Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Deremot hafva Comministrarnes aflöning, förnämligast reglerad under Konung Carl Xl:s tid eller på 1680-talet, icke undergått särdeles förändring. Den lärer ock egentligen bestå utaf boställets afkastning, af den s. k. Kapellans målan, utgående efter hemmantalsberäkning, samt af det belopp, som under namn Pastors-lön, utaf Kyrkoberdarne utgifvas, och hvilket i Upland vanligast utgår med 8 å 12 tunnor spannemål. Detta lönebelopp utaf Paslorerne har sedan Carl XI:s tid troligen aldrig blifvit ökadt, ehuru deras förhöjda inkomster tilläfventyrs dertill gifvit billig anledning. Mig är dock icke obekant, att vid Pastorers dödsfall någon samlad förmögenhet sällan finnes uti deras sterbhus, och säle - Den 3] December e. m. 357 lies kunde påstås att deras närvar:de inkomster icke äro mera än nödvändiga; men detta torde till någon del härflyta deraf, att många Prestman äro skuldsatta när de få emottaga ett pastorat, och isynnerhet då de förut längre tid varit Comministrar. Således föreställer jag mig, att PresteSt:ts utkomst icke skulle blifva försämrad, om Pastorernes löner till sine Comministrar eller Kappellaner fördubblades eller ökades ytterligare med S å 12 T:r säd; likväl torde undantag böra göras vid mindre pastorater och kanske uti en del landsorter. I händelse R. St:r skulle gilla denna motion, torde böra begäras en underd. begäran hos K. M., att Consistorierne i förening med K:s Beth: de lill K. M:s slutliga pröfning måtte upgöra förslag till dylika lönetillökningar för Kapellanerne, åtminstone för dem, hvilkas Pastorer i löne-inkomster uti tionde och boställsafkastning, äga circa 200 l:r sädsvärde, att utgå framdeles i mån af pastoraternes ledighet och innan nye Kyrkoherdar blifvit utnämnde.
Skulle än fet än mager ost användas till pudding, rensadt från förekomma, bör, för att utmärkt potsenor och benskärfvor, finhackadt, uppcheese skall erhållas, hvar sort använblandadt med ägg, gräddmjölk, stötta das för sig. Frida N. N. skorpor, skiradt smör samt socker, salt och litet muskot). Buljongen får sedan hopkoka, och färdig silas den geHästkött. Som jag hoppas, att alla husmödrar nu för ' tiden äro nog förnom linong. Flottet, som stelnar ofvanpå, (det mesta bör likväl vara uppdomsfria att vilja begagna hästkött i skummadt under kokningen) upptages, sina hushåll, vill jag nämna att rökadt, och om man vill gömma det, skiras är det utmärkt godt till smörgås. Man det med litet salt och skummas väl; förfar dermed som med annat kött, är utmärkt att steka fisk uti. Bulsom insaltas för rökning; användt till biff, är det också särdeles godt. Hvar jongen kokas helst dagen före den skall användas. Man bör hafva en särskild och en bör i sin mon söka motarbeta den kanhända i många bygder ännu kruka, som till intet annat begagnas, att förvara den uti. När den sedan qvarlefvande motviljan derför genom att föregå med godt exempel och anskall användas, hälles den försigtigt ur krukan, att bottensatsen, som alltid vända detsamma. Frida N. N. bildas, ej kommer med. Klar b n l j o D g serveras helst i koppar med varma pastejer, på tallrik eljest med en rå äggula, Kardinalkött. En oxstek ingnides väl hackad persilja, brynta palsternackor med salt, socker och salpeter, hvarefeller rostadt hvetebröd. Frida N. N, ter så mycket ättika påhälles, att den nästan står öfver köttet; några nejlikor och lagerbärsblad påläggas. Steken Njuponsoppa. Njupon, ' Is k:na till vändes dagligen och kokas efter en fyra personer; sköljas och kokas väl veckas förlopp i ättikan utspädd med sönder, passeras genom durschlag, att vatten; kryddorna följa med. Förvaras en del af njuponen följer med.
