Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Godkändt af Ridd. och Ad. samt Presteoch Bonde-Stånden, för grundlagsenlig behandling nästa Riksdag, har Constitutions-Utskotlets, i Memorial N:o 3g, afgifna förslag lill ett tillägg vid 28 $. Regerings-Formen, i afseende på Utlännings naturalisation, blifvit från Borgare-Ståndet, under den 7 näst). Oct., återremilteradt, med Ståndets förklarande, såsom dess gemensamma tanka, att omförmälda förslag bör ogillas. Enär likväl detta förklarande icke innefattar någon anmärkning, ledande lill ändring eller jemkning i förslagets delar, ulan tydligen åsyftar hela förslagets omedelbara förkastande, hvilken åtgärd, såsom förbehållen nästkommande Ständer, skulle vid nu påslående Riksdag förtidigt inträffa, kan ej, emot 56 och 8r Regerings-Formen, Constilulions-Utskoltet ingå i pröfning af ålerremissens föremål. Stockholm den i5 Nov. 1834. Ankom till Exp.-Utsk. den 24 Nov. Memorial, i anledning af åtcrremisserna på Mern. N:o 4o, med förslag, som åsyfta Trydfriket s-Förordningens återbringande till dess ursprungliga släck. Vid föredragningen af Conslilutions-Utskoltets Mern. N:o4o,med förslag, som åsyfta Tryckfrihets-Förordningens återbringande, i vissa delar, lill -dess ursprungliga skick, bafvä, jemlikt aflåtna Protocolls-Utdrag för den 2, g, i8 och a3 nasti. Oct., samtlige Riks-Stånden hänvisat till Utskottet följande, såsom Ståndens serskilda och gemensamma tankar förklarade anmärkningar. Ridd. och Adeln — att Indragningsmagten må upphöra och Juryinrättningen bibehållas; hvadan ytterligare åtgärd vid Utskottets under Litteris A och B afgifna förslag icke ansågs erforderlig. Bihang till R. St.
Myntet under ltsn^uLn-, stissost^mn, och lLontrsÄ stocs deram pä 12 älS rid: jämwäl bleswo Il.mcjuen8 privilegier of Hannes Wajrt Drottning I4inc:/r Ll.L!>«akr^ stak fästade och riiokta, sa ar liancjuer, nu Mira ägde hopp, ar i redig ordning njuta afbetalningar pä dest Kronofordran, och e> mera genom köuttmns och Bytes. brister kunde befara osäkerhet för best urgifna Län ä Fastigheter. As enahanda innehäll mar ock den försäkran Lancken erhöll af Drottningens Gemål, Konung I. »vid Dest tilcrade lil Regeringen är 1722. Freden, sä länge önstad och ändteligen munnen, hrdrog ock mycket bertil, ak Lmcjusn efter hand wänn - styrka och jöri-iögenhec. Dek nya lif Handel och r;4Z Niritgar singö inbrggte Lpecis. mynt uti Stora Sjö-Tulls nybord?,: de» ater war Lrncjusns Pant svr Kroso-Skulden: igenom hwad således inflöt, började L-m^usn ar 1721 ar aker kunna betala si. Ra (msäiiurer deras rama i samma Mynt.sort, som de inmrt, och man at fullgöra sina förbindelser, in» wäylade den för säda^k behof de Mynt.sorker, som kunde erfordras. Deremot, dä är 1722 försök gjsv» d cmol Lanc^ueris Lreäir genom förfalskning af 3^- z,r beraäe ^»lign-kioi.er, widtogs, at inga sädq» na ^»bxnari-mer singö komma i allmänna rörelsen, ntan ai j ställer Irensjiork - Sedlar, dock ej under 52 Dal. kopparmynt, skulle utgistvas.
