Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
8 — 10 f. m. o. 2 — 3 e. m. Allm. telef. r. (G. Benäget s v a r till » Enkel och tacksam », Iduns b y r å. H. Madesjö, N y b r o. b a r n i vanl. s k o l ä m n. b e m ö t a n d e. r. [3015] DIVERSE Doktor A. Företrädesvis magoch hudsjukdomar. [1313] Doktor P e r Johansson Kiddargatan 39. telef. Antiseptisk behandl. Properhet. [2855J behandling af N e r v - och S j ä l s l i d a n d e n, nervositet, hysteri, melankoli, nervsmärtor, moralisk svaghet, dryckenskapsbegär m. m. 10 " Wahrendorffsgatan. kl. 2 — 3 e. m. Med. D:r Anton Nyström. S y n n e r l i g t Permar till I d u n 1 8 9 0 i helt clothband (vacker röd färg) med rik guldpressning finnas nu att tillgå å Iduns e x - pedition mot insändande af kr. 1: 75 i postanvisning eller sparmärken (ej frimärken). Kekvisitioner torde insändas fortast möjligt. pr st.) I B Hamngatan. O B S. Nedre botten. fältskär. Entrén är: Äldre 30 öre. Barn 20 ö. Sönoch helgdagar 25 ö. Barn 20 ö. Hvarje söndag nytt program. OBS. Hundar fa ej medtagas. [2993j S j ä l l b i n d a r e n, en utmärkt förvaringsperm för den lö- pande årgången af Idun. Med lätthet insattes tidningen nummer efter nummer i denna perm och kvarhålles af den fjädrade stålryggen. Härigenom blir tidningen så att säga inbunden redan från årets första nummer samt skyddas sålunda för sönderslitning och nedsmutsning. V i d årets slut har man då hela årgången hel och ren samt färdig att på vanligt sätt inbindas i en af de härtill särskildt afsedda eleganta clothpermarne.
Men det lilla man ger, måste genomträngas af den ärlighetens anda, hvilken A. Ch. Leffler själf ansåg böra vara rådande uti hvarje biografi. I denna anda är följande lefnadsskildring skrifven. Att ge en karakteristik af diktarinnan, hennes ställning till sin samtid och hennes betydelse för den svenska litteraturen, är icke här syftet. Detta är endast att med några drag teckna bilden af en kvinna, som i fullt mått fått dela den geniala öppenhjärtighetens lott: att missförstås eller inpassas i kategorier, motsatta dem dit hon borde hört, i fall icke kategorier en gång för alla vore odugliga, när det gäller att känneteckna en personlighet. Barndomen. Skoltiden. Börjande författarskap. Giftermål. När Anne Charlotte Leffler började skrifva sina bilder ur lifvet drömde ingen, minst hon själf, att hennes sista lefnadsår skulle bli en egendomligare roman än någon af hennes dikter. Hennes öden hade dittills varit de jämnast möjliga och hennes skaplynne ett, af hvilket man ej väntade sig öfverraskningar. A. Ch. Lefflers mor var enda barnet till prosten i Fogelås, Mittag, en älskvärd, mångsidigt bildad man, hvilken redan som magister i Upsala blifvit nära vän till doktor S. P. Leffler, en af utgifvarne till Bibliothek der Deutschen Classiker, känd för sin fäjd mot fosforisterna. Mittag, gift med Ch. Sodenstjerna (af pommersk släkt) bodde flera år i Upsala; hans dotter, liksom Lefflers döttrar, erhöll en för den tiden ovanlig bildning och flickorna delade i rikt mått sina fäders vittra intressen. Under senare besök hos dessa upsalaväninnor lärde Gustava Mittag känna sin blifvande man, sedermera rektorn J. O. Leffler (brorson till S. P. Leffler). Dessa makars enda dotter blef slutligen den, i hvilken fäderoch mödernesläktens litterära anlag skulle erhålla sin rikaste utveckling. A. Ch. Leffler föddes i Stockholm 1849 och brukade, under sina ifrigaste reseår, skämtande säga, att hennes vänner ej kunde begära att hon, som kommit till världen själfva flyttningsdagen, första oktober, skulle vara stationär.
Spellifvet har gifvit honom en aldrig svikande kallblodighet och ännu sista qvällen, då hela hans omgifning vet, att han måste flytta på grund af penningebrist, hofverar han om, huru nödvändigt det är att i Monte Carlo röra sig med stora kapitaler, om man också blott vill spela för sitt nöjes skull. Han tar fram sin tomma plånbok, slår på den med flata handen, och medan hans pensionskamrater hafva all möda att undertrycka ett fnitter, säger han helt ogeneradt: »Jag reser derför aldrig till Monte Carlo utan att hafva minst 22,000 frcs på mig, och de ligga här.» Vete Gud, hur han kan hålla sig uppe och alltid förskaffa sig medel, men bäst han försvunnit, dyker han åter upp likt en annan Banquos vålnad och stryker ikring på Monte Carlos terrasser med sitt glåmiga ansigte och sitt friserade polkahår och besvärar sina landsman genom att erbjuda sig att göra dem en massa onödiga tjenster, anbud, hvilka regelbundet sluta med en önskan om penningelån. Han talar gerna med tårar i ögonen om sin familj, och han visar hela verlden sin hustrus porträtt. Jag vet verkligen icke, hur det är med hans äktenskapliga förhållanden hemma i Sverige, men jag vet, att det är långt mellan Stockholm och Monte Carlo, och att jag sett honom fara ut till en kapplöpning i Nizza med en af Nizzas mest firade och – mest bekanta damer. Hon skulle just satsa ut, hon sträckte handen full med klingande guldmynt öfver duken för att riktigt starkt besätta det första fyrtalet, men plötsligen ryckte hon till, drog tillbaka den fina med långa ljusbruna handskar betäckta handen – handskar som gingo ända upp till armbågen – och stirrade ett ögonblick framför sig förvirradt, frånvarande, som hon varit långt, mycket långt borta från spelatmosferen.
Då talaren anser att denne embetsman, på grund af den kännedom af förhållandena, som han under sin tjenstetid inhemtat, bör kunna bedöma hvilka förändringar som äro behöfliga, så vet jag icke hvarföre det skulle vara mindre rätt af Utsk. att lyssna till hans framställningar, så mycket mera som K. M , i särskildt Nåd. Skrifvelse till R. St:r, förmält att K. M. just genom nämnde person ville lemna uplysning om de förändringar, som vore af nöden. Det Utsk:s förslag, som nu är föremål för tadel, har tillkommit just på begäran af Chefen för bränvinsbyråen, och de skäl, som föranledt hans begäran, hafva hufvudsakligen varit, i afsende å de mindre brännerierna, svårigheten att kontrollera så väl när bränningen börjar, som när den uphör. Han har ansett att det vore lättare alt på natten verkställa ett underslef, än på dagen, då, om också ingen 468 Deli 4 Maj. kontrollör vore kunde vitsorda vid hvad tid pådragningen blifvit verkställd eller bränningen slutad. Detta i afseende å de små brännerierna, och hvad en talare yttrat, att stadgandet icke skulle leda till någon nytta alls, det tror jag vara ett misstag. I afseende å de stora brännerierna har man i synnerhet fästat sig vid att, då en bränvinsbrännare anmält sig för 2 månader i rad, i hvilket fall en s. k. kontofil skall upgöras, och vid månadens slut skall genom aftappning af allt tillverkadt bränvin bestämmas huru mycket det för månaden utgör, denna förrättning måste af Kontrollören företagas kl. 12 på natten, hvilket är förenadt med många svårigheter. Den förste talaren nämnde i sitt sednaste anförande, att det vore omöjligt att verkställa detta, då Kontrollören var anställd vid mera än ett bränneri; men antalet af dem, som innehafva sådan dubbel befattning, är högst obetydligt, och hans yttrande gäller således endast med afseende på några få ställen. Förfins mening har varit, att det skulle bestämmas, huru mycket per månad kunde brännas, emedan det varit straff på, om man för en månad öfverstiga den tillåtna qvantiteten bränvin.
Rmt genast, medelst pådragningsluckornas öppnande, försätta vattenflödet från Kanalen till Skantzsjön i det skick, hvaruti det förut befunnit sig, samt framgent så bibehålla detsamma, och vidare, enär detta påbud icke medförde någon verkan, bestämt ett förhöjdt vite af Trehundra Rdr i samma ändamål, förefanns, efter mitt omdöme, icke något skäl att tillgripa den åtgärd, som vore öfverklagad, eller att, derest Kaptenen Hellström ytterligare vägrade efterkomma Landshöfdinge-Embetets föreskrift, låta inställa honom inför Kongl. Maj:ts Befallningshafvande å viss bestämd tid. Väl innehölle 9 § af 1 Kap. Utsöknings-Balken, att »Konungens Befallningshafvandes bud i Embetets ärenden bör hvar och en lyda, och han »äga makt, der han skäl finner, att lägga vite före, eller låta den, som tredskas, till sig »hämta eller förbjuda att resa från orten; och att, om han ändå reser bort; han då skall »varda hämtad åter och böta» etc, men detta lagstadgande, i hvad det innefattade rättighet att hämta en tredskande, syntes mig icke äga tillämplighet på det fall, hvarom här vore fråga. — Om man forskade efter de »skäl», som, enligt hvad nämnda lagrum fordrade, skulle funnits för hämtningsåtgärden eller för beslutet derom, torde man svårligen i handlingarna återfinna något sådant, som kunde tillerkännas giltighet inför lag. Icke tillkom beslutet för 8 62 vinnande af utredning i saken, ty de förut vidtagna åtgärderne vittnade, såsom anmärkt blifvit, derom, att Landshöfdinge-Embetet lunnit saken klar nog och vidare upplysning i ämnet ej erforderlig för handräcknings meddelande, och ehvad utredning, sorn ytterligare hade vunnits, skulle Landshöfdinge-Embetet dåmera svårligen kunnat afstå ifrån fullföljandet af det beslut, att handräckning måste lemnäs.
Detta är mycket sannt: en sådan rätt existerar icke heller i afs:de å tryckfriheten; men Kyrkorådet har dock den lika odiösa rätten att förbjuda menniskor att predika. Man har ansett Kyrkorådet vara den bästa och lämpligaste mynXI H. ' 15 226 Den 4 Fet> r u ar i. dighefen, när i alla fall någon myndighet skulle väljas. Jag vågar bestrida denna sats. Först och främst anser jag, med den 20-<Sriga erfarenhet jag haft tillfälle förvärfva på landet, att Kyrkorådet är den minst passande myndigheten, och för det andra anser jag icke någon särskild myndighet behöfvas, då den offentliga finnes. Det tillhör denna att uplösa sammankomsten, och sedermera på vanlig Svensk laglig väg beifra möjligen inträffade olagligheter. Jag vill icke längre uppehålla mig härvid, utan förklarar, likasom i går, att, ehuru jag icke ansåg den Kongl. Propos:n i detta fall vara riktig, men dock kunde lemna utsigt till något bättre, skulle jag likväl rösta för densamma, på den grund, att jag ansåg det dess bestämmelser icke stredo emot religionsfrihetens grundprincip. Af dessa skäl anser jag, att just detta sista morn., i såväl grund som praxis, uphäfver all konventikelfrihet eller ali frihet i andligt hänseende. Jag får således vördsamt anhålla om propos. på följande förändrade lydelse uti ifrågav:de morn., nemi. att: »medlemmar af den Evangeliskt Lutherska kyrkan — —- — förrättas. Ej eller må vid religions öfning, som ej är alt hänföra till enskild husandakt, tillträde vägras församlingens presterskap, eller den offentliga myndigheten i orten, hvilken sistnämnde myndighet, i händelse af inträffad olaglighet eller oordning, eger att, der så nödigt anses, sammankomsten uplösa.» Jag anser det vara af vigt, att R. o. Ad. antager denna förändring, emedan, då såväl Prestesom BondeSt:n bifallit ,Utsk:s förslag, detta, derest Adeln äfven skulle antaga det, i sådant fäll blefve lag; och jag anser det då vara vida bättre, att den gamla lagen qvarstår. Frih. Posse, Joh. Aug.:
Jr vexel ställd att betalas å annan ort, än der godkännaren bor, teckne dä han å vexeln, genom h vilken person i den andra orten betalningen erlägges, och vare för densammas fullgörande sjelf ansvarig. 16 §. Då vexel till godkännande förevises, bör bestämdt svar, jakande eller nekande, af gifvas morn a4 timmar derefter', sker det icke, anses god kännaren liaj va vägrat accept en. 17 §. / Tjärder vexeln icke, inom den i 16 t§‘ bestämda lid, godkänd, eller sker godkännandet med vill kor, eller inskränkes till en del utaf vexelns belopp, eller kan den ej anträffas, pil hvilken vexeln ar dragen, vare innehafvar en, sedan han deremot protesterat, berättigad till äter gängstalan, pä sätt i 3o $ Derest vexelgif varén, pä den tid, dä vexeln utgafs, egde godkännarens ovilkorliga tillåtelse att vexeln ä honom draga, vare denne förbunden att vexeln antaga och, om det ej sker, ansvarig för all deraf uppkommande skada. Om Vexcls betalning genom godfe cin narén. 19 §. Ar vexcls förfallotid bestämd till en eller flere månader, dä skall hvarje månad till 3o dagar räknas: är förfallotiden bestämd till en eller flere uso, dä svarar en uso emot 3o dagar , två uso emot 6o dagar, och sä vidare; varande i alla dessa fall den dagen oräknad, då vexeln utgafs eller uppvisades. ? Lag-Utskottets Betänkande, IV:o 143. Ar vexel ställd att betalas midt i månaden, vare dd femtonde dagen rätter förfallodag. 20 §.
Vega jämte de öfriga nordpolsexpeditionerna äfvensom flottans expeditioner till aflägsnare farvatten ha ock försett sig med detta slags bröd. Afsättningen inom landet sträcker sig öfver hufvudstaden och hela landsorten. Panorama hagligt och apparitionen synnerligen tilltalande. förevisningen begynner. rn. lägsna China. Att uttömmande beskrifva ett storstadsbageri af det omfång som det Schumacherska skulle gifva ämne för en hel bok. J a g hoppas blott, att denna lilla flyktiga titt för dig erbjudit någon skymt af intresse. - ng. En resa jorden rundt Smånotiser från kvinnovärlden. Teater och musik. Kungl. o p e r a n. dylikt. D e n sey Svenska teatern. Hon tänkte icke befatta sig m e d hushållet, d e t skulle Elise fortfarande sköta. merska Lena. Hvad betydde detta? sednare, men är dock skygg. A. Törneros sin gosse p ä mycket länge. » frågade h o n Rättvisa är mera en manlig, människokärlek i ett andetag. mera en kvinlig dygd. H v a d skall de barmhertiga bröderne. detta betyda? » Ä. Schopenliauer. någon köld. Gumman d a r e n. (Forts.). H e l s a fröken P. Gifte h o n sig, sade Erik mycket bestämdt. Märta. Eleonora. aldrig d ä r o m sagt ett ord. N u pröfden klara natthimlen. H ä r särskildt d e n religiösa. Hennes arbetsfält. Amanda Leffler. F r å n Iduns läsekrets. Recept. Jägaresoppa. Soppa på champignoner. S h e r r y efter smak tillsättes. Serveras m e d stekt bröd. E n ganska god soppa. Kroketter af kalfkött. Däraf formas aflånga bullar, som rullas i rifvet bröd, d o p p a s i vispadt ägg, rullas åter i rifvet b r ö d och stekas i het flottyr. Serveras med grönsaker. O. H. Matlagning-. S m ö r fräses i en p a n n a, mjöl ivispas och det passerade spadet påhälles.
— För sträckningar till FilialBanker. ' 64 Filial-Banken 11 11 11 ii ii ii ii ii ii Transport 3,922,500: — Hernösand Lån R:dr 230,000: - Kreditiv . , 11 115,000: - 345,000: - Hudiksvall Lån ii 200,000: - Kreditiv .
Den som bifaller att ett Särskildt Utskott må af Riksens Ständer förordnas, för att fullständigt undersöka och utreda orsakerne, samt uppgifva botemedlen för den nu i flera delar af Riket och i synnerhet för jordbruksnäringen, öfyerklagade förlägenhet, skrifver Ja. Den det ej vill skrifver Nej. Den 10 Februärii, 4o 5 Vinner Nej kommer frågan om ett Särskildt Utskott ätt förfalla. Sedan 45, 44 , 45 och 46 § § i Riddar. husOrdningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan 3 qvart till 8 om aftonen och befunnos efter voteringens slut, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, rösterna hafva utfallit som föijer; Ja. 190. I följd hvaraf och sedan det öfver voteringen förde särskildte Protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och LandtMarskalkeh förklarade, det Ridderskapet och Adeln, således beslutat, att ett Särskildt Utskott borde af Riksens Ständer för ordnas* för att fullständigt undersöka och utreda orsakerne samt uppgifva botemedlen för den nu i flere delar af Riket och i synnerhet för jordbruksnäringen öfverklagade förlägenhet» Justerades följande; Utdrag af Protocollet hållet hos Höglofl.
En förstärkning afLag-Utskottet, medelst flere Ledamöter, för ifrågavarande ändamål, skulle tilläfventyrs vara påkallad utaf sakens vigt, men förmodeligen icke bidraga till sakens skyndsammare behandling; och tillsättandet af ett serskildt Utskott synes icke heller kunna leda till någon ökad skyndsamhet, emedan nästan alla de strödda Lagfrågor, som blifvit till Lag-Utskotiet remitterade, innefattas under den allmännare lagstiftning, med hvilken det serskilda Utskottet finge att göra, och borde således rätteligen dit öfverlemnas. Ärendets första handläggning inom detta eiler annat Utskott skulle ofelbart komma att ensam medtaga en ansenlig tidrymd; och då man tillika tager i betraktande den ytterligare tidsutdrägt, som måtte uppkomma vid öfverläggningarne inom Stånden, samt i följd af återremisser, jemknings-förslag m. m., så återstår säkerligen icke något tvifvel om lidens otillräcklighet, för att vid denna Riksdag, å den ena Statsmagtens sida, komma till något resultat. Sedermera skulle ändock, till erhållande af Kongl. Maj:ts Nådiga sanetion å Ständernes förslag innan de åtskiljas, fordras ytterligare granskningar i Högste Domstolen och StatsRådet, i saknad hvaraf alltsammans komme att bero på nya beslut vid ett annat blifvande Riksmöte. Alla dessa anmärkningar äro, örn än i något mindre grad, gällande äfven i afseende på den gjorda hemställan derom, att Handelsoch Utsoknings-Balkarne af förslaget-till Civil-lagen måtte serskildt granskas. Jemväl härvid möter, att en åskådlig jemförelse emellan det gamla och det nya saknas, alt alla hithörande straffbestämmelser måste uppsökas i Criminallagen, och der stå i sammanhang med ett förändradt straff-system, samt att ifrågavarande delar af Lagverket, i sakens nuvarande skick, icke med någon sannolikhet skulle hinna pröfvas, först af Ständerne och sedan af Kongl. Maj:t, under innevarande Riksmöte, med iakttagande af den varsamhet och omtanka, som det vigtiga förehafvande! kräfvér.
Sådana arbeten äro kanonvandringars anbringande; embrasurers utskärande i vallarnes bröstvärn samt deras och bröstvärnens klädnad med flätverk, faschiner eller andra ämnen; uppförande af kanonblinderingar, anläggande af krutmagasin för det dagliga behofvet å Iinier, som sakna perma nenta sådana; de stora krutmagasinens förstärkande der så erfordras; en mängd byggnaders och förråds skyddande mot bomber genom blinderingar; palissaderingars uppsättande i betäckta vägar; passagéra verks uppkastande på framskjutna punkter, som bora ingå i försvaret; vattenmanövrers beredande der så ske kan; tillfälliga broars och andra förbindelsers anordnande m. m. af samma art. Dessa arbeten äro alla sådana, som icke utföras förr än vid, eller straxt före krigets utbrott, emedan deras underhåll under freden skulle medföra alltför stora kostnader, men ock sådana, till hvilkas utförande erfordras öfvade föregångare af ingeniör-truppen, biträdd af vanligt handräcknings-manskap. Ligger den nu i krigstillstånd försatte fästningen i främsta linien, såsom fallet är med Carlskrona, Vaxholm och Marstrand, så är den tid inom hvilken alla dessa arbeten måste vara utförde, ganska kort, och nödvändigheten af öfvadt manskap så mycket mera trängande. Utom de egentliga fästningarne kom ma dessutom vid ett försvarskrig säkerligen starka fältbefästningar genast att anläggas på sådane ställen, som genom den sida, hvarifrån anfallet väntas, tydligen skola blifva af inflytande på fälttåget, såsom t. ex. vid öfver gången af Qvicksund, vid ingången till Stockholm, staden må vara befästad eller ej, å Carlskronas landsida, om ej de permanenta verken hunnit utföras, m. fl. andra. Till dessa arbeten komma troligen arbetare att blifva uppbådade af kringliggande traktens allmoge, och att beklaga är den ingeniör-officer, som utan hjelp af öfvade in geniör-soldater, skall utföra arbetena. Under fälttåget påfordras ingeniör-truppernes tjenst dagligen. Den kan afskiljas uti tvänne hufvuddelar, den ena tillhörande pontonierne, den andra omfattande pionier-, sappöroch minör-tjensten.
M:s nådiga disposition ställa en summa af trettiotre tusen tre hundra trettiotre riksdaler 16 sk. för hvartdera af åren 1848, 1849 och 1850, eller tillhopa ett hundra tusen riksdaler, för att, efter den fördelning, som i nåder pröfvas lämplig, utgå dels till anläggning af nya, dels till för - Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelset N.o tjfp. 301 ■jemte Rikets Ständer få i underdånighet fästa E. K. Ms nådiga uppmärksaEnhet på angelägenheten deraf, att anslaget hufvudsakligen användes till förbättrande af sådana vägar, som, enligt de af styrelsen för vägoch vattenbyggnader uppgjorda planer och förslag, utgöra delar af större vägsträckningar och tillhöra orter, der varutrafiken är liflig. Befrämjande aj utdikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar, till beredande af odlings-f öretag. 11:0 För detta ändamål har E. K. M. i nåder föreslagit Rikets Ständer att, med bibehållande af hvad angående bidragens beviljande såsom lån eller anslag utan återbetalningsskyldighet blifvit vid de tvänne senaste riksdagarna bestämdt, anvisa en årlig summa af 33,333 r:dr 16 sk. i tre år, eller tillsammans 100,000 r:dr. Erkännande nyttan af de företag, som med det äskade anslaget äro afsedda, hafva Rikets Ständer likväl af statsverkets till största delen redan i anspråk tagna tillgångar funnit sig förhindrade att till E. K. M:s förevarande nådiga framställning lemna bifall. 12:o Enär det till reseoch undersöknings-kostnader samt expenser för allmänna arbeten hittills beviljade anslag, 10,000 r:dr, befunnits otillräckligt, har E K.
Statsutskottet hade h e m s t i t, att denna begiiran skulle på så satt bifallas, att, riksdagen pH extra stat för 1597 anvisade ett belopp af 5,000 kr., att under de vjlllror k. m: t kan finna skaligt hestamina anviindas till understöd åt de vid Upsala enskilda läroverk och Ateneum för flickor i Stotkholiri samt af Göteborgs allmänna follrslrolestyrelse anordnade undervisziingskimer för intbildande af liirminnor i huslig ekonomi. s Detta f örslag antogs ock af kamrarna. On] ett andra ålde&amp;illiigg på l00 kr. till folkskolans ordinarie larnrs och lurarinn.or, som oförvitligt tjänstgjort - i tio år (ett första ålderstillägg på 100 kr. utgår efter fem års tjänstgöring), hade hr Haminarlund väckt motion i andra kammaren. Utskottet an.såg, att den nnvarande aflöningen vore fullt tillriicklig för liirarinnorna, så att för dem icke skulle ifr&amp;galzomna något nytt Alderstillägg. På dess hemstallan beslöto emellertid ' kamrarna att hos k. m: t anhålla om utredning af frågan; samt framliggande af det förslag, hvartill omständigheterna. kunde föranleda. Af öfriga ' motioner, som inom kamrarna väckts i frågor, mer eller mindre direkt berörande kvinnornas speciella intressen;. hafva de flesta afslagits eller fallit, i .följd.af att de begge kamrarna lcom' mit till sldjaktign beslut. T i vilja dock Iiiiiiria en kort öfversikt af dessa motioner. I 15 kap. 3 2 Riittcgångsbalken stadgas, att dc, soin inför domstol » för andra mil tala och svara, skolu rara ober~-lct. ; ido, iirlige, redlige och förståndige sniin. !.
Afseende på deras hälsas bevarande har verkligen ej kommit i beräkning hos Utskottet; men Utskottet har trott sig höra följa det bruk, som i andre Constitutionella Länder i detta fall är antagit.— Jag anhåller, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes skilja frågorne så, att först afgöres, om blott principen skall införas i RiddarhusOrdningen, på det man derefter må öfverlägga om de reglementariska föreskrifter, som höra till OrdningsStadgan. — Äfven jag anser öfverflödigt, att Memorialet å nyo uppläses i desse delar; men slutet af Memorialet, rörande uppgången till Läktaren, är ej uppläst, och jag anhåller derföre, att detta måtte ske, för den händelse att någon skulle vilja dervid anmärka något, som fordrade rättelse af Utskottet. Herr Riben, Carl Wilhelm: Under den discussion, som föregick Ridderskapets och 19 H. 3 34 Dan i April f. ra. Adelns beslut om offentlighets införande vid dess öfverläggningar var jag den, som, i anseende till sakens förändrade skick, mot hvad ägde rum, då RiddarhusUtskottet afgaf sitt Memorial derom, först föreslog en remiss till Lagutskottet för att derifrån få ett förslag till Straffbestämmelser för öfverträdelser af Åhörarne. Denna min åsigt understöddes då af flere värde Talare, och har blifvit det nu af än flere. Enda svårigheten härvid är, att bestämma, i hvad form en sådan remiss må kunna till vägahringas. Jag skulle tro det endast kunna ske under form af en enskild motion; och jag har också varit betänkt att framställa en sådan, men är nu förekommen af Grefve Horn.