Till Banco-Utskottets handläggning har Ridderskapet och Adeln remitterat följande derstädes väckte motioner nemligen: ilo af Herr Rosenbladj B.} som omförmält, att Banken, till bildande af dess grundfond, vid senaste Riksdag väl erhållit liqvid för en del af dess hos Stats-Verket egande stora fordringar, med rättighet att, för silfverutvexiingens bestånd, deraf öfverlåta åt annor man, men,att, i anseende till så väl de stora summor, hvarå dessa obligationer ställdes, som ock vilkoren för återbetalningen, desamma vore för dermed afsedde ändamål mindre lämplige; och har Herr Rosenblad , på sådan grund, föreslagit: ”att Banco-Styrelsen må berättigas att, vid förefallande behof, kunna utbyta större eller mindre del af dessa obligationer emot andre, lydande å lämplige summor, hvarå räntan är betalbar hvarje halft år, dock under vilkor, att uppsägningsrätten, på samma sätt sorn hittills, blifver Riksgälds-Contoret ensamt förbehållen, och att den stadgade amortissementen (för de sålunda utbytta obligationer) på det sätt ■Statsoch Banco-Utskottens Utlåtande N.-o Sr. 3 användes, att liksgäkls-Gontoret förbebålles, alt, efter eget godtfinnande, antingen för beloppet uppköpa utelöpande obligationer, eller derå 6 månader förut uppsäga ett motsvarande antal;" saint 3:0 'af Grefve Björnstjerna, som yrkat, att, i händelse Banco-Fullfnägtige ej kunna erhålla nödigt qvantum silfver på de creditiv af 2 naii! i orter, sorn Rikets Ständer beslutat, Fullmägtige måtte berättigas att på Bankens grundfond upptaga lån emot obligationer, ställde i vanlig form, på den ort der lånen upptagas. Som Banco-Utskottet ansett dessa motioner bera gemensamt med Stats-Utskottat behandlas, hafva de förenade Utskotten tagit desamma i öfvervägande tillika med hvad, vid remissen af Grefve Björnstjerna! motion, inom Ridderskapet och Adeln blifvit yttradt.
Till Herr Landshöfdingen Edelcreutz, rörande Vacance-afgift för Extra RoteringsManskapet m. m. Af Tit. den 5 nästlidne April utfärdade , mig tillhandakomne Kungörelse har jag inhämtat, det Tit. kallat samtelige uti det Tit. i Nåder anförtrodda Län varande Delägare uti extra Roteringen af Soldate - och Båtsmanshållet, att den 10 i denna månad å LandsCancell et här i Staden höras öfver de uti Kongl Maj ts Nådiga Skrifvelse den 23 Martii innevarande år föreslagne vilkor till extra Soldat Rotehållarne, att ifrån den 1 Januarii 18I4 och så Den 4 Maji, e. m. länge extra Roteringen utgöres, efter de för närvarande af Kongl. Maj.t och Rikets Ständer stadgade grunder, vara vacante under hvad tillstånd som hellst, hvaruti Riket, i afseende på försvarsverket, kunde komma att sig befinna, emot årligt erläggande till Kongl. Majit och Kronan at fem tunnor Spannmål, hälften Råg och Korn af hvarje hel nummer, samt till extra Båtsmäns - Rotehållarne, att ingå uti beständig Rotering emot nedsättning af en femtedel i Extra Rote - Båtsmännens nu varande styrka, en derefter skeende proportionerlig Rotejemnkning, och öfrigt iagttagande af lika förhållande med de nu varande extra RoteBåtsmännen , sorn, enligt gällande Contract, med ordinarie Båtsmansbället äger rum; och har Tit. uti berörde dess Kungörelse sluteligen föreskrifvit extra Rotehållarne det äfventyr, att den Rote, sorn ifrån den utlyste Sammankomsten alldeles uteblifver , skall anses derigenom hafva bifallit hvad Kongl. Majit i Nåder föreslagit. Då Kongl Majit, uti dess ofvan högst åberopade nådiga Skritvelse, sjelf täckts förklara, att i händelse någon extia Rotehållare skulle finnas mindre villig att vacanceafgiften antaga, skulle med en sådan uti dess nuvarande skick, förblifva , och derigenom tydeligen är ådagalagd Kongl.
Från Stockholm borde denna bana mot Upsala så mycket hellre ligga öster i stället för vester om Sigtunafjärden, som densamma i denna rigtning blefve kortast och lagd på den bästa lokalen, samt derigenom äfven mera tillgänglig för de stora delar af Upsala och Stockholms län, som i en böjning åt öster utsköte mot hafvet, då landet på vestra sidan om samma fjärd deremot vore genomskuret af ingående vikar, hvilka underlättade dess förbindelse med Mälaren och hufvudstaden. Det vore dock icke möjligt att på alla ställen tillämpa den eljest, i allmänhet taget, så sanna regeln, att lägga jernvägarna inuti landet, skilda frän segelleder. Mellan Stockholm och Upsala t. ex. måste banan anläggas icke långt 22 från Sigtunaijärden, emedan det icke kunde vara skäl att böja den mera mot öster och derigenom förlänga vägen för den större, vigtigare trafiken. Att från Upsala, på sätt blifvit föreslaget, fortsätta linien rakt på Gefle, ehuru den derigenom visserligen blefve kortast, syntes icke vara det rätta; ty, för det första, kunde icke förbindelsen mellan Stockholm och Gefle på den kortaste vägen vara af den jemförelsevis stora vigt, som dessa städers förbindelse med de inre delarna af landet, helst man sjöledes kunde besörja forslingen dem emellan 6 ä 7 månader om året, och, för det andra, skulle banan i sådan rigtning, isynnerhet till sin norra del, komma bra nära Östersjön, hvarigenom åter det inre landets intressen förbisåges och med detsamma äfven de tvenne städernas, hvilkas välstånd och förkofran, i likhet med andra städers, till en viss grad vore beroende af det angränsande landets. I stället för den föreslagna raka ledningen mot Gefle, syntes en vestlig böjning öfver Sala och derifrån öfver Dalelfven mot midten af Gefle-Dala-banan, såsom redan vore nämdt, bättre uppfylla rörelsens fordringar; ty då alla de hufvudsakliga transportvägarna i dessa trakter ledde från norr till söder, eller från norr mot Mälarens hamnar och hufvudstaden, på hvilka dessa orters invånare i sekler släpat sina tunga varor, så måste en jernvägslinie, som på tvären afskure dessa vägar, blifva den nyttigaste och den som bäst upphämtade rörelsen.
Riksens Stä'nder anhålla för öfrigt att till kiders Kongl. Majlis Nåd.ga afseende, vid Nådigt - Den 8 Augusti digt utfärdande förändrade Reglemente för Gutha-Canäl Bolägs-Discont, i underdånighet få öfverlemna följande deras underdånigt! förslag till ändring i det réglémentafiska för GöthaCanal -Bolags Di scont-f ö f val t ni ng, nemligen : iso Alt det må åligga Bolagets DiscotitDirection, att frista särdeles uppmärksamhet å de produetiva Näringarnas behof och tillse att de i möjligaste måtto blifva med I-ån understödde. 2.0 Att efter ar 1818, då de nu varande filial D isconters Octroyer tilländagå, ingen person, ehuru saker lian än må vara, på blotta namn, vexlar elier privatas reverser må på en gång få häfta för större summa sorn låntagare i Götha-Canal Discont, än booo JR:d-, och för lika stor summa som Cautionist eller sedel-utgifvare, äfvensom att på godkända Adier (Götha-Canal-Bolagets egna undantagna, för hvilka ingen inskränkning till bestämd summa bör äga rum) Stats Obligationer, Varor och öfriga lika beskaffade hypoteker, ej bör lemnäs större lån, än 18,000 R;d, inberäknadt hvad densamma person kan hafva på namn, som låntagare eller Caytionist. 3:0 Att Götha-Canal-Bolags egna Acfier jemväl vid Götha-Canal - Bolags Discont-Contoir i Stockholm böra få belanas. Slut - Deii 8 Augusti Slutligen anhålla Riksens Strinder i underdånighet, att derest Bolaget icke Fullgör de vilkor, som 111.1 iiro foreskrifna , Eders Kong). Majit i Nåder täcktes förbjuda Bolaget vidare fortsättning af Discont-rörelsen. Och våga Riksens Ständer så mycket heldre göra sig i -underdånighet förvissad* o.m Eders Kongl. Majits
Ridr årligen; och emedan, med afseende på erfarenheten under StatsUtskottets Utlåtande N:o 139. 55 nästföregående statsregleringsperioden och den oupphörligt fortgående starka tillökningen af lärjungarnes antal i elementarläroverken, detta anslag är väl behöfligt, får Utskottet, med hänvisande i öfrigt till den derom i Slatsråds-protokollet (pag. 31 och 32) lemnade utredning tillstyrka, att det af Kongl. Maj-.t i berörda hänseende äskade belopp, 10,000 R:dr årligen, måtte af Rikets Ständer beviljas. 52:o. Uti nyssberörda motion (N:o 35) bar Herr P. G. Alander, i mom. 4, föreslagit, att något hundrade Riksdaler måtte anslås till biträde i skrifveri m. m. åt Rektorer med minst 300 lärjungar; men då de Rektorer åliggande skrifvaregöromål ej synas vara af den betydenhet, att särskildt biträde derför kan vara behöfligt, hemställer Utskottet, att Herr Manders berörda framställning måtte af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. 53:o. Herr R.
Att en årlig afgift skall utgå) användas och redovisas inom hvarje Län särskildt, samt alldeles skiljd från Hospitalernas och iLazaretteri.as andra äldre fonder) under förbehåll) att den ej be. gagnas till andra ändamål än Ciirhusanstalterne, inrättade på ett eller flere ställen inom Länen, efter behof och öfverenskommelse) samt med undantag hvad här nedanföre kommer att för Norrbottens Län särskildt stadgas; ♦ 3:0 Ått äfg:ftén bestämmes med ett minimum, hvarunder den ej kan gå, och ett maximum, hvaröfver den ej får utsträckas, kommande densamma, att derimellan inom hvarje Län fastställas, efter förut erhållen underrättelse, på sätt här uedan omförmäles, om beloppet af det anslag, som från Kongl. SetaphimerÖrdens Gillet är att påta kn a/ 4:0 Att minsta afgiften blifver en sk. Banco årligen för hvarje mantalsskrifven person. Att vid högst trängande omständigheter skall. minimi-afg ften för hvarje ffiantälsskrifven person årligen utgöras med 5 skö banco. 4 Sami, f Band. 306 StatsUtskott*!* Bet ankan *?fi, 6:0 Att inom Jiinen bör genom Sociken-FuT!- miigtig.e en deputerad väljas fran hvarje Härad, hvilke jleputerade sammanträda på den tid och i et stalie Län shöfdtngen utsätter, för att, under dess Ordförande, sjelfva öfverlägga, och i hän. delse af olika meninga,r genom votering och .capita, deruti Landshöfdingen eger deltaga, besluta hunt den Committé bör sammansättas, sorn skn'i årligen intill nilssa Bihr,dag stadga den för följa; de året nödiga afgiften, samt äfven sättet förde till räkenskapernas granskning årliga Re viso. rers utseende; häruti deltaga äfvenledes .Fulknäg* lige fiån hvarje af de städer, sorn begagna sam, ma Curtius, som landet, men Stockholm och Götheborg ansfes i detta afseende såsom särskildta Län, 7:0
