Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På sätt i föregående revisionsberättelse omförmäles, anvisades^ genom Kongl, brefvet den 20 Januari 1860 medel för inrättande af skogs-skolorna å Hunneberg, Tierp, Omberg och Böda. Till inrättande af ytterligare en skogs-skola har Kongl. Maj:t, genom nådigt bref af den 24 Maj 1861, förordnat om inköpande för Kronans räkning af det inom Wester-norrlands län belägna skattehemmanet N:o 6 i Sillre by, samt genom Kongl, brefvet den 13 September 1861 bestämt, att anslagen för berörde skogs-skola böra utgå sålunda: till arfvoden, stipendier samt underhåll af byggnader, inventarier och materiel - 3,450: — tillsvidare och intilldess skolan varder slutligen ordnad, åt den som besörjer mathållningen för lärlingarne, förslagsvis, dock högst 250 och till hyresersätttning, likaledes förslagsvis, högst 100 äfvensom för en gång, till uppköp af inventarier och materiel. 1,000 för reparationer m. m 400: skolande samtlige dessa utgifter anordnas å det på 7:de hufvudtiteln uppförda reservationsanslag till Skogs-institutet, lägre skogs-skolor samt öfrige till skogs-staten hörande tjenstemäns aflöning. Räkenskaperna, som äro särskildt upprättade för hvarje skola, hafva utan anmärkning undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten samt redovisa inkomster och utgifter sålunda: Tillgångar a) Skogs-skola» ä Hunneberg. De bet. Statsmedel Aterburet förskott Aflöning Stipendier Diverse utgifter Kredit. Deb et. Uppbörd: Statsmedel Kredit. Utgifter: Aflöning Stipendier Diverse utgifter Balans till år 1862: Kontant behållning Statsmedel c) Skogs-skolan ä Omberg. Debet. Uppbörd: Kredit. Utgifter: Aflöning Stipendier Hushyra d) Skogs-skolan ä Böda. Debet. Uppbörd: Statsmedel Kr edit. Utgifter: Aflöning Stipendier Kontant behållning e) Skogs-skolan i Sillre. Deb et. Uppbörd: Statsmedel Försäljningsmedel K redit. Utgifter.
Derefter har någon annan inbetalning, än 5o,ooo R:dr, hvilka år i83n till afbetalning å Creditivet ingingo, men samma år åter uttogos till undsättningar, icke egt rum, så att för närvarande uppå detta Creditiv icke finnes något att disponera. Hvad vidare beträffar det s. k. Spanmålsfyllnads-Creditivet å 400,000 R:dr, så äskade Kongl. Maj:t, vid slutet af nyssnämnde år, utbetalning deruppå till Kongl. Stats-Contoret af 200,000 R:dr, för alt användas till spanmåls anskaffande för de af årets missväxt hemsökte orterne, i den mon, äldre Creditiv-Fondens disponible tillgångar funnos för behofvet otillräcklige, hvarefter Kongl. Maj: t ytterligare för samma ändamål, genom serskilda Nådiga Skrifvelser af den 3o Mars och 26 Maj i838, äskade utbetalning af de uppå nämnde Fyllnads-Creditiv återstående 200,000 R:dr, så att vid medlet af sistberörde år voro till Spanmåls-undsättningar uttagne alla de för sådant ändamål, enligt Reglementets 24 §., anvisade medel. Uppå dessa sålunda lyftade medel hafva dock numera, tid efter annan, blifvit återbetalde 2åo,ooo R:dr, och har denna summa gått i afbetalning uppå Fyllnads-Creditivet, sedan Kongl. Maj:t, i anledning af Fullmägtiges gjorda underdåniga framställning i ämnet, genom Nådigt Bref den i5 Juni i838, täckts gifva Fullmägtige tillkänna, det Stats-Contoret fått sig i Nåder anbefaldt, att uti räkenskaperne öfver undsättningarne efter i83y års missväxt serskildt upptaga och redovisa de dertill disponerade medel af äldre och nyare Spanmåls-Creditiven och desamma, i den mon, de inflyta, livar för sig, lill Riksgälds-Conloret leverera. d) Cre - Stats~Utskottels Memorial, N-.o 38. 17 d) Crcclitivct till Får skötselns och Ullproductionens befrämjande i Riket.
