Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hemställer till Hr Rosenblad, om det kan vara skäl att fördyra en vara, som är oundvikligen nödvändig, helst dä följden skulle blifva, att den fördyras på dubbelt sätt, först genom tullen och sedan genom den inkomst derutöfver, som apolhekarne skola uppbära. Hr Rosenblad: Det har varit en comité satt, som tagit noga kännedom om dessa förhållanden. Dervid har blifvit upplyst, alt sedan läkarne lyckligtvis numera föreskrifva medikamenter i vida mindre dosis, blir naturligtvis också priset för consumenterna mindre; och då dessutom apotheksvaror kosta hälften mindre i Stockholm än t. ex. i Köpenhamn, så ser jag ingen betänklighet vid att antaga inbjudningen. Uppå härefter framställd propos. förklarade R. o. Ad. sig vidblifva sitt förut om tullfrihet å ifrågavar. artikel fattade beslut och godkändes voter:s-propos:n N:o 7. 12:te punkten, ang:de utförselstullen a artikeln ”Ekbark.” R. o. Ad. vidltlef sitt förut i ämnet fattade beslut och godkände voter:s-propos:n N:o 8. 13:de punkten, ang:de utförselstullen ä den under artikeln ”Ben” upptagna rubriken ”undra slag, oarbetade” II. o. Ad. godkände den i denna punkt föreslagna voter:spropos. N:o 9. 14:de punkten, ang.-dc förtullningen af artikeln ”Bilder, andra slag.” Hr von Hartmansdorff: Jag hemställer, att R. o. Ad. måtte förena sig med de öfriga Stånden, hvarigenom denna volenspropos. förfaller. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade instämma i de öfriga RiksSlms i afseende på denna artikel fattade beslut, hvarigenom 10:de voter:s-propos-.n kommc att förfalla. Ropades ja och nej. Fl. Ex. Hr Gr. o.
Skall utminuteraren och utskänkaren ända till dess nästa TexensKomité sammanträder — hvilket kan dröja ett helt år — icke veta hvad han skall betala. Jag tror att man härigenom åstadkommer en oordning och en osäkerhet, hvarifrån man icke kan på annat sätt reda sig, än att man åt K. M:ls Bef:de öfverlemnar att, vid tillslåndsresolutions meddelande, för första året bestämma det kannetal, hvarefter den, som erhållit resolutionen, skall skatta. Inlägger man icke en sådan redaktion uti §:n, torde densamma blifva rent af orimlig. Ilr von Troil: Åtskilliga anmärkn:r hafva blifvit framställda emot det af Hr Braunerhjelm framlagda förslag lill redaktion af den §, sorn skall ersätta den 15:de. Hvad först beträffar ansökningarnes öfverlemnande af kyrkoherden, har sådant, på grund af den redaktion af 13:de §:n, som uti sista plenum antogs, synts för dem, som upgjorl nu ifrågavar:de förslag, vara lämpligare, men jag skulle ingenting hafva deremot, att socknenämnden, i stället för kyrkoherden, öfverlemnade dessa handlingar. Jag anser dock, att, då handlingarna skola från sockennämnden till kyrkoherden öfverlemnas, hade det varit skäl, att här sådant föreslå, men skulle det möta något motstånd, tror jag visst icke att en sådan förändring skulle i sjelfva verket något betyda. Beträffande Frih. Haabs anraärkn. att möjligen 5 ä 6 personer skulle anhålla om krogrättighet, får jag fästa uppmärksamhet deruppå, att, då jag undantager en eller annan socken, som möjligen gränsar lill en större stad, det icke torde finnas många socknar uti Sverige, sorn, gästgifvaregårdarne oberäknade, hafva mer än ett utskänkningsställe; ja jag tror, att de flesta af dem icke hafva något utskänkningsställe, förutom de å gästgifvaregårdarne. Då således icke mer än en krog kan komma i fråga, så, äfven om 5 eller 6 ansökningar ingifvas, kan Taxer:s-Komitéen, enligt min tanka, derutaf icke taga sig anledning förmoda, alt lika många krogar skola blifva inrättade.
Efter genomgången lärotid hos henne, for Selma Jacobsson utomlands och stadgade genom ytterligare studier, först i Wien på Adéles KOMMISSIONARER BYRÅ OCH E X P E D I T I O N: Selma Jacobsson besatt en, till och med för kvinnor mindre vanlig ihärdighet och arbetsförmåga, och detta, i förening m e d hennes städse vakna och intelligenta ande, gjorde, att hon i sin yrkesutöfning var stadd i utveckling till det sista. Om intelligens, men också o m hennes sympatiska väsen som människa, vittnar det porS. Jacobsson 12:TE ÅRG. JACOBSSONS ATELIER. ETT SVENSKT KVINNLIGA LANDSKAP. ÖRTAGÅRDSMÄSTARE. A LLTJÄMT jag ser det för mitt tjusta öga: i solens glöd, i stjärnors milda ljus, när. sommarn står i blom, när vintrar snöga och aftonbrasan flammar inomhus. Du kära nejd, jag hälsar dina marker, som flitigt ristas under odlarns plog! Jag suset hör från dina svala parker, jag känner doften från din mörka skog. Och dina många hem — af rös och backar till hälften skymda — kan jag sc som förr och bin i kupor invid stugudörr. Jag älskar allt, som lefver där och andas, jag älskar språket, visans melodi, blandas i hvarje bris, som susar mig förbi! T y denna trakt af skogar, fält och byar, den är en del utaf det lilla land, som fredligt lefver under nordens skyar från Lapplands fjällbygd och till Skånes strand. För oss det låter sina skördar vagga, för oss det sjunger på sitt tungomål — för oss det låter sina älfvar fragga, åt oss det räcker sina klippors stål. Men hand på hjärtat! — älska vi den jorden så helt, så varmt som hemmet älskas m å? Är hvarje tufva där oss dyrbar vorden, och hvarje sorg — är den vår sorg också? De glädjens blomster, som i ljuset glöda, är det vår ans, som danat deras prakt? Ha vi med kärlek gett vår bästa möda, när vi ha vägat uti oröjd trakt?
A. io7. •— N:o g7. öfver väckt motion, om skyldighet för svarande part, som erlägger vad emot UnderDomstols beslut, att, inom fjorton dagar derefter, sin vederpart härom underrätta. X. B. 3g7. XI. 112. XII. A. io7. — N:o g8. öfvei^RiksdagsFullmägtigen ifrån Stockholms Län Nils Insulins motion, om inrättande af FörlikningsDomstolar. X. 13. 3g7. XI. 112. XII. A. 107. — N:o gg. öfver Herr Lars Hjertås motion, angående offentlighet vid UnderDomstolar och PoliceKamrar. X. B. 3g7. XI. 112. XII. A. io7. E. 266. — N:o 100. öfver Herr Carl Svedenborgs motion, det ingen må vara berättigad, att vid HäradsRätt något ärende an - ( i3. } mala, sedan de af Domaren vid Tingets början bestämda Rättegångsdagar äro förflutne. X. B. 397. XI» 112. XII. A. 107.
