Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom ett tempotf^ bränvins-förbud på några månader kan, efter min öfvertygelse»'.1, genting för sedligheten uträttas, och då ekonomiska förhållande!'1 lC medgifva att ett sådant ständigt fortfar, lärer vidtagandet af säd3 åtgärder, hvarigenom bränvinet blir dyrare, vara det enda lTie som bör användas till vinnande af fylleri-lastens minskning, men ^ ven härvid bör nödig måtta och försigtighet iakttagas, på det 1(1 lurendrägeri af utländskt bränvin och hemlig tillverkning af inhems » må blifva allt för lönande handteringar. Då af de år som innefattas uti denna underdåniga Berättelse, ,ritet enda gifvit missväxt, utan alla lemnat medelmåttig, men på Hågra trakter i länet ymnig skörd, samt spanmälspriserne åren J83o och 1831 voro temligen höga och afsättningen liflig, i ansedde till den då felslagna skörden i andra rikets landskap, är deraf 011 följd att allmänna välmågan snarare tillän aftagit i denna provins, der jordbruket är den vigtigaste näringsgrenen. Den ifrån länet utgående bevillning och Öfrige skatte-bidrag äro likväl af den ketydenhet, att de ingalunda, utan skadlig inverkan på ortens väland, kunna förhöjas, hvartill jag såsom bevis får åberopa, att de Wa ofvannämde ovanligt lyckliga åren då goda skördar kunde afHtras till höga .pris, blott behöfde efterföljas af ett enda, i832, då loisen, i anseende till en mera allmänt öfver hela riket, nied undanag af Norrland, erhållen god gröda, ansenligt folio, för att åstadkomma allmän klagan öfver penninge-förlägenhet och bristande afritning. — Arbetare saknas icke, och ett drängedagsverke^ betalas "Manligen med 16 å 18 sk.; men under skördetiden med 20 å 21 sk. 4 rst. Banko. 3:o Näringar.
Af dessa skäl war det mot min öfwcriygclse, atl inskränka detta antal till likhet med de andra Sländens, hwarförc jag ocksä nu alldeles icke kan instämma j projcctct om vokcring pt-r c-tpiia, emedan det lägger ett vöfwcrwinncrligt hinder i wägen, att ötcrfä dubb lt antal Lcdamblcr af Adeln i Utskotten, som jag likwäl ej annat kan inse ju har sin stora nytta med sig, och förmodar det Riddcrskapct och Adela framdeles tvede finna detsamma, dä ännu wägen stör ost öppen alt fä det pä gamla foten, om voteringssättet fdrblnwer svin det är Skändswis, mcn twärtvm blir omöjligt om ändring bisailcs. Friherre Göterström, ^fscob: Utom det att jag hufwudsakljgen förenar mig med Herr von Lci-ulLc?, lioim, fär jag säsom grund för min öfwcrtygellc anföra, att voteringen per capita hindrar minoriteten att öswerrösta majoritctcn. Ridderffapet och Adeln har sjelf ifrän början af denna Riksdag följt en ined detta votcringSsätt enlig princip. Riddcrskapct och Adeln minskade derföre antalet af sina Ledamöter i Utskotten, för att göra den wcrkcliga majoriteten gällande upphäfdc Riddcrskapct och Adeln voteringen clafiewis. Hwad jag anfört om votcrings-säktrns förhälla,ide, upplyses lätt när man räknar efter hu - Den so Octobek 4^7 huru fä utgöra pluralitet när det voteras Ständswi-, öch huru denna pluralitet mäste wara posttif när voteringen sker per capitg.
