Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Alt, såsom den siste talaren yttrade, något begagnande af dessa uplag icke kommit i fråga under de första 50 åren efter författningens utfärdande, synes mig vara ett talande bevis för lämpligheten af Utsk:s förslag, att återuplifva den ad interim nedlagda skyldigheten att hälla saltuplag. Det är nemi. klart, alt sä länge författningen qvarstår, sallbrist icke kan upkomma, men det är till förekommande af en ögonblicklig eller tillfällig stegring i priset dessa uplag blifvit anbefallde. Således har man med författningen icke afsell, alt hela landet skall förses med salt utan man har endast dermed velat förebygga varans monopoliserande. Samme talare har sagt, att de höga priserne i Stockholm icke varit föranledde af brist på denna vara utan af hennes samlande på färre händer, hvarigenom desse kunnat åsätta henne hvad pris de behagat, men det är just förekommande häraf författningen afser. Handeln och frihet deri äro dymedelst icke bundne. Författningen bestämmer icke något pris å varan och konkurrensen har genom författningen icke lidit det ringaste i dess chancer, utan hvar och en äger alt täfla med sin yrkesbroder i denne handel. Den stora allmänheten är emedlertid förvissad alt ingen kan ensam slå under sig denna handel och då sjöfarten under vinlermånaderne är stängd, bestämma priset å varan efter godtycke. Spanmålspriserne hafva jemförelsevis blifvit omnämnde, och min öfvertygelse är, alt äfven för spanmålshandel en dylik författning är af nöden. Jag anser således den ifrågavande författningen nödig, hvarföre jag anhåller om bifall till Utsk:s förslag, ehuru jag medgifver att de 40,000 T:na äro ett allt för ringa qvantum, men något är bättre än intet. Jag skulle efter de uplysningar, BorgareSus ledamöter inom Utsk. meddelat kunna anföra ytterligare skäl för min begäran, men vill icke uptaga R. o. Ad:s tid dermed, utan förnyar milt yrkande om bifall till Utsk:s förslag. Frih. Raab, Carl Adam:
Jag hade ansett lämpligt, om i StatsKådsprot:t, som åtföljde den K. Propos:n, lemnats någon redogörelse för Kådgifvarnes åsigter om, huruvida så verkligen är förhållandet, samt om de ansåge att kostnadsförslaget komme att slå in Jag hade, med beräkning af de högre priserna och med ledning af Öfverste Den B Juni o. m. 67 Ericsons egna upgifter om det antal arbetare som fordras för att få en mils jernväg färdig, samt jemförande dessutom våra jernvägar med de Tyska och andra, som äro något dyrare, men under hvilkas byggande arbetslönen stod till hälften af hvad man anser den nu utgöra, äfvensom på den grund att materielen sedan dess stigit i pris, framlagt en kalkyl, oell skulle önskat, att StatsRådet Gripenstedt yttrat sin mening, huruvida han ansåg denna min kalkyl felaktig. Jag tror att, lika nödvändigt som det är för en enskild att se till huru hans räkning går ihop, lika nödigt är också detta för en FinansMinister. Nu har Hr Gripenstedt för R. St:r upgifvit, huru mycket han ansåg statsinkomsterna komma att under de följande åren utgöra, men han har icke tagit i betraktande de förökade utgifterna. I detta afseende sviifvar man i okunnighet om bans tanka. Då man emellertid kan beräkna kostnaden för det stora stambane-nätet i rundt tal till en million för hvarje mil, så skulle det göra för de föreslagna 153J milen lika många milhr. Den proc., ränta och amortissemang, som Regeringen sjelf antagit, utgör 9 proc., och således gör detta 15,000,000 i st. f. 0 milhr. Jag tror att häruti ligger en stor anledn. att närmare betänka sig, innan man antager ett system, som gör många banor nödvändiga. Nu återstår mig blott att i korthet vidröra det stöd, som Utsk. hemtat af Ofverste Ericsons antecedentia och af det förtroende man bör sätta till hans talang som arbetschef.
