Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Preste-Ståndet, som förklarade sig icke linna skäl att Borgare-Ståndets ifrågavarande inbjudning antaga, lade ofvanberörde protokolls-utdrag till handling arne. S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Lag-Utskottet en från Rikets Ständers Justilie-ombudsman ankommen skrifvelse af den 27 sistlidne November, med tillägg till bemälde embetsmans embetsberättelse till innevarande riksdag, om ändring uti Kongl. Förordningen angående inteckning i fast egendom den 13 Juli 1818. S. D. Prot.-Utdrag den 3 December 1859. 121 S. D. Föredrogos ånyo, i ett sammanhang, och remitterades till Lag-Utskottet Prosten Sondéns motion, om förändrad organisation af rikets Domkapitel, samt en motion af Domprosten Knös i samma ämne, och skulle de med anledning af dessa motioner i Ståndet nu afgifna yttranden till Lag-Utskottet åtfölja. S. D. Efter ånyo skedd föredragning remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet en af Pastor Primarius Fallenius den 1 dennes väckt motion om femårigt i stället för ständigt rektorat vid högre fullständiga Elementar-läroverk, tillika med de yttranden, som flere Ståndets ledamöter i anledning deraf nu afgifvit. S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Rikets Ständers Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskott en af Domprosten Knös väckt och den lista dennes hordlagd motion, angående fördelning på vissa år af de kostnader, som i och för allmänna byggnader från boställen utgå, tillika med nu i ämnet afgifna yttranden af Doktorerne Nordlander och Säve. S. D.
Här var bud från min hustru, då mitt tåg kom in, att vår flicka gått sin väg. Och jag skulle på hemvägen höra åt på ett kontor efter någon, som kunde komma i stället. Men det är inte så lätt att nu få någon i Chicago Kanske vi kunde komma öfverens? vände han sig till Anni. Hon var mera än villig, så snart förslaget blifvit öfversatt. Och då Isak ännu hade tillräcklig tid öfrig, gingo de alla tre till boardinghuset efter hennes effekter. Men därifrån måste Isak vända om till stationen, utan att följa med dem ut på västsidan, där Johnston bodde. Därefter var det nästan som om de icke befunnit sig i samma stad. Samfärdseln på banan blef allt lifligare ju längre det led mot utställningens afslutande. Och i samma mån ökades naturligtvis arbetet men också förtjänsten för personalen och i synnerhet för lokomotivförarne. Anni kom snart till klarhet om att hon icke alls trifdes i Chicago. Att aldrig, utom under Isaks sällsynta och kortvariga besök, få träffa någon människa hon värkligt kunde tala med föreföll henne nära på outhärdligt. En gång hade hennes matmor visst tagit henne med till utställningen och där tycktes ju nog vara vackert, om där inte funnits sådana hopar af människor. Man kunde knappast se någonting annat än dem. Då hon kom hem därifrån värkte och bultade hennes hufvud så, att hon trodde sig på väg att bli sjuk på allvar. Därefter brydde hon sig inte mera om att gå ut ur huset. Men till Isak sade hon ingenting om huru hon vantrifdes. Han hade det ju i alla fall bra mycket värre i arbete både natt och dag. Och på nyåret skulle de kunna fara hem, försäkrade han alltid. Kunde han hålla ut till dess, så kunde hon det väl också. Så gingo dagarna och veckorna, sådana dagar och veckor, som Chicago aldrig upplefvat förut, och troligen ej kommer att upplefva härefter. Utöfver unionens hela område hade folket slutligen kommit till öfvertygelsen att den väldiga utställningen väl var värd att se, trots allt hvad afundsjuka tidningar i östan och västan haft att säga mot den. Och därför strömmade ständigt allt talrikare skaror till världsstaden vid Michigansjön, talrikare i mån som den sista oktober, den oåterkalleliga stängningsdagen, ryckte närmare.
Den i3 Mars f. m. 169 och Kronan uppgör frivilliga Contracter, icke med roten, utan med soldaterna, emedan de äro skyldige att hålla sig sjelfve. Hvad är en soldat, annat än en del af Rotehemmanens jordbrukare, med förbindelse att göra krigstjenst? Mötet utgör hans dagsverke för torpet; och detta är en billig ersättning. Efter Indelningsverkets hufvudgrunder hade soldaten af Roten ett ganska ringa hemkall, hvilket sedan har treja fyrdubblats. På denna grund anser jag ganska billigt, att Soldaterne sjelfve underhålla sig vid möten; och nödgas jag, såsom sjelf Rotehållare, bestrida riktigheten af den sats, att Kongl. Maj:t och Kronan skulle äga att, på Rikets Stänrlers anordning, upptaga en mötes-passevolance af Rustoch Rotehållare; äfvensom det vore oformligt, om Rikets Ständer skulle ingå i sådane beslut. Indelningsverket upprättades af en EnvåldsRegent och Dess Ständer, genom Contracter med Jordägarne, och jag kan derföre icke undgå att finna det orimligt, om, i ett Constitiilionelt samhälle, Ständer och Regering skulle besluta i samma fråga, utan att höra Rustoch Rotehållare. Jag begär, lika med Herr Hjerta, att det alternativ, StatsRådet uppgifvit, måtte läggas till grund för Betänkandet; men uppgifver derjemte, såsom ett alternatift förslag, en indragning af så många Numror, som fordras för att med Vacance-afgiften bestrida Arméens vapenöfningar. 170 Den i3 Mars f. m. Herr NordenfalkJohan:
Det syises utan ändamål att göra skuld, endast för att få medel att betala samma skuld; så framt man icke hyser den hemliga afsigt att på de sednare långifvares bekostnad bereda en större utdelning åt massans samtli ge borgenärer. Skulle Realisation beslutas och sättas i verket innan nästa Riksdag, så torde till förstärkning af Bankens Fond genom uppköp af silfver, äfven kunna användas de af Fastighetsoch Odlingslånen inflytande räntor och Capitalafbetalningar. och i följd häraf dessa slags lån för framtiden upphöra: Fastighetslånen såsom utan nyttigt ändamål, och odlingslånen, emedan de befunnits föga eller intet tjena till det åsyftade ändamålet. Efter den rigtiga grundsats att befria Banken från betungande och med dess soliditet Den ii Ju bi. 26g oförenligs bidrag och uppoffringar till utomordentliga Statsbehof och arbetslöretsg , som anses medföra allmän nytta, ha Utskotten föreslagit att upptaga lån uppå Statsobligationer med ränta. Det bör likväl först vara af? gjordt att dessa behof äro verkliga och oundvikliga; att dessa företag äro af så mycken vigt för allmänt väl, att de på ett eller annat sätt böra på Staten bekostnad utföras. I detta fall är det utan tvifvel för Folket mindre kännbart att medlen dertill genom upplåning anskaffas och efterhand återbetalas, än om de antingen genom betydligt förhöjd beskattning inom korrt tid skulle utkräfvas, eller ock såsom hittils ofta skett af Banken, förmedelst ny sedelutgifning tillskapas; enär följden deraf blefve Sedelvärde,ts ytterligare försämring och ökad svårighet för den åsyftade penningeverkets Reglering. Men om denna olägenhet skall törekommas måste Statsobligationerne vara grundade allena på Statens eller RiksgäldsContoiretg inkomster, och hvarken directe eller indirecte gravera Banken; så att tillökning af dess Sedelstock deraf uppkommer; hvilket i synnerhet i början af Realisationens verkställighet kunde blifva ganska menligt.
Ytterligare Utlåtande, VIII s 1249 — 1272, i anledning hvaraf PresteStåndet fattat särskildt beslut, IX s 970 — 972, hif. af BondeStåndet, IX s 977, med tillägg af Adeln, IX. s 992. Underd. RiksdagsBeslutet, §. 44* Schoughs, Capit. sökte eftergift af Kronans Immissionsrätt i hans extra lön; StatsUtskottets Utlåtande, IV 1. s 286 — 291, hif. af Adeln, IX s 78, af PresteStåndet, IX s 82, af BorgareStåndet, ix s 84, återrem. af BondeStåndet II s i3o4- Ytterligare Utlåtande, IV 1. s 520, hif. af BondeStåndet, ix s i4r. Underd. Skrifvelse, X 1. s i5o—'i52. Schwartz, om årligt arfvode för ÖfverDirecteur; StatsUtskottets Betänkande, IV a68 3. s 70, 71, bif. till dess sednare alternativ af Adeln, IX s 5^0, till dess förra alternativ af BondeStåndet, ix s 5 g i , dito dito af PresteStåndet, IX s 704, tilldess sednare alternativ af BorgareStåndet, ix s 828. Memorial om Ståndens olika beslut, IV 4- s 765, 766, hvarvid PresteStandet låtit bero, IX s io4o, lagdt till Handlingarne af BondeStåndet, IX s 1042, af Adeln, IX s 1046, bif. af BorgareStåndet, IX s 1057# Schäfferier befordrade, I 1. s 57. — om anläggning af; Underd.
Skrifvelse, N\o tj3. underhåll menliga förhållande, ansett sig höra hos E. K. M. i underdånighet anhålla om Nådig befallning till vederbörande att låta å offentlig auction till den mestbjudande utarrendera den Mariebergs egendom tillhörande jord, för så vidt samma jord icke anses behöflig for verkställande af elevernes vid Läroverket praktiska öfningar samt for den derstädes förlagda Raket-Corpsens exercis och experimenter. 25:o Beträffande formen af räkenskaperna för Carl Gustafs stads Gevärs-factori, hafva Revisorerne erinrat, att densamma, hvilken länge öfverklagats såsom invecklad och otydlig, ännu oförändrad, företedde samma olägenhet; och ehuru, enligt hvad Krigs-Collegium i utlåtande häröfver upplyst, åtskilliga, förenkling åsyftande bestämmelser angående materialoch persedelräkenskaperne blifvit af Collegium meddelta, få Rikets Ständer likväl med afseende å angelägenheten deraf, att räkenskaperne öfver de till ifrågavarande vigtiga förvaltningsgren anslagna medel varda på det sätt uppställda, att en klar öfversigtaf Inrättningens ställning och resultaten af dess verksamhet må kunna vinnas, hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det vederbörande mätte undfå Nådig föreskrift att, så vidt sådant icke redan egt rum, skyndsamt låta uti Carl Gustafs stads Gevärs-factories räkenskaper inrätta ett serskildt conto öfver inflytande medel och deraf bestridda utgifter; ett conto öfver factoriets alla eflecter och gevärsdelar, uti hvilket hvarje års tillverkning sammanföres, samt, för redighet och lättare öfversigt af Verkets ställning, ett conto upptagande alla de effecter hvilka anses odugliga, men ej blifvit i laga ordning casserade; äfvensom slutligen på det resultaten af factoriets verksamhet må inhemtas, ett conto eller en specifik förteckning på alla under året färdigblifna gevär, jemte priset derå. 26:o
Dislrict-magasiners inrättande inom Westerbottens och Norrbottens Län, må, så snart sig göra låter, bringas till verkställighet. l8:o Sedan upplyst blifvit, att skogsplanterings-cassans contanta behåll* ning vid 1841 års slut uppgick till 72,692 R:dr 11 sk. 1 rist., och då Rikets Ständer ansett lämpligt, att cassans disponibla medel må göras räntebärande, få Rikets Ständer bos E. K. M. i underdånighet begära, det vederbörande måtte få sig i Nåder anbefaldt att 0111 nämnde medels förräntande emot fullgod säkerhet gå i författning. 19:o Rörande Svenska Postverkets hos Norrska Stals-verket egande fordran, stor 16,485 R:dr 31 sk. 2 rist, hvilken, på grund af Kongl. Brefvet den 11 Juni 1836, i räkenskaperne fortfarande balanceras, hafva Rikets Ständer iuhemtat, att Kongl. Norrska Regeringens Finance-, Handelsoch Tull-Departement blifvit under den 28 Augusti 1841 genom Öfver-Post-DlrecteursEmbetet påmindt om betalning af ofvanberörde fordran, samt att, enligt af Departementet lemnad upplysning, afgörandet af denna liqvidationsfråga livilade, i afvaktan på resultatet af Departementets under den 17 Februari 1824 till då val aude Stats-Ministern för utrikes ärendena gjorda framställning i ämnet; —• vid hvilket förhållande Rikets Ständer, med förnyande af deras, uti underdånig skrifvelse af den 20 Mars 1841, gjorda begäran, få hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att sådana föi eskrifter, varda i 4 >4 Eipe dil iöns-V Isko Hets Forslas, lill lind, Skrifvelse 3 N:o Ij3.
HERR X. Jag har nog tänkt på det också, må du tro! Och mången natt har jag drömt, att jag var i fängelse! Häu! du, är det så svårt som det sägs att sitta inom lås och bom? HERR Y. Jo, du, det är svårt. Först vanställer man ditt yttre, genom att klippa af dig håret, så att om du inte såg ut som en förbrytare förut, så gör du det efteråt, och när du tittar dig i en spegel, så blir du öfvertygad om, att du är en bandit! PARIA. 124 HERR X. Det är masken, som rycks af, kanske! Det är inte så illa uträknadt! HERR Y. Skämta du! Och så sätter man ner din kost, så att du hvarje dag och timma känner en bestämd skilnad mellan lif och död! Alla lifsfunktioner nertryckas, du känner hur du krymper, och din själ, som skulle botas här, förbättras, sättes på svältkur, pressas tillbaka till tusen år i förfluten tid; du får bara läsa skrifter, som äro författade för folkvandringstidens vildar, du får bara höra om, hvad som aldrig skall komma att passera i himlen; men hvad som händer på jorden förblir en hemlighet; du ryckes lös ur din omgifning, flyttas ner ur din klass, kommer under dem, som äro under dig, får visioner af att lefva i bronsåldern, känner dig, som om du ginge i djurhud, bodde i håla och åt ur en ho! Oh! HERR X. Ja, men det är ju förnuft i det; ty den som uppför sig, såsom han vore från bronsåldern, skall väl lefva i sin historiska kostym. HERR Y. (ilsket). Du hånar, du! Du som farit fram som en stenåldersmenniska! och ändå får lefva i guldåldern. PARIA. 125 HERR X. (forskande, skarpt). Hvad menar du med det sista ordet guldåldern? HERR Y. (lömskt). Ingenting alls! HERR X. Det ljuger du, ty du är för feg att säga din hela mening! HERR Y. Är jag feg? Tror du det? Jag var inte feg, när jag vågade uppträda på denna trakt, där jag lidit så som jag gjort.
Ordföranden gjorde derefter proposition till akerremist, hwilken Bifölls. Högloft. Riddersikapet och 7ldeln ärfkiljdes kloc» kan r till z. In kiäsm ?rarocol!i 6. 8i!vcrLto!ps. Thorsdagen deri 21 December. Plenum kl. L till § eftermiddagen Upläsies följande: Riksens Högloft. Ständers Lag.UtskotS utlåtande öfwer de hos Högloft. Riddcrjlkapet och Adeln samt Högtärade Borgare-Skändel gjorda, till Utskottet remitterade anmärkningar, öfwer Detz den 26 sistl. October afgisna betänkande; om Sjö» och Gränse» Tulls sanik Accis'Rättcrs uphäfwande. Sa^oM aldeles obestridelig anser Lag Utskottet den grunosatts, att Domare böra wara ojäfwige, och kan derjöre, i följd af hwad i Betänkandet är adagalagdt, ej sinna det af Herr Malmberg gjorda förslag ankageligt, enligt hwilket Sjö-Tulls, och AccisRättS mäl wäl ffulle wid Rädstuswuoch KämnärS» Rätterne uptagas, men samma Domstolar derwid förstärkas med Tull» och Accis-Betjente. Hers Den Li December. 1567 Herr sk IiIinreberZs vnffan att till minskande af extra ordinarie Domstolars antal. Härads, Rättcrne kunde uptaga och afdöma de till Gränse» Tull-Nätkerne hittills hörande ärender, har till dest principe och hufwudsakcliga syftemål, också warit Ut» flottets. Men dä berörde ärender, bade för dck allmännas rätt och enffildas säkerhet, fordra den grad af skyndsamhet, som hwarken lärer kunna förenas med Lag» tima HäradgiTmgs nödwändiga oasbrutna fortgång, eller tued extra ordinarie och ordinarie LandS-DomareS wid Lenna Riksdag af Riksens Högloft.
Den noggrannhet, hvarmed fattigvårdsbehofven måste bedömas, vore omöjlig att åstadkomma annorlunda ån af den behöfvandes närmaste omgifning, och örn den också mångenstädes af denna omgifning skulle iagttagas ensamt af nit för allmänt båsta, vöre den allmänt icke att påräkna med säkerhet, der icke tungan af understödet hårdare drabbar dem, på hvilka omdömet beror, utan tvärtom måste man föreställa sig, att personliga förhållanden Lagsami Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskottens Betcinkandej IV:o S, 3 skola väcka deltagande för den underhållssökaride, som öfverväga grannlagenheten emot det allmänna. Hos den sökande sjelf läge dessutom vanligen en återhållande kraft, sorn är verksam, då underhållet påkallas af den, utaf hvilken han år personligen känd, men försvagas, i den mon hjelpkällan år aflägsen och fremmande. Denna kraft vore den naturliga blygseln att erkänna egen oförmåga, serdeles om den år sjelfförvållad oell undseende! att framträda med diktade behof, eller sådane, som genom egna ansträngningar kunna alhjelpas. — Understöden från Staten deremot skulle snart icke betragtas annorlunda ån, såsom en rättsenlig utdelning af en allmän tillhörighet, den man icke funne det nedslående att fordra och emottaga, sedan man på ett eller annat sått lyckats att, såsom en vanlig formalitet, framvisa de derföre föreskrifna villkoren. Om allt delta hade man redan erfarenhet uti Statens spanmåls-undsåttningar efter missvexter och följderna deraf.
Banco, eller Utvexlings -'priset understiga Fem R:dr Trettiosex Skiliingar (^5: 36) Banco stycket ; b. alt Banco-Fullmägtige, om och enär de så nödigt pröfva, ega att nedsätta det för året bestämda Invexlingsoch uppsätta det bestämda Utvexlings-priset; c. Att, med undantag af på Deposit-räkning insatta summor , Ducater, före Bankens allmänna Silfver-utvexling, icke annorlunda än emot Silfver utvexlas; och d. att, vid Bankens Silfver-köp, Guld i Ducater (eller till Ducater reduceradt) får i afräkning emottagas efter det för deras invexling i Banken vid levererings-tiden gällande pris, hvilket likaledes skall tjena till grund för Bankens 54 Expeditions-Utskottets Memorial N.o /p5- utlemnande af Sedlar, vid insättning af Guld på Deposit-räkning. Med underdånigt tillkännagifvande om hvad sålunda stadgadt blifvit, anhålla Rikets Ständer i underdånighet, det E. K. M. täcktes till allmän kännedom låta härom utgå nådig Kungörelse. Rikets Ständer framhärda N:o 425. Memorial, med hemställan om en för~ njad underdånig Skrifvelse till Kongl. Majit angående Sörforss Lax-fiske. lifter erhållen Nådig remiss! af Arrendatorernes utaf Ji:delar af Sörforss Krono-Laxfiske i Umeå Élf, hos K. M. gjorda underdåniga ansökning, hafva Rikets Ständer, uppå deras Stats-Utskotts, uti Utlåtande N:o 34, lemnade tillstyrkande, bland annat beslutat att till K. M. i underdånighet öfverlemna, att, efter eget ompröfvande , i Nåder bestämma till hvad belopp sökt nedsättning uti nu gällande Arrende-afgift eller Taxa för återstående 3:ne arrende-år må ega rum.
Lag-Uiskollet: l:o Herr Nordenfelts, Leonhard Magnus, den 3 dennes e. m. på bordet lagda motion, om förändrad lagstiftning angående byggnader i åar och floder m. m.; 2:o Grefve Taubes Henning Adolf, den 3 dennes e. m. på bordet lagda motion, om förhöjdt traktamente för god man vid skiftes-förrättningar; 3:o Friherre Raabs, Adam Christian, den 3 dennes e. m. på bordet lagda motion, angående förändrade grunder för stängsel-skyldigheten; 4:o Herr Rooss, Axel, den 3 dennes e. m. på bordet lagda motion, angående upphörande af den s. k. Nabo-bördsrätten; 5:o Herr Stråles, Wilhelm, den 3 dennes e. m. på bordet lagda motion, om förändrad redaktion af 11 Kap. Missgernings-Balken; 6:o Densammes, den 3 dennes e. m. på bordet lagda motion, om tillägg till Kongl. Förordningen den 19 Augusti 1845 och 24 Kap. Missgernings-Balken; 7:o Densammes, den 3 dennes e. m. på bordet lagda motion, angående förändrade straff-bestämmelser för Biribi och andra äfventyrliga spel; 8:o Herr Printzenskölds, Carl, den 3 dennes e. m. på bordet lagda motion, om förändring i nu gällande stadganden, angående fullmäktigskap; 9:o Grefve Taubes, Henning Adolf, den 3 dennes e. m. på bordet lagda motion, angående tillägg och förändringar i Kongl. Skiftes-stadgan; 10:o Grefve Taubes, Henning Edvard, den 4 dennes f. m. på bordet lagda motion, angående öfverlemnande till en Nämnd, att i andra och sista instansen pröfva skiftesmål. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: l:o Herr Cederschiölds, Gustaf, den 3 dennes e. m. på bordet lagda motion, angående förändringar i sednast utfärdade Kongl.
På den sålunda tillkomna förskottstiteln hade sedermera åtskilliga anvisningar egt rum, hvarpå Revisorerne meddelat uppgift; och då vid granskning deraf Revisorerne trodde sig finna, att större delen af de betydliga belopp, som blifvit ä förskottstitel anvisade, innefattade utgifter för sådana behof, hvilka vore af natur att årligen återkomma, samt anslag derför lätteligen kunde å Riksstat uppföras, hade Revisorerne, enär för bestridande af de oförutsedda, tillfälliga utgifterna medel icke saknades, till Rikets Ständers pröfning hemställt, huruvida bibehållandet af nämnda förskottstitel kunde vara af behofvet påkalladt och öfverensstämmande med den i 64 och 65 §§ Regerings-formen uttalade grundsats, att statsmedlen skola till de af Rikets Ständer pröfvade behof och efter den upprättade staten anordnas. Uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande har Statskontoret anfört, att vid granskning af förteckningen öfver berörda anvisningar förekomme, att utaf der upptagna utgiftsposter, som till största delen redan voro af Rikets Ständer godkända och ersatta, de flesta utgjort kostnader för komitéer, hvilka, i följd af Rikets Ständers egna underdåniga framställningar, för särskilda ändamål blifvit tillsatta; att en del förskott vore sådana, som icke vidare ifrägakomme, såsom kostnaden för uppgörandet af formulär till de förvaltande verkens räkenskaper och ersättningen till innehafvarne a,t roterade ecklesiastika boställen, för hvilket sednare föremål anslag numera funnes å Riks-staten uppfördt; att likaledes, beträffande ersättningen till innehafvare af vissa kungsgårdar för den s. k. hofveri-skyldighetens upphörande, medel till godtgörelse åt dessa indelningshafvare vid nästlidna riksdag blifvit å stat anslagna; att åter andra utgifter vore af den beskaffenhet, att de lämpligen borde af Riksgälds-kontorets tillgångar direkte bestridas, såsom ersättningen för de med statsrevisionerna förbundna 12 Expedition itUtskottets Förslag till Rikets Ständers underd.
Vid pröfning af detta ärende har Kongl. Majit väl funnit, att, då Kongl. Majit, vid meddelande af nådigt samtycke till Rikets Ständers under 1840 och 1841 urens riksdag fattade beslut, att, jemte det Jemtlands soldater ålades samma skyldigheter som kronans indelta manskap i det öfriga riket, vare sig i krig eller, i hänseende till arbetskommenderingar, under fredstid, provinsen skulle ånyo till rotering indelas i likhet med hvad inom det öfriga riket eger rum, fästat det förbehåll, hvilket äfven uti den under den 22 Maj 1846 utfärdade nådiga instruktion för kommitterade till indelningens förrättande finnes intaget, att, derest denna nya indelning skulle utfalla med en sådan förminskning i nummerstyrkan, som Kongl. Majit funne oförenlig med fordringarna för landets försvar, Kongl. Majit då må låta provinsens nu varande indelning fortfara, intill dess Rikets Ständer anvisat nödiga medel till försvarsverkets uppehållande på annat sätt inom berörda vidsträckta trakt af riket, detta förbehåll nu kunde af Kongl.
Månn de skola en dag fullkomna det? Månn de göra stenarna lefvande af stofthopar, som förbrände äro? Men Tobia den Ammoniten, som när honom var, sade: Låt bygga dem; när räfvarna löpa ditupp, skola de väl sönderrifva deras stenmurar. Hör, vår Gud, huru föraktade äre vi; vänd deras försmädelse in uppå deras hufvud, så att du gifver dem uti föraktelse i deras fängelses lande. Öfverskyl icke deras missgerning, och bortskrapa icke deras synd för dig; förty de hafva rett byggningsmännerna. Men vi byggde murarna, och fogde dem alla tillhopa intill halfva höjd; och folket fick hjerta till att arbeta. Då nu Saneballat och Tobia, och de Araber och Ammoniter, och Asdoditer hörde, att murarna i Jerusalem voro igenbyggde, och de hade begynt igentäppa det öppet var, vordo de ganska vrede; Och gjorde alla ett förbund tillhopa, att de skulle komma och strida emot Jerusalem, och göra en villo derinne. Men vi bådom vår Gud, och satte vakt uppå dem dag och natt, emot dem. Och Juda sade: Dragarenas magt är allt för svag, och gruset är för mycket; vi kunne icke bygga uppå murenom. Men våre fiender tänkte: De skola icke få vetat, eller set, förr än vi komme midt i hopen uppå dem, och slå dem ihjäl, och förhindre arbetet. Då nu Judarna, som när dem bodde, kommo, och sade oss det väl tio gånger, af all rum, der de omkring oss bodde; Då satte jag nedre utmed muren i grafvene folket, efter deras slägter, med deras svärd, spetsar och bågar. Och besåg det, och stod upp, och sade till rådherrarna, och öfverstarna, och till det andra folket: Frukter eder intet för dem; tänker uppå den stora förskräckeliga Herran, och strider för edra bröder, söner, döttrar, hustrur och hus. Då nu våre fiender hörde, att vi hade fått vetat, gjorde Gud deras råd omintet; och vi vände oss åter alle till muren, hvar och en till sitt arbete.