Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och hela satsen innebär ingenting annat, än att när ett dåligt Dén 22 Augusti f. m. pappers-by tesmedel visar sig, så gömmes elei bättre metalliska, hvilket är klart af sig sjelft. Men deraf följer icke, att privat-bankernes sedlar, ifall de böra anses för sämre, kunna uttränga Riksbankens, med mindre än att den sednare förminskar sin utlåning och privat-bankernes totalulgifnirig blir större. Sker delta åter med berådt mod, emedan det kan visas icke vara nyttigt, alt mynt-banken under R. Sits vård utsträcker sin lånerörelse öfver en viss gräns, då åter privat-bankerne, i mån af capital-tillvexten i landet, böra få utsträcka sin; så vet jag icke, hvarföre man med ordformler och logomachier skall förvilla och skrämma. Vi kanna alt R. St:s Banks lånefond utgör 8 millioner, och fastän dessa äro anlitade till den grad, alt den sorn söker lån, får vänta innan det beviljade lånet kan utfalla; så har icke destomindre privat-bankerne utlånat omkring 5 millioner. När nu lånerörelse-capilalet icke i banken ökas efler mängden af lånesökande, utan privat-bankerne utlåna ända till 5 millioner och mera, så skola derigenom dessa privatbanks-sedlar blifva mera synliga i provinserna; och hvarföre skola dessa sedlar kallas sämre, då man i hvarje bank emot desamma kan få tillvexla sig R. St:s Banks sedlar; minne derföre alt de icke äro stämplade med riks vapnet. 11 1 Hr Lefrcns yrkande instämmer jag, alt i privat* bank-lagen bör inflyta den ide'e, som finnes i lagen för Wei inländska banken, att så fort bankens capital blifvit förminskadt med io proc., så skall bankrörelsen afstanna. Jag medgifver visserligen, att detta är ett reglementarisk! stadgande; men jag vet ej, hvarföre man icke skulle i lagen kunna intaga detsamma, då fråga är att ingifva förtroende så inom som utom bolaget. I sammanhang härmed kan jag ej undgå att göra en väsendtlig anmärkn. vid Utskts förslag, hvad beträffar en banks concurs-förhållande.
Deraf hade blifvit upplyst: att ehuru endast 20 Daler Silfvermynt grundränta inom Westerbottens och Norrbottens län erfordras för att en lägenhet skall utgöra ett helt mantal, hvaremot i Gefleborgs län ett mantals grundränta uppginge till mer än 25 Daler Silfvermynt, vore likväl egotaxeringen på förra stället redan så låg, att den afkastning, som der beräknas på ett helt hemman, skulle i den sednare landsorten motsvara ett vida högre mantal; att grundräntan inom Westerbottens och Norrbottens län med mer än hälften utgår i kontanta penningar utan förvandling, dä deremot samma ränta i Wester-Norrlands län till större delen utgöres med förvandling efter markegång; — att för ett helt mantal inom Westerbottens och Norrbottens län åkerutsädet beräknades med 2 tunnland mera, än inom ;Gefleborgs och Wester-Norrlands län, samt höafkastningen med 18 å 24 parmar mera än i Wester-Norrlands och 30 parmar mera än inom Gefleborgs län; att, utom alla nu nämnde förmåner, den Slals-Ulskottels Utlåtande N:o 87. 5 nya räman för ett helt mantal inom Westerbottens oell Norrbottens län, förvandlad enligt grunderna i Kongl. Kungörelsen den 11 Maj 1855, understege räntan för lika hemmantal inom de öfrige nämnde landsorterne med omkring 9 R:dr för Wester-Norrland, 15 R:dr för Helsingland och 41 Rdr för Gestrikland.
Hr Stjerngranat, Henr., hade iuhnnnat ett så lydande anförande i I förmodan afl StatsUtskis betänk. ang:de reglertn af utgifterna under riksstatens.3idje hnfvudtitel., frii sedt med åtskilliga välgrundade anmärkn:r, blifver till StuisUtskts vidare behandling återremitteradt, får jag blott för. närvar, och intilldess betänk, i förändradt skick från StatsUtsk återkommer, i det hufvudsakligaste förena mig med de reservationer, som der virf blifvit gjorda af Hr Biskopen Hedren, Hr Prosten Stenhammar , Hr Tersmeden , Hr af Harmens och Hr Prosten Åstrand. Jag inser och erkänner visserligen Utskts fromma a bigter ; men manne icke Utsk. af sitt välmenande nit för långt blifvit hänfördt, då det. enl. min tanke, genom öfverskridande af dess i fo §:n Riksd.Ordn. föreskrifna förbindelse, företagit sig att föreslå en vidtomfattande militäivorganisationsplan. Flera indragnaoch förändringar, så väl af cavalleriets sorn infanteriets befäl, manskap och hästar m. m. äro föreslagna ; de deraf uppkomna förmodade besparingar skulle användas att fylla de anslag K. M. begärt för armeens och bevärts-manskapets årliga, högst nödvändiga vapcnöfningar m. m.; dessa indragna-, och följaktligen de deraf påraknade besparingar äro likväl för det mesta ställda på framtiden, och emedlertid är K. M., af brist på behöfiiga anslog, urståndsatt att, genom nödiga vapenöfningars anställande, bibehålla armeen i det .tjenslbara skick , hvaruti den sig nu befinner, och hvarigenom densamma för närvar, och när som helst bör kunna icke ensamt med Svenskt mannamod möta en angripande fiende, men äfven med under fredstiden förvärfvade taktiska kunskaper och färdighet kunna mäta sig med, om icke öfverträffa de krigsvana och öfvad?- härar, hvilka, såsom våra motståndare, möjligen skulle komma i fråga att i sådan egenskap emot oss uppträda.
At fordringar af Soldater och Gemenskapen harwid icke komma i fräga utan böra med reda penningar lichideras, när sädane äro at lilga, kan Borgare-Ständet icke annat än bifalla; äfwensom Ständet emot det förestagne sammanträdet med Banco-INskottet för möjligheten af en Finaneeplans upgörande sä mycket mindre bär at päminna, som et sädant sammanträde förut af annan anledning, pä sistnämnde dltskotls begäran; förordnat blifwit Detta skulle, likmätigt Regeringsformens 69 §,., meddelas Högloft Etats-Utftottet, hwarom altsä Protocolls Utdrag kommo, at, ej mindre til wälbemälte Utskott, än de Respective MedE tänden wördsamt och wältgen öswerlemnas. Ut supra. klx ?iotocoUo, 7. bl. petsson. Utdrag af Protocosset, hällit uti Borgare-Ständets Plenum tvid Riksdagen i Stockholm den 8 Augusti 1309. S D. Efter upläsandet af Hans Kongl. Masits Nädiga Propositioner: 1:0 Af den iZ sistl. Julii, angäende huru med de til Kongl. Maj:t i Krigstid inkommanGeneral-Auditeurö ärender förhällas mä. 2:0 Den 11 Augi.ftk. 967 y:o Af den 27 i samma manad, angäende uphäfwande af Kongl. Förordningen den 26 Januarii om answar för den som affäger sig Adelskap eller dermed förenade rättigheter; Och Z.o Af den Z innewarande Augusti om bestämmande af en witz underhälls-Summa för Konung O u s eak ^ 6 olpn, Desi Gemål och narma>ie Bröst-arfwingar; har Borgare-Ständet bestulit, at infordra, öfwer de L:ne förstnämnde af desie Nådiga Propositioner, Riksens Högloft.
