Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Vidare innehåller sistLerörde protokoll, att, enär, enligt hvad Kongl. Maj:ts sålunda i nåder förklarat, den rotehållarne af Rikets Ständer tillerkända ersättning icke fick af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande eraottagas samt vederbörande rotehållare ti i hs tällås, så vida icke densamma från Kongl. Stats-Contoret Kongl. Maj:ls Befallningshafvande tillsändes, hvilket följaktligen utgjorde ett bestämdt vilkor för möjligheten att verkställa Rikets Ständers härom meddelade beslut, så, och i betraktande af härvid föröfrigt förekomna och i protokollet jemväl upptagna särskilda omständigheter, ansågo sig llerrar Fullmäktige föranlåtne afvika från deras förut yttrade åsigt, i fråga om tydningen af Reglementets föreskrift angående oftaberörde anslags utbetalande, samt medgifva detsammas utanordnande till Kongl. Stats-Contoret, lill hvars disposition det med 2,000 R:dr reqvirerade anslagsbeloppet alltså samma dag anordnades. Ofvanåberopade § i Riksgälds-Contorets Reglemente lyder sålunda: ”Sedan Kongl. Maj:t, under den 16 November i84o, i nåder för’’klarat, att ett fortsatt uttagande af de s. k. klädpenningar, som intill ”närvarande tid blifvit af rotehållarne vid Uplands Regemente med ”26 sk. 8 rst. för hvarje rote erlagda, varit stridande emot den af ”Kongl, Maj:t och Rikets Ständer rotehållarne år 1818 gifna försäkran; ”så hafva Rikets Ständer å Riksgälds-Contoret anvisat en berörde bi”drag för 3:ne år motsvarande summa af 2,000 R:dr 35 sk., hvilken ”till Kongl. Maj:ls Befallningshafvande i Upsala och Stockholms Län ”bör utbetalas för att, under loppet af en viss, efter den i sådant afseende gällande preskriptions-författning lämpad tid , vederbörande ”rotehållare tillhandahållas och med dess derefter återstående outtagna ”belopp till nämnde Regementes beklädnadsfond ingå.”
Dessa träffa dock isynnerhet förhållandet i de stift, der universitet ej är, eller der dom-kapitlets ledamöter utgöras af domprost och lektorer. Dessa sednare, med undantag af theologie lektorn, tillsättas nemligen med afseende å helt andra kunskaper, än som fordras af en kapitel-ledamot; och egenskapen af lärare vid en högre lärdoms-skola innebär icke någon borgen för skicklighet att i ett stifts styrelse deltaga. Detta förhållande har ej eller undfallit de för kyrkolagens öfverseende och omarbetning tillsatta kommittéer; och i det sist utarbetade samt år 4 847 från trycket utgifna förslag till sådan lag tillstyrkes en organisation af dom-kapitel, som i det närmaste öfverensstämmer med den, hvilken motionären nu förordat. Sedan Kongl. Maj:t den 6 Juli 4849 förordnat att gymnasium skulle med lärdomsoch apologist-skolan förenas till ett sammanhängande läroverk, syntes äfven en förändring i föreskriften rörande sammansättningen af domkapitel i stift, der akademie ej är, vara erforderlig, enär, om än lärarne vid det nya läroverket benämndes lektorer, det likväl icke vore behöfligt eller lämpligt att åt alla inrymma säte och stämma i kapitlet; och på grund deraf gjordes jemväl nådig framställning i ämnet till rikets åren 4 850—5 4 församlade Ständer. Denna framställning vann dock icke Ständernas bifall; men skolans fortsatta utbildning eller omgestaltning har emedlertid ökat behofvet af en förändring uti nu ifrågaställde hänseende, den der således är påkallad af både inre och yttre förhållanden. Då man söker besvara frågan om sättet för förändringen, synes det emedlertid i första rummet vara nödigt att blifva öfverens om det antal ledamöter, som må hafva säte och stämma i domkapitlet. 1 denna del, hvarom för närvarande all bestämmelse saknas, enär det i hvarje stift, der gymnasium är, beror på lektorernes antal, biträder emedlertid Utskottet motionärens åsigt, att nemligen domkapitlet bör utgöras af Biskop och em ledamöter'; men att alla dessa ledamöter utses genom val, kan deremot Utskottet icke tillstyrka.
Ridderskapet och Adeln har beslutit, alt orden ”i Riket” skola i denna §. utgå; hvaremot de Irenne öfriga Stånden utan förändring antagit Utskottens förslag; vid hvilket förhållande Ridderskapets oell Adelns serskilda mening förfaller. 35 §. I stället för 2.dra momentet af denna §. har Hederv. BondeStåndet antagit samma moment af §. 35 i Utskottens Betänkande N:o 6; men af de öfrige trenne Stånden har Utskottens förslag i Utlåtandet N;o 8 blifvit bifallet. Utskotten, som hemställa, om icke Bonde-Ståndet skulle finna för godt att förena sig i de Irenne öfrige Ståndens beslut, anse denna skiljaktighet i annat fäll, såsom innefattande fråga om beskattning, böra af förstärkt Stals-Utsko!t afgöras; i hvilket afseende Utskotten föreslå följande voterings-proposition: Den, sorn bifaller U skottens af 3nie Stånd gillade förslag i 35 §., 2 moro. af Utlåtandet N:o 8, att de gästgifveriet hvilka anses endast såsom skjuts-ombytningsställen, och, på sådan grund, äro från bevillning, efter 2 Art. i Bevillnings-stadgan, fria, erlägga minst 3 ii:dr, med rättighet Bevilln.- Lagsamt Allm. Desv:- och Oecon.- Vtsh. Memorial N.o i3. iä för Taxeringsmännen att denna afgift förhöja, voterar Ja3 den det ej vill Nej. Yinner Nej, kommer, i enlighet med Hederv. Bonde-Ståndets beslut, alt såsom stadgande antagas, att de gästgifveriet-, hvilka anses endast såsom sk juts-omby tningsställen och, på sådan grund, äro från bevillning efter a Art. i Bevillnings-Stadgan fria, erlägga icke denna afgift. 37 §. Ilögv.
Föreskrifter och befallningar må ej, å Fullmägtiges vägnar, RiksgäldsContorets Embetsoch Tjenstemän meddelas, utan till följd af beslut, fattadt vid Fullmägtiges sammankomst; Secreteraren hos Fullmägtige dock obetaget att, utan föregången anmälan, emellan sammankomsterne, från vederbörande infordra de utlåtanden och upplysningar, som för ärendenas afgörande finnas nödvändiga. 5 20. (Lika lydande med 160 5 * 1841Jars Reglemente.) Ofver Fullmägtiges beslut, i Riksgälds-Contorets tjenstemän eller andre enskilde personer rörande mål, eger den eller de, på hvilkas rätt och bästa dessa beslut kunna inverka, att hos Rikets Ständers Revisorer eller Sfats-Utskott anföra besvär; dervid klaganden dock, så vida besvären skola till pröfning upptagas, bör, inom trettio dagar .efter bevisligen erhållen del af det meddelade beslutet, sitt missnöje deremot hos Fullmägtige skriftligen anmäla; hvarförutan det, vid enahanda äfventyr, åligger honom att, sednast en månad före Revisorernes näst förestående sammankomst eller Riksdagens början, derest Revision dessförinnan icke inträffar, sina besvär ingifva till Fullmägtige, af hvilka desamma, jemte utlåtande deröfver, till Revisorerne eller Stats-Utskottet öfverlemnas. Besvär öfver Fullmägtiges, i dylika mål, nyss före eller under Rikets J§Iänders eller deras Revisorers sammanvaro, meddelade beslut, kunna omedelbarligen Bör till Stats-TJtskottets Memorial, N:o 313. 7 af vederbörande, inom fjorton dagar efter del fåendet, den dagen likväl oräknad, till Stats-Utskottet eller Revisorerne inlemnas. Angående serskilda Fullmägtige tillhörande åligganden och uppdrag. § 21.
I öfverensstämmelse med de beslut, som äro tagne ang:de myntets underafdelningar, hemställer jag, att de blifvande kopparmynten måtte utmyntas efter följande grunder, nemi. a) ett om 10 styfver; b) ett om 5 styfver; c) ett om 2 styfver; d) ett om 1 styfver; 452 Den 23 November e. m. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade afslå Utsk;s förslag samt bifalla att, på sätt Hr Gripenstedt föreslagit, kopparmynlsorterne blifva: o) ett om 10 styfver; 6) ett om 5 styfver; c) ett om 2 styfver; d) ett om 1 styfver. Ropades starka ja, blandade med nej, hvarjemte Hr Westerstrand anmälde sig och yttrade: Då nu förändring af kopparmyntens valeur är i fråga, så måste man väl äfven utsätta, bnru många stycken af hvarje särskild valeur skola preglas af 1 Skffi". II. Ex. Hr Gr. o. Land tm. erinrade, alt hvad Hr Westerstrand nu framställt, hade afseende på utmynlningen, hvilken fråga ännu icke blifvit föredragen, samt förnyade derefter den sednast gjorde propos., hvilken af R. o. Ad. bifölls. 11 :te punkten, ang:de utmijntiiingen af koppar. Hr Gripenstedt: Jag tager mig friheten att, i sammanhang med hvad jag nyss föreslog ang:de myntsorterna, hemställa, att vid utmynlningen följande grund måtte bestämmas: Ett Skeppund koppar victualievigt utmyntas: i 10-styfversstyeken lill 900 kronor; i 5-slyfversstycken till 750 kronor; i 2-styfversstycken till 600 kronor; i styfversstycken till 600 kronor.
Sedan dessa Omslut och de af Herrar Fullmäktige, till framtida iakttagande, föreskrifna förändringar uti ifrågavarande bokföring blifvit granskade, hafva Revisorerne ansett sig böra yttra den åsigt, att, jemte de för öfrigt verkställda förenklingar ne af berörde räkenskaper, äfven den härvid bibehållna Kapitalräkningen kunnat och bordt ur de nya räkenskaperna uteslutas, helst denna räkning innehåller alldeles samma summor, sorn uti Balansconto finnas upptagna, och således är föga upplysande samt fullkomligt öfveiflödig;. hvaremot, genom bibehållandet deraf, de balanserade slutsummorna fortfarande komma att fördubblas. Vidkommande derefter sjelfva behandlingen af frågan om merberörde förenklingars och förändringars verkställande, såhaf va Revisorerne fästat sin uppmärksamhet dervid, att, ehuru Herrar Fullmäktige öfver det r sådant hänseende uppgjorda förslag, under den 14 Juli sistlidet år, infordrat Diskont-Utredningens Ombudsmans och Räkenskapsförares Utlåtande, detta dock ej blifvit afgifvet föFr, än den 2 Maj innevarande år, hvarefter ärendet först den ia påfölfde Juli till slutligt afgörande företagits. Härigenom har åter inträffat, att, sedan afslutandet af 1841 och 18^2 års räkenskaper, i afvaktan å beslutet angående det förändrade bokföringssättet, blifvit uppskjutet, samt dåvarande Räkenskapsföraren den 22 i sistnämnde månad med döden afgått, Herrar Fullmäktige funnit sig föranlåtne, att, för afslu - — 59 — tara le t af de arne sist förflutna årens räkenskaper, anslå en särskild ■gratifikation af 66 ft:dr 3a sk. åt den, i hans ställe, antagne Räkenskapsförare. Nyssnämnde, af Revisorerne granskade räkenskaper, vid hvilka Gi3tlj» någ-on anmärkning icke förekommit, utvisa, alt Götha Kanal-Bolags inkömuer““h f. d. Diskonts Inkomster utgjorts: Utgifter, af kapital-inbetalningar, under år 1841, . De under samma år bestridda Utgifter hafva deremot bestått af;: a]) provision till Diskont-Ombudet ...