Maj, sorn finnes inlagen under N:o 65 uti första samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Prolocoll vid innevarande Riksdag, och således här endast åberopas, har Kongl. Majit, på der anförde skäl, föreslagit Rikets Ständer att åt F. d. Stats-Råden Friherre Åkerhjelm och Grefve Hård bevilja pensioner, för den förre af 4>5oo fl:dr och för den senare af 4,000 R:dr årligen; och har Stals-Utskotlet, jemte ifrån samtlige Riks-Stånden erhållen remiss å Högslberörde Nådiga Proposition, tillika undfått del af de dervid hos Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-Stånden afgifne yttranden, af hvilka de flesta innefatta bestridande af de ifrågaställde pensionerne: varande jemväl uti Borgare-Ståndet yrkadt, att Utskottet borde, till ledning för Rikets Ständers omdöme, införskaffa och framlägga upplysning om den tid, Herr Friherre Åkerhjelm och Herr Grefve Härå uti Statens tjenst användt.
Hvad utlåningen beträffar, så har den i Götheborg allmänneligen hållit sig betydligt utöfver en J-del af samfällda balancen utaf HandelsDisconternes låne-fordringar; men i Malmö sällan eller aldrig uppgått till den JL-del deraf, som, enligt Banco-Reglementet (pag. 146), till en början afsågs. Såsom ock i allmänhet Stockholms Handels-Disconts utlåningar utgjort betydligt ringare än -|-delar af det hela. Så länge räntan för utlåningar i Ilandels-Disconterne bibehölls, enligt första grundläggningen (Banco-Regl. pag. 147) vid 6 procent, var utlåningsrörelsen i denna väg ganska inskränkt; hvartill Rikets Ständers Revisorer år i83o (Bei’ätt. pag. 21) tyckt sig finna en verkande orsak deruti, att, enligt Banco-Reglementet (pag. 146), det för lån ställda liypothek skall vara till indrifvande förfallet inom lånets förfallotid. Det hör dock ej lemnäs obemäldt att, sedan Banco-Fullmäglige, enligt dem lemnad tillåtelse (Banco-Regl. pag. 147)» beslutat att från och med Julii månad i83i räntorne finge nedsättas till 5 procent, låneansökningarne inom Handels-Disconterne i allmänhet så märkligt förökat sig, att ingen anledning ännu är till den förmodan, som skulle dessa slags lån, äfven i deras varande skick, komma att, genom brist på sökande, förblifva obegagnade. Behållna vinsten på de 3:ne Handels-Disconternes rörelse, sedan den för upplåningarne erforderlige ränte-utgift blifvit afdragen, förvaltningskostnaden ersatt, och förlusten på i83oårs rörelse, R:dr 284: 17 skill, godtgjord, har till och med året i83a uppgått till belopp af R:dr 22,<)55: —8. hvilken summa, jemlikt Baneo-Reglementets föreskrift (pag.
