Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Öfverliggedagar beräknas äfven då lasten, inom liggedagarne, väl blifvit levererad, men så sent, att den ej inom denna tid hunnit blifva intagen och stufvad. 72 S 8*- Befälhafvare vare, nar fartyg är helt och hållet eller till bestämd del eller till vissa läster befraktad t, skyldig att emot ersättning af godsegare förhala fartyget till annat beqvämt lastningseller lossningsstäile, än det först anvisade, såsom i § 78 sägs. Det uppehåll, som genom fartygets vidare flyttning för intagande eller lossning af last förorsakas, varde i liggetiden inberäknadt. Uppstår tvist om ersättningens belopp, varde den hänvisad till skiljomän, om hvilkas väljande och beslutanderätt vare lag, som i § 334 sägs. Der fraktaftalet ej annorlunda bestämmer, bäres kostnaden och äfventyret vid lastning af befraktaren till dess godset blifvit till fartygets sida framfördt och derstädes af befälhafvare eller styrman emottaget. Vid lossning bäres kostnaden och äfventyret af lastemottagaren, sedan godset hlifvit vid fartygets sida ailemnadt. Befälhafvaren är likväl ej ansvarig för den skada, som kan uppstå, om godset i sådan mängd framföres till fartygets sida, alt det ej ordentligen hinner emottagas, såvida ej sådant skett på hans egen tillsägelse. Stöttor och annat, som för stufningens behöriga verkställande är nödigt, bekostas af fartygets egare. § 83. Den befraktare, sorq, utan redares eller befälhafvares vetskap, inlastar gods, hvars utförsel i aflastningsort eller införsel i bestämmelseort är förbjuden, eller annars, vid lastning eller lossning, gör sig skyldig till öfverträdelse af ortens lag, ansvarar så väl rederiet som öfrige befraktare för det uppehåll, kostnad och skada, derigenom vållas.
Utsk. har ansett att detta förhållande skulle förorsaka mindre reda eller tydlighet i räkenskapen för Tullverket och gifva anledn. till oriktiga begrepp om förhållandet med detta verks omkostnader för dem, som kasta ögonen på dessa siffror. Dä således draxvbackens belopp står i visst förhållande till, ehuruväl icke precist motsvarande tullinkomsterne, och dessa höjas eller minskas relativt till införskrifning af de varor, på hvilkas exporterande drawback skall betalas, sä har Utsk. trott, att den i förhållandet med Tullverkets räkenskaper oinvigde skulle få ett riktigare begrepp om siffran, ifall räkenskapen afslöts på det sätt som StatsUtsk. föreställt sig vara det lämpligaste. Skulle några hinder eller större betänkligheter dervid möta, finner jag visserligen att summan blir ungefärligen densamma, om man för upp 100,000 r:dr mera i credit och 100,000 r:dr mera i debet på samma gäng, eller utesluter denna summa på båda ställena, så att saken i det hänseendet för stalsregleringen kunde vara likgiltig; men en förändring i Ulsk:s förslag medför endast den följden, att Tullverkets utgifter stiga eller falla det ena året efter det andra, utan att man, med mindre än att en närmare granskning anställes, dertill kan finna orsaken. Hvarföre Utsk. icke föreslagit att reslitutioner skola hädanefter utgå på samma sätt som hittills, är dels derföre att dessa summor äro mindre, dels af mångahanda slag. De skola icke alla af samma skäl afföras från utgiftsconto, utan skiljas åt i flera delar och dessutom stå icke Den 25 October. 349 dessa restitutioner i elt så bestämdt förhållande till Tullverkets inkomster som exportpremierne. Hr Prytz, Lars Adolph: Till de skäl, som Hr Fåhraus anfört, till vinnande af en återremiss i denna punkt, har jag ytterligare ett att tillägga.
