Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskotts ytterligare Utlåtande angående jemkning uti Båtsmans-roteringen i Halland. Eesv. och Ekon. Utsh. Eetänkanden, 647 H Öglofl. Ridderskapet och Adeln har till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet återremitterat Utskottets elen 25 sistlidne Februari afgifna Betänkande, rörande den af Kongl. Mai:t uti Nådig proposition af den 9 December sistlidet ar nödig ansedda jemkning uti Båtsmansroteringen i Halland, om hvilket Betänkande Herrar Friherrarne Henning Vrangel och Corfitz Ludvig Stael von Holstein tili Höglofl. Ridderskapets och Adelns Protocoll för den /\.de i denna månad yttrat, att den af Utskottet föreslagna Rotejemkning väl vore ganska rigtig, men att, i afseende på ordningen för frågans afgörande, dermed borde sä tillgå, att Rote-jemkningen först förslagsvis uppgjordes utan att likväl någon fastställelse derå borde äga rum före nästa Riksdag, då Riksens Höglofl. Ständer, enligt 57 och 80 §§. i Regeringsformen, tillkomma att granska förslaget. I anledning af dessa anmärkningar, och den deraf föranledda återremiss, får Utskottet förklara, att, då Herrar Friherrarne Vrangel och Staél von Holstein i hufvudsaken gillat Utskottets Betänkande, och det samma redan blifvit af de gne öfriga Respectiva RiksStånden till alia delar bifallet, Utskottet icke kan i samma Betänkande föreslå någon ändring. Stockholm den 28 Aprill 1818. Riksens Högloft, Stunders Allmänna Besvärs - 648 Besv. och Ekon. XJtsk. Eetänhanden. och Eko nomiZTt skötts Betänkande i anledning af Riksdagsmannen Jon Göransons Motion, rörande den af Kongl. Maj:t i Is,åder anbefallda delningen af Ölands Allmännings Marker.
Fönstren slogos således upp; det härligaste månsken belyste den snöhvita gatan, där släde efter släde stod färdig att hemföra de balbesökande. Därute besvärades man ej af värme. Temperaturen hade där nedgått tilll — 17 gr.; och både kuskar och hästar fröso grundligt. De förre kröpo stundom in i täckslädarne, stundom gingo de rundt omkring desamma, stampande med fötterna oeh slående med armarne för att därigenom söka i någon mån bibehålla kroppsvärmen. Men hästarne? Ja, de måste stå stilla, skälfvande af köld i hvarje led. Bättre hade för dem varit att med sina slädar tillryggalägga en eller annan mil än att stå här timme efter timme och frysa. Kuskarne sågo med längtansfulla blickar upp till de upplysta fönstren: skulle då dansen aldrig taga slut? Skola vi stå här ännu en timma, få vi väl influensa allesamman. Ack, den som ändå hade en kopp varmt kaffe eller ett glas punsch att värma sig med, suckade de. Men därefter fingo de sucka förgäfves. Ingen tänkte på vare sig kuskar eller hästar; därtill hade man i danssalen alltför angenämt. Kotiljongen pågick som lifligast; den var förtjusande rolig, dekorationer ochblommor utdelades i öfverflöd. — Kotiljongen var slut, men icke kunde man därför sluta dansen. » Älskade mamma! » bad äldsta dottern i huset, » vi få väl ännu en vals? » — » Men mitt barn, slädarne hafva redan väntat mer än en timme, och hvad tror du, hyrkuskarne skola säga därom? » — » Åh, mamma, därför få de ju hederligt betaldt. Alla herrarne omringade mig nyss oeh bådo, att vi för all del skulle få ännu en vals. Kära snälla mamma, det har du väl icke hjärta » tt neka oss. » Nej, naturligtvis hade hon icke det, hon var ju en så öm moder, och det var så roligt att se ungdomens glädje.
