Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stad befintlige, grundmurade stenhus, alltså äfven af den före utfärdandet af 18o3 års Byggnads - ordning tillåtne byggnads-art, äro antaglige; och uppgifves, att uti denna Inrättning skola vala försäkrade 84 grundmurade stenhus, för ett värde af 592,000 Rrdr Banco , samt att Inrättningens fond, ehuru den, såsom nyligen bildad, ännu ej öfverstigit 6000 Rrdr, Skall, efter erläggandet af sådana redan be - BiU, till Riks. St. Prot. 1828, 182g. 6:te Sami. i 2: te Haft. ä ig Baneo^U skot tets Betänkande. A’:o 36. stämda afgifter, för hvilka serskild säkerhet är ställd, belöpa sig till circa 36,000 R:dr. På grund af dessa med flere meddelade upplysningar, hafva Motionairerne yttrat den förhoppning, att Rikets Ständer må täckas förklara Bankens säkerhet -för redan egande Lån å hus, försäkrade i dea senare Brandstods-föreningen , fullt nöjaktig; och att Lån, äfven framdeles, må kunna från Banken meddelas mot pant af grundmurade Stenhus-egendomar, försäkrade i någondera af dessa Inrättningar. Med hänsigt till hvad som nu utgör föremålet för Banco-Utskottets Betänkande, nemligen vilkoren för redan undfangne Låns bibehållande, (hvarvid den äldre Braudstods-föreningen i Götheborg icke är satt i fråga), har Banco-Utskottet genomgått och granskat Reglorne för Götheborgs nya Brandstods förening, af hvilka Motionairerne bifogat ett tryckt exemplar, som har tillöfverskrift: Med följande vilkor hafva undertecknade ingått i Götheborgs Nya Brtmdstods-förening; men å hvilket exemplar icke finnas några underskrifter. Undersökningen har ledt Banco-Utskoftet till enahanda resultat, som Banco-Styrclsen förut deraf erhållit, nemligen: att berörde 9 Bttttco~Utskottets Betänkande.
På K. M:s nåd. befallning, har Cominerce-colhm häröfver infordrat Sjömanshus-directionernas utlåtanden, samt sjelf, i likhet med de fleste bland dem, i und. tillstyrkt förändringen , ehuru, i afseende på sättet att lämpligast förvalta den anslående ersättningen, olika tankar ägt rum. Till undvikande af vidlyftighet får jag här bifoga så vä! comiterades underd. förslag rörtde föringen, som utdrag af Gommerce-collegii utlåtande *j, och med åberopande af deri innehållna grunder, vördsamt föreslå, att xi. St. mätte besluta, att den, sednast efter 24. p:n i underrättelsen till j<335 års tulltaxa, befälhafvare och besättning å Svenska från utrikes ort återkommande fartyg beviljade föring, från och med år 1S41 , måtte upphöra; men deremot af tullmedlen årligen utgå, antingen en viss bestämd summa af t. ex. 20,000 r:dr, eller ock en viss proc. af Kronans behållna tullinkomst, ungefärligen motsvarande den ulbetalta föringens förhållande till denna behållna inkomst under sistförflutna tio år , hvilken summa kotnme att användas till understöd för ålderstigne eller af olyckshändelser ur verksamhet bragte coopvaerdicapitainer och sjömän, samt deras efterlenmade enkor och oför - *) Denna handling har endast till Utsk. blifvit aflemnad. Den 4 Mars e. m. 131 oförsörjda barn, på sätt K. M. kunde i nåder förordna, sedan en comité' af sakkunnige oell för sjömännens intresse nitiske män , och som borde till en del beslå af coopvaerdicapitainer, utarbetat förslag för användandet, och så väl samtlige Sjömanshusen som Commerce-colhm sig deröfver yttrat; hörandes besparingarna, innan förslaget kunde bringas till verkställighet, fruktbargöras. Om remiss af denna motion till H. Bevilln.Utsk. anhålles. Bilaga.
— Om detta icke redan skett med den skyndsamhet, som man kunnat förmoda, så bör orsaken härtill icke sökas i beskaffenheten af de inrättningar, som för detta ändamål redan finnas, utan hulvudsakligen i nationens vana vid det gamla sättet alt begagna skjuts, och i de stora svårigheter, sora de nya inrättningarne haft att bekämpa. Emedlertid vittna, som nämndt är, de talrika motioner, hvilka i detta ämne blifvit framställda, att dessa anstalter icke arbetat förgäfves och att en välförtjent uppmärksamhet blifvit fästad vid de, i detta afseende, med både uppoffringar och besvär verkställda företag. Utskottet begagnar äfven derföre detta tillfälle, för att, rörande de 3:ne inrättningar af detta slag, som för närvarande finnas i Riket, lemna följande upplysningar: 1:0 Paketposten, inrättad, till följd af Rikets Höglofl. Ständers und. begäran, för passagerare och effecler emellan Stockholm och Ystad, började sina resor den ^18 Junii 183», hvilka vidare utsträcktes öfver Malmö till Helsingborg. Denna post har, till och med i833 års slut, tillskyndat postcassan en förlust af R:dr Banco 34,192: 40, ,I> men som> v*d detta års slut, calculeras uppgå lill 4°,000 R:dr; 2:0 Sedan Kongl. Maj:t i Nåder tillåtit att med Diligencer motsvara en del af Hållskjutsen emellan Stockholm och Upsala, har en oafbruten communicalion på dessa orter egt runi Irån den 14 Mars 1839. Denna inrättning har kunnat uppehållas, medelst det ännu bestående tillstånd för entrepreneuren, att af hållskjuts-skyldige uppbära ersättning genom frivilligt accord för 24 skjutshästar i veckan å hvarje gästgifvaregård, som derunder fyra gånger passeras; 3:o På grund af enahanda tillstånd, lemnadt till en böljan för ett Bih. lill R. St. Allm.
Jag är långt ifrån ^att befara, det Banken skall komma i den belägenhet, att den behöfver uppsäga Riksg.conCs creditiv; men Utsk. har också för begagnandet af ifrågavar. rättighet förutsatt, alt Banken komme i en ställning, Som sådant oundgängligen fordrade. För mig förekommer det högst orimligt, att, om Banken skulle komma i en sådan ställning, att den behöfde uppsäga ett creditiv, vare sig för Riksg.cont. eller någon annan inrättning, Banken då hellre skulle äfventyra sitt bestånd eller hela Rikets Bancoverks förfall, än den ville för ett ögonblick sätta Riksg.cont. i någon förlägenhet för sina utgifter. Jag kan derföre icke annat än fullkomligen förena mig med Hr Lefren och Gr. Cronhjelm. Hvad skulle man väl säga om den enskilde man, hvars affärer vore i den belägenhet, att han fruktade alt ej kunna göra rätt för sig, utan att disponera alla sina tillgångar, men som afsade sig rättigheten att disponera dem, på det att den, som för tillfället begagnade dem, ej skulle råka i någon förlägenhet? Man har alltid ansett som den säkraste garanti för realisationen, att Banken blifver skiljd från statsverket; men man har nu sagt: i ord kan det gå an att skilja dem, men icke i sjelfva verket. Jag vill dervid blott anmärka, att kunde de ej i sjelfva verket skiljas från hvarandra, vore det ej R. St. värdigt att i ord förklara, att sådant skall ske. Hr Rosenblad: Då man har velat se en contradiction i deras yrkanden, som önska att skilja Banken från det otillbörliga samband med Riksg.cont. och statsverket, som varit grunden för Bankens förflutna oredor, men dock vilja bibehålla ett tillbörligt samband emellan statsoch baneoverket, får jag erinra, att då man yrkar, att icke det minsta samband emellan statsverket och banken bör äga rum, borde man börja med att förklara sin önskan, att K. M. måtte återkalla sitt stadgande, att statens mede! skola insättas i Banken; ty ifrågavar. creditivrätt försäkrar staten
Transumt af Protocollet hällit i Riksens Höglofliga Ständers Alluränna Besvärsoch Oeeonomiä Utstötts första Beredning den 29 September 1829. s ssssssss^rss Till afgörande föredrogs det nästledne gärvag pä bordet lagde Menmrial af Herr Bergs. Rådet aolln Den 4 November189 Hohn cesterstestt, uti hwilket Memorial, som den 27 mi inuewarande Mänad blifwit frän Högloflig» Ridderffapet och Adeln Remitteradt till OeconomiäUtskottet, med anmodan, alt deröfwer skyndsamt med utlåtande inkomma, yrkas, det hos Kongl. Maj:t underdäniast anhällas borde, att Spannemäls införsel frän Utrikes Orter kunde pä sex mänader förbjudas. r s , s s s -O-Fase-s Herr Prosten Hule yttrade sig Dä enligt sista F.eds-Tractaten, om jag ratt minnes, Swerige är berättigadt att ärligen frän Ryssland Tullfritt in. förstnfwa 50,200 Tunnor Spannemäl, sä kunde Kongl. Maj:t till understöd för de af kriget härjade Provincer, i Näder anmanda denna Spannemäl. I -q kan således ej inse, det något särskildt undantag, i afseende pä Tull afgifterne för dessa Provincer lampeligen bör komma i fräga - Härmed förenade sig Herr Prosten Doctor larsons Stockholm Ut supra. llx krotocollo Koedeok.. Detta Betänkande blek, uppä derom af Herr Grefwen och Landt-Marskalken gjord proposition, tilt aila dess delar bifallit. Före 192 Den 4 November.' Föredrogs följande:
Tillspord om sin mening i denna fråga, sade v. Kottwitz: » Herr professor, när jag vaknar om morgonen och tänker på de många plikter, som den nya dagen ställer mig inför, och när jag i samband härmed tänker på min ringa kraft och mitt behof af tålamod och kärlek, kan jag ej annat än utbedja mig min himmelske Faders hjälp. Och om aftonen när jag går till hvila och erinrar mig så mycket, som försummats och felats under den gångna dagen, kan jag icke somna lugnt, förrän jag bedt o m tillgift för det felade. » — » Herr baron, » sade då Fichte, » jag önskar, att jag befunne mig på eder ståndpunkt. » — Icke långt därefter insjuknade Fichte och dog. Det befanns då, att han genom testamente insatt v. Kottwitz, som han denna enda gång talat vid, till förmyndare för sin ende son. Ellen Bergström. * I m n i barnkammare. är är soligt och skönt i min barnkammare om morgnarne, och det är en ljuflig syn som möter en mammas öga, när hon tittar dit in. Tre små korta sängar, klädda med skärt, stå i rad vid den ena väggen och tre små ljuslockiga töser residera därinne. Vakna äro de med solen och allra piggast just på morgonkvisten. Den äldsta, 5-åringen, Brunöga som hon kallas, står där upprätt i sängen med det ljusa håret ringlande sig kring ansiktet och den långa hvita nattdräkten en smula uppdragen, färdig att utföra det första lilla tjufpojkstrecket för dagen. Blåöga, 4-åringen, har nyss satt sig upp, gnuggar sina stora blå ögon och har ännu inte riktigt kommit ur drömvärlden, där vargen och rödlufvan säkert spelat en stor rol. Och så Lillan, som är allra näpnast, — hon har förstås befriat sig från täcke och andra sängens tillbehör — står ömsom på fötterna och ömsom på hufvudet — sätter sin lilla näsa i vädret och ser lustig ut. Mamma gläntar på dörren — genast skrika tre små barnaröster: » K o m m a in till m a m m a! » och så i en fart upp ur sängarna! Lillan blir förstås buren på mammas arm.
Om Utskottet endast hade sagt, att den utrikes handeln med krut borde lemnäs åt enskildte, hade jag ej haft grund till min framställning; men då Utskottet föreslår nedsättning i pri - 192 Den 7 September f. m. set, och således en förlust, måste jag haft skäl att visa den förlust Staten i alla fall redan gör på krultransactionen. Derföre har jag föreslagit* att ingen nedsättning i priset. måtte äga ritm. Det är rakt i anledning af hvad Utskottet framställt, och derigenom har jag kommit till yttrande om den nuvarande kruttillverkningen* Att väcka den frågan, såsom en ny motion, ser jag ej kan nekas mig, men för att undvika detta liar jag sammanfört saken så: "Menför att kunna i en framtid genom en fri tillverkningj utan det allmännas bidrag eller förlusterj frambringa ett bättre eller åtminstone rättvisare pris > täckes Kongl. Maj:t o. s. v. Jag tror ingalunda, att vid enfri kruttillverkning, äfven med tillåten saltpeter-införsel, priset på krut skulle kunna blifva ringare än det nu är; motsatsen skulle kanske snarare inträffa; men jag anser det vara rättvisare att betala krutet hvad det är värdt och kostar, än att man får det så till sägandes för vanpris, på bekostnad af andra medborgare. Derföre har jag föreslagit, det Konungen täcktes göra det afseende på saken, att icke sådana vilkor uppgöras, hvilka binda händerna på kruttillverkningen, och att icke Kronan tvingar sig att emottaga mera krut än den behöfver. Jag tror på alla dessa skäl, att jag haft allt fog till min framställning, såsom förslag till en underdånig skrifvelse. Hans Den 7 September f. ni. Hans Ex cell enea Herr Grefven och LandtMar skalken hemställde, om Ridder* skåpet och Adeln ansåg StatsUtskottets förevarande Utlåtande böra, på grund af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras. Ropades Ja. Friherre Ridderstolpe, Er edrik, uppläste följande: När Herr Grefve Gyllenborg, Johan Henning, gjorde en motion om erhållande af Statsbidrag till uppförande af en Rro öfver
Med ledning af erfarenheten ifrån flere Riksdagar, och särdeles ifrån den sista, huru litet afseende blifvit fåstadt vid grundlagens bestämmande af en tid utaf blott 3:ne månader för Riksdagens sammanvaro, tog jag mig friheten vid Riksdagens början begära Den 7 Januari. 23 samtliga RiksStms medverkan till en anmodan för StatsUtsk., att utan afbrott sysselsätta sig med Statsregleringen, för att i så måtto, i hvad möjligt vore, befrämja förkortandet af Riksdagarnes så långa sammanvaro. Vid sednaste Riksdag inkom Inkomstbetänkandet på Ständernas bord först den 25 Febr. och derefter inträdde rådplågningarne öfver Jern vågsfrågan till ett långvarigt afbrott uti den egentliga Statsregleringens beredande. PresteSt:ts nu under öfverläggning varande inbjudning att anmoda StatsUtsk., utan afseende på arbetet med Statsregleringen, inkomma med förslag till de erforderliga utländska lånens uptagande i och för jernvågsarbetets bedrifvande synes mig efter vanligheten, om den bifölles, komma att till en obestämd tid undanskjuta Statsregleringens handläggning inom RiksStai. Särdeles utmärkande för vår tids sått att behandla vigtiga Statsangelägenheter, synes det mig äfven vara att besluta om beloppet af ett Statslån, innan omfånget för sjelfva behofvet blifvet öfvervägt och godkåndt Jag finner mig sålunda ingalunda böjd för tillstyrkande af bifall till PresteSfcts inbjudning; först och främst af det skål, att jag genom bifallet skulle motsäga min, vid Riksdagens början gjorda framställning om nödvändigheten att i öfverensstämmelse med Grundlagens bud yrka ett oafbrutet fortskyndande af Statsregleringens beredande till sluthandlåggning af Rikets St:r; och ytterligare derföre, att StatsUtsk. i afseende å lånefrågan, utan en så beskaffad anmodan, som PresteSt:ts inbjudning afser, säkerligen lärer förfara i öfverensstämmelse med hvad afseendet å Grundlagens anda i detta hänseende bjuder.
Ut skottets den 6 dennes e. m. på bordet Ligde Memoria’, N:o j5o, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande, N:o c3, öfver väckt motion, om återställande af rättigheten alt i ringare mål begagna muntlig stämning, S. D. Biföll Ridderskapet och Adeln Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Vtskoitets den 6 dennes e. ro. på bordet lagde Utlåtande, Nto 132, i anledning af vackt motion, om åtskillige förändringar i Arraeens organisation och Rikets, försvarsverk. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Oeconomie Vt,kottets den 6 dennes e. m. på bordet lagde ytterligare Utlåtande, N:o i33, i fråga om åtskillige . föreslagne åtgärder till lindring i rustningsoch roterings-besväret, fann Ridderskapet och Adeln, som redan förut bifallit Utskottets första Betänkande, N;o 11 g, för godt att endast lägea Utlåtandet N:o 133 till handlingarne. S. D. Ridderskapet och Adeln, som lät sig föredragas Hedervärda Bonde-Ståndets den ydennes på bordet lagde Prolocolls-Uldrag, af den 3o sistlidne Octöber, innefattande inbjudning lill Med-Ståndcn att instämma i Bonde-Ståndets beslut, angående vidtagande åtgärder till Riksdagens afslutande någon dag emellan den i5:de December och Jul detta år., fann för godt att endast lägga nämnde Prolocells-Utdrag till handlingarne. ■S. D. Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets ; den,G dennes e, m. på bordet lagde Betänkande, N:o 3/j, i anledning af väckte frågor, om Folkskolors inrättande, bl ef, ■ vid förnyad föredragning, af Ridderskapet och Adeln återremittera,dt. Fröt. Ut dr. d. io hrov. 1834. Från Högrör dige Preste-StAndet.
Generalitets-slaten, angående anslag till Geologiska undersökningarne inom riket, om anslag till fortsättning af, och lifgifvande af kartor, grundade på Gesällvandring, om förbud mot . Fjerde b 14 Mars Borgare Ståndet. Hufvud - b. 11 Mars Bonde Ståndet. N:o Titeln. b. 7 Mars Se Se Se Nionde Fjerde Hufvud Hufvud - Fjerde Hufvud - Se Sjette Hufvud b. 14 Febr.jb. 18 Febr.ib. 18 Febr. Titeln. Titeln. Titeln. Titeln, b 18 Febr. 43 g. ■r, 5 ct g ** CTQ zn ~ K 5 Cu di 03 Ct) - t—. 30 Vt 3 ct —. • aq W IX a> N:0 N:o N:0 Sid. Ridd. o. PresteBorgareBondeN:o Adelö. Stå ndet. ståndet. Ståndet. S Gideå och Trehörningssjö kyrka i Vester-Norrlands län, om bidrag för anläggning af ny väg mellan — Bd. 405 4 1 141 11 Se Statsbidrag till vägar.
Man måste derföre anförtro dessa författningars bestämmande åt en magt, som, hunden vid grundsatserne, men fri i deras tillämpning, kan lämpa eftergifvanden och inskränkningar efter tider och omständigheter. Vissa allmänna reglor, tjenliga i en tid, äro det icke i en annan. Med tryckfriheten förhåller det sig, i anseende till samhällsordningen, som med frie spannemålshandeln, i anseende till allmänna hushållningen. Båda äro vördnadsvärde och oftast välgörande grundsatser, men båda röra allmänna säkerheten så nära, att de aldrig böra ställas långt undan högsta magtens inseende och verksamhet. Jag tror dessutom, att då reglementen utgifvas för bokpressen, är det i alla tider och under alla omstän - 310 Riksdagen 1812. digheter förnuftsenlig! att göra skillnad emellan dagblad, ströskrifter och böcker. De 2:ne förstnämndes style, korthet och låga pris föra dem rakt i händerna på de mindre odlade folkklasserne och anfalla sinnen, som emot villomeningar äro försvarslöse i mon af okunnigheten. De sednare deremot stadna hos de mest odlade klasserne i samhället och från desse förvandla enskilte meningar sig till allmänna, blott genom en omärkelig gradation, och endast med tidens och sanningens tillhjelp.» Så skref Necker i en bok utgifven 1802 under namn af Dernieres vues politiques. Datum utvisar, att författarens mening är resultatet af den erfarenhet, han samlat under 13 år af en revolution, som i hela Europa haft så vidsträckt inflytelse på meningarne i sam hällsläran: en revolution, under hvilken han, ömsom allsmägtig minister, enskild medborgare, regeringens enda stöd, regeringens farligaste motvigt, folkets afgud och folkhatets offer, kunnat utur alla lägen observera den stora hvälfningen under alla dess förvandlingar och ifrån alla dess sidor; en revolution, till hvars bedömmande, i anseende till de grundsatser och meningar den alstrat, han således hade grunder som få författare nånsin ägt; och märkom, att detta skref ej den mägtige och för granskningen af sin magts utöfning skyende ministern.
Ullbergs till Vällofl. Borgare-Ståndet ingifne Memorial, deruti häri förnyat Siri Vid i8c*9 års Riksdag gjorde Motion, öm de i Riket brukelige Vigtsorters feduetion till enhet ; och har Utskottet med åberopande a£ Oeconomiae-Utskottets, under igiy åts Riksdag den 15 Julii samma år, i anledning af Väckt enahanda fråga* afgifne Betänkande , angående en ny och allmän Reglering , af de uti Riket antagne serskildta Vigtsorter, förklarat Sig icke hafva något ytterligare att dervid tilllägga , än att föreslå, det Riksens Ständer täcktes låta till Kongl. Maj:t afgå en med detta Utskotts ofvanåberopade Betänkande, så vidt detsamma rörde de Allmänna Vigtsorterne, öfverensstämmande underdånig Skrifvelse och anhållan, att hvad af Herrar Committerade uti deras redan år 1789 afgifne underdåniga Förslag blifvit tillstyrkt, rörande Vrgterne^ Ridd. och Ad, Fröt, lil J?. 67, $3» Den 19 Felruarii, måtte få antagas , samt att Kongl. Maj:t i Nåder behagade låta en allmän Författning derom utlärda. Uppiästes och lades på bordet följande från Lag-Utskottet inlcomne Utlåtanden: I;0 Af den 30 sistledne Januarii, deruti, i anledning af ej mindre hos Ridderskapet och Adeln af Herr Bergencreutz, L. A., än hos Borgare-Ståndet af Herr And. Lundh väckt fråga, om antagande och inrättande af Förliknings-Domstolar, Utskottet på anförde skäl funnit sig icke äga anledning, att emot, hvad vid flera föregående Riksdagar af då varande Lag-Utskott blifvit i ämnet yttrat, tillstyrka bifall å ifrågavarande Förslag. SiO yff den 3 i denna Månad, i anledning af åtskilljge Anmärkningar, som innom Höglofl.
Papegojorna voro snart de enda som med sitt pladder kunde locka henne att svara, och i synnerhet vårdade hon med stor ömhet den elakaste och äldsta fågeln, som sett nio sultaner. Detta gjorde hon icke därför, att han var den äldsta och förnämsta utan därför att han var den skröpligaste. Aldrig kunde alabasterskålarna och skedarna, ur hvilka han matades, vara nog putsade, och ibland satt hon hos sina fåglar hela natten. Till sist märkte dock slafvinnorna, att det också fanns andra än papegojorna som hon fann på att betjäna. En natt fram på sommaren hade evnuken nämligen glömt att fylla vatten på den drickskruka, som alltid stod bredvid hennes sofmatta, och när hon en stund hade slumrat helt roligt, vaknade hon och begynte törsta. Då kom hon att besinna hur det icke hade fallit en enda regndroppe under flera veckor och att tulpanerna utanför kiosken måste vara lika törstiga som hon. Ju mer brännande och torr hon blef i strupen, dess klarare inbillade hon sig att hon själf kände blommornas kval. Slutligen steg hon upp och tog efter hand alla de andra sofvande slafvinnornas väl fyllda drickskrukor och gick ut och vattnade tulpansängen midt i nattens mörker. Där blef hon fasttagen af evnukerna, som i början menade, att hon smugit sig ut för att stjäla. Om allt detta talades länge i harem, men sultanan förblef henne nådig. Hon anförtrodde henne stundom till och med att förvara den handbörs, hvilken hon annars ständigt själf bar under sina kläder. Sent och bittida sågo väktarna Dumma Svenskan med papegojornas matskålar, och på alla frågor svarade hon lika sträft. Men igenkände hon från muren Afdankade Messias, hvilken i vågskvalpet utanför den solhvita kiselstranden stod på ett ben som en trana, flög en frosskakning genom hennes kropp. Då hände det att öfverhofmästarinnan en dag befallde henne att bära papegojburarna till Perikiosken ytterst vid hafvet och att, klädd i sin tarfligaste arbetsdräkt af brunt kameltyg, själf möta där vid solnedgången. Hon svarade som vanligt med att mumla några vresiga och obegripliga ord.
Då detta ärende likväl icke kunde lämpligen behandlas ensamt af en utaf de afdelningar, hvarpå StatsUtsk:s vid sina arbeten från längre tid tillbaka varit fördeladt, utsåg Utsk. särskilde deputerade för att företaga detsammas behandling. Dessa deputerade utgjordes af ledamöter från Ulsk:s utgifts-och riksgälds-afdelningar, hvarjemte vid deputerades sammanträden tillkallades 2:ne hos Utsk. anställde tjenstemän, för att meddela uplysningar. Vid öfverläggningarne ang:de de frågor, hvarom Betänk, handlar, var det gifvet, att man gick tillbaka till de stadganden, som i nuv:de Reglemente för RiksgisKont. förefinnas, och då upstod äfven fråga, huruvida man borde upskjuta med afgifvandet af förev:de förslag, intill dess det nya Reglementet kunde upgöras och inför R. St:r framläggas; men Utsk. hade från ett af RiksSt:n fått till sig remitterade motioner derom, att då vigtigare förändringar i Reglementet för Riksg.-sKont. vore i fråga, bordo Utsk. inkomma med särskildt ITtlåt. i detta afs:de. på det att icke under sista tiden af Riksdagen dessa förän - Den 2 December. 83 dringar skalle behöfva summariskt pröfvas och antagas. Ett annat skäl, som föranledt afgifvandet af ifrågav:de Betänk, var att då StatsUtsk. hade sig bekant att i Statsverkets kassor betydliga kontanta tillgångar just nu funnos, äfvensom att K. M. vore betänkt hålla dessa medel allmänna rörelsen tillhanda, syntes det vara högst angeläget att åt Fullmäktige bereddes den nu tillstyrkta större latituden i afs:de på förvaltningen och utlåningen af dylika medel, sedan de blifvit till Riksg:sKont. öfverlemnade, helst erfarenheten visat, att en förändring i nu gällande reglementariska stadganden vore nödvändig, såvida den af K. M. afsedda välgörande inverkan på den allmänna rörelsen skulle genom de influtna upbördsmedlens utanordnande från StatsKont. kunna vinnas.