Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
D e t torde därför falla sig litet svårt för N. att från det hållet taga tjänarinnor. Och så blir den långa transporten rätt dyr; isynnerhet om man nödgas » tagas ofta. Därutinnan har nog » moster » rätt, att gkolläraien så väl som komministern på landet har små inkomster. Sedan K o n g l. maj:t i nåder beviljat mig ett lönetillskott på 2 0 0 kr. uppgår min årliga inkomst i kontanter till 1 0 0 0 kr. Och ungefär så mycket hafva öfriga komministrar och äfven de skollärare, som på samma gång äro klockare och organister. V å r a inkomster äro således — det tager j a g för gifvet i likhet med » moster » — betydligt mindre än N:s. Och häraf följer nog temligen korrekt, att vi också få åtnöja oss med tarfligare möbler och tarfligare mat. O m nu vi komministrar och skollärare skulle vara så bjärtans beskedliga och sända våra snälla tjänarinnor till Stockholm för att taga tjänst hos hr N. med fru och andra husbondefolk med rikligare inkomster e t c, kan då » moster », för att * Jämför » Nygifts » och » Moster E m m a s » uppsatser i n:r 2 och 4. 77 trösta oss öfver förlusten, försäkra, att våra snälla tjänarinnor k o m m a att få disponera öfver finare möbler, äta bättre och rikligare mat än hos oss? Ty » moster » kan väl inte vara nog naiv att tro, att den landtliga tjänarinnan, blott därför att hon får damtorka dyrbarare möbler och lukta på kräsligare mat, skall känna sig så fasligt villig att göra allt hvad som befalles. D å har » moster » ringa människokännedom, om hon lefvat i denna föreställning. Saken är helt enkelt den, att ju mer den stackars människan får se af denna världens härlighet, desto mindre blifver hennes förnöjsamhet och desto mer vill hon hafva af härligheten, vare sig nu denna bastår i präktiga möbler, kräslig mat eller kittlande nöjen och dyrbara kläder. Häraf kommer det sig, bästa » svärmor », att det finnes så föga förnöjsamhet hos stockholmsjungfrurna och många andra stockholmare, för resten.
Resolutioner, 'hvilkas rubbning icke blott rörer innehafvaren deraf, utan äfven Götheborgs stads trafikerande i allmänhet, och således ej utan dessas hörande kan ske, hvilket åter -endast kan blifva en följd af vederbörandes underdåniga ansökning hos Kongl. Maj:t om Dess Nådiga pröfning af ämnet, men ej kan utgöra föremål för någon R'kets Ständers åtgärd, så hemställer Utskottet’, att ifrågavarande motion må förfalla. Hvilket Rikets Ständers pröfning vördsamt underställes. Stockholm den ii Maj 1840. Allm. Be&v.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 3o.' 7/ N:o 30. Anie. till Exp. Utslc. den i5 Maj, El. 18 c, ra. Betänkande, i anledning oj väckt fråga om bestämmande af den afgäld under namn af tullkappe, sorn egare af skattlagde mjölqvarnar må uppbära för förmälning af annans säd. Uti ett från Hedervärda 13onde-Ståndet till Utskottet remitleradt memorial, liar Riksdags-fullmägtigen från Halland Olof Lindbäck anfört: att, soin ibland dea mängd utkomne författningar orri anläggning af qvarnar, deras skattläggning och qvarnräntors utgörande, icke någon funnes, hvilken bestämde den afgäld, under namn af tullkappe, sorn qvarn-egare finge uppbära för förmätningen af annans säd, och hvaraf följt, alt beräkningen af tullen för hvarje lunna dylik säd i flere orter fått bero af qvnrn-egarens eller mjöluarens godtycke, hvadan olika förhållande härmed uti olilia provinser uppkommit, i så måtto, alt i en ort erlagts en kappe, i en annan i* och Ater i andra orter i kappar å tunnan, utan afseende på det sädesslag, som förmaldes;, så ock, ehuru uti /\5 §. i Kongl. Resolution på Allmogens besvär den 16
