Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men utgifna Sedlar, som ej hafva annan verklig fond än enskildes skulder, måste i samma men föilora i värde som de enskildes skulder förökas, emedan förmågan att betala vid anfordran i samma mon minskas, och, om så verkeligert förhåller sig, synes mig som Bankens förvandlande till ensam förläggare för Statens Allmänna Låne-Systéme, förr ellet sednare skulle blifva vådligt för dess soliditet. När deremot Utlånings Capitalet inom ett Land a£ enskilde personer presteras, återgår den upplöpande räntan alltid ånyo i rörelsen, och Rörelse-i Capitalet, förflyttas endast derigenom emellan en-i skilde personer, och kan af alla innehafvare till ny produetion användas; häraf synes mig följa» att Diskont-rörelser, drifne af enskilde, på eger*1 fond, med biträde af Allmänna Medel, hafva et£ mindre skadligt inflytande på Landets financiella ställning, än Diskonter, som af Banken ensamt Bihang till Rih-St. Prat, 1S17— 1S1S. ijim Stvil, Kar 53,34» 250 Statsoch Banko-Utskottens Betänkanden. i förläggas, och att de, hvari Banken icke al Is deltnge, ofelbart vore de enda Diskont-Inrättningar, sorn aldrig på mynt-värdet kuride hafva något skadligt inflytande. Rörande den andra frågan, huruvida genom det af Beredningen uppgjotde Förslag, ieke en betydlig indragning af det utelöpande RörelseCapitalet skulle äga rum, torde jag få framställa följande uppgifter. Vid sistledne Riksdag, da Riksens Ständer beslöto, att det då i omlopp varande RörelseCapitalet, utan minskning, till år 1820 skulle orubbadt bibehållas, bestämdes, att Banken skulle sine på Stats-Skulden inflytande Ränteoch Capital-afbetalningar åter utlåna, emot inteckning i Fastighet och till Odlings-Lån; hvarjemte Credit i v e t för SpanUemåls. Di rectionen ökades.
Majrt måtte i Nåder låta utfärda en Författning, till följd hvaraf allt, till Riket inkommande, äkta Bokguld, kommer att undergå lika controllbehandling med det i Riket tillverkade. Stockholm den 21 Oetober 1844* STOCKHOL M, Lundberg & Comp, i844- Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N.o 53. t N:o 53. A ak. till Exp. Utsk. den 23 Oct. kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om upphörande af Starnböcker och Collecter till Kyrkobyggnader. Uti en från Hed er v. Bonde - Slåndet till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad motion, har Riksdagsfullmägtigen Eric Christensson från Götheborgs och Bohus Län yrkat afskafiände af bruket alt genom Stamböcker och Collecter insamla medel, samt anmärkt, hurusom delta sätt alt hopsamla, "eller rättare sagdt tigga” penningar, medförer stort besvär för Sexmännen, hvilka ofta nödgas uppoffra en tid af 2 till 3 dagar, för alt emottaga några få Riksdaler. För Bohus Län har motionären ansett kringsändandet af Stamböcker så mycket mera tryckande, som en slik Slamboks-rätlighet icke är samma provins upplåten. Vidare har motionären yttrat, alt, om en Kyrka, som stått uti 60, 80 å 100 år behöfver ombyggas, och icke under denna tidrymd tillräckliga medel för nvbyggnaden hunnit samlas, så tyckes församlingen dertill billigtvis böra tillskjuta en del, och hvad derutöfver behöfves kunna utgå af Statsmedel; hvarjemte Banco-lån i och för dylika byggnader böra beviljas. I denna motion hafva Riksdagsfullmägtige Tobias Lind och Lars Ras musson från Götheborgs och Bohus Län instämt.