December 1859, ytterligare beviljat, för omläggning af vägen till undvikande af Nifsta backe emellan Kimsta och Lindberga gästgifvaregårdar inom Seminghundra och Långhundra härader af Stockholms län, » 1,400: — 437,245: — hvadan af hela det anvisade beloppet, 450,000 R.dr, ännu återstå odisponerade 12,755: — Summa R:mt R:dr 450,000: 53 — Utaf det för befrämjande af sanka trakters och sjöars utdikning af Rikets Ständer vid 1856 1858 ars riksdag beviljade statsbidrag R:dr 300,000: — hade, enligt hvad uti sednaste revisions-berättelse, sid, 65 — 68, finnes uppgifvet, för 22 sjösänkningsoch andra vättenaftappingsarbeten af Kongl. Majit anvisats såsom lån 230,320: — » anslag utan återbetalnings skyldighet 58,080: — 288,400: — Sedermera har Kongl. Maj:t i nåder beviljat: för utdikning af åtskilliga myrer å Wester-Sjulrnarks bys område i Bygdeå socken af Westerbottens län: lån 1,660: — anslag 165: — 1,825: — » dito af myrtrakter vid och emellan byarne Tärändö, Niva, Pajala, Kirnujärvi och TJrkheike inom Pajala socken af Norrbottens län: län 6,360: — “•‘“g 1,590: - 7,950;. _ <.Jm _ # _ så att för närvarande äro odisponerade endast R:dr 1,825: I afseende på den af Rikets nu församlade
Comité äfven lärer vara betänkt, aft hellre lindra bestraffningar, än göra dem hårdarej sä synes mig att närvarande tidepuokt icke är tjenlig att vidtaga motsatta utvägar; hvarföre jag också finner mig föranlåten att instäm, ma med de värde Ledamöter, hvilka afsryrkfc bifall å Utskottets Betänkande i denna del. Dernäst förekommer frågan om tjufvara 36 Den 21 Maji, brännmärkande, hvilket efter mitt omdöme vore ganska nyttigt i afseende på dem, hvilka gjort sig skyldige till lifstidsarbete på fästning, och ntij då de få tillfälle att rymma derifrån, ofta under to å 12 diktade namn stryka Landet omkring och öfverallt begå tjufnader, utan att deras förra bestraffning eller bestämmelse möjligen kan upptäckasjag skulle likväl vördsammast föreslå, att brännmärkningen inskränktes innom denna gräns och att den verkställdes på ryggen eller skulderbladet, så att intet hinder för deras förbättring deraf inträffade, i händelse de kommo till alfvarlig föresats att den vidtaga. I tredje punkten finner jag Högloflige Utskottets Betänkande så grundadt på Lag Och sanna förhållandet, att jag deråt lemnar mitt fullkomliga bifall. Den erfarenhet jag förvärfvat under mer än 30 års handläggning med Brottmål, dels såsom Föredragande i en HofRätt, dels såsom Domarfe, säger mig, att de fläste tjufnader begås af sådana, som under uppgifne lika beskaffade brott å andra orter, föras från den ena ändan af Riket till den andra , och derunder sällan sakna tillfälle, att genom list elier våld försätta sig i frihet. Och den kostnad för Staten, som till deras forslande åtgår, är större, än man vid ett hastigt öfver.' seende kan beräkna. Icke eller är jag i stånd att inse, det den af Lagutskottet föreslagna utväg på minsta sätt afbryter en laga Rättegångsordning, då man gör åtskillnad emellan den, farn anklagar sig sjelf, och den, som blir an? Den 2 i Ma ji. 37 klagad. I förra fallet tarfvas ju endast sådana upplysningar, som styrka dess bekännelse, och de måtte väl kunna, utom dess närvaro på stället, inhämtas, isynnerhet då han icke dess mindre före den sluteliga
Ehuru Utsk:sledamot, har jag ej haft annan del i handläggningen af detta ärende, än att vara närvide vid justeringen, och således kan man ej förebrå mig att af några personliga afsigter vilja förorda antagandet af ifrågav:de Betänk., men jag får likväl här förklara, att jag anser de så ofta i detta afs:de framställda anspråken verkligen vara rättmätiga. En talare har förklarat sin belåtenhet med Prosten Ljunggrens reservation och förmenat att densamma bringar frågan i sin rättaste dager. För min del tror jag att Betänk:t har den förtjensten åtminstone, att derigenom ådagalägges tydligen och klart, att kyrkan, på grund af den första lag sora i detta hänseende uprättades, verkligen ej disponerade annat af ifrågav:de hemman än räntorna. Jag anser mig vid detta tillfälle ej kunna förbigå att nämna, att, enl. hvad mig blifvit berättadt, ingen ledamot af PresteSt:t anförde någon erinran mot det beslut, som inom Utsk:t blef fattadt; den ifrågav:de reservationen aflemnades först sedan. Det tycktes då vara en enstämmighet i öfvertygelsen, som t. o. m. gränsade till det förvånande. Då således ej bevisas kan att kyrkan till nämnde hemman haft någon annan rätt än räntorna, så synes det mig icke vara en ganska ovigtig omständighet att genom undanrödjande af de öfverklagade missförhållandena söka verka derhän, att dessa hemman bringas ur den lägervall, i hvilken de redan länge nog befunnit sig. Pä grund deraf anhålles om bifall till Utsk:ts Betänk. Gr. Sparre: Här har blifvit sagdt, att ett tillstyrkande till Utsk:ts Betänk, skulle innebära ett våld mot kyrkans rättigheter. Hvad är då fråga om? Ar det fråga om att helt och hållet beröfva kyrkorna den städja, hvilken kyrkorna i äldre tider upburit, eller de arrenden, hvilka i sednare tider blifvit i st. f. städjandet anbefallde? Visserligen icke.
Ifrågavarande § är icke någon allmän §, som innehåller allmänna stadganden, hvarken huru motioner böra göras, eller huru de skola behandlas, när de inom Riddarhuset göras, ulan denna § är endast skrifven för att bestämma huru förhållas skall, när (råga uppstår, om någon tillåter sig personligen förolämpande uttryck, och detta har nu icke varit i fråga alt tillämpa, ehuru det möjligen hade kunnat komma i fråga. Då likväl denna §, i händelse R. o. Ad. skulle låta saken behandlas efter densamma, säger, alt antingen Landtm, skall varna motionären, eller att målet skall skickas till Utsk. för att der beredas, så lärer Gr. Frölich nogsamt finna, att med ordet ”förfalla’' ej kan menas, alt den person, som väckt en sådan motion, derjemte kan ställas till ansvar derför. Således skulle uppstå just motsatsen till hvad R. o. Ad. här lifligen uttryckt, då de fleste talarne, ja, jag vågar säga, då ulla talare, som yttrat sig, ogillat motionen, ty icke ens Hr Hjerta sjelf har gillat den. Jag anhåller att Hr Frih. o. Landtm, täcktes göra den framställning, som de fleste talare begärt, nemi. att med ogillande förkasta motionen. Alt Hr Frih. o. Landtm, valde den lindriga utväg, som han tagit, är ett ytterligare prof på den grannlagenhet, med hvilken Hr Landtm, ständigt går tillväga. Frih. Hamilton: Det synes mig något ovanligt, om icke till och med obehöflig!, att discussionen ännu vidare fortgår om hvilka propos:r man bör hafva, då den egentligen endast derom vändt sig i nära (vänne timmar. Jag får derföre anhålla hos Hr Frih. o. Landtm, att få veta, huru Hr Landtm, uppfattat R. o. A:ds svarpå den sednaste framställningen.
Dessa Expectance-löner minskas i samma förhållande, som någon vinner befordran till lön vid RiksgäldsContoret eller vid andra Verk och Inrättningar, så att den, som t. ex. tillerkännes Expectance-lön af/joo R:dr, men får 3oo R:drs lön vid annat Verk, endast kommer att uppbära 100 R:dr på Expectance-Stat; likasom Expectance-lönen hel och hållen indrages, när någon befordras till lön, hvilken antingen är lika stor med Expectance-lönen < 63 ) eller ock öfverstiger densamma. Hvad åter angar Öfrige vid General-Assistance-Contoret anställde Tjenstemän och Vaktbetjente, hvilka, efter den i Juli 1818, vunnit befordran, så komma lönerne, som de, i följd af endast provisionella Förordnanden, fått uppbära, att med tjenstgörningen indragas och besparas; dock må en sådan Tjensteman elier Vaktbetjent, hvilken icke kommer i åtnjutande af någon Expectance-lön , vid sin afgång från Contoret, erhålla ett halft års lön, såsom Gratification. 5:o I afseende på den vid General-Assistance-Contoret varande Enkeoch Pupill-Cassa, äga Fullmäktige att, efter Delägarnes hörande, vidtaga sådana åtgärder, att Delägarnes efterlemnade Enkor och Barn må komma i åtnjutande af de pensioner, hvilka, genom det af Fullmäktige stadfästade Reglemente, äro bestämde, och att Cassan icke på något sätt må blifva förskingrad. Angrde RiksgäldsContorets och Gcncral-Assistauce-Contorets lius. §. io5.
Och har E. K. M., som i nåder hufvudsakligen gillat förenämnda, af kommitterade uppgifna, grunder för båtsmans-beklädnadens öfvertagande af kronan, derjemte förklarat sig vilja bifalla Rikets Ständers ofvanberörda framställning i ämnet, i fall rustoch rotehållarne framgent erlade fyra femtedelar af kostnaden för de beklädnadspersedlar, från hvilkas utgifvande in natura rotarne frikallades, samt Rikets Ständer anvisade ett årligt förslagsanslag af 28,000 r:dr banko. Hvad E. K. M. sålunda behagat i nåder meddela hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; och ehuru Rikets Ständer hufvudsakligen gilla de af kommitterade föreslagne grunder för båtsmans-beklädnadens öfvertagande af kronan, kunna Rikets Ständer likväl icke dela den åsigt, att, för vinnande af ändamålet, omförmälda af E. K. M. i nåder föreslagna åtgärd ovilkorligen bör bero på en allmän öfverenskommelse med hela båtsmanshållet, och förfalla., derest en sådan allmän öfverenskommelse icke skulle kunna träffas. Yäl kunna åtskilliga olägenheter blifva en följd af endast en partiel öfverenskommelse, men lika litet bör, efter Rikets Ständers tanka, farhågan i detta hänseende föranleda för rotehållarne, emot deras vilja, ett åläggande, hvilket icke öfverensstämmer med knekte-kontraktens innehåll, och hvarföre det bör bero af rusteller rotehållarnes egen fria vilja att på förslaget ingå eller icke, som denna farhåga bör verka derhän, att, om ingen allmän öfverenskommelse kan tillvägabringas, hela saken då skall alldeles förfalla, helst Rikets Ständer hysa den öfvertygelse, att med afseende å den lättnad, som skulle uppkomma i utgörandet af beklädnaden, derest kronan, emot de af E. K. M. föreslagna vilkor, öfver - Expeditions-Utskottets Förslag till lind Skrifvelse, N:0 lt3. 193 öfvertoge densamma, högst få rustoch rotehållare skola hysa någon betänklighet vid att förslaget antaga.
Marskalken yttrade, att som han under Discussioncn tyckt sig hnna, att de flesta Herrar Den 21 Maji. 95 Ledamöter, hvilka i ämnet sig yttrat, instämt uti det af Presidenten, Friherre Edeicrantz uti OeconomijeUtskottet afgifne särskilte Utlåtande, ansåg Hans Excell?nce sig böra hemställa, om icke Ridderskap^! och Adeln skulle anse en återreiniss af Betänkandet vara öfverflödig, samt genast behaga gilla de af Friherre Edeicrantz uti berörde Utlåtande uppgifne grunder för en friare handel med Svenska Skogsproducter. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard: Jag hade den äran föreslå, hvad Hans Excellence, Herr Grefven och LandtMarskaiken nu 'behagat framställa; men jag trodde då, att Betänkandet för andra gången förevar, och grundade denna förmodan derpå, att jag ej föreställde mig, det Utskottet så länge kunnat dröja med ett Mål af denna vigt. Som detsamma likväl lärer vara första gången under pröfning, och det icke är med GrundLagen enligt, att nu deri göra ändringar, utan det måste helt och hållet antagas elle/- förkastas, kan nu ej fråga blifva om annat än återremiss; hvarom jag ödmjukast vågar anhålla. Herr von Ileynne, Georg: Sorn hvarenda anmärkning, hvilken här blifvit gjord, syftar till bifall af Friherre Edelcrantzs mening, så Vet jag ej, om det kan vara lagstridigt, att bifalla samma mening, såsom ett alternativ vid Betänkandet. Friherre Cederström; Då Friherre Edel-, 96 Den 21 Maji. crantz’s Yttrande icke är Utskottets, kan det partima ej förr än vid en förnyad pröfning antagas såsom Ridderskapets och Adelns beslut. Nu kan ej fråga derom uppstå. Och ehuru jag enskilt fullkomligt instämmer med Friherre Edelcrantz, helst en större Handelsfrihet , än den han föreslagit, icke nu lärer vara att förvänta, tror jag dock att det ej går ann att hans mening bifalla, innan en återremiss af Betänkandet föregått.
61. i anledning af de under åren 1860 och 1861 verkställda revisioner af Statsverkets rn. fl. allmänna fonders förvaltning under åren 1858 och 1859. 62. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående utbyte af till Länsmansboställe anslagne heinmansdelarne l mantal Repperda Annagården N:o 9 m. II., mot hemmanet J mantal N:o 3 Hultsjö Bergagården i Minki)pings län. 63. angående anslag till omläggning af allmänna landsvägen emellan staden Borås och tlundholms gästgifvaregård i Marks härad, för beredande af arbetsförtjenst åt arbetslöse oell fattige inom nämnda härad. 64. angående ett tillägg i nu gällande Kongl, förordning om fattigvården i riket af den 13 Juli 1853. 65. angående reseersättning lill Nämndemän vid vissa syner m. fl. förrätt ningar. 66. angående upphörande af den i Slockholm utgående s. k. raspoch spinn husafgiflcn för testamenten. 67. angående regleringen af utgifterna under Riks-Slatens Första Hufvud-Titel. 68. i anledning af Kongl. Majits nådiga proposition angående upphörande af den s. k. Näs Kungsgårds hjelp. 69. d:o d:o, angående öfverlåtande till staden Christianstad af en Kronan tillhörig tomtplats derstädes. 70. i anledning af Kongl. Majits nådiga proposition, om beviljande af anslag till inköp för Statens räkning af en del utaf den Kammarherren m. m. G. D. Lorichs i lifstiden tillhöriga samling af mynt och medaljer. 71. d:o d:o, angående anslag för framtida vård och underhåll af Gustaf lK as as monument vid Utmeland i Dalarne. 72. ■ angående förändrade grunder för Mjöloch Sågqvarnars beskattning. 73. — -— i fråga om antagande af en ny förordning angående Mantalspenningar ne. 74. i anledning af Kongl. Majlis nådiga proposition, angående försäljning till skatte af Ljusne.
Bankens Silfverinsamling är således att anse som en slags Sparbanksinrättning för Nationen; då conjuncturen medför det agio, som för realisationsperioden tillärnas, är således med skäl silfverväxlingen obegränsad till belopp; i motsatt fall bibehålles dsn, på det att äfven då, utvägen, attconsumera det man kunde använda till capital-: Den 38 Jiuiii e. m.' förkofran, Icke må blifva för Rikets alla medborgare tillsammans den enda. Om således vid denna serskilt» anstalt, som genom benämningen silfverköp skiljes från den egentliga silfverinvexiingen, beloppet af det, som ovilkorligen årligen skall köpas, fastställes högre, än hvartill man med skäl kan anse, att landets årliga vinst alltid minst uppgår, åstadkommer blott en onaturlig silfverhandel, som likasom allt onaturligt straffar sig sjelf och hvars följder på coursen snart skola göra den ihogkommen af dem, som nu icke påminna sig hvad den medför eller kan medföra. För min del tror jag, att 150,000 R,dr Banco är det högsta, hvartill i landets närvarande ställning, vinsterne på utlänningen kunna säkert förmodas uppgå, så framt ej in^ dragningssystémet äfven vid denna Riksdag följes: ty då skall man snart hinna hanhända den tid, då Rikets hela sammanlagde rörelse aflöper utan förkofran, eller i de mästa åren med förlust, till dess, genom en ny brytning och rubbning, ett annat förhållande törberedes. Helt annorlunda kunde man fortgå till det ändamål som åsyftas, om önskan att förkofra Banken kunde få vara den enda, eller i något afseende annat än underordnad. Men då vöre åter insamlandet af 100,000 å 200,000 R;dr årligen mycket för litet, emedan hoppet om en Financeställning icke det minsta verkar på crediten, då perioden för förändringen är hela 4 mansåldrar aflägsen. ji6 Den 2J Junii e, m.
Då K. M.s Propos. icke nu lärer kunna bifallas, torde vi väl kunna dröja till nästa Riksdag, då vi kunna erhålla en Propos. som kan bifallas. Under erkännande af behofvet utaf en ny byggnad för RiksArkivet, får jag således, på grund af hvad jag nu haft äran anföra, afstyrka bifall till K. M;s Propos. Frih. Posse: Jag anser mig böra besvara åtskilliga af de anmärkmr som af Herr Cederschiöld blifvit framställda. Den värde talaren har sagt, att det f. n. är omöjligt att taga reda på de äldre handlingarne i RiksArkivet; jag ber dock att få erinra, att det är de vid Arkivet anställde tjenstemäns åliggande att ordna dessa handlingar så att de blifva tillgängliga. Jag har förut yttrat, det jag trott att RiksArkivets belägenhet i närheten af öfriga embetsverk vore tjenlig; men jag anmärkte tillika, att det torde blifva svårt att erhålla en plats som är centralt belägen, och vid sådant förhållande anser jag att det är bättre att få en plats som är något aflägsen, än att Arkivet fortfarande skall inrymmas i det nuv:de huset. På denna grund instämmer jag med Frih. Stjernstedt och förordar hans förslag på det högsta, isynnerhet som jag, i motsats mot Gr. Sparre, anser det alldeles nödvändigt att något beslut fattas vid denna Riksdag. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar: Hr Cederschiöld har visserligen haft ett ganska humoristiskt anförande; men jag anser att det icke haft med saken att göra. Ingen lärer väl förneka, att man bör hafva ett RiksArkiv, och att det nuvule huset är otjenligt Då jag således förutsätter att alla härom äro ense, torde man också böra medgifva att det är angeläget, att ett nytt hus bygges; ty, sage hvad man vill, så blir det aldrig någon uträkning att dertill använda ett gammalt hus; ty det snarare ökar kostnaden för Statsverket. Sådant hafva vi redan erfarit genom inköpet af RiksArkivets nuv:de hus.
Köping 5o Kalmar 110 Luleå Carlskrona 400 Mariestad 20 Malmö 160 Piteå Upsala 34o Sala _— Westerås Sundsvall Wisby 7° Söderhamn 15 Tredje klassen. Söderköping 25 .Borås « 20 Umeå ... Carlshamn 7° Wadstena .. 3o Carlstad Warberg 20 Christianstad QO Wenersborg 25 Fahlun ... Wexiö ... Jönköping 5o Femte klassen. Landskrona 85 Alingsås Linköping *.. 100 Askersund 25 Lund Cimbritshamn Nyköping 5o Eksjö 15 Uddevalla Engelholm 5 Westervik Enköping Ystad Eskilstuna Ötebro Falkenbo g . Fjerde klassen. Falköping Arboga Grenna Christinehamn 4o Hjo Hamstad .. 20 Kongelf .. 1 Transport 2815 Transport 3i 10 Bevillnings-Utskollets Betänkande, A:o 12. Transport R:dr 3110 Kongsbacka i5 Strengnäs . Laholm Strömstad . Lidköping 5o Säther Lindesberg 25 Södertelje . Mariefred i Sölvitskorg Marstrand 20 Thorshälla . Nora ... Trosa Skanör och Falsterbo * Öregrund . Skara 4 . , i 4 t Östersund . Skenninge 25 Östhammar Sköfde » » . k Transport 32c)5 Transport R:dr 3295 1 o Summa B:ko 33o5 STOCKHOLM, f. d. Sehultze’s Boktryckeri, 1S£8. Bevillnings-Utskoltets Utlåtande, N:o 15. 1 N:o 13. Ank. till Exp. Utsk. d. 8 Maj, kl. 1 e. m. Betänkande, angående Tullbevillningen. Vid utarbetande af förslag, angående grunderna och sättet för tullbevillningens utgörande, har utskottet till handläggning förehaft dels Kongl.
Hr von Hartmansdorff tror alt denna sak kunde behandlas på samma sätt, som passevolnncefrågan, hvars afgörande uppsköts för längre tid. Skilnaden är likväl den, alt Hr Rosenblad begärde att med föredragningen för 2ta gången af nämnda fråga skulle på en viss tid uppskjutas, och den var således ej för andra gången föredragen när uppskofsbeslutet togs. Denna fråga är deremot för andra gången föredragen, och då hemställer jag, om med densammas afgörande längre kan uppskjutas. I öfrigt lärer Hr Frih. o. Landtm, vara den rätta personen att afgöra denna formstrid; men är det så, att här kan blifva fråga om att falla ett beslut tvertemot all princip, eller derföre att ett ärende som detta står utom grundlagen, då förspilles i sanning tiden illa under samtal med herrarne af cn sådan tanke, och torde det i berörde fall vara så godt att genast kasta hela inbjudningen under bordet. Frih. Sprengtporten: Jag finnér mig visserligen lill en del förekommen af Gr. Frölich uti hvad jag vill yttra och anhåller således endast att få tillägga några ord. En talare har sagt sig vara af den tanke, alt detta ärende skulle kunna ånyo bordläggas, oaktadt det redan 2tne gånger blifvit bordlagdt, enär inbjudningar ej stå i grundlagen omnämnda och derföre kunde behandlas på sätt man för godt funne. Jag ber i anledn. häraf att få påminna 0111 48 5:11 Riksd.- Ordn., som omtalar de ärenden, hvilka kunna utgöra föremål för Ständernes öfvei läggningar och beslut och hvilka uro: "1:0 Konungens propos:r, som å rikssalen, eller sedermera under riksdagens lopp, blifvit till Stånden eller SlatsUtsk. öfverlemnade; 2:0 mål, sorn genom prot.utdr. eller deputationer från MedStånden communiceras.” Tvifvelsutan måste delta mål hänföras till den cathegori af mål, som nämnes i delta mom. 1 afseende på sådana mål är äfven sagdt i 1 mom. af4g§:n: