Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I allt fall har jag ansett lämpligaste utvägen till rättelse vara, alt Kongl. Maj:t täcktes genom Kongl. Kammarcollegium meddela nådig befallning derom, att Dess Befallningshafvande i sådan lid och ordning, sorn uti de åberopade författningarna finnes utstakad, ulan särskild anmodan eller påminnelse lör hvarje tillfälle, besörja om vidtagande af de i fråga varande åtgärderna, i sammanhang med hvad Kongl. Kungörelsen den 17 Juli 1847 innehåller om uppgörande af förslag till maximi och minimi belopp af arrendeafgifterna samt yttrande om varande arrendatorns eller dess hustrus och barns rätt att arrendet behålla; och om utfärdande af en sådan nådig befallning har jag till Kongl. Majrt den 23 November sisth år, aflåtit underdånig hemställan, hvaröfver Kongl. Maj:t behagat i Nåder infordra Kongl. Kammarcollegii underdåniga utlåtande. Ändtligen har jag, i fråga om Lagreformen, såsom redan här ofvan är nämndt, ansett mig böra fästa särskild uppmärksamhet på hvad vid sista riksdag , förelupit. Jag har dervid trott mig finna, all i den vigtiga del af denna samhällsangelägenhet, som varit af Kongl. Majrt till Rikets Ständers handläggning öfverlemnad, och som vid riksdagen icke gjort framsteg, anledning vore 62 fl. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse för ar 1848. alt befara furtsatt motgång, så framt ej saken från Regeringens sida annorlunda behandlades, än som hittills skett. Vid eftersinnande häraf hafva hos mig uppstått föreställningar, på hvilka jag funnit mig pligtig att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om Dess nådiga uppmärksamhet, och hvarom jag alltså den 2 sisth Januari aflåtit underdånig skrifvelse, hvars innehåll bordt bär upptagas. Då det mycket omtvistade Lagförslagets värde genom tidens händelser blifvit en opinionsfråga; har det ej kunnat undgå att dela det öde, som opinionens föremål af alia slag hafva gemensamt. Utan alt vara kändt, har detta förslag vunnit stort förtroende; och med lika liten kännedom kan samma förtroende förloras.
Densainma hade t. es. ej vågat att i likhet med socialdemokraterna upptaga kvinnans politiska jamnlilrhet på sitt program. Alla reformer den lyckats genomföra voro halfmesurer, hvnrined den proletnrislca kvinnan ej kunde ltita sig nöja. Dessa och dylika beskyllningar l~mnades emellertid ej obesvarade. Fröken Gripenberg gaf en vaclzer och vardig framstallning af förhållandena i Finland, diir kvinnor af arbetsklassen på eget initiativ anslutit sig till den ur de bildade kvinnornas midt ut gångna kvinnosaksföreningen. Liknande exempel frin den tyslra arbetarevärlden framdrogos afven af andra t d. Med mycket skarpsinne och slagfärdighet replikerade den unga juristen, fröken Anita Augspurg, motpartiets piståenden, pivisande ohtillbarheten och eu, sidigheten i det sociddemokratiska ikkidningssiittet, &amp; dant det blifvit frainställdt af b u Zetl~in. Det var dock isynnerhet inledarinnan af diskussionen, frii Schwcrin, som genom sin fina takt visste att gifl-a mijtet en afslutniiig, som trots de skarpa hugg, som fallit å ömse sidor, fråntog striden en del af dess bitterhet, och kom t. o. in. rnotsthdarne att eftertt erkiinna, att de blifvit hyggligt och viil bemötta. Hvad hon sade, det satt på hvillcet hon talade, skall ej lätt glömmas af de narvarande. Med allvar och mildhet, de vapen hvamed en kvinna alltid kommer längst, hemställde tal. till de närvarande socialisterna, hvad väl (le skulle sagt, om en kvinna ur det borgerliga l e r e t, som iitagit sig att hålla föredrag p % ett socialistmöte, begagnat sig af tillfallet för att slciläda socialdemokratien, ja att förebrå partiet dess omogenhet och brist p&amp; förstånd samt uppfordrat åhörmne att besöks en borgerlig kvinnokongress för att där bli upplysta om sanningen. PB SR satt hade fru Braun handlat. Tal.
