Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
» Jag har ännu litet att få för det sista arbetet — och penningarne äro så knappa för oss! » Lisette går in ännu en gång. » Nådig frun, sömmerskan. » » Men, min Gud! Jag säger ju, att jag inte tar emot! » » Hon säger, att hon nödvändigt behöfver penningar. » » Jag tar inte emot, » säger hennes nåd med eftertryck och ser harmset upp från sin bok, som nu börjar intressera henne. » Kan då folk aldrig vänta ett ögonblick! Säg henne, att hon kan komma till baka i öfvermorgon — nej, om åtta dagar. » Lisette framför budskapet; den unga flickan blir dödsblek och kämpar med tårarne. » Min Gud! » säger hon sakta, » om nådig frun visste, i hvilken belägenhet vi äro! » Men Lisette öppnar dörren, och hon går nedför trappan samt gatan utefter till sin torftiga bostad, hvarest den sjuka modern och de små syskonen vänta på henne under bekymmer och oro. Hvarje öre, som de hade, är utgifvet; de hafva nu satt sitt sista hopp på inkomsten af hennes arbete. Hon träder in tigande. » Nåå? » frågar den sjuka från sin bädd, och de små se på henne förhoppningsfullt. » Jag har ingenting med mig, » säger hon tonlöst, sjunker ned på en stol och utbryter i en tyst, smärtsam gråt, i hvilken de små kraftigt instämma. Emellertid följer nådig frun romanhjeltinnans hjertslitande öde med tårade ögon: hon har ett så vekt hjerta! — Min nådiga! Ännu är allt omkring eder idel solsken; er make, som himmelen bevarat åt er likasom er lille son, ligger för edra fötter, ni har vänner och väninnor, smickrare och tillbedjare i oändlighet, ni har rikedom, ungdom, skönhet, allt hvad ni kan önska er — om ni öfver hufvud taget någon gång kan komma att hysa en önskan. Men ingenting är beständigt här i verlden, hvarken er ungdom eller er skönhet, ja, kanske icke en gång er makes tillbedjande kärlek. Småningom skall äfven ert färglösa hvardagslif, fröjderna af hvilka ni i fullt mått njutit, för er förlora sitt behag, triumferna, som er ungdom firat, icke mera tillhöra er.
De statistiska och topografiska undersökningar, som i afseende å den af Kongl. Majit förordade Stockholm-Götheborgsbanan egt rum, borde således kunna Slals-Ulslcotléts Utlåtande, M 533. 5 anses tillfyilestgörande, om ock hvarken tid, omständigheter elier tillgång på medel ännu föranledt deras företagande i den utsträckning, Utskottet syntes önska. Dessutom hade, efter hvad kändt vore, vidsträckta undersökningar för en annan föreslagen jernvägs-stamlinie blifvit för kort tid sedan verkställde. Saknaden af erforderliga undersökningar och utredningar kunde följaktligen icke skäligen uppgifvas såsom hinder emot beviljandet af medel för utförandet af jernvägar inom riket. Frågan syntes derföre egentligen vara, i hvilken riktning jernvägs-anläggningarne företrädesvis borde utföras. I sådant afseende hade ock jemrörelser blifvit anställda emellan den af Kongl. Maj:t förordade jernvägen från Stockholm till Götheborg och den föreslagna jernvägs-anläggningen genom Skåne och Småland till Wettern samt mellan dessa jernbanors ömsesidiga fördelar. De ledamöter af Riks-Stånden, som under diskussionerna härom yttrat sig, anse stambanan emellan Slockholm och Götheborg för den vigtigaste och angelägnaste jernvägs-anläggningen, hafva, till stöd för denna åsigt, anfort, alt alltsedan uppmärksamheten började fästas på behöfligheten af jernvägar i Sverige, man varit ense derom, att den första åtgärd, som borde vidtagas, vore att genom en dylik väg sammanbinda rikets båda förnämsta städer. Det första beslut, som i detta afseende af Rikets Ständer fattades, hade också angått en del af Köping-Hultbanan, och om än i sjelfva beslutet icke med uttryckliga ord blifvit omnämndt, att denna bana skulle utgöra en sektion af den tillämnade stoia stambanan emellan Stockholm och Götheborg, uttalades dock sådant tydligt under ärendets behandling, och den härom förut yttrade åsigten utvecklades ytterligare vid sednaste Riksdag, da samma fråga ånyo var under Riks-Ståndens öfverläggning.
Det kunde derföre, enligt motionärens mening, icke anses lämpligt att skogsalsters användande medgafs endast från sådana skogar, som varit hemsökta af skogseld, utan borde till förebyggande af den antydda faran den medgifna afverkningsrätten utsträckas jemväl till öfriga kronomarker, der behörig skogstjensteman funne skogen mogen , för användande och dess qvarstående således icke gagneligt, hvadan ock motionären föreslagit att Rikets Ständer måtte i omförmälda syftning hos Kongl. Maj:t göra underdånig hemställan. Bih. lät H. St. 2 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 200. Genom nådig Skrifvelse den 24 November 1857 har Kongl. Majit förordnat, att, i likhet med hvad genom nådigt Bref den 11 April 1844 blifvit för Norrbottens län medgifvet, Kongl. Majits Befallningshafvande i Westerbottens län, skulle, på ansökning af skattehemmanseller kronohemman*- och nvbygges-åboer om tillåtelse att från Kronans skogar i nämnde län afhemta fullmogna, till timmer, plankor och bräder tjeuliga träd, till afsalu, tills vidare ega att, efter det syn å trakten blifvit af jägeritjensteman verkställd, pröfva och bestämma, om och i hvad mån den sökta averkningen får, efter utsyning af dylik tjensteman och emot vanlig afgift, ega rum, med iakttagande dervid, att den skogstrakt, hvarå utsyningen skall ske, icke hårdare anlitas, än att den för framtiden kan lemna enahanda årlig tillgång till sådana träd, som för timmer eller bräder äro användbara.
Thurgren för lifgifvande af handbok i Svenska Kameral-Lagfarenheten; 6:o Erik Janssens från Stora Kopparbergs län, om upphäfvande af skyldigheten för Ofvanbrons i Stora Tuna socken jordegare att utgöra Kungsgårdshjelp; 7:o Lars Magnus Knutsson från Östergöthlands län, om anslags beviljande för sjöarne Asundens, Jernlundens med fleres sänkning äfvensom för inrättande af en genom samma sjöar gående båtled; 8:o Manritz Sahlén från Vester-Norrlands län, om anslag till tvänne nya Provincial-läkare i Ångermanland; 9:o Måns Persson från Kalmar län, om Kronans öfvertagande af båtsmännens förseende med småpersedlar; 10:o Nits Nilsson från Wermlands län, om befrielse för komministers-bostället Edet från erläggande af kronotionde; lt:o Ola Svensson från Skåne, angående försäljning af en del kronans egendomar; 12:o Petter Mårtensson från Jönköpings län, om understöd åt Häradsskrifvaren, Landskamereraren J. M. Seths enka och tvänne oförsörjda barn; 13:o Anders Persson från Örebro län, om sänkning af sjöarne Hjelmaren och Qvismaren ; 14:o David Andersson från Hallands län, om anslag till plantering af flygsandsfälten inom länet; 15:o Gustaf Bjerkander från Skaraborgs län, i fråga om rätt för åtskillige åborättsinnehafvare till skolegods hemman att få samma hemman skatteköpa; 16:o Nils Nilsson från Wermlands län, om anslag till slussanläggningar i Klarelfven; och 17:o Anders Jonsson från Skaraborgs län, angående folkskole-undervisningens lämpande efter Grefve Rudenschöld* method. Bih. till B. St. S. D.
Banko, att af allmänna medel utgå, såsom ersättning för förfärdigande af en utaf honom uppfunnen röst-räkne-machin. N:o 262, i anledning af väckt motion om anslag till bildande af en teknisk undervisnings-anstalt i Borås. Återremitterades. N:o 264, i anledning af väckte motioner om ändring i de vid anslaget till inrättande af en teknisk skola i Orebro fästade vilkor. Preste-Ståndet biföll hvad Utskottet i detta Utlåtande hemställt och tillstyrkt, men ansåg att, i fall Utskottets förslag kommer att blifva ett Rikets Ständers beslut, anmälan genom underdånig skrifvelse bör hos Kongl, Maj:t göras om hvad sålunda i frågan blifvit å Rikets Ständers sida medgifvet. N:o 267, i anledning af väckta motioner om pension åt aflidne professoren vid Fria Konsternas Akademi J. G. Sandbergs enka. Bifölls. N:o 269, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående afsöndring af jord från Ultuna kungsladugård och kronoparken Asen, till utvidgning af Upsala Central Hospitals område. Bifölls. N:o 271, angående en missräkning i Stats-Utskottets, i Utlåtandet N:o 181 afgifne. yttrande i fråga om lönereglering för Hef-rätternes tjenstemän och vaktbetjente. Bifölls. S. D.
Banko per nummer, hvadan för nu ifrågavarande 3,505 nummer skulle för Statsverket uppkomma en kostnad af omkring 38,074 R:dr 13 sk. 5 rst. samma mynt, motsvarande 57,lil R:dr 42 öre Riksmynt; hvilken dock i anseende til! ärligen omvexlande pris å furage-artiklar blefve underkastad någon förändring; och torde Kongl. Maj:t i Nåder föreslå Rikets Ständer att ifrågavarande kostnad (inge bestridas af det förslagsanslag på 4:de Hufvudtiteln, som enligt Kongl. Maj:ts till Rikets Ständer allåtna Nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof skulle uppföras lill indelta Arméens vapenöfningar i allmänhet; hvaremot såsom följd af rusthållarnes befrielse frän samma kostnad den bland Statsverkets inkomster upptagna ”Furagc-afgift af Indelta Kavalleriet" komme alt försvinna. Utaf berörda anslag å 4:de Hufvudtiteln skulle bestridas ej allenast underhållet vid mölen och mönstringar af ryttarehästarna, utan äfven den deremot svarande ersättningen till Regementenas och Korpsernas löningsfonder och musik-kassor lör dit anslagna vakans-afgifter, hvilka sålunda kommo alt förminskas, äfvensom till de rustande för nummer, som åtagit sig hingsthållning. För öfrigt hemställde Departements-Chefen i underdånighet alt den nu ifrågaställa förändringen med rusthållarnes furage-afgifter måtte af Kongl. Maj:t med - Kongl. Majlis Nåd. Prog. N:o 5. 5 gifvas under det uttryckliga förklarande, att den kommer att fortfara endast så länge, som nödiga medel ä 4:de Hufvud-Titeln finnas för ändamålet anvisade. Vidkommande serskildt de afsuttna Kavalleri-Regementena eller Korpserna, ansåg Departements-Chefen dessa icke böra af den för de beridna rusthålls-regementena nu föreslagna lindring blifva delaklige, enär de förra genom förmånen af afsittningen redan ålnjölo all den lättnad, som skäligen kunde dem beviljas.
$ 1848. 4 Sami. 1 Afd. 27 Haft. 8 io Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 91. sterna ej vidare försloge till utgifternas bestridande, och att inrättningens snara upplösning vore att emotse, derest icke hittills saknadt bidrag af allmänna medel blefve densamma förunnadt; af hvilken anledning direktionen, under åberopande af uppgjorda beräkningar öfver pensioneringens sannolika tillväxt och blifvande maximibelopp samt efter tillika meddelad uppgift om förhållandet med pensionsinrättningens tillgångar, hvilka, inberäknadt räntan å en samlad kapital-fond, som vid 1840 års slut utgjorde 141,170 r:dr 32 sk. 6 r:st., för år 1843 uppgått till en summa af 20,537 r:dr 3 sk. 11 r:st., i underdånighet anhållit att, så framt icke tillskott af allmänna medel ansåges på annat sätt kunna lämpligen beredas, 50 procent af kronans andel i vid tullverket inflytande konfiskationsoch bötesmedel måtte, såsom årligt understöd för pensionsinrättningen, i nåder anvisas j varande derjemte upplyst, att förenämnde kapitalfond sedan år 1840 minskats med tillsammans 7,480 r:dr 18 sk. 3 r:st., så att den vid 1846 års slut endast utgjort 133,690 r:dr 14 sk. 3 runstycken. Under åberopande af dessa skäl, och då det till tulltjenstemäns i bevislig fattigdom stadda enkor och barn af tullmedlen utgående pensionsunderstöd vore så ringa, att, om hela anslagssumman emellan pensinostagame jemnt fördelades, beloppet för hvaroch en endast utgjorde omkring 15 r:dr, har Kongl.
Riks-arkivel för närvarande upplåtna byggnad, som aplerande lill Eiks-arkiv af f. d. Geijer Sika huset, dessa förslag numera icke kunde tagas i betraktande, skulle deremot, hvad beträffade uppförandet af en helt och hållet ny Arkivbyggnad, detta visserligen varit önskvärdi och skolat af Ofver-intendenls-embetet tillstyrkas, derest lämplig plats härför kun nät af Embetel föreslås; men, oaktadt noggranna undersökningar, bade Embetet icke kunnat finna någon plats alt i sådant hänseende förorda; samt alt, i afseende å den af Rikets Ständer gjorda framställning om anställande al undersökning angående beskaffenheten af lokaler, som för Riks-arkivets inrymmande tilläfventyrs kunde finnas tjenligare än f. d. Geijerska huset. Ofver intendents-embetel, efter anställd besigtning å det Kronan tillhöriga, åt Kommers-kollegium, Serafimer-ordensgillet och Öfver-inlendenls-embetel för närvarande upplåtna huset N:o 4 ä Riddarholmen, funnit att detta hus vore uppfördi pä utmärkt god grund, af särdeles stark konstruktion och utan tecken till sättningar, samt alt detsamma redan i dess nuvarande skick rymde Riks-arkivets samtliga handlingar, upptagande, deri äfven inbegripna åtskilliga sådana, hvilka nu förvaras i Kongl. Slottets källarhvalf, nära 22,000 sträckfot hyllor; Och bade, med anledning häraf och på i öfrigt anförda skäl, Ofver-intendenlsembetet i underdånighet förordat omförmälda egendoms användande för ifrågavarande ändamål; varande, med afseende härå, hos Embetel uppgjorda ritningar, hvilka blifvit vederbörande Riksarkivarie delgilna och af honom utan anmärkning lemnade, och hvilka ritningar, med tillhörande kostnadsförslag, Ölver-inlendenls-embetet lill E. K.
J8 53 icke trodde sig böra anbefalla ett sådant stadgande, emedan det ansågs kunna medföra stora svårigheter i sitt verkställande, samt icke obetydliga utgifter för statskassan, tror det sig dock, ehuru det fortfar med vidhållande af att inlösningen kommer att medföra olägenheter, nu böra anbefalla ett sådant stadgande, sedan erfarenheten visat huru svårt det är, att utan en sådan åtgärd förhindra lönnbränning. Då det emellertid, såsom af kommissionen är erkändt, är omöjligt alt gifva en fullständig definition öfver hvad sorn förstås med en bränvinspanna, enär nemligen bränvinspannor icke behöfva hafva en egen särskild form, om än sådant i allmänhet inträffar, liksom äfven en sådan panna, äfven om den har den för bränvinspannor vanliga formen, icke derföre är otjenlig till annat begagnande änv bränvinsbränning, samt således nästan oöfvervinneliga svårigheter ständigt måste uppstå med afseende på frågan om att låta den i lagen bestämda ansvarigheten för den som icke anmält en sådan panna, träda i kraft, tror departementet att inga andra pannor under JOO potter böra vara föremål för inlösning än sådana som äro försedda med stämpel, med hänseende på hvilka intet tvifvel kan uppkomma huruvida de äro bränvinspannor eller icke. Hvad det af kommissionen anförda och från Danmark hemtade argumentet för inlösningen angår, får departementet i underd. anmärka, att det icke medelst det anförda plakatet af den 25 Febr. 4S45 blef bestämdt, att staten skulle inlösa olagliga bränvinspannor, utan att straffet på den olagliga besittningen af bränvinspannor, — i Danmark får nemligen ingen äga en sådan, med mindre han har tillåtelse till bränvinsbränning — skulle efterskänkas, såvida vederbörande ägare inom bestämd tid skiljde sig vid densamm , hvarjemte det tilläts vederbörande, att inom den bestämda terminens förlopp inlemna redskapen i Tulloch Consuintionsväsendets förvar, till dess de kunde finna afsättning.
Den billigaste källan till fett utgjorde ister; för 10 öre erhölls i ister 99 gr fett; därnäst följde strömming, i hvilken man för 10 öre fick 80 gr fett. 70 o c h 65 gr fett erhöllos för 10 öre i margarin o c h fläsk, samt omkring 57 gr i färskt svinkött och i smör. D e billigaste kolhydraten erhöllos i de billigaste vegetabiliska födoämnena. 1895 J a g skall icke utsträcka dessa sammanställningar längre, ty redan af dessa b ö r hafva framgått, att en sådan tabell, som den hvarom här är fråga, i praktiskt afseende vore synnerligen viktig o c h på samma gång lätt användbar. - b —. * Badrum i hemmen. H o n är t. e x. s. v. Drottningen lär k o m m a att åtfölja konungen på den resa till Norge han ämnar anträda i oktober. Drottningen afreser ined extratåg från H o k i dag fredag kl. 7.40 e. m. samt anländer lördag m o r g o n till hufvudstaden. Då hon önskar tillbringa natten i lugn o c h ro, skall extratåget stanna i Sömmen, en liten station i Östergötland. Fil. d-.r Ellen Fries, s o m under någon tid vistats i England, hvarest h o n besökt universiteten i Cambridge o c h Oxford, har nu återkommit till hufvudstaden för att återupptaga sin rektorsplats vid Ahlinska flickskolan härstädes. Kvinnorörelsen. Stockholm har i dagarne gästats af miss Theresa Wilson, utsänd af ordföranden i den internationella kvinnoföreningen som bildats i Chicago, lady Aberdeen, vicekonungen af Kanada gemål. Målet för miss Wilsons resa är att taga kännedom o m de i Europa existerande kvinnoföreningarnas verksamhet o c h att närvara vid tvänne kvinnokongresser s o m skola hållas i Frankfurt och i L o n d o n. I Stockh o l m har miss W i l s o n tagit kännedom o m den nya kvinnoföreningen o c h o m Fredrika-Bremerförbundets verksamhet o c h har nu afrest till Helsingfors för att därefter taga vägen till Tyskland, Schweiz o c h Italien. » For a noble Deed ».
Maj:ts Befallningshafvande föranstaltade öfverenskommelser med Allmogen; men skulle detta förslag befinnas lända Slaten till förfång, vore, i Molionairens tanka, lämpligt, att Kronoskjutsen väl blefve på omforma Ide sätt tillvägabragt, men att ersättningen till de skjutsande, hvilken borde af Statsmedlen genom Ränlerien utbetalas, skulle, i förhållande till hemmantalet, debiteras hvarje Län och vid påföljande årets Kronouppbörd incasseras. b) Inom Hedervärda Bonde-Ståndet: 2:0 Af Anders Danielsson från Elfsborgs Län: att Kronoskjutsen genast måtte afskaflfas derigenom: ”att alla afsändningar för Kronans räkning af effecter skedde genom entreprenad; att alla Embetsman begagnade det fortskaffningssätt, som funnes; att Båtsmän och Soldater marcherade; samt att sjötransporter af Collegier och Verk begagnades.” 3:o Af Eric Ersson från Stockholms Län: att, sorn den svårighet och uppoffring af tid, de på öar boende hemmansegare måste vidkännas, genom transporter af kreatur och åkdon till fasta landet, då de under sommaren eller andra årstider, medan vattnet vöre öppet, lill Kronoskjutsningar uppybådades, satte dessa hemmansegare i nödvändighet alt, genom accord med de på fasta landet boende, köpa sig fria från skjutsnings-besväretde nämnde årstiderne, hvarvid alltid en dryg lega ifrågakomme, qoL Kronoskjutsen alltså vore för dem ett svårare onus, än för hvarje annan jordbrukare; det målte, lill afhjelpande af denna ojemnhet» 'neri nied undantag af de -ställen, der smalare vatten samt en hetjvämare och säkrare öfverfart på färjor funnes, öboer frikallas från kronoskjutsningar å fasta landet all an Bihang till 11.
Här finna vi lugn och hvila, omgifna af den unga konstens glada lek i färger och marmor. Med återhämtade krafter fortsätta vi vår vandring på nytt och välja nu vägen öster om industrihallen för att upptäcka, hvad som där kan vara af största intresse att skåda. Strax till höger, uppe på sluttningen nedanför gamla Byströms villa, hafva vi Kungl. jaktkubbens vackra paviljong. Vi gå vidare förbi Biologiska museet och se då uppe i backsluttningen vid vägen, som för upp till Skansen, flere paviljonger. Här ligga Trädgårdsuställningen, den särdeles intressanta och sevärda Musikoch teaterutställningen samt bilhuggaren Oscar Bergs Bibliska Diorama. Strax vid gamla Djurgårdsteatern ha vi det praktiskt inredda Folkkö- ket. Till vänster, och just där Industrihallens utsträckning åt norr slutar, nära vid Brunnsvikens strand, öfverraskas våra blickar af en hel liten stad af paviljonger och kiosker i de mest pikanta stilar: man skulle kunna kalla det en riktig » lilleputtstad ». Det är en hel del utställare, som velat separera sig. Här ha vi Malmö chocoladeoch kon fekt fabrik, Stockholmskaffe för ädlings fabrik och slutligen äfven Herman Meeths lilla inventiösa » Syskrin ». Något framför åt Framnäsvägen reser sig Liljeholmens väldiga stearinljus i höjden. Här hafva vi äfven Stockholms korffdbrik, Beinholäs bageri samtalldeles nere vid stranden Piehlskabryggerietsva.ckra paviljong med dess luftiga veranda. Men hvad är det för en ståtlig, vacker och luftig byggnad i rödt och hvitt, som ligger där till vänster och tycks till hälften bada sig i Djurgårdsbrunnsvikens vågor? Jo, det är den stora svensk-danska Fiskerihallen, som i sig innesluter mycket af intresse. Från den yttre cirkelgången har man en särdeles vacker utsikt öfver vikens fagra stränder. Gå vi så vägen vidare åt norr, ut hafva vi på högra sidan Skogsuställningen, Jordhruksutställningen grufschaktet och Den skånska storindustriens (Höganäs) utställning samt dessutom ett par mindre paviljonger.
Bef:h:de, vid inträffad underlåtenhet å intressenternes sida att verkställa den vid besiglningen nödig befunna och den ålagde förbättringen, skulle ega rätt och pligt att besörja det, det 264 Den 30 December f. m. eftersatta arbetet blifver utbjudet på entreprenadauktion uppå bekostnad af interessenterne efter samma grund som de i arbetets första utförande deltagit; kommande underhållskostnaden sålunda att vidlåda jordeller fastighets-ägarne, sorn från arbetets böl jan delat utgifterne och besvären derför, och som af detsamma fortfarande draga nytta. Skulle dessa stadgandens innehåll eller upställning kräfva någon modification, öfverlåter jag villigt åt vederbör. Utskotlsledamöters uplysta bepröfvande att mitt förslag i sådant hänseende förbättra; allenast hufvudlanken kunde bringas till utförande. Jag föreställer mig att detta ärende torde höra till H. Statsoch Lag-Utsk:ns gemensamma behandling hvadan, derest den remiss, hvarom jag ödmjukt, anhåller, också endast sker till ettdera af dem, det andra torde finnas erforderligt, på sätt Riksd.-Ordn. gifver vid bauden, att för benägen samverkan tillkallas. Dessa motioner remitterades till StatsUtsk. Hr Brakel, Gustaf Mauritz, upläste följande: Enär det sedan sista riksdag hvilande förslag till förändring af representationen, ej blifvit af R. St. antaget, synes nog sannolikt, att ett nytt förslag kan ifrån Const.Utsk. förväntas. Enl. de åsigter, i hvilka de i öfrigt skiljda meningarne tyckas öfverensstämma, torde en ändring af sältet för ntöfvande af R. o. Ad:s representationsrätt oundvikligen böra ingå i ett sådant förslag eller deraf blifva en nödvändig följd. I fall sistnämde ändring blefve föreskifven genom grnndlagsstadganden, som utgjorde en del af sjelfva förslaget, skulle visserligen den deraf följande ombildning af R. o. Ad. vara eventualiter antagen i och med detsamma, som förslaget af Ståndet godkändes att hvila till nästa riksdag.
Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnda Betänkanden: 174 Prol.-Uldrag den 24 Februari 1866. M 47, i anledning af väckt motion om utfärdande af en ordningsstadga för »täderna i riket. Bifölls. M 48, i anledning af väckt motion om befrielse för skeppare å Svenskt, från inrikes ort kommande, fartyg att vid insegling förbi någotdera af inloppen Furusund Sandhamn eller Dalarö anlägga för undergående af visitation. Med afslag å Utskottets Betänkande, beslöt Ridderskapet och Adeln, för sin del, att Rikets Ständer skola i underdånig skrifvelse hos Kongl Maj-.t hemställa, huruvida någon lindring kunde medgifvas i de studganden, som röra skyldigheten för fartyg att lägga till för undergående af tullvisitation vid utanför destinationsorten belägen tullstation, såsom Furusund, Sandhamn m. fl. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: M 52, i anledning af väckta motioner i fråga om ersättning åt boställs havare för bekostande af grunddikning eller af större odlingar å boställsjorden; M 53, i anledning af väckta motioner, rörande befrielse för lärjungar vid rikets högre elementarläroverk, äfvensom för elever i folkskolelärare-seminarier från deltagande i beväringsmöte; och J\l 55, i anledning af väckt motion om upphörande af penninge-insamlingar vid bröllop och barndop. S. D. Vid ånyo skedd föredragning återremitterades Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JV° 54, i anledning af väckt motion i fråga om fördelningen emellan socknar inom samma pastorat af återvunnen helgonskyld. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utskottets Betänkande M 20, i anledning af väckt motion om förändrad lydelse af vittneseden. Frän Vallofl. Borgare-Stdndet. S. D.