Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man visste, att de, betraktade såsom köp, vanligtvis inncburc en osanning, en falskhet, emedan de i sjelfva verket sällan hade annat ändamål, än att bereda köparen den säkerhet för sin fordran, som han ej på annat sätt kunde vinna. Och de hade dessutom det onda med sig, att de helt och hållet fritoge den egendom, sorn ansåges vara köpt af en fordringsegare, från alla anspråk af andra; hvaremot desse hade rätt att genom egendomens ordentliga försäljning, om den vore pantsatt, söka bringa den till ett högre värde, deraf deras fordringar, näst efter panthafvarens, möjligtvis kunde utgå. Svårligen kunde en fordringsegare, som sålunda utestängdes från all betalning ur sin gäldonärs egendom, utan harm se densamma af honom ostördt iunehafvas och begagnas under skydd af en så kallad köpare, som, efter hvad hela verlden trodde, bade blott en skenbar eganderätt dertill. Det borde också vara högst motbjudande för hvarje ärlig man att spela en sådan beskyddarerol, och sannolikt skulle do borgenärer och gäldenärer vara ganska få, som hade lust att inlåta sig i dessa vedervärdiga transaktioner, om någon annan laglig form funnes att tillgå för beredandet af den panträtt, som dermed gemenligen åsyftades. Det syntes Beredningen alltså vara hög tid att, till vinst ej blott för den materiela utveckling, som för handen varande förhållanden påkallade, utan äfven för allmän rättskänsla, för god tro och sedlighet, nu anvisa en sådan form. För att vinna detta mål föreslog Beredningen, att lös egendom skulle, utan att gäldenäron lemnade den ifrån sig, kunna tjena till säkerhet för fordran, under namn af underpant. Härmed ansåg Beredningen likväl icke, att alla lösöreköp utan tradition vore för framtiden tillintetgjorda. Omständigheter kundo inträffa, då sådana köp slutades i redlig afsigt och på fullkomligt god tro; och med iakttagande af nödiga säkerhetsmått för offentlighetens oafbrutna bibehållande, ansågos dessa kunna utan våda fortfara för de sällsyntare fall, då man hädanefter kunde finna dem nödiga. Underpant borde, enligt Beredningens förslag, grundas på en handling, kallad pantförskrifning, för hvilken viss form stadgades.
Herr Grefwen och LandtMarffalken tilkkannagaf, att' han ifrän Hans Exellence StatsMinistern erhållit en skrifwelse, innehållande den underrättelse, att ett bref ifrän Grefwe LernsäorK till Hans Excellence ankommit/ hwari bemalte Grefwe förmäler, att de till fredscongresien i Jönköping utnämde Plenipotentiairer d. 7 i denna mänad skulle begifwa sig pä resan, samt att General Majoren Baron lavall med Danska ^General Adjutanten Herr Kulov öfwerenskommit om ett stillestånd begge Rikena emellan, hwilket d. 12 innewarande lomme att taga sin början. Widare tillkannagaf Herr Grefwen och LandtMarskalken, att han pä Ridderskapet och Adelns begäran hos Hans Kongl. Maj:t anmält Ridderskapet och Adelns underdåniga önskan, att erhålla del af SlatsRädets yttrande rörande Hans ZNaj:ts Nädi ga - Dm 7 November.' 429 ga proposition, om en allmän NationalBewäring. Hans Kongl. Majtt har äfwen i Näder täckts willfara Ridderffapet och Adelns begäran, och derföre latit tillställa mig följande Hanvlingar, att nu för Högloft. Ridderffapet och Adeln täta uppläsa. Upplästes följande: Protokoll hällit inför Hans Maj:t Konungen uti StatsRädet pä Stockholms Slott d. § Nov. 1809. Närwarande Hans Excellens SkatsMinistern för utrikes arenderna Herr Friherre v. Ln§ellröm. SmtsRäden Friherre kistan. Friherre ^ttlerdetb. Undertecknad StatsSecreterare.
