Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och denne svarade, att den fånge hon frågat efter aldrig läste ett bref. Han hade anhållit att slippa alla underrättelser från den yttre världen. Så skref hon icke mer. I stället fortfor hon att arbeta för sin järnväg. Hon vågade knappast nämna om det i Diamante, men likafullt tänkte hon ej på något annat. Hon själf sydde och broderade, och hon lät alla sina tjänare förfärdiga små billiga saker, som hon skulle kunna sälja på basaren. I boden sökte hon ut gammalt kram för tombolan. Hon lät Piero, portvakten, förfärdiga kulörta lyktor, hon öfvertalade sin far att måla skyltar och annonsplakat, och hon lät sin kammarjungfru, Lucia, som var från Capri, göra i ordning korallhalsband och snäckaskar. Hon var dock ingalunda viss om att någon enda människa skulle vilja komma på denna fest. Alla stodo emot henne, ingen ville hjälpa henne. De tyckte ej en gång om att hon visade sig på gatan, att hon talade affärer. Sådant var opassande för en fin dam. Det var då den gamle fra Felice försökte att bistå henne, ty han älskade henne, därför att hon hade hjälpt honom med bilden. En dag, då donna Micaela klagade öfver att hon ej kunde öfvertyga någon om att man borde bygga denna järnväg, lyfte han kalotten från hufvudet och pekade på sin kala hjässa. »Se på mig, donna Micaela,» sade han, »så kalt skall denna järnväg göra ert hufvud, om ni fortsätter, som ni börjat.» »Hur menar ni, fra Felice?» »Donna Micaela,» sade gubben, »vore det ej en dårskap att gå ut på ett farligt företag utan att äga en vän och hjälpare?» »Jag har nog försökt att få vänner, fra Felice.» »Ja, människor!» sade gubben. »Men hvad hjälpa människor! Om någon far ut på fiske, donna Micaela, så vet han, att han kan åkalla San Pietro, om någon vill köpa en häst, så kan han begära bistånd af San Antonio Abbate. Men om jag vill bedja för er järnväg, vet jag icke till hvem jag skall vända mig.» Och det var fra Felices mening att säga, att felet var, att hon ingen skyddspatron valt för sin järnväg.
Säkert är åtminstone, att Svedenborg ej med vett och vilja lånat sig åt några slags intriger, emedan han var upphöjd öfver allt sådant, och hans personliga rättskaffenhet, hans enkla, flärdfria lynne aldrig varit underkastade ens en skymt af misstanka. Svedenborgs hus var beläget vid Hornsgatan N:o 43, icke långt ifrån Adolf Fredriks torg. Der fanns och finnes ännu i trädgården ett lusthus, i hvilket han företrädesvis älskade att arbeta, isynnerhet om nätterna. Det var der han framför allt lärer hugnats med de gudomliga uppenbarelserna och erhållit besök af andarne. Hans städerska trodde sig af hans uppsyn följande morgon med visshet kunna sluta, om det varit saliga eller osaliga andar som under natten besökt honom. Ehuru ett stenhus i senare tider blifvit uppfördt på platsen och till en del innesluter den lilla träpaviljongen, har egendomens innehafvare likväl haft den pieteten att icke röra denna helgedom, utan att omsorgsfullt bibehålla den i oförändradt skick. Så snart Svedenborg fått något af sina arbeten färdigt, reste han vanligtvis till London att besörja dess utgifvande, dels emedan England var det enda land som åtnjöt tryckfrihetens välgerningar, dels emedan han var säker att der träffa en större skara anhängare och beundrare än någon annorstädes, ens i sitt eget fädernesland. Under en sådan resa, år 1771, angreps han jultiden af en sjukdom, nästan hans första, och som isynnerhet derför bedröfvade honom, emedan han derigenom förlorade sina uppenbarelser och fruktade, att Gud öfvergifvit honom. De återkommo likväl, och han dog den 29 Mars 1772 med fullkomligt sinneslugn, och försäkrade dem, som derom tillfrågade honom, att hans lära var sannfärdig och framställd sådan hon blifvit honom uppenbarad. Svedenborg var en af sin tids märkvärdigaste menniskor och ett ännu oförklaradt psykologiskt fenomen. Alla de lyten, brister eller hemliga, mer och mindre orena, motiver man vanligen träffar hos andra andeskådare och teosofer, kunna ej upptäckas hos honom.
Till följd af gjorda anmärkningar, alt det i förslaget N;o 245 till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, med förklaring, i fråga om den för de sex äldste Professorerne vid hvartdera af Rikets Universitet beviljade löne-tillökning, af Expeditions-Utskottet införda och i serskildt Memorial, N:o 33, hos Rikets Stander anmälda förtydligande, att ifrågavarande lönetillökning blifvit förunnad de sex i tjensten äldste Professorerne, icke vöre lämpligt, utan att i stället borde införas orden: efter fastställd löneordning äldste; har berörde skrifvelse-förslag blifvit af Höglofl. Ridderskapet och Adeln, Högvördige Preste-Ståndet samt Hedervärda Bonde-Ståndet återremitteradt , hvaremot detsamma blifvit af Vällofl. Borgare-Ståndet godkändt. Då sålunda trenne Riks-Stånd förenat sig om ofvanupptagne redactionsförändring, som jemväl med motionärens framställning i ämnet finnes öfverensstämmande, har Expeditions-Utskottet i enlighet dermed uppsatt och får härhos vördsamt öfverlemna nytt skrifvelse-förslag i detta ämne, under N:o 268. Stockholm den 12 Mars 1841. Memorial till Rikets Ständer, i anledning af erhållne äterremisser af skrifvelse-för slaget JS:o 253.
H Ä M M A K, 30 Malmskilnadsgatan [176] 1 En ung flicka kunnig i klädsömnad och andra praktiska handarbeten samt konstväfnad önskar plats i familj eller undervisa i skola. Närmare upplysningar meddelas om svar adresseras till » H. F. A. », Jönköping, pöste restante. [484] E n ung anspråkslös 22941x2) [487] A. Företrädesvis magoch hudsjukdomar. Verkställer elektrolytisk behandling af abnormt växande hår, skäggvårtor o. d. Ingen kurs slutas förr än eleverna vunnit nödig färdighet. Vid kursens slut anställes uppvisning med bal för eleverna och deras anhöriga. P r i s: för hvarje elev 15 kr. För två elever af samma familj 25 och för tre 35 kr. EM&amp; PortföljOBS.! Utmärkta referenser finnas. [4 9 7] Fabrik ^ Jiamngataii £ rSf f &lt;s Tillverkar DIVERSE. Undervisningen bedrifves med nit och ulloar och lärarinnan skall beflita sig om att göra sitt institut till ett mönster för JOSEFINE flicka önskar sig till hösten plats i ett bättre hus att gå frun till hända. Sökanden har genomgått ett års kurs i matlagning och bakning; är för öfrigt kunnig i handarbeten och sömnad samt van vid andra inom ett hus förekommande göromål. Svar utbedes godhetsf. under adr. » A. B. », Söderköping, p. r. D o k t o r Förlofvade. g Inackordering med eget rum kan erhållas för ett aktningsvärdt fruntimmer hos en bättre enkefru, der ett gladt, vänligt och angenämt umgänge kan påräknas, Sibyllegatan 12, 2 tr, höger. Ingen annons införes under 1 kr. a PLATSSÖKANDE. (G. Annonspris: L LEDIGA PLATSER. För en duglig o. allvarlig hushållerska finnes plats i ett landthushåll. Skriftlig anmälan till » M. H. » Norrtelge pöste restante. Idun
LandshöfdingeEmbetets i Skaraborgs Län beslut; Åklagarens deröfver anförde Besvär ; LandshödingeEmbetets infordrade Utlåtande, samt Kongl. Majrts och Rikets Götha HofRätts Utslag, i frågan, huruvida Åklagare äro pligtige att förskjuta ersättning lill de af dem inkallade vittnen uti mål, som angå dryckenskap och oloflig Bränvinsminutering. Remitterades till Lagutskottet. Föredrogos å nyo och gillades följande Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 2 dennes afgifne, och den 5 derpåföljde på hordet lagde, Betänkanden: N:o 4- Rörande yrkad inskränkning af dagar för Marknaders hållande, och att Auctioner ej må förrättas å dagar, som omedelbart föregå eller efterfölja en predikodag. Rörande väckt fråga om förändradt sätt att insamla Stamboksoch Collect-medel. Före' Den 9 Januari i. 129 Företogs till pröfning Allmänna Besvärsoch EkonorniUlskottets den 2 dennes under N:o 8 afgifne, och den 5 derpåföljde på hordet lagde, Betänkande i fråga om Åsele Lappmarks Församlingars skyldighet, att deltaga uti Allmänna Beväringen. Herr Hjerta, Gustaf: Redan då denna fråga vid sistlidne Riksdag härstädes förevar, afstyrkte jag den af Utskottet föreslagna undersökning; och jag förnyar nu detta afstyrkande, emedan jag anser otjenligt, att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t en sådan undersökning begära. Förordningen om Beväringsskyidigheten är tydlig deruti, att Kongl. Maj:t kan, när det befinnes nådigt, sammandraga till vapenöfning äfven Beväringsskyldige i Lappmarkerne. Men jag tror, lika med Herr af Schmidt, att sådant skulle för närvarande blifva alltför betungande för den på en så stor yta spridda Allmogen, som derigenom blef långa tider hindrad från sitt åkerbruk, hvilket följakteligen skulle förfalla. Det ifrågavarande förslaget anser jag derföre vara foster af afundsjuka emellan orter, och icke välgörande för det allmänna bästa.
Verk om po kannors pannerymd må inom samma Brännerilnrättning begagnas, såsom motsvarande tvenne po kannors pannor å hvar sin eldstad; att skatten må så förändras, att 4° R:dr komma att utgöra den åsätta afgiften för 60 kannors panna, under fördelning i successif nedsättning, dock med hela Riksdalers och sk il li ng la 1, sålunda utföre, alt 3o kannors panna erhåller dess nu påförda belopp af 3 R:dr 36 sk., samt fortsattes i enahanda proportion uppföre'å de större pannorne, så att summan af po R:dr belöper å po kannors panna; att beskattningen å den andra po kannors pannan, der den efter nu gällande Författning får begagnas, bl ifver i enlighet med hvad 1824 års Författning derom stadgar; och att beskattningen för Pisloi iska eller andra, medelst arne pannors förening till gemensam afverkning af uti dem båda innefattadt mäske, sammansatte Verk måtte blifva åsatt efter samma grunder, som för begagnandet af 2:ne pannor i allmänhet är stadgadt. Hvilken voteringsproposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs. 248 Den 14 September f. m. Sedan 41» 42» 4^ och 44 §§• i Rid darliusOrdningen blifvit uppläste, börjades Voteringen klockan tre qvart till 1 e. m. Och befunnos vid Voteringens slut klockan tre qvart till 3 e. m., sedan en Voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige Voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, sorn följer: Ja — 34. Nej — 91. I följd hvaraf, och sedan det öfver Voteringen särskilt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln således vidtagit det beslut, som i Contra-propositionen innefattas. Upplästes följande från StatsUtskottet inkomne Utlåtanden: N:o 235.
— Herr Munck af Rosenschöld har ansett jemförelsen emellan hemmanen i Ströö Socken af Christianstads Län och Örtofta Socken af Malmöhus Län icke bevisande, emedan stora olikheter i förhållandet hemmanen emellan skola förekomma äfven inom Malmöhus Län. Jag vill icke bestrida delta, men tror likväl, att de största missföihållanderne äga rum inom Christianstads Län, och Herr Munck af Rosenschöld känner säkerligen sjelf en trakt, der ett Säteri finnes vid namn Vankifvai, hvilket har ovanligt dålig jord, men är så starkt roteradt, alt det i stället för 4 eller 5 Soldater, som detta Säteri tilläfventyrs håller, blott borde bafva i. Detta ziffertal är endast såsom exempel upptagit, utan att påstå, att det är det rätta; jag blott försvarar det proportionella förhållandet. Der Växer mycket ljung, och jag hemställer, om en sådan Egendom ens kan jemföras med de bättre trakterne i Christianstads Län, ännu mindre med de bästa i Malmöhus Län. Den oförgätlige Baron Stael von Hollstein, hvars röst alltid höjdes till försvar för medborgares rätt, har i sitt yttrande vid 1818 års Riksdag, då han äfven antog sig Skånska Rolehållarnes sak, visat, att den af Rote - Den ii December e, m. lingsCommissionen antagne princip, att en behållen inkomst af 8o3 R:dr efter Cornmissionens uppskattning, skulle motsvara en Soldat, är alltför högt tilltagen, och attPossessionater, som utlemnat hemman af motsvarande värde på arrende endast mot hälften af denna summa, varit tvungna att återtaga arrendet, emedan Arrendatorerne dermed icke kunde gä ut; hvilket synes mig vara det mest talande bevis, att en lindring i detta Roteringsverk är af nödvändigheten påkallad. Bland dem, som härpå,lidit mest, anser jag Grefve Axel Hamilton, hvilken var utrikes, då den ständiga Roteringen påfördes honom, och icke kunde ana, att hans egendom skulle fråntagas honom ohörd; han bade väl Ombud, men detta Ombud var icke försedt med någon Instructioh för ett sådant fall.
Efter erhållna remisser från samtliga Riks-Stånden å Rikets Ständers åren 1863, 1864 och 1865 församlade Revisorers till trycket befordrade och inom RiksStånden utdelade Berättelser om granskningen af Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning under den tid nämnda års revisioner omfattat, har Stats-Utskottet genomgått dessa berättelser och tagit närmare kännedom om de omständigheter och förhållanden, hvilka föranledt särskilda framställningar eller yttranden af Revisorerne;. hvarförutan Utskottet genomläst de protokoll, som hos Fullmägtige blifvit förda till och med den 26 sistlidne Oktober, då den berättelse till Rikets nu församlade Ständer, som finnes bifogad Stats-Utskottets Memorial N:o 3, inför Fullmägtige justerades; och får nu Utskottet i ett sammanhang och med bibehållande af hufvudsakligen samma ordningsföljd, som i revisionsberättelserna iakttagits, härmed afgifva sina yttranden öfver hvad Revisorerne i ett eller annat hänseende erinrat och föreslagit eller föröfrigt vid den af Utskottet verkställda granskning förekommit. l:o. Angående sättet för beräknandet af Riksdagskansliernas aflöning. (1863 års Revisions-berättelse sid. 60.) Med erinran, hurusom under 1859 och 1860 års riksdag, likasom under föregående riksmöten, största delen af de ansenliga kostnader och utgifter, som för hvarje Bili. till Ii. St.
M. afgifvit, ej erhållit den med förslaget åsyftade förändring till följd, tager jag mig friheten framställa följande motion: 68 Den i Mars f. m. 1) Såsom grund vid utgörande af såväl Kronotiondeoch Afradsspannmål, som äfven alla andra å hemman och lägenheter indelta räntor, då de icke in natura utgå, antages, att lösningen sker efter det medium af sednaste fem arens markegångspris, sålunda uträknadt, att, sedan årets markegång blifvit satt, hopsummeras samma års markegångspris i Länet med de nästföregående fyra årens markegångspris i samma Län, blifvande femtedelen af denna summa det pris, hvarefter liqviden emellan räntegifvare och räntetagare bör ske. 2) Vid de tillfällen, då löpande årets markegång inom Länet uppgår lill lika belopp eller öfverstiger det sålunda uträknade medium af de sednaste fem årens markegångspris i samma Län, får ingen uppsägning till leverering in natura äga rum, utan skola räntorna ovilkorligen lösas med contant, efter den i irsta punkten stadgade grund. 3) Då den händelse inträffar, att löpande årets markegångspris i Länet understiger medium af sednaste feni årens markegångspris inom samma Län, är det väl räntegifvaren öppet att före Thomae dag tillsäga, om han vill utgöra prestationerna in natura; men i det fallet åligger det honom att vid lefvereringen contant till räntetagaren betala skillnaden mellan löpande årets lägre markegångspris inom Länet och det ofvan stadgade fem-års-markegångspriset. 4) Ehvad lösningen sker med contant eller räntegifvaren lefverera!- spannmålen in natura, skall han till räntetagaren erlägga sexton sk:r för hvarje hel tunna råg och korn, samt tolf sk:r för hvarje hel tunna hafra utöfver det stadgade lösningspriset, svarande mot forsellönen. Motiverna lill och fördelarna af förslaget igenfinnas uti R. St:s und. skrifvelse N:o 435, nfgifven vid sisth Riksdag. Dessa bägge anföranden Jades på bordet. Frih. Palmstjerna, Bror Knut, uppläste följande: Rikets sist församlade
S39 yttranden nog ofta torde salma den redighet och utförlighet, som kunna lemna tillräcklig upplysning uti de skiljaktigheter, hvilka emellan de tvistande uppstått, samt Konungens .Befallningshafvande icke är i tillfälle att sjelf förskaffa sig egen fullständig kännedom af Docalförhållanden med det mera, som skall verka och föranleda till det beslut, af honom bör fattas, blifver han ej sällan satt i nödvändighet att vidtaga detsamma, oaktadt de stridige frågorna mindre noggrannt äro utredda, i hvilket skick saken, vid anförande underdåniga besvär, lägges under Kongl. Maj:ts Kådiga pröfning. Kär nu äfven det mera ofta inträffar, att de vanlige Domstolar uti förekommande tvister om egor och om Storskiften, ehuru egande mera tillfälle, att förskaffa sig de upplysningar, som de finna sig sakna, ej sällan blifva satte i behof att, vid anställande syn, på stället utröna de oupplysta förhållanden , innan de kunna meddela dom deruti, måste det än mera uppkomma svårighet för Konungens Befallningshafvande, som icke eger, eller åtminstone, i anseende till öfriga trägna göromål, ej kan vidtaga berörde utväg, att se sig ega alla erforderliga underrättelser, sorn vid afgörandet af så vigtiga och granhaga ärender, sorn de ifrågavarande, för honom linnas nödige. På sådan grund linna Utskotten sig böra tillstyrka, att, sedan, pa sätt Utskotten här ofvan föreslagit, Storskiftesoch Enskiftes-förrätningarne till enahanda behandlingssätt, eller till en och samma förrättning blifvit sammanförda, alla tvister, som i afseende derå uppstå, 8 4o Lagoch Benviirs-Utsiottcns Betan handel må upptagas och afgöras utaf serekilde inrättade Egodelnings-Rätter , hvilka på det sätt boed® organiseras, att uti hvarje lämpligt
_ Constitutions-Utskottet mätte finna att Den 30 April. till den oinskränkta mag*, det önskar sig äga, denna rättighet ännu felas och som förra Stander icke tilldelt densamma, vill Utskottet förmå närvarande Ständer t II denna uppoffring af deras rätt som Principaler. Men alldenstund Riksens Ständer nogsamt lära funnit, af händelser så väl vid förra som närvarande Riksdag, begärt att genom ökandet af Constitutions Utskottets magt minska Ständernas, och derigenom göra d;-m allt lättare och lättare i Vågskålen, så måste man vara uppmärksam och på sin vagt, samt icke låta öfverrumpla sig. Om anledningen att Constitutions-Utskot4et äfven skulle hafva hemligheter att bevara, hämtas af föreskriften i 29 § Riksdags Ordningen, med hvilka ordalag en anmärkning emot Stats.Rå-'et måste göras, samt att anmärkningen skall förseglad till ConstitutionsUtskottct aflemnas; så får jag upplysa, att detta Stadgande icke hädeder sig derifrån, att Riksens Ständer vid 1809 års Riksdag, an_sågo anklagelser emot S’atsRådet egcnteligen vara hemligheter; utan det sätt och de ordalag, en Ledarr.or af Ririderskapet och Adtln nyttjade år 1309 vid ett till tälle då han .gjorde anmarknii g emot dessa Embetsman, hvaraf en häftig och obehaglig discussion uppstod, föranledde härtill , och då Riksdags-Ordningen antogs, hvilket skedde åtra månader senare än Regerings Formen, infördes deri de föreskrifne orden; detta toidc kunna inhamtas af Adelns Protocoller för den Riksdagen} skul. Den 30 April. 559 le likväl denna händelse vara derur utesluten, så finnas säkert inånga annu här som kunna påminna sig detsamma. Jag hoppas derföre att kommande Ständer , hvilka äga att besluta öfver hvad nu är projecterat, lära taga sig til! vara att icke låta förmå sig göra någon uppoffring af deras rättigheter, hvilka redan äro sä ringa emot hvad de voro 1809 intill den 6 Junii samma år. Herr Påhlman, Otto Fredric-.
Pleno började öfverläggning, rörande Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens den 18 sistlidne Julii under N:o ia5 afgifne, samt den 11 dennes eftermiddagen på bordet lagde; Utlåtan, Deri 30 Augusti e, nii 335 de, Öfver Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse, jemte åtskillige enskilte motioner, i fråga om näringsfriheten, samt om förslag till nya Handelsoch HandtverkeriReglementen. 4 .de Artikeln' Om Måfterjhaps vinnande, å Handtverk, Jamt om Handlverks-idkares rättigheter, vid utojningen af deras tiandteringar. Vid §§. 12, i3. och i4. framställdes icke någon anmärkning. §. i5. Herr von Hartmansdorff, August: Mig synes, att stadgandet i denna §. om rättighet för qvinnor, sorn ej åro Enkor, att förestå en näring eller ett handtverk, bordo uteslutas ur författningen. Olika «r förhållandet naturligtvis med en Enka, eiler en qvinna, som blifver myndig förklarad. För sådane undantag, som Kongl. Maj:t särskilt beviljar, må rättighet till handtverks bedrifvande åkven äga rum. Men att genom ett bestämdt lagstsdgande tillåta omyndiga qvinnor, stt sätta sig i spetsen för handtverk, tror jag vara mindre låmpeligt, och för sedligheten skadligt. Derigenom att man gynnar fabriksröreRen, på ha-ndtverkeriernas bekostnad , hindrar man äfven giftermålen, och nödgas följagteligen vara betänkt på någon annan utväg till bergning för de ogifta qvinnorna. Men den ersättning man således vill gifva dem 33$ Den 30 Augusti e, m. för mistningen af deras råtta ställning i samhället) år ganska dålig. Friherre Cederström, Jacob:
Dom eller Utslag, kan det väl synas billigt, att Parter erhålla tillfälle, att, efter inhemtad Kännedom om Domens innehåll besinna sig, huruvida de vilja talan fullfölja eller icke, men detta tillfälle beredes icke säkert genom den af Utskottet föreslagne tid af 20 dagar, enär Parter kunna vara från HofRätt så aflägse boende, att de på denna tid icke hinna få kunskap om Domen och sitt beslut i följd deraf meddela; utan torde lämpeligare ti« den för missnöjes anmälande mot HofRätts dom, om någon ändring skall äga ram, böra bestämmas efter det olika afståndet. Om icke min först gjorde hemställan vin. ner bifall, torde dessa anmärkningar föranleda sakens återremitterande till Lagutskottet. Den i5 Maji <*, »*. Bilagor till PleniProtocollet för den i5 Maji, eftermiddagen. N:o x. Herr Gijllenhem, .Eric Gujlaf: Tillfälligtvis frånvarande vid sista Plenum under discussionerne öfver Högloft LagUtskottets Betänkande, i fråga om inskränkning i tjenstledighet lör UnderDomare, utbeder jag mig vördsammast att nu få aflemna några till ämnet hörande upplysningar. Det skulle visserligen vara bäst och önsk; ligast om Ordinarie Domrarne alltid sjelfve förrättade sine embeten; men hvad Häradshöfdingarne beträffar, är sådant icke möjligt af flere grundade anledningar; och det torde alltså närmare förtjena att undersökas, om icke de olägenheter som vid deras tidetals inträffande tjenstfrihet öfverklagas, hörröra mera från nödtvungna omständigheter, och från nämnde Embetens närvarande beskaffenhet, än från bristande tillämpning af de härom åberopade FörfattningarFörhållandet emellan andra Tjensteman och Häradshöfdingarne är helt olika. Desse hafva ingen Semestre, som eljest i allmänhet åtnjutes. De kunna icke, såsom många andra, hvarken på längre eller kortare tid, 176 Den 15 Maji e. ni. #fter eget godtfinnande och genom enskildt arrangement, göra sig ledige tran tjensteutöfnin* gen.