Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hrr Elektorer, att utse en ledamot i StatsUtsk. efter Hr af Nordin och en ledamot i Allra. Besv.- och Ekon.Utsk. efter Hr Silfverstolpe. Fortsattes pröfningen af StatsUtsk:s Utlåt. N:o 62, ang:de föreslagna jernvägs-stamliniers utförande och dertill erforderliga medels anvisande. Härvid förekom först H :te punkten af detta Utlåt., och yttrade sig derom Gr. Hamilton, Jakob Essen: Ehuru R. o. Ad. redan beklagligtvis fattat det beslut, att f. n. någon jernväg icke skall utgå från Stockholm, samt det måhända derföre vöre följdriktigast att låta StatsUtsk:s förslag i den nu föredragna 11 :te punkten förfalla; tager jag mig dock friheten föreslå, att medel mätte beviljas till anläggande af bangårdar och inrättande af reparationsverkstäder här i 202 Den 12 Juni e. m. staden. Jag grundar detta mitt förslag deruppå, att om, såsom jag hoppas, R. St:r vid nästkommande Riksdag skulle anslå medel till jernvägsanläggningar från Stockholm, vunnes en stor fördel derigenom, att man under tiden hade nästan färdigbyggt.bangårdarne och verkstäderne, hvilka arbeten, såsom erfarenheten visat, i allmänhet fordra lång tid. Till vissa delar af dessa arbeten kunde man använda personalen å Långholmen. Bangård,irnes läge skulle af K. M., efter kommunens hörande, bestämmas. Den menliga verkan af det stjufmoderliga beslut R. o. Ad. i denna fråga förut fattat, skulle genom beviljande af anslag till bangårdar i Stockholm uti betydlig mån förminskas. Derest R. o. Ad. skulle gilla hvad jag nu i korthet haft äran anföra, får jag vördsamt föreslå, att R. St:r vid denna Riksdag, för anläggande af en bangård och en mindre stationsgård samt reparationsverkstäder här i Stockholm, måtte bevilja ett anslag af 1,100,000 Rdr Rint, hvilka bangårdar och verkstäder skulle anläggas på lämpliga, af K. M. efter vederbörandes hörande bestämda platser.
Dalian Lri Lsson frän Upland förklarade, att Han wiflt icke bestred Friherre K-lermlins stora för» tjenster, men att dä han ej kunde frängä öfwerrygrlsen derom att bemäldFrihsrres Chartor ej ljenade att förekomma twister emellan enskilda ms flere flagS egendoms frågor, och bidraga till ändring uti hivad Lagen stadgade om urminnes häfd, kunde han ej deltaga i det tillstyrkande flere af Ulskotcrrs Ledamö, rer gjort. Häruti instämde ^.näsrs ^näsrsson frän Osiergöthland. Herr Prosten Doctor benström yttrade, att Geografiske Chartor moro nödige för all Rikets ungdom, som skulle beredas till skicklighet att ingä i Rikets tjenst och tjena till hjelpreda för historien, hwarS läsning , utan kännedom as läget af de särskilda Länder som deri förekomma, wore utan ändamäl och ett blott minneSwerk. De Chartor sou» härtill hade blirvst nyttjade, hade i brist af inoämska hittills mäst köpas frän Frankrike, Holland och Tyskland ehuru mindre ljenUgt det warit ark hafwa behöst uplysningar frän utrikes orter om egit Fädernesland. DL Dim ^4 D>cembee. Da Friherre klermeln sörckommit denna brist bch lämnar i ikciS tillgäng pä inhemska Charter'ös wc> träffande de' utländske u'ii?oggraunhet/ do Se uägo«r betänklighet wid veras'jnlssanse och bibehållande innom Riket skäligen ickcckunna wänkas, oansedt de icke kanna tjena till det ända walet all »plysa rwister mellan enskilde.
Den i April e. la. 97 jag afstyrka all fråga om att undersöka dessa förhållanden; och jag hoppas att 5g RegeringsFormen måtte blifva ansedd som ett tillräckligt skäl, att ingen partiel ökning för viss ort eller hemmantal må förekomma hos Rikets Ständer. Jag anhåller om proposition till förkastande af Utlåtandet. Herr Hallenborg > Carl Johan j förenade sig med Herr Hjerta. Herr Ribbingj yirvict: Hvad först betra Här den af Herr Hjerta citerade Grundlags §;n, vill jag göra Ridderskapet och Adelil uppmärksamme' derpå, att i samma §. afhandlas om hvad Staten skulle tarfva, och att detta skall utgöras genom Bevillning. Derom är nu ej fråga, utan om en ordinarie ränta skall utgå efter ena eller andra beräkningsgrunden, Herr Hjerta har anfört, att Malmö Recess bestämmer, att icke någon de utgående Räntornes förvandling skall äga rum, och han har påyrkat iakttagande af denna föreskrift; den äf Utskottet tillstyrkte undersökning leder just till detta mål, emedan, genom densamma skall uppdagas, om Räntorne böra utgå förvandlade, eller sådane de voro, innan förvandling ägde rum. Hvad vi emedlertid på förhand veta, är att våra penningar blifvit förvandlade från ett högre värde till ett. 19 fr 7 g8 Den i April e. m. ringare, I alla fall tror jag, att, om sälten förhåller sig så, som Herr Hjerta anfört, och det sålunda vore ostridigt, att räntan borde nu oförändrad utgå, skulle man ej förlora på en undersökning. Vi veta, att det nu är för andra gången som vi ventilera, om denna undersökning skall äga rum eller ej. Tankarne vid sista Riksdagen voro i ämnet så delade, att två Ständ då stannade emot två. Om man än antager, att Ridderskapet och Adeln vore upplyst, genom den undersökning Herr Hjerta inför dem nu anställt, så har dock icke denna upplysning spridt sig till de andra Stånden, eller gifvit saken en allmännelig til I för litel ig utredning. Det är sannt, att frågan inverkar på äganderätten; men monne hon derföre bor nedtystas.
mer än vanligt kritisk åhörarkrets, ty en mängd ståndspersoner funnos där i socknen, » Olof! » Väfstolens knackande hade upphört, utan och han visste hvad det gällde. Bröd för att komministern märkte det, och hans hude många munnarne, hvila för den öfveransträngda hustrun och för honom själf stru stod nu tätt invid honom. » Du är ledsen öfver någonting, Olof » — ännu mera. För honom gällde det befrielse sade hon mildt — » låt mig dela dina befrån den andliga skendöd, under hvilken han våndades, utan att kunna göra sig lös därkymmer. » ur. Allt det gamla skulle skakas af och » Inte mera än vanligt. » Han knackade med en retlig rörelse piphan skulle börja ett nytt, friskt lif — med hufvudet mot trappräcket, så att askan yrde Guds hjälp. omkring. Han var känd som en god kommunalman » Jo, det är någonting särskildt » — fortoch hade som sådan mycket anseende hos for hon envist — » någonting som oroar dig. sina sockenbor. Sina öfriga åligganden skötte han också pliktmessigt, så att därvidlag var Jag ser det. » » Du ser hur här är tilltygadt » — svarade ingenting att frukta, men. han undvikande och riktade munstycket emot Han afbröt sin tankegång och följde huträdgården. struns blick. » Hvad ser du på, Hanna? » » Ja, men det är ändå inte det. » » På molnet därborta, som stiger allt Hon lade sin hand på hans arm och såg högre. Länge har det samlat droppe efter honom frågande in i ögonen. » Nej, du har rätt Hanna, det är ändå droppe, men snart är dess bärkraft slut, och då skall det falla ner öfver den törstiga jorinte det. » » Du har j u så mycket som oroar dig » — den, vattnande de torra fårorna och lockande fortfor hon ifrigt — » men detta är någonfram brodden till nya skördar. Du skall ting nytt. Är det. ? » Hon dröjde åter. vara såsom det molnet, Olof! » » Ja, det är min prof predikan » — sade Det lyste till i hans ögon. han och vände hufvudet ifrån henne.
126 §* Fråga al den art, som nästföregående två §§. amförmäla, kan i Kammare väckas, så väl af enskild ledamot, som af annat Utskott än Gransknings-Utskottet, men icke afgöras förr, än sistnämnda Utskott deröfver blifvit hörd t. Under Kamrarnes öfverläggningar derom skola icke Konungens beslut uti mål, som rörer enskild persons eller corporations rättigheter och angelägenheter, kunna ens nämnas, ännu mindre någon pröfning underställas; och böra förty, när sådan fråga i någon Riksförsamlingens Kammare väckes, följande ordalag och inga andra nyttjas: ”Det är anledning lill anmärkning mot Statsrådet eller den och den ledamoten eller föredraganden, hvarom remiss begäres till Gransknings-Utskotlet”; hvarjemte en närmare framställning af skälen förseglad aflemnas. Remiss till Gransknings-Utskottet skall derefter ovägerligen verkställas, och hehandle då Utskottet målet enligt 65 eller 125 §., eller framställe för Riksförsamlingen de skäl, på hvilka det ansett anmärkning icke böra ega rum. 127 §. Till ledamöter i Tryckfribets-Comiteen, hvaruti Juslitiae-Ombudsmannen är ordförande, och om hvars åliggande är[juli Tryckfrihetslagen stad - 40 HÖr till Constilulions-XJtskottets Memorial, N\o 36. gadt, välje Riksförsamlingen vid hvarje lagtima Riksdag sex för kunskaper och lärdom kända män på det sätt, att först tvänne lagfarne utses, och sedan fyra andra utan afseende på sådan kunskap. Afgår emellan Riksdagarne någon af Comiteens ledamöter, välje Justitise-Ombudsmannen och de öfrige ledamöterne en behörig man, att det lediga rummet intaga. 128 §. Riksförsamlingen välje vid hvarje Riksdag, efter serskildt fattadt beslut om antalet, Fullmägtige i Riks-Banken och Riksgälds-Contoret. De val förrättas så tidigt, att de valde kunna medan Riksförsamlingen ännu samlad är, sin befattning tillträda. 129 §.
– Hvad är det för en pojke! och hvad vill han? – frågade mamsell Lovisa otåligt. – Åh, det är Stinas i Qvarntorp pojke, som ber om litet droppar, för hon har blifvit så sjuk i natt. – Ack att en aldrig ska’ få vara i fred om söndagsmornarne en gång, – afbröt mamsell Lovisa förtretad, – och se der kommer skomakar-Erik som ska’ ha läder till Majas skor ja det blir väl ingen kyrkfärd af för mig som vanligt, kan jag tro – fortfor hon och ämnade begifva sig in med den bugande skomakar-Erik. – Hör nu, tant lilla, – sade Anna lifligt och fattade henne i armen, – tant kommer för sent om hon inte nu genast klär på sig och far der kommer Petter nu med vagnen. – Ja ja, det brukar så gå – sade mamsell Lovisa muttrande. – Ja låt mig derför gå och ge pojken droppar och skomakaren läder i tants ställe. – Nej det är inte värdt du vet inte hvar det finns – sade tanten tvekande. – Åhjo, tant lilla säg mig bara hvilka droppar jag skall taga det gör väl egentligen detsamma, ty de ha säkert alla samma verkan – tillade Anna skrattande och ville springa in; men mamsellen hejdade henne med förtrytsam uppsyn. – Ja, så är det det syns hvad ordning det är med dig nej, sjelf skall man traska med allting, annars kan man vara säker att det går rasande att vilja ta’ hvad droppar som helst och kanske förgifva menniskan – orerade mamsell Lovisa förargad. – Se så, söta tant, det var bara narri vänta nu hvilka droppar är det? – Jo, hör på nu, – började den snart blidkade mamsellen, – ser du på mellersta hyllan i skåpet står en honungskruka och en påse med torra vinbärslöf, och mellan dem litet närmare krukan – stå tre flaskor; men du ska inte ta den som halsen är borta på ty der har jag rocksmörja och inte den som är papper bundet öfver korken, för der är prinsens droppar, utan
blir en förfärlig missräkning. » » Jag har lidit så mycket den här tiden, och om » Att inte få en rik måg, j a! Men det säger jag inte det gjort, skulle jag aldrig kunnat tänka jag. » återtog Lilly med bestämdhet, » att o m j a g på att bli Edvins bustru. » verkligen blir Edvins hustru, får h o n inte vara i milt hem. » Det kom ett ljuft, tankfullt uttryck öfver hennes ansikte, o c h hon uttalade det kära namnet med Detsamma hade Agnes redan tänkt, men det ett smeksamt tonfall. smärtade henne dock att höra Lilly säga det. » Att tänka sig, nit han älskar mig,&gt; återtog bon, » Jag kan inte bli en bra o c h duglig hustru, om » han, s o m är så god och hederlig. Tror du, att hon är hos mig — det vet jag, » fortsatte Lilly jag kan bli en bra hustru? » frågade hon ifrigt, allvarligt. » för annars vill j a g inte bli hans — inte på något » Mamma skall alltid vara hos mig — hvar jag villkor. » än får mitt hem, » sade Agnes tankfullt. » Det tror jag, » svarade Agnes rörd. Lilly såg frågande upp i hennes ansikte, där » .lag tänkte aldrig på, hur jag skulle uppfylla hon satt o c h stirrade i den falnande brasan, som mina plikter m o t — mot - — du förstår. Det är hade framtiden legat fördold där. så svårt alt uttala hans namn eller tänka på » Du har inte haft mycken glädje i lifvet, du, » honom, nu mera. För honom var jag god nog. » sade Lilly och smög sig intill henne. Hon satt och vred på förlofningsringen. » Det Agnes hade ofta tänkt detsamma, men det känns, som vore den af bly — om jag bara torkändes pinsamt att höra det från en annans läpdes taga af den. » par, och i denna stund var det henne omöjligt att mana fram annat än glada bilder. » Bojor bäras till straff, » svarade Agnes allvarligt. » Säg inte det, » svarade hon, medan ett leende förskönade de allvarliga dragen.
Johan Pehrssons från Upsala län motion, öm inrättande af slöjdskolor samt desammas ordnande och underhåll af de lill Hushållnings-sällskaperna anslagna bränvinsförsäljnings-medel; och 2:o. Sven Gustaf Johanssons från Jönköpings län motion, angående införselstull å jerntråd. S. D. En af Lars Magnus Knutsson från Ostergötlands län väckt motion om understöd åt de hageiskadade inom Malexanders socken, biet, vid skedd föredragning, remitterad till Stats-Ulskottet. S. D. Nedannämnde nu ingifna motioner föredrogos och remitterades lill Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, nemligen af: l:o. Paul Fritis Mengel från Upsala län, angående presterskapets aflöning och Kyrkoherdarnes antagande tills vidare; och 2:o. Gustaf Bjerkander från Skaraborgs län, om en Kommittés tillsättande för ordnandet af medicinal-väsendet. S. D. Vid föredragning i ett sammanhang af Expedilions-Ulskottels förslag N:o 2 till Rikets Ständers underdåniga kondoleans-adress till Hennes Maj:t Enkedroltningen Josefina, samt Vällofl. Borgare-Ståndets, uti protokolls-utdrag N:o 23, till Med-Stånden gjorda inbjudning alt förena sig uti ett af Borgare-Ståndet uppsatt förslag till underdånig skrifvelse i samma,ämne, godkände icke Ståndet Utskottets förenämnda förslag, utan antog i stället Vällofl. Borgare-Ståndets inbjudning. Från Högloft. Ridder tkap et och Adeln. S. D. Efter föredragning af Vällofl. Borgare-Ståndets den 16 dennes bordlagda protokolls—utdrag N:o 23, beslöt Riddcrskapet och Adeln, med frångående af sitt förra beslut i afseende å lydelsen af den utaf Rikets .Ständer beslutade underdåniga kondoleans-adressen till Hennes Maj:t Enke-drottning Josefina, att ifrågavarande adress skulle affattas i de af Borgare-Ståndet antagna ordalag. S. D.
Utskottets förslag, att nu stadgade förbud mot införsel af måladt eller tryckt oäkta porslin, tallrickar och andra pjeser måtte upphöra, hafva Borgareoch Bonde-stånden godkänt, men Ridderskapet och Adeln samt Presteståndet ogillat; vid hvilket förhållande förslaget härom lärer förfalla och ifrågavarande förbud komma att fortfarande qvarstå. Ridderskapet och Adeln, Presteoch Bonde-stånden hafva godkänt Utskottets förslag, att kärl och redskap af äkta porslin för pharmaceutiska och vetenskapliga behof måtte, sedan beskaffenheten och qvantiteterna blifvit hos Sundhets-kollegium, Vetenskaps-akademien eller vederbörande UniversiBih. till R. St. Portföljer. tets Fakultet uppgifna och godkända, af apothekare och vetenskapsmän tullfritt införas, hvaremot Borgare-ståndet, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts förslag, beslutat, att nämnde käril och redskap för pharmaceutiska behof finge af apothekare i riket införas mot tull af 5 procent å värdet. Skulle Borgare-ståndet icke vilja i de öfriga Ståndens beslut sig förena, blifver följande omröstning nödig: 243:o Den, söm bifaller Utskottets af tre Stånd godkända förslag, att kärl och redskap af äkta porslin för pharmaceutiska och vetenskapliga behof må, sedan beskaffenheten och qvantileterna blifvit hos Sundhets-kollegium, Vetenskäps-akademien eller vederbörande Universitets Fakultet uppgifna och godkända, af apothekare och vetenskapsmän tullfritt införas, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages Borgcire-ständets beslut, att kärl och redskap af äkta porslin för pharmaceutiska behof få, sedan beskaffenheten och qvantiteterna blifvit hos Sundhets-kollegium uppgifna och godkända, af apothekare i riket införas mot tull af 5 procent å värdet.
Jag tror erfarenheten deremot bekräfta, att vid de permanenta domstolarna, såsom de äro här inrättade, t. ex. vid hofrätterna, får man i allmänhet vänta vida längre på målens afgörande än vid lagmansrätterna, som sammanträda blott'en gång om året, I anledn, af Gr. Frölichs yttrande får jag erinra, att då frågan om lagmansrätternas afskaffande förevar, hörde jag hvarken Gr. Frölich eller någon annan göra anmärkning mot förslaget af doms fullgörande efter första domstols beslut, men väl deremot, att appell icke skulle få äga rum i mindre mål. B. o. Ad. har således utan anmärkning bifallit samma sak, sorn åtskilliga nu ansett så vådlig, att den ej bör kunna bifallas. Det i förra betänk, föreslagna och antagna stadgande i detta afseende är nästan alldeles lika med det, som i nu föredragna betänk, förekom - 100 ‘De n 16 Augusti f. m. mer; uti betänk. N:o 82 liar 26 cap. 2 § Rätteg.btn fått denna lydelse: "Häfver den, som vädjat i underrätt, tappat, gifve han omant ut hvad dömdt är och sätte det hos Konungens Bef:h:de eller i taka händer.” Uti nu föredragna betänk, har samma lagrum Erhållit denna redaction: ”Har den vädjade tappat, gifve omant ut hvad honom är ådömdt och sätte det hos Konungens Bef:h:de eller i taka händer. Har han vunnit hos kämnersrätt eller häradsrätt, men tappat hos rådstufvurätt eller lagmansrätt, vare ej skyldig att dom fullgöra." Dessutom får jag erinra, att doms fullgörande enligt första domstols beslut redan i åtskilliga fall äger rum, såsom vid sjörätts och vexelmål samt i följd af så kallade tredskodomar. Jag yrkar altså bifall till betänk. Frih. von Döbeln, Napoleon: Jag anser R. o. Ad. utaf beslutet, ang:de betänk. N:o82, ingalunda vara förhindradt afgifva beslut öfver det nu förevarande. Jag finner visserligen, att sedan Högsta
Län skulle komma att äga (Tum, har Utskottet ansett, det Bokslutet vid Riksgälds Contoiret härigenom icke på något sätt bör uppehållas. — Summariske Räkningarne äro icke ämnade tili Verificationer för Cassa-rakriingen, och synas icke heller dertill kunna vara tienlige, enär Den 4 Mars. 59 ■enar hvarje uti Gassa-rakningen upptagen peninge-post med särskildte Handlingar, såsom Insättnings - Reversal och Attester, Uppbörds - Ordres, A nordningar och Ovittencer samt dylika Document, måste bestyrkas; ehuru Summariske JRäkningarne äro oumgärtgligen nödv.nidige , enär genom dem confroll hufvudsakligen kan vinnas derpå, att alla från Landt Renterierna skedde levereringar blifvit uti Riksgälds - Contoirets räkenskaper till redovisning behörigen upptagne. Och om derföre en annan, än den nu vanliga tiden, skulle stadgas för afslurandet af Riksgälds-Contoirets Hufvud - Röcker och räkenskaper , bör sådant, i Utskottets tanka , icke i någon måtto verka på Bokförings-methoden, hvilken likafullt kan bibehållas .oförändrad; och blir förhållandet alltid det samma, om Gassa räkningen löper ifrån den i Januari till den 31 December, eller från den 1
Som af räkenskaperne inhemtas, att utgifterne å anslaget till medikolegal besigtningar, vid sednaste stats-regleringen förslagsvis beräknade till 3,000 R:dr, icke under de fem sistförflutne åren understigit 6,000 R:dr, samt deraf visat sig, att nämnde anslag varit otillräckligt för det afsedda behofvet, hafva Rikets Ständer förhöjt ifrågavarande förslags-anslag med 3,000 R:dr. 7:o. Under nådigt åberopande af E. K. M:ls allmänna förslag om förändrad reglering i afseeude å de såkallade ljuspenningarne, har E. K. M:t ansett, att från förslags-anslaget till skrifmaterialier och expenser, ved och ljus m. m. borde till lönestaterne för de till denna hufvudlitel hörande embets-verk öfverluras ett emot ljuspenningarne svarande belopp, hvarmed nämnde förslags-anslag följaktligen skulle Tillhör E.i‘p.-Utsl':s Skrifvelse _V.-o 118, pag. 221). ii sti tle-De part enie «t et. Indelta räntor. ren innhar. Kronovärdi. Markegång på försl ag. Domstolen: 19,707: 32. — sedan derifrån afgått hvad till fjerde hufvudtiteln bör öfverflytlas 829: varande de å detta anslag förut uppförda indelta räntor och spanmål öfverflyttade å allmänna indragnings-staten. Mediko-legala besigtningar: För slags-anslag Skrifmaterialier och expenser m. m. Förslags-anslag i Ersättning åt vittnen och parter: Förslags-anslag Skrifvelse, N:o 118. 229 minskas; men af skäl, hvilka uti Rikets Ständers, i anledning af högstberörde nådiga förslag under den 3 sist!idne Maj aflåtna, underdåniga skrifvelse äro anförde, hafva Rikets Ständer funnit sig för närvarande icke böra bifalla ifrågavarande nådiga framställning. 8:o.
Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 28. Nej — 32, Hr Gr. o. Landlm:s härefter framställde propos;r lill antagande af de 5 första, af Hr Cederschiöld afgifna, förslag till gemensam tanke-, besvarades alla med starka Nej, jemte några Ja, hvaraf Nej af Hr Gr. o. Landtm, förklarades hafva varit öfvervägande. Deremot blef den sedermera framstälda propos:n till antagande af Hr Cederschiölds förslag till den gemensamma tanke, att Konungen bör äfven i RegcringsR:n ega 2:ne röster, besvarad med starka Ja, blandade med Nej, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg Ja härvid hafva varit öfvervägande. Den 12 Juli e. m. Vidare hemställde Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. behagade antaga Frih. Palmstjernas förslag till gemensam tanke, och ropades dervid starka Ja, jemte åtskilliga Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han äfven härvid funnit Ja öfvervägande. Slutligen förklarade Ilr Gr. o. Landtm, att de af R. o. Ad. nu antagne gemensamma (ankar, jemlikt 56:te §:n Reg.F. skulle lill Konst.Utsk. hänvisas. Föredrogs Konst.Utsk:s d. 1 och 5 dennes på hordet lagda Mein. A2 12, med förslag till ändring af 28:de §;n Reg.F. De vid detta Mern. fogade reservationer uplästes på begäran af Ilr von Hartmansdorff, Aug., sorn derefter yttrade: På de skäl reservanten här andragit, anhåller jag att R. o. Ad. måtte såsom sin gemensamma tanka antaga det förslag till ordalydelse, hvilket Frih. Stjernstedt uppgifvit och som är af följande innehåll: ”Konungen eger, att men icke på deras börd.
Emb. Ber, den i5 J an. 1834- 91 Uppgift på Rikets Ständers vid Lagtima Riksdagen åren 1828, 1829 och iS3o afgifna underdåniga skrifvelser och hemställanden, hvilka blifvit Kongl. Maj:t i underdånighet genom Dess EcclesiaslikExpedition föredrague samt på nedanstående sätt handlagde. 1*0 Angående gamla Psalmbokens aflysande från bruk och nyttjande vid allmänna gudstjensten. Inför Kongl. -'Mai:t anmäld den 20 Junii 1829. Kongl. Maj:t fann ej skäl att, på sätt Rikets Ständer föreslagit, bestämma någon viss tid, inom hvilken den nya Psalmboken skulle allestädes vara till bruk antagen; dock borde Presterskapet i de församlingar, der den ännu ej begagnades, uppmanas att låta sig angeläget vara, att hos sina åhörare undanrödja de hinder, som deii hittills vållat uppskof; hvarom Circulaire under den 27 Junii 1829 afgått till Consistoria Ecclesiastica i Riket. 2:0 Angående -upplåtande af tvänne tunnlands jord till Eskilstuna Stads begrafningsplats. Anmäld den n Maji 1829; och har Kongl. Maj:t under den 22 i samma månad bifallit, att tvänne tunnland å en Eskilstuna Kungsladitgård tillhörande och på arrende upplåten egolott N:o S må, senast efter arrendeårens slut, till begrafningsplats få användas. 0:0 Angående p'ofs alläggande af Klockare å för barnaundervisningen nödige kunskaper. Anmäld den 3i October 1829; oc^ som Klockares skyldigheter I anseende till harnaundervisningen redan vöre genom kyrkolag och författningar bestämde, fann Kongl. Majit ej någon åtgärd vara i detta afseende för det närvarande behöflig. 4:0 Om inrättande af en allmän undervisningsanstalt i Eskilstuna Stad. 93 Bil. till R. St. Just. Ombud sm.