Skola socknebidrag utgöras af så väl hemmansegare som andra skattskyldige, och är särskildt stadgadt, att afgifterne af jorden böra efter mantalet utgå, då skall grunden för sistnämnda bidrag bestämmas sålunda, att sammanlagda bevillningen å all i socknen befintlig i mantal salt jord fördelas på samtlige egare deraf i förhållande till hvarderas egande mantal, så uträknadt, som i 9 § sagdt är. 11 § (§ 61). Der lag och författning bjuder att socknebidrag skola endast af en viss klass eller vissa klasser af skattskyldige utgöras, eller att socknemedlemmar, hvilka icke enligt denna lag, äro till socknebidrag förpligtade, skola, till fyllande af särskilda kommunalbehof bidraga, galle hvad sålunda förordnadt är till efterrättelse. 12 § (§ 6). Socknemenighets makt, att fatta för alla socknens medlemmar förbindande beslut utöfvas i allmän sockenstämma, på sätt och i den ordning här nedan sägs. 13 § (§ 7). För rättighet att å sockenstämma föra talan erfordras: a) alt vara svensk undersåte; b) att råda öfver sig och sitt gods; c) att ej stå under annans husbondevälde; d) alt, enligt de i 6 § stadgade grunder, vara lill socknen skattskyldig; e) att, såvida skattskyldigheten grundar sig på innehafvande af jord, som ej i mantal satt är, på näring eller lön, vara i sednast upprättade bevillningstaxeringslängd påförd en bevillning af minst en riksdaler riksmynt; samt f) att icke vara å restlängd öfver oguldne sockneutskylder uppförd. 166 Är den som står under annans lmsbondevälde egare af faslighet, må han dock för densamma talan föra. I behandling af frågor, som angå den offentliga gudstjensten, religionsvården och kristendomsundervisningen, må ej andra deltaga, än de som till den rena evangeliska läran sig bekänna. 14 § (§ 9).
Neder-Luleå socken med 10: — „„ i Råneå-socken med . ... 5: — „ „ i Neder-Kalix socken med 27: — „ „ i Öfver-Kalix socken med 38: — „ „ i Öfver-Torneå socken med 20: —105: — eller tillhopa R:dr R:mt 179: — På grund af hvad sålunda blifvit härutinnan upplyst och anfördt, får Utskottet hemställa, att, för bestridande af den förenämnde Länsmän inom Westerbottens och Norrbottens län tillkommande ersättning utaf rotefrihets-afgiften, Landt-statens allöningsanslag måtte förhöjas med ett emot samma ersättning svarande belopp, 179 R:dr Runt. 17:o) Genom bifallande af Stats-Utskottets Utlåtanden N:ris 24 och 82 hafva Rikets Ständer, i anledning af Kongl.
4 Sami, 1 Afd. 3 Band. 13 Höft. 8 Btak-Utoköttét» Memorial, N:o 327. ren för tillverkning och försäljning af bränvin, dock med den förändring, att afgiften för en månad bestämmes att utgå med lika högt belopp, sorn förut egt rum för 6 månader.« Voteringen har utfallit med 86 Ja och 12 Noj, hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionens lydelse. 2:o sDen, som, i öfverensstämmelse med Ridderskapet och Adelns samt Presteoch Borgare-Ståndens beslut, vill, att för bränvins distillering, hvilken såsom särskild näring utöfvas under de vilkor och bestämningar, sorn innefattas i den, af nämnda tre Riks-Stånd antagna, 20 § af förslag till förordning om vilkoren för bränvins tillverkning, afgift erlägges efter samma grund, hvarefter afgiften för enkel redskaps begagnande vid bränvins tillverkning i mindre bränneri bestämmes, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer beslutat, att, i enlighet med 33 § af Kongl. Förordningen den 10 Oktober 1851, annan afgift icke skall sådan distillering åläggas än den, som Bevillnings-förordningen för. fabriks-rörelse bestämm er.« Voteringens resultat har varit 42 Ja och 56 Nej, i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Nej-propositionen. Hvilket Förstärkta Stats-Utskottet härmed skolat anmäla. Stockholm den 19 Oktober 1854. Stats U(skoitels Memorial, N:o 828. t N:o 328. Ank. tili Exp.-Utsk. d. 20 Okf. 1834, kl. 11 f. m. Memorial, angående verkställd omröstning, i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut i fråga om ett aktorats-arfvode.