Jag får försäkra honom, att Utsk. vid uppsättandet af detta ämne i ganska betydlig man mildrat de mörka färgerna, hvilka man icke önskade 5e i betänk. De flesta motionärer hafva så bestämdt yttrat den åsigt, att skjutsningsskyldigheten vore förstörande för jordbruket och sedligheten, att Utsk. gjort sitt bästa för att mildra de starka färgerna. Dessa motioner, som så mörkt afmålat skjutsväsendet, hafva egentligen kommit från BondeSt. eller den dass medborgare, som, enligt hvad man nu här yttrat, så gerna önskar få skjutsa. Det har förvånat mig att höra personer, sorn dock såsom grundsats yrkat jordbrukets upphjelpande, påstå, att det vore en lycka för bonden att få skjutsa, och att det vore obetänksamt att fråntaga honom detta tillfälle lill vinst. Jag tror visserligen, att på flera ställen ett sådant missförstånd kan äga rum och att provinser linnas i Sverige, der man gerna på sådant sätt vill arbeta sig till några sk:r, emedan de ej på annat sätt kunna erhållas; men jag ber, att man måtte se till, huru det j dessa provinser står till med jordbruket. Har det icke gått framåt, så är det stationärt, och det betyder nästan detsamma; men öfverallt, der jordbruket går framåt, anser man skjutsningsskyldigheten med verklig fasa. Jag har mig bekant, att allmogen i flera provinser skulle vilja betala en skatt för att blifva af med denna börda. På många ställen betala liemmansägarne /jo ä 5o r;dr för att vara fria derifrån. Reservskjutsskyldiga, som från barndomen äro vana vid detta besvär, göra sig icke begrepp om dess olägenheter; men om personer, som icke varit underkastade reservskjuts, komma till annan ort, der det blifver dem ålagdt, finna de sig deraf ännu mer besvärade, än af hållskjuts, emedan denna åtminstone för en viss tid lemnar ledighet, hvaremot den reservskjutsskyldiga ständigt måste vara till hands.
Majtts egne händer nägon Supplik i underdånighet aflämna, hafwa försett densamma med behörigt Stampladt Papper, till undwikande af den i 24 §. stadgade plikt. Priwilegicr eller Resolutioner till BergsManufactur-Werks, Handels och Handastöjders, Fabrikers och Apoteks, Inrättningar samt annat Pri wilegleradt näringssätt och rörelse, som Kongl. Mai.t, antingen omedelbarligen eller pä anförda underdåniga Besvär, i Nåd» tilläter, sa wäl som Tillståndsbref till Böckers tryckande, med mera, stola, efter vmständigheterne, och som KonglMast, wid hwarje särskild händelse, i Näder förordnar, strifwas pä Stämpladt Papper ifrän Atta till Fyratiofem Riksdaler Adelsoch Naturalisations - Bref, Femtio Riksdaler» Friherre, Bref, Ett Hundrade Riksdaler. Grefwe-Bref, Twä Hundrade Riksdaler. Wa - 2940 Den 18 Augusti. Wapen och Wapens förändring, Tjugutwä Riksdaler Tjugusyra Skillingar/ utom Charle-Siglllate-Recognikionen. För öppet Bref, hwarigenom Kongl. Maj:t i Nader tillägger någon de förmåner, hederstitlar och företrädesrättigheter framför andre undersåtare, som Herrar Riksens Räd af alder tillerkände blifwit, Twahundrade Tjugufem Riksdaler. Riddare, Bref: Af Kongl. Seraphimer-Orden, Fyratiofem Riksdaler. Commendeurer af Kongl. Swärds - Ordens Stora Kork, Tjugutwä Riksdaler Tjugusyra Skillingar. Commendeurer af samma Orden, Tjugutwä Riksdaler Tiugufyra Skillingar. Commendeurer af Kongl. Nordstierne Orden, Tjugutwä Riksdaler Tjugusyra Skillingar. Commendeurer af Kongl. Wasa Ordens Stora Kork, Tjugutwä Riksdaler Tiugufyra Skilling. Commendeurer af samma Orden, Tjugutwä Riksdaler Tjugusyra Skillingar.