S. 87. A. i5o. E. 367. ( 35 ) Bennet, Öfverste-Lieutenanten Friherre J. K., om uppförande på Indragningsstat af hans Commendants-arfvode. VII. B. 78, 106. VIII. Å. 46, 69. X. U. 3q5. XI. 11 o. XII. A. 72. E. 266. Bentzelstjerna, Magdalena, Enka efter Capitainen Bentzelsljerna, om pension å indragningsstaten för. VII. B. 78, 106. VIII. Å. 46, 69. X. U. 395. XI. 110. XII. A. 72. E. 2 66. Bergarelön vid timad sjöskada. Se Sjölagen. Bergenschjöld, Erik, yttranden. XVII. 381. XXII. 89, 91. Bergshandteringen i Riket, angående förändringar i. författningarne om. Se Jerntillverkningen. Bergsmanshandteringen i Riket, angående utarbetadt förslag till lån-inrättning, till understöd för. IV. 433. V. R. 5. IXA. 235. X. E. 4. XIII. Berwald, HofCapellmästare, om tillåtelse för, att gifva Concert i RiddarhusSalen till förmån för de brandskadade i Wenersborg. XVI. A. 99. A. 142. Berättelse om hvad sig i Rikets Styrelse tilldragit sedan sista Riksdag, K. Berättelse. Se Revisorer; Justitiae-Ombudsman ; BankoFulImägtige; m. m. Berättelser, 0111 afskaffande af skriftliga, uti mål, som hos rådstufvu-rätt fullföljas. X. B. 396. XI. 112. XII. A. 100. Besigtningar för Kronans räkning, om ersättning åt Städernes Borgerskap vid. Se Borgerskap. Betjening, angående ökad, för StatsUtskottet. I. B. 78. A. 133.
Sig igenkänna i desta Bonde-Ståndets til billighet äterkomna tänkesätt, och i den warin.a tillgifwenhet Ständet nu hade ädagalagt för Hans Maj-.ts Person, ett nytt och ojäfagtigt prof pa den oswikeliga kärlek för Konung och Fädernesland, som frän nrminnestider utmärkt Sweriges Rikes Allmoge. Hans Maj.t utlvfwaoe, at sä mycket pä Dest lagliga magt och pä ömsesidiga rättiqbeterö helgd ankomma kunde, söka underhjelpa Bonde-Ständets bördor, och genom et rättwist afseende sä wäl pä detta Stånds som pä Dest öfrige trogne um ersätares wälfärd, bereda Sig den enda belöning Hans Majus faderliga bjerta äsyftade, den at för kommande tider stadga Swensta Folkets lycka och sjelfständighet. Konungen lemnade derefter rummet och blef wid Sin bortgång af Bonde-Ständets listiga och enhalliga fröjderop beledsagad. In lillem protocolli O. ack Wetter stLllc. Enligheten med Originalet intygar O.LI-8 von Lideström. Äfwcn - 144 Den 14 I"lil Äfwenwäl formälte sig Herr Grefwen och Landtmarskalk^.! hafwa ifrån-Kenungenö Cabinett erhällit och lät nu upläsa följande: Förteckning Pä de Nidderskapetö och AdelnZ Ledamöter som underteknat Niks^Acten, sedan den til trycket blifwit befordrad. Grefwar: Nw 68 Lreut?, Fullm Friberre kr. Kurck. N o 93 ^VrLiiZel af 8au8i8, Fullm. Grefwe 1. K. VVranZsl. Lrihercar: N:o 36 Klörncr ak luna, Fullm. Grefwe L. k. ?088S. Nu) ;19 L. 8. kzäiscker. Nv lill dl v. käöpksn. N 0 210 kkrsncrona, FUllM.
