Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hans Excellence Herr Grefve Mörner, Adolph Göran: Då jag icke tror, att nu hår kan vara fråga om att ändra ett af Riksens Ständer redan fattat Beslut, om pensioner för vissa personer, skall jag ej ingå uti ämnet, men anhåller att få fästa uppmärksamheten på det förhållande, som flere bevittnat, nemligen om de små och alldeles obetydlige pensioner, som tillfalla Enkor efter Embetsmån, hvilka vål tjent Riket, och huru billigt det då hade varit, att Utskottet tillstyrkt det förslag, att, då Ernbetsmån, som hafva pension på IndragningsStaten, med döden afgå, Konungen må åga rätt, att, om de lemna Enkor eller Barn i torftighet, få lemna dem pension till en viss del af Mannens eller Fadrens pension. Jag finner detta sätt så tJen 7 Julli t. nu 335 lindrigt för de skattdragande, och menniskokår leken fordrar i sådant afseende en omtanka, som år så billig, att jag hade trott, att Utskottet, i stället för att afslå, hade med nöje bordt omfatta detta tillfälle att bifalla ett förslag, som endast vittnade om Konungens omtanka för behöfvande undersåtare. IndragningsStatens minskning blef derigenom blott något fördröjd, men Kongl. Majit befriades från den bedröflig» omsorgen, att icke se sig kunna trösta Enkor, hvars männer gjordt sig förtjente af Statens understöd. Det år i detta afseende jag anhåller om återremiss, samt att saken måtte tagas uti nytt och allvarligt öfvervägande. Herr von Heijne: Jag har visserligen hvarken sagt eller tänkt, att en sådan rättighet skulle ovilkorligen etableras för framtiden, att Hofvet vid en Furstes bortgång skulle bibehålla sina löner som pensioner. Jag har ingenting emot, att detta för framtiden ändras. Jag har blott yttrat, att förhållandet hittills så varit, att de blifvit bibehållne vid sine löner, och att det varit orättvist, om StatsUtskottet nu föreslagit någon indragning för de fordna Hofvens pensionairer. Friherre Anckarsvärd:
I afseende å Revisorernes omförmälta anförande om saknade verificationer, får Collegium i underdånighet upplysa, att serskilda CassaRäkningar, åtföljde af både anordningar å och verificationer till utgiftsposterna, finnas bilagde Hufvud-Redogörelserna för 1829 års Passevolance-Medel, af hvilka handlingar inhemtas, att Räntevinsten af hela det behållna Capitalet icke utgör mera än omkring hälften af det Aflöningsbelopp, som årligen utgår till de på Gamla Passevolance-Fondens Indragnings-Stat ställde Embetsoch Tjenstemän, och hvilken Räntevinst, enligt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 27 Augusti 1831, blifvit till desse Embetsoch Tjenstemäns aflöning anvisad. Då Eders Kongl. Maj:t i ofvanhögstberörda Nådiga Bref jemväl förklarat Fondens utlånta behållning vara en Gamla Mötes-PassevolanceCassans, under Eders Kongl. Maj.ts Egen Nådiga disposition stående, tillhörighet, lärer, förr än Eders Kongl. Majit i Nåder täckes anbefalla, att slutliqvid skall emellan 1829 års Fond och Gamla Mötes-Passevolance-Cassan uppgöras, något endossement af de Skuldebref, som utgöra Hypothek för 1829 års Fond och hvilka äro ställde till betalning efter sex månader från utgiftsdagen, och vid förfalloliderna således emot andra utbytas, för närvarande icke anses erforderligt eller till någon större säkerhet föranledande, än den, som nu förefinnes i Gamla MötesPassevolance-Cassans hela Capital-fond. Ehuru — 81 — Ehuru Förvaltning och Räkenskaps-methoden uti Redogörelserne för Nya Mötes-Passevolance-Medlen, efter hvad Revisorerne i Berättelsen anfört, icke gifvit anledning till någon speciel anmärkning och balancerelationerne befunnits upplysande och fullständiga, hafva Revisorerne likväl, i frågan om det från Nya Mötes-Passevolance-Fonden utöfver
