Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Svenska ladugården är olyckligtvis mera fonderad på brännvinsbränningen; men om tractaten, ang:de Finska handeln, uppgjordes såsom jag önskar, skulle jag tro, att det skulle verka förmånligt på Svenska ladugårdsskötsel. Jag kan derföre icke annat än bifalla betänk., och förmodar, att den värde ledamoten af Ministören är i tillfälle att besvara Frih. Boyes anmärkning, rör:de olägenheterna af föreningen med Norrige. Frih. von Schulzenheim: Sedan en värd talare upplyst, att betänk, är af 3:ne Stånd bifall let, skall jag icke med envishet påstå återremiss. Jag har likväl tagit mig friheten att begära ordet för att, i anledning af de förekomna anmärkningarna, afgifva några upplysningar. Man hat åberopat yttranden af en ledamot i Bevilln.Utsk., hvilken lärer vara borgare i Stockholm och, i sådan egenskap, trott sig 8 H. _ 26 iU'A Den 9 Juni. kunna tala i consumenternas namn. Jag skulle likväl tro, att en betydlig del af Stockholms population kunde hafva helt andra interessen än en borgersman, som just till följd af sitt yrke lätteligen sjelf kunde hafva interessen i strid med de åsigter, hvilka jag här försvarat. Hvad vigten af transitohandeln beträifar, är den svår att utröna, emedan den drifves i små poster. Jag tror den likväl vara i aftagande, emedan den, i anledning af de i sednare tider tillkomna svårigheterna för Finska handeln, redan börjat draga sig till Köpenhamn, hvarest varorna erhålles för bättre pris, än i Stockholm. Det är visserligen sannt, och jag delar denna åsigt, att vi böra söka göra oss så oberoende som möjligt af införseln från Finland; men jag kan icke frångå den öfvertygelsen, att det bör ske gradatim, emedan andra interessen annars skulle komma att lida för att åt producenterna bereda en fördel. Jag vet ganska väl, att verkställigheten af Utsk:s tillstyrkande helt och hållet kommer att bero på K. M., emedan ämnet är ett önskningsmål; men jag hade trott, att det vore obehagligt att till Regeringen framställa önskningar, hvilka måhända i detta Ögonblick svårligen kunde, på det sätt de äro uttryckta, utan modification vinna bifall.
Stånd ett stort antal jurister, och jag upmanar de Hrr, som ega större kunskap än jag i detta ämne, att rätta mig, om min slutledning icke är riktig. I alla fall anser jag denna fråga vara af natur att böra återremitteras, för att af Utsk. blifva vederbörligen utredd. Hr von Knorring, Erik Oscar: I förmiddagens plenum motsatte sig ingen summan, då ville man endast hafva en annan form för anslagen. Nu deremot vill man motsätta sig sjelfva sum - Den 21 Mars e. m. 263 man. Att den nu ifrågav:de dock icke är för högt tilltagen, har Frih. Hamilton, genom anförande af kostnadsförslagets slutsumma, redan visat. 'Jemte det att jag, enl. upgift af tillförlitlig person, är i tillfälle att vitsorda riktigheten af de utaf Frih. Hamilton lemnade uplysningar, vill jag äfven tilltigga att Uti detta förslag äro alla sådane arbeten intagna som redan sedan länge varit af behofvet påkallade och hvilka afse dels byggnadens försättande i det skick som Byggnadsordmn för Stockholms stad, med afseende å eldstäder och rökgångar, föreskrifver, dels ock byggnadens bevarande emot förfall. Vid förra Riksdagen ingick K. M. till R. St:r med begäran om anslag för afhjelpande af åtskillige saker, hvilka kunde anses eldfarliga i såväl Stockholms ResidensSlott som ock i ArfFurstens Palats. Till det förra beviljades då anslag, men till det sednare ej. Hufvudvilkoret för eldfarans afhjelpande i nu ifrågav:de Palats var Entresolernas borttagande och skorsstenarnes ommurande. Såsom ett exempel på huru dessa entresoler äro upförda, må tillåtas mig att anföra: att öfver den stora sal, Musikaliska Akademien begagnat, blifvit indelta 8 rum med eldstäder samt 2:ne förstugor, och att dessa rums eldstäder, bjelklag och skiljeväggar äro upburne af en hängstol af träd, liggande öfver brandbottnen.