Kungörelsen af den 11 Maji 1748, jemte senare af den 11 Februari 174,9» den 24 Maji och den 25 October samma år, försäkrades Entreprenörerne af Gamla Trollhätte Slussverk utom andra förmåner, om 12 procents ränta för sina insatta penningar i 100 år, hvilken ränta ännu af RiksgäldsContoret utbetalas; och då Götha CanalBolag grundades 1810, beviljades det en fördel, som man då ansåg af största värde, en Discont - i44 Den 26 Mars e. m. octroj med viss creditifrätt i Banken, ehuru erfarenheten sedermera visat, att både Ständerne och Actieägare missräknat sig om detta medel att ersätta de senares förluster. — Det torde således få anses afgjordt, att många exempel erbjuda, huru Stater äfven med förnyade uppoffringar understödja Canal-anläggningar, till hvilkas företagande de sjelfva framlockat enskiltas bemödanden. — Hvad är nu att göra? Häri upplöser sig den stora hufvudfrågan. Lemna Canalen såsom den nu är, utan att fullända den återstående tiondedelen. Det är visserligen sannt, att den högst vigtiga inre sjöfarten emellan så rika och med olika produkter försedde provincer, som Österoch Westergöthland, Nerike, Wermland &c., till en stor del redan är vunnen, men då Canalen på fem fjerdedels mil nalkats sitt åsyftade mål, Svenska håfvens förening, tror jag, att den nya vinsten häraf skulle i stor mån öfverväga den ökade kostnaden. Vi känna för huru många olyckor under höststormarne vår handelsflotta är utsatt. Huru stor skulle ej fördelen vara, att för förbindelsen emellan Rikets begge kuster, emellan Stockholm och Götheborg äga en utväg, att i stormiga årstider alldeles undvika öppna sjön? Och i krigstid blefve denna inre förbindelse, emellan de begge håfven, af ovärderlig nytta. Vi veta af erfarenheten, att en stor flotta, till och med en segrande flotta Den 26 Mars e. m. i45 flotta ej förmår att helt och hållit skydda handeln för förluster, då dess skepp måste passera förbi hela linien af ett fiendtligt land.
För afhjelpande häraf, och med serskildt fästadt afseende derå, alt församlingarne eller tiondegifvarne sjelfve äro förpligtade att bygga och underhålla sina kyrkor, hvartill likväl ifrågavarande tionde i första rummet skall användas, men, i händelse af brist, sådan kommer att drabba församlingen eller tiondegifvarne, hvarföre de också böra fredas från alla de olägenheter, hvartill ofvannämnde Författning föranleder, har motionären föreslagit, att tiondegifvarne i Skåne hädanefter må vara berättigade alt, oberoende af en mer eller mindre god årsvext, lösa kyrkornas behållna tionde efter markegång med 16 sk. B:co förhöjning’ för en lunna råg och korn, samt 12 sk. B:co för tunnan hafre; och hafva med motionären sig förenat Riksdagsmännen Måns Jössesson och Niclas Jönsson, äfvenledes från Christianstads Län. Till upplysning i ämnet får Utskottet meddela, att 7 § af Kongl. Maj:ts ifrågavarande Nådiga Instruction den 12 April i8i5 innehåller: ’’Att i de ”Län, der kyrkotionde in natura utgöres och Kongl. Maj:t och Kronan ”den icke åslundar, hvarom förfrågan hos Yår Befallningshafvande af Kyrkoherden bör göras, skall den i penningar förvandlas på det för kyrkan för”monligaste sätt, så vida bemmansTnnehafvarne icke lidit missvext och ”behöfva densamma; i hvilket fall de få lösa den mot betalning elter ”markegång, med fastställd forsellön och jemväl å betalningen erhålla nå”gon viss bestämd lids anstånd , emot en af Pastor och Kyikovärdarne god”känd borgen.
Mätte dek allmänna lugner medelst ett värdigt användande af den Frihet Eders Maj:r ät Rikse s Ständer boredt, för langliga tider snart blifwa stadfästadr, genom walet af en Thronsöljare, som pä en åäng sörli nt af Eders Ma>:k och Swensta Folkets kärlek, stall öfwer Eders Majus återstående dagar sprida sällhet och frid, genom glada förhoppningar förena alla si i. nen till en gemensam verksamhet för Fosterlandets väl. Utdrag af Protokollet, hållit hos Högwördiga Prest-Ständet, wid Urtima Riksdagen i Orebro, d. §> Aug. 1810. S. D. ^2edan Riksens Höglofl. S L :dcrs StarsUtskott, efter vidtagande af nödiga mätt och steg, till vinnande af erforderlig» upplysningar rörande Riksgälds. ContoretS tillstånd och förvaltning, uti ProtocollS Utdrag af veu 7:de dennes fö.klarar, art Nt - s8 Den io Aug. Utskottet, för sin del, icke sinner nagel hinder för häcivarande Fullmägtigcs uri R ksgäldö^C nroret överresa till Stckholm, h-varigensm del nied Prest,Sränders under den irsta i denna manad, med de öfrige respecive Ständen communiccrate beslut, äiyflade ändamål, tillgång pä erforderlige upplysningar angående Rcksaälds Csmorer, synes wara wumur, och dä den uti P est-Srändets Prdtocoll» Uidraq af signämnda dag omförmälda B rättelsen om Riksgälds-Werkets tillstånd och förwaltaina, sedan sista Riksdag, nu mera hitkommit, ansig Prest. Siändet sia böra, Utan hinder af ofwannämnda b.flur, tillära sin härvarande Fnllmäglig i R kSgälds-Conroret, Kyrkoherden Doctor, Lagus, att till Stockholm aierres,; hwilket igenom Utdrag af Protocollet skulle de öfrige respektiv; Sländen wördsamk och wänlizen rillkännagifwas.
M. ingått med underd. förslag till nya stadgar, hvilka, till en del upgjorde enl. Nåd. föreskrift, nu ligga under K. M:s granskning. Emedlertid har K. M., enl. Akademiens underd. begäran, tillåtit Akademien att, till upgifne och godkände ändamål, få upbära de anslagne medlen 3000 R:dr b:ko, som, sammanlagde med hvad Akademien förut ägde, nu utgöra en årlig tillgång af 6000 R:dr b:ko, och användas nu så: att, jemte inrättandet af en violoncelleklass, undervisningstiden ökats från 34 till 84 timmar i veckan. Läroverket utgöres nu af en klass för musikens theori och harmoniläran, en för kantorsoch korsång, en för orgelspelning, en för violin-, en för violoncelleoch kontrabas-, och en för pianospelning. För Läroverkets kompletterande erfordras antagande af en lärare uti figuraloch solosång, en för blåsinstrumenter, en uti komposition och instrumentering samt partiturläsning, och en för musikens historia och estetik, men härtill saknas nödige medel, och då Akademien, som hittills åtnjutit fria rum för undervisningsverket och sina sammankomster uti K. palatset vid Gustaf Adolfs torg, nu är derifrån till afflyttning upsagdt instundande vår, är penningebehofvet till hyra, som förut icke kunnat beräknas, 314 Den 4 December f. m. ökadt med 1000 R:dr b:ko årligen, hvartill f. n. saknas tillgång, och hvars fyllnader jag af sådan anledning ställer i främsla rummet, så framt icke undervisningen skall hindras i dess fortgång. Af det statförslag*], jag vid detta mitt anförande tager mig friheten bifoga, täcktes Hr Gr. och Landtm, samt H. Ii. och Ad. inhemta, huru de tillgångar, Akademien nu äger, användas till löner åt lärare, embetsman, och öfrige nödige utgifter, äfvensom huru ett förökadt anslag af 6000 R:dr b:ko, hvarom jag nu ödmjukligen anhåller, är ämnadt att användas.
Der talas nemligen äfven om Friherrligt och Grefligt Stånd; men Grefvar och Friherrar utgöra ju likväl ej några serskilta afdelningar af Representationen. Ordet Stånd måste alltså här tagas i en mera titulär bemärkelse, och ej såsom nödvändigt innefattande Representationsrätt. För öfrigt står uti jjj.: Konungen äger upphöja till Adeligt Stånd och värde. Om man derföre än ville uti ordet Stånd nödvändigt lägga reprefentationsrätt', så skulle man kunna säga , att i händelse Introductionen beviljas, har upphöjelsen sträckt sig till både Stånd och värde: Men i annat fall endast till Adeligt värde. Sådane blifva Resultaten om man vill nyttja hårklyfverier. Grefve Cronhjelm: Då jag till största de len instämmer uti hvad Grefve Spens sednast yttrat, Den 11 Junii J. m, 225 yttrat, får jag serskilt i afseende på en värd Ledamots utlåtelse , att det vore stridande emot Grundlagens anda att antaga Friherre Wrangels förslag, vördsamt erindra, att 12 §. Riksdagsordningen innehåller, att Ridder[kapet och Adelnreprefenteras enligt RiddarhusOrdningen, hvilken lika forn Sfrige Ståndsordningar, bör vara i öfver\ ensftdmmelfe med Grundlagarne författad. Då nu ingen lärer vilja bestrida, att ju 51 §. RiddarhusOrdningen tydligen bestämmer, att det är i Ståndets skön, att vägra introduction och man enligt ofvannämnde 12 §. Riksdagsordningen, måste supponera att denna 51 §. RiddarhusOrdningen är författad i enlighet och sammanhang med det öfriga af Riksdagsordningen och RegeringsFormen , så kar, jag för min del ej finna Friherre Wrangels förslag vara på något sätt i motsatts med Rikets Grundlagar.
Ä det af ManufaeturDiscontfonden, till förlagslån för nya, här i Riket förut okända uppfinningar och inrättningar i' slöjdeväg, afsatt» anslag af 200,000 R:dr Banco voro, vid i833 års ingång, dylika lån meddelade till ett belopp af 198,155: 6. 4* hvaraf under åren iS33 och 1834 infiöto genom förfallna capital-afbetalningar . 70,006: 16. 4- På sätt uti Höglofl. StatsUtskottets förberörde Revisionsberättelse är omförmäldt, voro vid i83a års slut till Rytt mästaren Fr. Rosenborg och Fäbriksidkaren J. Ekenmark utbetalda 18,000 R:dr å det dem genom Kongl. Brefvet den 26 April samma år beviljade förlagslån al 3o,ooo R:dr; men sorn Ekenmark kort efter utbetalningen atled i eon - ( 11 ) curstillstånd samt äfven Ryltrnäslaren Rosenborg under året 1833 kom på obestånd, förföll utassigneringen af de å lånet återstående 12,000 I»:dr, och hafva af de å Förjagslånefonden derefter uppkomna tillgångar följande lån blifvit utgifna, nemligen till 1:0 Grosshandlaren C. Fr. Liljewalch, enligt Kongl. Brefvet af den C Juli 1831 R:dr 25,000. 3:0 Klädesfabriks-Bolaget i Norrköping C. Vougt och C. M. Wetterling, jemlikt Kongl. Brefvet af den 5 November 1831 15,000. — 3lo Rörstrands Porcellainesfabriks Interessenter, enligt Kongl. Brefvet af den 26 April i832, sedan en af Interessenterne afsagt sig begagnandet af sin fjerdedel i det beviljade lånbeloppet 15,000. — <—. 4:o Fabriksidkaren A. Felling, i följd af Kongl.
