Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af de flesta röstegande innevånarne i hvarje stad, der jorden tillhör staden, ina det bero, att i den ordning, som uti hvarje stad för beslut om stadens inkomst eller utgift iakttages, bestämma huruvida den brännvinsbränning, hvartill staden efter värdet af de serskilda jordlotterna är berättigad, skall åt dessas innehafvare upplåtas, eller för stadens gemensamma räkning utöfvas, och om brännvinsbränningen skall ske med serskilda pannor efter hvarje jordlotts värde, eller ock i ett eller flera sammansatta verk efter alla eller flera jordlotters sammanslagna värde; men i de städer, der jorden är med eganderätt fördelad på stadens innevånare, må det ankomma på det beslut, sorn ibland dem af pluraliteten, beräknad i mån af jordvärdet, fattas; och i den händelse förhållandet är blandadt, skola enahanda grunder följas, likväl under förbehåll, att brännvinsbränning i stad ej må utöfvas med panna af mindre rymd än trettio kannor, samt att, derest Kongl. Majit ej, i betraktande af serskilda omständigheter, annorlunda redan forordnat eller framdeles förordnar, §. 4 af denna författning skall tjena till efterrättelse, i afseende på den högsta pannerymd, som af sådana föreningar må begagnas, börande för öfrigt, vid utöfningen af städernes brännvinsbrännings-rättighet iakttagas, att de brännerier, som hädanefter anläggas, varda utom stadens staket, på lämpligt afstånd från andra byggnader, uppförda i enlighet med stadens Byggnadseller Brandordning. §. 8. Vid de årliga mantalskrifningarne uppgifves såväl stället hvarest, som ock det eller de hemman, hemmansdelar eller lägenheter, för hvilka brännvinsbränn - ExpeditionsUts kotte ts Förslag till und. Skrifvelse, N:o 199.
Jag delar för min del icke dessa inkast, men då det skulle föra mig för långt att nu upptaga och söka vederlägga dem, inskränker jag mig till uppmärksamhetens fästande deruppå, att i flera delar af landet ännu i allmogens och de lägre klassernas penningeförhandlingar, äfven af större omfång, vida ringare mynt-enhet begagnas, nemligen dels ”silfverdalen!”, motsvarande 8 sk. rgs, dels den gamla ”koppardalen!”, motsvarande allenast 2 sk. 8 rst. rgs. För den händelse alt dessa mina åsigter skulle vinna Rikets Höglofl. Ständers bifall, bör jag dock anmäla, det jag anser den af Friherre TVrede för mynt-enheten föreslagna benämningen ”krona”, lämpligen kunna utbytas emot benämningen ”bankdaler”, deri den nu bekanta värdebeteckningen ”daler” återfinnes, och hvilken benämning jemväl eger någon betydenhet deraf, att mynt-enheten jemväl motsvarar det bekanta värdet af ”bötesdalern” samt 3-dubbelt ”silfverdalern” och g-dubbelt ”koppardalern.” Uti den del af förestående reservation, som rörer antagandet af l i:dr silfver till mynt-enhet, hafva Herrar Leyonanker F. IV., Bråkenhjelm P. B. samt Skjöldebrand, C. F., instämt. Af Herr Biskop Heurlin: ”Då jag icke kunnat instämma i pluralite tens beslut om decimalsystemets införande i vårt myntväsende, bör jag angifva de betänkligheter jag deremot hyser. Sedan Rikets Ständer vid sednaste riksdag fattat beslut om ordnandet af vårt myntväsende och detla vunnit Kongl. Maj:ls sanktion, hade jag förmodat att någon förändring deruti icke så Hastig t skulle ifrågasättas och de ofta förut härom förda stride!' åter uppgifvas.
HÄd. /Vo/-c». //// H. Ä. 1 1:0 0/E//a/'/6 , bvaraf 6en indelda andarten, utgående direete till viss» personer, 8tater oell Inrättningar, utförts till det af llikels 8tänder vicl sista kiksdag antagne forslagsvärde »5 Il:dr 1,762,000. samt elen 8tatsverket lrebällna andarten, som ingar i nenningar efter markegång, beräknats till 578,000. 2,087,000. 2:0 /s l,ooo tunnor, i stället för förut (in tagne /jo,000 t:r efter -let vicl sednaste Riksdag antagne lorslagsvärde af 6 R:dr för tunnan .. 246,000. 3:o ?/, nemligen den till vissa personer, 8tater oell Inrättningar indeldte, som u^atagits till 108,698 tunnor, ä 6 Il:dr ... 684,170. samt den 8tatsverket beballne, i stället för förut upptagne, 10,000 t:r, nu utförd med 20,000 t:r, ä 6 R:dr, till 120,000. — 784,170. 4:0 /xoooo//o//(/o-/övM (som förut 4>8oo. 5:o ^/vo/rc/s-i/rsc/s/ c//" />rc/?gvgo^c/((/' oe/r ((/((//'(/ ^/'0'/o/((g6//- //6/e/', u^^tagne till penningar 28,000. samt i4-8oo tunnor snanmäl ä 6 k:dr 87,000. - 110,000.
Reservationer af herr Norin: ”Då Utskottet endast och allenast för bibehållandet af den vidtagna formen att, når ett Utskottets tillstyrkande blifvit ifrån (— icke af) 3:ne riksstånd återremitteradt, såsom nytt beslut anmäla hvad som i dessa återremisser sammanstämma, icke annorlunda nu bordt förfara, så mycket heldre, som få af Utskottets ledamöter, efter hvad af diskussionen om den ifrågavarande eftergiften alltför tydligt kunde inhemtas, ansåge sig ega skäl tillstyrka mer, än hvad i det återremitterade betänkandet N:o 95 finnes, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga proposition, föreslaget, anser jag Utskottet denna sin betydliga pluralitets åsigt jemväl bordt allmängöra, och icke, såsom nu skulle kunna af det nya tillstyrkandet reduceras, förklara sig helt och hållet såsom sitt beslut upptaga och tillstyrka hvad några få af riksståndens ledamöter mot Utskottets förra resultat anmärkt”. Af herr Walley. STOCKHOLM 1848, hos J. A. Walldén. Sluts-Utskottets Utlåtandej N:o i<fu l N:o 171. Ank. till Exp. Utsk. den n Maj, kl. 2 e. ib. Utlåtande , i anledning af väckt motion j angående nedsättning i arrendet för Krono-säteriet Boda. TT. (LA).‘ kJ li en hos Högvörd. Preste-ståndet väckt och till Stats-utskoltet remitterad, motion, har herr prosten Sätterblad anföit, att då regements-skrifvaren G. E. Erasmi vid auktion i December 1837 inropade på arrende under 30 år, räknadt ifrån midfastan påföljande år 1838, indragne.» kornett-bostället kronosäteriet Boda med underlydande hemman och lägenheter i Wadsbo härad och Skaraborgs län, emot en årlig arrendeafgift af 184 tunnor 16 kappar span mål, hälften råg och hälften korn, grundade Erasmi sitt anbud på det af Kongl.
9Jteb uitbantag af ffattffplbigS t)uftru o di tjemmamaranbe barn famt anbra tift fianb tjubtjått fjöranbe etter tjos jottom ffattffrifna odi på t)anb bebetfebel upptagna perfoner, forn ide [fota utgöra bemittning efter benna ©tabgab 2:bra Slrtifet, bör pmar odj ett ffattffptbig ersätta färffitb bebetfebel; men, mib anfmar fåfom för tjenftefet, får ide mer än en bebetfebel utfärbaS för be ffattffptbig ittotn famma tareringbbiftrift åtigganbe bemittningbafgifter; maranbe bod tjubbonbe berättigab att, efter beröm gjorb begäran, ertjåtla färffitba bebetfebtar för be tjos tjonom ffattffrifna od) på tjanb bebetfebel uppförba tjenftetjjon. gaftig^etbegare, forn fåbant åftunbar od) beröm mib mantatbffrifningen etter etjeft gjort anmälan, mare od berättigab att ersätta färffitb bebetfebel för Ijmarje jottom tittbörig faftigbet. Sftebelft beröm af loeben böranbe -äftagiftrat eller .fpårabéffriftoare utfdrbab fungörelfe unberråttaö be ffatt® ffplbige ont tiben når odi ftållet bmarcft inom föramlingen bebctfeblante få af bern afbemtaö, ocb ont ben perfon, genom fimitfen be »arba utlemnabe; marattbe i ftaben eller focfnen boenbc uppbörbötjenfteman, länötnan, fjerbingö® elter fehman, forn baroni amttobaé, ffplbig att emottaga ocp webcrbörltgett tillt)attbabålla bcbetfeblarne. ©enont 'DJtagiftraten elier .jpåraböffrifmaren uitberrättaö
Bättre hade otvifvelaktig! varit, att hitförande af vissa Finska varor icke varit tillåten, då en derigenom för någon tid möjligen uppkommen dyrhet å sådane Landtproducter skulle hafva åstadkommit i naturlig väg, hvad man nu med bekostnad af allmänna medel vill tillvägabringa, det nemligen, att de dyrare producterne hade ifrån närmare och fjärmare inrikes Landsorter hitkommit; men då hopp om författningar i sådant afseende, nu mera försvunnit, synes mig att en annan 532 Den 29 Maji. utväg ännu är öppen, att försvåra Finska inporten, att nemligen belägga den med så hög tull, att kanske, med undantag af ved, Finnarne ej måge finna deras räkning vid att deras öfrige producter hitföra, som ifrån Svenska Provincer kan lika säkert anskaffas, och dä förordnande derom, såsom Bevillningsmål, lärer ankomma på Riksens Ständers föreskrift, så synes mig att det af Utskotten åsyftade correctiv emot fortgången af Finska handeln i denna väg allena kan med rättvisa sökas i men, då Utskotten nu föreslå, att prsemier skulle af tull-medel utgifvas, för införsel af ved och victualier ifrån aflägsne Provincer, hvilka prtemier, om de ägde rum, borde ifrån Riks-Statens gide hulvudtitei utgå, framställer sig först det olämpliga och obilliga i detta förslag, att partielle fördelar blott för visse provincer skulle likväl af allmänna medel beviljas, så att då victualier eller ved ifrån Upland eller Roslagen infördes till Stockholm, skulle inga praemier meddelas, men som deremot utgåfvos, om endahanda producter kommo ifrån Calmare Län, eller andre aflägsoare Provincer. Vidare förekommer anmärkningsvärd!, att ehuru Stats-U'skottet upptagit och beräknat Tull inkomsterne ibland StatsVerkets inkomsttitlar, Utskotten icke dessmindre utan föreskrift till grunder eller summariskt anslag, föreslå en obegränsad utgift af samma Statsintrad . som likväl förut är beräknad, och ehuru jag visserligen medgifver nyttan af prasmier till befordrande af export af inhemska producter, och äfven i vissa fall medgifver
Beträffande resepenningame, tror Utskottet ingen förökning deruti bör äga rum; och hvad åter angår det yrkande , att Fortificationshuset i Christianstad måtte till Boställe åt Landshöfdingen upplåtas, förmenar Utskottet detta bero pä Kongl. Maj;ts förordnande. 2:0 Från StatsUtskottet, af den 14 Juni, angående Herr Assessoren Danckwardts Memorial, om Skatteköp å Ållestads Krono Säteri i Elfsborgs Län; och anser sig Utskottet nu desto mindre kunna gifva anledning till någon ändring uti hvad Riksens Ständer vid tvänne föregående Riksdagar i detta ämne beslutit, som, om egendomen nu skulle upplåtas Gi/llemvärdska arfvingarna * såsom skatte till full ägande och fri dis positionsrätt, belöningen för framlidne Öf - Den 2 2 Juni. ver Jägmästaren Gyilens värds visade prof af trohet och nit för det allmänna derigenom blefve uppå hans efterkommande utsträckt vida utöfver hvad Kongl Maj:t och Riksens Ständer med donationens meddelande åsyftat. o Från StatsUtskottet, af den 14 Juni, angående Herr Rådmannen Dan. B. Bagges Memorial om medels anslående till Lazarettsbyggnad i Uddevalla.
Hee - 502 Den 9 Juntk. Län. Nidderftcvet och 2ldcin, wid Urtima Rlksdagen i Orebro den 9 Junit 1812. SDO^emitteradcs till Banco , Utskottet: Ett Memorial af H:rDalman, Lars Johan, angående Penning». Conjnncturen i Riket, samt tiliänipnina af Kongl. Förordningen den 16 Martti 1792 tili de i Banco-Specie före är >809 gjorde och ännu »betalte Län. Ett Memonal af FriherreCcderström,Jako b, angående indragande wid Octroijernaö slut, af Bangvens biträden kill Disconterne. HastevolanceUtskottet r Ett Memorial af Herr von Echstedt, Elias, angående Pafev blance a indelta Regementernes siäpmonderingar. Ut supra. klx krotocollo, 6. 811 verst olpe. Ut. Den 9 Junii. 50Z Utdrag af protocollet, stället hos Högloft. Rldderskavet och Adeln,wid Urtima R.ksdagen i (örebro den 9 Junit r8is. S. D^id förnyad föredragning af Lag-UEottets den z sist!. Junii pä bordet lagda Memorial, i anledning af Riksens Ständers Justitie-Ombudsmans till bemälte Utskott remitterade berättelse, och sedan äcstillise anmärkningar derwid blifwit gjorde, bestöt Högloft. Nidderskapet och Adeln, att detta Memorial beledsagadt af nytznämnde anmärkningar, tili Lag-Ukjkottet återremittera. Ut supra. klx krotocollo, 6. silverstolpe Utdrag af prstocollet, stället hos Häglof!. Ridderftapet ,och Adeln, wid Urtima Riksdagen i Orebro den 9 Junit 1812.
Man får icke glömma, att då man ifrån jordbruket borttog dess privilegier, som lago i tullen på landtmannavaror, och hvilket steg jag fullkomligen gillar, man å andra sidan är skyldig att lindra dess bördor, antingen i sjelfva beskattningen eller också genom att skaffa dem kapitaler till billigare vilkor. Och detta sednare kan endast ske genom ett väl ordnadt bankoch kreditsystem. Må man besinna, att om, genom lättare tillgång på penningar, man lyckades nedtrycka räntan på den i Svenska landtegendomarna intecknade skulden, — blott med en enda proc., skulle jordbruket derigenom vinna ett ökadt kapitalvärde af flera hundra milhr r:dr, eller en summa vida öfverstigande hvad som erfordras för att motsvara den utländska skulden och att fullborda det vid förra Riksdagen framlagda jernvägssystemet. Men härtill hör också ett väl organiseradt banksystem, samt äfvenledes utlandets förtroende till nationens företagsamhet och dess styrelses förmåga att gifva goda lagar för landets hushållning. Kapitalisten i allmänhet, och ännu mera Hamburgs penningmäklare, äro inga könslomenniskor; de låta ej insöfva sig af rhetoriskt blomsterdoft eller framställningens välljud; de fordra fada och siffror, men dessa sednare grundade på fada. Man kan ej heller undra på de utländske kapitalisternes ökade anspråk, när man besinnar att de ganska väl veta hurusom Sveriges jord är en af de mest intecknade, och att Svenska jordbruket är vida hårdare tryckt af skatter än i de flesta andra länder. Här utvisar icke sjelfva skattesumman eller skatteqvoten beskattningens tyngd; ty den tyngd, som håres lätt af jätten, kan nedtrycka den svage, och så är det oekså med beskattningen. I Belgien t. ex. var skatteqvoten år 1857 (enl. 1’Annuaire Statistique Beige 1859) 22 francs 41 cent. eller cirka 16'/2 r:dr r:m^ P® personen; i Sverige är den, då samtlige skattetitlar sammanräknas, omkring 11l/2 r:dr r:mt. Jag tror icke att det rika Belgien med den högre skatteqvoten är hårdare beskattadt än Sverige med sin på 11 V2 r:dr r:mt.
(Skulle Regeringen afsluta en lagtima riksdag i förtid för sådant and mål, som Hr Dalman förutsatt, kan jag ej tänka mig, att Nationen skulle vara så svag, att den ej yttrade sitt missnöje i de påföljande valen. För öfrigt får jag, såsom en särskild upplysning åt Gr. v. Fersen, nämna, att jag icke i mitt exempel talat om denna riksdag, utan om den urtima riksdag, sorn, i händelse detta förslag redan varit antaget, kunnat sammankallas, då Rankens reella fond vid den bestämda tiden befanns icke hafva uppnått den stadgade proportionen. Denna enda omständighet, som hindrade realisationens verkställande, hade då genast kunnat undanrödja?, och riksdagen dermed slutats. Efter dessa erinringar torde jag ännu ytterligare ffi tillägga några ord, angående den af mig föreslagna redactionsförändring, i hvilket ändamål jag nu egentligen begärt ordet. Frih. Boye har sagt, att tre år till det minsta borde fordras såsom besinningstid för antagande af grundlagsförändringar. Detta är likväl ett misstag om nu gällande stadgandet, ty för närvar, fordras alldeles icke en så lång tid. Då Frih. Ehrenborgh såsom skäl emot mig anfört, att någon betänketid borde finnas, ber jag alt få fästa uppmärksamheten derpå, att milt förslag endast åsyftar, alt denna betänketid må blifva jemnt lika så lång, som den hittills varit, men icke ökas, såsom Utsk. föreslagit; ty ingen lärer kunna neka, att om en grundlagsförändring nu föresloges och antoges att hvila till nästa riksdag, kunde för slutliga antagandet ny riksdag sammankallas Den n September e. ra. i nästk, Januari månad, hvaremot, enligt Utskts förslag, nödvändigt skulle för detta antagande erfordras fem eller minst tre ur, och det är detta, sorn jag ansett vådligt under' Svenska folkets nuvar. behof af grundlagsförändringar i flera vigtiga afseenden. Gr. Horns sednast framställda förslag synes mig mest lämpligt att förena allas meningar, och jag anhåller för min del blott att i slutet få tillägga ortlen; dock må grundlagsändringar icke vid urtima riksdag kunna föreslås eller a f g örås senare, än ett år före nästa lagtima riksdag.
Redskaprid-, anspansoch stallpersedlar, anslag lill Svar på ålerremiss Regements-möten , indelta Hufvudtifel Fjerde pag. Regerings-[ormen, om ett ang:de inlösen mot Bankens sedlar Svar på återremiss Votcrings-proposiliou Svar på återremiss Voterings-resultat om ändring af 52 § ang:de tillförordnandet af Bonde-Ståndets Sekreterare förändringar i 53, 69, 70 oell 71 §§, ang:de åtskilliga Bevillnings-Utskoltets åligganden Svar på återremiss Votenngs-proposiliou Voterings-resultat förändringar uti 53 och 56 §§ ang:de molions-rälten Svai1 på ålerremiss Yoterings-proposition Voterings-resultat ändringar och tillägg uti 56 och 81 §§, rörande behandlingen af frågor om ändring i Grundlugarue . • . Svar på återremiss Voterings-propositioner . • . Voterings-resultat tillägg lill 28 §, utländske män till vissa embeten och tjensler Register öfver Riks-Slåudens Protokoll, se Protokoll. Reglemente, Banko-, förändrade föreskrifter i lista och 2:dra arliklarne förändrade föreskrifter i 3:dje artikeln förändrade föreskrifter i 4:de artikeln förändrade föreskrifter i 5:te artikeln förändrade föreskrifter i G:te artikeln Svar på återremiss nng:de Bankens metalliska kassa • PresteBorgareståndet. Ståndet. Reglemente för Riksgälds-Kontoret, se Riksgälds-Kontoret, Rekrytering och remontering, under krig Svar pä återremiss „ rid Lif-Regementets Ilussar-korps . Rendez-vous-platser, se Mptesplatser. Renovation af domböcker, om upphörande eller inskränkning af Under-domares skyldighet dervid, se Dombok. Representations-förslag Reseoch undersöknings-koslnader för allmänna arbeten, anslag till • Rese-reglemente, förändringar deri . Rese-stipendium för Militär-läkare Svar pä äterremiss Reservationer å anslagen för Cellfängelsers uppförande Svar pä älcrremiss
Maj:t den 3i December i832 i underdånighet ingifven skrifvelse, blifvit af mig framställda till det afseende, som Kongl. Maj:t, vid pröfning af frågan om Länshäktets utvidgande i Gefleborgs Län, i Nåder kan finna för godt, att dervid fästa. Ifrån dessa ämnen får jag nu öfvergå till Berättelsen om sådana directa Emhetsåtgärder, som, under loppet af de tvänne sistförflutna åren, blifvit hufvudsakligen afgjorda. Efter af mig till Advocat-Fiscals-Embelet i Kongl. Maj:ts och Rikets Svea llof-Rält, den 4;de Julii i83i, för laga åtal utfärdade Remiss 12 R. St. Just.-O ml). Emi/.-B er. d. iS Januarii i834- af Brunflo Tingslags Härads-Rätts, å Urlima Ting, under Herr LandsSecreteraren Claes Georg Winters ordförande, den io Junii i83o meddelade Utslag öfver Pigan Kjerstin Ersdotter, hvarigenom lion, vid bristande tillgång att gälda henne, för första resan stöld, till ett värde af ii R:dr $2 sk. B:o, ålagda böter, blifvit dömd att, jemte uppenbar kyrkoplikt, undergå 24 dagars fängelse vid vatten och bröd, hade Herr Advocat-Fiscalen Carl Henric Pfeifer, uti afgifvet Embetsmemorial den I2.‘te i förstnämnde månad, andragit, att då uti 4orde Cap. 2 §, Missgernings-Balken stadgades, att den, som första gången beträdes med stöld,' skall bota det stulnas 3-dubbla belopp, eller, i brist af tillgång dertill, plikta med kroppen, dock ej högre, än efter stöldens värde, samt enligt berörde lagrum, jemfördt med 5 Cap. 4 §• Straff-Balken, Pigan Kjerstin Ersdotter för första resan stöld, till ett värde af 11 R:dr 32 sk.
Denna punkt löd ursprungligen: »Flera Ledamöter —-antal, Stats Seereteraren för Krigs Ärenderne måtte förvandlas till Krigs Minister; men att förvaltningen af ... godtfinnande». — Rättelserna till protokollets slutliga lydelse ha skett med annan stil än sekreterarens. Edelcrantz’ yttrande är såsom bilaga n:o 4 fogat till protokollet. Det är icke undertecknat. Överst på första sidan står: »E-z Den 12 Augusti 1812. Om Sjö Minu». 3 Tingstadius namn är tillskrivet i marginalen, varvid biskopstiteln bortglömts. 394 Den 12 Augusti 1812 flera Ministrars tillsättande, utom den redan bifallne, hvarefter följande ordalydelse af 5 § i Reg. Pormen fastställdes: »Stats Rådet skall bestå af Nio Ledamöter, hvilka äga rätt att alla der förekommande mål öfvervara, nemligen: En Justitise Stats Minister, som tillika altid skall vara Ledamot af Konungens Högsta Domstol; En Stats Minister för Utrikes Ärenderne; En för Krigs Ärenderne; Fem Stats Råd, hvaraf minst tre böra hafva t jent uti Civila Beställningar, samt HofCanzlern. Konungen äge rättighet att åt en eller flera Ledamöter af Stats Rådet, i egenskap af Minister, updraga inseendet öfver den gren af Stats Förvaltningen, som Konungen finner tjenligt honom anförtro. Den en sådan befattning erhållit, äge samma ansvar och skyldigheter, som StatsSecreterare. Omsorgen för Allmänna undervisningen och upfostran, fattigvården och Ecclesiastique Verket vare altid en särskildt person updragen, med Säte och Stämma i Stats Rådet för de mål, som till dess befattning höra. Ej må fader och son eller två bröder på en gång vara ständige Ledamöter af Stats-Rådet.» Herr Lagman Sandberg åberopade sitt förut gifna yttrande, såväl emot innehållet af denna, som följande 6 § hvilken i sammanhang med den föregående blef sålunda redigerad: »Stats Secreterare bibehålles för alla de förvaltningsgrenar, hvilka ingen särskildt Minister fått sig updragne; och äge, i sådant fall, Säte och Stämma i Stats Rådet för de mål, som till deras befattning höra.
Kg till .Rikets Ständers underd. skrifvelse derom !0 0 52 47 i i Stats-Rådet, om dess förändrade g unktion; j se Grundlagsändring-* - t i da?. » fråga örn ett stadgande : 41 § Riksdags-Ordmugeu om tillträde för dess föredragande Ledamöter i alla Stånds plena ; se 41 § Riksd -Orda. 1 ■ ■ — ■ "■ """ “ x £ "* TÖ g ne CA C >4 C/5 r j Afde 3 3 n> ST~ 3 — rs Riks-Ståndens Beslut. -i EL 1 §■ X T5 s. —> - < ~c 1» K W " ir B. 15 n - <x> £ cre X r* Kidd. o. PresteBorgareStåndet. Bundet-f N:o N:o Sid. Adeln. Siåndet. Siåndet. N:o $. Stats-Rådet, angående dess bristande fulltalighet. Se Anmärkning 1, 4. » fråga om underdånig skrifvelse till Kongl. Majit , nied anhållan om b. A 40 dess compietterande , , , , , 3 50 S a. || 40 a. 40 b. 44 40 » fråga om underdånig anmälan hos Kongl. Majit, med afseende å den ofullständiga sammansättningen b. T\ 40 å.
- Jag vet det icke. Jag vill tala med min fader. Vi skola nästa gång mötas öppet för hans ansikte ... - Det torde dröja länge, Hermione, men nu behöver jag ditt grannskap. Och om din fader vägrar, vad skall då ske? Äro vi då ånyo skilda? Det kan ju hända, att han bannlyser mig ifrån din närhet, att han icke ens vill höra talas om Karmides. - Han skall icke göra det. - Men om, upprepade Karmides ... huru skall jag då åter få tillfälle att se dig? Jag har så mycket att säga dig ... och det är mig svårt att lämna dig, då jag är osäker, om ej det är för alltid. Den oro, som yppade sig i dessa ord, och tonen, varmed de uttalades, smekte Hermiones öra. - Vi skola i varje händelse återse varandra, sade hon. Detta ställe är min älsklingsplats och timmen vid solnedgången är min älsklingstimme. Du vet således, var du har att söka mig ... Se, Karmides, vad månen stigit högt på himmelen, medan vi talat med varandra! Alkmene, som väntar mig, måste vara mycket sömnig. Kanske är hon nu på väg att uppsöka mig. God natt, Karmides! Märk denna afton med en vit sten och dröm i natt dina barndomsdrömmar! Karmides tryckte Hermiones hand till sitt bröst. De bytte ännu en vältalig, men obeskrivlig blick. Han släppte långsamt hennes hand, vände sig om och gick. Hermione såg honom försvinna mellan trädens skuggor. Hon lämnade lövsalen och riktade sina steg till villan, medan hennes barm vidgades av sälla känslor och hennes öga glädjedrucket och tacksamt höjde sig till stjärnvalvet över det omätliga tempel, vari försoningen med hennes älskade nu var firad. Alkmene väntade troget i sovkammaren sin härskarinna. Den unga kammarflickan syntes halvslumra bredvid lampan, med armbågen stödd mot nattduksbordet, när Hermione inträdde. Men när hon uppslog sina ögon, betraktade hon förstulet forskande sin härskarinnas anletsdrag och hade icke svårt att upptäcka deras strålande uttryck. - Han har således lyckats, tänkte hon. Det var ju det jag sade biskopen. Under avklädningen samtalade