Just den af Sir von Hartmansdorff begagnade argumentation till alsing af ifrågavar. förslag, är det sorn hos mig väckt eu motsatt öfvertygelse, emedan dä det har visat sig, att oaktadt uppenbar kyrkoplikt, och oaktadt spöslitning, som hittills funnits, brotten allt mer och mer tilltagit, måste det således vara eli factum, att den straffbestämmelse, hvarom fråga nu är, icke medfört några goda följder, hvadan det synes mig angeläget alt borttaga en straffbestämmelse, som endast haft skadliga följder, livad Hr von Hartmansdorff citerat, all han hört ett yttrande af en arrestant: "att det väl gick an med vattenoch brödstralfel; men alt sillen var för dyr,” verkar det icke i min tanka till lörman lör hans äsiglcr, ulan innebär detsamma endast en ganska svär anklagelse emot Konungens Hef:h:de, hvilka det tillhör att controllera, att några underslef vid vattenoch brödslralfets undergående icke må äga rum. Dä alla de skäl, som blifvit af mine motståndare fram ställde, icke kunnat rubba min öfvertygelse, ulan tvertom styrkt mig deruti, förnyar jag min förut gjorda begäran 0111 äterrcuiiss af betänk., på det att LagUtsk. mätte inkomma med ett nytt heltin k., i öfverensstämmelse med hvad sä väl jag som 11. Sl:s Jusl.ombudsm. i ämnet föreslagit. Frih. Cederström, Jaeob: Man må förgäfves tro, att man genom straffbestämmelser, genom att man skaffar offentlig vanfrejd på personer, kan minska brötlen, eller all man genom straffens stränghet, de må vara huru grymma som helst, kan utrota dessa brott, isynnerhet Ijufuadsbrottcn. Detta är sä litet eftertänksamt, att jag icke hchöfver blifva vidlyftig i min bevisning. Del lärer väl vara en klar sak, alt om samhället icke ordnar sä, att den som icke äger annan egendom, an sina armars kraft, kan dermed föda sig, utan mäste svälta, hvilket fiir honom är omöjligt, sä tvingas han att stjäla.
Skola grunderna för detsamma bestämmas efter menskliga snillets utvecklingsförmåga, så finnas Bönder och landtfolk, som kunna aptera grå- och sandsten efter modell, utan att vara i StenhuggareSkrå, som bygga skepp, utan att höra till SkeppshvarfiiSkrå, som förfärdiga finare och gröfre väfnader af lin och ull, utan att höra till något VäfvareSkrå. Ja! en Bonde i Tuna, har gjordt manga och goda gulduhr, utan att höra till UhrmakareSkrå. Skulle åter föremålen för Bondens, det är landtmannens slöjder, endast vara förädling afsådane rudimatei ier, sorn han sjelf eller hans område producerar, blir ändå ej mycket öfrigt, Skrån ensamt förbehållet, ty Bonden och hans område producera metaller, flere slags Träd, Lin, Hampa, Färggräs, Läder, Skinn, Ull, Bark, Borst m. m, Sakens nuvarande skick blifver ännu klarare lör den, som behagar taga kännedom af 9 §. i RiksdagsBeslutet af den 2 Maj i8lo, hviken förmår; Att idkandet af all Borgeltg Näring emot åtagande af deremot svarande borgelig tunga ,bliren rättighet för alla medborgare classen Yttersta tillflyckten för Skråmästarens Advocatur, att med Borgelig tunga, förstås Borgare-tunga, förtjänar ej något afseende. I Sverige betyder Borgelig tunga detsamma som skatt^till Staten. 1 annat fall skulle det äL i84 Den 10 Fsebruarii. ven heta Adelig tunga, Ståndspersoners tunga, Prestelig tunga och Bonde-tunga, till skill. nåd från Borgelig, om dermed kunde förstås blott Borgares tunga. Jag drager af allt detta den slutsats, att inga Privilegier lägga hinder i vägen för upphätvandet af de så länge öfverklagade band, hvilka fjettra en loflig, oemotsägeligen nyttig och af allmänna rösten länge påkallad, Näringsfrihet.
