arbets Lön, från Arbetets början varit densamma, kunde Proviant-Taxan naturligtvis icke betydligen höjas, om ock inköps-priset betydligen öfversteg den; och den förlust häraf uppstår, redan i8tj påräknad och uti Calculerne upptagen, är den nu ifrågavarande.
innan Iirart och ett af Sveriges län har yrkesoch stndiestipendier a t t l), juda sina unga döttrar. Framtidens: män och kl-innor tillhöra det sedan att nied ghfvor och donationer bygga ridare pá den lagda p i n d e n, n&amp; &amp; tt stipendie-institutionen må- få en allsidigare och rikare utveckling till gagn för landets kvinnor och genom dem iihen h l i h till gagn för familj och samhälle. P sainmanliang med ofvaiistiiende berättelse rörande Fredrika#-Bremer-Förbundets stipendiekomité må här bifogas en kort redogörelse för airviliida~ide af e11 del gkfvor, som ställts till Förb~iiidets fii; fogaiide ined af gifvariie fastställda villkor. Så erhöll. Förbiiiidet kr 1887 af fkn S. Whitlocli en summa af 3000 kr. hvaraf räntan h w r j e kr iitglltt under namn af ', j h b Wliitlocks st~jendiwfi, företriides~is ht h i n n a r, som stiidera, till lanrariiina. År 1889, 1.890, 1891 kuride Förbundet, tack vare en enskild gifvares frikostighet, tilldela at understöd af 300 k r. hrligen. ht bildad Iiviiiiial som gjort barninorskekallet till sin uppgift. Piir genomi1giie.ride af biish&amp;llsskola liar 1.ikaledes genom Förbuizdet Breii 1892 och 1.893 utgått.tveizne stipendier å IS0 kr. Izvarciera. Komiten för utredning af de till Danmark utvandrande svenska allmogeflickornas stallning och arbetsförhållanden. I Uiider de senaste L " trtionc1ena h.afva.
Ved och Lysnings-Persedlar för de uti Kongl. Maj:ts och Kronans hus Tjenstemän> upprättad i följd af Häglof. Kongl. Kanimar-Collegii Skrifvelse den 12 October i8o3. Lisp:d Talgljus, 7 på marken Skålp.-d gula Vaxljus Kanna Rof-olja hamn Björkved, 3 alnar hög, 4 alnar lång och 5 qvarter djup. Dito Bokved Dito Dito A hl ved Dito Dito Tallved, 3 alnar hög, 4 ainar lång samt 6 qvarter djup. Skogs-EJfecter. Enligt Högl. Kongl. Tums diameter i lilla ändan eller toppen I Tolft 16 alnars Till följd af Kongl. Brefvet den iy September 1810. 1 Mark mjukt Bröd Indelte Inf anteri-Regementernes Beklädnads-Persedlar, enligt Kongl. Förordningen deri f Februarii 1812. 1 Jacka 1 Vast med armar Ett Hatt med prydnader Ett Skärp Två Halsdukar • Två par Byxor Två par Stöfletter Fyra Skjortor af Blångarn Fyra par Strumpor Fyra par Skor Ett pär Linnebyxor För Tågande Trouppers Underhåll. Enligt Kongl. Kungörelsen den 2y Augustii 1816. 2 Marker mjukt Bröd 4 Mans Dag-portion 1 Ration till utfodring åt en för ett Dygn Häst Båtsmans Utrednings-Beklädnadsoch Hemkalls-P er sedlar j jemlikt Kongl. Kungörelsen den 10 September 1816 och Kongl. KammarCollegii Skrifvelse den q Öctober ->8ay. Utrednings-Persedlar. 1 Kapprock eller Cavay af blått Yadmar 1 Kappsäck af Segelduk, Skinn eller Fyrskäftad Väf 1 Nåckad Rya eller Ylle-täcke 1 Hängmatta af Bulldan ■ Beklädnads-Persedlar. Tröja af blått Yadmar Yäst med armar af dito Par Långbyxor af dito, med lösa lårfoder Halsduk af mörkt Lärft .
Dessa olägenheter kunna dock otvifvelaktigt afhjelpas och röstberäkningsgrunden bestämmas i mera öfverensstämmelse med kommunallagarne, än för närvarande eger rum, utan att någon väsendtlig rubbning i nu bestående förhållanden behöfver ske. Rikets Ständer anse nemligen, att, derest såsom röstberäkningsgrund vid prestval, så väl för jordbrukssom ändra fastigheter, bestämdes fastigheternas taxeringsvärde och desamma derefter åsatt fyrktal, all anledning till skälig klagan skulle blifva undanröjd. Derigenom skulle rösträttigheten blifva jemnare och mera rättvist fördelad, samt äfven deras fordringar, hvilka vilja hafva rösträtten lämpad efter det större eller mindre bidrag, man lemnar till presterskapets aflöning, i möjligaste måtto tillfredsställas, på samma gång som all nödig enkelhet vid röstsummeringen blefve valförrättarne beredd. Med anledning häraf få Rikets Ständer alltså i underdånighet anhålla, det E. K. Maj:t täcktes, med ändring af Kongl. Förordningen om prestval den 1 April 1843, i nåder förordna, att rösträtt vid dylikt val så väl för jordbrukssom andra fastigheter, hvilkas innehafvande, enligt ofvannämnda nådiga Förordning, berättigar till deltagande i valet, skall utgöras efter fastigheternas taxeringsvärde och desamma i enlighet dermed åsatt fyrktal. I sammanhang härmed hafva hos Rikets Ständer särskilda framställningar äfven blifvit gjorda angående ändring af gällande föreskrifter rörande val af orgelnister, klockare och annan kyrkobetjening äfvensom af folkskolelärare. Angående de förstnämnde stadgas i 24 Kap. 30 § Kyrkolagen, att »orgelnisten väljes af kyrkoherden och församlingen, som honom lönar, allt som de deröfver kunna förenas»; och i 31 § samma kapitel, att »klockaren skall i lika måtto af kyrkoherden och församlingen väljas». Huru detta skall tillgå, bestämmes närmare genom Kongl. Resolutionen på Allmogens besvär den 20 November 1786 och Kongl.
Rxlr 15 sk. 4 r:st.; dess inkomster voro 55,958 R:dr 12 sk., och utgifterna likaledes 55,958 Rxlr 12 sk., af hvilka sistnämnde 55,758 Rxlr 36 sk. i pensioner. Allmänna Enkeoch Pupill-fonden hade en behållning af 6,225 R:dr 34 sk.; och inkomsterna bestego sig till 26,591 R:dr 46 sk. samt utgifterna för pensioner till 22,842 Rxlr 56 44 sk. Så kallade Götha Hof-Rätts-medel voro 1,680 R:dr, deraf 80 R:dr i \ pension utdelades. Pensionstagare i Stockholm voro å Civil-Statens Pensionsfond 32, som åtujöto 16,400 R:dr, å enskilda Enkeoch Pupill-fonden 168, med underhåll af 23,586 R:dr 45 sk. 4 r:st., samt å Allmänna Enkeoch Pupill-fonden 311, med pensioner till belopp af 11,813 R:dr 16 sk. d) Pensioner af Postmedel. Till 6 Pensionärer inom Hnfvudstaden hafva år 1847 utgått 533 R:dr 16 sk. e) Kongl. Konvoj-Kommissariatet har år 1847 utbetalt 1,050 R:dr i pensioner till 5 inom Stockholm boende personer. f) Tull-Statens enskilda Pensions-InrättningKassa-behållningen utgjorde vid 1847 års utgång 132,930 R:dr 37 sk. 1 r:st. Inkomsterna för året voro 22,750 R:dr 5 sk. 1 r:st., utgifterna 23,509 R:dr 30 sk. 3 r:st., hvaraf i pensioner 23,200 R:dr, som utdelades till 665 personer. g) Banko-Statens Enkeoch Pupill-kassa.