Maj:ts och Rikets Kammar-Rätt; att stadgandet otn bötes*ansvar för dem, sora förfallolöst uteblifva från uppbördsstämmor, är uteslutet; och att eftergift eller lindring i Bevillningen blifvit, utom hvad förra författningen innehaller, förunnad Krono-Nybyggare, Torpare, sorn hafva fle3 ra barn, innevånarne i åtskillige Härader och Socknar i Kopparbergs Län, inbyggare af Elfdalens och Eryxdalens Finnskog i Carlstads, de inhyseshjon inom Kronobergs Län, som utgöra dagsverken till Landshöfdinge-bostäliet, brandskadade innevånare i Norrköping och Borås, samt. slutligen Skeppsredare, då fartyget legat under andra året ofrugtbart i hamn. Slutligen och då särskilde åtgärder äro nödige i och för denna författnings sättande i verket, anhålla Riksens Ständer i underdånighet, det täcktes E. K. M. 1 Nåder vidtaga de anstalter, som i sådant afseende tarfva» för dels den från Eders Kongl. Majrts och Rikets KammarCollegium till Eders Kongl. Majrts och Rikets Kammar-Rätt öfverflyttade pröfnings-rätten a£ de öfver Pröfnings-Committéernes beslut anförde Besvär, dels en, utan ali, eller ock för minsta möjliga, kostnad, skeende uppmätning af de till den inre skepps-farten gagnade skepp af fem svåra lästers drägtighet och derutöfver, hvilke förut ej varit denna skyldighet underkastade; dels Debet-Sedlarnes upprättande och utfärdande, i enlighet med det derföre författade formulaire, dels vederbörande Exsecutorers skyldighet, att, i uppgifné fall, låta utkräfva de efter denna Underdåniga Sbrifvelser. 101 författning utgående böter, samt de för missnöjes anförande i t! yl i k e fall meddelade föreskrifter, dels ock den Öfver-Stathållaren \ Stockholm, uppdragne rättighet, att, i händelse af förhinder, utse någon annan att i sitt ställe föra ordet. Riksens Ständer framhärda etc.
Har gods gått helt och hållet förloradt, utgöres skadans belopp af värdet, utrönt på sätt § 153 säger. § 155. Har gods blifvit skadadt, utgöres skadans belopp af skilnaden emellan godsets värde i oskadadt tillstånd, utrönt på sätt § 153 bestämmer, och dess värde i skadadt tillstånd, med afdrag af de i nämnde § mom. 3 omförmälda kostnader och umgälder samt tull och frakt. Sistnämnda värde utrönes genom uppskattning af sakkunnige män, utsedde på sätt i § 151 sägs. Har godset likväl, före uppgörande af dispachen (haveriräkningen) blifvit för såldt, anses dess försäljningspris, med de afdrag, föregående mom. stadgar, utgöra dess värde i skadadt tillstånd. § 156. Vid beräkning af den ersättning, som skall utgöras för gods, uppoffradt eller skadadt i gemensamt haveri, afdrages den skada, det lidit genom enskildt haveri löre, vid eller efter haveritillfället. 39 § 487. Förlust af frakt utgöres af det belopp, som, enligt fraktaftal, varit i frakt betingadt för gods, som i gemensamt haveri ersättes. Slutar resan i nödhamn, beräknas frakten efter de grunder, § 5 bestämmer. § 188. Skadan fördelas å fartyg, last och frakt, i förhållande till hvarderas värde. § 189. Fartyget deltager i gäldande af gemensamt haveri efter: 1. värdet, hvartill fartyget, när faran upphört, uppskattas af sakkunnige män, utsedde på sätt i § 151 sägs; och 2. värdet af den skada å fartyget och dess tillbehör, hvilken enligt § 152 beräknas till ersättning i gemensamt haveri. Faran upphör i den hamn, der fartyg och last skiljas åt, eller, om till tkadans botande nödhamn dessförinnan anlöpes, i denna. § 160.
