Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tillåter mig alt på denna fråga svara nej. Till de skäl härföre, som af en talare framför mig blifvit andragne, tillåter jag mig att lägga annu några. Det är en känd sak, att landet för närvarande tryckes af en penningebrist, och jag tror icke alt landets öfriga innevånare stå i något bättre förhållande än embelsmännen, som hafva sina contanta löner. Då jag nödgas beskatta hvarje den minsta jordegendom och beskatta a r betsfl i t en, så tror jag att det skulle vara olämpligt att i närvar, tidpunkt afskaffa den ifrågavar. beskattningen. H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm bar visserligen sagt, all principen för beskattningen bör gä derpå ut, att någon tillgång hör dertill finnas; men arbetskraften är ju den minsta tillgäng af alla och den blir beskattad; köpmannens oell handl verkarens industri beskattas, ehuru de liesta af deni hafva ganska små capitallillgångar. Jag tillstyrker således bifall till Ulsk:s betänk. I afseende på Hr Rosenblads anmärkn., att en af honom väckt motion icke blifvit upptagen, så bekänner jag, att jag såsom ledamot i Bevilln.Utsk. icke sett någon motion, sorn rörer delta ämne. Gr. Cronhjelm: I afseende å en värd talares, sorn mig svnes, icke befogade förebråelse emot Utsk., ronde förbigåendet af en af honom afgifven motion, anhåller jag att endast få yttra några ord. Vissserligen bar från Hr Rosenblad en motion lill Bevilln.Utsk. inkommit; men så vidt jag minnes, innefattar denna motion egentligen, att vid chartering af fullmakter särskildt afseende bör fästas vid Svenska och Norska consulers. Denna motion upplages i betänk. ang:dc cbarlie-sigillatae-afgiftcn, som efter någon tid till R. o. Ad. inkommer, men kan icke på ifrågavar. punkt inverka. H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm: Här har blifvit anmärkt, att icke allenast den minsta jordegendom, utan äfven arbetskraften beskattas.
Om Hr Gr:ns juridiska bildning vore så djupt nedsjunken, som man af ett sådant yttrande kunde taga sig ani. att misstänka, så beklagar jag i sanning E. St:r, som hafva Hr Grin till Ordf:de i ett Utsk., hvilket det åligger att pröfva de lagförslag, som under Riksdagen väckas. Jag vet alltför väl, att det är ganska lätt att klandra, men jag tror, att man bör afgifva skäl för sitt klander. Hvad slags skäl har Gr. Sparre för sitt yttrande, att rättsvetenskapen i Sverige nedsjunkit ända till nollpunkten? Kan man väl begära, att vetenskapsmän i alla möjliga kunskapsgrenar skola framstå i en tid, då man i sanning föga bryr sig om 318 Den 15 Juli f. m. att upmuntra vetenskapsmännens sträfvanden? Emellertid är jag öfvertygad derom, att vi både hafva vetenskapsmän af det juridiska facket i landet och skulle få ännu flere, om de rönte tillbörlig upmuntran. För öfrigt anser jag icke rättsvetenskapens studium böra så idkas som Hr Gr:n tyckes vilja, nemi. att theon och praxis på en gång sammanblandas med hvarandra, ty följden deraf torde möjligen blifva den, att man förskaffar sig åtskilliga praktiska kunskaper i lagfarenheten, utan någon fast theoretisk underbyggnad, och att anan således bygger sin juridiska bildning på en ganska lös grund. För min del är jag af den tanke, att man icke kan blifva en skicklig praktisk jurist med mindre än att man har studerat, icke blott och bart sjelfva lagboken, utan sjelfva rättsvetenskapen i alla dess delar, rättsoch samhällsläran eller den filosofiska delen af rättsvetenskapen, hvarefter ett särskildt lands lagar med lätthet kunna inhemtas, ty den fullständigt theoretiskt bildade Juristen torde i allmänhet icke behöfva lång tid för att bilda sig till praktiskt skicklig Jurist. Att lära sig lagboken utantill, såsom barnen lära sig katechesen, det är för den juridiska bildningen alldeles icke nödvändigt, utan hufvudsaken är, att man får en grundlig insigt i sjelfva rättsläran, hvarefter man ganska lätt inhemtar de speciella författningarne och lär sig deras rätta tillämpning.