De upplysa tvertom, att den undervisning, som vid härvarande Véterinairinrättning skall meddelas, ingalunda bör inskränkas till botande af hästens sjukdomar, skoning m. m., oaktadt kännedomen derom och färdigheten deruti äro för Hofslagaren och Djur-Läkaren onekligen af lika så stor vigt, som hästens värde vanligtvis öfverstiger det af de öfrige husdjuren; utan att der bör undervisas uti natural-hi»torien , anatomien m. m. af alla husdjur; huru genom behörig skötsel, vård och begagnande af dem , deras helsa kan bibehållas; huru racerna kunna förbättras oell derigenom sjelf - Ven 5 Julii e% m♦ 57 va djurens värde förökas; uti läran om de åkommor, skador, sjukdomar och farsoter, för hvilka husdjuren äro mest blottställde , eller hvilka hos dem kunna förekoinmas och de deremot af erfarenheten godkände säkraste kurmethoderna ; om de chirurgiska operationer, som i flere afseenden företagas m. m.; samt att undervisningen så inråttas bör , att ej blott Hofslagare och DjurLåkare vid Inrättningen kunna danas, utan att äfven andra personer, i synnerhet Cavallen-Officerare, Possessionater och Landtbrukare samt sjelfva MenniskoLåkaren, enär de det önska, vid Inrättningen må kunna inhämta allmänna eller grundeligare insigter, rörande förut omnämnde för dem ofta ganska vigtiga ämnen; af hvilket allt följer, att hvad Utskottet föreskrifvit, såsom ett vilkor, och långt mera ån detta, redan uti sjelfva organisationen af Stockholms Veterinår-inråttning varit inbegripet och att Utskottet således af förut omnämnde handlingar, snarare tyckes kunnat hämta skål för beviljande af hela det för Inrättningens underhåll nödigt ansedde anslaget, än för dess nedsättande. Denna inskrånta åsigt vederlågges dessutom ganska bestämdt af de berättelser om Inrättningen, som finnas införde i Stockholms Postoch Inrikes Tidningar för de båda sistförflutne åren, och hvilka uti ingressen a£ Betänkandet äfven åro åberopade.
St:r i underd. skrifvelse den 4 October sistberörde år anfört, huruledes R. StCr nogsamt insågo, alt en förändrad reglering af Grufvedriften vid Sala Silfververk borde äga rum, så vida Staten skulle kunna erhålla en billig ersättning för sina betydliga uppoffringar till Verkets fortsättande; men att enär härvid förekomme, det Bergslagslnteressenterne, under åberopande af innehafvande Contract, bestridt all rubbning, utan deras samtycke, i Silfververkets närvarande författning, och någon jemkning af de utaf Bergscollegium och Bergslagslnteressenterne uppgifne från hvarandra i väsendtlig mon afvikande förslag, i afseende å den ifrugaställde regleringen icke I Betänkanden, N:o 199. i65 kunde af R. St:r företagas, och , i ett sädant sakens skick, verkan af det emellan Staten och Bergslaget om Silfververket afslutade Contract borde komma under pröfning, som ej tillhörde Lagstiftande Magten, R. St:r fingo i underckhet anhålla, att K. M:t ville låta utarbeta förslag till en sådan af economien vid Sala Silfververk jemkad reglering, som med Statens fördel instämde och af Bergslagslnteressenterne funnes antaglig, samt vid nästpåföljande Riksdag i Wäder meddela R. St:r resultatet jemte Nåd. Proposition om de åtgärder K. M:t, på grund af då befunnet förhållande, ansåge närmast ledande till ändamålet. I anledning häraf behagade K. M:t uti Nåd. Skrifvelse d. 18 Nov. 1823 anbefalla Bergscollegium, att med dertill i behörig ordning utsedde befullmägtigade ombud för Sala Bergslags Interessentcr, uppgöra ett så beskaffadt förslag som, i förrberörde afseende blifvit af R. St:r begärdt.
&gt;&gt;Kopparbdran i Sk&amp;clrberget&gt;&gt; fortdjer, hnra AtrA11 efter att vinna forborgade ekatter griper guhben Breiite och lroiizmer honorn att, under ialsttagande af llemliga t~: ollforinler, ~ i c l ett linttligt besok p A det llemslrn S l r ~ c l r b e ~ g e s t o h utgrundn hvar dess slratter ligga gomda. Men sln.9c.lre11 griper hnnom midt m d e r besv2irjels.en och ban fly]., lned troll ocll s l r o g s f ~ i ~ ~ li&amp;larna ' eller Br det ~ g u d s - starn1na.n i Drentes l$rta)) soin g61: sig horcl? ' - springer for brinnande lifvet for att riidda sin sjtil. &gt;) Per P e r s o n i Hyla)) 8.r en gripaade o~nvB~~delsehistoria~ soin talar 0111 trots ocll vilda ogfiruingar, f~rf61: ande syndasliuld ocll ruelse, forsonande, af brottet, under ett ldngt Aiizgelselif ocll alutet af en lefnarl, iig~incl At forlsnnnande af Guds ord ocll predilcancle af biittring blalid nl8nniskon.la .. Historjell om cleniin Chds vandrare &gt;&gt; oclz hans llemska foregbenden ii.i.2. skildracl lued en verldig gripnncle lrrczft och stb. lranslre i f r A p oin troheten i fol~clifsslsildriugen hogst blancl alle beriittelsernn i deune ssmliug.
Dessa skola fortsär as intill dess han förtjent den Philosophiska Graden, på det han må komma, icke tidigt men bildad, till den alfvarligare befattningen med allmänna Ärenden. Han bar ännu ej sjelf afgjort om hans bana skall blifva elen Civila eller den Militaira: han anser bägge lika aktningsvärda: han danar sig till bägge två. I förmodan att det kunde blifva den förra, utbeder jag mig att Ridderskapet och Adeln behagade göra afseende på den proposition jag nu får göra: Att, på sätt, som det blifvit CommerceRådet Stråle af RiddarhusDirectionen beviljadt att erhålla Vice RiddarhusKamrerareTjenst för sin Son , Kammarherren Silverstolpes Son äfven måtte af Högh Ridderskapet och Adeln constitueras och förordnas till Vice RiddarhusSecreterare , med Tjenstgöringsrättighet och pligt såsom RiddarhusSecreterare vid de tillfällen, då Hans Fad«r tilläfventyrs sjelf icke 272 Den 8 Augusti e, m. utöfvar Tjefisfent och att, i afseende på möjlig aflöningsförmort ; Ridderskapet och Adeln täcktes vilja hafva honom i förhand försäkrad att vid första ledighet, som ibland RiddarhusCantziistt. jensterna inträffar, undfå denna' plats och densamma åtföljande lön: likväl utan att sådant må rubba hans skyldighet ti il Conscription , hvaruti han med nästs år inträder, och den han såsom medborgare anser sig i< k böra åsidosätta. Ridderskapet och Adeln skulle härmed , på ett för RiddarhusSecrtteraren Silverstolpe rörande sätt, öka hans erkänsla och förbindelser: och jag får nu den äran fråga Ridderskapet' och Adeln om de behaga bifalla hvad jag sålunda föreslagit. Ropades Ja. Hvarefter Herr Grefven och Landt Mar skal* ken förklarade sin tacksamhet för den vänskap Ridderskapet och Adeln genom detta bifall behagat, som orden folio, honom bevisa:
Pcä ansökning hos Riks-Rätten om Handlingars och Protocollers tryckning kan -icke erhällas någon ting annat af Constitutions-Utskottets öfverläggning innom sig i ärendet, än blott resultatet, nemligen sjelfva Remissen till Riks-Stånden; men icke Protocollerne hållna innom Utskottet,' och följakteligen icke heller den omröstning, som där kan hafva förefallit. Innan något beslut om tryckning af Constitutions-Utskottets Protocoller kan vidtagas , torde likväl Vederbörande böra höras; och dessa Vederbörande kunna vi icke sjelfva vara. Herr Grefve Mörner har, dona det har synts mig, fullständigt utredt 34^ Den n April. ämnet; och jag tror mig alltså böra ödmjukast, ännu en gång föreslå att Constitutions-Utskottet må i ämnet höras, då ändamålet torde lättare vinnas, än man nu föreställer sig. Herr Grej ven och Landi Marskalken yttrade’ det han ansåg sig först böra påminna Herr Schönström, att hans vid öfverläggningens början framstälde begäran angått uppläsning af Constitutions-Utskottets Memorial i Kustbevaknings målet, hvilket redan förut blifvit lagdt till Handlingarne, och hvadan Herr Grefven och LatidtMarskalken icke ansett sig böra en slik uppläsning tillåta.
— N:o 3o. i afseende å förekommandet utaf omtryckning af vissa lill Bihanget hörande handlingar. XXII. B. 243. A. 258. ■— N:o 3i. angående serskilda arfvoden i afseende på fullgörandet af åtskilligt arbete, som, efter Riksdagens afslutande, återstår och tillhört Expeditions-Utskoltsts befattning. XXII. B. 243. A. 258. — N:o 32. i anledning af 2:ne RiksStånds aterremiss utaf förslaget under N:ris 42 och 78 till §. i RiksdagsBesIutet. XXII. B. 25g. A. 285. Exportens befordrande, om hufvudsakligt afseende å, vid TnllTaxans uppgörande. III. 67. R. 280. XIV. B. i84* XV. Å. 148. XVII. A. 278. XIX. B. 246. A. 318. XX. E. 160* Export-premier, om, för vissa varor. Se Ilandelsförmåner j Extra-Länsmän. Se Länsmän. Extra Roteringen. Se Roleringen, Extra-. Extra StatsRegleringcn, angående. Se SlatsRegleringetU.t.'1’ ( 94 ) F. Fallenberg, om Stapelstadsrält för staden. V. B. 187. A. 285. — om låne-understöd för staden. IX. A. 208. X. E. 4- Falskt vittnesmål, om skärpning i straffet för. Se Mened. Fant, Erik, Banko-Comrnissarie, i anledning af ansökning utaf, att, vid sitt afskedstagande, få såsom pension uppbära det årliga aflöningsbelopp, sorn tillkommer dess innehafvande tjenstegrad. XIX. B. 213. A. 2-45. Fartyg, om afskaffande af controll-inätningen å. IX. A. 23o.
I anledning af anförde klagomål öfver de flerd olägenheter, hvarigenom skyldigheten att, utan ersättning, fortskaffa Krono-Bref, blifver serdeles betungande för innelljfvarne af dertill anslagne Hemman, få Riksens Ständer, med åberopande af Deras, vid 1815 samt 1817 och 1818 årens Riksdagar, i detta ämne framställde underd. önskningar, nu hos E. K. M. i underd. anhålla, att, till allmän efterrättelse kunde L Nåder stadgas: att Krono-Bref-bäringen icke må oftare, än högst 2:ne gånger i veckan, utgöras, på dagar, som E. K. Mits Befallningshafvande utsätter: att ingen, hvilken Krono-Brefbäring åligger, rnå kunna förpliktas att, på andra dagar än de således bestämda, fortskaffa Kronobref, så vid icke ärendets vigt det oundgängligen Underdåniga Skrlfvelserl kräfverj såsom vid durchmarcher J krono; eller kungsskjufser , skallgångar, skogseldar m. m., i hvilka fall, till förekommande af missbruk, brefvets innehåll borde i korthet och uti allmänna ordalag på detsamma antecknas: att de personer, som ega rätt att K rono-Bref-bäring begagna, varda ålagde att hålla noggranna och ordentliga förteckningar på brefvens antal och innehåll, samt öfver tiden, då de blifvit aflemnade, hvilka förteckningar borde qvartaliter ingifva» till E. K. M:ts Befallnings-hafvande, för att i Eands-Cantzliet undergå behörig granskning; samt sluteligen, att sådane, om Auctiongr och Bouppteckningar, utgående kungörelser, sorn Krono-Lan.smännen äro skyldige att påteckna, jemväl må, uppå de bestämde Bref-bärings-dagarne, till Brefbärarne aflemnas. Och lärer E. K.
T/ppläst och godkandt hos Ridd. och Adeln den 3o Jan. 18-4r Preste-Ståndet den 3o Borgare-Ståndet den 3 Febr. — Bonde-Ståndet den 6 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse om förändring af Kongl. Förordningen den 22 Jpril 182g, angående passhandlingar för fartyg, hvilka segla till utrikes ort. (Allm. Besv. och Ekon.-Ulsk. Uti. N:ris 84 och 115.) S. A. K. Då, efter det Commerce-Collegium blifvit bordt öfver den af Rikets Ständer vid sistförflutne Riksdag hos E. K. M. i underdånighet gjorda anhållan, att Fribrefs förnyande icke måtte anses nödigt, eller påbjudas, så länge samma egare eller intressenter innehafva fartyg, och annan skeppare ej antages, E. K. M., uti Nådig Skrifvelse till bemäldte Collegium af den 13 Aug. 1835, förklarat, det E. K. M. icke funnit anledning vidtaga den förändring af föreskriften, beträffande fribref, hvarom Rikets Ständer i omförmäldte måtto väckt fråga, så har hos Rikets nu församlade Ständer fram - 5q4 Expedilions-Ulskottets Forslag till und.
Och om jag da i en sak, som är mig alldeles främmande, ej kan yttra mig sä tydligt, at nägon försiär mina tankar, hoppas jag DN» Z RuMstk 63r jag det forlätes, at jag ifrat för hwad jag ännu tror wara cn rättighet, tid för hwar och en af detta samfund at efter mogen öfwcrläggning fä anföra sina. anmärkningar. Dä Konungen allernadigst lätit Ständerna tilkännagifwa, at den ätgärd de af Ämbetsmän kiruna äska, kan genom Hof-Cantzleren, utan widare omwäg, anbefallas, har Hans Majrt sä fullkomligen förekommit wära önskningar , och derjämte wisctt sin afsigt at förebygga sadane formaliteter, som, ehuru gerna iakttagne för wär »nuvarande Faderligt sinnade Konung, likwäl i en framtid kunde leda til inskränkningar uti Ständernas pä naturligchillighet grundade rättigheter. Om försigtighet nägonsin ar nödwändig, huru noggrant bör den icke nu iakttagas, dä hwad wi under denna Riksdag göra och besluta, torde blifwa et rättesnöre wid kommande Riksmöten. Tilläten, »nine Herrar, mig i anledning häraf fä anhälla at cdra forskande blickar mä inse, at, om denna fräga om Finance - planen behandlas säsom den först här framställdes, möjligtwis hinder kan läggas för sättandet af den Rikshushällnings-Beredning jag projecterat, i händelse Stats-Mffottet ffulle finna det af mig r samma ämne föreslagna behandlande förtjena nägon granskning före Riksdagens flut. Detta som icke tilhör i fräga »varande Fiirance-plan, äberopade jag också i förra Plenum en - HZ2 Den Z Augustk. endast säsom et stäl hwarföre jag icke kunds rnedgifwa sättet at erhälla denna Finance,plan.
Då frågan egentligen icke innefattar annat, än det förhållande, hvari den bevärings skyldige, som för sig legt annan man, skall stå till samhäl let, och delta förhållande utgör ett undantag från Svenska folkets, genom Konungs och Ständers beslut tillkomna, skyldighet att utgöra beväring; så måtte väl frågan icke blifva af beskaffenhet alt medföra ett stadgande i allmänna civil — eiler criminal-lngen, utan tillhöra administrationen, samt således ändring, om någon sådan åstundas, sökas i önskningsväg. Jag får följaktligen tillstyrka återremiss lill Ekon.- Utsk., och, i händelse 11. o. Ad. dertill bifaller, får jag beledsaga återremissen med den önskan, att iegningen må afskaffas. Hr Ribbing, Arvid: Då 33 §:n Riksd.Ordn., såsom Utsk. aberopat, innehåller, att.sådana krigslagar, som röra personer utom krigsstaten, böra behandlas såsom allmän civiloch criminal-lag af LagUlsk.; så vågar jag tro det vore oriktigt, att denna fråga, som rörer förhållandet emellan den beväringsskyldige och annan person, som af honom blifvit legd, samt huruvida han derigenom fullgjort sin skyldighet, behandlades af annat Utsk., än LagUtsk., emedan önskningar i den vägen skulle vara alt frånsäga sig ett deltagande i lagstiftningen, som, enligt mitt förmenande, tillkommer B,. St. Jag får derföre förklara, att jag instämmer i den åsigt, som ordför. i Ekon.Utsk. yttrat, nemi. att målet bör gå till Lagutskottet. Den ao Mars e. m. 443 FIr Lefren, Joli. Pelir: Äfven jag instämmer i den åsigt, som Ekon.Utskrs ordför. och Hr Ribbing nu yttrat. Mig synes klart, att den skyldighet, hvilken i vår beväringsförordn. qvarstår för den, sorn legt, alt gå sjelf, i händelse den legde rymt, är en skyldighet, som lian har såsom krigsman.
