Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
A59 den och Lägenheterne med asla dest ägor och tillhörigheier genast och utan fardag men med laga och ordentlig syn borde afträda kill Hennes Kongl. Maj:ts fria 'disposition, samt emedlertid betala för sjelfwa Kongs - Ladugarden Arrende-Summan efter hwad om KongSgärds arrenden i allmänhet dä faststäldt war. Wid 1769 ärs Riksdag gjordes härutinnan ingen ändring; Men sedan denne Kongsgård efter 2 H 1772 ärs Riksdags - Beslut kommit under Kongl. Mattts och Kronans fria disposition i stallet för Swartstö Kongsgård, som, efter hwad ostvan omnämndt är, dä upläts Hennes Maj:t Enke-Drott» ningen till Enke-Sake; Sä öfwerlemnades Gripsholms Slott och Kongs-Ladugärd till Kongl. Dtajns Egen höga disposition, likmätigt Kongl. Brestvet af den 8 Julii 177Z, hwarefter Kongs, Maj:t är 1774 upvrog L idugärden till Herr General Lieutenanten Friherre Duvall, som derä den Z Maj 1777 erhöll Comract pä 16 ärs tid, räknadt ifrän midfastan ,778 till samma tid 1794, emot en ärlig Arrende-Summa as 777 R:d.,g7 st. 4 r:st. Specie. Nu innehafwes den ast Herr Ofwerste - Lieutenanren e. 6. keuterlcbölst, enligt Arrende-Eontrancc af d. 16 Februari 1801 pä 27 ärs tid, räknadt ifrän midfastan samma är till samma lid 1828, emot en ärlig Arrende-Summa af 1,000 R:d. Specie, som pränumereras ritt hälften wid hwarje halst ärs början.
Jag har icke blundat, under det jag blifvit gammal, för den nyare tidens kraf, ehuru de åsigter, jag i korthet Den i3 Maj f. 111. arnat' framställa, torde anses gammalmodiga; äfvensom den tidpunkt, jag vidrörer, icke heller är på model att, åtminstone med beröm, omnämna. Medgilvoin likväl, dt om hvarje tidehvarf har sin skuggsida , höra dock dess glanspunkter deraf icke bortskymmas. Sorn gosse såg jag Gustaf III ofta passera till Carlskrona, stora arbetscommenderingar ditgå; man hörde omtalas de storverk, der förehades —• och huru klappade mitt ynglingalijerta, dä jag i Juni 1788 såg den stora hamnen i Carlskrona uppfylld af den Svenska flottan, — jag tror mer än 3o linieskepp och fregatter, på hvilka den södra armeen öfverfördes till Sveaborg, der vi landstego, och den majestätiskt imponerande flottan, Gustafs och Chapmans nyskapelse, gick alt vid Hogland mäta sig med den Rysska. Veteranen, så väl som ynglingen, förvånades och upprymdes ånyo, då vi, få dagar derefter, aler embarquernde pä en i sin genre lika imposant skärgårdsflotta, för att landstiga vid Brakila nära Fredrikshamn, som ock skedde; men —- för denna period innefattar den tidens historia tvänne afskyvärda ord —- An jala-förbundet — catastrofen torde hos enoch annan inom den öfriga armeen väckt minnen, kanske sympatier från partitiden, men tvekan och nedslagenhet hos ännu flera; — se der orsaken till den resultatlösa 1788 års landtcarnpagne! 178g—go årens campagne!’ utvecklade ett annat förhållande. Man har ansett den tidens systeme, som föregick 1788— go årens krig, ensidigt hafva egnat omsorgen ät styrkan lill sjöss , och nog litet hafva afsett bildningen af arméens personal, genom blott de vanliga mötenas öfningstid. Ja, indeln:s-verket hölls, så väl i denna, som öfriga delar, den tiden i helgd!
