Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderstapct och Adelns Herrar Ledamöter, som taga ett närmare interesse uti denna angelägenhet gilla och till äfwentyrs sjelfwe widtaga denna utwäg, blefwc derigenom, icke allenast mycken tid besparad, utanJag »ägar till och med tro, att sjclfwa saken dcrwid skulle winna en winst, som wäl skulle kunna sägas wara fördröjd, emedan den ej skulle kunna äga rum förr än wid en följande Riksdag; men hwarcmot den och troligen stal, le blifwa sä mycket större, som Förordningen dä sätt undcrgä tidenS^och erfarenhetens säkra pröfning, hwilka för denna till stn bäde ande och bokstaf, uti wärk Fädernesland sä alldeles nya grundlag, torde wara nödwändigare än för nägsn annan. Huruwida Riksens Ständers klena ännu äro beredde uppä en mogen och wärdig diskussion af alla uti denna fräga ingäende ämnen, wägar jag wäl ej att bestämma, men dä jag Stmlnstone med säkerhet känner den stora skiljaktighet i omdömen deröfwer, som ännu räder hos wär allmän, het, dä somliga förkasta all Tryckfrihet, andra alla dess gränser, men allt för fä än«u känna, minst Kätt ben Mkdelwäg, som emellan desse ytterligheter bör iagttagas, tror jag mig likwäl utan föreöräclscr kunna tillstyrka Högloft. Riddcrstapct och Adeln, att antaga uti hela sin widd det af Riksens Ständers Constitutions - Utskott med sä förtjent loford beledsagade K:gl. CommitteenS Förslag; hwarmedelst dock intet hinder lägges i wägen för anmärkningars och pämunielserS anmälande, till framdeles rättelse, hos den TryckfrihetsCommittee, som Riksens Ständer komma att tilsätta» 4183 Den 12 October. Herr lia siri, kelir, utbad sig att fök ett ögonblick fä äterkalla den första frägan.
— Om detta icke bifalles, så synes, då äfven detta är-en beskattnings-fråga , votering härom böra ske på följande sätt, nemi. 11:0 Den, som godkänner den uti förenade Utskottens Utlåtande N:o 16 intagna redaetion till utte eller numera io:de § af 2 Art. Bi ännvins-förordningen , tillika med senare Mom. af n:te §. i 1824 års Kungörelse, samt att således sjelfva afgif - 58 Dcvilln.-j Lagoch Occ.-Uisk. Meni. IV.-o. 27. terne för minutering af brännvin skola framdeles föreslås och bestämmas, röstar. Ja; den det ej vill: Nej. Vinner Nej_, 1 kommer ifrågavarande §. att ordagrannt blifva af samma lydelse, ;som finnes i Kongl. Kungörelsen af den 19 Maji 1824. TJtskotten få i och för on lättare öfversigt härvid bifoga alla i detta Memorial åberopade Beskattnings-tariffer, samt för öfrigt tillkännagifva, att Utskotten nu icke kunna redogöra för påföljden af Vällofl. Borgare-Ståndets beslut, att en af Ståndet redigerad beskrifning öfver Pistoriska och Half-pistoriska Verk skulle, i nya Brännvi ns-förordningen, intagas, emedan alla de öfrige Riks-Ståndens, i anledning af Vällofl. Borgare-Ståndets inbjudning, härom, fattade beslut, ännu icke kommit Utskotten tillhanda;" hvarföre ock Utskotten w framdeles torde härom få afgifva serskildt yttrande. De i anledning af detta Memorial gjorda Reservationer bifogas. Stockholm den 5 November 1829. Cevilia.-j Lagoch Oec.-Utsk. Mém. N.o 27. 5g Reservationer: af Herr Friherre Cederström j J: "Då emot innehållet af 69 och 71 §§.
Lagstiftarens anordningar häri kunde antagas desto närmare öfverensstämma nied' den dödes egen vilja, ju mera de afse dennes förmodade tillgifvenhet för dernj till hvilka hans qvarlåtenskap skall öfvergå ; så enär det ej vöre att förmoda, det någon omfattar sina syskon och deras barn med större kärlek än sina syskons barnbarn och öfrige efterkommande, helst erfarenheten tvärtom visade, att slägtkärleken liksom tilltager med ledernes antal , hvartill ock en naturlig orsak funnes i den spädare ålderns större behof af vård och uppfostran, samt i de förhoppningar en outvecklad ungdom ingifver, hemställde Motionairen om icke of'■panberorde Lagrum borde sålunda föränJ dras, att istadar ditten, i stället att vara inskränkt till syskons barn, utsträckes t ill syskons afkomlingar, utan afseende å d et led, hvari de sig befinna; och Pehr Eriksson: att till de stadganden i aliinanna Lagen, hvilkas tillärnpning ofta skall 6 Lagutskottets Betänkande N:o 66, åstadkommit ett rättvist missnöje, äfven borde förås a och 3 §jj, i 5 Cap. ÄrfdaBalken , sä vidt genom dem arfsrätten för syskons afkomlingac inskränkes till syskons barn j och då någon naturlig grund till denna inskränkning icke stöde att uppvisa, helst den aflidne fränden desto mindre kunde förutsättas hafva älskat sina syskons barn mera än deras barnabarn, som blodsbandet merendels •verkar kraftigare i den mon lederna nedgå och behofvet af vård och uppfostran ökas; så yrkade Pehr Eriksson deri ändring af nyssornjormälde lagbud, att representationsrätten, eller rättigheten att i afliden skyldemans ställe träda till arf, ma utsträckas till syskons barn, och afkomlingar efter dem, utan åtskillnad af närmare eller fjerz mare led.
Protocolls Secreteraren Borgs enka .. 450: Hof-Intendenten Hjortsberg ...» 600: Friherre Berzelius «... 2,000: Hof-Capellmästaren Häffners enka 200:—• ■ Secreteraren Frigel 200: ■ Professoren Lings enka Majoren U. G. von Konow 395:24.— Bokhållaren Sture ... 600: Vice-Amiralen af Klints enka ... 800: —• —• Professoren Fries’s enka 300: Stats-Secreteraren Danckwardt 2,000:— Ad juncten, som besörjer de Professoren Geijer, åliggande tentamina och examina ... 400: — —* Professoren Nils Akerman 500:- . Professoren Anders Retzius 400: —• —. Hof-Intendenten von Röök 400: F. d. Stats-Rådet Grefve Hård 2,250: Öfvertalige tjenstemän i Kongl. Maj:ts Canzli 16,844:26. 9. Expeditions-Ul skottets Förslag tillund. Öfverflyttade Anslag: Krono-fjerdingsmännens löner, på förslag 8,000: —. 1 Fältskär på Carlsten, nied Gesäll . , 100: — 1 Pråmskeppare vid Carlsten 86: 32. Stads-Fältskären i Calmar 16: —. 1 Slotts-Fältskär i Hallands Län ... 9: 16. 1 Slotts-Skrifvare i Upsala 50: —- Kumer-Lolteriets tjenstemän 10,011: —• Tjenstemännen vid Avesta Krono-inspec tion . 346: — Halfva återstående beloppet af Lagmans lönen för Gottland . 248: 28. Hyra för Provins-Landtmäteri-Contoiret i Fahlun , „ . 100: —• 9. eller i rundt tal . 68:480. Säger Minskning:
I öfrigt, och då en noggrannare och mera detailerad kännedom, än den Rikets Ständer egde, angående flere ibland de till indragning sålunda föreslagne serskilda Domstolarnes organisation och verkningskrets, funnes nödvändig, för att kunna bestämma de åtgärder, och stadga de reglementariska föreskrifter, som, i och för indragningens verkställande, blefve erforderlige, hafva Rikets Ständer derjemte i underdånighet hemställt, det E. K. M., efter vederbörandes hörande, täcktes besluta och utfärda den Förordning, som, för verkställigheten af Rikets Ständers ofvanberörde underdåniga förslag, pröfvades lämplig och ändamålsenlig. j76 ExpedUiont-Utskolteli Forslag till uncL Skrifvelse N o 106. 'Dä motion om upphäfvande af en del serskilda Domstolar äfven vid denna Riksdag blifvit väckt, och enär ofvanberörde förslag till E. K. M. ingått så kort före sistlidne Riksdag» slut, att E, K. M;s Nådiga yttrande i ämnet icke kunnat Ständerne meddelas, ehuru E. K. M.‘ sedermera, under den 7 Maji 183 r, förordnat, alt SjötuIIs-Rätterne skulle upphöra och deras åligganden öfverflyttas på Rådstufvu-Rätterne, hvilket ock med år 18Z2 tagit sin början, hafva Rikets nu församlade Ständer, delande de yttrade åsigterue om nyttan och angelägenheten af ifrågavarande Domstolars indragning, — en åtgärd, denRikets Ständer tror jemväl böra utsträckas till Slolts-Rätten för Stockholms Slott och Stad, •—■ ansett sig böra hos E. K. M. i underdånighet anhålla, dels om Nådigt bifall till hvad Rikets Ständers ofvanberörde skrifvelse innefattar, så vidt sådant bifall ännu icke följt, dels ock att äfven Siotts-Rätlcn för Stockholms Slott och Stad. måtte upphöra och, likasom rörande Slotts-Rälter i allmänhet föreslaget är, densarnraas domsrätt öfverlemnas ät allmän Under-Rätt.
Han säger, att vi befinna oss i en ren dekadans-epok, visar oss några typer ur republikens societet och slutar med en tillintetgörande bild af materialismen. Sabine har blifvit uppfostrad af en lärd materialist, en doktor, som icke lefver för något annat än vetenskapen. Hon drager konsekvenserna af häns läror på sitt eget sätt och blir, hvad den gode doktorn aldrig drömt om — ett vidunder. Ärlighet, rättvisa och mänsklighet — säger hon — allt hvad vi kalla dygd äro fördomar, som vi erhållit blott därför att naturen kräfver dem för sitt arbete. Om vi ej vilja underkasta oss dessa — så, hvad mer? » Il vous plait de vous soumettre å ces instincts et å moinl ne me plait pas. Yoilà tout! » Hon älskar och är älskad af en ung grefve de Vaudricourt, och för att kunna få honom ger hon grefvinnan gift. Är det ett brott? Nej. Brott är ju ett uttryck. » Hvad är godt och hvad är ondt? Hvad är sannt och hvad är falskt? Den mänskliga moralens lagbok är nu för tiden endast en blank sida, där hvar och en skrifver hvad han vill, allt efter hvad förståndet och temperamentet säger honom. Hvar och en har sin egen lilla katekes. Min är densamma, som naturen själf genom sitt exempel lär mig. Hon skaffar med en oblikelig egoism undan allt som stör henne; hon trycker ned allt, som448 OCTAVE FEUILLET, hindrar henne att nå målet; hon krossar den svage för att gifva den starke rum. — Man har i alla tider sagt: de gode försvinna. Nej, det är de svage, som gå under — och de göra endast sin plikt. Hjälper man dem en smula, gör man icke annat, än hvad gud själf gör. Läs ni om eder Darwin! » Vetenskapen — främst ali modern naturvetenskap — affärdas på ett dylikt sätt i La morte af Feuillet. Sabine representerar denna moderna vetenskap. Sabine är inkarnationen af denna vetenskaps styggelser.
Elaka stora pojkar och annat tross kunde dock i sista minuten komma och med sina knoppande manliga krafter skjutsa åt sidan de bidande gamla jungfrurna, hvilkas väntan i detta grymma fall varit fåfång. Half 7 började spektaklet, men det kunde hända att lamporna ej ens till denna tid blifvit tända, hvadan hela publiken i mer eller mindre dunkel fick leta sig till sina platser i den kalla salongen. I den kungliga logen såg man denna afton drottning Desirée, ännu ganska vacker och pikant, samt kronprinsparets sköna gestalter. Med sär-skildt intresse betraktades hennes kungliga höghet, som året förut skänkt landet en tronföljare in spe och som nu åter, enligt hvad man hviskade, skulle glädja land och rike med ett nytt hopp. Det blef den musikaliske prins Gustaf, som sedan föddes på Haga vid midsommartid. På affischen stod » Hvita frun på slottet Avenel », komedi blandad med sång, och de uppträdande voro: Henriette Widerberg — Miss Anna, fru Frösslind — Jenny, Fru Bock — Margaretha, Pehr Sellström — lord Avenel, herr Cederberg — Dickson, herr Preumayr-Mac-Irton, Fredrik Kinmanson — Gaveston. I baletten dansade herr Selin-der och mamsell Alm. » Komedin » gjorde lycka, applåderna voro talrika. Pressen mottog pjesen med blandade omdömen. En del fann musiken vacker och tilltalande, andra dekreterade att pjesen hörde till Boieldieus sämre, kompositören började bli gammal, allt vore blott ett pastich på Rossini etc. Soldatarian ansågs » slarfvig », spinnvisan » ridikyl », instrumentationen » bråkig *, ouverturen ett » lapperi » (! Bland de utförande komplimenterades Sellströms vackra rost, » för hvilken partiet erbjöd de tacksammaste utmär * 1879 bestämde N. T: s musikkritiker att Hvita frun var en » öfvervunnen ståndpunkt ». Jag nämner ej kritikerns namn — af humanitet.kelser ». Han var vacker i uniformen och spelade friskt » om ock med något koketteri och vissa blickar » (! Slikt utgjorde annars fröken Widerbergs styrka, som man vet.
Stånd blifvit vackt i denna syftning, och alt det derföre vore mindre lämpligt alt afgöra detta ärende särskildt från den motion, som dermed står i ett oskiljaktigt sammanhang. Gr. von Platen: Jag vet icke huruvida någon mo tion kan i något af de öfriga Stånden vara väckt i samma sak; åtminstone har ingen annan, än den af Hr Christierson inom BorgareSt. framställda, kommit StatsUlsk. till handa, hvarvid han tillika afgifvit alla de upplysningar lian troli - Den 6 Febr■ ari c. ra. in gen kunnat lemna, efter desamma förut varit till Konungen öfverlåtna i ansök ningsväg. Den enda som fattas är den, huruvida Konungen skulle finna skäl att flottan öfverlog den s. k. Tyska kyrkan, och en sådan kan vinnas genom und. framställning fran Ständerna; ty StatsUtsk. torde svårligen kunna vända sig directe till K. M. På sådan grund kan jag ej se hvartill en aterremiss skulle kunna gagna, och yrkar således fortfarande propos. till bifall å Utsk:s utlåtande. Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh.: Lika med Gr. von Platen är jag af den öfvertygelse, att det missförhållande, som äger rum inom Carlskrona med underhållet af 2:ne kyrkor för en församling och denna stads innevånares fördelning i ecclesiastikt hänseende, icke kan afhjelpas på ett ändamålsenligt sätt genom den utväg, som föreslagits att lemna Carlskrona stads församling ett lån för att underhålla sina tvänne kyrkor. Skulle något i den vägen ske, så befarar jag att det blefve nödvändigt att återgå och granska de administrativa åtgärder, som i detta afseende ägt rum. Huruvida detta kan ske eller icke lemnar jag derhän, men tror, då ett verkligt missförhållande äger rum, alt StatsUtsk. icke saknat all rätt och ali förmåga alt härom göra en framställning till Konungen, hvarigenom endast det kan låta sig göra att återföra reda och ordning i de förhållanden, som förefinnas i Carskrona, ronde dess innevånares skyldighet att underhålla 2:ne kyrkor. Sker icke något sådant, så blir det icke heller möjligt att i denna administrativa åtgärd kunna öfvergå till enkla grundsatser, och ändamålslöst om
