Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Titlar, hvaraf Hamburger Banko utbetalas, får Stats-Kontoret i underdånighet anföra : att då aflöningar å Minister-Staten till utrikes vistande Diplomatiske personer varit anslagna i Hamburger Banko, och Stats-Kontoret ålegat att anslagsbeloppen dem i vexlar oafkortade tillhandahålla, har Minister-Staten aldrig vidkänts några dylika kostnader, vare sig före eller efter .1809 års Statsreglering, och Stats-anslaget har, — 213 det oaktadt, icke alla år befunnits tillräckligt för de derå anviste aflöningar, utan dessa af andra medel måst fyllas, samt de Titlar, hvaraf Hamburger Banko i öfrigt utbetalas, såsom t. ex. Staten för Fria Konsternas Akademi, som anslår vissa resestipendier i utländskt mynt, ej lemnat någon tillgång för vexelomkostnaders godtgörande, om ej genom motsvarande minskning af stipendierna för dem, som likväl fått sig beloppen till oförminskadt åtnjutande under viss tid tillförsäkrade; hvartill ytterligare kommer, att all vexeltrassering ej uteslutande får antagas hafva ägt rum i och för statsutgifters bestridande, utan understundom, särdeles under de äldre åren, skett äfven i och för försäljning af de för Stats-Verkets egen räkning öfverflödiga behållningar, för hvilka indragningar de löpande omkostnaderna omöjligen lära kunna påstås hafva bort gravera, vare sig Minister-Staten eller nyssomnämde stipendieanslag, synes det sorn ingen lämpligare Statstitel kunnat tillitas , än den hittills på 8:de Ilufvudliteln uppförda årliga summa till procenter, såsom tillika varande ett förslagsanslag, oell hvarvid ali, ofta med stor svårighet förenad, utbrytning af hvad den ena eller andra Titeln tillhörde, kunde undvikas.
S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 8 dennes f. m. på bordet lagda Memorial: N:o 59, i anledning af återremiss utaf Utskottets Betänkande N:o 28; och N:o 60, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 31. S. D. Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-lUskottels den 8 dennes f. m. på bordet lagda Betänkanden: N:o 61, i fråga om upphäfvande af den genom Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 30 Juli 1831 påbjudna afgift till Hof-kapellets Pensions-kassa utaf kringresande skådespe lare m. fl.; samt N:o 62, i fråga om anställande af en Agronom för Norrbottens län. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch EkonomirUtskottet ett denna dag af Herr von HartmansdorffAugust, afgifvet anförande, innehållande grunderna för det af honom, uti en den 4 sistl. Januari till nämnde Utskott remitterad motion, framställda förslag om inrättande af ett Ecklesiastik-koflegium. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Företogs, i öfverensstämmelse med föreskrifterne i 66 nch 67 §8 Riksdags-ordningen, val af Fullmäktige för Preste-Ståndet i Rikets Ständers Bank och Riksgälds-kontor, samt deras Suppleanter; och befunnos, efter valsedlarnes öppnande och rösternas summering vara utsedde: Prot.-Utdrag den 11 Mars 1854. 155 till Fullmäktige i Rikets Ständers Bank: Pastor Primarius, Ledam. af K. N. O. Doktor A. Z. Pettersson; Kyrkoherden i St.
Riksgälds-kontorets disposition en femtedel den 15 April detta är samt vidare en femtedel den 15 i hvar och en af derpåföljande fyra månader, med rättighet likväl till större eller tidigare inbetalningar. 2:o Beträffande den del af lånesumman, som icke blefve ovilkorligen öfvertagen, skulle låneöfvertagarne äga att inom nedan uppgifna tider anmäla, om de ville öfvertaga större eller mindre del deraf, dock icke under i5,000 £ Sterling, med vilkor att utöfver det till inbetalning anmälda beloppet erlägga: 89 - a) för hvad som sednast den 1 September innevarande år blifvit anmäldt att öfvertagas, en procent b) för hvad som efter den I September till den I December blef till öfvertagande anmäldt, två procent; och c) för hvad som efter den 1 December detta år till den I Maj 1865 blifvit till öfvertagande anmäldt, tre procent af det sålunda i option tagna beloppet. 3:o Derest icke, utöfver den oviikorligt öfvertagna andelen af lånet, minst ett belopp af 500,000 £ Sterling till den 1 December blifvit anmäldt att öfvertagas, skall ttiksgälds-kontoret vara berättigadt att efter godtfinnande förfoga öfver hela det återstående obligationsbeloppet; börande hvad den 1 Maj 1865 till inbetalning anmäles, vid enahanda påföljd, omfatta hela den återstående låneandelen; 4:o inbetalningarne af hvad som öfverstiger första tjerdedelen af lånet bör, såvida an - mälan om öfvertalning i behörig tid skett, verkställas sednast den l April 1865 med £ 170,0(10: — » den 1 Juni » » » 170,000: — » den 1 Augusti » » » 160,000: — » den l December » » » 250,000: — tillhopa £ Sterling 1,500,000: — dock med rättighet för läneöfvertagarne att verkställa inbetalningarne tidigare eller med större belopp. 5:o
Om dessa beskyllningar, som Klaganden, utan eftersinnande af det härda answar Allmänna Lagen herö-utsätter, sig tillötik, äro ända till häpnad djcrfwa och förgripeliga; sä utmärka de tillika, huru föga underligt det bör förekomma, att en Person med sä förwillade begrepp om pligt och laglydnad och son wisat sig äga den straffbara förmätenhet, att klandra Kongl. MajttS Egen höga ätgärd, cj drager i Betänkande, att oblygt och fräckt angripa Fullmägtige med - ohemula och skymfande tilmälen för en förwaltning, som af behörige Auctoritetcr, l söreskrifwBi ordning, blifwit granskad och godkänd, och med erhällne decharger ytterligare befästad, utan twärtom dermed fortfar, fastän han twänne gänget för sitt ofog och förolämpande blifwit stärd och ännu skär under Fiscaliskt tilta!, hwarwid Justitie-CnntjcllcrS-Embctet erhällit nödig befallning, att lägga den hand, som beskaffenheten kräfwer, och hwilken Embcts-talan Fullmägtige i underdänighet önska mättr sä skyndsamt sig möjligen göra lä ter» - 734 Den 22 September. ler, till laga flut warda befordrad, i synnerhet dä ben, sälvin afskiljd frän feägan om klagandens afstängning frän tjenstgöring, hwilken senare pä Kammar-Collcgii - ätgärd beror, ej har dermed nägon sädan genicnflap, cikt hinder mot serskild prbfning och afgörande förekommer. ' Klaganden som pä ett annat ställe lika förmätik afgör, huru Utslaget bordt författas, söker tillika sätta r fräga, huruwida ben Fullmägtige lillagde befrielse frän klander mä sträcka flg till alla hans klagopuncter.
Stampningar hördes från ett och annat håll i salen. fl. Ex. Hr Gr. o. Landtm, afbröt ytterligare talaren, under förklarande, att detta ämne icke hörde till det förevar. målet, hvilket vore StatsfJtskts utlåt. H. Ex. ansåg i öfrigt, att, sedan nämnde utlåt, blifvit ånyo lagdt på bordet, ingen öfverläggning derom borde äga rum. Hr Crusenstolpe yttrade, att i fall meningen vore, att ett anförande, som rörde extraanslagen, nu ej kunde afgifvas, emedan målet blifvit ånyo lagdt pä bordet, vore det en ordnitigsfråga, hvilken på Landtm, berodde. Vore åter meningen att hindra talaren att såsom premisser begagna, hvad framställningar han funne tjenliga, så underkastade han sig ej någon främmande pröfning i detta afseende Dä Hr Crusenstolpe härefter åter ”ille fortsätta uppläsningen af sitt anförande, yttrade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., att då H. Ex. fann, det Hr Crusenstolpe uti sitt anförande inblandade ganska många, för det föredragna målet alldeles främmande ämnen, ansåg H. Ex. som sin pligt att, med stöd af 90 § Reg.F., förbjuda Hr Crusenstolpe att fortsätta sitt anförande. Hr Crusenstolpe trodde, att Landtm, ej ägde rätt att förbjuda honom tala, och frågade altså, om han vidare hade ordet, H. Ex. Ilr Gr. o. Landtm, besvarade denna fråga med nej. Gr. Frölich, Da v.:
» frågade Oskar så häftigt, att Axel var nära att hoppa till. » Hur skall jag kunna veta det? » genmälde han med ett förundradt ögonkast. » Men att han är betagen, det tar jag för gifvet. Hon är j u en lefvande afbild af hans ideal, o c h han tycks vara den enda, s o m blifvit det trogen. Dessutom lofvar hon att bli just en sådan där trind o c h treflig doktorinna, s o m den hvars skål vi drucko utan tankar på annat än mat o c h dylikt. » Oskar såg på den talande med en lång blick. » Det där menar du inte, » sade han lugnt. » K o m så sätta vi oss där på bänken. Jag har beslutat att anförtro dig ett för mig ytterst viktigt förhållande. men kom ihåg, att det är som en vän till en vän, en man till en annan man, j a g talar, och skämta ej däröfver. Det skulle djupt såra mig. » » Talar du ur den tonen, » svarade den andre, » så kan du vara öfvertygad o m, att jag skall vara lyst s o m egyplens präster, det vill säga, » ändrade S p a r s a m m a han sig hastigt, » jag skall åhöra dig med slörsta intresse. » » För några timmar sedan, » började Oskar, i dehan med käppen ritade allehanda figurer i sanden, » var jag långt ifrån att ens berätta, hvad som nu liksom tränger sig öfver mina läppar. Det är den vänskap, s o m lyser fram midt igenom allt ditt skämt, hvilken ger mig m o d att framkomma med min bekännelse, s o m annars skulle blifvit en hemlighet för alla. Men j a g vill börja med början, det vill säga, med min ankomst hit. Redan vid mitt första besök blef jag bländad af fröken Siris skönhet. Hennes musik, hennes målning, hennes glada väsende, allt var j u hvad jag tänkt mig s o m idealet af en kvinna, o c h j u längre jag var tillsammans med henne, desto mer fruktade jag att slutligen blifva allvarsamt förälskad. » » Fruktade? » inföll Axel frågande.
Den tidrymd af 6 veckor, som är anslagen till befälets och synnerligen officerarnes särskilda öfningar i ofvannämnde afseende, tro kommitterade vara fullt tillräcklig för vinnandet af dermed åsyftade ändamål, äfvensom att den allmänna instruktionen af den 5 April 1830, som. gäller för dessa öfningar, innehåller lämpliga föreskrifter. 167 Tabell 1. Ett 12-Sig t åkande batteri på 6 kanoner. Löjtnant Underlöjtnanter *1 Afdelningschefer. Styckjunkare 2. 1 Batteriadjutant, 1 Parkunderofficer. Sergenter Förste konstaplar 4. Batterihandtverkare . 2. 6 kanonkuskar vid hvarje afdelning 18. 1 hästhållare » » » 3. 2 skottutlemnare » » » 6. 4 ammunitionsvagns-kuskar » » » 12. 3 furagevagnskuskar » » » 9. Vid parken. Stani-artillerister 64. ■ kuskar till reservlavetten 3. » till fältsmedjan 2. » till reservammunitionsvagnen . 2. » till parkens furagevagn 3. » till sjukkärran 1. Till förande af reservhästarne 4. medicinaldräng (sjukvårdssoldat) 1. Beväringssoldater . 12. (4 man beriden servis till hvarje afdelning 12. 6 man servis på hvarje afdelning 18. 4 man i reserv vid ammunitionsvagnarne vid hvarje afdelning 12. 2 man i reserv vid furagevagnen » » » 6. Vid parken. Reserv vid ammunitionsvagnen 2. » vid i-eservlavetten 2. » vid furagevagnen 2. Beväringsmanskap . 63. »Biträde åt hästläkaren 1. Handräckning åt hofsmeden 1. Uppassare åt officerare 5. Kuskar till trossoch expeditionsvagnen 1. Hästläkare ... 1. Kommissarie ... 1. Sta personal 169. Hästar 174. Hästar. Ridhästar för Batterichefen 2. » Parkchefen 1. » Afdelningscheferne 3. » Läkaren 1.
Egaren af sådan jord måste för befrielsen från grundskatt utgifva ett kapital, hvars afkastning skulle motsvara beloppet af grundskatten. Detta kapital måtte tillhöra honom sjelf eller vara lånadt af annan man, så måste han derå beräkna visst intresse. Så länge penningen qvarstår i samma värde, som den hade vid grundskattens inlösning, blifver hans ställning densamma som förut, endast med den skilnad att han, i stället att betala grundskatt, betalar intresse å ett lånadt kapital, eller, om de utgifna medlen varit hans egna, finner sig i saknad af en intresset motsvarande inkomst. Stiger penningens värde, hvilket åtminstone under vissa perioder kan inträffa, så lider han förlust och endast i den händelse att detta värde faller, uppstår för honom vinst, d. v. s. han njuter i sådant hänseende den åsyftade förmånen af lindring. Nog torde det kunna antagas, att under tidens längd penningen småningom sjunker under det varorna stiga i värde, och att således nyssberörda förmån kan komma den skattskyldige jordegaren till del, som inlöst grundskatten; men i en stat med ordnadt finans - Siats-Utskottets Utlåtande N:o 12i, 7 väsende inträffar detta långsamt, då man undantager sådana af särskilda omständigheter föranledda kastningar i konjunkturerna, hvilka stundom uppkomma, men hafva sin återgång. Denna lättnad blefve derföre föga märkbar, och komme dessutom att motvägas af andra förhållanden. Dels komme nemligen jordegaren att genom lösens inbetalning afhända sig en del af det förlagskapital, hvarmed han uppehåller sin näring; och då denna, såsom det ovedersägligen synes af allmogens vexande förmögen het, drifves med vinst, måste hvarje sådan minskning af förlagskapitalet verka till hinder i näringens förkofran och leda till förlust. Dels följer af jordens befrielse från grundskatt, att den stiger i värde och derföre nödgas taga större del än förut i den allmänna bevillning, som, enär indirekta skatter äro underkastade för stor omvexfing att ensamme böra påräknas såsom tillgångar, utan tvifvel måste anlitas för stutsbe hofvens fyllnad.
Jag hemställer således, att R. o. Ad. må bibehålla den införseltull, som i83o års taxa bestämmer för de slag,af spirituosa, hvilka i sarrima taxa äro till införsel tillåtna, men för de förbjudna slagen åter antaga Bevilln.Utskts betänk. N;o ag. BeviIln.Uisk:s uti betänk. N:o 29 afgifna yttrande, rör:de tullen å brännvin, upplästes. H. Ex. H r Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s yttrande i betänk. Wto 29, rörtde tullen å brännvin. Ropades nej. Gr. von Fersen: Jag får förnya min begäran om den propos., att tullen å de slag af brännvin, som finnas i 183o års taxa upptagna, må bibehållas vid det belopp, samma taxa bestämmer, och att tullen å de nu förbjudna slagen blir i likhet med hvad Utsk. i betänk. Wto 29 föreslagit. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla, alt de sorter brännvin, hvilka redan äro till införsel tillåtna, måtte förblifva vid den i i83o års taxa föreskrifna införseltull. Bifölls. H. Ex. hemställde vidare, om R. o. Ad. behagade besluta, att de sorter brännvin, hvilka förut varit till införsel förbjudna, men nu blifvit tillåtna, mätte beläggas med den införseltull, som i betänk. Wto 2g föreslås. Ropades ja. Utsk:s i utlåt. Wto 45 afgifna yttranden, rör:de reda c tio nen af första rubriken under artikeln brännvin samt rörtde rättande af uraktlåtenheten att utsätta t u11 v ä r d e för brännvin och sprit af ris, eller arrac. Hr af Billbergh:
Bottens bredd finge ej understiga en fot och dess lutning borde vara minst en tum på 200 fot af dikets längd.“ Sammansatta Laysamt Allm. Utur.- och Elton.-Vlsk:s Utlåtande N:o 40. af Anders Persson: “alt afloppsdike borde läggas af oskift mark, der det vore nödigt, till den bredd och djuplek, som efter behörig afvägning för deli ofvanliggande åkern eiler odlingsmarken kunde anses behöflig;® hvarförutan desse motionärer påyrkat sådan förändring af ti kap 3 § Byggningabalken, att tvist om diknings-arbele eller fördelningen af kostnaden derför skulle pröfvas och bestämmas, enligt Nils Hansson, af kompromiss, enligt Naders Persson, af Domaren, efter den större nytta dikningen för en hvar medförde, men, enligt Peter Carl Andersson, om tvisten icke kunde af tillkallad Agronom eller Landtmätare, efter undersökning af förhållandet, biläggas, af Egodelnings-rält samt derefter fullföljas i enahanda ordning, som för skiftesmål är vordet i Kongl. Skiftes-stadgan den 4 Maj 1827 stadgadt. Jonas Andersson har föreslagit att nyss åberopade lagrum måtte erhålla ett så lydande tillägg: “Nu vill någon eller några genom grunddikning bereda sig större artopp än vanligt, och erfordras för affall upptagande och underhåll af djupare afloppsdiken uti andras egor; men kan ej annorledes åsämjas derom, då må ansökning göras hos Domaren, som sedan, på den sökandes bekostnad, undersökning skett och kostnads-försiag upprättats, samt å ömse sidor gode män blifvit utvalde och sig öfver företagets nytta samt de särskilda jordlotternas större eller mindre fördel deraf utlåtit, bestämma huruvida och på hvad sätt hvarje jordlotts-egare må i förelaget deltaga, utan eller med ersättning dertill, och (ill framtida underhållet af dikningen bidraga.®
Om det än är en sanning, att vaccinationen under de seduastc årtionden icke i alla fall visat sig så absolut skyddande emot smittkopporna, som vid dess första användande, så har den dock, äfven under de sednaste epidemierne, der den blifvit med behörig omsorg i verket satt, visat sig fullt mäktig att hämma farsotens härjningar. Huru fä menniskor träffas icke nu vanstälda af koppärr? Huru ringa är icke nu det årliga antalet döda i denna sjukdom, jemförd! med hvad det före vaccinationens införande var? Den af några»få läkare framstälda åsigten, alt vaccinationen gifvit anledn. dertill, att andra föga mindre än smiltkopporne förstörande sjukdomar, ökade framträda är deremot en hypothes, hvilken erfarenheten på det fullständigaste sätt vederlagt och numera hvarje förståndig läkare förkastat. Jag anhåller om bifall till Utskis Utlåt. Hr von Hartmansdorff: Den anmärkn., som jag nyss gjorde, rörde Betänk.-s följande punkt. Jag bade med blyertz antecknat henne, men något för högt på sidan, och anhåller således, att få vid nästa punkt förnya hvad jag nu sade. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i förevaride punkt tillstyrkt. 31 ista punkten, ang:de anslaget lill farsoters och smitlosamma sjukdomars botande. Hr von Hartmansdorff När man sammanlägger de summor, hvilka Utsk. här upgifvit såsom motsvarande bristerna på detta anslag, under åren 1849, 1850 och 1851, så utgör beloppet deraf 30,420 Ridr för alla lie åren, följaktligen något mer än 10,000 Ridr om året. Emedlertid har Utsk. endast föreslagit 9,000 Ridr årligen. Således upkommer årlig brist af 1,000 Ridr, hvilket jag bordt anmärka. Frih. Åkerhjelm: Jag tager mig friheten hemställa om icke Hr von Hartmansdorff ville nedsummera alla sina anmärknir i detta fall och att vi, vid, slutet af Hufvudtitlarne, måtte få besvara dem på en gång.
Detta anse Utskotten äfven nu vara det enda lämpliga sätt, som kan föreslås och som omständigheterne för det närvarande kunna Statssamt Jtllm, Besv.- och Oecon.- Utsh:s Utlåtande IV:o /{g. y medgifva; hvadan Utskotten, under åberopande af de grunder, som det förra Betänkandet innehåller, tro sig böra förnya Utskottens då gjorda hemställan, med några få, nu dervid gjorda förändringar, nemligen: a} att Rikets Högloft.
{Men af enfftlbe per* fonér ingifmad eller infänbaö, ber företeö eller uppmifaö, meb unbantag af bern, Ijmilfa, jemlift näflföljanbe moment, böra meb ber omförmälbe beläggningé* fartor förfeö, må, meb iafttaganbe af t)voaD i benna författning flabgaS, antin? gen ffrifmaé på eller beläggaö meb ffämplabt papper till bär utfatt belopp, ©järta å fjdt ärf fan roäl fåfom beläggning&djarta begagna^, men anfeö icfe riktig eller giltig, få framt ej båbe r>alör<fämpe(n och ben i fjelfma papperet anbragta roattenfäntpeln äro i behåll. 3:o f2BiD chartering af köpe?, bpte? och gåfvobref å faft egenbom på lanbet och i fäDerne, font volt) UnDer?Domftolarne, i änbamål af lagfart, företeé, äfmen? forn af faftebref, fmilka Derifrån utfärDaé, fkulbebref och mii:)re hanDlingar, font i näntnDe ©omfolarö inteckning!protokoller intagan, farnt bouppteckningar, morgongåfroobref och om lösören afjlutaDe köpe?afhanDlingar, hvilka till fanttna SDomf olar ingifraaö, fFola begagna^ beläggning^djartor af Den ferjkilba bejkaf? fenhet, SEBår ^åDiga ^ungörelfe af Den 15 Stftaj 1846 förejkrifmer. 4:o 9kär till en IjmtDling, forn meb charta ftgiHata (Fall förfeö, forDraé ett högre belopp Deraf, än en ftämpel innehåller, må till Dejj fulla utgöranDe trnenne eller flera bartor begagna! Dm flera
Behofvet af tvådelning blifver ock högst betydligt inskränkt, när deciiualsystemet i mätt oell vigt, hvilket redan länge varit förberedt, hunnit införas, och vågar jag på anförde grunder tro, alt de betänkligheter, som emot delta systems antagande blifvit framställde, efter noggrant skärskådande, kunna åsidosättas. Beträffande bankens sedlar, påkallar den föreslagne myntenheten ingen annan förändring, än att texten ändras i öfverensstämmelse med lagen sålunda, att orden: ”inlöser denna sedel u on r:dr b:co, med oa r:dr silfver specie, efter i83o ars myntfot”, förändras till: ”inläser denna sedel å oo r:dr, med oo species i silfver, efter iS3n ars myntfat. — Valcurerne å r:drsedlarne böra blifva oförändrade, utom de tvenne högste, som lämpligen kunna nedsättas till 500 och iOO r:dr, och tryckas på tvären, för att ej förblandas med dem ä 500 och 100 r:dr b:co. Om denna motion kommer att remitteras till BancoUtsk., torde detsamma, för behandlingen deraf, böra sälta sig i beröring med LagUtsk. Hr Rosenblad, Bernhard: Ehuru fullständigt utarbetad Hr vou Troila motion än är, visar den just, att Hr Lcfrens förslag att gifva nytt namn åt myntenhelen, liar företräde. Genom en af §:ne i Hr vou Troils förslag skall, ifrån en viss dag, i alla afhandling»!', der riksdaler namnes utan tillägg af myntslag, sådant betyda den nya riksdalern, motsvarande r:gs r:drn. Detta skall hafva den följden, alt, oaktadt stadgandet derom på allt möjligt sätt olfenlliggöres, genom publicatiou i kyrkorne och införandet i lagsamlingar m. m. förluster för en stor del af landets innevånare skola uppkomma, genom pfiffiga personers missbruk af enfaldigas oförstånd. Della uudvikes, då man antager ett nytt namn.
Det vore förgäfves af mig att vilja besvara alla de anmärkningar och personliga anfall, som mot mig och min motion blifvit gjorde. Jag skall dock upptaga några de väseudt - 3i4 Den 23 December. ligaste anmärkningar, hvilka blifvit framställda, hufvudsakligen af Grefve Posse. Grefven har yttrat, att jag hade orätt, då jag sagt att Kungsskjutsen ej vore stödd på lag, och har åberopat mot mitt påstående härom lagar från Gustaf I:s, Johan Hirs, Carl IX:s, Christinas tider, m. fl. dylika föråldrade lagstadganden om skjuts. Jag vet med visshet att någon lag derom ej finnes i 1734 års lagbok, hvilken väl i Byggninga-Balken omtalar Gästgifvareskjuts, men alldeles icke någon särskilt Kungsskjuts. Denna skjutsskyldighet, såsom den nu utgöres, finnes icke eller, mig veterligt, bestämd i någon författning ända från längre tider tillbaka. I 180g års Gästgifvaresladga omtalas den endast i förening med Gästgifvareskjutsen, rörande skjutslegan. Jag hämtar äfven stöd för mitt anförande deruti, att jag hos LandshöfdingeEmbetet i Örebro sökt blifva lagligen dömd till Kungsskjuts, der man svarat mig att lag derpå ej finnes; men att Kungsskjutsen existerar, till följd af en 2000-årig vana, såsom undersåtlig pligt. Jag frågar, om Svenska Folket kan kalla sig fritt, när det tvärtemot 1809 års nya Statsskick skall underkasta sig sådane ingrepp i äganderätten. Jag har åtminstone en Auctoritets dom för mig, det må då förlåtas mig, om jag ej känner dessa uråldriga och olämpliga lagar, som Grefve Den 23 December. 3i5 Posse åberopat. Man har sagt att jag klandrat Kongl. Majrts resor. Jag vet lika väl som någon annan, att dessa resor äro af nödvändigheten påkallade; jag har blott klandrat sältet att befordra desamma.