Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Banko. Gryn, utom af spaximål: llldr sk. r:st ris-, oskaiade eller sä kallade paddy 1 tunna 1 24 — skalade «•••«••••* 1 skålp. 1 0 Gräsmattor och gräsrep 1 skepptd 4 Guld: arbetadt 1 lod 1 hok-, äkta 1 lod 7 — oäkta 1 lod 2 — musiv-, pudereller unsen1 lod 12 — Gulddragarearbeten, af guld eller silfver: cantiller, pailetter oell träd: \ 1 lod 8 oäkta .. 1 lod 5 fransar, galoner, gramaner och andra ej specificerade : iikla eller halfäkta 1 lod 16 oäkta 1 lod 10 — Gummi, alla slag, ej specificerade 1 skålp. 3 — Hagel, alla slag 1 skålp. 2 — Hampa, häcklad 1 skepp:d 1 Handskar, af alla slag 1 skålp. 2 — Harts 1 lisp. 8 — Hattar: af -strå 1 stycke 1 af siden eller annan väfnad 1 stycke 2 af ull, hår eller silke 1 stycke 1 24 — af läder, fiskben, papper, triid eller rötter m. m. 1 stycke 24 —> Grvn af spanmål; se Spanmål. Guitarrer; se Instrumenter, musikaliska. Guld, spinn-; se Gulddragarearbeten. Guldtyg; se Väfnader, siden-. Gummi elasticum; tullfritt såsom Cautscliouc. Gummi gutta; se Färger. Gäss, slagtade; se Kött. Handtverkeri varor, ej specificerade; se Slöjdevaror, 12 Qvantitet för tullberäkningen. Införselstall. i Banko. Hattjlätor af halm ellei' strå 1 skålp. R:dr i sk. 16 r;st Honung . 1 skålp. — 1 Horn: arbetad!: platter 1 skålp. — 1 knappar, olackerade och lackerade 1 skålp. — 8 — andra slag 1 skålp. — 32 — Hudar och skinn: ej hänförliga till pelsverk: oberedda: torra ... — 10 beredda eller läder: karduans-, pergamentssamt fät eller tryckta skinn
Den ofverloppstid, som ej fick anvandning vid husliga sysslor och sm % syskonens undervisning, agnades visserligen till flitiga studier i faderns rika bibliotek, men upptogs ocksb ej s a a n af aggande reflektioner ofrer de missf8rhbllanden, for hvillca hon kande sig sjalf vara offer, men som ingen annan ens obscrverade. I Fredrika Bremers biografi moter lasaren samma triingtan efter vetande och verksamhet, blott 5in mer stegrade, an mer tgrande; - kanske darfor att Rosalie Olivecrona mer iin Fredrika Bremer agde inom hemmet personlig frihet, sysselsattning och tillgbng till andlig utveckling. Ocksil kande hon sig lBngt i f r h olycklig. Begifvad med ett poetiskt sinne, besjong hon med hanforelse naturens skonhet och prisade sitt goda hem:, dii.r min lefnads glada vbr forflutit, diir jag bsrnsligt lekt och sorglost njutit,. Rosalie Ulrika Roos foddes den 9 dec. 1823 i Stockholm, diir. hon. tillbrakte sin barndom. Hon Lade diirigenom lyckan att fii begagna sig af den s. k. Wallinska skolan, son1 iippnades 1831 och dar en vida mers systematisk och grundlig undervisning meddelades an den hittills for flickor vanliga. Rosalie tillhorde liiroverkets forsta uppsiittning af elever och utmiirkte sig tidigt fiir vetgirighet och begsfning och lade redan i skolan en god grund fiir sm bildning. D&amp; foraldrarna 1839 flyttade till Sjogeris vid foten a£ Mosseberg, var hon i besittning af ett kunskapsforriid, sorn for hennes Alder och kon var pB den tiden hogst ovsnligt. netta vetande fick nyttig anviindning vid de yngre syskonens undervisning. Hennes karleksfulla sinnelag och praktiska duglighet kolvrno ortens .befollming till godo an pB ett, iin pB ett annat satt. Sjiilf vandrade hon omkring i stugorna och utdelade allt efter behof mat, kliid.er eller inedicin.
Sedan Kongl. Maj:t derefter vid sistförflutna riksdag anmält de hinder, som dittills mött för framläggande af förslag till sådan reglering af pensionsväsendet för arméen, som af Rikets Ständer åsyftats, hade Rikets Ständer i underdånig skrifvelse den 17 Oktober 1863 förklarat, att Rikets då församlade Ständer, med vidhållande af de åsigter, som af förra Rikets Ständer härutinnan uttalats, funne det vara både önskvärd t och angeläget, att en ändamålsenlig pensionering för arméen, utan vidare dröjsmål, bringades till verkställighet, och anhöllo således Rikets Ständer, det Kongl. Maj:t täcktes låta vidtaga sådana förfoganden, att ej mindre Arméens krigsbefäl, än ock öfrige vederbörande blefve i tillfälle att så tidigt före påföljande riksdag i denna fråga höras och med yttrande till Kongl. Maj:t inkomma, att Kongl. Maj: t då måtte kunna framlägga så beskaffadt förslag till reglering af arméens pensionsväsende, som uti Rikets Ständers vid 1859 och 1860 års riksdag aflåtna underdåniga skrifvelse afsågs. Sedermera hade Landtförsvars-komitéen uti underdånigt betänkande af den 12 Maj nästlidet år yttrat sig i denna fråga och dervid, efter en öfversigt af nu gällande stadganden i ämnet, förklarat, ätt, med afseende å Arméens pensionskassas oförmåga att, äfven med sitt nuvarande understöd af Statsverket, bestrida sina delegares nödtorftiga pensionering, hvartill särskilda fyllnadspensioner måste från Statsverket påräknas, Komiterade icke kunde undgå att biträda den af Rikets - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51. 41 keta Ständer uttalade bärofvan anförda åsigt, “att arméens pensionsväsende icke “kan blifva ändamålsenligt ordnadt, med mindre än hela pensionsväsendet öfver“lemnas åt Staten, som sålunda borde öfvertaga Arméens pensionskassa, men “deremot ock ensam besörja pensioneringen.“
Till ursäkt lör mitt uppträdande får jag i sådant fall åberopa, att bland de 4 molionärerne, 3 befinna sig i samma belägenhet, som jag, nemi. att icke vara läkare, samt att de 3 Riks-Stånd, som redan fattat beslut i saken, icke hafva några läkare bland sina medlemmar. Jo! jag hör nu af mina grannar, att det skall finnas en sådan uti Borgare-St.; men då detta icke lärer vara fallet inom Hederv. Bonde-St., så torde jag kunna anses lika kompetent, som medlemmarne af sistnämnde Stånd, att uttala min åsigt i frågan; det kan dock icke falla mig in att vilja ingå uti några specialiteter, utan skall jag inskränka mig till uttalande af några ord ang:de frågans bedömande i sin allmänhet, och såmedelst angifva de skäl, som hindra mig att med min röst biträda förslaget. Huruvida det framställda förslaget bör bifallas eller icke, synes mig egentligen bero på besvarandet af den frågan, om man vill hafva medicinska fakulteterne, det vill säga hela den medicinska undervisningen förflyttad till hufvudstaden, eller ej. Den som anser en sådan förflyttning vara för fäderneslandet nyttig och således önskvärd, den bör obetingadt lemna sitt bifall till förslaget. Den åter, som antingen anser en sådan förflyttning icke vara nyttig, eller ock, lika med mig, om nyttan deraf ännu icke stadgat sin öfvertygelse, den bör deremot afslå förslaget. Men, säger man, här är ju aldeles icke fråga om hela den medicinska undervisningens förflyttande till hufvudstaden, utan endast om Carolinska Institutets likställighet med medicinska fakulteterne, så att Institutet, som har pligt att undervisa, måtte erhålla rättighet att jemväl examinera; och hvad kan väl vara mera billigt och oskyldigt än ett så beskafladt yrkande? — Ja, elt så beskafladt yrkande synes verkligen vid första påseendet vara så billigt och oskyldigt, att man har svårt att begripa, huru någon kan vilja motsätta sig detsamma. Men, Mina Hrr! man har då icke gifvit akt derpå, att den såkallade likställigheten icke är afsedd att blifva fullständig.
Ryttmästaren C. W. Hammarskölds konkurs influtit 1,905 Rdr 5 6 öre. Utskottet har härvid skolat tillägga, att, enligt hvad Direktionens Protokoll upplysa, ett efter testamentets stadganden ordnadt reglemente blifvit af Riddarhus-Direktionen, jemte testaments-executorerne, Hr Landshöfdingen Friherre Carl Åkerhjelm samt Hr Brukspatron von Celsing, under den 19 Maj 1857 stadfästadt för det stiftade utrikes-stipendiet, samt derefter under den 20 Oktober 1858 ett slikt reglemente jemväl för de 2:ne inrikes uppfostrings stipendierna. 1 öfrigt har Riddarhus-Direktionen, sedan förra Riksdagen, fått till förvaltning emottaga, genom inbördes testamente af den 14 December 1856, af framlidne Presidenten och Kommendören Aug. It i dd arhus - U tsk o tt e ts Utlåtande N:o 7. 3 voll Hartmansdorff och hans Fru Beata Maria von Hartmansdorff, född Ehrencrona, en summa af 63,000 Rdr Rint, jemte 4 stycken af utredningsmännen såsom osäkra fordringar upptagna skuldebref a tillsammans 1,417 Rdr 2 öre med derå upplupne räntor, hvaraf likväl endast ett belopp af 836 Rdr 87 öre influtit; varande i nämnde testamente förordnadt, att boets behållning skall under namn af Aug. von Harlmamdorffs slipendie-fond särskildt bokföras och förräntas samt fondens ränteafkastning, sedan för dess förvaltning bestämda arfvoden af 105 Rdr
Vid högsätet till vänster ser man samlade dramats hufvudpersoner, konungen med dottern Gullväg vid sin sida, Hervardur, Vidar och småkonungarna, som gilja till kungadotterns hand; längs de dukade borden bänka kämpar och tärnor under facklors sköldspeglade sken. Alla, äfven de, som haft invändningar mot Tirflngs i deras tycke delvis allt för svårsmälta musik, ha villigt erkänt, att dess iscensättning på vår opera var allt igenom konstnärligt gedigen och lyckad. Den gaf en mättad och glansfull stämning från våra förfäders lif i vikingarnes och de stora bragdernas tid. PROLOGENS DEKORATION I » TIRFING ». EFTER FRU ANNA BOBERGS ORIGINALSKISS. TIRFING. E T T så synnerligen långt lif torde dess värre ej beskäras Vilhelm Stenhammars och Anna Bobergs » Tirfing » — därtill har den för öfrigt präktiga musiken att uppvisa för stora longörer — men den kan obetingadt glädja sig öfver ett lysande. Den var dock ett stjärnskott på vår svenska diktnings himmel — diktningen i toner som i ord — denna sällsynta företeelse af en stor svensk originalopera, samarbetet af två unga, högt syftande genier, den manlige tonsättaren, den kvinnliga diktarinnan. I vår andliga kulturs historia har » Tirfing » sitt gifna blad. Idun har därför ock med några bilder velat hugfästa minnet af årsskiftets starkaste konstnärliga framtoning i vårt land. Vi ha nöjet att kunna bjuda våra läsare några sådana af särskildt intresse. Som bekant har fru Boberg själf komponerat och utfört alla dekorationsoch kostymskisserna till sin dramatiska sagodikt. Vignetten här ofvan är ett återgifvande af fru Bobergs originalskiss till prologens ytterst stämningsfulla dekoration. Scenen föreställer Samsö med de tolf Arngrimssönernas graf kullar, närmast i fonden Angantyrs ättehög. Där bakom speglar Kattegat en sommarhimmel, hvars moln i solnedgångens glans torna sina fantastiska drömslott. O NSKELJUSEN. BERÄTTELSE EN NYÅRSAF ELISABETH KUYLENSTIERNA.
Kostnader för 1856 och 1858 års riksdag. reglemente jemte öfriga gällande föreskrifter Då staden Norrköpings byggnadslån under sistlidet år blifvit till fullo betaldt, har den deröfver förde liggare jemväl med samma år blifvit afslutad. Någon förändring i afseende på Riksgälds-kontorets uti sednaste revisionsberättelse om förmälde fordran hos f. Glasmästaren i Wenersborg SP. Dafgård, har icke sedermera inträffat, utan finnes samma fordran i räkenskaperna fortfarande balanserad. Enligt Riksgälds-kontorets hufvudbok för sistlidet år hafva de till förvaltnings-kostnader vid Riksgälds-kontoret hänförliga utgifter samt derifrån utgångna pensioner under samma år uppgått till efterföljande belopp, nemligen: Aflöning (Herrar Resekostnads-ersättning till de utom Stockholm bosatte Fullmäktige . 153: 29. 4. Arfvoden, gratifikationer och begrafningshjelp 900: Ljuspenningar 1,390: Pensioner 4,467: 5. — Riksgälds-kontorets enkeoch pupillkassa för år 1856 tillfällen lönebesparing 10: — —- Postporto 201: 5. — Expenser 3,643: 3. 10. Enligt den i sednaste revisionsberättelsen lemnade uppgift å sammanräknade beloppet af de från Riksgälds-kontoret utbetalde kostnader för 1853 erch 1854 års riksdag, uppgingo dessa kostnader i medlet af Oktober sistlidet år till R:dp 307,483: 22. 1. Och hafva dels under November månad förlidet år, dels under Januari månad innevarande år, utbetafts ytterligare 53: 32. — så att summan af dessa kostnader uppgår till , , B:ko R;dr 307,537: ff j.
2frf* od) e PSiftorätt famt morgongåfva . 40. §. 32. Enbring af 2 §. i 17 lap. 'itrfba* , SPallen 41. §. 33. ånbrabt lagfabganbe ang. Stega mentSfrifeten efter StabSrätt . 41. §. 34. Enbring af 18 §. i Songl. Stab* gan om fäbcrnaS abmtniftration 42. 35. görfattning röranbc tib för Ilan* ber mot ffufcfpn mellan enfilb jorbegarc od) (anbtbo 42. §. 36. Sag om 2(ltiebolag 42. §. 37. görfattning ang. utgifna förfott på roaror mottagna till förfälining, i [)änbe(fe roaruegaren rålar i fonfurétillflånb 43. §. 38. Sag om roapcnmalts anmänbanbe att filia uppror od) be brottslig c gaS befrafning .43. §. 39. Enbring af 5 §.2 lap. UtfÖlningS* SPallen od) 7 § i ^ottgl. gör: erbningen af b. 28 3nni 1798 röranbc SagföfningS* od) Utfel* ningé.-mål 43. §. 40. 9?t) Upp[)äftoanbc af (tfa momentet i ^ongl. görorbn. ben 10 3uni 1841 äng. roillorliga Utmätnings* refolutioner .44. 'Pag, §. 42. Xtnbei*.-9?ättö allmänna ©afproto* foll od) Sbombof, forn jfall till J?of.-9tätt infänbaö .45. §. 43. Uppl)äfroanbe af^ämnerö*SagmanS* r od) Stibbarefpne.-SÄättcr 46. §. 44.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall lill och dels återremiss af Utsk:ts förev:de hemställan, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till densamma och Den 21 An gusti f. m. 71 sedermera propos. på ålerremiss deraf, hvilka båda propos:r med många ja oell nej i blandning besvarades, hvarefter propos. på bifall till Ulsk:ts hemställan förnyades samt äfvenledes besvarades med många blandade ja och nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Sedan votering blifvit begärd, uppsattes och justerades följande voter:s-propos.: »Den, som bifaller Stats-Utsk:ts hemställan 1 19:de punkten af Utlåtit N:o 139, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, återremitterar R. o. Ad. ifrågavide hemställan.* Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 23. Nej — 26. Utsk:ts hemställanden biföllos. 22:dra punkten. Mom. a och b. Utsk:ts hemställanden biföllos. Mom. c. Frih. af Ugglas: K. M. har föreslagit att en Bibliothekarie och en Sekreterare vid Institutet skulle hvardera i aflöning erhålla 1,000 rdr, samt att en Kamererare skulle aflönas med 500 rdr. Utsk:t åter har ansett dessa 3 befattningar kunna bestridas för ett arfvode af tillhopa 1,500 rdr. Jemlikt de för Institutet gällande stadgar, och i följd af nämnda tjenslebefattningars särskilda beskaffenhet, torde dock olika personer erfordras för deras bestridande. För fyllande af Bibliothekarieplatsen fordras särskildt, att innehafvaren deraf skall vara en uti medicinskt hänseende Vetenskapligt bildad person. Efter hvad mig blifvit berättadi, lärer den nuv:de Bibliothekarien jemväl hålla föreläsningar uti medicinens historia.
Man kan visserligen emot ett ytterligare tillgodoseende af Elementarlärarnes vilkor invända, att de redan äro bättre tillgodosedda än de fleste andra embetsmäns derutinnan, att de genast vid inträdet i tjenstgöring vanligen erhålla lön motsvarande lägsta lönebeloppet på andra banor, der vanligen flere år åtgå under extra-ordiuarie-tjenstgöring innan första lönegraden kan ernås — samt att Skolläraren alltid efter hvarje 5-års-period har sin lönetillökning säker, då deremot den civile embetsmannens befordran kan vara oviss. Emot den bevisning som skulle ligga i denna invändning talar likväl den erfarenheten att lärareplatserna ofta, af brist på sökande, icke kunna besättas med kompetente män, utan efter flere utsatta ansökningsterminers utgång måste med sökt dispens öfverlemnas åt ograderade studenter — ja ibland äfven åt personer, som icke ens aflagt studentexamen. Man besinne derjemte äfven att de tillfällen till så kallad biförtjenst och till tvänne tjensters förenande, som finnes för den yngre civile embets mannen, i de aldra flesta fall äro Elementarlärarne i följd både af deras arbetes beskaffenhet och af deras vistande i landsorts-städerna betagne likasom ock hoppet att genom någon befordran kunna uppnå förmåner som möjliggöra en amortering af skulder, hvilka från universitetsoch vikarie-tiden ännu hänga efter, såvida han icke antingen dömer sig till ensamhet för lifvet eller ock öfvergifver läroverket och söker befordran inom kyrkan, hvartill numera knappt någon synes benägen. Det är på dessa skäl jag stöder det förslag jag redan i sista plenum väckte, nemligen: att Rikets Ständer ville åt Lärarne vid elementar-läroverken, så Lektorer som Kolleger och Adjunkter, bevilja en löneförhöjning på så sätt att till nu varande fyra lönegrader inom hvardera klassen lägges en femte med i samma proportion stigande tillökning,* så att efter 20 års tjenstgöring Lektor skola få uppbära 4,000 R:dr och Adjunkt eller Kollega 3,000 R:dr R:mt. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles ödmjukast.
Stånds förtroende mig lemnat, att, såsom en af Riddärhus-Directionens Ledamöter, deltaga i RiddarhusÄrendernas handläggning emellan Riksdagarna, ålägger mig i detta Ögonblick, att, så väl å egna, som mina medbröders vägnar, svara på hvad Grefve Horn 1 sia Motion yttrat emot Directionen. RiddarluisDirectionen liar emotlagit Hans Maj:t Konungens Skrifvelse, jemte en af Honom underskrifven och behörigen contrasignerad Riddarhusordning. På samma sätt som den vid alla föregående lika tillfallen blifvit, lämnad. Det har ej ett ögonblick kunnat falla Directionen in, att anse en sådan handling för olaglig eller obehörigt tillkommen. För ofrigt är jag säker att Directionen besvarar Grefve Horns framställning i den behöriga ordning sorn Directionen tillkommer, sedan den samma, på sätt stadgarne och formerna bjuda, genom RiddarliusTJtskottet blifvit Directionen commuuicerad. 5i8 Den 28 November f. m. Grefve Horn: Herr Grefve De la Gardie har tillkännagifvit, att RiddarhusDirectionen fått emottaga ett Original till RiddarhusOrdningen, af Kongl. Maj:t underskrifvet och behörigen contrasigneradt. Det är nu första gången jag hör delta förhållande, och det skall äfven för mig blifva en stor tillfredsställelse, att få erfara, det RiddarhusOrdningen sålunda kommit Ridderskapet och Adeln i laglig väg tillhanda. Grefve Frölich > David: uppläste fölDå i 38 § RegeringsFormen uttryckligen föreskrifves, att alla ifrån Konungen utgående Expeditioner och Befallningar, utom i CommandoMål, skola, för alt blifva gällande, Contrasigneras af den Föredragande, som vare ansvarig, att de instämma med deröfver förde Protocoll; så måste det vara af vigt, att allaLagFörslag, utan undantag, hvilka enligt Grundlagen fordra Konungens
Efter erhållen del af svaroskriften och enär de deri först framställda invändningar, oaktadt förklarandet, att de icke voro förenade med afsigten att deraf draga något beneficium juris, likväl, i anseende till deras beskaffenhet och vigt, syntes mig böra af RiksRätten till pröfning upptagas, och derföre äfven skulle af mig bemötas, anförde jag, bland annat, att då 106 § RegeringsFormen, som förmår, att ConstitutionsUtskottet ägde ställa StatsRådets Ledamöter under tilltal inför RiksRätt, utmärkte allenast ett sådant vilkor för sakens upptagande vid Domstol, och detta vilkor vore uppfyldt i förevarande sak, hvilken, betraktad såsom en på Rättegång beroende fråga, borde räkna ;sin begynnelse från den stund, ConstitutionsUtskottets beslut, att åtal skulle äga rum, fattades, men icke tidigare, samt hvad i öfrigt under ärendets handläggning hos Utskottet förefallit lika litet, som andra förhandlingar inom RiksStånden och deras Utskott, kunde dragas under Domarens ompröfning, minst i afsigt att ifrån föregångna åtgärder eller förmenta fel vid behandlingssättet söka anledningar till häfvande af det definitiva beslut, som blifvit fattadt och behörigen kung jordt, kunde ( 12 } jag icke medgifva den judicietla pröfning af ConstitutionsUtskottets åtgärder, som med anmärkningarna åsyftades, utan borde i första rummet yrka, att desamma, såsom icke hörande till rättegången i denna sak, eller eljest tillkommande
Eller om hon vågade lita på att hvarje halfår få sina fordringar, åtminstone af de flesta köpare, men sorgligt att säga: krediten utsträckes på obestämd tid af ganska många, hvilket för båda parterna är högst obehagligt och för modisten därjämte en gifven olägenhet, då hon står ute för sitt förbrukade lager och måste köpa ett nytt. Likaså förhåller det sig med klädsömmerskan, hon arbetar hela dagen och ofta ut på natten, ty tid fås icke på kredit af dem, som brådska med arbetet, utan måste betalas dyrt med vaka och öfverarbete, som försvaga, ja förstöra den bästa mänskliga fysik, men då räkningen utskrifves, går det icke för sig att upptaga någon punkt under rubrik: » kroppens öfveransträngning », lika så litet som: » till lä- kare och medicin », eller: » betalas genast, på det att jag må kunna taga några dagars hvila för att återhemta krafter till nytt brådskande arbete ». Nej, något sådant skulle bringa sömmerskan i ohjälplig misskredit. Priset får ej gå öfver märket, och kunden måste lemnas frihet att betala, när det bäst lämpar sig för denna, eller när det faller henne in. Sömmerskan däremot måste betala sin föda, som tages från torget, genast, sina skatter, sin hyra m. m. på bestämda tider. Det är för reflexionen och för känslan ett upprörande faktum, att på flere områden just de, hvilka föra ett i ekonomiskt afseende lyckligt, ja lysande lefnadssätfc, tillåta sig att alldeles ignorera fattiga arbeterskors ställning och begagna sig af ett brukligt, men för dem alldeles obehöfligt kreditsystem, som visst icke uppkommit på grund af god beräkning eller behof, men likväl vidhålles blott af gammal vana, utan att gifva någon fördel å ena eller andra sidan. Samma förhållanden ser man vid en stor del uppköp för hushållet: specerihandlaren, slaktaren, bagaren m. fl. äro äfven våra förlagsmän. Kunna vi rimligen begära, att desse skola ligga ute med kapital för oss och vår bekvämlighet, utan att genom högre pris å sina varor, än som i annat fall betingats, taga ränta för detta kapital? Kunna vi fordra af dem, att de föra böcker och skrifva ut räkningar utan någon ersättning för detta besvär?
Ständer beviljade enskilde personer eller af dem utsedde Kommitterade godtgörelse för utgifter, som blifvit nedlagde på undersökningar af kostnaden för och utförbarheten af ett arbetsföretag, hvars behof och gagnelighet icke förut blifvit i vederbörlig ordning pröfvadt; anser sig Utskottet böra hemställa, att ifrågavarande motion må lemnäs utan afseende. Ank. till Eip.-Utsk. den 5 Jan. 1863, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Majlis nådiga Proposition, angående afskrifning af Statsverkets äldre undsätlningsfordringar inom Westerbottens och Norrbottens län. (R. A.)
Att Hufvudstadens mindre bemedlade Invånare skulle på Statens bekostnad njuta en ctörré förmän än Bikets öfrige Inbyggare, anse Utskotten fcj rättvist, och följderne deraf »kulle dessutom i betydlig mohn kunna locka Landtmannen att öfvergifva sitt egenteliga yrke, för att njuta en sadan för honom hittils okänd fördel. Stockholms arbetande Polk-classer, eller de, som af ifrågavarande understöd egenteligen böra kunna komma i åtnjutande, befinna sig, efter Utskottens tanka, vid vida bättre belägenhet än deras likar både i Rikets öfrige Städer och i synnerhet på Landet, emedan i Hufvudstaden den arbetsföre altid äger tillgång på arbete och förtjenst. Hans daglön bestamtneä gemenligen af priset på Underhålls-artiklar; Och 1 en ort, Som har beständig tillförsel från nästan alla Rikets Provincer och äfver; utrikes ifrån, gifve* det för Arbetaren i alla afseenden en lättare utväg till förskaffande af ett nödtorftigt uppehälle än annorstädes. I)e fattige af Huf - 19 jo Stutsoch BesvärsUtskottens Betänkändttnl . Vid öfvervägande häraf, hafva Utskotten funnit, att närvarande tidpunkt val bevisar nödvändigheten af en Allmän Magaäins-Inrätming, gersom hvars l-igtiga och ändamålsenliga åtgärder Landets behöfvande Inbyggare måga kunna tryggas för brist och hungersnöd; men lika nöd. Vändigt det syo^s Vara, att af Ilandets egna sä» déstillgångar kunna i behofvets stund bisprin* ga tlen nödlidande» lika vigtigt är det ock, att icke genom för långt utsträckta underhalls-omsorger förminska den arbetshåg och Omtanka, hvarje Enskild bör använda för sin bergning. Att Hufvudstadens mindre bemedlade Invånare skulle på Statens bekostnad njuta en ctörré förmän än Bikets öfrige Inbyggare, anse Utskotten fcj rättvist, och följderne deraf »kulle dessutom i betydlig mohn kunna locka Landtmannen att öfvergifva sitt egenteliga yrke, för att njuta en sadan för honom hittils okänd fördel.