Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 4 Januari i f. m. 5 lugna opinionen, och således ur hvilken synpunkt som helst torde förtjena behjertande; den nemligen att StatsUtskottet mätte, antingen 1:0 i den blifvande Inslructioncn för RiksgäldsContoirets Herrar Fullmäktige befullmyndiga dem, alt, i händelse af brist uti de beräknade tillgångarne för de af Rikets Ständer fastställde anslag, vidtaga erforderliga åtgärder lill behofveus fyllande; eller ock 2:0 Föreslå Rikets Ständer, att åt Kongl. Majit i underdånighet uppdraga, att, i den händelse berörde tillgångar något elley några år icke förslå till jullt betäckande af alla de utomordentliga anslagen, Sjelf intill nästa Riksdag i nåder pröfva deras företräde, med hänsigt till föremålens beskaffenhet och vigt; dock så, att de summor, Rikets Ständer för hvarje särskildt behof högst anordnat, icke i något fall må öfverskridas. Lades på bordet. Företogs till pröfning Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens den q sistlidne December under N:o 108 afgifne, och den 21 i samma månad e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i fråga 0111 Beklädnadsoch Bevärings-Directioners inrättande inora RusthållsRegementerne, m. tn. Grefve Horiij Claes Fredrik_, uppläste följande: 6 Den 4 Januarii f. m. De förenade Statsoch Ekonomiutskotten hafva, vid behandlingen af ämnet för deras Utlåtande N:o 108, sökt en medelväg mellan 1828 års Stunders underdåniga hemställan angående inrättandet af BeklädnadsDireclion för Indelta Cavulleriet, och den enda sanna utvägen att komma lill någon för Riket nyttig förändring i Rustnings-besväret.
Ulsökningsbalken: uti 3 § att bysatt gäldenär, som hos Konungens Befallningshafvande aflemnade förteckning å alla sina tillgångar och riktigheten deraf med liflig ed besannade, skulle, under föreskrifne vilkor, utur bysättningshäkte genast lösgifvas: uti 4 § att gäldenär, sorn vid början af konkurs sitter uti bysättningshäkte, varde, sedan han besvurit bouppteckningen, derutur lösgifven: uti 5 §, att gäldenär, hvars egendom blifvit till borgenärer i konkurs afträdd, vare fri från bysättning, utom i det fall, som i 49 § af Konkurslagen den 12 Mars 1830 säges; samt uti 6 §, att ”för fordran, som i gäldenärs konkurs bevakad blifvit eller för hvilken han en gång varit bysatt, bysättning ej må kunna honom sedan åläggas, der borgenär ej visar skälig anledning, del gäldenär undandöljer tillgång, sorn efter konkursen elier bysättningen honom tillfallit och till gälds betalning gå bör, samt gäldenären i ty fall ej gitter hos Konungens Befallningshafvande eller inför Domstol med ed styrka, att han sådan tillgäng ej äger.” Det kan synas tvifvelaktigt, huruvida delta kommitterades förslag åsyftade att 10 § i 5 Kap. Ulsökningsbalken skulle till all kraft och verkan upphäfvas eller icke. Man skulle nästan kunna antaga det sednare, då man finner, att stadgandet i 3 § angående redan bysatt gäldenär icke kan lämpas till den, som vid anstäldt utmätningsförsök funnits sakna tillgång, men icke gjort konkurs eller blifvit dertill af borgenärerne tvungen, samt att stadgande saknas, huru förhållas borde i det fäll, att gäldenär icke II. St. Just. Ombudsm. Eini?.-Berättelse den 11 Juli 1844. 53 gitte gå eden. Meningen skulle då hafva varit den, att, efter anstäldt utmätningsförsök, gäldenären väl borde kunna bysättas, men att det sedermera ankomme på honom sjelf att begagna den utväg, 3 § antyder för att blifva ifrån häktet frigifven.