Muncktell om lefverance i Stockholm, inom den 20 October r838, af ett Hydrauliskt Prässverk, beslående af 2:ne Prässar, hvardera af r,5oo SkU:s kraft och en dubbel injections-pump, med tillhörande rörledningar af smidt jern, samt axel-ledning och arne coniska kugghjul, emot en, uti afgifvet kostnads - — 57 kostnads-förslag, af dea 10 Februari i838, beräknad och öfverenskommen summa af R:dr Banco, utom särskild betingad ersättning för ma chineriernes uppsättning. Efter det ifrågavarande Prässar blifvit å sine ställen uppsatte samt, uppå Fullmägtiges föranstaltande, af sakkunnige personer besigtigade oell godkände, är liqvid derför, i enlighet med Contractet, verkställd; Och liafva desamma, under den tid, de nu blifvit oafbrutet begagnade, funnits vara ändamålsenlige och uthållige. ■» » « Under Öfra Yerkhusets formrum är uppsatt nytt Vattenhjul, med dertill hörande vattenledning, för drifvande af en från England införskrifven knutsil, hvarigenom materien för finare papperssorter befrias från knutar och andra gröfre ämnen, som skulle skämma papperets utseende, och hvilken machin redan blifvit begagnad, samt funnits mot ändamålet svarande. Dammen vid Nedra Verkhuset bar, på södra sidan, blifvit uptagén och försedd med ältvägg samt ny spåntpålning; dammbröstet med grundstock och luckor; hvarjemte den derifrån gående afloppsränna blifvit nygjord och sidomurar omkring rännan anlagde. Äfven under de sist förflutna tvänne åren hafva, tid efter annan, beställningar af dels lamellerade och dels åtskillige andre papperssorter, af mindre vanlig beskaffenhet, blifvit vid Bruket emottagne, samt, efter af Banco-Fullmägtige, vid hvarje serskildt fall, bestämde pris, fullgjorde för så väl åtskillige Verks som flere enskilde personers räkning.
väsendtliga samma rolluppsättning som när det för ett eller annat år sedan senast gafs härstädes. De drastiska typerna väckte stor munterhet, särdeles de Edvard Berghs moder. Den 17 afled häroresonligt tvistande syskonen, företrädda af fröken städes vid 84 års ålder änkefru Emma Bergh, född Åhlander och hr Personne, mellan hvilka den olyckForsström, moder till vår utmärkte landskapsmålalige adelsraarskalken — hr Basckström — utan framre, den år 1880 aflidne professor Edvard Bergh. gång bjuder till att åstadkomma en uppgörelse. Hr Hon föddes den 6 februari 1809 på S:t Barthé- Hamrin var också dråplig som den hetlefrade gamle lemy, där hennes fader, magister Johan Eric Forsmilitären. ström, då var pastor i den svenska kolonoien. Ar Härpå följde aftonens stora. clou Moliéres » Den 1825 gifte hon sig på Ludvika bruk med kommisgirige », i hvilken man efter tvänne decennier fick sionären i Stockholms järnvåg Severin Bergh samt flyttade .med sin man till hufvudstaden. Hon var återse Knut Almlöfs klassiskt utmejslade Harpagon, en af den ryktbare skådespelarens allra yppersta då endast sexton år. Redan året därpå föddes henskapelser. Den tragiskt gripande patos, som den nes förste son, sedermera grosshandlaren Severin store komikern vet att breda öfver Harpagons väl i Bergh, samt två år därefter den sedan namnkunnige allmänhet som komisk uppfattade figur, ger en unkonstnären Edvard Bergh. Efter ett tjuguettårigt derbart verkande relief åt densamma och kan endast lyckligt äktenskap vardt fru Bergh änka 1846. betraktas som ett det fullödigaste prof på räckvidden 4 och originaliteten af hr Almlöfs konst. Dånande bifall, hvilket konungen, som närvar, själf ledde, Ett lärarinnemöte kommer att hållas i Götehyllade den utsökta framställningen. borg den 12 instundande augusti, dagen efter allDe öfriga rollinnehafvarne trädde så helt i skugmänna folkskolläraremötets afslutande.