Följande jernbruk finnas, nemligen: I Wadsbo härad: Skagersholm i Finnerödja socken med 4 härdar, hvarvid tillverkas 2,145 SkM. Ryfors 2 » » » 900 » Tidaholm 1 » » » 300 » Annefors 1 » » » 300 » hvaraf manufaktursmide, vid Forsvik 275 SkM, vid Åboholm 71 SkU, vid Ryfors 500 SkH., vid Annefors 300 Skti och vid Tidaholm 250 SkU.. Dessutom finnas vid Madängsholm 1 räckoch 2 spikhamrar, samt vid Källebäcken, Slättäng och Tunarp knipphamrar af föga betydenhet. Enahanda är förhållandet med kopparplåthammare vid Källefall eller Stora Gårhult samt Settersfors. Alun tillverkas, vid Carlsfors 850 tunnor. » Mölltorp 180 » » Kaflås 500 » » Hönsäter 800 » Derförutan är för Carlsfors uppgifven en tillverkning af 90 tunnor vitriol och 211 tunnor rödfärg och slamm. Åluntillverkningen har således vid de 3:ne förstnämnde bruken ytterligare förminskats, emot hvad sista berättelsen upptager, hvaremot den vid Hönsäter är beräknad något högre. Den lärer under sednare åren lidit af en särdeles ogynsam konjunktur. Glasbruk finnas vid Bromö i Wadsbo härad med 36 arbetare och vid Årnäs i Kinne härad med 26 arbetare. Vid det förra, som i sednare tider blifvit betydligen förbätlradl, tillverkas hvitt fensterglas af mycket god beskaffenhet och vid det sednare egentligen buteljer. För år 1850 beräknades tillverkningsvärdet vid Bromö till 81,781 R:dr och vid Årnäs till 36,318 R:dr Banko. Berättelse öfver Skaraborgs Följande pappersbruk drifvas: Cathrinefors på Mariestads område med 1 9 arbetareoch 6,1 40 R:dr tillverkningsvärde. Binäringar. k den egentliga släLLbygden förekomma icke några sådane af betydenhet. Inom en del af Wadsbo och Kåkinds härader utgör linets förädling en ej obetydlig binäring.
För Leras nit och uppmärksamhet hafwa de akt undfä, sä wal Twatredjedelar af plikten, som hälften af den undansnillade Charle-Sigillate, inkomsten, hwilket allt till dem utbetalas stall, e nr de bewisa, att af Domaren alagde böter, jemte ersättningen för Stämplade Papperet, i Kronans Casa infiulit. Finnas defie Betjente ej fullgöra deras pligter, läker Kongl. Majus Justilie-Camzlers-Embete med dem efter Lag och omständigheter förfara. Jemte hwad Riksens Ständer salunda förordnat, hafwa de, för att bereda en säkrare Controll a Charle-Sigillate. -Uppbörden, bestntjt, att det Papper som till Charta-Sigillata erfordras, stall wid Bankens Pappersbruk tillwerkas med wist tecken och ärtal samt intryckt valeur för de tillärnade olika Charror, hwaraf sädana, som till beläggning nyttjas, icke komma «tt utgöra större format än ett stettedels Ars; stolack de detta Papper i Banken wärdas och förwaras pä dct sätt, som för detz Sedelpapper är förestriswet, samt icke annorlunda, än efter föregäugen requisitiyn, Utlämnas till Riksgälds-Conroiret, hwilket äger att under enahanda answar om hwikstämplingen besörja. hmare 2924 Den 18 Augusti. del belopp och beskaffenhet, jemte Papper som erfordras, hwaroui Riksens Ständers Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Comoiret böra ffyndrsammeligen föranstalta, komma de nu warande Chartor att gälla och lärer Kongl. Majtt pa bemälte Fullmägtiges underdåniga tillkännagifwande i Noder tackas lata allmänneligen kungöra, hwilken lid, det nva Stämplade Papperet, enligt denna Författning, böc taga stn början och bet förra asssasfas eller med nya Stämplar förses, sa widt stikt erfordras kan eller med beräkningsgrunden instämmer.
Stats-Utskottet, till hvars åtgärd förevarande nådiga framställning blifvit remitterad, har tagit detta ärende i öfvervägande och dervid tillika erhållit kännedom af de frågan rörande handlingar, samt finner, med afseende å de bär ofvan aniörde förhållanden, skäligt tillstyrka Rikets Ständer att bifalla hvad Kongl. Majrt i ofvanomförmäide hänseende i nåder föreslagit. Stockholm den 20 Februari 1860. llih. litt Ii. St. Rimstedt, lbeo. S tata-Utakotteta Utlåtande N:o 66. I Ank. till Exp.-Utsk. den 25 Febr, 1860, kl. 8 «. ro. Utlåtande i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om anvisande, såsom boställe åt Länsmannen t södra distriktet af Faurås kärad i Hallands län, af det till Kronan indragna f. d. Förste
Tillåt mig säga ett ord, herr Baron! s tällningen inom landet är så betänklig, och så många oro ande rykten äro i omlopp, att det väl inte är underligt, om folket med egna ögon vilja öfvertyga sig att intet ondt vederfares deras Konung. E n a f f o l k e t . Så är det, och om de inte använda gevärskolfvarne, ska de heller inte f å oss härifrån. Ja, det är rätt! man vill bara narra oss. Vi gå inte u r s tället. 64 R u d b e c k . Slottshvalf ven måste ovillkorligen befrias ifrån folk. Lyden derföre godvilligt annars tvingar ni mig att bru ka våld. Herr B aron! En stor mängd h ästar sadlas för Kungens räkning, det är meningen att föra upp dem på borggården. R u d b e c k . Ah! det måste på ögonblicket förhindras. Följ mig! ( Skyndar bort. ) FJERDE SCENEN. DE FÖRRE, utom RUDBECK. Sedan GUSTAF. HORN. SOLDATER och OFFICERARE. (En stark trumhvirfvel höres.) Det är vakten för dagen som rycker ut. Kungen! G u s t a f . Älskade vänner, trogna soldater! det är till eder som Sveriges Konungar i f arans ögonblick alltid v ändt sig och de ha aldrig förgäfves vädjat till er rättskänsla, er fosterlandskärlek . Det kan inte vara er obekant det olyckliga tillstånd, hvari Riket befinner sig, de tvistigheter, som under fjorton månader söndersliti t riksdagen. Gu d och mi tt eget samvete uppmana mig att sätta en gräns för dessa oordni ngar tro likväl icke att jag sjelf derigenom vill öppna mig vägen till det förhatliga enväldet nej, nej ; jag vill endas t fö rsvara min och rikets frihet emot den aristokrati , so m tillegnat sig mak ten. Viljen J följa mig såsom edra förfäder följde Gustaf Wasa och Gustaf Adolf, s å v ågar j ag gerna mi tt lif för eder oc h fäderneslandets räddning. ( Dju p tystnad. ) G u s t a f ( lifligt , med dold rörelse ). Huru ! ingen svarar mig?
Jag hemställer derföre, att, medafslagå Statsutskottets Betänkande, och bifall till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, Ridderskapet och Adeln behagade öfverlemna till Kongl, Majit att, utan afseende på de villkor eller önsM ningar som Utskottet framstaldt, ensamt efter Dess Eget höga bepröfvande, fördela pensionerne åt EnkeDrottningens HofStat; helst det icke synes mig vara ädelt eller Riksens Ständer värdigt, att, då de nu lemna den sista gärden åt EnkeDrottningens minne, dervid fästa villkor, sorn endast skulle förvandla gåfvan till minutier. Friherre Hjerta , Fredric; -Under Ridderskap pets och Adelns nuvarande öfverläggning rörande pensioner och Gratificationer för de per-i söner, som haft nåden att uppvakta och betjena framledne Hennes Maj:t EnkeDrottningen, påminner ämnet mig den allmänt erkända väl* görenhet, hvarmed denna vördade Drottning bemötte flera högst behöfvande.personer, hvaribland äfven några Enkor efter i Fädernesland dets tjenst stupade krigsmän. Stör - Dell 4 Julii. Si Största ciden af dessa pensionärer förflyttades frän de arne föregående Drottningars, uppå sist afledne EnkeDrottningens, enskilta PensionsStat, och om de nu sakna anspråk på desse Pensioners fortfarande åtnjutande, så ar jag öfvertygad, att Ridderskapcts och Adelns ädelmod vid detta tillfälle icke förgäfves på’ kallas, då jag vördsainiigen vågar föreslå, att aila Hennes Maj:t EnkeDrottningens Hedvig Elisabeth Charlottas pensionärer, måtte hädanefter af Statens tillgångar komma i åtnjutande af enahanda understöd , som de af framlidna EnkeDrottningen åtnjutit.
