Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fö rlåt mig , f arbror .. men jag står inte under förmyndare! G A H M . Nå var då så g od och betala dina sku lder sjelf också .. i förrgår var en herre uppe hos mig och ville att jag skulle lösa in en revers som du gifvit ut.. A L B E R T . Det h ar jag inte bedt om. Hvarför kommer han inte till mig? G A H M . Der ingenting finns att ta' har k ejsaren förlorat sin rätt! A L B E R T ( med allvar ). Hör på, min kära farbror! Jag har gansk a mycken släg tkärlek, men jag måste s äga er att edra besök h är äro alldeles öfverflödiga! G A H M . Du vill sål edes störta dig i elände, ty det blir ändå slutet på vis an! Du vill inte ingå på den proposi tion j ag gjorde dig vid mitt sista besök här? A L B E R T . Att bokföra ert blodsugeri? Nej tack! hvilken annan än min fars bror som föreslog mig något sådant, hade v ari t utför trapporna innan han hunnit tala ut! G A H M . Genera dig inte .. du k an ju kasta u t mig också.. Utaf poeti skt s tämda sl ägtingar kan man vänta sig hv ad som hel st! Din far hade en svåger, som... G A H M ( stiger u pp ). För sis ta gången frågar j ag dig, vill du blifva min bokförare till en början, för att sedan vid min död öfvertaga affären? A L B E R T . Min utmärk te farbror se på de h är sakerna som finnas uppställda här och der på väggarne .. ser ni den der statyetten? det är morgonrodnaden .. är det inte en herrlig qvinnofigur se A L B E R T . Jas å, det har funuits rötägg föru t i kullen? 15 det der hufvudet .. en kopia i gips af den medieiska Venus .. se, den der sofvande najaden .. och den romerska gladiatorn .. tror ni att j ag vill e byta ut dess a g estalter mot de bleka och tärda uslingar som betala sitt blod fö r att få låna edra lumpna penningar?
Bilagan litt. W. vid » 168. Nya elementarskolan i Stockholm » 259. 347. Officerare och underofficerare, fonden för blesserade » 14. Ombergs skogs-skolas räkenskap » 34. Ombud vid boktryckerierna, Justitie-statsministerns, angående redovisning af arfvoden till dem Optiska telegraf inrättningen » 11. 85—86. 292-293, 2 Ordbok öfver svenska språket, anslag för dess utarbetande » 190. Ordinarie statsreglerings^fonden » 5. Bilagan litt. C. vid » 5. Passevolans-fonderna, Förenade mötes» 67, 72. Passevolans-jonden, Tross» 66. Pensionsfond, Arniralitets-krigsmanskassans » 98—99. Pensionsinrättning, Civilstatens » 95. Bilagan litt. P. vid » 95. — 366 Pensionskassa, Arméens sid Bilagan litt. Q. vid » Pharmaceutiska institutet » Pionier-kåren » Polishäktena » Porto för telegrambefordring » Portouppbörd, Post-verkets » — Elektriska Telegraf-verkets » Tabellen vid » Postbejordringen ä statens jernvägar Postremissvexlars begagnande Post-verket Proprie-balanser Bilagorna litt. A., B. och C. vid Provision för karta-sigillata-uppbörden Bilagan litt. Gr. vid Reseoch under sökning skostnader, anslaget till Rese-reglementet, hemställan om förändringar i Reservationer, till Revisionens protokoll anmälde, — å riksstats-anslagen. Bila gan litt. C. vid Reserverade behållningar å hufvudtit larne Restantier Bilagan litt. F. vid Riksgålds-kontoret, liqvid med — tillgodoförda besparingar Riksgälds-verkets fond Bilagan litt. F. vid Rikshufvudboken, sammandrag öfver alla deri ingående medel, bilagan litt. A. vid Riksmuseum, Naturhistoriska Riksstatens anslag, besparingar och brister å Riksstatens femte hufvudtitels anslag — fjerde dito dito
Seminarium för bildande af lärare vid folkskolorne, ifrågavarande byggnader till Staten återlemna, och dels af den 11 December 1829, förklarat sig gilla de af Kongl. Majit vidtagne dispositioner, hvarigenom Catharinas f. d. Bränneri och Magazin samt ofvanberörde i Carlskrona befintliga, magazinsfonden tillhöriga, byggnader blifvit upplåtna, de förra för inrättande af ett sjukhus och de sednare till begagnande för Kongl. Flottans behof, hvarvid Rikets Ständer dock fästat det förbehåll, alt nämnde byggnader och lägenheter, då de för de uppgifne ändamålen ej vidare behöfdes, skulle till Staten återfalla, hafva, ExpediLions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.o 112, o53 ■vid sådant förhållande och då värdet af åtskilliga andra magazins-fondens fastigheter, hvilka till allmänna behof öfverlåtits, långt för detta blifvit utur fondens räkenskaper uteslutet, Rikets Ständer bifallit, att värdet af Mariae och Catharin® f. d. bränneri-byggnader samt ofvannämnde fastigheter i Carlskrona, utgörande ett sammanräknadt belopp af 48,913 R:dr 34 sk. 10 rrsfc. Banco, må varda i behörig ordning afskrifvet; dock under vilkor, att dessa byggnader, då desamma icke vidare finnas erforderlige för de ändamål, hvartill de, jemlikt Rikets Ständers förrberörde underdåniga skrifvelse!- af den 11 December 1829 och den 19 Juni 1840, blifvit upplåtne, skola till Stats-Verket återställas. Hvad deremot angår de öfriga uti magazins-fondens hufvudbok för år 1842 utbalancerade fordringar, utgörande, efter afdrag af fastighetsoch inventarie-värden, tillsammans 219,298 R:dr 21 sk. 6 r:st., bland hvilka ingea serskild post blifvit af E. K.
Vi torde böra erinra oss huruledes, under öfverläggningen denna dags f. ni. om nu ifrågavande ämne, åtskillige talare framställt nyttan af kyrkomöten, bland annat ur den synpunkten, att de skulle utgöra en slags säkerhets-ventil för alla andeliga och dogmatiska tvistefrågors våldsammare utbrott och för all oro, som kan gäsa inom det kyrkliga samhället. För mig förefaller det med ledning af Kyrkans häfder fastmera sannolikt, såsom skulle, särdeles med en obegränsad förslagsrätt, inrättandet af stora allmänna Kyrkomöten kunna förliknas med det kända mythiska äfventyret vid öpnandet af Eoli säck, hvarutur, enl. den forntida folklron, stormarne först med fullt lösgjorda krafter våldsamt utbröto, för att öfver haf och land, ödeläggande och förhärjande utbreda sig i alla rigtningar. Men, säger man, tiderna äro numera ej desamma som fordom. Diskussionens frihet har bibringat medborgerliga öfverläggningar i så Den 13 September e. m. 363 väl andeliga som verldsliga ämnen mera hofsamhet och lugn. Och då allaredan de religiösa frågorna åter börjat behandlas med en sansad värme, sådan som deras allvar och vigt kräfva, så bör man tillse det de icke helt och hållet öfverlåtas åt vissa, mer eller mindre tillfälligt sammankomne sällskapet', hos hvilka, vid offentliga eller enskilda öfverläggningar, de der stundom alltför mycket rört sig hvad man kallar ”de rebus omnibus et nonoullis aliis”, slutvinsten af ömsesidigt bibringad andelig uplysning varit mindre fullständig och tillfredsställande. Man har derföre trott detta inål bättre upnås och de religiösa satserna vinna mera klarhet, om de IvckadeS tillvinna sig ett allmänt, offentligen samladt kyrkomötes grundliga utredning. Om sådan är R. o. Ad:s åsigt, torde likväl, för sjelfva detta ändamål, det vara af vigt, att tiden vid sådane möten icke uptages af allt för många, olikartade och utan urval framkastade öfverläggningsämnen.
Regementsadjutanterne böra emellertid icke räknas till viss stambataljon, utan tillhöra regementets eller corpsens allmänna stab och då fältbataljoner äro bildade, tilldelas den eller dem deribland, hvarvid deras tjenst är företrädesvis behöflig. Såväl regementssom bataljons-adjutanters användande för krigsfot, kommer här nedan att vidare afhandlas. För befälets antal och fördelning, i grader, enligt nu afgifna förslag, såväl vid ett regemente som vid en corps, redovisas i (Bil. R och S). Civilstaten vid trupperne, utom läkarne, — beträffande hvilka kommitterade anhålla att fä yttra sig i sammanhang med frågan om arméens sjukvård, utgöres af prest, auditör samt Landf örsvarskomit. Bet. I. 12 90 regementsoch mönsterskrifvare, eller tjenstemän för själavården, lagtolkningen, uppbördsoch redogörelse verket. Någon allmännare förändring häruti hafva kommitterade saknat anledning föreslå. Svenska arméen har af gammalt haft egna prester. Deras antal, fox-dom större, är nu inskränkt till regementspastorn, behöflig för de presterliga förrättningarna, men hvilka ock böra af honom ensam kunna bestridas, utom i det fall, att en trupp är på skiljda rotar förlagd, då äfven särskilda åtgärder i detta afseende erfordras. Auditören, chefsembetets juridiska biträde, ledamot och protokollsförare i krigsrätt, handlägger alla mål, som fordra lagkunskap och kan lika litet undvaras, som regementsskrifvaren för penningeförvaltningen, räkenskaperna och redovisningen. Under förutsättning att uppbörden af indelda löningsräntor och kronotionden öfverflyttas från regementsskrifvaren på kronofogdarne, hvilket kommitterade i infordradt särskildt underdånigt yttrande i ämnet tillstyrkt, blir mönsterskrifvarnes biträde vid uppbörden öfverflödigt.
Öfverlastande är icke något brott, endast öfverträdelse af ett godtyckligt förbud; ty med lika skäl kunde en viss matordning föreskrifvas, och en öfverträdelse deraf kallas brott. Att tillfredsställa naturliga begär, då det icke sker på bekostnad af någons rätt, bör icke kunna någon betagas, först då, när det enskilta lifvets handlingar medföra inflytande på det allmänna eller innefatta störande af allas anspråk på ordning och säkerhet, blifva de föremål för Lagstiftningen. I följd häraf borde öfverlastande inom enskildt hus icke bestraffas, utan endast der offentligheten medför allmän förargelse eiler brott under fylleri utöfva*. Minsta straffet borde drabba den, som på vägar, gator eller vid allmänna sammankomster är öfverlastad; ett högre den, som i ett nesligt tillstånd åstadkommer förargelse under Gudstjenst och det högsta den som i ett sådant tillstånd begår brott. Straffets skärpande för förnyadt fylleri, är utan ändamål. Den som har aktning för opinionen, låter af sjelfva åtalet rätta sig; den det icke har, rättas hvarken af högre' böter eller stockstraff. Lämpligare vore, att den, som af v 28 Den b Julli «■ m. fylleri gör vana, Liefve af Presterskapet inför KyrkoRåd eller Sockenstämma varnad. Förvandlingen af böterne till fängelse vid Vatten och bröd synes mig obillig, och ännu hårdare det stadgande, att hvem som helst kan, emot böternes erläggande, förskaffa sig rättigheten till arbete af en för fylleri dömd person, som icke sjelf kan erlägga böterne. Derigenom dömes den felaktige till en temporär lif-egenskap. Om straff-Iagarne i fylleri-mål någonsin Uppfyllt sitt ändamål, att minska eller förek omin a så beskaffade förseelser, hade deras orättvisa baft någon ursägt nu äga de den icke, då erfarenheten knappt lemnar exempel af en enda derigenom förbättrad. I fall af återremiss torde dessa anmärkningar få dermed till Lagutskottet åtfölja. Dtn 5 Julii f. m. *9 Bilagor till Pleni-Protocollet för elen 5 Julli förmiddagen. Friherre Anckarsvärd^ Carl Henric'.
Nakenstaper till afskrifning uppföras; nemligen: i.o öfwerstjutande kostnad utöfwer den till 181 a ars Urtima Riksdag och Hans Kongl. Höghet KronPrinsens emottagande anstagne Summa 150000 R:dr till ett belopp af — 27,969: 29, i. 2:0 Förstott till Committaen för hushållningens reglerande wid Strömsholms och Kungsöhrs Kungsgärdar — ro,55Z: 4^l, 4» z:o Återstoden af de Högsalig Hans Kongl. Höghet KronPrinsen Carl August bewiljade Refepenningar för de första Fem mänaderua r8io — 2,500: — —. Transport Z8,sZz: sz, 5» 4:0 Sisiledit ars Ränta och Capital - afbetalning pä ben dä, rikt Krigskostnader i Banken lyftade mindre Creditiv,Summan — 9,;°»: Tillsammans utgörande N:dr 48,sLz: 2;, si. Hwarförutan de till Ränte - och Capital afbetalrungar ä den lyftade mindre Crcditiv-Summan ersorderlige Zo,c.oO R:dr komma att fran inncwarande ars början och framgent Stats,Wreket serffildt af Allmänna Bewiilningen ersattas Hwilket allt Riksens Ständer såsom swar pa Eders Kongl. Majus Nädiga Proposition fa i underdånighet öfwerlemna. Riksens Stander framhärdar re» Uppläst hos Ridd dch AdelN den Ly Junii» - Prest-Ständer den 29 - Borgare-Ständdt d. 29 s Bonde-Ständer dell 29 -!
Jag upprepar ännu, att jag, i likhet med hvad mitt förra Dictamen innehåller, anser en hög Vaxelcours högst skadlig, och att detta citerade förhållande, som kan rikta några inbyggare, är utom all beräkning i den stora calcul, hvarpå vår Riksceconomie bör hvila. Om jag, vid yttrande af de upplysningar jag nu haft äran anföra, endast ingått i svaromål på Herr af Uhrs sednare Dietamen, härrorer det deraf, att vi ej discutera om missbruk, dem jag aldrig vill ursäkta, men ej kunnat medgifva annorstädes än der de finnas , utan om grundsatser i Handels-transactioner, hvars effect tydbgast i mitt tycke visar sig genom facta och cite-. rande af inträffade exempel. Några allmänna reflexioner i ämnet tror jag mig likväl böra hafva äran för Höglofl. Ridderskapet och Adeln yttra ; likasom de skola upptaga liten tid, äro de, enligt min öfvertygelse. grundade på sanning och erfarenhet. Det är, Vid frågan om olägenheter eller förmåner af Nederlagshandeln, hoest aneelaRidd, o, Ad, Prat, N:o y. 24, * * 17S Den 13 April, get att åtskilja, hvad som var en verkan af särskildta ovanliga omständigheter, och hvad som ar sakernas naturliga förhållande. Då ContinentalSystemet stängde fasta landets hamnar för Engelska handeln, var det naturligt, att denna handel skulle concentreras der, hvarest den kunde finna tillfälle till någon afsättning eller åtmindstone en Nederlagsort. Det var naturligt, att de prohibitiva lörfattningarne, sorn gällde på fasta landet, skulle öka fördelarne för dem som kunde eludera dem, och det biet en följd, att Capitalerne skulle söka en väg, som gaf dem en ovanligt hög vinst. Det kan alltför väl sägas att i detta sednare afseende rigtningen af penningerörelsen icke var den förmånligaste för det allmänna. Men det är emedlertid en sanning, att om denna handel ej gifvits, hade Sverige dcrtöre ej fått mera afsättning, hvarken försitt Jern eller andra inhemska producter, emedan de hamnar voro stängda, hvarest dessa varor kunde föryttras.
Då emellertid såväl Kongl. Maj:ts som em bets verkens kungörelser måste på något sätt promulgeras, för att blifva gällande, tillåter jag mig endast föreslå den ändring och tillägg i Kongl. Förordningen af den 8 Maj 1849 och dithörande författningar, att, med undantag dels af riksdagskallelsen, hvilken ännu, enligt grundlagarne, måste från predikstolarne och af presten omedelbart meddelas,-och dels af Kongl. Maj;ts Plakat om böndagarne, alla andra officiela tillkännagifvanden och pro mulgationer, om de äro af vidlyftigare egenskap, icke behöfva in exlenso uppläsas, utan, såsom redan mångenstädes skett, endast rubriken af desamma uppläsas, med tillkännagifvande, hvarest författningen eller påbudet vore till genomläsande tillgängligt. att der prest är genom ålderdom eller svaghet urståndsatt eiler har att på samma dag förrätta gudstjenst i flera kyrkor, det må vara honom medgifvet. att mot godtgörelse utse och förordna annan skick lig person, helst klockaren eller folkskolläraren, att det anbefallda kun - 204 Motioner i Preste-Ståndet 4865. N:o 94. görandet från gången framför kyrkans elior förrätta, dock att uppläsningen sker på prestens ansvar, att den ordentligen fullgöres. att författningar och tillkännagifvanden af officiel egenskap, som på detta sätt blifvit kungjorda, anses lagligen promulgerade, när de såväl som enskilda kungörelser, hvilka icke skulle behöfva i kyrkan uppläsas, från den ena söndagen till den andra hållits för allmänheten tillgängliga genom anslag å det rum och under de personers vård, som af kommunen dertill utses. Stockholm den 15 November 1865. J. A. Säve. Wto 94* Af Doktor Säve! Om 8,000 R:dr årligt anslag jör beredande aj Norska och Danska föreläsningars hållande vid rikets begge universiteler.
St:rs StatsUtsk., ang:de kostn®, derne för D.l). M.M. Konungens och Drottningens kröning. Hr Anrep, Gabriel, anförde skriftligen: Med all skyldig vördnad för Högl. Riddarh.Direktm och personlig aktning för hvar och en af dess ledamöter särskildt, nödgas jag för Hr Gr. o. Landtm, samt det Högl. Ståndet omnämna ett Riddalh.Direkt:ns åtgörande, sorn, om det icke af R. o. Ad. vid denna riksdag förekommes, skulle helt och hållet och för all framtid afbryta mitt, för bevarandet åt efterverlden af Adelns slägtförhållanden och historia erkäudt ytterst vigtiga arbete, »Svenska Adelns At tartafior». och derjemte göra, att de 900 rdr, dem jag redan ophit rit af det mig at R. o. Ad. vid innevide riksdag gifna anslag till nämnde arbetes fullbordande, blefve utan ändamål af R. o. Ad. bortkastade. Riddarh.Direkt;n lärer nemi. vid sitt sammanträde sist). Fredag beslutat, att mitt af R. o. Ad. gifna anslag icke tills vidare skulle utbetalas, hvarjemte beslutet skall innehålla ett åläggande för mig att låta omtrycka vissa ark i det nu utkomna häftet af Attartaflorne och att mitt tillträde till Riddarh.- arkivet eller Geuealogierne skulle inskränkas till blott 2:ne timmar hvarje söckendag, i st. f. att jag nu i flere år haft Riddarh.- Direkt:ns tillåtelse att, i likhet med andra historiska forskare, såsom t. ex. Prof. Fryxell, hafva fritt tillträde alla timmar på dagen till Riddarh.-arkivet eller Genealogierne, hvilket sednare påbud skulle utgöra ett oöfverstigligt hinder för mitt arbetes fortgång, hvartill jag behöfver 8 å 10 timmar dagligen.
Ad. antog icke inbjudningen, men godkände 77 voterts-propositionen. Färger och färgningsämnen: färgmåssa, alla slag. 78:de voter:s-propostn förbigicks i följd af Ståndets förut fattade beslut. Färger och färgningsämnen: gallmeja. Inbjudningen antogs, i följd hvaraf 79 voterts-propostn ansågs komma att förfalla. Garn: bomulls-, livi 11 under Nto 26 efter Engelsk beräkning; Nto 26 och deröfver. 80 voterts-propostn godkändes. Garn: bo m u 11 se 11 er redgarn, ofärgadt, otvinnadt och odubblerad t. Inbjudningen antogs, i följd hvaraf 81 voterts-propostn ansågs komma att förfalla. Garni kard 11 Ils-, ofärgadt, otvinnadt och odubbleradt; färgadt, tvinnadt eller dubbleradt. 82, 83, 84 och 85 voterts-propostna förbigingos i följd af Ståndets förut fattade beslut. U t s k t s yttrande r ö r t d e 82 och 84 voterts-propostna - Den 5 April f. m. aafi pos:na för den händelse att voteringen öfver ira voter:s-propos:n utfaller på visst uppgifvet sätt. Då R. o. Ad. frånträdt sitt i ira voter:s-propos:n intagna beslut, hvarigenom den förfallit, ansåg Ståndet Utsk:s nu föredragna yttrande icke erfordra någon åtgärd. Garn: linne, ofärga dt; gevär; gipsarbeten; glas: buteljer, burkar och flaskor, öfver £ kanna till och med kanna, af större rymd än ^ kanna; fönster-, li vitt. 86, 87, 88, 89, 90 och 91 voterts-propostna godkändes. Glas, spegel-. Inbjudningarna antogos, i följd hvaraf 92, g3 och voter:s-propos:na ansågos komma att förfalla. Glas: andra slag, hvita eller färgade, ej specificerade. Hr von Hartmansdorff:
Med afseende å hvad E. K. Mits Befallningshafvande i Gottlands Län och Kammarkollegium sålunda i underdånighet anfört, har E. K. M:t, som ansett frågan om meranämnda kalkugns inköpande för Kronans räkning böra för närvarande förfalla, i betraktande af do vcrilevererande hemmanens billiga anspråk på lika rätt med öfriga hemman å Gottland afl åtnjuta ränteförenklingens förmåner, i Nåder föreslagit Rikets Ständer, alt å Riksstatens 7:de Hufvud—titel uppföra ett förslagsanslag af Ett Tusen R:dr bauko om året, ali af E. K. M:ls Befallningshafvande i Gottlands Län i mån al behof disponeras för inköp å ofientlig auktion, till leverans vid kalkugnen, af det ved-belopp, hvilket för samma ugn, inom det fastställda maximum af 400 kast, hvarje år användes, intilldess Statsverket kan blifva i tillfälle pä skäliga vilkor inköpa kalkugnen, för att sedermera åter afyttra densamma, ulan vidare rättighet för en blifvande egare att af Kronan erhålla ved. Vid öfvervägande häraf hafva Rikets Ständer funnit med billigheten öfverensstämma, att ofvanberörda vedlevererande hemman på ön Gottland må, i likhet med andra hemman inom Riket, utan vidare uppskof komma i'åtnjutande af ränteförenklingens fördelar och således för framtiden befrias från att sin riiuleved in natura utgöra, samt den af E. K. M:t föreslagna utväg lill undanrödjande af del hinder, som härför uppstått, i följd af hemmanens åliggande att tillhandahålla ved till Wisby kalkugn, vara lämplig och ändamålsenlig, jemte det den af Handlanden Hägg för afståendet af oftanämnda kalkugn begärda ersättning förekommit Rikets Ständer alltför öfverdrifven för alt förtjena afseende.
R:dr 26 sk. 4 rst B:ko, för hvars återbelalning tillgång borde beredas derigenom, att vid hvarje Landshöfdingepost, hvarvid ackord då var ('åstadt, af lönen skulle innehållas sex procent ärligen ä ackordsbeloppet, hvaraf först skulle godtgöras ränta, å fyra procent för året, å det vid hvarje betalningstermin återstående kapitalbelopp, och återstoden utgöra amortering, äfvensom denna årliga inriehållning af 6 procent å ackordsbeloppet. borde fortfara intilldess detsamma blifvit på förenämnda sätt lill kapital och ränta liqvideradt, — har E. K. Majit, uti lill Rikets nu församlade Ständer aflåten Proposition af den 23 December sistlidna år, i nåder meddelat, att, sedan E. K. Majit i nåder uppdragit åt Statskontoret verkställigheten af berörde ackordsinlösen efter de af Rikets Ständer bestämda och af E. K. Majit gillade grunder, samt amorteringen i enlighet dermed lortgått utan annan förändring, än de jemkningar deruti, som, uppå E. K. Majlis nådiga framställning, vid 1847—1848 års samt 1853 — 1854 års riksdagar medgåfvos till förmån för Landshöfdingarne i Wermlands och Calmar län, hade, uti en den 3 November 1856 till E. K. Majit ingifven ansökning, Landshöfdingarne i åtskilliga af ifrågavarande län anfört, att, ehuru den al Rikets Ständer vidtagna och af E. K.
Två år sednare blef en sådan nederlagsfrihet af Regeringen beslutad, men det var då något sent; ty man hade redan lärt sig vågen till andra utländska orter, och jag fruktar, att då man förr lurendråjade från Stock* holm till Finnland, man nu lurendråjar från Finnland till Stockholm. Bland annat föreslog jag äfven en lika fri utförsel, som införsel af victualier. Man må vara vän af det liberala eller det prohibitiva systemet, måste man i alla fall medgifva, att man i afseende på Finnland hvarken iakttagit det ena, eller det andra. Den nu varande Handels-traktaten löper först till ända år i8a5, och således kunna Riksens Ständer nu ej göra annat än, enligt Utskottens förslag, anhålla, att den ej på samma grunder mätte förnyas. Jag får i hufvudsaken förena mig med Utskotten, och bifalla deras förslag, endast tued den anmärkning, att Be villnings-Utskottet Den 9 September f, m, orätt förklarat det ej tillkomma sig att tillstyrka en underdånig önskan, enär detta alltför väl kan tillhöra hvarje Utskott, Herr Hegardt, Chriftopher Bernhard, anförde skrifteligen: (Se Bilagan N:o i.) Hvarefter Herr Hegardt munteligen tilläde : Jag tillstyrker afslag å Betänkandet, samt att motionen måtte förfalla. Herr Lefrén, Johan Pehr; Jag skall utbedja mig, att få göra några få anmärkningar vid den siste Talarens yttrade grundsatser, rörande handeln. Jag medgifver visserligen, att de Svenska Sedlarnes värde uppehållits genom handeln på Finland, men jag kan ej underskrifva den grundsatts den värde Talaren i allmänhet antagit för handeln. Herr Munck af Rosenskjöld synes åsyfta, att Sverige sjelf skall producera de varor det behöfver,på det att det ej må blifva en vinstkälla för andra; den siste Talaren åter anser likgiltigt, hvar man byter varor, och hvad man får i utbyte, och att i följd deraf tullen bör åläggas blott för behofvet af inkomst, men ej för att skydda inhemska näringar. Jag vill då anföra ett exempel.