Maj:ts och fäderneslandets heder och nyfla till publicos usus kan bäst användas, må icke Banco-Utskottet utan Plenorurn uttryckliga bifall och förordnande ingå uti några afskrifnirigar och eftergifter af Bankens ägande fordringar, ännu mindre uti någon slags penninge - utgift, annan än den, som uti 6 § här nedanföre nämnes. §. 5. Utan Riksens Ständers Plenorurn bifall och samtycke ina icke eller någon ny Stat eller Lön vid Banco-Verket inrättas. Banco Utskottet befattar sig ej heller med tjensters bärgifvande i Banken, utan bör sådant besörjas af Banco-Directipnen eller Fullrnägtige, under vederbörligt ansvar inför Ständernas Herrar Deputerade öfver Banco-Verket,- hvilka, uppå inkomna besvär, äga att pröfva huruvida någon i dess tillständiga befordran kunde vara för när skedt, samt den, som lidande befintves, till rättelse förhjelpa. §• 6; 456 Den 13 Mar s. §. 6. "Banco-Utskottet har val rättighet att efter eget befinnande ihågkomma dess betjening med vanligt arfvode för dess tjenstgöring, hvilken efter arbets! iden och målens beskaffenhet bör afpassas: men alla andra gratificafioner, af hvad beskaffenhet de ock vara må, söker Banco-Utskottet att undvika, samt derest någon gratification skulle för ourr gänglig anses, bör densamma till Riksens Ständers Plenorum bifall anmälas. §• 7- Skulle Banco-.UtjkoUef någonsin vilja företaga något som emot fört skrifne punkter strider, åger hvarje dess .Ledamot den rättigheten, att •utan afseende på den x Banco-Utskottet aflagde Tysthets - Éden sådant i sitt Stånd anmäla, och den Ledamot, sorn något häremot stridande proponera! eiler befordra söker , bör vara dess Stånds förtroende samt dess säte och stämma i BancoUtskottet förlustig. §• 8.
Skrifvelse, N:o 83. 05 Vill Konungen till Riksförsamlingen aflåta sådant förslag, som i denna § omtalas, eller har Riksförsamlingen underställt Konungen dylikt af Riksförsamlingen antaget förslag, bör Konungen, innan Ilan Sitt beslut fattar, inhemta Statsrådets och Högsta Domstolens yttrande. Med förklaring öfver Civiloch Kriminalsamt Kyrkolag förhålles, som med RF. § 88 sådan lags stiftande. De förklaringar, som, lill svar på inkomna förfrågningar om lagens rätta mening, Konungen genom Dess Högsta Domstol emellan riksdagarne gifver, kunna af Riksförsamlingen ogillas, hvarefter de icke längre gälla, eller af domstolarne iakttagas eller åberopas må. § 81. I hvad som rörer rikets allmänna hushållning och grunderna för allmänna inRF. § 89. rättningar af alla slag, ehvad de höra till allmänna uppfostringsoch undervisningsverken, allmänna fattigvården, landthushållningen, bergverken, eller annat sådant, eger Konungen lagstiftande makt. Vill Konungen åt Riksförsamlingen öfverlemna att gemensamt med Honom afgöra något, som rikets allmänna styrelse i dessa delar angår, då förfares dermed, på sätt om lagfrågor stadgadt är. På riksdagsmans förslag eger Riksförsamlingen, under iakttagande af hvad RO§ Riksdagsordningen föreskrifver, rätt att i mål, som denna § omhandlar, så ock i hvad annat ämne som helst, besluta och till Konungen öfverlemna framställningar och önskningar; ankommande på Konungen att, sedan Statsrådet blifvit hördt, derå göra det afseende, Han för riket nyttigast finner. § 82.