Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Får det .stanna vid utspridandet, så ogillar Folket de falska grundsattserna, rättar misstagen, och låter sig deraf ej förledas: faran är icke stor* Men det medger jag, att om origtigt 262 Den i4 April, grundsattser öfverg! till tillämpning i sak, och derigenom ingripa uti enskildta förhållanden, då kan landets välstånd undermineras: derföre må ock grundsattserne med upplysning pröfvas; och det måtte äfven derföre icke ogillas, att grundsattserna, till undergående af en sådan pröfning, upprigtigt framläggas. Ianledningaf den erinran jag gjort,att mynti qvantifeten genom enskildtes vinster eller besparingar icke kan ökas, anmärkes: ”Hvad kan hindra mig att, oberoende af Riksmyntet, för* skaffa mig genom mina produeter metalliskt mynt från andra länder.” Jag svarar|derpå, att visserligen intet hinder deremot förefinnes; men derföre är mitt påstående ingalunda vederlagt: man kan gerna införa Piastrar, Francs stycken, Kronor och Zwei-drittlar: och man har då visserligen infört mynt; men om detta ville begagnas uti den invertes rörelsen, så intogo det sitt rum icke såsom ett oföränderligt mynt utan såsom en vara, efter det värde i Statsmyntet, den derå utsatte, som för tillfället ville speculera deruppå. Detta är alltså icke myntets egenskap: icke den möjligaste orubbliga calculationsgrund, som utgör det förs nämsta begreppet och den egentliga fordran, man måste fästa vid idéen om mynt. Herr Friherre Wrangel erinrar, att mina uttryck på somliga ställen äro något invecklade, och tyckas afvika från den enkelhet, som bör utgöra Financernes element. Det är alltför möjligt, och blir mitt fel allena, hvar gång jag icke förmått att göra mig förstådd. Herr Friherrens rättvisa skall utan tvifvel deremot gerna antaga min upprigtiga försäkran, att min mening och min önskan varit, att utveckla, icke att inveckla äni4 net.
Och i spetsen för anloppet mot allt det öfverlefvade gick seklets jättesnille, Victor Hugo, kring hvilken skarorna sedan fylkade sig: namn sådana som Béranger, Dumas, Musset, Sandeau, George Sand o. s. v. eller på den bildande konstens område: Ingres, Delacroix, Delaroche, David, Pradier o. s. v., hvilka alla med snillete och den segervissa ungdomens kraft proklamerade fantasiens enväldiga herradöme och känslans fullkomliga frigörelse från alla häfdvunna skrankor, ej mindre i lifvet än i dikten. Och äfven i musiken fann den stora rörelsen likasom ett åter-ljud, hvilket bebådade nya mål, nya synpunkter äfven der. » Vid sidan af Rossinis glädtigt njutningslystna toner, som beherskade teatern, hade Auber redan med * Den stumma ’ vunnit en triumf, som pekade mot andra stämningar än blott en tanklös pronfagnad, och i bakgrunden skymtade opera-, scenens blifvande envåldsherskare Meyerbeer, färdig att låta * Ett karakteristiskt exempel är det öde som drabbade det första romantiska dramat, de Vignys » Othello », hvilket föll på det lilla ordet » mouchoir », som förf. tvärt emot allt tragiskt skick lagt i den svartsjuke morens mun.alla framgångens minor springa. Medan Malibran och Sortn-tag sjöngo sina italienska arior, vågade Habenek for parisarne frambesvärja Beethovens maner, och Cherubini, konserva-toriets direktör, som sökte enväldigt svänga klassicitetens taktstock såväl på teatern som i kyrkan och konsertsalen, förmådde ej hindra, att Berlioz redan nu gläntade på romantikens dörr, eller att musikerna ej mera ville låta metronomen ensam bestämma takt och tempo. » Från sina religiösa drömmar och strider störtade Liszt med den vaknade frihetskärlekens, den lidelsefulla känslans hela styrka midt in i denna » den moderna konstens Wal-purgisnatt », och det fans en tid, då ingen af romantikens yrande andliga bacchanaler var fionom för vild.
