Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Horn, alt tillträde i RiksSt:ns plena bör stå öppet för Statsrådets ledamöter, icke blott då fråga är 0111 K. propostr, utan afven då andra ärender förekomma. Jag vågade dock icke yrka en sådan rättighet, emedan jag befarade, att man skulle anse den gifva för stort inflytande åt Konungens rådgifvare, och att förslaget af sådan anledning skulle röna alltför starkt motstånd. Då jag emedlertid finner förhållandet vara annorlunda, instämmer jag tili alla delar med Gr. Horn. Man har väl sagt, att de ledamöter af Statsrådet, sorn ej hafva departement, skulle vara mindre ansvariga; men jag tror ej, att grundlagen kan tolkas på sådant sätt. Om bland de icke föredragande Statsråden funnes män, som förut varit föredragande, eller haft annat embete inom en viss styrelsegren, t. ex. krigsväsendet, så hemställer jag, om det icke vore både lämpligt och nyttigt, att under det departementschefen uppträdde till upplysningars meddelande i ett RiksSt., en annan sakkunnig Statsrådsledamot uppträdde i ett annat. Frih. Ehrenborghs egen anmärkning emot Utskrs förslag är ganska riktig. Hr v. Troils nya förslag, att emot den fördel, Regeringen skulle få, representationsrätt borde betagas Statsrådets ledamöter i deras egna Stånd, kan jag ej tillstyrka. Man säger väl, att Regeringen skulle derigenom förlora alltför få röster och alltför litet inflytande; men om så är, torde man likaväl kunna säga, att förslaget medför alltför liten vinst på motsatta sidan. Saken rörer för öfrigt icke blott Konungamagten, utan den medfödda representationsrätten hos hvarje adelsman, hvilken ej bör kunna någon för hans embete betagas. Den representation, sorn beror på val, nemi. att 7o Den 17 Octobcr f. m. kunna blifva ledamot i Utsk., är deremot förut betagen Konungens rådgifvare, och sådant med skäl, emedan det vöre ogörligt att sköta begge dessa kall, och hvad som ej kan i verkligheten förenas, bör ej heller vara det i bokstafven. Längre tror jag likväl icke, att man kan gå. Mitt förslag till redaction skulle således blifva följande:
Upptäckes ej dervid beslag underkastadt gods, eller finnér behörig undersökningsman sig ej hafva skäl att å af underbetjent anhållen person undersökning anställa, höte särskildt för en hvar, hos hvilken vid undersökning dylikt gods ej funnits, eller å hvilken, af underbetjent anhållen, undersökning ej af vederbörande ansetts böra vidtagas, i förra fallet undersökningsmannen från 20 Den 22 Januari f. m. 369 20 lill 300 r:dr, oell i det sednare uuderbetjent, som auhållningen gjort, från 10 lill 100 r:dr, målsägandens ensak, oell ansvare undersökningsman dessutom särskildt efter nedanstående 42 §, om af honom våld eller oskick vid undersökningen föröfvals. A den, som för — äga rum.” Jag er känner, att jag varit böjd för nedstättning af den stora ansvarsbestämmelse, som den gamla författningen utstakar; men då jag funnit opinionen så unanim!, vara emot någon nedsättning i delta fall, så har jag icke eller i denna del velat yrka bifall till Utskins betänk., utan funnit mig föranlåten ali yrka vidblifvande af det gamla stadgandet. Jag anhåller således vördsammast, alt H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, täcktes till II. o. Adis begrafvande framställa äfven det af mig uppställda förslag. Frih. Palmstjerna, Nils Fredr.: Af det yttrande, som Frih. Raab nu sednast afgifvit, ser jag med nöje, att Fribins åsigter i flere fall öfverensstämma med mina. Jag tror, alt denna öfverensstämmelse skulle hafva varit ännu vida fullständigare, kanske fullkomlig, om händelsen hade gjort, all vi kommit alt förut i ämnet samtala. Jag vågar ännu tro, att, när, vid den ålerremiss, som jag begär, mitt förslag, sådant det nyss blifvit uppläst, kummer att utgöra föremål för Frih:ns och Dtsk:ns öfrige medlemmars närmare pröfning, hela sammanhanget, deraf skall bättre inses.
Sednare årens allmäntgjorda händelser bevittna huru nästan i alla Prqvincer af Riket de rysligaste mordgerningar blilvit föröfvade: inbråitsstölder , hemgång, mordbrand och lönnmord; fordom cå okända bland oss, under Religionens ljusare fackla, synas nu vid ett ännu upplystare tidehvarf födas näras och tilltaga. Detta kan )u icke annat än oroa hvarje lättsiirnt och redligt tänkande — hvarje medborgare sorn ömmar sin frihet, och grundar sitt hopp på lagarnes helgd, allmänna säkerheten, egendom-rätten, och Regeringens skydd. — Manne det skulle vara förgripeligt att forska och utleta grundkällorne till detta onda, att i lagstiftningen eller i de gällande lagarnes utöfning och rätta användande finna en orsak till önskans och våldets framsteg; — månne icke en alltför lindrig och illa beräknad näpst , ofta mera förökar, än afhjelper det onda? Månne icke den nu brukligae och på kunskap rika Advocaturen ofta öfverskyla eller bortblandar de grofsta brott med mindre straffbara fel, och på denna grund sätter illger ningsmannen i frihet att ånyo med mera fintlighet, men ökad önska, få fortsätta sin brottsliga bana? Härtill bidrager onekeligen den högst skadliga och ofta vidtagna proceduren, att i ett och samma fängelse förvara flere både äldre och nyare spitsbofvar, hvilka under delande af lika öde, äfven dela lika ohyggeli - »50 Den 6 Februarii. ga tänkesätt, och sålunda naturligtvis både upplysa och uppmuntra hvarandra till ihärdighet, fräckhet, illistighet och ståndaktighet, att emotstå alla sanningens anspråk att upptäcka undflykter knep och omvägar, el ler gemensamt befria sig från tvånget, för att åter framträda i ny verksamhet. Det är upplyst att flere sådane hofvar till ett nöjsamt tidsfördrif inom sig sjelfve organiserat en ordentelig
Förskott under året till bruksdriften och till byggnaders underhåll . Låne-Afdelningen erhållit utöfver dess förskott Summa 4:o. Räkning öfver papperstillverkningen. Debet. Värdet af papper, under arbete från nästföregående år Egentliga kostnader för papperstillverkningen: Aflönings-utgifter: Ordinarie aflöning och arvoden 28,832: 62. Arbeten med formning, . Rudimaterier: Lin och blånor 2,545: 23. Förbrukadt omslags-, mel* lanläggsoch utskottspapper 928: 80. Klorkalk, svafvelsyra, alun, färger, ra. m 3,674: 97. 21,173: 46. Andra för bruksdriften använda materialier : Lampoch bomolja 1,232: 22. Ved och kol 4,052: 54. Utskylder, skrifmaterialier och diverse allmänna omkostnader 9,236: 09. Medikamenter och hälsovård 1,283: 07. Resor och traktamenten 4,101: 60. Värdet af färdiggjordt papper: För Bankens räkning, enligt specifikation litt. a) 80,379: 80. „ åtskilliga verk och inrättningar, enligt specifikation litt. b) 42,107: 50. Räkning öfver mjölqvarnen. Debet. Omkostnader: Aflöning . 443: 35. Räkning öfver jordbruket. Debet. Omkostnader: Vinst af jordbruket Summa R:dr, Kredit. Årets skörd: Spannmål 575: — Hö och halm 752: — 7:o. Vinstoch förlust-konto. Debet. På Brukets bekostnad, till följd af arbetares sjukdomsförfall eller andra orsaker, besörjda dagsverken Vinst å Bruksrörelsen Summa B,: dr. Kredit. Prisskillnad och öfverskott å en del förråder 77 : 32. Från Banken erhållet gammalt papper 39: 54. Hyresmedel för Brukets magasin i Stockholm 750:- Revisiorirnit Birätt, ang. Bankovirktt. Debet. Tumba Bruk med jordegendom och åbyggnader Inventarier • * Kassabehållning
Passevolancelnrättningen framför det andra sättet att underhålla Soldaten under möten, är det klart, att många, sorn skulle befara matsäckstiden införd, om Utlåtandet afslogs, häldre rösta för bifall, om de icke kunna få återremiss, hvilken jag för min del anser lämpligast. Friherre Wrangel: Jag vill visst icke sätta mig emot återremiss, men om den ej vinnes, önskar jag afslag å Utlåtandet. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln biföll, att återremiss af Utlåtandet finge i Contra-propositionen intagas* Ropades Ja. Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog derefter följande yoterings-proposition: Den, som bifaller Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens Utlåtande i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition om den så kallade MötesPassevolancen för de Indeldte Regementerne, samt flere i detta ämne väckte enskildte motioner, voterar J a y Den 26 Octo ber f. in. i55 Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses Statsoch EkonomiUtskottens berörde Utlåtande böra, på grund af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteras. Friherre Wrangel'. Jag hemställer, om icke arne alternaliver kunde i Contra-propositionen intagas, nemi, afslag eller återremiss af Utlåtandet, Hans Eoccellence Herr Grefven och Landt Mar skalken erinrade, att Ridderskapet och Adeln redan beslutat, att endast återremiss borde i Nej-propositionen intagas. Hvarefter Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken förnyade den af honom nyss framställde voterings-proposition, hvilken af Ridderskapet och Adeln godkändes samt anslogs. Voteringen börjades klockan 3 eftermiddagen, och hefunnos, efter voteringens slut, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — i35.
En af dessa beräkningar afser den trafik, som antages komma den ena eller andra linien till del, och är, såsom äfven blifvit uppgifvet, uppställd efter den så kallade Egidyska metoden. Denna metod lärer tillförene, likväl med några modifikationer, hafva 39 blifvit temligen allmänt följd i Tyskland, och åberopas äfven i det underdåniga betänkande rörande jernväg mellan Köping och Hult, hvilket den för detta ändamål nedsatta kommitté afgaf. Vid samma metods begagnande antog likväl nämde kommitté, med afseende på det i så många väseudtliga omständigheter olika förhållande här i landet mot det i Tyskland befintliga, vissa för persontrafikens beräkning förändrade grunder, hvilka äfven blifvit följda vid de kalkyler, som i detta afseende blifvit inom kommittéen uppgjorda för de båda jernbanesträckningar, hvarom fråga nu är. Så vidt lcommitterade varit i tillfälle inhämta, skall allmänna omdömet om metoden vara, att på densamma icke kan grundas någon tillförlitlig beräkning öfver den trafik, som kan tillfalla en jernväg; och det vill äfven synas, som skulle metodens egen beskaffenhet skäligen kunna ingifva ett och annat tvifvel om densammas tillämplighet och värde. Emellertid lärer icke heller finnas någon annan, som vunnit mera förtroende eller gifvit säkrare resultat; och i allmänhet torde väl kunna antagas såsom säkert, att alla dylika försök att på förhand beräkna omfattningen af en jernvägs rörelse måste blifva ganska vanskliga.
Det förra borde finna så myckel mindre svårighet vid verkställigheten, sorn knappast något annat land kunde komma i fråga att idka inrikes sjöfart genom sundel; men orri man ock, mot bokstafven af traelaten, skulle utesluta den Danska Nationen från dem, sorn vid dess affatlande blifvit afsedde, så tillkommer dock Sverige, som eger rätt att behandlas pä samma sätt som den Nation, som i detta mål nu eller hädanefter lindrigast anses, obestridligen följande rättigheter: 1:0 fi i genomfart för alla Svenska skepp och allt Svenske undersåtare tillhörigt gods, utan undantag (så väl i kraft af i och 2 Artiklarne Freds-lraclaten i Brömsebro, hvilken i detta hänseende icke blef genom den af år 1720 upphäfven , då Sverige endast der afslöd tullfriheten, sorn ock af Christianopelska Traclatens 4:'le Artikel, hvilken lyder: ”att ”inga varor eller gods, af livad namn som helst, skola förhindras att föras ”genom Öresund”); 20 rättigheten att, så länge 1701 års Tractat emellan Danmark och Nederländerna fortfar att gälla , och icke större förmoner i deLla hänseende blifvit någon annan Nation beviljade, erlägga tullen på så salt: a) alt den för alla i Christianopelska tariffen upptagne varu-artiklar, bokstafligen utgöres efter eler föreskrifven beräknings-grund; och b') att den för alla varor och gods, som icke blifvit i förenämnde tull-tariff specificerade, utgår med en procent af värdet på det ställe, hvarifrån varan kommer; 3:o rättigheten, att, i den händelse oftanämnde 1701 års Tractat skulle komma att upphöra, utan att någon ny Öfverenskommelse mellan Allra. Besa.- och Ekon.-Utskottets Betänkande} N:o 112. 23 Danmark och Nederländerne blefve afslutad, och icke någon annan Nation då åtnjöt större fördelar, då komma i åtnjutande af de förmoner, Speyerska Tractaten tillerkänt Nederländerne, och om hvars åtei inträdande i sådant fall 2:dra Artikeln i Christianopelska Tractaten försäkrar dem (nemligen att högst betala efter 1558 års Tull-taxa); 4:0 rättigheten att utom de fvroch båk-afgifter, som blifvit bestämda genom 1701 års Tractat, och en Separat-artikel af den 12 Februari 1647 emellan Danmark och Nederländerne, samt de i förstnämnde Tractat fastställde sportler och afgifter för expedition på extra tid, vara fri från all extra tull eller förhöjning eller tillökning under hvad namn sora helst,
Sedan discussionen nu så länge varat, att jag förmodar, att den snart lider till slut, får jag hemställa, i händelse R. o. Ad. skulle bifalla den propos., jag begärt, om icke genast ett prot.utdr. i detta afseende kunde blifva uppsatt och de öfriga Stånden genom deputation meddeladt. Förrän i dag har detta ämne i de öfriga Stånden icke varit föredraget. Om vi således meddelade dem vårt beslut, skulle det måhända göra, att denna sak så skyndsamt som möjligt blefve handlagd. Frih. Cede eström: 36 § Riksd.Ordn. innehåller rörrde Exped.Utsk.: "bestående af 12 ledamöter, för att uppsätta ej mindre de expeditioner, som under riksdagen af Stånden gemensamt utfärdas, än äfven Det lärer således icke kunna sättas i fråga, att ju Exped.Utsk., i händelse en adress beslutas, skall uppsätta densamma. Det är egentligen i anledn. af Frih. Akerhjeims yttrande och uppläsning af ingressen till författningen af d. 12 Nov. 183 r, som jag begärt ordet. Den upplästa ingressen innehåller: "så bafve Vi, utgående från den förmildrande föreskrift, som redan finnes införd i 56 § af Vår d. 9 sistl. Juli utfärdade nåd kungör, om hvad iakttagas bör, i händelse berörde farsot skulle inom Riket yppas” etc. Denna 56 § i författningen af den 9 Den 3 September. 5i Juli 1831 innehåller rör:de upplntfvande ef spärrningför enskilda hus: ”Skulle, oansedt förrberörde försigtighetsmåtts iakttagande, choleran likväl sprida sig till så niånga hus eller gårdar, att de friska inbyggarne anse det fåfängt eller öfverstigande deras krafter att längre fortfara med spärrningen af enskilda hus, må den upphöra efter föregången anmälan hos landshöfdingen, som kungör, hvilka åtgärder må inställas, och hufvudsakligen inskränker bevakningen till hela den smittade ortens fortfarande afstängning från de nästgränsande friska.”
Den 10 Jnni e. m. förslag; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall dertill utan förändring, hvartill svarades nej, sedermera propos. på bifall dertill med ofvanberörde förändring, då svaren utföllo med flere nej jemte några ja, och slutligen propos. på afslag å merherörde hemställan och förslag, hvilken propos. besvarades med flere ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Frih. Cederström begärde votering. Uppsattes och justerades följande voter:s-propos.: »Den som bifaller Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts i 18:do punkten af Betänk:t N:o 118 gjorda hemställan, jemte dertill hörande förslaget litt. h. (genom tryckfel litt. g), endast med den förändring, att ordet »antingen» införes efter orden »som icke», röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. ifrågav:de hemställan och förslag». Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 8. Nej — 20. tthde punkten (sid. 26.) Utslcts hemställan bifölls. Den vidare pröfningen af förev:de Betänkbiet härefter uppskjuten till nästa plenum. Gr. Mörner, Carl Göran: På det R. o. Ad:s beslut i anledning af den af Hr Huss väckta frågan icke måtte blifva utan all påföljd, får jag anhålla att R. o. Ad. måtte inbjuda de öfrige Stånden att i samma beslut sig förena. Frih. Cederström begärde detta förslag på bordet. Gr. Mörner: Bland de mål, som förekomma på listan, är N:o 3 från Sammansatta Bevilln.-, Lagsamt Allm.Besv.- o. Ekon.- Utsk:t, ang:de afgiften för bränvins tillverkning.
Den fordrar en mjuk, skolad röst, betydlig teknisk färdighet, en glad, intelligent naturel, smidig och ledig, ett mångsidigt, snabbt och tydligt komedispel med hurtighet, slughet, ironi och sydländsk glöd i väl afvägd blandning. Hr E. synes oss mera passa seriösa basroler, både den massiva sången och det tunga i spel och figur. Utan tvifvel borde för operans skull en mer rutinerad sångare vid reprisen användts för rollen, hr Seller-gren t. ex. Liksom möjligen hr Lomberg för Grefvens rol,der br Johansson fortfarande nödgas uppträda och mer eller mindre misslyckas, alltefter scenernas olika fordringar. Chérubin är operans svåraste och tacksammaste rol. Charlotte Lindström gaf den vid operans première 1821 pä ett sätt, som nära närmade sig idealet, hvilket i denna uppgift långt mindre än i andra aldrig torde helt näs. Hon sammansmälte Beaumarchais och Mozart i en allsidig, klar och harmonisk framställning, den alla den tidens operavänner enstämmigt förklarade s&amp;som förträfflig. Fruarne Gelhaar och Hjortsberg, som derefter öfvertogo rolen invigde den uteslutande Mozartska feminina tolkning, som sedan blifvit regel vid operascenen och mot hvilken Charlotte Strandberg på 50-talet fåfängt opponerat sig med en mer spansk framställning, som förklarades » misslyckad ». Fröken Boye och fru Samson tordes icke våga så mycket, utan voro sina duktiga altröster till trots tämligen kvinliga pager, liksom ock den vackraste af alla de små her-rarne, Cherubin-Mina Gelhaar, som likväl på sextiotalet bytte rol med Susanna-Strandberg, hvarpå bägge partien vunno, om ock fru 8. ännu hade en och annan dust att utstå för sin alltför » friska » uppfattning. Fröken Söhrlings Chérubin återförde på 70-talet det mer feminina elementet i tolkningen och fröken Strandberg tilläde en stark dosis koketteri af tämligen påtagligt slag. Mamma Charlotte sjelf visade emellertid sig än en gång i rolen och dä voro protesterna slut, föredraget var ock mer känsligt, men friskheten för ingen del mindre.
Icke kan jag finna rättvist, alt hvad som i cavalleriets anslag brister, bör fyllas af infanteriets bidrag, och icke heller lämpligt eller ändamålsenligt att pa något sätt låta kuektc-contractcu nu eller i någon framtid i detta afseende återtaga sin kraft. De grunder, som jag, på anförda skäl, skulle finna rättvisa och billiga att tillämpa i afseende å hvad hittills ålegat rustoeh rotehållare, inhemtas af följande korta calcul: ^ j 5o8 Den 9 Maj c. m. Behofvet torde få upptagas för hvad sorn hittills varit passevolance-fondens föremål, För cavalleiiet r:dr 80,000. infanteriet 120,000. r-1 i. ” ’ 200,000, föränderligt efter fouragerings-afgiftens olika inverkan på beloppet, som dock i calculen för 3,3oo hästar å 8 r:dr h:co upptages till 26,400. För rusthållarena föreslås på anförda skäl en afgift af 5 r:dr b:co, gör för 3,3oo man å 5 r:dr . Calculerade fouragerings-afgiften . 26,400. Brist för cavallériet att med statsanslag fyllas 37,iqq. 8oooo> För rotehållarena föreslås en afgift af 3 r:dr, gör för 20,^00 man infanteri å 3 r:dr 61,200. Brist för infanteriet att med stats “, Ul“S f,"“* -o.»»- Det för rustoch rotehållares lindring i soldaternes underliåll under möten och mönstringar m. m. erforderliga statsanslag att för armeens hittills ölliga vapenöfningar utgå, blefve då för cavalleiiet 37,100. 95,900. som torde böra beräknas i rund summa tilt 100,000 r:dr brco eller åtminstone 96,000. Lika med Utsk. anser jag denna lindring kunna och böra ske ulan afvaktan af contractstidens tilländalöpande, så vidt K.
I3ondeSt:s antagande af ifråga var. betänk., dels för det motsatta resultatet inom Vällofliga BorgareSt., låtit, hvad det sednare beträffar, undfalla sig ett yttrande, hvilket jag anser mig böra upptaga. Hr Grefven förklarade nemi. i afseende på det af mig vid sista plenum tillkännagifna förhållande, att Const.Utskts nu discuterade betänk, af sistnämnda Stånd blifvit afslaget, Den 19 April f. m. '47 ali della ingalunda borde af H. R. o. Ad. betraktas såsom något exempel alt eflerfölja. Detta förklarande tyckes förutsätta, det min mening med berörde lillkännagifvande skulle liafva åsyftat något dylikt. Jag önskar så myckel bellie söka skingra denna villfarelse, som jag tvertemot anser, hvilket jag ock tillförene tagit mig friheten öppet förklara, att ett Stånd, då det går att uttala sin opinion, särdeles uti ett så vigtigt ämne sorn det ifrågavar., ej för någon del må låta de beslut, hvilka inom ett eller flera RiksStånd blifvit fattade, dervid på sig inverka. Häraf torde man nogsamt finna, att jag icke kunnat förutsätta något sådant med detta mitt tillkännagivande. Mycket af hvad Hr Hjerta derefter sent på aftonen uti samma plenum yttrade, skulle jag hafva velat till besvarande upptaga, om jag icke fruktade, att H. Ståndets tålamod redan blifvit alltför mycket taget i anspråk, och dethufvudsakligaste dessutom af Hr Lefre'n, på ett så värdigt och honom eget hänförande sätt, redan blifvit upptaget och besvaladt. Blott en sak kan jag ej stillatigande förbigå, nemi. att förklara mitt ogillande öfver sättet att hemta Devis ifrån anonyma biljetter och dylikt, hvilket Hr Hjerta tyckts afse nied den af honom gjorda uppgift angtde de 100-tals bref, hvilka, såsom opinionsyttringar uti representationsfrågan, skola hafva kommit en ledamot af Hederv. BondeSt. tillhanda.
Som jag tror att en lönereglering i allmänhet börjat med kalenderåret, synes mig såsom lämpligast, att så äfven skedde med Bankens tjenstemän. Jag kan icke Hnna något skäl att nu frångå denna princip, hvarföre jag förenar mig med Frih. Liljencrantz. Gr. Liljencrants, Gustaf Fredrik: För min del har jag hemtat en särskild anledning att instämma i förslaget der utaf, att R. o. Ad. icke lyssnade till Frill. Stjernstedts förslag rörande diskontstyrelsens ledamöter, och detta så mycket mera som en kommande representation torde visa dem samma månhet som Utsk:t, hvarföre Bankens tillgångar så mycket som möjligt böra sparas. Af dessa skäl anhåller jag om bifall till Utsk:ts förslag. JDeu 19 April. 319 Frih. Sprengtporten, Jakob Wilhelin: .lag anhåller att få instämma med Gr. och Frih. Liljencrantz. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts förslag utan förändring och dels af Hr Mannerskantz bifall till detsamma med ändring af orden nbörjan af nästkommande år 1867» till orden »den 1 Juli 1866»; framställdes propos. på bifall till förslaget oförändradt och besvarades med många ja. 6:te—10:de punkterna. Utsk:ts förslag bilöllos. 1 l:te punkten. Frih. Stjernstedt: Till en början anhåller jag få upp lysning om huru Preste-, Borgareoch Ronde-St:n afgjort denna punkt. I ani. häraf tillkännagaf undertecknad, att Preste-St:t bifallit punkten, med uteslutande af det sednare mom:t, samt att Borgareoch Bonde-St:n bifallit punkten i dess helhet. Frih. Stjernstedt: