Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Från Vällofl. Borgare-Ståndet bär Utskottet fått emottaga en af Herr E. J. JT'estman väckt och af Hrr Brinck ®ch Falleij understödd motion, 8 Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskotlcls Ullätandej N.o 52. af innehåll, att då de från Rikets nordligare provinser hit till hufvudstaden inkommande och härifrån afgående fartyg, som måste anlöpa Tullkammaren vid Furusund inom Stockholms Skärgård, icke, oaktadt derstädes synes erforderlig den största noggranhet, lör alt förekomma lurendrejeri och tull-försnillning, skola hafva skyldighet till laddningens lossande, äfven i fall fartygen äro fullt lastade, utan för dem endast lärer affordras en viss, efter omständighelerne lämpad, afgift, jemte det förpassningar och visitations-handlingar bora uppvisas, ansåg motionären Furusunds Tullkammare icke ändamålsenlig för controllen och säkerheten emot lurendrejeriförbrytelser; vid hvilket förhållande och då dessutom, under svåra stormar, sora ofta skola inträffa vid Furusund, i anseende till dess läge invid en öppen fjärd, fartygen understundom lära lida stora förluster genom påsegling, förlisning och mistning at ankare och låg, motionären hemställt, att nämnde Tullkammare måtte indragas. Utskottet får i detta afseende, i enlighet med inhemtade underrättelser, vördsamt upplysa: att för seglationcn på Stockholm äro fyra hufvudfarleder tillåtna och lika många Inlopps-Tullkamrar organiserade, deribland inberäknad den vid Furusund, hvilken ansetts nödig, lill följd af Finlands afskiljande från Sverige, samt inrättats, enligt Kongl. Kammaroch Commerce-Collegiernes Kungörelse den ii Juni 1812, grundad på Kongl. Majrts
Spens och Professorn, Doktor Schlyter, ansågo till och med det allmänna stadgandet om förlusten af rättigheten att brukas i allmänt värf böra uteslutas, såsom ett appendix till straffen för visst brott, utan böra öfverlemnas åt pröfningen i hvarje särskildt fall, med afseende ej blott å brottets beskaffenhet, utan äfven i afseende på det ifrågav:de varfvet, på den tidslängd, som förflutit sedan brottet begicks, och på personens förhållande under den sedan förflutna tiden. Högsta Domstolen, hörd öfver nämnde förslag, tillstyrkte den af lagberedningen föreslagna förändring af lagkomiténs förslag, med någon obetydlig jemnkning i redaktionen. Uti Propos. tili R. St:r vid 1845 års riksdag gillade K. M. lagberedningens sistnämnde förslag, hvilket jemväl af den riksdagens Lag-Utsk. i det s. k. princip-betänk:t godkändes, hvarefter samma betänk, jemväl af R. St:r bifölls. Vid den förnyade Propostn om ny strafflags antagande, som K. M. afgaf till 1847 års Ständer, ifrågasattes icke någon ändring af lagberedningens förslag ang:de ilrägav:de påföljd, och Lag-Utsk:t vid 1848 års riksdag tillstyrkte den K. Proposm i denna del, med den af Högsta Domstolen föreslagna redaktionsförändring, så lydande: »Vissa i lagen bestämda brott medföra den påföljd, att den dömde ej må i allmänt värf brukas; och vare den, som till sådan påföljd gjort sig förfallen, oberättigad att utöfva embete, tjenst eller annan befattning, att till allmän befattning välja, så ock fora annans talan inför för rätta.» De motiver H.
R:dr 52 sk. banko årligen, hemställer jag underdånigst, det täcktes Eders Kongl. Maj:t för nyssberörde ändamål af Rikets Ständer i nåder äska: för nästkommande år 1834 endast sistnämnde belopp 66,666 R:dr 52 sk. derför, å 19 R:dr per gevär, omkring 3,300 vanliga infanteri-gevär kunna tillverkas, men hvilket, på det, i saknad af nödige medel, hinder ej må uppstå för afslutande af behörigt kontrakt med Husqvarna faktori om dess andel i beställningen, borde särskildt och så tidigt, som ske kan, beviljas, samt för de derefter följande 3:ne åren 1833, 1836 och 1837 tillsammans 240,000 Ridr, utgörande behofvet för tillverkning af 2,000 stycken skarpskytteoch 10,000 stycken vanliga infanteri-gevär, efter det af General-Fälttygmästare-embetet nu beräknade pris af 23 R:dr för de förra och 19 R:dr för de sednare per stycke. Denna sednare hemställan, eller att anslag till gevärstillverkningen mätte i nåder begäras lör 4 i stället för blott 5:ne år, såsom hittills skett, är föranledd deraf, att, då denna tillverkning numera såväl vid kronans eget som Husqvarna faktori fortgår med den drift, att årsanslaget under året till fullo upparbetas, det ock, för ordnande och bestämmande af påföljande årets tillverkning samt, såsom förut är nämndt, äfven för uppgörandet af kontrakt med det enskilda faktoriet, mäste vara af stor angelägenhet, att icke blott på förhand känna den tillgång, sorn får påräknas utan ock deraf kunna straxt vid ett nytt års början och sedermera under dess lopp i mån af behof lyfta hvad för arbetenas bedrifvande erfordras, såvida icke skadligt afbrott eller uppehåll deri skall inträffa; och skulle för öfrigt, genom en sådan anslagets utsträckning till 4 år, Rikets Ständer för framtiden äfven undgå att, på sätt jag nu nödgats i underdånighet påyrka, blifva med tidigare pröfning af ifrågavarande behof besvärade.
Emot desamma har någon anmärkning hos Revisorerne ej förekommit; och redovisas inkomster och utgifter sålunda: Debet. Balans från föregående år: Uppbörd: Utgifter: — Balans till påföljande år: Kontant behållning Fondens säkerhets-handlingar hafva, vid anställd inventering, befunnits i behörig ordning. 6: o. Volontär-vakans-medels-fonden. Denna fond är bildad genom tillfälliga besparingar å vakans-afgifterna för de till volontärers aflönande anslagna rustoch rotehålls-nummer; och är, enligt Kongl, brefvet den 12 Mars 1836, fondens ändamål att bestrida kostnaderna för de å en del garnisons-orter inrättade korporal-skolors förseende med förnödenheter samt skjutsoch traktaments-ersättning till det befäl, som kommenderas att öfvervara de vid dessa skolor årligen skeende examina. Räkenskaperna äro för år 1854 granskade i Kongl. Kammar-rätten, utan anmärkning, men hafva för år 1855 ännu ej derstädes undergått granskning. De utvisa följande förhållande: Debet. Balans från föregående år: — Uppbörd: Balans till påföljande år: Balans från föregående år: Utgifter: Aflöningoch inqvartering j i 1,174: 23. 11. Korporal-skolors underhåll (j 7 ijfi. jfi in ) 4. — Reseoch traktaments-kostnad ( > • • • j l?327; 34. 2' Diverse omkostnader ) [ 403: 13. 4. Balans till -påföljande år: Kontant behållning Någon anmärkning vid räkenskaperna har hos Revisorerne ej förekommit; och vid granskning af fondens säkerhetshandlingar hafva desamma jemväl befunnits i behörig ordning.
Utskottet, sorn, i följd häraf, tagit ifrågavarande ärende i förnyadt öfvervägande, har dervid hvarken af discussionerne inom de tvänne Riksstånd, från hvilka betänkandet blifvit återremitteradt, eller af de tvänne öfrige Riks-Ståndens i ämnet fattade definitiva beslut hemtat anledning att frånträda sin i betänkandet N:o 240 uttryckte åsigt, enligt hvilken Utskottet funnit sig icke vara i tillfälle att ingå i en detaillerad granskning af omförmälde genomgripande frågor samt till Rikets Ständer afgifva ett fullständigt förslag till en allmän skattejemning öfver hela Riket. Deremot och enär ej allenast samtlige Ledamöter af Borgareoch Bonde-Stånden, hvilka i förevarande ämne sig utlåtit, enhälligt erkänt behofvet och lämpligheten af en förändring uti nuvarande sätt för grundskatternes utgörande, i hvilket afseende inom Borgare-Ståndet flere och inom Bonde-Ståndet ett stort antal Ledamöter yrkat, att, till vinnande af berörde ändamål, någon förberedande åtgärd nu måtte af Rikets Ständer vidtagas, utan ock Preste-Ståndet uttryckligen beslutat en underdånig framställning hos Kougl. Majrt uti enahanda syftning, har Utskottet, med afseende härå, trott sig böra hemställa, att Rikets Ständer måtte å de vid innevarande Riksmöte väckte och i Utskottets betänkande N:o 240 omförmälde motioner, rörande grundskatternes förvandling till bevillning, om en allmän skattejemning m. ra., fästa Kongl. Majrts Nådiga uppmärksamhet, med underdånig anhållan, det täcktes Kongl. Majrt, derest sådant i Nåder pröfvas lämpligt och verkställbar^ låta utarbeta och, jemte Nädig Proposition till Rikets Ständer vid en blifvande Riksdag öfverlemna ett förslag i förevarande ämne. Stockholm den 16
RikS^ gäldsContoiret meddelas , Vid saihma tillfälle Handlingar ne dit aflemnas. fiet är mig öbekanf, Och jäg viii ej eris Veta det, hvad anledning de andra Disconter^ lie kunna hafva lemnät till sådana Förslag 1 Men det är BancoStyrelsens skyldighet, ätt Upplysa Utskotten , äfvensom Medbörgaréris pligt) att ej behandla den oskyldige i maSsä med brottslingen. En serskilt underskrifVefl försäkran , att en på ansvar aflemtiad afslutad Bok är riktig, blir för öfrigt en lika ovanlig körn onödig åtgärd - l6o Den 17 Martil, e. t».' Hvad angår Canal-redogörelsen, sorn, e* huru egentligen ej hithörande, dock står i så ganska nära sammanhang med Disconten, så torde det vara tillfyllest för den sakkunj nige, att nämna: det med den vidlyftighet och omfattning , som åtföljer en utgift , hvilken i flere år varit omkring 40 Tunnot Guld årligen, vid ett af flere tusende Man utfördt arbete, på en sträcka af ig mil, hafva nu redan i tvänne år HufvudBöckerne för Ar* betsåret, som slutas den sista October, varit afslutade och färdige till Revision med alla sina Bilagor den 1 nästpåföljande Januarii. Och detta Bokslut är grundadt på BesigtningsInventering af hvart enda Förråd, och med den utveckling i Redogörelse_sättet, att kost**, raden i Penningar och dagsverken kan uppgifvas för hvarje enkelt arbete, såsom en Bro, en Sluss, en Stämport m. m. , ja, de sednare åren för hvarje huggen sten ! Det skall fägna mig höra, hvilken annan Redogörelse i Riket, dem, för enskilta Bruk ej undantagna, är redigare , hastigare} men intilldess torde det förlåtas mig, om jag, och kanske några sakkunnige med mig , anse den nu framställda åtminstone stå i bredd med hvilken Redogörelse sorn hellst.
I anledning häraf hafva sednast församlade Revisorer af BankoDiskonten, med gillande af Direktionens åtgärd att åt Ombudsmännen uppdraga de osäkra låuens fortsatta bevakning och indrifning, yttrat, att, fastän Direktionen icke må anses hafva saknat anledning att tillämpa Rikets Ständers beslut på sätt sorn skett; likväl och som åtgärden att årligen pröfva och bestämma om och å hvilka inflytande belopp godtgörelse må vederbörande tilldelas, skulle för framtiden både för Direktionen och Ombudsmännen medföra flera svårigheter och obehag, hvilka kunde och borde undvikas, ansågo Diskont-Revisorerne Ombudsmännen, som den 26 Februari 1852 undfått uppdrag att fortfarande ombesörja bevakningen ocb indrifningen af förberörde osäkra lån, böra för alla från sistnämnde dag å samma lån ingångna belopp, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers föreskrift, få tillgodonjuta 25 procent. 14 Då, enligt Rikets Ständers åberopade beslut af den 2 September 1851, ifrågavarande godtgörelse af 25 procent är vorden beviljad att för indrifningsoch bevaknings-algärdernas fortsatta besörjande dädanefter utgå, vare sig att åt Ombudsmännen eller annan lämplig person uppdroges alt med detta bestyr laga befattning, hysa undertecknade, Revisorer, den åsigt att riyssberörde godtgörelse desto heldre bordt, från och med den dag Rikets Ständers beslut fattades, komma Ombudsmännen oafkortadt tillgodo, som, i händelse omförmälda indrifningsoch bevaknings-åtgärder öfverlemnats åt annan person, denne tvifvelsutan förklarats berättigad att, utan allt afdrag, nämnde ersättning bekomma, hvilket ock synes vara med Rikets Ständers afsigt samt rättvisans och billighetens fordringar fullt öfverensstämmande. §. 18. Angående re Med afseende å det vid sednaste Riksdag Fullmäktige gifna uppdrag afSBanko-Di-M ^or K'kets nästsammanlrädande Ständers Banko-Ulskolt framlägga förskont-Verketslag till reorganisation af så väl Banko-Diskonten, som Låne-Kontoren i *Vnt. Lane:
Om den utländska kopparen verkligen är af sämre beskaffenhet än den inhemska, så vill jag visserligen icke bestrida, att R. o. Ad. må frånträda sitt en gång fattade beslut; men för mia del tror jag, att den förra ingalunda i godhet står efter den Svenska; äfvensom jag icke har mig bekant, att koppar här i landet användes till sådana föremål, hvartill den af sämre beskaffenhet skulle kunna begagnas. Jag tror derföre också, att då R. o. Ad. satt tull till skydd för en inhemsk näring, som icke är obetydlig, bör R. o. Ad. äfven vidblifva detta sitt beslut. Hr Gripenstedt: Det må vara att Hr Printzensköld har rätt deri, att icke alldeles samma förhållande eger rum i afs:de å den relation godheten mellan den Svenska och den utländska kopparen, som förefinnes i afs:de å jern; men det hufvudsakliga, hvari dessa frågor öfverensstämma, består deruti, att kopparen likasom jernet är för Sverige en betydlig exportvara, hvars pris hufvudsakligen bestämmes af den utländska marknaden, och att det utgör ett allmänt nyttigt ämne, som till mångfaldiga behof användes; och då är det, enl. min åsigt, hvarken statsekonomiskt klokt, ej heller rätt emot de enskilde, att, möjligen till förmån för några rika koppar - 332 Den 2 i Oktober. verks-egare, tvinga förbrukaren betala denna vara dyrare än sora är nödvändigt. Jag anhåller på denna grund, att R. o. Ad. behagade för ifrågav:de artikel medgifva tullfrihet. Ilr Printzensköld: Det må ursäktas mig, örn jag är nog okunnig i finansläran för att ej vilja borttaga alla skyddstullar. Enl. den grundsats Hr Gripenstedt sökt göra gällande, skulle ja ett sådant förhållande ovilkorligen inträffa. Ty, säger han, det är icke statsekonomiskt klokt, att genom skyddstull utestänga en vara, som kan fås utifrån för bättre pris än inom landet. Hvart tager väl denna grundsats vägen, om den skulle stricte tillämpas?
Jag förnyar således min vördsamma erinran derom, att ju mera roan kan i detta afseende förena lordringarna hos begge de olika äsigterna, — den ena som önskar, att man måtte, så mycket som möjligt, bibehålla den historiska grunden, hvilken ar de 4 Stånden, och den andra, som vill, att man måtte gifva åt representationen den allmännelighet, som allmänna tankesättet synes fordra, och icke börja vid en sådan reform att söka afstänga hvar och en i sitt eget lilla särskildta rum, om jag så får säga, — ju mera dessa fordringar kunna förenas, säger jag, desto bättre är det, och de innefattas, efter min förmening, bäst i Frih. Hamiltons förslag , hvilket jag derföre tänker understödja. Hr von Hartmansdorff: Jag får erinra den sista talaren och Huset derom, att jag bestridde föredragningen Deo 27 Oc toker c. m. punktvis, inen att. när den en gång Lief antagen, så önskade jag att åtminstone en punkt mätte förekomma i sönder. Detta är den stora inconseqvensen, som jag begått. Hvad åter saken särskildt angår, sä vill jag väl fråga, huru Ii. o. Ad. skall kunna förvara sina privilegier, i händelse dess ledamöter äro förblandade med andra, som icke tillhöra Ståndet, icke hafva del i dessa privilegier, men likväl skulle iiga ratt alt beröfva oss dem genom sina röster. Det är derföre jag motsätter mig Frih. Hamiltons förslag. Hr von Troil: Hr von Hartmansdorff har klagat öfver alt lian velat göra eftergifter i sitt förslag, som likväl icke blifvit understödda af dem han trott dermed tillfredsställa. Jag har mig icke bekant, huruvida han äfven räknar mig bland dem han dermed åsyftat; men jag tror mig förra gången , då jag hade ordet, tydligen hafva tillkännagifvit, att jag ansåg ett femte Stånds antagande vara möjligt på det sätt Hr von Hartmansdorff i sitt eftergifvande förslag uppgifvit, men all jag likväl äfven ansåg det innefatta mycket stora svårigheter i verkställigheten, i anseende till de nu befintliga Ståndens sönderbrytande, och att derföre Frih. Hamiltons förslag var bättre.
Ber. p. 31, sid. 16.) Jemte anmälan om ett i Mars månad 1847 för Bankens räkning verkstäldt inköp af Östgötha Hypotheks-Förenings, på utländskt myntslag utställda, obligationer, hafva Banko-Fullmäktige fästat uppmärksamhet derå, att BankoReglementets 113 §, hvilken innefattar hvad såsom Bankens metalliska kassa B wiko-Ltskottets Berättelse, IV: o 14. 15 anses och beräknas, icke medgifver att uti densamma beräkna obligationer, ställda å utländskt mynt, änskönt sådana, lika med vexlar, kunna tiil silfver förvandlas; i anledning hvaraf Utskottet förbehåller sig att öfver denna fråga framdeles afgifva yttrande. Angående Bankens förhållanden till Kongl. Mynt-Verket. § 10. (1845 års Rev.-Ber. § 17. 1847 års Rev-Ber § 27. Banko-Fullm. Ber. p. 37.) I likhet med hvad så väl Revisorerne som Fullmäktige anmält, anser Utskottet sig böra tillkännagifva, att, sedan, till följd af Kongl. Maj.ls nådiga Bref den 17 Juni 1845, en summa af 24,000 r:dr blifvit den 6 nästpåföljde Augusti till Banken inbetald, i afräkning å de till Kongl. Myntverket af Banken lemnade förskott för ökade myntningskostnader m. m. å tillsammans 47,755 r;dr 45 sk. 7 rst. banko, har hvarken det beslut, Kongl. Maj:t förklarat sig vilja, uppå serskild underdånig anmälan, meddela, angående det återstående fordringsbeloppets ersättande, kommit Fullmäktige tillhanda, eller någon ytterligare afbetalning å Kongl. Myntverkets ifrågavarande skuld egt runi; viljande Utskottet, i anledning häraf, framdeles till Rikets Ständer inkomma med det yttrande, hvartill omständigheterna kunna föranleda. §. 11. (1847 års Rev.-Ber. § 29.)
Män ega rätt ”alt besluta, äro i allmänhet af den natur, ”att sålunda qvalilicerade personers omdö”men derom böra antagas blifva lika lill”förlilliga, som Landtmätarens; samt här”till kommer, att den öfverensstämmelse ”icke synes böra rubbas, som nu räder ”emellan denna § och 2 § af 18 Cap. i ”afseende på Egodelnings-Rätlens Ledamö”ters beslutande-rätt, emot hvilken någon ”anmärkning icke är vorden framställd; ”kunna Utskotten icke tillstyrka bifall å ”den ändring, Hans Hansson i ofvanberör”de måtto föreslagit.” 7 Cap. i*—3 §§. Af Hans Hansson från Gefleborgs Län: att då förut skiftad t hemman klyfves i 2 eller flere delar, Ego-utbyten 3a Zagsamt Allm. Besv. o. Oec. Utsk. Bet. N. o 8. med angränsande byar och heraman icke borde medgifvas i något annat fall, än då delegarne på ömse sidor deråt nöjas; hvilket förhållande Motionairen ansett äfven böra vinna tillämpning, då fråga uppkommer om utbyten utan sammanhang med Egoskiften. ”Då de för jordegare ömsesidiga olä”genheterne af krokiga och oformliga Rå”gångar äro så stora, att ett sätt för af”hjelpandet deraf måste vara af Lagen god”kändt, samt det uttryckligt bestämda villkoret för erhållande af Rågångs-rättning, ”att nemligen andra sidan icke deraf lider ”märkligt mehn, undanrödjer all tvekan ”vid tillstyrkandet af § §:nes oförändrade ”bestånd, finna Utskotten, som icke kurtha ”inse, hvarföre ett annat förhållande skulle ”ega rum, då förut skiftadt hemman klyf”ves i 2:ne eller flere delar, icke skäl, att ”å Motionairens anmärkning något afseende ”tillstyrka.” 8 Cap. i § Af Börje Börjesson Jr ån Hallands Län: att som en del Egendomar, i anseende till deras sämre beskaffenhet blifvit från större till mindre hemmantal för* med* Lagsamt Allm.
Strömmingsfisken, om förlängd arrendetid på ; Motion, rem. till Stats-UIskottet, s. 1173. — fisket, åtgärder till dess befordrande, s. 696, 712-714- Strömrensningar, Berättelse angående Förvaltningen af de till, anviste medel, s. 694- 718. Rem. till Stats-Utskottet, s. 1131; till Stats-, Bancooch Ekonomi - Utskotten, s. 114r > 1143 » 1157. —. om nödvändigheten af; Motioner, rem. till Statsoch Banco-Utskotten, s. n63, 1208, 1260, 1298. Strömstad, om anslag till Kyrkoherdes aflönande i; Motion, rem. till Stats-Utskottet, s. 1226. Ståhle, J. P. Se Hafrclast. Stångjerns-Smidet, om utvidgande af, i Riket; Motion, rem. till Ekon.-Utskottet, s. X23a. i45o Stångjerns-Smidet, om nedsättning i Bevillningen för; Motion, rem. till Bevillningsutskottet, S. 1205. Stämpel - afgift för Tidningar; Motion, rem. till Bevillnings-Utskottet, s. 1289. Stängselskyldigheten, angående rättelse i vissa delar af Kgl. Förordningen om; Motioner, rem. till Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottet», s, 1146? 1166, 1233, jgSS. —i delningar, om tiden för fastställelse m. m. af; Motion, rem, till Lag-Utskottet, s, 1208. •—. författning, angående förslag till ny; Motion, rem. till Lagoch Ekonomi - Utskotten , s, 1279. Svartviken. Se Nohlby. Svanesund, om Frimarknad vid; Motion, rem. till Ekonomi-Utskottet, s. 1210.
Fästa vi derefter en skälig uppmärksamhet på de lagar, för hvilkas antagande denna utomordentliga anstalt skulle bildas, kunna vi ej undgå, enligt redan kungjorda profstycken, att finna, det civillagen, långt ifrån att, såsom i Sverige förut öfligt varit, egenteligen grundas på förra lagar och bruk, med injemkning af hvad ny tid nytt erfordrat, eller uteslutning af hvad afskaffas bort, i stället blifvit, till mången vigtig grund, byggd på någon af dessa hugskott, kallade theorier, sorn hos rättslärde städse omskifta, under det att landets af natur och folklynne utvecklade förhållanden blifvit förbisedda. Icke eller kunna vi underlåta att vid denna frågas afgörande äfven besinna i hvad skick vår criminallag sig nu befinner och synes komma; hurusom under ett tidehvarf, då en olycksalig mildhet i behandlingen af de stora frågorna om uppfostran, befälhafvares, husbönders och mästares rätt, om lösdrifveri, backstugusittning, hemmansklyfning, m. m. gjort sig i alla grenar gällande, till upplösning af vördnadens och tuktans alla band, de nya brottmålslagarne synas påskynda detta omätliga onda, genom borttagandet af det enda erfarenheten visat vara verkeligen afskräckande, nemi. kroppsoch skamstraffen, för att, i motsats med all sund lagstiftningsregel, som bjuder att straffen skola komma till få, men förskräckelsen till många, nu verka tvertom. Ty dessa för menigheten i verkställigheten dolda correctionellaoch fängelsestraff, under hvilka de skyldiga blifva på ett sätt behandlade, som hos mången väcker önskan att dem förtjena, de betraktas af våra tjufvar och andra brottslingar med den största likgilllighet, så mycket mera, som utsigterna att derifrån blifva lösgifna alltid äro förhoppningsfulla. Med denna blick på en criminallag, hvars redan befintliga förstlingar sätta befälhafvaren och policemyndigheterna i daglig fara att sjelfva straffas, underställer jag det II. Ståndet, om det är synnerligt skäl att bifalla ifrågavar.
Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader sig anse detta företag vara af särdeles vigt för landet i allmänhet, men i synnerhet för ortens fattiga befolkning, enär de vidsträckta odlingslägenheter, sorn inom denna trakt finnas, nu äro oanvänbara till följd af brist på kommunikationer. På sådan grund och sedan ett bolag bildats i ändamål att bringa denna vägbyggnad till utförande samt detta bolag åtagit sig att, derest ?:delar af den beräknade kostnaden beviljades såsom anslag utan återbetalningsskyldighet, ansvara för arbetets utförande och tillskjuta den återstående tredjedelen, har Styrelsen äfvensom Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Kronobergs län, i underdånighet 14 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 83. förordat detta arbete; varande såsom bidrag dertill i första klassen i generalförslaget antecknadt ett anslag i jemn summa af 150,000 R:dr.