Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan, till följd häraf, Utsk;ts uti Irsta och 3:dje punkterna gjorda hemställanden blifvit upläste, upropades och yttrade H. Exc. Hr Frih. De Geer, Louis: Då Ekon.Utskrts Betänk, berör ett ämne af den djupaste betydelse för brödrafolken och då vi. Statsrådets ledamöter, som här ega stämma, vanligen icke undandragit oss att i vigtigare frågor uttala vår mening, sä torde tillåtas mig att vid detta tillfälle afgifva den förklaring, att om ingen af Statsrådets ledamöter kommer att deltaga i diskussionen öfver det nu föredragna Betänk:t, så sker det icke derföre att vi liro likgiltige för ämnet elier för det vi frukta att bekänna vår öfvertygelse, utan derföre att, om mellan de rådgifvare från båda folken, som omgifva Unionskonungen, skulle yppa sig meningsskiljaktigheter i afs. på de frågor, som nu här komma att afhandlas, så har Konungen, i sin grannlaga ställning såsom skiljedomare mellan 2:ne folk, behof af att veta, huruvida rådgifvarnes mening också är folkets; och det är af denna anledning, som vi velat undvika ända till skenet af att hafva sökt bidraga tili bildandet af någon opinion, som icke hade sitt ursprung i representantens egen sjelfständiga upfattning af fäderneslandets kraf. Talrika bifallsyttringar följde härpå. Hr Montgomery, Gustaf, anförde skriftligen: Det är Mott af ålderns och erfarenhetens rätt jag hoppas på R. o. Adms upmärksamhet, tålamod och öfverseende. Vanligen af föresats fåordig, för att ej belasta våra protokoller med öfverfiödiga och föga gag nande deklamationer, ber jag denna gången om ursiigt. i fall jag, i ani. af ämnets vigt, blir något, dock ej mycket omständlig, Hufvudsyftet af Hr Gr. Anckarsvärds motion afser otvifvelaktig! brödrafolkens gemensamma bästa, och derföre förtjenar den både Svenskars och Norrmäns samvetsgranna behjertande.
De fall unclantagne, då hränvinsredskap finnas af större innehåll än egaren får dem bruka, eller ock mera än en femtondel större, än hvartill lian sig anmält., må, vid skeende beslag hos någon till bränvinsbränning berättigad och i behörig ordning antecknad, hvafken pannan utbrytas oehljemte tillhörande redskap egaren fråntagas, eller rättigheten till brän vinstill verkning honom förmenas, innan, efter föregånget laga åtal, förste Domstol i målet förklarat redskapen förbruten, såvida egaren för redskap <öch böter gitter ställa tvänne hemmansegares borgen eller annan säkerhet, hvarmed beslagaren sig åtnöjer. Skulle egaren ej gitta eller ej vilja ställa den ofvannämnde borgen eller nöjaktig säkerhet, då må den, sorn beslaget gjort, låta utbryta pannan och henne med tillhörande .redskap i taka händer sätta; åliggande det beslagaren att, vid slike confiscations-tillfällen, låta i ojäfvige vittnens närvaro verkställa pannans uppmätning och anärka redskapen medelst påslående af tjenlig stämpel. 5.9 §• Undersökning eller visitation i afseende på öfverträdelser af det sorn i denna Författning är stadgadt, så väl om bränvinstillverkning, som om bränvinsredskapens innehafvande och försegling, må alla tider på dygnet anställas uti brännerier, kök, bryggoch bageristugor, ättiksfabrikör och andra rum eller byggnader, hvilka för bränvinstillverkning kunna begagnas. Beslagarne, så framt de vilja tillgodonjuta det beskydd, dem lagligen tillkommer, böra, vid dylika tillfällen, synbart på sig bära deras brickor eller andre för dem påbjudne tecken, eller, i brist deraf, deras fullmagter eller förordnanden, hvilka alltid, innan visitation eller beslag göras, skola på stället uppvisas; vare likväl Ordinarie, i orten kände och boende Kronooch Stadsbetjente frikallade ifrån skyldigheten att deras behörighet till sådana förrättningar styrka.