Ellibet spiannabefaUningen, eller skenet deraf, så s,kall d?n enskildte endast ledd af god vijjä, icke |taga sig allmänna värf som blott lenina hopo, m besvär, men hvarken Inkomst eller anseende, då deremot dessa fördelar af sig sjelf ^fjfalfa Embetsmannen, Den 5 Maji e. m. 35 Men låt denna princip borttagas och svårigheterna skola efter hand af sig sjeljve försvinna. Huru denna åsigt af Statsorganisafionen, ptaq ett afsigtlig! missförstånd kan kallas mercantilp är för mig omöjligt att fatta. Den ädle Grefven framställer härvid Qxenstjernas tidehvarf till ett sådant mönster för Embetsmanna oegennyttan, att man derunder icke skulle vågat sätta i fråga efter hvad penningevärde Embetgmaqnaar betet kunnat mätas; jag frukta? likväl att denna framställning kommer i någon strid med deo historiska Kännedomen, om de fördelar hvarmed särdeles det högre Embetsmannaarbetet den tiden på det allmännas bekostnad verkligen betaltes. Tiden af Förmyndareregeringen under Carl XLs minderårighet Qch flere andra exempel för att icke gå vidare tror jsg med framgång skulle kunna anföras såsom bevis från tramfarne tider, att äfven bland de högre Embetsman, hvars sköldar nu pryda detta Riddarhus, den vanlige mätaren för daglönare arbetet icke varit till den grad föraktad och försmådd, som den ädle Grefven, genom en vältalig ordställning sökt göra gällande; Reductionshistorien och sjelfva Grefve Dahlbergs dagbok vittna om förhållandet under den fordna tiden: extra utgiftsräkningarne Intyga utan tvifvel d;en närvarande tidens företräden, och något vittnesbörd ifrån Konungens IdandCassa äger ingen rättighet att begära.
Ty det ur här, likasom i det borgerliga samhället, icke vid andan af lagarna och inrättningarna, som man stadnar, när man hänger sig fast vid formerna såsom oföränderliga, och just för andans bibehållande är det, som formernes omvexling kan blifva oundviklig. Så förlorar sig de protestantiska församlingarnes kontinuitet, derest kontinuiteten i läroformer upphöjes till grundsats. Den verkliga sanningens ande, som förmår att sammanhålla kyrkan och afvärja lärostriderna inom dess sköte, är icke den, som förhärdar sig mot hvarje (ramsteg af sanningens ljus eller mot afhjelpande af hvarje misstydning, som hennes läror undergått. Ingen lära för tro och lefnad förblifver i menskligheten länge oförfalskad. Misstydningar och tillsatser behöfva tid elter annan utrensas, förgätna satser upplilvas, missförstådda förklaras. De ursprungliga uttrycken kunna förr eller senare finnas föråldrade, och behöfva göras begripliga eller ersättas med nya. Om allt detta försummas; så är läran i sjelfva verket förändrad, under det man tror henne bibehållen, emedan bokstafven allena qvarstår, och meningen gått förlorad. Så har det kunnat tillgå, att falska begrepp om våra läroböckers innehåll blifvit satta i omlopp. Misstydningarne hafva drabbat uttryck och talesätt, som nu mera ej äro för hvar — 69 — man tydliga, eller som varit nyttjade i annan mening, än den nu brukliga. De begrepp, sorn på detta sätt blifvit bibragta särdeles det enfaldiga folket, kunna så lätt vara helt annat än sann christendom. Och när de i sjelfva verket så äro; har ju deras framgång ursprungligen härrört deraf, att vissa uttryck i våra läroböcker icke varit nog tydliga, för att ej kunna orätt förstås och tydas. Ty att öppet predika förkastelse af christendomen eller afvikelse derifrån vore förgäfves, om än tillåtet. Såsom christendom måste inom christna kyrkan hvarje falsk lära anmälas, emedan man eljest skulle vägra att höra den. Att vilseföra folket, lyckas då ej annorlunda, än att man förfalskar christendomen.
