Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
nämnda pension finge beräknas från och med början af innevarande år; och har vid underdånig föredragning häraf, samt med afseende å ej mindre den gagneliga verksamhet, som Kapitenen Cronstrand i ofvanberörda måtto ådagalagt, än äfven hans framskridna lefnadsålder, Kongl. Majit beslutat att till Rikets Ständer göra nådig framställning i öfverensstämmelse med Styrelsens berörda hemställan. Som emellertid, uti Kongl. Maj-.ts nådiga Proposition, Kapitenen Cronstrand föreslagits till erhållande af en årlig pension af 1,800 Ridr utan angifvande af tiden, från hvilken pensionen borde beräknas, har, uti en hos Borgare-Ståndet väckt motion (Nio 20) Herr L. J. Lovén ansett sig, till undanrödjande af missförstånd härutinnan, höra särskildt hemställa, att ifrågakomna pension malte få beräknas och utgå från ecb med början af innevarande år 1865. Stats-Ulskottet, sorn jemväl finner Kapitenen Cronstrand väl förtjent af sådant erkännande från det allmännas sida för del nit och den ihärdighet hvarmed han verkat för upprätthållande och förkofran af Slöjdföreningens skola och hvarigenom han icke obetydligt bidragit til! utvecklingen af den Svenska industrien, anser likväl några sådana omständigheter i detta fall ej hafva förekommit, som böra föranleda StatsUtskottets Utlåtande N:o 153. 45 till undantag från den allmänna regeln i fråga om liden hvarifrån de vid innevarande riksdag beviljade pensioner böra beräknas och utgå; hvarföre Utskottet hemställer, att Kapitenen Baltzar Cronstrand må för återstående lifstid å allmänna indragningsstaten tilläggas en årlig pension af 4,800 R:dr, alt från och med år 1804 till honom utbetalas. 52:o. Sedan f. d. Landshöfdingen i Gefleborgs län Lars Adolf Prytz den 28 sistiidne Mars aflidit, hade hans enka Fredrika Elisabelh Rosenberg hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att nådig framställning mätte lill Rikets Ständer af låtas om pensions beviljande åt henne.
LomrirutionZ - Utskottets 2Lid rtima Riksdagen i örebro är l8is Afgifue - Betänkande» L>swer föreflagne Förändri^gak I Grundlagarne. Stockholm, Tryckt i KonÄl. Lryckerirt, 18-^ t/plrrt kor Kiäck ock ^6-In 6-ll 14 OKoksr. —-»— kreti Ltsnäet äen »z - ->»> LorKsre - ktänäsl äcn »4 » -> Lonäs - LrLnäet äsn 14 . Wördsamt Memorial. (->onrtitlltioo8-Utskottet fär bärmedelst ti! Rik. sens Ständer wördsamt öfwerlenma de Anmärk, »ingar och Förslag til förändringar »vid Regerings. Formen och Riksdags. Ordningen sorn > dels af Riksens Ständer och Lonstjtutinns-Utskotlet wid förra Riksdagen blifwrt gjorde, -dels wid denna Riksdag hos Oonsuturions-Ut. l skottet i rvcderbörlig ordning wäckre, nu til t pröfning och afgörande af nästkommande Stän. - ' der förefläs. Assigten hwarför: de gernensamt ^ framställas är endast den, at Förflaaen pä en . gäng mätte kunna öfwers^s och redigt bedöm. mas. I afseende pä de wid förra Riksdagen gjorda Anmärkningar och Förslag, tilhör UL« Koktet ingen annan ätgärd, än deras framställning; hrvad äter dem beträffar, sorn Utskottet sjelf nu upgifwrt, anbällec Utskottet at fä afgifwa följande förklaring:
— Jo, medborgare-Konsul. Detta republikanska tilltal föll plötsligt naturligt på hennes läppar. Min faster, Madame de Châteauneuf, har sändt mig, tillika med Monsieur de Caulaincourt, för att uttrycka hennes beklagande och lyckönskan. Ni vet ... Hon kunde icke fortsätta. Hennes ögon fyldes plötsligt af tårar, och handen, som ännu hvilade i Bonapartes, tryckte krampaktigt hans. Hvad hade hon icke velat gifva för att i detta ögonblick få kasta sig i hans armar, att få säga honom, hvilka kval hon genomgått för hans skull! Förste Konsuln gissade hennes rörelse. Han böjde sig hastigt ned och kysste lugnande hennes hand. — Tack! sade han med sin djupa, allvarliga stämma. Jag skall aldrig glömma, hvad ni har gjort för mig i afton. Ni, en ung flicka, ensam från hela Faubourg de St. Germain ... — General, ni glömmer min gudfar, markisen af Caulaincourt, och jag tror nog, att här också är flera, som väntar att få helsa på er. Ni var nyss så rättvis mot oss, och nu blir ni plötsligt orättvis ... Förste Konsuln drog hennes arm in under sin och förde henne bort till den plats, der han såg Madame Junot stod. De talade icke, men deras blickar hvilade i hvarandra. Han tryckte hennes arm hårdt intill sig: Du är modig, Edmée, modig ... Han såg icke åt det hörn, der Joséphine satt sammansjunken mellan sina kuddar och flakoner. Med en bugning skildes han från Mademoiselle de La Feuillade och fortsatte derpå sitt samtal med ministrarne. Mais la règle et le compas, étaient-ils bien faits pour lui? Le Comte de Las Cases (de Napoléon). «Le suis le maître.» Mot réitéré de Napoléon. Så stark Edmée än var, hade hon dock icke kunnat tåla att tillbringa så godt som en hel natt barfota eller med genomvåta skor utan att ådraga sig en duktig förkylning, som i förening med sinnesrörelserna och strapatserna dagen derpå slutade med att göra henne allvarligt sjuk.
Sif beit eapitalsfumma, font för litcarje SJruf härigenom uppfomutcr, ffall crlåggaS lifa afgift för litcarje Sutfenbc, font för Sanbtcgcnbom ftabgabt år. Sif träl, cd) på bet Staten på ena fiban tuå tea ra förfäf rab ont ett tcift minimtVbcluillning, lifa få tcal af 83ruf font Sattbts cgeitbom, farnt Srttfdegare å attbra fiban iefc må tarerad öfwer öicab billighet forbrar, ftabgad bårineb, att i intet falt tntnbre ån ett tolftcbcl eller mera att en trebjebet må an fes fåfout egarens bcbåltua tu i tift af fjwarfe Sfeppnnb få tuål frålfc Sr? in ite it ntråfnaS alltib, på fått förut år fagbt, tilt capital efter jycm procent, cd) af betta capital erlägges lifa S3ctuillning, font af SattbtcgcnbcmarS luårbefitmma. >>• 74. SStb be S3rnf, ber fmibet till mannfactnr fcråblaö, tuarbevas ben bet af ftångjcrnStilllucrfningen, font cj mtbergår föråbting, på fått nåftfcrcgåenbc §. ftabgar. Gftcr famina grttttb uppffattaS åfiuett bet ftåug
Herr F. H. Hockum, Malmö. 60 ballastvagnar af ek, å 1,170 lOdr per stycket, 30 godsvagnar. Herr A. Keiller & Komp., Götheborg. 50 ballastvagnar af furu, å 1,000 R:dr per stycket. Herr L. G. von Celsing, Hellefors. 10 täckta godsvagnar, å 2,150 R:dr per stycket, 40 öppna dito , å 1,570 dito dito , D. Elfstrand, Gefle. 8 större och 4 mindre hjulband. A. Burenstam, Skyllberg. 30 å 35,000 stycken rälspik, å 12 R.dr 50 öre per centner. O. Wigart, Sandbacken. 