Contant « , - 4,723 Z6 — Rdr 22,oii 22 —- ^ V " 18 ro Ärs projecterade Stat uvtagerr 24 Tunnor Spannemäl, a Rdr Z2 Contant . » « 19,661 Z2 — 19,693 Z2 — Skillnaden bestär deruti 1:0 Att pa Allmänna Indragnings Staten blifwit upsörde till indragning och besparning wid Inneha>warnes asgäng: Diverse Personers löningS förmäner tillhopa 1,963 sä — 2:0 Att ätffillige till 1829 ars Stat hörande Utgifter som blott warit för en gang, med dett» är uphöra, och således för nästa ar icke tarfwa nägor anstag ucgörandr tillhopa S54- 8 — Mi - ?z84 Den 22 November. Nilltcurens Aflöning tvid OrlogS Zlottan. 1829 ärs Ordinarie Stat uptager: 5,2 74 Tr. 16 kpr. Spannewäl a i-z Ndr , 7,232 Z2 — Contant « 90,048 9 4 - 97,082 41 ^ Extra Ordinarie Slaten: 920 Tunnor Span nemäl a Rdr. 1,200 Contant r 3,242 i-r,"2 Rdr m,522 4l 4 18 ro Äes projecterade Stat »pläger: S, 174 Tunnor 16 kpr Spannemäl a l-x 2!dr. - 8,232 32 — Contant 122,648 9 4 ' no,582 41 4 Skillnaden bestäc deruti, att pä Allmänna In dragnings Staren blifwit flyttade, till indragning sch besparing wid Jnnehafwarnes afgång: De Dm 22 November. tz85 De af åtskilliga Personer pä E>'tra Stat inne» hafwallde löningsförmaner, titlhopa 642 Vrloas flottans Nybyggnads och UndererhallS Stat.
Vid förnyad föredragning af Konstilutions-Utskottets den 15 och 26 dennes på bordet lagda Memorial N:o 55, med grundlagsändrings-förslag, rörande vissa Riksdagsärenders behandlande af Riks-stånden gemensamt uti så kallad Riks-nämnd, blef ifrågavarande förslag af Ridderskapet och Adeln förkastadt. S. I). Föredrogos ånyo och biföllos Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnde den^lA och 26 dennes på bordet lagda Utlåtanden: N:o 17, i anledning af väckt motion om förflyttning af skyldigheten att fortskaffa resande från ett enskildt åliggande till ett Statens bestyr, samt alt i sådant afseende ett stats-anslag af minst 5 millioner Riksdaler måtte anvisas och ställas till Kongl. Maj:ts disposition; och N:o 18, i anledning af väckt motion, angående skjuts-ersättning till indelta arméens öfveroch under-beläl samt civil—stat för en del resor i tjenste-ärenden. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, Lag-Utskottets den 16 och 26 dennes på bordet lagda Prot.-Utdrag den 30 September i857. 557 Betänkande N:o 42, i anledning af Kongl. Maj-.ts Nådiga Proposition, angående ogift qvinnas rätt, att vid viss ålder vara myndig. Från Högv. Preste-Ständet. S. D. Föredrogos ånyo Konstilutions-Utskoltels nedannämnde Memorial: N:o 31, med förslag till ändring i 13, 19 och 22 §§ Riksdagsordningen, angående representations-rätt för Lärarne vid Elementar-läroverken. Antogs att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. N-.o 32, med förslag till ändring uti 15 § Riksdagsordningen, angående hemmans-egares representationsrätt. Antogs att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. N:o 55, med grundlagsändrings-förslag, rörande vissa Riksdags-ärendéns behandlande af Riks-stånden gemensamt uti så kallad Riks-nämnd.
93 »för -1843, samt lagförslaget § 2) föreslagit, att pannor under 100 potters rymdinnehåll »skulle, efter den tid, då sådana ej längre få begagnas, »af slaten inlösas efter kopparens »värde, beräknadt efter det medelpris för hela riket, som af konungen bestämmes,» samt »vidare, »att hvar och en, som, efter den för inlösningen bestämda tid, funnes i besittning af en dylik panna, måtte anses som hade pannan varit begagnad till olaglig »bränvinsbränning». Detta blef icke bifallet, hvarken uti den Kongl, propositionen den »15 Februari 4S45, eller uti stortingets beslut, ehuru det föreslogs i odelstinget af en »utaf dess ledamöter. »Emellertid hyser närvarande kommission samma åsigt, som ligger till grund för »ofvanstående förslag, och tinner stöd för densamma uti de resultater, som framkallades »medelst det Kongl. Danska plakatet af den 25 Februari 1845, hvaruti ett likadant stad»gande bestämdes för Danmark, med tillägg af amnesti för hvad som intill inlösnin^s»tiden kunde hafva varit olagligen bedrifvet med sådana pannor, hvilket hade den ver»kan, att endast i Jutland framkommo 11,000 olagliga pannor. »Kommissionen inser ej huru en fullständig kontroll kan hållas öfver lönnbränning, »så länge hvar och en kan lagligen vara i besittning af bränneriredskap, utan att de kon»trollerande ega någon kunskap om sådanas förefinnande. »Kommissionen tillåter sig i detta hänseende anmärka, att årlS55 funnos 5,677 års»beskattade bränvinspannor under 60 potters rymd, hvilka, till följe af bestämmelserna »uti lagen af den 4 Augusti 1827, hafva stått utan att vara förseglade.
