Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
13 uppgått till 160 r:dr banko årligen, Kongl. Maj:t i nåder af Rikets Ständer begärde, att, derest icke det i ofvanåberopade nådiga proposition af den 15 sistlidue November föreslagne vederlag för Wadstena krigsmanshus-kassas hela nu egande inkomst af rusthålls-afgifterna skulle af Rikets Ständer beviljas, förenämnde belopp, 160 rdr, kunde, såsom ersättning för ifrågavarande rusthålls afoch tillträdes—afgifter, varda serskildt anvisadt, för att berörda kassa årligen tillgodokomma från det år, under hvilket den nya roteringen blelve införd; att, vidkommande väckt fråga om uppgörande af sådan öfverenskommelse med intressenterna uti Gustafs och Carlbergs kopparverk, hvarigenom, emot någon, till skäligt belopp jemkad, kapitalersättning åt intressenterna, de nämnda verk anslagna hemman i Undersåkers, Åhre och Kalls socknar kunde blifva från den, enligt hvad indelnings-kommissionen utredt, dem ännu åliggande arbetsskyldighet till verket befriade och således, jemte det heinmans-räntorna för dem erlades efter jordeboken, komma att effektiv rotering utgöra; så och enär dessa arbetshemman blifvit, tillika med de i orten befintliga nyhemman och ökeskatter, indelade till 37 fulla soldatrotar, hvilka, så länge arbetsskyldigheten till kopparverket fortfore, måste hållas vakante, men till förstärkande af den, efter dessa rotars undantagande, till blott 488 nummer inskränkta fältjägare-korpsen voro desto mera behöfliga, som de till större delen kunna genast blifva effektiva, då deremot ett betydligt antal af de öfriga för korpsen påräknade rotarna, i anseende till de uti dem indelade nyhemman med frihets-år, ännu på längre tid ej kunde uppsätta manskap, har KoDgl. Maj:t ansett såsom ett oeftergifligt vilkor för ordnande af försvarsverket i Jemtland efter de nya grunderna, att den ifrågaställa öfverenskommelsen med kopparverkets interessenter om de verket tillslagna hemmanens befrielse från arbetsskyldigheten snart tillvägabringades, hvadan med bemälde interessenter underhandling blifvit öppnad till utrönande af vilkoren, under hvilka de kunde vara benägne att på en dylik öfverenskommelse ingå; och då, i anledning deraf, bemälde interessenter skriftligen förklarat sig, vid det förhållande, att, enligt hvad äfven roteringshandlingarne utvisade, ifrågavarande arbetsskyldighet endast utgjordes medelst malmforsling, hvilken skulle, om den vöre frivillig, ersättas med 50 procent utöfver det belopp, som uti räntor för de kopparverket underlagda arbetshemman, tillhopa uppgående till 161 skattetuunland, för närvarande från nämnda verk till Jemtlands fältjägare-regemente årligen utginge,
N:o 93, i anledn. af väckt motion om förekommande af det missbruk, att bristande utslagslösen till fängelse förvandlas, blef samma utlåt, af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs ånyo LagUtsk:s den ij dennes på bordet lagda utlåt. N:o g4, i anledn. af gjorda anmärknrr vid Utsk:s betänkafST:o 35, öfver väckta motioner, ang:de s. k. undantags-conlra. cts intecknande. Den 19 Augusti f. m. ;G5 Frih. Cederström, Jacob: På den grund jag anfört mot första betänk., nemi. att undanlags-förniåner, sorn vid försäljning af fast egendom betingas, böra vara i köpeafhandlingen intagna, oell sålunda vid lagfarten lillkännagifvas de skyldigheter, sorn den försålda egendomen i delta hänseende vidlåda, skulle för en mängd gamla orkeslösa personer, okunniga om rätlsformer, medföra deras oförskylda undergång oell öfverfly (tande till classen af fattighjon, kan jag icke annat än yrka afslag å Utskts betänkande. Frih. Cederström, Anders: Efter man yrkar afslag på betänk., anhåller jag alt få uppläsa de motiver, som föranledt Utsk. att vidblifva sitt beslut: ”Utsk. bar tagit dessa aninärkn;r i öfvervägande och får i anledn. deraf afgifva följande vördsamma yttrande. I förra betänk, äranfördtdet Utsk. med sitt förslag åsyftat att emot förluster bereda 1111- dantags-innehafvare, fastighetsköpare oell inteckningsägare en säkerhet, som nu icke äger rum.
Under en tidpunkt, då industrien framgår med jättesteg och nästan dagligen i alla riktningar framter bevisen på en utveckling, sorn ingalunda bör vara främmande för Regeringens uppmärksamhet, utan föranleda derefter lämpade beslut och åtgärder, måtte det ytterligare vara af hög vigt att örn na - Den jo Juni f. m. tionens verkliga intresse inhemta dess tankar, hvilka i alla full måste bast kunna uttryckas och göra sig gällande genom nationens ombud eller representationen. Med ettord, huru inan än vill se saken, antingen inan betraktar den från Regeringens synpunkt, hvars verksamhet måste vara mera tryggad, och sakrare fortgående under tätare tillfällen lill samråd ined Representationen, eller man betraktar saken fran Synpunkten af na'ionens intresse, — och dessa båda intressen, väl förstådda, borde aldrig kunna länkas åtskiljda — så mäste man, i hvilket full som helst, komma lill den slutsats, att tiden emellan riksdagarna hitintills varit alltför lång, och att den bör förkortas Coust Utsk. har visserligen föreslagit en förbättring i denna del, i så måtto, att den alltför länga tidrymden af 5 år emellan riksdagarna blifvit förkortad till 3 är; men jag anser detta, ehuru något bättre än förut, icke uppfylla hvad man kunde fordra. Från de skäl, j•>g lili haft äran anföra, skulle jag visserligen, i rak conseqvens, kunna leda mig till den slutsats, att riksdags hållande hvarje år inom en begränsad lid vore bäst; men en sådan öfveiv gång skulle kanske af majoriteten inom RiksStm anses för skarp, och jag medger att den kan vara det, innan alla de förhållanden blifvit jemkade, som dermed stå i sammanhang. Men deremot anser jag ingen våda för linndén, 0111 man Skulle antaga R. St:s sammanträden till hvartannat år. Dervid ville jag dock fästa det förbehåll, att riksdagarnas längd skall varu bestämdt beguinsad och icke kunna utöfver denna gräns af någondera statsmakten förlängas. Jag ville i detta fall antaga riksdagarnas längd till 6 månader, beräknad från någon tid om hösten till motsvarande tid på våren, under hvilken tidrymd det är lättast för representanterna i landsorterna alt aflägsna sig från deras hem för att bevista riksdagen.
Kronofogdarna måtte bevilljas lösen för deras påskrifter å UtmätningsResolutioner; så anser Siats-Utskottet billigt, att den af Herr Doctorn föreslagna förmon dem tillägges i afseende derå, att dessa Tjenstemäns göromål nu mera blifvit tillökte, att ett större skrifbiträde, än förr, är för dem oundgängeligt äfvensom att sålunda lämpeligast kan, utan Stats, Verkets betungande, beredas dem, för denna, . och för tjensten , tillkomna ytterligare kostnad1, någon ersättning, hvartill lika, om ej flera skäl sig förete, än som för Eands-Secreterare och Eands-Kammererare medfört förmonen af lösen för Communications-Resolutioner, heldst det be* svär Kronofogdarne hafva med påskrift å Utmätnings-Resolutioners och Diariers förande öfver alla sådana ärender, visserligen är, såsom Herr Doctor Benström anfört, flerfalldigt större, enär berörde Diarier qvartaliter skola utskrifvas och till Kongl.. Maj:ts Befallningshafvande insändas; och hemställer alltså Utskottet, om icke Riksens Högloft. Ständer skulle finna för godt, att hos Eongl. Majit i underdånighet anhålla det Kronofogdarne, hvilka uti Expeditions-Taxan af den 27 Maj 1801 äro förbjud■n ne, både att för alla Communications-Resolutioner och Remisser till Kronobetjeningen taga lösen, och att fordra arfvodeslön för deras besvär i privata Executionsmål, måtte, genom utfärdande Nådig Författning, tilläggas, att, i ert för allt, af rättsökande uppbära för påskrift å Utmätningsutslag 16 sk, Banco; hvilken lösen lik - gio Deri Ög Maj. likväl bör, såsom om ali annan Éxpéclitions losen är föreskrifvet , .antecknas å handlingen» hvilket dock vördsamt underställes Riksens Hoglofl. Ständers bepröfvande. Och varder en Ledamots yttrade särskilt! tanka, genom Protocolls Utdrag, härjemte bifogad..
Likväl och för den yttersta säkerhets skull, bör Banco-Styrelsen, i fall något inköp af Silfver icke kan ske, hafva sig öppet lemnadt, att utgifva de härtill öfverblifvande Capital, antingen anticipera inlösen af Discont - Obligationerne eller genom tillökade försträckningar å Lånbara Effecter och sist genom Discontering. Sluteligen bör äfven till betraktande upptagas, om, under loppet af tiden, möjligen inträffande förmånliga händelser och Närings-vinster skulle verka till Sedelmyntets stigande värde utöfver den proportion , sorn , på sannolika grunder, antagits, och i sådaut skick äfvenledes en gräns finna rum för verkningarne af ett. återfall, deraf Näringarne visserligen skulle känna en menlig skakning. Och ehuru för närvarande några serdelea anledningar till ett sådant förhållande icke kunna föreses , torde dock. en rättelse äfven deruti böra finnas, samt, i sådant afseende föreskrifvas, att Silfver-fonden må starkare ökas och Sedlar utställas, derest Vexel-Coursen skulle understiga Nittiosex (96) skillingar på Hamburg, på det att, genom en sådan lämplig anstalt, Närings-Idkares och Penningemäns fördelar må kunna i jemnvigt förblifva. Det är ulan all tvifvel, att Banco-Styrelsen, under perioden till nästa Riksdag, såmedelst får fullkomligt utrymme för sin verksamhet till det ändamålet, att tillse, i första rummet Sedel, massans bibehållande i circulation till samma belopp, som hittills, oc> i dgt andra Öedlarnes Statsoch Banko-Utskottens Betunkanilen. 337 stadgande i värde genom de medel, som förenämnde Styrelse blifver i tillfälle att använda. Det lärer icke vara möjligt att föreskrifva hvarje åtgärd, men målet samt dess yttre gränsor böra kunna fullständigt anmärkas. T. ali annan administration måste tillgå på samma sätt, och den Instruction, som skall sträckas till alla detailler af verkställigheten , under en tillkommande tid af Fem 5r , blir , må hända felaktig, just för den åsyftade fullständigheten skull. I anledning af Kongl. Maj:ts
Väl hade i alla fall Gustaf III förmycket hufvud, att ej omsider få ögonen öppna för halten af de (till en del dock med honom och riket välmenande) charlataners vishet, hvilken deremot fann en desto tacksammare jordmån hos Hertig Carl, – en godmodig själ, danad för ett ständigt omyndighets-tillstånd. Men Kellgrens ädla dristighet är och förblifver, icke destomindre, lika hedrande. Också är det den medborgerliga syftningens ingifvelser, som framalstrat de både till innehåll och form egendomligaste af de uppsatser, hvilka han velat för efterverlden bevara genom upptagandet bland sina ”Prosaiska Skrifter”. Från denna källa härflyter det stora, det sannt klassiska värdet i ”Philosophen på Landsvägen” och i de ”Strödda Reflexioner”, som fortsätta den: skrifter, om hvilka rättvist kan sägas, att de – esomoftast åtminstone – äro lika förträffliga genom tankarnes djuphet, som genom deras qvickhet och mästerligt concentriska uttrycks-sätt. Tvifvelsutan röjer sig äfven här – till och med i den förstnämnda uppsatsens öfverskrift 117 – mycken inflytelse af den ”för hela Europa högst kritiska epoch, hvari Gustaf III:s död inträffade; en epoch, då en upplysning vidgade sig, som mycket ändrade tänkesätten, utan att ännu rätt fästa dem vid några vissa afgjorda sanningar”118. Men der framblicka ändock, blixtvis, verkliga begynnelser till ett positivare grundläggande för politisk national-utveckling. Ja: man skulle med fog kunna påstå, att i samma uppsatser genomskimrar ock en positivare grund för ästhetisk folkbildning, än i hans äldre kritiska artiklar, ehuru enkom ”vittra”, någonsin blef synlig: ty de förråda, att hos honom den beprisade, men dittills ej så litet inskränkta sensus communis alltmera genomgreps och öfverväldigades af en genialitet, som dymedelst alltmera befriade sig till en poetisk verldsåsigt. Bandet mellan det framskridande i hans utveckling såsom tänkare och det framskridande i hans utveckling såsom skald, kan således, för skönsamma läsare, icke vara förborgadt.
medhinnas, isynnerhet, orri vederbörande skulle vilja öfverskrida deras i sådana fall ägande rättigheter. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG till Samtlige Riks-Ståndens Protocoll, .vid Lagtima Riksdagen i Stockholm åren 1828 och 1829. H tott tre Samlingen, innehållande Riks-Ståndens Protocolls-Utdrag, som innefatta Beslut och Remisser. Ändra Bande € Första Häftet. * * i* Den 4 Maji ig^p. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D» Remitterades till StatsUtskottet: Herr Rosenblads, Bernhard, den 21 sistlidne April f, m. pä bordet lagda Motion* att en Pension af 320 R;dr Banco mätte på Riksgälds-Contoirets Stat uppföras för framlidne ÖfverCommissarien P. A. Heydericks efterlemnade Enka. Statsoch BancoUtskotten: Kongl. Majus den 10 sistlidne April aflåtne och den 28-i samma månad e. m. pl bordet lagda Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående Landshöfdingen J. af JVingdrds anhållan om befrielse från ersättningsansvar för de af förre’ Lands-Secreteraren Kleman tillgripne och förskingrade Allmänna medel. Prof. Utdrag den 4 Maji 1829. Stats-, Bancooch Lag-Utslottem Herr Rosenqvists, Fredric Leonard, den 21 sistlidne April e. m. pl bordet lagda anförande, i anledning af Kongl. Maj:ts den 3o sistlidne Mars e. m. till Utskotten remitterade Nådiga Proposition, angående förändring och tillägg i ansvarighets-Lagarne för Rikets Ständers Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoiret, samt Directeurerne vid Ll-r ncContoiren i Götheborg och Malmö.
Till dessä hemmansbrukares åliggande nya förbindetser, böra afven komma i beräk ning skyldigheterna, såsom Rote-‘ och Rusthållare , hvilka till större utgifter föranleda t följd af Kongliga Förordningen den 5 Februari 1812, hr Soldatbekladr.aderi till större än förut beräknad, och vid beklädnadsskyldigheten för Rusthållare, ehuru ett åliggande, kan likväl anmärkas, att den, sist föiflutne åren, betydligen medtagit Ruslhållarés tillgångar, i förening nied retruterings pligten för Rustoch Rothållare i allmänhet ofta så betungande, att t. exi Uppland flera Rothållare vid sist öfverståndna krigsutbrott i trängsel imellan skyl» digheten att recrutera och svårigheten att Pbd. o, Acl. Fröt. 59. ÖO, 466 Den 7 Sull t. tn. den uppfylla, till undfående af förelagda vitén måst contrahera med en antagen Sol» dat, om 6, 7, ja ända till 10 tunnor Spann» måls årliga ineddelande såsom hemkall, af hvilka aftvungna Contracter måtte loija Rotärnäs framtida undergång, då Soldaten io lee lärer kunna förmenas att till godo nju» ta ett på god tro ingånget Contract, hvari han sin förbindelse uppfyllt, Men då jag nämner vitén, erinrar jag dervid en omständighet af den beskaffenhet, att den icke oJämpligen ingår i betraktelsen om orsakerna till Landtmannens förlägenhet , och hvilken jag får nu framställa. En värd Ledamot i detta RiksStånd.
Nog inser jag, huru nyss åberopade 76 §. kan genom vägrade propositioner tillintetgöras, men jag har dock, för att i en framtid icke betaga oss rätt, att till ansvar ställa de Konungens Rådgifvare, som vi anse hafva felat, trott mig böra våga att bestrida Hans Excellence Herr Grefve De la Gardies påstående, att ifrågavarande ämne oanmärkt passerat alla Riksdagar och Revisioner ifrån 1811 intill 1827. Då vi icke lära kunna tänka oss annat än afslag å de anmärkningar, som af enskilte Riksdagsmän väckas i ConstitutionsUtskottet emot Kongl. Maj:ts Rådgifvare, ser jag icke, att det återstår mera, än att, lika sorn den rycktbara Bevillningssäcken, äfven skaffa oss en Constitutionssäck. Friherre Boije: Framkallad på ett skändligt sätt till personligt försvar, ber jag att inför Ridderskapet och Adeln få redovisa för motiverne till det varma nit, hvarmed jag satt mig emot den af partisinnet rigtade förföljelse emot Konungens Rådgifvare. Just för det jag funnit, att ett partisinne existerar, som föresatt sig alt, utan afseen - Den 17 J u 1 i i c. m. de på rättvisa och billighet, nedrifva Mini stéren, har jag satt mig deremot, emedan min rättskänsla kraft det. Icke bryr jag mig om Ministeren. Jag har till den inga enskilda förbindelser. De löneförmåner jag undfått och åtnjuter af Staten, hafva blifvit mig tilldelade, långt innan nuvarande Ministeren fått magt med Regeringstömmarna. Stående vid grafvens brädd, färdig att snart nedstiga deri, trotsar jag den svartaste och afundsammaste ondska, att kasta skugga på min framfarna lefnad, eller på min Riksdagsmannacaractere; och likväl har jag blifvit skändligt angripen och kallad för Ministérens Sakdrifvare. Sakdrifvare! — Ja! jag är det — men för Folkets och Fäderneslandets heliga interessen.
Således innefattar de föreslagne ordens tillägg blott ett förtydligande, ett påminnande al något, sorn, i händelse den nya redactionen skulle antagas eller förkastas, i alla fall ovägerligen bör äga rum. Det är endast en erinran om en pligt, som linnes nu med den grundlag vi hafva gällande, lika stor som om den nya redactionen skulle antagas. Hvad äter de vådor angår, som en värd ledamot förespegla!, så tror jag, att ett närmare genomseende af hvad grundlagen föreskrifver, skall hell och hållet skingra alla sådana faror. Det är ganska vanligt vid lagars uppställande, alt man i en § innefattar en föreskrift, en slags instruction, och att i en sednare del af lagen kommer hvad som skall vidgöras, i händelse denna instruction öfverträdes. Här är icke fråga om någonting annat, än att bringa båda dessa delar af vår Reg.F. i öfverensstämmelse med hvarandra; det är fråga om att i den §, som kallas instruction, påminna Konungens rådgifvare, att oaflåtligen i deras rådslag hafva sin uppmärksamhet fästad på rikets sannskyldiga nytta. Afvika de derifrån, så är redan den väg utstakad, som Const.Utsk. skall följa. Något anmälande om Riksrätt kan för denna förseelse icke äga rum. 100 § Reg.F. utstakar tydligen i hvilka fall en sådan åtgärd bör vidtagas. En följande §, den 107, sådan den redan finnes gällande, stadgar deremot, att ConstUtsk. skall föreslå R. St., att hos K. M. anhålla om entledigande af den bland Statsrådets ledamöter, som i sina rådslag icke iakttagit rikets sannskyldiga nytta. Jag frågar dä, om det kan vara någon våda, någon skadlig nyhet, att i sjelfva föreskriften insätta ett bud, för hvars öfverträdande en så sträng ansvarspåföljd redan finnes stadgad? För att fä grundlagens redaclion i öfverensstämmelse med sig sjelf, skulle jag för min del tillstyrka 11. o. Ad. att antaga den föreslagna nya redaclionen af §, hvarigenom i sjelfva saken någon den ringaste nyhet visserligen icke komme i fråga. Hr Cederschjöld, Pehr Gustaf:
Med tillämpning af nu uppgifne grunder, bar motionären föreslagit följande Taxa för Expeditions-lösen i Rikets Ständers Bank samt dertill hörande Discont-Verk och Låne-Contor; För Prctocolls-Utdrag, som innefattar resolution, utslag eller definitivt beslut, lörsta arket . • , x. 12. hvartdera af de öfriga arken — 24. — Andra Protocolls-Utdrag, öfver förhör m. m., hvart ark — 2^ — Afskrift eller Utdrag af utslag, resolutioner, bref, böcker, räkenskaper eller andra handlingar af hvad beskaffenhet de vara må, första arket . 1. — de öfriga arken, hvartdera — ia. — Bevis öfver ingifne ansökningar, besvär eller handlingar, hvart ark , —24* — Anira Bevis, som å stämpladt papper skrifvas, första arket • .1. — hvartdera af de följande — 24» — Fullrnagter Constitutorial, Protocolls-Utdrag på befor dringar lill ordinarie tjenst med lön eller arfvode på Stat eller på extra lön: lika belopp, som för handlingar af samma beskaffenhet i Siats-Expeditionerna och andra allmänna Verk är eller blifver stadgadt; dock med iagtlagande, att denna lösen erlägges till fulla beloppet endast för första Bih. till R. St. Fröt. 1840 och 1841• 6 Sami. 1 Afd. 4* Haft. 2 10 Banco-Utskottets Betänkande, N:o i4y - lön eller arfvode å Stat, som tjensteman i Banken tillträder, men sedermera vid hans uppflytlning i annan lön eller tjeuslegrad derstädes, allenast för skillnaden emellan den lägre lön eller arfvode, tjensteman lemnar, och den högre allo» jning, hvarå hans sista fullmagt eller costitutorial lyder.
– Men voro det då orätt att döda en affälling, som förföljer oss och vill utrota Kristi församling från jorden? – Clemens, jag har märkt, att du ofta på sednare tider framkastar frågor, med hvilka du aldrig borde sysselsätta dina tankar. Akta dig, ty har man en gång börjat fråga, så stannar man sällan, förrän man ifrågasätter det heligaste. – Bevare mig Gud från detta! – Bevare dig Gud från lösa, kringirrande tankar! Du har dina plikter att tänka på och de böcker, som jag sätter i din hand. De besvara alla frågor, som äro nödiga och tillåtna. Bevaka din själ och gå icke derutöfver! Har du under de sednare dagarne träffat Theodoros? – Ja, nästan dagligen, fader. Han tyckes uppsöka mig och följa mina steg. – Nåväl? – Jag undviker honom. – Du får icke lyssna till hvad han säger. – Jag har sagt honom det. – Du gjorde orätt äfven deruti, ty jag har förbjudit dig att svara med ett enda ord. – Förlåt mig, fader. Jag sade honom endast, att jag hvarken vill eller får lyssna till honom, och jag bad honom hädanefter lemna mig i fred. – I Theodoros ser du ett exempel, min son, hvartill högmodet och frågvisheten leda. Han föraktade mina råd, förlitade sig på sitt förnuft och läste de heliga skrifterna icke med ödmjuk anda, icke med hänsigt på kyrkans fäders meningar och mötenas af Gud ingifna tolkning, utan i förtröstan på sin egen vishet. Och följden blef han själs förderf. Hans villfarelser äro förskräckligare än sjelfva Athanasianernas. Han förnekar mötenas rätt att gifva regeln för skrifternas ordaförstånd, han förnekar kyrkans och det af Kristus instiktade prestaståndet, han ordar, likasom flera kättare före honom, om de kristnes allmänna presterskap, och under allt detta smickrar han hedningarne, emedan de äro de mägtige, umgås med filosofer och besöker dagligen Krysanteus’ hus. – Jag har glömt berätta dig, fader, hvad som i dag hände mig under arbetet, sade Clemens. – Krysanteus infann sig, såsom han plägar göra ...
Boströmska dito 75: — Bergman-Mullerska dito 60: — Petreijiska dito 75: —- Aleniska dito 2,121: 63. Stockkolms gymnasii fonder 1,640: 45. Nikolai dito ; 227: 17. Hedvig Eleonora dito lil: — Adolf Fredriks dito 267: 73. Balans till år 1861: Skulder : F. d. kathedralskolans fond 220: 88. Kniggeska fonden ^ 492: 50. Boströinska dito A 375: — petreijiska dito V 187: 50. Aleniska dito 165: — Nikolai elementarläroverk • 39: 25. Credit. Balans från år 1859: Skulder: Utgifter: Balans till år 1861: Kontant Utlånta behållning'. medel. Fordringar. Summa. Tillgångar: I anledning af de anmärkningar sistlidet års Revisorer framställt emot Direktionens för, Stockholms stads undervisningsverk räkenskaper för år 1859, har Direktionen uti sitt deröfver afgifna underdåniga utlåtande förmält, att Direktionen förstftndigat underlydande läroverks-kollegier, att dädanefter uppgöra sina räkenskaper i enlighet med gifna föreskrifter. Vid sådant förhållande hade man likväl kunnat förvänta, att Direktionen sjelf, vid upprättandet af 1860 års hufvudredogörelse, ställt sig till efterrättelse dessa i Kongl, cirkulärbrefvet den 17 September 1856 intagne föreskrifter, dem Direktionen dock i flera afseenden synes hafva förbisett. Sålunda förekommer, dels att räkenskapen ej är af Redogörarne underskrifveri, dels att särskild hufvudredogörelse för särskilda fonder, hvilka stå under Direktionens vård, saknas, dels ock slutligen, att i det konto, som benämnes »anslagsfond», men enligt formuläret rätteligen bort kallas ajiöningsrnedel, aflöningen till hvarje skola icke särskildt upptages. § 2.