Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan Komiterade, enligt nådig föreskrift, haft att tillse, huruvida icke ett förändradt sätt för förtullningen af nämnda vara kunde lämpligen införas, så att denna komme att uppmätas och profvas enligt samma grunder och på samma sätt, som tillämpades vid kontrollerandet af den inhemska tillverkningen af sagda vara, hafva Komiterade, efter anställd undersökning i ämnet, icke funnit hinder möta för den ifrågasatta förändringens genomförande i hvad angår utbytandet af sjelfva qvantiteten för tullberäkningen, hvadan denna blifvit i taxeförslaget utsatt i kannemått, beräknadt efter 50 procent styrka vid 15 graders värma. Beträffande åter förslaget att, för utrönandet af bemälda qvantitet vid förtullningen, använda uppmätning, skulle detta, utom andra olägenheter, medföra ökad tidsutdrägt; i följd hvaraf, och enär rymdmåttet, efter hvad upplyst blif - n vit, kan med full säkerhet bestämmas genom varans vägning och profning i förening, Komiterade, redan i sammanhang med det för tillämpning af Handelstraktaten med Frankrike upprättade särskilda tulltaxeförslag, i underdånighet tillstyrkt, att vid tullbehandlingen varans rymdmått skall utrönas genom densammas vägning och alkoholhaltens uppskattande förmedelst afprofning med alkoholometer, för hvilka beräkningar särskilda af Bränvinskontrollbyrån upprättade tabeller ock blifvit till efterrättelse meddelade. Med iakttagande af enahanda förfaringsoch beräkningssätt vid den inhemska bränvinstillverkningens uppskattning, skulle på en gång jemnlikhet i behandling af inoch utländska spritvaror samt största möjliga noggrannhet vid uppskattningen kunna tillvägabringas, hvarföre Komiterade förutsätta, att det nya vid tullbehandlingen antagna beräkningssättet äfven vid den inhemska bränvinstillverkningens kontrollerande varder infördt. Af skäl, som i motiven till tulltaxeförslaget närmare utvecklas, hafva Komiterade funnit sig böra för Bränvin och Sprit, alla slag, tillstyrka enahanda tullafgifter med dem, som genom Traktaten med Frankrike blifvit bestämda för drufbränvin af Fransk tillverkning, direkt infördt.
I enlighet härmed borde alltså, i Hans Excellences tanka, 2 1 mom. i förslaget ändras, samt, 1 följd deraf, sista punkten i 2:dra mom. af samma §. sålunda jemkas: att, om å skogs-eller betesmark verkställd odling gränsar emot beteshage eller plantering, innehafvare!! af skogseller betesmarken skall halla en tredjedel i stängseln, hvarförutan borde tilläggas, att, om åker eller äng eller sådan verkställd odling, som nämndt är, utlägges till skogseller betesmark, sådant icke borde till förändring i stängsel-skyldigheten föranleda. Häraf följer, att, sedan stängdt är emellan ut-egor, och å ena sidan sedan odlas, ej förändring i stängseln uppkommer.” Efter granskning af hvad Hushålls-sällskapen i Riket samt Landshöfdingarue i Stockholms, Stora Kopparbergs och Norrbottens Län i förevarande ämne i underdånighet yttrat, fann Kongl. Maj:t, enligt Stats-Secreterarens och Stats-Rådets fleste Ledamöters underdåniga tillstyrkande, i Nåder godt besluta, att en Nådig Skrifvelse till Rikets Ständer i ämnet skulle, sådan der. finnes Protocollet bilagd, expedieias. Ex Protocollo C. G. Ulfsparre. 12 Kongl. Majas Nådiga Skrifvelse N.-o 39. Ankom i afsk]'. till Exp.-Utsk. den io JYIars kl* 5 e* m.
En annan talare, Hr Skogman, har visat, att de här ifrågavar. afgiftei nas både användande och belopp, åtminstone till följe af hittills antagen praxis och i enlighet med hittills antagen grund lagstolkning, alltid tillhört K. M. att bestämma. De finnas icke upptagna uti 60 §:n Reg.Ftn, och 3 §:n af ansvarighetslagen gör för dem och afgifter af enahanda beskaffenhet ett bestämdt undantag. Det torde således icke med fog kunna sägas, att de å handelsoch sjöfarts-fonden gjorda dispositioner sträckt sig utöfver den tid, för hvilken fondens tillgångar af R. St. blifvit bestämda. Convoj-taxan har alltid varit utfärdad af Konungen på obestämd tid, och i R. St:s skrifvelse till K. M. vid sisth riksdag, i anledn. af convoj-cassans fullbordade granskning, fattade icke R. St. något beslut, annorlunda än för deras del, som orden lyda i skrifvelsen, och gjorde i öfverensstämmelse härmed endast en und. anhållan till K. M. Detta ämne, mine herrar! kunde visserligen gifva anledn. till en vidlyftig utredning; men tiden är kort, och jag är öfvertygad att här icke finnes någon, som icke sjelf sträckt sin forskning till detta ämne, då handlingarna äro tillgängliga för en hvar. I denna anmärkn. torde det äfven tillåtas mig att få inbegripa 48:de punkten. Den 54:de punkten har redan af en annan talare, Hr von Hartmansdorff, blifvit utvecklad; jag får blott tillägga några ord, för att fasta uppmärksamheten på den allmänna rättsprincipen, som åtminstone hittills varit gällande, nemi. att om någon vill frånvinna en annan en egendom, som denne innehafver, så måste bevisningsskyldigheten ligga, om jag så får säga, på kärandens sida och ej på svarandens, d. v. s. att den, som vill frånvinna en annan något, måste be9 H. 1 10 Den i Juli f. ro. visa sin rätt dertill, men att den andre ej behöfver bevisa att han är rätter innehafvare af den omtvistade egendomen. Ali annan ordning vore inqvisitorisk.
Må, om så fordras, mitt namn och mitt rykte förgås; men må mitt fädernesland förblifva fritt! Men fritt blir ej mitt fädernesland, om vi i dag taga första steget att kasta oss in på anarkiens område. Jag tror likväl icke, att min förklaring skall blifva så ofullständig. Med samma begärlighet, hvarmed Frih. Ehrenborgh nyss förut ökade den tyngd, som var mig ämnad, behagade Frih. förklara, att jag vore vederlagd genom mitt eget yttrande. Nå väl, mina Hrr! Jag har rätt att begära rättvisa i omdömet; och för att få denna rättvisa, behöfver jag icke mer, än att en jemnförelse anställes emellan det yttrande, som nu upplästes, och mina yttranden i dag. Jag skulle kunna invända, att annan är tidsandan nu och annan var den i8i5. Hvar och en, som minnes den tiden, skulle jag kunna fråga: Skulle man väl i8i5 kunnat tänkt sig det fall, som, till följd af tidsandans förändring, i dag ägt rum, att man skulle votera, om man skall gå in på det republikanska regeringssättet eller bibehålla det monarkiska. Var tidsandan sådan då? Men jag behöfver icke mer, än en litteral jemnförelse emel - Den 11 October e. m. Ian hvad sora lästes npp och hvad jag yttrat i dag. Hvad innehöll mitt yttrande i8i5 annat än en begäran om representationsförändring? Kan man väl säga, att jag i dag icke vill hafva en förändring, då jag sjelf föreslagit den? Jag yttrade mig om Norrige, och sade, att Norrska representationssättet var förenadt med brister. Jag sade, att det blott fordrades en längre tid för att åstadkomma en representationsförändring. Ligger detta omdöme i vägen för hvad jag sade i dag, att jftg icke ville hafva det Norrska representationssättet? Var det icke förlåtligt, då man besinnar, att Norrska representationssättet i8i5 knappt var ett år gammalt, om jag då misstog mig om detsamma? Är det någon inconsequens, om jag, bättre upplyst, öfvergätt till en annan öfvertygelse? Men jag förklarar, att jag icke erkänner någon skillnad emellan mina tänkesätt i8i5 och dem jag yttrat i dag.
Nu har Utsk. här ansett, att del icke inverkar, och derföre trott att tre Ständ kunna öfvervolera det fjerde, samt ansett den delen af R. o. Ad:s beslut vara förfallen. För min del har jag intet emot att instämma med de öfriga Stånden, så vida man underlåter att i propos:n derom intaga godkännande af de skäl Utsk. framställt. Frih. Cederström: Jag erkänner, att Hr Rosenblad har alldeles rätt i sin anmärkn. emot formen, som Utsk. begagnat vid behandlingen af detta mål; men jag bestrider Hr Rosenblads och alla andras rättighet att tillstyrka Ståndet att frångå sina beslut. Det kan icke kallas sammanjemkningatt frångå beslut i bevillningsfrågor, utan när något Ständ är skiljaktigt ifrån de öfriga, så skall frågan undergå votering i förstärkt StalsUtsk. Jag vill hafva denna reservation för min räkning i prot. intagen. Gr. Cronhjelm: Sedan jag nu ytterligare uppfattat Hr Rosenblads tanka i ämnet, så skulle deraf följa, att i fråga om coeffurer och likartade frågor, hade Utsk. bort uppställa 2:ne voter:spropos:r, nemi. först huruvida värde eller vigt skulle blifva gällande, och sedermera ronde tullprocenten. Om denna princip skulle tillämpas, så hade vi fått ett betydligt större antal voter:s propos:r. Då dertill kommer att Utsk:s sätt att förfara stödjer sig på ett prejudicat, som ägt rum vid föreg:de riksdag, så torde Utsk:s betänk, i denna del kunna bifallas, utan något särskildt ogillande af de skäl, som legat till grund för Utsk:s tillstyrkande. Gr. Lagerbjelke: Såvida sättet för tullbehandlingen skall vara bestämdt genom tre Stånds beslut, så hade Utsk. bort vid Den 2 April f. m. 27 artikeln coeffurer anse det vara R. Sl:s beslut, att den artikeln skulle efter vigt behandlas, men deremot uppställa voter:s-propos:r rör:de procenten. Jag får derföre förena mig med Frihrne Raab och Tersmeden. Hr von Hohenhausen:
Redogörelsedagen fruktar man icke; ty man vet väl, hvad det 33 H. a+ 20 Den 17 Julii f. m. gäller, att un dg A räfsten, och man organiserar Riksdagen med åsidosättande af föreskriften i 41 §• Riksdagsordningen. Framträder nu någon vän af den lagbundna friheten, som, med den vidriga känsla allt förtryck, allt godtycke alstrar inom dess bröst, ifrar mot missbruken, och, utan afsigt att behaga eller trottsa, enkelt talar sanningens språk och blottar samhällets brister, straxt stämplas denne man som folk* förförare, som Jacobin i oi’dets elaka bemärkelse. Under det man med en skuggrädd ömtålighet förfar med tryckpressens foster, då de icke äro behaglige för de magtägande, låter man fritt Nationens ombud skändas i de dagblad, som synas utgöra Styrelsens organer. Att under detta samhällstillstånd, som FolkRepresentant, uppträda till sanningens och rättvisans försvar, är ett tungt åliggande; men ehuru ali bättre känsla sårande uppfyllandet af denna pligt än är, skulle likväl det minsta hopp om att kunna gagna det allmänna, vara en tillräcklig driffjeder för ett orubbeligt bemödande, att, i mån af förmågan, vara nyttig, mén fruktansvärdt vore, om samma Folk för hvars rättigheter man, i en moralisk kamp, uppoffrar sitt eget lugn och sina krafter, litet eller intet känner sig i behof af den höjning från dess Den 17 Juli) f. m. 21 låga ståndpunkt i samhällsutveckling, och att sålunda den Representant, som går framom sin tids fordringar, handlar i strid mot Folkets vilja. Mången anledning gifves det också till denna misströstande tanka, så länge Representanten saknar allt stöd i Principalernas opinions yttring. För min del tilltror jag likväl Svenska Folket nog dygd, för att kunna uppskatta värdet af sin frihet och sin delegerade magt; men jag är tillika fullt öfvertygad derom, att detta Folk icke äger någon känsla för sin Representation, som på intet vis uttrycker Folkets anseende, utan snarare motsattsen.
N:o 7, i anledning af väckt motion att halfva Indeldta Arméen må hallas vacant under fredstid, emot en årlig afgift, som vissa år skulle användas till fond för en i förening med folkskolor inrättad arbets-anstalt för fattige och obemedlade barn inom hvarje församling; och N:o 9, i anledning af vackt motion om inskränkning af roterings-besväret, till öfverensstämmelse med hvad de derom afslutade contract bestämma; hvilka tvenne Utlåtanden återremitterades, med anmodan till Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten, att de deruti förekommande ämnen till behandling företaga; samt N:o 8, i anledning af väckt motion om förändring i Kongl. Förordningen den 27 October 1812, rörande utskrifningssättet och inrättningen af Allmänna Bevärings-manskapet. Ståndet förklarade alt sistnämnde motion skulle öfverlemnas till Lag-Utskottets behandling. S. D. Föredrogos Expeditions-Utskottets memorial: Wto '3, om vid föregående Riksdagar vidtagne åtgärder i och för prenumerations öppnande å Bihanget till Riks-Ståndens Prctocoll, jemte hemställan i sammanhang dermed; hvarvid Ståndet, med bilall till det senare al de i samma memorial framställde tvenne alternativ att prenumeration å Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll för innevarande Riksdag bör öppnas, enligt samma grunder, som under den nästföregående; men bestyret dermed uppdragas åt Rikets Ständers Riksgälds-Contoir; och N:o 4, angående beviljandet af ett tredje Waktmästare-biträde vid Utskottet. S. D. Upplästes och lades till handlingarne en af Herr Lidblom, inom Vällofl. Borgare-Ståndet väckt och enligt Protocolls-Utdrag af den 11 i denna månad med öfrige Riks-Stånden communicerade motion, om upplifvande at 1782 års Jude-reglemente. Prot. Uldr, d. 14 Mars 1840. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet: l:o Petter Petterssons i Slätthult, Jönköpings
Slutligen och med afseende å Skeppsbyggeri-institutets i Carlskrona fördelaktiga inflytelse å skeppsbyggeri-yrket inom Riket, föreslår Kongl. Maj:t att det från Riksgälds-kontoret för bemälde institut nu utgående årliga anslag af 5,000 R:dr må under instundande statsregleringsperiod än vidare få fortfara, med rättighet för Kongl. Majit att använda detta årliga belopp till lärares aflönande, elevers underhåll och andra för institutet erforderliga utgifter. J) Fisher i-när ingens understöd: Till förrättande af vetenskapliga undersökningar rörande fiskerierna äskar Kongl. Maj:t enahanda anslag, som hittills, 1,000 R:dr årligen, eller för nästa statsregleringsperiod tillsammans 3,000 R:dr. K) Skrifmaterialier och expenser, ved m. rn.: I öfverensstämmelse med hvad här ofvan blifvit under rubriken Statistiska Tabell-kommissionen antydt, hemställer Kongl. Maj:t att det på bemälde embetsverks stat uppförda årliga anslag »till ved, ljus, skrifmaterialier m. m.» må derifrån öfverllyttas till Sjette Hufvudtitelns allmänna förslags-anslag »till skrifmaterialier och expenser, ved m. m.» med enahanda belopp, eller 1,000: — hvarjemte detta förslags-anslag torde, för erhållande af jemn slutsumma å Hufvudtiteln, böra ökas med 6: 25. ReträfFaude öfriga delar af Sjette Hufvudtiteln föreslår Kongl. Majit, att de för närvarande derå uppförda anslag må fortfarande till oförändradt belopp upptagas. Då de summor, hvilka Kongl. Majit sålunda äskat såsom fortfarande ordinarie anslag till utgående från Sjette Hufvudtiteln, utgö - 1,006 rande tillsammans 36,620: Transport R:mt R:dr 36,620 Kongl. Muj:ts Nåd.
Om så ock icke vöre lärer Regleringen häraf likväl finnas, icke tillhöra Riksens-Ständer, utan vara en Administrativ åtgärd, derom vederbörande Chefer eller Förvaltningen af Sjö-Ä renderne synas böra göra underdånig framställning, om skäl dertill finnes, då Kongl. Maj:t utan tvifvel i nåder fäster derå det afseende, som det kan förtjena, heldst anslaget för Flottornes Inqvartering, som på Förslag är uppfördt, lemnar full tillgång, äfven till inqvarterings-penningar för den nu ifrågaslällde personalen, om Kongl. Maj:t skulle i nåder pröfva denna utgift böra ega rum. Hvilket Riksens Högloft. Ständers pröfning vördsamligen underställes. Ån\om den 38 Junii 1823, Utlåtande i fråga, om utbyte af 2:iie Indelningar vidKongL LifRegementet "U~ti Nådig remiss elen i5 nasti.
Jag har förut en gang yttrat, alt min åsigt vore den, alt den egentliga motståndskraften mot hvad som bör eihotstås, d. v. s. emot det onda, det förtryckande, det sjelfviska, som vill göra sig gällande öfver lagarna, är att igenkänna i den grundsats, som samtliga fiiksStånden, åtminstone 3 bland dem, synas vid denna riksdag hafva skäligen enhälligt uttalat, nemi. bibehållandet af ståndseleinenterna såsom valförsamlingar. Häruti ligger, mine herrar! motståndet mot anarchien och mot anarchiens sakförare. När dessa elementer sammanträda, mer eller mindre oroade i sina valcollegier, så blir likväl följden i de flesta valkretsarna, att de välja ädla och förståndiga män, antingen af den ena eller andra färgen, hvilka jag hoppas dock skola öga rättskaffenhet och dygd för alt emottaga befattningen att vara representanter för Svea land. Det ar just i dessa slånds-elementers begagnande såsom valmän, som styrkan af Svenska folkets blifvande representation kommer alt ligga, och det blir fåfängt att länge kunna förvilla eller leda dessa elementer till val, som med fäderneslandets gagn äro oförenliga. Om icke så vore, om icke dygd och rättskaffenhet skulle i längden hafva öfvervigten, så skulle icke verlden kunna hafva bestånd. Om man får utgå från den grundsats, att det oriktiga, del orätta, det vrånga skall hafva öfverviglen i längden, så måste man bekänna med detsamma, att allt samhälle är omöjligt. Man måste således nödvändigt träda på den andra sidan och erkänna att det rättas och dygdens seger måste vara det, som slutligen skall blifva gällande, och i trots af deras bemödanden, som söka att stifta 010 i landena och sorn göra det med all möjlig kraft, samt måhända i detta ögonblick, efter den riktning förevar, fråga tagit, icke äro iinga neds'agne i sina hittillshafda bemödanden. — Jag tillstyrker bifall till Hr von Hartmansdorffs förslag och tror all det är hvarken mer eller mindre än lagom liberalt.
Men i ett land som Sverige, hvilket förskaffat sig fabriker, behöfva dessa skyddas och deras angelägenheter pröfvas af sakkunniga embetsverk. Jag medgifver visserligen alt i den mån näringsfriheten införes, i min tanka till vår olycka, kunna Närings-Colkna umbäras. Men sä länge denna frihet icke är så fullständig här som i Norrige, tror jag icke eller att embetsverkens organisation kan inrättas här på samma sätt som der i landet. Slutligen förekommer en fråga som jag icke kan underlåta att upptaga, nemi. Gr. Anckarsvärds anmärkn-.r vid det äskade anslaget lill H. K. H. Kronprinsen. Mig förefaller det icke oväntadt, att ett sådant anslag blifvit begärdl. Tverlom hade jag förmodat att det redan vid sisth riksdag skolat äskas. H. K. II. är vid de år, då man kan hoppas Hans förmälning. I sådant fall behöfves anslaget ganska väl; och i annan händelse, såsom Frih. Hermelin redan nämnt, på det att H. K. II. må hafva tillfälle att se andra länder vid en ålder, då uppfattningsförmågan är lifligast och man mest intresserar sig för alt se verlden. Mig förundrar del, att ej anslag blifvit äskade för de öfriga K. Prinsarne, hvilka jem1 H. - “ 3 34 Den 27 November. väl kunde behöfva denna del af en furstlig uppfostran. Om ej anslag för sådant .ändamål beviljas, hvad blifver följden? Jo, att dithörande kostnader måste bestridas af det anslag som är bestämt för Konungens hofhållning. Jag tror icke, att del är öfverdrifvet för sitt ändamål. Om R. St. derjemte låta den obilligheten fortfara, att Konungen af egna medel får betala en skuld, kabinellskassans nemi., som tillkommit före bans anträde till regeringen, så vore det sä mycket oriktigare. I Frankrike kallades under den gamla liden de K. Prinsarne Frankrikes barn (”les enfans de France”). Sådant bör förhållandet allestädes vara. Hos oss äro de Sveriges barn, och så böra de äfven af R. St. bemötas. Flera ledamöter yttrade härtill bifall. Frih.
Under den sistförflutna var förhållandet nära nog enahanda, blott med den skillnad, att flere talare både på konservativa och liberala sidan, vid motionens afgifvande, instämde uti densamma. Högv. PresteSt., hvars öfverläggning jag haft tillfälle att i allo öfvervara, har äfvenledes, såsom bekant är, återremitterat betänk., efter det att flere talare yttrat sig för bifall till motionerna i deras helhet; andre för antagandet af Hr Frih. af Ugglas’ 5» Den 19 Ma rs f. m. reservation, en del 1 :sta, en del 2:dra alternativet; andre åter af Hr af Kli nls reservation; men alla med hufvudsaklig! syftemål, alt härstädes födde och naturaliserade Mosaiske trosbekännare, d. v. s. Svenska medborgare af Mosaisk tro, skulle tillåtas bosältning åtminstone i de större städerna. Inom Hederv. BondeSt. har belänk:s första punkt blifvit afslagen ; den andra äler bifallen. En och annan talare har velat anse delta Stånd såsom det enda, hvilket rätteligen skulle representera Svenska folket i denna sak; ja Hr Professoren Agardh har gått så långt, att Hr Professoren, ehuru liberal han förklarade sig vara i frågan för egen del, likväl ansåg densamma vara en slags Stånds-fråga för nämnde Stånd. Jag får häremot anmärka, alt genom beviljandet åt de Mosaiske trosbekännarne af rättigheten att bo på landet och i andra Svenska städer, än de 4, hvilka f. n. åro öpna för dem, icke allenast sjelfva allmogen, bönderne, utan äfven en hvar på landel eller i stad boende Svensk man, vare sig godsegare, embetsman, prest, borgare eller bonde skulle komma med dem > beröring, och således icke bonden ensam. Denna fråga torde sålunda icke kunna anses för en fråga rörande Sveriges Allmoge eller BondeSt. allena.
Mörners yttrande, tager jag mig friheten att ånyo fästa uppmärksamhet på att här är fråga om handtverks utöfvande och icke handelsnäring. Det torde vara nog stor skillnad mellan dessa olika verksamhetsgrenar, att motivera mitt yrkande, att, ehuru den föreslagna ändringen icke vann R. o. Ad:s bifall, då det var fråga om handelsordningen, den dock nu måtte blifva antagen. Den anmälan jag vill skall ega rum, bör naturligtvis vara åtföljd af bevis om sökandens rättighet att utöfva sitt yrke, och om dessa bevis icke äro fullt tillfredsställande, kan derom anmälan göras hos Konungens Befh:de. Jag förnyar således min anhållan att R. o. Ad. måtte bifalla punkten, med den af mig föreslagna förändringen. Frih. Raab, Hugo: Jag delar fullkomligt de åsigter, Hr Fahnehjelm uttalat med afseende på denna punkt. Lika litet som han, kan jag finna det vara lämpligt, att hvar och en som vill utöfva ett yrke med biträde af andra, än hemmavarande barn, skall derom göra anmälan hos Konungens Befh:de. En person, som sysselsätter sig med skomakeriarbete och använder en pojke till att draga becktråden och en annan till att göra skopligg, han vore redan under denna kategori och vore nödsakad att begära K. M:s Befh:des tillstånd för att, med dessa pojkars biträde, tillverka stöflar. Jag kan icke finna annat än att detta är en obillighet, och anhåller derför om bifall till Hr Fahnehjelms förslag. Frih. Armfelt: På de skäl, som blifvit af Kyrkoherden Landgren i hans reservation anförda och som sedermera här blifvit dels upprepade, dels ytterligare utvecklade, hvadan jag anser Den 13 Juni e. m. 223 aldeles öfverflödigt att med deras omsägande upptaga tiden, fär jag anhålla att R. o. Ad. behagade bifalla det förslag, som Kyrkoherden Landgren i reservationen framställt.
Af från General-Fälttygmäslaren infordrade projekt, täcktes Eders Kongl. Majit i Nåder inhemta batteriets föreslagna organisation till personal, hästar och utredning m. m. Det till servisens komplettering påräknade beväringsmanskap, omkring 40 man, torde kunna uttagas från det Westerbottens Fältjägare-korps tillslagna antal, som deremot i samma mån förminskas. Den första uppsältningskostuadeu för batteriet, inberäknadt kostnaden för nödiga byggnader å stationsorten, skulle, enligt af General-Fälttygmästaren upprättad kalkyl, uppgå till ett sammanräknadt belopp af 8,387 Ridr 41 sk., men om den deruti upptagna resekostnad och traktamente för befälet, 350 Rldr afdragas, såsom egenteligen icke hithörande, blir första uppsättnings* kostnaden ungefär 8,000 Rldr banko. I afseende å den årliga utgiften, som detta batteri skulle medföra, har General-Fälttygmästaren jemväl inkommit med förslag, hvaruti jag funnit några rättelser böra ske, dels beträffande sjelfva de utförda beloppen och dels till utmärkande af de behof, för hvilka i sjelfva verket nytt anslag erfordras. Sålunda anser jag i detta hänseende böra upptagas: 3® till Befälets och manskapets aflöning och underhåll, en - ligt förslaget • • • • • • . R:dr 3,347: 42. Värfnings och passevolans dito — —, — Kommunion-pengar dito 24. Medicaments-pengar dito — Ecklesiastikvård dito 33: 16. Läkarevård dito 50: , — Skrifmaterialier åt Batteri-chefen dito • *— 16: 32. Stallhyra dito • . — 22: Af anslaget till Inqvarterings-kostnader i Landsorten: till inqvartering, som upptages enligt Inqvarterings-ordniugen af år 1841. för 1 Kapiten ... ...