Jag förmodar således, att Riksens Ständer ganska väl kunna vid detta Riksmöte fatta sitt beslut uti förevarande fråga, enligt de grunder, jag tagit mig friheten framställa, och anhåller derföre å nyo om återremiss. Herr Grefven och Landt Marskalken frågade; om Ridderskapet och Adeln ansåg StatsUtskottets Utlåtande böra, i anledning af de dervid Den x September t, m, 73 gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras. Ropades Ja och Nej. I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af berörde Utlåtande. Ropades Nej. Hvarefter Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade afslå Utlåtandet; hvilken Proposition med Ja besvarades. Å nyo föredrogs Statsutskottets den 12 sistledne Augusti under N:o 421 afgifne, samt den ao derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande , i fråga om Statens Ordinarie Räntors utgörande i Skåne, Blekinge och Bohus Län. Herr Hjerto Gnftaf, anhöll, att berörde Utlåtande måtte ytterligare få hvila på bordet till nästa Plenum. Herr Montgommerie, Gustaf, förenade sig med Herr Hjerta. Herr Grefven och LandtMarskalhen förklara - 74 Den l September «, ni. de , att då flere Ledamöter begärt, att StatsUtskotteta ifrågavarande Utlåtande måtte ytterligare hvila på bordet till nästa Plenqm , en slik anhållan icke kunde, enligt 49 §. Riksdagsordningen, förvägras. Företogs till pröfning Stat9-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconömieUtskottena den 18 sistledne Julii under N:o ^24 afgifne, samt den 20 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckte motioner, rörande förändring i närvarande Fängföringssätt m. m. Herr Ribbing, Arvid:
Uti sitt afgifna underdåniga utlåtande har Konvoy-Kommissariatet, beträffande förevarande ämne, upplysningsvis meddelat, att den skuldförbindelse af den 1 Juli 1852, som Norbergs Jernvägsbolag för ifrågavarande lönebidrag till Konvoy-Kommissariatet afgifvit, befunnits försedd med tillfyllestgörande borgens-säkerhet, men att Kongl. Maj:t, sedan nämnde bolag genom iråkadt obestånd nödgats till Kongl. Maj:ts och Rikets Svea Hof-Rätt ingifva cessions-ansökan, uppå Rikets Ständers anmälan, uti nådig skrifvelse af Slals-Utskottets Utlåtande N:o 18. 23 den 21 November 1854 medgilvit att, såvida ett nytt bolag för fullbordande af Norbergs jernvägsanläggning bildade sig, Rikets Ständers Riksgälds-kontor finge öfvertaga de kapitaloch ränte-inbelalningar (ill Konvoy-Kommissariatet, hvartill det förra bolaget sig förbundit; och sorn ett sådant njtl bolag sedermera uppstått, komme förre bolagets utgifna skuldförbindelse, sä snart Hof-Rältens dom uti konkursmålet hunnit falla, att å Riksgälds-konloret öfverlåtas och utbytas emot samma verks å lånets belopp, med den derför stadgade ränta, utgifna förbindelser, hvarigenom Konvoy-Kommissariatet erhölle den fullkomligaste säkerhet för lånets successiva återbetalning med förskrifven ränta; — varande, enligt hvad Utskottet vidare inhemtat, Kongl. Hof-Rältens dom uti berörde konkursmål nyligen utfärdad, i följd hvaraf omförmälde utbyte af skuldförbindelserna lärer ofördröjligen komma att verkställas. Kongl. Krigs-Kollegium. § 21.
Emot 10:de punkten litt. d, angående anslag för sänkning och upprensning af Emmån: af lektor Wallman och Petter Pehrsson från Jönköpings län. Emot ll:te punkten angående anslag för väganläggningar m. m.: af Friherre von Kraemer, herr -von Rosen, G. L., herr Norin, Sven Heurlin ifrån Kronobergs län, Petter Persson ifrån Jönköpings län, och Johannes Andersson ifrån Skaraborgs län. Emot 13:de punkten angående anslag för odlingsföretag m. m.: af friherre von Kraemer, herr Norin och sven Heurlin. Emot 17:de punkten Litt a: af herr von Troil S. G■ STOCKHOLM, tryckt hos joh. beckman, 1848. Stats-Utskottets Utlåtande, N.o 19S. t Nio 195. Ank. lill Exp. Utsk. den 3t Maj, kl. 10 f. in. Utlåtande, i anledning af väckt motion om låneunderstöd jör för stärkning af vågbrjtaren och uppmuddring af hamnen vid TVisbj. (U. A.) "Uti en, med slöd af 56 § Riksdags-ordningen, hos Borgare-ståndet väckt och till Stats-utskottet remitterad motion, har herr P. H. Lindström, enär statens inskränkta tillgångar icke torde medgifva anvisandet af det anslag, stort 84,625 r:dr, som af Kongl. Majit uti
J. lågt stenhus åt G ref gatan, med utsikt öfver den gräsbeväxta plan, som längre fram mynnade ut i den af ruckel och fallfärdiga plank omgifna G umsliornsgränd. Den stora tomt, som sålunda begränsades af Grefgatan, Tullgatan, Artillerigatan och den nuvarande Kommendörsgatan, var Blanches Malmgård. Hela, den nedre delen af Malmgårdens område utgjordes af land, där kålrötter och potatis frodades och där drifhusbänkarne vände sin svarta mylla mot söder. Gick man Skepparegatan fram, så läste man upp grinden, passerade den lilla trädgårdsmästarebyggningen och vandrade mellan rader af krusbärsbuskar stora alléen upp. Midt i backen, som ledde till öfre Malmgården, böjde sig tvänne lindar öfver vägen och mellan dessa sträckte sig en stor veranda, där gästerna ofta vistades. Hela den öfre Malmgården var genom täta buskar och träd skild från den nedre. Här doftade rosorna, rabatterna voro uppfyllda af tulpaner och reseda, nedanför själfva villan glödde stockrosorna och i träden gulnade de präktigaste plommon. Ett par ladugårdar bredvid erinrade om en redan då försvunnen tid, då på Malmgården fördes fullständigt landtlif. Själfva villan bestod af tvänne våningar: den nedre hvardagsvåningen och en trappa upp festvåningen. Trädde man öfver verandan och in i den tämligen rymliga förstugan, så hade man på vänster hand ett stort fyrkantigt rum, som under de senare åren användes till författarens skrifrum. Bredvid skrifrummet låg ett litet kabinett, så kom det något större, enkelt mö- blerade förmaket med sitt piano och sedan den stora matsalen med utsikt åt Tullgatan, soin skiljdes från villan af en dunge fruktträd och af ett högt plank med en ständigt läst bakport. Midt i golfvet af matsalen var en lucka med en vidfästad järnring. Här inunder låg vinkällaren, som alltid var välförsedd och som också spelade en roll vid de litterära och politiska debatterna i Malmgården. Till höger om matsalen låg » mamsell Hildas » sängkammare. Den förnämsta möbeln i rummet utgjordes af en bred soffa, på hvilken författaren regelbundet brukade taga sig en lur efter middagen; till höger låg köket, där » jungfru Anna » förde spiran.