Den qvinliga valrättsrörelsen i England och hvad vi i Sverige af den hafva att lära. g II. Dagnys aprilhäftc lemnade vi en kortfattad historik af gin" ' gen af den qvinliga valrättsrörelsen i England. Sedan dess hafva vi haft glädjen att fran utgifvarinnan af English Woman ' s Review, miss Caroline Ashhurst Biggs, en af förkamparne for qvinnosaksrörelsen i England, mottaga nedanstaende bref, som redogör for den ställning, som denna vigtiga fr8ga for närvarande intager. För Auyrti II. ig Sotting Hill rqunre London \ V. några veckor sedan erh (il1 jag ett inycket r3nligt bref fran fru H., edert biträde vid redaktionen af Dagny, nied en helsning fran Er och n8gra fragor angaende utsigtema för \ .art arbete med afseende 3 qvinnans rösträtt, som jag ej då var ratt i stand att besvara, en3r parlaments \ .alen ej da ännu egt rum. Nu kan jag glädja Er med underrättelsen, att våra utsigter äro goda, sa att vi verkligen kunna vänta att ganska snart rinna vart inal. i det senaste parlamentet andgs antalet af vara vanner vara 314 (af 670). Proportionen af de Khfa motstandame mr mycket mindre, och der fans ett stort antal, on1 hvars isigter vi voro i okonnighet. 207 Underhuset röstade tre ginger i fragan, huruvida det skulle fortskrida till att taga motionen under ÖfvervBgande eller uppskjuta debatten, och som resultatet vm gynsamt för oss, antogs, som bekant, motionen iitan omröstning till andra Ifisningen. Den kom aldrig Iiingre. Ehuru ett SS stort antal af det liberala partiet under Sratgal iinrlerstödt oss, haf \, a dess ledare, Gladstone, Hartington, sir H. Jniueu, sir \ I '. Harcourt och andra, IBnge varit vara motstSiiilarr.
Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med Borgare och Bondeståndens mening, beslutat, att för fullbordande af National museibyggnaden samt för verkställandet af den del utaf inredningen, som i sammanhang med det egentliga byggnadsarbetet bör utföras, anvisa en summa af 380,000 R-dr. at'under nästa statsregleringsperiod, i mån af behof, enligt Kongl. Jiaj:(s disposition, från Riksgälds kontoret usbetalas, med vilkor, att arbetet uppdrages åt en person, som kan anses erbjuda tillräckliga ga rantier för att detsamma varder, enligt uppgjordt förslag. fullbordadt: — hvarjemte Rikets Ständer beslutat i underdånighet anhålla, det Kongl Magt täcktes åt en Kommitté af sakkunnige personer uppdraga, att utarbeta fullständigt förslag i afseende å de återstående arbeten, som erfordras ej mindre för byggnadens inredning ocb försättande i fullständigt skick, än för samlingarnes inrymmande och omgifningarnes ordnande, samt att deröfver uppgöra noggranna kostnads beräkningar, med iakttagande af ali den sparsamhet, sora kan stä i förening med ett ändamålsenligt utförande af ifrågavarande arbeten. Denna votering har utfallit med 66 Ja och 53 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionens lydelse. 2vära Vateringen: (Enligt Sammansatta Statsocb Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 44). Den som. i öfverensstämmelse med Ridderskapet och Adelns samt Bonde-Ståndets beslut, bifaller, att postföring,s-skyldigbeten må från jordbruket skiljas, root åliggande för posihemroanen att. fullgöra de onera, från hvilka de hittills varit i sin egenskap af posthemman befriade, — samt, såsom följd deraf, posihemmanen tillförbinda» att, i likhet med andra i skjutslag indelade hemmen, deltaga i det allmänna skjutsnings-besväret, såsom detta kommer att utgöras-, och att å Riks-statens 7:de Hufvudtitel anvisas ett ärligt reservations-anslag af 70,000 R:dr R:mt.
Stockholm den 15 Maji 1818- N:r 240, Riksens Högloft, Ständers Stats - Utikotts Betänkande, angående sådane Civile Embetsoch Tjenstemäns samt B etj entes uppförande på Allmänna Indragnings-Staten, som vid Af skedstagandet hafva fyllt 70 år och innehajva indeldte Löner, Under den nu för hand varande Stats-Reg'eringen, har, vid granskningen af Allmänna Indragnings Staten, Stats-Utskottet funnit, humsom derpå äro uppförde åtskillige Civile Embets och Tjenstemän, hvilka, efter uppnådde 70 år, erhållit afsked med bibehållande för sin öfriga lifstid af de löner, de under tjenstetiden åtnjutit, antingen i Contant eller indeldt. Stats-Utskottet har väl funnit detta förhållande icke vara direct stridande emot hittills gällande Författningar; Men i afseende på desse Författningars tillämpning ä de indeldte Löntagarne i allmänhet, har likväl hos Stats-Utskottet Stats-TJtskottets Fetänkanden, J371 förekommit sådane omständigheter, hvilka Utskottet, i afseende på det framtida förhållandet, trott sig böra underställa Riksens Högloft, Ständers närmare bepröfvande.
Men den store får fullt hus och den lille dåligt; derför tror jag jag ger min krona till osedligheten.» »Så får jag gå ensam till sedligheten; men du skaffar mig väl biljett till det andra?» »Naturligtvis! Vi följas åt. Mor och son till lastens håla det blir mycket skandalöst.» Dagen kom och de följdes åt. Der var ett femtiotal åhörare spridda rundtomkring i salen; mest äldre, ogifta damer och unga herrar i Sturmund Drang-perioden. De satte sig längst tillbaka. »Ser du», sade William. »Det är en dålig affär, att göra i osedlighet. Den store hade öfverfullt hus». Den lille, rödblommiga osedlighetsaposteln kom in, drack ett glas vin och grep sig an med sin text. William satt och hviskade till modern, små hånfulla anmärkningar under föredragets gång. Plötsligt såg hon ett eget uttryck i hans ansigte, det var som om ögonen vidgats och lyst upp, han reste sig tyst, avancerade framåt och slog sig ner på en ledig plats vid sidan af en ung dam i pelskappa, och pelsmössa ofvanpå en liten gul nacke. Den der nacken hade William känt igen. Den tillhörde fröken Alma Hagberg från Malmö. »God dag, Ni», sade han i det han slog sig ner vid hennes sida. »Goddag.» Helsningen vexlades hviskande; den lille samhällsförbättrarens glasögon blänkte redan hotande uppe från katedern; det var omöjligt att få mera sagdt. Men William satt och undrade. Han trodde att han öfverraskat henne och ändå hade han förgäfves sökt efter ett spår af rodnad eller ett tecken till sinnesrörelse i hennes ansigte. Han visste att hon gått på föreläsningen för att träffa honom – men han anade icke att hon sett honom då han kom in i sällskap med modern och att hon sedan dess hade suttit stilla och väntat, som en fiskare på napp. Han såg på henne; hennes ansigte var lugnt i sitt uttryck, och den fina hyn hade icke ens en skiftning i rödt. Att detta lugn var naturligt trodde han icke ett ögonblick; men till och med som resultat af en sjelfbeherskning – som föreföll honom oerhörd – verkade hennes likgiltiga uppsyn på honom nästan som en förolämpning.
