Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 235.) S. A. K. Medelst nådig remiss å en af Regements-skrifvaren vid Uplands Regemente C. Kant i underdånighet gjord ansökning om restitution af 305 R:dr 26 sk. 8 rst. för högt debiterade och i Kronans kassa levererade bevillnings-afgifter för åren 1846 och 1847, har E. K. M:t, under den 12 Juni innevarande år, behagat till Rikets Ständers Stats-Utskott öfverlemna handlingarne i detta mål, för det afseende, hvartill Rikets Ständer kunde finna de i ärendet förekommande omständigheter höra föranleda; i afseende hvarå Rikets Ständer sålunda inhemtat, att den, enligt 145 §. i 1845 års bevillnings-förordning, medgifna befrielsen ifrån bevillning för de af officerares löner utgående accords-, ränteoch amorterings-afdrag icke iakttagits vid debiteringen af 1846 och 1847 årens löne-bevillning vid Uplands Regemente, hvadan denna bevillning blifvit för högt beräknad och, utöfver hvad som rätteligen bordt erläggas, på stadgadt sätt inbetald, samt att Kants, vid erhållen upplysning om detta dehiteringsfel väckta och sedermera fullföljda anspråk på restitution af det således för mycket inbetalda beviilningsbeloppet slutligen blifvit af E. Kongl. Maj:t i nåder ogillade, hvarefter Kant, sedan han till vederbörande Regemenls-befälhafvare återbetalt de origtigt debiterade bevillniugs-beloppen, i underdånighet anhållit att E. K. M:t., i likhet med hvad som uti ett mål rörande enahanda, af Regements-skrifvaren vid Cal - 252 Exp cd i tio n sU/s/i odels Förslag lill und. Skrifvelse, N:o 130. mare Regemente A. G. Enell begångna debiteringsfel iakttagits, täcktes hos Rikets nu församlade Ständer göra nådig framställning om de Statsverket orätt tillkomna bevillningsmedlens återställande till sökanden, å hvilken anhållan E. K.
Af Bankens delegare eller deras arfvingar eller aterbhusdelegare vare ej någon berättigad att, under bolagstidan, träda från Bolaget elier sin lott å Bancooch Lag-Utskottens Betänkande, N:o i. 17 å annan person öfverlåta, med mindre Bolaget dertill samtycker och det i 2 §. stadgade minsta antal af delegare derigenom icke understiges. Äro den i afgången Bolagsmans ställe inträdde nja delegarens grundfondshandlingar i ofvan foreskrifven ordning pröfvade och å bolagsstämma godkände; då är, efter dess slut och sedan sex månader förflutit efter det underrättelsen om den timade förändringen blifvit hos Rätten anmäld och i allmänna tidningarne kungjord, den afgångne delegaren ej ansvarig för annan Bankens skuld, än den, hvarföre han dessförinnan blifvit lagsökt. 18 %. Den genom Kongl. Förordningen den i$ Juni 1800 för skuldfordring i allmänhet bestämde praescriptionstid af Tio år, ege ej rum i afseende på enskilde Bankers creditsedlar och invisningar; ej eller skall bevakning deraf, enligt Concurs-lagen, erfordras i Bankens concurs, eiler i anledning af årsstämning, som vid Bolagets upphörande må utfärdas å dess borgenärer; hvaremot när Bolaget upplöses, hvilket Konungens Befallningshafvande bör, utan dröjsmål, till Kongl. Majrt inberätta, Kongl. Majrt låter utgå Nådig Kungörelse derom, med föreläggande för en hvar, som någon så beskaffad förbindelse af Banken innehafver, att, vid förlust af ali betalningsrätt, förbindelsen till inlösen uppvisa i Banken, inom Två år frän Kungörelsens dato; börande densamma en gång under hvartdera af dessa tvänne år från predikstolarne uppläsas. 19 $. Directionen vare skyldig så väl att, efter hvarje (jvartals >slut, till Kongl. Maj:t insända en öfversigt af Bankens ställning, ‘sorn uck att hålla Bankens räkenskaper och handlingar tillgängliga för den undersökning, som Kongl. Majrt möjligen kan finna för godt låta anställa, likväl utan att enskildes förhållanden till Banken dervid få för allmänheten yppas. 20 §. Har
Hvaröfver Kongl. Hof-Rätten, genom Utslag den 7 sistlidne Junii, sig utlåtit: att som, jemlikt föreskriften i 38. punkten af Kongl. Förklaringen R. St. Just.-Oml. Emi.-Ber, cl. iS Januarii i834- SS Förklaringen elen 23 Mars 1807, Domaren åligger .att uti mål, der den tilltalade, som blifvit dömd för sådant brott, att lian derföre hålles i {'ängsligt förvar, begär del af ransnkningen oell Domen, men densamma ej kan lill honom ullemnas, innan lian afföres lill det allmänna fängelset, öfversända samma ransakning oell Dom till.Konungens Befallningshafvande så tidigt, att den sakfällde kan, innan bes.värstiden gått tillända, deraf erhålla del och till Konungens Befallningshafvande inlemna sina besvär, för alt sedermera lill vederbörande ÖfrerRätt insär«das; men Häradshöfdingen Lund, under hvilkens ordförande Smideshandlande!! 11. Malmqvist och hans son Axel Malmqvist samt afskedade Soldaten Syren, Anders Stedt och Eric Andersson blifvit af Oppunda och Rönö HäradsRälter dömde för urbota brott, derföre de lill Lands-fängelset affördes, uraktlåtit att, inom den sålunda stadgade tid, till Konungens Befallningshafvande insända bemälde Domstolars öfver de sakfällde hällne ransakning och meddelade Uslag, oaktadt påminnelser i sådant afseende lill Häradshöfdingen ingått, genom hvilket förfarande inträffat, att de tilltalade längre tid, än som vederbort, måst i häktet qvarhållas, derunder Kongl. Maj:t och Kronan fått vidkännas kostnaden för deras underhåll; alltså pröfvade, med tillämpning af nyssnämnde Kong!. Förklaring, jemförd med 24 Cap. 5 § Rättegångs-Balken samt Kongl. Brefvet den n December 1766, Kongl.
Regeringen har i sin Skrifvelse om utvexlingen yttrat enahanda åsigt; och då vi besinna, huru, lindrigast sagdt, tveksam Regeringen både vid och efter sista Riksdag visat sig i afseende på verkställigheten af utvexlingen, så är det att förmoda, att de mest öfvertygande skäl erfordrats, för att skingra dessa farhågor hos en Styrelse, som, under närvarande förhållanden och med den behandling frågan af och genom henne fått, blefve i främsta rummet Nationen ansvarig, om operationen misslyckades: ett ansvar af för vidsträckt art, att den skulle vilja derför ens blottställa sig, om något slags fara verkligen vore å färde. För enskild del har jag äfven hunnit öfvertyga mig, att någon sådan fara ej finnes, så vidt nemi. det rörer Bankens förmåga att efter den fastställda ni yntbestämningsg runden fullgöra sina förbindelser. Bankens redbara tillgång i guld och silfver utgjorde enligt bokslutet d. 20 sistl. Specie, utom 53,910 R:dr 42 sk. 1 r:st. i Bankens källare förvarad t kopparskiljemynt. Detta motsvarar en sedelstock af 17,569,588 R:dr 25 sk. 2 r:st. Den i verkligheten utelöpande sedelstocken torde icke kunna beräknas till mer än 3o millioner, så att metallisk valuta fattas för omkring ii~ millioner sedlar eller för ungefär ^:delar.
Uti sitt vid Lag-Utskottets den 11 Augusti 1848, J\fs 58, afgifna ”Betänkande, i anledning af dels Kongl. Majits nådiga Proposition om antagande af ny Straff-lag, med flere tillhörande lagbestämmelser, dels ock åtskilliga särskildt väckta motioner i afseende på Kriminal-lagstiftningen,” har Lag-Utskottets nu och ofta förr varande ordförande, Grefve Erik Sparre, yttrat bland annat: ”Brottmälslagstiftningen innefattar 3:ne hufvudmomenter: 1) behandlingssättet vid undersökningen angående förbrytelser, eller råttegångs-ordningen; 2) karakteriserandet af brotten, eller bestämmandet af brottens kännetecken, tillräkneligheten o. s. v.; samt 3) straff-systemet. Ifrågavarande förslag till ny lag omfattar blott de tvenne senare momenterna. Det är likväl otvifvelaktigt att, vid en reform af brottmåls-lagstiftningen, början bort ske med rättegången. Straff-lagen utgör nemligen endast en del och just den senare delen af kriminal-lagstiftningen. Den måste till sitt innehåll bero af de former, som äro gifna för utredande af sanningen, äfvensom för lagens tillämpning; och det är företrädesvis dessa former, som, till följd af den stigande civilisationens framsteg, blifva i behof af att reformeras. ”En sådan hufvudsaklig punkt i rättegångs-ordningen, af hvilken straff-lagen till sitt innehåll måste blifva beroende, är domstolarnes organisation. Om man, lika med Utskottet, anser att, för åstadkommande af fullkomlig rättvisa, måste öfverlemnas åt domaren, att, efter den åsigt han fattar om de vid hvarje särskildt fall förekommande omständigheter, bestämma straffets svårighet och långvarighet; om man, till följd häraf anser att, i motsats mot vår nu gällande lag, som i de flesta hänseenden för hvarje brott Motioner i Borgare-Ståndet 1862.
N:o 76 öfver Hr Salomon Rubins motion om stadgande, att, då domstol förklarar någon böra stå under förmynderskap utöfver den i lag bestämda myndighetsålder, sådant skall i tidningarna och frän predikstolen kungöras, blef betänk. N:o 76 af R. o. Ad. bifallet. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 2 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Måndagen den 8 September 1834- Plenum kl. 10 f. m. Upplästes det rörtde valet af R. St:s Just.ombudsman inför R. St:s Electorer d. 6 dennes hållna prot., så lydande: År i834 den 6 Sept. sammanträdde R. H. St:s valde Electorer för att utse R. St:s Just.ombudsman; och befunnos, vid valsedlarnas öppnande, rösterna hafva utfallit som följer: Revisionssecret. och Ridd. af K. Nordstjerneorden P. N. Poignont . 3o röster. Häradshöfd. Grefve Dav. Frölich 7 „ Hofrättsrådet och Ridd. af K. Nordstjerneorden C. L. Landin 7 „ Hofrättsrådet och Ridd. af K. Nordstjerneorden C. P. Törnebladh 3 „ Krigshofrättsrådet och Ridd. af K. Nordstjerneorden Cl. Livijn 1 röst. Varande altså till R. St.“s Just.ombudsman utsedd Revisionssecret. och Ridd. af K, NordstjerneOrd. P. N. Poignant. Ut Supra. Arv. Arveson Posse. C. P. Ödmann. Olof PFijk. Joh. Bengtsson. Likaledes upplästes det inför samma Electorer ofvannämnda dag hållna prot., rörtde valet af R. St:s Just.ombudsmans suppleant, så lydande: År r834 d.6 Sept. sammanträdde R. H. St:s valde Electorer för att utse den man, som skall efterträda R.
DanaArf, anslående af ett sådant till Skolfond i VVahlö' församling , , , , , j85. Danska Fy rings-medlens upptagande under titel: Ersättningar , , , , , i5j. Danska Hästars införsel, förbud deremot , 147. Degerhamns Lastageplats, om upprauddrande af hamnen derstädes , . , , , .3, 77. DepositAttester å i Banken insatt Silfver, försäljning deraf 4^5. Djeknepenningar, om dess upphörande . 58, 176. Disconter, Filial-, StatsUtskottets Berättelse angående ,,,, q5. DiscontVerk, R. Stirs fordna, dess Skuld till StatsVerket, angående , , , , , 67. DjurLäkare, om arfvode åt en sådan i hvarje Län ,,, ia8, i3o, 237. Docenter vid Academierne, löners anslående för dem , , , , , , , 142. Domkyrko-heuiman, Arrende-spannmålens utgörande deraf, angående , , , , ,114. Dra matiska Spectaklet, dess anslag . , r43, 247. Drottningens Kröning, anslag af medel dertill 290. Drottningholms och Svartsjö Slotts Statsanslag 123, Dumrath, Slottssnickare, praescriptions-tid för upphörandet af en inteckning i hans Egendom ... 22. 11 Bet. Nto Durchmarche-kostnader, anslaget dertill I 32, 367. Du Rietz, Lieutentt, om dess Page-lön , . Dylta Svafvelbruk, tjenstbarheter dertill . 320. Eberstein, Biskop, angtde dess indeldta Lön 133.
Dess respective medStånd att instämma uti anmodan till StalsUtskottet om tjenlig anstalts fogande, att hvar och en Ledamot inom Riksens Ständers samtelige Utskott skyndsamlingen må erhålla ett exemplar af det i Riksgälds-Contoiret förvarade Bihang till x8iy och 1818 årens Riksdags-Protocoll; att Vällofl. Borgare-Ståndet till Utskottet remittera t Herrar Lindströms och U/ibergs motioner om utdelning bland Ståndets Ledamöter utaf Bihanget vid samma Riksdag ; och att Hederv. Bonde-Ståndet äskat Stats-Utskotlets utlåtande om icke de i Ståndets Archiv Stats-Utskottets Betänkanden. g qvarvarande exemplaren af Ståndets Protocoll för nästförflutne Riksdag kunde till Ståndets Ledamöter utdelas. Hvad angår den önskade utdelningen af Bihanget för sista Riksdag; så enar löga anledning är att, efter så lång tid, sorn från detta Biliangs utgifvande förflutit, erhålla någon inkomst genom dess utbjudande till försäljning, finnér Utskottet sig höra tillstyrka utdelning deraf, likväl endast till Ledamöterne i Riksens Ständers samtlige Utskott, helst de qvarvarande exemplaren skulle blifva otillräcklige tili utdelning bland Riks-Stånden och någre exemplar dessutom synas böra bibehållas för framtiden ; men anser deremot intet hinder för bifall till Borgareoch Bonde-Ståndens Protocollers utdelning bland desse Stånds Ledamöter; och lärer Stats-Utskottet tillåtas anmoda fullmägtige i Riksgälds-Contoiret att om utdelning af det i Dess förvar varande BondeStåndets Protocoll äfvensom Bihanget föranstalta. Stockholm den 5 Febr. 1823. Ankom den n Felir. 1823. Vördsamt Memorial. Om Riksdags-kostnaden. I likhet med hvad vid föregående Riksdagar skedt, har Stats-Utskottet skolat hos Riksens Högloft Ständer föreslå den till io Siats-Utskottets Betänkatiden.
Stockholm den 3 November 1857. Reservationer: Vid i: st a punkten: af Herr Henschen och Anders Eriksson från Elfsborgs Län. Vid 3:dje punkten, så vidt densamma rörer aflöningen till Chefen för den af Kongl. Maj:t föreslagna nya afdelning inom Ecklesiastik-Departementets Expedition: af Kiskop Annerstedt och Professor Carlson, af Prosten Berlin: »Åt Chefen för den af Kongl. Maj:t föreslagna nya af delningen inom expeditionen vid Ecklesiastik-Departementet har Stats-Utskottet endast tillstyrkt 4,500 R:dr såsom lön, eller 500 R:dr mindre än Kongl. Maj:t begärt, samt åt Expeditions-sekreteraren 4,000 R:dr. Då likväl Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet åt Expeditions-Sekreterarne vid de öfrige Slatsråds-Departementen bestämt lönen till 4,500 R:dr, och jag icke annat kan föreställa mig, än att åtminstone dessa 2:ne Riks-Stånd bestämma samma lön för Expeditionssekreteraren vid Ecklesiastik-Departementet, så tager jag mig friheten föreslå att 32 Slals-Utskottels Ullålande JYs 148. (Fortsättn.) åt Chefen för den nya afdelningen inom nämnde Departement må bestämmas de» af Kongl. Maj:t äskade lönen 5,000 R:dr.» Häruti instämde Prosten Schram och Professor Selander. Vid 4:de punkten, i fråga om Riks-arkivariens aflöning: af Prosten Melander, af Prosten Herlin: »För Riks-arkivarien bar Utskottet visserligen föreslagit det af Kongl. Maj:t äskade löne-beloppet 5,000 R:dr; men härvid har Utskottet begått den efter mitt förmenande stora orättvisan att för nuvarande Riks-arkivarien inräkna det belopp af 1,050 R:dr, hvarom han blifvit genom särskildt Kongl. Bref tillförsäkrad, och hvilket finnes på allmänna Indragnings-staten uppfördt.
Orsaken är då klar, hvarföre Utskottet föreslagit att vid Urtima Riksdag endast får öfverläggas om de frågor Regeringen föreslagit. Då härtill kommer den dagliga erfarenheten om Urtima Riksdagars längd och kostnad, hvaröfver så mycket klagas, har Utskottet trott sig böra föreslå en ändring, öfvertygad att om Rikets Ständer antaga Memorialet, mången af de nu öfverklagade olägenheter skall afhjelpas. Grefve Gyldenstolpe har klandrat, det Bankooch RiksgäldsFullmäklige samt JuslitiacOmbudsman skola omväljas vid Urtima Riksdag. Motivet har varit, att Utskottet ansett, att i anseende till de vidsträckta befattningar, som dessa Fullmäktige nu mera erhållit, de borde vara i tillfälle att oftare af sina Principaler hämta råd och upplysningar, äfvensom det skulle kunna hän - i/jo Den 9 Mars f. m. da, att en och annan af desse Fullmägtige hade principer, som icke öfverensstämde med Principalernes, och hvarigenom elt ombyte skulle vara bade nyttigt och nödigt. Hvad Herr von Schulzenheim anfört har jag, ehuru med spänd uppmärksamhet, haft svårt att fatta; men jag har dock tyckt mig finna, att hans anmärkningar åsyftade klander deraf, att Utskottet icke i RegeringsFormen föreslagit att införas, hvad det föreslagit att insättas i Riksdagsordningen. Orsaken härtill har varit, att Utskottet så mycket sorn möjligt sökt undvika att i en Grundlag, sådan som RegeringsFormen införa d e ta i lier. För öfrigt får jag tillkännagifva, att Utskottets förslag blifvit af de 3:ne öfrige Stånden godkändt, och får jag vördsammast anhålla om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition, att Ridderskapet och Adeln äfven ville bifalla detsamma till grundlagsenlig behandling. Frih erre Cederström: Det må vara Grefve Frölich förbehållet att tro, det Rikets Ständer kunna, vid samma Riksdag, som förslag till ändring i Grundlagen från ConslitutiousUtskottet aflemnas, afslå förslaget, ehuru de icke kunna bifalla detsamma.
Omröstnings-resultat, 1 anledning af återremiss af 52 punkten i Memorialet N:o 301 Omröstnings-resultat, Tionde: _ dito dito ,,,,, Svar pä återremiss , , Voterings-proposition Omröstnings-resultat, Svar på återremiss å Memorialet N:o30l r Omröstnings-resultat, Uujvud-Titlav; Riks-Statens, om förändrad fördelning af dem ,,,,,, Svar pä återremiss , , , , Voterings-proposition , , Omröstnings-resultat , , , „ om öfverskridandet 1832, 1833 af utgifter under 2:dra Hufvud-Titeln anvisade summor; se Anmälan 3. Hunneberg, utsyning derå, angående , , , , , , , Svar å anmärkning i ämnet ,,,! Hus, Rikets Ständers om förändrad inredning deraf o angående^ ombyggnad af dess östra flygel , , om upplåtande af rum derstädes för Directionen af Arméens Pensions-Cassa , , , , , „ dito för Skandinaviske Naturforskare Husar; se Soldat. * 9 * 9 Husar-Re gemente, Kronprinsens; se Anslag 26 Husar-Regementena, förenkling af deras uniformer , , , , , ,,,,, , ,,,,, Husesyner a Klockarebohl, om föreskrifter i afseende derpå . Hyy olheks-föreningar, om lagstiftning för sådane » upphörande af Statens ga - en — 7~ _ ~' o < -3 rt O ra —’ i\ :o g; ?C cr. > 3 : £7 “ Riks-Ståndens Beslut E_ ct o o r~ a. o - Nio Ridd. o. RresteRorgarebondeSid. Adeln. Ståndet. Ståndet. V 40 å. V 40 S. V 40 å. j 40 b. V 40 a.
Häremot erbjöd den ymniga, hittills oanvända, tillgången på kolskog ett annat fördelaktigt tillfälle till syssei - Slats-Ulskottets Utlåtande, N:o 227. 5 sättning och förtjenst; beroende dock detta helt och hållet på återställandet af det nyligen förstörda bruket, enär endast derigenom en eljest saknad afsättning för kolen kunde beredas. Efter öfvervägande af nu anförda omständigheter och förhållanden, med hvad mera i fråga om det föreslagna låne-understödet förekommit, har Utskottet visserligen, såsom praejudicat, funnit ganska betänkligt att, med afseende endast å egarens till Conradsforss bruk, genom detsammas förstöring, lidna enskilda förlust och lill godtgörande deraf, tillstyrka något bidrag från det allmännas sida, vare sig i laneeller anslags-väg; men dä det förstörda brukets återupprättande i sitt förra skick, enligt hvad både inom och utom representationen blifvit på ett tillfyllestgörande sätt vitsordadl, kommer att verksamt bidraga till införandet af civilisation ocb näringslilllällen inom en folkrik församling, af hvars medlemmar en betydlig del lärer sakna fasta bostäder och arbetsförtjenst, samt fördenskull vara nödsakad att genom utvandringar till andra orter söka förskaffa sig sitt hufvudsak liga lifsuppehälle; sä har Utskottet ansett denna lånefråga förtjent af Rikets Ständers synnerliga uppmärksamhet, äfvensom af en noggrann utredning från Utskottets sida. 1 sådant afseende har Utskottet derföre förskaffat sig åtskilliga närmare upplysningar om ofta nämnde bruks beskaffenhet, rörelse och afkastning m. m. Bland dessa upplysningar vill Utskottet, såsom tillägg tili hvad här ofvan uti enahanda hänseenden blifvit anförd t, nu meddela följande: Conradsforss bruk eger fullt tillräcklig vatten-tillgång under hela året samt är grundadt pä kolfång från skogarne inom Östmarks socken. Det vid bruket erforderliga tackjern måste äter, så vida icke sjömalm begagnades, hemtas från hyttorna i Philipstads Bergslag och antingen köras till bruket vintertiden, då afståndet var 8 ä 9 mil, eller ock orri sommaren transporteras, hufvudsakligen sjöledes, en väg af 17 mil.
Kön körvöntode, nu mero till Kongl. Noj:t inkommit, kor Kongl. Noj:t lötit de till detto omne Iiöronde kondiingor 8ig körelkogos oek dervid inkemtot: ott Lörsomliiigorne, so vidt de till Kongl. Noj:t ollemnode uppgifter föroniedo, begört en sommonröknod summo ok omkring 113,000 D:dr L:o, sosom ärligt rwderstöd ok ollmönnno medel för 8ko!ors tillvögobringonde i öfverensstäminelse med föreskriften i Kongl. 8todgon ok den 18 .luni 1842; ott vederbörsude Kmbetsm^ndigketer vid deremot ousett det för b olkskollärores ollöiiing 6 /kon-/.
Där kallas de invandrare och till dem räknas vi alla, vi, som lämnat hemlandets trygga ankargrund och låtit oss drifva med den väldiga folkström, hvilken ännu oupphörligt flyter från öster mot väster, dit bort till landet på hinsidan hafvet, det land, som för så ytterst få af oss blifvit ett guldland. Vi ha alla genomgått samma stunder af rådlöst öfvervägande, innan vi vågade taga ut det svåra steget, ha alla i en eller annan egenskap, på ett eller annat sätt och med mera eller mindre framgång kämpat med där borta i den ofta otroligt bittra striden för dagligt bröd. Och därför höra allas våra minnen, rön och erfarenheter rättvisligen under titeln "Utvandrarehistorier". "HVITT LJUS" Isak Peltonen hade väl noga taget inga synnerligt vägande skäl för beslutet att resa till Amerika. Han var ju ung, frisk, starkare än de flesta och i alla stycken en duktig arbetare, så att han nog skulle kunnat slå sig ut också hemma. Men å andra sidan var han icke häller annat eller mera än en lös arbetskarl utan något egentligt yrke, om han också var så pass flink i händerna, att han kunde taga ihop med litet af hvarje. Och dagakarlsförtjänst tyckte han var väl litet att gifta sig på, ehuru Anni på Heikkilä torpet nog varit villig att riskera det. Isak hade själf vuxit upp i en inhysingskoja och hade därför haft talrika tillfällen att iakttaga på närmaste håll hvad det betydde för en daglönare att skaffa ihop kläder och föda för sig själf och hustrun och en skara af barn. Och barnen kommo nog ju fattigare man var desto flera. Det hade han också lagt märke till. Han rådgjorde om planen med Anni och hon gaf honom nog rätt i hufvudsak. Det var ett hårdt lif man förde, när man icke alltid visste hvarifrån matbiten för morgondagen skulle tagas allra mest då en hop barnungar gräto efter den. Men Amerika tyckte hon dock var bra långt borta. Kunde vi inte börja som nybyggare här hemma? Ledig jord fins det ju nog också i Alastaro och med tiden kunde vi väl arbeta upp ett torp åt oss? Det är till och med värre än att vara daglönare, påstod Isak. Arbetar man för andra, så behöfver man åtminstone inte bry sig om frost och missväxt, som alltid komma på nybyggen.
En skarp gumma, som lappade byxor, lappade blusar, läste abcd, vaggade och luggades. Hon var religiös och kom klockan åtta om morgnarne, sedan hon först varit i morgonbön i Klara kyrka. Om vintern hade hon sin lykta med sig, ty gaslyktor funnos ej och de argandska voro släckta. Hon höll sig på sin plats, älskade troligen ej svärson och dennes syster. De voro för fina för henne. Fadern behandlade henne med aktning, men ej med kärlek. I tre rum bodde fadern med sju barn och hustru samt två tjenare. Möblemanget bestod mest af vaggor och sängar. Barn låg på strykbräden och stolar. Barn i vaggor och i sängar. Fadern hade intet rum för sig, men han var alltid hemma. Mottog aldrig en bjudning af sina många affärsvänner, derför att han ej kunde bjuda igen. Gick aldrig på källare och aldrig på teatern. Han hade ett sår, som han ville dölja och läka. Hans nöje var ett piano. Ena systerdottern kom in hvarannan qväll och då spelades à-quatre-mains Haydns symfonier. Aldrig annat. Men längre fram Mozarts också. Aldrig något modernt. Han hade ett annat nöje också senare, när vilkoren tilläto. Han odlade blommor i fönstren. Men endast pelargonier. Hvarför pelargonier? Johan tyckte sig sedan, när han blef äldre och modern död, alltid se sin mor jemte en pelargonie eller båda tillsammans. Modern var blek, hon genomgick tolf barnsängar, och blef lungsigtig. Hennes ansigte liknade väl pelargoniens genomskinligt hvita blad med dess blodstrimmor, som mörknade in i botten, der det bildades en nästan svart pupill, svart som moderns. Fadern syntes endast vid måltiderna. Trist, trött, sträng, allvarlig, men icke hård. Han föreföll strängare, emedan han vid hemkomsten alltid skulle på fri hand afgöra en mängd ordningsmål, som han ej kunde döma i. Och derjemte begagnades hans namn alltid att skrämma barnen med. »Pappa skulle få veta det» var lika med stryk. Det var just ingen tacksam rol han fått. Mot modern var han alltid blid. Han kysste henne alltid efter måltiden och tackade henne för mat.