Mörner förment vara för högt beräknade, enär Post-Verkets betydligaste utgifter äro beroende af en Utländsk Magts välbehag samt af cours-förhåt - Ståls-Utskottets Fetänkanden. 7*5 landen, som äro ombytlige, under det att sjelf* Va Inkomsterne inom-Biket äro ungefärligen lika alla år, så vida ej Post-Taxan forändras. Uti Vallört. Borgare-Ssandet hgr deremot Herr Fagelmark yttrat, atv; deyilinings-Utskottet torde föreslå en t il k r . > i Post-Taxan till 25 procent i afseende Imikes Posten; Hvadan Herr Fogelmark ansett Pust-medlen i proportion härefter böra ökas. Stats-Utskottet har vid dess afgifne Förslag i denna del *j underlåtit fästa billig uppmärksamhet å de betydliga omkostnader, som erfordras för Brefvexlingeujj öfver Eiseneur och Hamburg; Och Utskottet inser nogsamt att desse kunna blifva ännu drygare; Men, då sådant i Ministeriel väg synes kunna förekommas, finner Utskottet, i betraktande af den Inkomst» Post-medlen de sednare jme åren lemnat, och hvarom Förslaget upplyser, ingen anledning till nedsättning af den derutinnan påräknade Summa af 160,000 S:dr årligen. I anledning af Herr Fogelmarks ofvanberörde anmärkning, får Utskottet åberopa hvad i fråga om Tullmedlen blifvit anfördt, att nemligen Utskottets Förslag i alla dess puncter grundar sig på förutsättandet deraf, att nu gällande författningar icke undergå förändring, som nödvändigt mäste föranleda till andra Resultater. o t > Atskillige Ledamöter inom de Bespective Biks-Ståndeu hafva ansett äfven Charta-Sigillattz* medlen för högt uptagne, då deruti föreslagits, en tillökning af 100,000. B:dr emot hvad uti <*.816 års Riks-Stat är påräknatjtj Till stöd för 714 Stais-Utskottets
Göra om det kan jag inte — och sedan? » » Tänk inte på det nu. Min man och jag ha talats vid och tänkt ut det så bra. Blif nu bara snart frisk och håll modet uppe. » Den unga fruns blickar föllo i detsamma på bädden bredvid, hvarifrån tvänne mörka, feberaktigt glänsande ögon blickade henne till mötes. Dessa ögon hade hon sett förut — men hvar? Hon kunde ej erinra sig det, och det såg ut, som om den sjuka äfven letat i sitt minne. Det stod blommor på bordet — en liten bukett från blomstermissionen — och därbredvid några böcker. Den spetskantade nattröjan med sin nervikta krage, de hvita, barnlikt små händerna, det glänsande slätkammade håret och den finlemmade gestalten, allt talade om att hennes smak, vanor och fordringar på lifvet betydligt skilde sig från hennes olyckskamraters. Hvad som äfven syntes vid första ögonkastet var att hon var en af dem, som ej kunna slå sig fram i världen. » Ligger fröken här? » Nu mindes den unga frun fullkomligt, att hon sett den sjuka för ett par år sedan vid en liten badort, där hon läst med två minderåriga barn i en familj, som bodde på platsen året om. » Är det inte fru Holt? » » Jo visst! Och nu minns jag fröken mycket väl, fröken var klen redan då! » » Ja — och klenare blef jag därute. Skärgården är nog härlig om sommaren, men jag trodde aldrig vintern skulle få ett slut! Jag bara frös och frös, och de andra som voro starka, friska och vana vid luften, gjorde narr af - mig. Det var en svår tid — men sommaren! ' » Det drog ett skimmer af lycka öfver det tärda ansiktet, med dess rörande uttryck af godhet och hjälplöshet. Det var som hade en tafla rullats upp, medan fru Holt erinrade sig dag för dag af denna sommar, då hon firat sin smekmånad ute vid hafsbrynet. Den unga flickan hade alltid gått ensam, aldrig med den andra ungdomen, som fann henne för gammal — hon var nämligen öfver tjugu år. gång Litet hvar började göra sig lustig öfver denne malätne Don Quijote som funnit en Dulcinea, hos hvilken ingen annan såg något tilldragande.