Största lager i Norden Kulörta o, Svar ta Yllekladningstyger Kulörta och Svarta Sidentyger Bomulls-Tvat tkladninmtwer Schalar och Resfiltar m, m, 0 bser~ era,! Genom direkta förbindelser med inoch utlandets förnämsta fabrikanter kan jag erbjiida ofvannäinda artiklar bättre och billigare än någon annan och torde en hvar genom besök i mina lokaler eller geaoni reqvisition af profveï och varor lätt blifva öfvertygad om fördelen att ' hos mig fylla sina beliof af dessa artiklar. " kre~efo,626 Te~8f~n ZB Profver på begäran. landsbygden. Fredrika-Breiner-Förbundets förberedande Btgarder för saken. Gefleborgs-Dala läkareoch apotekareförenings förhandlingar. 3) Sjukvården p % landet, dess utöfvare och tillsyningsman. ~ å ' g r a ord till dlmiinlieten af Spe. 4) O m sjiikvhrden p&amp; laudet vid sinittosamina sjukdomar af dr Nils Englund. I Dagnys 4: de häfte för 1892 lämnar pseudonymen Esselde en intressant redogörelse för en ny gren af FredrikaBremer-Förbundets verksamhet. Förbundet har namligen satt sig före som ett önskningsinå,l att söka afhjälpa det ofta bedröfliga tillstbnd, hvari sjukvarden pb den glest bebodda landsbygden befinner sig genom att bilda en liten trupp för de a. ändamål sarskildt afsedda sjuksköterskor. Men för att rätt kunna utöfva sitt kall i nflägsna bygder, d&amp;r vägen till läkarens bostad ofta ar mycket lång, bör enligt Förbundets åsikt sjuksköterskan äga en utbildning, som sätter henne i stånd till och ger henne ratt att afven behandla yttre skador och olycksfall, samt att i sv&amp;rme fall lamm åhninstone den f örsta h j alpen. Erfarenheten visar j u otaliga exempel p&amp; dylika f d l, som i brist på, snar hjglp eller i okunniga kvacksalfvares händer fatt en ' olyclrlig utgang.
– Från menniskor och boskap, upprepade länsmannen och fortfor för sig sjelf, der han blifvit afbruten: ”Mörkrets furste, flykten tag &c.” – Herr pastor, inföll nu Adolf, – upptag icke illa, att jag gör er följande förslag: Uppskjut detta förhör, tilldess ert sinne blifvit lugnare och er uppfattningsförmåga klarare. Ni skall annars, mot er vilja, bringa en anklagelse till stånd, som möjligen kunde kosta en oskyldig menniska lifvet. – Nådig herre, sade Suenonius, – jag skall ödmjukt söka fördraga ännu mer smälek af en yngling, hvars förste ledare jag varit på religionens väg. – Ni förkastar således mitt förslag? Nåväl, upplys då er fordne lärjunge i följande punkt, i hvilken han är oviss och undrande. Huru vågar ni i kyrkan hålla förböner för de sjuke? Om Ingrid missbrukar Guds namn, då hon som hjelparinna kommit till qvalens bädd och ber om ljus och styrka åt sig sjelf och helsa eller lindring åt den lidande; så måste väl ni i ännu högre grad göra er skyldig till samma missbruk, då ni, kanske mången gång utan en känsla af verkligt medlidande i ert hjerta, uppläser edra förböner enligt stadgadt ritual och derefter icke lägger två strån i kors, för att med mensklig hjelp bispringa plågans rof? – O, o! Hvilken gudlöshet! mumlade Suenonius. – Detta öfverskrider alla gränser! Fortgå, unge Bileam, på denna väg, och ni skall snart höra, huru sjelfva åsnorna upphäfva sin stämma mot eder! – O, o! Ja, sjelfva åsnorna! upprepade länsmannen och nickade tankspridd till sin vän pastorn. – Ni vill således icke upplysa mig i denna punkt? frågade Adolf. – Jag ämnar ej sätta min fot i de giller, som ni för den utlägger ... Men jag vill fortsätta mitt förhör och framställa den tredje frågan. Ingrid, vill ni erkänna, att ni lärt er ogudaktiga läkekonst af Djefvulen? – Herr pastor, sade Ingrid med värdighet, – mitt tålamod är nu uttömdt.