Län, med bibehållande al dertill beviljadt låne-understöd: B. V. 369, 435, A. 435, E. 547. — N;o 89, i anledning af väckt motion om befrielse för staden Linköping från skyldigheten att underhålla stadens vid Nyqvarn belägna, med bidrag al statsmedel anlagda hamn: B. V. 369, 435, A. 435. — N:o 90, i anledning af väckt motion om lån till Gladsax socken i Kristianstads Län: B. V. 369, 435, A. 435. — N:o 91, i anledning af väckta frågor om inlösen af åtskilliga så kallade Riksgälds-sedlar, hvilka inom den bestämda preskriptions-tiden icke blifvit till invexling företedda: B. V. 369, 435, A. 435. — N:o 92, i anledning af väckt motion om förändring i vilkoren för det vid sistförflutna riksdag beviljad" lån för anläggning af jernväg mellan Kristianstad onh Hessleholms station å södra stambanan: B. V. 427, 440, A. 440. — N:o 93, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 57, angående väckt fråga om stats-anslag för vidtagande af åtgärder till hämmande af boskapspesten, om den skulle inom landet utbryta: B. V. 427, 440, A. 440; E. IV. 192. 186 — S — Ståts-Utskottets Memorialer och Utlåtanden: — N:o 94, i anledning af väckt motion angående pension åt aflidne f. d. Stats-Rådet, General-Majoren Carl Ludvig von Hohenhausens efterlemnade döttrar: B. V. 427, 440, A. 440, E. 699.
Genom Rikets år 1865 församlade Ständers beslut rörande användandet af trafiköfverskotten, fattadt innan ännu inflytandet af banornas sedermera ernådda utsträckning på trafikens tillvext kunde beräknas, hvilket beslut genom nådig skrifvelse af den 25 September samma år biet Styrelsen meddeladt, hade ett belopp stort 700.000 R:dr blifvit af nämnda öfverskott disponeradt till fortsättande af arbetena å Statens jernvägsbyggnader under innevarande statsregleringsperiod, sålunda för ett annat ändamål än den pågående trafiken. Under denna period hafva visserligen trafikinkomsterna öfverstigit utgifterna för drift och underhåll, och behof således ej förekommit att för trafikens upprätthållande anlita andra medel qu dem, som efterhand genom trafiken influtit, men detta förhållande bevisar ej att icke de för annat ändamål disponerade trafiköfverskotten hade kunnat mera fruktbringande för landet användas till den nya rörelsens hastigare utveckling; ty det är utan tvifvel en stor skilnad emellan att nätt och jemnt upprätthålla en trafik och att genom kraftigare transportmedel och billigare frakter lifva densamma och framkalla ny. Af de intill 1864 års slut uppkomna trafiköfverskotf hafva endast omkring 14 procent kunnat användas till förstärkning af den rörliga materielep oob, på sednqste tiden i synnerhet, har, såsom ofvan blifvit antydt, denna materiel vid flera tillfällen visat sig otillräcklig, och då af det föregående måste framgå, att trafiken icke kan uppbringas till den betydenhet, att full ränta å anläggningskapitalet kan erhållas förr, än ytterligare kapital blifvit nedlagdt på materielens förstärkning, så måste åter deraf följa, qtt hvarje disposition af öfversko,Hen för andra ändamål än sådana, sorn direkte lända trafiken till nytta, fördröjer inträffandet af den tid, då full ränta kan vinnas. Oftanämode 700,000 R:dr skulle utgjort ett väsendtligt bidrag till afhjelpande af den brist på materiel, som till följd af trafikbebofveos hastiga utveckling uppstått.
Ständer må allåtas om hela aflöningssummans uppförande på rikets stat, i hvilket läll, och så framt propositionen af Rikets Ständer varder gillad, en behöflig lindring kornme att ifrågavarande kassor och fonder tillskyndas, likväl icke af den inverkan på militie boställs-kassan, att hennes »ursprungliga ändamål», eller bekostandet af nya karaktershus å det stora antal militie bostads-boställen, sorn nu deraf äro i saknad, skulle kunna ernås, enär, endast härtill skulle erfordras omkring tre gånger den kapitalfond af 200,000 R:dr llanko, som kassan, vid 1855 års utgång, ägde i behåll. § 7. Som den af Rikets Ständer, i sammanhang med sednast fastställda statsreglering för åren 1855—1857, gjorda anvisning uppå behållningen å reservations-anslaget till »förhöjd betalning åt inqvartcringsgifvare», i och för betäckande af kostnaderna »lör de nu ur in»delta Arméen utgående garnisons-komrnenderingar på Carlstens fästning, vid Grisslehamn och »i Haparanda», icke kunnat förr än år 1855 begagnas, eller tidigare, än i hufvudboken för samma år, synliggöras, fordrar hvad Revisorerne derom nu omförmält, icke någon förklaring eller bemötande från Krigs-kollegii sida, § 15. Revisorerne hafva anmärkt, att arfvodet till t. f. Presidenten i Krigs-kollegium icke, på sätt ske bordt, utgått af härtill anvisade öfverskottsräntor af f. d. öfverste-indelningen vid det upplösta Adels-fane-regernentet, samt »att detta arfvode under båda revisionsåren, till hela »sitt belopp, anordnats från anslaget till extra utgifter.»
Riksdag i underdånighet anhållit om en skyndsam laglig undersökning på stället, huru Guld verket blifvit förvaltadt och den dertill hörande Egendom skött, samt huru Arrendatorn deraf, nu mera aflidne Öfver-Directeuren och Riddaren af Kongl, Magis Wasa-Orden Eric Kihlström, uppfyllt de i Arrende-Contractet föreskrifna vilkor och förbindelser, dels sedermera vid 1818 års Riksdag, af den anledning, att den, till följe häraf, i ämnet förrättade undersökning icke ansets tillräckligt fullständig, uti skrifvelse äf den 17 April sistnämnda år, i underdånighet begärt, att en ny och noggrann undersökning derom måtte anställas, och att, Bih. till R. S. Prot. 1828 och 182g, I Sami., 2 Band. 3:dje Höft, 1 % Kongl. Maj.ts Nådiga Propos. N.o 3a. om dervid utreddes, det Öfver-Directeureh Kihlström icke uppfyllt, hvad honom, enligt Arrende-Contractet, ålegat, han genast måtte från arrendet varda skild, befallning om nedläggning af Verket, såsom sig icke lönande, i Nåder meddelas, och i öfrigt de åtgärder med Ädelforss, jemte underlydande egendomar, vidtagas, som för öfriga lediga Krono-lägenheter blifvit föreskrifna; äfvensom att, då Guldverket icke vidare komme att bedrifvas, de tjenstbarheter m. m., som Allmogen dittills mast, med sitt känbara lidande, till Guld verket utgöra, jemväl då måtte upphöra. Derjemte, och i anledning af en utaf Cancellie-Rådet och Riddaren af Kongl. Maj:ts Nordstjerne-Orden Niclas af Wetterstedt, samt Hof-Rätts-Rådet Thure Adlerhrandt, hos Kongl. Maj:t i underdånighet gjord, och till Rikets Ständer vid sistnämnda Riksdag af Kongl.
Då nu med de omnämnda båda företagen, eller inrättandet af båtled från Östmarks kyrka till närheten af Thorsby bruk och af sjön Frykens strand, samt vägbyggnaden från Östmarks kyrka till Kajkelandstorp eller dess närhet vid Norska gränsen, afses en sammanhängande kommunikationsled genom Fryksände och Östmarks socknar af Fryksdals öfra tingslag till Grue socken af Hedemarkens arnt i Norrige; då öppnandet af en dylik led varit i många år efterlängtad af berörde orters gränsboer, som, oaktadt svårigheterna att sammanträffa, likväl ej sällan med hvarandra sökt komma i beröring; och då såväl båtleden, som vägen, mäste icke allenast, efter hvad Konungens Refallningshafvande i länet och vederbörande Domstol derom yttrat, blifva för ortens invånarne af stort gagn, utan äfven medföra nytta för gränsboerne i Norrige, hvarinom vägbyggnaden ofelbart kommer att fortsättas från gränsen till annan väg i landet, och sålunda förena Glommedalen i Norrige med Fryksdalen i Sverige; och för hvilket ändamål anslag, såväl på grund af Kongl. Proposition som ock af särskilda an sökningar, begärts af Norriges nu pågående Storting; så föreslår och anhåller jag, att Rikets Ständer måtte bevilja: dels ett anslag utan återbetalningsskyldighet af 68,049 R:dr R:mt till anläggning af båtled emellan sjöarne Kläggen, Flaten och Kihlen jemte tillika åsyftad muddring af dessa sjöar uti Fryksdals öfra tingslag, enligt det af Chefen för vestra vägoch vatten byggnads-distriktet den 48 innevarande November upprättade förslag, och med vilkor, att de, som tecknat sig till deltagande i kostnaden för arbetet, åtaga sig och ställa säkerhet för detsammas utförande inom viss tid; dels ock ett enahanda anslag till vägbyggnad emellan Östmarks kyrka och Kajkelandstorp eller dess närhet vid Norska gränsen, enligt det af Kapiten Palm år 4858 upprättade förslag, med 35,598 R:dr Runt, utgörande '^delar af det i förslaget beräknade kostnadsbeloppet, under vilkor, att Fryksdals härads öfra tingslags vägbyggnadsskyldige deremot inom viss tid utföra arbetet.
S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Banko-utskottets den 4 dennes e. m. på bordet lagda memorial N:o 32, i anledning af åter remiss af Utskottets utlåtande N:o 12, S. D. Föredrogos och biföllos Banko-utskottets den 4 dennes e. m. på bordet lagda utlåtanden: N:o 33, i anledning af mjölnaren Isaak Forssels ansökning om eftergift af straffränta samt rättegångs-kostnads ersättning till bankodiskontverket; och N:o 34, i anledning af kommerse-rådet B. H. Santesons ansökning om eftergift af ölverräntan af åtskilliga diskontlån. S. D. Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets nedannämnda, den 4 dennes e. m. på bordet lagda, utlåtanden och betänkande: N:o 29, i anledning af väckt fråga om upphäfvande af föreskrifterna rörande nummerhästarnes vid indelta kavalleriet förseende med sqvadronsmärken; N:o 30, i anledning af väckt fråga om utgörandet af böterna för vanvård af nummerhäst lill rusthålls-delegarne; samt N:o 41, i anledning af väckt motion om förklaring af handels-ordningen den 22 December 1846, i fråga om förbud för glasförare m. fl. att för bedrifvande af delta yrke i riket kringresa. S. D. Föredrogs och afslogs Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets den 4 dennes e. m. på bordet lagda betänkanden N:o 40, i anledning af väckt motion om förändring i sättet för lumpsamling. S. D. Remitterades till Banko-utskottet ett denne dag af herr Lefren, Johan Pehr, afgifvet anförande i den fråga om jemkningar uti Prot.-utdrag den 8 Mars -i848. 239 det af Kongl. Majit och Riksens Ständer antagna mynt-system, hvarom förenämde Utskott i dess återremitterade utlåtande N:o 24 sig yttrat. Från Hög v. Preste-ståndet. S. D.
1777. - ^ ^ Osrleson, blcl^Lrä, yttranden, Dec. z86. 791. > , Oarllieini O^Isonscbölll, (larl, yttranden, I»Ni 607. 611. 877. Apr. 27. 127. 742. 797. 464. 984, Lasterne - byggnader, om dertill ansiagne NumMerLotteri-medel, Febr. 1277.om anläggande deraf i de städer, lnvarest ständig garnison är förlagd, Febr. 1279. tvärs 8ri. 4 26 Register. Castor, Allmänna, om Bewillning deraf, Mars 451. följ. Carmlleri Regementen, om dcn af Stats-Utskottct i Staiorcglcringcn förcflagnc förändring af atflillige till Infanteri. (Stats - Utflottcts utlll-, tande öfwer meddelade anmärkningar rörande ätstilligc Militairc ärenden Febr. iZi8.) Ollmstellt, Iulin, yttranden, Mali 19, Iuni 675. Ollc-rstolpe, Carl Angnst, yttranden, Sept. 978. Ollerscröm, Friherre Grillers, yttranden, Iuni 990. kllov. 1784. i?8s. Ollerström, Friherre Lior, yttrande Dec. 602. Ollerström, Friherre Unllolk, yttranden, Lltov. 685. Ollerström, Friherre Mrio, yttranden, Mars 497- 4Z8. Charta Sigillata, Bcwillnings - Utskottets Betänkande om nödige förändringar och rättelser uti fördelningen, uppbörden och redogörelsen af dcn hittills erlagde afgift, Febr. 929. — om tillwerkning och serskilt wärdande af papper dertill, Bewilln. Utskottets hemställan, Febr. Z56. Banco-Utffottets utlåtande deröfwer, Febr. 860.
Det fortsatta och skyndsamma utgifvandet af ofvanberörde verk, som till följd af sin beskaffenhet endast kan påräkna högst ringa afsättning hos enskilde, synes Utskottet i flera hänseenden vara af särdeles vigt för Sveriges historia och litteratur; äfvensom Utskottet anser den förtjenstfull utgifvaren, som för erhållande af hithörande dokumenter måst företaga vidsträckta resor för anställande af forskningar i fremmande länders arkiver, böra erhålla ersättning för sina utgifter så väl i detta hänseende, som lill skrifvare-biträden; hvarföre Utskottet i så måtto tillstyrker bifall till motionen, Slals-Ulskoltets Utlåtande Jt? 148. (Fortsättn.) -i 7 att 2,000 R:dr R:mt årligen under nästa statsreglerings-period må stallas till Kongl. Maj:ls disposition, för att användas dels till ersättning för nödvändiga resor i och för utgifvandet af Svenskt Diplomatarium, dels ock till inlösen af 175 exemplar af detta arbete, motsvarande det antal, hvilket Preste-ståndet hittills inköpt; f börande dessa sistnämnda exemplar till de särskilda kontraktsproste arkiven utdelas för att, såsom en offentlig egendom, hållas allmänheten tillhanda. 122:o. Uti samma motion har Prosten Collén begärt, att, till understöd för utgifvande af den återstående 3:dje delen utaf verket Scriptores rerum Svecicarum medii cevi, måtte beviljas ett anslag af 2,000 R:dr R:mt; men då den person, hvilken under den sednare tiden haft befattning med detta verk, nemligen Professoren och Bibliothekarien Joh. Henr. Schröder, nyligen med döden afgått, anser Utskottet frågan för närvarande hafva förfallit och hemställer derföre, att motionen i denna del må lemnäs utan afseende. 125:o.
Skrifvelse, N:o 162. att, i afseende på de inom Jemtland utan förvandling utgående, för roteringens uppehållande derstädes i framtiden påräknade bemuiansräntor, som i rundt tal upptagits till 7,900 R:dr banko årligen, E. K. M:t i nåder föresloge Rikets Ständer alt samma räntor finge till statsverket indragas, emot det att Rikets Ständer anvisade ett, räntornas belopp fullt motsvarande vederlag i penningar, att till den blifvande roteringskassan ingå; hvaremot E. K. Sig icke hafva funnit skäl i nåder medgifva indragning af de från Medelpad dels tili rusthålls-sqvadronen af hästjägare-korpsen och dels till Jemtlands reservmedelskassa anslagna augmentsoch hemmansräutor, i annat fall än att vederlaget för dessa räntor, hvilka uppgifvits utgöra omkring 1,000 R:dr banko, årligen bestämdes på grund af markegångsprisen under en viss föregången tiderymd, på sätt uti E. K.
Förmånligast lärer dock vara att hafva den bäste, om möjligt, alltid. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, på det att den anmärkn. som Hr Mannerskantz gjort, icke måtte föranleda till någon särskild contra-propos., i händelse votering skul - 3oi Den 10 Mari o, tn. le komma att äga rum, R. o. Ad. torde finna lämpligt att först och främst bestämma, huruvida den ändring, som Hr Mannerskantz föreslagit i den nu föredragna §:n, skall komma att äga rum, enär de anmärkntr, som i öfrigt vid §:n äro gjorda, ej stå i något bestämdt sammanhang med denna. Hr Mannerskantz’s anmärkn. innehöll nemi., att i stället för de på 8 raden af 27 sidan befintliga orden "f r å n hvarje af dem,” skulle införas orden "af de röstägande inom hvarje af dem;’’ Hr Landtm, ansåg sig likväl först böra framställa propos. å Utsk:ns förslag, hemställande alltså, om R. o. Ad. behagade bifalla hvad Utsk:n i denna del tillstyrkt. Ropades nej. Gr. Mörner, Joli. Au g.: Jag lager mig friheten att fästa uppmärksamheten derpå, alt här synes vara fråga om att sammanblanda tvänne meningar. Huru med val skall tillgå, förekommer i nästa 17 §. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Hr Mannerskantz’s nyssnämnda förslag. Ropades ja och nej. Hr Landtm, framställde derefter propos. å Ulsk:ns förslag i denna del. Ropades äfven ja och nej. Hr von Hartmansdorff; Jag får fästa Gr. Mörners uppmärksamhet derpå, att i 17 §:n, som omförmäler val, omtalas egentligen huru ledamöternes antal skall omsättas för vissa år, men icke den särskilda omständighet, hvarpå Hr Mannerskantz fästat uppmärksamheten. Jag tror alltså, att hans förslag är rikligt. Gr. Mörner: Detta vederlägges bäst genom uppläsning af ordalydelsen af den 17 §:n.
Sedan LJtsk:s i afseende på rubriken ”Gästgifverier” i 27 § gjorde förslag blifvit uppläst, blef detsamma af R. o. Ad. godkändl. 10:o Ang:de uteslutande af sista mom. vid rubriken ”inspektörer” i 27 §,• ll:o an g: de ifrågasatt tillägg vid rubriken ”skeppsredare och fartygsägare” i samma §; 12:o ang:de uteslutande af det vid rubriken ”spanmålshandlare” i samma § införde undantagsstadgande för jordägare, arrendatorer och brukare af hemman; 13:o ang-.de rubrikerne ”advokater och sakförare”, ”lotsar och lotsdrängar” samt ”trädgårdsmästare” i summa §; 14:o ang:de den i 28 §. tillåtna nedsättning af faststdlda minimi-afgiften för personer, som på landet idka någon borgerlig näring; samt 15:o ang:de den i sistnämnda § medgifna skattfrihets beviljande endast för landtman, som afyttra husslöjds-alster samt egna eller sina grannars landtmannaprodukter. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i dessa punkter yttrat och hemställt. 16:o Ang:de bevillningen af sågverk, qvarnar och tegelbruk enligt 30 och 76 §§. <10 Den 8 April e. m. Efter uppläsning af Utsk:s förslag till förändrad redaktion af 76 § blef Utsk:s yttrande i denna punkt bifallet samt godkände R. o. Ad. jemväl nämnde redaktionsförslag. Hr Rosenblad, Bernhard: Jag anhåller vördsamt, alt vid hvarje §, som förekommer, malte tillkännagifvas på hvilken sida Utsk:s utlåt, förekommer, så att man kan rikligt uppfatta hvilken §., som är i fråga, då det icke adlid är så lätt alt höra siffrorna. 17:0 Angule Hr Hörnsleins förslag i fråga om 33, 34 och 35 §§ samt af Utsk. föreslagen ändring i sista morn. af förstnämnde §.
Rättigheten att sälja bränwin tillhör hwar och en, som äger rättighet att tillmärka, men ej under en kanna, och widare hwad Författningen as igoo. § 6. stadgar. 8:0 I Städerne ma Magistratcrne och Taxerings» männen, samt ä Landet wederbörande Landehösdingar, eller dem De i sitt ställe förordna, jenne de ärliga taxerings Comitserna ägo rätt, att tillära wiste bränwins minulerings ställen eller krogar, dock an hwad Landet angar derwid iagkagas, att fadant ej förr ma sc>4 Den 4 December, ske, än jordägaren dertill lämnat tillstånd, samt ej läggas närmare än ^ wäg,frän Kyrkan och Gästgsfwericr. Alla krogar och minuteringS'ställen komma i behörig ordning att taxeras. Men Wärdshus, Marquetenterier och sa kallade Näringsställen, jämwäl k? Wärdshus, som tvid Hrrregardar för ägarens betje, ning, Handtwerkare och Arbetsfolk samt ankommande Främmande kunna inrättas, och der spisning gisweö, mage ät de spisande försälja bränwin utan att derföre taxeras. För alla, som hofwa rättighet till minutering ware bet sörbudit att utborga antingen bränwin eller andra starka drycker tvid förlust af ali rättighet till betalning derföre. All Bränwins minutering af andre än ofwannämndt är, ware wid ett lämpeligc wits sörbudit.
H o n låg i sin kista, af magrad till ett skelett, och de första tecknen till förvandling hade redan inställt sig. Den sista färden förestod, och locket skulle påskrufvas — då trängde sig barnen och andra anförvandter fram och kysste liket på ögon och mun. Jag vände mig bort. Åsynen, hur äfven de små lyftes upp för att kyssa det af dödssvett betäckta ansiktet, var mig för vidrig. I sanning, hur lätt kunna icke dylika ömhetsbevis i ordets allvarsammaste mening bli dödskyssar! Men bortsedt från, huru hälsovidrig denna sed att kyssa lik måste vara, så finner jag den från andra synpunter lika motbjudnnde. Dödens heliga ro kränkes däraf. En kyss på pannan till ett sista farväl eller en tacksamhetens handkyss, omedelbart efter att det kära lifvet slocknat, må möjligen kunna försvaras och äfven vara stunden värdigt — men hvad därutöfver är. Den gamla kvinna, vid hvars bår j a g nyss stod, hade under sitt lif allt för ofta saknat barnakärleken och mången stund måst i tysthet sörja öfver de sinas kärlekslöshet. Hvad gagnade henne dessa kyssar och ömhetsbevis efter döden? Nej, låtom oss hellre i lifvet glädja våra anhöriga med vänlighet och uppmärksamhet, det är det rätta handlingssättet, på hvilket ingen förebråelse följer. Och bort med detta bort med dödskyssarne! likkysäande! Bjrt, Mce. Teater och musik. Å Kungl. Operan uppfördes i onsdags för första gången under denna säsong Verdis » Aida » med fru Ostberg i titelpartiet. Ridamfes ' parti utföres fortfarande af hr Bralbost, Amneris fröken Almati, Amonasro hr Söderman, Bamphis (öfversteprästen) hr Sellergren. Hr Brag uppträdde för första gången i konungens parti. V i torde återkomma till denna föreställning.