R:dr eller den summa BorgareStåndet föreslagit, vore nog.högt, emedan det innefattar varans hela värde; utan anser snarare 75 procent, såsom Grefve von Fersen hemställt, vara lämpligast. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken gjorde proposition till bifall å Utskottets förslag till utförseltull å tackjern. Ropades starka Nej, blandade med Ja. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln biföll, att utförseltulten på tackjern må bestämmas till ”5 procent af tullvärdet. Ropades starka Ja, jemte några Nej. Den 3o October e. m. I anledning hvaraf Hans Excellence förila rade, att som, efter hvad Hans Excellence tyckt sig linna, Ja öfverrösta! Nej, Ridderskapet och Adeln således bifallit den sist framställde propositionen. Ilöglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan half till 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Fredagen d. 3o October 1839. Plenum klockan half Lill 6 Eftermiddagen, Fortsattes pröfningen afBevillningsUtskoltels ej mindre den i5 sistlidne Maji under N:o 27 afgifne, och den 9 derpåföljde Junii e. m. på hordet lagde Betänkande, angående Stora SjölullsBevillningen; än ock den 28 sistlidne Augusti under IST:o 44 meddeldte, och den 17 derpåföljde September på bordet lagde, Utlåtande, öfver de vid. berörde Betänkande gjorde anmärkningar. Angående den speciella Tullhestämmelsen i Taxan. Vid nedannämnde artiklar ägde discussion rum. 448 Den 3o October e. m. Kläde. Friherre ÅkerhjelmGustaf Fredrik: För min del finnér jag den föreslagna skyddstullen å kläde nog låg såsom medeltull; och skulle önska, att den bestämdes till 5o procent. Jag grundar detta mitt yrkande på kännedomen derom, att kläden i England, Frankrike och Tyskland fås för så godt pris, att vår klädestillverkning inom landet svårligen kan anses skyddad med mindre tull.
M. täckes fastställa elt lämpligt sätt för afskaifandet af accorder till Landshöfdingesysslor. II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förnyade sin nyss gjorda proposition till återremiss af Oecon.Utsk:s utlåtande N:o 7. Bifölls. Efter förnyad föredragning biföllos Expedit.Utsk:s d. 2 dennes på bordet lagda memorial: ]ST:o 5. ang:de ökadt cancellibiträde för Utskottet; N:o 6. ang:de anslag i och för correcturläsning m. m. Upplästes och lades på bordet K. M:s af IlofCancelleren denna dag aflemnade 1:0 Nåd. Propos. till R. St. af d. 1 sisth Mars, ang:de ändring af 8, 9 och 10 §§. samt förklaring af 2 §.117 Cap. Skrifvelse till R. St. af d. 25 sisth Mars, ang:de tillökning af lånbidraget till Manufactur-Discontfonden. Gr. Cronhjelm, Otto Äng., uppläste följande: Med stöd af 56 §. ltiksd.Ordn., som tillåter Riksdagsman att, i anledning af under Riksdagen inträffande händelser eller redan upptagna ärenden, framställa nya motioner, går jag att, uti ett för vår handel och vår sjöfart högst vigtigt ämne, begagna denna min rätt. Under motionstiden erfor jag, att en aktad representant af BorgareSt., Hr Waern, hade väckt motion om undersökning och reglering af den till stapelstäderna utgående Tolag. Jag ämnade då, när betänkande i anledning af denna motion hos R o. Ad förekom, yttra mina åsigter af ämnet och söka tillvägabringa den förändring och de beslut, som ovilkorligen måste förr eller sednai-e äga rum, om ej ett laglöshetstillstånd i denna de! och ett laglöshetstillstånd i en beskattningsfråga skulle fortfara uti ett lagbundet samhälle och hos ett folk, som är månt om helgden af sin urgamla rätt att sig sjelf beskatta. Jag ansåg denna sak så mycket vigtigare, som 60 §.
Premie-hingstarne inom Malmöhus och Kristianstads län, hvilka på vanligt sätt undergått mönstring af t. f. Chefen vid Flyinge stuteri, utgjorde fortfarande 14 stycken, deraf 7 nya under året inmönstrats. Inrättningens hos Kongl. Kammar-rätten med anmärkningar granskade räkenskap upptager inkomster och utgifter på följande sätt: § 2 Vid anställd inventering befunnos säkerhetshandlingarna i behörig ordning. Ottenby stuteri. Debet. Balans från år 1860: Uppbörd: Försäijningsmedel för kreatur, spanmål m. m. Balans till år 1862: Balans från år 1860: Utgifter: Aflöning och arfvoden 17,129: 62. Reseoch traktamentspenningar 99: 41. Transportoch underhållskostnad för landtbeskällare 796: 51. Inköp af spanrnål, proviant m. m 10,870: 2, Dito af inventarier och förbrukningspersedlar 2,971: 51. Balans till år 1862: Antalet hästar, sorn vid årets ingång utgjorde 184 stycken, ökades med ett från England inköpt och 44 vid Stuteriet födda föl samt en från Flyinge aflemnad hingst, hvaremot under året 25 hästar blifvit försålda, 1 störtat samt 3 för ålderdom måst dödas. Behållningen vid årets slut utgjorde 201 stycken, deraf 10 beskällare, 51 moderston, 7 arbetshästar samt 133 unghästar och föl. Helsotillståndet hade varit ovanligt, godt; och endast ett sto, som under fölning störtat, hade för Stuteriet gått förloradt. § 2. För de försålda 25 hästarne hade betalts tillsammans 13,472 R:dr eller i medeltal 539 R:dr för hvarje häst. Högsta priset för försåld häst utgjorde 1,000 R:dr och lägsta 300 R:dr. § 3.
Inrättningens underhållskostnad för samma år, efter afdrag af den Inrättningen tillflutna inkomst af gossarnes arbeten i Skrädderi, Skomakeri, Korgbindning m. m., till 14,878 R:dr u öre, som fördelad på gossarnes medeltal, 64, visar en utgift af 231 R:dr 2G öre för hvarje. I öfrigt har tillfällig vård genom Stads-Nämndens föranstaltande blifvit inom församlingarne beredd för de barn, som deraf funnits i behof, och hvarför sammanräknade kostnaden nästlidne år, enligt församlingarnes fattigvårdsräkenskaper, uppgick till icke mindre än 21,810 R:dr 70 öre. Då högsta antalet af sålunda inom församlingarne nämnda år vårdade barn utgjorde 967, blifver fattigvårdens utgift för hvart och ett af dessa barn alltså 22 R:dr 50 öre. Det länge insedda och erkända behofvet af en ändamålsenlig reglering af hufvudstadens fattigförsörjningsanstalter har omsider blifvit afhjelpt, sedan, jemte den förutvarande Arbetsoch Försörjnings-Inrättningen å Södermalm, äfven en ny Försörjnings-Inrättning i förening med arbetshus blifvit uppförd å Kungsholmen för Storkyrko, Klara, Jakobs och Johannis, Kungsholms, Ladugårdslands och Adolf Fredriks församlingar, hvilkas särskilda försörjnings-anstalter deremot upphört. Den Södra Arbetsoch Försörjnings-Inrättningen är, såsom i Öfver-Ståthållare-Embetets senaste femårsberättelse i underdånighet uppgifves, afsedd att emottaga 450 arbetshjon och 150 försörjningshjon från Maria och Catharina församlingar.
Och i följd deraf, föreslagit några ändringar emot hvad af Committerade var frarnståidt I den af Grefve Mörner nu gjorde' anmärkning instämmer jag för öfrigt, emedan Utskottets Betänkande icke upptager huru det skall förhålla sig med innehafvare af såkallade förtroende-}jenster; och då det år af vigt, att äfven detta blifver nen 12 Maji e. m. bestämdt uttryckt, förenar jag mig ock i begå, rån, om återremiss. Herr von Hartmansdorff, August’. I Utskottets Betänkande står omtaiadt, såsom ett förslag af Cornitcen, att innehafvare af förtroendesErnheten icke skulle deltaga uti Pensionslnrättningen för civila Emhetsmån, förmodeligen på den grund, att till sådane Embeten kunna omedelbart komma personer som ej förut varit i civil våg anställde, och som följakteligen icke öt Cassan lemnat några föregående bidrag. Eu annan orsak torde vara den, att dessa Embetsmin kunna godtydligt afsåttas och att således förlust kan uppkomma för dem, om de oförmodadt skiljas vid Embetet, eller för Cassan, om hon skulle görn återbetalning af deras redan emottagna bidrag. Men som 35 §. RegeringsFormen uppräknar äfven ringare Embetsmån, såsom de der åro anställde vid Konungens Cabinett och de Utrikes Beskickningarne, så tror jag, att denna föreskrift är desto mera obillig, som de godtyckligt afsåttliga bäst behöfva någon säkerhet om pension, att stadgandet synes äfven vara nödigt, emedan ett sådant entledigande sällan lärer komma ifråga. Jag vet åtminstone intet exempel derpå efter vår nuvarande Stats-författnings antagande-; och man bör hoppas att sådane händelser alltid skola blifva sålsynta. För öfrigt tror jag det höra till de Reglementariske föreskriiterne att bestämma huru med beräkningen af bidrag från förtroendes, Embetsmån bör förhållas ej mindre ån för dem, som ur Militairen eller Hofvet insättas i hög ro Ven 12 Maji J. m, civila Embeten. För dessas skull, böra väl icke alla utestängas.