HOFLEVERANTOR Finnes att tillgå i hvarje bokhandel. H. Södergren (Alliance). Kontor Drottninggatan 70. Allm. T H Y R A GRÄFSTRÖM. P Rekvisitioner från landsorten ombesörjas pr omgående. Sv. Panoptikon Stockholm. * Största sevärdhet. M L ™ HOFLEVERANTÖRER TILL H.M. DROTTNINGEN AF ENGLAND. Rikstel. Bästa s v e n s k a material. Försäljning genom HUSQVARNA DEPOTER samt genom de flesta större järnhandlare i Skandinavien och Finland. Priskurant gratis och franko.- • (470) I E ^i ' / / Konfirmationen! Profver oeh illustrerad priskurant franko på begäran. \ i. | V I. E I P K E S E Nordiska Museets Lotteri i 8,223 vinster, däraf å Nordiska Museets Lotteri Nordiska Museets Lotteri Nordiska Museets Lotteri Nordiska Museets Lotteri Nordiska Museets Lotteri Nordiska Museets Lotteri B s. v. Pris för E - (G. 77199), BILDAD, musikalisk familj, där ungdom finnes, kan en, eller två bättre flickor få A NSPRAKSLÖS 25 ARS FLICKA af hehel inackordering, jämte ett större välmö- J \. derlig familj med jämt lynne önskar bleradt rum. Telefon finnes. Underrättelse plats den 24 april i god familj att biträda lämnas 13 Wallhallavägen 1 tr. Enkefru s k o l a för flickor i hushåll, är kunnig i god, enkel matlagA. Varenius. (177) bakning och öfriga göromål, samt finnes till instundande hösttermin platser ning, skicklig i all slags väfnad. Svar till » Kunför tre examinerade lärarinnor: l:a med unPENSIONAT von SCHENCK. och Redbar » adress S. Gumselii AnMarburg dervisningsskyldighet i tyska och franska nig i Hessen-Nassau. Erziehungsenligt nyare metod; kompetensvilkor: Hö- nonsbyrå, Stockholm. Anstalt mit Haushaltungssshule fur Inund (G.
För sa^/r vaa.//ugs unt/cr/öttanale /nr//er Fanie»r a//män/retc?r k/Manr/a stäm^Frr/e F/ansar sa vä/ a/ -6- som t'-/öc//gt s/^ver. 8edan man antagit att 128 sk. i 8anco-8edlar köra svara emot l 8:dr 8ilfver efter 1664 ärs myntfot, sa s^nes billigbeten fordra att sednast nämnde stadgande sntages, ocb dermed böra ock innebakvare af 8edlar ocli m^ntaöt 8ilfver ester n^a myntfoten, vara belätne, t^ den slagskatt, utgörande ^ procent, rom ligger i det slagna mintet, är icke allenast bögst lindrig, utan aterlas ak innebgfvaren i samma ögonblick lian önskar att i stället för prägladt m^nt er balla - 8etankanden, lVm i4- 23/ lialla stämplad vara (om^ntadt silfver), antingen till export, lia lian troligen väljer 16-Iödigg planser, eller till förarbetning, dä lian tvifvelsutan väljer ,3-lödiga. Oenom denna enkla anordning lättas icke allenast de dr^ga piäglings-omkostnadeiue, »tan man vinner ock de vida större fördelarne att in^nlels nedsmältning till a, betssilkver, äfvensom utförsel utur landet, i bögst betydlig mobn förekomwes, till icke ringa gagn för allmänbeten, som bebäller mintet i rörelsen, ocb för 8tatsLassan, som bespar mvntuingskostnsden.
