Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet anför äfven såsom skäl för dess tillstyrkan, att de som hafva lust att spela, skulle inrätta enskiita Lotterier eller begagna de Utländska j men desse motskäl äro också skefva , till och med falska. Jag vågar en kanske för maklig vederläggning, då jag som motstycke yrkar att derföre, att det finnes enski dte brottslingar, enskildta röfvarehand, om icke af det senare slaget inrikes, åtminstone utrikes, borde Staten tillåta allmänna privilegierade, emedan StatsCassan derigenom kunde påräkna en vida större och säkrare inkomst än af Kongl. Nummer-Lotteriet ; men huruvida dylika slutsatser kunna ens få namn, heder och värdighet af skäl, blir en annan, jag hoppas, icke så lätt bevisad fråga. Men, om också enskildta Lotterier mot förmodan komma att uppresa sig på Kongl. Nuiymer-Lotteriets ruiner, så voro de naturligen mindre skadliga, emedan de icke blefvo så allmänt tillgängliga, mindre vanhederlige för samhället, emedan de icke voro privilegierade, och således vida mindre obehörige. På samma sätt med utländska Lotterier, hvilka dessutom lära äga en mindre egennyttig sammansättning , i synnerhet Class-Lotteriet, hvarpå den fattiga och behöfvande mer vinner än förlorar, ty derpå använder man det till contanter, som man af Ben 6 Junii f, m. 67 löseller fast egendom kan, vill eUer mäste umbära; man sätter på egendomen hvad pris man behagar, och det är den förmögne sorn då kommer att betala hvad den fattiga genom detta Lotteri föryttrar, eller rättare iörbyter till penningar. Om nationen icke skulle kunna umbära detta slags hazardspel, anser jag mig böra föreslå det mindre skadliga, nemligen ClassLottenet, i stället tor nu varande Nummer Lotteri.
Alla som retat hans vrede genom trohet mot Sigismund, och synnerligen de, hvilka genom sin börd eller större förmåga kunde blifva farliga, föllo offer för hans hämd. Halshuggning, stegling, förlust af all egendom drabbade tätt, och de lifdömdes familjer befunno sig i sin djupa sorg, med detsamma de förlorade makar, söner eller bröder, tillika försatta i den yttersta fattigdom. Hustrur och barn till de fångne herrarne på Åbo slott omgåfvo hertigen vid hans ankomst och bådo knäböjande om nåd för de sina. Hertigen svarade: ”Hvi bedjen och anropen J mig? Jag kan intet, det är lagen, som skall dömma dem. De hafva brutit mot konungens ed, gjort uppror mot fäderneslandet och stått mig efter lifvet; deras dom måste lagen fälla. Hertigen gick nu opp i sina rum och lät genast införa Arvid Eriksson Stålarm, som värdigt och lugnt besvarade hertigens häftiga tilltal, och skyndade sig att begagna tillfället för att få framställa Johan Fleming, såsom af honom lockad och öfvertalad att qvarstadna. ”Han hade kommit till Finland för att ordna enskilda angelägenheter och skaffa sig något penningar, dermed han skulle bege sig i fremmande land, att der öfva och försöka sig, såsom unge adelsmän bruka, hvarigenom han i framtiden bättre kunde tjena sitt fädernesland.” Sedan Stålarm blifvit bortförd, befallte hertigen att Johan Fleming skulle införas. Hertig Carl vandrade fram och åter med stora steg. Ådrorna på hans tinningar svällde. Gång efter annan sammanknöt han handen. Nu inträdde Johan Fleming och bugade sig djupt. Hertigen gick häftigt emot honom. I hans öga strålade segerglädje, då han sade: ”Ha, detta är således Klas Flemings son!” Det var som om han nu först skulle hafva känt sig rätt säker om den krona, han eftersträfvat, och dock rörde sig i hans inre en dunkel önskan att skona den älsklige ynglingens blod.
Cronhjelm till Hakunge. 8L*» C)» o-o Nro 84. Lowén. N:o g4. A. H. v. Schwerin. Fullm. O. W. Stael v. Holstein. L. S. L. S. N:o gg. Otto R. Wrangel. Stackelberg. L. S. Fullmåglig Ulr. Gyldenstolpe. L. S. No. io5. Gust. af Ugglas. N:o 106. H. F. Strömfelt. L. S. L. S. Klingspor. N:o 110. v. Lantingshausen. Fullm. Ph. Schwerin. Fullm. F. B. Schwerin. L. S. I. S. Nro ix4. Thott. Nro ng. Fullm. A. G. Gyldenstolpe. L. S. L. S. N.o 123. M. Rosenblad. Nro i36. G. af Wetterstedt. L. S. L. SL Nro i38. E. R. Adelsvärd. Nro i4o. M. Björnstjerna. L, S. L. S. C. G. Duwall. L. S. L. S. Nro i83. C. G. D''Albedyhll.' Gedda. L, S. Fullin. O. W. Kuylenstjerna. Nro 2o5. G. F. Åkerhjelm, N:o 211. Jaeob Cederström. L. S. L. S. Nro 217. C, A. E. Reuterholm. C. O. Palmstjerna. L. S. L. S. Stjerneld, Nro 246. Manderström. Fullm. B. Franc Sparre. L. S. N:o 275. J. W. SprengtportenN:o 281. M. Carpelan. L. S. L. S. A.Rudbeck. Silfverskjöld. Gust. Toll. L. S.
Hvad den ifrågaställde återrernissen af nu föredragne ingress beträffar, finner jag, för min del, densamma icke vara mer af behofvet påkallad vid detta Betänk, iin vid de föreg:de, der R. o. Ad. återremitterat åtskilliga gg, utan att samma åtgärd blifvit med dithörande ingress företagen. Gr. Mörner: Jag har egentligen endast begärt ordet, för att förena mig i Hr v. Ehrenheims yrkande på återremiss. Jag har så mycket mera skäl dertill, som, för sådant fåll, det af mig framställda förslag kan dels blifva af Utsk:t pröfvadt, dels komma till de öfrige Ståndens kännedom. Den nu föredragna ingressen kan äfven på sådant sätt erhålla en lämpligare form, än om R. o. Ad. nu tager frågan i omedelbart öfvervägande, och synes mig förslaget om återremiss så mycket mera antagligt, som, i fall den 9:de §:n icke godkännes, utan, i följd af återremiss, undergår förändring, det äfven skulle kunna hända, att sådant inverkar på de lagrum, hvilka i ingressen böra intagas såsom uphäfne. Hr von Ehrenheim: Jag nr i hufvudsaken förekommen af Gr. Mörner, och anhåller endast att ytterligare få fästa npmnrlcsainheten på angelägenheten deraf, att icke besluta upphiifvande af de i ingressen upräknnde §§ i 17:de kap. HandelsBalken, förr än man blifvit fullkomligt ense om lydelsen af de §§, sorn böra ersätta de till uphäfvande föreslagna, Gr. Sparre: Till följd af det beslut, R. o. Ad. fattat, att det bifall, som R. o. Ad. leinnat till vissa delar af förslaget, icke skulle utgöra något hinder för Utsk:ts att, derest återremiss i andra delar egt rum, jemka de bifallna delarne, kommer äfven, för den händelse R. o. Ad. bifaller före vide ingress, sådant icke att lägga det minsta hinder för förändring af densamma, såvida sådant befinnes vara af nöden.
Hvad Tull-Taxorne beträtfar, vid hvilka, i förevarande afseende, så mycken vigt blifvit fästad, kunde väl Utskottet erinra, att, om det ock skulle medgifvas, att sådana Öeconomiska Författningar, som innehålla arya åligganden eller stadga ökadt ansvar, borde, i vissa fall, forst efter en viss tids förlopp, träda i verkställighet, förhållandet synes hafva varit alldeles motsatt med dessa, sorn beredde lättnader och förmoner för handeln, beviljade större Import-frihet, nedsatte afgifterne och minskade stralfbestämmelserne; äfvensom Utskottet icke skulle finna svårighet att ådagalägga, det tiden för verkställigheten af de öfrige till stöd för återremissen citerade FÖrfattningarne blifvit med varsamhet både beräknad och fastställd; mcu Utskottet anser det ligga utom Besv. och Octon. Ulsk. Utl.ile. N.o 137. 31 gränsen för sin befattning, alt ingå i någon undersökning om sättet och tiden för expedition och verkställighet af serskilda Författningar, som Kongl. Maj:t låter i Nåder utfärda. Deremot får Utskottet, under åberopande af hvad det återremitterade Betänkandet innehåller, och till närmare utveckling af de åsigter der blifvit antydda, fästa Rikets Högloft. Ständers uppmärksamhet derpå, att Regeringen endast och allenast kan bedöma från hvad tid en Författning lämpligast må träda i förbindande kraft. Från den ståndpunkt, der Regeringen är ställd, kan sambandet emellan det hela och dess delar öfverses, och kännedomen af Rikets commerciela och industriela läge, i förening med den af Rikets förhållanden till Utländska magter, är den enda och säkra grunden för pröfningen i stort af den större eller mindre skyndsamhet, hvarmed beslutna åtgärder till handelns och näringarnes förkofran, eller till afböjande af hotande förluster, böra verkställas. Den enskilde åter afser blott, huru åtgärderne inverka på föremålen för hans speculatiotioner eller förhoppningar, och i samma moa dessa svikas eller uppfyllas, finner han tiden för åtgärderncs verkställighet lämplig eller olämplig.
Skogsåverkan, om skärpning i nuvarande ansvarsbestämmelser derför. Motion Niis 19 och 457. Lag-Utsk. Betänk. N:o 35, Utlåt. Nio 55 samt Mern. St. underdån. Skrifv. Skolafgift, om upphörande af den s. k. terminsafgiften vid elementar-läroverken och alla undervisningsanstalter, som af Staten åtnjuta understöd. SeTerminsafgift. 80 Skottpenningar, om deras utgående af allmänna model för fällande af vissa uppgifna rofdjur. Motion N:o 407. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- ocli Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 34, Utlåt. N:o 52 och Mern. N:o 56 samt Lag-Utsk. Mern. N:o 88. R. St. underdån. Skrifv. Skånska kyrkorna, angående ålerbekommande af mistad tionde. Se Kyrkorna i Skåne. Sköldberg, Carl Gustaf, från Nerikes län, Motion N:o 173, om anvisande från Riksbanken af förhöjning i filialbankernas i Örebro, Carlshamn, Wisby och Borås rörelsekapital. Banko-Ulsk. Utlåt. N:o 23. Motion N:o 174, om anslag till lön åt en särskild Amanuens eller bi träde åt Landtmäteri-fiskalen. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. — Motion N:o 361, om lånebidrag af allmänna medel för sänkning af Skarbvsjön och Wia-ån inom Nerikes län. Stats-Utsk. Utlåt. Smedberg, Josef, från Elfsborgs Iän( Motion N:o 47, om ändring af 58 § i Kongl, förordningen den 21 Mars 1862, angående kommunalstyrelse på landet. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 116, Utlåt. N:o 122 och Mern. R. St. underdån. Skrifv.
— Qll!/-nlreim, ^oiisn Quiist, Kamma» Ju 11 kare. 2124. — 2,i>eri>, Qliriiiopker Logistsus, StatsLecrsrersrs, R. N. O. 2125. — von j^m»3Lniis,-ri, FutlmägNA Herr Lscii, Lsri Quiist, Kammar-Junkare. 2127. Zs^erkeim, ^oksn vs^vici, ^mirstireis. Kammar^Rad. e) 2129. — si lättbom, berman, Landöhöfdinge, R. N O. a) Led. utl Bewillnings-Utff. Led. Utl L-nco-Ulsk. c) Led. iiti Riddarhus-Utfk. </) Led. Uti UeconvmieUtsk. e) Led. Uti Bewilluings-Utff. rizg, Herr 6e Vsöoire, Fullmagkig Herr kls^clcekr» ti-cjolä, dinitkian, ^»pikaiiie. «) 2iz8 K Isiitckiu r, ^okao henric, kVlajor» HchJ-.n -'^re. 2lZ5- — 8^ n, .^Iex4l,ösr, R. W« O. Acacl. 21^6. — Lu'erkrim, Oiof, Bruks karron. 2l;8. — von Isrsk kk, Fusln.ägrig Grefwe WrsnA I, Tkönnss klu!^7r, l^lcuisnank. 2160. — IVlu,ck sk Hiltenckiolö, Lbertisrä, k^s6ic>NL O«i5kor. 2165. — von Atp, kelrr Olok, Lnvo^e, R.
M. framdeles ville bestämma , till StatsSecreteraren för Handelsoch FinanceÄrendena aflemna vexlar på 60,000 R:dr Hamburger Banco, hafva R. St:s år 1837 församlade Revisorer anmält, det de rörande detta ämne icke erhållit annan underrättelse, än den, som innefattas uti ett dem tillställdt Kongl. Bref af den 5 Julii 1827, hvaraf inhemtats: att ofvanberörde ersättningsanspråk härledt sig från sequestrerade och försålda varor i f. d. Svenska Pomern åren 1810 och 1811; alt ersättningen för den förskjutna Summan, beräknad lill i52,5oo R:dr Bihang t. R.S;s Prot. 10'-de Sami. lidra Band. 29« 226 Exp. XJtsk. Förslag till uncl. Skrif v. Aho 290. Svenskt Banco, anvisats på elen fiel af mindre Creditivet, som blifvit anslagen för andra högst vigtiga och angelägna föremål, än utomordentliga anstalter för Rikets försvar; samt att E. K. M. tillika i Nåder befallt, att räkenskaper, bestyrkande ofvannämnde medels användande, skulle vid nu inträffade Riksdag till R. Sl:s Statsutskott öfverlemnas. Sedan sådant nu mera egt rum, och R. St. tagit kännedom om tillkomsten, behandlingen och slutliga afgörandet utåf denna ersättningsfråga; så, enär med Rikets fördel funnits mest öfverensstämmande, att nämnde fråga, utan vidare uppskof eller afvaktan af R. St:s sammankomst, uppgjordes, samt några andra medel icke funnits att anvisa till Statsverkets ersättande för hvad från detsamma blifvit förskottsvis till berörde ändamål utbetaldt, hafva R.
samt att, för öfrigt, den betydligaste af de förändringar, som blifvit ifrågasatte, vore att jernvägens bredd ej, såsom förut varit bestämdt, skulle från början göras nog stor för en dubbel banas inrättande, utan vägen ej göras bredare än för enkel bana, men med förbindelse för bolaget, att, så snart Kongl. Majit funne en ökad trafik sådant påkalla, förstora densamma och anlägga dubbel bana. Innan Utskottet närmare redogör för de förändringar, som nu blifvit ifrågasatta uti de af Kongl. Majit och Rikets Ständer redan fastställda vilkor för understöd från Statens sida till anläggning af en jernväg emellan Örebro och Hults la - StaisUtskollcts Utlåtande, M 540. 3 stageplats, anser Utskottet sig böra i korthet omförmäla de bestämmelser, sorn, med hänseende till denna anläggning, redan finnas meddelade, och får Utskottet, i sådant afseende, anföra: att, i anledning af Ofverste-Löjtnanten, m. m.
Jag anser, att uli Utsk:s förfarande att föreslå antagandet af R. o. Ad:s beslut i afseende å införandet af uttrycket: ”uti fullgodt skick” ligger mera ett bemödande att göra R. o. Ad. till viljes och dymedelst åstadkomma en önskvärd öfverensstämmelse emellan RiksStms Den 1 September. 639 beslut i denna fråga, än ett erkännande af nödvändigheten uti ett sådant uttrycks begagnande. Hvad deremot den andra frågan om säkerhets ställande för bolagets förpliktelse att öfverlemna banan uti fullgodt skick vidkommer, så måste jag förklara, alt när StatsUtsk. på, såsom mig synes, ganska goda skäl ansett ett sådant stadgande öfverflödigt och mindre ändamålsenligt, så hade Utsk. grundlagsenlig rätt, att till Ständerna hemställa det tillstyrkande, att berörde förslag malte få förfalla, ty det förslå" var endast ett Stånds beslut, då deremot 2:ne andra Stånd bifallit Utsk:s första utlåt, i denna del af frågan. R. o. Adis beslut åsyftade endast ett tillägg lill de vilkor, Utsk. för Statens garanti af jernvägsföretagel föreslagit, men då R. o. Ad. stannat ensam uti detta beslut, behöfde Utsk., när detsamma icke delade R. o. Adins mening, icke heller derå fästa vidare afseende, än att R. o. Adins serskilda beslut uti Ulskis sist afgifna mern. omförmältes till det afseende R. St. derå behagade fästa. Jag förenar mig med de talare, som anhållit om bifall lill nu under öfverläggning varande 3:dje punkt af Utskis mern. Frih. Cederström: Hembärande Gr.
Proposition N:o 78. 5 manlands, Christianstads, Hallands och Elfsborgs län i underdånighet ingifven skrift, hvaruti bemälde Landshöfdingar nu i underdånighet anhållit att Kongl. Majit täcktes till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition derom, att en så beskaffad förändring finge vidtagas i afseende å den vid 1840—1841 årens riksdag be slutade och af Kongl. Majit gillade grund för amortering af de inom vissa län tid efter annan uppkomne landshöfdinge-ackord, att, räknadt från och med år 1861, amortering i stadgad ordning eller med 4 procents ränta och 2 procents afbetalning, skulle verkställas endast å den del af primitiva ackords-summan, som vid 1860 års slut funnes såsom skuld återstå Uti häröfver under den 24 nästlidne November afgifvet utlåtande hade Statskontoret hufvudsakligen anfört Med afseende å hvad i den underdåniga ansökningen blifvit anfördt, hemställde föredragande Deparlements-chefen, det Kongl. Majit täcktes föreslå Rikets Ständer att medgifva den förändring i grunden för amorteringen af de vid landshöfdinge-beställningarne i Upsala, Stockholms, Södermanlands, Kalmar, Jönköpings, Christianstads, Malmöhus, Hallands, Göteborgs och Bohus, Elfsborgs, Wermlands, Gefleborgs, Wester-Norrlands, Jemtlands och Westerbottens län fästade ackord, att från och med 1861 års början amorteringen måtte under fortfarande beräkning af fyra procent såsom årlig ränta å det vid hvarje liqvid återstående kapital-belopp, få verkställas medelst årlig inbetalning i stadgad ordning af sex procent endast å den del af primitiva ackords-summan, som vid hvarje af nämnde landshöfdinge-eulbeten funnes vid 1860 års slut såsom skuld återstå. Denna af Stats-Rådets öfrige ledamöter biträdda hemställan täcktes Kongl. Majit i nåder gilla samt befallde att nådig Proposition i ämnet, af den lydelse bilagan till detta protokoll utvisar, skulle till Rikets Ständer afgå. Ex protokollo Rudolf Adelgren. Kongl. Majus Kå<l.
För öfrigt kunde framdeles, ifall omständigheterna så medgåfvo, större eller mindre del af jagtfon • den anslås till premier för dödande af de mindre rofdjuren samt roffoglarna, hvilka äfven tillfoga landtmannen skada, och hvilka för vildbrådet äro högst farliga fiender. De medel, som antingen i följd af 1 jj:n 6 art. i 1808 436 Dea 26 Fe b r u u r i e. m. års jagtstadgn insamlas, eller enligt öfverenskommelse!’ districlvis satnmanskjutås lill skottpenningar, kunna oell böra åter upphöra att utgå. Slutligen bör jag jag äfven tillägga några ord i anleda, af de anmärkningar, sorn vid förra riksdagen gjordes emot mitt förslag. De skäl, hvarpå Utsktn grundade afslyrkandet, blefvo väl redan då klart och, sorn mig synes, alldeles öfverlvgande vederlagda af en Utskotts-ledarnot, Frih. Sprengtporten, i dess till prot. afgifna reservation. Jag kunde således inskränka mig till all helt enkelt åberopa denna reservation, men del torde icke vara onyttigt att återföra något deraf i minnet. Jag är ej i stånd att inse, huru man vill rimligen försvara påståendet, att förslaget leder till intrång i ägandeocii dispositionsrätten (ill jorden. Skulle väl denna rätt vara mindre ostridig, mindre fullkomlig derföre, att man erlade en afgift, då man ville utöfva jagtvrket — en afgift, hvarmed nian skulle befordra sin egen fördel? Borde icke då hvarje annan afgift af yrken och näringar, för det skydd de åtnjuta, lika mycket innefatta ingrepp i äganderätten? Ett sådant ingrepp i denna rätt lärer dock vara oundvikligt i alla samhällen på jorden. Man bör dessutom noga besinna, alt då mitt förslag åsyftar en afgift afjagten, åsyftar det tillika samma afgifts återgående till jagten , men medförande tillbaka en rik vinst både för sjelfva jagten, och framför allt för landtmannens ladugårdar.
Jag skall icke i detta vid trenne föregående riksdagar ventilerade ämne upptaga tiden med besvarande af de anmärkningar, som mot min motion blifvit gjorde af Hr von Hartmansdorff, helst motioner i enahanda syfte, som de ifrågavar., blifvit väckta inom de andra Stånden, utan blott utbedja mig, att i anledn. af Hr von Hartmansdorffs sednast afgifna yttrande, och den motion han lofvat väcka, få framdeles uppsöka och till LagUtsk. aflemna det anförande, som Hr von Hartmansdorff, vid 1828 års riksdag, i detta ämne afgaf, deri han med starka ordalag yrkade på landsfiscalernes afskaffande. Hr von H ar t ma n sdo rf f: Anmärkningen alt fjerdingsman kunde begagnas till förrättande af länsmännens göromål, under det att de fullgöra landsfiscalernes åligganden, bestrider jag. Fjerdingsmännen äro redan öfverhopade af göromål ; de skulle på delta sätt blifva det ännu värre, och mera än de tåla, De skattskyldige börja finna för sig förmån - fcDen ig Februari e. m. 2 IX ligt att underlåta inbetalning af deras krono-utskylder vid uppbördsstämman, och låta fjerdingsmännen hemma i deras lius uttaga skatten, med tillägg af de ringa böterne 12 sk. Detta allena gör fjerdingsuianna-befaltningen så mödosam, att allmogen vill undandraga sig der.. Under min korta utöfning af Landshöfdinge-embetet bar jag haft en fjerdingsman inkallad till cancelliförhör för försummelse, och ej kunnat utan deltagande afhöra den svårighet han bade alt med sina allmänna uppdrag förena vården om egna angelägenheter. Hvad skulle hända, om han finge än flera allmänna bestyr ? Till svar på Hr Hjertås anmärkning, beträffande mitt yttrande vid en föregående riksdag angtde landsfiscalerne, får jag anföra, att om jag då tillstyrkt deras afskaffande, så må det lillräknas min okunnighet, emedan jag då ännu icke varit Landshöfding eller förvärfvat den erfarenhet jag nu äger.
383 på kommunerne; och jag kan icke föreställa mig, att ju icke Staten, om densamma anlägger jernvägarne i Riket, skall kunna begagna sig af samma utväg, som kan stå bolaget till buds. Gr:n har vidare yttrat den förmodan, att, om jernvägarne tillhörde Staten, säkerheten för den resande allmänheten skulle vara mindre betryggad, än om de tillhörde ett enskildt bolag. I detta afseende vädjar jag lill den erfarenhet, som ifrån England är att hemta. Jag tror icke, att dennes vittnesbörd kommer att utfalla till fördel för jernvägar, förvaltade af bolag, utan att tvertom det skall medgifvas, att tillsyn å sådane jernvägar, som underhållas af Staten, jemförelsevis är mera noggrann än å dem, som tillhöra bolag. Så t. ex. är tillsynen å jernvägarne inom Preussen vida mera betryggande än ä dem i åtskilliga andra länder. Afven har Gr:n såsom skäl för jernvägsanläggningarnas öfverlåtande åt bolag anfört, att tillfälle till arbetsförtjenst derigenom skulle beredas enskilde, och i sådant afseende åberopat förhållandet vid Köping-Hults-jernvägen. Jag kan icke undertrycka den tankan, att, ehvad Staten eller enskilda bolag företaga jernvägsanläggningar, erfordras till dessa arbetens utförande kapitaler och armar, och att, om Staten bar erforderliga kapitaler, kunna de armar, som äro att påräkna, lika väl sättas i verksamhet genom Statens föranstaltande, som af ett bolag. Gr:n har här för oss upläst en antikel ur en Fransysk tidskrift, syftande derhän, att rättast vore att Staten öfverläte anläggning af jernvägar åt enskilde, men sjelf ombesörjde sjöaftappningar. Här i landet har man gått lill väga i motsatt ordning, och denna synes mig så mycket naturligare, alt jag icke kan tillbakahålla min förundran deröfver, att man nu velat till efterföljd framställa det Fransyska förslaget.
1825. sändes till fabrikspris franco ocb tullfritt till hemmet &amp; • E R N S T turistmasl (in samt i förhållande till elegans &amp; hållbarhet den Rekvirera H E U R L I N Norrbro. NDERVISNINGSVAN LÄRARINNA erILL l:sta juni önskar undervisningsvan håller till hösten plats på gods ^StockT lärarinna något kunnig i språk plats i U holms närhet. Norra Inackord. Byrån Mä- familj å landet att undervisa mindre barn, prisbilligaste. T h e Rauen åkes af de flesta förnämsta professionister såväl England s o m A m e r i k a. Gör ett besök och hese maskinerna innan köp af velociped göres. Obs.! Stort lager af såväl herr profver! Moderna Paletåtyger. R A U E R q är enligt en mängd köpares omdömen och utlåtanden den bästa p r o m e n a d * i svart, hvitt och kalört, i storartadt urval till bal-, sällskapsoch promenad / toaletter, metereller styckevis från 50 öre pr meter till kr. 20: —, direkt till privata personer. Det modernaste ocb bästa f i ster Samg. (727) samt för öfrigt deltaga i lättare göromål inom hus, eller ock att förestå någon enklings hushåll, där barn finnas. Reflekterande torde godhetsfullt sända svar till W. L — t. Lindesberg. Velociped » &amp; Styckegodsaffären, Vid Samskola i Trollhättan, (744) EN UNG, BILDAD TYSKA som vistats ett år i Stockholm som barnfröken, Önskar liknande plats i en finare familj, helst omkring den 15-de SeptemAllm. Underrättelser allmänna telefon 38 77. (745) En ung flicka, som genomgått Ahlinska skosäkrast 9-10 f. m. afssedd att öppnas med nästa hösttermins lan och nu är elev vid folkskolelärarinnebörjan (omkr. 15 aug. ), kungöras härmed seminarium i Stockholm, önskar under somOT FRITT VIVRE uti god fam., som följande lärareplatser lediga: hjälp ouh sällsk. Önskar bild.