Annars nyttjas i dessa trakter föga höstutsäde, utan besås öppna åkerjorden helt och hållet med vårsäd, bestående af något råg, ungefärligen lill en tiondedel, af ganska litet korn och ärter, men hufvudsakligen af blandsäd och bafra samt för öfrigt af potates, som alltmera tager öfverhand; och måste utan tvifvel orsaken lill detta allmännast antagna brukningssättet med ensäde sökas dels uti den till åker användbara jordens inskränkta rymd och dels uli dess magra beskaffenhet, som gör den mindre tjenlig för annat, än svagare sädesslag. Lin trifves öfverallt i Länet och odlas jemväl på de flesta orter till husbehof; men inom Marks härad skötes odlingen och beredningen af denna växt i stort och med omsorg samt tillverkas deraf väfnader till betydligt afsalu. Hampa odlas endast på spridda ställen och i ringare skala, så att afkomslen icke fyller Länets behof. Humla odlas åter mera allmänt till husbehof och på åtskilliga ställen jemväl lill afsalu, hvilket sednare i synnerhet äger rum i Hesselskogs och Dahlskogs socknar på Dahlsland samt i Kinds härad af Westergöthland, derifrån afsättningen till andra orter är betydlig. Kummin växer i åtskilliga trakter sjelfsådd på ängarne och skördas å Dahlsland äfven till afyttring utom orten. Rofvor, morötter, kålrötter och kålsorter odlas öfverallt af allmogen till husbehof och fruktträd träffas stundom äfven vid allmogens gårdar; men finare trädgårdsväxter och större frukUrädsplanteringar finnas i allmänhet endast vid ståndspersoners egendomar. Inom de socknar af Länet, som gränsa nära intill Götheborg, äro ställen, der trädgårdsskötseln drifves såsom näringsfång.
Örn man nu köpte en egendom, som renderade 4 proc. af den köpeskilling, man derför erlade, och denna egendom sedermera filades en förhöjd rotering, motsvarande 3 å 4°° r:dr, så blefve efter den nya regleringen förlusten 7 å 8000 r:dr, emedan egendomsvärdet minskades med denna summa. Jag betviflar, att man vid en lagstiftning bör gå tillväga på det satt, att den ena erhåller lindring på den andras bekostnad. Det är visserligen sanni, att i Blekinge finnas härader, t. ex. Östra och Medelstads härader, hvilka äro öfvermåttan tungt roterade, och att de böra erhålla lindring; men för min del tvekar jag att biträda någon annan grundsats än den, att jemnkningen bör ske på hela samhällets bekostnad och icke på bekostnad af den enskilde. Således tror jag, att R. St. Den 8 December. ej böra annorlunda bifalla någon roteringsjemnkning för Blekinge, än att B. St. hos K. M. anhålla, det antalet af båtsmännen derstädes mätte minskas, så att de hemman, hvilka för närvar, äro alltför drygt roterade, måtte erhålla en billig lindring i delta besvär. Blekinge är i allmänhet så drygt roteradt, att en sådan lindring måste finnas högst billig; ty då till ex. i Södermanland tre mantal hålla en båtsman, har ett mantal i Blekinge samma skyldighet. På dessa skäl vågar jag anhålla om återremiss å Utsk:ns betänk. Gr. von Platen, Baltzar Julius Ernst: Då jag så litet som möjligt tänker upptaga B. o. Åd:s tid i en fråga, som har det besynnerliga med sig, om något nu för tiden så kan anses, alt de riksdagsfullmäktige från Blekinge, som den närmast rörer, varit mycket nöjda med antagandet af K. M:s nåd. propos. i hufvudsaken, och endast mindre interesserade motsatt sig densamma, så torde jag dock få yttra några ord till svar å Hr Dalmans anförande. Han har yttrat en slags förundran deröfver, att K. M. icke godkänt den roteringsjemnkning, som af committerade blifvit föreslagen. Mig förundrar det deremot icke, att K.
