Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Brefvet den 11 Februari 1847 blifvit faststäldt lill 12 sk. Banko eller 37| öre Riksmynt för hvarje effektivt dagsverke. Sedermera hafva 1864 års revisorer, jemte anmälan, att förhållandet i afseende å ersättning för berörda arbeten under år 1862 varit enahanda som under nästförutgångna år, förnyat den af ofvanbemälde revisorer gjorda framställning i ämnet. Sedan det förut i Carlskrona stationerade och för Flottans räkning i arbete använda femte kompaniet numera, jemlikt Kongl. Brefven den 22 November 1864 och den 4 April 1865, blifvit från nyssnämnda arbete entledigadt samt till en del förflyt! tadt till Carlsborg och till återstående delen förlagdt vid straflf-fängelsebyggnaden i Carlskrona för att vid detta byggnadsarbete sysselsättas, är icke något kronoarbetskorpsens manskap med arbete för Flottans räkning sysselsatt och den af revisorerne anmärkta inkonseqvensen i afseende på godtgörelse för kronoarbetskarlar användande vid arbe-! ten för (jerde och femte Hufvudtitelns räkning har sålunda upphört att vidare ega rum. Beträffande åter det väckta förslaget, alt ersättning borde tillgodokomma fångvårdsanslaget för de kronoarbetskarlar, hvilka vid befästningsarbetena sysselsättas, hafva Rikets Ständer ansett den dermed åsyftade fördel, eller alt räkenskaperna såväl öfver fångvården som öfver fästningsbyggnaderna komme att utvisa hvad kostnaden för hvardera i sjelfva verket utgjort, lättare och enklare kunna vinnas derigenom, att den efter ett visst af Kongl. Maj:t bestämdt pris beräknade dagsverkskostnaden för de med fästningsbyggnaderna anställda kronoarbetskarlar blefve i de särskilda räkenskaperna inom linien utförd. Och få i följd häraf Rikets Ständer i underdånighet hemställa, det E. K. Maj:l behagade meddela nådig föreskrift för vederbörande att så väl i Fångvårds-styrelsens som i de särskilda fästningsbyggnadernas räkenskaper inom linien utföra dagsverkskostnaden för de vid nämnda byggnader auvände kronoarbetskarlar, beräknad efter det pris E. K.
Man anmäler sig för 500 kannor, men kan icke bränna mer än 250, då återfås J:del af skatten, men skatten för 150 kannor tager staten för ingenting. Obilligheten häraf synes mig böra af hvar man inses, och jag kan icke annat än tillstyrka bifall till Hr von Mentzers förslag. Hr von Mentzer: Jag vill icke trötta R. o. Ad. med något ytterligare anförande i denna fråga, som af Gr. Sparre blifvit tillräckligt utredd, utan vill blott emot Gr. Liljencrants anmärka, hurusom det förefaller besynnerligt att Hr Gr:n, sorn alltid klagat deröfver, att det finnes för mycket bränvin i landet, nu motsätter sig ett förslag, som afser att icke tvinga bränvinsbrännaren att tillverka hela den qvantitet, för hvilken han anmält sig, utan skulle lemna honom frihet att med afseende på konjunkturerna lämpa denna tillverkning ända till det tilllåtna minimum. Jag fortsätter mitt yrkande på återremiss. Hr von Knorring, Oscar: Den nu stadgade latitud synes mig vara alldeles tillräcklig. Då en person anmält sig för 1,000 kannors tillverkning och kan få tillbaka sina penningar för ända till 200 kannor, tyckes det verkligen sorn han eger all den fri - 120 Den 8 Mej. het, han rimligtvis kan begära. Genom bifall till förslaget skulle dessutom för Konungens Refh:de uppstå ett ganska betydligt besvär med afseende på kontrollen, och jag får derföre, under åberopande af de utaf andra talare anförda skäl, anhålla om bifall till Betänk:t. Frih. Rappe, Axel Ludvig: Vår förändrade bränvinslagstiftning åsyftar tydligen att skilja bränvinstillverkningen från jorden och öfverlemna den åt fabriksidkaren. Man kan således i viss mån betrakta hränvinstillverkaren såsom fabriksidkare,och det skulle vara bedröfligt, om man hos en sådan icke funne förmågan att åtminstone för en månad göra beräkning öfver den qvantitet råvara, som lör hans rörelse erfordrades.
Hvad åter angår kontrollen derå, att endast verkligt behöfvande må komma i åtnjutande af ifrågavarande slags understöd; så, ehuru Utskottet ingalunda betviflar att vid understödens beviljande all möjlig noggrannhet i berörda afseende blifvit iakttagen, anser dock Utskottet alt för ett tillförlitligt bedömande af nämnda förhållande önskligt vore, att de i landsorterna bosatte sökandenas medellöshet vitsordades genom intyg från Kongl. Majits vederbörande Befallningshafvande, som utan tvifvel lättast äro i tillfälle att härom förskaffa sig kännedom, hvadan Utskottet föreslår, b) alt Rikets Ständer må i underdånig skrifvelse anhålla det täcktes Kongl. Majit i nåder förordna, att ansökningar om un derstöd från ifrågavarande anslag skola varda åtföljda af Kongl. Majits vederbörande Befallningshafvandes intyg om sökandens medellöshet. ll:o. Uti en hos Bonde-Ståndet väckt motion (Nio 490) har Riksdagsfullmägligen Jonas Andersson från Östergötlands län anfört, hurusom vid de tvänne sednastc riksdagarne beviljats ett anslag af 100,000 Ridr Runt, hvilket, enligt motionärens förmenande, varit afsedt till understöd i främsta rummet åt sådane afskedade, äldre mililärpersoner, som deraf gjort sig förtjente och för sin nödtorft vore i behof.
St:r för ändamålet anvisade förslags-anslag. Således förfaller hela talet om de stora fördelar, det föreslagna stadgandet skulle medföra för kommunerna. Dessas enda vinst blifver ju en kort tids ränta på de utlagde penningarne. En talare har sagt sig icke kunna fatta, hvad min jemförelse mellan den Svenska och den utländska soldaten har med denna fråga att göra. Hade Frih. Cederström fästat sig vid slutet af mitt anförande, skulle han möjligen hafva funnit sammanhanget, ty slutet på krigarens bana bär i Sverige blir den, att han som förbrytare återföres till hemorten. — Det är detta, jag anser vara ovärdigt. 420 Den 14 Februari e. m. Hr von Koch har trott, att det skulle vara en vinst för soldaten att få stanna qvar på den ort, der han tog afsked; jag vågar draga detta i tvifvelsmål. De flesta soldater åtnjuta permission under några månader af året; de torde derunder vanligen återvända till hemorten, der de flesta hafva slägtingar, ofta hustru och barn. Skulle man nu bestämma, att alla afskedade från Stockholms garnison skola i hufvudstaden qvarstanna, blefve icke då följden den, att desse som fattighjon instoppades på en försörjnings-anstalt, då de deremot i hemorten kunde föra ett för dem angenämare och för samhället nyttigare lif? Lönnbergs motion anser jag nästan sämre än Utsk:ts förslag. Jag anhåller fortfarande om alslag. Hr von Ehrenheim, Per: Först och främst anhåller jag att få erinra, att det ifrågav:de stadgandet gäller endast lör det fall, att soldaten vid afskedstagande befinner sig i behof af fattigunderstöd, och jag vågar hoppas, att detta måtte vara ett undantagsförhållande. Vid sådant läll, då staten åtager sig deras försörjning, bör det äfven vara deras rätt att välja den ort, der de vilja stanna och uppehålla sig; om deremot en viss kommun skall bestämmas, som är skyldig att mottaga dem, torde väl vara lämpligast alt dertill bestämma den, der de tjenat som värfvade soldater.
Jag menar att man ej tillräckligt värnar sitt hem mot yttre inflytanden. » » Jaså! D u menar den gamla visan om svärmödrar, tanter och svägerskor! » » Nej, visst inte! Men om du nu ser dig omkring i en större stad, så finner du snart sagdt hvarje hem fullkomligt lika utrustadt, nästan som efter en schablon. Öfverallt finner du t. ex. rummen öfverfulla af möbler, tunga draperier, kinesiska solfjädrar, makartbuketter, en massa japanskt krimkrams, o. s. v. Ä r det väl möjligt att alla hafva precis samma smak. Jag vill nästan tro det hvad fruntimmerna beträffar, ty det är verkligen besynnerligt huru kvinnornas smak ofrivilligt följer modet. Men männen äro mera konservativa. Jag är öfvertygad om, att mången man med saknad sett utdömandet af den kära långa soffan, där man så skönt kunde sofva middag, för att i stället finna en liten chäslong, några taburetter och en japansk skärm. Huru saknar han ej det präktiga, gamla mahognybordet, hvaromkring hela familjen samlades vid aftonlampan. Skulle man mera taga männen till råds vid ordnandet af hemmet, mera tänka på, huru man själf finner det trefligt, än huru vänner och besökande skola tycka om det, så skulle helt visst hemmen få en mera indi viduel prägel, blifva dubbelt så angenäma. Mannen skulle ej finna värdshuslokalen fullt lika komfortabel som sitt hem, ty där hemma finnes just den stolen, han tycker mest om, på den plats, där han helst sitter, rökbordet på lagom afstånd från stolen och tidningsställningen likaså. Och man må tala huru mycket som helst om kvinnan som hemmets sol, så är dock mannen den axel, kring hvilket allting vänder sig, och lampan lyser dubbelt så klar och skrattet klingar dubbelt så gladt, om pappa är med i kretsen. Och ett annat exempel: Lilla frun har varit på förmiddagsvisit hos fru F. och har hört och sett, huru utmärkt ordnadt allting är. H o n hör om syltburkarnes jämna rader i skafferiet, om etiketten på hvarje flaska och burk, om nyckelknippan, som aldrig gifves i tjänarinnans hand. H o n känner en kall kåre öfver ryggen.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 9 Dec. 1844 Preste-Ståndet den 11 Borgare-Ståndet den 11 — Bonde-Ståndet den 11 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående afskrifning af Majoren C. Wenus’ skuld till fordna Spinnoch Corrections-Inrättningen i Stockholm. (Stats-Utsk:s Utlåtande, N:o 55). S. A. K. Hos Rikets Ständer har fråga blifvit väckt derom, att f. d. Inspectoren vid det fordna Spinnoch Corrections-huset i Stockholm, Majoren C. Wenus måtte beviljas eftergift af räntan å den skuld, hvaruti han vid sin afgång från berörde Inspectors-befattning hos Spinnhus-Directionen häftade, i hvithet afseende jemväl är vordet upplyst, att Directionens omför mälda fordran, hvilken öfvertagits af Styrelsen öfver Fängelser och Arbetsinrättningar i Riket, från början utgjort 4,236 R:dr 45 sk. b:co, hvarå successive blifvit afbetaldt i capital 3,108 R;dr 44 sk. 11 r;st, och i ränta 1,433 R:dr 22 sk, 4 rtst, eller tillhopa 4,542 R;dr 19 sk. 3 rist, så att Majorens återstående skuld vid sistlidne September månads slut utgjorde: Capital 1,128 R;dr 1 r;st, interesse 613 R;dr 4 sk. 10 r:st samt, på grund af serskild ansvarighet, 25 R:dr 5 sk. 3 rist, eller tillsammans 1,766 R;dr 10 sk. 2 rist; osh som de af gäldenären sålunda verkställda capitaloch ränte-afbetalningar, sammanräknade, öfverstiga skuldens ursprungliga belopp, så att Exp etli'iöns-Utskottets Förslag till und.
Om våra Utriket Beskickningar jemte fullständiga instruetioner fingo sig uppdragit att utfärda pass, såsom till en del blott är vedertaga, Herrar Landshöfdingar och FlatsCommeodanter äfven erhöBo sina behörige in-^ struetioner och vår Police tillika använde meja vaksamhet och mindre! försigtighet, så tror jag att alla önskade ändamål säkrast kunde vinnas, aldrahälst under en tidepunkt, då Nationens tillgifvenhet forsin Konung och dess Pynasti aldrig torde varit mera allmänna och större och banden emellan Regeringen och Folket således äro på det säkraste befåstade. Af alla nu anförde skäl får jag bos Herr Grefven och LandtMarskalken samt Högloft. Ridderskapet och Adeln vördsamt anhålla om Iterremiss af Utskottets Betänkande, och är jag nog lycklig att härutinnan vinna bifall, anhåller jag ödmjukast hos Utskottet, att detsamma måtte med mindre sjelfförsakelse och $iera allvar å nyo behandla detta ämne, äfvensom jag får hembära uttryck af min ses - Den 3 Junii. 11 deles tacksamhet för de Herrar Ledamöter af Utskottet, som behagat understödja min motion, N;0 3. Cjrefve Hård, Carl Guftaf\ Då Höglofl. Besvärsoch EcaoomiUtskoi: fet förklarar, det Utskottet vid närvarande förhållande ansett sig icke böra på annat sätt tillstyrka något åläggande för Städerne, att plantera Hampa, Lin eller dylika växter, än att detta borde verkställas å denvard, som till dylikt ändamål blifvit donerad, delar jag Ut-r skottets åsigt af trågan; men om. Utlåtandet bilalles, uppstår deraf intet resultat, enär Utskottet icke föreslagit någon åtgärd att vidtaga för ändamålets vinnande, eller denna jords användande till dylik plantering. Ett afslag åter skulle innefatta ett ogillande af desa meningen, att plantering af ofvannämnde väster borde verkställas å den jord, som till dylikt ändamål blifvit donerad. Jag hemstället alltså, om icke Utlåtandet torde böra återre-. sjiitteras.
Brefven den 20 December 1737 och den 1 Maj 1745 endast innehölle, att den för stöld i lag stadgade kroppsplikt af spö eller ris finge, i mål rörande tillgrepp från husbonde eller ute å marken, fördubblas, och i förevarande fall Magnus Svensson, i brist af tillgång till böter, enligt lag ådragit sig straff af tolf par spö, svarande mot 36 daler eller tolf dagars fängelse vid vatten och bröd, samt den omständighet, att sistnämnde straffart blifvit tillämpad, icke kunde till förhöjdt ansvar föranleda, utan med lag och sakens beskaffenhet instämde, att hvilketdera slag af straff användes, straffet i begge fallen skulle blifva enahanda och motsvarigt, funne Kongl. HofRätten, att Magnus Svensson, på sätt anmärkt blifvit, rätteligen bort dömas endast lill tolf dagars fängelse vid vatten och bröd, samt att HäradsRätten följaktligen orätt förfarit; med förständigande hvarom tillförordnade Domhafvanden förpligtades att med 24 sk. ersätta Kongl. Majrt och Kronan kostnaden för Magnus Svenssons underhåll i häktet fyra dagar längre, än vederbort, samt att med fordrade Åtta R:dr banko godtgöra Magnus Svensson för det honom åbiagta obehöriga lidande. I lika måtto och sedan anmärkt blifvit, hurusom RådstufvuRätten i Köping, medelst utslag den 16 Juli 1838, under åberopande af Kongl. Brefvet den 20
Sant är det väl, att Götha CanalBolag fått sig tillagd jord från Hemman, hvaraf åtskilige till en del alldeles utgått och försvunnit i men denna Jord har antingen blifvit medtagen genom gräfningen af sjelfva Canaan , eller ock utgör den sidorna deraf; jag tror således, att Götha CatialBolaget, som är den största väghållare i Riket, bör befrias från skyldighet att underhålla de utgångna Hemmanens väglotter, och jag anhåller alltså om Proposition till afslag af Betänkandet 72 Dm 4 Maji, /. »2. Herr Heijkensköld, Carl Fredric: Då hvar Hemmansägare är skyldig att hälla den väg , som är Hemmanet lagligen tilldelad , så kan jag ej inse, med hvad tätt Götha CanalBolag vill undandraga sig denna skyldighet , då Bolaget fått på sig öfverlåten rättigheten till Hemmanens Jord, i synnerhet som de ifrågavarande väglotterne ej kunna vara af någon särdeles längd och depencen för underhållan. det blifver säkerligen obetydlig. Jag tillstyrker på dessa grunder bifall af Betänkandet. Grefve von Platen: Just af det skäl, att Hemmantal är grunden för väghållnings-skyldigheten , tror jag, att då Götha O.nal icke har något Hemmantal, Bolaget bör från berörde underhålls-skyldighet befrias. Herr Grefven och Landt Marskalken till» kännagaf, att de öfrige trenne RiksStånden redan g Ilat Oeconomi®-Utskottets ifrågavarande Beänkande, samt hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln äfven btdiagade uti enahanda beslut instämma. Bifölls. Grefve von Platen : Emot det nu tagna beslut får jag härmedelst formligen protestera, såsom oförenligt med den rätt, hvilken enligt Svensk Lag tillkommer Götha CanalBolag , I stöd af lagligen erhållna Privilegier och rättigheter, noggrannt upplyldt Contractsamt ägande rättens helgd. Vid förnyad föredragning af Riddarhus - Den 4 Moji, f. m. 73 Utskottets den 20 sistledne
St:s makt och myndighet, afgöra och besluta uti frågor, der endast den enskilda kännedomen och öfvertygelsen om medborgares olika ställning och förhållande måste ligga till grund för pröfningen; alltså komma desse ledamöter att, i och för utöfningen af deras kall, tillgodonjuta enahanda skydd och säkerhet, som uti 1 1 1 § Reg.F. och 77 § Riksd.Ordn. är åt riksdagsmän försäkrad. Förbrytelser emot stadgandet i föregående mom. angifvas hos Öfver-Ståthållaren, men inom länen hos Konungens Bef:h:de, hvilken då actor förordne, med åliggande för denne, att målet till vederbörlig domstol ofördröjligen instämma och utföra. Den i Februari. 147 Art. X. Föreskrifter, angående livad vid mantalsoch skatt skrifningar, Berednings, Taxeringsorli Prof nine s-comilécr iakttagas bör, edgång af taxering '-man samt om böter. Mantalsoch skattskrifning. § 67. fr. § 42, Bev:s-förordn. I hela Riket skola mantalsoch skattskrifningar börjas i medlet af Nov. månad, då alla, som inom den 3i Dec. samma år fylla femton år, i mantal skatIskrifvas, och de, sorn vid lika tid fyllt aderton år, antecknas till erläggande af personlig skydds-afgift. § 68. fr. § 42, Dev:s-förordn. Mantalsoch skattskrifningen förrättas inom hvarje stad, pastorat eller socken af häradseller skattskrifvaren, i närvaro af ordinarie eller tjenstförrättande pastor, eller den af församlingens presterskap, han i sitt ställe utsett; men är pastor ensam prest, och laga förfall hindrar hans inställelse, må han foga den anstalt, att annan person tillstädeskommer, sorn, med pastors ansvar, ur den medförda husförhörs-bokeu meddelar all den upplysning, som lagligen kan äskas. § 6y. fr. § 45 , Bevts-förordn.
Samhället en. progressiv förmån ; vida vigtigare än den ringa besparing, hvilken genom återflyttning till, Ofverskotts - medel, af hvad som rättligen ali-, drig kunde under Inkoinst-Titul hänföra?, skulle blifva att vinna. Vid öfvervägande häraf har Stats-Utskottet åcke allenast ansett en öfverflyttning från den Åttonde till denne Nionde Titul lämpelig utaf åtskillige anslag, sorn äro af den beskaffenhet, att de tillhöra sistnämnde Tituls föremål och hvarom det generela Stats - Reglerings Retanhanaet kommer att förmäla, utan ock trott en närmare föreskrift om dispositionen af Nionde Hufvud Titulus till Jordbrukets, Handelns och Naringarnes understödjande och befordran anslagna Fond blifva nödig.
För sockenkartors upprättande, reservations ÖfverståthållareEmbetet i Upsala » Stockholms . » Södermanlands » Östergöthlands » Gottlands » Kalmar . » Blekinge » Jönköpings . » Kronobergs . » Christianstads » Malmöhus » Hallands . » Götheborgs och » Elfsborgs . 4 300: 1,300: 6,000: — 4,300: 2,500: 5.000: 14 424: 200: 52. — anslag » Skaraborgs Nerikes Wermlands . Westmanlands Koppai bergs Penninge-anslaget, Jndelda räntor: af Afgår: vedbrand Emhetsrummen d:o d:o d:o d:o d:o lika med 1849 års 1849 års anslag för Residenset och 17,200: 8. 86: 52. Gefleborgs Län ij:o » ]):o » Westernorrlands d:o . » Jemtlands . • d:o l):o » Westerbottens d:o . D:o » Norrbottens . d:o Löneförhöjning för Lands-staterne . - Gastgilvares friheter. Penningar, 1849 års anslag Ökas med Indelda räntor: från 1849 års anslag Afgå odisponerade — S:ma Tillhör Stals-Utskottels Utlåtande 1850 & 1851 .11 87. \ ■# fVud-Tftel si. Förslag till blifvande Riks-Stat. s ) an må 1. Penningar. mueiua r a n i o r. Indeld. Oindeld. Summa Banko. Kronovärdi. Markegång. Mått. Värde förslag å 6 It:dr. svis Mått. Varde förslagsvis å 6 R:dr. —i 6141 —! — Skiften och afvittringar ^ Ulflvttningshjelp efter laga skiften, Förslagsanslag Vägar och kommunikationer Undervisningsanstalter för Jordbruk och Landtmanna-Niiringar:
Pensioner åt andre i behof stadde personer tillgång ej finnas och desse nödlidande komma att sakna den hjelp och det understöd, de förut åtnjutit och om hvars fortfarande de gjort sig ett säkert hopp i stöd af Hen. ries Majus ädla böjelse och välgörenhet mot behöfvande; och liar, under framställning häraf, såsom en serskild motion Herr Friherre Fredrik Hjerta föreslagit, att en Summa af 3000 R:dr, hvartill af förenämnde 16,666 Rtdr 32 sk. tillgång kunde påräknas, måtte anslås för desse enski dte Pensioner; uti hvilken framställning flere Ledamöter sig förenat. Uti det förut afgifne utlåtandet har StatsUtskottet anfört de skäl, uppå hvilka Utskottet ansett enahanda grunder, som föreslogos för upprättandet af Indragnings-Staten efter Högstsalig Konungen, böra följas vid regleringen af ifrågavarande Pensions-Stat; Och får i denne del alltså nu vördsamligen åberopa berörde yt„ Stats-Utsicttens Belänkandtni 2061’ frände med förklarande, att Riksens Ständer rédan vid 1809 och 1810 årens Riksdag funno Siats-Verkets ställning kräfva de vilkor för Pensioners åtnjutande å Rikets Stat, som i afseende på Embetsoch Tjenstemän, hvilka tillika innehafva andre sysslor med Löner å Kronans Stat, nu blifvit utsatte; samt att sådane undantag äfven gjordes af Riksens Ständer vtd 1815 års Riksdag, i afseende på den för Högstsalig Hennes Majestät Enke - Drottningens SOPHIA MAGDALENAS Pensionärer reglerade Staten. Och, enär det serskildta förhållande dessutom inträffat, att Högstsalig Enke-Drottningens Hof.
Genom Nådigt Bref den a3 Januarii i83o har Kongl. Majit befallt Kammar-Collegium att om Kongl. Majits meddelade: Nådiga Förklaring i detta ämne allmän Kungörelse utfärda.- 48.0 Qvartermästaren Åhlboms sökta nedsättning i arrendet för i-4:dedel af Kungsöhrs Kungs-Ladugårds södra del. Uti Nådigt Bref den 14 November 1829 har Kongl. Majit bifallit hvad Rikets Ständer härutinnan hemställt. 4g° Landshöfding Å. Ädlersparres underdåniga ansöknin rande arrendet af Ottenby Kungsgård på Öland. Genom Nådigt Bref den i3 Februarii i83o har Kongl. Majit tillåtit, 46 Bil. till R. St Just. Omhuäsm. Emi. Ber. ,1. i5 J.w. 1834. att Landshöfding Adlersparre skulle få bibehålla arrendet af Ottenby Kungsgård under rle återstående arrende-åren, med vilkor att för hvarje års arrende ställa godkänd borgen. r . 30.0 N. JJ.- Fribergs sökte fortfarande af nedsatt arrende för Lunda Kronohemman på Lofön. Genom Nådigt Bref den 7 November 1829 bär Kongl. Maj:t bifallit hvad Piikets Ständer i detta ärende hemställt. f 3 10 Major C. P. Backmans sökte eftergift af en honom ådömd bytesoch eflerräknings-skuld till Kronan. På grund af livad Rikets Ständer yttrat, bär Kongl. Mäjrt, genom Nådigt Bref den 14 November 1829, förklarat denna ansökning icke kunna bifallas. 5%0 Beviljadt anslag till reparationer vid Strömsholms Kongl. Lust-Slott. Genom Nådigt Bref den 12 December 1829 har Kongl. Maj:t anbefallt vederbörande att använda de af Rikets Ständer i detta afseende beviljade medel på sätt Rikets Ständer hemställt. 53.0 Afvittrings verket inom Luleå Lappmark samt vidtagande ■af åtskillige anstalter till tryggande af Lapp-Allmogens och Nybyggarnes ömsesidiga bestånd.
Om nu emellertid Ostgötarne skola uppsitta, så tror jag icke att derigenom någon fara uppstår, för att kusten skulle blottas på infanteri, ty i sådant fall hafva vi tillgång på alla båtsmän från Östergötland ända till Norrland. Laridtförsvarskomitéen har äfven föreslagit att åtskillige båtsmans-kompanier skola förvandlas till infanteri, och det anser jag vara rätt. Gr. Sparre har talat om den hätskhet, som skulle uppstå, om hästvakans-afgiften höjdes. Ja, Mina Hrrl detta kan vara en sanning, men då rusthållarne hafva en så stor vinst på vakans-afgifternas erläggande, i stället för rustning in natura, så anser jag icke att R. St:r böra lyssna till detta skäl, helst vi hafva gjort så mycket för landets jordbruk, att jordbrukarne icke med skäl kunna vara missbelåtna. Hr Reuterskjöld har yttrat, att det icke kan gå åt 30 år för att få ett kavalleri-reg:te, emedan karlen endast tjenar i 20 år och hästen i 10; men, enligt Hr Silfverstolpes uppgift, är förhållandet verkligen så, ty denna tid åtgår, innan hela reg:tet blifver färdigt och fullt tjenstbar!. Jag slutar nu, och vill endast tillägga, att en nation bör vara rädd om sina minnen — och IL VII. 9 130 Den 24 Oktober e. m. Smålands Hussar-reg:te är verkligen ett af våra största minnenTy när man vid en revy visar detta reg:te för utlänningen, kan man med stolthet säga: »Se der, i spetsen för det der reg:tet föll vår, och kanske verldens störste Konung!» Hr Silfverstolpe: Jag har begärt ordet, för att rätta en besynnerlig tolkning, som Hr Reuterskjöld gifvit mitt yttrande. Jag bar sagt, att från den stund ett nytt kavalleri uppsättes, och till den, det kan kallas ett godt kavalleri, åtgår minst 20 år. Jag bade icke väntat mig en sådan misstydning af hvad jag yttrat, såsom att 30 år skulle erfordras för att, i vanliga förhållanden, af en rekryt bilda en duglig kavallerist.