Planscherna Iiafva spridts på så sätt att med tidningen a I d u n ~ för den 13 februari kringsandts 21,000 ex.; af de återstående 1000 ex. 2 ex. skickats till hvart och ett af föreningens ombud i landsorten och 1 ex. till Ilvarje föreningsmedlem. En del af de återstående ex. hafva depoterats &amp; Fredrika-Bremer-Förbundets byrå, och genom annons E .Dagnys har tillkännagiivits, att de af tidskriftens prenumeranter, soni önska få föreningens plansch sig tillsänd, kunna mot erlaggande af postafgiften, 4 öre, erhålla densamma genom förbundets byrh. Våra modeller h a k a under året fortfarande funnits till påseende hos fröknarna Olsson, Blasieholmstorg 14, och har hos dem förs alt^ under året ej mindre an mellan 7 och 800 st. mönster, samt utiörts ett stort antal beställningar efter våra modeller. Vidare har firman K. Lundberg, Storkyrkobrinken, anmält, att den föi-fardigar sina små- barnsufstyrslar enligt vara modeller. Vara modeller h a h a under det gangna h e t varit utst-da i flere af Sveriges stader, sasom i Malmö, Göteborg, Karlskrona. Afven i Kö- prmhamn utstaldes under sommaren vid dervarande skolmöte samtliga våra modeller och rönte synnerlig uppmärksamhet, fotografier af dem togos och de lades till grund för de reformer i klädedragten, som Dansk Kvindesamfund nu söker genomföra i Danmark. Afven från Finland har upprepade gånger visats stort intresse för \ - åra strafvanden, många af viira modeller ha kopierats och der vunnit användning. Sågra nya modeller har styrelsen med så mycket mera skal ej ansett sig böra utarbeta, då de redan befintliga i allt hufwdsakligt visat sig vara synnerligen praktiska. Hvad sarskildt ytterkläder angår, anser såsom förut styrelsen dem ej egentligen ligga inom föreningens arbetsområde, underkastade modeis vexlingar som de gro. Af Fredrika-Bremer-Förbundet har dock begärts en modell till en vid trädgårdsarbete lämplig dragt för kvinnor. Yen på grund af den
Direeteurerne, oin bvillen eller bvilla en sällan anmälan slett, under tilltal inkör 8vea llok-Rätt, oell akbälle sig »lenne eller desse ak Oireeteurerne kran utökningen ak Direeteurs - befattningen, kran »let anmärlningen ak Lanco-Rullmägtige eller Revisorerna slett, intill dess »len tilltalade blifvit genoin laga lraktvunnen Dorn friland. §- 3- nkr ^/rr>?n»rrrg^ek^-bag6n /or Rrrnco-bb//rrrä'gkrge. Leträdes Rullmägtig att ak försummelse eller egennytta liakva underlåtit, ökverslridit eller akvilit lkrän »le köreslrikter sorn Råneo - Dtslottet eller Revisorer, enligt 72 §. Regerings-Rormen oell 70 §. Rilsdags-Ordningen ineilöelat, eller i gällande Lanco-Ordningar till bestämd :itlv<Ina»I stadgade gro, ina mälet genast Iros Rilsens 8tänders kustitiss-Om budsinan anin slas, bvall<'n äligger, att detsanilna sl^ndsamt Ros Konungens oell Rilets 8vea Dok-Rätt al laga. 8lulle, ekter anställd laga undersölning, »len anllagade bebnnas brottslig, kalles lian, utom i cle kail elen na bag serslildt Dtlätande, K:o l8. 28Z gikver, till ansvar oeb ersättning ekter omständigbeterne, enligt i8:»le Oajiitlet llanclels - Lallen, samt §.