Anledningen till en sådan inskränkning skulle vara, att uti Förordninger?^] namnds amian syiftiing af de deri gifna föreskrifter, än att deras iakttagande skall freda de köpta varorna från utmätning för säljarens skuld. Men ett sådant fredande vore icke möjligt, om ej på grund af köparens verkliga äganderätt; och äger han en sådan rätt; så kan väl denna lika litet vid andra frågor om egendomens afhändande, som vid utmätningsfrågor, blifva overksam. Hade således vid de omtvistade varornas försäljande 1845 års Kongl. Förordning blifvit öfverträdd och köpet följaktligen ej kunnat gälla emot utmätningsanspråk; så hade det säkerligen ej heller varit gällande emot andra säljarens borgenärer, än sådana, som sökt utmätning; och gällde det; så gällde det följaktligen äfven mot dessa. Så stort inflytande synes då frågan om oftanämnde Förordnings tillämplighet hafva på saken haft. Men huruvida, med allt möjligt iakttagande af denna nådiga Förordnings föreskrifter, något hinder förefunnits för ett lika sorgfälligt iakttagande af Konkurslagens åberopade §, det är, hvad jag trott mig böra öfverlemna till de sakkunnigas bepröfvande. Det kunde dervid hända, att man frågade sig, om icke verkställigheten skulle kunna möta hinder, vid det möjliga förhållande, att liqvid återstod att uppgöra för en del af köpeskillingen. Svårighet kunde nemligen då blifva att urskilja hvilka af varorna borde såsom betalta aflemnas till köparen; och man kunde falla på den lankan, att inlösandet äfven af det öfriga vore ett vilkor för hela köpslutets giltighet. Men dylika förhållanden äro lika mycket att förvänta, ehvad köpet uppgöres efter 1845 års Förordning eller på annat lofligt sätt; och i intet fall finner man någon föreskrift uti Konkurslagen, huru svårigheten skall afhjelpas. Man måste väl dervid söka någon förnuftsgrund, som utan intrång i lagen kan följas, såsom t. ex. att låta genom skiljesmän, der så behöfves, uppskatta varorna till det pris, som på hvardera belöper i förhållande till köpeskillingen, och derefter afskilja det belopp, som må anses betalt, från det obetalta.
Enär, vid särskildta tillfällen, fråga blifvit väckt, huruvida Landshöfdingar, såsom stående i ansvar för rigtigheten af landsböckerna, hvilka granskas af Riksens Ständers delegationer, må vara behörige att i Stats-Utskottet eller i Stats-revisionerna såsom ledamöter anställas, bar Constitutions-Utskottet, till förebyggande af vidare tvist i detta hänseende, trott det vara angeläget, att ett närmare bestämmande derom inflyter i Riksdags-Ordningens 41 §•, sorn bland annat handlar om vissa embetsmäns uteslutande från valbarhet vid utskottstillsättningar, och hvartill 70 §., i fråga 0111 val till Revisorer för granskning af Statsverkets, Bankens och Riksgälds-Contorets tillstånd, styrelse och förvaltning, jemväl hänvisar. — Constitutions-Utskoltet anser Landshöfdingarne, genom det förhållande, hvari de befinna sig till Statsoch Riksgälds-Contoren, vara, åtminstone ur moralisk synpunkt, jäfvige att deltaga i granskningen af Statsverkets räkenskaper och förvaltning, och tror det dessutom icke vara fullkomligen lämpligt, att bemälde förtroende-embetsmän förordnas till medlemmar i det Utskott, hvilket tillhörer att uppgöra regleringen af Statsverkets inkomster och utgifter. Med anledning af derom inom Constitutions-Utskottet väckt motion, och i stöd af 8r §. Regeringsformen, får alltså Utskottet härmed, till grundlagsenlig behandling, vördsamligen öfverlemna följande redaclionsförslag: Riksdags-Ordningen. §. 4i. (sista perioden). — ”Ej må Landshöfding, eller någon i öfrigt, af hvilken Riksens Ständer kunna fordra redo och ansvar, inväljas i Ut Bih. till R. St. Prot. 1845, 3 Sami. U Haft. 1 2 Constitutions-Utskotlels Mentor ia.1, N.-o 24. skott, der redovisning för hans egna göromål oell embetsåtgiirder kan förekomma; börande derjemte i allmänhet iakttagas —. öfvervara.