Herr Tham: Genom Herr Grefvens och LandlMarskalkens redan yttrade tanka, samt Ridderskapets och Adelns instämmande deruti, är Principfrågan afgjord, hvarföre jag icke anser något afseende böra fästas å det utaf Herr af Billbergh föreslagne tillägg. Herr af Billbergh: Herr Tham har hulpit mig derigenom, att han förmenar Principfrågan redan vara afgjord, ty i sådant fall är ju ingen skada, om den uttryckes i contrapropositionen. Herr Lagerhjelm: Då jag ej inser omöjligheten deraf, att Nej-propositionen skulle kunna leda till den följd, att 3:ne Stånd upphäfde Statens Ordinarie Inkomster, utan Kongl. Majrts sanction och de formers iakttagande, som vid Constitutions-förändringar äro föreskrefne, får jag reservera mig mot den framställde propositionen, såsom emot Grundlagarne stridande. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förnyade den af honom nyss gjorde Voterings-Proposition, hvilken af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt derefter anslogs. Herr Dalman, Lars Johan: För min del godkänner jag visserligen Yoterings-propositionen, men reserverar mig deremot, Den a8 April f. m. 31 att Principfrågan efter Herr Thams förmenande redan skulle vara afgjord genom svaret på Friherre Cederströms Contraproposition, hälst jag protesterar på det högtidligaste emot någon slags rättighet för Kongl. Maj:t att sanctionera någon StatsVerkets, vare sig Ordinarie eller Extraordinarie, InkomstTittels förändrande eller borttagande; och anser jag, då tredje mans rätt kommer i fråga eller verklig Grundskatt, 8o:de och n4 §§• i RegeringsFormen trygga emot förändringar af sådan art. Anmältes och emottogs HofCancelleren m. m. Herr D. von Schulzenheim, hvilken, å Kongl. Maj:ts höga vägnar, aflemnade dels 3:ne Kongl. Majrts Nådiga Propositioner till Rikets Ständer; Af den 27 sistlidne Mars: 1:0
Förordningen den 10 April 1810, som, angående mildring i straffet för lägrad qvinna, ej kunde lämpas till andra, än de deruti bestämdt antydda händelser, destohäldre som, vid en motsatt tydning kunde inträffa, att en för annat brott till kroppsstraff dömd qvinna skulle, utan att andra skäl eller omständigheter dertill föranledde, qvarhållas i häckte en längre tid sedan hon, efter fosters framfödande, återvunnit tillräckliga krafter, att utan fara kunna den henne ådömda bestraffningen undergå, hvarigenom henne bereddes ett af Lagstiftaren icke åsyftadt lidande och försvårande af straffet, medelst fängelsetidens förlängning, och för Staten uppkomme en tillökad och eljest onödig kostnad för hennes underhåll i häcktet, funne Kongl. HofRätten skäligt, såsom i allmänhet origtig och lagstridig, förklara den tillämpning af förrberörde Kongl. Förordning, som Konungens Befallningshafvande anmält sig hafva iakttagit i alla de fall, då qvinna, som bordt undergå fängelse vid vatten och bröd, medfört barn under ett års ålder; men sorn åtal i anledning af ett slikt förfarande icke blifvit anstäldt för annan händelse, äu den som inträffat med Helena Petersson, samt derom förekomme, att hon, enligt behörig Läkares i vederbörlig ordning afgifna intygande, ännu den 11 November 183-4 ^cke kunnat undergå den henne ådömda bestraffning af Tjuguåtla dagars fängelse vid vatten och bröd, i anseende till hennes fortfarande behof att vid eget bröst nära sitt sjukliga och svaga, den i5 November året förut framfödda barn; och någon omständighet ej blifvit förebragt, som skäligen kunde förringa trovärdigheten af Konungens Be - ( 23 ) fallningshafvandes uppgift, det försök blifvit anställda, men fruktlösa aflupit, att för barnet erhålla annan vård ån modrens, under den tid denna bordt sitt straff undergå; alltså och då Landshöfdingen aflidit innan han fått slutligen i målet sig förklara, hvaraf följde, att utlåtande i hvad åtalet honom angått ej tarfvades; pröfvade Kongl.
Jemte del jag före nar mig i hvad den siste värde talaren anför, troende att detta mål bör hvila, intill dess PresteSt. fattat sitt beslut deröfver, vill jag blott, till svar å hvad Hr von Hartmansdorff anfört i afseende på lriskoparnes giftermål, nämna, att, derest det kunde lyckas honom att återfå förtroendet att vara dref för ecclesiastik-ärendena, det dä kan passa honom att söka genomdrifva förbud för biskopar att ingå giftermål, ifall h sn tror sig något derpå kunna vinna; säkerligen skola desse ingenting derpå förlora. Frih. Cederström, Thure: Jag får erinia derom Deli 5 September f. m. |33 att, då i3 §:n Riksd.Ordn. uttryckeligen omnämner erkebiskopen oell biskoparne, såsom sjelfskrifna representanter af Svenska folket, kan fråga om upphäfvande af biskops-embetena icke lagligen förekomma, förrän ofvannämnda § i grundlagen på grundlagsenlig! sätt blifvit tippbäld; men då frågor härom icke få i R. St:s plena väckas, ulan bos Coust.- Utsk., der de skola behandlas, på sätt 56 och 81 §§:na Reg.- F:n föreskrifva, följer deraf uppenbart, att Stats-samt Allm. Besvärsoch Ekon.Ut-ktn saknat fog att ifrågakomna ärende handlägga, hvarföre jag tillstyrker afslag å betänk, såsom varande grundlagsvidrigt. Hr Ribbing, Arvid: På sätt jag i min reservation andragit, har jag trott att man icke behöfde taga frågan så djupt som föregrde talare synas åsyfta. Jag har för min del trott det vara en motsägelse af de sammansatta Utskrn, att vid samma riksdag sorn Ut>k:n ingått tili R. St. med förslag om bestämmandet af vissa functioner för biskoparna, fördra biskops-embetenas indragning; hvarföre jag tror, till följd af denna motsägelse, det rätta vara att afslå betänk, såsom kortaste litvägen att komma ifrån detsamma. Hr Lagergren, Anders:
Äfven vågar jag tro, att de handlande skola finna det förmonligare att låna på sina varor, än discontera på egnas och andras namn. Det är likväl icke alla varor, sorn, efter mitt omdöme, böra få belånas, utan blott sådana, hvilka befordra inrikes industrien och kunna exporteras. Jag har derföre tillförene haft äran här yttra, det jag ansåg ritorr spannemå) under Kronans lås kunna på 3 månader belånas till halfva värdet, äfvensom inhemska väfnader. Af utländska artiklar föreslog jag till belåning 6, nemligen Salt, Tobak, Socker, Caffe, Hudar och Färgträd. Salt inkommer vanligen till större partier om höstarne, och vore således, för alt kunna hållas i någorlunda jemnt pris, i behof alt belånas, äfvensom tobak, socker, caffe, hudar och färgträd lätteligen kunde blifva föremål för Transitohandel bos oss, och icke såsom nu gå till Hamburg eller Köpenhamn, derest en belåning af halfva värdet derå vore möjlig. Visserligen var äfven fråga om Indigo, men svårigheten, att bestämma qualiteten, gjorde, alt man derifrån måste afstå. Herr Rosenblad: Jag ber så väl Friherre Cederström, som Herr Munck af Rosenschöld , hvilka försvara varubelåningen, framvisa exempel, huru de största Banker eller Disconter i detta afseende gå lill väga. Utaf Englands och Frankrikes största v Den 7 December f. tn. 305 Banker finnes icke en bland tio, som belånar varor. Jag ber att få förklara, det jag är öfverlygari, att när de länder, sorn i 3o år känt och snart sagt utgjort förnämsta delen af bandelsverlden, icke våga ingå på en sådan belåning, vi icke böra vänta, att den med fördel kan användas bos oss, hälst vi af vår Bancostyrelse ej kunna vänta den varukännedom, som man i dessa länder kan förutsätta. Jag vill fästa uppmärksamheten på, huru vådlig en sådan belåning är, då varorna kunfia undergå förskämning.
Enl. mitt förslag åter skulle lika mycket eller en million erfordras för att öfva hela beväringen i 60 dagar, eller dubbelt så lång tid som nu. Deremot behöfde inga beväringssoldater uttagas. Jag hemställer, om icke mitt förslag bör för samma pris medföra ett vida fördelaktigare resultat än K. M:ts. Då enl. det senare endast J af nationen vapenöfvas, skulle ju enl. mitt förslag efter en viss tid hela folket erhållit nöjaktig öfning i vapnens bruk. En verklig folkbeväpning vöre då införd, detta till oberäknelig fördel ej blott för den verkliga krigshären, utan äfven för landtstormen, hvilken då komme att bestå af fullt exerceradt folk, icke af oöfvade hopar. Mycket mera skulle visserl. vara att anföra. Jag vill dock icke längre upptaga R. o. Ad:s tid, utan inskränker mig till att förnya min anhållan om särskild propos. å de tre första punkterna af mitt förslag. Gr. Sparre, Erik: Det är ingalunda underligt att i en fråga af den vigt, som den förev:de och hvaröfver så många militära ledamöter yttrat sig, olika åsigter blifvit uttalade. Jag tror likväl, att såväl diskussionen under Ståndens gemensamma öfverläggning i detta ämne, som ock diskussionen härstädes i dag burit vittne derom, att, om man skulle vänta, till dess meningarne i denna fråga blefve eniga, man skulle få vänta länge. Alla tyckas dock vara ense derom, att den närvule organisationen af vårt försvar icke innebär någon garanti för vårt sjelfbestånd och att, om ock åsigterna om sättet för en 122 Den 7 Maj e. ra. reorganisation deraf äro olika, dock behofvet af en sådan är oafvisligt. Yi böra således vara nöjda deråt, att frågan blifvit allvarligen väckt, och, på grund af K. M:ts framställning, ådragit sig representationens uppmärksamhet. Om man erkänner, att en armé af 25,000 man är alldeles otillräcklig, att den behöfver förstärkas, så uppstår den frågan, huru en sådan förstärkning skall bildas. Flera talare hafva påyrkat, att den skulle bildas på det sätt, att hela beväringen öfvades.
Af föregående årens behållna medel, till fyllande af förutnämnde brister i anslagen: till skrifmaterialier och expenser, för Kongl. Sjöförsvars-deparle menlels Kansli-expedition . 43: 8. 8. 8. spanmåls-uppliandlingsoch bageri-kostnader oförutsedda utgifter 1845 samt föregående års uflöningssamt nybyggnadsoch underhålls-staters medel 144,907: influtna arrende-medel 1,382: öfverskott å lotsoch bäkmedlen 15,588: 27. 8. anslaget till åkerbruket, handeln och näringarne 6,088: 21. dito lill Carlshamns kastell 105 — Kongl. Konvoj-kommissariatets medel 20,000: .— interims-uppbörden 24,376: 38. Det belopp, som hos Kongl. Stats-kontoret, af 1843 års anslag till spanmålsupphandlingsoch bageri-kostnader, innestått och, enligt hufvudboken bilagd liqvid, blifvit användt lill betäckande af omkostnaderna för, nämnde år, frän Statsverket till Flottan aflemnad spanmål Indelningar och spanmål in natura, alt afskrifvas eller redovisas vid Stationerna och Lotsverket, Baluns lill år 1847: tillgångar Balans från år 1846: behållna medel Uppbörd: Omstående reserverade och besparade medel 143,333: 12. 8. Tillkommer: för 1846 och föregående åren, å 5: le hufvudlileln: Al' interims-uppbörden 12,800:18. 7. ä 4:de hufvudlileln: Af anslaget till försvarsverket till lands 112: Kongl. Konvoj-kommissa riatets medel Anlicipalion till år 1848; Ä anslaget till reseoch traktaments-penningar samt allmänna indragnings-stateu för år 1847 Summa 180,358 355,893 6,230 542,481 40 Utgift:
Den sålunda uppkomna, alltmera kännbara bristen på rörlig materiel, — hvilken emellertid utgör ett säkert och derjemte glädjande bevis på rörelsens tillvext och på jernvägarnes stigande nytta — har man hittills sökt såvidt möjligt afhjelpa genom anskaffning af ny materiel för de öfverskottsmedel, som trafikinkomsterna lemnat. Men dels måste ett sådant förfaringssätt, att endast småningom komplettera hvad som fattats i den första uppsättningen af banornas materiel, gå alltför långsamt för att ej medföra väsendtliga olägenheter och förluster såväl för allmänna rörelsen, som för jernvägsinkomsterna, dels torde det ej heller vara med rigtiga principer öfverensstämmande att sålunda genom trafikinkomsternas användande under hand till ändamål, som onekligen tillhöra den första uppsättningen eller nybyggnaden af banorna, tillgångar och utgifter, som äro af olika natur, sammanblandas samt af sådan anledning den verkliga behållning, hvilken redan nu till ej ringa belopp uppkommer af jernvägstrafiken, icke blifver synlig eller kan ens approximativt, utan svårighet beräknas. Kongl. Majit anser derföre, att den ifrågavarande tillökningen af rörlig materiel bör betraktas endast såsom en fyllnad i den förut anskaffade, hvilken befunnits otillräcklig, och att således ett särskildt anslag bör för detta ändamål anvisas; men att deremot trafikinkomsterna framdeles, såvidt de ej åtgå till driftkostnader samt till banornas och den dithörande materielens underhåll, må till Riksgälds-kontoret levereras.
Söib rättegångens infatta. ©tutte — böter. <f?ar boftrpefare, utan författarens etter utgifmarcnS tittfiånb, befi namn ert ffrift åfatt, bönteS titt fängetfe från ocp nteb tmå månaber titt ocp tncb ett år. Spmarje ffrift enfaf. 8ag (amma utgifma. Utgifvare utgifmer. äpmiffen font å en ffrift bebrägtigt titetbtab etter orätt författare* etter utgifmare Utfätter någon å trpcft ffrift falfft boftrpttarenamn etter orätt trpcfningScrt, ffatt patt berutöfmer bömaS titt ftraffarbctc från ocp nteb t må månaber titt ocp rneb ett år. -jpmab beffaffenpet. ll:o. Sif allt ptoab font trptfeS mare boftrpefaren pligtig att, utom bet exemplar, pmarom i 4 § 2 mom. ftabgaS, från upptagan aftaga otp utan betat* ning aflemna titt jfongt. 33ibliotpefet jamt titt pmartbera af UtifetS Itnioerfiteter ett futtftänbigt ocp felfritt exemplar, jemte bertill pöranbe ptancper, pmitfet aflem* SMM&aftg.öeftut 1866. 47 nanbc merfftälteS fåtunba, att före flutet af Suni månab ptuarje år Bör luara teocrcrabt pioab unber bet naftförflntna året är morbet utgifmet.
Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes förordna, det förutnämnde trosstransport-medel hädanefter få utgå tillsammans med och debiteras på enahanda sätt, som mötespassevolans-medlen, enär bådadera afgifterne egde rum för hufvudsakligen samma ändamål. Utskottet erkänner visserligen det olämpliga uti ifrågavarande förhållande, men anser den rättelse deri, som motionären åsyftat, kunna af vederbörande embetsmyndigheter, på derom gjord anmälan, meddelas, hvadan Utskottet hemställer, att förevarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 10 Juli 1851. 8 Stuts-Utskottets Vtint ande, N:o 249 och Memorial, N:o 250. \:o 249 Alik. lill Exp.-Ulsk. d. 13 Juli 1851, kl. 11 f. m. Utlåtande, i anledning af vackt motion, angående användande af Fredriksborgs fästningsverk. tv. A.) Uti en hos Hedervärda Bondeståndet väckt och till Stats-utskottet remitterad motion, har Riksdagsfullmäktigen Jolian Guslaf Wasmuht från Stockholms län föreslagit, att den numera alldeles öfverllödiga och taklösa Fredriksborgs fästningsbyggnad måtte antingen användas vid nu pågående byggnader vid den närbelägna Waxholms fästning, eller ock försäljas. Enligt de upplysningar. Utskottet inhemtat, äro de vid Fredriksborg ännu befintliga byggnads-materialier ämnade att användas vid fullbordandet af Waxholms fästning; och då vid sådant förhållande det med motionen åsyftade ändamål vinnes, hemställer Utskottet, att densamma icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 10 Juli 1851. Auk. till Exp.-Utsk. d. 13 Juli 1851, kl. 11 f. m.