Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nådiga Kungöre’se af den 4tde Februarii 1811 3fadgas, att rät:igheten för Bruks, ägare till Skatteköps erhållande skulle till en början vara inskränkt till en en tltjl af Sex år med förbehåll för Riksens Ständer, att vid nästa Riksmöte , i anseende till de Bruksägare, som ej inom denna tid ingått i Skatteköp med Re* cognitions-Skogame vidtaga sådane förändringar de nyttiga pröfva*, och då den föreskrifne praescriptions tiden var tilländalupen den 4tde Fe. bruarii 1817, emedan 6 år då vöre förflutne i* från förenämde Kungörelses utgifvande; så skola Riksens Ständer derigenom hafva en förnyad anledning att nu vidfaga alla de åtgärder i detta afseende, sorn för Fäderneslandet äro de gagneligaste; Hvarvid Herr von Törne erindrar, att det bör ihogkommas, att Kronan aldrig af - t*4.52 Stats-Utskottets Betankanden, statt sin ägande rätt till dessa Skogar,' och att den, dels af.Konungen ensam och dels af lvu* nung och Ständer bibehållna och 'utöfvar'© rättigheten , att utan Bruksägares hörande, höja oell bestämma Recognitions afgiften, innefattar ofelbart ali annan dispositionsrätt deraf; I öfrigt åberopas hvad Stats-UtskottQt vid 1809 ars Riksdag härom anfört. Herr Reutersköld A. D, har i detta ämne äfven yttrat: att genom de, efter det vid 180g års Riksdag fattade Beslut om Recognitions-Skogarnes försäljning till Skatte emot den ringa köpeskilling af Sex ärs oförvandlade Jordeboks-rän» tor, redan skedde Skatte-köp af sådane Skogar skall Staten förlorat betydlige Penninge-Sumtrior, som vid nu varande financielle förhållanden varit eu lycka, att som behållning beräkna: Att
Jag ber om ursäkt på förhand att jag faller in i en diskussion ronde ett vapen, som jag icke tillhör, men min ålder och den erfarenhet jag förvärfvat i anseende på det Sventka Art. torde dock härtill berättiga. Jag har varit närvar, och sett dess utveckling, sett att medelst dess hjelp framsteg vunnits i de företag som operationerne utstakade utan att derföre behöfva upgifva historiska fakta. Jag har äfven öfverlefva! den period, då Svenska Art. vann Europeisk ryktbarhet under den store Carl Johan. Jag har sett den nitiska vård och omsorg, som vår nuvar. Konung egnat åt detta vapen, som bäst bevisas af detalj-omsorgernas öfverlemnande ät Sonen och Thronföljaren. Jag har delat krigshändelserne i Europa med den vördnadsvärda man, som nu upträdt med ifrågavar. motion, kännt honom som en praktiserande taktikus, som en utmärkt skicklig Batteri-ehef och ber att i allo få förena mig med honom. Det är af största vigt för fäderneslandet och dess försvar att eea ett, på allt möjligt sätt utmärkt, Art., och jag tror allt hvad göras kan för detta ändamål redan å Styrelsens sida vara gjordt, då Konungens nåd. propos. i ämnet, till StatUlsk. redan ingått, samt då Art.-komtéens utlåt., på motionärens bekostnad tryckt, åtföljt sjelfva motionen. Det torde således vara öfverflödigt att yttra något vidare härom, och jag skall derföre endast hålla mig vid siffran, hvars olika beräkning torde kunna jemkas. Uti Konungens nåd. aflåtna propos. förekommer en totalsumma, om jag ej misstager mig, stor några och 50,000 r:dr såsom utgörande behofvet för Artis fullkomliga iståndsättande; men Konungen har tillika funnit sig icke böra begära mer än 28,000 r:dr. Motionärens förslag innehåller för ett regite 13,000 och några hundrade r:dr; om jag multiplicerar denna summa med 3, upkomma nära 40,000 r:dr, hvilken summa motionären ansett som behöflig för de 3:ne Art.-regtme.
Allm, Bcsv,- och Ekon.-Ulskoltets Utlåtande, N\o 122. 27 Då, genom berörde påbud, något uppvisande oell påtecknande af fartygens handlingar icke vidare erfordras, och fartygen i allmänhet utan uppehåll få passera den här ifrågavarande, så väl som andra fästningar, följer ock, att den afgift, som af motionärerne blifvit omnämnd, hädanefter icke kan komma i fråga; hvadan, efter Utskottets förmenande, det af motionärerne i omförmälde hänseende gjorde yrkande icke påkallar någon Rikets Ständers åtgärd. Anis. till Exp .Utsi». d. 20 Nov., lil. 6 e. ra. Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 32, rörande väckte motioner om ändring i Författningarna, angående allmänna vägars underhållande vintertiden. Från Högvördige Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet har berörde Betänkande blifvit lill Utskottet återremitterad t, i följd af anmärkningar, framställde utaf Herrar Sandberg, Thuden, Lyth och Säve samt Lars Rasmusson från Götheborgs och Bohus Län, Johannes Christoffersson från Kronobergs Län och Henric Hansson från Elfsborgs Län. Hufvudsakligen har dervid blifvit anfördt: alt det ifrågavarande stadgandet uti Kongl. Förordningen den i3 Sept. 1790 haft till följd, att Kronofogde stundom dröjt i åratal med utdelande och redovisande af uppburna plogpenningar; att, om Kronofogdarne i allmänhet möjligen uppfylla deras skyldighet, i fråga om dessa medels behöriga uppbörd och fördelning, blir det likväl en brist, att lagen icke innehåller någon ansvarsbestämmelse för underlåtenhet i detta hänseende; alt en sådan Brist så mycket mer bör afhjelpas, sorn försummelse af Kronans Embetsman lika väl bör beifras och straff derföre i Lag bestämmas, sorn när fråga är om .uragHålen skyldighet å allmogens sida; att de uttryck, som förekomma uti nämnde Författning, lemna spelrum åt godtycket och kunna lätt missförstås, samt slutligen, alt en förklaring af Kongl. Brefvet den 10
Då endast kostnaden för Länshäkten tillhöra 2:dra Hufvudtiteln, men ifråga - Stats-Utskottets Utlåtande, TVvo 4°- 25 ifrågavarande fängelse, fastän för närvarande användt till inrymmande af Läns-arrestanter, är ett Rådhushäkte, anser Utskottet sig ej kunna, i afseende å berörde tvänne summor, meddela annat tillstyrkande, än, att desamma må, i händelse af behof, fortfarande utgå af det å 8:de Hufvudtiteln till Fångars vård och underhåll uppförde förslags-anslag. Kronobergs Län. Kongl. Maj:t har föreslagit att de, efter branden i Wexiö, i Nåder beviljade 3oo R:dr hyresmedel för Landshöfdingen, och 2Öo R:dr d:o för embetsrum, hvilka belopp utgått af anslaget för Kronans hus och byggnader i landsorterne, måtte å Allmänna Indragnings-Staten uppföras, hvaremot ett äldre husbyres-anslag, i65 R:dr 16 sk., komme att, såsom besparadt, från 2:dra Hufvudtiteln uteslutas. Utskottet anser likväl, att berörde 55o R:dr, såsom utgående för ett Civil-Staten tillhörande föremål, heldre böra genast å ardra Hufvudtiteln upptagas, så vida icke Rikets Ständer bifalla anslag för uppförande af Residensbyggnad i Wexiö, i hvilket fall beloppet tills vidare skulle komma att från Indragnings-Staten utgå. Christianstads Län. Med åberopande af de skäl, som här ofvan vid frågan om Blekinge Läns Stat finnas anförda, får Utskottet afstyrka bifall till Kongl. Majrls Nådiga förslag, att å 2:dra Hufvudtiteln må uppföras de för en Fångvaktare och en Vaktknekt vid häktet i Engelholm af 8:de Hufvudtiteln utgående 266 R:dr. Malmohus Län. Kongl. Majrt har ansett, alt de, såsom förslagsvärde å arrendet för Ålnerups kungsgård, som af Landshöfdingen begagnas, upptagne 200 Rdr, borde från Staten uteslutas; Och torde Rikets Ständer härtill lemna bifall. Bih. till R. St.
I de kretsföreningar inom de olika länen, der insamlingen för stipendiesaken just tagit sin början, da den af ofvaniiamda skal måste upphöra, kommer insamlingsarbetet att först under loppet af &amp; r 1889 fortsattas. 5 0 öre, deraf de betydligaste bidragen härrört från Linköpings, Malmöhus och Ny köpings lan. I betraktande af att den redan influtna summan, med undantag af ett par större gafvor 5i. 300 och 60 kronor, till stor del utgöres af årsbidrag å 1 krona, hvilka bidrag återkomma ytterligare i 4 år, har man allt skal att hoppas god framgång för stipendiesaken. Förberedande arbeten för insamlingen i Stockholm hafva under Ar 1888 så fortskridit, att densamma i början af år 1889 kunnat sättas i verket; deremot återsth några af Sveriges Iiin, inom hvilka komiten ii11 följd af begränsad tid och arbetskraft annu ej hunnit vidtaga förberedande htgarder för insamlingens början. Enar enligt S 7 i stadgarne intet stipendium kommer att utdelas förrän fonden uppgaitt till 150,000 kronor, ar det i hög grad önskligt, att komitén fortfarande far fran allmänheten åtnjuta allt det intresse och den verksamma hjelp, som ar SR behöflig för att sammanföra dc goda viljorna och krafterna att verka för det gemensamma malet: AstqJkommandet a f en yrkesoch studiestipendiqfo~d for $: i m o ~, Arwifrdri i en ej allt .för @ &amp; pen framtid &amp; digen stipem7ie~ 7113 k u ~ i ~ ~! utdelas. Alla de personer inom eller utom Fredrika-Bremer-Förbundet, som vilja medverka, vare sig med intresse, större giifwr eller insanilande af årsbidrag, ombedjas hiinviinda sig till stipendiekomiténs sekreterare fröken Mathilda Silow, under adress Fredrika-Bremer-Förbundets byrå Stockholm. De redan till komitén influtna medlen hafva öfverlemnats till den af förbundet utsedda styrelsen för stipendiefondernas förvaltning, lestaende af fru Anna Wallenberg, född von Sydow, professor P.
Ty der unga män samlas för att med skämt och bä-garklang lulla till sömns den matk, som icke dör, och dämpa, den eld, som icke utsläckes, der måste vi sjelfva, ja, mina systrar, vi sjelfva, tålmodigt vänta utanför tills de slutat sin orgie; vi måste underkasta oss * förödmjukelsen att höra deras råa uttryck och flåsande andedrägt alldeles tätt bakom oss på gatan. Det är inte synd om vi sakta en smula på våra steg, ty då solen stod stilla i Gideon, när Herren ville slå sitt egendomsfolks fiender, så må en ren jungfru väl fördröja sig något litet på trottoiren, när Herren vill förgöra en gardeslöjtnant. Vi måste besvara deras cyniska tilltal med ett vänligt * god afton! " samt ljudeligen ropa på polisen för deras kroppar och på Hugsvalarens ande, som utgår af fadrenom, för deras själar, så snart vi lyckats narra dem att röra oss med ett enda finger. Jag sjelf, käraste medhjelparinnor, är stolt öfver att kunna säga, det jag på detta sätt krossat en ung mans hela lefnadslycka. Det svider visserligen i mitt hjerta. af medömkan för individen, men mitt valspråk har alltid varit: ' “ Intet offer är för stort för vår heliga sak. “ Då fröken Nyponknopp kommer hem, slutes hon ömt till sin jublande moders bröst. — Gud välsigne dig! Du blir en heder för federationen, min flicka, liksom du är en glädje och stolthet för din / mor. — Kanske är också belöningen närmare än du anar — * Moder, hvad menar du? — Älskling, doktor X. har anhållit om din hand. — O, mamma, du kan väl aldrig vilja gifva din dotter åt en sådan! Gubbe i förtid genom följderna af ett ut-sväfvande lif, afskräcker han redan genom sin blotta åsyn, och du vet bäst? att hans själsgåfvor ej äro egnade att bringa hans yttre ömklighet i glömska. — Han har en fast ställning, är, hvad man kallar, aktad och ansedd samt en af stödjepelarne för vår federation,
Jag gör mig icke någon förhoppning, att lian nu, i anledn. af min framställning, skall anse nödigt att göra ett tillägg om hans yttrandes commu - De n a6 Februari c. m. 421 nicerande nied de andra Stånden; men jag anser mig emedlertid hafva fullgjort min skyldighet, då jag fastat uppmärksamheten derpå, alt detta är ett nödvändigt appendix till förslaget; och om ft.' o. Ad. beslutar en adress, — hvilket synes mig inconseqvent, sedan BondeSt:s prol.utdr. blifvit lagdt till handlingarna, — skulle jag för min del önska, att frågan derom ej må förekomma i Exped.Utsk., innan de öfriga Stånden fattat samma beslut. Hr Ribbing: Det blefve för vidlyftigt all svara på allt hvad Gr. Frölich kan förmoda att min framställning innehåller; men den innefattar icke någon föreslagen adress till Konungen. Jag tror bäst vara att nu afstå från vidare discussion härom, sedan mitt förslag är lagdt på bordet, och Gr. Frölich likasom öfrige ledamöter således hafva tillfälle framdeles taga närmare kännedom derom. Upplästes och Iades på bordel K. M:s denna dag f. m. ankomna nåd. skrifvelse!1 och propositioner, nemi: skrifvelse af den i5 sisth Januari, ang:de städernas, utom Stockholm, inqvarteringsbesvär; skrifvelse af samma dag, ang:de en föreslagen ny inqvarterings-ordning för Stockholms stad; proposition af den 8 dennes, om upplåtande till Upsala ceotral-hospital af några kronoparken Åsen, samt Ulltuna kungsladugård tillhöriga jordar; proposition af den 8 dennes, ang:de den vid sistförflulna riksmöte intill slutet af det nästpåföljande åtagna s. k. kurhus-afgiftens vidare fortfarande , förvaltning och användande ; proposition af den i5 dennes, ang:de tvänne kronohemmans i Stockholms län anslående till boställen för Landtstats tjenstemän; skrifvelse af den 2/j. dennes, ang:de skjutsväsendet i Riket.
Svårt vore för mig att upprepa, hvad jag likväl med uppmärksamhet af den aktade Gubbens läppar hörde utföras, och säkert, så hoppas jag, försvinner ej det goda intryck mitt hjerta deraf erfor. Sedan jag sagt mitt värdsfolk farväl och med hjertlighet kyst den lilla flickan, hvilken till ett återseende lofvade bevara det lilla korset, lemnade jag lättad och lugnad denna vänliga fristad. I dag har jag endast rest fyra mil, men som blott fem återstå till dess jag kan se kyrktornet i N, hinner jag, oaktade detta lilla dröjsmål, i god tid dit. Härtills, älskade Emilia, har endast land åtskiljt oss, därefter blir det också hafvet, det älskade, men förrädiska hafvet. Mins du huru ofta vi i aftonens lugn framgungat på den klara böljan invid dina föräldrars trefliga Svanevik, huru vi då i inbillningen förstorade dess omkrets, samt föreställde oss faror och äfvenfvr, der inga funnos. Mins du då jag verkeligen, för mitt sjelfsvålds skull, helt oförmodade halkade öfver båtkanten, men, i anseende till det grunda stället, snart nog af prostens Wilhelm blef upphjelpt, samt lik en Sjögud, drypande af vatten, ifrån hufvud till fot, skamflat och skälfvande fick sitta stilla i ett hörn af båten, tills den hann landa. Mins du ännu huru vi förirrade oss i den täta skogspark, som omgifver det hem jag fordom kallade mitt? och huru sluteligen flaggen vid fiskarkojan blef vår ledstjerna genom denna lilla öcken. Der står ännu på klippan invid hyddan det lilla tempel vi, jemte din broders och Wilhelms tillhjelp, med så mycken möda uppförde; icke ens tiden har på detta oskyldiga verk velat lägga sin förstörande hand; till dessa tidigare tilldragelser i min lefnad flyr min tanke så gerna, kunde jag endast åt glömskan lemna de sednare. Nu god natt, jag går att drömma om dig, och tecknar dig ej några rader förrän ifrån N. N. den 31 Maj.
Derjemte får jag nu här rättelsevis nämna, att den frejdade Tyska läkaren, hvars åsigter jag då hade äran anföra, icke heter Kranefeldt, såsom hans namn står att läsa i samma dags förda prot, utan är hans namn Kranichfeld, Medicine Doct. och Prof. vid Kongl. Fredrik Wilhelmska Universitet i Berlin. Denne utmärkte läkare jemte flere andra i Tyskland, England, Frankrike. Amerika och Joniska öarne, hvarifrån nutidens utmärktaste läkare förskrifva sig. intyga med en mun att vaccin-ämnet, som inympas på barnet vid skyddskoppsympningen, är ett absolut gift. som rent af dödar många barn, och hos ännu flera inympar på menniskokroppen ett sjukdomsämne, sorn stundom grundlägger mycket farligare sjukdomar hos barnen, än den, sorn genom skyddskoppsympningen skulle motas. Eller hvem vill påstå att, om än i våra dagar de koppärriga ansigten måhända icke förekomma så ofta sorn förr, dermed likväl vöre stort vunnit, om i st. de många med döden bortryckta eller ofärdiga och förvissnade barnen vore den vunna ersättningen. Då i våra dagar kopphusen fyllas af kopp-patienter, som likväl kommit i tillfälle att förut Den 28 Januari f. m. 121 hafva blifvit vaccinerade, och då läkarevetenskapen afsliijal i detta ämne hemligheter, såväl för koppsjukdomens behandling, som för otillförlitligheten af det deremot brukade skyddskoppsympningens preservativ, så synes mig äfven vara tid att häfva en fördom, som i mångas ögon medför vådor för menniskokrop - pens sundhet af det aldra betänkligaste slag. Redan det, att medelst tvångslagar söka förbinda en hvar att nyttja ett om än aldrig så helsosamt preservativ emot, eller botemedel för en sjukdom, synes mig ganska betänkligt. Om t. ex. en ryktbar och skicklig läkare uptäckte ett kraftigt preservativ emot cholera eller pest eller hvad annan sjukdom som helst, skulle det vara rådlig!. frågar jag, att tillstyrka, det dessa preservativer af en hvar ovilkorligt skulle begagnas vid ansvar af straff för uteblifvet begagnande? Eller om t. ex., som allmänt är kändt.
Utsk:ts hemställan i anledn. af Hr Dahms förslag om införande af ordet Ting uti den i lista mom:t af 25:te §:n förekommande förteckning. Frih. Skjöldebrand: Af alla de ställen der minuthandel och utskänkning af bränvin horde vara förbjudne, måste man väl anse dem, der ting hållas, böra intaga främsta rummet. Huru många oordningar, så väl utanför som inom tingshusen, huru mången falsk edgång hade icke förebyggts, om menigheten ej haft tillfälle att tillhandla sig denna på sinnesstämningen så mehnligt inverkande spritdryck! Det har således ej kunnat hos mig upväcka annat, än den största förvåning, att Utsk:t, utan förebärande Den 1 A n gil s ti e. m. 29 af något enda talande skäl, helt enkelt afstyrkt bifall å Hr Dannis, enligt mitt förmenande, så riktiga förslag. Utslct säger i början af sin motivering, att Otsk.-t anser det förbud, som i 2:dra mom:t af ifrågavide g finnes infördt, att nemi bränvin vid ling ej får säljas annorlunda än vid måltider, åt spisande gäster, i detta hänseende vara alldeles tillfyllestgörande. Hvad fäster Ctsk:t för afseende vid ordet »spisa»? Somliga individer lita 4 rätter mat och derutöfver till sin middagsmåltid, andra åter nöja sig med en rätt mat, andra och de flesta af den arbetande klassen förtära till sin sup blott ett stycke bröd, hvilken krögaren af försigtighet under de flesta förhållanden lemnar gratis. Vi komma sålunda till det resultatet, att alla gerna vilja förtära någon sorts »spis» till sin sup; jag hemställer då, hvartill orden »åt spisande gäster» kunna tjena? Vidare säger Utskit, att det vore -högst tvifvelaktigt, om man, genom att vid ifrågavide tillfällen helt och hållet förbjuda bränvinsutskänkningen, skulle lyckas förekomma oordningar etc. etc.
Om härtill läggas de bevillnings-medel, som till Riksgälds-kontoret under förstnämnde års 4:de qvartal levererats för ej mindre 1855 än föregående år, utgörande » 257: 43, så uppkommer en summa af K;dr 1,957,130: 57, hvilken öfverstiger den vid 1853 och 1854 års riksdag, enligt då antagna bevillnings-grunder, för hvart och ett af nästföljande åren, förslagsvis beräknade bevillnings-summa, » 1,725,000: — med R:dr 232,130: 57. Enligt åberopade utredning, utgjorde det före samma tidpunkt till Riksgälds-kontoret influtna belopp af allmänna bevillningeu för år 1856 R:dr 2,100,483: 71. Derefter hafva såsom bevillning för sistnämnde år till detta verk ytterligare levererats: under sistlidet års 4;de qvartal R;dr 80; 67. och under innevarande år, med tillägg af re stantierna för 1855 och föregående år,... » 1,867: 43. » 1,948: iO. Dessa medel utgöra följaktligen ett sammanlagdt belopp af R:dr 2,102,432: 81. och öfverskjuta den uti då gällande bevillnings-förordning beräknade årliga bevillnings-summa, » 1,725,000: — med .“Ed? 377,432: 81. Utöfver det i 1858 års revisions-berättelse uppgifna, före den 1 Oktober 1858, Riksgälds-kontoret tillgodokomna belopp af allmänna bevillningen för år 1857, eller R:dr 2,149,615: 81. Transport; » 2,149,615; 81- — 52 — Landi-räntmästame A. M. Tollin* och E. (?. Harlins balanser. Ränteri-för slagan och summariska räkmigarne. Transport
Till följd af hvad jag nu anfört, föreslår jag, att R. o. Ad. ville såsom sin gemensamma tanka uttrycka, att om två Stånd stanna emot två, skall frågan i förstärkt Utsk. afgöras, men om deremot tre Stånd hafva bifallit förslaget, skall det utan votering i förstärkt Ulsk. blifva hvilande, och om 3 Stånd förkastat förslaget, skall det likaledes varda förkastadt. Frih. Palmstjerna, Nils Fredr., anförde dels skriftligen dels muntligen: Man klagar öfver riksdagars längd; man klagar öfver de icke nog tillfredsställande resultater, som, i trots af det trägnaste arbete, der ernås. En vana har tillkommit, alt för alla dessa olägen - 80 Den 5 April f. m. heter beskylla fyrdelningen; — fyrdelningen! se der den Pandoras ask, ur hvilken allt ondt utströmmar! Blott man kommer att rådslå på två, ännu bättre, på ett enda rum, — då är allt boladt, då skall den gyllene åldern hos oss återkomma, då skall det gamla Thule varda ombytt till Lycksalighetens ö, och vår enda omsorg blifva den, att akta ögonen för de stekta sparfvar, som hoptals skola flyga oss i gapet. — Jag önskar appetit! Jag ämnar visst icke att ur theoretisk synpunkt söka försvara representationens sammanträde på 4 särskilda rum. Men likasom hvarje person har sin karakteristiska individualitet, så ock hvarje folk, hvarje stat. Konsten, ledd af god och fast vilja, kan stundom lyckas att något modifiera personernes och äfven folkens individualitet; dock är häruti konstens förmåga inskränkt; individualiteterne utveckla sig efter naturlagar, och det häfver sig, enligt erfarenheten, icke så lätt med försöken alt efter behag underkasta dem en plötslig metamorphosis. Deremot förslår konsten, ledd af viljans kraft, lätt nog dertill, att befria individen, och sammaledes Staten, från yttre tillsatser och vanställande omklädnader, tillkomne vare sig af slumpen, eller genom missledd konst, oskickligt konsdande.
Deremot, då anställning i Jordeboks-kontoret eller såsom Chef derför icke bör utgöra hinder för befordran inom andra, på ordinarie stat uppförda embetsverk och korpser, utan fastmera, om jordeboks-arbetet med nit och skicklighet handhafves, innefatta en merit, som berättigar till uppmuntran och fortkomst, men den af Kammar-kollegium ifrågaställda rätt för hvarje vid detta Kontor förordnad tjensteman att allt framgent, med eller utan sysselsättning, uppbära enahanda aflöning, skulle vid det tillfälliga, om än långvariga jordeboks-verket.s slut belasta Statsverket med pensionering af en myckenhet tjenstemän, som möjligen, ehuru ännu fullt arbetsföra, kunde finna sin fördel vid att icke vidare söka någon fast anställning; har Kongl. Maj:t icke pröfvat skäligt att bifalla Kammarkollegii förslag om expektans-arfvoden efter jordeboks-arbetets slut; likasom pensionsrätt af allmänna Enkeoch Pupill-fonden för enkor och barn efter ifrågavarande, för ett tillfälligt uppdrag förordnade embetsoch tjenstemän icke låter sig förena med de stadgade grunderna för denna fonds förvaltning. Efter ofvanstående beräkning af de utgifter, som intill 1860 års slut skulle för jordeboks-arbetet förestå, komme de att uppgå till följande summor: vedergällning till Häradsskrifvarne för biträden vid uppgörandet af förvandlingsuträkningarne, äfvensom till Lands-kainererarne för dessa uträkningars och sjelfva jordeböckernas granskning, omkring Riksmynt R:dr 55,000: — arfvoden för Kammar-kollegii Jordeboks-kontor och dess Chef 61,250: — afsatta medel att användas till arfvoden för biträden i Kollegii kansli m. m. 10,000: — tillsammans Riksmynt R:dr 126,250: — När härifrån afdrages nuvarande behållning på anslaget till skatteförenklingens verkställighet, ofvanberörde 16,963 Riksdaler 16 sk.