Då betänk. Nro 82 förevar och jemväl i dag hafva åtskilliga yttrat sig om nödvändigheten att bereda skyndsamhet åt rättegångars afgörande. Jag har sjelf erfarit, att en klar sak ofta måste uppskjutas 3 ä 4 ting för det paj terna uteblifva eller icke förse sig med erforderliga upplysningar; och det är naturligt, att domaren icke skall vara obenägen mot uppskof, enär det tillskyndar honom större tingslösen. Motionären har, till rättelse i nämnde afseende, föreslagit en förhöjning till 2 rrdr brco för kältande eller sökande, som är förfallolös borta, då han vid häradsrätt uppropas såsom part. Utsk. har härvid erkänt, att de böter, sorn nu äga rum för en slik försummelse, äro för ringa, men här likväl ansett, att behofvet af deras afmatta förhållande lill öfriga böter för likartade urakllåtandeu utgjorde hinder för bifall till den äskade förhöjningen. Jag får då erinra, att Utsk. i betänk. Nro 82 uti flera fall föreslagit ökade bötesbelopp; och behofvet af en sådan ökning uti ifråga var, omständighet anser jag vara vida mera för handen. Vidare har sam» me motionär föYeslagit det tillägg till 3 5 i omberörde 12 cap. Rätteg.bm, hvarigenom domaren kunde berättigas alt utställa mål, som fordrade ytterligare handläggning, till an - 102 Den iS Augusti f. m. nan dag under samma ting och förelägga parterna vite att då inställa sig. Det är en annan känd sak, att domaren, tvärtemot lag, endast uppehåller sig vid tingstaden under ransakningsdagarna, men derefter hemma å sin vanliga bostad expedierar det öfriga af tingsarbetet, samt slut), återkommer till tingsstället för att i största skyndsamhet afkunna utslagen. Det förefaller mig då besynnerligt, att Utsk. sagt, det domaren icke är hindrad af lag att så förfara, som motionären föreslagit. Det synes föga båta, att man vet, det domaren kan göra så, da man oek känner, alt han icke gör så, saint att det är hans vinning att icke göra det.
Bränvinstillverkning, med redskap af hvilkendera classen som helst, må drif vas, antingen genom eldens omedelbara verkan på pannan eller genom - Prot. Uldr. d. 2 Nov. 1840• 745 nora valtenånga fran serskild panna, som antingen omgifver den förra, eller är ställd på större eller mindre afstånd från densamma. Lösa halsar må icke till någon redskap begagnas. §. 10. Hvarje tillverkare af bränvins-brännings-redskap vare, innan lian den ifrån sig lemnar, skyldig att, vid bot af 33 R:dr 16 sk. Banco, ej mindre förse panna och hatt, äfvensom löst bröst, mäskvärmare och reclificator, när de tillhöra redskapen, med stämpel af sitt namn och hemvist, samt årtalet, då den förfärdigades, än ock besörja, det de varda uppmätte och stämplade af dertill förordnad Justerare, för hvilken tillverkaren bör noggrann t uppgifva redskapens beskaffenhet till alla dess delar. Missleder han Justeraren med origtiga uppgifter, vare till samma böter förfallen. Öfver mätning och stämpling utförde Justeraren betyg på sätt 14 §. föreskrifver. Då bränvins-redskap förändras eller iståndsättes, skall den ånyo af Justeraren mätas, och om rymden undergått förändring, ånyo stämplas, den förra stämpeln utplånas, samt nytt mätningsoch stämplings-betyg uttagas. Den, som ändringen verkställt, vare skyldig att, på sätt och vid ansvar, som 1 mom. af denna §. stadgar, om uppmätningen och stämplingen föranstalta. §. 11. Till uppmätning och stämpling af nya, eller förändrade, eller tillförene icke uppmätte och stämplade bränvins-redskap, förordnar Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ett erforderligt antal justerare i Länen och Städerna, med vissa dem tilldelade district, lämpade efter deras hemvist. Justerare vare lika ansvarig för bränvins-redskaps, som för roålkärils justering. §• 12. Bränvinspanna skall vid mätningen vara försedd med löst bröst, då sådant finnes, hatt eller stängselskifva och rör, samt ej mindre med de tillbehör, hvilka, enligt §.
