Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
V i d jultiden går man ännu i enkel rock, och på kaféerna serverar man naturligtvis under bar himmel. Det gör man ju vid den tiden t. o. m. i Paris. * Biarritz har haft sin historia, långt innan dess nutida storartade utveckling började, och det blef en af det moderna badlifvets centralpunkter. Denna historia går tillbaka ända upp till elfte seklet. Kring dess stränder, nu bebyggda m e d kolossala hotellpalats och magnifika privatvillor, låg då kringströdd en baskisk fiskarestad med torftiga hyddor mellan väldiga magasin. T y hvalfångsten i Biskayagolfen var på den tiden utomordentligt gifvande, och de företagsamma, idoga baskerna hade stigit ned från sina berg för att samla rikedomar af hafvets näring. Kring gamla hamnen, där nu barnen och de mera försiktiga badgästerna plaska vid stranden innanför det fatala » snöret », koncentrerade sig ett kraftigt pulserande storfiskelif. De talrika trankokerierna utmed den strand, där numera det mondäna badlifvet utvecklar sig i allt sitt koketteri och all sin lyx, förpestade luften med kvalmiga dofter. I små primitiva dockor lågo fångstfartygen med sina harpuner och sitt grofva tågvirke. Men Sskarestaden blomstrade, o m än den dryga tributen till biskopsstolen i Bayonne tryckte befolkningen ganska hårdt. Det hela behärskades af en borg med tinnar och krenelerade höga murar, slottet Ferragus, som beskyddade hamnen och kusten mot strandhugg, och af hvilket man ännu på höjden finner några ruiner. Denna höjd, som lik en udde af ett enda jättestenblock djärft skjuter ut i hafvet, har i grå forntid fått ett namn, Atalaye, hvilket tyder på en arabisk invasion äfven i de baskiska provinserna, sedan urminnes tider så oafhängiga. Den är nu förvandlad till en promenadplats, m e d några af hafsvinden obarmhärtigt piskade träd och en del bänkar. Ett enkelt träkors reser sig ytterst på spetsen, och när fiskaren ur sin lugna hamn ror ut i bränningarna, gör han inför denna frälsningens symbol sitt andäktiga korstecken.
Departementets Commando-Expedition Krigs - Colle gitt Generalitet»-Staten Ingenieur-Corpseii Topografiska Corpsen Artilleri-Staben Ofver-Commendants-Expeditionen i <Stock holin Commendants-Staten . Krigs-Academien Allmänna Garnisons-Sjukhuset . Invalidlms-fondens Hemmans-räntor . S:i Indelta Arméen, Cavallerioch Infanteri - Regementernc Militie-Boslä/ls-Cassans Reserv-Hemmans Ränlor Exercice-S/j vad rone nies underhall . Mötes-koslnader, Reservations-anslag . Ersättning för hädanejter utgående högre betalning till hujvarteringsgifvare för Dagportioner vid Indelte Regementernes marcher till och frän mölenj Reservations-anslag S:r Penningar. Kronovärdi. 6 2,209 Markegång på förslag. Indell på förslag. Oindelt. S umma.' Summa Matt. Varde å 6 R:dr TannaD. Mått. V ärde förslagsvis ä 6 R:dr Tunnan. Mått. Värde. T:r k. T:r k. St. Fröt. 1840 och l6’4>- 10 Sami. 1 Afd. 1 Band. 5 Riks~Staten. 18 ** «& ©: rn ^S-g-s HD ft 1 " w D D C P-U ct> g § B-g -S S -<5f g 5° — » B • • X ^ C* ™ Oao n 5^320 k. 1,444 877 2.379 2.379 710 9,844 17,0331 1,466 I,4ö6| — 24,419]— Transport Värjvade Armeen. Lif-Gardet till Häst Kronprinsens Hussar-Regemente Svea Lif Gardet . , /indra Lif-Gardet Vtrollanäs Fält-Jägare-Regemente
Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att från BiksmarskalksEmbit blifvit öfversända dels 70 inträdeskort till Storkyrkan, afsedda för dem af lt. o. Ad:ns medlemmars familjer och anhöriga, hvilka önskade öfvervara kroningsakten, och dels 45 biljetter för Ståndets ledamöter till det första galaspektaklet, som komme att gifvas nästa Fredag d. 4 dennes; hvarefter H. Exc. anmodade de medlemmar af Ståndet, som önskade erhålla sådana inträdeskort och biljetter, att anmäla sig hos Biddarh.- Fiskalen, och hemställde tillika, huruvida icke, för den händelse att antalet af ledamöter, som komme att anteckna sig för biljetters erhållande, skulle öfverskrida desammas antal, utdelningen borde ske medelst lottning emellan alla de antecknade. Hopades Ja. Vidare hemställde H. Exc., att sådana lottningar skulle få ega rum uti Biddarhussalen denna dag kl. 3 för erhållande af inträdeskort till Storkyrkan, och nästa Fredag kl. 10 f. m. Maj. för bekommande af biljetter till nämnde dags galaspektakel; hvilket äfven bifölls. R. o Ad. åtskiljdes kl. !/g 3 e. m. In fidem, O. Brakel, Thorsdagen den 3 Maj 1860. Plenum kl. 9 f. m. Sedan H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagifva, att som, enligt hvad anmäldt blifvit, de ö'friga RiksStånden begifvit sig från deras samlingsrum och gingo upp till Kongl. Slottet, tiden vore inne för ®. o. Ad. att dit jemväl afgå, samt R. o. Ad., uppå derom gjord propos., beslutat att åtskiljas efter att hafva från kyrkan med processionen återkommit till Slottet, afgick H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, samt R. o. Ad., företrädda af två Härolder, kl. % 10 till Slottet, hvarifrån Ståndet uti procession begaf sig till Storkyrkan och bevistade H. M. Konungens och H. H.
Taxan på expeditionslösen den 15 Maj 1821, att härför böta tjugufem daler silfvermynt med åtta Riksdaler 16 sk. banco; och förelädes tillförordnade Domhafvanden att vid vite af etthundrade daler silfvermynt inom en månad tiil Ofverståthållare-emfaetets Kantsli aflemna ett utskrifvet exemplar af Häradsrättens protokoll och beslut i nämnde mål, för att emot lösen tillställas angifvaren, hvilken numera vöre i Stockholm bosatt, och att derjemte om fullgörande häraf hos Kongl. Hofrätten förete bevis; äfvensom och då utredt och medgilvet vore, att tillförordnade Domhafvanden underlåtit att till mig aflemna honom affordrad förklaring öfver angifvärens klagoskrift, Domhafvanden för denna sin försummelse, med stöd af 1 kap. 12 § Rättegångsbalken, dömdes att böta tio daler silfvermynt med tre R:dr 16 sk. banco; men enär angifvaren icke visat laga skäl för sitt yrkande om tillförordnade Domhafvandens förpligtande att återgällda den reseoch traktamentskostnads-ersättning angifvaren till honom såsom tillf. Domhafvande utbetalt, och att godtgöra angifvarehs tingskostnad, samt denne ej heller styrkt beloppet af de kostnader, han förmält sig hafva måst vidkännas i och för sina besök här i Stockholm, i ändamål att få utlösa ofvannämnde tingsexpeditioh, eller ens uppgifvit, hvaruti angifvarens kostnad och besvär i förevarande mål må hafva bestått, funne Kongl. Hofrätten, att tillf. Domhafvånden icke kunde till någon betalningsskyldighet i nämnde hänseenden förpligtas. Ofver detta utslag hafva underdåniga besvär icke blifvit anförda.
(R:gs-Afd.) 1 afseende på ej mindre korrekturläsningen vid den tryckning af ofvannämnde Protokoller, som kan återstå, då innevarande Riksdag slutas, ån upprättandet af registren öfver samma Protokoller, hafva Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän, uti sitt afgifna och i Stats-Utskottets Memorial JV2 34 omförmälda förslag, angående arfvodena och traktamentena för den hos Riks-Stånden och Utskotten anställda kansli-betjening, föreslagit, att följande, efter skiljaktigheterna i stilar och tryck lämpade, ersättning för besörjandet af denna korrekturläsning m. m. vid såväl Protokollernas som Registrens tryckning måtte beviljas och fastställas, nemligen: för hvarje, efter Riksdagens slut tryckt, ark af Ridderskapet och Adelns äfvensom Presteståndets Protokoller En R:dr 24 sk. samt af Borgareoch Ronde-ståndens Protokoller En R:dr 8 sk., äfvensom att vedergällningen för registrens upprättande likaledes måtte bestämmas efter samma skiljaktigheter och sålunda, med beräkning efter tryckt ark, fastställas till 24 R:dr arket för registren öfver Ridderskapet och Adelns samt Preste-ståndets och till 48 R:dr, allt Banko, för registren öfver Borgareoch Bonde-ståndens Protokoller. 4:o. Då den af Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän föreslagna godtgörelse för omförmälda korrekturläsning gundar sig på anställd jemförelse emellan de särskilta Ståndens Protokoller; och då denna beräkningsgrund, hvilken vid ifrågava Bih. till B. St.
M:t göres derom, att, om äfven Skattelösen af ett och annat utaf barnlösa Åboer brukadt Kronohemman, såsom tjenligt att användas till ännu felande Bohemman, icke kan medgifvas, sådant likväl icke må förhindra, att de Kronohemman, hvilka genom sitt läge eller beskaffenhet i öfrigt icke kunna komma i fråga att till Boställen användas, äfven utaf barnlöse Åboer få, så vidt nu gällande Författningar sådant medgifva , köpas till Skatte. Beträffande motionärernes framställning, rörande den enes företrädes rättighet framför den andre att en sådan lösen verkställa, samt den ersättning, som vid ett hemmans godvilliga afträdande bör Åboen tillerkännas, anser Utskottet detta vara ämne för vederbörande Embets-Authoriteters pröfning och afgörande, men icke utgöra föremål för någon åtgärd å R. St:rs sida. Betänkande n. 399 N:o 73. Utlåtande, i anledning af väckt motion, alt Boställen, som innehafvas af i Landtbruket oerfarne personer, måtte utarrenderas. (I.-A.J RiksdagsFullmägtigen från Inlands Norra och Södra Härader af Götheborgs och Bolms Län, Andreas Johansson har uti afgifvet, till StatsUtskottet remitteradt Memorial hemställt, att, då i hans hemort icke sällan skall inträffa, det boställen, som innehafvas af unga och med landtbruket oerfarne underofficerare, trumslagare och musikanter, blifva till den grad vanskötte, att de icke lemna i afkastning mera än fjerdedelen af hvad nästgränsande', väl häfdade hemman gifva, det stadgande måtte meddelas, att boställen, hvilka tillfalla oerfarne ynglingar, skola på minst femton år utarrenderas, på det andre trefne och arbetssamme medborgare genom deras öfvertagande må komma i tillfälle att, i förening med såväl Statens som indelningshafvarens nytta, bereda sig nödig bergning. — Denna framställning, såsom grundad blott på ett tillfälligt förhållande inom en viss ort, anser Utskottet ej kunna föranleda till någon åtgärd å R. H.
Små lönepret. Svar afvaktas af » S. T. 26 år », Molkom. e s t b e r g s n [2109] n anspråkslös flicka af god familj, I med vana att underv. minderåriga barn, har tagit småskolelärarinneexamen, kunnig i språk, musik, handarb. o. klädsömnad, önsk. pl. i fam. Svar till » Maria », Bergkvara. [2133] E L ä r a r i n n a, enkel, anspråkslös, med godt lynne, villig att undervisa 2 ä 3 barn i vanliga skolämnen, språk, musik och handarbeten samt gå frun tillhanda, kan i augusti erhålla anställning. Betyg, rekommendationer och löneanspråk till » Lärarinneplats », Kopparberg. [2114] E n anspråkslös flicka med godt lynne, något kunnig och villig att deltaga i alla inom ett mindre landtbushåll förefallande göromål, finner genast mot fritt vivre plats å egendom i naturskön trakt, nära stad i Bohuslän. Minderåriga barn finnas ej. Svar åtföljdt af rekommendation torde sändas till » Landtligt hem », Engebackens poststation. " [2189] på en större egendom i Småland finnes plats ledig till hösten för en skicklig, ordentlig och sparsam hushållerska med godt lynne. Svar, hälst med fotografi, torde insändas till » A. A. », p. r. Karda Prisfrågorna (G. 19125) [2131] XXI — XXIV. Täflingens utgång. Inom den utsatta tiden ingingo 15 svar, af hvilka 5 å frågan X X I I, 3 å frågan X X I I I och 7 å frågan X X I V. Priset i täflingen har tilldelats signaturen Stenia för hennes, med anledning .af den förstnämnda frågan insända, rikhaltiga och ypperliga förteckning på vildt växande örter, som under sommaren i olika praktiska ändamål löna sig att insamlas. PLATSSÖKANDE. p l a t s i familj önskar till hösten en * undervisningsvan lärarinna, mäktig främmande språks konversation. Utmärkta betyg. Svar till » Gurli », Iduns byrå. [2125] E n enkel, anspråkslös flicka önsk.
» Nå, mina vänner, vi äro väl ense om att gifva våra röster till Gran? » Kronofogden höjde rösten, så den hördes i hela laget, och lade ett par eitronskifvor i den vinbål, han tillredde åt kvinnorna. * » Kommer pastorn ej hit i afton, Nils? » » Nej, han är ju på en embetsresa. » Kronofogdens blickar sökte Foghs. » Bra, då kunna vi j u fritt behandla saken här! Du förenar dig naturligtvis med pluraliteten, Nils? » (Forts.) (Iduns skollofskoloni. Glädjande att nämna har intresset för Iduns skollofskoloni visat sig så lifligt och verksamt, att insamlingen hittills inbringat en summa, som i hvarje _ fall betryggar planens förverkligande. Anna mottages tacksamt den minsta gaf va; hvarje nytt bidrag öppnar kanske utsikten för ett nytt fattigt litet barn att fä dela åtnjutandet af koloniens sommarglädje. Skulle någon af våra läsarinnor kunna gifva Redaktionen anvisning, hvarest möjligen i Stockholms eller Södertörns skärgård (dock ej allt för aflägset) lämplig lokal för kolonien stode att Ull billigast möjliga pris förhyra, vore det den goda saken en stor tjänst. Kolonien behöfde för en tid af 6 veckor ä 2 månader disponera en landtlig bostadslägenhet på 2 eller 3 rgmliga rum och kök. Ett sundt läge är hufvudsak; i öfrigt gälla naturligen de enklaste pretentioner. Annu ha vi icke kunnat fixera antalet barn i kolonien, då delta blir beroende af insamlingens storlek. Vi träda dock nu omedelbart i författning om att genom vederbörande skolmyndigheter få utsedda dem, som genom största behofvet och välartade seder främst böra komma i åtanke, och ha vi då ämnat särskildt hålla oss Ull de fattigare af hufvudsladens församlingar, inom hvilka förut minst finnes gjordt på delta område. Vi hoppjas lifligt att i ofvanberörda hgresangeläg enhet fä snarast motse vänliga anvisningar och råd, som betydligt skulle underlätta vårt arbete, samt desslikes att i nästa nummer kunna för våra varmhjärtade läsarinnor framlägga närmare detcdjerade residtal af förberedelserna Ull lcoloniens praktiska ordnande.
Mörner har redan erinrat 0111 den olikhet, som, i händelse af bifall ti|l tlet framställda förslaget, äfven hädanefter komine att äga Den 19 September f. m. rum i afseende på testa me ntsräl ten i stad och på landet. Jag tror, att detta utgör en tillräcklig anledn. för R. o. Ad. att återremittera detta betänk., hvarom jag anhåller, under åberopande af Gr. Mörners anmärkmr. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Man har åberopat, att den lika arfsrätten vore ett skäl, hvarför man skulle bifalla detta betänkande. Men ändamålet med den lika arfsrätten var förmodligen, åtminstone står det bär, att barnen skulle få lika andel i föräldrarnes qvarlåtenskap. I rak strid med denna syftning säger ifrågavar. betänk., att det tillåter föräldrar alt göra genom testamente en stor olikhet i barnens arf. Om nu denna olikhet skulle möjligtvis kunna föranleda orättvisa, särdeles på bekostnad af de barn, som uppföra sig väl, och kanske till fördel för dem, som uppföra sig illa, så vore det än värre. Man kan föreställa sig en dotter, som för det första fått efter sin fader lika arf med sina öfriga syskon, men blifvit illa gift, t. ex. med en drinkare. Då kommer den olyckligt gifta dottren tili sin mor, som kanske är sjuk och svag med ringa förmåga att emotstå tårar och böner, klagande deröfver att hon är blottad på tillgångar för ögonblicket och hopplös för framliden, om modren ej vill gifva henne testamente utöfver hvad henne kan i arf efter modrens död tillfalla. Hon torde dervid såsom skäl åberopa, att de öfriga syskonen, som blifvit väl gifta, befinna sig i goda omständigheter; och den klagande lyckas. Följden kan då blifva, att de barn, som uppfört sig sämst eller försatt sig i sämre villkor, få större förmåner än de öfriga.
Såsom förtjent att jemväl anmärkas, är ett herömvärdt företag under benämning af Skabersjö gille tillkommit, och hvilket den 9 Juni hvarje år firas, under godsägarens styrelse med biträde af en del godsets åboer och hvarvid utdelas, på godsägarens bekostnad, särskilta belöningar till skolbarnen för läsning och skrifning, till äldre af godsets underhafvande för den bästa spånad och väfnad, för odlingar, produktion af den renaste och vigtigaste spannemålen, uppfödd god hästoch horn-boskap, fåroch svin-kreatur, förfärdigad åker-redskap och trädplanteringar. Härförutan hafva inom Wemmenhögs härad å Jordberga egendom täflings-plöjningar jemväl blifvit anställde oeh priser årligen utdelats, samt inom Färs härad en förening bildats, hvilken å Öfveds Klosters egendom viss tid årligen äfven låter anställa enahanda plöjningar och så väl härvid, som vid en på samma gång förekommande exposition af hästoch fäkreatur, priser och belöningar tilldelas dem, som deraf göra sig förtjente. Om desse belöningar täflas och hafva de redan i många afseenden hemburit till stiftaren tillfredsställande frukter. Skolarne. Å norra delen af Länet, som egentligen räknas för skogsbygd, äro la<*a skiften dels afslutade och dels under verkställighet. I samma mån desse fortgå och skiftesägarne tillträda nya planerne, afverkas skogen, utan att någon återplantering å sådane ställen ännu blifvit påtänkt. Uppmaningar och råd emot ett dylikt hushållssätt har Hushållnings-säilskapet vid sina årliga sammanträden meddelat och, genom spridandet af den genom Eders Kongl. Maj:ts Nådiga föranstaltande utgifna handbok rörande hushållningen, sökt främja en bättre skogsplantering; men några verkningar häraf hafva ännu icke visat sig i skogstrakten; hvaremot dessa blifvit mera märkbara å slättlandet, hvarest, i synnerhet vid de större egendomarne, dit Forstmän så väl från Dannemark, som Tyskland, till skogarnes uppmätning, taxering och systematiska behandling, blifvit införskrifne.
Men dä föröfrigt all fräga om Corporationsstillnaders bibehäl - Memorial N-o 86. 503 lande ivid walen, i Utskottets tanka, bör uteslutas, har deremot det för Utskottet warit bade swärare och betänkligare att stadga sin opinion i anseende till den andra frägan, om de sjelfkallade Ledamöter. Den torde hufwudsakligen bero uppå den rigtning, man anser sig k,inna och wilja gifwa den Lagstiftande Corpsens åtskilliga sördclningar, och uppå sättet att bestämma deras olika rättigheter och wcrkningssätt. Dä i afseende härpå Utskottet förbehåller sig att längre fram närmare sä nppgifwa sina tankar, torde i förbigående endast böra anmärkas, att da a ena sidan födselns rättigheter wid deltagandet i Lagstiftningen synes gifwa allt för mycket ät slumpen, lemnäs Återigen igenom blott wal allt för mycket at ögonblickets intryck och föränderliga omständigheters inflytelse. För den stadga och jemnhet i grundsatser, som äswen wid Lagstiftningen är ett Samhällets werkliga behof, äfwensom för den sjelfständighet som hos Lagstiftaren bör gifwas, ej blott i anseende till de Styrandes, men äswen i anseende till mängdens ofta obilliga eller mihräknadc pästäcnden, synes ett lika oberoende ä ömse sidor wara af wigt och förtjena en nogare granskning. Emedlertid gifwes ett annat i alla Samhällen stadigtvarande, ehuru i mer eller mindre grad märkbart intcrehc, som derföre wid walrättighetens utöfning och bestämmandet af wilkoren för att kunna wäljas mäste komma under öswerwägande. Det är förmögenhetens och äganderättens, som tyckes fordra, att i samma man man erlägger mera i skatt till Staten, i samma män böra rättigheternc till walet af Des; Lagstiftare ökas, och den som lagligen förwärfwat sin egendom derigenom njuta säkerhet, att ej deh egendom mätte honom orättwist beröfwas.
Fullmägtige i Riksgälds-Contoret att tillse det icke Staten med några räntor derföre kommer alt belastas förr än Creditivet lyftes eller Vexlar å Creditivet utfärdades, äfvensom alt räntan då ej får öfverstiga 5 procent; — detta förslag har utaf Utskottet blifvit ogilladt, hvarföre jag nu begagnar min reservations-rält, att detta milt förslag vördsammast underställa Rikets Högl. Ständers pröfning. Ankom till Exp.-Utsk. den 26 Febr. Memorialj i anledning af Fullmägtiges i Riksgiilds-Contoret skrifvelse, angående gratificationer åt de Tjenstemän derstädes> hvilka serskildt fått sig uppdragen befattningen med utbetalningen af och redovisningen för utgifterne i och för innevarande Riksdag. (RGS. A.) Uti skrifvelse af den 22 nästl. Januarii, hafva Fullmägtige i Riksgälds-Conloret anmält, att Kamereraren uti nämnde Contors Boksluts-Contor, som fått sig uppdraget att bestrida utgifterne för innevarande Riksdag och för dem redovisa, med största ordning och noggrannhet delta upp«- drag fullgjort. Och enär ifrågavarande ansvarsfulla befattning medfört mycken uppoffring af tid och möda för en Tjensteman, som dessutom har trägna och maglpåliggande göromål inom Contoret, och hvilken icke kunnat med billighet honom, såsom en tjenstepligt, åläggas; hafva Fullmägtige ansett sig böra anmäla denne Tjensteman till erhållande af någon gratification, så väl för dess redan hafde befattning, som för det han, ej mindre under den återstående tiden af Riksdagen än efter dess slut, fullgör meranämnde uppdrag, och hvilken gratificalion skulle komma at.t utgå utaf anslaget till kostnader för innevarande Riksdag; varandes en sådan gratifieation af Fullmägtige föreslagen till minst enahanda belopp, som, vid sisth 1828—i83o årens Riksdag, tilldelades dåvarande Redogöraren för dessa Bihang till R. St.
Är det blott en repetition af det förra stadgandet, så är det ju öfverflödigt, och det händer ju ofta med författningar, deri man omsäger samma sak, att den, som skall läsa författningen och tillämpa den, icke anar att lagstiftaren repeterat sig, utan vill finna ett särskildt stadgande på hvarje ställe, ehuru man icke haft för afsigt att stadga två saker. Jag tror att författningen blir tydligare, om icke det tillägg Hr Gripenstedt föreslagit kommer att äga ruin. Hr Lagergren: Jemte det jag får understödja det af Hr Gripenstedt R. o. Ad. underställda tillägg vid detta morn., får jag göra HivLefreåi uppmärksam på, alt det är fråga om belt andra saker i det tillägg Hr Gripenstedt föreslagit, än hvad som står i 7 f:n 2 morn.; ty der står det, att ”de barn, som icke bevista folkskolan, skola sig infinna och förhöras, på det utrönas måtte, huruvida under hemläsningen dera9 undervisning varit försummad.” Der är det fråga om barn, som hemma hos föräldrarna njuta undervisning. 1 det tillägg vid förevar, morn., son» Hr Gripenstedt föreslagit, är deremot taladt om barn, som i den ambulatoriska skolan erhålla undervisning. Således är det ingen repetition och ej heller någon motsägelse, utan ett nödvändigt tillägg, som af Hr Gripenstedt^är föreslaget. Hr Gripenstedt: Jag tror att den siste värde tala ren citerade ett mom. af 12 §:n, men Hr Lefren åberopa-* de 2 mom. af 7 §:n. Der talas blott om de examina, hvilka böra äga rum med barnen i den fasta skolan, och har således endast afseende på slutförhören vid lästerminerna. Det är följaktligen en helt annan sak med de examina, som jag här tagit mig friheten föreslå, hvilka åsyfta, att de barn, sorn åtnjuta undervisning i ambulatorisk skola, skola, för att controlleras af skolstyrelsen, på bestämda lider inställas lill examen vid den fasta skolan.
» 1854 » » 1,586: 32.— » 1855 » » 2,515: 27. 7. Biskötsel idkas obetydligt och endast för egne behof. Ilandaslöjden inskränker sig i allmänhet till förfärdigande för eget behof af åkerbruksredskap samt linneoch andra väfnader. Sedan bomullstyget numera börjat allmänt begagnas ha likväl hemväfnader aftagit, derifrån dock Vestra Vingåkers och Österåkers socknar, hvarest väfnader jemväl till afsalu för icke obetydligt belopp tillverkas, göra undanlag. 22 Pottfisk Författning. Kammarverk. I förevarande hänseende hafva under ifrågavarande 3 år inga väsendlliga förändringar inträffat och inskränka sig dertill, att 2:7A2 mantal rekognitionsskogshemman och 2'n/iTe mantal kronohemman samt 11 stycken lägenheter blifvit löste till skatte, verkställde skattläggningar å 4 hemman och 18 lägenheter af Kongl. Kammar-Kollegium fastställts, 2:ne lägenheter, för hvilka frihetsåren tilländalupit, i skatt ingått, anläggning af 13 mjölqvarnar med 27 par stenar och 4 sågqvarnar blifvit beviljad, samt antalet oskattlagde bebyggde lägenheter ökats med 28 stycken, och bebyggde, från hemman på viss tid afsöndrade, lägenheter med 18 stycken, hvaremot skattlagde bebyggde torp, utjordar m. fl. lägenheter, som 1830 utgjorde 221, nu nedgått till ett antal af endast 211. Den bifogade tabellen utvisar i öfrigt hemmanens och lägenheternas olika natur och beskaffenhet m. m. Hemmansklyfningar hafva icke mer än förut förekommit och äro således ännu temmeligen sällsynte. Af hvad förut om jordbrukets förkofran blifvit yttradt, är en naturlig följd, att landtmätares biträde ofta påkallas för verkställande af laga skiften och andre i och för ett ordnadt åkerbruk nödvändige mätningar. Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande har ock meddelat förordnande för vederbörande landtmätare att verk - ställa : Laga skiften. Andra diverse förrättningar. Antal. Statsbidrag.