N:o 3. lfrågavaride förslag till tillägg vid 28:de §:n Reg:sF:n blef, uppå härefter framställd propos., af 11. o. Ad. antaget. 3:dje punkten, innehållande K. Hlds Nåd. Propos. den 11 Aug. 18S4, N.o 94, ang:de ändring i 39, 40 in. fl. §§ i lleg.sF. n och 4, (I m. /1. §§ i Riksdags-Ordn., i afseende på sället för Riksstyrelsens förande i vissa fall. llr Grin o. Landtmm yttrade att som denna Nåd. Propos. blifvit framstäld till antagande endast under förutsättning, att det förslag till förändring i och tillägg till RiksAkten, som derjemte meddelades 11. St:r, och hvarom R. St:r vid innevaride Riksdag fått emottaga Nådig Propos., blefve af Sveriges och Norriges National-lfepresentationer antaget, men sistnämnde förslag numera blifvit af R. Stir afslaget, R. o. Ad. torde finna ifrågavande Nåd. Propos. icke föranleda till annan åtgärd än alt läggas till liandlingarne. Ropades Ja. 4:de punkten, innehållande förslag lill ändrad lydelse af 2 och 9 §§ Successions-Ordningcn. Hr Grin o. Landtmm yttrade, all då detta förslag, på sätt en uti Const.Utsis Mern. införd anmärk, innehåller, blifvit framstäld endast under förutsättning att den Nåd. Propos. af den 11 Aug. 1854, hvarom R. o. Ad, upfattat beslut, blefve af R. Stir bifallen, R. o. Ad. torde finna att ej heller detta förslag föranledde annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Ropades Ja.
För öfrigt får jag endast tillägga, i afseende på de anmärkningar, som af flere värde Talare blifvit gjorda rörande 35 §. RegeringsFormen, att uti denna 35 §. alldeles icke står nämndt, att skiljsmässa ifrån platsen sker i följd af befunnen oskicklighet, utan blott i följd af bristande förtroende. Herr von Hartmansdorff': Man har emot mig anmärkt, att jag i fråga om det förevarande tilläggets uteslutande, icke skall erinrat mig, att StatsSecreterare, sorn afgå, till följd af vägrad contrasignalion, få bibehålla den lön de förut innehaft. Men jag har ieke glömt det, utan blott anmärkt, att Den September f. m. detta vore en svår, mycket uppseendeväckande, åtgärd, hvars utgång är för StatsSecreteraren desto mera äfventyrlig, som Rikets Ständer vid pröfningen af hans förhållande skulle välja emellan att gifva honom eller Konungen orätt. Om nu Ridderskapet och Adeln icke skulle vilja låta tillägget utgå, så sätter det en fattig Embetsman onödigtvis på det svåra profvet, att genast våga allt, och att välja emellan en fullkomlig medgörlighet, eller afsked och armod för sig och de sina; men jag hoppas, att tänkesätten skola mogna till en kommande tid. Friherre Anckarswärd bör jag svara, att ordningen i Statsskicket icke beror på förordnandets namn af fullmakt eller constitutorial. Om Kongl. Maj:t utnämnt eller tillförordnat personen, så har det på föredragningen icke den ringaste verkan. Man har sagt, att det vore bäst, om HofCanzleren icke befattade sig med tryckfriheten. Denna anmärkning, yttrad af en ansvarig TidningsRedactör, anser jag ungefär så, som en köpmans yttrande, alt GeneralTullDirecteursEmbetet vore högst umbärligt. GeneralTullDirectören, som har uppsigt öfver inoch utförsel endast af varor, äger dock i lön 7000 R:dr; men HofCanzleren deremot, hvilken har inseendet öfver inoch utförsel af tankar, vill man i detta, sig sjelf så kallande upplysningens, tidehvarf icke gifva mer än 4000* Man 42 H.
Förordningen den 17 September 1785, lotshemman förunnade friheter; AS 11, i anledning af väckt motion om donerade skolmästareboställens, och deribland särdeles bostället Wrigstad Månsgårdens, befriande från rotering; och AS 15, i anledning af väckt motion om vissa förmåner för den nyroterade jorden i Blekinge och om anslag till betäckande af härigenom uppkommande brist Från Vdllofl. Borgare-Slåndet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottets Betänkande, AS 7, i anledning af väckta motioner om beredande af lättnader vid rustningsskyldigheten i Skåne. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskot tets Belänkanden: AS 77, i anledning af väckt motion om kronofogdetjensternas indragning m. m.; AS 78, i anledning af väckt motion om upphäfvande eller ändring af Kongl. SeraGmcr-ordensgillels cir kulai bref den 2 Mais 1804, i hvad det angår fattiga patienter; AS 79, i anledning af vackt motion om åtgärders vidtagande till försvårande af presibelygS förfalskning; AS 80, Prot.-Uldrag den 25 Februari 18C3- 241 ^3 80, i anledning af vackt motion om förändring af gällande reglemente för stadernas auktionsverk; och M 81, i anledning af väckt motion om anställande af undersökning, rörande tiilkomsten af vissa åt läroverken anslagna prebenden. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs och godkändes Sammansatta Statssamt Allmänna Besvnrs och Ekonomi-Utskottets Betänkande JW 7, i anledning af motioner om beredande af lättnader vid ruslningsskyldigheten i Skåne. S. D. Vid ånyo skedd föredragning? godkändes Allmänna Besvärsoch Eko nomi-Utskottets Betänkande ^3 77, i anledning af motion om kronofogde-tjensternas indragning m m. Den 25 Februari. Från Högloft.
Under de är, denna berättelse omfattar, har en nära fem mil lang väg blifvit bruten emellan Skellefteå och Jörns kyrkor, hvartill häradet, enligt Eders Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 17 Oktober 1851, erhållit ett anslag af allmänna medel, stort 8,500 Riksdaler Banko; och sedan Bjurholms socknemän och Öhrträsk kapellboer blifvit ålagdc bryta och underhålla väg, 2;* mil lång, emellan Bjurholms och Öhrtyäsks kyrkor, har dem för delta ändamål i nåder beviljats ett anslag af 4,666 Riksdaler 32 sk. nämnde mynt, med föreskrift, att vägen skall vara bruten inom nästa års utgång. Under förlidet år kom ett länets Brandstodsbolag för 5 fast och lös egendom å landet, hvarför Eders Kongl. Maj:t redan under den 28 Juli 1846 utfärdat nådigt Reglemente, i verksamhet. Och har försäkringsbeloppet redan uppgått, för fast egendom till 1,203,680 Riksdaler och för lös egendom lill 948,680 Riksdaler Banko. Som derförut särskilda brandstodsföreningar varit, socknevis, ingångna i Skellefteå, Burträsk, Löfånger och Bygdeå socknar; så hafva dessa ej ännu velat ingå i det allmänna bolaget. I Skellefteå socken finnes jemväl en Sparbank, som tillvunnit sig allmänhetens förtroende. § 2. Invånare, Folkmängden utgör, enligt 1855 års mantalsoch skallskrifuingslängder samt deröfver uprättade sammandrag: I i första och andra fögderierne: Mankön 12,718 Qvinkön 13,346 26,064 i Umeå stad: Mantalsskrifne Män 403 — Qvinnor 521 924 i Skellefteå stad: Mantalsskrifne Män 86 — Qvinnor 75 161 Öfveroch underåriga samt för åtskilliga andra orsaker skattfria, ehuru till en del arbetsföra personer: i nämnde fögderier: Mankön 14,902 Qvinkön 16,015 30,917 i Umeå stad:
Hittills har detta bestyr, som för närvar, benämnes menighets-bestyr, ansetts icke åligga den privilegierade jorden, och så har, enl. hvad uplyst är, jemväl Regeringen betraktat saken. Afven Utsk. har i denna åsigt instämt men nu vill man i förtjusningen öfver att Utsk. gjort denna förklaring och icke tilltrott sig att förneka sjelfva rättighetens tillvaro, icke destomindre påyrka, att den privilegierade jordens ägare skola utan ersättning afsäga sig denna rättighet till befrielse från det ifrågavar. bestyret. I sjelfva verket torde äfven detta i förevar, fall kunna anses vara af mindre vigt, men borttagandet af denna frihet, utan någon vedergällning till dem, Den 12 Mars f. m. 327 som deraf gå i mistning, anser jag såsom första steget på en socialistisk bana, den vi torde böra akta oss att beträda. Alägges den privilegierade jorden nu ifrågavar. bestyr, sii kan den med samma skäl beröfvas äfven andra förmåner. Denna riksdag har redan lemnat åtskilliga prof på försök i sådan riktning, och sannolikt få vi än flere exempel derpå. En talare har sagt, att det skulle bero af ägarne till den privilegierade jorden, bestämma huruvida han ville deltaga eller icke deltaga uti fjerdingsmans-bestyret. Så har åtminstone jag icke kunnat fatta Utsk:s betänk., utan synes det mig tvertom komma att uteslutande bero af andras afgörande, ty såvida krono-, kronoskatte och frälsehemmans ägarne förklara, att de icke vilja omgängsvis emellan hemmanen utöfva fjerdingsmaus-befattningen, utan att de vilja hafva en aflönad fjerdingsman, så är detta ett beslut, som blifver bindande för de öfriga hemmansägarne, hvilka nödgas i kostnaden för allöningen deltaga. Således bestämmer Pål, om Per skall bidraga till bekostande af aflöning ät den person, som fullgör Påls åligganden. Detta är en helt ny theori, som nu blifvit framstäld, men hvilken icke torde förtjena att prisbelönas. Vidare har Utsk. tillstyrkt: ”att 11. o.
N:o 44> yrkad inskränkning i lid blifvit angifvet; så anhåller jag om bifall till hvad Utsk. föreslagit, med förändring endast i så måtto, att försiags-anslaget må afse en öfningstid af högst 21 dygn, i stället för 12, som Utsk;s förslag upptager. Hr von Hartmansdorff begärde, att upplysning måtte lemnäs oro det beslut, PresleSt. fattat i detta ämne. PresteSl:s beslut upplästes, af innehåll, att Ståndet, som, i likhet med hvad Utsk. föreslagit, icke funnit sig kunna bifalla den af K. M. äskade tillökning af 63,000 rtdr uti det å anslaget för beväringens vapenöfningar i staten förut uppförda belopp 80,000 r:dr, godkänt Utsk:s förslag, att detta anslag hädanefter måtte anses såsom ett förslags-anslag, hvilket anslag Ståndet också funnit för godt att höja till 100,000 r:dr för året, med bibehållande af egenskapen af förslagsanslag, och att således, om detsamma skulle linnas otillräckligt för en öfningstid af 12 dygn, inoch utryckningsdagarna oberäknade, bristen då må af Riksg.cont. fyllas. Hr von Hartmansdorff: Det H. Ståndet finner således att PresteSt. höjt anslaget från 80,000 r:dr till 100,000, samt förklarat anslaget böla vara ett förslags-anslag. Jag hemställer till herrar militärer huruvida icke det vore lämpligt att instämma med PresteSt. i dess beslut. Frih. Cederström, Jacob: Jag har visserligen ingenting emot att instämma med PresteSt. deruti, att anslaget blir ett förslags-anslag och att det höjes till 100,000 r:dr, emedan det närmar sig något mera det verkliga behofvet än hvad Utsk. föreslagit, ehuru det icke uppgår till det belopp som Konungens propos. innehåller; men jag ber, lika med Frih. Bror Cederström, att få fästa uppmärksamheten på behofvet af en ökad exercistid af 21 dygn.
J a g såg mig omkring i rummet o c h märkte då, att tyget till så väl gardinerna som möblerna var ganska urblekt, att pianot var gammalt och klumpigt o c h att följaktligen ej den minsta l y x förefans, men att prydligheten bestod uti de mest förtjusande växter. Fönstret var beklädt med en präktig, glänsande murgröna, hvita björkstammar voro smakfullt placerade här o c h der, uppbärande rika bladväxter och omslingrade af grönskande klängväxter, o c h ganska sr art k o m jag till den slutsatsen, att det behagliga intryck jag erfor af detta hem hufvudsakligen k o m af de väl skötta och smakfullt ordnade växterna. Renlighet, ordning o c h sparsamhet äro de hufvudsakligaste egenskaper, som erfordras i ett hushåll, men man får derför ej å sido sätta förskönandet af sitt hem, i synnerhet då detta kan å väga bringas på så billigt sätt. Har den unga flickan i sitt föräldrahem villigt o c h pligtiroget skött de henne der ålagda göromålen, är det fullkomligt säkert, att hon en gång i det egna hemmet skall utveckla än större ifver o c h intresse allt efter som de ökade pligterna taga henne i anspråk. Om hon under förlofningstiden helt plötsligt skall sätta sig in i ett hushålls alla detaljer, då hon förut uteslutande sysselsatt sig med baler o c h toaletter, blir resultatet i de flesta fall ganska hälft. E t t välordnadt hushåll kan man likna vid ett ur, der hvarje kugg måste vara inpassad efter den andre, för att det hela skall kunna uppfylla sin bestämmelse, o c h då det unga sinnet merendels under denna tid är upptaget af allehanda tankar och känslor, kan så lätt en sådan der liten kugg undgå hennes uppmärksamhet o c h hon sjelf en dag stå svarslös inför en okunnig tjenarinna. Denna, ehuru i allmänhet allt för korta beredelsetid, kan dock hafva sin nytta med sig, synnerligast o m den unga flickan alltid har till hands den förut omnämda anteckningsboken, deri hon kan skrifva upp hvad som förefaller henne vara at vigt. E n sådan liten bok har mången gång varit till stor hjelp i ett ungt hushåll.
Sedan Stuteri-öfverstyrelsen fästat Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet på angelägenheten deraf, dels att, för befrämjande af inhemska hästafveln, hingstar af utmärktare racer från fremmande länder införskaffades, för att såsom beskällare användas vid stuterierna, dels ock att allmänheten genom exempel sattes i tillfälle att inse nödvändigheten af större noggranhet vid urvalet af afvelsdjur samt en omsorgsfullare vård om fölen under deras uppväxt, i hvilket afseende Styrelsen hemställt, att så kallade stohållningar, hvilka för omkring 30 år tillbaka funnits inrättade i Skåne, ånyo måtte tillvägabringas, har Kongl. Majit föreslagit, att Rikets Ständer, för inköp af utländska hingstar af utmärktare racer, måtte bevilja ett anslag för en gång af 50,000 R:dr, samt att, för inrättande af så kallade stohållningar, det åt Stuteri-öfverstyrelsen anvisade årliga anslag måtte ökas med ett belopp af 15,000 R:dr Riksmynt. Delande den åsigt, som alltmer synes vilja göra sig gällande i afseende å fördelen för landet att erhålla en god häst-afvel, företrädesvis en sådan, som är användbar för Stats-Utskottets Utlåtande M 122. 5 7 för jordbrukets behof, anser Utskottet sig i så måtto böra understödja ofvanberörde framställning, att Utskottet tillstyrker, det Rikets Ständer för en gång anvisa en summa af 30,000 R:dr Riksmynt, alt från Riksgälds-kontoret utgå, till inköp af hingstar af utmärktare racer, med särskildt fästadt afseende å sådane, som äro passande för jordbrukets behof (se tab. M 9).
Oaktadt Ridderlkapets och Adelns talrikhet, har man anfett denna förftärkning kunna vara lika fördelaktig forn billig, och utaf likheten af intereflen och lefnadsfätt har man förmodat, att förflaget dertill icke Ikulle möta mångå fvårigheter. Då nära tre femtedelar af de få kallade oreprefenterade, enligt en af Utlkottets ledamöters anmärkning, torde vid en närmare granlkning befinnas vara reprefenterade, lärer äfven,0 igenom den nu föreflagne utdelning af de öfrige utaf dem på de åtfkillige Stånden, det obilliga uteslutande böra sale* förekommit, forn anan hittills öfverklaga t. Men om ockfå de re. fpective Stånden Ikulle uti en framtid gilla en fådan förökning af hittills uteflutne Ledamöter, om defie Ikulle finna fig nöjde dermed, fä återilär ändock alltid den frågan: äro Reprefentaiionens brifter dermed åfhulpne? Ikulle Conftitutions Utfkottet igenom en fadan fammanflickning af nytt och gammalt hafva föreflagit en verkeligen gagnande och emot ändamålet fvarande förändring? Då Conftitutions-Utfkottet nu till Rikfens Ständers ock Allmänhetens granfkning får öfverlemna bedömmandet af den uppgifna utvägen» värde, får det endaft för egen del tillägga att de flefte defs Ledamöter icke anfett den väckte frågan om en Reprefentations förändring dermed tillräckligen befvarad, eller det dem af refpective Riksftånden uppdragne åliggande derigenom uppfylldt, och att de icke heller anfett fig kunna förmoda, att närvarande Reprefentations hufvudfakeligafte och betydligatte brifter Ikulle, genom ett fådant blott ftillande medel, vara åfhulpne.
Alltjemnt återstod likväl det än större steget, att denna verklighet och innerlighet skulle upplyftas ur sitt blotta allmänliga, eller (på visst sätt) abstracta, tillstånd. Det är de första försöken dertill, som vi nu gå att betrakta. Taflan af vår medeltida Nords Folkvisa skulle visserligen ej bli mindre skön, än taflan af vår forntida Nords Eddasång: men vi måste här slå både den ena och den andra ur sinnet. Vårt nuvarande föremål har, i visst hänseende, hvarken blommans fägring eller fruktens; det innehåller dock den märkvärdiga, från den förra till den sednare ledande utvecklingsgång, som fyller deras mellanstånd. Här må blott påminnas, att inom Skandinaviens ridderliga Folkvisa utbildade sig aldrig någon motsvarighet till den lyrik, som blifvit så vidtberömd under namn af Troubadoursoch Minne-sången. Icke enda orsaken, men grund-orsaken var, att Kämpalifvet i Europas Nord aldrig hann oinskränkt förvandla sig till Riddarlif. Ty väl är Gustaf Adolf Protestantismens Gottfrid af Bouillon, och väl kunna de ädlaste af hans följesmän, i sannt chevaleri, mäta sig med dennes: men vid deras uppträdande var Medeltiden redan tillryggalagd; och med detsamma hade alla de omständigheter förändrats, hvilka enkom just för sådan lyrik voro gynnande. Bekant är, att den utmärker sig genom ett icke obetydligt mått af konstnärskap; särdeles i rhythmens och rimmens behandling. I motsats till denna lekande konst och konstighet, förete våra gamla folkvisor den enklaste möjliga gestalten af ett eljest i många drag likartadt diktslag; en gestalt, som dock tillika, i all sin enkelhet, är starkt försatt med episka, didaktiska, ja (slutligen) humoristiska beståndsdelar. Så beskaffad, har den, ehuru mer och mer tillbakaträngd i det tysta, mäktat fortsätta sitt lif ända inemot vår nutid.
Hvartdera Sällskapet har derefter inom sitt verksamhetsområde uppburit den del af bränvinsförsäljnings-afgifterne, som enligt gällande författningar är till Hushållnings-Sällskapet anslagen. Efter delningen har inom begge Sällskapen utvecklat sig en berömvärd verksamhet för befrämjande af jordbruket och orternas öfriga näringar. Inom begge distrikten hållas årligen mycket besökta landtbruksmöte^ i förening med expositioner af jordbruks-, ladugårdsoch slöjdalster, dervid oftast flera premier utdelats. Trädgårdsskötseln har, såsom i föregående femårsberättelsen blifvit anmärkt, varit mycket försummad i detta län. Dock måste med tillfredsställelse erkännas, att hågen för denna både inkomstgifvande samt till trefnad och nöje bidragande handtering synes vara i ett jemnt stigande hos mängden af jordbrukande ståndspersoner, äfvensom att det numera icke är så sällsamt som förr, att vid allmogens bostäder finna små träd - 16 Calmar län. Landtbruksskola. Stängsel. Jordbruksarbetare. Boskapsskötsel. gårdsanläggningar med bärbuskar och äktade fruktträd. Få arbetare äro så eftersökte, som de, hvilka kunna ådagalägga skicklighet i trädgårdsskötsel och trädplantering. I flera trädgårdar har man anlagt trädskolor, hufvudsakligen för uppdragning af unga fruktträd, hvilka i allmänhet haft stor efterfrågan och med lätthet kunnat afsättas till pris af omkring 1 R:dr Runt stycket eller ännu mera för sällsyntare sorter.