Enligt Bonde - Ständets beslut skut, ke de öfrige Ständen genom Protocol-s - Utdrag rvdrdsamt och vänligen underrättas, att Bonde - Ständer denna dag till Stats - Utskottet remitterat ett af Riksdagsmannen Uen^t Lvenlon frän töstergöthland till Skändet ingifwit 'Memorial, angäcndc ätcrinlösande till Kronan af sadane Fastigheter, som för längre tid kllbaka blifvit emot pcnningelän kemnade säsom Panter i private personers händer, luprs. ?rv'ocoi!o. 8- L. IräALiäk. Utd ag af Prvtocollet, häller hos BondeStänder den 21 Augusti I809. S. D. Efter inhämtad kännedom om Wällosl. Borgare-Stöndcts genom Protocolls - Utdrag den is dennes med Bonde - Ständer kommunicerade besiut ^ hvarmedelst, uppä anförde skäl, Allmänna Besvärs-och Ekonomie-Utskottets betänkande rörande Herr Rector Scholä Magister LilvLrstolpeg väckte fräga om förbättring af Allmänna Upfostrings-anstalterne i Riket blifvit förkastadt och ärendet till nämnde Utskott äterförwist, med anmodan, att sitt yttrande till Riksens Ständers klena afgifva; pröfwade Bonde - Ständer för sin del skäligt, att uti detta Wälloflige BorgareStändets beslut till alla delar instämma, hvarom sä väl Utskottet som respektive Med-Skänden skulle genom Protokolls - Utdrag underrättas. Ot kapra. Utdrag af Protokollet, hältet hoS Bondes Ständct deri 2L Augusti 1809. S. O. Sedan Allmänna Bcswärs - och Ccos ttomle - Utskottet uti nu upläst Betänkande ben 7>.de dennes, i anledning af Riksdagsmannen k.
Hus7zållsc~fde2ninge) h med sina tre kök: det forntida, det nutida och det framtida var - som naturligt vid en k~iiliioiitställniiig - bland det mest lyckade, och serveringen af allehanda liittare rarina r i t t e r samt de utmärkta danska smörgåsarim tillfredsstiillde alla riin !iga ansprik. H a r ägde afven tillfälliga specialutställningar rum af diverse, bakverk, sylter och konserver, smör ni. ' m., och vid dessa taflades om pris. Vid den perinanenta iits~täl.lningeii utdelades i öfrigt inga medal j er eller diplom. Den Jilantl-opislc-7hygieniska a fdsl~hzgen var tämligen inskriin k t och bestod mest af modeller till barnhem, asyler o. d. E n angenam tillflyktsort * var det lilla, elegant iitstyrda lasriiininet, soni inrymde litternturafdebtif~inget~, och livarest funnos dagenk tidningar, skrifbord, las-stolar in. m. HBr triiflades vanligen flera af de ledande dainerna, som man annars förgäfves sökte i iitstallningens vimmel af besökande. Kotzstutstiillni~tgen, var anorclnad i tvk salar i en särskild i iiarheten liggande byggnad och var relativt mera, rilthaltig och bättre ordnad. Under de sista veckorna fiinnos dar iitesliitande konstverk af nii lefvande konstniiilinnor, Nkgra f&amp; svenska, och norska inålarinnor voro afven representerade. Uncler utstiillningstiden, halfva juni till halfva sept., gafs en serie ni atinder af kviiiliga miisici och äf ven tvenne större konser.ter, hvarvid kvinliga - bland dem afven svenska - kompositörers alster föredrogos. Den sista veckan i augusti ägde två teaterrepresentationer rim vid l i v i l k ~ endast kvinnor medverkade.