M:t täcktes i nåder dels förordna, att för de orter i riket, der den för viss tid eller på lifstid afsöndrad lägenhet i 2 kap. 3 §. al 1827 års Förordning bestämda minsta jordrymd, i anseende till skiljaktiga förhållanden, kan undantagsvis tåla nedsättning, Konungens Befallningshafvande må ega att, efter samråd med sakkunnige män inom länet, derom lill K. M:t afgifva underdånigt förslag, samt 694 Expeditions-Ulskotlets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o Si9. dels derefter för hvarje sådan ort bestämma och låta allmänligen inom länet kungöra den minsta rymd, hvartill afsöndring af jord må verkställas. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 4 December 1854. Uppläst Dch godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 Dec. 1834. Preste-Ståndet den 3 Borgare-Ståndet den 3 • Bonde-Ståndet den 4 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående vissa bestämmelser i afseende å inlösen af enkel bränvins-brunnings-redskap. (Stats-Utsk:s Betrden N:ris 341 och 373.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer, enligt §. 101 i det förslag till förordning angående vilkoren för bränvins tillverkning, hvilket med skrifvelse den 29 sistlidne November blifvit till E. K. M.t i underdånighet öfverlemnadt, beslutat, att enkel bränvins-bränningsredskap, med eller utan mäskvärmare, må, till de delar densamma utgöres af koppar eller malm, för allmänna medel inlösas, med en tiondedels förhöjning utöfver det värde af gammal koppar och malm, E. K.
Ddj will ^onglSKaj:t genom färffild framftällning till fXifetö ©tänder angående fullfländig reglering af fängelfernc, närmare redogöra för alla wigtigare om# ftänbigfjeter derwid od) angifwa de ytterligare åtgärder, forn för IO benna maftpåltgganbe angelägenhetd änbamåléenliga utföranbe äro af nöben. ^aurätt«nes ^eb föranlebanbe af få wäl Svifetd 0tänberd wtb 1830, 1834 tnbragnntg. ^ lg4() °rens5 rj£göagac j unt>crDt1nigf>et gjorba framfTäUningar ont upp* häfwanbe af döallrätterne forn ocf SDcputerabcd från <Stocf^olmé $a* briB*0ocietner härom för längre tib feban framförba unberbåniga anl)ål* Ian, hav Äongl. ?ftaj:t, genom $örorbnittg ben 25 februari 1846, i nå* ber flabgat, att be t 0tocfholm och årffilliga anbra ftäber unber namn af äpallrätter befintliga bomftolar flulle upphöra, fatnt att twijlemåf, brottmål och anbra ärenben, font hitintills, efter gällanbc författning gar, tillfommit -gtaUrättcrne i bc fläber, ber fåbatta bontfiolar fun* nitö, nten 'jökgiflraterne t anbra fiäber, ola häbanefter, i alla ftä* ber, af ^agiflrat upptagad.
Rikets sist församlade Ständer uppdrogo åt Riksgälds-Contoret att, för Fyroch Båk-inrätlningarnes upphjelpande, på billigaste vilkor, upptaga elt lån, ulan annan föreskrift, än ali samma lån skulle, med det Lill jänta 6 Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 49' och Amortissementsfond å Fjerde Hufvudtiteln anvisade årliga belopp af g,333 Rdr 16 sk., senast inom 20 år efter lånets upptagande, varda till fullo liqvideradt. Sedan Kongl. Maj:», uppå Fullmägtiges uti nämnde Contor i underdånighet gjorda förfrågan, angående detta låns belopp, först bestämt detsamma till 5o,ooo Rdr, men Förvaltningen af Sjöärendena derefter för Fullmägtige uppgifvit lånebehofvet utgöra 73,000 R:dr; så har Kongl. Majit slutligen, uti skrifvelse af den 3i Augusti nästlidet år, gifvit Fullmägtige tillkänna, att för ifrågavarande ändamål erfordrades ett lån af 120,000 Rdr, deraf 90,000 Rdr borde vara att tillgå vid detta års början och återstoden, eller 3o,ooo Rdr, i början af nästkommande år i84»* Då det sist uppgifna lånebeloppet kunde, med en ränteberäkning af 4 1/2 procent, till capital och ränta godtgöras före den 1 Januari 1860, och således inom den af Rikets Ständer föreskritna tid, hafva Fullmägtige hos Kongl. Majit i underdånighet anmält, alt detta belopp skulle af Riksgäids-Contoret, vid de tider, som blifvit tippgifne, Förvaltningen tillhandahållas, under vilkor, att Contoret, enligt Rikets Ständers beslut, finge, under loppet af Januari månad hvarje år, från och med år 1841 och intilldess lånet till både capital och ränta, efter 4 1/2 procent, vore godtgjordt, emottaga den härtill anvisade summa af 9,333 Rdr 16 sk.
