Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Junii, angående tilökninq i Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens Starssumma, i anseende tili densammas otilräckrlighet a« deraf -swen kun - Den rz Imil» §<5 kunna bestrida de tilökre resekostnader, soft? stid HtatenS upgörande icke kunnqt beräkna-. Aspen i? Juni», -nqäenye upförqnde vä Stat af en summa af »6 666 R:r Z2 st ärligen för HanS Kongl. Höghet Hertigen as Söpermaflignd I)rin Urlätanpe af den »2 Junii, angående de list Institutet för Blinde och Döfstumme Unflagne me» pels uptörande pä Graf. Utlätande af den i? Juni», i fragg ost d§ under sista kriget fängne Officerares och Under-Of» siceraretils Dsatswerket indragye haffsta söflxxUtbetalande, Widare Uplästeoch ladepä bordek det, tils Uptagande af Kongl» Majitnådiga proposition, om ,tt förändradt sätt till Förstärkningsmanffapets utgörande, tillförordnade serskilda Uttkotts memo» xial af det» rs denne-, innefattande Utlätande öfwer p» stid Utstottets förra försiag, til underdZnig önskning i verörde ämne gjorde, och til Utskott fet remitterade» anmärkningar. Justeradeföljande; Utdrag af protokollet, häsilt hoHögloft» Ridderstkavet och Adeln, stid Urtima Rik-» dagen j Hrebro den ,Z Junii »8»?. S. D. Uppä gjord motion af Friherre Wrangel, fenning, och Herr kLtilmgu» O^tfl ffxsciric, hwifkas yttranden de öfrige respektive Ständer, särkildt skulle eomniipnicera-, beftöt Högloft.
Jag kan ej undgå finna det vara en besynnerlig utväg, att, innan Herr Grefven och LandtMarskalken förklarat, huru han uppfattat de Ja och Nejy hvarmed propositionen besvarats, förskottsvis begära votering. Jag kan ej förklara det annorlunda än som en ny utväg, att tilltvinga sin mening pluralitet. Om vi ändteligen skola votera, yrkar jag, att Contrapropositionen måtte innehålla ett totalt uppliäfvande af all mathållning å de så kallade LandtMarskalksSoiréerne, emedan det är i44 Den 7 Maji f. m. Motionens lydelse. Det var af aktning för Ridderskapet och Adeln, som jag, fastän jag understödt Motionen, icke i början af discussionen yrkade denna Contra-proposition, utan fogade mig efter Herr Munck’ af Rosenskölds modification, och vill ännu i så måtto göra det, som jag anhåller, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes ånyo framställa proposition, på det Herr Tham måtte finna, om han verkligen eger skäl, att yrka den begärde voteringen, eller icke. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde ånyo proposition till bifall å StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande. Ropades starka Ja jemte några Nej. Friherre Boije, Ludvig: Tillätes oss höra, huru de andra Stånden afgjort frågan? Friherre Anckarswärd: De andra Stånden hafva ej afgjort något i frågan, utan liänskjutit den tili Ridderskapets och Adelns enskildta afgörande, såsom motsvarande den Representationskostnad, hvilken för de andre Stånden eger rum. Herr Tham: I anledning af Friherre Anckarswärds sista yttrande får jag upplysa, att Presteoch BondeStånden bifallit StatsUtskottets förevarande Utlåtande; men att Den 7 Maji f. m. i45 att jag ej vet, huru det tredje Ståndet afgjort frågan.