Vimlande af fyndiga anspelningar på den senaste tidens, ja, de sista dagarnes större eller mindre » begivenbeder » och därtill kryddadt med kvicka kupletter — också dessa på allt vis ä jour — är styckets framgång lika förklarlig som angenäm att konstatera. I väsentlig mån beror denna naturligtvis af utförandet, som var alltigenom godt. Den lefnadslustiga trion: litteratören, musikern och målaren hade funnit ypperliga representanter i hrr Rönnblad, Hagman och Änder. Hr Lundahl gjorde ock en rätt rolig typ af klädmäklaren och affischö- ren, f. d. koristen Pettersson, ehuru vi anse att den ovanligt tacksamma rollen med fördel kunnat än starkare färgläggas, utan att prestationen därför behöft slå öfver. Lifvet är icke så fattigt på original, som det blifvit en chargon att påstå, blott man vill hålla ögonen öppna. — Nämna v i vidare teaterdirektörsfamiljen Flaxén,. där föräldraparet drastiskt tolkades af hr Varberg o c h fru Lindström och dottern Adéle med täckt behag af fröken Sundqvist, så ha vi upptagit de förnämligare rollerna. Den nätta lilla buffaoperetten » Gräshoppan och Myran » med Barbiers graciösa musik gafs som förpjäs och var väl ägnad att lyckligt komplettera programmet samt gaf fru Cederberg tillfälle att visa ett nytt prof på sin förmåga af god karaktäristik i Myrans roll liksom fröken Ekström att i Gräs hoppans utväckla en sprittande liflighet ocb en fin nyanseringskonst. Den rätta. Berättelse från landsbygden a f Fanny Chrysander. Prisbelönad vid Iduns stora täfling. (Forts.) agen efter ropade häradsdomaren Ingeborg in i sin kammare, och när hon inkommit, gick han hastigt fram och tillbaka o c h frågade i förargad ton: » Vet du, hvarför Nils vill flytta? » Ingeborg ryckte till, och hennes läppar öppnades ett par gånger, innan hon kunde få fram ett kort: » Nej I » » Nej det förstås, men något fel måste det vara, efter som han så här säjer opp sej i otid.
S. D. Då nu å nyo föredrogs Bevillningsutskottets Memorial N:o 5i, i anledning af Presteoch BorgareStåndens Remisser, rö Bihang till R. St. Prof. 3»dje Sami. t* IP Trot. Utrfr, $ Ifov. i8-s&> rände de af delta Utskott framställde Voteringspropositioner om Tullbevillningens utgörande, fann Borgare-Ståndet under åberopande af sitt den if\ sistl. Oetober fattade Beslut desto större skäl att dervid förblifva, sora,hvad den ifrugakomne Sjunde YoteringsPropositionen be t rallar, icke allenast 7i §. Regeringsformen och 3i §. Riksdagsordningen uttryckligen bestämma den af Ståndet yrkade rättighet till omröstning i Förstärkta Stats-Utskoltet öfver hvarje del af Tull-Tariffen, hvaruti Ståndet fattat olika Beslut emot de öfrige Riks-Stånden, titan ock 54 §■ Riksdags-Ordningen hvilken Utskottet lärer i det sednaste Memorialet hafva velat åberopa, (ehuru i stället uppgifvas 54 §• Reger i ngs-F orm en j) långt ifrån att vederlägga Borgare-Ståndets tanka, tvärtom lemnär för den samma ett ytterligare stöd, derest någon ledning för den närvarande frågans bedömmande kunde af nämnde §. hemtas; Och skulle delta allt na meddelas de öfyige Riks-Stånden, af hvilkas aktning för grundlagens helgd, Borgare-Ståndet gör sig . förvissadt, om deras instämmande i hvad Borgare-Ståndet uti denna flaga beslutit. Men för öfrigt gillades den af Utskottet nu uppgjorda Volerings-Proposition, rörande Myntslaget för Tullafgifternes beräknande. P.fot, Utdr. d, 3 K tv. isis-. II S. D.
