Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D. Till grundlagsenlig behandling nästa Riket dag antogos, vid förnyad föredragning» CtjpstilUtionsUtskottets Memorial: N:o 71, om föreslående af ett tillägg i 56 $. Re. geringsformen. lN:o 72: rörande de i särskildta Utskottets förslag till ny Reglering af Styrelseverken förekommande grundlagsfrågor. / frat Ut Ar. A. if Nm. iSlJ, I?S S. D. Vid föredragnin; godkändes Banco-Utskottets Betänkande N:o 72, rörande väckt fråga,’!hu* rnvida uppå de Fastighet,-handlingar, hvilka i brist af Låne-tillgång blifvit i Binken qvarligg.inde, Lån må af de nu anslag te fonder företrädesvis meddelas: S* D. Sedan Bonde-Ståndet redan bifallit Lagsamt Allmänna Besvärs, och E kondin i-Utskottens Betänkande N:r 148, angående Sjö Lagens öfverseende, blef Utskottens, i anledning af återre. remiss, i ämnet meddelade förnyade Utlåtande N:o *30, såsom icke fordrande vidare ålgird, 1-gdt lill handlingarne. S. D. Vid föredragning! af Stafs-Utskottets Betänkande N:o 605, med Förslag till Instruction för Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret, i afseende på de låne-biträden och anslag, hvilka från nämnde Contoir skola utgå till Canal och andre byggnader, samt till större eller mindre del anskaffas» ge - fr»t. tfldr. j N§», lili. t rom upplåning emot Contoirets obligationer med 3 procents årlig ränta, fann BondeStåndet för godt’ att samma Betänkande, jemte den föreslagna Inströ ctionen till alla delar godkänna, S. D. Vid förnyad föredragning af Allm. Besvärs, och EkonomiUtskottets under N:o 316 afgifne
På Vällofliga Borgare-Ståndets] På Hedervärda Bonde-Ståndets vägnar. vägnar. A. M. Brinck. Anders Ericsson. J. J. Nordström. Bih. till R. St. Ank. till Exp. UUk. d. 6 Den. 1850, kl. 12 midd. Memorial till Rikets Ständer, angående det nu hellande förslaget till ng Riksdags-Ordning, jemte dervid fogad särskild artikel, äfvensom, i sammanhang dermed, till ny Rcgerings-form. Bland de flera förslag till ändringar i nu gällande grundlagar, sorn af Rikets Höglofliga Ständer vid sednast haline Riksdag, enligt 62 och 63 §§. Riksdags-Beslutet den 24.0clobcr 1848, antogos att hvila på bordet till slutlig grundlagsenlig behandling vid den nu ingångna, förekommer i främsta rummet Kongl. Maj:ts nådiga förslag till ny Riksdags-Ordning, jemte dervid fogad särskild artikel, äfvensom, i sammanhang dermed, tili ny Regeringsform; Och som detta förslag utgör ett helt för sig, på hvars godkännande eller förkastande pröfningen af flera bland de andra hvilande förslagen beror, har Constitutions-Utskottet ansett sig böra detsamma til! Rikets Ständers afgörande särskildt öfverlemna. Enligt anmälan från Rikets Ständers Riksgälds-Contor, finnas derstädes af ifrågavarande förslag 1200 exemplar allaredan aftryckta; Och har Utskottet, för att förvissa sig om aftryckens öfverensstämmelse med de höga original-handlingarne, låtit genom en dertill utsedd Comité desamma granska, och dervid funnit uti aftrycken endast de tryckfel förekomma, som här nedan upptagas och lill behörig rättelse anmälas. Tryckfel: I de tryckta exemplaren läses: / originalen läses: Stals-Råds-prolokollet för den 1 Maj 1848, sid. 3. 2:o, andra raden: i frågan om Svenska etc. — i frågan om sättet för Svenska etc. liomtilutions-V Iskottets Memorial, N:o 2.
St:r beviljade lönesumman blifvit uttagen och Låntagarnes förbindelser å ett emot denna summa svarande belopp till RiksgäldsContoiret aflemnade samt alla Coraiterade påförda räntor betalde , upprättas af Comiterade en GeneralLiqvidation in dupplo, och, derest en sådan Lipvidation varder af Fullmäktige godkänd, tecknas å det ena exemplaret Fullmäktiges decharge för Coraiterade, i afseende på deras med uppbörden hafde befattning; i5:o Med uppbörden af Gapital-afbetalningarne och räntorne å de tili RiksgäldsContoiret aflemnade Låntagares förbindelser; förhålles sålunda.’ att hvarje år, ( 4° ) inom November månads utgång, öfversändes från RiksgäldsContoiret till Konungens Befallningshafvande en fullständig förteckning på hvad som af hvarje Låntagare skall erläggas, hvilken förteckning derefter från Konungens Befallningshafvande remitteras till Magistraten, som det åligger att, under enahanda redovisningsansvar, som för Kronouppbörden, medlen indrifva och till RiksgäldsContoiret kostnadsfritt lefverera; 16:0 Skulle antingen förste Låntagaren , eller ock den, som, genom köp, arf eller testamente, kommer att inträda uti hans rättigheter och skyldigheter, afstå sin egendom till Borgenärers förnöjande, eller ock, i anledning af årsproclama, fatalier skola bevakas, innan ännu den för lånet utgifne förbindelsen lill BiksgäldsContoiret inkommit, böra Comiterade opåminde, vid ansvar, till Fullmäktige uppgifva det uppå lånet uttagne belopp, som skall bevakas; 17:0 Hvarje gång en, för RiksgäldsCoritoirets räkning, intecknad tomt ombyter ägare, åligger det Magistraten att till Commissarierne i RiksgäldsContoiret uppgifva namnet på den nya ägaren, på det anteckning härom må kunna göras uti RiksgäldsContoiret; äfvensom skeende ombyten bland Stadens Äldste och Comiterade likaledes Commissarierne tillkännagifvas; och 18:0
Ehuru med det för mina kähslor af per* sonlige tillgifvenheter härstädes påkostande äfventyret, att genom antagandet, för min del, af ifrågavarande Betänkande, dela dess eget oblida Öde, att frän alla (ehuru motsatta sidor) ogillas, bör jag icke dölja min Öfvertygelse derom, att till och med nyssnämnde sällsamma omständighet företer ett icke tvetydigt bevis för den rättskaffenhet, hvarmed, emellan alla dessa stridiga Interessen, Utskottet gått opartiskt tillväga, för att utfinna det Jemnknings*' medel, som, ehuru af temperatur'att icke kun* na tillfredsställa ensidige åsigter, likväl varit det rätta, för att, med minsta möjliga olägenhet, frambringa ett Resultat af högsta möjliga välgörighet, Och emot hvilket, efter mitt begrepp om saken, ingen invändning af bety» denhet står att göra, om icke utseendet af ee 84 Ben 17 Martil, /. m. Lag in CasuMen, raan besinne den visst icke blott på fantasien af ett för axiom i verlden likväl gängse ordspråk, utan i tingens natur grundade sanning: att nöden har ingen Lag. Ett tillstånd af detta allmänna trångmål, ett hotande allas krig emot alla, undanrpdjer alla betänkligheter. • s VI' 1 i , Om till denna generella öfversigt af saken , mig tillåtes foga några speciella egna önskningar , så voro de dessa: 1:0 Att Riksens Högloflige Ständer, såsom åt Fosterlandets Barn en allmän Förmyndare, behagade tilldela Förmyndarevård, efter ädelmodets vanliga sätt att gå tillväga. Det vill här säga: vid DiscontReglering behjerta i synnerhet de Pupillers förlägenhet, 60m af egen missledd välgörenhet eller af tidens förföriska skick, råkat i tryckande DiscontSkulder , anordna, att i Creditväg dessa med förmånsrätt understödjas, för att icke falla ett offer föi den känslolösa Egoismens kalla speculationer j borttaga eller åtminstone betydligen nedsätta den så Judiskt ochristliga öfver-räntan j tillförordna, att, sedan nu mera förtroendet
Oaktadt den större uppmärksamhet, som i sydligare orterne af länet numera egnas åt ladugårdsskötsel, torde afkastningen der icke öfverstiga ortens behof, hvaremot sådant utan tvifvel är förhållandet i de nordligaste och vestligaste trakterne. Befolkningens större användande af ladugårdens afkastning till egen förbrukning samt svagare sommarbeten för kreaturen i de förra, äfvensom ett motsatt förhållande i de sistnämnde trakterne af länet, med vidsträckta, rikare fjellbeten, gifva till dessa skiljaktigheter en säker förklaring, äfvensom anledning till den förmodan, att ett öfverskott från ladugårdarne i länet årligen utföres, ehuru sannolikt icke af betydenhet. Vid försäljning af kreatur och ladugårdsprodukter hafva priseme omvexlat för en oxe från 50 till 120 R:dr, en ko från 35 till 80 å 100 R:dr, en ung god arbetshäst från 300 till 400 R:dr, ett lisp. färskt nötkött från 2 R:dr 50 öre till 5 R:dr 50 öre, ett lisp. smör från 10 till 13 R:dr, ett tjog ägg från 85 öre till 1 R:dr 50 öre, 1 & ull 1 R:dr till 1 R:dr 50 öre, 1 kanna söt mjölk från 20 till 33 öre. Hästarne, för det mesta af Norsk race, äro starka och härdiga, men äro i de fattigare socknarne af Dalorten mindre och svagare, utan tvifvel en följd af dåligt underhåll. Boskapen är i dessa trakter särdeles Stora Kopparbergs län. Farsoter bland djuren. Nyodlingar. Gödsling. Stängsel. 5 småväxt och lemnar afkastning i förhållande dertill och till utfodringen. Med lika underhåll skulle dock sannolikt andra kreatur ej lemna bättre afkomst, än denna småväxta fjellrace.
: i: Sällskapet Nya / dun firade den 7 sistlidne februari 10: de arsdageii af sin stiftelse med en storartad fest i H8tel Continentals stora festvåning, livarvid sällskapet hade tillfalle att p i ett glansande satt visa hvilka förmagor inom olika koiistriktiiiiigar, dess iiiedleinina~ representera. Vi %terkomm a framdeles till en nigot utförligare redogörelse för det lifaktiga sällskapets historia nnder de gångna aren. * l i d stafens järn vägar all ställda kvinnor äro f ör närvarande 60. Af dessa äro 32 ordinarie kontorsskrifvare, 5 ordinarie kontorsbitsiiden, 23 tjänstgöra som extra ord. kontorsskrifvare och biträden. - F6r anställning som kontorsbiträde fordras lägre skolbetyg och ' erhklles lägre lön, ehuru biträdena i allmänhet sköta samma göromkl soin kontorsskrifvarne. - Utom dessa tjänster må det har tilläggas, att omkring 700 kvinnor bestrida bevakning af grindar och rägöfvergkngar (s. k. grindvakter). * Klockareoch kantors+inster inne1iaf1-as för iiäwarande i Sverige af 15 kvinnor. Den första kvinliga orgariist ined offentlig befattning är den framstående kompositören fröken Elfrida Andi.de, som ar 1867 utnamndes till organist i Chistavii domkyrkas församling i Göteborg. Kristine försaiiding, Fattiglliiskgrltoförsainliiigren och Doinkyrkoförsainliiigens Annex, alla i Göteborg, hafva likaledes kvinliga organi-. ster. 8tockholm räknar sådana i Djurgardens, Evangeliska Brödraförsamlingens och Sabbatsbergs församlingskgrkor. Öfriga lsvinliga klockare och organister komma på landsorten. Kvinllga studenter vid Upsala universitet äro vi d innevar ande termin 23, bland hvilka 11 tillhöra Stmkholnis nation. ocli jur. kand., 1 ined kand. och 4 fil. kandidater. : i: ' Upsala kvinllga stundentförening hö11 den 20 februari sitt första sain m antrade för Aret livarvid fil.
Adis fastighets besuttenhet, genom trenne sina ledamöter, Hrr Grönhagen, von Strokirch och von Hartmansdorff, uprälta en fullständig, på authentika handlingar grundad statistik öfver de Adeliga personer, till namn och karakter uplagne, hvilka ega faslighet inom riket jemte densammas namn och taxeringsvärde, hvarvid, bland annat, visat sig, att totala beloppet af den fasta egendom på land och i stad, hvilken ännu finnes i R. o. Adis ägo, upgår till något utöfver 75 mill. ridr bico. Och då numera ett af Const.Utsk. upgjordt förslag till ändringar i Riksd.- Ordn., i afseende på Svenska folkets representation, blifvit antaget till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, samt del andra alternativet af Hr Brakels motion sålunda är för handen, har Utsk. ansett tiden vara inne att, på det Höglofl. Ståndet må erfara, att Utsk. gjort sig bemödande att lösa den svåra frågan, låta komma till R. o. Adis kännedom, dels det resultat, hvartill Utsk. genom del statistiska arbetet kommit, dels de af behofvet 362 Den 21 Augusti. påkallade möjliga förändringar uti Högl. Ståndets sammansättning, hvilka Utsk. föreställt sig framdeles böra ifrågakomma, antingen H. R. o. Ad:s representationsrätt fötblifver sådan den är eller kommer att utöfvas på grund af val, ehuru Utsk. härvid nogsamt inser, att den långt framskridna tiden för riksmötet icke f. n. torde medgifva någon annan åtgärd med Utsk:s betänk., än att, möjligen med erkännande af grundernes riktighet, lägga detsamma till handlingarne jemte förklarande, att R. o. Ad. först vid en kommande riksdag ville på dessa grunder bygga ett mera deta 1 jeradt förslag, som af Ståndet må antagas och lill K. M:s sanktion i underddiet hemställas.
Majas derom gjorda framställning, funno för godt, att, bland annat, bevilja löneförhöjning för indelta arméens befäl och för sådant ändamål anslogo 100,000 R:dr årligen under den då inträdande statsregleringsperioden utöfver det i Riks-staten förut uppförda anslag för indelta infanterioch kavalleri-regementena, uttalades derjemte den åsigt, att de stora tillgångariie af indelta räntor, kronotionde, boställen och kontanta anslag, som redan funnos anvisade, borde vara tillräckliga för ändamålet utan ytterligare bidrag från Statens sida. Icke destomindre har detta förhöjda anslag, på Kongl. Maj:ts derom gjorda framställning, blifvit ytterligare beviljadt så väl vid 1859—1860 årens som vid sistlidne riksdag, då Ständerne förnyade sin förut gjorda påminnelse derom, att utredning måtte ske af redan befintliga tillgångar inom regementena, på det att ytterligare anslag från Statens sida måtte kunna undvikas. En utredning har nu visserligen utaf den tillsatta Eörsvars-komitéen blifvit verkställd, enligt hvad det Stats-Råds-protokoll, som åtföljde Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, innehåller, men hvilken utredning är åtminstone så tillvida ofullständig, att verkliga värdet af bostadsboställena der saknas, och, som det vill synas, icke ännu på lång tid lärer kunna utredas; hvadan ock, då det är temligen väl bekant, att indelta arméens tillgångar, Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:o 25. 83 gångar, synnerligast af utarrenderade boställen, äro så stora att de förslå icke allenast till löneförhöjningarne, utan derjemte lemna ett högst betydligt öfverskott, ända till 50 å 80 procent af de bestämda lönerna, hvilket fördelas på hela korpsen från och med den högste till och med den lägste af befälet, hvarigenom deras löner blifva vida högre än som Rikets Ständer bestämt, det torde vara skäl att Rikets Ständer vid denna riksdag taga sådana mått och steg, att ytterligare anslag må kunna undvikas.
Riksdags-Ordningen, af Herr Schartau väckt motion, hvaruti hemställts, om icke åt Stats-Utskottet må uppdragas att uppgöra och till Rikets Ständer inkomma med förslag, angående sättet att göra alla de medel fruktbara, som, till följd af-ett eller annat förhållande, kunna komma att, under tiden till nästa Riksdag, i Riksgälds-Contoiret reserveras, vare sig till vissa bestämda ändamål, elier, i allmänhet, med afseende på framtida behof. S. D. Upplästes meddeladt utdrag af Protocollet, hållet bos Högvörd. Preste-Ståndet den 20 dennes, och innefattande, att nämnde Stånd, vid föredragning af Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N:o 36, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 9, angående åtskilliga motioner om stämmoböters upphörande eller förminskning, dels godkänt så väl den af Utskottet uppgjorda gradationen för stämmoböters utgående, som ock att Rikets Ständer, i underdånig skrifvelse, hos Kongb Maj:t anhålla, det Kongl. Maj:t Bih. till R. St, Prot, 18 41, 9 Sami 2 Band. 9 66 Trot Utdr. d. 3o Jan■ täckes utfärda en Författning, sora upptager, till hvad belopp stämmoböter utgå, dels gillat, att Rikets Ständer bos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att, uti den om stämmoböter utfärdande Författning, måtte bestämmas, det två tredjedelar af samma böter tillfalla socknens fattiga, och en tredjedel KronoUppbördsmannerij hvilket ord Ståndet ansett böra sättas i stället för Kronofogden; och voro, i afseende härå, Med-Stånden inbjudne att beslutet biträda. Enär Ståndet i detta ämne fattat beslut, på sätt meddeladt utdrag af dess Protocoll för den 20 dennes utvisar, lades Högvörd. Preste-Ståndets omförmälda inbjudning till handlingarne.
För att kunna blifva öfvertygad om rigtigheten af de nya åsigterna behöfs i sanning något mera än åberopandet af vissa allmänna satser och mer eller mindre skarpsinniga resonnemanger och påktåenden; man måste ovilkorligen hafva säkra statistiska fakta att stödja sig på. Bristen på sådana har ock framkallat många anmärkningar emot det nya systemet, och man har grundat så väl sina anfall emot, som sitt försvar för detsamma på en mängd Bil. lill Stals-UlskoUcts Ullålande M 62. 53 statistiska data, hvilka dock, såsom hopsamlade af enskilda personer och möjligen så valda, alt de skulle leda till det resultat, -hvartill man pä förhand önskade komma, allsicke ega de.n tillförlitlighet, att de, som i denna atjsvarsfulla fräga skola besluta, derpå kunna grunda ett fullt säkert, för sig och andra tillfredsställande, omdöme. För min del har det åtminstone varit omöjligt att bilda mig eli sådant. Jag tilltror mig långt ifrån hvarken att godkänna eller förkasta det afUtskottets majoritet utan tvekan antagna systemet; men jag måste dock bekänna att de erinringar, som emot detsamma från så många håll blifvit framställda, hafva synts mig vara af den vigt, att då jag nödgats votera för eller emot det, har jag gjort det sednare. Hvad nu först angår den egentliga hufvudpunkten i detta system, eller den så kallade vestra stambanans dragande söder om Mälaren, har Utskottet såsom sitt lörsta skäl härför åberopat, att en jernbana ej bör gå para Helt med en närbelägen segelled. Emot denna till en viss grad sanna, men här ända till ytterlighet drifna sats och från hvilken man af sakens egen natur varit tvungen att på andra ställen göra manga och stora afvikelser, har tillräckligt blifvit erinradt i den offentliga skriftväxlingen och andra länders exempel blifvit åberopade; jag vill derföre endast nu upprepa, att då norra Mälarestranden bildar milslånga och breda landtungor, är det minst sagdt oegenlligt att tala om en parallelt med densamma gående jernbana.
Uti ett sadant förhållande och utan någon a det Hederwärde Bonde - Ständets sida ssedd tillökning pa Werkets da ägande Capital, erhöll samma Stand sistnämnde ar inträde uti Bankens förwaltning, samt dess Fullmagtige och Rewisorer, med tillökt icke oberydelig känning pä Fonden, lika, sa kalladt Honorarium, jemte Dag tractamente och Rese-kostnad för de sistnämnde, som de öfrige Standens Fullmagtige och Rewisorer war tillagdt. Med afseende hära, wore en tillökning för endast det Hederwärda BondeStandetS Fullmägtige, äfwen sä illa passande som obillig. Hos de öfrige Nespeclive Ständen är någon sräga om tillökning för deras Fullmägtige icke wäckt. Fullmägtigssapet är en hedrande förtroendespost, som de dertill walde, af ssäl, dcm de sjelfwe aga betämma, kunna sig undanbedja. Bankens närwarande belägenhet fordrar i öfrigt all möjlig sparsamhet uti tillökning af omkostnader, som icke aro oumgangelige. Genom det föregående ansir Banco - Utskottet, sig pa anförde hos Ucstottet gällande grunder, hafwa tillrackeligen beswarat den till dess yttrande, ifran Hederwärde Bonde-Standet remitterade framställning, utan att inga i öfwerwagande af de stal och anledningar för samma Stånds Fullmägtige enskildt, som, till bifall af den stedde hemställan, deruti finnas andragne.' En Ledamots af Högwördige Prest - Ståndet, en Ledamots af Walloflige Borgare-Standet, och sam - 2298 Den i Augusti. samtelige Ledamöternes af det Hederwärda BondeStåndet, serssildte tankar aro harwid bifogade. Orebro den 29 Junii 1812. stscol) Ds Is 6srclle. Ib. Weidman. Lust. D. öVilcLe. L. Ötimsn. IVI.
M. »täcktes föreskrifva, att, då emellan en pastor och hans församling »öfverenskommelse blifvit i vederbörlig ordning träffad etc.» Väl är det K. M:ts rättighet att besluta, det de konventioner, hvilka framdeles ingås, skola träffas på de vilkor, att de fortfara under nådåren; men, på sätt jag förut nämnt, anser jag det ligga utom K. Mits makt att fatta något särskildt beslut i afseende å de konventioner, som redan blifvit träffade. Vid sådant förhållande kan jag icke annat än tillstyrka afslag å förev:de Betänk., och detta med så mycket mera skäl, som den ifrågaställda förändringen icke synes mig särdeles af behofvet påkallad. Hr von Koch, Nils S amuel: Ehuruväl jag vill medgifva, att fall kunna inträffa, då det vore önskligt att man hade stadganden uti nu föreslagna riktning; och man har så mycket mera fog för denna önskan, som man, i enlighet med hvad åtskilliga talare nu upgifvit, väl kånner, att pastoraterna under nådårstiden utarrenderas till lekmän samt erfarenheten torde vara allmän nog, att dessa lekmän, när de skola utkräfva pastoralierna, förfara med tämmelig stränghet, — så måste jag dock förklara, att jag, lika med föreg, talare, hyser stora betänkligheter, huruvida det skulle vara formenligt att ingå till K. M. och begära, att K. M. skulle utfärda ett stadgande uti denna syftning. Jag tror icke det vore rått, om K. M. i ekonomisk väg skulle förklara, att öfverenskommelser, som redan åro träffade för en viss bestämd tid eller framdeles träffas mellan 22 Den 7 Mars. vissa personer, äfven skola sträcka sig utom den tiden. Det kan ock, efter mitt förmenande, vara tvifvelaktigt, huruvida pastors rätt att förfoga öfver pastoralierna sträcker sig äfven till tiden efter lians död. Men, om denna fråga kan vara tvistig, så är det deremot intet tvifvel underkastadt, huruvida pastoralierna skola utgå under en tid, då de skola tillfalla Stiftens byggnadskassör. En osäkerhet uti sistberörda hänseende skulle dock blifva följden deraf, att It. St;r inginge till K.
Detärett faktum, att de oordningar, som förorsakats genom sakramenternas utdelande af obehöriga personer, blifvit af våra domstolar bestraffade, ehuru olikhet i lagtolkning egt rum, så alt den ena domstolen fällt, men den andra friat dem, som tilltalats för nyssnämnde handling. Att ett missbruk uti ifrågavande hänseende förefinnes, lärer likväl icke kunna bestridas. Här har en talare velat påstå, att hvad LagUlsk. föreslagit vore stridande emot både Guds ord och naturlig lag. Han har äfven citerat Luthers Skrifter till stöd för sitt påstående. Jag har läst föga af Luthers Skrifter, men det åtminstone vet jag, att vår troslära, våra Symboliska böcker öppet säga, att sakramenterna äro ötverlemnade till Presterskapets förvaltning. Jag tror äfven, att det förhåller sig med Luthers Skrifter pä samma sätt som med Guds eget ord, nemi. att de uti religiösa tvister citeras både för och emot. Jag vill icke här upträda emot en af mig högt aktad ledamot, som gått något för långt i sin religiösa ifver och, ehuru han synes vara, en tolkare af fridens ord, likväl tillåtit sig alt tala om monopolier m. m. d. Dylika tillåtelser, fällda under ögonblickets förifrån, vederlägga genom sin öfverdrift sig sjelfva. En ledamot har talat örn nödvändigheten, eller åtminstone nyttan af att ega lithurgisk frihet, men jag ber att få erinra, att nattvardens utdelande icke hörer till lillmrgien, utan till sjelfva läran. Denna lära säger uttryckligen, att nattvarden skall utdelas af församlingarnes lärare. En talare har sagt, att ett så hårdt stadgande, sorn det nu föreslagna, skulle leda lill vida betänkligare följder, än de oordningar, som hittills egt rum. Jag hyser icke samma tanke, och vi veta äfven, att just den person, sorn sednast tillställt den största oordningen uti ifrågavande hänseende, nemi. den, som företagit sig att hålla sammankomster och utdela nattvarden i Orsa, afhållit sig från sådana ingrepp i Presterskapets befattning, sedan han derför undergått bestallning.