Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta yttrande remitterades till Exped.Utsk. Eöredrogs ånyo Konst.Utskis d. 15 och 26 dennes på bordet lagda Mern. N:o 31, med förslag till ändring i 13, 19 och 22 §§ EiksdtsOrdn., angide representationsrätt för lärarne vid elementarläroverken. Den 30 September, f. m. Hr Cederschiöld, Gustaf: Länge har man redan insett, att en representations-förändring vore af nöden. 1809 års män hade icke väl fått våra Grundlagar antagna, förrän de började arbeta på en sådan, och sedermera hafva dylika frågor vid flera Riksdagar förevarit. Konst.Utsk. har flera gånger inkommit med förslag till en sådan, men mot dessa hafva alltid anmärkningar gjorts, än åt det ena och än åt det andra hållet; och det är sålunda icke att hoppas, det man skulle kunna få en förändring en géneral genomförd, hvilket jag heller ej för min del anser önskvärdt. Det är en erfarenhet, sorn man gjort i alla länder, att representationsförslag, som upgjorts efter en viss doktrin eller efter utländska mönster, aldrig kommit till långvarigt bestånd, utan blott sådana, som framgått ur de gamla institutionerna och innefattat en utbildning af de gamla formerna, hufva blifvit nationella och egt någon varaktighet, derföre att de varit grundade i det historiska. Då jag sålunda är af den öfvertygelse, alt man bör antaga hvarje förslag, som närmar oss till det önskade målet, och då detta Konst.Utsk:s förslag innefattar en förbättring i vårt nuv:de representationssätt, kan jag icke undgå att rösta för framgång åt detsamma. Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att som emot Utskts i fråga v:de grundlags-ändringsförslag anmärkning icke förekommit, 11. o. Ad. torde finna, att detsamma, såvidt på R. o. Ad. berodde, komme att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. Ropades Ja. Föredrogs ånyo Konst.Utsles d. 15 och 26 dennes på bordet lagda Mern. N:o 32, med förslag till ändring uti 15 § Riksd:sOrdn.
Mellanläggspapper 120^ Ris a 4 R:dr 480 40 Utskottspapper 208 Lispund 13 skålp. 23 lod a 12 sk 50 30 iO Summa B;ko R;dr 531* 22 iO 81 Revisorerne hafva uti aflåten skrifvelse anmodat Banko-Fullmäktige alt Berättelsens låta lill trycket befordra samt med allmänna tidningarne utdela denna BetrUck""'Srättelse, hvarförutan Revisorerne meddelat Fullmäktige åtskilliga vid räkenskapernas granskning gjorda anmärkningar till den åtgärd, desamma anses föranleda. De under gransknings-förrättningen anmälda reservationer förvaras i de Beservatiovid Revisorernes sammankomster förda Protokoll. ner' För ziffcruppgifternas öfverensstämmelse med räkenskaperna eller de Ansvarighelill Revisorerne aflemnade räkenskaps-sammandrag, är Banko-Sekreteraren tJcJvp!>gifansvarig. tema. Revisorerne, som granskat Bankens och Tumba Bruks räkenskaper för Decharge. åren 1851 och 1852 samt läst Banko-Fullmäktiges Protokoll för tiden från och med den 15 September 1851 till samma dag innevarande år, få härigenom vitsorda, alt Fullmäktige fortfarande med synnerligt nit besörjt förvaltningen af Banko-Verket, samt tillstyrka fördenskull att Banko-Fullmäktige malte undfå full decharge för samma förvaltning till och med 1852 års utgång, äfvensom för de beslut och åtgärder, Fullmäktige till den 15 Revisorernes Berätt. äng. Bankoverket. September vidtagit och hvarför redovisning innefattas i Fullmäktiges Protokoll. Stockholm den 15 November 1853. På Häglof]. Ridderskapet och Adelns vägnar: o Carl Åkerhjelm. C. E. Cederström. C. A. Manderström. Avg:t Olivecrona. J. A. Tornérhjelm. J. M. Björnstjerna. På Högv. Preste-Ståndets vägnar: Carl Fr. Björkman. Johannes Bohllieb. A. F. Sondén. P. O. Carlander. C. J. Holm. Johan Gahne.
Så sannt å ena sidan är, att färdighet i latinska språket är en prydnad för läroståndet och derföre väl förtjent alt befrämjas, så sannt och af erfarenheten bekräftadt är det ock, å andra sidan, att ingenting befrämjas derigenom, att äldre män, hvilka under praktisk embetsutöfning längesedan förlorat nyssnämnda färdighet och som dock kunna besitta mycken presterlig insigt och skicklighet, af lagen nödgas att offentligen begagna ett språk, af hvilket de icke mera äro mägtige. Lemnäs deremot vid berörda disputation frihet med afseende på språket, — får den angå ämnen, som böra utgöra föremål för de speciminerandes dagliga studier och begrundning, och föreskrifves, i sammanhang dermed, att lärare, som i dessa ämnen ega insigt, städse skola såsom opponenter fungera, så skall detta prof icke mera blifva, hvad det nu ofta är, en tom formalitet, ulan tvärtom visa sig såsom ett af de allvarligaste och lämpligaste medlen att utröna halten af de mäns bildning, som söka rättighet att få sjelfständigt vårda församlingarne. Blifver pastoral-examen ordnad på sådant sätt, som Rikets Ständer här ofvan angifvit, så kommer densamma tydligen att utgöra — icke ett alldeles sjelfständigt, för sig bestående lärdomsprof, utan fastmera en sednare afdelning af samma prof, såsom hvars första afdelning och grund prest-examen är att betrakta; men inträder detta, enligt Expedilions-Ulskotlels Förslag till underd. Skrifvelse, N:o i SS. 417 enligt Rikets Ständers öfvertygelse, med sakens natur fullkomligen öfverensstämmande förhållande mellan nu ifrågavarande examina, så följer ock af sig sjelf, att pastoralexamen måste erkännas såsom ett allmänt vilkor för befordran till ordinarie presterlig tjenst. Genom en föreskrift derom skulle ock den för presterskap och församling lika helsosamma följden uppkomma, alt komministraturerna blefve, hvad de i allmänhet höra vara, öfvergångsplatser och icke, såsom nu ej sällan händer, det mål vid hvilket man stannar.
Utdr. d. 3o Jan. 1841' 67 mare, hvilken för vissa frågor delar sig i tvänne Nämnder, som serskildt öfverlägga och besluta, men, vid inbördes stridighet i åsigter, sammanträda, för att skiljagtigheterna till gemensamt beslut bringa ; dels Utskottets förslag i hvad det angår så väl sammanfattningen i Regeringsformen af grunderna för National-Representationens arbetsordning, som urskiljandet från nuvarande Regeringsform och Riksdagsordning af allt det reglementariska i berörde afseende, för att blifva föremål för en serskild ordnings-stadga, som likväl icke komme att tillhöra antalet af Rikets Grundlagar, och genom hvilken förändring, 0111 den antages, nuvarande Riksdags-Ordning skulle upphöra att vara gällande; dels de af Utskottet redovisle åsigter, angående den förändrade plan för ämnenas indelning, som i förslaget till Regeringsform blifvit iagttagen. Deremot fann Ståndet, efter granskning af ifrågavarande Grundlagsförslag i deras serskilde delar, skäligt att förslagen till Utskottet återremittera, med följande dervid gjorde, af Ståndet, såsom gemensam tanka, godkände, anmärkningar: §. 49. Att den, för Lagtima Riksdags återkomst, i denna §. bestämda tid af hvart annat år borde, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers vid denna Riksdag serskildt fattade beslut, förändras till hvart Tredje. §. 52. Alt antalet af de Förmyndare, som, under omyndig Konungs minderårighet, skulle komma att i Hans namn Regeringen föra, borde bestämmas till tre eller fem och sålunda blott en Förmyndare icke i något fall kunna väljas. <5. 61. Att Riksdagsman ej må, i det fall, denna §. omtalar, kunna från Riksförsamlingen uteslutas, utan att två tredjedelar af de röstande i beslutet sammanstämma. §. 65. Att de i nu gällande Regeringsform stadgade Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskott böra, såsom fasta Utskott, i Grundlagen bibehållas. Att det föreslagna antalet af Expeditions-Utskottets Ledamöter, eller Tre, må ökas till Fem. §. 70.
Så väl ExpeditionsUtskottets under N:o 3a i afgifne förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t, om dispositionen af någre Kronan tillhörige byggnader och tomter i Landscrona; som samma Utskotts förslag till 4 §• af Riksdagsbeslutet. låtande må uppskjutas. Den 18 Januarii f. m. Upplästes till justering ExpeditionsUtskotlets under N:o 322 afgifne förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t angående byggnaders afträdande åt Veterinärinrättningen, samt anslag af medel till deras iståndsättande. Herr Bråkenhjelm, Pehr Reinhold: Som förslaget till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse angående medel för Veterinärinrättningen, ej är öfverensstämmande med Ståndets beslut, får jag begära det på bordet. I anledning häraf blef ExpeditionsUtskottets berörde förslag lagdt på bordet. Upplästes till justering ExpeditionsUtskottels under ]N7:o 320 afgifne förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t, angående ny Instruction för Rikets Ständers Revisorer, i afseende på deras befattning med StatsVerkets gi’anskning. Grefve Horn, Claes Fredrik: Jag tyckte mig i ingressen af den nu upplästa underdåniga skrifvelsen finna ett misstag eller skrif-fel. Der står nemligen, att Rikets Ständer begära Kongl. Maj:ts stadfästelse å Instructionen för Revisorerne. Detta är ett uttryck, som jag tror icke förr vara begagnadt, och som är origtigt, ty Rikets Ständer böra ej begära annat än promulgation, eller utfärdande af denna Instruction. Herr Ribbing, Arwid:
Underhållskostnaden för dessa vägar är mycket olika, och derföre iakttages det vanligen vid alla vägdelningar, alt landsvägar, häradsoch socknevägarne skiljas från hvarannan, hvarefter oftast så sker att häradets samtlige hemman få till underhåll anvisade vissa delar af landsoch häradsvägarne då åter socknevägens underhåll blefve socknens ensak. Någon gång händer det visserligen, att samtlige de olika slags vägarne, efter förutgången gradering, delas i ett sammanhang, och detta sätt medför den fördel, att jordägaren får sin väglott på ett ställe, men gör det derföre ingalunda för honom ens oftast omöjligt att få väglotten inom egna ägor; ty om än en del jordägare hafva sina ägor genomskurna af allmänna vägar, finnes det en större del af jordägare, hvilkas ägor ligga på sidan om vägarne på större eller mindre afstånd derifrån, hvarföre de äfven måste åt sig uptaga s. k. utfartsvägar. Detta oaktadt äro de sistnämnde jordägarne skyldige att deltaga i underhållet af de allmänna vägarne, och måste således få sina vägstycken på andras ägor. Hvad förslaget att ställa vägunderhållet på entreprenad vidkommer, så får jag säga, att jag skulle anse mig skyldig till en försummelse, om jag ej begagnade detta tillfälle att meddela R. o. Ad. den erfarenhet jag i detta hänseende äger. Den siste värde talaren nämnde, att en socken inom ett härad i Stockholms län — han menade troligtvis Sorunda socken af Sotholoss härad — vore så belungadt med vägunderhåll, att den till och med är ålagd att deltaga i underhållet af inom annat härad på många mils afstånd belägen allmän landsväg. Sanningen häraf kan jag vitsorda och får tillika nämna, att för flera år tillbaka ställdes underhållet af nämnde sockens andel i förenämnde väg, utgörande ungefär en mil, på entreprenad emot en årlig underhållssumma af GOO Rdr Bko; men att, efter entreprenadstidens slut, entreprenaden ej kunde förnyas med mindre dubbla summan eller 1,200 Rdr Bko skulle erläggas. Jag har äfven någon erfarenhet af hvad underhållet af en allmän landsväg kostar, då detsamma ej är ställdt på entreprenad utan bestrides af allmänna medel.
Då tabellen gifver tillräcklig ledning för omdömet om förhållandet inom de särskilda länen, tillåter jag mig blott fästa uppmärksamheten på det för Wester-Norrlands, Jemtlands och Westerbottens län egendomliga, att någon minskning af till skjuts utgångne liästantalet. der ej ägt rum, hvilket med skäl synes kunna tydas såsom ett uttryck af en i dessa län raskt fortgående ökning af trafiken och ett välstånd, som ej funnit sig besväradt af den höjda skjutslegan. På sätt redan i det föregående blifvit antydt, hafva våra kommunikationsanstalter under detta qvinqvennium fått en högst värdefull tillökning genom jernvägar. Enär redogörelsen för den del af dessa vägar, som tillhör staten, utgör föremål för särskilda underdåniga berättelser, som af Styrelserne för dessa vägar skola afgifvas, så hafva såsom föremål för femårsberättelserna hufvudsakligen afsetts de jernvägar, som ej tillhöra staten, så vidt underrättelser om dem kunnat erhållas. Enligt fem årsberättelserna samt de upplysningar, som benäget meddelats af Chefen för Vägoch Vattenbyggnads-styrelsen, voro dessa vid 1860 års utgång följande, enligt hvad tab. Litt. U å nästa sida utvisar. Tab. Litt. Härvid torde ock böra omnämnas följande efter femårsperioden och intill 1862 års slut öppnade och under arbete varande staten ej tillhörige jernvägar, nemligen: 62 Jernvägar. Sjökommunikationer. Söderbymn-Bcrgviks 11 mil lång, för lokomotiv, förenad med i mils bana för hästkraft förbi Landaforssen i Ljusneelf, fulländad sommaren 1862, understödd med statslån af 500,000 R:dr, samt Borås-Herrljunga till en längd af 4 mil, för lokomotiv, under arbete med statslån af 1,436,666,67 R:dr R:mt. Tab. Litt. v. Dä en öfversigt öfver statsbanornas tillväxt kan upplysa flere i fem årsberättelserna förekommande förhållanden, så utbeder jag mig jemväl här i motstående tabell Litt.
Utskottet har derföre, med afvikande från Kongl. Majits förslag, funnit sig höra tillstyrka, att 12 § af nu gällande tulltaxe-underrättelser, upptagen under M 11 i förslaget, samt tarifen för kredit-upplaget och transitoafgifteu, sådan denna tariff finnes här bilagd, måtte godkännas att lända lill efterrättelse, intill dess Kongl. Majit annorlunda förordnar. 13. På sätt ofvan blifvit vid artikeln Fartyg hemsläldt och i öfverensstämmelse med kommitterades, af Kongl. Majit godkända, förslag i öfrigt, tillstyrker Utskottet, att Bevillnings-Utskottets Betänkande M 10. 68 att nuvarande § 13 må erhålla den lydelse, som § 12 i bilagde förslag till taxe-underrältelser utvisar, och mom. 3 deraf, angående införsel af tackjern samt varuprof och modeller med Kommers-kollegii särskilda tillstånd, följaktligen uteslutas. Till följd af den utaf kommitterade ifrågaställda indelning af rubrikerne under artikeln Socker, hade kommitterade i sitt förslag uteslutit nuvarande § 14, angående förfaringssättet vid tullbehandling af hvitt socker, som angifves för råsocker; men i öfverensstämmelse med det af Kongl. Maj:t i afseende på tull-bestämmelserne för herörde artikel afgifna förslag har Kongl. Maj:t ansett ett ifrågavarande § motsvarande stadgande böra bibehållas. Då Utskottet tillstyrkt bifall till hvad Kongl. Maj:t rörande tull-beslämmelserne för socker föreslagit, får Utskottet jemväl hemställa, att ifrågavarande, dermed samband egande föreskrift, sådan den finnes införd i § 9 af bilagde förslag till underrättelser, i hvilken ordningsnummer bland paragraferne Utskottet ansett detta stadgande, såsom likartadt med det i § 8 förekommande, lämpligen böra intagas, måtte godkännas.
Man hotar med att förslagets bifallande af detta Stånd, som med skäl torde kunna anses såsom det mest statskloka af Stånden, skulle kunna tydas såsom en demonstration i skandinaviskt syfte; men då Ståndets föregående uttalanden just icke utvisat några sympathier för skandinavismen, kan jag ej finna, att ett beslut, som undanrödjer några för Den 3] Januari e. m. 239 handtverkare stadgade hinder, kan tolkas i sådan anda. För öfrigt är det ej enligt min åsigt så farligt med den skandinaviska rörelsen, som man vanligen tror. Hvarken inom Danmark eller Sverige eger den några starka sympathier, ty hvartdera landet vill bestå såsom sjelfständig stat. Detta hindrar dock ej, att man icke bör söka närma de båda folken så mycket som möjligt till hvarandra, och då Utsk:ts förslag är ett, om än ringa steg i sådant syfte, röstar jag för bifall till detsamma. Gr. Liljencrants, Gustaf Fredrik: Några talare bafva förklarat denna fråga vara af stor betydelse, andra åter afliten. Jag lemnar derhän hvilketdera den är, men en sak anser jag vara af stor betydelse, och det är, att R. St:r, när de behandla ett ärende, göra sig klart, om den åtgärd, som föreslås, kan medföra gagn åt det folk, hvars representanter de äro. Jag har förgäfves sökt fatta hvilken fördel Svenska folket skulle hafva af en sådan åtgärd, som här är föreslagen. Fattas här handtverkare? Jag tvillar derpå, utan tror tvärtom, att här finnas alltför många, åtminstone att döma efter den mängd, som söker arbete, utan att lyckas erhålla sådant. Visserligen kan jag medgifva, att vi kunna erhålla en fördel derigenom, alt de Danska och Norska handtverkarne, hvilka äro, i synnerhet de Danska, mycket hushållsaktiga, kunna lära våra handtverkare att blifva sparsammare och sträfsammare än de nu äro, men jag tviflar på, att de skola inflytta hit i så stort antal, att de kunna verka såsom exempel på annat sätt än att de, som ej äro sträfsamma, komma att svälta ihjäl.
Hr Frih. har härutaf velat förmena, att, då Constit.Utsk. afstyrkt den väckta anmärknlsanledningen, och altså icke framställt nå - 35a D c 11 So J n n i f. ni. p;ot förslag, kunde någon jemnkning icke tiga rum, 6ch" 56 (j. vore altså icke tillämplig. Jag tager mig friheten häremot endast hänvisa lill 4i) §■ Riksd.Ordn., som stadgar : ”Återförvisar något RilcsSt. ett redan beredt mål till veder-c ”börande Utsk:s ytterligare utlåt., uligge Ulsk. att dermed ”inkomma till det Stånd, som återremitterat etc.” Af dessa ord kan icke dragas annan mening än den, att det är RiksSt:s rätt att återförvisa alla mål, så framt ej särskilda undantag eller vilkor deremot linnas stadgade. Ett sådant vilkor gifves endast i afseende å ConstitUtsk:s betänktn, då de nemi innefatta frågor om grundlagsförändringar, och i hvilka fall det vilkor är utfäst, att återremissen skall åtföljas endast af de anmärkningar, som förklaras utgöra Ståndets gemensamma tanka. Men hvad angår de i 107 §. omförmälda frågor, får jag fästa Uppmärksamheten derå, att denna §. innehåller 2:né särskilda momenter. Första morn-, förutsätter, att anmärka, blifvit väckt i Utsk. till följd af vid Statsrådsprolms granskning inom Utsk. upptäckta förhållanden. I fall någon anmärkn. efter detta morn; icke blifvit äf Cönstit.Utsk. framställd, är det klart, att återremiss icke kan i afseende derå äga rum; ty Stånden nfd då naturligtvis i okunnighet om, huruvida några facta .fia-» refnnnits, som kunnat föranleda Utsk. till ett annat beslut.
Utskottet har äfven, vid chartte-afgiftens bestämmande för Kongl. Maj:ts domar och utslag, förbisett stadgandet uti i mom. af 4 §•» att enligt den der införde tariff, desse handlingar skola efter arktalet, med 1 R:dr 24 sk. för hvarje ark, charteras, och af denna anledning utfördt chartas-afgiften för besagde handlingar till allenast det belopp, som fordom erlades såsom lösen för desamma. När man läser näst ofvanför den åberopade tariffen följande föreskrift: Vid desse nu uppräknade Verk, Embetsställen och Myndigheter (hvaribland uttryckligen nämnas Justitia:- och öfrige Departementen af Kongl. Maj:ls Canzli) skota alla handlingar under hvad benämning som helst, och hvilka ej finnas här nedan eller serskildt i denna f örordning om för malde, charteras som följer: Och när man Bevil/nings-Utskoltets Utlåtande _, N.-o 29. sedan uti den påföljande af Utskottet föreslagne 5 §. får se Kongl. Maj:ls Domar och Utslag serskildt qpt för middle, utan ringaste upplysning om orsaken dertill, skall man icke då häraf nödgas, äfven emot sin vilja, draga den slutföljden, att desse domar och utslag numera äro undanlagne från det allmänna stadgandet om handlingars chartering, och alt de således endast böra draga den stämplade pappersafgift, som i 5 §. blifvit utsatt, under det alt man på samma gång måste beklaga sig öfver den tvetydighet, som råder uti Författningens uppställning? Jag anser mig icke ega tillräcklig skicklighet uti det i allmänhet såsom serdeles både svårt och vigtigt ansedda lagstiftare-kallet, för att våga föreslå någon utväg till alhjelpande af de tvetydigheter, som, genom dc af mig nu anmärkte misstag vid den beslutade lagförändringen, komme att den nva chartre-sigillatae-författningen vidlåda.
S. D. Bewillnings-sarnt Allmänna Beswärsoch Oeconomie-Utflottens stsiledne gärdag upläste och pa bordet lagda Betänkande den i8:de i denna mänad, angäcnde Post-inrättningen i Riket, föredrogs ä nyo och bifölls; hwarom de öfrige Respect-ve Ständen ffulle wördsamt och »vanligen underrättas, ll» -uxra. S. D. Stats-Utstottets ststlcdne gärdag pä bordet lagda Memorial den 17 i denna mänad, rörande Kongl. Majtts och Kronans eller de i Staterne kallade puklique hus sä i Slockholm som i Lands-Ortcrne, föredrogs ä nyo och bifölls; Hwarom de Respeetive Med-Ständer» skulle wördsamt och wanligc 1 underrättas, lll» suxr-,. S. D. Wid ytterligare företagande af Stats-Utstot, tet? ststlcdne gärdag pä bordet lagda Memorial af den 17 i denna mänad, innefattande swar pä en af Herr Baron Strcl von blolstein hos Nidderstapct och Adeln wakt Motion om widtagande af kraftiga mätt och steg till förekommande af försnillning af Kronans egendom, säsom ock bestraffning derföre om sa hander, blef samma utlakande af Bonde-Ständet gilladt. De Nespective Med-Ständer» skulle om detta beslut wördsamt och wänligen underrättas. Vt suyrs, S. D. Högwördige Presie-Ständet har uti Protocollsbltdrag den 19 i denna mänad, jamte meddelad underrättelse, att Preste-Ständet ogillat Banco»Utstvttcts den 14 i denna Mänad gifnc utlakande, hwarigenom den i Statssamt Allmänna Befwärsoch Occonomie-Ukstottens Betänkande om Magazins-inrättningen för densamma föreslagna
En tjensteman kan under årets lopp hafva haft flera vikarier. Dessa kunna äfven hafva haft förordnanden på längre och kortare tider och på olika vilkor. När nu bevillms-taxeringen skall försiggå, kan det hända, att icke någon af vikarierne finnes inom det distrikt, der tjenstemannens skattskrifning skall ega rum. TJpgifter från vikarierne blifva således ej derstädes att tillgå öfver hvad de af tjenstemannens löneförmåner åtnjutit. Till kontroll derå, att allt blir riktigt uppgifvet, måste vid sådant förhållande BeredningsKomitéerna kommunicera sig med hvarandra, och man kan lätt inse, att ökadt besvär kommer derigenom att tillskyndas komitcrade, utan att man ändock har visshet om, att full utredning kommer att vinnas. Ytterligare kan det förhållande inträffa, att tjenstemannen genom alla dessa afdrag blifvit i mistning af så mycket af sin ordinarie lön, att återstoden ej uppgår till belopp att böra underkastas någon bevillms-afgift, under det å andra sidan vikarierna hvar för sig ej kommit i åtnjutande af så stora lönevilkor, att bevillning derföre kan dem åläggas. Således skulle, genom ett sådant stadgande, som det af Utsk:t föreslagna, Staten möjligen kunna gå förlustig om en inkomst, som rätteligen bort tillkomma densamma. I 3:dje mom. af denna § säges: ”Inkomst genom bruks-, fabriksoch handelsrörelse, sjöfart, handtverk eller annat yrke, samt de med tjenstebefattning förenade obestämda eller extra inkomster taxeras för det löpande året och böra i allmänhet beräknas på grund af förhållandet under nästföregångna året.” Denna grundsats är visserligen ganska riktig, men, Mine Hrr! huru skall det gå till när en rörelse börjar, — när man ej har något föregående år att stödja sig vid i afseende på beräkningen af inkomsterna ? I sådant fall finnes för närvarande vissa grunder, som tillämpas, och en praxis har utbildat sig, hvarigenom man påfört en så beskaffad rörelse en minimibevillning. Börelsen har således åtminstone ej blifvit helt och hållet skattfri.