Befälets ställning vid ett af de gamla InfanteriRegementerne af indeldta Armeen har alltsedan nya organisationen i allmänhet varit, att sedan de ofvanuppräknade indragningar blifvit verkställde, skulle i Öfverste, 3 Regementsofficerare, 36 CompagnieOlficerare , i RegementsQvartermästare och 3 Adjutanter, summa 44 Officerare och 63 Underofficerare, aflönas med samma anslag, Carl XI:te lemnade för a Regementsofficerare, a4 CompagniOflicerare, i RegementsQvartermästare, summa 27 Officerare samt 4o Underofficerare. Det enda anslag, som hittills blifvit lemnadt för det ökade Befälet, är r,6oo R:dr på hvarje Regemente; ty de anslagne Rotelönerne äro en minskning uti Armeens effective styrka, och befinnas i närvarande ögonblick endast 3:ne Capitainer och RegementsQvartermästaren. vara i åtnjutande af de löner 1696 års Stat Den 21 Maji f. na. ioi upptager; alla öfriga, från Öfversten till yngsta Fändriken, tjena för löner, som varit bestämda för en lägre grad. Verkan har ej uteblifvit, och Befälets ställning är verkligen sådan, att den förtjenar Rikets Ständers behjertande. Vill man nu, för sanningens skull, afdraga räntorne å accorderne och andra afdrag, blifver den egentliga lönen så ringa, att man ej gör sig ett begrepp derom, utan att närmare känna förhållandet. Detta förhållande har föranledt till Kgl. Maj:ts Nådiga Proposition, att indelningar och boställen, med några undantag för hvarje Regemente, skulle indragas till StatsVerket, och Armeens Befäl blifva aflöndt contant.
Att de anmärkningar, hvartill Utskottet sålunda funnit sig föranlåtet, väl icke torde i afseende på de åtgärder, som redan kommit till verkställighet, leda till nå got egentligt resultat, har ej undfallit Utskottets uppmärksamhet; men Utskottet har likväl ansett det vara af vigt att meddela Rikets Ständer kännedom om det sätt, hvarpå frågan om nationalmusei-byggnaden från början blifvit behandlad; och om ej någon annan fördel dermed vinnes, så innefattas åtminstone häruti en för framtiden 24 Stats-Utskottets Utlåtande M 180. gagnande erfarenhet om vådan deraf, att medel af Rikets Ständer anvisas til! allmänna företag, utan att deras omfång och beskaffenhet blifvit genom noggranna föreskrifter strängt begränsade och bestämda. — Till försvar för de klandrade åtgärderna har emellertid under ärendets handläggning hos Utskottet bland annat blifvit anfördt, att genom det gedigna och storartade byggnadssätt, hvarför nationalmusei-byggnaden utmärkte sig, skulle Byggnads-chefen, om ock sådant nu ej erkändes, förvärfva sig ett ärofullt minne hos efterkommande, — en åsigt, som Utskottet hvarken vill godkänna eller bestrida. Hvad nu angår frågan om nationalmusei-byggnadens fortsättande och beloppet af derför erforderliga medel, har Utskottet, utan att förbise angelägenheten deraf att byggnads-arbetet må utan uppehåll fortgå, emellertid icke funnit omständigheterna påkalla anvisandet vid detta riksmöte af hela det belopp, Kongl. Majit enligt Byggnads-chefens framställning för ändamålet äskat. Då nemligen, såsom Öfver-Intendentsembetets omförmälde trenne tjenstemän, i afseende på kostnaderna för byggnadens ornering och de öfriga utgifter, som ej tillhöra sjelfva byggnads-arbetet anmärkt, något beslut ännu icke är fattadt om beskaffenheten af dessa arbeten, hvilka till skala och kostnad kunna på det mest olika sätt utföras, kan det, enligt Utskottets tanke, ingalunda vara lämpligt, att anslagsmedel beviljas för denna del af arbetet, innan fullständigt förslag i detta hänseende blifvit uppgjordt och understäldt Rikets Ständers pröfning.
Formens 90 och Riksdags-Ordningens 29 §. §. hafva blifvit åberopade såsom gemensamt bestämmande det fattade Beslutet. Jag frågar: Om dessa båda §. §. kunna gemensamt bestämma någon åtgärd? Riksdagsordningens 29 lika lydande med Regerings-j 14 Den 2 Februarii. Formens 107 §. innehåller ett stadgande för en helt speciel Casus och kan ej på någon annan lämpas. Detta fall är om frågor rörande StatsRåds Ledamöters ansvarighet skulle komma att af Riksens Ständer afgöras. ”Under Riksens Ständers Öfverläggningar om sadana frågor, heter det, äfvensom i Constitutions Utskottets Yttranden, skola icke Konungens Beslut i Mål, som röra enskilda Personers eller Corporaiioners rättigheter och angelägenheter kunna ens näconas, ännu mindre någon Riksens Ständers Pröfning underställas. Anledningen till detta stadgande, som i detta fall begränsar talfriheten, finner man i Regerings Formens 3 §. der det heter: ”Konungens Majestät skall hållas i Helgd och Vördnad; Hans gerningar vare mot allt atai fredade.” Lagstiftaren har nemligen förutsett, ätt under öfverläggningen innom ett Riks Stånd, huruvida Ståndet, såsom orden lydai, ”finnér Rikets väl kräfva att hos Konungen skrifteligen anmäla sin önskan, att Konungen ville ur Stats-Rådet eller från Embetet skilja den elier dem , mot hvilka anmärkning blifvit gjord,” sinnena skulle kunna häftigare, än under andra mindre vigtiga öfverläggningar, uppröras, och på det under en sådan sinnesstämning ingen måtte kunna förledas att förgå sig emot Regerings-Formens 3 §., blef det förbjuc. it, att under öfvevläggninaar om sådana frågor, ens nämna Konungens Beslut. Hade Lagstiftaren hafvit för afsigt, att Konungens Beslut i allmänhet icke skulle ens få nämnas vid Motioner och under Discussioner; hade han velat s att Personers ellet Corporationers rättigheter och Den 2 Fehruarli.
Jag menade att jag inte har några riktiga förtroliga vänner nu, någon som jag kan känna mig dragen till, som man gör ibland.» »Har du haft någon sådan vän? »Ja.» Det kom ett vekt och hemlighetsfullt leende i hans ansigte, en inåtvänd, tankfull blick, som när man tänker tillbaka på lycka och sol. »Berätta mig det», sade hon som när ett barn ber om ett äfventyr eller en saga. Hon kände denna den nyvaknade kärlekens omåttliga begär efter att få, – att rå om, utan att något skall kunna snillas undan. Han tog ett bloss på sin cigarr. »Det var nästan mer än vanlig vänskap», sade han, »jag tror att det för mig motsvarade hvad det första tycket är för andra pojkar. Det är så underligt nu att minnas det. Vet du, så tjugosex år jag är, håller jag på att få tårar i ögonen bara jag tänker på den tiden. Vi voro kamrater i småskolan, han och jag, vi voro knäkamrater i storskolan också, strax jag kom dit. Men han var ett år yngre än jag. Och så hade han sådan fallenhet för boken, att man stälde om att han kom till skolan i Lund, när han var tolf år gammal.» »Hvad var det för en pojke?» »Han var oäkta. Hans mor tjenade som piga på en herrgård någonstans, jag vet inte hvar, och Pål sjelf var hemma hos sin mormor, en fattig husmansenka, som bodde alldeles intill vår gård. Sitt goda hufvud hade han nog efter fadern, en ung student, som en kort tid varit informator på gården.» Marianne blef blossande röd. Hon blygdes å sin fästmans vägnar öfver att han i hennes närvaro kunde tala om opassande saker. Börje hade talat så lugnt som om den oskyldigaste sak i verlden, men när han såg Marianne så förlägen att hon icke längre vågade se upp, då rodnade också han. Den varma färgen rann upp under solbrännan, upp öfver hans finhyade hvita panna, ty han förstod att hon blygdes öfver honom. Han hade talat på god tro. Hon skulle ju bli hans hustru, och dessutom tyckte man i hans klass icke att det låg någonting oskickligt i att nämna oäkta barn.
Förde personer, hvilkas åliggande det är att återställa ordningen, ur det oftast omöjligt att skönja , huruvida fråga är om uppror eller bara upplopp, och till en sådan undersökning kunna de icke heller hafva tid, hvilket gäller i än högre mått om vakter, och än mera om enstaka skildtvakler. Jag anser således, att i fråga om ordningens vidmakthållande för ögonblicket, ingen skilnad besticker sig mellan de tvänne ifrågavar.cathegorierna, och att de oskyldige medborgare, som blifvit offer för upploppet, hafva lika mycken rättighet till skydd, som de medborgare, hvilka blifvit offer för upproret. Såsom jag fattat ifrågavar. lagförslag, är dess ändamål alldeles icke att statuera, huru med förgripelse!' efteråt skall vid domstol förfaras, antingen under en bevisad egenskap af uppror, eller en bevisad egenskap af blott upplopp. Ändamålet, såsom jag det fattat, är, att för ögonblicket återställa Den i5 Juli f. ra. >9 ordning ocli att försäkra samhället samt dess medlemmar om behörigt skydd. Jag anhåller, att dessa mina oförgripliga tankar äfven måtte åtfölja till Utskottet. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Då debatt i della ämne förekommit, anhåller äfven jag att få yttra några ord i anledn af den K. propos:n. Jag delar icke med Frih. Boye det klander Iian framställt deröfver, alt Regeringen mildrat det straff för uppror, som förekommer i 6 cap. Missg.bln ; tvertom anser jag mig höra hålla Regeringen räkning för mildringen af en orimlig straffbestämmelse; men jag delar deremot åtskilliga af de öfriga betänkligheter Frih:n anfört mot samma propos. För min del skulle jag dock vilja sammanfatta anmärknma till den enda hufvudsakliga, att propos:n är förvillande; att den är uppställd och författad på det sätt, att den ungefär kan tillämpas hur man behagar; att auetoriteterne efter densamma kunna förfara fullkomligen godtyckligt, d. v. s. att bestämmelserna äro långt ifrån så tydliga, som de i en lag böra vara.
Derest icke Bonde-ståndel vill låta denna sin särskilda, mening falla och instämma med de öfriga Stånden, måste följande omröstning anställas: 14:o. Den som, i likhet med hvad Utskottet föreslagit och tre Stånd beslutat, vill att Fläsk skall vid införsel vara tullfritt, röstar Ja; Den Beviltnings-Utskottets Memorial M 27. 9 Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, åsiittes, enligt Bonde-ståndets beslut, Fläskinförselstull af 3 öre skålpundet. För Frukter och Bär, ej specificerade: friska, äfvensom för Grönsaker: friska, Frukter hade Utskottet föreslagit införselstull af 50 öre per centner, hvilket förslag blifvit afoch BärRiddershapet och Adeln, Presteoch Bonde-stånden gilladt; hvaremot Borgare-ständet G™11’ beslutat att dessa artiklar skola vara fria från införselstull. Om Borgare-ståndet icke skulle vilja frånträda sitt beslut härutinnan och instämma med de öfrige Stånden, föranledes följande omröstning: \ 5:o. Den som vill att, på sätt Utskottet föreslagit och tre Stånd beslutat, Frukter och Bär, ej specificerade: friska, samt Grönsaker: friska, skola åsättas införselstull af 50 öre centnern, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, komma dessa artiklar att, på sätt Borgare-ståndet beslutat, vid införsel vara tullfria. Utskottets förslag om tullfrihet vid införsel af Galläpplen har blifvit godkändt Gail af Riddershapet och Adeln, Presteoch Borgare-stånden, hvaremot Bonde-ståndel äpplen, åsatt denna vara införselstull af 4 öre skålpundet. Såvida Bondeståndet icke vill frånträda detta sitt skiljaktiga beslut, måste om röstning ega rum sålunda: 16:o. Den som bifaller Utskottets af 3 Stand godkända förslag, att Galläpplen skola vid införsel vara tullfria, röstar Ja; Bih. till B. St.