R:dr 21 sk. 1 r:st för år 1868, » deltagarns i upprensningen , af Säfve å inom Kullings härad, emot årlig inbetalning, efter 1857 års slut, af 8 procent å hela lånesumman, dervid beräknas 2 procents ränta för kapital-återstoden, » deltagarne i upprensningen af Stenebyelfven inom Steneby socken af Wedbo härad, emot dito dito, efter 1859 års slut, af dito dito, inom Skaraborgs län: till deltagarne i sänkningen af sjön Osten uti Wadsbo härad, å 5,553 R:dr, hvilket lån skall återbetalas genom erläggande af 277 Ib dr 31 sk. 2 r:st. årligen, jemte kronoutskylderna, för åren 1849 med 1878, och 277 R:dr 17 sk. 4 r:st för år 1879, » deltagarne i en kanal-anläggning genom Kottholmsnäsei vid Tidaån samt upprensningen af Sågströmmen inom samma härad, å 4,126 R:dr 24 sk., dito dito af 222 lhdr 29 sk. 9 r:st, jemte dito, för åren 1849 med 1875, och 106 R:dr 23 sk. 2 r:st för år 1876, » deltagarne i sänkningen af sjön Lången och upprensningen af Kräftan inom samma härad, å 7,700 R:dr, dito dito af 385 R:dr, jemte dito, för åren 1850 med 1879, och 384 R:dr 28 sk. 9 r;st för år 1880, » Löjtnanten C. J. H. Ramsaij, för utdikningen af Hedeberga egendoms andel i Mönarps mossar inom Marka socken af Wilske härad, å 1,000 R:dr, dito dito af 80 R:dr, jemte dito, för åren 1853 med 1866, och'40
R:dr till anskaffning af Telegraf-persedlar, föranvändande under krigstid, jemte de i sådant afseende erforderliga undersökningar, än ock Herrar Grundelstjernas och Brincks motioner, om anslags anvisande Stats-Utskotlets Utlåtande , N.-o 435. 29 för de nu redan befintliga Telegraf-inrättningars underhåll, liar af BondeStåndet blifvit bifallet och af de öfriga trenne Riks-Stånden återremitteradt, på grund af hufvudsakligen följande förekomne anmärkningar: att, med afseende å angelägenheten deraf, att undersökningar må kunna anställas till utrönande af tjenliga Telegraf-stationer, och att sådane Telegraf-persedlar, som fordra större noggranhet eller längre tid för deras förfärdigande, måtte kunna i tid anskaffas, så att, vid ett inträffande krig, Telegraferna kunde skyndsamt försättas i verksamhet, Utskottet bordt hafva infordrat officielt meddelande, angående Post-Verkets disponibla öfverskotts-medel, innan Utskottet anvisat utgiften å dessa medel, hvilka möjligen dertill ej lemna tillgång, serdeles med afseende derå, att Stats-Verkets behållna andel, blifvit vid denna Riksdag beräknad till 50,000 R:dr mera än tillförne, och å skjutslegans af Rikets Ständer beslutade förhöjning; att underhållet af redan be• iintliga Telegraf-inrättningar antingen borde afskiljas från Postförvaltningen i öfrigt, eller ock bestämmas alt till ett visst belopp årligen företrädesvis af Post-Verkets behållningar utgå, i stället att desamma nu hufvudsa kl igast medtagas till nybyggnad af dyrbara ångfartyg för statens räkning och till understöd för Diligence-inrältningarne; i sammanhang hvarmed en ledamot af Borgare-Ståndet yrkat, att Stats-Utskottet måtte uppmuntra ÖfverPosl-Directörs-Embetet att förklara, det allt understöd af post-medlen till Diligence-bolaget snart skall upphöra.
De af Herr von Hartmansdorff citerade ord äro ordagrant begagnade i Ja-propositionen. Uti Nej-propositionen är Herr Crusenstolpes förslag ord för ord afskrifvet. Uppå af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framstäf! proposition blef den senast framstälde Voteringsproposilionen af Ridderskapet och Adeln godkänd, hvarefter den anslogs. Voteringen börjades klockan 2 eftermiddagen, och befunnos, vid voteringens slut klockan tre qvart till 3 eftermiddagen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad samt de öfrige voteringssedlarne blifvit öppnade, rösterne hafva utfallit sålunda: Ja — 5i. Nej — 6g. I följd hvaraf, och sedan det öfver Voteringen serskildt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln således beslutat, att Contrapropositionen skulle innefatta det i Nejpropositionen upptagne stadgande. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken framstälde slutligen, i afseende å sjelfva saken, följande Voteringsproposition: - 44 Den 8 Mars f. m. Den, som bifaller StatsUtskottets Memorial N:o fi6, angående den Summa af 70,000 R:dr, som är anvisad för KrigsCollegii Departementers Materiella behof och Krutlillverkningskostnaderne, ^tt årligen utgå utaf öfverskotten på StatsYerkets Ordinarie och Extraordinarie Inkomster för åren från och med i83o, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej: Vinner Nej, anses Ridderskapet och Adeln, på de i StatsUtskottets af samtelige RiksStånden redan bifallne Betänkande N:o 387 stadgade grunder, hvilka jemväl i afseende på ifrågavarande åt FörsvarsVerkets Materiel af öfverskotten årligen anvisade 70,000 Rtdr Banco böra tillämpas, ogilla Utskott tets uti dess nu afgifne Memorial N:o 416 gjorde hemställan.
”Ack ja, det är i dag min namnsdag!” utropade den lilla i det hon sprang att uppsöka sin mor, som gått ett stycke förut och redan inträdt i rummen. De voro få, små och låga, som Ferdinand sagt, men de voro ljusa, vackra och putsade. Väggarne och taken voro nyss målade och friskt granris var strödt öfver de hvita golfven. Möblerna voro Elisabeths egna, här på förhand uppställda af Ferdinand, med en smak och en ordning, som hon ej skulle tilltrott honom. Med rörelse såg Elisabeth den omsorg, han haft för hennes minsta önskningar och tycken, dem han alla kände så väl och bevarat i troget minne. Hon satte sig vid fönstret till ett rum, synbarligen ämnadt till hennes och Helenas sofkammare, ty två små sängar, med hvita täcken och beskuggade af hvita gardiner, stodo på hvar sin sida af rummet. Knappt hade hon hunnit sätta sig, innan dörrn öppnades och Helena rusade in. ”Vet du mamma,” sade hon med glädjestrålande blick, ”morbror Ferdinand säger, att han ger hela Kulla åt mig till namnsdagsgåfva, ty du må veta att det i dag är Lovisa ehuru vi alla glömt det, utom den goda morbror.” ”Ja Elisabeth,” sade Ferdinand i det han närmade sig sin kusin, ”det är icke hos mig du bor, utan hos din dotter.” ”Du skämtar ju?” frågade Elisabeth misstroget. ”Nej, jag har aldrig talat mera sanning än nu,” sade Ferdinand allvarsamt. ”Jag har gifvit detta lilla ställe åt Helena till namnsdagsgåfva, efter det behagade henne så mycket, och jag hoppas du ej vill förneka henne att göra mig den lilla glädjen att ej försmå min ringa gåfva?” ”Ferdinand, du är så god!” sade Elisabeth med tårar i ögonen. ”Du har gjort oss så stora tjenster och ännu vill du råga måttet af dem, genom att för mitt barn uppoffra din förmögenhet. Men kan och bör jag tillåta det?” ”Du bör det, ty i din dotters namn har jag köpt detta lilla hemman, det är således hennes. Jag ville ej att du skulle anse dig beroende af mig, men med ditt eget barn kan detta aldrig komma ifråga.
att, i mån af behof, utgå. Vidkommande först den af Biskop Annerstedt väckta fråga om anslag för utvidgning af läroverksoch gymnastik-husen i Nyköping, så har, såsom uti nästföregående punkt af detta Utlåtande redan blifvit nämnd t, en underdånig skrifvelse i enahanda ändamål blifvit af motionären, i egenskap af Läroverkets Eforus, ingifven till Kongl. Maj:t, som låtit densamma, med åtföljande handlingar, till Stats—Utskottet öfverlemnas. Och då Utskottet, efter tagen kännedom af dessa handlingar, funnit derigenom vara ådagalagdt, så väl att ifrågavarande skolhus-byggnad, i anseende till det ständigt vexande antalet af lärjungar, numera saknar tillräckligt utrymme och således är i högsta behof af utvidgning, sorn ock att gymnastik-husets inskränkta Stals-Utskollels Ullålande M 148. (Fortsälln.) 85 loka! gör delta för sitt ändamål alldeles olämpligt, samt derjemte är upplyst, att Stiftets hyggnads-kassa, såsom icke allenast uttömd, utan jemväl skuldsatt, ej förmår åstadkomma de för tillbyggnaderna erforderliga medel, uppgående, enligt vederbörligen granskade kostnads-förslag, till en sammanräknad summa af 14,082 R:dr 16 sk. B:ko, eller i Riksmynt 21,123 R:dr 50 öre, får Utskottet tillstyrka, att nyssnämnda summa må af Rikets Ständer beviljas för utvidgning af skoloch gymnastik-husen i Nyköping, att, i mån af behof, utgå, med förbehåll, att några kostnader för byggnadernas underhål lande icke komme att drabba statsverket.
holma dao bifigubckgntfjl am o Remitterades till Lag-Utskottet, som torde linna nödigt att för ärendets behandling begära sammanträde med Allmänna Besvärsoch EkonomHlÄskottet. rdaÖ : jjuiirioil leinsell t1 <xio ’ ^IriodogfiH Jollfilaod-öifivlhilaebfiiÉH le oi^d .ost ^gniqöinöl le beiäd Från Vällofi. Borgare-Ständet. sahléfoatL6hnsésa« fipiliaoqprt raibéa eLjetft .!gno/l le gniabolne i ,1£ o:Vl S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Konstitutions-Utskottets noW llil Memorial N:o 3, med uppgift å de af samtlige Riks-Stånden godkända Grundlagsändringsförslag, blef §amma memorial till Expcditions-Utskotlet öfvqrlemnadt. S. D. Föredrogs äntå «|,»|^ absfcmUH no ls Utlåtande N:o 15, angående Ståndet lät bero vid § 7. Till handlingarne lades ingressen, samt §§ 1, 5, 4, 6, 15, 14, 15, 18, och 19. S. D. Föredrogos ånyo Bevillnings-Utskotlets Memorialer: N:o 11, med återlemnande af en utaf Olof Andersson och Johan Johansson från Calmar län inom Bonde-Ståndet väckt motion, om förhöjning af skjutslegan för postföringen på Öland till 80 öre för milen. Motionen ansågs tillhöra Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet; och N:o 12, om återlemnande af en utaf Herr C. W. Palander inom BorgareStåndet väckt motion. Motionen remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet.