Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då ämnen, sorn behandlats af MedStånden, och inbjudningar, som väckts i andra Stånd, här kunnat blifva föremål för vägrade proposir, ja, då sjelfva Const.Utskis meni. — det Utsk:s, åt hvilket grundlagen öfver lå t i t alt bedömma om en Landtm, eller Talman, vid vägrandet af en propos., rätteligen förfarit, — då mern. ifrån detta Utsk., säger jag, kunnat blifva föremål för vägrade propos:r, hvarom allt våra prot. bära vittne, torde tillräckliga exempel anförts på tillämpningen af 56 §:n Riksd.- Ordn. vid denna riksdag, och det är med föranledande häraf jag trott den enda propos. i delta fall borde blifva, det Ståndet, med godkännande af Utsk:s betänk , lade motionen till handlingarna. Jag grundar visserligen icke denna framställning på min egen tolkning af 56 §:n, enligt hvilken jag ej anser ett Stånds Talman äga rätt att vägra propos. på något annat än en ren grundlagsvidrighet, utan det är för con - Den ii Juni. 16g eonseqvensens skull i Ståndets handlingssätt under riksdagen, som jag nu framställt begäran om propus, alt lägga till handlingarna meranämnda motion. Hr Hjerta har anmodat här närvarande Konungens rådgifvare, att för Ståndet tillkännagifva hvad de tänka i denna vigtiga fråga. Genom den tystnad de, oaktadt uppmaning att taga till orda, iakttagit, lära de fulleligen gifvit tillkänna, att antingen tänka de icke, eller tanka de icke något i denna fråga. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:s utlåt. Ropades starka ja, blandade med ganska många nej. Då Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverrösta t nej, begärde Hr Aminoff votering.
Umgänget mellan konungen och drottningen var, efter hans återkomst från Ryssland, mera vänskapsfullt och förtroligt, än hela tiden förut, allt sedan deras uppstigande på thronen. Men hennes naturliga skygghet, stegrad af en mer än sträng uppfostran, hindrade henne att låta märka någon önskan, sträckt utöfver den vanliga artighetens fordringar: medan det långa afbrottet uti innerligare förhållanden, vanan vid detta afbrott och hennes redan för långt hunna ålder (Sofia Magdalena var nu 31 år gammal) att, oaktadt intet spår till höst ännu visade sig i sommarens fullmognad, kunna från de döda uppväcka häftiga lidelser och begär, gjorde honom föga benägen, att sjelfmant taga första steget till en närmare förening. De sågo hvarandra någon gång, förmiddagarna, merendels måltidstimmarna, alltid i aftoncirkeln; men dervid stadnade det. De bebodde städse hvardera sin våning och hade intet rum gemensamt. En vacker dag blef dagen verkligen vacker – jemförelsevis åtminstone –; luften klarnade, himlen höjde sig, solen syntes. Konungen beslöt en spatserfart, för omvexlings skull och för att hemta frisk luft. I konungens kalesch åkte med honom endast riksrådet Carl Scheffer, som aftonen förut anländt. Gustaf hade från barnaåren vant sig, att hysa ett stort förtroende till denne sin f. d. guvernör, hvars inflytande, som oafbrutet fortfor till hans död, var det största, någon i allmänna värf utöfvat på denne monark. – «Ni ser så tankfull ut, bästa herr grefve!« – yttrade konungen när de satt sig i vagnen – «Tyckte ni ej om stycket, som uppfördes i natt, eller spelte vi så illa, att ni skäms på våra vägnar?« – – «Der Ers Maj:t sjelf är handlande person, går allting oöfverträffligt bra,« svarade Scheffer. – «Jag vill slå vad, att ni ännu icke hört omtalas den särskilta anledning till glädje, som jag, mitt hus och hela Sverige nyss fått: ni såge eljest icke så fundersam ut.«
I synnerhet mot slutet af aftonen, då han var upprymd af värmen, dansmusiken, ansträngningen af en kombinerad kotiljong och en massa stjernor och rosetter, som vittnade om damernas gunst, blef den chevalereska medeltidsandan verksam hos honom. »Var öfvertygad, min fröken», brukade han hviska, då han dansade sista hvarfvet i kotiljongen och eldigt tryckte sin dams hand, »var öfvertygad, att jag aldrig skall glömma denna dans!» Emellertid gingo åren. Constantins fina hy började att få små rynkor, och perukmakaren måste allt emellanåt ordinera oljor och pomador för att öka den förminskade hårväxten. Han var allt jemt en ifrig dansör och blef djupt sårad, om någon ansåg att en bal kunde kallas lyckad, utan att han varit närvarande, men han såg ofta tungsint ut och begagnade gerna lifvets fåfänglighet och krossade illusioner till samtalsämne mellan danserna. »Gift dig, Constantin», brukade jag säga till honom, »tro mig, man är inte mera än en half menniska dessförinnan.» Constantin suckade och strök sina mustascher. »Ack, min vän, ingen kan känna det lifligare än jag! Men hvad vill du? För att gifta sig måste man ha ett föremål, inte sant?» »Nåväl, du är inte utan föremål, skulle jag tro. Din kusin Jaquette är ju à prendre, och säkert har hon ingenting emot att bli din fru.» Constantins ansigte mörknade. »Skulle du kunna bli kär i Jaquette?» frågade han med högtidlig betoning. »Min bäste Constantin – här är inte fråga om mig, utan om dig. Jaquette är dessutom en förträfflig flicka – god och uppoffrande – och ser inte illa ut ...» »Skulle du vilja gifta dig med Jaquette?» envisades Constantin. »Men min käre vän, jag kan inte tro, att du har några tendenser åt polygami? Jag är fullkomligt nöjd som jag har det ...» »Men om du inte det vore » »Då ... ja då ...» »Då skulle du inte kunna gifta dig med Jaquette», ifylde Constantin.
För lironofogdarne antogs vid förra regleringen såsom aflönings-minimum, extra inkomster inberäknade, ett belopp af 1,800 R:dr R:mt. Kongl. Majit föreslår förhöjning af detta minimum till 2,500 Ridr samma mynt, och att dessutom de 29 Kronofogdar i särskilda delar af Riket, åt hvilka boställen ej äro anvisade, må till vederlag derför erhålla ett särskildt anslag å stat af 150 Ridr Riksmynt hvardera. Om, enligt detta förslag, de Kronofogdar, hvilka i den af Stats-Kontoret upprättade stat icke finnas uppförde till minst 2,500 Ridr, erhålla skillnaden i detta belopp, erfordras härigenom en tillökning i stat af 60,882: Vederlag åt 29 bland dem för bristande boställe utgör tillsammans 4,350: 65,232: Tillika föreslår Kongl. Majit, att den till 750 Ridr nu bestämda lönen för Expeditions-Kronofogden i Färentuna härad må ökas till 1,000 Ridr, hvarigenom uppkomme en förhöjning med 250: Summa Ridr Riksmynt 65,482: Hvad Häradsskrifv arne angår, för hvilka aflönings-minimum, extra inkomster inberäknade, vid förra regleringen bestämdes till 1.500 Ridr Ri">t, hemställer Kongl. Majit, att detta Transport 119.855: II. Kongl. Slaj:ls Nåd.
TTppå derefter af Herr Gaefvert och Landt* Marskalken gjord proposition, blef den af Utskotten utaf 14 §. föreslagne nya redaction a£ Eidderskapet och Adeln godkända Femtonde, Sextonde, Sjuttonde och Adertonde puncterne anslgos icke erfordra någon åtgärd» Nittonde Funden. Eidderskapet och Adeln fann för godt, ätt* under förblifvande vid dess förut fattade beslut* godkänna den af Utskotten, 1 afseende åden* na punct, föreslagne voterings-proposition. Vid Tjugonde puncten Var icke någon åt* gärd att vidtaga. Den af Utskotten utaf Tjuguförsta och Tju* guandra pUncterne föreslagne saramandragne nya redaction, blef, uppå gjord proposition af Rid* derskapet och Adeln gillad. Tjugutredje och Tjugufjerde puncterné. Grefve af Ugglas i Jag torde fa äran för Rid-' derskapet och Adeln redovisa grunden till de båda Alternativen, äont innefattas uti den af Utskotten, i afseende å förevarande puncter, föreslagne voterings-proposition, BorgareStåndet har beslutat, att utlåningen å fastigheter skulle förblifva vid hvad hittills agt rum, och att räntan Och capital-afbetalnm - Détl 30 September f. m% 43S gen stculle erläggas med ses procent i sedlar. Ridderskapet och Adeln har fattat enahanda beslut, hvad utlåhings-summans belopp vid* kommer, men ansett låntagaren böra hafva op» tionsräit, att erlägga räntan och capiial-afbe» ialnihgen antingen 1 sedlar med sex för hundrade, eller 1 silfver med två procent. Hessa beslut hafva Utskotten ansett sig kunna sammanslå till ett, att nemligen summan må blif* Va lika sorn hittills, rnen räntan och capitalafbetalningen utgöras med 6 procent i sedlar; hvilket allt innefattas t lista alternativet eller ja-propositionen.
I de stift, der Domprost icke finnes, vare ännu en Kyrkoherde i sådant pastorat, som nu sagdt är, ledamot af Domkapitlet, och, der Theologie Lektorn tillika är Rektor vid läroverket i stiftsstaden, vare ännu en Lektor vid samma läroverk af Konungen förordnad att tillsvidare såsom ledamot i Domkapitlet tjenstgöra. Bih. till B. St. Lekman, som är ledamot af Domkapitel, vare i afseende på lära och lefverne underkastad samma förpligtelse och ansvar, som för kyrkans presterskap äro stadgade. § 3. Domkapitel må beslut fatta, der tre när äro, utom i frågor om upprättande af förslag till embeten eller tjenster eller om tillsättande deraf, eller i mål, der Kapitlet utöfvar domsrätt. I dessa fall må dock beslutas af fyra, der tre af dem om beslutet ense äro. § 4. Inträffar jäf, som i Rättegångs-Balken för domare sägs, för så många ledamöter, att det förthy ej domfördt är eller beslut fatta kan, eller finnes det nödigt att förordna annan ledamot i stället för den, som laga förfall fått, må Kapitlets ojäfvige eller förfallolöse ledamöter, som när äro, bland stiftets Kyrkoherdar eller Lektorer vid läroverket i stiftsstaden tillkalla så många, som erfordras att föreskrifvet antal fylla. § 5. Domkapitel sammanträde så ofta ärendena det fordra och minst en gång hvarannan vecka. § 6. Alla från Domkapitlet utgående expeditioner skola underskrifvas af Ordföranden och kontrasigneras af Notarien. § 7. Hvad i 3, 5 och 6 §§ stadgas, gälle ock, i hvad tillämpligt är, för Konsistorierna i Stockholm, i afseende på hvilka i öfrigt förblifver vid hvad redan föreskrifvet finnes. § 8. Denna författning skall lända till efterrättelse från den , dock så att stadgandet i 1 § angående der omförmälde Kyrkoherdar endast må tillämpas i mån af de Lektorers afgång, som för närvarande innehafva prebende-pastorat.
Sk i fte * som, enligt den nya Författningen * skulle komma i fråga, äfven der, hvarest man genom Laga kraft vunnit beslut är förvissad, att ej så* dant vidare skulle få sättas i fr åga. Man har föreslagit, att på Statens bekostnad ersätta den orättvisa, sorn man Den 6 April e. in. 373 härigenom kommer att begå emot många medborgare. Det enda väsendteliga värde i denna ersättning, som ej kan bli annat än högst ringa, emedan Statens tillgångar ej medgifva något emot behofvet svarande, ligger uti det offenteliga erkännandet, att en af Staten emot den enskildte begången orättvisa blifvit begången, hvilket något bör kunna trösta honom för det möjeliga obestånd han sålunda, utan eget förvållande, iråkat. Herr Danckwardt: I anledning af hvad Grefve Horn yttrat derom, att SkiftesStadgan bordt till Rikets Ständers pröfning öfverlemnas, innan den af Kongl. Maj:t utfärdats, får jag äran gifva tillkänna, det Rikets Ständer vid sista Riksdag i en underdånig Skrifvelse daterad i Juli månad »8a3, rörande en ny Landtmäteri-Taxas upprättande, hemstälde, om icke, som orden lyda: i händelse utarbetandet af den ÄgodelningsFörfattning, som med LandtmäteriTaxan stöde i sammanhang, skulle under den påstående Riksdagen hinna fulländas, Kgl. Maj:t täcktes deröfver inhämta Rikets Ständers underdåniga yttrande till det afseende Kongl. Majit sedermera kunde finna för godt att dervid i Nåder fästa. Det var således icke i annat fall, än om Författningsförslaget blifvit under Riksdagen färdigt, som Rikets Ständer begärt deraf få del; och ehuru arbetet dermed då var påbör - 374 Den 6 April e. m. jadt, blef det icke fullbordadt och sluteligen granskadt, förr än i Maj månad år 1827. Man må icke tro, att vid utarbetningen af denna Författning, upplysningar icke blifvit infordrade ifrån Länen.
Maj:t har emottagit Riksens Ständers underdåniga Skrifvelser, af den 18 September, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse af den 28 sisr 1. Februarii; af den 10 Nov. med förslag till förnyad Instruction för Riksens Ständers Revisorer, i hvad som rörer deras befattning med Stats-Verket; af den 17 November, angående Tull-uppbördcns inleverering till Riksgälds Comoiret och af samma dag, angående de, enligt 63 §. Regerings-Formen afsatte summor; och då flere, i dessa Riksens Ständers Skrifvelser, förekomne omständigheter . icke af Kongl. Majit kunnat gillas, har Kongl Majit velat Rikets Ständer derom, under en förenad Constitutionel åsigt, underrätta. Trogen väktare öfver helgden af Grundlagen, skall Kongl. Majit, under utöfningen af Sin lagliga rätt, vid alla förekommande fall, endast vädja till dess bokstafliga innehåll. Då iJ8 Ans,. Granskning af Allm. Cassör m. m. detta handlingssätt mötes af Riksens Ständers enahanda åtgärder och öfvertygelse, uppstår för de begge Samhällsmagterne, som gemensamt verka för Folkets frihet och sjelfbestånd, en säkerhet, som upphör, då en af dessa magter anser sig kunna tolka Grundlagens bokstaf, efter egen uppfattad mening, och framställa denna Lags anda, som stöd för en sådan tolkning. Det vore vådligt för Fäderneslandet, äfvensom för Rikets Ständer sjelfva, om Konungen skulle vilja tillegna sig rättighet, att ensam bestämma Grundlagens mening; men denna våda skulle mångdubblas, om Rikets Ständer, emot Konungens samtycke, skulle kunna verkställa en sådan förklaring, emedan i detta sednare fall, intet ansvar för öfverträdelsen finnes.
Frih. Cederström, Jac.: TJtsk. har vid behandlingen af denna fråga, en bland de vigtigaste, som under denna riksdag förekommit, gått till väga på ett rätt knapphändigt sätt. Utsk. har anfört R. St:s skrifvelse till K. M. vid sista riksdag, deri Ständerna antydde, att taxan vore för hög, men att af samma taxa, såsom då så nyligen utfärdad, man ej kommit i fullkomlig erfarenhet om dess mer eller mindre tillämplighet. Jag ber att få fästa uppmärksamheten derå, att denna taxa i sanning är mera dryg, än man kunnat ana. När man besinnar, att arfvode för mätningar, verkställda i832, uppgått till ^ million r:dr och betänker, att denna utgift drabbat en mängd jordbrukare, som bestridt skifte, och således mot sin vilja nödgats deltaga i omkostnader, som öfverstigit deras förmåga, är det lätt att finna, det mången derigenom kunnat komma på obestånd. Jag hade trott, att Utsk. bort noga tillse, i hvad mån bestämmelserna kunde vara för höga, och -ej sluta med begäran hos Konungen att, ”så fort tid och andra omständigheter sådant tillåta, i nåder utfärda en förnyad taxa för ländtmäteriförrättningar,’’ utan att ens yttra, att den nya taxan borde blifva lägre än den nu gällande. Utsk. yttrar, att den särskilda committé', K. M. förordnat för utarbetandet af förslag till ny taxa på arfvode för ländtmäteriförrättningar, icke lärer förbise de brister, som vid nuvar. stadga härom blifvit anmärkta. Har Utsk. haft del af committe'ens förhandlingar och dem granskat, hade Utsk. bort framlägga resultaten af sina forskningar. Jag begär återremiss, på det Utsk. måtte utreda, hvartill mätningskostnaderna för 1833 och i834 uppgått, om upp - Den i September. upplysning derom kan vinnas. Om någon beskattning är tryckande, är det den, sorn uppkommit genom 1827 års taxa på landtmäleri-arfvode, och ingeu har varit mera ojemnt fördelad. Hr Danckwardt, Magn.
Riksdag ut-i dess öfver nämnde berättelse afgifne Utlåtande, i denna omständighet yttrat, att då några statsmedel till lästafgiftsfonden icke ingått, förmodade Utskottet, att granskningen af räkenskaperne och fört St ats - Uts k ot te t s Be än kandern 40g valtningen öfver samma fond, eller de sä kallade naturalisationsmedlen, som efter Kongl. Maj:ts eget Nådiga förordnande, vid särskildta politiska forhällanden, samt i ändamål att dermed bestrida omkostningarne för Svenskt sjöfolks hemförskaffande från utrikes orter tillkommit, och hvilken naturalisation jemte dermed förenade afgifter, endast någon tid egt rum, samt nu mera upphört» sålunnda icke eller lämpligen kunde Rikets Ständer eller deras Revisorer tillhöra, utan endast Kongl. Maj:t sjelf, som äfven i Nåder förordnat, ■att samma räkenskaper borde i sådant ändamål hvarje år i underdånighet insändas. Hvad StatsUiskottet i afseende på denna fråga yttrat, blef af samtliga RtksStånden gilladt, och då de skäl, hvil" ka Rikets Ständer sålunda redan förklarat granskningen af lästafgiftsfondens förvaltning och räkenskaper icke tillhöra Rikets Ständer eller deras Revisorer, sedermera icke upphört; anser sig Utskottet, af förenämnde motion, icke ega anledning att tillstvrka ändring, i hvad Rikets Ständer, angående detta ämne vid sisflidne Riksdag beslutat; Hvilket dock Rikets Högloft Ständers pröfning vördsamt underställes. Utlåtande, i anledning af ej mindre Friherre C. H. Ankarsvärds hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln, uti Memorial gjorde anmärkningar vid den af Riksens Höglofl. Ständers Revisorer år 1822 afgifne Berättelse, rörande då verkställd granskning af Allmänna MagazinsInrättningens förvaltning under de sednare åren, än äfven de af Friherre C. J. af Nordin och Herr C. D. af Uhr öfver berörde anmärkningar meddeldte yttranden. Nedannämnde af Friherre C. H Ankarsvärd vid 18 * i lis' Revisionsberättelse väckte anmärknings»
1 Uti det underdåniga utlåtande, som Förvaltningen den 27 December 1860, i anledning af dessa och andra rörande Flottan af Revisorerne gjorda framställningar och anmärkningar, till Eders Kongl. Majit afgaf, anfördes, i afseende på bokföringssättet, att Förvaltningen visserligen ansåg, att till redovisningens fullständighet hörde, att derigenom ådagalades hvad kostnaden för hvarje arbete, vare sig för nybyggnad eller underhåll utgjort, men att Förvaltningen tillika vore af den tanke, att ett dylikt redovisningssätt ej borde utöfver vissa gränser, med hänseende till arbetets beskaffenhet och ändamål, tilllämpas, emedan, i annat fall, redogörelserna skulle få ett alltför stort och onödigt omfång. På det att kännedom måtte kunna vinnas dels om underhållsoch reparationskostnaden för de vid Flottans stationer befintliga fartygen af sådan cert, som antagligen komme att för närmaste framtiden bibehållas, och dels huru dylika kostnader lämpligast kunde redovisas, förordnade Förvaltningen i skrifvelser till Befälhafvarne vid Flottans 41 — 322 — stationer den 27 Mars 1863, att tillsvidare borde å årliga underhållseller reparationskostnaden för vissa fartyg och andi a sådane, sorn möjligen kunde komma att af Förvaltningen bestämmas, samt för deras inventarier m. m. en på arbetsjournalerna grundad summarisk uppgift, vederbörligen granskad, till Förvaltningen insändas med de från stationerna för hvarje förflutet år ingående liqviderna öfver statsanslagen, hvilka uppgifter skulle till en början upprättas för följande fartyg, nemligen: vid Karlskrona station, för ångfregatten Vanadis och fregatten Norrköping samt ångkorvetterna Gefle och Thor, för de begge sednare från den tid de å dem då pågående reparationsarbetena blifvit fullbordade, och för de båda förstnämnde från den tid Befälhafvande Amiralen funne lämpligt bestämma, samt vid Stockholms station, för dem bland dervarande fartyg, hvilka voro af samma klass som kanonångslupen Svensksund, med beräkning af kostnaden från den tid Stationsbefälhafvaren ansåg lämpligt bestämma.
Chemiska och andra apparater med förvaringsskåp 52o: Inköpta böcker Inventarier för verkstäder, utöfver egendomens behof 333: 16.— Åkerbruksredskapens tillökning i och för institutet 5oo: Dessutom ägdes redan förut en vacker mineralsamling, vextsamlingar och ett stone antal skrifter i åkerbruket och dertill hörande ämnen, jemte flera chemiska apparater, som allt vid undervisningen användes. För institutets första organisation uppgingo resekostnader, tryckningskostnader, annoncer och brefvexling till 533: 16.— Contanta löner till lärarne, innan anslaget utföll 55o: Tillsammans 14,520: i3. 9. Som likväl byggnaderna, att möta behofvet, måste uppföras med mycken skyndsamhet, under missgynnsamma år, ofta under mindre lämplig årstid, och byggnaösmaterialierna derföre köpas till högre priser; belöper sig kostnaden för dessa till betydligt mer, än i ofvannämnde försäkringshandling kunde upptagas. Möbleringen kostade i inköp och transport en tredjedel mer, än dess närvar, värde. De verkliga kostnaderna för institutets organisation, sådan den nu hefinnes, belöpa sig derföre, utom sednare resekostnader och tillfälliga förluster m. m., till minst i5,ooo r:dr b:eo, utan att beräkna ökad kostnad af företag vid åkerbruket, som för inrättningens skull måste göras med mera skyndsamhet, och således mera depense, än eljest varit erforderlig. Byggnaderna, nyligen mera complellerade, äro ändamålsenligt inrättade, fast ännu mycket vore dervid att göra, om inrättningen skall vidare utvidgas, som den kunde och borde. Till laboratorium för de chemiska och teckniska försöken äro Ivänne rum inredda, och nu väl försedda med nödvändiga apparater, jemte skåp för dessas och reagenliernas förvaring. Ett särskildt rum är egnadt åt samlingarnas uppställning uti nödiga skåp. Bland dessa motsvara mineraloch vextsamlingar det närvar, behofvet. Geognostiska och entomologiska samlingar, liksom modellsamlingar, alt användas vid föreläsningarna, äro började, , Samlingen af böcker är nyligen betydligt ti I lök t.
N:o 161, framstälda förslag till beslut, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, bifaller R. o. Ad. lista §:n uti det af komiterade afgifne förslag till förordning om kommunalstyrelse på landet.» Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda: Ja — 20. Nej — 12. Sedan H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, hemställt och R. o. Ad. bifallit, att till följd af det beslut, R. o. Ad. nu fattat, någon vidare föredragning af ifrågavide Betänk, ej kunde ega rum; åtskiljdes R. o. Ad. kl. V* 11 e. m. In fidem, O. Orakel. Justerades 2 prot.utdrag för den 15 dennes e. ra. Föredrogs ånyo och bifölls Allra. Besv.- o. Ekon.Utskits den 8 och 12 dennes bordlagde Betänk. N:o 162, i ani. af väckt motion ora nedsättning af medicinaltaxan, samt om afskaffande af apotheksprevilegierna. Föredrogs Allm. Be9v.- och Ekon,Utsk:ts den 8 och 12 dennes bordlagde Betänk. N:o 165, i ani. af väckt motion om åläggande för de embetsverk, hvilkas förvaltning och räkenskaper granskas af R. St:rs Revisorer, att till dessa lemna upgifter på de förvaltningsfrågor, rör:de hvilka skiljaktiga meningar inom verkets styrelse förekommit. Hr Printze nsköld, Carl: Mig synes, som skulle den af Utsk:t här tillstyrkta framställningen icke otydligt innebära en afsigt att utvidga R. St:rs makt, på det' att de må få skäl att tillegna sig det från fordna tider så sorgligt ryktbara namnet af »Rikets allena styrande Ständer». Jag har för min del aldrig hört omtalas, att de olika meningar, som kunna förefinnas t. ex. hos ledamöterna uti en domstol, bruka öfverlemnas åt offentligheten, vid andra tillfällen, än då de begäras ut för att till trycket befordras. För R.