Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
C. Réhn, som den 21 Januari detta år utsågs till Suppleant vid den revision, som öfver Låne-kontoret i Malmö begynnes den 1 Mars -1859, aflidit, valdes, i Réhns ställe, Handlanden i Ystad, Herr Konsuln Johan Robert Lundgren till Suppleant vid nämnde revisions-förrättning; om hvilket val underrättelse skulle, genom Utdrag af Protokollet, meddelas. Frän Hedera. Ronde-Ståndet. S. I). Vid skedd föredragning afslogs Stats-Utskottets Memorial N:o 169 med förslag till stadganden, angående de i Kronans kassor influtna medlens tillhandahållande för allmänna rörelsen. S. D. Föredrogs Lag-Utskottets Utlåtande N:o 52, i anledning af gjorda anmärkningar emot Utskottets Betänkande N:o 40, öfver dels Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition med förslag till författning, angående ansvar för förfalskning och bedrägeri, dels ock enskilda motioner i enahanda syftning. Med den ändring, att å sid. 18 i sista raden af 4 mom. uti § 14 ordet ”månader” uteslöts, blef Utlåtandet i öfrigt af Ståndet godkändt. S. D. Föredrogos och godkändes Expeditions-Utskotlels Förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. Majit: N:o 162, angående upphörande af ansvars-bestämmelser för ölver-assignering å Rikets Ständers Bank; och N:o 164, angående tull-bevillningen och dermed sammanhang egande ämnen, jemte bilaga, innefattande förslag till tull-taxa, m. m. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. SS. DD. Föredrogs ånyo och återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, Slals-Utskotlels den 25 och 28 nästlidne November på bordet lagda Memorial N:o 169, med förslag till stadganden, angående de i Kronans kassor influtna medels tillhandahållande för allmänna rörelsen. Den 5 December. Frän Högloft.
I lika måtto, som här ofvan (sidan 84) är förmäldt om Öfverbefälhafvaren för Norra Hallands Skarpskyttekorps, har Ofverbefälhafvaren för Waksala sockens frivilliga Skarpskytteförening klagat öfver en prestmans underlåtenhet att från predikstolen uppläsa kungörelse om nämnda förenings medlemmars sammanträde till vapenöfning under en söndagseftermiddag. Till tjenstförrättande prestmannen, Skolläraren T., hade sistomförmälde Öfverbefälhafvare, söndagen den 23 April innevarande år, med begäran om uppläsande samma dag, aflemnat en kungörelse, hvarigenom Waksala skarpskytteförenings medlemmar kallades till vapenöfning påföljande söndag den 30 97 30 i nämnde månad klockan fyra eftermiddagen, hvilken kungörelse T. redan i Sakristian afskilt från de öfriga och icke ens medtagit på predikstolen än mindre derstädes uppläst. Med framställande af enahanda grunder, som i det ofvanomförmälda målet blifvit utvecklade, till stöd för min åsigt om en prestmans skyldighet att uppläsa dylika kungörelser, anmälde jag det öfverklagade förhållandet hos Domkapitlet i Upsala, och begärde, att Domkapitlet ville öfver min anmärkning infordra T:s förklaring samt deraf lemna mig del. En sådan förklaring kom mig derefter tillhanda och, så vidt jag i det vidlyftiga arbetet lyckades utleta den ledande tankegången, syntes mig förklaranden vilja ådagalägga, att skarpskyttarnes söndagsexercis skulle vara stridande emot sabbatsbudet, sådant det ej mindre i Guds heliga ord och i den för svenska församlingen antagna kateclies än ock i Kyrkolagen och dithörande författningar vore utveckladt, och att denna exercis följaktligen vore olaglig; hvarjemte T., till ursäkt för sin underlåtenhet att uppläsa nämnda kungörelse, anförde, att han ej haft nödigt rådrum att skaffa sig underrättelse om hvad i detta hänseende vore hans pligt, samt att besagda kungörelse ändock blifvit uppläst förr, än det möte skulle försiggå, hvartill kungörelsen kallade, ehuru uppläsandet ej skett samma söndag, på hvilken det begärdes.
St:rs Revisorer öfver BankoDiskont-verket samt Låne-kontoren i orterne; samt JM 191, angrde bakstugusittares m. fl. befrielse från mantals-penningars utgörande. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StåtsUtslås den 18 och 20 dennes på bordet lagda Mern. Jl? 346, i anledn. af erhållne ålerremisser å Utlåt. JfJ 308, ang:de dels ett byggnadslån åt staden Jönköping, dels anslag och lån för ny tomtreglering derstädes. Usta punkten, ang:de byggnadslånet. Bifölls. 2:dra punkten, ang:de anslaget till lomlreglering. Frih. Palmstjerna, Garl Otto: K. M:s Nåd. Propos. innehåller förslag derom, att för ny tomtreglering i Jönköping skulle af R. St:r beviljas 10,000 R:dr såsom län, och en lika stor summa såsom anslag utan återbetalningsskyldighet. Utsk. har visserligen tillstyrkt alt 20,000 R:dr mätte för nämnde ändamål anvisas, men derjemte föreslagit, att hela summan skulle utgå under form af lån. De skäl, Utsk. för detta tillstyrkande anfört, kan jag för min dél icke godkänna. Det är visserligen sannt, att icke någon större del af Jönköping vid sednaste eldsvåda upbrunnit, men för hela stadens framlida betryggande för eldsvådors härjningar bör en ny lomtreglering ske och breda tvärgränder ned från storgatan till sjön anläggas. Det föreslagna anslaget är visst icke tillräckligt för detta ändamål, utan får staden i betydlig mån göra tillskott för att fullborda den påtänkta tomtregleringen. Då liu ändamålet med Statsbidraget är ali sä vid 10 * 148 Den 21 November. bereda Jönköpings samhälle någon lättnad vid botandet af den olycka, som redan inträffat, som ock i framtiden förekomma sådana olyckshändelser, så torde R. o. Ad. finna, det Ulsk. icke betraktat saken från den rätta synpunkten, samt att det vore skål att ändra Utsk:s hemställan pä det sätt, att halfva Satsbidraget utgår såsom lån och den andra hälften såsom anslag.
117 inål och ärenden , hvilka Borgrätterne nu, enligt serskilda Författningar, upptaga och behandla, efter allmänna Lagens grunder, höra; E) att Riksmarskalks-Embetets executionsrätt må tilt Öfverståthållare-Embetets Cancellie öfverlemnas; c) att Slottsrätterne må upphöra, och de till deras jurisdiction hörande! mål af vederbörande allmän Under-Rätt upptagas ; dock att Slottsrätten för Stockholms Kongl. Slott och Stockholms Stad, i anseende till serskilda localförhållanden och den egna beskaffenheten af åtskilliga dithörande mål, varder tills vidare bibehållen; d) att Posträtter, så väl enkla, som blandade, må afskaffas, och deras domsrätt öfverflyttas till vederbörande allmän Under-Domstol ; e) att, i följd deraf, E. K. Maj:ts Cancellie-Rätts befattning med så kallade Postmål må upphöra, och dessa mål från Uimer-Domstol fullföljas i vederbörande IIof-Rätt; alt Bergs-tings-rätters samt Gruf ve-och Bergs-Rätters domsrätt i alla de bruksoch bergs-handteringen rörande tviste-, brottoch utsöknings-mål, hvilka, genom E. K. Maj:ts Nådiga Förordning den 17 April 1828, blifvit öfverflytta - 118 Exp.-Utsk. Förslag till tind. Skri/v, N.o 438, de från Bergs-Collegium till Svea HofBätt, må uppdragas åt vederbörande allmänna Under-domstolar; och g-) att Sjö-tulls-rätterx Gränse-tulls-räller och Hall-rätter må indragas och deras befattning med judiciela ärenden öfverstås åt Råd-stufvu-rätterna i de Städer, der förstnämnda Domstolar finnas. Men då en noggrannare och mera detailerad kännedom, än den, Rikets Ständer ega, angående flera bland de till indragning sålunda föreslagna serskilda Domstolarnas organisation och verknings-krets, är nöd-, vändig, för att kunna bestämma de åtgärder och stadga de reglementariska föreskrifter, sorn i och för indragningens verkställande blifva erforderliga; hafva R.
Hvarefter Herr IlofCanzleren på vanligt sätt utbeledsagades. Föredrogs å nyo ExpeditionsUtskottets den 17 sistlidne Februarii under N:o 34 afgifne, samt den 19 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Memorial, angående hegardt anslag till erforderligt biträde i och för skyndsam tryckning af Bihanget till RiksStåndens Protocoll. Friherre TVrangelj Henning: I och med detsamma jag för min del fullkomligen gillar det nu uplästa ExpeditionsUtskottets Memorial, angående hegardt anslag till erforderligt biträde i och för skyndsam tryckning af Bihanget till RiksStåndens Protocoll, anhåller jag hos Ridderskapet oell Adeln, att i förening dermed få föreslå, att till nästa Riksdag anstalt göres, att förskaffa från England en cylindrisk Boktryckarepräss af den nyaste upfinning, hvarigenom vunnes en otrolig fortgång i tryckning, och lättnad i arbete för den, som har correcluren om hand. Jag skulle så mycket mera önska, att afseende gjordes på denna min motion, som tillfälle torde finnas, att kunna uthyra Riddarhusflyglarna till någon väl känd Boktryckare, då man på allt sätt vann fortgång och lättnad i detta magtpåliggande bestyr, och någon anledning till klagan öf - Den 5 Mars'f. m. ver långsam tryckning icke kunde komma i fråga. På ett stort tryckeri i London, der tidningen The Times tryckes, lär en sådan cylindrisk tryckpress af ny upfinning vara anbragt, och erfarenheten har visat, att ehuru mycken tryckning der verkställes, machinen ändock icke kan vara jemt i activité. Denna motion anhåller jag måtte remitteras till Statsoch RiddarhusUtskotten. Uppå derefter af Hans Ecccellence Herr Grefven och Landt Marskalken gjord proposition hlef ExpeditionsUtskottets Memorial af Ridderskapet och Adeln bifallit. Friherre Wrangels Motion lades på hordet.
October, dels genom HofOantLlerg-Embetet, förklarat dest Nädiga önskan: gt alla OMcers och Under-OKcers - Löfner, som förut warit ansiagne pä Sweaborgs och Äbo-L^csärerne8 Stater, .mätte pä Swensta Staten med undantag af Ofwerste-Lönen, öswerföras; at det i Finland förut strltioneraäe Skargärds-Styrmans(. 'olnpLbML, ma pä Swensk Stat öfwerflynas; at der Loopvaeräl-Karls-Lompatznie, som före kriget warit Sweaborgs b^caäre anslagit, och sedan blifwit härstädes ä nyo upsatt, ma tillika med 6oo man och nödigt Spel af Finsta Sjö-ärtillsri-Lomx^gfliernk; pä Swensta Staten ttptagas; ar de hititils pä Swensta Staren bestädde Skeppsgossar mätte frän den Finsta ökas til et antal af 6o oräinairs och ZO exlra orclinLire Skeppsgostar, samt at afwen Finsta tille! ie-Regementet mätte pä Swensk Stat flyttas och bibehällas; hafwa Riksens Stander - Den 17 Mars. 791 der med underdånigt bifall, at dessa dorner och Rezemeliter mäge pä Swensta Staken upföras, för dem fastställt bilagde Stater, at i likhet med andre Oorpser8 aflöningar af Stars-Lontoirst i wan» lig ordning utbetalas; hwilken utgift kommer at bestridas af den summa En Million Riksdaler, svin Riksens Stander til förswars-anstalterne anslagit.; Riksens Ständer framhärda rc. Stormägtigste Allernädigste Konung! Sedan hos Eder Kongl. Maju i^ Nädigt ofwerwägande kommit, huru som Allmänna LagenS stadgande i 5 g §.
Såsom en annan talare nämnt, tror jag att jag i mitt yttrande till Statsltådets prot. fullkomligt tillkännagifvit min åsigt att det finnes mycket i Sjöförsvars-komiténs betänkande, som jag i allo gillar, men för hvilket jag icke ansett hvarken nödigt eller riktigt att uti mitt yttrande till Stats-Råds-prot. utförligare redogöra. Jag anser mig äfven uppmanad, ej blott af skyldighet utan äfven af känsla för hvad jag tror vara det rätta, att bemöta motionärens yttrande i afseende på båtsmansstyrkan. Han hade måhända varit mindre sträng, om han hade haft närmare kännedom om hvad denna styrka förmår eller derest han hade sett, hvad dessa bonddrängar kunna, när de efter ett eller par års bortovaro hemkomma. För öfrigt förekomma några frågor, som jag anhåller att få vidröra. Den ena gäller de ökade anslagen. Afven der tror jag mig hafva i det K. M:s Propos. åtföljande yttrande tydligen uttalat den åtminstone för hvarje ledamot af sjöförsvars-komitén bekanta åsigt, att det skulle vara önskvärdt, om de förhöjda anslagen kunnat beviljas på 6 i stället för 9 år. Jag tror således att man ej heller i detta fall kan beskylla mig för att ej hafva gått motionärens önskningar till mötes. Det står StatsUtsk:t öppet att på saken fästa det afseende, som kan finnas lämpligt. På denna grund kan jag naturligtvis ej vara emot förhöjda anslag, ehuru jag tror att under närvarande förhållanden ingenting gifves, som kan ålägga Dep:ts-chefen ett tyngre ansvar än ett bifall till dessa anslagssummor; likasom ingenting vore beqvämare än om de afslogos. Jag beklagar likväl i fosterlandets namn, om det skulle befinnas vara nödvändigt att köpa dessa anslag genom en förhöjd tull, och jag begagnar tillfället att uttrycka den önskan att en sådan återgång i vår tulllagstiftning cj måtte komma i fråga. Frågan om flottans bemanning måste alltid för hvarje styrelse vara bekymmersam. Båtsmanshållet har sina fördelar och sina olägenheter.
Vid öfvervägande af de utaf Rikets Ständer sålunda anförda omständigheter har Kongl. Majit i Nåder bifallit, att invånarne i Gefleborgs, Vester-Korrlands, Jemtlands och Vesterbottens Län må, under det af Rikets Ständer uppgifne vilkor, frikallas från utgörandet af ifrågavarande räfstetings-penningar, hvilket Kådiga Beslut till Rikets Ständers kännedom nu meddelas. Kongl. Majrt förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. C, Dt Skognian; Kongl. MajUs Nådiga Skri/velse Nio S8. Utdrag af Protocollet öfver Handelsoch Fj nance-År enden , hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rädet d Stockholms Slott den 5 Julii i334. Närvarande: flans Excellence Jusliliae Stats-Minislern Herr Grefve,Rosenbladj Stats-Råden: Hans Excellence Herr Grefve Lagerbjelke, Herr Grefve Adelsvärd, Friherre Åkerhjelm, Poppius, Hof-Cancelieren Friherre von Schulzenheim och Slals-Secrelerareu Skogman. Stats-Secreteraren Skogman uppläste till justering ett, i enlighet med Kongl. Majlis under den 28 sistlidne Junii meddelade Nådiga Beslut, författadt, vid detta Protocoll bilagdt förslag lill Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående upphörandet af de i Rikets Norra Län utgående så kallade räfstelings-penningarne; hvilket förslag Kongl. Maj:t, uppå Slats-Rådels underdåniga tillstyrkande, läcktes i Nåder gilla; och skulle, i öfverensstämmelse dermed, Nådig Skrifvelse under denna dag lill Rikets Ständer affärdas. Ex Protocollo Nils af Zellén. STOCKHOLM, hos Ludv. Westerberg, 1834. Kongl. Majus Nådiga. Siri/veise N:o 5g, < N:o 53.
Då jag minnes det tidehvarfs historia, i hvilket vi lefva; då jag minnes de skiften och förändringar, som skakat de länder, hvilka blifvit nämnda af den talare, som i ärans namn uppmanat till afslag; då i 3o år vår historia visat och slutligen de åberopade länderna visat hos oss behofvet af sådana anslag, som begäras; då vi med stora förluster fått köpa erfarenheten af de beviljade anslagens otillräcklighet; då man sett, huru ett af Europas fredligaste länder, der den moraliska kraften oförsvagad lefver i folkets hjeltan, då man sett detta land, som man trott vara så främmande för de politiska stormarna, blifva ett offer för en främmande republiks inkräktningslystnad; då erkänner jag, att jag finner min pligt och min ära fordra att icke undandraga ett bifall under fredens lugn till fyllande af de behof, sorn sedermera under kriget med mångdubbelt bekymmer knappast kunde afhjelpas; hvadan jag också tillstyrker bifall till hvad K. M. uti dess nåd. propos. begärt. Gr. Frölich, Da v.: Bland de få röster, som på detta rum lära höja sig mot anslag för militära behof, ber jag, Den 3 November e. m. 3i att äfven min må räknas. För resten skall jag icke vara vidlyftig. Ju längre jag lefvat, ju mindre har jag tyckt om vidlyftiga declamationer. Jag vill blott i korthet angifva, att jag anser tiden vara inne att icke bevilja anslag för oproductiva saker. Då Regeringen begär anslag för productiva företag, skall jag lenina min röst dertill; men omöjligen kan jag med min röst understödja anslag för militära behof, som jag icke sett leda till någon nytta. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till bifall å den nu föredragna 2:dra punkten af Utskrs utlåt. Ropades starka nej, blandade med ja. H. Ex. hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade afslå 2:dra punkten samt bifalla det af K. M. äskade extra anslag af 5o,ooo r:dr b:co för anskaffandet af 24 kustpiecer. Ropades starka ja, blandade med nej. Hr Dalman begärde votering.
Ett aftryck af Sig sjelf, att mera älskad bli, Och modershjertat fann, och såg sin bild deri: Så går du, dold och mild; som Han, den gode Anden, Du leder dina små, med jemn försorg, vid handen, Och, sjelf i deras krets en skyddande Försyn, Förtror dem blott åt dig — och Honom öfver skyn. Förtror dem åt den Vän, som gerna sig förbarmar; Som slöt de menlösa i hulda Brodersarmar; Som sjelf var barn en gång, och sjelf beskydda vill De oskuldsfulla små, dem himmelen hör till. Jag ville följa dig, då än, med upplyft öga, Du visar för ditt barn det stjernbeströdda höga, Den sköna solens guld, och silfvermånens klot, Än sänker det förtjust till blomman för din fot, Den granna ängens bädd, den gula åkerns skördar Och lyfter det igen, och rörd och tacksam vördar Den milde Skaparen och Fadern öfver allt, Som detta, med en vink, från intet har befallt; Som föder siskans barn, klär liljorna i dalen, Och hör, och ej försmår, sitt lof af näktergalen: Dock hellre hör den suck, från goda menskor går, Och räknar deras dar — och deras hufvudhår. Från yppighetens sal, der yra lustar stoja, Jag hellre gick med dig till denna låga koja, Der du ger råd och tröst, hugsvalelse och bröd, Åt sjuklingen i qval, och uslingen i nöd: Som, lik Elisabet af Jesu Moder helsad, Är, vid din anblick re’n, förlyckligad och frälsad, Och stammar, under gråt, sin tack, — af dig ej hörd; ”Gud ser oss”! hviskar du till barnet, tyst och rörd, Och trycker ömt dess hand — och så med det försvinner, Förrän välsignelsen ditt englahjerta hinner. Hur gerna följde jag i dina helga spår, Den lugna aftonstund, från verlden skild, du går Förtroligt med ditt barn i promenadens lunder, Och täljer, vis och god, den gode Gudens under Till menskobarnens väl, och deras pröfningstid, Vår verlds fåfänglighet, och evighetens frid!
Län aflålne serskilde skrifvelser, i allo upphäft förenämnde skattevärdering, såsom icke öfverensstämmande med stadgandena i Kongl. Brefvet af den 20 Januari samma år, hvarken i afseende å det torpen tilldelade skogsutrymme eller skogens beräkning vid räntans bestämmande, i följd hvaraf ny skattläggning å nämnde finn torps-lägenheter komme att förrättas; att, genom detta upphäfvande af den föreslagne skatte-värderingen, finntorpens egare allt hittills icke kommit i åtnjutanne af det större skogsområde, som vid skattläggningsförslagets upprättande varit afsedt, och hvarpå det torpen åsatte högre hemmantal med åtföljande räntor sig grundat, utan hade bemälde torpegare allenast bibehållits vid de af ålder innehafde fördelar, hvarför de fortfarande utgjort dan redan på 1600- talet bestämde finnjernsskatt; att då det uti Kongl. Kammar-Rättens Utslag åberopade, af Kongl. Kammar-Collegium den 22 November 1815 aflåtne, Circulair-bref endast omnämnde skattläggningar å nya hemman och lägenheter, de der således lill hela sin egorymd redan vid skattläggningstillfället äro bestämde och afrösade, men den åren 1827 och 1828 verkställde meranämnde skattevärdering afsåge förhöjning i finnhem manens gamla skatt emot erhållande af ett vidsträcktare skogsområde, såsom serskildt bidrag till åboernes utkomst, hade sökanderne icke kunnat anse stadgandet i Berörde
Varande uti en sednare, till Utskottet ingifven skrift, af motionären, såsom vidare stöd för motionen, anfördt, att, till följd af tvänne under sistförflulna vinter inträffade strandningar af fartyg, som från Öland skulle föra sten till den nya byggnaden, hvarigenom denna slen blifvit till stor del sönderslagen, det varit nödvändigt att, för undvikande af allt för långt uppehåll med byggnads-arbetet, till Öland skicka Stenhuggare, för att derstädes under vintern verkställa finhuggningen, samt att sådant förorsakat en opåräknad kostnad af minst 5,500 R:dr Runt. I sammanhang med dessa motioner får Utskottet anmäla, att Kongl. Majit under den 30 Januari innevarande år till Utskottet aflåtit en Nådig Skrifvelse, hvilken, intagen under JVå 61 i lista Samlingen af Bihanget till Riks-ständens Protokoll, innehåller, att från vederbörande Konsistorier underdåniga ansökningar inkommit angående ytterligare anslag för fullbordande af lärohusen i Wexiö och Wisby, med 20,000 Ridr för det förra och 10,000 Ridr för det sednare, samt nytt anslag till utvidgande af lärooch gymnastikhusen i Nyköping med 14,082 Ridr 16 sk., allt Bauko, men att Kongl. Majit, efter vunnen kännedom, att enahanda anslagsfrågor blifvit af enskilde motionärer hos Rikets Ständer väckta, ej funnit annan åtgärd vara erforderlig, 8n att Konsistoriernas underdåniga skrifvelser, med åtföljande bilagor, till Stats-Utskottet öfverlemnades.
Det är som den naturligaste sak i verlden, att man skall bikta för er alla sina tankar, utan att ni som gengäld förtror en det ringaste.» »Talar jag icke med er om allt möjligt, rår jag för att ni glömmer det lika fort?» Han teg ett ögonblick, derpå svarade han lifligt: »Ja, ni talar så enkelt, att allt hvad ni säger förefaller som det vanligaste småprat; man behöfver riktigt tänka efter för att komma på det klara med att man verkligen fått förtroende.» »Så är det alltid med er karlar, det som icke braskar och gör väsen af sig är ingenting. Man skyllar oss fruntimmer för att vara ytliga och flärdfulla, men hvems är skulden om vi så äro? Hvad intryck gör det anspråkslösa och hvardagliga på er? Nej, glitter skall det vara, – sådant som sticker i ögonen och fängslar uppmärksamheten. Så fort ni vant er vid det som var nytt, skall det vara någonting ännu nyare.» »Ni är bitter. Vid Gud, ni är ond; hvad är orsaken?» »Detta nyhetsbegär hos er demoraliserar oss,» fortfor hon häftigt, »och – jag skall säga er något – det förqväfver lyckan.» Han flyttade sig närmare och såg intresserad ut. »Hur har ni kommit på dessa tankar?» »Genom att se på er och tante.» »Mamma? Han drog på ordet i ytterlig förvåning. »Trodde ni att jag talade för min sjuka mor?» sade han skrattande, fast det blixtrade en smula i ögonen, »nej, jag hör ju ännu till det nya.» »Ja det gör ni verkligen, ty i dag känner jag icke igen er.» »Åh jo, det gör ni nog», svarade hon skämtande, »ni känner till och med en ung man, som fjäsas bort af sin mor, hvars hyllning han emottager så likgiltigt, som vore den rakt ingen ting.» »Prat.» »Och ni vet icke hur man kan sakna en sådan tillgifvenhet; i den punkten är jag så mycket erfarnare än ni.» Han såg otålig ut. Detta stötte väl mycket på moralpredikan, och det var hvad han afskydde mest i verlden. Han skulle önska att kunna vänja henne af dermed.
Elfven har nemligen vid Ytterhiske by, belägen på norra stranden af densamma och vester örn Umeå stad bortskurit en betydlig del af byns odalåker, samt fört den nedrasade jorden till Ume fjärd, eller längre ned i elfven, ungefär en mils väg, hvarigenom segelleden till Umeå stad årligen uppgrundas. Om kraftiga åtgärder till förekommande häraf icke snart vidtagas kunna följderna af berörde olyckliga förhållande blifva ytterst kännbara för så väl förutnämnde by som Umeå stad. Genom hällne undersökningar dels af herr majoren och riddaren Adelsköld dels ock af Härads-synerätt har blifvit utrönt, att bästa och billigaste sättet till förekommande af dessa skärningar i Ume eif vöre, att upptaga en kanal öfver 2:ne från motsatta stranden utskjutande mindre uddar, samt inlösande och raserande af en vid en af dessa uddar belägen laxfiskebyggnad, hvarigenom strömfårans yta blifver mera än dubbelt så bred som den nu är, och vattnets hastighet följaktligen mycket mindre. Enligt upprättadt kostnadsförslag skulle ifrågavarande arbete uppgå till en kostnad af 23,856 R.dr; och som Ume härad icke har medel att åstadkomma beförda arbete, samt Ytterhiske by ännu mindre eger tillgångar dertill, så får jag, på anmodan, vördsamt föreslå att Rikets Högloilige Ständer ville anvisa ett anslag af 23,856 R:dr R:mt för vidtagande af de nödige befunne åtgärdcrne till förekommande af förutnämnde skärningar i Ume eif. Handlingar och karta, som utbreda ifrågavarande förhållande, komma att till Stats-Utskottet aflemnas. Anhållande jag vördsamt om remiss häraf till nämnda Utskott. JV*‘ 233 Af Herr Bäcklill: Om anslag till upprensning och Tätning af rännan i det s. k. Skanlssundet vid inloppet till Nyköping. En af de kraftigaste häfstänger till ett lands förkofran och välstånd är åstad kommandet af lätta, snabba, och säkra kommunikationer inom detsamma. Denna sats i statsekonomien har allaredan blifvit ett axiom, som icke behöfver några andra bevis, än deni, sorn erfarenheten dagligen ger vid handen.