Skifte på annat sätt inom Skifteslaget icke kan beredas; så har Kongl. Maj:t ansett Sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derpå, hurusom, i följd af Kongl. Maj:ts Nådiga Propos. No 12. 9 terörde Stadganden, Egoskiften inom sådana Skifteslag, der utflyttningar böra ske, ofta kunna för delegare, sorn mot sin vilja deri mäste ingå, blifva kännbara, helst flera af dem icke sällan kunna sakna förmåga att, jemte de utgifter, som till Landtmätares och Gode Mans aflöning, till odlingsoch ståndskogs-ersättningar, och till ny stängsels upprättande m. m, uppkomma, jemväl, utan alltför stor uppoffring, bestrida utflyttnings* kostnaderne; och att det, af sådan anledning, och så framt det med nya SkiftesStadgan åsyftade vigtiga ändamål af Jordbrukets och Landthushåliningens ytterligare förkofran fullkomligt skall kunna vinnas, nödigt blifver, att understöd af allmänna medel, då Hemman eller Hemmansdelar vid laga Skifte utflyttas, varder Delegarne med* deladt, ett understöd, sorn likväl, genom dess yerkningar på Landets tilltagande odling och befolkning, i rikt mått åt Staten återbär sin ersättning. Kongl. Maj:t hehöfver härvid blott erinra Rikets Ständer, att då Enskiftes-Forfattningarne för Skåne och Skaraborgs Län infördes, blefvo, i enahanda afseende, af Kongl. Maj:t anslagne för Skåne 10,000 R:dr och för Skaraborgs Län 6000 R:dr, hvilka understöd alltsedan, under en lång följd af år, för dessa Provincer fortfarit, och hvarmed äfven Öland, samt till någon del Jemt - io Kongl. Majds Nådiga Propos. N-o 12. land, under de senare åren blifvit hugnade.
M:t i underdånighet hemställ), huru en af skalleoch krono-jord inom Färentuna härad af berörda län utgående, men i jordeboken icke upplagen skatte,-titel, benämnd iegelved, skulle för framtiden beräknas och utgöras, enär den, enligt Läns-styrelsens förmenande, icke vore af grundräntenalur och, enligt Kongl. Kungörelsen den II Maj 1855, beträffande de uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling, endast grundräntorna eller de vid skattläggning bestämda jordeboksoch hemmantals-räntorna skola förenklas; hvaröfver Kammar-kollegium sig underdånigst utlåtit och upplyst, att på den tid, då byggniugshjelpen ännu allmänt levererades i persedlar, K. M:ls Befallningshafvande i Stockholms län genom Resolution den 10 Augusti 1664, hvilken likväl syntes hafva varit K. W:t underställd, tillåtit Kronans bönder och allmoge i Färentuna härad att framgent betala byggningshjelpen i penningar efter kronovärde, nio marker eller två daler åtta öre silfverin ynt af mantalet, dock så att samma bönder dessförutan skulle föra hvardera fyra lass tegelved och sand till K. M:ts tegelbruk der på orten och eljest hvad till djurgårdssRingning och annan nödtorft behöfdes; att i 1683 års kronoräkenskaper, de, äldsta bibehållna, i hvilka tegelved förekomme, den upptagits att af hvarje mantal utgå med ett stafrum, hvarå, likasom å fyra lass ved, kronovärdet var 16 öre sillVermynt; att vid 240 Eccpeditions-Utskotlels Förslag till unden!. Skid frelse N.-o '101. 1738 års Riksdag allmogen i Färentuna härad beklagat sig öfver den palaga af stafrum eller legelved, sorn den hade alt, jemle andra krono-ullagor, årligen utgöra, och hos K.
Ut supra. 7 '.'ocollo S. D. Upplästes ett af nu mera afledne Usiessoren ocb Bergmästaren Her^nton Lwab till Högt. Ridderstapet och Adelen ingifva, samt derifrån rist Allmänna Beswarsoch Oeconomie samt Bewill-' uingsUtstotlcn remitteradt Memorial om Fond till anställande af Salttillwerkning inom Riket, afwensom ett ifrän Höglofl. Ridderstapet och Adeln till ConstitutionsUtffottet remitteradt Memorial af Herr Haradshöfdinggn Läannerliam, ^obsri, angående Instruktion för den blifwande TrycksrihetsCommit« leen, och bestöt PresteStändet akt uti Lesia remisier med Höglofliga Ridderstapet och Adeln instämma; hwilket genom Utdrag af Protocollet stulle de Resp. MedStanden samt bemälde Utstött wördsamt och manligen communioeras. Ut supra. Lx krotocollo I. b7. ^Imc^vili. Utdrag af Protocollet hållit hos Högwördige PresteStändec den 7 November e. m. 1829. S. D. Föredrogs ä nyo Kongl. Majrts Nädiga Proposition till Riksens Ständer, om «idlagande af Den n Novembersi§ af särskilta kraftiga anstalter till Rikets försvar och framtida säkerhet gifwen StockholmsSlolt den zr Oet. 1809, och bejlötS akt densamma till Skars samt Allmänna Beswärs, och OeconvmieUtskotten remitteras; Hwarom de Resp. MedStänden samt bemälte Utstotr skulle wördsamt och wänligen underrättas. Ut supra. Lx krotocollo P lä. Utdrag af Protocollet haltet uti Borgare» Ständeks Plenum, wid Riksdagen i Stockholm den 7 November 1809. S. D. 2 anledning af Högloft.
Skulle någon gång i fall, der förut undergången bestraffning vore känd, dock inträffa att åklagare till undvikande af del besvär, som kunde vara förenadt med anskaffandet af de ifrågavarande bevisningsmedlen, läle frågan om iterationsstraffet falla, så vore detta å bans sida ett tjenstefel, och skadan deraf för det allmänna vöre i alla fall ringa. På nu anförda skäl får Utskottet vördsamligen tillstyrka, alt Jii/cets Ständer måtte i underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit 12 Sammans. Lagsami Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande M 39. anhålla, att, derest strafflagförslaget varder, i det skick Rikets Ständer detsamma antagit, af Kongl. Majit såsom lag ntfärdadt, Kongl.
Detta förslag hafva Presteoch Borgare-Stånden bifallit, men Ridder skåpet och Adeln samt Bonde-Ståndet, under vidblifvande af gällande tulltaxa, ogillat. Då dyrbarare monterade fruntimmershattar af strå eller annat material lätteligen kunna till införsel förekomma, och det vid rubriken af siden eller annan väfnad förestagne tillägg »samt i allmänhet monterade fruntimmershattar» således gifver samma rubrik en större omfattning och följaktligen inverkar på tullbevillningens be lopp, lärer, så vida icke Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet vilja förena sig med de håda öfrige stånden om antagandet af detta tillägg, omröstning derom böra anställas; och föreslår Utskottet för sådan händelse följande proposition: 50:o. Den, som bifaller Utskottets förslag att vid rubriken Hattar, af siden eller annan väfnad, tillägga »samt i allmänhet monterade fruntimmershattar», röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer detta tillägg icke att inlagas. Vidare och derest icke Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet vilja in stämma i de båda öfriga ståndens beslut om nedsättning i införselstullen å Hattar af läder m. m., måste följande omröstning derom anställas: 51:o. Den, som godkänner Utskottets förslag att för Hattar af läder, fiskben, papper, träd eller rötter m. m. nedsätta införselstullen från 1 R:dr till 24 sk. per stycke, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bibehålies denna tull vid 1 R:dr. Tfattfoder. Presteoch Borgare-Stånden hafva godkänt Utskottets förslag att i införsels ' Hult form ar. (arjfen intaga artiklarne Hattfoder och Kullar samt Hattformar af Filt, med föreskrift af tullbehandling för do förstnämnda lika med den väfnad, hvaraf de bestå, Bevillnings-Utskoltels Memorial, M 14. 35 utan afdrag i vigten för åtföljande papper och stoppning, och för Hattformar af Filt, med eller utan styfning, lika med den filtväfnad, hvaraf de bestå.
Staten att sörja för universitetslärarnes aflöning; då Stats-Utskottet, som vid föregående riksdagar behandlat denna fråga, erkänt rigtigheten af denna grundsats; då ifrågavarande spanmål lika ostridigt är en kyrkans egendom; då för dess användande till ett Statens ändamål icke kunnat eller kan åberopas hvarken någon särskild författning eller allmän lag; och då det således är den enklaste rättvisa jag vill begära; så väntar jag att Rikets Ständer för sin del bifalla mitt vördsamt framställda förslag, att Rikets nu församlade Ständer täcktes i stället för omförmälda spanmål, 2,354 tunnor råg och korn, anvisa motsvarande statsanslag till akademistatens i Lund aflöning och dymedelst tillåta att kyrkorna åter komma i åtnjutande af deras så länge saknade tillständiga rätt. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 11 November 1865. Jöns^Andersson, från Malmöhus län. 1:0 lil. Af Auders Pehrsson från Christianstads län, angående ändring af 12 § i Kongl. Förordningen den 21 Mars 1862, om kommunalstyrelse på landel. De nya kommunal-lagarne innehålla bestämmelser, hvarigenom sjelfstyrelsen slutligen måste mer och mer utbilda sig. Att genast träffa det mest lämpliga och rigtiga sätt, för bestämmelse i hvad mån hvarje medlem uti en kommun eger deltaga i denna sjelfstyreise, är naturligtvis icke gerna möjligt. Man torde nemligen inom hvarje särskild ort hafva funnit att 12 § i Kongl. Förordningen den 21 Mars 1862 är så tillvida icke fullt tidsenlig och lämplig, som en eller två personer kunna genom en högre nu medgifven rösträtt bestämma [utgången af kommunens alla frågor. Naturligt är, att den, som mest bidrager till'kommunens allmänna utgifter, bör ega det högsta röstetalet; men äfven härutinnan lärer erfarenheten att jemkning är nödvändig, för undvikande af ensidiga och egenmägtiga beslut; och jag vågar derföre, till ändrings vinnande, vördsamt föreslå: att 12 § i Kongl.