Landtm, härefter, om R. o. Ad. godkände den i denna punkt föreslagna voter.propos., för den händelse att PresteSt. icke skulle instämma i R. o. Ad:s nyss fattade beslut. Ropades ja. 5:te punkten, ang-.de sista mom. i 26 § af Utsk-.ns f örslag. Bifölls. 6:te punkten, ang-.de Utsk-.ns förslag, att dels utesluta 3o § af gällande författning, dels införa ändringar i 32 och 33 §§ "J 3 artikeln och 3g § af 4 artikeln i summa författning. Lades lill handlingarne. Tule punkten, ang:de frägan om förändrad redaclion af / mom. i 4° § °f Utsk:ns förslag. Bifölls. 8:de punkten, ang-.de Utsk-.ns förslag i sednare mom. af 40 §. R. 0. Ad. behagade biträda Presteoch BorgareStms i detta ämne fattade beslut. 630 Den 21 December e. m. 9:de punkten, ang:de den af Utsk:n föreslagna fi § samt förändrad redaction af 46 § * gällande författning. Lades till handlingarne. Föredrogos och biföllos Bevilln.-, Lagsamt Allni. Besv.- o. Ekon.Utsk:ns ncdannämnde d. 18 dennes f. m. på bordet lagda mern.: N:o 5, i anledn. af Hr Gustafssons uti väckt motion bland annat gjorda framställning om sättet och villkoren för conlrollstämpling af inkommande utländskt guldoch silfverarbele; samt N:o 6, i anledn. af Pehr Mattsons från WesterNorrlands län motion i afseende å handelsoch sjöfartstraetaten med Hyssland. Vid föredragning af BancoUtsk:s d. 18 dennes f. m. på bordet lagda utlåt. N:o 34, i anledn. af väckt fråga om afhjelpande af penningeförlägenheten i allmänna rörelsen, blef detta utlåtande ånyo bordlagdt, på begäran af Hr Mannerskantz, Carl Axel, och Frih. Haab, Adam Christian.
Sedan Rikets då församlade Ständer, af anförda skäl, uppskjutit afgörandet af denna anslagsfråga, hade ett annat förslag blifvit frauistäldt, enligt hvilket, i stället för den förut föreslagna båtleden, en mindre jernväg borde anläggas mellan samma sjöar, hvarigenom det åsyftade ändamålet, eller sjön Wessmans sammanbindning med Strömsholms kanal och Mälaren, skulle kunna vinnas med betydligt mindre kostnad, än som fordrades för båtleds-kommunikationens beredande. Med anledning af gjorda framställningar om bidrag af allmänna medel för en sådan jernvägs anläggande, förklarade Rikets sednast församlade Ständer, uti sin underdåniga skrifvelse JVS 197 af den 20 November 1854, att Rikets Ständer, i betraktande af de stora fördelarne af den från Mälaren genom Strömsholms kanal bildade kommunikationsledens utsträckning till sjön Wessman och med afseende å den högst betydliga rörelsen samt den särdeles lifliga verksamheten inom den ort, der ifrågavarande företag skulle utföras, likasom det besvärliga och tidsödande sätt, hvarpå transporterna af denna orts produkter och förnöden hets-ar ti k lar ditintills mast verkställas, funnit den föreslagna jernvägs-anläggningen desto hellre böra med statsbidrag understödjas, som utförandet af detta företag fordrade vida mindre allmänna och enskilda uppoffringar, än den kommunikation mellan sjöarne Barken och Wessman, som förut varit iIrågaställd ; hvarföre Rikets Ständer, för anläggandet af denna jernväg, beviljat och anvisat ett lån å 133,333 R:dr 16 sk. Banko; hvilket lån skulle under den för arbetets utförande i det derom afslutade kontrakt bestämda tid få innehalvas utan ränta och kapital-afbetalning samt derefter återbetalas genom erläggande, före hvarje Stats-Utskollels Ullålande JYs 175.
Innan man kommer in i Jedo-bugten, far man äfven förbi en under de sista åren verksam vulkan, belägen på vulkanön Oshima, bekant i Japans historia såsom förvisningsort för åtskilliga af hjeltarne i landets många inre strider. Under seglingen eller rättare ångandet – ty vi hade ännu i behåll tillräckligt kol för att begagna maskinen – uppför Jedo-bugten voro kusterna för det mesta så dimhöljda, att Fusijamas topp och strandkonturerna endast då och då skymtade fram genom molnen och tjockan. Vinden var dessutom motig, hvarför vi först kl. 9 tim. 30 min. eftermiddagen den 2 september kunde fälla vårt ankare i den så länge efterlängtade hamnen. Jag skyndade genast i land med kapten Palander för att öfver Sibirien afsända telegram till hemlandet om den lyckliga utgången af Vegas färd. Å telegrafstationen upplyste man mig, att den sibiriska linien genom öfversvämningar var afbruten på en sträcka af 600 verst, och att telegrammen derför måste sändas Fusijama. öfver Indien, hvarigenom omkostnaderna nästan fördubblades. Dessutom gjorde telegraftjenstemännen svårigheter att mottaga de utländska guldmynt af olika slag, som jag hade med mig. Den senare svårigheten blef lyckligtvis genast afhjelpt derigenom, att ryska konsuln herr Pelikan tillfälligtvis var närvarande vid min underhandling med telegraftjenstemännen. Då han hörde, att det gälde hemsändning af telegram från den så mycket omtalade Vega-expeditionen erbjöd han sig genast att ordna saken, till dess jag hunnit i någon af stadens bankinrättningar lyfta penningar på det af James Dickson & Co. i Göteborg utstälda kreditiv jag medförde. Kort derpå träffade jag svenske konsuln, herr van Oordt, som lemnade oss en ganska brefrik post från hemlandet. Denna var för de flesta af oss mycket glädjande, enär den, så vidt jag vet, icke bragte expeditionens 30 medlemmar något enda oväntadt sorgebudskap. En ledsam underrättelse fick jag dock genast efter det jag landat, nämligen att ett fartyg, ångbåten »A. E. Nordenskiöld», som herr Sibirakoff sändt till Beringssund och Lena för vår undsättning, strandat vid Jessos ostkust.
För detta värde bör då egaren, likasom för det öfriga taxeringsvärdet å hemmanet, erlägga bevillning med 2 R:dr på 1,000, eller för 1,600 R:drs värde 3 R:dr 9 sk. 7 rst, att, sammanlagd med den öfriga eganderätts-beviilningen, fortfara så länge den antagna bevillningsgrunden är oförändrad och sedan, i öfverensstämmelse med en ny antagen grund, utgå. Sammanlägges sistberörde afgift med den omförmälda grundskaltslösen, uppkommer summan af 99 R:dr 9 sk. 7 rst, lika med hela grundskatten på | procent nära, hvilken procent kunde, utan känning för Stats-Verket, efterskänkas. 1 följd häraf föreslogs: att, af den för ett hemman i penningar uträknade allmänna grundskatten såsom grundskattslösen erlägges till Staten i 28 år, hvarefter den upphör, och att med ett belopp af 16 gånger hela grundskatten ökas hemmanets taxeringsvärde, hvaraf bevillning i vanlig ordning bör utgöras. Motionären ansåg ock de Kronohemman, å hvilka besittningsrätten ej är till enskilde genom arrende upplåten, utan af Krono-åboer innehafvas, böra inbegripas i nämnde grundskatts amortering. För dessa hemman kunde berörde skatt anses hafva tillkommit såsom ett perpetuelL arrende. Således, då skatten en gång genom amorteringen upphört och på det hemmanen åt dåvarande åboer ej må för intet bortskänkas, bör någon, emot skattelöseskillingen svarande skall på hemmanen qvarstå, dock med rättighet för åboerne att derifrån köpa sig fria och med detsamma vinna egande rätt till hemmanen. I öfverensstämmelse med hvad hittills egt rum, bör sådan lösen bestämmas till 10 gånger den summa, som i ränta och amortering å grundskatterne årligen betalas. För ett hemman, hvars grundskatt primitivt varit 100 R:dr, skulle således denna lösen blifva 960 R:dr. Det bör Stats-Utskoltels Utlåtande, IV.-o a ./o. slå åboen fritt alt, när som helst, betala den.