Preste-Ståndet liar ansett hela denna §, kunna och böra utgå, till följd af det stadgande, som Ståndet beslutat vid i , och Bonde-Ståndet har, i stället för hvad Utskotten i denna §> föreslagit, antagit följande stadganden: i:o Socken eller Pastorat, der vidsträckt område fordrar en på serskilde ställen tillgänglig Skol-undervisning, må det vara tillåtet att, utom de Folkskolor, hvarom t §., l mom. stadgar, jemväl inrätta Byskolor för fattige och från Folkskolan aflägset boende barn. Skol-Styrelsen ege att, emot de lönevilkor, som, efter församlingshoernes hörande, kunna öfverenskommas, tili Lärare vid Byskola, 21 Slalssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Förslag, JV.-o igo. antaga den sökande, som inför Styrelsen ådagalagt, jemte utmärktare fallenhet för barna-undervisning, godkända prof af Svenska språkets rena och flytande innanläsning, tillförlitlig kunskap i Christendomen samt kännedom af Kyrkosång, så ock i öfrigt gjort sig känd för en sanni Christelig vandel. Föremål för undervisning i Byskola vare del minimi-mått af kunskaper, som 6 §. bestämmer. Der Skol-styrelse ställt Byskola under Lärarens vid Folkskolan i districtet närmaste inseende, vare dennes eller, i annat fall, Styrelsens eget betyg, att Skolbarn vid anställde prof funnits ega nödig kunskap i de ämnen, som vid Byskola inhemtats, tillfyllestgörande besked för barnet att hafva sin skolgång fullbordat. 2:0 Nödige rum för Byskola åligge församlingen att anskaffa och bekosta. Deremot är denna §. till hufvudsakliga innehållet anlagen af Ridderskapet och Adeln jemte Borgare-Ståndet, utom det, att i stället för de genom 2 och 3 mom. gifne bestämmelserne om tiderna för läsning och förhör i de flyttbara Skolorna, det blifvit öfverlemnadt åt församlingarne och Skol-Styrelserne att derom förordna, äfvensom någon förändring af redactionen är antagen.
I följd deraf önskar jag, lika med hvad jag gjorde förra gången, bifall till Herr Rotbliebs Motion, men då Konungens Skrifvelse sedermera ankommit, anser jag den af Herr Rothlieb väckte och af mig biträdde fråga böra förfalla. Herr Tham, Wolrath: I afseende på Herr Rothliebs Motion, har jag intet att ytti’a, ty sedan han begärt, att den må förfalla, finnér jag allt utlåtande deröfver onödigt. Hvad åter angår besvarande af det klander man gjort af Regeringens .beslut, så hörer det mig icke till, och det behöfver Den 22 J u n i i f. ra. 4« jag ej; men då andra anse sig berättigade att yttra deras tänkesätt genom klander, är det min rättighet att yttra mitt, om jag ej anser saken klandervärd, utan nyttig, och att säga mina skäl. Jag har ej kunnat fösta mitt tycke vid för hastiga förändringar med ekonomiska Författningar. Jag har trott högst nödvändigt att ej ändra dem utan behof. Det var derföre jag med fägnad delade Regeringens åtgärd 1826, då Bränvinsbränningen ej inställdes för hvarken längre eller kortare tid, och jag erfor med ytterligare tillfredsställelse, att Konungen i Sin Berättelse till Rikets Ständer vid Riksdagens början förklarade orsaken vara den, att han fann en sådan inskränkning skadlig för ladugårdsskötseln. Detta har gifvit mig den öfvertygelse vid detta tillfälle, att Konungen ej contradicerar hvad han sagt, och ej förbjuder Bränningen för höstoch vintermånaderne, ehuru hannu förbjudit den för Julii och Augusti. Man har yrkat, att Konungen hade bordt rådfråga Ständerna; det hade varit detsamma som att icke gifva ut ett sådant förbud. Om en skrifvelse derom nu inkommit, skulle den hafva blifvit bordlagd, remitterad, ventilerad, återremitterad, och förmodeligen hade man sett den 1 September, innan Rikets Ständers beslut blifvit fatladt, ty det enskilta intresset hade motverkat all åtgärd. Om Regeringen fann nytta af förbudet; var det således tydligt, att ingen rådfrågan till Ständerné kunde äga 4'2 Den 22 J u ni i f. ra. rum.
Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o G. jas, och procentförhållandet mellan stapelstädernas inkomster af den utrikes varutratiken samt de vid vederbörande tullkamrar influtna tulluppbörder åtminstone aproximativt beräknas, stadsafgifternas ifrågaställda utgörande med viss procent af tullsatserna dock icke kunde till sin princip godkännas. Dessa afgifter utginge nemligen ej allenast för varor, som enligt gällande tulltaxa vöre med ineller utförseltull belagda, utan ock för varor, som från tullafgift vore befriade. Grunden härtill vore naturligtvis att söka i den omständighet, att rättigheten till afgifters uppbärande af varutrafiken blifvit städerna i nåder medgifven i hufvudsakligt ändamål att såmedelst bereda ersättning för begagnandet af de på städernas bekostnad vidtagna anstalter till handelns och sjöfartens beqvämlighet. Då derjemte, enligt gällande bestämmelser, städernas inkomster af dessa afgifter ingalunda kunde antagas ovilkorligen ökas eller minskas i proportion till eller samtidigt med tulluppbördens vid dervarande tullkamrar tillvext eller aftagande, syntes det Kollegium icke billigt eller lämpligt att i den väsendtliga mån, som med ifrågavarande förändring afsåges, göra städernas omförmälda intrader beroende af gällande tullagstiftning, hvaraf äfven blefve en följd, att städerna vida mindre än för närvarande blefve i tillfälle att på förhand uppgöra ungefärlig beräkning af sina utaf handeln och sjöfarten härflytande inkomster, enär hvarje af Kongl. Maj:t eller Rikets Ständer fattadt beslut angående medgifven tullfrihet vid ineller utförsel af en vara, som dittills varit tullafgift underkastad, komme att på beloppet af nämnda afgifter i större eller mindre mån inverka \ och fann, såsom uppgifvet är, Kongl. Maj:t, jemlikt nådigt Bref af den 18 December 1857, på dessa af Kommers-kollegium anförda skäl, icke då lämpligt att förändra det för samma afgifters utgörande dittills gällande sätt.
Det är således icke för att klan Ira det Högloflige Utskottets åtgärder, utan med den rena öfvertygelse, att i ett ämne af så stor vigt och omfattning, som detta, afven de obetydligaste inkast emot förutfattade meningar skulle möjeligen kunna leda till nya forskningar, som jag, vågar utbedja mig H rr Grefven» och LandtMarskaikens samt Höglofl. Ridderskapets och Adelns tillstånd att vid det Högloflige sammansatta Utskottets Betänkande få göia några Anmärkningar. Utskottet säger i Ingressen till dess Be«' tänkande, ”att regleringen af Rikets Penninge”väsende borde på ett uteslutande sätt blifva ”föremålet för dess öfverläggningar; att det, i ”följd häraf, stadgat den allmänna grund, hvarifrån Utskottet, i anseende till beräkningarne ”af PenningeSedelstocken , borde utgå vid utarbetningen af dess Förslag till Myntvärdets ”upprätthållande, samt tillika fastställt, såsom ”en härifrån sig härledande principe, att några ”nya biträden ifrån Banquen icke borde komma ”i fråga, så framt härigenom rubbades den ”grundval, på hvilken nämnde Förslag skulle ”komma att byggas.” Då nu Högloflige Utskottet antagit dessa hufvudgrunder för dess financiella åtgärder i allmänhet och således äfven för Discont - affärernas Reglering, så bade det visserligen varit att önska, det dessa grunder blifvit något mer utvecklade till Rikets Högloflige Ständers Plena framställda, hvarigenom de kunnat komma i tillfälle att från samma synpuncter, som det Högloflige Utskot - 330 Den 17 Marlit, e m. tet, betrakta det nu egenteligen ifrågavarande ämnet _ Högloft.
Majit följaktligen blott ville till Rikets Ständers pröfning öfverlemna förslagen, med tillie ä n n a g i f v a n <1 e af de bestämmelser, hvilka, jemlikt Kongl. Majits åsigt, borde läggas till grund för ny lagstiftning rörande skogshushållningen; varande i sådant afseende föreslaget, bland annat, att i sammanhang med införande af en dylik lagstiftning förhöjda och i ciss mån förändrade ansvars-bestämmelser för tillgrepp och åverkan i skog antagas. Rikets Ständer hafva ock beslutat att i underdånig Skrifvelse hos Kongl. Majit anmäla hvad som vore att anmärka emot de bestämmelser, som, efter Kongl. Majits omförmälda Nådiga tillkännagifvande, borde läggas till grund för en ny lagstiftning i ämnet, i hvilket hänseende någon anmärkning likväl icke förekommit emot hvad Kongl. Majit angående ansvaret för åverkan, efter hvad nyss är nämndt, föreslagit ; med anledning hvaraf Rikets Ständer jemväl förklarat, att en af enskild motionär gjord framställning om antagande af Kommitterades förslag till förordning om skogarne i riket för närvarande icke kunde någon Rikets Ständers åtgärd föranleda; och då häraf följer, att Rikets nu församlade Ständer beslutat att förändring af ansvars-bestämmelserne för åverkan endast bör ske i sammanhang med den ifrågaställda nya lagstiftningen om skogshushållnngen, i afseende på hvilken Rikets Ständer nu endast ansett pröfning af grunderna böra ega rum; samt vid sådant förhållande den af Herr IVetterberg väckta fråga att samma förändring måtte oberoende af en sådan lagstiftning vidtagas, ej lärer kunna komma under öfvervägande, får Utskottet hemställa, om icke ifrågavarande motion må förklaras vara förfallen. Stockholm den 12 Februari 1858. STOCKHOLM, typografiska förekikgers boktryckeri, 1858. Ank. till Eip.-Utsk. den 15 Febr. 1858, k. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckta motioner', angående dels upphäfvande af 40 kap. Kyrkolagen, dels ock förändring af samma kapitel och hvad i öfrigt är vordet stadgadt i afseende på kyrkotuktens upprätthållande.
Maji angående en förbättrad hushållning med Ekeskogarne, anmärkrting blifvit gjord, på grund, hvaraf denne fråga blifvit af Ståndet återremitterad. Men, som de öfrige 3:n® Stånden nemi. Höglofl. Ridderskapet och Adeln den 2 gide Maji, Högvördige Preste-Ståndet den 2 7 Borgare Ståndet den 3:dje i denne Månad, bifallit Utskottets yttrande har Stats-Utskot* tet ansedt sig icke kunna till vidare handläggning upptaga detta sålunda, likmätigt 69 §. i Regerings-Formen , afgjorda ärende: Hvilket Utskottet får vördsamligen anmäla. Stockholm den ao Junii 181S. Stats-Utskottets Betiinkanden N:r 307. Riksens Höglofl. Ständers Stats-Utksotis Utlåtande , öfver Anmärkningar vid dess yttrande5 angående Ojverste-Indelningens vid f. d. Östgötha Cävalleri-Regemente upplåtande till Kongl. Maj:ts Rådiga Disposition. * V7 id Stats-Utskottets Utlåtande den 12 sistledne Maji, i anledning af Kongl Maj:ts Nådiga skrifvelse rörande Öfverste Indelningens vid f. d. Östgötha Cavalleri-Regemente upplåtande till Kongl. Majus Nådiga disposition för att användas till lön åt någon Fält-Marskalk eller General, hafva hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln Herr Grefve A. G. Mörner och Herr. Friherre Ludvig Bojie samt hos Hedervärda Bonde-Ståndet Biksdags-Fullmägtigen C. Fr. Berg gjort (anmärkningar, hvilka föranledt till frågans återremitterande.
Uplästes följande Memorial af Herr k rönings vercj, Larl 6u8lg,t: Wördsamt Memorial! Dä för första gängen jag upträder säsom Talare inför det Ständ, hwllket mera lysande igenom en förening af uplysning, Talanger och Patriotiska tänkesätt, än Rangens och Bördens förbländande glans, ibland flere utaf sine medlemmar igenkänner Fosterlandets Demosthener, wäntar jag det skonsamma öfwerseende af min ofullkomlighet, som kanske aldrig wägrades nägon, säledeS icke eller Unglingen, utan förut pröfwad förtjenst, enär hans syftemäl är lika med hwarje rättffaffens Medborgare, at äfwen i sin mohn til allmänt och enskildt wäl bidraga. Med en sädan tillförsigt skyndar jag, at förnägre ögnablick fästa Högloft. RidderffapetS och Adelns upmärksamhet wid ett ämne, som med detta syftemäl har ett indirect sammanhang, eller wid: Beskaffenheten af Rikets Allmänna Fängelser, eller fä kallade Lronshäckten. — Och ehuru det skall sära hwarje Åhörares mensk - SZ4 Den 27 Iuirr. lrghetskänfla och gora en obehaglig Sönträsk emot Nationens ägande hyfsning och uplysNing framför Barbariska Nationer, wägar jag likwäl en swag copia af denna pä rysligheter sa rika Tafla, och anser mig belönad, om blott de sistnämnde kunna föranleda till mcnffligare förändringar, utan at de skola päkallas, eller blifwa följder af hwarje Medborgares rättwisa och billiga fordringar, i ett efter Rättsgrurrder inrättat Samhälle. Nästan alla Rikets allmänna Fängelser äro inrättade i Länens Kongl. Slott, eller der sädane ej finnas, i nägra publique, pä en del ställen för andra ändamål egentligen upförde Byggnader. En del arv af sten, de öfrige af träd och alla mera like förwaringshus af de mildaste och mäst grymme Rofdjur, än af warelser med förnuft begafwade.
Man begaf sig således snart åstad, och uppnådde efter en liten stunds vandring, en täck lund, der naturen verkeligen tycktes slösat med sina gåfvor, icke långt ifrån sjöstranden, omgifven af vackra tättvuxna björkar, hade slumpen danat en den skönaste löfhydda, der träden i dubbla rader omgaf den lilla terrain, hvilken inom dess hägnad utgjorde en fullkomligt cirkelrund slät gräsplan; här öfverraskades Hofrådinnan af den anblick Rosa medelst min och ett par arbetares tillhjelp tillställt. Vi hade nemligen, under de trenne förutgångne dagarne sysselsatt oss med uppförandet af en torfsoffa, hvilken äfven cirkelrund och prydlig genomkransade hela berceau'n. Midt i cirkeln uppreste sig ett altare med en liten upphöjning, der en blomsterkruka med en den aldraskönaste blommande rosenbuske böjde sig. Kring altaret sågs ännu ett slags bord, äfven bestående af torf, hvaruppå de läckra frukostanrättningarne nu syntes uppdukade. Så obetydlig denna tillställning i det hela var, orsakades likväl den älskade modren derigenom en innerlig fägnad. Hon upphörde ej att förundra sig öfver huru, under tysthet, och henne fullkomligt omvetande, allt detta försiggått, lemnade oss sina vänliga tacksägelser häröfver, samt syntes af hjertat glad och tillfredsställd. Under förnöjsamhet tillbringades här ett par timmar, hvarefter man återvände till hemmet; men nu hördes och sågs, Dörrarna smälla, Pigorna snälla, Putsa och damma kring stolar och bord; Mortlarne klinga, Kökspojkar springa; Med fetaste smör redan stekgrytan smord. Hit och dit, fram och åter tassade nu i jemn släpande täckt gamla Jungfru Bata, och lät sitt skarpa, vid ordning vana öga sväfva kring väggar och golf, för att uppsnappa, hvad som möjligen ännu kunde ändras och förbättras genom putsning m.m., ty till middagen väntades några gäster ifrån T., och således fick ingen i taket hängande fördold friare eller något å de klara fönsterrutorne anstruket femfingradt märke efter lilla Victors näfvar blifva synligt; sådant låg allt på gummans ansvar.
Såsom stängsel användas gärdesgård.!!- af stör och sönderklufven mindre skog äfvensom rishagar, och ehuru mera sällan hagar af sten, så att någon förbättring eller förändring i stängselsättet ej linnes införd. Enligt den i min sista underdåniga Berättelse omförmalde method har Afvittringsarbetet fortgått under de sista fem åren med den fart, att då ifrån och med år 1828 till och med 1832 tillsammans uppmättes 387,881 tunnland 13 kappland Kronomark, under ifrågavararande Quinqvennium blifvit uppmätte och afvittrade Kronomarker till en areal af 630,506 tunnland 1Ye; kappland. Och har under sistnämnde tid endast eli Nybygge blifvit provisionel! be v i I jad t, men deremot ej mindre än 124 Nybyggesansökningar gjorts anhängiga, hvilka antingen blifvit till laga behandling vid pågående AfvittringsförräLt. ningar eller ock hänvist till provisionella Syner af vederbörande Kronobetjening och öfver hvilka följaktligen ännu icke kunnat slutligen resolveras. Bergsrörelse. En och annan malmanledning har väl under dessa fem åren upptäckts, men befunnits så föga gifvande, att någon bearbetning deraf med fördel icke kunnat ske, hvadan någon ny grufva icke blifvit upptagen; Deremot hafva privilegier blifvit af Kammar-Rätts-Rådet Samuel Selling och med-intressenter sökte och äfven vunnit nådig stadfästelse å anläggning af ett Bruk i Stigsjö socken, under namn af Sörgårdens och Brunneforsss Bruksanläggning för till verkning af 1,800 Skeppunds smide, äfvensom å det Excellensen m. m. Grefve De Geer tillhöriga Utansjö Bruk en större Masugn under förenämde tid uppförts, hvilken nu belinnes vara fullbordad och i gäng.
