Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Män och kvinnor stå i klunga med halsarna sträckta och berätta hvarandra den stora nyheten och skaka sina hufvuden betänksamt, med osäkra miner, som visste de ännu icke rätt, om de borde glädjas eller gråta underdånigast. Men dagen efter är frimåndag, och Gabel håller fest i Rosenborgs trädgård: pukor och trumpeter, hela berg af smörgåsar och floder af strömmande öl. Med humöret uppe och hattarna på tre kvart spankulera de lediga gesällerna omkring och kasta ögon åt de lediga jungfrurna. Och det hurras och det ropas, ty glädjen stiger allt eftersom ölet sjunker i tunnorna, och, när det börjar mörkna mellan stammarna, finna skuggorna hvarandra och tissla och tassla och njuta med armarna om hvarandras lif. Men omkring utskänkningsborden sitta de stadiga gubbarna och kannstöpa och hålla tal. Ju längre det lider dess djärfvare falla orden. Kvinnorna tiga och lyssna. – Nej, som sagdt, någon riktigt äkta prinsessa lär hon icke vara. Och viktiga nyheter kunna vi visst vänta i anledning af hennes födelse! – Är det sant, att kungen kommit underfund med hur det är fatt? – Visst. Drottningen var ju tvungen att bekänna. Och nu ska Struensee straffas för majestätsförbrytelse. Det är lifsens straff på det. – Om någon förtjänt att hänga, så är det min själ han. Hade drottningen den här gången fått en prins, skulle kronprinsen icke haft två dar att lefva! – Herre Jesus, Börresen, håll din tunga i styr. Såna ord kunna kosta fläsk! – Jag vet natyrligtvis hvad jag säger, och sanningen må kosta aldrig så dyrt, så står jag för den. De djäflarna ha ju redan gjort allt för att afdagataga barnet. Det badas hvar dag i iskallt vatten. Det där gör Struensee själf, för det roar honom att se den lille stackaren bli blå! – Och hela dagen, då prinsessan kom till, vågade ingen tala högt på Hirschholm. Det är alldeles säkert, för min moster har själf sagt det, och hon är barnmorska och hjälpte till. Och ingen vågade gratulera hvarken kungen eller drottningen! – Nu vet man åtminstone, hvarför geheimekonseljen blef afdankad.
Kollegium till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att, efter vederbörandes hörande och föregången laga undersökning vid Härads-rätten i orten, pröfva och genom Utslag sig utlåta, hvem sorn borde förpligtas antingen bygga och underhålla bro öfver sundet, eller ock der anskaffa färja och vägfarande dermed betjena; hvarefter Kongl. Maj:t, under den 2 Augusti 1820. i nåder behagade gilla och fastställa detta Kongl. Kammar-kollegii Utslag; — att, enligt uppgift af motionären, Kongl. Maj:ts bemälde Befallningshafvande sedermera, efter ytterligare hos Härads-rätten skodd undersökning, genom Utslag den 28 Augusti 1821, förordnat att ny bro borde byggas öfver Hallsnäs sund och att kostnaden derför skulle utgöras af hela Westra härad, med iakttagande att hvarje hemman i Ramqvilla socken toge del i kostnaden dubbelt emot häradets öfriga hemman, äfvensom Ramqvilla socken ensamt skulle framdeles underhålla denna bro; men att, sedan Kongl. Kammar-kollegium, dit frågan genom besvär fullföljdes, meddelat Utslag och deruti förklarat, att Ramqvilla socken ensam skulle bestå kostnaden för en färja öfver det ifrågavarande sundet, Kongl. Maj:t slutligen den G April 1824 ändrat Kongl. Kammar-kollegii sistberörde Utslag och förordnat att bro skulle byggas öfver sundet af samtlige Westra häradsboer gemensamt, dock att Ramqvilla socknemän skulle taga dubbel lott i kostnaden och i framtiden besörja brons underhåll; samt att, sedan alla socknarne i häradet, med undantag af Ramqvilla, sökt men icke erhållit tillåtelse att uppbryta en ny väg i stället för att uppföra oftanämnde bro, hvars längd vore 149 alnar, skyldigheten i afseende ä brons uppbyggande blifvit af häradet fullgjord; — att. vid 1844 och 1845 årens riksdag Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten, till hvars behandling frågan dä öfverlemnades, utlåtit sig att sorn Kongl. Maj:t, genom Utslag den 6 April 1824, förklarat att bro skulle byggas öfver sundet vid Hallsnäs af samtlige Westra häradsboer gemensamt och att Ramqvilla socknemän borde taga dubbel lott i kostnaden samt i framtiden besörja brons underhåll; så och då denna skyldighet i laga ordning tillkommit, samt icke uppgifvet än mindre ådagalagdt vore att samma skyldighet skulle blifvit utan skäl Westra häradsboer ålagd eller vara af någon särdeles betungande beskaffenhet, så att nämnde menighet icke utan hjelp kunde densamma fullgöra, tillstyrkte Utskotten det berörde motion måtte få förfalla; att sedan detta Betänkande,
De skäl, som af Hr Gr. o. Landtm, blifvit anförda, äro väsendtligen desamma, som, redan af Frih. Armfelt framhållna, blifvit, såsom jag anser, af mig vederlagda. Jag vill derföre icke återupprepa mina skäl, utan endast antyda, att en sådan händelse, som i 56:te §:n R. O. förutsättes, i min tanke egt rum efter motionstidens slut, och då ingen preskriptionstid finnes föreskrifven samt jag icke förr än som skett varit i tillfälle att väcka motionen, har jag icke lörsutit min rätt. Jag vill dessutom nämna, att skrifvelse!) af den 13 December innehåller endast, att förberedande åtgärder blifvit vidtagna samt att K. M. först den 17 Juli beslutat att öppna underhandlingarne, hvilken sednare händelse gjort min motion af nöden. Den 17 Juli hade frågan om I6:de §:n Bevilln.-Förordningen redan varit före. ehuru votering då ännu icke egt rum, och, på sätt både jag och Hr Fåhrajus yttrat, torde det kunna anses ådagalagdt att det är en ny och förut icke behandlad fråga. Då jag anser det vara af vigt att grundlagen efterlefves, så att Hrr Talmän icke vägra propos. i annat läll än då förslagen äro emot grundlagens bokstafiiga innehåll, anhåller jag om inhemtande af Ståndets tanke, huruvida propos. bör ega rum. Sedan öfverläggningen härefter ansetts slutad, förmälte Hr Gr. o. Landtm., att sedan han, på anförda skäl, förklarat sig icke kunna framställa propos. på remiss till Utsk. af Hr von Köchs ifrågav:de motion, hade Hr von Koch anhållit att R. o. Ad:s tanke i frågan måtte inhemtas; och finge Hr Gr. o. Landtm, till följd häraf hemställa, huruvida R. o. Ad. yrkade, att propos. på remiss till behörigt Utsk. af Hr von Köchs motion skulle af Hr Gr. o. Landtm, framställas. Ropades många nej, blandade med några ja, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit nej öfvervägande.
St. fått erfara hvad nytta sorn härf] u t i t af denna summa, och på livad sätt den blifvit använd och fördelt, samt lill hvilka resultat den kunnat leda; ty 0111 dessa i5o,ooo ndr komma att uppoffras företrädesvis för en enda väg, som kan synas mera inflytelserik, så är, efter milt begrepp, hela anslaget förfeladt, då vi veta huru litet det skulle förslå för vägomläggningar i allmänhet. Således tror jag, alt man bör fästa afseende i första rummet på den möjliga nytta, som med anslaget kan vara förenad, ocb derföre yrkar jag bifall till Utskis förslag; men då BorgareSt. särskildt gjort en inbjudning, att R. o. Ad ville förena sigom ett anslag a f 7,000 r:dr till nya Calixvägen, så tror jag man gerna kan biträda denna inbjudning, derföre alt den omfattar ett helt nytt föremål, nemi. en ny väganläggning; då deremot det förra anslaget är afsedt för omläggning af sådana vägar, hvilka genom en sådan åtgärd kunna göras mera farbara oell följaktligen befordra en lättare communication. Jag anhåller således hos Hr Frih. o. Landtm, om propos. till bifall å Utskts betänk, i delta hänseende, jemte bifall till BorgareSl:s inbjudning, så vidt den afser anslag till den piojecterade nya vägen emellan öfre och nedre Calix socknar. Hr Lagerhjelm, Pehr: Utaf de flera motioner, som 5i3 Den 29 Ma rs e. m. varit väckta i della hänseende, sä väl vid denna, som föregående riksdagar, synes allmänna opinionen vara stämd för detta ämne. Vill man företaga vägarnts förbättring, så torde det höra medgifva*, att den summa, som BorgareSt. Beviljat, visserligen är behöflig. Jag inser icke något skäl alt nedsätta denna summa, då man är öfverlygad att nytta dermed skall åstadkommas. Jag äger ingen nnledn. förmoda, att missbruk uti dispositionen af dessa medel skulle komma alt äga rum, såsom ett skäl att ångra anslagets beviljande.
Och i kraft af denna Zfwertygelse ämnar jag, sä ofta krig infaller och nöden det fordrar wid Kronoffjutsen wara behjelplig, lika säsom jag under förflutna kriget, oafbrutet det gjorde. Beflöts 264 Den 18 Julik. Beftöts 6t detta ffulle i Protocolletför benna dag intagas. Uplästes följande: Utdrags af Protocollet hällit i Borgare-Ständets Plenum wid Riksdagen i Stockholm den 14 Julii 1309. S. D. Högloft. Ridderffapet och Adeln hade, genom Protocolls Utdrag af den 28 nästl. Junit, Communicerat Borgare - Ståndet, bland annat, det beslut; at i Städerna husägare af Ridderffapet och Adeln under krig ätaga sig inquarterings-ffyldighet lika med de husägare af Ofrälse-Ständet, som icke äga Borgerliga Privilegier och utan ändring af det sätt, hwarefter Borgerffapet manligen uträknar detta allmänna onus, samt under förbehäll at inquarteringen förrättas genom en Commisiion, sammansatt af bäde Borgerskap, Adel och Ständs personer; jämte Högloft. Ridderffapets och Adelns yttrade önskan, at alla Ars som enligt Privilegier hittils warit befriade frän inquartering ryätte deruti under krigstider deltaga Dä Högloft. Ridderffapet och Adeln efter hwad berörde Protocoll innehäller sitt ofwanförmälte medgifvande beftutit med serffild anledning af en deft Ledamot Friberre 8itfve^rcllinlci8 den s Junii ingifna Memorial, och säledes utan allt sammanhang med andre sädane frägor om jämnkningen i ömsesides Privilegier, som sedermera wäckte blifwit, insäg wisierligen BorgareStändet at detta innefattar et bestämdt ock» utan anspräk pä nägon tilökt motswarande förmän Den 18 Iulii 265 sjelfmant medgifwit ätagande af et onus» hwari frän Högloft.
Deribland är icke den minst, som en del anhängare af vår nuvarande jordbeskattning hysa, i det de föreställa sig, att förändring i förevarande fall kunde blifva ett förspel till jordräntornas borttagande. Men jag ber dem besinna, att qvarnräntorna äro af helt annan beskaffenhet; att de bestämmas efter alldeles olika grunder; att de när som hoist kunna försvinna genom det skattlagda verkets upphörande; samt att de äro vida mera en inkomstskatt än en grundskatt, af hvilka de sakna alla kännemärken. Så mycket jag önskar deras afskaffande, så mycket skall jag, i hvad på mig ankommer, söka afböja rubbning af jordräntorna. En annan betänklighet har man funnit deruti, att qvarnverk äro i kameralistiskt hänseende af olika natur, hvaraf svårighet ansetts möta för rättvis fördelning af en ny beskattning. Befogenheten af denna anmärkning har jag icke underkänt, men jag skulle tro, att hindret numera bortfallit i följd af de nya grunder för bevillningen, Rikets Ständer vid förflutna riksdag antagit. Förut erlades endast fastighetsbevillning för alla skattlagda mjöloch sågqvarnar, säteriqvarnar inbegripna. Numera utgår blott en ringa fastighets—bevillning för husen, men för öfrigt erlägga alla lika bevillning för behållen inkomst, utan afseende på naturen. Således skola säteriqvarnar betala för hela behållningen, skatteqvarnar för hvad af inkomsten återstår sedan räntan, lika med andra utgifter, afräknats. — Om nu qvarnräntan borttages, och endast bevillning af inkomst erlägges såväl för den ena som för den andra, kommer beskattuingen att i möjligaste måtto jemnt fördelas. Slutligen har det yrkats, alt Staten, i händelse qvarnräntan borttoges, måste få sig tillförsäkrad en skälig ersättning derför. Ehuru bevillningsafgiften blifvit nedsatt, skulle jag likväl tro, att genom den förhöjda taxering af både fastigheter och inkomster, som den nya Bevillnings-förordningen medfört, Statens förlust genom qvarn räntans eftergifvande icke kan anses synnerligen betydlig, i synnerhet, som denna ränta ganska säkert är i ständigt aftagande.
Enligt protokolls-utdrag af den 8 och 12 nästlidne April, hvilka den 28:de i samma månad uti fullständigt skick kommit Bevillnings-utskottet tillhanda, har Utskottets betänkande N:o 9, angående grunderna för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterna för deras tillämpning bos samtlige riks-stånden till behandling förevarit; och som samma betänkande, med tillhörande förslag till bevillningsstadga, dervid blifvit i vissa delar till Utskottet återremitteradt, så bör Utskottet, jemlikt '71 § regerings-formen och 31 § riksdags-ordningen, deröfver meddela dess utlåtande, innan Utskottet afgifver förslag till sammanjemkning af de utaf riks-stånden i öfriga delar fattade, hufvudsakliga, men sinsemellan skiljaktiga, beslut, samt till de propositioner, öfver hvilka omröstning i förstärkt Siats-utskott kan komma att ega rum. Ingressen och § 1 i betänkandet pag. 1-—8. Inom Hederv. Bonde-ståndet har af Nils Strindlund ifrån Vesternorrlands län blifvit anfördt, alt, då bevillnings-summans belopp ännu icke vore faststäldt, samt tullbevillningen och bränvins-bränningsafgiften med flere af bevillnings-natur utgående skattebidrag icke heller ännu blifvit bestämda, och alltså ovisst vore, huruvida icke en brist kunde uppstå, som genom stats-bidrag måste fyllas, frågan om beskattningsgrunden borde hållas öppen och oafgjord, på det att den tilläfventyrs erforderliga fyllnadssumma!! måtte kunna förklaras böra utgöras genom progressiva avgifter af den större förmögenheten, i öfverensstämmelse med de grunder, som vid 1810 års riksdag fastställdes, deruti åtskilliga af Bonde-ståndets Bil, lill B. St.
Stats-kontoret anordnade medel, hvilka blifvit genom Kongl, brefvet den 30 Januari 1830 anvisade till ersättande af de utgifter, Svenske Konsuler å utrikes orter bestridt för Svenskt sjöfolk 1,800 Summa B:ko R:dr 5,112 32 _ Stockholm af Kongl. Kommerse-kollegii — 13 — «/' ile utgifter, Svenske weli Norske Konsuler u utrikes orter af Svenskt sjöfolk för ar 1S37. Banko. Credit. Utgift: Kongl. Stats-kontoret. Till Kongl. Räntekammaren levererade medel, hvilka influtit såsom ersättning för lemnadt understöd till Svenskt sjöfolk, hvarför Konsuler förskottsvis blifvit godtgjorde 1,384 26 '9 Balans till år 1858: Till Konsuler förskottsvis utbetalda ersättningar för bestridde omkostnader för Svenskt sjöfolk, om hvilkas godtgörande af rederier Advokat-fiskals-embetet fått sig uppdraget att besörja 3,430: 3. 7. Behållning af kontanta medel 298: 1. 8. 3,728 5 i 3 Summa B:ko R:dr 5,112 32 —| Statistiska Kontor den 13 Oktober 1859. Efter förordnande; E. G. Leyonmarck. — 14 — Utdrag af 1S5T års räkning öfver det, genom Kongl. brefvet viljade anslag till godtgörande af Svenske och Norske Kon* t i Banko. Debet. Kommerse-kollegii — 15 — flen 14 September 1843, af Mandels• neli Sjö furts-fonden besäters it utrikes orter utgifter för Svenskar oeh Norrmän* cgivr.vCTBm Banko. Credit. Afskrifning 1 af de till Svenske och Norske Konsuler förskottsvis gjorda utbetalningar, för hvilka någon ersättning icke kunnat erhållas, enligt Kongl. Kollegii beslut, . 1,711 16 1 Balans till år 1858: Efter förordnande: E. G. Leyonmark. 3 t BERÄTTELSE TILL RIKETS HÖGLOFL.
Baaco-Utskollels Memorial, AT.o 64- 7 Återbetalningen af capitalet tager sin början efter 3 .år från samma utgifningsdag, och skall sedermera verkställas med en femtedel årligen, jemte ränta, på det sätt, att 4:de årsdagen blifver förfallodag för första femtedelens inbetalning och i lika förhållande för de öfriga fyra femtedelarne, på det att bela lånet må vid åttonde årets slut varda inbetaldt; b') (oförändradt.) c) låntagare är tillåtet att, i ställe för borgen," låta för lånesumman inteckna honom tillhörig fast egendom, så framt densamma icke förut häftar för intecknad skuld till det belopp, att, då odlingslånet dermed sammanräknas, hela inteckningssumman öfverstiger hälften af 1843 års taxeringsvärde; kunnande äfven annan säkerhet, efter Fullmägtiges pröfning, antagas; Afdelning 3. Låneunderstöd medelst Creditiv jrån Banken. 2l:o. Det till Manufacturernes och Fabrikernes understöd anvisade creditiv af 1,500,000 R:dr Banco kommer intill nästa Riksdag att hållas Kongl. Cornmerce-Coltegium till banda emot enahanda vilkor, som varit stadgade för de hitintills å Banken för berörde ändamål anvisade låneunderstöd, samt under förbehåll : etc. etc. R:dr för Götheborgs och 10,000 Rrdr, allt Banco, för en hvar af de öfrige Sparbankerne, som dertill sig anmäler, kommer att till nästa Rikdag fortfara, emot den förut bestämda räntan af 5 procent årligen för de af creditiveu uttagna summor, samt under förbehåll, att de Sparbanker, som häraf vilja sig begagna, äro med af Kongl. Majit i Nåder stad fästade stadgar försedde; äfvensom att hvad å crediLiven lyftes, skall återbetalas inom en tid af högst tolf månader, och att derföre ställes säkerhet af goda fordrings-document, som, till ett belopp4f minst hällten, i varde öfverstiga den uttagna lånesomman.
Jag vågar hemställa, om icke utur PresteStåndets discussion i ämnet Ridderskapet och Adeln skulle finna tillräcklig anledning till en underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t, att, då StatsVerkets nu så mångfaideligen anlitade tillgångar icke medgifvit beviljande af något understöd till fortsättning af Herr Strinnliolms Historiska arbete, Kongl. Maj:t måtte i nåder täckas utse någon annan lämpelig utväg till ernående af någon uppmuntran för författaren, att sitt redan mycket lofvande arbete utan vidare dröjsmål fortsätta. Herr Dalman, Wilhelm Fredrik, förenade sig med Herr von Hartmansdorff. Herr von Hartmansdorff': Jag skulle visserligen gerna förena mig med Herr Hjerta om 600 R:dr, på det Herr Strinnholm åtminstone måtte få något; men då Herr Hjerta, såsom skäl för en sådan nedsättning, omtalat Herr Strinnholms arbete i Banken och den vedergällning han der kommer att erhålla, får jag anmärka, alt då en littera - Den 11 October f. m. tor med Herr Strinnholms skicklighet nödgas blifva Registrator åt Banken, är hans öde så beklagligt, att man snarare borde gifva honom mer än mindre. Herr Hjertås skäl talar således mera för än emot Herr Strinnholm. Jag fortfar derföre, att hemställa, det Ridderskapet och Adeln, med afslag å Utskottets tillstyrkte anslag för en Historia om Carl XI, täcktes bevilja 1,000 R:dr såsom uppmuntran åt Herr Strinnholm att fortsätta sitt påbörjade arbete. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande. Ropades Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln, med afslag å berörde Utlåtande, behagade tillägga Herr Strinnholm såsom understöd till ifrågavarande arbetes fortsättande 1,000 R:dr B:co. Bifölls.
Vederbörande korporationer eller embetsman åligge att, utan vidare påminnelse, besörja, att val till Riksdagsmän, då sådana böra ske, i laglig ordning och vid ansvar verkställas: tillhörande det vederbörande valförrättare att om sådana valförrättningar, å embetets vägnar, föranstalta, tned särskild föreskrift från Landshöfdingarne, att samma dag då i kyrkorna kungörelse om valen uppläses, skall sockenstämma etc. (se Mern. J\/s. 53). b) att, i händelse förslagen i Memorialen N:is 35 och 52 slutligen antagas, det nya momentet i 16 § Riksdags-ordningeu erhåller denna lydelse: 1:o Utom de i 12, 13, 14 och 15 §§ omnämnde, inom hvarje särskildt Stånd valbara personer, vare vid alla Riksdagsmanna-val jemväl valbar en hvar, som antingen är behörig att, utan föregånget val, utöfva Riksdagsmanna-kallel uti PresteStåndet, eller ock år valbar uti något Stånd, samt derjemte bosatt uti det valdistrikt, för hvilket valet sker. Väljes etc. etc. (Se Mern. J/s 52). Uti de i Memorialen Nas 35 och 55 framställda särskilda förslag till ändring i Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndets representations-sätt befinnes redaktionen af 16 § Riksdags-ordningen olika; och hemställer derföre Utskottet, att, om begge dessa förslag antagas, nuvarande moment i 16 § Riksdags-ordningen måtte erhålla den lydelse, det har i Memorialet J/s. 35. Uti 26 § Riksdags-ordningen äro särskilda ändringar föreslagna genom Memo - Konstitutions-Utskottets Memorial JV? Då ordalagen i dessa tvänne förslag icke väl sammanstämma, hemställer Utskottet att, i händelse begge nämnda förslag varda till grundlag antagna berörda 26 §, som, enligt Memorialet M. 53, erhållit paragraf nummern 25, måtte lyda, som följer: § 25.
Jag tior icke att del tillhört BancoUtsk. att gifva förslag huru bancovinsten, ölverh-mnad till statsverket, borde användas, utan att dess skyldighet i della fall hade varit, att, sedan Utsk. inom sig afgjoi t hvilken del af bancovinslen, dell salderade nemi., för upprätthållandet af bankens credit vore behöflig) säga till Ständerna alt resten tillstyrkes, Den 2 September f. m. »3 och malte tili statsverkets disposition öfverlcmnas, för att användas på sätt det Utsk., som med statsverkets tillgångar har att skaffa, nemi. StatsUtsk., kan finna lämpligast. Deremot har BancoUtsk. nu ingått i frågan om användandet af dessa statsmedel; de blifva nemi. statsmedel fran den stund .BancoUtsk. förklarar sig icke behöfva denna vinst och Ständerne denna förklaring bifalla. Jag tillstyrker återremiss och motsätter mig att någon beräkning som statsinkomst göres af en bancovinst, sorn icke, till följe af uppgjord t bokslut, är synlig. Vi hafva icke något bokslut för banken uppgjordt för detta år, och vi skulle inkomma på en falsk bana, om vi ej stannade vid hvad som är afsluladt. Gr. Frölich, David: Jag beklagar att discussionen tagit en vändning, sorn, i händelse betänk, återremitteras, blir föga upplysande för BancoUtsk. Den förste talaren har framställt i allmänhet en önskan, att BancoUtsk. skulle i calcul upptagit den för detta Ar blifvande bancovinsten; jag har icke deraf kunnat draga den slutföljd, alt han vill hafva en viss summa anvisad på bancovinsten, ulan att han föreställt sig att bancovinsten kunde utgå sedan den genom bokslut blifvit bestämd. Dervid hafva 2:ne ledamöter fästat sig pä ett sätt, som om fråga vore om intet mindre än att calculera på viss bestämd summa bancovinsten att uttagas innan den blifvit genom bokslut gifven.
Hufvudtitelns så väl ordinarie som extra stat dels ock anslag att å allmänna indragnings-staten uppföras, och anförde dervid i underdånighet: l:o. I den underdåniga skrifvelsen angående reglering af utgifterna under Riks-statens Departement Åttonde Hufvudtitel af den 21 November 1863 hafva Rikets Ständer vid sistlidne riksdag tets Expediställt till Eders Kongl. Maj:ts Nådiga disposition en årlig summa att under nu löpande tion: Anslag statsregleringsperiod utbetalas, på det en särskild byrå inom Ecklesiastik-Departementet må kunna inrättas för handläggning af ärenden angående folkskoleväsendet. Rikets Stän«/• ärenden onder hafva såsom skäl dertill anfört, att vården om folkskoleväsendet vid den utveckling gående folkdet numera uppnått, fordrade sin egen man, för att med uppmärksamhet följa de mångskoltväsendet. sidiga frågor, som röra detta ämne, gifva akt på Seminariernas och på de särskilda skolornas utveckling, behandla den stora mängd af mål som tillhöra folkskolans område, sammanföra, kontrollera och bearbeta de inkommande statistiska uppgifterna af alla slag, granska inspektörernas berättelser och utarbeta de särskilda förslag, som af dem föranledas, samt utreda de ekonomiska förhållanden, hvilka med folkskolan ega gemenskap, erfordrades en person, sorn åt detta ämne uteslutande egnade sin tid och sina krafter, samt 20 Bil. N:o 7 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1 om Statsverket 1865. att detta syftemål skalle enligt Rikets Ständers tanka säkrast vinnas, om, för handläggning af detta ärende, inrättades en särskild byrå inom Ecklesiastik-Departementet, hvarigenom denna vigtiga undervisningsgren kunde med uppmärksamhet följas af en person, hvilken, jemte det att han stod under tillsyn af Departements-Chefen, tillika borde genom företagna resor inhemta personlig kännedom af skolornas tillstånd.