Treskillings-afgiften - Arreiidemedel, contant - Hyresmedel - Bötesmedel - Befor drings-afgifter Collect-medel - Frivillige gåfvor - Underhållsersättning eller legosängs-afgift Ränta å lån ooo: oo, — o: oo. — oo: o. — oo: o, — oo: ooo: oo: oo, o Års-anslag från Hospitalsoch Barnhus-Fonden: Från Kongl. Serapliimer-Ordens-Gillets Gassa erhållit oooo Junii o ooo: o, o. — Aug. o - oo; o,— ooo: o, o. oooo Mars o — April o - ooo: - ooo: ooo: Kongl. Seraphimer-Ordens-Gillet utbetalt för detta Lazarett - Balance till ocrtfo: Uppbördsmannens öfver leverering R:dr oooo: o, o. oo: — Summa o $ K Banco. Verif. Balance från år oooo: Uppbördsmannens öfverleverering - Afskrifningar: På Treskillings-afgiften - Efterskänkte underhålls-ersättningar Disponerad ränta å insatte Capitaler Årskostnaden: Underhållskostnad - Medicamenter - Beklädnad Aflöning Ved, Ljus och Olja Skrifmaterialier och Expencer samt Postporto Diverse Extra utgifter
Nåd ga och rättvisa tänkesätt, som vill bibehålla Beskattningsrätten helig, hemställer jag, om icke Högiofl. RiIderskapet och Adeln skulle behaga jemte de öfriga RiksStånden hos Kongl. Maj t i underdånighet anhålla, att de Kungörelser, som blifvit utfärdade af ofvannamnde innehåll, ej måtte lägga hinder i vägen för deni som icke ännu öfver det framställa Förslaget sig yttrat , att fritt få, efter förekommande omständigheter, sig deröfver utlåta. 206 Den 13 April. Herr Grefven och Landt Marskalken samt Höglofl. Ridderskapet och Adeln torde tilllåta, att detta mitt anförande blifver till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet remitteradt, dit förmodligen Herr OfversteLieutenant von Heynes Memorial kommer att öfverlemnas. Herr ven Heyne: Genom Herr Friherre Mannerheims anmärkningar och citationer har jag hemtat den upplysning, att jag kanske misstagit mig om principen för Extra Roteringens utgörande, då jag i 3-‘dje punkten af mitt Memorial föreslagit, att under Krig endastunder Krig — i stället för Roteringskarls uppsättande, erlägga i spannmål en årlig afgift. Jag har till denna framställning likväl hämtat anledning af den proposition, sorn gjordes ossar 1813 af Herrar Landshöldingar, att på bestämd tid erlägga spannmål i ställe för att hålla soldat. Otn jag således i denna punkt misstagit mig, torde äfven den proposition, som föranledt mig dertill, sakna grundade skäl i existerande Ständers beslut till en sådan förändring af Extra Roteringen, Rörande anmärkningen mot 2:dra punkten af Memorialet, tror jag mig kunna visa, att för det Småländningarne längst satte sig emot gamla Indelningsverket, de till straff blefvo strängare än andra provinser till slut roterade; hvilket icke är fallet med Extra Roteringen i Små. land; hvarföre jag trott att Konungens lika trogne undersåtare i dessa provinser, sorn i de öfriga Rikets Län , borde vid fördelandet af detta nya onus njuta lika rätt. Den 13 April.