Hof, hvilka genom den tillstyrkta nedsättningen skulle förlora ringare elier ansenligare delar af de pensioner, de för det närvarande njuta: jag tror tvärtom, att till grund för Utskottets yttrande ligger en rättvisa, hvilken jag högaktar, och en sorgfällighet att uttryckligen följa grunder, dem Utskottet, efter ett ganska lofligt sätt att betrakta detta ämne, icke saknat anledning att anse för de rätta. Jag tror allenast, att det äfven finnes ett annat lofligt sätt att betrakta det: och jag hämtar mitt skäl dertill ur den, som jag tror, grundade förmodan , att Hofstaters pensionerande hittils aldrig varit underkastadt de Allmänna Börfattningarne om Pensioner för Rikets Tjenstemän , att ej heller någon särskildt Författning för Hofstaters pensionerande någonsin lärer varit stadgadt och att således väl en viss analogi med Författningar, men hufvudsakligen en pröfning efter billighet, synes vara det, som i afseende på dem hittills med skäl legat och kunnat ligga till grund för tilldelningen. Det är således utan att ogilla StatsUtskottets ådagalagda tänkeoch handlings sätt, sorn jag anhåller, att det måtte anmodas och auctoriseras pröfva pensions - tilldelningen efter denna grund , då utlåtandet förmodligen blifver så gynnsamt, som Utskottet säkerligen sjelf skulle hafva önskat3 samt att åt bemälle Utskott derjemte måtte uppdragas, att, i sam - i 6a Den 8 Juni. manhang härmed, för framtiden föreslå efl Författning, rörande Pensions tilldelning åt HofStaten etter afledne Kongl, personer, enligt de måhända åtskilliga billighetsgrunder , som särskildt å dera torde finnas tillämpliga. Skulle Höglofl. Ridderskapet och Adeln tillåta, att saken redan i förhand under denna synpunkt betraktades, så utbeder jag mig, såsom skäl för beståndet af den nu varande penstons-regleringen, få hemställa: 1:0 att då af de 66,666 R:r 32 sk., som utgjort Högstsalig. Hennes Maj:t
En talare har anmärkt, att det språk, enligt Stats-Råds-prot:t, som blifvit fördt inför H. M. Konungen vid representations-förslagets framläggande, icke skulle hafva varit på sin plats, och samme talare tillät sig uttrycka den förväntan att det vore första och sista gången ett sådant språk fördes inför landets Konung. Detta språk var dock ädelt, manligt, sannt och rättvist, och så hoppas jag det allt framgent skall blifva, vare sig det föres inför Konungens tron, inför folket eller inför representationen. Det var saknaden af ett sådant språk, Mina Hrr! som, kanske mera än något annat, bragte Sverige till branten af sin undergång, — en undergång, hvarifrån det räddades endast genom 1809 års revolution. Man har med historiens vittnesbörd sökt förfäkta sina meningar, och man gör deri rätt; men då måste man äfven läsa historien rätt, icke ensidigt och i partisyften, och man måste se verldshändelsernas utveckling i deras sammanhang. Jag skulle ännu hafva mycket att säga till vederläggande af de anmärkningar, som blifvit mot förslaget framställda, men jag märker och delar den otålighet att få frågan afgjord, som synes vara allmän; och jag skall icke längre upptaga R. o. Ad:s tid. Vid ett föregide tillfälle har jag förklarat att jag tänker högt om bönderna och om den stora orepresenterade medelklassen i vårt land; jag tillägger nu, att jag dock tänker högstorn rättvisan; och emedan den utgör grundväsendet i det hvilande förslaget, omfattar jag det med hängifvenhet och röstar bifall till detsamma. Frih. von Platen, Ludvig: Ledd af den fasta öfvertygelse, att fosterlandets väl numera säkrast befordras genom ett bifall till det hvilande förslaget, kommer jag att rösta för samma förslag. Hr Wult von Steijern, Joban Julius: Jag anhåller att få i profit antecknadt, att jag ämnar rösta för det hvilande förslaget. En mängd ledamöter ropade på propos. Frih. Tersmeden, Wilhelm Fredrik: Den otålighet, soin röjer sig hos Ståndet, att snart komma till det afgörande ögonblicket, manar mig att fatta mig kort. Min ställning till den nu förevarande frågan hör vara känd, åtminstone af de äldre inom detta hus.