Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
»De comtemtu mundi sive de miseria humanæ conditionis», en liten skrift, författad omkring år 1200 af sedermera påfven Innocentius III. Ord af Luther, som till sin dualistiska åskådning var en äkta son af denna samma medeltid, hvars myndighetstro han bröt. Såsom sådant – såsom det förgängliga, oväsendtliga – uppfattas det onda af en till namnet okänd skriftställare från medeltiden, författaren till det herrliga lilla verket: »Deutsche Theologie». Han yttrar bland annat: »Nu torde någon säga: Emedan man skall älska allting, skall man då äfven älska synden? Svaras: nej, ty när man säger: allt, så menar man allenast det som är godt. Allt hvad som är, är godt deruti att det är. Djefvulen är god deruti eller så vida som han är. I denna mening är ingenting ondt. Men synd är att vilja, önska eller älska annat än Gud ... Kortligen, ingenting är godt, utan såvida det är i Gud och med Gud. Nu äro alla ting väsendtligen i Gud och vida väsendtligare i Gud än i sig sjelfva; derföre äro de alla goda till sitt väsen. – Denna här citerade skrift är uppenbarelsen af en djup och from andes bemödande att öfvervinna den dualism, som beherrskade hans samtid. Det är märkvärdigt, att Luther icke insupit mer af denna skrifts anda, ehuru han erkänner, att »näst bibeln och den h. Augustinus ingen bok mig förekommit, hvaraf jag mera lärt.» Se medeltidens förnämste och inflytelserikaste kyrkolärares Thomas’ af Aquino arbete: »Summa Theologica», supplementum ad tertiam partem, quæst. 94. Det heter der: »Ut beatitudo sanctorum eis magis complaceat et de ea uberiores gratias Deo agant, datur eis ut pœnam impiorum perfecte videant ... Beati, qui erunt in gloria, nullam compassionem ad damnatos habebunt ...
Sränders »olysta granffnimt, med der flureliga^ tillägg, att dä aflöyingen blifwer faststäiv, torde i likhet med hwad HWotreitS Ordförande henistLilt, rwä trcdjcdelav deraf genast knnna till ^Beljeningcg utlämnas, samt att dä staga uvstätl buruwida titheka,'»rugen deraf bör fre qenorn Stars-C-mtoiretS eller 9Liksgälds,Werkets försorg, lärer Riksens Högloft. Ständers Stats Utf?'otl bäst wara i tilsälle att meddela »plysmng bwilr -keneera utwäg four hä ukinnsir bör widlagas. Stockholm den i6 Decenrbcr 1809." M. /stnlrarsväcä fsacok TinZhlom kandt-Marstalk Preste-Standets Taleman bl. dst. 8ckoan b.ars Olsson Borgare St. Taleman. Bonde Ståndets Taleman Reminteradcs till Slars-Utskottet, Herr Dm 20 December. 126 l Herr Grefwe» och La ndt, M ar ska k?cn gas afwen widare tillkänna, att i detta Förslag Riddarhus - Fiscalcn, Riddarhus-Kammererare» och dc 2'»e Ordinarie Riddarhus - Cancelisterne, såsom de der manligen as Niödachnö-Castan erhållit arfwoden ej bliswir npföcde. Han hcmstälde derföre om ej RiddarhuS:Utskotket finge anmodas alt med förstag till arfwoden för dem inkomma, äfwensom med fikt Utlärande huruwida Riddarhus-Cafian wvre i rjllstand, att med »agot förskott biträda Riddarhus,Cancellietö Extra Ve» tjening.
Maj:ts nådiga Proposition, angående ersältningsanslag för upphörd dagsverks skyldighet till åtskilliga militieboställen. (U. A.) Uti en, den 3 nasti. Februari till Rikets Ständer aflåten nådig Proposition, införd under 68 i Usta Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll, bar Kongl. Majit gifvit tillkänna hurusom —sedan, genom ett af Kongl. Majit den 11 Okt. 1861 i nåder gilladt kontrakt, den årliga afgiften för upphörande af dagsverksskyldigheten till Årups Ryttmästareboställe för TV mantal eller J hofveri af JM 4 Värmö i Billeberga socken, Rönnebergs härad och Malmöhus län, blifvit fastställd till 20 kappar fast mål, hälften råg och hälften korn, att, efter dåvarande indelningshafvaren af samma boställe, Ryttmästaren J. G. Cösters frånträdande af bostället, utgå, och jemlikt Kongl. Brefvet den 8 Sept. 1854, till Statsverket inbetalas, emot uppförande på stat af ett mot denna afgäld svarande anslag, att indelningshafvaren uti oindeld spanmål tillkomma — Kongl. Kammar-kollegium, uti underdånig skrifvelse den 8 Aug. sistlidet år, jemte anmälan att bemälde Ryttmästare den 14 Mars berörda år afträdt nämnda boställe, anfört, att, för verkställigheten af omförmälde kontrakt, det hinder inträffat, att, till följd af Kongl. Kungörelsen den 11 Maj 1855, angående sättet för utgörande af räntor och tionde, någon oindeld spanmål att till boställsinnehafvaren anslå icke funnes att tillgå, hvarföre Kollegium ansåge att kontant ersättning i stället borde till honom anordnas att i Landtränteriet lyftas med ett belopp, som, efter det i markegångstaxan under Litt C. utförda, af Kollegium fastställda 10 års medelpris, motsvarade i råg 20 kappar fast mål, eller i nytt mål 3 kubikfot 9 kannor 37 kubiktum.
V 40 b. V 41 b. y 41 >400 ^ 144 248 69 70 254 254 ^ ~ 2 7T5 2 rt L-‘ CT “ 7r* v s, > fö as: — g <ö g ft)o Riks-Ståndens Beslut. v1 a_ n. C *“■ 77- £T —i 4 < -4 C. < ^ JLc 2 13 3 K — ^ “ 3 5 o crPfÖ ro - ~ fi5 : ro £. ' era d Z. Kidd. o. PresteBorgareStåndet. BondeIN :o N:o Sid. Adeln. Ståndet. Ständet. N:o Corrections-Inrättningarne; deras Tjenstemäns pensionsrätt; se Indragnings-Staten 12. >) Fångvård; Anmälan 66. Corrections - Inrättningen på Långholmen om a. V 40 vakthållningen derstädes ,,,, ,999 8 40 1-4 a. i 40 b. V 40 b. V 40 Creditiv, frågor om afsättande af tillgångar för de i Regerings-Formens 63 §. föreskrifva, samt om flere dermed gemenskap b. V 41 egande ämnen 4 1 524 1-10 b. V 41 b. V 41 b. y 41 404 >> angående de på Riksgäids-Contoiret anvisade 9999999999999*9999 — 4 1 45 4-7 å. i Banken, om fortfarande t ill nästa Riksb. V 40 dag af det Jern Contoiret beviljade , 6 1 91 7 b. A 40 b. A 40 b. y 40 om fortfarande af det Spar-Bankerne i b. V 40 Riket beviljade ,,, 6 1 92 9 b. * 40 b. A 40 b. y 40 99 om förändring i gällande föreskrifter rö- rande Cassa-Crediliv åt Hypotbeks-fö- b.
Till iakttagande vid uppbörden af kapital-af betalningar och räntor å de enskilda tomtegare inom städerna Horås, H ener-borg, Wexiö och Åmål tilldelade byggnad-lått, skola årligen, särskildt för hvarje stad, i Riksgälds-kontoret upprättas och Kongl. Majits Befallningshafvande i länet, inom slutet af November månad, tillsändas fullständiga förteckningar å hvad före samma års slut bör af hvar och en låneinnehafvare erläggas. Dessa förteckningar komma att af Kongl. Majits Befallningshafvande tillställas veder - StatsUtskottets Memorial J\s 125. 27 börande Magistrater, hvilka det åligger att ifrågavarande medel, under enahanda redovisningsansvar som för kronouppbörden, kostnadsfritt för Riksgälds-kontoret, indrifva och till detta Verk leverera. Derest det belopp, som vid slutet af hvarje år skall å ett byggnadslån inbetalas, före den 16 Januari nästpåföljande år till Riksgälds-kontoret inkommer, må denna inbetalning anses såsom verkställd inom behörig tid; hvadan, i sådant fall, den å kapitalafbetalnings-beloppet, sedan årets början, ytterligare upplupna ränta eftergifves. Och är stadens Magistrat, vid eget ersättningsansvar för den eljest uppkommande tillökningen i låneinnehafvarnes ränteskulder, ovilkorligen skyldig att, inom sagda dag, till Riksgäldskontoret hafva insändt alla af Magistraten, före det sednast förflutna årets utgång, uppburna byggnadslånemedel. Ofver alla ofvanberörda lån föres i Riksgälds-kontoret en gemensam, fortgående räkenskap, deruti hvart och ett lån upptages å en för flera år löpande räkning, hvilken räkning dock årligen, så snart den för året stadgade inbetalningen blifvit verkställd, bör afslutas; börande Riksgälds-kontorets egentliga hufvudbok endast summariskt utvisa de förändringar, 'sorn det en och samma stad, emot enahanda betalningsvilkor, beviljade låneunderstöd, i sin helhet, under årets lopp undergått, äfvensom derunder å samma lån upplupna samt influtna eller balanserade intressen.
Skola vi väl i detta afseende lita på en enskild persons omdöme och uppgift? Äga vi icke rätt att ifrån Administrationen sjelf få veta, hvad hon behöfver eller icke. Hade Styrelsen förklarat, att detta obetydliga anslag vore nödvändigt, hade jag visserligen ingenting emot det; nu deremot bestrider jag detsamma. Jag har på förhand reserverat mig emot det blifvande beslutet, och jag reserverar mig nu mot den princip, att afseende bör fästas å sådana enskilda motioner, hvilka innefatta förslag, de der, enligt deras ovillkorliga beskaffenhet, bort från Styrelsen utgå. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: PresteSt., som troligen har närmaste kännedom om behofvet af detta anslag, lärer hafva bifallit detsamma; och jag förmodar, att prot.utdr. derom redan är ankommit. Då man läser Utsk:s första betänk., erfar man, hurusom Utsk. vitsordat nitet och skickligheten hos den person, till lättnad i hvilkens arbete det ifrågavar. cancellisfarfvodet är föreslaget; och då vi nu ytterligare känna, att det Stånd, sorn ang:de förhållandet liar den tillförlitligaste kunskap, beviljat anslaget, torde, enär summan derjemte är så obetydlig, R. o. Ad. finna, att skäl äro för handen att bifalla de 166 r:dr 02 sk. till en cancellistlön vid Tabellverket, hvarom fråga blifvit väckt. Jag anhåller, att PresteSt:s prot.utdr. må varda uppläst samt att R. o. Ad. behagade fatta ett lika beskaffädt beslut som det, hvari nämnde Stånd stadnat. Den it Augusti e. m. Underteckn. Ili dd. Secret.: PresteSt. har, enligt ankommet prot.utdr., uti förevar, fråga fattat följande beslut: "Vid i5:de punkten, sorn i öfrigt gillades, beslöt Ståndet, "att ett anslag af 266 r:dr 32 sk. skulle beviljas till aflö"nande af en cancellist vid Tabellcommissionen." Hr Dalman, Willi. Fredr.:
Af detta anspråk har CancellieRådet af Wetterstedt och jag blifvit Innehafvare, i följd af Arf, Gåfva och Köp; äfvensom af de sista Kungsgårds - fordringar frän Tullgarns bytet, som derpå återstå, oliqviderade, utgörande tiilsammans ej mindre än 18 Riksdaler 13 Skilling lif Runstycke Specie Skatterätt med Jord in Natura , hvarföre vi , enligt bifogade Kongl, Maj:ts Nådiga Bref till KammarCollegium den 6 November 1772 , äro ovilkorligen berättigade till införsel i Kungsgård ; och om en sådan rättighet emot lag och billighet oss skulle betagas , blifva vi de ende som icke fått tillgodonjuta hvad förenämnde Nådiga Stadgande tillägger och flere Prejudicater gifva vid handen, hellst bland exempel det Kungsgårdar blifvit använde till liqviderandet af Tullgarns, fordringar, kan nämnas, att Kammarherren Grefve Schwerin på detta sätt fått lösa Stegeborgs Södra Ladugård och Landshöfdingen och Riddaren Grefve Henning Gyllenborg, Remmarlöfs. Utom att Stadgandet i 77 $, af Regerings. Formen icke bör hafva retroactiv verkan , så föreskrifver det ej annat, än att Rikets Stan* Den 5 hannar ii. 231 ders Samtycke skall, i sådana frågor som vår, begäras. Vi hafva derföre hos Kongl. Majit i underdånighet föreslagit sättet till ersättning, så väl för Qveckfeldtska Famillens pretention, som för våra Kungsgårds - fordringar , och anhållit, att detsamma måtte Nådigst bestämmas och Rikets Ständers bifall, genom Nådig Proposition, a4Fordras. Ehuru vi icke tvifla , att Kongl. Maj t Nådigst bifaller denna vår underdåniga Ansökan , såsom grundad på Lag och Rättvisa, samt Kongl. Maj:t och Kronan i annat fall, eller om vi tvingas vid vederbörliga
Att i afseende å Presternas bland ordinarie räntan upptagna och i jordeboken antecknade, så kallade utlagor, samma grunder, som för räntors utgörande i allmänhet, blifvit här ofvan antagna, komma att tillämpas. 3:o. Att den uti Färentuna härad af Stockholms län, på grund af åtnjutande roteringsfrihet, utgående så kallade drängespann, utgörande 2 tunnor spannmål för hvarje helt hemman, må utgå efter samma grunder som rörande hemmansräntor i allmänhet här ofvan blifvit föreslagne. 4:o. Att, då i sammanhang med beslutet om de nu utgående räntornas förändring, det funnits nödigt stadga, huru vid framdeles skeende skattläggningar bör i afseende å räntornas bestämmande tillgå, samt både rättvisa och billighet, fordra, att dervid icke förfares efter andra grunder, än att sådane räntor, som framgent åsättas, öfverensstämma med dem, hvilka redan äro öfrige hemman ålagde, och, derest förvandling ej skett, skulle hafva ifrågakommit, bör, då skattläggning framdeles erfordras, räntan först uträknas efter ortens hittills gällande method och det sålunda bestämda beloppet sedermera förvandlas till ny ränta efter samma beräkningsgrund och medelpris, som för de äldre räntornas förvandling varder fastställd. 5:o. Att, sedan, i sammanhang med öfrige undersökningar, utcönt blifvit, huru mycket hvarje hemman i medeltal af 21 år erlagt i Halmstädja eller den efter tionden lämpade afgift, som uti Skåne hvart 7:de år utgöres, denna serskilda skatt må upphöra, emot det att hvad i medeltal för ett år belöper, tillägges penningeräntan. G:o. Att de under anordnings-titel afförde räntor, ifrån hvilkas utgörande befrielse åtnjutes af Akers krutbruk, Husqvarna gevärsfaktori, klädesfabrikerne ' Norrköping och åtskilliga hyttor, sedan dessa inrättningars rätt till denna förmåns lilIgodonjutande blifvit vid skeende undersökningar bekräftad, uteklulas ur räkenskaperna och endast föras inom kolumn i jordeboken. 7:o.
Tomt och ödsligt var det för henne på Högvalta, då hon icke mera såg Esses klara ögon eller hörde hans muntra skratt. Icke heller hade hon någon, som väntade vid logen för att lämna böcker och prata bort en stund. Maja tyckte, att det var tungt att lefva. Vintern flydde och våren kom. Terminen vid akademien blef slut, och studenterna vände, hvar och en, till sitt hem. Herman kom åter till sina föräldrar och äfven till Högvalta. Maja var fagrare än någonsin, men mycket förändrad; hon stannade icke för att glamma med herr studenten, då de möttes, och hon gick icke mera till logen, där de förr så ofta träffats. Herman blef först missnöjd öfver, att Maja undvek honom; men då detta icke hjälpte, blef han dyster till sinnes. Häftig åtrå att få tala vid henne uppstod inom honom; men då hon fick se honom, skyndade hon undan. En afton föll det sig likväl så, att de möttes på vägen. Herman frågade, hvarför hon icke mera ville språka med honom, som förr. Maja tummade på förklädssnibben, såg förlägen ut och svarade slutligen, att hon gifvit Esse det löftet, att icke mera språka med Herman, och det löftet tänkte hon hålla. Med den förklaringen gick hon ifrån honom, utan att stanna och lyssna till de vackra ord, han sade. Herman kom ännu ett par gånger till Högvalta, men Maja fick han icke se; hon höll sig undan. Hösten infann sig och Herman måste bort från orten. Majas bild följde honom till akademien, och han kunde icke skilja tankarna ifrån henne. När han på vintern vände hem igen, hoppades han, att hon skulle lyssna till hans ord; men Maja undvek honom ännu sorgfälligare. Hände det, att de sammanträffade och han ville hålla henne fast, sade hon honom, att sedan Esse icke behöfde några böcker, ville hon honom ingenting. Herman önskade Esse dit, där pepparn växer. Motståndet hade den vanliga verkan, att öka hans böjelse, och Maja blef nu det föremål, som uteslutande upptog hans tankar. En dag – det var i januari – förde händelserna Herman till Malma. Han uppsökte Esaias. “Hvarför har du förbjudit Maja att tala vid mig?“ frågade Herman. “Därför, att man på Högvalta tog det illa.
Häraf visar det sig att ifrågavarande låneoperation måste utfalla till förlust för Stats-verket och under sådana förhållanden lärer väl svårligen eftergift af erlagd ränta böra ifrågakomma. Dessutom torde härvid icke böra förbises, att om ock, hvilket nu ej är händelsen, vinst å låneoperationen för Staten uppstått, anledning för den ifrågasatta eftergiftens beviljande ej förefinnas. Derest nemligen räntan och provisionen i utlåningen från Statslånefonden, i stället att nedsättas, blifvit förhöjd, skulle de låntagare, för hvilka eftergift i ränta och provision är vorden föreslagen, icke kunnat tillförbindas, att under återstående lånetiden erlägga högre ränta och provision; hvadan, i sådant fall, åt dem beredts en fördel, som icke kommit andra låntagare till godo. Det är ock antagligt att utdelningen af eftergiftssummorna skulle möta stora svårigheter, med anledning deraf att åtskillige eftergiftstagare under den förflutna tiden, aflidit och att andra råkat i obestånd; Och Utskottet anser sig således ega grundad anledning till den vördsamma hemställan, att den af Banko-fullmägtige väckta och af Rikets Ständers år 1858 församlade Revisorer understödda framställning om eftergift till åtskilliga låntagare i Statslånefonden af skilnaden emellan 9 och 8 procents ränta och provision måtte fä förfalla. Ank. till Exp.-Utsk. den 6 Mars 1863, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af Verkmästaren vid Tumba bruk F. Bladins anhållan om ersättning för en resa till expositionen i London och andra utrikes orter. I en till Banko-fullmägtige ingifven, till Utskottet ställd skrift, har Verkmästaren vid Tumba bruk F. Bladin, jemte öfverlemnande af berättelse om en af honom nästlidne sommar företagen resa till expositionen i London och andra utrikes orter, för att inhemta upplysningar om papperstillverkningens framsteg och dermed gemenskap egande ämnen, anhållit, att, som berörda af honom företagna resa uteslutande haft för ändamål att söka gagna Tumba bruk, Utskottet täcktes af brukets medel tilldela honom ersättning med 900
Och hyser jag ännu den förhoppning, att i Rikets lagstiftning deltaga män, som, med sinne, oväld och nit för sanning och rätt, nog torde taga det visserligen vigtiga ämnet i närmare öfvervägande.» Af Riksdagsfullmägtigen Sven Rosenberg från Christianstads län, i fråga ®m Utskottets hemställan i anledning af Håkan Nilssons motion. STOCKHOLM, typografiska föreningens Boktryckeri, 180-3 Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon-Utsk. Ank. till Exp.-Utsk. den 3 Juli 1863, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om Krig s-hofr ättens indragning. Med förnyande af sitt vid sisthållna riksdag i ämnet framställda förslag har Friherre Creutz, S., hos Höglofliga Ridderskapet och Adeln väckt motion (N:o 237): ”att Krigs-hofrätten, i likhet med den gamla Kämners-rällen och Slotts-rätten, måtte alldeles upphöra och i stället en ny afdelning i Hof-rätterna inrättas för att utgöra andra instansen i militärmål, och alt ledamöterna i denna afdelning skola, jemte de prestanda, som af öfriga Hofrätts-ledamöter äskås, särskildt hafva egnat sina akademiska studier åt militärlagstiftningen, på det arméen måtte komma att dömas af sakkunnige och opartiske domare, samt vidare alt ingen militärledamot från arméen eller flottan, det vare sig för längre eller kortare tid vald, måtte inom Hof-rättens afdelning för militärmål inrymmas, då alla nödiga upplysningar rörande brottmål inom militären kunna erhållas från Krigs-rätterna.” Denna motion har blifvit till Lag-Utskottet remitterad, men jemlikt 43 § Riksdags—ordningen behandlats af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet.
Vid förnyad föredragning af Bagsamt Allmänna Besvärs och OeconomieUtskottens den 29 slstledne Augusti under N;u 175 afgifne, sanit den 9 dennes, eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande öfver väckte förslag dels i af* seende på grunden för Hemmans skyldighet, att deltaga i Kyrkooch Brestegårdsbyggnad, samt dels, att sådane Kronobetet! eller andre dylike Kronans odisponerade lägenheter, sorn uti extra Roteringen ingått, borde få vidkännas berörde skyldighet och utgörande af Kyrko* Tionde; fann Ridderskapet och Å-deln att, enär sistnämde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adela bifallit, Utskottens i frågavarande Utlåtande borde lägga® lill HindUtl*1 garne-. Ut supra. gjlj Den 18 September f. m. Högloflige Ridderskapet och Adeln mt« »kiljdes klockan half till 10 om aftonen. In fidem Protoeolli O. J. Lagerheim* Thorsdagen den 18 September, Plenum klockan 9 förmiddagea Poretogs till profning StatsUtskottets ej mindre den 27 sistlidne Junii under N:o 244 afgifne, samt den q8 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, i anledning st Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Stats"Verkets tillstånd och behof uti hvad som ro* ler BiksStatens Tredje HufvudTitel; än ock den 29 sistlidne Augusti under N:o 423 med* te, samt dea 20 derpå foljds eftermiddage:® Den 18 September f. m. §8 på bordet lagde, Utlåtande, öfver dé vid be* rörde Betänkande gjorde anmärkningar. Herr von Hartmansdorff, August: Jag an* håller, att StatsUtskottets senare Utlåtande må varda punctevis föredraget, på sätt med de öfriga HufvudTitlarne skett.
Jag säger om den bör, ty jag vet, att mången anser nyttigast att menige mans intellectuella bildning icke må för mycket befordras; men för min del anser jag det ej likgiltigt, om Alitnogen i detta fall blir qvarstående på den nu varande punkten af en half, eller blott vissa af dess medlemmar bibragt upplysning, hvilken väl för närvarande torde vara skadlig, såsom all slags halfhet och alla slags monopolier åro det, men från hvilken återgången till den patriarchaliska enfalden, om den och i öfrigt passade för nuvarande tiders utvecklade förhållanden och samhällsskick, icke låter sig göra, och emot hvilken således ej finnes annan bot, ån att befordra dess framskridande till fullständighet, nemligen i vissa, för menigheten behöfliga, allmänna medborgerliga kunskaper. Det vore väl ock i högsta måtto illiberalt, att. i ett land, der det fordras, att vissa alhandlingar skola skriftligen upprättas, för att vara giltige, icke skulle af Staten vidtagas åtgärder, hvarigenom kunskapen att skrifva och läsa skrifvet, kunde det uppväxande slågtet meddelas. Med Herr Riben kan jag ej heller dela den tanken, att uppfyllandet af denna skyldighet skulle fordra så stora omkostnaden Örn Kongl. Maj.-t i Nåder täcktes anmana vederbörande Consistorier, att tillse, att å de ställen. der något anslag för läroverk eller annan tillgång funnes, vexelundervisning, efter BellLancasterska inethoden blefve införd, skulle densamma väsendtligen befrämjas, och jag vågar dervid föreslå om icke, såsom nu uti Skaraborgs Lån, der denna undervisningsmethod
Vtl. N:o it6. va lagd, Kongl. Maj:t må anses oförhindrad att återkalla den provisoriskt vidtagna regleringen, och anbefalla recrutering af de för närvarande vacanta Numer; 4:0 att Kongl. Maj:t, vid fördelningen af de a g:de Hufvuu-Titeln anvisade tillgångar, företrädesvis täckes afse angelägenheten af afvittrings-arbetcts fortskyndande och snara tillslutbringande inom Jemtland; 5:0 att, så snart alvittringsverket så långt framskridit, att början med upprättandet af ett nytt Roteringsverk för Jemtland kan företagas, med iakttagande af enahanda grunder, sorn för den öfriga Rot (ringen i Sverige blifvit foljde, ett sådant arbete må åligga vederbörande dertill i Nåder utsedde och förordnade personer att ofördröjligen begynna och fortsätta; 6:0 atc de Nyhemman och Lägenheter inom Jemtland, hvilka antingen redan förefinnas ech till ordinarie Knecktehåli böra indelas, eller ock genom det fortgående afvittringsverket än ytterligare kunna uppkomma, måtte anslås till understöd för Jemtlands Regementes nu varande gamla Rotar; 7:0 att det nya Roteringsverket, så vidt möjligen medhinnas kan, måtte, vid nästinträffande Riksdag, varda Rikets Ständer till pröfning och fastställelse förelagdt; samt 8lo att de sålunda för Jemtlands Fältjägare-Regemente tillstyrkta vilkor jemväl måtte få sträckas till Jemtlands Häst-Jägare-Sqvadron, Statssamt Occ.-ZJtsh. Uti. N:o 117. 11 och att Rusthållarne dervid matte komma 1 åtnjutande af ali den lindring i deras hittills å liggande skyldigheter, sorn antingen redan blifvit eller framdeles karr varda Rotehållarne inom Provincen beviljad.