Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En första kanonkula träffade nu kungshusets djupa mur, men blef sittande i det mjuka teglet, och predikanten fortsatte. – Och han sade till dem: I klentrogne, hvi rädens I? En officer skyndade fram till konungen och hviskade: – Ingen lärer för bullret längre kunna höra textens ord, och nu storma turkarna. Konungen svarade: – För kulornas skull få vi icke afbryta vår gudstjänst, men hvar och en bland oss tör behöfvas på sin post. På kungshusets altan uppspelade musikanterna med dundrande pukor dalpolskan och fackeldansen. – Allah! Allah! – svarade turkar och tartarer, och de hvita rockarna fladdrade medan de i tusental stormade in öfver förskansningarna och svängde kroksablar och spjut. Somliga janitsjarer stucko dock klingan under armen och räckte broderligt öfvertalande sin tobakspung åt svenska vänner och bekanta. När konungen med dragen värja red in i handgemänget, såg han man efter man af de sina sträcka vapen, och han rodnade. Han ropade på Grothusen och Daldorff, men ingen svarade honom. Då märkte han att striden gällde honom själf allena, och de som icke ville fäkta voro därtill icke heller värdiga. – De som ännu ha mod och trohet i bröstet må följa mig! – ropade han. Då samlade omkring honom Seved Tolfslag de simpla soldaterna och kökspojkarna och lakejerna, som nyss med möda öfvats i de första handgreppen. Troget fäktande på lif och död omgåfvo de konungen, medan han sprang af hästen och rände huggvärjan genom de närmaste turkarna. Framför honom gick Seved Tolfslag som en svart bärsärk och skyldrade med musköten, men så snart fienden trängde sig i vägen, gjorde han en sväng med bajonetten och skar en skörd åt döden. En pistol riktades mot konungens tinning, men liksom rörd af en osynlighand böjde han hufvudet en fingersbredd åt sidan – och kulan snuddade endast öfver hans ansikte, men kastade Hård sårad till marken. Han såg general Axel Sparre bindas och afklädas. Slamrande värjor och sablar höggo djupa hak i hvarandras egg.
R:dr; dock att de hö-räntor, hvilka hittills varit till Hof-Siallet anslagna, äfven framgent komma att för detsamma disponeras, emot det att deras värde efter markegång ifrån detta anslag afräknas och endast fyllnaden con tant utbetalas. 6:0 Hed och Kol för de Kongl. Hofven 7:o Kongl. Slottets i Stockholm PoliceLysoch Renhållning. I afseende å detta anslag har Utskottet likväl trott sig böra tillstyrka Rikets Ständer att, genom underdånig skrifvelse, hos Kongl. Maj:t anhålla, att, lill ledning för nästkommande Ständer vid reglerandet af l:sla HufvudTitelu, vederbörande måtte anbefallas upprätta en specifik utredning öfver de kostnader, som utgå i och för brand väsendets underhållande i Kongl. Slottet samt detsaminas yttre lyshållning, på det att denna del af anslaget må skil - Stats-Utskotlets Utlåtande, iV.o 3i. 5 jas fran den öfriga delen af anslaget, hvilket Utskottet anser böra, i likhet med det i 6:te punkten upptagna, vara fri laget från revision af Rikets Ständer, hvaremot anslaget för brandväsendet och Slottets yttre lyshållning bör till 2:dra Afdelningen öfverflyttas. Andra Afdelningen, hvilken Utskottet funnit böra benämnas: Kongl, Slotten, .skulle innehålla : Anslagen för: Stockholms Slott, jemte alla sådana hus oell byggnader i Hufvudstaden, sorn äro uteslutande afsa t le för den Kongl. Hofhållningens behof och för hvilka underhålls-kostnaden nu utgår från 8:de. IIufvud-Titeln, med tillägg af ofvannämnde anslag för hrand väsendet, Dr ottili ngshohns och Svartsjö Slott, Gripsholms dito, Ulriksdals dito. Haga Lustslott och Park, Strömsholm Slott, Rosersbergs' dito.
Uti sistnämnde reservation instämde: Herrar Gyllenhaal, L. H. Biskop Thyselius samt Herr Santesson, B. H. Vid iy:cle punkten angående anslagen för Arméens Materiell 1:0 I fråga om de å stat anvisade 70,000 R:dr: af Herr Petré, Th.: ”Alldenstund den af Stats-Utskottet uppgifna grund för uppförande å stat af de, sedan sista Riksdag, till Mäterielens eompletterande, å öfverskotten anvisade 70,000 R:dr, icke är förenlig med det skäl, Utskottet anfört för dess i sammanhang dermed meddelade afslag å hvad Kongl. Maj:t, för samma ändamål dessutom i anslagsväg äskat; fördenskull och som, i min tanka, omständigheterna föranleda uppskof med vidare anskaffande af ny Krigs-materiel, synnerligen hvad beträffar den öfvermåttan kostsamma, hittills ofta misslyckade och följaktligen ingripande förbättringar påkallande gevärs-fabricalionen, samt härförulan jemväl i betraktande kominer enahanda betänklighet, som i min i afseende på anslag för Krigs-Collegium redan anmälde reservation anförd är, finner jag mig hindrad biträda Stats-Utskoltets tillstyrkande, rörande ofvanförmälde 70,000 R:dr”; samt af Riksdagsfullmägtigen Hans Jansson från Elfsborgs Län: ”att på stat uppföra de 70,000 R:dr, som vid sista Riksdag å 3:djeIlufvndtilel» anslogos för Armeens Materiel, finner jag vara origtigt och obehöfligt. Vi erinra oss att hela detta anslag, som vid sista Riksdag uppgåfs såsom tillfälligt — då tillkom på en enskild motion, och alt det var en ökning i anslagen, som Regeringen sjelf ej väntat sig kunna genomdrifva, förr än allt hade öfvertyga t derom, att Ständernas medgörlighet vid den Riksdagen äfven skulle medgifva detta anslag. De stora summor, sorn då anslogos tili Extra ordinarie utgifter för Försvars-Werket äro icke ännu redovisade.
Emb.-Ber. den 14 Jan. 1840. svarad, Kongl. HofRätten, jemlikt samma Lagrum, pröfvat rättvist döma Assessoren Crusenstolpe, som skriften utgifvit, att, för de sålunda brottsliga ansedda yttranden, straffas med tre års fängelse å fästning. Ehuru detta måls utgång, likmätigt Tryckfrihetsförordningens 5 §. x morn., hufvudsakligen bestämdes af Juryns eller Nämndens beslut, ägde jag dock att tillse, huruvida Domstolens förfarande med målet varit lagenligl eller icke. Dervid syntes mig, dels att Domstolens pluralitet, hvad rättegången rörde, ej ställt sig till efterrättelse allt hvad Tryckfrihetsförordningen samt lag och författningar i allmänhet angående dithörande ämnen föreskrifva, dels ock att i afseende å Domstolens tillämpning af de lagens rum, efter hvilka åtalade skriften, genom Juryns yttrande, ansågs brottslig, ofullsländighet eller tilläfventyrs misstag i Domslutet kunde anmärkas. Af sådana anledningar fann jag mig föranlåten att, medelst anställande af åtal inför Kongl. Maj:t i Dess Högsta Domstol emot de Ledamöter i Kongl. HolRätten, som fattat ofvanberörde beslut, det ena i rättegången och det andra i sjelfva saken, underställa deras förfarande Kongl. Maj:ls Nådiga skärskådande och pröfning. Vid den redogörelse för detta åtals utförande, som det tillhör mig att afgifva, torde, enär skriftvexlingen blifvit i tryckta skrifter, som åtföljt Statstidningen, allmänt kringspridd och utom dess kommer att till Rikets Höglofl. Ständers LagUtskott öfverlemnas, vid loflighet, så vidt möjligt är, böra undvikas, och endast hufvudmomenterne, som till klander eller försvar af åtalade åtgärderna blifvit åberopade, här anföras.
Pro'ocollsötdrag af denna dag, innehållande att BorgareSiåndet beslutat, det Kongl, Majds nådiga skrifvelse skulle bland Riksdagshand Jingarne förvaras, och innehållet deraf i Pro-^ tocollet intagas, samt ExpeditionsUtskottet uppdragas, att i RiksdagsBeslutet införa, hvad Kongl. Maj't i högstberörde skrifvelse i nåder förkDrat ; hvarjemte Statsoch BancoUtskot» ten deraf skulle erhålla del , för att låta sä-^ dant komma till Bankens och Riksgälds Corttoirets Fullmägtiges kännedom. Grefve Spenn: Oaktadt frenne Stånd sålunda redan lara hafva afgjordt detta mål, täger jag mig friheten unders/lilla om icke Ridderkapets och Adelns värdighet fordrar; att likafullt remittera målet, så vida nemligen det finnes halva bordt eljest remitteras. Det blir då Utskottet, sorn får upplysa , att saken redan är afgjord, i fall den skulle vara det, och det torde vara tids nog för Ridderskspet och Adeln, att, när denna upplysning frän Utskottet inkommer? låta vid de trenne Ståndens beslut bero. Friherre CedersirUn, Jaeob: Af det upp läste ProtocollsUtdraget har jag aldeles icke funnit, att BorgareSiåndet instämt uti Prästeoch BondeStåndens beslut. BorgareStåndet har icke nämnt ett ord7 om creditiven skola fort - 34S Den 17 Julli. fara eller icke Nämnde Stånd har endast beslutat, att Kongl. Maj:ts skrifvelse skulle i Riksdagsbeslutet intagas. Jag anser således frågan icke vara af tre stånd afgjord, samt anhåller om remiss tili StatsUtskottet af Grefve £>pens’s motion, Hans Excdlence, Herr Grefven och LandtMar/kalken hemställde, att Grefve Spens’s motion måtte till StatsUtskottet remitteras. Härvid hördes någre Herrar Ledamöter önska, att motionen måtte till Statsoch BancoUtskotten förvisas.
Directionen ingått. a:ne å 3:ne dagar i veckan finnas oppne och tillgängelige på viss utsatt och anslagen tid, för dem, hvilka der behöfva söka upplysningar eller underrättelser, eller ock inbetala penningar, eli ler eljest kunna hafva med Riddarhuset att skaffa, Den 19 Julii c. 111. 453 13 5« Pensioner, Stipendier, m, m. böra på det sätt Testamenten och serskilte Författningar, som för en del Stiftningar kunna ligga till grund, efter ordalydelsen utdelas} samt böra ansökningarne derom af Directionen noga granskas, att de enligt föreskift äro med nödige betyg och Allegatcr försedde. 14 §■ Sedan Kamereraren uti Maj månad aflemnat calcul för den Pensions utdelning, som från StiftsCassan kommer att äga rum i November månad , bestämmer Direction antalet af Pensionairer för löpande året; vid samma tillfälle afletnnar Kamereraren uppgift på alla de Pensionairer, som då ännu ej anmält sig till erhål - 12 §. Pensioner, Stipendier,- m. m. böra enligt föraskrifterne, utdelas,samt noga efterses, att Ansökningarne äro med nödige betyg och Allegater försedde. 13 §. Sedan Kamereraren uti Maj månad aflämnat calcul för den Pen-' sions utdelning , som från StiftsCassan kommer att äga rum i December månad, bestämmer Directionen antalet af Pensionairer för löpande året; vid samma tillfälle aflemnar Kamereraren uppgift på alla de Pensionairer som då ännu ej anmält sig till erhållande af 454 Den ig Julii e. m. lande af Pension för det förflutna året, då Directionen äger, att, genom annonce i Tidningarne, förelägga de uteblifne, att inom den i Maj det påföljande året 6ig anmäla till utbekommande af pension, vid förlust af all vidare rättighet dertill. Uti början af December månad aflemnar Karaereraren förteckning på alla de Pensionärer af StiftsCa6san som insäodt behörigt Prästebetyg att de lefva ogifte då
Konungens sjukdom; N:o 17, ang:de medels anvisande för större jernvägs-anläggningar, m. m.; N:o 18, ang:de nedsättning i hammarskatten, m. m.; N:o 19, om uphörande af rotehållarnes och soldaternes vid indeldta Infanteriet bidrag till soldatbeklädnaden; N:o 20, om uphörande af Öresundska tullen, m. m.; N:o 21, ang:de tuli-bevillningen; N:o 22, ang:de stämplade pappers-afgiften ; N:o 23, ang:de vilkoren för bränvins-tillverkning och försäljning; N:o 24, ang:de förklaring af 26 kap. 2 § ByggningaBalken samt ändring af samma kap:s 3 §; N:o 25, om ändring i lagstiftningen rörande jordafsöndring; N:0 26, ang:de en Förordning om verkställighet af domar och utslag, meddelade af Norrsk Rätt; samt N:o 27, ang:de ändringar i stadgandena om inrättningen af allmänna Bevärings-manskapet. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Sammansatta Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s den 3 och 6 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 48, i anledn. af väckte motioner, ang:de lindring i båtsmansroteringen och dermed sammanhang egande frågor. Den 10 Februari. 271 1 :sta punkten, ang:de en af Vlsk. tillstyrkt underd. skrifvelse till K. M. I sammanhang med denna punkt föredrogs ett frän Hederv. BondeSt. ankommet prot.-utdrag N:o 569, innehållande inbjudning till MedSt:n att förena sig i det af BondeSt. fattade beslut att, med afslag å ifrågav:de Utlåt., antaga det förslag till beslut, som uptages uti den Utlåt, bifogade reservation af Jöns Persson från Blekinge län. Hr von Koch, Nils Sam.: Jag anhåller att Jöns Perssons reservation måtte upläsas, och att mig derefter återlemnas ordet.
Med afseende på utsträckningen och utöfningen af denna disciplinärmyndighet har Herr Sundvallson, uti en hos Yällofliga Borgare-Ståndet väckt motion (Nio 28), förnyat ett af honom viii sisthållna riksdag framlagdt förslag, hvilket alser dels att, med upphäfvande af Kongl. Brefvet den 1 Mars 1750, den disciplinära myndigheten skulle inskränkas till de föremål, som finnas omförmälda i 3 § af sistnämnda Kongl. Förordning, dels att den i sammanhang härmed stående och genom ofvanförstnämnda Kongl. Förordning meddelade föreskriften, “att studerande Bih. till Ii. St. Prot. 1865 £ 1866. 7 Sami. 1 Afd. 11 Haft. 1 Lag-Utskottets Betänkande N:o 27. ej må för brott, begånget i universitetsstaden eller inom en mil deromkring, tilltalad vid domstol, innan saken blifvit dit utaf vederbörande konsistorium öfverlemnad®, skulle sålunda ändras, att åtal emot studerande väl finge vid domstol, utan rektors eller konsistorii hörande, anställas, mea rektor alltid derom underrättas lör förordnande af universitetsfullmägtig, som skulle ega att göra de påminnelser vid rättegången, hvilka å universitetets vägnar vore nödiga, och vara skyldig att underrätta rektor om den brottsliges förhållande. Universiteternas disciplinära myndighet öfver de studerande är icke, såsom motionären förmenat, en qvarlefva af medeltidens skråanda, utan har sin grund i naturliga förhållanden, hvilka torde komma att fortfara, så länge universiteterna äro samlingsplatser för ett större antal bildningssökande ungdom, och denna ungdoms välfärd utgör ett vigtigt föremål för Statens omsorger. Den är derföre icke någon egenhet för de Svenska universiteterna, utan förekommer, så vidt Utskottet kändt är, vid alla dylika institutioner.
Banco-sedlar, hvarföre i Jemtland icke köpes en tunna korn; att, då omkring hvar 19:de mantalsskrifven karl är soldat i det öfriga Sverige, livar 9:de mantalsskrifven karl är soldat i Jemtland; att för ett jorrlvärde af 4,257 R:dr Banco betalas uti Stats-Hielrag i det öfriga Sverige 177 R:dr Banco, men för samma jordvärde i Jemtland 454 Rfdr Banco, i anseende till den stränga rustoch roterings^skyldigheten derstädes; att hemmanen i jemtland dock icke äro lågt taxerade, enär försäljningssumman för de sista 10 åren försålda hemman blott ofverstiger desammas taxeringsvärde * > O med 27 procent eller ungefär lika med hvad i öfriga delar af Riket eger rum; och har motionären yrkat, att Rikets Ständer på alla dessa skäl måtte, i öfverensstämmelse med Kongl. Majrts Nådiga Proposition och med motionärens, i egenskap af Landshöfding i Jemtland, den 14 Augusti 1833 afgifne ofvanomförmälde underdåniga förslag, bereda provinsen Jemtland en billig och i 34 år förgäfves påkallad lindring i utgörandet af dess rotering. Från Hedervärda Bonde-Ståndet: A f R i k sd a g s f u 11 m ä g ti ge från Jemtland Eric Nilsson oell Anders Mårtensson, som öfver de förhållanden, hvilka med roteringsoch rustnings-åtgärderne inom.
Författare mäste ccnseras icke kunna skrifwa annat, än hwad han kunde utgifwa under sitt kända namn. Slutellgen anhäller jag att dek framlaggda projectet mätte blifwa till Constitutions - Utskottet rcmitteradt, jemte dessa mina och de flera anmärkningar som derwid kunna göras» samt att Utskottet mätte anmodas, att med ett egit Förslag till cn Tryckfrihets, Förordning med bet snaraste inkomma. Herr LtälkLMmar, Otto klonric: Det jag hade önskat anmäla war t conformitö med hwad Herr Grefwe Oe la Osräie och Herr von lksulsvvoltk redan ytttvt; men sedan, genom Protocol, lets uppläsande, saken nu blifwit upplyst, och ventilationen förut warit besluten, har jag ingen ling widare att anföra. ^ Fri - 4186 Den 12 (Vctober. F r lhc! re ci'/V l 6 e 6 ^ kr j I, 6ustak, ha» de inlemna: ett dictamen, hwilkct upplästes, sä lydande: vördsamt anförande till protocollet: Sjelf ekl offer af det twättg, som, under förra Regeringen, läg tungt pä sjclfwa snillet och hjer ta:, qwäfwande bägges gärder till FädcrneSlardct af nyttiga kunskapers och ädla tänkesätts spridande bland Nationen, lärer jag cj beböfwa mängordigt förklara de känslor, hwarmcd jag i dag deltager uti Högloft. Ridderskapet och Adelns öfwei läggningai öfwer Förffaget kill Tryckfrihets - Förordning.
Det belopp, som, efter det Commissariatet blifvit bordt, ansågs erforderligt, bestämdes till 800,000 R:dr. Hvad åter beträffade låne-sätlet och vilkoren, som, enligt föreskrift uti ofvannämnde 5a §. af Reglementet, borde iagttagas, så förekom, att tidpunkten för upptagande af lån till betalning vid anfordran ännu icke syntes vara inne, enär icke med säkerhet kunde påräknas, att så beskaffade lån voro alt erhålla och Contoret icke ännu hade någon gifven fond att anlita folden händelse, att dylika lån, som möjligen kunnat erhållas, hastigt och till större belopp, inom kort tid, återfordrades. Fullmäglige ansågo derföre detta låne-sätl, vid för handen varande omständigheter, såsom äfventyrligt för Contorels credit, icke böra begagnas. Deremot syntes, med tillämpning af det uti Reglementets nyssnämnde §. uppgifna andra alternativet i ordningen, eller låns upptagande mot Obligationer med uppsägning, försök till låns erhållande böra göras sålunda: att på en gång kungjordes upplåning mot olika vilkor, så väl i anseende till tiden, under hvilken låne-capitalet ovilkorligen skulle vara inneslående, som i anseende lill uppsägningstiden och räntefoten; och beslöts, det skulle till ofvannämnde belopp af R:dr 800,000 utaf allmänheten upptagas lån emot följande alternativa vilkor, nemligen: 1:0 mot Obligationer, löpande med 3 procents årlig ränta, ställda att inlösas sex månader från utgifningsdagen och en månads derefter, å RiksgäldsContorets eller innehafvarens sida, skedd uppsägning; 2:0 mot Obligationer, löpande med 4 procents årlig ränta, ställde att inlösas efter ett år ifrån utgifningsdagen och 3 månaders derefter, å RiksgäldsContorels eller innehafvarens sida, skedd uppsägning; och 3:o mot Obligationer, med löpande procents årlig ränta, ställde att inlösus efter 1 år ifrån utgifningsdagen och 6 månaders derefter, å Riksgälds - 6 Stats-Ulskoltets Memorial, iV.-o 38.
Med ben bfwcrtygclse att Doteringssättct i Utikottcn bör i allmänhet oförändrat bibchällas, anser sag det samma i synnerhet böra iakttagas i Banco-Utlkottet, som är i sä mätto i annat förhällande än de öfrige Utskotten att dä de sednares beslut Icke äro annat än tillstyrkanden, som bero pä Riksens Ständers pröfning, äger Banco - Utskottet ofta Riksens Ständers afgörande rätt sig öfwei lämnad, wid hwilken skiljaktiga beskaffenhet, dct synes mig wara cn motsägelse, att Riksens Ständers wäl i allmänhet skulle i de fyra RiksStändcn hwar för sig de förekommande ärendcr afgöra, men att dock stundom i Banco - Utskottet genom gemensam Dotering psr Opitz, utan Ständs beräkning, mcd Riksens Ständers Rätt och pä deras wägnar skulle äga att besluta, och alt ärenderna säledes pä olika sätt efter olika princip afgjordes. Att Bancoärender böra pä nu öfligt sätt behandlas, stprkes ytterligare deraf, att dä Riksens Ständer efter Ständ Banquen garanteradt, och i händelse ytterligare till, skottek till betz upprätthällande skulle tarfwas, efter samma - Den so Vctober. 447L ma grund böra dem sammangjuta, de författningar hwilka till Banco - Werkets styrelse och förwaltning höra, böra i öfwcrensstämmelse därmed äfwen ester ständ beslutas, och torde Constitutions - Utskottet uvpdragaS att förcflä nägon i förening med denna princia lämplig utwäg att erhälla en deciston i de händelser twä Ständ stadna emot twä i Banco - Utgottet och mäletS beskaffenhet icke medgifwcr dest underställande till Riksens Ständers pröfning. Herr a Jag anhäller, att efter punkternas ordning i denna Z fä anföra mina anmärkningar. Första puncten lyder sä: Ej mä Utffott nägot ärende afgöra, med mindre twä tredje delar af Utskottets Ledamöter tilstadeS äro.
Om nu de §§ omöjligen kunna förfalla, hvilka redan hafva 3 elier 4 Stånds beslut för sig, så kan man väl icke lemna de luckor tomma, hvilka skulle uppstå, i händelse de öfrige §§, deruti 2 Stånd hafva stannat emot 2, alldeles förfölie? Det vore ett lagförslag, som icke hängde tillsammans, och ett sådant må väl R. St. icke vilja lemna K. M. Det synes mig derföre vara oundgängligt att rösta öfver de §§, deruti 2 Stånd hafva stannat emot 2. Gr. Cronhjelm: Den sista argumentationen är icke svår att vederlägga. Då RiksSl:n, efter att hvar för sig hafva fattat beslut om den 1 §, sedermera beslutat öfver alla de efterföljande, som stödja sig på den l:sta, kunde desse Stånd icke veta, att i afseende på denna 1 § tvenne Stånd i sina beslut stannat emot två; men enär nu sä är förhållandet i afseende å densamma, i anledning hvaraf den ock förfallit, så synes mig tydligt, att alla efterföljande §§, som hvila på den 1, och som ej kunna existera utan i sammanhang med densamma, äfven måtte anses hafva förfallit; och jag hemtar ytterligare skäl till denna min åsigt deraf, att på detta rum ofta inträffat, att efterföljande §§ i ett betänk., som hvilat på den 1 deruti, kommit att förfalla derföre att den 1 § förfallit, då Hr Gr. o. Landtm, städse framställt den propos., att R. o. Ad. torde finna, att som 1 § ansetts böra förfalla, de efterföljande, af sådan orsak icke torde böra till pröfning upptagas. Frågan kan visserligen icke här blifva att anställa votering om huruvida privatbanker skola linnas eller icke, då 2 Stånd hafva begärt en lag för sådane, icke egna sedlar utgifvande banker, och 2 andra Stånd gjort samma begäran för banker, de der utgifva egna sedlar; men jag hade trott, att ledamöter, som här så ofta yrkat, att man skulle Den 14 Maj e. m. 497 skulle votera mellan alt vara oell icke vara, äfven i delta fall skulle inse, alt samma slutsats här måste göra sig gällande. Frih. Hermelin, Aug. Söderling:
Där ha vi för öfrigt redan varit, både Karl och jag, och konstaterat, att de klandrade väggmålningarne icke hindra den finaste dampublik att förträffligt trifvas i den föröfrigt eleganta och synnerligen gediget dekorerade inatsalen. Men så hade jag så mycket hört talas om den underjordiska afdelningen, den husmoderliga afdelningen, ni förstår, kök, skänkrum, visthus och allt det där. att det skulle vara ett sådant trolleri af fulländning ocb komfort! Oeh som jag var hindrad att närvara, när vi damer » i klump » för några dagar sedan voro inviterade dit ned, var den artige värden, herr Steimvall, nog vänlig bedja mig komma i dag på middagen, då jag under hans ciceronskap skall få se allt i fullaste verksamhet oeh gång. J a g vänta] - mig ett förtjusande nöje! — Har ni lust att följa med? » Om jag hade lust! Att i en ung husfrus sakförståndiga sällskap få tränga bakom förlåten till det allra heligaste, inför mina profana ungkarlsögon se afslöjas hemligheterna af det största, mest fullkomnade kök och hushåll i Sveriges land. Hade jag tvekat, vore det endast bråkdelen af en sekund, sannerligen jag då varit värd att någonsin mera nämnas er egen redaktionssekreterare, älskvärda Idunsläsarinnor! Alltså — sedan vi i förbigående gjort en visit på det eleganta kontoret utåt Jakobstorg och där välkomnats af ställets härskare — kasta vi oss oförväget in i äfventyret och ned i jordens innandömen. Ty det är verkligen så, att hela den nya Operarestaiu-antens köksoch ekonomiafdelning tillhör det underjordiska Stockholm; djupt under gatans nivå, i en vid sträckning mellan Strömmen oeh Jakobs' torg, ha hrr ingeniörer stakat vägarne och uppmätt tomterna för detta mullvadssamhälle, som myllrar under våra fötter. En lång gång, några trappor ned, åter några gångar, lägenheter oeh passager, hvilka vi tillsvidare endast flyktigt passera — oeh vi träda in i själfva högkvarteret, den stora restaurantens hjärta: det väldiga köket.