Hos Consistan Acadicum i Lund har dess orfönde, i sin egenskap af Universitetets Rektor, under d. 18 sisth Dec. anmält, alt en der i staden frän början af nästförutgångna Mars månad utkommande tidning, benämnd Fäderneslandet, allt mera antagit karakteren af ett skandalblad, och ej allenast tillåtit sig de mest kränkande angrepp på enskilda personers goda namn och ryckte, med de smutsigaste smädelser vågat intränga på familjelifvets fredlysta område och sårat de heligaste känslor, utan äfven icke skytt att med en dittills oerhörd fräckhet emot det för hvarje laglydig och rättänkande medborgare högsta och käraste rigta smädelser af så nedrig och ärerörande beskaffenhet, att all rättskänsla och sedlighet ryggade tillbaka till och med för deras blotta uprepande; att Rektors-emb. likväl, af upgifna anlednir, och ehuru uphofsmannen till dessa skamlösa tilltag vore en medlem af akademien, filosofie magistern Nils Rudolf Munck af Rosenschöld, icke ansett sig tillkomma att, utan kunskap om hela vidden af deras osedliga art, eller derom skedd anmälan, eller annan ledning än ett gängse rykte, härutinnan undersöka, utan städse förmodat, att derest förhållandet varit det ofvan angifna, Hr Just.. Statsministerns ombud icke skolat underlåta att detsamma till laga beifran af allmänna åklagaremakten befordra; alt sådant emedlertid förmodades icke hafva skett; hvarföre ock då den allmänna förargelsen öfver berörde tidnings alltjemt fortsatta utfall då mera erhållit en målsman samt föranledt de vid universitetet studerande nationerna att genom sina kuratorer skriftligen uttala sitt ogillande, och flertalet bland dem hos Reklors-embelet ansöka om åtgärd för att pä grund af ofvannämnde förhållande för alltid från akademien utesluta bemälde magister Munck af Rosenschöld, Rektors-emb., vid öfvervägande af sakens beskaffenhet och det af nationernas pluralitet framställda yrkande, hvilket Rektors - 88 Den 6 December. erob. icke tilltrott sig att afgöra, ansett nödigt hänskjuta saken till Consist:ii pröfning och bedömande.
Jag har omöjligen för mig kunnat förklara, hvarföre FältLäkareCorpsen, 1853 ställd främst i fråga om behofvet af löneförhöjning, 1856 skulle ställas sist; jag har icke kunnat inse skälet, hvarföre den obetydliga löneförhöjning, som i följd af K. M:s Nåd. Prop. och R. St:rs beslut 1853 tilldelades RegrtsLäkarne, skulle, såsom redan sagdt är, vålla att de 1856 icke borde komma i åtanka till någon ytterligare förhöjning, under det att IngeniörCorpsens officerare, med hvilken Corps FältLäkareCorpsen i så många fall är jemförlig, och hvilken 1853 icke i följd af K. Propos., utan på enskild motion erhöll en högst betydlig lönetillökning (nemi. Öfversten 1680 R:dr, Öfverste-Löjtnanten 1980 fi:dr, Majorerna 1110 R:dr och Kaptenerna 1440 Rdr r:mt) enl. 1856 års löneförslag skulle få en ytterligare tillökning, Öfversten af 500 K:dr, ÖfversteLöjtnanten af 750 R:dr, Andre Majoren af 1000 och Kaptenerna af 300 R:dr. Af tvenne saker en, antingen Bro de åsigter om FältLäkareCorpsens vigt för Arméens bestånd, som i 1853 års StatsRådsprot. så varmt uttalades, numera förändrade, eller ock äro de förgätne; i hvilketdera fallet som helst är nödigt att upmärksamhet varder fästad på detta förhållande, och det är detta jag med denna min motion afser, förbehållandes mig, att der som Corpsens vigt för Arméens bestånd skulle betviflas, i så fall få med data, som skola väcka förvåning, vederlägga tviflet.
Hvad slutligen angår de i öfrigt väckte motioner, dels om behofvet af ytterligare en Provincial-Läkare i Halland, dels ock om sådane Läkares tillsättande i Ingelstads och Jerrestads Härader i Öfra Öster-Dalarne, i Wester-Dalarne, i Fryksdahls Härad, samt i Östra och Westra Göinge Härader; så och jemte det Utskotten, i afseende å Herr Doctor Beocells hemställan om en Provincial-Läkares stationerande i Kongsbacka, anse sig böra anmärka, alt, på sätt förut är nämndt, beslut derom redan blifvit af Kongl. Maj:t fattadt, få Utskotten tillkännagifva, att, sedan Sundhets-Collegium och Kongl. Majrts Befallningshafvande blifvit hörde, angående Läkarevårdens nuvarande tillstånd i Provincerne och behofvet af förbättringar derutinnan, och Kongl. Maj:t, i anledning af den sålunda verkställde undersökning, meddelat Dess Beslut i ämnet, utan att nu uppräknade orter finnas upptagne ibland dem, hvarest Kongl. Maj:t ansett nya Läkares tillsättande vara af noden; men ämnet dock, efter Utskottens tanka, är af den vigt, att detsamma icke hör ulan all uppmärksamhet lemnäs; hafva Utskotten funnit sig icke kunna tillstyrka annan åtgärd, i anledning af dessa motioner, än att frågan om nyssnämnde 6 Provincial-Läkare-tjensters tillsättande måtte i underdånighet öfverlemnas åt Kongl. Maj:t, till det afseende Kongl. Maj:t i Nåder kan finna densamma förtjena. Hvilket dock till Rikets Höglofl. Ständers egen pröfning vördsamt öfverlemnas. Stockholm den 12 Julii 1834. Antom till Exp.-Utik. <1. i3 Jnlfi, Utlåtande, i anledning af väckt motion, om rättelse i det förhållande, att Krono-Fogdarne i Bohus Län och Städernes Magistrater lemna bidrag till tryckning af Läns-Kungör elser na. Uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet och derifrån till Allm.
Jag tror, att en bestämd pluralitet är emot brännmärkningen af sådana förbrytarej som 2 elfer 3 gånger begått stöld, men att åter meningarne äro mera d^de i frågan om lifstidsfångars märkande j j.g får således anhålla om Proposition å denna sednare del af förslaget , ehu* ju jag är för min del alldeles enrot det samma >» Grefve Spens; Jag tror, att RioMerskapets, och Adelns tankar skulle blifva mera förena-* de, om Proposition gjordes derom, att endast de, hvilka äro till Jilstidsfä.ngelse dömde, mätte med ett outplånligt marke förses. I anled-. ning af hvad Friherre Cederström yttrat, anhåller jag att få i så måtto förändra och förklara meningen af hvad jag sist hade äran anföra, att jag alldeles medger, det ett vidtagande af den anstalt , att märka de redan till fängelse dömde fångar skulle för dem innefatta en ny tillökning i det dem redan ådömde straff j pien att framdeles alla de, hvilka dömas till lifstidsfängelse, äfven dömas att blifva märkte, deremot inser jag icke något hinder. Hans Excellence hemställde, om Ridderskap JJfen 21 Maji. 19 et och Adeln skulle finna lämpeligt att endast ifstidsfångar borde på det af Utskotte): upp. gifne sätt märkas. Ropades Ja och Nej. Friherre Anckarsvärd9 Cyri Hinric: Mycket ogerna ingår jag på ett område, som ensamt tyckes vara de Lagkunnige förbehållit; men jag kan ej dela deras tanka, att det vöre enligt med vårt Tidehvarfs upplysning, me4 dess lynne och esprit att införa bräpnmärkning. Qm, såsom en Ledamot åberopat, brännmärket sättes å ett doldt ställe, skulle det ej tjena till annat än att åstadkomma en Lag, sorn ålägger hvar och en skyldighet, att undergå en, sedlighet pch moralitet kränkande, visita* tion.
Denna stadga upliswade pä wisit "sätt de gamla feodal inskränkningar i Dispositions"sriheken, emedan den gas laga kraft ät en gif "vares förordnande, att en Fastighet flkulle ef"ter en särstild Successions-Ordning bibehallas "inom en familiegren och ester desi utgäng pä "manliga eller qwinliga lineön Återfalla till gifwaren. "Införandet af denna FamillieLag förorsakade flere "olägenheter och twister. Barn bleswo olydige mor "Föräldrar, emedan de wiste, art deras arf icke kun"oe huwudsakeligen förminskas: Arrendatorer kunde ej "sä någon säker besittningstid: Borgenärer gingo "miste om sine fordringar: förräderier saknade mot» "wigt i den Lag, som straffade sädane brott med "Egendoms förlust , emedan Esta eskail icke kunde "indragas till Kronan widare än för den brottsliges "lifstid. De blefwo derföre med skäl ansedde för en "Källa till mycket ondt och et ämne för allmänt "misinöje. Men emedan Ofwerhuset altid fortfor i "oen tillgifwenhet för Westminster-Skadgan, som beskyddade deras Familie-gods fran att förwärkas, war "oet föga hopp att genom Lagstiftande Waglen fä "oen häfwen. Andre utwägar mäste derföre upfin"nas för att hämma denna Stadgas stadeliga följder. Den -8 Februarii. rz8s "ber. Förs! infördes den sa kallade CommoN Recove"cij som ^enligt hwad i 2l Capitler samma bok nar, "mare bestrifweö)" ar en flags fingerad Rattegäng, "hwilken ehuru införd genom en flags försätlig list "(pia kraus) antogs ivid Domstolarna, för att elude» "ra Westminster - Stadgan.
Men då, såsom i synnerhet Herr Norman, hvad kredit-upplagsrätlen angår, närmare utvecklat, de ifrågavarande förmånerna äro för handeln af stor betydelse såsom uppmuntran i de städer, hvilka åtnjuta samma förmåner, samt afseende! både på öfriga Slädernek rättvisa anspråk, att, i mon af deras rörelse och Statens, förmåga, förunnas lika rättigheter, och på det för handelns naturliga utveckling betydelsefulla vilkoret af jemlik täflan, är förtjent af synnerlig -v uppmärksamhet, har Utskottet, som saknar närmare utredning angående så väl den ena eller andra stadens relativa företräde alt af ifrågavarande förmåner komma i åtnjutande, som de flera omständigheter, hvilka vid medgifvandet deraf måste tagas i betraktande, funnit sig böra tillstyrka, att Rikets Ständer i underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit anhålla, att Kongl. Majit täcktes, i mon af de särskilda stapelstädernas rörelse och behof, samt så långt sådant, utan fara för missbruk, låter sig göra, förunna dessa städer ifrågavarande förmåner. I öfverensstämmelse med Utskottets vid införsels-tariffens rubriker »Inventarier, skepps-» samt »Redskap, Machinerier och Verktyg» här förut afgifna förslag äro lista och 2:a mom. samt första punkterne i 3 mom. af 13 §. uteslutne. Sednare delen af sistnämnde moment medgifver egare af fartyg om minst 40 lästers drägtighet, som vid Svenskt skeppsvarf nybyggas, rättighet att tillgodonjuta 50 procents restitution å belöpande tullumgälder för de skeppsförnödenheter, som bevisligen blifvit till fartygets tackling och utredning använda och för sådant ändamål införtullats. Fjerde momentet åter beviljar fullkomlig restitution af erlagda införsels-afgifter, med afdrag endast af ett nederlags-rekognitionen motsvarande belopp, för skeppsförnödenheter till fartyg, som för utländsk räkning å Svenskt skeppsvarf byggas eller, såsom nya, till utlänning försäljas.
Utskottet anställde härefter votering, då rösterne befunnos hafva utfallit, som följer. Bland Högloft. Ridderskapet och Adeln 3 Ja, 2 Nej. Bland Högvördiga Prest-Ståndet 1 Ja, 5 Nej. Bland Vällofl. Borgare-Ståndet 3 Ja, 2 Nej. Bland Hedervärda Bonde-Ståndet 6 Ja. I följe hvaraf detta beslut genom protocolls-utdrag skulle af Herr Grefven och Ordföranden Herr Hof-Canzleren tillställas 1. Härefter afgingo Utskottets Ledamöter på Fördelningarne, då af protocollen för Krigs ärender uplästes protocollen för den 1 Aug. 1809—25 dito, den 26. September 1809, hvarefter Utskottet åtskiljdes. In fidem Carl Ant. Det protokollsutdrag, hvarigenom infordrandet skedde, är tryckt såsom bilaga nedan, sid. 94. 20 Den 14 Augusti 1810 8. Den 14:de Augusti kl. 9 f. m. sammanträdde Constitutions Utskottet, som genast utgick på sine 3:ne Afdelningar, då af de uti Stats Rådet öfver Krigs ärender hällne protocoller uplästes de folden 15:de Aug. 1809. — 22:de d:o, — 29:de d:o, för Oktober månad 1809, för November d:o, för December d:o. Utskottet åtskilljdes kl. 12. 1 Med sekreterarens stil. Justerat d. 7 Aug.1 1810. A. G. Mörner. Den 15:de Augusti kl. 9 för middagen sammanträdde Constitutions Utskottet in pleno, då alla Ledamöterne voro närvarande utom Hr Major Kuylenstjerna, som ännu ej till staden återkommit, samt Hr Borgmästaren Vilberg, hvars sjukdom ännu fortfar.
Månne det derföre vore farligt, eller kunde anses såsom en äfventyrlig öfvergång från en utomordentligt sträng lagstiftning lill en allt för eftergifvande, om förordningen om försvarslöse erkände den grundsats, att livar och en person anses såsom god, såsom icke vådlig, till dess motsatsen blifver bovist; att denna bevisning först då anses fullgjord, n'dr personen blifvit öfvertygad antingen om verkligen groft och vanfrujdandc brott eller att under hot eller ock utan tillfällig nöd, söka sitt uppehälle med tiggeri, eller att föra en lastbar, otuktig och liderlig lefnad; och att man tilläte alla andra ostördt och utan vidare efterfrågan draga sig fram bäst de kunde? Jag tror det icke. Då lagstiftningen vårdar sig med så mycken noggrannhet om de personers frihet och egendom, hvilka pä de lagstiftande sjelfve kunna utöfva något inflytande, bör hon väl, för en onödig fruktan om dessa sednares fördelar, alldeles förbise den i värt samhälle nödvändige dagakarlens bästa, han som likväl uträttar så mycket, hvilket den enskilde ej kan, eller ej medhinner, eller hvartill Iian ej mäktar hälla enskilda tjenare året om? Comitéen för fattigvården i riket utom Stockholms stad har, i sill år 1S39 afgifua utlåt, om laga försvar, uppräknat de oliigcnbeter 1833 års förordning om försvarslöse medför; men dess förslag till författning, i st. f. den nu gällande, synes förutsätta, alt denna sednare verkligen skulle i allo tillämpas, och då kunde förslaget möjligen anses såsom en mildring i lagstiftningen om försvarslösa, ehuru det knappast bör så anses. Om förslagets grundsatser anloges, är att befara, det inom kort de tjenstlöse konime att först hänföras till de försvarslöse personcrne, och efter någon tid, jemte de sednare, till lösdrifvarne, så all samhället snart hade en dass af medborgare, som kallades lösdrifvare, nära nog lika talrik som de försvarslöses dass för närvarande. Förslaget innehåller äfven stadgande af den mäst uppenbara orättvisa.
Främst ytterst distinguerad dragande rädsla i huru oro och den fräsande, sjön m e d dess n u nästan gråsvarta gripit ursinniga henne små såg, därute på klara d e fina k i n d e r n a, stod Kajen låg säkert blotta mitt som hon den icke själf sig u t a n att upp. Jag h ä l s a, u t a n att hufvud, räckte henne mina händer, genast fattade, strandskoningen. upp Men stå på benen obeslutsam såg mig o c h lyfte henne på den träbeklädda då hon knappast och » T a g m i g o m lifvet, eljes faller jag följde arm o m hennes den. hon sväfvat, att på en lyckligt. Någon Hon förestående skilskänna. hon, och där att hon gärna Därför det väl finnas jag lämna ej m i g en af oroa sina. m i g öfver denna bagatellsak. tacksamt. Men hon stannade och såg » Vänligt? » annat upprepade hon. som mina. sin plats, » Förlåt, » att förvåna m i g Det var j u hennes var mitt mig b a d j a g helt förvirrad, verkligen träffande, öfver alldeles och mitt » men jag att så ö f v e r r a s k a d af v å r t jag ännu ej har sammanhunnit hämta riktigt. » också, på denna Och så fastän j a g länge har började vi tala om omgjutna af e t t sam tjusning. med den hennes klang gjorde armen, mitt Vi andra dess saker mindre ord träffade öra, hennes höll j a g henne under k ä n d e v ä r m e n däri, mot hennes o c h v i s s t e, att hade under menadens dansade gick tillbaka och den mörka, ogenommed den därute p å fjärdarna, molnväggen hoppade allt fort och skymde bort sällsamt så rösten! den inandades kjol! grad. sakta trycka ändpunkt. åt andra, Här staden nått nästan men m e d branta upp e m o t grusåsen. på kajen och » M e n när vänta, T y c k e r ni inte, att mig? delser bar anledning någon nu uppför, anmärka, vidare hvilket att lämplig detta var ort f ö r v e l o c i p e d å k a r e, voro. hon min förvånad, slikt.
V 40 V 40 |l66 b. y 40 b. V 40 b. y 40 b. V; 40 b. 4 40 b. i 40 4 40 b. y 40 b. y 40 b. y 40 b. y 40 'b. v 40 b. y 41 b. y> 41 b. v 41 a. | 41 231 b. y 40 . a. y 40 b. v 40 a. a. V 40 b. V 40 1. b. y 40 V 40 b. V 41 a. y 41 b. t 4i b. H 40 237 b. V 40 b. | 40 b. V 40 b. y 40 b. y 40 b. i 40 b. y 40 b. V 40 a. y 40 b. 5 40 b. y 40 b. V 40 62 a. 40 b. t 40 b. V 40 b. y 40 25 62 p. nielssona enka och efterlemnade oförsörjda barn >>,!»>»>>>>>*>»* Voterings-proposition , > > j * » > Omröstnings-iesultat ,,*>» t , Pension för f. d. StatsSecreteraren, m . m., D nckwardt ]>>>>> >)>!>»>•> i>*> Jf för enkor efter de soldater, hvilka tjenstgjort vid den sa kallade Vestra Ar* méen 1809 ,>,>>>>>>>>>>>• „ för Haradshöfdingar , , , >>,>>>>>> > „ för Ledamöter af Stats-Rådet och Högsta Domstolen, Stats-Secrettrare och andra Föredragande ,,,>>>>>> Svar på återremiss ,,,, Se Pensionering, Pensionsi ätt. „ för Ledamöterne i Rikets Allmänna Ären ders Beredning; se Allmänna Arer.ders Beredning. för Secreteraren i Kongl. Landtbruks'Aca demien Pehr A.
18 Dito af ©dfmor, Steftamcnten cd) ^tbeMSomtntfl 50 Dito för SficatersSteprefentatiener odj (Soncerter 60 Summa 5,642 146 i (21) Xitfftör äJeioiUntiitl^Smvbningfn 1851. Utlaga tift 0fweröi*ag från ©ammanöragen öfwer ^La^eringe* Han g* w r» —s 0 : § "t i Reinman odj Sägenfyeter, af frtuilfct eganbevättösafgtftev ev Sägen&eter. SBergnjerfSDiamtfacturier, Safirifer ocf) inrättningar. Cxroarttar od) ©ägar. Egbert, fotåt* 18 » (Sfter l:fia Strt. » 2:bra btto » Stbjc btto @unuua | (23) XiUfjijv 8JeroWninj)#-'Sörortnlit3en 1851. / ?R:o 8. Hangö åfvveu afgtfteit fou öe 23uånrmn0 Pannou, bivtlfa till begagnaitöe blxfvoic anmålöe it>iö fl7cntals> od? ©battjTuifningaune uti H. n. 5ögÖeui, fåu au 18 * » alla 000 00 20 2lnminfe§: ©å cuigsappauatei: fcltfimt ttll Begagitanfcc itppgtfite, bov litt fcijftlb ccliumt fåtant fcu Ijroarje elaf? cd) panuertjmb utitiärfaéf. (24) Xillfjöi33en>iUiiiti3e-'Söi'prbningcn t85t, / %l'.0 9.