Raabs framställning. Gr. Cronhjelm: Jag anhåller om ursäkt derföre, att jag nödgas anföra ännu några ord i delta vigtiga ämne. Man hatsagt, att jag glömt i min beräkning, då jag påstod att räntan 240,000 r:dr pä nuvarande fond kunde läggas lill capitalet och successive pä sådant sätt alla är komma alt öka fondens belopp, att, säger man, obligationerne böra löpa med ränta, och således en lika stor ränta erläggas till Banken, hvarigenom ingen ränta skulle uppstå att läggas lill capitalet. Det torde då tillåtas mig fråga den värde talaren, som gjort denna anmärkn., om han icke å sin sida glömt gårdagens beslut, att bancovinsten, d. v. s. räntan på all lånerörelse, skall, efter afdrag af alla för Banken nödiga kostnader, tillkomma Riksg.cont. för att användas till nyttiga företag? Dessa 240,000 r:dr måste naturligtvis vara inbegripne uti den räntevinst, som skall till Riksg.cont. aflemnas, och förhållandet blifver då icke något annat, än att de crediteras på ett folium och debiteras på eli annat. Vi hafva beslutat, alt räntevinsten skall användas till nyttiga förelag, och ingen lärer väl kunna jäfva det påstående, att underlättande af jordbruket genom amortering af dess skuldsättning, mäste utgöra ett bland de nyttigaste företag, som i delta land kan äga rum. Den värde talaren har nämnt, alt hypolheksföreningar äro särdeles t jeni ige, men alt han skulle önska att hafva dem inrättade provinsvis. Om, på sätt jag nämnt, till följd af den anledn., som Gr. Horn lemnade mig, denna fastighelsfond ökas med räntan ständigt, och således derigenom växer till ett icke obetydligt capital, så kan Riksg.cont. göra hvad Banken icke kan, nemi. uppträda såsom medlare emellan de lånebehöfvande och capitalislerne. Riksg.cont. kan upplåna penningar från capitalislerne och utlåna dem till lånebehöfvande i fastighetsväg; detta kan Banken icke göra.
Sålunda syntes Guldoch Silfver-Arbetaresamt Tenngjutare-Embetena hafva förkofra! sig, då man besinnade, att beloppet af dessa Embetens tillverkningar, hvilka blifvit till controllering anmälde, under den iIrågavarande tidrymden förökats, synnerligast hvad beträffade Guldoch Silfver-arbeteu. Äfven funne Magistraten det icke kunna nekas, att, seide - 53 ]es inom vissa handtverk, konstfärdigheten under de sednare åren ganska fördelaktigt utvecklat sig; i hvilket afseende, ibland andra exempel, kunde nämnas Silfver-arbeten, Snickaresamt Bleckslagare-tillverkningar m. m. Af de Fabriksoch Manufactur-Classer, som till denna Berättelse afgifvit yttranden, har ock, med högst få undantag, klagan allmänneligen blifvit förd öfver Näringarnes större eller mindre förfall, under ifrågavarande fem år. Till upplysning härom, och till bedömande i hvad mohn denna klagan må vara grundad, åberopar Öfver-Slåthållare-Embetet i underdånighet de förut meddelade uppgifterne på antalet af Närings-Idkare och deras Arbetare samt på lillverkningarnes värden, hvilka uppgifter, sig emellan jemförde, inåste anses lemna en någorlunda tillförlitlig öfversigt af Fabriksoch Manufactur-rörelsen i Hufvudstaden; hvarjemte det af Stadens Halloch Manufactur-Rätt i ämnet afgifne utlåtande, hvilket dels upptager hvad Fabriksoch Manufactur-Classerne egentligen ansett vara orsak till det öfverklagade förhållandet, dels framställer Halloch Manufactur-Rättens egne åsigler derom, här intages, lill dess hufvudsakligaste innehåll.
Maj:ts Befallningshafvanden 2 2 » Rikets Ständers Revisorers år 1849, om samma år verkställd granskning af Stats-Verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd och förvaltning under åren 1846 och 1847 Stats-Utskottets utlåtande 2 1 - i anledning deraf — 4 1 50 l,5,26Febr. 1, 22 Febr. 1,15 Febr. 1 Febr. Svar på återremiss — 4 1 96 9 April 5 April 9 April 9 April 55 Rikets Ständers Revisorers, om den år 1849 förrättade granskning af de under Kongl. Kommers-Kollegium ställda fonder och medel . Stats-Utskottets Utlåtande i 2 1 anledning deraf — 4 1 69 b. 15 Mars b. 12 Mars b. 15 Mars b. 19 Mars 45 Rikets Ständers Revisorers, år 1849, om granskning af Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning 2 1 Stats-Utskottets Utlåtande f 55 i anledning deraf 4 1 61 b/,12 Mars b. 12 Mars b. 10 Mars b. 8 Mars » Fullmäktiges i Riksgälds1 56 kontoret — 4 1 5 a. a. 4 Jan. a.a. 50 Dec. a. a. 4 Jan. a. a. 50 Dec. » Rikets Ständers Revisorers år 1849, angående BankoVerket 2 1 Banko-Fullmäktiges till Banko-Utskottet — 6 1 2 a. a. 8 Jan. a. a. 8 Jan. a. a. 5 Jan. a. a. 8 Jan. Banko-Utskottets till Rikets Ständer — 6 1 10 8 Febr. 12 Febr. 12 Febr. 12 Febr. » angående förrättad revision af Bankodiskont-verkets rä- ' — 11 — n W 5 S3 CD 3" Ridd. o. PresteBorgareStåndet. BondeN:o 1 N:o | Sid. | Adeln. Ståndet. Ståndet.
Jag skulle för min del tro, att ett beslut af K. M, ej kan åberopas, så framt det icke är fattadt i Konungens StalsRåd och emanerat i den form, som är föreskrifveu för alla corninunicationer emellan K. M. neli R. St. Den § i grundlagen, sorn Frill. v. Schulzenheim citerat, handlar icke örn det förhållande, att talmännen skola hos K. M. anmäla R. St:s beslut, på det K. M. rnå ställa sig detta beslut lill efterrättelse, ulan förutsätter del förhållande', att riksdagsärenderna liro afslutade och alt talmannen, efter föregången framställning inom RiksStln, hos K. M. begära, att riksdagen ina afiysas. Detta sistnämnda förhållande inträffade icke, då Hrr Talmän, utan. att någon framställning derom gjordes i Stånden, hos K. I\l. begärde, att riksdagen skulle afsluias d. 20 Maj, hvilket skedde 3 Veckor, innan talmännen sjelfva ens trodde ärenderna kunna afslutas, och inträffar ej heller nu, enär ärenderna ännu ej äro afslutade, och således kunna Hrr Talmän för sin åtgärd i detta fall ej åberopa något stöd af 81 5 Riksd.Ordn. Jag är öfvertygad, att, i den stund ärenderna blifvit afgjorda, det icke skall falla någon in att motsätta sig ett uppdrag till talmännen att sådant anmäla, med begäran om riksdagens aflysande; men innan ärenderna äro afgjorda, och då man hör, att a:ne ledamöter af samma TJtsk. hysa olika tankar om den tid, sorn kan erfordras lill afslutande af Utsk:s arbeten, så tror jag ett beslut af RiksStrn i detta fall vara, lindrigast sagdt, förhastadt. Det är visserligen sanni, att något vigtigt ärende icke återstår; men jag anser prejudicatet vara vigtigt, och jag kan således ej underlåta att fästa R. o. Adis uppmärksamhet på den gnindlagsenliga väg, hvarpå denna fråga bpr behandlas, och sorn Frih. Gederström ganska riktigt visat. Gr. Horn: I anledning af den uppgift, Frih. v.
De i fjerde punkten af denna, Förordning stadgade lag förändringar skola från den 1 Januari 18fe, gälla för alla de mål, i hvilka vad emot Härads-Rätts eller Rådstufvu-Rätts dom eller utslag erlägges eller anmäles, så ock för de mål, hvilka efter nämnde dag från Kämners-Rätt till Rådstufvu-Rätt eller från Lagmans-Rätt till Hof-Rätt oafgjorda öfverlemnas. Likaledes gälla dessa lag-förändringar före 1841 års utgång i de fall, då vad under Hof-Rätt dessförinnan eger rum, såsom i andra punkten här ofvan sagdt är; och iagttages härvid, alt de mål, hvilka oaf gjorde öfverlemnas från Kämners-Rätt till Rådstufvu-Rätt, eller från Lagmans-Rätt till Hof-Rätt, böra anses och behand - 28 Lag-Utskottets Betänkande, JV.o 56. las, de förra, såsom vore de till Rädstufvu-Rätten omedelbarligen instämda, och de senare, såsom hade de genom vad kommit från Härads-Rätt till Hof-Rätt en; dock att verkställighet ä Härads-Rätts beslut i sistnämnde mål ej må äskas; men för alla före den 1 Januari 1842 från Kumners-Rätt till Rådstufvu-Rätt, eller inom laga tid efter 1841 års Lagmans-ting från LagmansRätt till Hof-Rutt vädjade mål, skola hitintills gällande föreskrifter , i afseende pä vads fullföljande och målens behandling, i Rädstufvu-Rält och Hof-Rätt oförändrade tjena till efterrättelse. Slutligen får Utskottet fästa Rikets Höglofl.
Hr Westfelts mening, så var hans önskan att det nu föreslagna beslutet endast skulle innehålla detta Stånds inbjudning till de öfriga atti förena sig med R. o. Ad. om grundsatsen af obehindrad brännvinsbränning för deni, sorn antingen hafva minst ooo yi tdrs heinmansvärde eller 100 r:drs inkomst, men att ingen summa af beskattning må omförmälas. Om det var Hr Westfelts mening, så instämmer jag alldeles med honom. Hr Westfelt förenade sig med Hr voa Hartmansdorff. Gr. Mörner, Carl Göran: Jag kan icke föreställa mig, alt It. o. Ad. skulle vilja på sätt och vis narra någon menniska, oell då kan jag icke finna, att R. o. Ad. kan vilja inbjuda någon att antaga något annat än hvad R. o. Ad. antagit, nemi. beslutet i sin helhet. Hr af Ekenstam: Denna korta inbjudning har varit 2;ne gånger framställd. Der finnes, efter mitt förmenande, icke något otydligt; men den måste likväl vara otydlig, då man här, oaktadt 2Uie uppläsningar deraf, kunnat förmoda, att jag föreslagit inbjudning på annat än hvad R. o. Ad. beslutat. Såsom en beräkning af hvad skatten skulle komma att utgöra, i följd af RiksSCns beslut, har visserligen ett medium upplysningsvis blifvit omnämndt, men sedermera ingår i inbjudningen bestämdt icke nugot annat, än den fria bränningen med den inskränkning, som R. o. Ad. beslutat. Således icke för att narra någon utan blott såsom en bevekelsegrund till beslutet förekommer denna beräkning. Af detta skäl har jag trott att inbjudningen kunde afgå till de öfriga Stånden sådan deu är; men jag vill icke motsätta mig eller på något sätt uppehålla tiden med den mediiberäkning, som är uppgjord, ty deu blir förr eller sednare gjord. Jag hade trott, att det vore upplysande, om den stöde i inbjudningen såsom ett motiv för instämmandet i beslutet. Hr von Troil, Emil: