Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På det att för framtiden måtte varda, på ett ställe syjpligt hvad stats-verket årligen får vidkännas för sådana ändamål, hafva revisorerne ansett sig böra föreslå, nit ä allmänna iudragningsstaten, under p:de hufvud titeln, sorn bestrider sållare pensioner, hvilka i följd al förfallningai ne utgå, hädanefter jemväl upplores el t anslag lill nädegäivor, gratifikationer och sådana pensioner, hvilka af gunst och nåd tilldelades, hvaremot anslagen till extra utgifter kunde i samma förhållande minskas, för att derefter användas endast för de öfriga tillfälliga behof, sorn nied h varje serskild hufvud-titel egde gemenskap, Oå Rikets Ständer redan, med bilall till Utskottets i utlåtandena N:ris 3p, •<t3. <p>, 91 och 1 a4 framställda förslag å riks-slatens andra, sjette, sjunde och åttonde hufviid-litlar till extia utgifters bestridande anvisat bestämda anslag, äfvensom å fjerde hufvnd-titeln för oförutsedda utgifter uppfört enahanda .belopp, sorn hittills i sådan! afseende vaiit medgifyet, lärer t.evisorernes förena milda framställning icke kunna till någon .åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. lionel. Myntoch kontroll-verken. §• 2I (i845 års Rev. Ber. pag. 42 och 44- '^47 års RevBer. pag. 45 och 48-) Suni, enligt hvad revisorerne anmält, den af Rikets ständer vid 1840 — 184* årens riksdag väckta fråga om utfärdande af förnyadt reglemente för invidoch kontroll-vet ken samt ny kontroll-stadga, till hvilka författjiingaV underdåniga förslag blifvit af Stats-kontoret den 3o Junii i843 afgifna, ilifi. till R. St. Urat iS 17 och iS48. 4 Sami. i A/d. 2 Rand.
Hi irutinnan vägar jag underdånigst åberopa hvad jag under den 17 November 1829 i underdånighet anfört nemligen: att då Eders ( 83 ) Kongl* Maj:t efter 1826 års missväxt i Nåder uppdrog åt Dess Befallningshafvande att föranstalta om Spanmåls anskaffning för de sädesbehöfvande innevånarne, samt Nådigst anslag af StatsCreditivet 160,000 R:dr för att såsom Lån utlemnas till de Entrepreneurer, hvilka åtoge sig Spanmålens anskaffande och tillhandahållande, sådant skett utan annat förbehåll å Statens sida, än att penningebeloppet skulle fullt återgäldas: att Eders Kongl. Maj.ts Befallningshafvande icke desto mindre låtit i do med bemäldte Entrepreneurer upprättade Contracter inflyta det vilkor, att å sednare hälften af Lånesumman skulle erläggas 6 proc:t årlig ränta; och voro motiverne härtill dels ovissheten, huruvida ieke en sådan provcnue framdeles kunde å Statens sida ifrågasättas, dels ock en nödig och försigtig omtanka, att de utlånte medlen skulle till det afsedda ändamålet användas och ej lättsinnigt eller för andra enskildta afsigter upptagas: att detta band på Entrepreneurerne sedermera ock funnits i så måtto behöflig!, som 2:ne af dem åsidosatt sina förbindelser och alltså blifvit tillhållne erlägga en sådan Ränta, hvilken jemväl till StatsCassan ingått ined 676 R:dr 24 sk. B:co; att de öfriga 10 Entrepreneurerne, hvilka fullgjort sitt åtagande och äfven inbetalt sine lån, så att hela Crediliv-summan 160,000 R:dr till Kongl. RänteKammaren återgått, hade i den underdåniga ansökningen om eftergift af räntan anfört sådane skäl, som af Eders Kongl. Majrts Befallningshafvande voro kände och vitsordades , hvadan Eders Kongl.
Ständers bifall; och kan Utskottet ej heller de väckta motionerne understödja, sä vidt de åsyfta ändring af hypothekslagen, till fördel för inteckningar , framför omyndiges fordringsanspråk. Men enär, med undantag af nyssnämnde fråga, Öfrige delar af Propositionen, — nemligen i hvad den åsyftar: 1:0 att få den förmonsrätt, som tillägges barnarf, uttryckligen tillerkänd åt allt hvad omyndig hos] förmyndaren har att fordra; 2:0 att lemna inteckning företräde framför öfrige i 17 Gip. 8 §. Handels-Balken omförmälde förmonsrätt egande fordringar, utan afseende på inteckningens ålder; 3:o att erhålla förtydligande af lagbuden, angående inteckningsegares anspråk på fastighets afkastning under coneurstiden, samt om beskaffenheten af hvad, under egenskap af uppbörd, må med förmonsrätt utgå; 4:° «*R socknemagasin och alla allmänna af Kongl. Maj:t fastställde cassör, penningeverk och inrättningar skulle undfå samma fördel, som flere lika beskaffade inrättningar redan åtnjuta; 5:o att enskilde skulle tillkomma förmonsrätt till betalning lika med, och icke näst efter Kronan, kyrkor och allmänna inrättningar för egendom, som Embetsoch Tjenstemän, i och för embete eller tjenst, emottagit; 6:0 att frälsemäns för - iG L^g-Ut,kottets Bet.
Det faller af sig sjelf att, då tiden medgifver, hela Protocollet alltid bör till justering för Ståndet upplåsas; men då tiden är knapp och många mål hvila på bordet till handläggning, eller flere Betånkanden inkommit från Utskotten till uppläsning, hemställer jag, enär Ridderskapets och Adelns beslut, genom den tid, de långa Protocolls-jugteringarne, medtaga vanligen blifva sednare fattade ån uti de öfrige RiksStånden, om det icke vore lärn - Den 5 April. 4i peligt, att antaga den föreslagne förkortningsmethoden, helst, på sätt jag förut haft åran nåmna, hvar och en år obetagit att når som helst begåra Protocollets hela uppläsning, samt RiddarhusSecreteraren, efter mitt omdöme, år ovillkorligen pligtig för Ståndet anmäla, om och når någon Ledamot, som sjelf författat och till RiddarhusCanzliet inlemnat dess munteliga yttrande, deruti gör någon förändring. Grefve von Schwerin: Jag utber mig blott att få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derå, att vid nåstlidne Riksdag så tillgått, som Friherre Cederström nu föreslagit med Protocolls-justeringarne; och jag anhåller att Riddarhus-Secreteraren måtte upplysa förhållandet. Herr Riben: I anledning af hvad Friherre Cederström anfört om 58 Riksdagsordningen, får jag underställa Friherrens egen pröfning, huruvida de orden: ”med Ståndets bifall”, åro iaktagne, om Protocollet, på sått Friherren föreslagit, så tillsågades justeras inför RiddarhusSecreteraren enskildt: Undertecknad Riddarhus Secreterare: Det torde först tillåtas mig, att i anledning af Herr Grefve von Schwerins anmaning, vördsamt upp* lysa, att under sistlidne Riksdag med Protocolls-justeringarne ofta så tillgått, som Friherre Cederström nu föreslagit.
Prof. N;o i, om Statsverket 1SS6; 77 Transport Enligt det, af Kongl. Majit nu framställda förslag skulle Landsstats-personalens aflöning komma att ökas med följande belopp: för 8 Landssekreterare 2,671: — för de Landskamererare, som icke innehafva föreslagna minimi-lönebelopp 19,454: —• för Landträntmästare, d:o 8,601: — för Länsnotarien^ 6,000: — för Länsbokhållare 3,600: —• för Landskanslisterne 4,800: — för Landskontoristerne 1,200: — för Länsstyrelsernas Vaktmästare 5,520: — för de Kronofogdar, som icke redan innehafva minst 2,500 R:dr 65,232: — för en Expeditions-kronofogde 250: —• för de Häradsskrifvare, som icke redan innehafva minst 2,000 R:dr 51,559: — för de Länsmän, som icke åtnjuta minst 600 R:dr 91,441: — för ofvanupptagne 10 nya tjenster , . 7,850:
I afseende på den med detta ämne i omedelbart sammanhang stående fråga om de åtgärder, sorn från Konsistor» sida blifvit vidtagna, för att ej mindre be - — 350 — reda den lediga juridiska lärostolen det hufvudläroämne, för hvars upprätthållande Rikets Ständer beviljat det ifrågavarande anslaget, än äfven lä samma lärostol i laga ordning tillsatt, och de anslagna medlen således använda till det afsedda ändamålet, linner sig Konsistorium böra i underdånighet åberopa bifogade, under den 13 December 1850, till Hans Kongl. Höghet Kronprinsen, Universitetets Höga Kansler, aflåtna, på officiella handlingar grundade, underdåniga framställning (bil. Litt. A), deraf Eders Kongl. Majit täckes nådigst inhemta, att enär Konsistorium, emot de flera på särskilda tider af Juridiska fakulteten härstädes afgifna olika förberedande utlåtanden beträffande läroämnenas fördelning de juridiska lärostolarne mellan, alltjemnt vidhållit det yrkande, att den lediga professionens hufvudläroämne måtte blifva det af Rikets Ständer vid anslagets beviljande ovedersägligen åsyftade, nemligen statsrätten, samt Konsistorium till Eders Kongl. Majit inkommit med ett, efter Hans Kongl. Höghet Akademikanslerns erhållna nådiga tillåtelse, i laga ordning upprättadt underdånigt förslag till samma dens anförda besvär, under den 20 Mars 1850, inför Eders Kongl. Majit yttrat sig öfver företrädet sökanderne mellan i afseende pä akademiska tjcnsteär, kunskaper, skicklighet och mognad för den sökta beställningen, Konsistorium, för sin del, vidtagit alla de åtgärder, som funnits med gällande författningar, Rikets Ständers uttalade afsigt samt Universitetets och vetenskapens bästa öfverensstämmande, för att få det lediga einbetet tillsatt samt till lön för dess innehafvare de för sådant ändamål här tillgängliga medel använda, beträffande hvilka Rikets Ständers Revisorer nu anmärkt, att de under en längre följd af år dragits till sådana föremål, hvartill de icke varit afsedda.
Den förut omnämnda stiftelsen i Hedemora stad för fattiga barns vård och uppfostran, hvilken inrättning, på föranstaltande af stadens då varande borgmästare, Lagmannen och Riddaren N. Callerholm', grundlädes år 18*26 till minne af Hans Kongl. Höghet Kronprinsens Hertingens af Skäne födelse, har en fond af 2,100 R:dr banko tillkommen dels genom samlade gåfvobidrag och räntor, dels ock genom särskildt testamenterade 400 R:dr. För årliga räntan af berörde kapital äro för det närvarande 4 fattiga barn utsatta till vård och uppfostran hos välkända personer å landet. Genom särskildt testamente af en Enkefru Öhman, som i Stockholm aflidit, bar staden en annan fond af 4,000 R:dr banko, hvaraf räntan användes dels till fattiga barns uppfostran, dels ock till underhåll för gamla i behof stadde personer. I öfrigt hafva hvarken i Hedemora eller Säter några särskilda fattigförsörjnings-anslalter varit stiftade förr än fattigvården ordnades i enlighet med Kongl. Förordningen den 25 Maj 1847. På sätt i sista berättelsen uppgafs utgå fortfarande till Falu stad strömsafrad och skutefraktsmedel 695 R:dr 47 sk. 9 r:st och till Säters stad strömsafrad 3 R:dr 32 sk. banko, allt efter medelberäkning för ifrågavarande fem år; men angående vågpenningarne till Hedemora stad har under sednare tiden stridighet uppstått emellan staden och bruksägarne, hvilken blifvit sålunda bilagd, att staden mot en viss ersättning i ett för allt afstått från sina anspråk på liera års oguldna vågmedel och afgiftens bibehållande för framtiden, hvarjemte metallvågen derstädes blifvit indragen. Falun i LandsKansliet den 27 November 1849. P. D. LORICHS. Dito särskildt Bergsfrälse Krono-Hemman Krono-Skatte-Hemman .
Besa. och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 15. 15 rafi], hvilka ute pä marken verkställas, eger att dertill äska nödig handtlangning, dock icke mä kunna sådan handtlangning under slåtteroch skördetiderne utfordra, der ej delegare derom äro ense. Och da på de flesta orter landtmannen vid slåtter och skörd behöfver dertill använda all den arbetsstyrka, han kan anskaffa, anse Utskotten betänkligt, att genom samma stadgandes borttagande utsätta de jordegare, ä hvilkas egor laga skiften eller andra landtmäteri-forrättningar skola verkställas, för det äfventyr, att vid påfordran af förrättningsmannen nödgas till handtlangning vid dylik förrättning afstå dagsverken, som kunna vara oumbärliga vid grödans inbergande. Utskotten tillstyrka alltså, att å motionärens omförmälde framställning afseende icke mä fästas. 0 § af samme motionär: att det af Kongl. General-Iandtmäterikontoret är 1829 utgifna formulär till egooch häfde-beskrifningar icke vore uppgjordt i öfverensstämmelse med de i denna § bestämda grunder flir dylika beskrifningars upprättande: att sådan beskrifning, upprättad i enlighet med nämnde formulär, utgjorde endast ett sammandrag af de spridda egolotter, hvarje delegare häfdat och kunde icke utan mycken svårighet och tidsspillan begagnas till vägledning flör vinnande af upplysning om kartan och derå tecknade egofigurer: samt att egooch häfde-beskrifningar borde upprättas i den form, som landtmätare vanligen dertill begagnade, sä att deruti hvarje a kartan upptagen egotrakt kunde med lätthet igenfinnas, ej mindre till vidd och godhet, än till dess öfriga beskaffenhet.
Ett dylikt afdrag från de beräknade inkomsterna borde viii ock ske för de indelta qvarnränlorna, då icke heller dessa, vidare komma alt utgå, utan i stället böra ersättas med särskildt anslag; men då dessa indelta räntor ingå i flera särskilda under Hufvudtitlarne upptagne utgiftsposter, och den utredning, som borde afse att bestämma det belopp, hvilket å hvarje anslag inom de särskilda Hufvudiitlarne skulle älgå lill följd af qvarnräritans indragning, måste blifva alltför vidlyftig att nu kunna lillvägabringas, synes del vida lämpligare att bibehålla beräkningen af de indelta räntorna och jemväl låta de särskilda anslag, hvari qvarnräutor ingå, vid små nuvarande belopp qvarstå; hvarigenom öfverensstämmelse!! emellan inkomst och utgift af indelta räntor i Riksstaten icke af denna anledning rubbas. Deremot har del funnits nödigt, att eli särskildt belopp anvisas till Kongl. Majlis, disposition, för all användas lill ersättning åt de indelningsoch ränteiimehafvare, som genom indragningen gä miste orri uppburen qvarnränla. Sedan liqviden sålunda fortgått 2 å 3 är, framträder sjelfmant, utan särskild utredning, all den upplysning, som erfordras för den noggranna regleringen såväl af inkomststaten, sorn af de särskilda anslagsbeloppen under Hufvudiitlarne, efter det vederbörande, hvilka genom förändringen lätt vidkännas minskning i inkomster erhållit den derför dem tillkommande ersättning af dertill anvisade medel. Al dessa skäl halva Rikets Ständer ansell, att något afdrag vid beräkningen af de indelta räntorna icke bör, till följd af qvarnräritans indragning, ega rum, hvadan Rikets Ständer vidare beslutat 3:o alt, lill ersättande af de förluster, indelningsoch ränleijmehafvare, genom ifrågavarande qvarnräntors upphörande, kunna komma att vidkännas, ett förslagsanslag af 30,000 R;dr Runt om äret skall för åren 1864—1806 å Riksgälds-konioret stål - 20 ExpeditionsUtskottets Förslag till anderd.
1:0 ”Statsoch BevillniJigs-Ulskollel, sorn skall bestå af Fyratioåtta Ledamöter och Två Hufvud-Af delningar j bör granska m. m.” I 2:dra och 3:dje momenten utbytes ”Stats-Utskottet” mot ”Statsoch Bevillnings-Utskottet.” 31 §. 1 morn. 1:0 ”Statsoch Bevillnitigs-Utskottet åligge jemvälj att opåmint m. m.” ConsiitutionsUtskottets Memorial N:o 59. 5 2 mom. I stället för ”Bevillnings-Utskottet” införes: ”Statsoch BevillningsUtskottet. ” 48 §. Ordet: ”Siats-Utskottet” utbytes mot "Statsoch Bevillnings-Utskottet. ” Dessutom och för att fullständigare uttrycka den åsigt, att de Två Hufvud-Afdelningarna egentligen ej äro annat än Två af Grundlagen till närmare inbördes beröring sammanförda, och likväl till deras befattningar åtskilda Utskott, hvilka må ega att hvart för sig, der sådant erfordras, direcle communicera med Riks-Ståndens Plena, föreslår vördsamligen Constitutions-Utskottet följande, genom ett tillägg förändrade redaction af senare perioden i 1 mom. 87 §. Riksdags-Ordningen: •— ”Börandes, i den mon ärendena hinna utarbetas, Utskotten ellerj hvad Statsoch Bevillnings-Utskottet serskildt angår, dess HufvudAfdelningar med deras yttranden, så fort sig göra låter, lill Ståndens Plena inkomma.” För den händelse, att Constitutions-Utskottets, i enlighet med PresteStåndets tanka omarbetade förslag icke skulle vinna samtliga Riks-Ståndens bifall, tillstyrker Utskottet omröstning, till skiljaktighetens afgörande, öfver en så lydande Proposition: A. ■”Den, som godkänner Constitutions-Utskottets förnyade redactions-uppställning af ändringar i 53 §.
befalt mig anmoda hr generalen att gå i författning. H. exc. har funnit hr generalens rapport upplysande, men önskar likväl fästa hr generalens uppmärksamhet vid följande punkter, hvarom hr generalen tilläfventyrs kunde lemna några närmare detaljer, eller sådana låta sig förskaffas. 1: 0 Huru är grefve Wedels egentliga opinion relativt till svenska föreningen? Väl nämner hr generalen, att han anses vara svenskt sinnad och till följd deraf misstänkes af danskarne; men månne han ej snarare är en hufvudman för det partiet, som önskar sjelfständighet och endast i nödfall svenska föreningen? Norrmännens föregifna kommunikationer med engelska regeringen kunna efter min tanke endast ega rum genom en eller några få betydande personer i Norge och då bekänner jag, att grefve Wedel af mig anses för T homme en question. Denna sak vore högst angelägen att hafva tillbörligen utredd. 2: 0 Herr generalen nämner, att Kaas * * är hatad i Norge och ej tilläfventyrs vågar sig dit etc. Hvad är * Se i det följande de mystifierade brefven. * * Fredr. Julius Kaas, geheimestatsoch justitieminister samt president i kansliet, död 1827. Red: s anm.rätta orsaken till detta hat? Är han hatad för det han varit för dansk? För det han hatat Sverige? För det han gjort förändringar inom landet som ej varit behagliga och hvaruti dessa bestått? För det han varit ovän med några betydande (t. ex. grefve Wedel) som af allmänheten är älskad och hvaruti dessa oenigheter bestått? o. s. v. Det vore i allmänhet intressant att få kunskap om några personliga förhållanden mellan de förnämsta personagerna i Norge, jemte anekdoter om tvistigheter som dem emellan passerat och som med politiska tillståndet kan ega någon gemenskap. H. exc., som från flera håll får underrättelser, saknar likväl några sådana som bära stämpel att vara inhemtade nära de styrande personerna, har derför befalt mig anmoda hr generalen att låta genom 3: ne eller åtminstone 2: ne särskilda personer, som icke känna hvarandra, utspionera i synnerhet grefve Wedels och äfven några af de mest betydande norrmäns tänkesätt.
