Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna sillra motsvarar, efter den i Vestindien lagliga räntefoten, 8 proeent, ett capital af 3oo eurauta, eller 2/jo 8pansk, piastrar, koren arlietskör slak emellan l5 nela 6o ars äliler. 8värare torde vara att tinna ett dylikt värde tor de öfver oell under dessa äldrar varande slakvar, enär jag borvid ej eger en bestämd grund, säsom i förra tället, utt stödja mig pä, utan endast pä mina, under en läng följd ak är gjorda iakttagelser, att barnen i dessa varma länder äro nyttiga till något biträdt manga är förr, än de uppnätt 15, likasom att de tleste, bvilka ötverskridit sextio, ännu i mänga är äro användbara. lVegrerne pä 8t. Dartbelmy njuta i allmänbet en ypperlig betsa oeb ett lugnt sinne med sitt lätta arbete, bvarköre de länge bardu ut oeb blifva gamla. Dtt värde ak ättatio piastrar kor de yngre oeb fyratio piastrar kor de äldre bör ingalunda anses för bögt beräknadt, belst dä man ibogkommer, att bäda dessa åldersklasser ingingo ! beixäkuingen olver bukvud lika med alla öfriga vid den Engelska emancipationen.
Majit täckts infordra underdåniga utlåtanden af dess Sundhets-kollegium äfvensom Serafimer-ordensgillel; dervid den förstnämnda af dessa myndigheter, i afseende å utgifterna för den nya hospitals-inrättningens första ordnande, väl icke tilltrott sig att granska General-direktörens ofvanberörde förslag, än mindre att afgöra hvilkendera beräkning, Öfverståthållare-embetets eller Generaldirektörens, komme det verkliga behofvet närmast, men dock ansett sig med hänseende till det svåra om ej omöjliga deri, att genom någon kalkyl komma till ett noggrannt och osvikligt kostnadsförslag, som ock föränderligheten i varupriser, samt isynnerhet angelägenheten deraf, att ingenting väsendligt vid första uppsättningen måtte komma att saknas, för sin del helst vilja förorda det af Öfverståthållare-embetet föreslagna högre beloppet, emot hvilket icke heller hos Serafimer-ordensgillet någon anmärkning förekommit, Hvad åter beträffade den nya hospitals-inrättningens årliga utgifter hade Sundhets - 16 Stats-Utskoltets Utlåtande M 123 (Fortsättning). kollegium dels uppgjort ett särskildt förslag till aflöningsstat, utgörande en medelväg mellan de af General-direktören och Öfverståthållare-embetet föreslagne, dels ock för utspisnings-kostnadens beräkning antagit en särskild grund, till följd hvaraf denna utgiftspost skulle blifva ej obetydligt högre än hvad General-direktören, men lägre, än Öfverståthållare-embetet antagit, upptagande Sundhets-kollegium på grund häraf det nya hospitalets hela årliga utgift till 51,635 R:dr R:mt, hvilken beräkning Serafimerordensgillet jemväl ansett vara närmast öfverensstämmande med verkliga förhållandet, så vidt sådant nu kunde bedömas. Den brist, som härvid skulle uppstå, och hvilken måste genom särskildt anslag fyllas, vore åter genom en från Ofverståthållareembetets skiljaktig beräkning af patienternas afgifter antagen af Sundhets-kollegium till 6,000 och af Serafimer-ordensgiilet till omkring 7,000 Ridr Runt.
Vidkommande detta till flerfaidiga med landt försvaret gemenskap egande föremål afsedda anslag, hvilket, i Riks-slaten upptaget såsom reservationsanslag, nu utgör 1,140,172 R:dr 65 öre, fördelade emellan Krigs-kollegii särskilda Aldelningar för Artilleri-, Fortifikationsoch Intendents-ärenden, hafva nedannämnda förändringar ifrågakommit: a) Enär FortifikationsAjde bång eris anslag till bestridande af underhållet utaf landtförsvarels hus och byggnader i fästnings och garnisonsorter, hvilket alltsedan år 1832 utgjort 75,000 R:dr årligen, under den sednare liden, i följd af arbetslönernas ovanliga stegring och förhöjda pris ä byggnadsmaterialier blifvit alldeles otillräckligt, har, uppå Chefens för Ingeniör-korpsen förnyade underdåniga framställning om bebofvet af tillökning i berörda anslag, och, sedan Krigs-kollegium tillika upplyst, att några tillgångar från det ena eiler andra af de anslag, som åt Krigs-kollegii öfriga afdelningar blifvit anvisade, icke kunde påräknas för omlörmälda behof, E. K. Maj:t begärt, att Rikets Ständer måtte bevilja förhöjning i Forlifikations-afdelningens anslag af 15,000 R:dr, hvarigenom för nämnda afdelning i delta afseende blefve tillgänglig en årlig summa af 90,000 R:dr. Då, efter hvad vederbörande upplyst, det icke är möjligt att med nuvarande, för längre tid tillbaka bestämda anslagssumma bestrida de utgifter, som erfordras för att i behörigt skick underhålla Kronans i fästningsoch garnisonsorter befintliga byggnader, hvilka under sednare åren till antalet icke obetydligt ökats, så, och enär, enligt Rikets Ständers tanke, angeläget är att tillse, det nödvändiga reparationer å dessa byggnader icke måtte, i saknad af medel, uppskjutas, hvarigenom underhållet onekligen blifver dyrare, hafva Rikets Ständer ansett sig böra bifalla hvad E. K.
Styrelsen har fått emottaga flera klagomål öfver den menliga verkan, lägre priser å arbeten, verkställda vid Korreklionsinrällningarna, medföra å den frie arbetarens arbetsl il Igångar och bergningsutvägar; och så väl af detta skäl, som ock för att i någon mån minska de dryga kostnader, Staten får vidkännas å nämnde ställen, till personalens underhåll, har Styrelsen trott sig böra, så vidt möjligt varit, närma sig de vanliga priserna, oberoende af all verkan på arbetslönernas inbetalning, helst Styrelsen, genom Protokolls-utdrag af den 30 December 1826, redan förordnat, alt ingen tillverkning finge från Inräliningarne afhemtas, innan betalning blifvit för densamma erlagd. Något kreditsystem har alltså aldrig blifvit af Styrelsen adopleradt; men att ett sådant, della oaktadt, utbildat sig, mäste tillskrifvas beskaffenheten af den industriella rörelse, som å dessa ställen idkas. Afslutade kontrakter eller öfverenskommelse!' om arbetens förfärdigande, enrot derför å vissa tider uppgjord liqvid och erlagd betalning, upphäfva ej sällan nyssberörde stadgande. Ofta inlemnas större partier af råämnen lill förädlande, och i den mån de blifva färdiga, afhemtas de i mindre poster, utan att betalning vid hvarje tillfälle föregår, innan sluträkning hunnit uppgöras. Föreståndaren, som det i första rummet åligger att bereda sysselsättning åt Tångarne, kan ock anse såsom dertill bidragande, att åt säkra kunder, särdeles sådana, som lid efter annan inlemna varor, äfven utlemna sådana, utan att straxt bekomma kontant betalning, af farhåga alt förlora dessa konkurrenter och genom stränga eller chikanerande åtgärder afskräcka andra. Mångfaldiga andia förhållanden oafsedda, hvilka icke äro obekanta för den, som har med industriella företag alt göra, helst han ganska väl vet, att den som beror af andra, för alt erhålla arbete, icke kan föreskrifva andra villkor, än dem arbetslemnaren göd känner.
Utom åren 1853, 1854 och 1855 genom kolerasjukdomen, hvarom vidare anföres längre ned i sammanhang med uppgifterne om helsö- och sjukvården, har icke folkmängden lidit någon anmärkningsvärd förminskning genom af farsoter förökad dödlighet. Från Länet hafva ieke heller, såsom från flera andra orter i Riket, förefallit några utflyttningar lill nya verlden af allmoge, ej heller af arbetande klassen mera än af några få, så att derigenom icke någon folkminskning kan sägas hafva ägt rum. Utkomsten för Länets invånare har under dessa år icke varit störd af någon allmännare missväxt, hvaremot icke heller skördarne något år varit ymnigare eller öfver medelmåttan. Något allmänt understöd har icke behöft anlitas, utom vintern år 1854, då, för att bereda arbetsförtjenst för den fattigare befolkningen inom Färentuna härad, derinom en svag skörd då förminskade arbetarnes försörjningsutvägar, Kongl. Maj:t täcktes anslå af allmänna medel Ettusen Riksdaler banko, som, i enlighet med deras bestämmelse, användes till förbättrande af kommunikationsleder inom häradet, såsom längre ned vidare anföres. Men eljest bar under ifrågavarande tidrymd den arbetssökande merändels icke haft brist på tjenster och arbetstillfällen, utan har det deremot, särdeles på sednaste två åren, för många landtbrukare varit svårighet att sommartiden erhålla tillräcklig arbetshjelp, hvilket väl till största delen härrört deraf, att de många allmänna arbeten, som i Riket förehafvas, dragit till sig en mängd arbetsfolk. Såsom en naturlig följd häraf, hafva dagsverkspriserne stigit betydligt, så att, då de intill år -1850 varit under sommartid på egen kost för en duglig karl högst 40 sk. och för qvinna allmännast 16 sk. banko, hafva sommardagsverken nu sednast stundom betalts för karl med En R:dr 16 sk. och för qvinna med 32 sk. samma mynt i orten närmast omkring hufvudstaden, men annorstädes något lägre, hvilken förhöjning i arbetslönerna dock föga mer än motsvarar den stora stegringen i priser å lefnadsförnödenheter.
Det befinnes nemligen, i afseende på Bona £c-« clesiae, (kyrkohemman) att blott vid ett enda; eller halfva gården Jornstrup i Winbergs Socken, hvilken gifver Landgille till kyr-> kan och hvars andra halfva gård är Mensalhemman, står tecknadt; Dominium med Städg~ 38 R. St. Just. Omb. Emb, Ber. d. 4 Nov. i8j8« juliet häfver Sockne-Presten; men vid alla andra Bona Ecclesiae, hvarest något, angående Dominium, finnes teckuadt, innehålla dessa anteckningar ; Antingen, att Dominium är till Stichtedt eller Dominium häfver Stichtens Lensmandt, såsom i Söndrum, Vapnö, Snöstorp, Tröninge, Enslöf, Knäred och Karup Socknar ; EHer, att Dominium häfver Kongl, Maj:t; Städsmaiet och Herligheden är till Kronan : P ominium till Laholms Slott : Slottsherren tager Städsmål; såsom i Harplinge, Torup , Tröninge, Enslöf och Laholm Socknar, Eller ock, att Herredömet eller Dominium häfver viss enskild man; såsom af Kyrkohemman i Skummeslöf och Norrtroppe i Enslöfs Socken. För flera kyrkohemman, än dem som ligga i ofvannämnde Socknar, finnes Dominium icke vara utsatt i det å Halmstads LandsContor förvarade exemplar af Landaboken, §om af mig blifvit granskadt. s;o Hallands äldste Jordebok afår 1646’ Denna, så väl sorn *668 års Jordebok, hvilken jag genomgått, utvisar, att alla i Landaboken upptagne Bona Ecclesiae blifvit införde; under serskild Jordeboks-Titul; Kyrkohemman, R. StJust. Denna benämning har aldrig varit omtviflad, annorlunda, än såsotn bevisande eller icke bevisande egande-rätten och deraf följande Slädsel-rätten, hvarom endast är fråga; och upplösningen deraf har blifvit beroende på rätta förståndet af Dominium, enligt Danemarks Cameral-Lagfarenhet.
Af de äldre handlingar, hvilka inom Socknen förvaras, lärer det icke till full. visshet kunna styrkas, att något fördrag i detta afseende vid föreningen ägt rum, men Kongl Resolutionen af den 15 October 1S00 Den 17 April. 1800 utvisar, att Riksens Ständer vid näsfföregå-» ende Riksdag godkänt Särna Sockneboegunder åberopande af Privilegier yrkade och åtmindstone på en ständigt orubbad häfd grundad rättighet till befrielse fran särskildta BeviUningsafgifter. Att genom Riksens Ständers sednaste Bevillnings-Stadga a£ den 18 Augusti 1812 ö Art. 3 §. 10 morn., desse Sockneboer blifvit underkastade samma Bevillning, som större delen af Länets öfrige allmoge, torde hafva härrört ifrån okunnighet, så väl om högstberörde Nådiga Resolution, hvars innehåll och grunder icke lära till vederbörandes tipp-, märksamliet hafva blifvit anmälte, som ock om Särna Sockens aflägsna belägenhet och särdeles, svaga tillstånd. Lenna ytterst till Norrska fjellen gränsande Socken af Vestra Lalarne, är genom en ödemark af omkring 8 mils längd skild från bebyggde delen af Elfdahls äfven aflägsna församling, och har med den samma samt med den öfriga delen af Länet endast vintertid oom muni-, cation på körbar väg, sorn dock ofta, när mycken snö faller, under flera veckors tid är obauad. Lessi innebyggare, hvilkas antal utgöra Sexhundrade» femtiosju och deraf Fyrahundradetrettio nio öfver 15 år, kunna, i anseende till Climaiets hårdhet, icke drifva något vidsträcktare jordbruk, hvarföre ock utsädet inom hela Socknen uppgår, efter uppgifterna för Tabellverket, endast till 35! T:r, samt efter den högsta beräkning, som nu blifvit gjord i afsigt att vinna understöd af frösäd, till 60 Den 17 April. 231 60 Tunnor, hvaraf grodan oftast totalt oell merändels i någon mån skadas af frost.
M:s nåd. propos., angtde rolefrihet för capellansboställen, m. m.; N:o 194. om ett creditiv för bestridandet af de kostnader, som genom cliolcrafarsoten föranledas. Likaledes upplästes till justering Exped.Utskrs förslag N:o 195 till underd. skrifvelse till K. M. om åtskilliga ändringar i Iv. förordn. d. 24 Augusti ?8i3 om fylleri och dryckenskap. Hr Stuart, Carl Gust.: Jag anhåller att få framställa några anmärkningar mot formen af den nu till justering upplästa skrifvelsen. R. St. beslöto vid sisth riksdag att till K. M. ingå med förslag till ändringar i i8i3 års förordning om fylleri och dryckenskap. K. M. svarade derpå, att då R. St. så sent inkommit med nämnde förslag, att det ej kunde hinna undergå granskning i Högsta Domstolen, kunde det ej antagas, utan komme att förfalla. Vid innevar. riksdag har åter ny motion blifvit väckt i samma ämne. LagUtsk. som ytterligare tillstyrkt de förut beslutade förändringarna i samma förordning, har dertill fogat några tillägg, Jag hade trott, alt då Ständerna ingått med en skrifvelse, som Konungen ansett höra förfalla, Sländerna ej kunna åberopa denna skrifvelse, utan ordagrannt böra i den förnyade expeditionen intaga alla de beslutade förändringarna. Hindrad af sammanträde i BaneoUtsk. att vara närvar, i Den io November. Exped.Utsk., när detta mål der förevar, kunde jag ej der göra min åsigt gällande. Jag anhåller om återremiss af detta förslag, på det att detsamma på ett mera formenligt sätt må varda uppstäldt. Exped.Utsk:s förslag N:o 195 återremitterades. Öppnades Hrr Electorers lista till val af Utsk:sledaraöter uti afgångnas ställen; och befunnos hafva blifvit utsedde i StatsUtskottet: efter Hr Leyonflyckt, Carl Albr., JV:o 23o3 Hr Peyron, Gust. Abrah.
Enl. min upfattning af discussionen har Gr. Liljencrantz ansett, att ifrågav:de förslag till ändring af 39 § Riksd.Ordn:n icke är af behofvet påkalladt; för mig tyckes det såsom att Gr. Platen m. fl., tillräckligt med klara skäl har bevisat det. Vidare har man anfört, att svårighet alltid skulle upsla, att, vid Riksdagars början, välja Ordf:de inom de särskilde Utskm, innan deras ledamöter gjort sig tillräckligt kände; jag skulle dock tro att blott sådana personer, sorn från föreg:de Riksdagar gjort sig väl kända, borde komma i fråga till Utskotts-ledamöter och att det då icke bör blifva svårt för hvarje Utskotts ledamöter att inom sig sjelfva välja Ordf:de. Af hvad, som för öfrigt å båda sidor blifvit sagdt, finnér jag mig af min pligtkänsla så mycket mera upmanad att, såsom sann patriot och af ren öfvertygelse, rösta för förslaget och anhåller vördsammast att detta mitt instämmande måtte till prot:t få an teeknas. Hr Cederschiöld: Då jag medgifvit rigtigheten af Frih. af Ugglas påstående att tiden icke vore bestämd, när första valet skulle äga rum, har Hr Frih:n till mig ställt den frå gan, huru jag kunde gilla förslaget, när jag ville att val skulle äga rum? Härpå får jag svara, att om, som Hr Frihm förutsatt, Utsk. skulle vecka efter vecka upskjuta alt förrätta valet, då således den främsta sf R. o. Adis ledamöter voro Utskis Ordf:de, så anser jag, att indirekt eller tyst val försiggått och att vid ett så beskaffadt val den främste ledamoten genom alla Utskotts-ledamöternes röster vore utsedd till Ordfide; ty det är gifvet att om en enda af Utslcs ledamöter icke önskade honom till Ordf:de, så yrkade han på ett sådant val, som här är föreskrifvit. När han således under tystnad får qvarsitta som Ordfide, så följer häraf, att han innehar platsen med samtlige Utskotts-medlemmarnes bifall och således på det för honom mest hedrande sätt.
RiksStånden, enligt aflåtne ProtocollsTJtdrag af den 24 oc^ sistlidne Februarii samt 3:dje innevarande månad, godkänt den, för afgörandet af ofvanberörde fråga, af StatsUtskottet i Memorial N:o 411 föreslagne Voterings-proposition; så har omröstning derefter af Förstärkta Stats-Utskottet denna dag blifvit verkställd. Lydande samma Voteringsproposition sålunda: ”Den som bifaller, att af RikgäldsContoirets medel anslås omkring af Staden Marstrands förmenta fordran eller en summa af 9000 R:dr, alt förskottsvis utbetalas i afräkning å den ersättning, som efter skeende utredning, kan varda Staden tillerkänd och af kommande Ständer anslagen, röstar Ja. Den det ej yill, röstar Nej. Tinner Nej, kommer Staden Marstrand, att af RiksgäldsContoirets medel utbekomma såsom ersättning för sin från utgjord inqvartering härledde fordran hos Staten, en summa af 9000 R:dr B:co, hvarigenom Marstrand skall anses vara för omförmäldte anspråk till fullo godtgjord. 6o3 Denna Votering har utfallit med i5 Ja och 104 Nej. Och som Nej vunnit; alltså skall Staden Marstrand af R:gdsContoirets medel utbekomma, såsom ersättning för sin från utgjord inqvartering härledde fordran hos Staten en summa af 9000 JEtrdr Banco, hvarigenom Marstrand skall anses vara för omförmäldte anspråk till fullo godtgjord. Hvilket Förstärkta Stats-Utskottet skolat till R. H. St:r vördsamt anmäla. Förstärkta StatsUtskotts Memorial, rörande fördelningen af det vid. innevarande Riksdag för UndervisningsVerken beviljade tillökade Anslag. Till följd af de resp.
Bltfmtt yå manligt fått inför föramlingen uyyläft, ntlyfeS å lanbet fommunalftåmma för omförmätba mats merfftdltigl]ct. 3 ftab förrättas malen inför 331agiftraten af ftabenS mib allman råbftuga elter mib mai af ftabS* fullmdgtige röftBerdttigabe innemånare; od] [falt, bå ftab dr belab i flera tayeringS* biftrift, tjmarje biftrift för ftg utfc fina lebamöter t SaycringSfommittéen. § 46. lanbet Bör antalet af Ijmarje SayeringöfomntittéS lebamöter mara dtio, bå tayeringSbiftriftet ide utgöres af mer att en förfamling. Omfattar åter tayeringS* biftriftet tmå förfamlingar, flätt SareringSfommittéen Beftå af Sio lebamöter, Blanb tjmilfa fem tttfeS af Bmarbera förfamlingen; od) om tre eller flera förfamlingar tilt* |öra famina tareringSbiftrift, Bör fjmarje förfamling utfe i förra fallet Syra od] i bet febnarc Sre lebamöter t betta biftriftö SaycringSfommitté. ftab ffatt lifalebeS SareringSfommitté Bcftå af dtio lebamöter, bå SayeringS* biftriftet omfattar Blott ett BerebningSbiftrift. SnBegriyaS åter tmå BerebningSbiftrift imber ett tareringSbiftrift, ffola lebamöterna i SayeringSfommittéen mara Sio, beraf Sent ittfeS från l]loarbcra BerebningSbiftriftet; ocf] bå tarcringSbiftriftet omfattar tre elter flera BerebningSbiftrift, utfcS från l]marje BerebningSbiftrift i förra fältet Syta ocl] i bet febnare
Wesler-Norrlands lån, som fästat uppmärksamheten derå, att boskapsskötseln och håstafveln utgjorde en särdeles vigtig näringsgren i Norrland, alt synnerligast hästracen derstädes vore särdeles god och af mycket värde, samt alt, enligt ytterst låg beräkning, endast inom Norra Ångermanland, bestående af 500 mantal, underhölles 11,254 nötkreatur, 5,564 hästar och 16,053 småkreatur, eller i medeltal på hvarje mantal 6 hästar, 22 kor och 27 småkreatur, obcräknadt omkring 400 hästar, som årligen uppföddes till af salu. I Norra Ångermanland funnes detta oaktadt icke någon djurläkare, utan nödgades vid yppadt behof, landtmannen antingen anlita inom orten boende s. k. qvacksalvare, eller ock hemta examinerad läkare från Umeå eller Hernösand, till hvilka ställen afståndet från Örnsköldsvik, som i denna del af Ångermanland egde ett centralt läge, vore ganska stort.
Calculation, utvisande, på grund af 1844 års Räkenskaper, hvad af den Ordinarie Ränta, sorn bör af de skattskyldige utgifvas, är af förvandling enligt markegång beroende. Enligt sammandrag Litt. E. utgjorde den uti ofvannämnde års Råkenskaper debiterade Ordinarie Räntan Härifrån afdrages: [Ivad som, enligt vid nämnde sammandrag fogade utredning, utgår i penningar, oberoende af markegång, nemi. Jordeboks-ränta . Ilemmantals-ränta. Den utaf markegång beroende andel af de under följande titlar upptagne poster, som, enligt Comiterades förslag, antingen borde ifrån Räkenskaperne uteslutas eller ock endast uppoch afföras, samt således icke komma att utbetalas: Af Afkortningar, förslagsvis „ Roställs-räntor d:o „ Rusthållarcs egne räntor d:o . „ Gästgifverihemmans friheter d:o „ Städers friheter d:o „ Färjors och Färjekarlars d:o . „ Postbönders och Brefbärares d:o „ De uti Krono-Räkenskaperne upptagne räntor af Akademiernes egna hemman d:o „ Räntor, som äro anordnade för Åkers Krutbruk,Husqvarna Gevärsfactori, Klädes-fabrikerne i Norrköping och Hyttors friheter, d:o . 303,354: 40. 4. 132.000 154.000 414.000 8,400 5,600 95 -80 33,000: — 520: — Hvarefter återstoden utgör sådana räntor, som af de skattskyldige utbetalas med beräkning efter markegång . iBanko. 2,533,519 1,051,049 1,482,469 10 4 0 18 10 Litt. ! General-Sammandrag, utvisande Medelmarhegångspriserne för åren 1SS4-J8J3 uti Mtikets samtlige Län, enligt bifogade Länsvis uppgjorde sammandrag, med deruti iakttagen jemkning till fullt skilling tal. Litt.
Rektorer vid högre lärdomsskolor, samt Vetenskaps-akademiens ledamöter; 2:o Ordinarie ledamöter i rikets Hofrätter och Kollegier, äfvensom de, hvilka innehafva annat med rådsembete vid dessa embetsverk i värdighet jemförligt eller högre civilt embete, eller inom krigsståndet Regementsofficerseller annan beställning af motsvarande eller högre grad, eller ock från något af dessa embeten med pensionsrätt afgått; 3:o de som äga och minst tre ar före valet innehaft fast egendom på landet, uppgående till fyra hela hemmall eller deröfver, eller i uppskattningsvärde till minst 32,000 riksdaler, eller ock fast egendom i stad, uppgående till minst 48,000 riksdaler i uppskattningsvärde; 4:o de idkare af handel, fabriksrörelse, handtverk eller annat yrke, i stad eller på landet, hvilkas årliga inkomst af yrket minst i tre år näst före valet uppskattas till 2,000 riksdaler eller deröfver; 5:o sådane inom valdistriktet boende, som i egenskap af riksdagsmän förut bevistat tre riksdagar; dock må icke något valdistrikt under samma tid i första Kamaren hafva mera än en ledamot, utsedd blott på grund af denna valbarhetsegenskap. § 52. Med det undantag, mom. 3 af nästföregående §5 utvisar, skola de väljande vid val af ledamot i första Kamaren icke vara inskränkta till visst distrikt, utan äga frihet att dertill utse hvilken valbar Svensk man, som helst. § 53. Den, hvilken såsom embetsman eller såsom ägare af fastighet, eller såsom näringsidkare blifvit till riksdagman i första Kamaren invald, må, om han, under tidén för befattningehs utötvande, upphör att varå embetsman, fastighetsägare eller näringsidkare, eller om hans fasta egendom eller näriugsinkomst förminskas under det för valbarheten bestämda minsta belopp, utan hinder deraf i riksdagsmannabefattningen fortfara under återstoden af den tid, för hvilken han blifvit vald; men derest riksdagsman försättes i omyndighetstillstånd eller nödgas sin egendom Kongl. Maj:Is Nåd. Skrifvelse, N:o 85.