Då emellertid nämnda kostnadsbelopp, 217,000 Riksdaler, med 59,500 Riksdaler öfversleg det anslag af 157,500 Riksdaler, som Rikets Ständer för byggnaden beviljat, men Institutet hade egna kapitaler, tillkomna genom donationer, till största delen utan vilkor, och räntebesparingar samt uppgående vid 1858 års slut lill 232,171 Riksdaler 49 öre Riksmynt, fann sig Institutets Direktion föranlåten ali hos Kongl. Majit i underdånighet hemställa, det Kongl. Majit måtte täckas i nåder tillåta Direktionen att af dessa Institutets kapitaler få använda hvad som utöfver det erhållna statsanslaget kunde erfordras till utförandet af ifrågavarande byggnadsföretag, hvarmed åsyftades, bland annat, att bereda utrymme för emottagande i framtiden ej allenast af ett större antal frielever på Institutets fond, utan äfven af de flera döfstumma barn, för hvilka inträde vid Institutet städse sökes mot betalning, men hvilkas ansökningar hittintills ej kunnat bifallas i brist af utrymme vid Institutet; och till denna Direktionens underdåniga hemställan behagade Kongl. Majit i nåder lemna Sitt bifall. Derefter blef omförmälda byggnadsföretag ä det anvisade stället påbörjadt 1860 och har sedermera allt hitintills fortgått, så alt den nya byggnaden för närvarande befinner sig undertak och är antagen blifva fullt färdig hösttiden 1863; men delta byggnadsföretag, som, på sätt förut nämndi är, beräknats att uppgå till 217,000 llidr lia Motioner *' Bonde-Ståndet 1862■ N:o 412. 667 beklagligen, i följd af oförutsedda missgynnande lokala förhållanden i afseende å grunden för byggnaden samt stegrade priser på byggnadsmaterialier och ökade kostnader för dagsverken, kommit att blifva långt dyrare än i kostnadsförslaget beräk nadt var.
Visserligen är det sant, att befolkningen i en del socknar genom utvandringen ' under senare år ej obetydligt minskats, och att kampen för tillvaron i följd deraf för de kvarvarande borde vara lättare; men äfven af dessa har en del varit på sommararbete i Danmark och der vant sig vid bättre kost, och de andra hafva hört omtalas, huru man lefver i främmande land, och så nöja de sig ej lkngre med den svältkost, hvarmed de förr åtnöjdes. Fordringarna i öfrigt torde nog ock hafva stigit. De flesta af de socknar jag besökte hafva inga bruk, herregårdar eller fabriker, och de bondgårdar som finnas äro ej större än att de vanligen skötas af egaren med hjälp af hans egna barn; möjligen tager han en halfvuxen dräng eller piga, hvilka kunna nöjas med da små löner, som betalas, d. v. s. 30-40 kr. för år, i enstaka fall något högre. Salunda kunde i en del socknar icke mera än ett par fullvuxna drängar och pigor erhålla platser. Flickorna tänka då: nEn piga få,r har inte mera än 30-40 kronor för helt år och ' usel mat, en bit kornbröd och en sillstjärt, då tar en hellre bättre mat och högre lön i Danmarkn och " sliter en aldrig så länge här hemma så räcker det inte en gång tiu snygga kläder. " När s&amp; nästan hvarje familj har någon bror, syster eller annan slagting boende utomlands, och flickorna oupphörligt höra, talas om. de stora lönerna, den goda maten, nöjena och frihet.en, blir liingtan att komma ut dem öfvermäktig. Det ar siilunda tydligt att det gifves anledningar nog till utvandringen. Om varen är det en rörelse bland den småländska ungdomen som bland flyttfoglarna. De unga samlas i stora flockar, råclslti och öfverlägga med hvarandra, framkasta och jämföra förslag, och en vacker dag är den stora skaran skingrad och borta i främmande land. Racker ej kassan till en biljett till Amerika, så räcker den åtminstone till .Danmark. Hemma vilja de ej stanna. Utvandringen anses vara störst i gränssocknarna mellan Småland, Skåne och Blekinge, liksom denna befolkning i allmänhet har mera oroligt lynne.
Den 7 December. sig angifwit, wara pligtig att ersätta Kronan den afgift sör äret, som han derigenom undansnilla sökt. 14:0 Uti nästpäföljande Moment, bör i ställer för ordet: tjenstefolk, införas: eger husfolk oc^ enskilde tjenare, såsom innefattande en nödig utsträckning till äfwen sädane personer, som icke egenteligen kunna för tjenstefolk anses, men af enahanda principäro, enligt allmänna lagen, frän wittncsmäls afgiswande undantag»?. Hwad för öfrigt angar den del af Utskottens gemensamma Betänkande, som innehåller förslag till Bewillning för den bliswande bränwinS - brännings rättigheten, blef; i anseende till deremot gjorde anmärkningar, samma förslag till Högloft. BewillningS» Utskottets ytterligare handläggning förwisadt. Lu^rs. Lx ?roroco!!o kl. Usterson. SD. Bisöll Borgare^Ständet, i anledning af Högloft. Stars'Ulfkoltetö, i Protocolls» Utdrag af den 15 sistledne Nowcmber, gjorde hemställan, och pL de deruti anförde considcrationer, akt de emot Herr Banco»Commistrrien dä. käärstsär säsom warande Directeur wid General Assistance-Contoiret, upgjorde er, sättnings räkningar och anstälde Rättegångar, i dek skick de nu äro, maga, ester Banco-CommitzarienS anhällan, fä förfalla, och de i grund deraf balancera» de Summor mur rälenffaperne efförgs. Hmilket ve Den 7 December. 41? Respektive Med,Ständen wördsamt och wänligen tillkännagislvas ffulle. kil 8u^»rs. ?rorocoI!o» I. kl. kstsrron. S. D. Förenade sig Borgare-Ständer uti det as samteligöfrige Riks»Ständen fattade,beslut att öfwer det asi Herr iöfwersten och Riddaren Ekerstem, Uti ett till Högloft.
Prol. 1836 <$; 1837. 4 Sami. 1 Afd. 7 Haft. 1 2 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 20. seende å de nya Läns-Residens-byggnadernas i Luleå nära förestående fullbordan, flyttningen af Läns-Styrelsen till nämnda stad kunde nied full visshet antagas ega rum under Juni månad innevarande år, de återstående byggnaderna vid Piteå Residens, såsom efter Läns-Styrelsens förflyttning icke vidare för Kongl. Maj:t och Kronan behöfliga, måtte, tillika med dertill hörande tomter, N:ris 61 62 och 63 i qvarteret Stadsvapnet, hvilka med åbyggnader blifvit inköpta åren 1842 och 1843 dels för ett af Rikets Ständer särskildt anvisadt belopp af 6,000 R:dr, dels för en af allmänna byggnads-anslaget för landsorterna bekostad summa af 158 R:dr 22 sk. 4 rst Banko, få, genom Kongl. Majrts Befallningshafvandes försorg, å behörigen kungjord offentlig auktion till den högstbjudande försäljas; — i anledning hvaraf och sedan Läns-Styrelsens förflyttning till Luleå numera gått i fullbordan, Kongl. Maj:t, i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Öfver-Intendents-Embetet uti afgifvet underdånigt utlåtande hemställt, Nådigst föreslagit, det Rikets Ständer ville för sin del medgifva, att ofvannämnda tomter i Piteå med derå ännu befintliga byggnader finge på offentlig auktion försäljas samt den inflytande köpeskillingen tilläggas det å Riks-Statens Sjunde Hufvud-Titel uppförda anslag för byggnader och reparationer i landsorterne, hvilket i allmänhet hårdt anlitade anslag redan måst utöfver den af Sjunde Hufvud-Titelns besparingar anvisade summa af 20,000 R:dr för ofvanförmäldta byggnadsföretag i Luleå, tillskjuta ett belopp af 12,749 R:dr 40 sk. Banko.