Politiska brott och handlingar kunna och böra för ögonblicket straffas, ja straffas svårt, att icke säga grymt; men, mine herrar! sedan dessa handlingar försvunnit ända till sista skymten af sina följder, då af dem finnes icke mer än den skugga, som är tecknad på häfdens blad, då bör deras minne endast tillhöra den, då är försonlighet hvarje politiskt partis ädlaste dygd; den är dess skyldighet; ty, mine herrar! i dag mig, i morgon dig; emellan de politiska partiernas och opinionernas seger är samma vexling som mellan dag och natt; den är evig. Samma sätt att hämnas, som 178g års R. o. Ad. iakttog mot Gr. Charles Emil Lewenhaupt, samma, men ännu längre drifvet, begagnade den efter envälde snikna konungamakten i Danmark mot Gr. Colditz Ulfeld, emedan han uppoffrade allt för frihetens försvar. En tid tid af nära (vänne sekler har ej varit nog för att komma envåldsregenternes hat att slockna; nu har tiden hämnat sig; nu räknar friheten de talrikaste vännerna; enväldet är förhatadt och hvad man åsyftade skulle vara honom, Gr. Colditz Ulfeld, till vanära, står nu honom till heder och dem till evig skam, som icke under två sekler kunnat förlåta en af sitt lands Största och ädlaste män, ja en slägting, att han sökt försvara sitt färderneslands frihet och efter sitt begrepp verka för dess väl och för landsmän, hvilka i sekler orättvist velat stämpla honom såsom förrädare derföre, att han älskade sitt fäderneslands frihet till den grad, att han gjorde sig till ett valspråk: ”Liberam ant miliam” och följde detsamma. Jag har redan yttrat, alt Gr. Charles Emil Lewenhaupts förfarande, då han af svaghet eller fruktan för konungamakten lät vrida sitt Stånds beslutande rätt ur dess händer, väl måtte af 1789 års R. o. Ad. ansetts straffvärdt; vi skulle i dess ställe hafva gjort detsamma.
För visso skall ock den dag, som gör allt klart, uppvisa många sköna frukter af denna verksamhet, under hvilken makan alltjämt stått stödjande och uppmuntrande vid hans sida, såsom en » hjälp » — 2 - i ordets bästa mening. År 1875 utnämndes Rudin till teologie adjunkt, hvarmed följde prebendepastoratet Näs. A r 1877 förändrades denna ställning till e. o. professors. Såsom prästfru i Näs fick Louise tillfälle att utveckla en gagnande verksamhet bland de ringa och fattiga på landet. Hennes håg hade alltid företrädesvis legat åt det hållet, och att såsom en sannskyldig diakonissa besöka sjuka och olyckliga för att meddela andlig och lekamlig hjälp var, så att säga, ett lifsbehof för henne. Hennes husmoderliga förmåga togs ock på ett särskild t sätt i anspråk af de många gäster, som oftast infunno sig de söndagar, då mannen predikade och åhörare från när och fjärran strömmade till den landtliga kyrkan och efter gudstjänstens slut gärna samlades i den gästfria prästgården till ytterligare samtal öfver det hörda ordet eller andra evighetsviktiga frågor. Ar 1893, sedan hennes man föregående år utnämnts till ordinarie professor, lämnade de båda makarne med saknad sin verksamhet i Näs. Trefaldighetsförsamlingen invid Upsala blef nu. jämte universitetet, deras verkningskrets. Aren 1873 och 1874 åtföljde Louise sin man under nio månader på en utrikes studieresa, som han företog såsom akademisk stipendiat. Makarne vistades då, åtföljda af sin ende son, längsta tiden i Tiibingen, där Rudin åhörde professor Beeks föreläsningar. Men de besökte äfven Schweiz och Italien, innan de, riktade med nya intryck, återvände till hemlandet. Vi hafva icke kunnat teckna bilden af den uppoffrande, anspråkslösa kvinnan, utan att den på det närmaste sammanfallit med mannens och hans olika verkningsfält. Hon tog ock på sitt stilla, tillbakadragna sätt en så verksam del däri, att hennes historia måste blifva hans, liksom hans intressen, vid växlande skeden, städse voro hennes. I ett voro de ock lika, i själfförgätenhet och försakelse af egen bekvämlighet för att bereda glädje och välsignelse åt andra.