Majit härmedelst af Rikets Ständer äskar eli Credit! v, ari t efter behofvet för Cholei a-farsoten begagnas, dels till Stals-utgifter, emot vanlig redovisning, dels åt menigheter, såsom förskott, hvilka de, efter sina tillgångar, torde böra återbetala innan nästa Riksdag, då Rikets Ständer, i [»ändelse af veder hörandes oförmåga dertill, sjelfve blifva i tillfälle alt pröfva, i hvad riton ytterligare anstånd eller afskrifning må kiruna vissa orter beviljas. Då denna Nådiga framställning till Rikets Ständer öfverlemnas, uppfyller Kongl. Majit ett åliggande för Rikets lagbtmdne Konung, som Hider Försynens beskydd vakar öfver dess öden, och sorn hoppas, att den ifrågavarande landsplågan skall snart lindras. Emedlertid behofves hastig hjelp, och Kongl. Majit förväntar af Rikets Ständers trogna medverkan ett villigt och skyndsamt bistånd,. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Gifven som öfvarp CARL JOHAN. Aug, von Hartmansdorff, Kongl. Majus Nåd-g* Proposition N.o 6o. Utdrag af Protocollet öfver Ecclesiastik Ärenden} hållet in för Hans Maj:t Konungen i Stats Rådet på Stockholms Slott den 2 September ,ö34.. Närvä ra n d e : Hans Excidlence JuslibaeSials-Minisfern Herr Grefve Ro enblady H ins E xcellence Stals-Miuislerii för Utrikes Åi euderia, ilen Gretve af /Vetterstedt.
Hans Excellens herr Justitie-Statsministern hemställde, med anledning af de utaf justitie-rådet Alexandersson gjorda erinringar, i underdånighet: att sednare delen i Esta momentet äfvensom slutet af 2:dra momentet måtte erhålla följande lydelse: Andra perioden: Be ledamöter, som derutöfver fordras för fyllande af sagde antal, förordnas af Konungen Wand ordinarie presterne i stiftet eller lärarne vid laroverket i stiftstaden; samt Moment 2 sista perioden: efter orden „fyra besluta-1: Inträffar jäf, som i Rättegångs-balken för domare sögs, för så många ledamöter, att domkapitlet förthy ej domfört är, eller finnes eljest belvöfligt att förordna annan till ledamot i stället för den, som förfall fått, gore domkapitlet derom anmälan hos Konungen, som då bland stiftets presterskap eller lär.arne vid stiftstadens läroverk Förordnar dem, som i de af jäf eller förfall hindrades ställe ledamöter af domkapitlet vara må. Förekommer under tiden ärende, som ej tål uppskof, intilldess Konungen förordnande meddelat; då må för handläggning af det äiendet,. den elfer de oja frige ledamöter, sorn när aro, bland de män, hvilka efter hvad nu sagdt är, kunna i domkapitel sitta, lillhälle så många, som fordras att domfört antal fylla-1. Sluteligen hemställde Hans Excellens, att uii den författning, sorn i ämnet komma att utfärdas, måtte bestämmas, att densamma skall lända till efterrättelse från den 1 Maj nästkommande år 1852, Kongl. Majlis Nåd. Proposition, N:o 68. 11 Efter tillstyrkande af Stats-rådets öfrige ledamöter, beslöt Kongl. Maj.t, att, enligt det afgifna förslaget och med de af Hans Excellens herr justitie-stats-ministern deri tillstyrkta ändringar, nådig proposition, sådan den finnes bilagd detta protokoll; skulle Rikets Ständer till antagande öfverlemnas. In fidem, C. P. A. Hallbäck.
73 HULTING (vigtigt, i det han ser sig omkring). Får väl se! När man har en krona på fickan, så ska' man inte knusla, ser du! (lyssnar utåt, derifrån man hör röster som närma sig.) Nu måtte de komma. Jag hör någon som är hes i halsen. VICTOR (ser utåt). Det är kronolänsman! 'An förkylde sej 'är hom 'östen, när 'an låg i sjön borta vad Lagnö. gångjern. HULTING. Och VICTOR. Det så är det en som gnäller som ett hä' skrifvarn, heller "siktern", som di kallar'n. 'An skulle bli klockare, men då lär 'an 'a spräckt rösten, säger di! igen då? bli det! HULTING. Kunde han inte få den hoplimmad VICTOR (tar sig något att syssla med). Nä-ej, låt Nionde scenen. DE FÖRRE. LÄNSMAN SÖDERHOLM. BERG. ÖSTERMAN (från höger, genom grinden). sam, men godmodig, talar hest och myndigt). Jaha, du är mig en baddare att ha' det bra, min kära Österman. Får du nu ångbåt till bryggan med, så har du det riktigt på gaffeln! Men säg mig nu hvad du ska' ha' för suggan, som gick dernere, tjock och vördig som en rigtig borgmästarinna; prutar du skapligt pris på'na, så tar jag 'na bums. spetaklar bara. 'An 'ar nog likare svin hän vi bönder, halli'op! LÄNSMAN. Har ÖSTERMAN. Kronolänsman LÄNSMAN (undersätsig, axelbred, tvärsäker, groft skämt inte ett enda mera, om jag undantar Bergen här! De andra har jag sålt, men honom ville ingen ge två styfver för. De tyckte han var för mager, ha, ha, ha! ligt utseende, talar i falsett, och bildar i alla afseenden BERG (en lång, mager och gänglig person med sjuk Rospiggarna. 74 en fullständig motsats till principalen). Det är väl farbrors fel, det, som har mig i maten! 'eter det!
Som, enligt hvad Utskottet inhemtat, Kongl. Majit, uppå en af Herr Ofverståthållaren uti hufvudsakligen enahanda syfte gjord underdånig framställning, förordnat en komité of sakkunnige personer att taga detta ärende under pröfning och derefter utlåtande i ämnet afgifva, anser Utskottet vid sådant förhållande och enär alltså denna vigtiga fråga, efter erhållen nödig utredning, kommer att af Kongl. Majit tagas uti nådigt öfvervägande, samt, i händelse af bifall till framställningen, uti sålunda utredt skick, till Rikets Ständers godkännande öfverlemna», sig icke nu kunna förorda bifall till motionärens framställning, hvilken Utskottet följaktligen hemställer för närvarande icke måtte till någon åtgärd föranleda. Stockholm den i Oktober i863. Arik. till Exp.-Utsk. den 1 Ökt. 1863, kl. 2 e. m. Memorial, i anledning af erhållen återremiss å Stats-Utskottets Betänkande N:o 126, angående frånträdande af Kronans rätt till återlösen af de s. k. Trippiska hemmanen i Halland. (T. A.) Berörda utlåtande, hvaruti 'Mats-Utskottet hemställt, att Rikets Ständer måtte förklara, det något anspråk att få till Kronan återlösa dem af de s, k. Trippiska hemmanen, hvartill Svenske män redan vunnit eller framdeles kunna förvärfva all den Trippiska arfvingarne, enligt köpeafhandlingarne den 26 April och den 9 Maj 1653 16 Stats-Utskottets Memorial N:o 164. tillkommande rätt, hädanefter icke må å Kronans vägnar väckas, har af Ridderskapet och Adeln blifvit til! Utskottet återremitteradt; men enär de 3 öfriga Riks-Stånden godkänt Stats-Utskottets ofvanberörda hemställan, torde Rikets Ständer finna, det någon åtgärd i anledning af återremissen icke erfordras. Stockholm den 1 Oktober 1863. Stockholm, tryckt hos Sam. StatsUtskottets Memorial N:o 165. 1 N:o 165.
Uti detta Stift har varit 4 Hospitaler, nemi. Skara, Mariestads, Synnerby och Varnhems, hvilka efter Kongl. Majus Kådiga Förodnande 190 196 40 33 9: 10. 11. St.ats-Utsk)tlets BetiirJanderi; *6 35 af den 25 Januarii 1689 och den 21 De-cembor 1690 äro nu tiRLhopaslagne och således de förut hvarje Hospital anslagne publitjue inkomster nu tillslagne Skara Hospital ensamt. Inkomsterjie bestå förnämligast uti Räntor af 4§ Hemman och 3 Qvarnar, Krono-Tionde Spannemål och Penninge-Inkomster, dels visse och dels ovisse. Ett ingifvet Förslag på 1755 års Inkomst utsätter Krono-Tionden till 430 T:r 2 fj:r. Afrads och Qvarntulls Spannemål 18 T:r. Hemmans-Räntor och Arrenden 386 D:r 26pr,’ Frivillige gåfvor Armböse-Penningar Fr i bröds-Penningar Saköres-Medel - Efter ett Konung GUSTAF ADQIjRHS Bref af den 7tde Februarii 162.5 skall vara Mariestads Hospital anslagit 5 st. Oxar in Natura; men efter fraihledne Eandshöfdingen Gabriel Karks Resolution af den 19 de September 1671, skulle i stället för samma Oxar betalas 60 Dir Slmt i Penningar, hvarvid det altsedan och ifrån det att Mariestads Hospitals - Inkomster Mefvo till detta Hospital anslagne, förblifvit, och således upptages Auctions-Medel af de döda Fattigas qvarlåtenskap - ■ - 140 23 400 XQ 6oJ 99* i646 Stais-Ulskottets Betänkan/len. Extra inkomster af försåldaPer sedlar - 43* — Inkomsten är således tillsammans 442 T:r Span netti ål och Pennningar - < * * - i>144 D:r 15 öit Sifvermynt * Strengnäs!
Med ogillande af de förändringar, Utskottet i dessa §§ tillstyrkt, blefvo desamma godkände i enlighet med Kommilterades förslag. § H. Godkändes i öfverensstämmelse med Utskottets förslag, utan annan ändring, än att för sisla momentet antogs följande förändrade lydelse: ”/or näring eller rörelse, som under borgenärs förvaltning står, äfvensom i enahanda fall för jordegendom, om den ej af landtbo eller arrendator innehafves, md ej röstas. Godkändes, med de af Utskottet deruti föreslagna förändringar. §§ 14 och 15. Godkändes. §§ 16 och 17. Utskottets förslag till förändrad lydelse af dessa §§ gillades. §§ 18—22. Godkändes. § 23. Godkändes med den af Utskottet tillstyrkta förändring. §§ 24—2 7. Godkändes. §§ 28 och 31. Godkändes, sådana de af Utskottet blifvit föreslagna. §§ 29, 30 och 32, Godkändes. % 35. Utskottets förslag till lydelse af denna § antogs. §§ 34—39. Godkändes, med deu ändring Utskottet tillstyrkt. 8 41. Den al' Utskottet föreslagna lydelsen af denna § gillades. § 43—415. Godkändes, med tillägg af ett nytt moment, så lydande: ”Der Kommunalnämnden består af tre personer, må ärende ej handläggas, med mindre hela antalet är närvarande.” 88 50—54. Godkändes till lydelsen, sådan den af Utskottet blifvit föreslagen. 50 och 57. Godkändes. §§ 515 och 59. Godkändes, den förra i enlighet med den lydelse, Utskottet tillstyrkt. S. D.
Afven Fullmäktige och Banko-diskonl-direklionen hafva, i deras till Utskottet afgifna berättelser, ansett ändring i nyssberörde föreskrift böra vidtagas; i hvilket afseende Fullmäktige förmält, att, då under större delen af den tid, som förflutit sedan uppoch afskrifnings-rörelsen börjades, penningetillgången varit så ymnig, att tillfället att hos Diskont-verken insätta penningar jemväl mot den derför bestämda låga ränta af 2 procent blifvit allmännare begagnadt, derest icke föreskriften angående ränte-godtgörelsen innefattat, alt ränta erhölles endast å medel, som 30 dagar eller derutöfver innestått, så torde under öfvervägande komma, huruvida icke någon jemkning i denna föreskrift må anses vara lämplig; att erfarenheten de sednare månaderna gifvit vid handen, att samtliga Diskont-verken kunnat i diskontering och utlåning för handel och näringar samt till kassa-krediliv använda betydliga summor utöfver de tillgångar, låneoch kreditiv-förlagen lemnat, och att, enär i skillnaden mellan uppoch utlånings-räntan Banken kunde vinna tillökning i vinst på samma gång sorn de lånsökande bereddes fördelen alt genast utbekomma sökta lån, syntes det vara skäl att vidtaga sådana åtgärder, hvarigenom tillfället att hos Banken och dess Låne-kontor mot ränta insätta penningar må med större liflighet omfattas. 1 förevarande ämne har Utskottet dessutom fått emottaga en af Herr K. A.
Slockholm Hernösand, med i'lafvud - 21) Stationer: 1 Stockholm, Rotebro 2, Märsta 1 f, Alsike l ii, Upsala l<r, Högsta lj, tjära 2 g, Mo-Myskie 1 ■>, Söderhamn Ij, Kungsgården 1, Bro 2 j, Wifsta 1 i, Fjähl 1, Norrmark 2, Hernösand 1^ Hyra eller årlig kostnad för byggnader vid 29 stationer k 500 R:dr *) 14,500: — 7 hästar b vid Stockholms, 10 vid Gefle, 4 vid Hernö- sands samt 14 vid nio och 8 vid sjutton af de öfriga stationerna 3), eller tillsammans 283 hästar, k 400 R:dr 113,200: — 3 postiljoner vid Stockholms, 4 vid Gefle, 2 vid Hernö- sands samt 5 vid nio och 3 vid sjutton af de öfriga stationerna, eller tillsammans 105 postiljoner, å 400E:dr®) 42,000: — Ärlig, kostnad för 104 par selar å 50 R:dr 7) 5,200: — Årlig vinst för hvarje posthållare k 1,000 R:dr 8> 29,000: — 203,900 — b) Postoch Personbefordring. 1 Öfverkontrollör ®) å linien Stockholm—Gefle å 3,500: — 1 Dito å linien Gefle—Hernösand ä 3,500: — Administrationskostnad 1()) i Upsala, Gefle, Hudiksvall och Hernösand ä 4,100 R:dr 16,400: — Dito i Yfre (Tierp), Söderhamn och Sundsvall ä 1,700 R:dr 5,100: — 1 Tillsyningsman vid hvardera af de mindre 21 stationerna k 200 R:dr 4,200: — 12 Konduktörer k 1,000 R:dr *0 12,000:
Jag N. N. hemma i N. N. angifver att ifrån härvarande nederlag (kredit-upplag) (transit-upplag) landvägen till N. stad afsända: i:o. Märkt N. N. En packe, innehållande tio (10) skålpund slät sidenväfnad, hit inkomne med skepparen N. N. under N den (eller: hit ankomne med förpassning från N under M den .). 2:o. Märkt N. N. En låda katrinplommon, vägande tvåhundra (200) skålpund netto, hit ankommen med skepparen N. N. under M den (eller: hit ankommen med förpassning från N. N. , . under M den .). 12 Bevillnings-UtSkottets Betänkande M 6. 3:o. Markt N. N. En packe, innehållande tjugu (20) stycken äkta sjöskums-piphufvuden, vägande tre (3) skålpund, af mig sjelf medförde vid hitkomsten i dag från N N. N. den N. N. o (A det ena exemplaret af angi [niny s-inlagan, hvilket skall ät följd transporten, tecknar vederbörande Tullkammare eller tulltjensteman) : Af förestående colly hafva M 1 och 3 blifvit försedde hvardera med Irenne (3) tullsigill, och M 2 med en tullpiomb; intygas N. N. den N. N. Ofvanstående varor, hvilka härifrån afgå oförtullade, och hvaraf de under M 1 angifne tio (10) skålpund slät sidenväfnad hafva ett värde af trehundratjugu Riksdaler banko, förpassas till N. N. N. N. Tullkammare den N. N, Litt. (1, Formulär till förbindelse för tullens erläggande, då tullbar a varor landvågen från ena till andra riket förpassas.
Jag inser visserligen fördelarne af att icke hafva en alltför vidlyftig lagstiftning i ämnet, äfvensom alt reglor icke på förhand kunna uppställas, som i hvarje särskildt fall äro fullt ändamålsenliga; men jag hyser icke heller något förtroende till en lagstiftning, sådan som den nuvarande, hvilken icke ens försökt all uppställa några allmänna reglor, enligt hvilka uppkommande tvister skola afgöras, utan helt och hållet lemnat detta i domarens skön, ty han eger alt, såsom orden i lagen lyda, lägga parterna emellan ”sorn nyttigt och nödigt pröfvas.” En syperb lag, blott man alltid egde domare, som hade nog insigt i landtbruket för alt med tillräcklig sakkännedom bedöma dylika frågor, egde nog pligtkänsla att icke missbruka en nästan obegränsad magt, och som tillämpade della elastiska lagbud med den konseqvens, att man icke ena gången finge utslag, hvilka stodo i uppenbar strid med dem, som en annan gång eller af en annan domare meddelades. Som jag emellertid icke kunnat utfinna någon garanti för dessa vilkors uppfyllande, tror jag samhället bör äfven i delta fall emancipera sig ifrån en paternel rättvisa, som man i Statens barndom väl kunnat uthärda, men hvilken man i elt mera ulveckladl samhällsskick icke fördrar. Medborgaren i ett fritt och lagbundet samhälle fordrar nemligen alt icke vara slaf under en annans godtycke, alt icke underkasta sig något annat välde än lagens, hvilken, på samma gång den bestämmer hvars och ens skyldigheter, lemnar ett värn för dess rät tigheter. Om della är sanni — och jag hoppas icke någon bestrider det — är det verkligen hög tid alt vi uti vår lag införa några allmängiltiga stadganden, hvarefter dikningsskyldighelen bör bedömas, så att hvar och en må veta hvad honom i della hänseende åligger och sådant icke bero på domarens godtfinnande. För min del bar jag tänkt alt följande föreskrifter skulle vara ändamålsenliga: Vill den ofvanliggande jordegaren hafva vatlenaflopp öfver den nedanliggandes åker, äng, skog och betesmark, eller med andra ord öfver den sednares in och afrösningsjord; må del honom icke förnekas.
Det är naturligt att der fråga är om stridiga intressen, söker hvar och en att göra sin fördel och sitt intresse gällande, och det är mycket lätt och mycket naturligt att se det allmännas, fördel genom det egna intressets synglas. Jag tror derföre icke att man bör, såsom Hr Hjerta tycks förutsätta, vänta till dess striden blir utkämpad, ty huru länge än frågan hålles öppen, skall striden alltid blifva lika liflig, då afgörandets stund nalkas. Hr Hjerta har anfört åtskilliga detaljer rörande UlfstorpLerdalabanan. Då jag, efter Öfverste Ericssons ordres, verkställde denna undersökning, och flere gånger sammanträffade med Hr Zweigbergk, kan jag med så mycket större visshet påstå, att hans upgifter i den sednare promemorian icke öfverensstämma roed verkliga förhållandet. Han ville att banan skulle läggas öster om Ymsen; men Öfverste Ericsson har stödt sitt utslag på undersökningar både öster och vester om nämnde sjö, jag har försökt att kringgå de nämnda mossarne, men dervid träffat på föga sammanhängande bergsryggar, och detta har gifvit anledning att föredraga den nu antagne riktningen. I allmänhet tror jag, att huru länge och med hvilken omsorg undersökningar fortsättas, så komma ändock enskilde personer, som ej se sina intressen och meningar tillfredsställda, att upsöka fel i desamma och offentligen påstå, att många vigtiga detaljer dervid icke äro tagna i närmare öfvervägande. Man bör väl dock i allmänhet kunna antaga att den person, som verkställt sådana undersökningar och som alltid måste känna det moraliska ansvar honom åligger, egnat saken den upmärksamhet och noggranna utredning, som omständigheterna och sakens vigt kräfver. Hr Hjerta har framställt åtskilliga anmärkningar mot Stockholms station och den af Hr Ericsson föreslagna planen att draga banan söderifrån öfver Mälaren till Clara sjö. Hr Hjerta tyckes förutsätta att Skinnarviksbergen skola sprängas ned och läggas i Mälaren, men så är ej meningen, utan blott att 424 Den 6 December f. m. bereda en plan för jernvägen af ungefär 30 fots bredd vid sjökanten, hvilket ej vore förenadt med synnerliga svårigheter, enär bergen äro serdeles rätliniga. Likaledes talar Hr Hjerta om svårigheten att fylla banken i Mälaren.
» Fröken Elsa, » sade doktor B j ö r k upprörd, D o c k — plötsligt vakna de båda Ur kärlekens sällhetsrus, Och r o p e n » mitt fjärde » förråda, De drabbats af vindarnes sus. — &amp; &gt; B3 Bidrag mottagas med tacksamhet. JM cm 53 pr 3,01 na2 PP Mitt första fladdrar hit o c h dit, Från b l o m m a röd till b l o m m a nvit, Och af dess nektar svalkas. Mitt hela f o r d o m bryggan var, Från j o r d e n till Valhalla bar Och söktes då af mången. Den väg står kvar ännu s o m förr, Men sluten är dess himladörr; Den öppnas blott af sången. H Och timmarne hastigt ila F ö r u n g m ö o c h ungersven, O m ej de behöft att hvila, De kanske suttit där än. Vårt hela raritet för g o m m e n, A f mången högt i värde satt. 1 Charaden: Bo-thes (sljämbilden). Orden beteckna: ej 11 i i | i | i | k | kr | 1 1 0 M e n hvar den ligger ej j a g säger, Blott att man där kan få ett bad. Vår kedjas andra länk betecknar Namn på ett ganska prydligt djur. Den tredje svar uppå ett spörjsmål, Där tviflet ligger uppå lur. Den femte, hvad man en gång tyckte Att utaf vikt det var, minsann. En sittplats icke alltid säker, M e d törnen stoppad, fint o c h nätt. Vår sista länk — hvad önskvärdt vore Lösningar. Han lofvat att h e n n e bära Till lifvets yttersta rand. Idun pr år: Idun m e d Modetidning och kolorerade planscher. kr. 9 I d u n m. pl. » 7 Idun ensam » 5 5 (i Prenumeration sker å alla anstalter i riket. postRedaktör och utgiivare i FRITHIOF HELLBERG. Allm. Telef. helgfri Tryckeri Aktiebolag 6:te årg. - r a d.