Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Institutets utgifter öfverstigit inkomsterne med ej mindre än 22,744 R:dr 18 sk. b:ko, hvilka Styrelsen enskildt förskjutit. K. M. lät af under hand vande medel för Institutets räkning utbetala 11,785 R:dr s. m. Återstoden, eller 10,215 R:dr, skulle å serskilda terminer gäldas af Institutets inkomster. I nyssnämde K. Bref heter det, att K. M. var förvissad derom, att Styrelsens ledamöter icke skulle i framtiden vidtaga några åtgärder, för hvars utförande Institutets tillgångar öfverskredos, hvaraf synes det K. M. ansett Institutet hädanefter böra så ordnas att det bär sig med de ”tillgångar, som Statens anslag och '"egendomens afkastning medgifva". — I Institutets stadgar står att det bör ”följa Landtbrukets utveckling och framsteg i andra ”länder, samt genom försök, i den mohn som tillgångar och ”öfrige förhållanden medgifva pröfva” etc. Samma åsigt uttalades af R. St:rs StatsUtsk. vid sistförflutne Riksmöte, då detsamma, jemte tillstyrkande af då begärd förhöjning i kontanta årliga anslaget från 4 till 8,000 R:dr b:ko, hemställde ”att R. ”St:r ville hos K. M. i underd:het begära att Styrelsen öfver ”merberörde Institut varder i Nåder förständigad att för framtiden undvika större utgifter, än tillgångarne medgifva” äfvensom till kontroll härå eller för att "granska användandet räken”skaperna öfver Landtbruks-Institutet vid Ultuna må varda till ”R. St:rs Revisorer öfverlemnande”. — Ar 1851 erhöll Institutet ytterligare 2,000 R:dr b:ko till upförande af en eldria.
BevillningsXJtskotiet har nu genomgått alla de tvifvelsmål pher „ betänkligheter, som emot Förslaget till 368 BevillningsZJtsk, Betänhandm» BevillningsFörfattningen till och med II Ärt. samt V och VI Art. förekommit ; och hade ingen ting högre önskat, än att på en gång kunna öfverlemna lil och IV Art. om Öfverflödsoch FyllnadsAfgifterne; men, då i afseende på den förra sådane skitjaktigheter emellan RiksStånden och lika > skiljaktighet i tillämpningen inom Utskottet sig företedt, hvilkas utredande och afbjelpande åtminstone fordrar någon tid innan sjelfva Artikeln kan vinna handläggning; deraf också beror , hvilkendera af dessa Artiklar, som skall försvinna för den andra, eller om begge måge blifva beståndande; så har Utskottet trott sig böra utesluta dem ifrån detta vördsamma Utlåtande, för att, så vidt det stått i dess förmåga, afböja Riksdagens utdrägt, under förbindelse att vid första möjliga tillfälle dermed till Riksens Höglofl. Ständer inkomma; hvar emedlertid intet hinder för Riksens Höglofl. Ständer möter, att afgöra de Artiklar sora nu till Riksens Höglofl. Ständers upplysta granskning vöidsammast hemställas; med bifogande af en Uedamots serskildta mening. Stockholm den 17 Junii 1818. Utdrag af Protocollet, hållit hos Riksens Högloft. Ständers Bevillningsutskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 17 Juni i Igl8. Till följe af Riksdagsmannen Botvid Johnssons vid sista sammanträdet gjorde och af Höglofl, Utskottet bifallne anhållan , då Utskottets BevillningsVtsk. Brfanlanden, 369 Utlåtande öfver en del af de emot det författade Projectet till den blifvande BevillningsFörordning gjorde Anmärkningar, justerades, inlemnades af honom nu till Protocollet en så lydande Vördsam Reservation : Dä jag nu reserverar mig mot det Beslut Höglofl.
Motionären har nemligen endast föreslagit utfärdande af en författning, hvit12 Lag-Utskottets Memorial} N:o 111. ken utstakar en lämplig tidrymd för anställande af klander då rätter egare sålt, och således för ett annat förhållande, än det, som hufvudsakligen afsetts i den Kongl. Förklaringen, eller det i Jorda-Balkens 10 Kap. omförmälda, att icke rätter egare afyttrat fast egendom. För detta sednare förhållande komme således den nödiga lagstiftningen att saknas, derest, enligt motionärens yrkande, törrberörde Kongl. Förklaring upphäfdes och en annan utfärdades i den syftning, som blifvit anvisad; men ehuru det nu anförda innebär tillräckligt skäl för det omdöme, Utskottet redan antydt i afseende på förevarande motion, får dock UtskoLtet ytterligare erinra, att då frågan om prtescription synes böra i sin helhet behandlas, på det att enhet och sammanhang deri må vinnas, torde den nu väckta fråga böra anstå till den allmännare behandling af ämnet, som lärer komma att företagas vid granskning af Lag-Kommitéens förslag till ny Civillag, i synnerhet som de tall, då tillämpning af författningen itrågakommer, höra till de mera sällsynta, samt de brister, man trott sig finna i denna del af gällande lagstiftning, följaktligen ej medföra några serdeles kännbara olägenheter. Utskottet tillstyrker alltså vördsamligen, att Herr Doctor Säves motion ej mätte bifallas. Stockholm den 2 Maj 1845. Reservation åt Herr Doctor Säve, som åberopat sin i ämnet afgifna motion. Ank. till Exp.-Utsk. den 3 Maj, kl. 12 midd. Memorial, i anledning af skedd återremiss af Utskottets Betänkande N:o 54, öfver väckta motioner om dels upphäfvande af lagens stadgande angående summa appellabilis, dels ock nedsättning af det belopp, hvartill densamma är bestämd vid Rådstufou-Rätten i staden Fahlun.
Det tillkommer Konstitutions-utskottet, att, om det finner skäl dertill vara för handen, efter granskning af Statsrådets protokoller, vid dessa åtgärder göra anmärkning; men om sådan anmärkning icke skett, torde den förut, och allt sedan 1809, antagna grundsatsen böra anses såsom äfven vid denna riksdag erkänd. Vid så^ dana förhållanden, och sedan Konung och Ständer under så lång tid fortfarande på samma sätt tolkat grundlagen, är det svårt att inse, till hvilka resultater en anställd undersökning af komitén skulle kunna leda; äfven om konungen skulle bifalla en hemställan, att Han måtte åt denna komité uppdraga en undersökning, som skulle innebära en granskning af lagligheten i hans egna beslut, sedan dessa blifvit af Riksens Ständers Konstitutionsutskott lemnade utan anmärkning. — I afseende på städernas donerade jord utgår yrkandet af en undersökning hufvudsakligen från det antagande, att föreskriften om plantering af tobak och vissa andra växter, skulle vara vilkor för dessa donationer, eller, såsom i motionen säges : ”vilkor för jorddonationernas bibehållande.” Detta är ett föreställningssätt, som man ofta finner antaget, men hvars riktighet icke kan bevisas. Städerna fingo donerad jord, dels under tidigare århundraden, dels och i synnerhet under förra hälften af 1600-talet, då en mängd donationer, i följd af de, på denna tid gällande, grundsatser att gynna städers anläggande, blefvo utfärdade. Ändamålet var att befrämja städernas uppkomst, att gifva dem, som det beter, ”bättre utrymme”, lemna bidrag till aflöning för deras tjenstemän, o. s. v. Så, för att genom några exempel visa, med hvilka vilkor jord denna tiden uppläts, har hertig Carl af Söder - Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskottets Utlåtande, N:o 59.
Hr Dalman kunde också göra samma slutsats deraf, att om nämnda förhållanden varit Hemliga Utsk. meddelade, så hade denna omständighet blifvit i den K. remissen bestämdt uttryckt, och då hade deri begagnats uttrycket: att vissa skuldsättningen rör:de förhållanden voro at den egenskap, alt de endast hade kunnat blifva det Hemliga Utsk. meddelade, och ej det att de voro endast af egenskap att kunna meddelas ett Hemligt Utsk., genom hvilket sednare man närmast och rättast kommer till det slut, att sådant ännu icke skett. Hr I^efre'n, Joh. Pehr: Det förundrar mig alldeles icke, att Utsk. har framkommit med ett betänk, så undvikande att ingå i sjelfva hufvudsaken, sorn del, hvilket nu utgör föremål för R. o. Ad:s öfverläggning. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 PROTOCOLL, H Å L L N A HOS HÖ GLOFLIGE VID Hilwi agen i ^iadUjtrlm, ÅR 1859-1800. Af (h-4i Häfte C. STOCKHOLM, TYPOGRAFISKA FÖRENINGENS BOKTRYCKERI, 1860. Plenum kl. 10 f. m. H. Exc Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Hr Stjerusvärds, Gustaf Mauritz, den 26 sistl. Nov. mundtligen afgifna motion om åtgärders vidtagande, på det att de utaf Kapitenen B. Cronstrand utförda ritningar öfver Egyptens fornlemningar ej matte gå för Statsverket förlorade, numera blifvit af motionären skriftligen aflemnad; Oell hemställde H. Exc., att denna motion fiuge till StatsUlskit remitteras, hvilket af JR. o. Ad. bifölls. Vidare anmälde H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., att från R. St:rs Just.Ombudsman hade till Riddar!).Kansliet öfverlemnats ett skriftligt mein., utgörande tillägg till den förut afgifne EmbetsBerättelsen till iunevrde Riksdag och innefattande förslag till ändring uti K.
Och öfverallt följas gästerna af denna osynliga ande, som mången värdinna hela sitt lif inbjuder till sitt hem, utan att han värdigas mottaga invitationen, denna trefnad, som är så utmärkande för Elgå, och som redan vid gästens annalkande står välkomnande på förstubron, för att sedan ej aflägsna sig, förr än man står på ångbåtens däck och ånghvisslan ljuder till affärd. Det är förvisso ingen sinekur att vara den högsta styrande öfver ett så stor hushåll på landet med en skara gäster omkring sig. Men finnes det någon, som är i den fa tala situationen att kunna se gäster och vilja se gäster, men däremot har svårt för att få dem att trifvas — då skulle jag vilja rekommendera denne någon en kurs på Elgå. Lika omtyckt som fru Rhodin är af sina umgängesvänner i gästrummen, lika afhållen är hon af godsets underhafvande. Den välgörenhet, hon utöfvar, är också af storartadt slag — det finnes många tillfällen att hjälpa och stödja på en egendom om 5,000 tunnland. Ingen går ohulpen från Elgå, och alla veta då, hvar de hafva sin matmoder, veta att de i henne hafva en vän, som icke sviker. När man vandrar upp för allén till den ståtliga hufvudbyggnaden, ser man en stor sten upprest till höger om vägen. Den är ett synligt bevis på den tacksamhet, hvarmed fru Rhodin omfattas af sina barn — en tacksamhet, som ingen förtjänar i högre grad än hon. En jul, då alla barnen med ett enda undantag voro samlade på Elgå, kom idén fram att resa ett minnesmärke. Och den kom också till utförande. Går man närmare, kan man läsa följande inskription: » At föräldrakärlek restes stenen af barnakärlek. » Den talar j u tillräckligt om de känslor, med hvilka hon är omfattad. Ärad och älskad framlefver fru Rhodin sina dagar, omgifven af allt, som kan skänka lifvet trefnad och behag. T y jag vågar förmoda, att det arbete som ligger i att representera, så som det göres på Elgå, och den möda, det kostar att vaka öfver sina underordnades bästa, just höra till de orsaker, som skänka fru Rhodins lif intresse, tillfredsställelse och glädje.
Majit bemyndigade nyssbemälde komité såväl att anskaffa ett kreditiv å Tio Tusen mark Hamburger-banko, att af den utsedde kommissarien användas till förefallande utgifter vid expositionen, som att till bemälde kommissarie och hans biträden utbetala lämpliga förskott, hvarjemte Kongl. Majit förklarat Sig vilja, uppå derom af Förvaltningskomitéen efter expositionens slut skeende underdånig anmälan, i nåder bestämma den godlgörelse, som borde bemälde kommissarie och dess biträden tilldelas. Afven vid denna, numera försiggångna exposition, hafva, enligt inlupna underrättelser, de ifrån Sverige utställda produkter och landtbruks-redskap tillvunnit sig särdeles uppmärksamhet. Flera prisbelöningar hafva ock utställarne tilldelats. Någon redovisning för de anvisade medlen har väl ännu icke hunnit afgifvas, men densamma torde inom kort vara att emotse. Under tillförsigt att Rikets Ständer skola finna de verkställda utbetainingarne af ofvan omförmälda särskilda belopp hafva, för Sveriges värdiga deltagande uti de ifrågavarande expositionerna, varit af omständigheterna påkallade, vill Kongl. Majit härmed föreslå Rikets Ständer att anvisa medel till ersättning åt Stats-kontoret dels för utbetainingarne till central-komiléen för Londoner-expositionen, enligt den afgifna redogörelsen Ridr 144.146: 2. efter afdrag likväl af den deri upptagna utgiftspost af . » 4,761: 84. för inköp och hemtransporterande af det i London utgifna praktverket öfver expositionen, hvilken utgiftspost framdeles kommer att af andra medel Stats-kontoret godtgöras, eller med återstående » 139,384: 18. äfvensom för de, jemlikt Kongl. Majlis nådiga beslut den 21 Mars 1862, anordnade » 20,000: — liff resestipendier åt lärare vid teckniska undervisnings-anstalter och andre af Kongl.
ariserlifvet på societetens höjder, på bou•S^ levarden, som berömmer sig a f a t t vara tummelplatsen för denna högsta sällskapskrets, är p å väg a t t undergå en ny, genomgripande omstörtning. Det nedgående århundradets kvällsskuggor sänka sig a l l t djupare. Med dem har den nuvarande lefnadsfilosofien, pessimismen, antagit en allt mörkare färgt o D, ha smak och vanor ytterligare skärpt den karaktär af förfall, som århundradet företer. Efter » chic » och » pschult » blef man » fin de siécle ». Man hade sett allt, pröfvat allt, och man lekte icke längre kurra gömma med sitt hjärta, man satte till slut sin ära i att synas lika gammal och blaserad, som mau i verkligheten var. Riktigt comme il faut blef man först, d å man, andligt utlefvad, lik en urkramad citron gaf den inre tomheten en motsvarande yttre skylt. Modets, den goda tonens obevekliga lag föreskref det så. Men det gamla seklet lutar till sitt slut, morgonrodnaden a f ett nytt uppgår, oeh, om det nittonde århundradet ännu ej formligen hör till de förgångna, har det likväl spelat ut sin roll. Det tjugonde höjer sig ur framtidens brodd. Och Paris har, för a t t ej u p p - hinnas, skyndat sig att helsa det första svaga skenet a f morgongryningen. Man är i Seinestaden icke längre • » fin de sieele »; vill man räknas till de tongifvande, måste man vara » vingi iéme siécle ». Detta är raka motsatsen till, hvad man förut var. I Paris ligger en gång för alla kvintessensen i a t t direkt öfvergå från en ytterlighet till en a n n a n. Ännu i går skulle en pariserdam ha varit rädd för a t t utsätta sig för hela världens åtlöje och hån, o m hon icke p å sin hatt bar en monumental plymoch blomsterbyggnad, påminnande o m Eiffeltornet; i dag stirrar folk efter henne p å gatan, o m inte hatten är platt som en pannkaka. Och en ej mindre grundlig omdaning har äfven den inre människan undergått.
Gu stafs stads gevärsfaktoris område för en slussanläggning; 2:o angående afsöndring och upplåtelse åt Westerviks Tändsticksfabriks-bolag af en mindre jordrymd från Tredje Majors-bostället Stufverum vid Andra Lifgrenadierregementet; 3:o angående gjord underdånig ansökning om öfverlåtande till staden Chri stianstad af en Kronan tillhörig tomtplats derstädes; 4:o angående jordafsöndring från Kaptens—bostället Bredaryd Norregård för utvidgning af Bredaryds församlings kyrkogård; 5:o angående utbyte af jord emellan Kronan och Malmö stad; 6:o angående ytterligare anslag för det nya jordeboksverkets fortgång; 7:o angående anslag för framtida vårdandet af Guslaf Wasas monument vid Utmeland i Dalarne; 8:o angående ersättning till Kongl. Theaterns och Hof-kapellets pensionskassor för de af dem tillförene åtnjutna afgifter utaf enskilde skådespelare m. fl. 9;o angående utbyte af de till boställe åt Länsmannen i Tredje distriktet af Westra härad i Jönköpings län anslagne hemmansdelarne % mantal Repperda Ännagården J\s 9, Vg mantal af Repperda Källagården J\s 3 samt % mantal af Ufvanäs Westergården mot Kronoskatte-Kavalleri-augmentsheramanet JV2 3 Hultsjö Bergagården; 10:o angående befrielse för Fält-kamereraren m. m. Ph. A. Arells enka, Albertina Heimberger, från utgifvande af observalionsprocent och anmärkningsmedel, hvilka blifvit hennes man i lifstiden till gäldande ådömde; ll:o angående upphörande af den såkallade Näs kungsgårdshjelp; 12:o angående försäljning till Skatte af Ljusne stora krono-laxfiske i Gefleborgs län; 13:o angående åtgärder till behöfvandes undsättning i missvextår; 14:o angående upplåtande under ständig besittningsrätt af en jordrymd vid Kungsöhrs norra kungsladugård; 14 Prot.-Utdrag den 8 November 1862.
I Norra Ångermanland 40 439 1(5 — 26 341 32 Summa 74 882 — - Orsaken till denna skiljaktighet är att taxeringsoch pröfnings-kommitteerna åsätta alla dem som veterligen handla, antingen det sker med, eller utan tillstånd, bevillning, och flertalet af dem erlägga äfven den påförda afgift-en, under medvetande af sin skyldighet dertill; men när någon ej vederbörligen antagen landthandlare besvärar sig öfver en sådan påföring, varder han derifrån af Kongl. Kammar-Rätten befriad. O 71 Landtmanna-seglationen liar under qvinqvenniet varit idkad med följande antal fartyg oell båtar af fem lästers drägtighet och derutöfver: På utrikes sjöfart Till inrikes sjöfart begagnade. begagnade. Ångfartyg. Fartyg. Besättning. Fartyg. Besättning. CTJ cn £5 > c CK pr o <2? Länet tillhör, dels Umeå, dels Sundsvalls lolsfördelning under norra lotsdistriktet, sa.mt att inom Länet bör linnas följande antal lotsar: Ålderman. Mästerlotsar. Sekundlotsar. Summa. Kammarverk. Länet består af följande antal förmedlade hemman, fördelade i tre fögderier, nemligen: Skatte. Krono. Frälse. Summa. Medelpad Södra Ångermanland Norra Ångermanland 581 TjWs 51 OM T5(J Då man undanlager det mindre betydliga antaiet af frälseceli kronohemman, är således Länets liela område af en och samma jordnatur, hvilket otvifvelaktigt bidrager till enkelhet och reda vid utgörande af onera; och erfarenheten har äfven visat att kronohemmanens antal tid efter annan förminskats genom skatteköp, hvilket äfven troligen kommer att efter hand inträffa med de nya kronohemman, hvilka i följd af afvittringama uppkomma, så att elter ett och annat decennium några kronohemman knappast torde komma att finnas inom detta Län. Under sistförflutna decennium bar rekognitionsskog inom Ljustorps och Stigsjö socknar blifvit skattlagd till 6?fSij mantal, som ingått i skatt; och under samma tidrymd äro mantal skatteköpta.
Mycket fläckades jag, Sliten och s !ö jag blef, Men han med skärpa dref Upp mig till nya slag. Nu jag dock hvila får, Sedan en annan slaf Såsom hans trollarstaf Tjänar se ' n många år. — Tager du mig i hand. Svänger mig sakta kring, Kan jag nog mången ting Framtrolla — däribland: Hvad du allt godt nog vill; Hvad det ej undras — nå? F r u Knudsen n ä s t a n frös o c h vek sin kjol öfver flickans små bara lemmar. — Naturstämning; poem af Ellen Lundberg, f. Nyblom. — Talangen att » Bamtala »; af Ellen Bergström. Idun PRENUMERATIONSPRIS PR ÅR: IDUN KR. 5: - IDUNS MODETIDN. MED PLANSCHER OCH HANDARB. — &gt; 5: - IDDNS MODETID. DTAN PL. LOSNUMMERPRIS: 8 O RE. DEN 22 NOVEMBER REDAKTÖR OCH UTGIFVARE: FRITHIOF HELLBERG TRÄFFAS SÄKRAST KL. 2 — 3. REDAKTIONSSEKR. 12:TE ÅRG KOMMISSIONARER ANTAGAS ÖFVER HELA LANDET PÄ ALLKLARA S. VILLKOR. HOFBOKTRYCKERI. GUSTAF AF GUSTAF AF GEIJERSTAM 1 SITT ARBETSRUM VID SALTSJÖBADEN. EFTER FÖR IDUN TAGEN FOTOGRAFI AF A. BLOMBERG. GEIJERSTAM. |DET hände sig en dag i Upsala ungefär år 1878, a t t jag vid ett aftonsällskap blef presenterad för en annan student — Gustaf af Geijerstam. Han var kort och s a t t — hans bestämda gång och hållning ägde ingenting af ungdomens slankiga sorglöshet och laisser-aller. Han kom fram till mig, som den ett år yngre gör till den ett år äldre, och frågade mig om någonting.
Örn remiss af detta mitt anförande till Bevilln.Utsk. får jag vördsamt anhålla. Bemilterades till Bevilln.Utskottet. Fortsattes pröfningen af Lagsamt AIlm.jBesvärsoch Ekon.Utsktns den 9 och 23 sisth Januari på bordet lagda Den 3 Februari f. m. 5 Utlåt. N:o 28, i anledn. af gjorda anmärkt):!' vid Utsk:ns betänk. N:o 3, ang:de grunderna och villkoren för hemmansklyfning samt afsöndring af jord eller andra lägenheter från hemman. Hr von Hohenhausen, Michael Silvius: Jag får förnya den framställning, jag hade äran göra i sista plenum, vid början af discussionen i detta ämne, nemi. att betänk., mätte punktvis föredragas. Detta hindrar ej att under eliscussionens lopp en talare, som anser sig behöfva citera en annan §, än den föredragna, kan göra det under åberopande deraf, blott föredragningen sker punktvis, oell således särskild propos. för hvarje § framställes. Jag anhåller om Hr Frih. o. Landtmts propos. härå. Hr Lagerhjelm, Pehr: Det är visserligen nödvän digt, att betänk, föredrages punktvis, men jag anser det äfven vara af nöden, att det först tillåles att discutera frågan i allmänhet. Måhända skulle det äfven förkorta de discussioner, sorn sedermera för hvarje punkt särskildt komme att äga rum. Hr von Hohenhausen: Om R. o. Ad. finner .för godt all bifalla hvad Hr Lagerhjelm nu framställt, så har jag visserligen ingenting deremot. Jag hade likväl trott, att när saken redan under ett helt eftermiddags-plenum blifvit discuterad så temmeligen allmänt på alla sidor, så skulle den nu kunna punktvis föredragas. Det är af sådan anledn. som jag tillsvidare vidhåller den framställning jag redan gjort, intilldess jag får höra att R o. Ad. är af annan lanke. Frih. Boye, Ludv.:
Henne hade de klädt uti en blå sammetsklädning med bred spets i kanten och korta genombrutna strumpor, som läto se ett par präktiga om helsa och styrka vittnande ben. Hon var vacker som en dag och den goda mrs Johns ögon hvilade ömsom med stolthet på det älskade barnet ömsom på den ståtligt utstyrde Anders. De hade icke väntat länge, innan de sågo en vagn rulla längs den stora alléen och stadna vid porten. Betjenterne ilade på en vink af Anders de kommande till mötes, men han sjelf gick med en viss stolthet ned för de få trappstegen till gården och anlände just i rättan tid för att hjelpa ut lord Suffridge, som efter en kort helsning i sin tur hjelpte sin unga maka att stiga ned. Han bjöd henne med mycken högtidlighet armen och presenterade mr Black, som bugade sig just så mycket som tillfället tvingade honom att göra. Kommen uppför trappan, tog lord Suffridge utan att skänka Lucy eller mrs Johns en enda blick, sin hustrus hand, förde den till sina läppar och sade: Ett hjertligt och innerligt välkommen, min dyra Lady Suffridge! detta är nu ert hem, och jag vill hoppas att ni der skall finna trefnad. Nu blef han varse mrs Johns som med Lucy hade närmat sig och tillade: Här får jag presentera min dotter Lucy och den förträffliga mrs Johns. Lucy, kyss din moders hand. Barnet lydde, men man såg att hon gjorde det med fruktan. Lady Elvine omslöt henne i sina armar, blickade henne sedan in i ansigtet och sade: Älskade barn, jag kommer visst att hålla mycket af dig, ty du ser så snäll ut! Derpå räckte hon mrs Johns sin hand och tillade: "Jag har hört, att ni för det kära barnet varit en annan moder; nu få vi tillsammans dela lyckan att uppfostra henne. Dessa få ord voro nog för att komma den lilla Lucy att vänligt se upp till sin nya moder, slå sina armar kring hennes hals och utbrista: "Nu vill jag gerna kalla dig mamma, ehuru det först kändes så svårt".