I sådant afseende vågar jag i underdånighet föreslå: för Regements-Chefen . 5,000 Rdr R:mt, » Förste Bataljons-Chefen 2,700: — » Andre dito 2,200: — » Regements-Qvarlermästaren 1,200: — » Förste Adjutanten 900: — » Andre dito 800: — » Kapiten 1,400: — » Löjtnant 800: — » Under-Löjtnant, 600: — » Bataljons-Adjutant 375: — » Fanjunkare 300: — » Sergeant 225: — » Furir 187: 50. » Ordonans-Korporalen 350: — » Annan Korporal 75: — » Vice Korporal 37: 50. » Regements-Trumslagare 225: — » Trumslagare eller Hornblåsare 37: 50. samt vid Civil-staten: för Regements-Prest 300: — » Regements-Auditör 400: — » Regements-Skrifvare 500: — genom hvilka tillökade eller nya löner Lif-Bevärings-Regernentels Aflönings-stat, på sätt det deröfver uppgjorda förslag, (Bilagan Litt. V.) utvisar, skulle komma att sluta sig å en summa af 49,762 Rdr 50 öre R:mt. Härtill finnas följande tillgångar: Regementets nuvarande anslag å stat 28,433: 50. — odisponerade medel af Lif-Drabants Korpsens förra anslag 1,285: 12'. tillhopa 29,718: 62*. hvadan alltså erfordras ett nytt anslag af 20,043 Rdr 871 öre R:mt, hvilket kunde förminskas med 2,192 Rdr 371 öre s. m., om de ännu qvarstående f. d< Bih. lill R St. IAfä. 3 Haft. 5 3i Bil. JVs 3 lill Kongl. Maj-.ts Nåd.
Och som, utaf de vid Stenkols Verket för åren 1828, 1829 och j83o, afslutade, lill Revisorerne öfverlemnade HufvudbÖcker, Revisorerne inhämtat, att, oberäknade andre, efter år 1827, använde ganska betydlige kostnader, i och för sänkningen af Ryds Schachtet samt Ler-Fa - — i4 — hrikationer, Bruks Patronen Owen, enligt förevisadt Conlract af ilen 9 April 1829, om lefverering och upsättning vid Ryd af Ångmachiner, betingat sig en sammanräknad Summa af 102,220 R:dr, hvaraf, inom i83o års slut, blifvit, i afräkning, till Owen utbetalde och på Contract quitterade tillhopa 62,000 R:dr samt ytterligare år i83a R:dr 14,000:, eller tillhopa 76,000 Pi:dr; så, och enär de på meranämnde föremål använde kostnader, vida öfverstiga den stipulerade summan af 200,000 R:dr, hafva Revisorerne, uti afgången Skrifvelse, gifvit Herrar Fullmäktige i Riksgälds-Contoiret tillkänna, att återstoden af förenämnde, uti nyssbemäldte Contoir qvarstående fordringar hos framlidne Hans Excellence m. m. Grefve Ruuths Sterbhus af 4°,000 R-"dr Capital, jemte derå uplupne räntor, får till gamla Bolagets disposition utlemnas. General Assistance Contoir et. Förvaltning Utaf Herrar Fullmäktiges Protocoll hafva Revisorerne inhämtat, alt gen of Gea-sådane åtgärder blifvit af Herrar Fullmäktige vidtagne, att denna InrättAssistance njngS fullkomliga uplösning kan äga rum inom den af Rikets Ständer .onoite. bestämde tid; äfvensom att, till besparing i Verkets utgifter, re dan med nästlidne Juni Månads slut, Utlånings
St:s pröfning underställde ärenden borde behandlas efter den af K. M. sanctionerade nya lydelse af 49 § Riksd.Ordn. och således kunna, i händelse frågan ansåges tillfyllest utredd, med förändring, utan ålerremiss afgöras, elfer om de uti 69 § Reg.F. omförmälde frå— Den 23 October f. m. 227 gor, ang-.de l:o statens reglerande, eller med andra ord, Statens inkomster och utgifter, 2:o Revillningens derefter lämpade belopp, 3:o hvad lill Risksg.conl:s utgifter och inkomster hörer, och 4:o grunderne för Riksg.conl:s styrelse och förvaltning, skulle anses härifrån göra undantag, och således icke kunna under 49 § Riksd.- Ordn., sådan den nu lyder, hänföras. Dervid hade, efter vidlyftig öfverläggning, samtlige Talmännen och Couferencens närvarande ledamöter förenat sig i följande åsigter: 1:0 att (59 § Reg.F. icke kan anses vara genom den nya lydelsen af 49 § Riksd.Ordn. upphäfven, och att de uti förstnämnde § omförmälde, ofvan uppräknade riksdagsärenden således höra efter samma §:s lydelse, oberoende af den skedda förändringen i 49 § Riksd.Ordn., behandlas; 2:o Alt i följd häraf StatsUtsk:s belänkm ang:de sådana frågor, hvilka omförmälas i (19 § Reg.F. icke kunna förändras då de första gången förekommn till afgörande, ulan måste återgå till Utsk. om förändring påyrkas, samt att följaktligen afslag å sådant betänk, första gången icke eller får äga rum; samt 3:0 alt StalsUtsk:s på bordet hvilande och framdeles inkommande belänkm ang:de utgiftslitlarne, hvilka anses kunna punktvis föredragas, böra efter denna uppfattning af ofvanberörde grundlags-§§ behandlas.
När grundlagen stadgar att bankens sedlar skola mottagas såsom mynt, kan deras indragning icke lämpligen verkställas annorlunda, än att man, då de till format eller ordalydelse skola ändras, utsätter en viss tid, efter hvilken de ej vidare mottagas i Kronans upbörd, och en annan, efter hvars förlopp de icke inlösas i banken. Om del sednare är hår icke fråga. Den lid, som är föreslagen för deras uphöraode ali i upbörden mottagas, år endast en anmaning till allmänheten, att påskynda de utelöpande Den 1 Juli. 25 sedlarnes invexling och kan således icke vara skadlig. Jag lillslyrker alltså bifall å Betänk. Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm., all, sedan Gr. Mörner afstått från sitt yrkande och instämt i Gr. Gyldenslolpes förslag alt Utsk:s förslag måtte bifallas med den förändring, att årtalet 1859 utbytes mot 1864, fråga endast vore om bifall lill Ulsk:s förslag, utan eller med nämnde förändring; hvarjemte Hr Gr. o. Landtm, först hemslälde, om R. o. Ad. behagade utan förändring bifalla Utsk:s förevartde förslag. Denna Propos. besvarades med blandade Ja och Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle Utsk:s förslag med den af Gr. Gyldenstolpe föreslagna förändring, samt, sedan svaren härvid utfallit med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, förklarade del han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. 4: de punkten. Frih. Cederström; Artalen 1858 och 1859 åro naturligtvis af Ulsk. derföre valde, all de äro de 2:ne sisla åren före förändringens inträffande. I öfverensstämmelse härmed torde i stället för dessa båda årtal insättas 1863 och 1864. Anhållande jag vördsamt om denna förändring i 4:de punkten, och alt den med denna rättelse måtte af R. o. Ad. bifallas. Hr von Hartmansdorff: Den förändring Frih. Cederström föreslagit bör naturligtvis följa af det beslut R.
Men skulle denna min begäran icke vinna II o. Adis bifall, anhåller jag i sådan händelse, alt det tillägg vid betänk. matte göras, att i den und. skrifvelse», sorn till K. M. 4oo D<u 28 April f. m. kommer att afgå, uttryckligen tillägges, att icke någon verkställighet i anledn. af R. St:s begäran må äga rum, förrän efter <let slutliga afgörande! af den väckta frågan om en fri kolhandel; ty först i sammanhang med denna vigtiga Iråga kan, nian fara af misstag, Utsk:s förslag tagas till slutligt ompröfvande. Fast öfvertygnd om den af mig nu begärda försigtighetsåtgärd, anhåller jag om Hr Frih. o. Landtnäs propos. härå, i händelse mot mitt bestridande Ulsk:s betänk, skulle godkännas. Hr af Uhr tilläde muntligen: I det skick denna sak för närvar, befinner sig, anser R. o. Ad. måhända den af mig nu gjorda framställning alltför vidlyftig, men ämnet är af den vigt och så djupt ingripande i vår allmänna hushållning, att jag ansett för min skyldighet att framlägga skälen hvarföre jag ej kunnat tillstyrka bifall å Utsk:s förslag, och skall icke upptaga liden med något ytterligare anförande under denna discussion eller ingå i någon pröfning af de uti betänk, uppgifna villkor för smidesrättens utvidgande inom bergslagerna, emedan jag anser hela frågan vara för tidig och aldrig bort komma under R.
Blif i natt; i morgon om han tager dig, är så godt; lyster honom ock icke taga dig, så vill jag taga dig, så visst som Herren lefver. Sof intill morgonen. Och hon sof intill morgonen vid hans fötter; och hon stod upp, förra än någor den andra känna kunde och han sade: Låt icke uppenbart varda, att någon qvinna är kommen till logan; Och sade: Räck hit din mantel, som du hafver uppå, och håll honom fram; och hon höll honom fram, och han mälte sex mått korn, och lade på henne. Och han kom i staden. Men hon kom till sina sväro; den sade: Huru går det med dig, min dotter? Och hon sade henne allt det mannen hade gjort henne; Och sade: Dessa sex mått korn gaf han mig; ty han sade: Du skall icke komma med tomma händer till dina sväro. Hon sade: Låt oss bida, min dotter, tilldess du får se hvartut det vill; ty mannen vänder icke igen, med mindre han gör der i dag en ända med. Boas gick upp i porten, och satte sig der. Och si, när arfvingen gick derfram, talade Boas till honom, och sade: Kom, och sätt dig här, ehuru ditt namn är. Och han kom, och satte sig. Och han tog tio män af de äldsta i staden, och sade: Sätter eder här. Och de satte sig. Då sade han till arfvingan: Naemi, som ifrå de Moabiters land igenkommen är, bjuder ett stycke åker fält, som hörde vår broder EliMelech till. Derföre tänkte jag, att jag skulle det kungöra dig, och säga: Vill du komma det i ditt arf, så köp det inför borgarena, och inför de äldsta af mitt folk. Vill du ock icke kommat i ditt arf, så säg mig det, att jag må veta det; ty här är ingen arfvinge till, annar än du, och jag näst dig. Han sade: Jag vill komman i mitt arf. Boas sade: När du köper åkren af Naemis hand, så måste du ock taga Ruth, den Moabitiskon, dens dödas hustru, att du må uppväcka dem döda namn till hans arfvedel.
Vid förnyad föredragning af LagLTtskottets den 26 sistledne September under N:o 189 afgifne, samt den g dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande om befrielse för Riksens Ständers Bank från skyldigheten att i Concurser och årsProclarna bevaka sine mot lös pant egande fordringar} fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlingarne. Ut supra. S. D. Föredrogs ä nyo och bifölls RiddarhasUtskottets den 23 sistledne September aflåtne, ■arnt den 3 dennes eftermiddagen på bordet lag - 330 ven 11 O&lober e. m, ide Memorial , i anledning af Herr Franc Sparres, Bengt Erland, motion om Stipendiers anslående åt Adelige Ynglingar, hvilka egna sig åt Nä-: ringarne. Ut supra. Utdrag af Protocollef, hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Slockholm eftermiddagen den 11 October 1823. S. D. Föredrogos å nyo och gillades följande BancoUtskottets den 2 dennes afgifne, samt den q derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande n: N:o 58. Om Bancolåns meddelande emot pant af tackjern. Om utsträckning af den medgifne Lånerättigheten i Banken å de såsom pant antagne metalleffecter. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af LagUtskottets den 26 och 29 sistledne September under Ntris 190 och 192 afgifne, samt den 9 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtanden, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkanden; I:o Öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående förklaring öfver 5 §, uti 25 Cap. RättegångsBalken, samt 4 §. uti 3 Cap. MissgerningsBalken.