Utdrag den i5 Januarii 1830. 63 sin början; att i Banken emot Silfver tillvexla sig sedlar, efter den i 1 §. stadgade grund, såsom ock, att med Silfver, efter samma grund, skuld till Banken godtgöra, §. 4- Alla liqvider och betalningar kunna hädanefter, såsom hittills , i Baneogedlar fullgöras, der ej annat förbehåll gjordt är. §. 5. Innan ännu allmän vexling kan ega rum, stånda det hvar och en fritt att, på en i Banken serskildt inrättad depositionsräkning , Silfver eller Guld insätta, och för Silfver, efter den i 1 §. stadgade grund, samt för Guld, efter bestämdt förhållande till Silfver, erhålla sedlar, tillika med attest öfver insättningen, som berättigar innehafvaren, att det insatta beloppet Silfver eller Guld för det erhållna beloppet sedlar åter uttaga , på det sätt och med de vilkor Banco-Reglementet bestämmer. Och skulle Högvördige Pres<teStåndet samt Hedervärda Bonde-Ståndet, som annorledes a(gjort denna fråga, vänligen inbjudas att i Borgare-Ståndets nu fattade beslut sig förena. 64 Pral. Utdrag ilen l3 Januarii 1830, S. D. Föredrogos å nyo följande Utlå* tanden och Betänkanden : 1:0 Stats-, Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens: N.'o 109 , i anledning af Kongl, Maj:ts Hådiga Skrifvelse om åtgärders vidtagande till Fårskötselns och Ullproductionens befrämjande i Riket, jemte flera Riksdagsmäns ani förande i samma ämne , återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar; 2:0 Banco-Utskottets: N:o 89 , i anledning af en utaf Riksdags - Fullmägtigen Anders Danielsson från Elfsborgs Län väckt motion , att utvexling af nya Bancosediar emot förslitna mätte blifva ombesörjd vid Rikets Ständers Lån Contoir i Götheborg, bifölls 5 3:0 Statssamt Allmänna Besvärsoch peconomie:Ctskottens:
Den förra af dessa omständigheter hafva Rikets Ständer ansett, medelst ett serskildt stadgande , lätteligen kunna undanrödjas , hvaremot den senare anmärkningen, angående uppsägnings-rätten, bordt blifva föremål för det noggrannaste öfvervägande, då ändamålet är att förena den möjligaste jemlikhet uti rättigheter emellan Ränte-gifvare och Ränte-tagare, med undanrödjande af nu varande anledningar till stridigheter dem emellan, härrörande allmänneligast från den ömsesidiga rättigheten till uppsägning. Det enklaste och mest rättsenliga vore, i Rikets Ständers tanka, att lösen med contant vid alla tillfällen egde rum; men, då medgifvas måste , att landt - loa Exp.-Utsk. Förslag tili uncl,'Skrifv. N.-o 435. mannen, vid inträffande af flere på hvarandra följande goda sädes-år, kan vara ur stånd att realisera sin spannmål, och således icke kan lösa den med contant, hvaremot hör kunna antagas, att, då årets markegångs-pris är högt, spannmålens afsättning är håde möjlig ooh lätt, så hafva Rikets Ständer trott det rätta och billiga i denna fråga vara, att ränte-persedlarna ovilkorligen lösas med contant , då årets markegång är lika hög eller högre än femårsmarkegångs-priset; men att deremot Ränte-gifvaren ensam skulle ega uppsägnings-rätten till persedlarnas leverering in natura, då årets markegång är lägre än det uträknade lösnings-priset, likväl med skyldighet att derjemte contant erlägga skillnaden emellan det löpande årets lägre markegångs-pris och det uträknade fem-årsmarkegångs-priset, samt att Ränte-gifvaren, i båda fallen, betalar forslings-lönen. Denna ensidiga uppsägnings-rätt, i detta enda fall, hafva Rikets Ständer ansett oundviklig till ernående af det syftemål , att all anledning till stridighet emellan Ränte-gifvare och Ränte-tagare må aflägsnas, men derjemte godtgjord medelst den tillagda forsel-lönen: hvarförutan härvid i betraktande bör komma, att Ränte-gifvaren sannolikt icke blottställer sig för obehagligheterna af en leverering in natura, då Exp.-Ulsk.
Hvad samma talare anfort om saknade författningar till beredande af aftal emelian Sockneboer och Pastorer rörande de senare* lönevilkor, är ännu mera stridande emot rätta förhållandet. Redan den 7 Maji 1810 utgick ett circulair. om aftal till Presträttigheter bestämmande och sedan hafva utkommit Författningarne af den 2t September 1810 och 3 April 181sorn utstaka sättet och vilkoren Den 17 Sprit c. nu 367 huru sådane aftal skola tillvägabringaDe äro också redan på många ställen träffade och efter vedelbörlig pröfning, igenom Konungens höga bifall, för längre tid bekräftade. Regeringen underlåter icke heller att begagna de tillfällen, som sakens natur och PresteSfåndets begifvande ej sältan erbjuda, för att åt nämnde Författningar gifva deras tillbörliga verkan och tillämpning. På detta sätt beredes efterhand i anseende till dessa afgifter den öfvergång ifrån ett obestämdt till ett bestämdt .förhållande, som man bör åsyfta och något mera afgörande kunde i denna del ej vidtagas , utan att pä en gång kränka PresteStåndets och menighetens rätt. Den klagan Friherre Anckarsvärd fördt deröfver att Betänkandet om Styrelseverkens organisation, äfvensom Financeplanen, blott äro Comitléers arbeten utan godkännande af Ministéten är åtminstone aldeles stridande emot hvad Rikets Ständer fordom önskat och emot hvad de vid sistlidne Riksdag i första nämnde fråga yttrat, då yti deras underdåniga skrifvelse af den 2 Julii 1 B 13 , angående Förordnandet af en Comittée för att företaga en ny reglering af Rikets Embeten och Tjenster följande önskan före^ommer:^ ”få att Comitteens För [lag kan vid näfta Riksdag för Rikets Ständer framläggaiNågot annat äjr således icke af Rikets Ständer begärt, och hvad kunna de rättvisligen önska mera än att utarbetade Förslag blifva till deras granskning fram* lagde? Fordom, när en allt öfvervägande 360 Ben 17 April e. m.
Den 17 Febr uarH, verkställas ; __ Indelningen efter Hemmantal kunde icke blifva annat än orättvis, då tid icke gafs för en ordentlig undersökning af Hemmanens beskaffenhet om Embetsmannaåtgårder vid RoteringsCommissionerne torde sträckt sig mera till uppnående af en stor nurneraire extra Soldater, än till begagnandet af de upplysningar för en billig minskning deraf, sorn för ögonblicket kunde vara att tillgå. Flere Säterier hade ett Öfverdrifvet Hemmantal, detta var för ägarna likgiltigt så långe Hemmanet var så fritt för orera sorn han årft eller köpt detsamma, och hvilken frihet, icke rättvisligen bordt förloras utan ersättning. Men då detta emellertid beslöts, borde en ny beskattning, lagd på en del af Nationen, utan någon motsvarande lagd på den öfriga delen, åtminstone gjördis så litet tryckande som möjligt. Förmedlingar hafva sedermera under mö - tande af alla möjliga i vågen lagda hinder blifvit verkställda å flere sådana roterade Hemman. Jag vill som exempel nämna tvånne mantal Säteri Ladugård uti Jönköpings Län sorn tillhörde mig 1812, roterades med ett mantal Säteri som äfven tillhörde mig till utgörande af 2 extra Soldater; dessa tre hela mantal åro nu förmedlade till en och sju åttondedels mantal, som under kriget höllö 2 Soldater. Mångfalldiga sådana exempel finnas. Skola nu desse, itali krig inträffade, uppsätta extra rotering efter förra eller nu utrönta och lagligen bevista beskaffenheten af Hemmanen? Mig synes att det år högst angeläget att en reglering öfver hela 4o8 Den 17 Februarii, Riket af behörige Tjensteman verkställes ofördröjligen, medan fredens lugn letnnar tid fös lugn pröfning af billighet och rättvisa. I sammanhang härmed vågar jag fästa Höglofl.
Prof. 1836 & 1837. 4 Sami. 1 Afd. 29 Haft. 7 SO, Bil. lill Slats-Utskotlels Ullålande JH 62. »taga Kongl. Majrts Nådiga förslag rörande den östra stambanan och dess förbin»dande med ej mindre den södra banan än staden Jönköping, dock utan att be»slämma den punkt, hvarest den förra bör förena sig med den sednare stambanan, »eller de orter söder om Göta kanal eller Linköping, genom hvilka den bana, »hvarom nu är fråga, bör ledas, helst fullständiga kostnadsförslag öfver denna del »af banan ännu icke blifvit upprättade och det borde på ytterligare lokala och »statistiska undersökningar få ankomma, huruvida icke densamma, för att medföra »ökadt gagn och föranleda lifligare rörelse för Smålands mest odlade och befolkade, »fastän i sina kommunikations-förhållanden hitintills mindre gynnade trakter, bör, »så vidt sig göra låter utan banans betydligare förlängning, närma sig och genomgå »dessa trakter.» Yäl har Utskottet uti motiveringen till 19:de punkten gått ett steg längre derigenom att det behagat andraga, att »ännu icke förrättade utider»sökningar rörande östra stambanans sträckning genom Småland hafva hindrat Ut»skoltet att ingå i pröfning af den för Riket i allmänhet vigtiga frågan, om ej »denna bana kunde och borde ledas genom Smålands mera odlade och befolkade »trakter i granskapet af städerna Eksjö och Wexiö», och derigenom hos invånarne i sistnämnda stad tändt en svag gnista af förhoppning, att banan i en framtid skalle kunna taga denna riktning; men lika väl, som Utskottet, oaktadt bristande undersökningar, utsatt nordvestra stambanans riktning genom Christinehamn och Arvika, kunde ock Utskottet, efter mitt förmenande, hafva i bestämdare ordalag tillstyrkt östra stambanans ledning förbi Eksjö och Wexiö.
Jag anhåller att denna Motion varder remitterad till Bancooch LagUtskotten, med anmodan att med Betänkande häröfver skyndsammeligen inkomma. Lades på bordet. 4 H. i3 >94 Den t 2 December e. m. Företogs till pröfning BancoUtsl<ottels den 5:te dennes under N:o \ afgifne, och den 8:de derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, om rättighet för BancoFullmägtige, att, i afseende å Silfverköp vidtaga alla till ändamålet ledande anstalter, som med Bankens säkerhet kunna vara förenlige. Grefve vojt Schwerin, Fredrik Bogislaus j anförde skriftligen: Vid Utskottets betänkande nödgas jag göra en anmärkning. BancoFullmägtige, hörde af Utskottet, hade tillstyrkt att de af sednast församlade Ständer beslutade åtgärder till Silfverfondens förstärkande skulle fortfara i 3:ne månader, efter hvilken tid Fullmägtige förmodade, att definitivt beslut om åtgärderne intill nästa Riksdag skulle vara ifattadt. Högloflige Utskottet har i så måtto frångått 1823 års plan, att växelköp, såsom i Utskottets tanka äfventyrligt för Banken, icke under prolongationstiden skulle få äga rum. Jag får härvid upplysa, alt Bancostyrelsen, som under förliden sommar, funnit omedelbar upphandling af silfver, medelst uppköp af växlar, förmånligare för Banken, än de vilkor, som Leveranteurerne bjödo, köpt ansenliga växelqvantiteter, men dervid genom formligt contract med sin Commissionair bestämt, att Commissio - Den 12 December e. m. naimi skulle vidkännas all vexelrisk. Om Högloflige Utskottet täcktes fästa uppmärksamhet vid Fullmägtiges protocoller i de delar, som röra silfverhandeln för år 1828, så hoppas jag, att Utskottet skall finna, att i detta afseende intet äfventyr är att befara.
Ziän disposition öfverlemnas, för att, efter som bäst och tjenligast finnes , af honom varda använde, till beredande af erforderligt Läkare-biträde vid de å fångarne i Läns-häcktet inträffande besigtnings-förrättningar. Hvilket beslut Riksens Ständer fa hos E. K. M:t i underdånighet anmäla ; och lärer E. K. M:t täckas derom vederbörande i Nåder förständiga. Riksens Ständer framhärda etc. N:o 147- Uppl. O. godkänd hos Ridd. o. Ad. d, 14 Aug. 1823» Preste-Ståndet d. 18 •— •— Borgare-Ståndet d. 18 /' Bonde-Ståndet d, ao — —■ Riksens Ständers underdåniga Skrifvelseangående Justitice - Cantzlerens åtgärd vid behandlingen af frågor om Tidningars indragning. S. A. K. Efter hvad Riksens Ständers Constitutions-Ut» skott tillkännagifvir, hafva de uti E. K. Mits Stäts-Råd förde Protocoll öfver Kamtnar-Arenden upplyst, att hitintills, enär ett Dagblad blifvit indraget, den praxis egt rum , att JustititeCanzieren, uppkallad i Stats-Radet , afgifvit till Protocollet sitt utlåtande i frågan om Dagbladets vidare fortsättning. Då Grundlagen stadgar, att endast StatsBådets Ledamöter Jtjanna yttra sig till dess Pro - Underdåniga Skrifvelser. 375 tocoll, samt att blott i det uti 26 §.
Berättelse öfver Wester-JSorrlands Län för åren 1851—1855. 10 74 Stadens skeppsvarf har af stadens handlande och skeppsredare varit med fortfarande synnerlig verksamhet begagnadt. Under de sednast förflutna fem åren äro här byggda 24 fartyg med ett sammanlagdt lästetal af 5,664; varande af dessa fartyg 11 om 962 läster försålda till rederier i andra rikets städer, samt 4 fartyg om 555 läster till utrikes orter. Handtverkerierna, som uppfylla stadens och kringliggande landsbygdens behof, hafva under de sednaste fem åren icke vunnit någon särdeles förkofran. Nedanstående uppgift visar förhållandet med personalen och dess bevillning under qvinqvenniet: Handtverkare. Att utöfva handtverk såsom försörjningsmedel har följande antal haft tillstånd; Män. Qvinnor. Stadens jord, utgörande 4TVs mantal, användes hufvudsakligen till frambringande af foderväxter. De på stadens område belägna tvänne manufakturverk, det ena för målning af färgträd och krita, samt det andra för beredning af bultstänger och spik af så kallad gul metall för skeppsbyggnaden, hafva fortgått med oafbruten verksamhet och drifvas med vatten uti den genom stadens område löpande Sidsjöån, hvarest dessutom finnas ett tegelbruk och tre skattlagda mjölqvarnar, tillhörige särskilda bolag inom staden. Om helsovården är förut nämndt i sammanhang med underrättelserna om Länets allmänna sjukvårds-anstalter. Ett badhus för kallvattenkur är under qvinqvenniet anlagdt. Fattigförsörjningen bestrides genom medels uttaxerande. Å fattighuset intagas till vård och uppehälle medellösa personer, som af ålder eller sjuklighet äro urståndsatte att bereda sig sjelfva nödig utkomst. I öfrigt njuta stadens fattiga understöd i mån af behof, samt torftiga, föräldravård saknande barn underhåll och uppfostran. § 7- Koping. Köpingen Örnsköldsvik, om hvars anläggning redogjordes i förra underdåniga femårs-berättelsen *), har under det sist förflutna qvinqvenniet visat märkbar förkofran.
Prest-Silndet dan 7 Vallofl. Borgare-Ståndet den 10 j Hederv. Bonde-Ståndet den 7 j Vördsamt Memorial! Vid regleringen af Riks*Ståndensoch Deras Utskotts Cåntzliers arfvoden och dagtraktamenten forbehöllo sig Ordförande i Utskotten, på sätt StatsUtskottets den 22 sisth April afgifne, samt af Riksens Högloft. Ständer bifallne Betänkande härom innehåller, att i händelse vid Riksdagens slut, göromålen skulle det fordra, få använda ytterligare biträde vid renskrifningen. Och har i anseende till den mängd ärender , som vid Riksdagen kommit till Stats Utskottets handläggning samt omöjligheten för den först till vanligt antal antagne betjeningen att medhinna utskrifningen af alla Expeditioner, med tillhörande vidlyftiga Bilagor, Utskottet funnit sig i nödvändighet att begära ytterligare Skrifhjelp, utaf en extra Cantzlist mot det faststälda dagtraktamente 2 R:dr 24 sk. Banco, från den 28 sisth Juni, samt dessutom äfven tillfälligt biträde mot skälig betalning, hvilket Utskottet får vördsamt anmäla i afseende å ersättningen häraf, som synes lämpeligen kunna upptagas bland Expence-medlen, hvilka efter särskild räkning komma att godtgöras. Stockholm den 6 Juli På Höglofl. Riddersk. På Högv. Prest-Ståndets 1815- och Ad. Eedamöters vägnar Carl de Geer. Eedamöters vägnar Gustaf Murray. VI Den 7 Juli. 94i På Vällofl. BorgarePå Hederv. Bonde Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar Carl Fr. Landberg. Jon Jonsson. C. Tunelius. Uppläst hos Högloft. Ridd. och Ad. dan 7 Juli, Högvörd. Frest-Ståndet den 7 Vällofl. Borgare-Ståndet denio^ Hederv. Bonde-Ståndet den 7 'Riksens Högloft. Stånders Allmänna Besvärsoch Oeconomiesamt Särskildta Utskotts Betänkande, angående medel och utvägar till Hampplanteringens befrämjande.
Af den 26 Juni. 4:0 Angående Stats Summa för Hans Kongl. Höghet Arf-Pransen Oscar, i händelse Hans Kongl. Höghet skulle sig innan nästa Riksdag förmäla. Af den 27 Juni. 5:0 Angående utgifning från RiksgäldsConteiret af så kallade större Credit-Sedlar; och 6:0 Angående sökt anslag af Taffel-penningar för Presidents Embetet i Kongl. Kammar-Rätten, jemte 3:ne Justitite-Råds ansökningar,att vid afskedstagande efter uppnådda 70 år, få behålla, jemte lönen, äfven taffel-penningarna, såsom pension. Pröfvade Bonde-Ståndet skäligt, dessa Betänkanden gilla och antaga. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Vid föredragning af allmänna Besvärsoch Oecononjie-Utskottets den 21 Juni afgifna och .Den 2 Juli. och deri 28 påföljande upplästa Betänkande, 1 anledning af ej mindre Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer af den 11 sisrlidne April, angående Saltpeternäringens tillstånd i Riket, an de, rörande .detta ämne, fran RiksStånden (ill Ti tskottet remitterade Memorial^ blef förenämnde Betänkande af iBonde-Ståndet antaget-. Ut supra. Ex Prntocollo Olof 7 f'erlin. Uppläst hos S.imteliga Riks-Ständen den 1 Juli. Stormägiigste Allernådigsie Konung ! I anledning af Eders Kongl. Majits Nådiga Remiss till Riksens Ständers Stats-LJ-tskotf, oni medel H11 iståndsättande af några å Kungsöhrs Kungsgård varande Slotts-Byggnader, få Riksens Ständer härmed i underdånighet liqs Eders Kongl. Majit anmäla deras fattade beslut. Riksens Ständer hafva vid öfvervägande af delta ämne icke underlåtit att fästa behörigt afseende å Eders Kongl.