Förmodligen är meningen, att äfven der valkretsarne skola bestämmas så, att hvarje valkrets skall utse en ledamot till den öfre och en lill den nedre kammaren, d. v. s. landet delas i 20 valkretsar. Då är klart, att 3:ne kretsar måste sända ledamöter endast till den öfre kammaren; alldenstund det blott skulle vara 17 ledamöter till den nedre, men 23 till den öfre kammaren. Hvilka skulle desse 3:ne kretsar vara? skulle de bestämmas genom lottkastning? — Lärarepersonalen inom riket skulle lemna 4 representanter. Huru skulle dermed tillgå ? Skulle hela personalen delas i 4 lika hopar? efter hvilken grund? hvar skulle valen ske? — Comministrarne skulle likaledes lemna 4 representanter. Skulle då på samma sätt hela landets comministerpersonal indelas i 4 classer ? samma svårigheter, och samma obestämdhet 1 — Utsk. har också, liksom i känslan af sin oförmåga att reda sig ur villervallan, undanskjutit lösningen af alla dessa frågor och ganska laconisk sagt, att dermed får bero tills framdeles. Detta förefaller mig verkligen, som historien om den resande, hvilken bland märkvärdigheter från de länder han besökt, omtalade den besynnerligheten, alt uti ett visst land voro bien så stora som våra gäss, men bikuporna ej större än vanligt, och på tillfrågan huru de då betedde sig för att komma in, helt naivt svarade: det få de se sig om. Men detta sätt att behandla vigtiga frågor tillfredsställer åtminstone icke mig. Må man nedstiga i sitt ämne; må man, till min och andras upplysning, klart och bestämdt uppgifva hvad man menar, i fall man sjelf vet det, och åtminstone intilldess uppskjuta sjelfberömmet om den lätta verkställbarheten af sina förslag. Hr von Hartmansdorff har så8 H. 25 194 Den 12 Mars f. m. sora en förtjenst hos Utsk:s förslag oell såsom ett klander emöt det nn föredragna förslaget till K. o. Ad:s gemensamma tanka, anfört, attkamrarne icke torde vara så karakters-skilda, alt de utgjorde uttryck af olika opinioner, ulan att meningsslriden borde i stället förläggas inom sjelfva kamrarne.
På Pfingstweide, där Goethe såg herdarna vid brunnen under de stora lindarna, är nu en elegant stadsdel. Sådana hafva äfven vuxit upp där fadern hade sin äng med fruktträden och sitt vinberg, ställen där barnen – isynnerhet vid skördetiden – tillbragte glada dagar hvilka fylldes af drufvor och jubel, liksom sedan natten af raketer! Inne i staden saknade Goethehaus en trädgård; där fanns endast en gård med en vacker brunn, som ännu är kvar, och en hasselbuske. Men Goethes morfar hade en härlig trädgård, som var barnens paradis, med massor af blommor, bärbuskar och fruktträd. Och här i morföräldrarnas hem njöt den lille Wolfgang icke endast af all den ömhet, hvilken omgaf honom som det äldsta barnbarnet, utan äfven af den värdighetens glans, som omstrålade morfadern, der Stadtschultheiss Textor. Senare blef den kultiverade naturen ej nog för gossen, som då sökte ensamheten i omnejdens djupaste skogar eller glidande på flodens vatten. Redan som helt liten sällskapade han helst med sig själf eller med de vuxna, mera sällan med jämnåriga. Han hade en tidig och medveten värdighet i sin hållning; och när hans mor frågade honom hvarför han gick så rak – öfver hvilket andra gossar ofta skämtade – svarade han: Med detta bara börjar jag – småningom kommer jag att skilja mig från andra på andra sätt Han klädde ofta om sig ett par gånger om dagen med stor omsorg i fråga om renlighet och prydlighet och, liksom han skickade sig i sällskapsrummen som en vuxen, lyssnade han äfven med det djupaste intresse till de vuxnas samtal i juridiska och politiska, litterära och konstnärliga ämnen. Hans far hade tidigt upptäckt de sällsynta anlag, han klokt och planmässigt – ehuru pedantiskt – utvecklade. Men äfven alla husets vänner förvånades snart öfver denna vetgirighet, detta oerhörda minne, denna snabba uppfattning. Sitt verklighetssinne utvecklade gossen framför allt under besök med fadern i atelierer och verkstäder. Hos guldsmeden fick han veta ädelstenars värde; hos målaren färgers tillblandning, hos kopparstickaren huru radernålen föres.