På många ställen torde ock undervisningen i skolan vara föga egnad att väcka sinnet till ett sjelfstiindigt arbete. Man lär sig lexorna, men tänker ej på att dermed är ej allt vunnet. En annan orsak är, att så många ej först&amp;, huru hemstridierna skötas och äro rädda för det okända. Saken är dock e,j så svår att förstå, som många mena. Till dem, som säga sig ej förstå hemstudierna, skulle vi vilja rikta en fråga: Har ni gjort E r mödan att verkligen tänka ph saken i tio minuter? Förslag äro för närvarande ii bane inom hemstudiekomiten att genom detalj erade arbetsplaner och bestämda kiirser klargöra hernstudiernas arbetssätt, särskildt för de ur skolorna utgående lärjungarna, hvilka skulle önska begagna sig af detta undervisningssätt för sin fortsatta utveckling eller för att förbereda sig till n$gon examen. E n tredje orsak till det ringa antalet lärjungar har varit priset. Många äro de som anmält sig och sedan af detta afskräckts. Priset är, såsom bekant, satt till 15 kr. för ett halft åIrs kurs. Lärjungen har då rätt insända tolf uppsatser om persark, förutom frågor. Då af dessa 15 kr. 2 stora, post 3 afdragas tiK &amp; rvaltningskostnader, återstå 12 kr. för läraren, men då endast goda lärarekrafter anlitas och det, särdeles nu i början, fordras mycken omtanke för att kunna sköta dessa studier ordentligt, kan aflöningen till läraren ej anses obillig. Yras P Den som vet, huru sv %rt det varit att till detta pris erhållct lärare, kan intyga o ' möjligheten att sänka afgiften. Men 15 kr. är mycket för många, ja just för dem, som kanske hälst skulle begagna sig af hemstudierna, ty det är ett sannt fast sor ligt faktum, att formögnrt flickor oftanöja sig med en lägre %ildningsgrad. För att kunna f6m hemstudierna till en 1 cklig utveckling behöfde vi derf6re de tre sakerl som FreJrik II behöfde för att föra krig, nämligen penningar, penningar och penningar. Ja, för det tredje skulle vi kunna ersätta penningarna med offervillighet och intresse.
Jag har icke motsatt mig, att på debetsedeln må uppföras ordinarie ränta, emedan det är en möjlighet att, när debetsedeln företes vid andra uppbördsstämman, utföra den; men det är icke möjligt, att stadgandet om ordinarie räntans specification å baksidan af debetsedeln ovilkorligen kan efterkommas. Jag får således förnya min anhållan, att anmärkn. måtte uteslutas, hvarigenom man kommer till det resultat, som Gr. v. Fersen synes åsyfta, att räntan kan utföras, om det är möjligt; men att bestämdt föreskrifva, hvad sorn ej ovilkorligen kan verkställas, anser jag orätt, 13. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad, behagade bifalla, hyad TJtsk. i afseende på io3 § föreslagit, Ropades starka nej, blandade med ja. Hr af Billbergh: Jag hemställer, om icke Hr Gr. o, Landtm, nu täcktes göra den propos., att den anmärkn., sorn är antecknad på formuläret till debetsedlar, niå utgå. Gr, von Fersen: Sedan R. o. Ad. nu afslagit Utsk:s vid jo3 § gjorda förslag i sin helhet, och då jag förmodar, att de flesta, sorn svarat nej till Hr Gr. o. Landtnäs sednaste propos., instämma med Hr af Billbergh, så får jag anhålla om propos., huruvida R. o. Ad. godkänner det betänk, bifogade formulär till debetsedlar, med uteslutande af den anmärkn. som rörer ordinarie räntan. Jag tror, att,^-då den - Den 9 Februari f. ra. na propos. framställes, Hr af Billberghs mening kommer att göra sig gällande; och jag får emot beslutet reservera mig, emedan jag tror, att då man känner hela summan af ordinarie räntan, måste man också kunna specificera afgifterna. R. o. Ad. beslöt, att från det af Utsk. föreslagna, uti io3 § åberopade formulär till debetsedel, hvilket i öfrigt godkändes, anmärkningen, ang:de ordinarie räntan, skulle alldeles utgå. 104 §. Hr af Billbergh: Då betänk.
— N;o 23. med förslag till tillägg i 109:de g:n Regerings-formen och 80:de §:n Riksdags-Ordningen, angående uppskof i riksdag: B. VI. 281, 431, A. 431; B. VII. 224, 301, A. 301. — N:o 24, dels med utlåtande om Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ändring i Regeringsformens och RiksdagsOrdningens föreskrifter om Riks-Styrelsens förande i vissa fall, och dels med ett särskildt upprättadt förslag till Grundlags-än dringar i berörde hänseende: B. VI. 462; VII. 133, 170, A. 173; E. XI. 3. — N:o 25. i anledning af Riks-Ståndens beslut, rörande det i Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 13 afgifna förslag till ändring i ll:te och 12:te §§:na Regerings-formen: B. VII. 4, 136, A. 136. — N:o 26. i anledning af Riks-Ståndens beslut, rörande det i Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 14 framställda förslag till ändring i 21:sta §:ii Riksdags-Ordningen: B. VII. 4, 136, A. 136. — N:o 27. i anledning af Riks-Ståndens beslut, rörande den i Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 15 föreslagna ändring i 28:de §:n Regerings-formen: B. VII. 4, (36, A. 136.
Sedan JndragningsSt ten bljkwit wederbörligen utikniwen och inbunden, samt folierad och Register öfwer de dcrnlinnon förekommande Stater upprälkadl; fä tär Stats.U fkoittl ten samma harhos wänligen ölwettemna, med anhällan, att, som de viriga JUspectwe RiksStänden vNtwit begärdt det deras, den tedermera wälle warda med dew communicerod, hwarefrer den torde denägit älerställae SratsUcskoltLt, lör ort tjena till rättelse för StatsLontoirel j de delar den samma as Riksens Den 15 Januaris. 86z Högloft. Ständer kan blilwa fastställd. Stockholm den 17 Januarii 1810- Pä Högloft. RidderskaPä Högwördige Prestepet och Adelns Ledainö- SländetS Ledamöters kers »vägnar: wägnar: Llries kleming. 1k. VVeiclmsn. Pä Wällofl. BorgarePä Hederwärda BondeStändekS Ledamöters StändetS Ledamöters wägnar: wägnar: Larl k. I^nllborA. ^nller5 d^jlslon. Den Memorialet Ltlöljande Bok, innehällande ljeltwa Tabelleine stulle li^ga pä bordet t RWdarhus-Caniziiet. Upplästes ett isrän. JemkningsUtssottet inkommit: WLrdsamr Mernorral! Riksens Högloft. Ständer hofwa till JemknincsUiffotkel behugat öiwerlemna Förftaget till Jnstrucuon för den Justtlie-Ombudsman, som jemlikt 96 as NegenngsFormm kommer att tillsättas , för att af Utffottet, med afseende ä Lerwid ytterligare förekomna anmärkningar, företagas till jemknings söreflärnde uti de delar hwarom icke Trenne RlksSkänds enstämmiga bestut blifwit stadgadt.
Det kunde dervid visserligen icke undfalla Utsk., hvad flera ledamöter härstädes yttrat, ali fjerdingsmännen, efter nu antagen vana, egenteligen utgöra den lägsta graden af kronobetjening och således icke kunna anses såsom municipala embetsman; ja, att de nu tverlom äro blott och harl handtlangare åt länsmännen. Jag tror dock, alt dessa fjerdingsman ursprungligen varit municipala embetsman, på den tid, dä, före inrättandet af ett ordnadt styrelsesystem för liela Riket, menigheterna genom valda föreståndare styrde sig sjelfva. 1 afseende på skatternas utgörande, nästan den enda punkt, i hvilken på denna tid riksstyrelsen med communerna hade beröring, var hvarje härad indeladt i distrieter, fjerdungar och attungar härad), och dessa distrieter hade hvar sina valda föreståndare (fjerdingsman oell atlungsmän), som ansvarade för uppbörden inom districtct. Men då, vid samma lid, på hvilken Styrelsens centralisation här försiggick, odalbondcii i allmänna 1) e n 20 November f. m. 305 meningen nedsjönk från den högre ståndpunkt, Iian innehaft ender den gamla samhällsförfattningen, lill medelbar och skattskyldig undersale, glömde man småningom fjerdingsmannens egenskap af munieipal-embetsman, och länsmannen, dels af nödvändighet, der hans district var alltför stort, för att han utan biträde kunde sköta alla göromål, dels af beqvämlighet, pålade fjerdingsmännen en mängd bestyr, som cgcnteligen ej tillkommo denne; och sålunda bief fjerdingsmannens befattning helt annan än hvad den ursprungligen varit. Det är lätt förklarligt, alt dä fjerdingsmannens ursprungliga befattning var, att ansvara för skatteuppbörden inom sitt district, men frälset icke utgjorde någon skatt, befattningen endast ansågs höra besörjas af de skattskyldige bönderna. Småningom ansågs den såsom ett besvär, lagdt på skallejorden, i likhet med så många andra densamma vidhäftande bördor, närmast jemförligt med dagsverksskyldigheten.
Och Herren sade till mig: Propheterna, spå lögn i mitt Namn; jag hafver intet sändt dem, och intet befallt dem, och intet talat med dem; de predika eder falska syner, spådom, afguderi, och sins hjertans bedrägeri. Derföre säger Herren om de Propheter, som i mitt Namn prophetera, ändock jag dem intet sändt hafver, och de likväl predika, att intet svärd eller dyr tid skall komma i detta land: Sådana Propheter skola dö genom svärd och hunger. Och folket, hvilko de prophetera, skola af svärd och hunger ligga här och der på gatomen i Jerusalem, att ingen skall begrafva dem; sammalunda ock deras hustrur, söner och döttrar; och jag skall gjuta deras ondsko uppå dem. Och du skall säga till dem detta ordet: Min ögon flyta med tårar dag och natt, och vända intet åter; ty jungfrun, mins folks dotter, är grufveliga plågad, och jämmerliga slagen. Går jag ut på markena, si, så ligga der de slagne med svärd; kommer jag in uti staden, så ligga der de försmäktade af hunger; ty ock Propheterna och Presterna måste bortdraga uti ett land, det de intet känna. Hafver du då förkastat Juda? Eller hafver din själ en vämjelse till Zion? Hvi hafver du så slagit oss, att oss ingen hela kan? Vi hoppades, att det skulle frid varda, men här kommer intet godt; vi hoppades, att vi skulle helade varda, och si, här är nu mera vedermöda. Herre, vi kännom vårt ogudaktiga väsende, och våra fäders missgerningar; ty vi hafve syndat emot dig. Men, för ditt Namns skull, låt oss icke skämde varda; låt dine härlighets säte icke begabbadt varda; kom dock ihåg, och låt icke ditt förbund med oss återvända. Det är dock ingen ibland Hedningarnas afgudar, som regn gifva kan; himmelen kan ock icke regna. Du äst ju Herren vår Gud, uppå hvilken vi hoppas; ty du kan alltsammans detta göra. Och Herren sade till mig: Det än Mose och Samuel före mig stode, så hafver jag dock intet hjerta till detta folket, drif dem bort ifrå mig, och låt dem fara.
– Å, just ingenting annat än hvad jag nyss muntligen framställt. Det var en filippik mot djuret. Har ni lust att höra den, skall jag försöka erinra mig en eller annan passus? – För allt i världen låt oss få del af era tankar! ifrar Rantzau. – Inbilla er för ett ögonblick, att jag är kungen – och jag lofvar er på förhand min hela sympati för hvad ni har att anföra. – Låt gå! säger Brandt och reser sig från bordet, går några steg fram på golfvet, bugar sig djupt och lägger handen på sitt bröst. – Allernådigste konung! Rantzau nickar beskyddande-välvilligt. – Tillåt den ömmaste, villigaste och vördnadsfullaste af era undersåtar att öppna sitt hjärta för Ers Majestät och framlägga några reflexioner, som utan tvifvel undgått Ers Majestät – He? – Rantzau rynkar ögonen, onådigt. – På grund af mångfalden af Ers M:ts göromål! tillägger Brandt med en djup bugning. – Godt! Så bör det låta! Fortsätt! – Besjälad af den renaste lidelse för Ers M:ts heliga persons lycka, skall sanningen betjäna sig af mig som redskap för att gifva Ers M:t kunskap om många viktiga ting, som hopen alltför mycket söker dölja. Jag känner alldeles icke den låga afundsjukan, svaghetens dotter, ej heller pygmésinnet, som intet vågar för sin herre, och jag rådfrågar endast den oegennyttiga, uppriktiga och vördnadsfulla tillgifvenhet, som jag lofvat min konung till döden. – He! afbryter Rantzau. – Vi se igenom dig, underdånige dräng! Till saken! Brandt rycker till som för ett piskslag och blickar hotfullt mot majestätet, men tämjes af ett nådigt småleende och bugar sig åter till jorden, kufvande sin otålighet öfver de försmädliga inkasten. – Nådige herre! Ers M:t är bestämd att vara stor, har dessutom kvickhet och snille, är kallad att göra epok. Jag är fast öfvertygad om att så skall ske. Man må gärna anföra skengrunder däremot och kalla mig kungens don Quixote.
Memorial af denna dag, innehällande tilstprkande ä Herr I)un6a8'5 bos Kongl. Majit gjorda underdäinga anhällan, at aterwinna försuten tid til begagnande af den för honom under den r Augusti iso? , af Kongl. Mast i Räder utfärdade resolution, at adopteras under sinsiagtinges Juris Doctorn och Riddaren af Kongl. Wasa-Orden Letoiis Adeliga ätt och Nummer: anseendes likwal Utskottet t» minen til introductions tagande ej bora hos Kongl. Majit Lilstprkas längre, än til irenne manader frän den dag Kongl. Maj:ts Nådiga Resolution i saken faller. Bifölls; och blcf Ridderffapet och AdelnS underdåniga ffrifwelse til Kongl. Majit i detta ämne genast justerad. HerrGrefwen och Landtmarffalken tilkannagaf den anhållan af Herr Lergbman, Ambrosius l^aZirus, honom mätte ttttätas, med Den 24 Augustt. Ii4g med de öfrige respective Ständen communicera sitt Memorial rörande Wargerningen. Bifölls. Uplästes följande: Utdrag af Protocollet hället sios Högwördige Preste-Ständet d. 11 Augusti 13O9. S. D. Wid öfwerwägande af hwad Riksens HögloK. Stanvers Allmänna Beswärs-och Oeconomie-Utssott uti dest den 7 dennes afgifva och Ständet communicerade Betänkande angående Indelte Regementernes Monderingspersedlar anfört och hemställt har Preste-Ständet för desi del besiutit, dels at Ryttmästare» och Riddaren Herr Grefwe krölicks uti detta Betänkande omförmältde Memorial, sä widt det innefattar et Försiag, at Wästgötha Dra. gon.
Cederström hade yrkat, att den förevide punkten skulle vid beslutets fattande delas i två särskilda delar, hvilka borde göras till föremål för särskilda propos:r, samt de ifrågav:de delarne icke till hvarandra stodo i något oskiljaktigt sammanhang, komme en sådan delning af propos. att ega rum; och hvad då först beträffade den förra delen af Utsk:ts hemställan, hvilken hade följande lydelse; »att R. St:r skola hos K. M:t i underdånighet anhålla, att Ii. Stadgan angående afgångsexamen vid rikets högre elementarläroverk den 11 April 1862 måtte, beträffande den skriftliga examen, ändras sålunda, att lärjunge vid öfversättningsprofven må få använda äfven grammatikaliska hjelpredor och vid det mathematiska profvet äfven egen samling af formler»; så hade under öfverläggningen yrkats dels bifall dertill, dels återremiss deraf och dels afslag derå. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos på bifall till den ifrågavide delen af punkten, hvarvid svarades många ja jemte åtskilliga nej, sedermera propos. på återremiss deraf, då svaren utföllo med många nej och några ja, samt slutligen propos. på afslag å merberörde del af punkten, hvilken propos. likaledes besvarades med många nej och några ja; hvarefter och sedan propos. på bifall till den ifrågav:de delen förnyats samt besvarats med många ja jemte några nej, Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Efter det att Hr Gr. o. Landtm, sedermera yttrat, att i afseende å den återstående delen af punkten yrkanden framställts å dels bifall dertill, dels återremiss deraf och dels afslag derå, samt Hr Gr. o. Landtm, gjort propos. på alla dessa yrkanden, dervid svarats många ja och nej i blandning; förnyade Hr Gr. o. Landtm, den först gjorda propos:n på bifall till punkten i förevtde del och, då dervid likaledes svarades många såväl ja som nej, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande.
B Å Ä T H - H O L M B E R G FRIES, rHELENA M E D V E R K A N MATHILDA N|YBLOM, NORDLING MATH DANIEL BIRGER LANGLET, ILDA ROOS, LEA, ANNA FALLSTRÖM, SCHÖLDSTRÖM VILMA WAHLENBERG, GEORG m. fl. — Iduns Väl kanna äpplen, hjärtat Men ej vår kropp som man vet, ungdom skänka. odödlighet. Frans Hedberg. INNEHÅLL. Uppsatser i ämnen rörande k v i n n a n och hemmet: N:r » Lifvet är så kort »; af Mathilda Langlet 1 En i sänder; af Ave _ — 1 Våra författarinnor inför svenska akademien; en liten revy för Idun af H. H. I — I I I. 1 — 3 Kvinnliga telegrafister; med anledning af En f. d. telegrafists uppsats i n:r 50 för i fjor, af.E - 1 Husmoderlig almanack; af Stenia. Januari — december 1, 5, 9, 14, 19, 23, 27, 32, 36, 41, 46, 49 Till balsäsongen; hemgjorda kotiljongsdekorationer, af W — y 1 En far; af Maria Nyström 2 » Fritt vivre »; af J. D — f 2 Svartkritsporträtt; af Emil B 2 En leksaksutställning; bref till Idun från Anna Fleetvood-Derby - 2 Vrede; af Isa ._ 3 » Sotarn kommer! » Af M. H 3 I barnens krets: Broder Jakob; af M. 3 Lycka; af Mathilda Langlet ._ _ 4 Den första fläcken; af Maria Nyström 4 Misskända vänner; en ropaudes röst af N. K. S. 4 Inne och u t e; af J. V 4 Små » Skrikhalsar »; af En barnavän 4 Själfständighet; några ord till de unga af Helena Nyblom 5 Kökstyranner; för Idun af Maja 5 Kvinnans intressen vid den nyöppnade riks5 dagen; af H. L. Victorin 5 Privat sjukvård; af J.
Då jag här kommit att nämna vår Militär-attaché i Paris, så kan jag icke undgå den förundran, som jag med allmänheten äfven erfarit deröfver, att denne under det pågående Italienska kriget hemkallades för att bevista öfningslägret härstädes, under det att den Engelska militärattachéen, om jag minnes rätt en öfverste Clairmont, följde det Fransyska högqvarteret under sjelfva kampagnen. Jag har sjelf vandt bland dem, som ansett af stor vigt att dylika militär attachéer anstäldes för inhemtande af vetenskapliga framsteg i andra länders krigsväsende, och jag fönnodar, och torde härutinnan näppeligen röna motsägelse, att det för den Svenska militär-attachéen i Paris hade varit af vida större intresse att bevista fälttåget i Italien och der inhemta kännedom om den säkerligen bäst utredda armée i hela verlden, om dess ambulance, dess utvägar i afs. på proviantering, m. m. sådant, som för militära vetenskapen är af en obestridlig stor vigt. Men, M. Hrr, då jag nämnde den stora kostnaden för underhållet Den 11 Februari e. m. 447 af våra diplomatiska beskickningar, kommer äfven en kuriös sammanställning. Då jag antager att de högre ministerposterna, t. ex. i Petersburg, har 64,000 Kdrs appointement, så motsvarar detta aflöningen för 11 kontreamiraler, 12 regementschefer, 42 kompanichefer, och jag skulle tro att det motsvarar hvad 6000 å 8000 afskedade militärer hafva i pension af Staten.
Lämpligt synes deremot vara, om förändringen sker, på sätt hos Rikets Ständer blifvit föreslaget, sä att Rådstufvurätt ålägges att, när mål af parlerne öfverlemnas till afgörande och dom ej genast afkunnas, för dem uppgifva viss dag, dä sådant kommer att ske; i öfverensstämmelse med hvilket förslag Rikets Ständer jemväl för sin del anse den i 2:dra Mom. befintliga skil nad emellan behandlingen af de saker, som äro af ringa välde och andra, böra försvinna, så att det må vara domstolen obetaget att, om de sistnämnda äro af sådan beskaffenhet, att domstolen icke behöfver taga dem under vidare öfvervägande, desamma genast afgöra. Bill. lill B. Skrifvelse, I\:o 114. Deremot hafva Rikets Ständer funnit betänkligt att i lagen utsätta någon viss tid, hvarinom dom alltid skall afkunnas. Skulle sådan utsättas, måste den tagas ganska rymlig, på det icke Rådstugurätten må, då flere vigtiga mai och ärenden på en gång förekomma, blifva nödsakad att antingen åsidosätta den gifna föreskriften eller ock afgöra sakerne ulan alt hafva baft tillfälle att deråt egna den sorglälliga granskning, som erfordras för att komma till en klar insigt om hvad slutet bör blifva. Bestämmes åter tid, på sätt nu blifvit sagdt, är att befara, att den utsatta längsta tiden, äfven om den i de flesta läll i sjelfva verket vore mycket öfverflödig, likväl merändels blefve äfven den kortaste, inom hvilken dom komme alt meddelas. Rätlre förefaller det då Rikets
På grund häraf har motionären föreslagit: att hvarje soldat eller husar , som endast begått första resan enkel stöld eller andra brott, sorn, liro mindre, eller lika svårt straff med nämnde förbrytelse underkastade, måtte varda berättigad att fortfarande vid sitt 6 Lagsamt Allm. Besa.- och Ehon.-Utslcolte.ns Betänkande, JV:o 46. Regemente qvarblifva, utan hinder af Be fcilluf varens önskan att honom derifrån skilja.