Det extra statsanslag, som vid 1856—1858 årens riksdag med 6,000 R:dr till utgående från Riksgälds-kontoret beviljades såsom bidrag lill uppförande och inredning af ett nytt, för tjenstefolket afsedt, boningshus å experimentalfältet, liar af Akademien under revisionsåret utreqvirerats, under förväntan, att en del af de utgifter, sorn af anslaget borde bestridas, redan samma år skulle till gäldande förekomma; men då vederbörande handtverkares räkningar först efter årets utgång inkommit,- har anslaget till hela sitt belopp måst såsom Akademiens skuld vid årets slut upptagas. § 3. 1 afseende på experimentalfältet gifver räkenskapen vid handen, hurusom afkastningen betydligt understigit hvad som erfordrats för bestridande af alla de med fältets bruk och "skötsel förknippade omkostnader, hvaraf följden blifvit, att hela det under revisionsåret utgångna förlagslån, jemte större delen af det förskott, som för arrendets utgörande från Akademiens kassa försträckts, blifvit obetaldt och såsom skuld måst till det följande året balanseras. § 4. Beträffande sjelfva redogörelsen för de till experimentalfältet anslagna medel, mot hvilken räkenskapsform och uppställning åtskilliga erinringar vid föregående statsrevisioner förekommit, få nu församlade Revisorer meddela, att sedan den af Akademien antagne nye förvaltaren uppgjort ifrågavarande räkenskap efter en förändrad och med bokföringssättet för Akademiens egen räkenskap närmare öfverensstämmande method, och vederbörande deröfver afgifvit yttrande samt vitsordat det nya bokföringssättets ändamålsenlighet, Akademien beslutat, att samma method skall vid uppställandet af experimentalfältets räkenskap för framtiden tillämpas. § 5. Emot sjelfva räkenskapen i öfrigt hafva Revisorerne endast velat erinra, att inventeringsbevis öfver den vid revisionsårets slut befintliga, till 360 R:dr 74 öre uppgående, kassabehållning saknas. § 6. Revisorerne hafva, vid verkställd inventering, funnit säkerhetshandlingarne i god ordning. Ultuna Lancltbruks-institut.
Banco dermed blifvit fyllde, komme att aflemnas till Riksgälds-Contoiret, mot samma ersättning, som nyss är omförmäld: att Kongl. Maj:t, i följd häraf, i Nåder ansett, samt genom skrifvelse till Kongl. Stats-Contoiret den 59 November i8i5 förklarat, det af Kongl. Maj:ts godtfinnande bero, att i Vexlar disponera ej mindre 90,000 R:dr Hamburger Banco för Minister Statens aflöning än ock 60,000 R:dr samma myntsort för de utbetalningar å främmande ort eller i Utländskt mynt, som för andre behof kunde erfordras samt att Riksens Ständer uti deras underdåniga skrifvelse den 26 Junii 1818 angående Statsregleringen, . erinrat, det högre belopp än 90,000 R:dr icke bordt,utan tillägg af Coursförhöjning i Räkenskaperne afföras; och hafva Revisorerne af allt detta ansett följa, att ofvanberörde uti 1810 och 1812 årens Reglementer för Riksgälds-Contoirets Fullmägtige införde , men i de, vid samma Riksdagar, utfärdade Reglementen, uteslutne föreskrifter om det. belopp i Vexlar, som Kongl. Maj:t egt disponera, haft afseende endast på tillgången af Utländskt mynt för Stats-utgifterne å främmande orter, men att, hvad utöfver de för Minister-Staten anslagne 90,000 R:dr Hamb.
Bombkanoner, extra anslag dertill 354. litt. B. 433. litt. B. Bonden, Klippa, angående fyrbåk derstädes . 354, li*L 433, litt. B. Borgare, tractamente vid syner tn. m . 346. Borgmästares delaktighet i Civil-Statens Pensions-Inrätt ning 262. Borås, om afskrifning af dess byggnadslån 70, 312. — om anslag till en ny väg mellan Borås och Fläskjum 26. Brandförsäkrings-premier för Consulat-huset i Tanger 337, 416. Bredaryds församling om ersättning dertill . 338. Bromanders Handels-Institut 62, 218. Bränvinsbrännings-afgiften, votering om 504. Byggnader och reparationer, å Kronans Magazin 5g. i Landsorterne ibid. i Stockholm ibid. Bakoch Fyringsväsendet 354, l*t1, 435, litt. B. B åk-inrättningar, lån dertill 49- Båtsmäns uppfordrande till arbete 248. Böda Kronopark, dess förvandling till Härads-allmänning qo. Böter, om eftergift af ådömde . 102. — tredsko, om upphörande deraf för uraktlåten leve rering af räntekohl till Stora Kopparbergs Bergslag . 235, C. Cabinetts-Cässan, anslag för dess behof . 4-7> 43Q 51 8. Calmar, Landshöfdinge-Residens derstädes 354, l*ltbh 435, litt. D. — Läns fördelning i 2.Mie 43, 201. Canzfi, Kongl.
Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 60, angående upphörande af ljuspenningar för Embetsoch Tjenstemän samt extraor dinar i er. Stats-utskoltets utlåtande N:o 60, angående upphörande af ljuspenningar för embeteoch tjenstemän samt extraordinarie, som bifallits af Bonde-ståndet, har af liidderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-stånden blifvit återremitteradt, hufvudsakligen på grund af Följande anmärkningar: Inom Ridderskapet och Adeln har blifvit anfördt, att någon egentlig förlust för statsverket icke uppkomme genom ljuspenningarnes förvandling för de ordinarie tjenstemännen, enär desse tjenstemän härigenom finge betala högre bevillning än förut, då ingen sådan hittills för dessa medel erlagts. Staten skulle således återfå dessa penningar dels i kontant, dels på ett sätt, som vore vida tjenligare, bestående deruti, att tjenstemännen vid 65 års ålder toge afsked från sina tjenstebefattning; r, med bibehållande af hela lönen i pension, hvarifrån de, som i allmänhet äro knappt aflönade, nu mången gång afhållas, just till följd af den förlust af ljuspenningar och andra smärre inkomster, de vid afskedstagandet skulle komma attlida, derigenom att dessa penningar icke inberäknades i lönen och följaktligen icke eller i den blifvande pensionen. Någon betydligare utgift kunde statsverket icke komma att vidkännas genom några tjenstemäns förflyttande på allmänna indragniogs-staten, ty få vore de tjenstemän, som upphinna pensions-åldern, åtskilliga afgå med pension endast från Civil-statens pcnsions-kassa och åtskilliga andra, ehuru de uppnått denna ålder, B tå. Ull R. St. Prof. iS50 f iSöi. 4 Satnl. i Afd. 23 Höft. 1 2 Slats-Vtskottels Utlåtande, iVio SO. sträfva i tjensten till sin död.
Fibiger med illparigt småleende. — Inte ett fnatt en gång! Men akta dig vackert, ty håller du på än längre, blir du kanske snart så stark, att hvarken krus eller muggar hålla. — Kommer inte bror i håg, — inföll nu Magnus Grå, — att hans högvälborenhet talade om, att du skräflar både om flamske hundar, jutehjertan och annat slikt, som är farligt att föra på tungan i dessa tider? — Ser nog, hvart I syften, — svarade Jonas Värme med en min af sårad värdighet. — Men du kan spara ditt grin till gillet, vän Fibiger, så får du bättre tur hos Sockermaja, hvasa? — Håll tyst med slikt, — skrek mäster Fibiger, nu i sin ordning krossande några krus, — ty om du än skulle kroma dig värre än hoffröken, som åkte på drottningens släp, ska' jag vrida nacken af dig! — Nå nå, käre bror — skrek Jonas Värme, en smula häpen. — När man är ute om nätterna och slår sönder gatstenarne med värjan och ställer till excess med spelare och musikanter... — Tyst, säger jag, — skrek Fibiger, allt ursinnigare, — eller krossar jag din syndiga skalle med detta ölkrus! Mäster Värme var vid detta tillrop icke heller sen att väpna sig, och de gamle gode vännerne hade helt säkert inom kort ansträngt alla sina krafter, för att tillfoga hvarandre så mycken skada som möjligt, om icke en ny man i det samma inträdt och sällat sig till laget. Det var den fruktade mäster Hvittlock, hvilken, enligt sitt löfte till Schlangenfeld, var på väg åt norr, för att låta slipa justitiesvärdet, för att derigenom skaffa sig en veckas frist med exekutionen. — Nå, det var rart främmande, — skrålades mot honom. — Vacker förrättning om lördag, kan man se. Han ombads att taga plats. Mäster Hvittlock syntes emellertid till en början föga angelägen om att öka laget med sin person.
VexelBankens Fordran bos DiscontUtredningen för begagnade förskott Utelöpande Attesser å insatte GreditSedlar i RiksgäldsContoret å Discont Utredningens Räkning, beräknade i Banco Bankens så kallade Creditiv-fordran, med derå beräknad ränta BancoDiscontVerkets Dito G. Anreps ConcoursMassa, innestående öfverskott på en hypothicerad, intecknad Revers Deponerade Medel till framdeles Liquid om den förra DiscontDirecteurerne ådömda ersättning af uppkommande förlust på utlåningen Åtei buret CuratelsArfvode af Sysslomannen i S. C. Björkmans Concours, hvarom tvisten ännu ej är slutligen afgjord Inbetalningar af J. B. Kock, i afräkning å dess samfällda Skuld, och hvilka smärre inbetalningar upptagas under depositionstitel, i anseende till det stora antal af serskildta, dels vanliga Discontlån och dels så kallade CassaSkulder, på hvilka hvarje influten summa eljest skolat hvarje gång afföras * Dito af J. Ståhle, enahanda förhållande Af RäkenskapsContoret bestridde Expenser, utöfver dertill erhållet förskott Af Låntagare öfverfefvererade medet, vid de till förra DiscontContoret i Malmö skedde inbetalningar ... Utelöpande TreprocentsReverser, med derå beräknad ränta . Dito BancoAttester af lika egenskap med TreprocentsReverserne Allmänna Brandförsäkringsverket Comiterade för Allmänna medels förvaltning StatsVerkets Räntefordran Förra Directionens utelöpande Assignationer på Banken, med inberäkning af dem, hvilka, såsom tillhörande Gassa-behållningen, blifvit från InterimsDirectionen lefvererade .. ActieCapitalet .. Obetald utdelning derå Öfverskott på balancerade Utestående Fordringar för Lån Björkmans, Ståhles, Kocks och MaImros’s så kallade CassaSkuld
Göteborgs läge vid länets sydliga gräns så olämpligt till Läns-styrelsens säte att i norra och mellersta delarne af länet den önskan vore allmän, att läns-residenset måtte förflyttas till Uddevalla, hvilken stad vore belägen nära nog i midten af den långa kuststräckan och jemväl i öfriga hänseenden vore tjenlig till hufvudort för länet; och motionären föreställde sig att Göteborg med en ordnad och fullständig stadsoch komunalstyrelse, der ärendena således ginge sin jemna gång samt endast utomordentliga fall påkallade Landshöfdingens närvaro, ej skulle af den ifrågasatta förändringen lida någon synnerlig skada. 1 följd häraf har motionären föreslagit att sätet för Läns-styrelsen i Göteborgs och Bohus län måtte förflyttas från Göteborg till Uddevalla, samt att Rikets Ständer måtte anslå medel för inköp af nödiga tomter inom sistnämnde stad och uppförande af erforderliga byggnader derstädes. Då förevarande framställning saknar för frågans bedömande erforderlig utredning, hemställer Utskottet, att Riksdagsfullmägtigen Holmlins berörda motion måtte af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. Stockholm »ken 13 Oktober 1863. Reser valia n: af Riksdagsfullmägtigen B. J. Holmlin från Göteborgs och Bohus län. Ank. till Exp-Utsk. den 15 Okt. 1863, kl. 6 e. m.
Då sade Herren: Hvar finner man en trogen och snäll skaffare, den hans herre sätter öfver sitt tjenstafolk, att han dem i rättan tid gifver hvad dem behörer? Salig är den tjenaren, den herren finner så göra, då han kommer. Sannerliga säger jag eder, han skall sätta honom öfver allt det han äger. Men om den tjenaren sade i sitt hjerta: Min herre dröjer fast att komma igen; och begynte slå tjenarena och tjenarinnorna, och äta och dricka, och varda drucken; Så kommer dens tjenarens herre, på den dagen han det sig icke förmodar, och på den stundene den han icke vet; och skall hugga honom i stycker, och skall sätta hans lott med de otrogna. Men den tjenaren, som visste sins herras vilja, och icke beredde sig, och icke gjorde efter hans vilja, han skall lida mycken hugg; Men den der icke visste, och gjorde dock det som hugg värdt var, han skall få hugg lida; ty dem som mycket gifvet är, af honom skall mycket varda utkrafdt; och hvem mycket befaldt är, af honom skall varda mycket äskadt. Jag är kommen till att upptända en eld på jordene; och hvad vill jag heldre än att han allaredo brunne? Men jag måste med en döpelse döpas; och huru ängslas jag, tilldess hon fullbordad varder? Menen I, att jag är kommen till att sända frid på jordena? Nej, säger jag eder; utan visserliga tvedrägt. Ty härefter skola fem vara skiljaktige uti ett hus; tre emot två, och två emot tre. Fadren skall vara emot sonen, och sonen emot fadren; modren emot dottrena, och dottren emot modrena; sväran emot sina sonahustru, och sonahustrun emot sina sväro. Sade han ock till folket: När I fån se en sky uppgå vesterut, straxt sägen I: Regn kommer; och det sker så. Och när I sen sunnanväder blåsa, sägen I: Det blifver varmt; och det sker så. I skrymtare, himmelens och jordenes skepelse kunnen I bepröfva; hvi pröfven I icke då denna tiden?
Hl/2 milhr är således hvad Staten nu behöfver utomlands uplåna, och, toge man då 16 milhr, så hade man ju ändå 11/2 i öfverskott. Men sedan kommer den för många väsendtliga frågan, hvad åtskilliga enskilda personer anse sig behöfva, och denna fråga är mycket svår alt besvara. Så behöfver t. ex. garantiföreningen 2 milhr, och ytterligare omtalas 2 milhr, hvilkas ändamål hålles hemligt, vidare behöfvas måhända 2 eller flera milhr för att betacka öfver-importen, o. s. v.; ja, Mine Hrr, det är verkligen omöjligt att säga hvad alla dessa spekulerande eller lånehungriga PIrr behöfva. Jag för min del kan dock icke anse det vara Statens pligt att på egen konto uptaga det ena lånet efter det andra, I)e 11 15 Februari t. m. 47g för att sätta dessa Hrr i stånd att betala sina skulder utomlands; må detta blifva deras ensak! — 14Va millir var således hvad vi i sjelfva verket behöfva låna utomlands. Men för visshetens skull antager den Kongl. Propos:n 16 millaatt i utlandet upnegocieras, hvilken summa alltså bör ligga till grund för våra beräkningar.— Om nu, såsom K. M. föreslagit, Bankovinsten användes att dermed för 4 milkr ingå i delaktighet af det utländska lånet, samt 5 millauptagas inom landet emot amorterings-obligationer löpande med lämplig ränta (detta sista lån så fördelad t, som K. M. uti dess nåd. Propos. angilvit) så är hela deri äskade summan i och för jernvägsbvggnader, eller 25.000,000. tillgänglig. — Men, säger man, vi behöfva ytterligare, utöfver hvad K. M, föreslagit, i utlandet tipfaga 5 milla, ty landets penningeställning medgifver nu icke att derinom negociera något lån för Statens behof.