Af Herr Fåhreeus, O. J: “Emot Stats-Utskottets beslut att vid förslaget om upphörande af all hammarskatt och tackjernstionden utom bergslag fästa det vilkor, att utförsclsafgifterna för tackjern och jernmalm bestämmas till högst hälften af deras nuvarande belopp, reserverar jag 111ig, emedan jag anser Utskottet hafva trädt utom gränsorna för sin behörighet, då det utlåtit sig i en fråga, som grundlagsenlig! är af annat Utskotts förberedande handläggning beroende; och i öfrigt, 14 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 45. om ett följdriktigt ordnande af tullbeskattningen i sin helhet skall blifva möjligt, särskilda tullsatser icke tillförlitligen eller ens ungefärligen kunna bestämmas utan i sammanhang med grunderna för denna beskattning i allmänhet. “ Häruti instämde: Herrar Rob. Montgommery Cederhielm, C. Skogman, F. F. Carlsson, J. M. Malmstedt, Q. W. Gumcelius, F. Schram, O. Arrhenius och Abr. Nordström. Af Herr Prosten Wåhlander: “Då tioncletackjernet och hammarskatten höra till Kronans ordinarie inkomster eller dc inkomster, som ovilkorligen hvarje år, enligt bestämda grunder och författningar, inflyta till Statskassan, så förutsätter detta en andel i eganderätten till de verk och lägenheter, af hvilka denna inkomst utgår. Detta bekräftas ock af Hclgeandsholms-beslutet, enligt hvilket “Kronan tillerkändes Bcrgs-regale och rätt i alla berg och metallstrek". Nu fordras, att denna inkomst, eller, som är detsamma, denna Kronans andel i rikets bergoch jernverk, skall öfverlemnas till jernverkens egare för jcrnhandteringens tidsenliga utveckling. Och om man kunde vara viss uppå, att denna utveckling skulle i någon betydligare mån befrämjas genom en sådan åtgärd, så kunde det visserligen vara skäl, att Staten gjorde denna uppoffring, ehuru det alltid synes vara stridande mot en sann ekonomisk grundsats, att Staten, lika så väl som den enskilde, utan motsvarande ersättning afhänder sig innehafvande egendomar och kapitaler.
Utdrag af Protocollet öfver JustiticeÄrenden s hållet i Kongl. Maj:ts Högsta Domstol den 4 Mars 182g. Närvarande: Justiliae-Råden: Friherre Kurck. Peterson. Ewelius. von Posen. Isberg. Grefve Hård. Bredberg. Revisions - Secreteraren Thuring föredrog i underdånighet Styrelsens öfver Fängelserna och Arbets-inrällningarne i Riket Skrifv else af den 8 Bil. till K. M. Nådiga Propos. N:o 71. i3 November 1828, deruli i underdånighet förmäles, att, sedan, uppå af Styrelsen gjord hemställan , Kongl. Maj:t, genom Beslut den i3 Julii 1826, tillåtit, att de Vaktkneektar, sotn utaf Styrelsen tillsattes vid C011 ections-Inrättningen å Långholmen, er1)tille samma ratt, som Kongl. Maj:t förut behagat tillägga Fång-Gevaldiger, i händelse af våld och rymnings-försök af fånge, och att således i den för Vaktkneckt-Corpsen gällande Instruction, en §. af följande lydelse fått inflyta: Sker våld1, styre Vakt ”kneckt våld med våld, och nyttje till den ”ändan de vapen lian eger, dock med ali ”möjlig försigtighet, så att i oträngdt mål ”ingen skada må ske till lif eller lern. Stabler sig fånge till värn emot Fång-kneckt, ”då denne honom från rymmandet hindra ”vill, och varder då dräpen, ligge ogilld, sorn ”i 25 Caj). 1 §. Missgernings-Baiken sages.
Majit ansåge lämplig . 45,000: — „ understöd för Seminarii-elever 20,000: — „ förbättrande och tillhandahållande af undervisningsmateriel samt till understöd för lifgifvande af lämpliga läroböcker, kartor m. m. lör folkskolorna 10,000: — Transport: 193,000: — 188 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 197. Transport: 193,000: — till arfvoden och resekostnader för Skolinspektörer 17,000: — „ understöd för folkskolelärares a (lönande iuom de socknar, der E. K. Majit funné statsbidrag för sådant ändamål erforderligt 25,000: — „ lönförhöjning vid samt utvidgning af Sladspedagogier och Pedagogien i Avesta, enligt hvad här ofvan blifvit omförmäldt 24,000: — R:dr R:mt 259,000: — hvarjemte E. K. Majit äskat Rikets Sländers medgifvande, att hvad af den personliga skyddsafgiftens halfva belopp icke blifvit för vissa behof anvisad!, äfvensom de pä föreslående anslag uppkomna besparingar, måtte få af E. K. Majit för folkundervisningen tillhörande föremål disponeras. I enlighet med hvad Rikets Ständer vid sednaste riksdag yttrade, anse Rikets Ständer fortfarande den grundsats böra faslhållas, alt folkskoleväsendets fullständiga ordnande hvarken kan eller bör åstadkommas ensamt på Statsverkets bekostnad, utan att endast bidrag må af Slaten lemnäs, men i öfrigt ankomma på vederbörande kommuner alt med egna medel tillvägabringa en tidsenlig utveckling af folkskolorna. I följd häraf och då de åtgärder i detta hänseende, hvilka från det allmännas sida lämpligen böra vidtagas, äfven, enligt Rikets Ständers tanke, kunna åstadkommas med de tillgångar, som redan blifvit för ifrågavarande ändamål anslagne, hafva Rikets Ständer lemnat sitt bifall till E. K.
Denna sednare lön har redan af Rikets vid sista Riksdag församlade Ständer beviljats och utgått. Deremot har Committeen föreslagit, att andre lärarens lön borde utgöra ooo R:dr, samt åt de i undervisningen deltagande Elever 4°° Rtdr. Tvifvelsutan, och så framt Rikets nu församlade Ständer anse de anförda skälen giltiga och att Institutet med det snaraste borde sättas i tillfälle att genom en större lärarepersonal kunna meia vidsträckt gagna såväl militären som öfriga medborgareklasser, vore Comrnitte'ens beräkning riklig, om icke Institutets behof kräfde en större lärarepersonal. Med afseende härå får jag vördsamt föreslå följande beräkning af Gymnastiska Central-Institutets behof utaf ökadt årligt anslag: Lön åt Föreståndaren, enligt UppfostringsCommitte'ens betänkande, B:co R:dr i,5oo. samt personelt åt Hr Ling, enl. samma underd. betänkande, 5oo. „ ’ 2,000. Lön åt Öfverläraren, enl. förenämnde betänkande, 1,000. Lön åt 2:ne Lärare, hvardera a 5oo R:dr, Lön för 2:ne Underlärare, ä 4°° R.dr, 8oo. Lön åt en Vaktmästare, enl. åberopade underd. betänkande, 100. Anslag till åtskilliga oeconomiska utgifter för Institutet, såsom för iärorummens eldning, bestridande af de anatomiska leetionerna samt till mindre reparationer af gymnastik-apparaten, 400* Tillhopa 5,Joo. Institutets närvarande anslag utgöres af B:co R:dr 2,000. Häraf uppbär Föreståndaren i årlig lön 5oo. samt till utfodring af en häst 100. Öfverläraren, enl. Committe'ens betänk:de, 1,000. 2:ne Lärare, hvardera 200 R:dr, 4oo'2)O00. Då härifrån afräknas Institutets närvarande anslag 2,000. utgör den förhöjning i anslaget, hvarom nu vördsamt anhålles, 3,3oo.