30 å 35,000 stycken rälspik, ä 12 R:dr 50 öre per centner. T. Munktell, Eskilstuna. 1 hydraulisk press. Af ofvanstående effekter äro tills dato levererade från; Motala mekaniska verkstad< 2 stycken rörliga broar af jern, 2 dito fasta dito dito , 904,09 centner skruf bultar med muttrar, 6 stycken dragstänger, 540 stycken buffrar, Ib. Zethelius, Surahammar. 18,700 stycken bottenplåtar, 42,000 » sidplåtar. 1,899,38 centner rälspik. 1 hydraulisk press. 1 lokomotiv. 60 stycken ballastvagnar. 50 stycken ballastvagnar.» N. G. Hero, Morgårdshammar. T. Munktell, Eskilstuna. G. Lundhqvist, Nyköping. F. H. Kockum, Malmö. A. Keiller, Götheborg. Kongl. Fångvårds-styreJseii. Till Kongl. Fångvårds-styrelsens disposition äro ställde 3:ne särskilda anslag, nemligen fång vårds-an slagjet, anslaget för vård och underhåll af länsoch kronohäkten samt de medel, som blifvit anvisade för cellfängelsebyggnader; hvilka anslag uti särskilda hufvudböcker redovisas. A) JFIungvar ds-anslaget.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 10 April 18S4, kl. 10 f. m. Utlåtande, angående hegardt låneunderstöd till Akademiska Föreningen vid Lunds Universitet. (Rgs Afd.) Enligt hvad Professoren J. M. Agardh, uti en inom Preste-Ståndet väckt motion, omförmält, invigdes, år 1830, vid Carolinska Lärosätet i Lund, under namn af Akademiska Föreningen, en bildnings—inrättning, som skulle utgöra en central-anstalt för de särskilda Akademiska nationerna och hvars ändamål var att, genom ett utvidgadt umgänge så väl emellan de studerande inbördes, som emellan de Akademiska lärarne och ungdomen, bereda tillfälle för ej mindre det vetenskapliga intressets än det praktiska och sociala lifvets utbildning. Denna inrättning hade, under loppet af 16 år, fortgått efter den af stiftarne utstakade plan; men då den först inköpta lokalen ej kunde vid de allmänna sammankomsterna inrymma en fjerdedel af studentkorpsen och således befanns otillräcklig, uppstod hos den Akademiska ungdomen fråga om densammas utvidgning till sådana dimensioner, sorn motsvarade ynglingasinnets djerfva fordringar. Ehuru den tillämnade byggnaden, i mängdens tanke, endast kunde komma att sväfva i luften, hade ungdomens enthusiasm, i förening med den praktiska öfverlägsenheten, likväl undanröjdt eller öfvervunnit alla svårigheter; och det förmenta luftslottet vore nu verkligen en fulländad palatslik byggnad, hvars uppförande med de ringa materiela tillgångar, som förefunnos vid dess företagande, bekräftade sanningen af den Akademiska Föreningens antagna valspråk: conjuncta valent. Då emedlertid de bidrag, som kunnat anskaffas för verkställandet af detta stora byggnadsföretag, i förhållande till kostnaderne derför varit obetydliga, hade detsamma ej kunnat utföras utan skuldsättning; — och så länge Föreningen vore belastad med tryckande ränteoell kapitalbetalningar å denna skuld, kunde naturligtvis den idé, som låg till grund för samma Förening, ej fritt utveckla sig. I en tid, då Svenska Staten gjorde stora uppoffringar för associationer, hvilka åsyftade utvecklingen uf landets materiela krafter, syntes äfven något understöd af allmänna medel skäligen kunna påräknas för en inrättning, som hade utbildningen af nationens andliga krafter till sitt syftemål.
Det är således icke naturen af privilegiet, utan dess rätt, som man velat beskatta, hvilket också är uttryckt dermed, att det endast är sedelutgifvande banker och inga andra, som man velat pålägga denna skatt. Hvad jag vågar påstå hafva mera än allt annat gjort sig gällande för att stadga denna bevillning, har varit afundsjuka öfver den förmenta betydliga vinst dessa banker skulle lemna sine delegare. Denna grund är således ingen annan än godtycke, och det är en protest mot detta godtycke, som min reservation är afsedd att utgöra. Jag har icke frågat efter och känner således icke, ehuru jag vill tro det, att bankerne komma ut med att betala denna 520 Den 28 Mars e. m. bevillning, men det är en sak, som ieke lior hit. Hvad som utgör en fläck på BevillmsFörordnm, är att allteftersom den ena rörelsen är för dagen mera upburen än den andra, så skall bevillningen kastas på den som man för dagen icke tycker om. Min känsla. säger mig att ingen rättsgrund finnes, på grund af hvilken godtycket kan kasta sig mot den ena eller andra. Jag får ännu en gång anmärka att, om det privilegium, sorn dessa banker hafva, är till skada för samhället, så borde aldrig någon sådan oktroy blifvit lemnad, eller åtminstone hade den bordt återtagas, sedan man funnit den skadlig. Detta är dock en lagstiftningsåtgärd som icke lior hit. Men till Bevilln:sFörordn:ns syftemål hörer att utskifta bevillning, och jag ber Eder, mine Hrr, bemärka, att bevillning skall påläggas bankerne i mån af de inkomster eller den behållning de skänka sina delegare, så att, om de lemna 20 proc., så läggesbevillningen på dessa 20 proc. Dertill kan ytterligare liiggas, att då i fråga om andra inkomster, som skola beskattas, man icke kan kontrollera dem, så vet man deremot på siffran hvad dessa banker inbringa, hvarigenom bevillningen kommer att drabba dem hårdare än någon annan.
E n annan dfireinot, a t t de ined största fördel böra knnqa t j anstgiira å mindre postanstalter, dar göromklen icke krRf r a s % stort inktt af ihiirdighet, iitliållighet och sjiilsrtnstriingning, soin vid nutidens postkontor. Han yill emellertid icke därföre underkänna kvinnornas duglighet vid vissa göroin31 och såsom bitri ' d, ' t en, men anser dem afgjordt icke lämpliga till a t t handhafva det hela eller a t t blira det stora niisrar, som ä r föreuadt. ined skotselii af ett postkontor af ~iapon betydenhet. ' I Q s t pilfallande a r motsatsen mellan de omdömen, soiii afgifrits af en postmästare i vestra Sverige och en lians kollega i Xorrlanrl. Den förre har koiniiiit till det resultat, att B~iiiliga bitriideu mctllaii 20 och 30 Br iiro iiiest 13inl&amp;p, hsareinotde iildre blifif \ trrga och d 183 alldeles olaiiipliga till ' ordinarie posttjaitster. Den senare dareinot uttalar sain siii isigt, att iiiiga liviiinor i: allinäiiliet icke fylla de kraf,. so111 stallas p % posttjaa.stemiiil, Iivarenio ' t liaii tror, att kvinnor vid iiier inogen klder eller efter 30 h liiiiiiia inom vissa clelar af ' posttjiinsten anvanclas. En postmästare förklarar sin erfeenhet vara, att kvinnan val kan iitratta li~facl hoii iiilart eller livad som .blifvit lieiine tillsagdt, iiieii att hon i dlinaiiliet mkiiar inaiiiiens förinliga att i kinkigare. @ l1 leta sig till det rätta, att lioii miiiclre aii m&amp;iiiieii äger lust ocli fallenhet att iir författiiingar söka iipplysniiigar.
Då likväl, enligt hvad Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 27 Januari 1858, angående regleringen af utgifterna under 4:de Hufvudtiteln, innehåller, detta anslag endast blifvit beviljadt för innevarande statsregleringsperiod, men de förhållanden, som föranledt anslagets beviljande, ännu fortfara, föreslår Kongl. Majit att ifrågavarande anslag må äfven för nästa statsregleringsperiod å Riksstaten bibehållas för alt enligt redan meddelade föreskrifter för ändamålet användas. Värfvade Armeen. Konungens värr [vade (f. d. Kronprinsens) IIussar-Regemenle. Då Kongl. Majit anser billigheten fordra, att underbefäl och vederlikar vid detta Regemente undfå aflöning i likhet med förhållandet vid öfriga Garnisons-regementen, finnér Kongl. Majit Sig föranlåten föreslå de för ifrågavarande personal i sådant afseende nödiga aflöningsförhöjningar med tillsammans Ingeniör-Korpsen. Beträffande det på Ingeniör-korpsens stat uppförda Sappörkompani föreslår Kongl. Majit, att då värdet af den i Sappörkompaniets stat uppförda brödspanmål, 1,664 kubikfot, hvarför nu finnes beräknadt ett kontant anslag af 2,656 Ridr 67 öre, efter det förändrade statspriset å spanmålen rätteligen utgör 5,528 Ridr, skilnaden häremellan, utgörande en brist i nuvarande anslaget, må fyllas med 691: 55. Vidare och i anseende till otillräckligheten i fält af nuvarande Sappörtrupp, vill Kongl. Majit begära no - ll ,200: 6,603: Transport Rimt Ridr 691: 53. 17,803: — 20 Kongl. Maj:ls Nåd, Prop. N:o I, om Statsverket 1859. Transport R:mt R:dr 691: 33. 17,803: — digt anslag lör uppsättning och underhåll af det ena af de efter plan ännu återstående Sappörkompanierna.
Majit, för Dess del, i Nåder funnit hinder för bifall till berörde ansökan icke möta och att enär, enligt Utskottet tillhandakomne protocolls-utdrag, Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Bonde-Stånden bifallit den af Utskottet uti Betänkandet N:o 68 gjorde hemställan, att Svartsjö Kungsladugård finge under ytterligare 3o års tid, räknadt från midfastan 1847, till f. d. Grosshandlaren Wener på arrende upplåtas, och frågan härom sålunda, jemnlikt 75 § Riksdagsordningen, är af Rikets Ständer afgjord, Rikets Ständer vid detta förhållande lära anse sig oförhindrade att, för deras del, till pröfning och afgörande företaga den af likartad beskaffenhet varande frågan, angående sökt prolongation i arrendet af hemmanen Hogsta, Lombarudd och Norrby.
Ridderskapets och Adelns tillstånd för några ögonblick upptaga dess tid, för att uppgifva mina en. skildta åsigter vid en å Plenum den 27 Januarii å nyo framställd tanka, att en Reduction af den Indeldta Arméen skulle gifva tillgångar för behofven till Rikets Sjelf-försvar samt kraft att utföra ett oundvikeligt Försvars-krig. Blott tvänne skäl synas mig kunna föranleda till Reduction af en stående Arroée. Det ina: — Om denna Armée är för stor,i anseenie till Landets behof och dess Innevånares antal. Det andra.- — Om Armeen är för kostsam :ill dess underhåll. Att intet af dessa fall inräffar på .Sveriges nuvarande, tror jag mig kunla bestämdt ådagalägga. Sverige, jemnfördt med öfriga Stater i Euro>a, äger för närvarande den minsta stående Vrmée Jag vill endast nämna Dannemark, sona ned mycket mindre Population, har vida störe antal reguliera Troupper. Betragtar man Ridd. och Ad. Prot. lil. B. If, 16. Svenska Arméens spridda läge, skulle, i fall io.ooo Man af den indrogcs, snart sagt ingen stående Armée mer finnas. Återstoden blef att anse blott som Quadrer eller Stammar, nästan otillräckliga att organisera och leda BeväringsManskapet. Vid ett supponeradt Försvarskrig, funnes ej en enda regulier, säker och erfaren Trouppe att ställa emot Fienden, eller att besörja den angelägna omsorgen för en bevarad Styrka eller Armée; jag menar dess säkerhet genom Fält-tjenstgöring, en kunskap och vana, som ej kan vinnas med den Vapenöfning Bevärings-Manskapet nu erhåller. Nödvändigheten af en stående Armée insåg redan Konung Carl XI. Sverige var då tnägtigare än dess Grannar, som ägde obetydliga reguliera Trouppar.
I öfrigt, och dä Utsökningsfrägor, som hökaren förete. Den iF September. 655 oursmälet, pröfwa; likwäl och enär Intet^ings Domaren bör hafwa kännedom om hwad, afseende pä Jntekningen, förefalllt; har Ut. Kottet förment , det tillägg till denna 4'de Punct oara nödigt, att Gäldenären, som i alta fall Zr anskaffa gravations-bewis frän Inteksings Domaren, hwars skyldighet det allrid ivarit och är, att slike bewis, när sädant soncoursmälets afgörande, oMstas, emot lösen meddela, äfwcn mä aliqIateknmg. Donuwlenb profnmg af nämnda frä-sa hos honom anmäla, att Lctzion blifwit ökt, samt bewis derom för Inteknings-Ds - Hwilket allt dock Riksens Högloft. Stän örebro - Konungens Befallningshafwande äro, wid in träffande Concours. anhängige, böra förwisa4ers pröfning wördsamt underställeS till Concours. Domstolen; synes det ock wargen iZ September i8io. härmed gnalogt, att äfwen oafflutade Intet ningsfräqor, hwilka närma sig till den Postej; Horiffa-Rättegängen, blefwo till sistnämnda Dom stol, wid lika händelser, förwiste. Pä desta grunder, och dä, enligt förrut »varande speciella staoganden, Concours-Döma ren äger ogilla en I'«tekning, som ssett, sedai^ Gäldenären död, eller hans fattigdom allmän känd »varit, äfwensom den, hwilken blifwi meddelad ä egendoin, Gäldenären ej ägde, dl jntekningen ffedde; bwilket allt förrutsätter ei Concours.
Således skulle det vara en möjlighet för Sveriges Ständer och Konungen i Sverige att, om de företaga en förändring i SuccessionsOrdn. göra något hvarefter Norrmännen icke vilja rätta sig, och dessutom låter det tänka sig att uti Svenska Grundlagen funnes ett stadgande att Konungen icke må blifva regerande Furste af annan Stat utan att R. St:r dertill samtyckt; men att deremot Norrmännen tillåta det, eller tvertom att Norrmännen ansågo StorThingets tillstånd behöfvas, men att Svenskarue icke ansågo det nödigt. Följden blefve endast att i händelse Konungen antog Kronan i ett annat land, skulle Han nödvändigt, innan Han blefve Regent höra det lands representation, som förbehållit sig något sådant, men att Han icke behöfde höra det andras. Jag tror mig hafva visat att det är rätt att införa ett dylikt förbehåll i R:sF:n; är man öfverens derom, finnes icke mer än 2:ne sätt att välja mellan; det ena att ställa föreskriften i en särskild § eller ock att ställa den såsom ett nytt mom. under en redan befintlig. Man hade visserligen ganska väl kunnat begagna det förstnämnda sättet, men då hade g-följden i hela R:sF:n blifvit rubbad och ehuruväl icke någon väsendtlig olägenhet derigenom hade upkoramit, så hade dock någon svårighet upstått dels derigenom att på åtskilliga ställen i de andra Grundlagarne finnes åberopade §§ i R:sF:n, hvilka naturligtvis då äfven måst ändras; dels äfven derföre att då vi nu något hvar kunna Grundlagarne efter den sifferupställning som nu finnes, hade icke så ringa förvecklingar kunnat upstå, om §§ fått en annan nummerföljd än den nuv:de Till införande af detta stadgande finnes åter ingen lämpligare § än den 12:te. Der talas om Rikets förhållande till främmande makter i afhandlingsoch förbunds-väg; om det ifrågav:de stadgandet skall tillhöra någon §, så mäste det vara denna, och derföre ansåg sig ConstUtsk. efter moget bepröfvande kunna införa det i denna.
Dä kommunen söktQ. detta lån för uppbyggandet af sin nya kyrka, var det vid föregående riksdagar af Slänt derna understödda anspråket på de så kallade domkyrkbtunnorna från Hernösands stift icke af Ständerna ännu underkändt, och kommunen egde någon anledning att hoppas en gynnande utgång af denna fråga och således att erhålla tillräckliga utvägar all fullgöra sina förbindelser till statsverket. Beskaffenheten af det understöd, Slals-utskottet tillstyrkte, var genom motionen bestämdt, och då kommunen, utan afseende på den ofördelaktiga utgången, emottog detta låneunderstöd, hvste den förmodligen hopp om för-, ändrade framtida förhållanden. Med detta lånebilräde och betydliga egna uppoffringar har församlingen uppbyggt en star och dyrbar kyrka, passande för en stiftsstad, men vida betydligare, än för stadens oell landsförsamlingens eget behof fordrades. Kostnaden för denna byggnad uppgår, dagsverken inberäknade, till nära 100,000 r:dr. och församlingen har, utom kvrkokassans behållning 38,000 r:dr, för byggnaden utgifvit omkring 27,000 r:dr, eller tillsammans 65,000 r:dr, således redan vida mera. än en kyrkobyggnad för kommunens eget behof skulle fordra. Efter så stora uppoffringar kan det icke förlänkas en kommun med ringa och i allmänhet medellös folkmängd, om den af Rikets Ständers rättvisa och billighet väntar lindring i sina tunga bördor, och efter min öfvertygelse hade Stats-utskollet kunnat och bort gå kommunens önskan till mötes. Det är väl sanni, att Hernösands kyrka är i åtnjutande af ett behållet tiondeanslag af 33 tror 1| k:pr korn, motsvarande en årlig kontant inkomst af ungefär 220 r;dr; men denna summa lärer icke ens blifva tillräcklig för underhållandet af den dyrbara kyrkan, ännu mindre komma att lemna något öfverskott för liqviden af ifrågavarande lån, hvilket således måste liqvideras genom afbetalningar, uttaxerade på den lilla kommunen till ett betydligt årligt belopp, uppgående ända till 60 å 70 ndr på enskilda stadens innevånare: en årlig skatt, som måste undergräfva invånarnes välstånd.
Utsk. den 15 Mars, kl. ¥ e. m. Memorial, i anledning af erhållen äterremiss å utlåtandet, JY:o 72. (I. A) Bonde-ståndet har till Stats-utskottet återremitterat dess under n:o 72 afgifna utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition angående bidrag af salpeter-fonden för fyllande af tillfälliga statsbehof; men som detta utlåtande blifvit af de 3:ne öfriga Riks-stånden bifallet, nemligen af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet den 28 och af Preste-ståndet den 26 sistlidne Februari, hvadan ärendet följaktligen är af Rikets Ständer afgjordt, har Utskottet funnit sig icke kunna, emot stadgandet i 70 § riks dags-ordningen^ med detsamma taga vidare befattning. Ank. lill Exp.-Utsk. deli 15 Ware, kl. 7 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl, Maj.ts nådiga skrifvelse, angående eftergift i arrendet för Mörrums krono-laxfiske i Blekinge Län. (I. A.) Hos Kongl. Majit har förre nämndemannen John Svensson, hvilken, ■enligt ett af Kongl. Kammar-kollegium den 22 Juli 1842 utfärdad t kontrakt, på arrende under sex år, räknadt från och med 1843 lill och med 1848, öfvertagit Mörrums krono-laxfiske i Mörrums socken och Listers härad af Blekinge län, emot en årlig afgift af 2,p5o r:dr banko, i underdånighet anhållit, alt, enär hans inkomster af herörda fiske under de fem åren 1843 —1847 skola utgjort allenast 7,688 rdr, men arrende-afgifterna för desse fem år uppgått till i4,75o r:dr, Kongl. Majit täcktes af gunst och nåd medgifva sökanden att från statsverket återkomma, hvad han sålunda skulle hafva genom arrendet förlorat, eller 7,112 r:dr banko. Efter det ej mindre Kongl.