En sådan presumtion torde icke kunna vara nödvändig för vexelrörelsen i Sverige, mera än i andra länder; och det vore förmodligen ej illa, om lagstiftningen, genom att frångå densamma, förmådde bidraga till rättelse i ett här uppkommet menligt handelsbruk, att anse vid köpslut gjordt aftal om kontant betalning kunna fullgöras med liqvid, som erlägges flera dagar efter varans emottagande. il §. Enär det i första momentet af denna § gifna stadgande, att öfverlåtelse emot uttryckligt förbud i sjelfva vexeln ej medför vexel-rätt ens emot öfverlåtaren, skulle leda till den mindre rättvisa följd, att öfverlåtarens ställning blefve bättre da han handlat emot aftal, än då hans åtgärd stålt i öfverensstämmelse dermed, och samma stadgande dessutom ej låter väl förena sig med det i §:s sednare moment förekommande, att öfverlåtelse, skedd emot förbud i föregående öfverlåtelse, ställer öfverlåtaren i full ansvarighet; ansågo Högsta Domstolens fleste ledamöter förevarande § böra förändras till denna lydelse: “Ilar vexelgifvare i sjelfva vexeln uttryckligen förbudit öfverlåtelse deraf, eller innehåller öfverlåtelse uttryckligt förbud alt vexeln vidare öfverlåta; håfve öfverlåtelse, som ändå sker, ej annan verkan emot den, som förbudet gaf, än sadan öfverlåtelse, som omtalas i 12 §.“ Justitic-rådet Alexandersson yttrade: Hvar som utgifver eller öfverlater Bih. till R. St. Fröt. 1S50 jr 1S5I. i Sami., i Afd., i6 Haft. 6 42 Kongl. Maj:ls Nåd.
Jag tror likväl, att 0111 ett sådant förhållande inträffar, så gifves det andra lagar, som berättiga "både den civila och militära myndigheten ali uppträda; ty sådana sammankomster i den syftning, sora bär förulsältes, kunna icke anses som uppror, rita 11 såsom sammansvärjningar och stamplingar af den beskaffenhet, som 4 cap. Missgtbm omnämner, hvilka bestå uti öfverenskommelse och erhålla qvalificalion af uppror, när de öfvergålt till handling. En anmärkt)-, af vigt, som Gr. Posse gjort mot 1 §:n, mäste jag gilla, nemi. den, attUlsk. förändrat straffet i denna § till 2 år i stället för 3 år, som K. M. föreslagit och som ölverensstämmer med nya criminal-lagforslaget. Hr Gr. Posse har mot 1 Jin jemväl anmärkt, att det skulle draga för långt på tiden, om den myndighet, sorn på stället ägde att befalla, skulle vara tvungen, icke blott alt varna folksamlingen 3:ne gånger, utan äfven att uppläsa 2 ä 3 §§ i lagen, innan lian finge skilda lill handling. Jag tror icke, att denna tidsförsummelse kan vara af stor vigt, enär uppläsning af några §§ på sin höjd kan upptaga en tid af omkring 2 minuter; men deremot anser jag nödigt, att den okunniga folkmassan blir upplyst om hvad lagen i thy fall stadgar, synnerligast då denna lag hittills varit obekant i Sverige. Jag anser således högst nödigt, att folksamlingen underrättas om hvad lagen bjuder, och de ansvar, den stadgar, innan man skjuter på folksamlingen; och tillstyrker jag derföre bibehållande af hvad Ulsk. i detta hänseende föreslagit. Mot 2 §:n hor (J. Ex. Hr Gr. Posse gjort en anmärkt!., som jag gillar, nemi. alt fästningsstraffet bör bestämmas för anförare från 3 till 6 år oell för andra deltagare i upproret från 6 månader till 3 är; deremot kan jag icke instämma deruti, att orden ”utan trotsa med oljud, smädeord eller hot”, skulle utgå.
Aa vil du være mæg tro og kjærlig, Saa ska du værta mi ægta Mø.»17 Susanna kände igen Harald i den unga bonden, som så sjungande fattade gladt och artigt hennes hand och förde henne upp i en munter springdans, som dansades under sång. Alette dansade med sin Alf, som tog sig dråpligt ut som «Hallingdöl». Susanna hade aldrig sett så bra och så lycklig ut! men också hade hon aldrig varit med om ett sådant nöje. Den sköna aftonen, musikens toner, dansens lif, Haralds blickar, som uttryckte en viss hög grad af välvilja, de glada, lyckliga ansigten hon såg rundt omkring sig aldrig hade hon tyckt lifvet så roligt! Och nästan alla tycktes känna det så, och alla svängde om af hjertans lust; silfverspännena klingade och skilling efter skilling dansade ned i den lilla, brokigt målade hardangerfelan, som spelades med sprittande lif, af en gubbe med uttrycksfullt och nästan energiskt utseende. Efter första dansen hvilade man ett ögonblick. Man åt äpplen och drack hardanger-öl ur silfverkannor. Derefter uppstod ett nästan allmänt rop, som kallade Harald och en annan ung man, känd, som han för vighet och styrka, att tillsammans dansa en «lös Halling». De läto icke länge bedja sig, och trädde fram midt i kretsen, som på en gång utvidgade sig och slöt sig kring dem. Musikanten stämde, och sedan, med hufvudet djupt ned i bröstet, begynte han att spela med ett uttryck och ett lif, som man kunde kalla inspireradt. Det var en af den vilda Maliserknuds mest geniala kompositioner. Var den diktad vid hären på bivuaken, under den fria, nattliga himmelen, eller i – «Slaveriet», bland missdådarne? Ingen vet det; men på båda ställen har han framtrollat toner, som icke skola försvinna ur folkets minne, så som hans eget oroliga lif. Nu tycktes hardangerfelan först ha fått rätta klangen. Allmänt bifall höjde sig vid de unga männernas dans, men högsta interesset skänktes Harald, som under dansens utveckling väckte verklig beundran.
Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: För min del anser jag häst att öfverlemna åt Utsk. att föreslå inbjudningen, och afstyrker derföre Hr Lefre'ns framställning. Hr Fri.h. o. Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade inbjuda MedStånden att förena sig i R. o. Adis i afseende på stämmoböterna fattade beslut. Ropades starka nej, blandade med ja. Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfverröstat ja. Justerades pleni-prolm för den 19 sistl. Dec. f. och e. m. samt för den 21 Dec. f. och e. m. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 3 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Plenum kl. 6 e. tn. Justerades 3 prot.utdr. för denna dag f. m. Justerades pleni-prot:n för den 22 och 23 sisth Dec. Till pröfning företogs BancoUlsk:s den 29 sisth Dec. på bordet lagda utlåt. N:o i3i, öfver en väckt motion att Commissaiien i Banken S. Thurdfjell matte retroactivt få beräkna den för bankens yngre commissarie!- bestämda lön. Hr Stuart, Carl Gustaf: Jag begagna!- detta tillfälle för att tillkännagifva, det jag icke i Ul.skts plenum öfvervåld det mål, hvarom nu förevar, betänk, handlar. Jag deltog deremot i afdelningens härom afgifna yttrande, som innehöll alstyrkande å den af Hr Gustafsson till fördel för Bancocommissarien Thurdfjell väckta motion. Mina skäl för alstyrkande voro , att Bancocommissarien Thurdfjell försl efleibankens förändrade organisation erhöl.l den tjenst han nn innehar, och alt denna tjenst är af den lindriga beskaffenhet, att den efter min åsigt kunde genast, men efter den af Bancosty reisen yttrade opinion först framdeles kan indragas. Frih. Stjernstedt, Theodol-:
2) a en ung man gör sig särskildt bemärkt af sin samtid, vare sig på vetenskapens, konstens, forskningens, industriens eller hvilket annat område som helst, tränger sig osökt den frågan fram: Från hvilket hem har han utgått, eller än hellre: H v e m var modern? T y i de flesta fall är det j u hon, som gifvit prägeln åt karaktären och riktningen åt det unga sinnet. Då i dessa dagar den kände forskningsresanden d:r Sven Hedin först här i Stockholms geografiska sällskap håller föredrag öfver sina upptäcktsresor i Asien och omedelbart därefter företager sin stora turnée till flere af Europas hufvudstäder för att i deras geografiska sällskaper lägga fram frukterna af en af de helt säkert märkligaste forskningsoch upptäcktsresor, som blifvit företagna i vår tid, torde bilden af hans moder och några drag ur släktens familjekrönika hafva särskildt intresse för Iduns läsarinnor. När Anna Hedin af denna anledning uppmanades att lämna några meddelanden om sig själf, yttrade hon helt anspråkslöst: » O m mig är intet annat att säga, än att jag varit ovanligt lycklig och med tacksamhet till Gud ser tillbaka på all den glädje, som fallit på min lott. » Må vi emellertid inom den enkla ramen af ett lyckligt hem hopsamla några drag ur ett innehållsrikt och verksamt lif. Anna Berlin föddes den 12 mars 1838 i Balkåkra prästgård i Skåne, där hennes far, den på sin tid så kände riksdagsfullmäktigen för Lunds stift, prosten, kommendören m. m. G. Berlin då var kyrkoherde. Hans maka, Anna Nordström, var köpmansdotter från Malmö. Prästgården, som låg en mil från Ystad, hade en särdeles vacker belägenhet i kanten af bokskogen, ej långt från hafvet och med fri utsikt däröfver. Här uppväxte nu den unga dottern, tillsammans med flere syskon, i ett hem i detta ords bästa bemärkelse, där hjärtats bildning i förening med verkliga kunskaper aktades högt, och där gammaldags fromhet och gästfrihet rådde. Den stora barnskaran trifdes godt tillsammans och döttrarna i huset undervisades tillika med de flere år äldre bröderna.
Sluteligen hafwa Riksens Ständer ansett der böra Den 8 Mars. 255 böra stadgas, at Tackjern, såsom en för Swerige dyrbar inhemst rudimaterie, icke bör fa til Utrikes ort exporteras, undantagande til Finland, dit det i grund af sista Freds-Trackaten ar tillåtit at föras. I händelse af Nådigt Bifall til de förändringar, som uri nu gällande Författningar om Tackjernschandeln således blifwit nödige ansedde, anhalla Riksens Ständer i underdånighet, det täcktes Eders Kongl. Maj:t til följe deraf läta Nådig Kungörelse härom utfärdas. Riksens Ständer framhärda rc. Stormägtigste Allernadigste Konung! Til Riksens Ständers Stats-Utssott har Eder Kongl. Maj:t i Naver latit öfwerlemna Borgmästaren i Westerås 6. k', sellmans, samt Radmannen derstädes !>. ^vtliöns underdåniga ansökning: at sedan Kongl. Majit, i anledning af deras underdäniga anhållan, om Nådig befrielse ifrån den dem genom Kammar-Rättens Utflag den n November 1801 och 24 Nov. i8oz alagde answarighet för ben i Westerås Stads Upbörd 1799 och föregående arén af Stads-Lasseuren 6o6el! asamkade öalanLs, medelst Utstag den 2 December 1807 af Nåd bewiljat eftergift af den del utaf csn, som til Stads-^ssan bordt ingä, sökanderne afwen af Nåd matte frikäunas fran den pä dem belöpande arsattning, för den del af kalaucen, som består af Riksgälds-Lomoirets Medel. Dä 256 Den 8 Mars.