Jag känner ej bestämdt hvilken regel, som blifvit iakttagen för alla andra embetsverk vid den nya lönereglerrn ; har der för dem ingen spanmål under lönerna blifvit beviljad, då deras stater höjdes; så är det visserligen rätt, att samma regel följes i afseende på Krigs-collegii löner. Men har man åter beviljat spanmål under lönen för andra verk, så bör man äfven göra det vid delta tillfälle. Hr Rosenblad: Frågan om de 163 tunnorna tyckes D c n ii Augusti f. m. visserligen vara mera likgilltig; men då det ej torde vara likgiltigt att tillämpa samma grundsats vid alla tillfällen, torde jag få erinra R. o. Ad., att i utlåt. N:o 4^, der StatsUtsk. föreslagit en ny reglering för K. Landtmäteri-cont., så, ehuruväl en betydlig löneförhöjnjng för chefen är föreslagen, äro äfven för samtliga tjenstemännen af StatsUtsk. löneförhöjningar föreslagna, utan att det erinrat, att då spanmål dervid blifvit uppförd under lönerna, samma rättvisa, som kunnat äga rum för Landtmäteri-cont., äfven bör vederfaras Krigs-colhm; och då jag önskar att åtminstone det H. Ståndet måtte iakttaga detta, så anhåller jag om bifall till de föreslagna 163 tunnorna. Frih. Sprengtporten: Allt livad jag kan upplysa i anledn. af Hr von Hartmansdorffs och Hr Rosenblads anmärknrr är, att StatsUtsk. föreslagit den åtgärd, alt för framtiden, i den ordning sådant kan ske, utan att träda någon innehafvares rätt för nära, spanmålen under lönerna må komma alt upphöra; likasom jag tror mig med säkerhet kunna yttra, (och om jag misstager mig, anhåller jag att någon al R. o. Ad:s ledamöter, då det säkerligen finnas de, som hafva sig förhållandet bekant, måtte upplysa om misstaget), att R. St. vid sisla riksdag antogo, alt ingen spanmålsberäkning vid de nya löner, som hädanefter kunna komma att inrättas, må äga rum.
Utskottet får dessutom meddela, att, enligt de för arméen gällande permilterings-föreskrifter i allmänhet, intet hinder möter för befäl eller manskap att erhålla tjenstledighet, då behof deraf uppstår, dock under vilkor att, hvad befälet angår, tjenstens gång inom regementet sådant medgifver, och, beträffande manskapet, alt begifvande dertill lemnäs af rusteller rotehållare, hvilka torde skäligen böra, då soldaten ej är kommenderad, i främsta rummet kunna påräkna dennes arbetsbiträde; i öfrigt lärer, enligt hvad inom Utskottet blifvit upplyst, tjenstledighet för uppgifvet. ändamål ganska sällan af indelta arméens manskap begäras, emedan, under vanliga förhållanden, det icke möter någon svårighet för soldalen att erhålla arbetsförtjenst i hemorten, der han, vanligtvis husfader, dessutom föredrager att vistas, äfven om han å annan ort möjligen skulle kunna förtjena något mera. Hvad vidare beträffar det af motionären framställda förslag att endast det med boställen försedda befälet skulle vara skyldigt att emellan mötena tjenstgöra och att det öfriga kompani-befälet skulle under tiden åtnjuta permission, så synes motionären härvid hafva förbisett, ej allenast all kompani-cheferne äro berättigade till s. k. semester eller möjligen kunna vara bortkommenderade, i hvilka fall någon af de med boställen icke försedda oflicerarne måste öfvertaga befälet inom kompaniet, utan ock angelägenheten deraf att suballern-officerarne erhålla vana vid tjenstgöringen på roten och sålunda danas lill dugliga kompanichefer. På grund af allt detta och med synnerligt afseende å olämpligheten af de föreslagna åtgärderne under närvarande tidpunkt, då Rikets Ständers uppmärksamhet genom såväl regeringens som enskilda riksdagsmäns framställningar blifvit fästad pä angelägenheten att egna särskild omsorg om allt hvad till förstärkande af landets försvar kan bidraga, får Utskottet hemställa, att motionen icke måtte föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd. Stockholm den 16 Februari 1857. 4 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 46. mo 4<*.
Mynt göres i Riket gängse utan upstof, med den mindsta omgång, som är mö» zelig, och nian nägra sädana föregående ansiallter, som ankotnma pä tid och hwilkas werkan först om Hägra ar derefter bäfwer synlig och kännbar. « - häldst all medborgerlig eraälr och rörelse, under en sadan porioä ntäste afstadna samt tillika uvwäeka inoch inrikes spscolationor at winna pä sjelfva rnyntet, i och för stg sjelf, såsom mera lönande än sjelfva handeln. Utaf ben oreda, hwaruti Myntoch kinaoce» tverket räkat, hafva flera slags intcresten npkommik, hwilka, ehuru delade sins emellan, likwäl derutinnan instämt, at göra de widtagna kniance-Författningars framgång allt det motständ, som antingen winningslystnad eller en naturlig omtanka at bewara sig för förlust och at förekomma sina wikkors försämring ästad komma bordt. Men da en hwar fokt gagna sig af' de anstalller, som blifwit gjorda til winnande af en förutsagd och pä längre tid ankommande Realisation^ allt efter som desi Interelle8 beskaffenhet fordrat, häruti en sadan ställning den följden blifvit oundwikelig, at rinanee-Författningarna, som blifwit et mäl stundom för et, stundom för et annat en skilldt InterelL^ HwilkeL sednare alltid är mera sintligt och mera activt. uti sina werkmngar, än at de, som hafwa upseendet öfwer det A-llmänna, förmä det samma uti alla desi omwägar följa och förekomma, mäst blifva dels hindrade uti sina werkmngar, dels otilräckeliga emot det ändamål, uran sökt och ändteligen til en del stridande deremot.
Derefter anstäldes Votering, då rösterne utföllo, som följer: af Högloft Ridderskapet och Adeln 4 Ja. Högvörd. Preste-Ståndet 5 Nej. Vällofl. Borgare-Ståndet 5 Ja. Hederv. Bonde-Ståndet 4 Ja. och, som Ja således vunnit, kommer den förnyade Redactionen af den 38 § Riksdags-Ordningen att till Respective Riks-Stånden anmälas för att vid nästa Riksdag sluteligen afgöras. Herr Doctor Wijkman anhöll, att dess reservation, då denna fråga uti Constitutions-Utskottet förra Riksdagen förevar, måtte utur dess Handlingar utskrifvas och såsom Herr Doctorns särskilda mening medfölja Utskottets Memorial rörande detta ämne till Respectivo Riks-Stånden. Härmed förenade sig Herr Biskoppen Doctor Nordin och Herr Biskoppen Doctor Tingstadius, som förnyade sin anhållan, att dess särskildta mening måtte till RiksStånden medfölja. Derefter framstälde Herr Grefven och Ordföranden i anledning af Herr Kammarherren Silverstolpes vid Bilaga G till Mern. N:o 8. 123 förra sammankomsten väckta Motion, den frågan, huruvida antalet af Ledamöter uti Riksens Ständers Utskott kunde förminskas, eller om det nuvarande antalet oförändradt borde bibehållas, i anledning hvaraf, och sedan Utskottet efter genomläsning af Constitutions-Utskottets vid förra Riksdagen i detta ämne afgifne Betänkande stadnat i den mening, att det endast kunde vara fråga om någon förminskning af Ledamöter i Constitutionsoch Lag-Utskotten, Herr Doctor Wijkman yttrade, det varit väl om, då Riksdags-Ordningen författades, antalet af Ledamöter i Constitutions-Utskottet blifvit utsatt till 12, som det förra Constitutions-Utskottet föreslagit, men då Herr Doctorn ej ansåge nyttigt att utom behofvet förändra Grundlagar, trodde Herr Doctorn för sin del sig böra tillstyrka, att det i Riksdags-Ordningen redan bestämda antalet af 24 Ledamöter borde bibehållas.
Under nästlidne Riksdag besökte jag en gång denna Klubb; men jag har sedan, såsom sagt är, aldrig varit der. Jag vill ej söka motverka denna Klubbs afskaffande, tyLandtMarskalksSoireerne äro för oss tillräcklige. Hvad jag nu sagt, har jag yttrat till upplysning i saken, Friherre Anckar swärd: Jag har inga-» lunda ansett ifrågavarande Klubb vara en nyhet, utan vet ganska väl, att den vid flere Riksdagar varit bruklig. Men just derföre, och emedan kostnaden för denna Klubb under sista Riksdagen uppgick ända lill 2000 R:dr B:co, har jag nu gjort anmärkning deremot, och tror, att, om ej Ridderskapet och Adelil önskar dess bibehållande, densamma katt utan olägenhet upphöra. Herr von Hejnne j Georg: LandtMarskolksKlubben är ej egentligen en Ridderskapets och Adelns Klubb, utan är mera ett samlingsställe för albi Ståndens Medlemmar, ehuru den hufvudsakligen besökes af Ridderskapets och Adelns, och den är dessutom långt aflägsen från Riddarhuset, Den 3 Februarii e. m. x51 Den nu ifrågavarande Klubben åter är Ridderskapels och Adelns enskilta Klubb och belägen nära Riddarhuset. Vid sådane tillfällen, sorn i dag, är det obehagligt att gå hern mellan Plena, när man har lång väg; då är det en resource att gå in på denna Klubb. Den har under flere föregående Riksdagar funnits i samma local, som nu, nemligen Bergstraldska huset här vid Torget. Innevarande Riksdag är den dock föga besökt; meri det torde komma sig deraf, att en stor del af Ståndet ej vet, att den existerar. Jag får derföre nu tillkännagifva dess tillvarelse under inseende af Friherre Fredrik Boije, som ganska väl arrangerat den. Kostnaden för denna Klubb är ej betydlig; och jag tillstyrker derföre, att den icke må blifva indragen, .lag tror en återremiss af Betänkandet i denna del ej kunna hos Slatsölskottet verka någon annan öfvertygelse, än den, sorn redan är i Betänkandet uttryckt om Klubbens fortfarande.
N:o 210, om byggnader å soldatetorpen vid Lif - Fröt Vtdr. d. 12 Noir. 1823, J°? grenadier-regementerna samt bevakningen vid Vadstena Correctionsi rättning. N:o 3ii) i anledning af en Motion om föreskrifter till iakttagarde vid inrättande af för lag till Civile och Militaire tjenster, Från Hedervärda Bonde-Ståndet S. D. Efter föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens y.terligara Utlåtande N:o 2i6> i frågan om Näringsfriheten, samt dermed gemenskap egande ämnen, fann BondeStåndet skäligt bifalla Utskottens först afgifne Betänkande N:o 125, med de i sednare Utlåtandet fö. reslagna rättelser; dock så, att, i anseende till de flera reglementariska föreskrifter, som här äro i fråga, hvilka innan de för framtida ovilkorlig! antagas, böra af erfarenheten pröfvas, Bondeståndet anser tjenligast att berörde bifall icke måtte sträckås längre hvad tiden beträffar än till nästa Riksdag; äfvensom att Riksens Ständer böra hos Kongl. Ilo Trot. Utdr, 4. it No v. 1823. Maj:t i underdånighet anhålla att det blifvande Reglementet för Nätingars utöfvande må, så fort ske Iean, utfärdas, med de tillägg eller förändringar, som Kongl. Majit, till vinnande af en obehindrad näringsfrihet, i Nåder kan finna lämplige; och förbehåller alltså BondeStåndet, att, efter inhemtad erfarenhet om följderne af hvad sålunda kan blifva tillgjordt, få vid nästa Riksdag i Grundlagsenlig ordning, föreslå sådane rättelser, i nu vidtagne åtgärder som af behof och omständigheter kunna påkallas. S. D. Sedan öfrige RiksStånden bifallit Stats-TJt» skottets Betänkande, i anledning af sökt eftergift och afskrifning för åtskillige äldre undsättningsspannmålsskulder i Vermlandslän, blef vid förnyad föredragning Utskottets i följd af återremiss under
S. D. Då nu 5 nyo föredrogs Lag-Utskottets under N:o 77 afgifne, samt den 14 dennes på bordet lagde Betänkande öfver gjordt Förslag, att Konungens Befallningshafvande må blifva pligtige, att till Justitiae-Cancelleren och JustitiaeOmbudsmannen insända ett exemplar af de Kungörelser , som af dem utfärdas, m. m.; blef samma Betänkande , i anledning af dervid gjorde anmärkningar till Utskottet återremitteradt. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats.Utskottets den 6 dennes afgifne, samt deri i5-.de i samma månad på bordet lagde Utlåtande, ångaende Stats-regleringen i hvad som rörer Biks-Sta - 316 Prof. Utdr. J. 31 Zpril 1818.1 t tens Andra Hufvud-Titel, blef samma Utlåtande1,' i anledning af dervid gjorde anmärkningar till Utskottet återremitteradt. S. D. Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna BesvärA och Ekonomi-Utskottens den a 8 sistl. Mars under N:o 73 afgifne samt den 14 i denne manad på bordet lagde Betänkande öfver de flere hos Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet väckte Förslag om en mera allmän och utvidgad Näringsfrihet, samt i sammanhang dermed öfver den i Vällofl.
Kläder, i tullen å det tyg, af hvilket persedeln hufvudsakligen består, har denna tilläggsafgift i 1863 års taxa varit fastställd, för kläder, vitan guldeller silfverbroderier, eller galoner, fransar, spetsar eller blonder, till 50 procent, och för kläder, med dylika broderier eller prydnader, till 100 procent af nämnda tull. Vid förhandlingarna angående Traktaten med Frankrike hade ifrågakommit att nedsätta den förra af dessa afgifter till 10 procent och den senare till 20 procent. Då emellertid det å vissa af hithörande artiklar anbragta foder, äfvensom annat tillbehör, ofta kunde komma att bestå af sådant tyg eller ämne, som droge högre tull än öfvertyget, i hvilka fall införselsafgiften för den färdiga persedeln, med endast 10 procents tillägg till den för öfvertyget, kunde blifva lägre, än om hvardera beståndsdelen förtullades för sig, eller åtminstone icke öfverstiga summan af afgifterna för dessa, och således icke komme att stå i rätt afpassadt förhållande till det högre värde, som den färdiga persedeln måste i regeln antagas ega, hemställde Komiterade, med afseende jemnväl på fördelen af de båda rubrikafdelningarnas sammanförande, det en gemensam tilläggsafgift af 20 procent utöfver tullen för öfvertyget, eiler för det tyg eller ämne, hvaraf persedeln hufvudsakligen bestode, måtte bestämmas för alla de under dessa afdelningar inbegripna slag af effekter. Sedan hvad sålunda blifvit tillstyrkt vunnit godkännande och antagits, och Komiterade icke nu anse någon förändring i de derigenom gifna bestämmelser föranledd eller påkallad, har tilläggsafgiften ifråga äfven här blifvit bibehållen vid nämnda 20 procent, hvarjemnte de båda rubrikafdelningarna till en sådan sammanförts.
DB enligt stadgarna en Tepresentant for foreningen Roda korset och skall ingB i styrelsen, ntsggos froen for Freclrilca-Bremei: - Forb~~ndet ken F. von Otter och froken S. IJlrich att representera dessa bdda foreningar. - Till revisorer utsBgos dlTh. Hellstroin, dr E. Sederholm och sj ukskoterskan froken S. Kjellson. Till suppleanter valdes dr C. Flensbnrg och prof. J. Wsel~~. Seclan sve ?zs7cn sjzcksJciitel~sJco.r~tns alkn&amp;wia pewionsfore~zillg nu triidt i laga lrraft och det i sB mhgw afseenden behjiirtansviirda foretnget redan Iran siigas frainvisa ett ofver forvantan godt resdtat, tack vare ett energislrt och nppoffrande arbete af for sjukslcoterskor. m s jntressen nitdskande personer, knn en kort Bterblick pB gBngen af detta arbete O C ~ E fijreningens nuvam~zde stlilbzing ej sakns sitt. 198 Forsta uppslaget till bildandet af en pensionskassa fiir sjnkskBterskor gafs sommaren IS04 genolu en af niigra sjnkslroterskor till Fredrika-Bremer-Fijrbundet stiilld fiirfr5gan om forbundet skulle vilja bilda en pensionskassn med ofvan niimnda syfte. DA fiirbundets styrelse ansiig sig icke knnna bifalla denna anhdllan till fiiljd af de m h g a andra foretag, som redan togo dess tid och krafter i ansprbk, ofverenskom ett antal for saken intresserade personer att soka Astadkomma en gemensam fond for sjukskoterskor, d2i-r hvarje deliigare ~ en den ~ gjorda a insatsen rnotsvarande andel i inflytande kunde p vinstoch gifvomedel. Inflytelserika personer, daribland ett flertal liikare, skiinkte foretaget sitt beredvilliga intresse, och ett.
få se professorns stora samling af människoDå tredje gipsaftrycket togs, hade han återkranier samt gipsafgjutningar af sådana. vunnit hälsa och därmed hade också intelliJag tackade förbindligast. Det var mingensens organ höjt sig. A n n a en gång försann icke ett anbud att förkasta. Professorns slappades han af sjuklighet, och vid sista namn som frenolog var mig icke obekant. gipsafgjutningen skilde sig hans hufvudform Det hade stått för mig som ett önskemål föga från idiotens. Dessa fyra gipsafgjutatt komma i beröring med denne man och ningar utpekades för mig och gåfvo befå se hans ryktbara samling, men j a g hade kräftelse åt hvad frenologen iakttagit. återhållits af en viss obenägenhet för att En annan ung man framställde prosjälf blifva genomskådad af denne vårt fessorn som t y p för lättsinne och lättja. innandömes ransakare. » Den unge mannen », berättade han, » studerade under mig vid teknologiska institutet, Vi lämnade alltså Mosebacke och befunno och emedan han på grund af sin oförmåga oss snart nog i en sal 1 tr. upp i proatt handhafva penningar ofta råkade i ekonofessorns våning. Rundt o m väggarna i miskt betryck, vände han sig till mig m e d denna sal löpte hyllor från golf till tak, och begäran o m hjälp. Jag hade fattat tycke liksom böckerna i ett bibliotek stodo här för den unge mannen och hjälpte honom, skalle vid skalle af personer, hvilkas kranier icke så sällan, men hans besök m e d anprofessorn skaffat sig eller af hvilkas hufhållan o m lån blefvo allt tätare liksom hans vuden han tagit gipsafgjutningar. Alla oförmåga att betala igen blef alltför tydlig. skallar voro försedda med påskrift o m hvem Slutligen sade j a g en dag till honom, att de föreställde. nu kunde j a g icke lämna honom mer än Professorn inledde sin förevisning med 30 riksdaler, men hushålla väl m e d dem, en kort öfversikt af Galls system. En bad j a g, så kunna de möjligen räcka, tills synnerligt] stark utveckling af vissa själsljusare utsikter yppa sig.
Visserligen säger Ulsk., alt det afsåg ett slutligt ordnande af elementar-läroverken; men Ulsk. gör icke klart oell tydligt, huru och på hvad sätt det slutliga ordnandet uppnås. Likväl då man ser i del slatsråds-prot., som för öfrigt ligger till grund för Ulsk:s utlåt., så upplyses man der, att summan af 90,000 r:dr. icke är på långt när tillräcklig för det ändamål, som afses med den nya regleringen. (Jtsk. måtte således hafva i sina beräkningar utgått från andra grunder eller följt någon annan plan, för hvilken Ulsk. dock icke redogjort, åtminstone ej på det sätt, alt det för mig varit nog fattlig!, för alt kunna göra mig ett begrepp om Utsk:s utgångspunkt. För alt komma lill denna summa af 90,000 r:dr, bar jag visserligen granskat, så vidt jag förmått, den Ulsk:s utlåt, bifogade tabell, eller öfvergångs-stat så kallad. Denna öfvergångs-stal slutas med 330,877 r:dr 4 sk. 1 r:st., utan att deruti specificeras huru dessa medel skola tillkomma, eller hvilken del deraf summan af 90.000 r:dr skall fylla och hvar resten skall tagas. Då har jag satt på den utlåt, bifogade tabell öfver Sale hufvudlileln, men der finnes ej heller denna summa af 90,000 r:dr, utan en annan af 90,298 r:dr 6 sk., som Utsk. ansett ali det gamla anslaget borde höjas med. Med denna förhöjning tillagd lill del gamla anslaget, förmodade jag då att summan af 330,877 r:dr 4 sk. 1 r:st., som är det slutliga anslaget som för läroverken fordras, skulle kunna återfinnas i 8:de hufvudlileln, åtminstone genom summering af liera summor; men mill bemödande i delta hänseende bar varit fåfängt.
I anledning af hvad Grefve Spens behagat anföra, får jag hänvisa till pag. 12 i Utskottens Betänkande, angående ProvincialDiscontlnrättningar. Blifva de ifrågavarande Credit-papperen enskilte, hafva Utskotten deremot ingenting Sitt erindra; men Utskotten hafva trott dermed icke stå tillsammans att Kronans Embetsman skulle dem utfärda: att dess Uppbördsman skulle, tillika med skatterne, ä desse papper uppbära räntan. De blifva derigenom ingenting annat än ett slag trehundrade Riksdalers Myntsedlar, bärande ränt», och komme att inblandas med Statens öfrige myntförhållanden. Om räntorne icke ordentligen erlades, skulle pantén försäljas; med dylika pap-: So6 Den 9 Junit f. m. per kunde den då inköpas: huru mycken agiotage skulle ®j blifva en följd af denne inrättning, af deon# lätta SedelFabrikation; men sine svåra realisations följder. Allt detta bör Staten icke blanda sig med. Vilja enskilt» göra det sins emellan, så hvarken kan eller bör det hindras, och det hafva Utskotten sagt; men hela den föreslagne sammansättningen med StatsUppbördea, måste på det högsta afstyrkas. I anledning af hvad Herr Munck af Rosenskjöld anfort om de Statspapper, sorn, enligt Kgl. Majds Nådiga proposition, skulle kunna användas tillliqvidationfårenskilteBkulder, får jag förklara, att jag icke anser det billigt så uttyda Utskottens anförande, att de ville invänta ess tid af stör ro våds, för att göra danna sesure gällande. Utakctten hafva trott att då en enskilt person har inteckning uti en annans Egendom och sålunda säkerhet för tfin fordran, bör maa ej förmoda att, under lagarnes helgd och samhällsordningens vidimgthållande, han skulle utbyta sin säkra fordran, den haa kan görs gälr’ lande, mot en osäker Statsobligation, för hvars inlösen eller realisation ingen term blifvit fastställd; men som tvärtom redan t sin början är supponerad kunna förlora mot myntet, Så beskaffad* mesure?