S. D. Föredrogs ånyo och afslogs Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 22 och 23 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 34, i anledning af väekta motioner om ändring af 4, 5 och 6 § § i 24 kap. Byggninga-balken samt upphäfvande af Kongl. Förordningen den 26 October 1743, rörande stämningssättet i Brandstodsmål. Från Högv. Preste-Ståndet: S. U. Föredrogs och lades till handlingarne Stats-Utskottets Memorial N:o 337, angående verkställd omröstning i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, rörande åtskilliga med Statsregleringen gemenskap egande frågor. Den 25 Augusti. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs och bifölls Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens i gårdagens plenum på bordet lagda Betänkande N:o 37, i anledning af väckt motion, att utländsk man rcke må tillåtas att här i riket besitta eller bruka fast egendom eller utöfva annan näring, utan att vara Svensk medborgare. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Stats-Utskottets i gårdagens plenum på bordet lagda Memorial N:o 337, angående verkställd omröstning i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, rörande åtskilliga med Statsregleringen gemenskap egande frågor. S. D. Föredrogs och bifölls Banko-Utskottets i gårdagens plenum på bordet lagda Memorial N:o 85, angående Instruktion för Rikets Ständers Banko-Utskott vid nästkommande riksdag. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 XJnderdaniga Skrifvelser. 599 g Semle ändring i Kongl. Förordningen om Skogome i Riket d. i Äng, 1805, §:n 53. om Svedjande.
Embeiet belägne orter tillräcklig tid för be wärei>s ingiswande ma den M'tznöjdc beredas, torde Trettio dagar ester justeringen som bör sse sednast fjorton dagar efter dek beslutet saktades böra, samma dag oräknad, bestämmas, inom hwilka beswaren ssola wara hos Laudshöfoinqe Embekct eller Dom-Capuler inlämnade; derom klaganden åligger att inom femton dagar derefter hos Pastor förete bewis; i hwilket fall med beslutets »verkställighet kommer att ansta intill dest fräqan flmeligen genom laga kraft wunnit Utlåtande blifwit afgjord. Att delta således föreslagna och gillade stadgande mätte genom Edexs Ma>:kS nädiga bifall winna »vederbörlig stadfästelse; derom anhälla Riksens Ständer i »nderdänighet och framhärda re. Srsr - Den l6 December. 93? Stormägtigste Allcrnädigste Konung! Hos Riksens Ständer bak till öfwerläggninz den sräga förekommit, pa hwad sätt och efter hwilka grunder de tili Bergwerken och Bruken uviätne ReroqiiittonS-skogarne Dillie till Statens största fördel i förening med den enskilda nyttan, lämpligast kunna anwänoas och indelas.
S. D. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottét remitterades Prosten Säves motion om en förändrad organisation at läroverken inom Riket, med serdeles afseende å det på Frösön i Jemtland, jemte de af flere bland Ståndets ledamöter vid tillfället afgifne yttranden. Från Väll o fl. Borgare-Standet. S. D. f. m. Föredrogos följande Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner och Skrifvelser till Rikets Ständer, nemligen: l:o Kongl. Proposition af den 15 sistlidne Februari, angående öfverlåtelse af krono-ängen Skinnarvrån, såsom ersättning till Kyrkoherde-bostället i Westra Tollstads socken, för en jord, som derifrån tili kyrkogårdens utvidgande kommer att upplåtas. Remitterades till Stats-Utskottet; och 2:o Kongl. Proposition, af den 15 sistlidne Februari, angående beloppet af den behaglig tids förlänings-spanmål, som vid ledigblifvande Pastorat bör bibehållas, och 0111 återstodens användande. Remitterades till Stats-Utskottet. S. D. Efter ånyo skedd föredragning af Stats-Utskottets memorial, N:o 2, med öfverlemnande af Kongl. Majtts Nådiga Proposition om Stats-Verket, blefvo åtskilliga Ståndets ledamöters deraf föranledde, denna dag afgifne, yttranden lill Stats-Utskottet remitterade; äfvensom memorialet, jemte den Kongl. Propositionen, till handlingarne lades. S. D. Föredrogos följande Utskotts memorial och utlåtanden: 76 [ Prot. Uldr. d. 4 Mars 1840 l:o Constitutions-Utskottets, N:o 3, till Höglofl. Ridderskapet och Adeln, angående Grundlagsenligheten af en yrkad propositions vägrande. Lades till handlingarne. 2:o Stats-Utskottets, N:o 7, angående den verkställda liqviden af framlidne Landshöfdingen G. Duwalls reduetions-fordran.
Visserligen lemnar 56 §Riksd.- Ordn. en ganska vidsträckt latitud för motioners väckande under riksdagens lopp, och jag förmodar, att motionären stödt sig på sista raden uti berörde §, eller orden: "under riksdagen inträffande händelser omedelbarligen föranledas.” Men denna motion kan jag icke finna vara så omedelbarligen föranledd af någon direct dermed gemenskap ägande, inträffad händelse, och icke heller af något förut fattadt beslut eller redan upptaget ärende, såvida ämnet för motionen icke kan hänföras till näringsfrihetsfrågan, i hvilken fråga jag vill erinra mig att betänk, hvilar på R. o. Ad:s bord. Orsaken, hvarför Frih. Boye väckte sin ifrågavar. motion, var den, att han inom Bevilln.Utsk., vid frågan huruvida städernas saluaccis borde vid denna riksdag, likasom vid föregående, upptagas, stadnade i minoriteten i afseende på ordaförståndet af en författning af d. 28 Aug. i834- Mig synes, att, om tvenne individers olika begrepp om ordaförståndet af en författning genast skulle föranleda en motion med begäran om en förklaring, ganska många motioner kunde vara att förvänta och utgöra en rik motionskälla, helst få författningar torde emanera, utan att någon förklaring af någon individ kunde anses nödvändig. Motionen anser jag öfverflödig, men vill likväl icke bestrida remiss deraf, ehuru jag anser remiss derå gerna kunna vägras, emedan den icke leder till annat ändamål än en und. skrifvelse, hvaraf jag förmodar under detta riksmöte tillräckligt ändock lärer emanera af mer eller mindre öfverflödig beskaffenhet. För öfrigt torde, vid närmare eftersinnande, den acception af författningen af d. 28 Aug., Bevilln.Utsk. an - Don it Dtccmbcrc. m. antagit, vara den rätta, och författningen svårligen kunna tydas annorlunda.
Med anledning af den sålunda väckta fråga om pensiöns-tiHökning för förre bokhållaren Lindberg, finnér sig Utskottet föranlåtet meddela den af Fullmägtiges i Riksgälds-kontoret protokoller inhemtade upplysning, att sedan Lindberg, som under åtnjuten tjenstledighet, utan dertill af Fullmägtige begärd och erhållen tillåtelse, begifvit sig till utrikes ort, i början af Februari månad 1842 sökt ytterligare tjenstledighet, fått sig förelagdt att ofördröjligen och aldrasist inom nästpåföljde Mars månads slut till tjenstgöring i Riksgälds-kontoret sig inställa, men sådant uraktlåtit, hade Riksgälds-kontorets Ombudsman, till hvars åtgärd den hos Fullmägtige gjorda anmälan om Lindbergs frånvaro blifvit öfverlemnad, yrkat, att Lindberg, derest han icke inom 6 veckor efter sistnämnde tid till tjenstgöring sig inställde, eller styrkte laga förfall, måtte från sin bokhållare tjenst med tliy åtföljande lön varda helt och hållet skiljd; dock som Lindberg, i slutet af April månad sagde år, till Fullmägtige inkom med afskedsansökning, ansågs, enligt Fullmägtiges protokoll för den 18 Maj 1842, det emot honom framställda ansvarspåstående kunna förfalla samt det begärda afskedet böra beviljas, dervid likväl hvarken något vitsord om Lindbergs uppförande under tjenstetiden honom meddelades, eller hans tillika gjorda ansökning om pension bifölls. Efter det Fullmägtiges rörande den af Lindberg sökta pension meddelade beslut blifvit i stadgad ordning hos Rikets Ständers Revisorer öfverklagadt samt hans i afskedsansökningen uppgifna oförmåga till vidare tjenstgöring vederbörligen styrkt, fick han, vid 1843 års statsrevision sig tillerkänd den årliga pension, han nu innehar och hvilken, med tillämpning af de för Riksgälds-kontorets tjenstemän stadgade pensionsgrunder, då fastställdes till det af motionären uppgifna belopp eller 440 r:dr 21 sk.
Icke allenast erkänner jag rigtigheten af de principer hvarpå Förslaget utgår , utan äfven beundrar jag den consequence och enstämmighet, sorn så vidt jag förstår, äfven råder i detaillerne af detta Förslag, och har således emot dess theoretiska sida icke något att anmärka, men vid tillämpningen åter, eller i anseende till missbruk hvartill det gifver tillfälle , anser jag de påtagligen undergräfva vår industrie; och att efter min tanka, ämnet för vår öfverläggning nu icke bör blifva att undersöka huruvida Utskottet, efter ett så långt och mödosamt arbete, väl utarbetat en TullTaxa, till dess detailler, utan fastmer huruvida detta Förslag kan bestå med den öfvertygelse många ibland oss (icke Köpmännen) ännu hysa, att Sverige kan och bör äga Näringar. Hela naturen lemnar ojåfaktiga bevis, det den ådla friheten utvecklar förmågan och bidrager kraftigt till Folkens lycka; men må det tillåtas mig att framställa tvenne Riken under olika förhållanden, nemligen det ena såsom ny Stat, der all ting skall skapas, och det andra såsom urgammalt der allting så småningom behöfver omskapas, der gamla vanor och författningar försvåra hvarje steg framåt. Sverige kon anses utgöra denna sednare Stat, hvilken i saknad af de kunskaper, som utgöra grunderna för all industrie, ännu icke hunnit till den höjd af konstflit, att den med andra länder kan täfla. Den stora frågan år således; behöfva våra nä - *o6 De.n 14 Augusti f' m. ringar en ökad förkofran, och i sådan händelse, huru bör den tili vågabringas ? I en stund (iå liberala theorier, hvilka utgjordt hos mig en fixe idée, åro i strid med deras tillämpning i practiskt hänseende, kan jag icke neka, det min ställning synes mig högst besynnerlig, ja till och med svår, om jag ej ägde den öfveriygelsen att Sveriges uppkomst endast hvilar på de läror, som seklers erfarenhet nog dyrt lärt Folken att begagna.
Ank. till Exp.-Utsk. den 14 Aug. 1854, kl. 11 f, tn< Memorial till Rikets Ständer, med voterings-propositioner, rörande Konstilutions-Utskottets uti Memorialet N:o 15 afgifna förslag till ändring af 52 § Regerings-Formen och 24 § RiksdagsOrdningen. Som, efter det Höglofh Ridderskapet och Adeln, vid behandlingen af Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 13, innefattande förslag till ändring af 52 § Regerings-Formen och 24 § Riksdags-Ordningen, angående tillförordnandet af Bondeståndets Sekreterare, såsom sin gemensamma tanke förklarat samma förslag vara f> fconslituliuni-Ulikoltcts Memorial, A'.o 34. hvarken nödigt eller nyttigt, samt vidare, enligt ett till Utskottet, ankommet Protokolls-utdrag för den 2!) sistlidne Juli, vid föredragning af Utskottets Memorial N:o 24, hvarigenom Ridderskapet och Adeln inbjudits att foga sig efter de öfriga Stånden, hvilka antagit Utskottets förslag till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, sin förut i ämnet yttrade mening vidblilvit: får Utskottet, till afgörande emellan de sålunda qvarstående oförenliga skiljaktigheterna i frågan, härigenom till Rikets Ständers godkännande vördsamt öfverlemna dessa voteringspropositioner: Den, som vill, att det af Konstitutions-Utskottet, uti dess Memorial N:o 13, afgifna förslag till ändring af 52 § Regerings-Formen och 24 § Riksdagsordningen, angående tillförordnandet af Bonde-Ståndets Sekreterare, skall antagas att hvila till Grundlagsenlig behandling vid nästkommande Riksdag, rösta Ja; Den. det ej vill. röste Vinner Nej, kommer samma förslag icke att hvila till slutlig; pröfning vid nästa Riksdag, v Stockholm den 10 Aust. 1854. Beser val i on af Herr Biskopen Hallström: ?
Deremot är anfördt Englands exempel, der publiciteten af Parlaments debatterne, under en lång kedja af decenier, småningom häfd vunnen, aldrig medfört några olägenheter, äfvensom Frankrike nu i en lugnare tid, oaktadt en häftig brytning af partiåsigter framställer samma skådespel af den högsta offent-, lighet i Lagstiftningen under ledning af ordning, och utan upptedt exempel af missbruk. Manbar derföre förmodat orsakernetill de under Revolutionsyran öfverklagade offentlighetens missbruk varit andra än sjelfva offentlighet*.; principen, och man har trott sig igenfinna dem, visserligen ej utan skäl. i det inflytande, som en till alla menniskolifvets verkningskretsar utsträckt gäsning i tänkesätten utöfvade på det lättast upprörda af Europas folk. Man har ansett användandet af en från dess historia abstraherad regel på Sveriges alfvarliga invå - 684 Ficn 11 Martil, narne vara olämplig. Till stöd härföre har man anfört det olika förhållande, soni nödvändigt måste äga rinn, emellan ett folk, sorn, under secler ovandt vid alla offenteliga sammankomster, då det för första gången såsom Lagstiftande sammanträder, börjar med att under krossande af hvarje enskildt intresse, för 6Öka, att efter obepröfvade théorier omstöpa alla samhällsförhållandenj och ett annat folk, som från urminnes tider vandt vid lagbunden frihet, visat sig förtjena offentlighet vid sina domstolar och möten, och som oagtadt de inskränkningar senaste århundraden medfört, ännu i lagskipningens nedre instancer bibehåller detta, både såsom rättighet och såsom plägsed, Den menighet sorn åhör våra närvarande ting, utgöres vanligtvis af de minst bildade medborgsclas&erj likväl åtlyda desamma några få personer, underlägsna dem i physisk Styrkaj hvad bör man då hafva att befara af en mera vald samling af Åhörare, som man med den minsta omtanka kan i hufvudstaden erhålla?
Justitieombudsmannen och militieombudsmannen väljas för tid och på sätt riksdagsordningen stadgar; och bör samtidigt för en var av dem utses en ställföreträdare av de egenskaper, som hos ombudsmannen erfordras, att i dennes ställe utöva ämbetet i de fall instruktionen angiver. Riksbanken förbliver under riksdagens garanti samt förvaltas av därtill förordnade fullmäktige, efter av Konungen och riksdagen gemensamt stiftad lag. Fullmäktige för riksbanken skola vara sju, av vilka Konungen för tre år i sänder förordnar en jämte en suppleant och de övriga sex jämte tre suppleanter väljas av riksdagen för tid och på sätt i riksdagsordningen sägs. Den av Konungen förordnade ordinarie ledamoten vare fullmäktiges ordförande, men må ej utöva annan befattning inom riksbankens styrelse. Fullmäktig, som av riksdagen vägrats ansvarsfrihet, skall avgå från sin befattning. De av Konungen för fullmäktig eller suppleant meddelade förordnanden må återkallas, när Konungen så prövar skäligt. Riksbanken allena äger rätt att utgiva sedlar, som för mynt i riket må erkännas. Dessa sedlar skola, vid anfordran, inlösas av banken med guld efter deras lydelse; dock att undantag härifrån, där sådant med hänsyn till krig, krigsfara eller svår penningkris prövas oundgängligen nödigt, må för viss tid medgivas av Konungen och riksdagen samfällt eller, om riksdagen ej är samlad, av Konungen på framställning av fullmäktige i riksbanken och efter samråd jämväl med fullmäktige i riksgäldskontoret. Till bevillningar räknas tulloch accismedlen, chartae-sigillataeavgiften, husbehovsbrännerimedlen samt vad varje riksdag dessutom särskilt såsom bevillning sig åtager. Ej må några allmänna avgifter, av vad namn och beskaffenhet som helst, utan riksdagens samtycke kunna förhöjas, tullen å inkommande och utgående spannmål allena undantagen. Vid varje riksdag skola kamrarna utse en nämnd av sexton ledamöter att med Konungen rådpläga om ärenden, som angå rikets förhållande till främmande makter. Rådplägning med denna utrikesnämnd bör i alla utrikesärenden av större vikt äga rum före avgörandet. Då ärende förekommer till behandling, skola alla tillgängliga handlingar och upplysningar meddelas. De beslut Konungen fattar i ärenden, som varit föremål för rådplägning med nämnden, varde delgivna dess ledamöter senast vid nästa sammanträde.