Vid 1S09 års Regements-förändring, väntade Nationen sig blifva lycklig , och icke att det då ökade Sedelmynt , i förening med ytterligare tillgångar af Penningar genom Ca« nalDisconten , skalle blifva en snara att stry. pa den ; som verkligen sker, om Penningestocken indrages jemte Disconterne, sedan man ökat Skatter och Utlagor, och narrat människor, enligt då varande Egendoms-värde, ut-* lösa Syskon i arfskifte, ingå köp, m. m. Mig synes derföre så mycket oklokare, att nu vilja upplifva ett StrypSysteme, hvars verkningar äro i så friskt minne 5 och vågar jag för.: säkra, att den dagligt ökade mängd oskyldiga offer för detta Systeine äga redan så mycken kännedom af ärendernas gång denna Riksdag, att all kommande olycka får sitt rigtiga bedömmande ; och skulle jag råda hvar man, hvars samvete tillåter honom att vara bekym* merslös skapare af Nationens olyckor, samt tilltror sig att förblifva bekymmerslös åskådare af sina likars nöd och elände, att han förser sig med Säkerhetskort , så vida han annars vill vara obekymrad för sin Person. Med hela Allmänheten i mitt Fädernesland , delar jag likväl den förtröstan till vår Nådiga och goda Konungs djupa insigt om sitt eget och sitt trogna Folbs sannskyldiga interesse , att, då han kommer till erfarenheten om verkliga ställningen i Landet, och den förtviflan, som deraf redan uppstått j så skall Hans ömma Fadershjerta icke tillåta, att massan af Nationen nedtryckes och utmärglas på ena sidan af KronoUtlagor, 60m vero drägliga s så länge RörelseCa-: 126 Den 17 Martii, f. m. pitalet hade sin fordna höjd \ men som öfver* stiga all förmåga, sedan RörelseCapitalet icke mera svarar deremot, och på den andra af Capitalisten , genom sjelfva våra Financeplaner , lörvandlade till blodsugare. Vår Konungs hjelp skall blifva vår räddning , och Hans ädelmod skall icke derföre fordra offer af vår frihet.
St. hafva stadgadt ett visst förhållande emellan utelöpande sedlar och inneliggande silfver i banken; så synes mig detta förhållande icke böra af några tillfälligheter rubbas, utan att detsamma bör så fort det varder Bankostyrelsen möjligt, återställas. Jag vill derföre vördsamt föreslå att R. o. Ad. behagade antaga det 4 mom. med följande tillägg, nemi.: ”dock med vilkor att erforderlig valuta varder anskaffad: så att samma maximum icke öfverskrides”. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.: Hr von Hartmansdorff har upplyst att i nu gällande Banko-reglemente står alt det skulle anskaffas silfver för de utgifvande sedlarna. Detta är lätt att föreskrifva men svårt att verkställa, och antingen föreskriften göres eller icke, sä beror det på konjunkturen om den kan eflerlefvas. Då skulle tvetydighet kunna uppstå hvilkeldera man skall uppfylla, antingen delta stadgande, som handlar om att man med bankens sedlar skall ersätta privatbankerne eller också det stadgande, som säger att man skall för den summa, med hvilken man ersätter privatbankerna, anskaffa metallisk valuta. Följden deraf blefve troligen den att hela frågan förföll och att privatbankerna icke blefvo ersatta. Detta vore verkligen öfverensstämmande med min öfvertygelse och jag har förut yttrat att detta stadgande borde ur reglementet utgå. Jag anser äfven att man icke borde sätta dit ett stadgande, som man i min tanka icke kan vara säker att det någonsin kan efterlefvas, hvilket beror af handelsförhållanden. Det är banko-fullmäktiges åliggande i allmänhet att anskaffa silfver, när sådant kan göras, d. v. s. att uppköpa vexlar då vexel tillgång finnes, hvarigenom silfver in - 1) en 25 Juli. 197 kommuner. Deraf följer också afl banko-fullmäktige, om det låter sig göra, äfven anskaffa silfver då privatbankerna ersättas; men icke bör man insätta bär något o vil kori igt åliggande att göra det.