Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Pä våren 1888 engaSigrid Arnoldson är sedan ungefär ett år säger, att mildhet är makt, vi vilja ej neka gerades Sigrid Arnoldson vid Coventgarden i tillbaka i äktenskap förenad med sin impressario dertill, men stränghet fordras i än högre grad London i stället för Adelina Patti. Som RoPischboff. för den ouppfostrade människan. Är trädsina, Mignon, Dinorah, Sömngångerskan, Cherugårdsmästaren ej sträng, när han med sin sax bino, Zerlina och Traviata firade hon här de Just som ofvanstående var uppsatt, fingo vi bortklipper de öfverflödiga qvistarna och de sällsyntaste triumfer. af en vän till tidningen följande meddelande vilda vattenskotten på rosenbusken? Och ändå De mest framstående konstkännarne i ofvanom, huru den nya divan » upptäcktes » af imkalla vi honom förnuftig, ty hans stränghet är orsaken till, att rosen blommar dubbelt nämnda städer voro ense därutinnan, att man pressarion Strakosch. här hade framför sig en högst betydande konstDet var i september 1885, som den gamle skönare ocb rikare än förut. Hvarför skulle närinna, och med anledning af hennes gästspel Isidor Dannström inträdde i hr Abr. Lundej då den bildade husmodern få använda strängi Petersburg hösten 1888 skref » Petersburger quists musikbandel vid Malmtorgsgatan härstä- het, när hon vill framdraga de goda anlagen Herold » bland annat: » Sigrid Arnoldson, den des. Han hade måhända ett ärende, kanhända hos sin tjänarinna och söka bortarbeta felen. världsberömda svenska näktergalen, debuterade han också kom för att blott samspråka en Det är ej hårdhet vi mena, utan omutlig på italienska operan härstädes som Rosina i stund. stränghet, som håller fast vid det en gång » Barberaren » och rönte en alldeles sensationell Mot den af musikalier öfverhöljda disken sagda (men kom ihåg: väl genomtänkta) och framgång. Stämman, en hög sopran, som i stod en gentleman lutad.
EkonomiUtskottets' betänkande, bif. af Borgareståndet, s. 669. af Bonde, ståndet, s. 674. af Adeln, s. 689. af Presteståndet, s. 6gs. Jagtoch Djurfång, om upph öfvande t af Kongl. Stad. gan om ; Lagoch Ekon-Utskottets betänkande, bif. af Adeln, s. 272. af Borgareståndet, s. 277; af Bondeståndet, s. s8o. af Presteståndet, s. 286., Jemnkning, om, i Stängselskyldigheten Byemän emellan; Lagoch EkonomiUtskottets betänkande bif. af Adeln, s. 271. af Borgareståndet, s. 277. af Bondeståndet, s. 279. af Presteståndet, s. 281. -— om i SeglationsOrdningen; Lagoch Ekonomiskottets betänkande bif. af Presteståndet, III. s. 3to«. af Adeln, III. s. 3i7- af Borgareståndet, III. s. 4o7- Ytterligare Utlåtande, bif, af Bondeståndet, III. s. 449. Jemntland, om återläggande af, till WesterNorrlands Län, Statsoch Ekonomi Utskottens betänkande, bif. af Presteståndet, s. 726- återrem. af Bondeståndet, s, 791, bif. af Borgareståndet, s. 807. Ytterligare Utlåtande, lagdt till Handlingärne af Borgareståndet, III. s. 224. förkastadt och en underdånig hemställan till Kongl. Maj:t besluten af Bondeståndet, lil, s. 248. Jerkö Holme, om inlösen till Skatte; SfätsU‘skottet.9 betänkande, bif. af Adeln, s. 282. af Prestestån. det, s. 288. återrem. af Borgareståndet, s. 293» och af Bondeståndet, s. 294. Ytterligare
Remisslage 3,500 Observationsoch uppbörds-procent 10,00( Mantalsskrifnings-provision 10,500 Restitulioner 4,000 Byggnader och reparationer i Stockholm 62,00( Dito i landsorterna 35,800 Dito å kronans spanmåls-magasin i Stockholm .. 2,000 Dito dito i orterna 8,000 Städers friheter 15,70C Jord-förluster genom canal-anläggningar 5,OOC Salpeter-näringens upphjelpande 194,000 Indelningsbrist i Kopparbergs Län 115 Dito i Jemtlands dito 400 40. Expcditions-UtikoUels Förslag till und. Skrifvelse , N.-o 166. 3og Transportkostnad m. ro. för Siats-Verkets koppar och jern 5,000: —• Odlingshielp för krono-nybyggare 3,000: — Extra utgifter ' 50,000: — Summa Banco R:dr 704,395:40. De på denna llufvud-Titel hittills uppförda indelningar hafva Rikets Ständer funnit böra, med undantag af de, hvilka, jemlikt ofvanstående 5:te punkt, blifvit till annan Hufvud-Titel öfverförde, fortfarande utgå, dock elter den beräkning, hvilken den blifvande Riks-Staten för år 1841 och följande åren intill nästa Riksdag kommer att utvisa. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 16 December 1840. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den g Dec. 1840- Preste-Ståndet den 12 Borgare-Ståndet den 14 Bonde-Ståndet den 16 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , angående beviljadt anslag till det af Pr fessoren Doctor Nils Åkerman i Stockholm inrättade Orthopediska Institutj samt arfvode till Professoren personligen. (Stats-Utsk.
Stander »Vördsammeligen afgifwa desi utlåtande uri berörde amyé, sa widt det rörer denna stagas Ekonomiska del. Författaren, som i förbigående yttrar den förhoppning, att det af Kongl. Mai:t Nadigst rillatne B-lag för Sillfisket pa djupet, och hwartill Riksens Högloft. Ständer anftagit en serskild Fond, iof»var säker framgång, da det enligt Holländska methoden med drjfnat anställes, förklarar widare dest egenteliea syftemål wara, att, utan serskild belöning tillbjuda Nationen de kunskaper, han i andre Länder hast tillfälle färwärfwa sig örn wida bättre Fisken-Inrättningar an de nu i Cattegar brukelige, och hwilka förnämligast afe Kust-Boernes bättre underwisning uti Fiikerierne och en större fångst af öfrige Fiss-sorter, som arv tjenlige till saltning såsom Cabiliou, Langa, Tiorik, Flundror och Makrill, hwilka, da Sill ei fas i tillrackelig rnyckenhet, kunde ersatta behofrvet af Sall! Fisk för Landel och till stur lemna öfwerftöd derqf, samt, kill winnande af ändamål, ytterst anhåller, det en Summa af zoys R:dr Banco matte bliswa af Riksens Högloft. Ständer anslagen pa dek sätt, att hälften deraf kan af Memorialets Författare fa disponeras detta, och androl halsten nasta arW'.oandes »vid Memorialet fogade sa wäl stykd afskrift af ett afatskillige Personer underteknadk hetsa deräfwer, att, »vid anställde försök med en af Wfaklarrn inMah N^t sm tjusutre famnars hrchS Den i? Junik. 69; bredd pä fem famnars djup födsedd med dubbel Kihl eller Kalf till fiske pa djupet, under segling i öppna Sjön, diverfe sorter fisk utan landning med Noten uppfangats, som ock en förtekning pa i Cattegatt anwändbare Fiskredskaper.
Länet utbekoms åren 1854-1855 375,000: — » staden Jönköping, å 100,000 R:dr, för den derstädes vid samma tid nedbrunna stadsdelens återuppbyggande; dito dito. Utbetaldt år 1855 100,000: — » staden Ekesjö, å 200,000 R:dr, för återuppbyggande af den i November 1856 nedbrunna delen af denna stad; å hvilket år 1857 utbekomna lån, sedan det Utan ränta och kapitalafbetalning fått innehafvas till 1861 års slut, dels 6 och dels 7 procent skola årligen inbetalas, dervid räntan beräknas efter 4 procent för lån till byggnader af sten eller annat icke eidfarligt ämne, men efter 4^ procent för lån till trähus, 200,000: — staden Malmö, å 75,000 R:dr, för uppförande af stalloch kasern-byggnader åt den derstädes förlagda garnison; hvilket lån utbetaldes redan under åren 1813—1815 och var genom verkställda liqvider år 1835 minskadt till 32,000 R:dr, deraf 2 procent, jemte 4 procents ränta å den återstående lånesumman, skola årligen inbetalas 16,009: 28. dåvarande Bruksegaren C. B. Fitinghoff, å 45,000 R:dr, för återuppförande af de genom vattenflöde år 1844 förstörda verkstäderna och öfriga byggnaderna vid Conradsfors bruk i Wermland, emot årlig inbetalning af 6 procent å det ursprungliga lånebeloppet, hvarvid beräknas 3 procents ränta å kapitalåterstoden; utbetaldt under år 1845 27,709: 47. staden Gustavias, af 1852 års der inträffade eldsvåda hemsökte innevånare, å 4,529 R:dr; hvilket räntefria lån skall återbetalas genom erläggande hvarje år af ^idel utaf dess ursprungliga belopp, 2,232: 66.
Jag anhåller, alt Ridd.secrel. måtte få upplysa hvad beslut PresteSt. sedan har fattat. I fall Ståndet instämt med de öfriga 3:ne Stånden, så är det redan ett R. St:s beslut. Undert. Ridd.secret. upplyste, att Högv. PresteStrs prot.- utdr. ang:de pröfningen af Bevilln.Utsk:s ullål. N:o 29 icke bland de särskildt omnämnde delarne af detta utlåt, upptog förevar, punkt, men att uti slutet af detta prot.utdr. var intaget, att Ståndet funnit för godt att utlåt. N:o 29 i dess öfriga särskilda delar godkänna. Ilr von Hartmansdorff: Detta Stånd har redan fattat sitt beslut öfver förevar, punkt. Jag har dervid ingenting att yttra, men deremot tror jag, att frågan är af beskaffenhet, att tre Stånds beslut icke är afgörande derutinnan. Frågan är nemi., huruvida vissa ansökningar skola beläggas med eli.sigill, eller icke. 380 Den 15 31 a r s. Det är följaktligen fråga om en bevillningsgrund, i afseende på hvilken 3 Stånd beslutat, att chartabeläggning skall ske, men det fjerde befriat dessa ansökningar från charta. En sådan fråga bör efter min tanka underkastas omröstning i förstärkt Statslltsk. I såsant afseende tror jag således, att denna punkt icke kan af R. o. Ad. godkännas. Gr. Cronhjelm: I enlighet med den promemoria jag erhållit, får jag upplysa, att Pre-leSt. godkänt Utskrs förslag i detta afseende. I öfrigt vill jag icke bestrida Hr von Hartmansdorff® yrkande i detta fall, äfven under äfventyr att i detta fall afvika från PresteSt:s beslut. II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att då, enligt den meddelade upplysningen om innehållet af Ilögv. PresteSt:s prot.utdr., nämnde Stånd numera godkänt ifrågavarande, punkt, densamma redan blifvit af samtliga RiksStm godkänd, och att II.
Om nu ett sådant nyttigt ändamål kan vinnas utan ökadt anslag, utan olägenhet för Statsverket, och endast genom beviljande af ett, utan mehn för de påräknade Statsutgifterne, utgående förskott, om hvars återbetalning tvifvel ej kan uppstå, enär möjligheten dertill ligger till grund för sjelfva förslaget; så kan jag icke förmoda, att StatsUtskottet skulle afstyrka, eller Rikets Ständer afslå, ett sådant lånebidrag, I anledning af Friherre Anckarswärds, vid anmärkningarne emot Staten för Lifgardet till Häst yttrade ovisshet, huruvi - Den 21 Januarii. da Regementets mathållning och hästarnes skoning liro ställde pä Passevolance, får jag upplysa, att sådant ej är händelsen. All passevolance grundar sig på fria aftal, dervid Passevolanteurerne naturligtvis ej lemna ur sigte möjligheten till utkomst; och lärer det således vara högst problematiskt, huruvida någon besparing i den nu ifrågasatte summan derigenom kunde tillvägabringas. Hvad mathållningen beträffar, är den såväl vid detta, som de öfrige GardesRegementerne, numera inrättad på ett sätt, som visat ett högst tillfredsställande resultat i afseende på besparing för manskapet och ordning i deras lefnadssätt. Dem lemnäs för ett afdrag af mellan 3 och 4 sk. å deras gage en middag, som, i afseende på qvaliteten och qvantiteten af födan och snyggheten i dess serverande, ej lemnar något öfrigt att önska. De medel, hvarmed Statsverket bidrager för uppköp och underhåll af kokoch bordskärl, äro således väl använde, hvarom manskapets friska utseende samt mer och mer aftagande böjelse för fylleri vitsordar. Då Herr Friherren vidare förklarar sig emot Konungens Eget värfvade Regementes öfvergående till Artillerie ej hafva annat att invända> än att landets tillgån - r*38 Den 21 Jan aari i. gar ej medgåfvo nya anslag dertill; så måste uti detta yttrande ligga ett misstag. Genom den anmärkte indragningen är ju, efter hvad Kongl. Maj:ts Proposition bestämdt utmärker, åsyftadt att vinna en besparing att använda såsom tillgång till Artillerivapnets nödvändiga förstärkning.
Maj: ts Och Riksens Ständers Faststälde Regerings-Form; Dat. Stockholm den 6 Junii 1809. Kungl. Maj: ts och Rikets Ständers fastställda Regeringsform, dat. Stockholm den 6 juni 1809, med de därefter av Konungen och riksdagen antagna förändringar. Wi Carl med Guds Nåde Sweriges, Göthes och Wendes Konung &amp; c. &amp; c. &amp; c. Arfwinge til Norrige, Hertig til Schlesswig Hollstein, Stormarn och Ditmarsen, Grefwe til Oldenburg och Delmenhorst &amp; c. &amp; c. Göre weterligt: At sedan Wi med oinskränkt förtroende til Rikets Ständer owilkorligen öfwerlemnat fastställandet af en ny Regerings-Form, som för altid skal grunda et gemensamt Fäderneslands sällhet och sjelfständighet, upfylle Wi en för Wårt hjerta dyrbar och efterlängtad pligt, då Wi härmedelst allmänt kungöre den Grundlag, som af Rikets nu församlade Ständer, efter nogaste öfwerläggning, enhälligt faststäld och antagen blifwit, samt til Oss i dag, i förening med Deras friwilliga och enstämmiga anbud af Sweriges Krona och Regering, uppå Rikssalen öfwerlemnad. Då Wi med lifligaste rörelse och med ömt deltagande i det Folks öden, som lemnat Oss et så oförgätligt prof af förtröstan och tilgifwenhet, gått denna Des önskan til mötes, hafwe Wi fästat et så mycket säkrare hopp om framgång i Wåre oafbrutne bemödanden at bereda Fäderneslandets framtida wäl, som Wåre och Wåre Undersåtares ömsesidiga rättigheter och skyldigheter uti den nya Regerings-Formen blifwit så tydeligen utstakade, at de, med bibehållande af Konungamagtens helgd och werknings-förmåga, förena Swenska Folkets lagbundna frihet.
Det förundrar mig då så mycket mera, att man nu vill afhålla Revisorerne från en sådan granskning. Jag anser mig äfven i korthet böra lemna del åt Utskottet, huru allt sedan år 1809 tillgått med utfärdandet af Instruction för Rikets Ständers Revisorer. Vid det årets Riksdag hunno Ständerne ej alt utar - 44 Den 9 Februarii f. ni. Leta den, fastän de ointalade i RiksdagsBeslutet, att de utsett Revisorer, hvarvid de åberopade 68 §. Riksdagsordningen; men i Örebro år 1810 utarbetades ett förslag, som likväl ej Lief Konungen meddeladt; först i Örebro 1812 utarbetades den nu varande Instructionen och lemnadestill Konungens utfärdande, hvilket skedde, och i bela ingressen finnes ej något tecken, att Han ansåg sig böra sanctionera den. Att det säger sig sjelf, att Han ej skall satta sitt namn under hvad han ej gillar, det erkänner jag; men att Rikets Ständer ensamme äga att utgifva Instructionen, är lika klart. Den är af ingen annan natur, än Instructionen för Rikets Ständers JustitiseOmbudsman och öfrige ombud, Fullmägtige rn. fl., och det kan ej åberopas något skäl för nödvändigheten af sanction, nu mera än förr. Det är hufvudsakligen dessa tre anmärkningar, som jag anser af den vigt, att jag ber om Utskottets uppmärksamhet å dem. Herr von Hartmansdorff: Då jag i mitt anförande yttrat, att 1812 års Instruction för Revisorerne blef uppgjord åren i8oq och 1810, men denna uppgift synes hafva blifvit af Herr Hjerta bestridd, anser jag mig förbunden, att uppläsa de ord, som i Rikets Ständers skrifvelse af den 3 Junii 18ra derom förekomma, och hvarigenom riktigheten af min uppgift bestyrkes.
Maj:ts nådiga afsigt närmast uppfylldes genom ett sådant förvaltningssätt, enär fonden genom den — 286 — dymedelst uppkommande ökade vinst, så väl till följd af medlens snarare utlåning, som erhållandet af högre ränta, skulle beredas vida större och hastigare förkofran, än om utlåningen inskränktes, i likhet med hvad från flera andra allmänna fonder mäste ske, i följd af de för dem utfärdade, i sådant afseende strängare, reglementariska föreskrifter; äfvensom f. d. Direktionen hoppades, att denna ökade vinst skulle blifva mer än tillräcklig att betäcka den kapitalförlust, som, oaktadt all försigtighet och omtanke, likväl i tidernas längd möjligen kunde komma att drabba fonden. Att f. d. Direktionen icke misstagit sig uti dessa förutsättningar, torde bäst ådagaläggas af fondens hastiga tillväxt under f. d. Direktionens fjortonåriga förvaltning, eller från nr 1836, dä utlånta kapitalet utgjorde 36,000 Riksdaler, till är 1850, dä detsamma, vid öfverlemnandet af fonden till Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Krigskollegium, uppgick till 188,762 Riksdaler 11 sk. 6 rst. banko, deruti inberäknade upplupna och obetalda räntor; hvilket resultat, åtminstone till någon del, lärer få tillskrifvas förvaltningsåtgärderna. Då, fonden under hela denna tid icke lidit ringaste förlust, torde detta äfven få tjena till bevis, att omtanke vid utlåningen och noggrann pröfning af erbjudna låne-dokumenter ej heller blifvit åsidosatta. Särskilt får undertecknad, Lefrén, i underdånighet anmäla, att de i Rikets Ständers Revisorers förevarande berättelse omförmälda lån varit från invalidhusfonden meddelade, innan jag i nåder förordnades att vara ledamot uti Direktionen öfver Invalid-inrättningen. Remisshandlingarne återställas härjemte i underdånighet. F. d. Direktionen framhärdar med djupaste vördnad, nit och trohet, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Den ifrågavar. afgiften blir icke långvarigare derföre, alt man nu affaltat beslutet så, sorn jag föreslagit; ty det beror i alla fall på R. o. Ad. att upphäfva lieune. Men jag tror, att hon är för Riddaflms-kassan behöflig i anseende till de byggnader, som förr eller sednare mäste uppföras. R. o. Ad. känner utan tvifvel, att fråga är om anläggandet öfver Norrström af en bro, som skulle sluta vid gränden emellan Riddarhuset och Rådstugan. Om, hvad troligt är, bron kommer till stånd, så lära de byggnader, som nu utgöra Riddarhusets uthus och om hvilkas borttagande motion varit väckt vid denna riksdag, emedan de voro vanprydliga, förändras och försättas i sådant skick, alt de svara mot den myckel besökta gata, vid hvilken de ligga, hvarigenom de ock komma ali med tiden inbringa Riddarhuset större inkomster. Derigenom vunnes äfven den fördelen, att de eldfarliga uthusen, som nu omgifva Riddarhuset, blefve undanröjda. Under sådane omständigheter, anser jag största sannolikhet vara för handen, alt penningar lill en början behöfvas utöfver nuvar. tillgångar och jag hoppas alltså, att R. o. Ad. läcktes taga min hemställan under benäget öfvervägande. Hr Prytz, Lars Adolf: Den ifrågavar. kapitations-afgiften är visserligen icke större, än att hvar och en bör kunna densamma erlägga; men då här är fråga om en större del af R. o. Ad., hvars rätt beror på värt beslut, tror jag, att man bör taga saken i närmare öfvervägande. Dä emellertid Ridd.Direkt, mera än Ridd.Utsk. är i tillfälle att bedöma behofvet af denna afgift, anser jag mig böra, i öfverensstämmelse med Direktionens yttrande, begära afslag å betänk. Gr. Frölich, Gust. Erik:
Att en reglering, medförande många förändringar, är af behofvet påkallad, i afside å poslforslingen, kan icke nekas; men om man innan en sådan är genomförd, skulle afskaffa postbefordringen med håll-, gästgifverioch reservskjuts, skulle följden blifva, att alla snällposter komme att i flera delar af landet på en gång uphöra. En sådan åtgärd fruktar jag skulle blifva för de brefskrifvande ganska menlig, för att icke säga förstörande; och jag vågar derföre anhålla om afslag på denna punkt i Betänk. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: Jag är hufvudsakligen förekommen af den siste värde talaren. Jag har ej kunnat följa Utsk:s tankegång i denna punkt. Sedan Utsk. utförligt visat, huru postkommunikationerna i landet betydligt ökats, — huru det varit omöjligt för Postverket att skatta skjuts genom ackord, — huru posthommanen icke kunna ytterligare betungas, samt att då desse 252 De n 14 December. sednare forsla posten 213,033 mil årligen, den deremot befordas med gästgifveri-skjuts en väglängd af 247,473 mil; — skulle man val efter allt detta kunna tro, att Utsk. kommer till det resultat, att posten hildanefter icke bör befordras med gästgifveri-skjuls? Jag förenar mig mod Gr. Lagerbjelke, och yrkar afslag. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar: Det var egentligen denna punkt, som inom Utsk. utgjorde tvistetimnet. Majoritetens mening var dock bestämdt för att. uttala en hemställan till K. M., att gästgifveri-skjuts ej vidare måtte begagnas för postforslingen. För alt undvika en sådan oformlighet, sökte man förmå majoriteten att frångå sina yrkanden och i stället göra en framställning, syftande på att successive komma till ett bättre förhållande. Emedlertid är i Utsk:s Betänk, icke någon så kategorisk begäran framställd, som Gr.
En samvetsöm och nitisk själasörjare vore deremot bäst i tillfälle både att utforska orsaken till makars oenighet och alt återföra dem till sämja, derest tillräcklig magt lädes i hans händer att vidtaga för ändamålet nödiga åtgärder. Efter motionärens tanka, skulle skillnad, verkställd tidigt och utan att väcka uppseende eller utsätta makarne för större offentlighet, ofta verka till besinning och försoning, i stället att denna varningsgrad, i den ordning den nu förekomme, endast tjenade att förlänga och förbittra en oskyldig makes lidande; och i synnerhet vore en tidig skillnad nödig i de fall, som ofta inträffade, att hatet och bitterheten öfvermått till våldsamheter. Motionären trodde derföre, att nyssnämnde varningsgrad borde flyttas från den verldsligt till den andliga magtens område samt föreslog, det stadgas borde, att, sedan alla förmaningar till oenige makar befunnits kraftlösa, vederbörande Pastor måtte ega att, i samråd med makarnes slägtingar eller någre såkallade äldste inom församlingen, samt jemväl med tillkalladt biträde af domaren, der sådant behöfdes, tillåta makarne att flytta från hvarandra på någon kortare tid, högst sex månader. Yid remissen af sistnämnde molion hafva åtskillige ledamöter af det Högvördiga Preste-Ståndet instämt i motionen, med tillägg af Herr Biskop Nibelius, att Pastors ifrågavarande rättighet borde inskränkas till de fall, då ena makens våldsamma lynne och handlingssätt syntes för den andras personliga säkerhet medföra våda; samt af Herr Contracts-Prosten Hallström, att rättigheten ej borde få utöfvas annorledes, än i samråd med när - Lag-Utskottets Betankande, N',o 134, 43 boende flander och med endera makens frivilliga begifvande: att två gradationer af varning måste hafva föregått; samt att den af makarne, sorn tredskades att infinna sig på Pastors tillsägelse i ofvanuppgilne ändamål, skulle vara underkastad hemtnings äfventyr eller vite.
Bänkmans-fördelning, angående upprättad sådan: I. 20. Bänkmans-val: se Val. Bänkmännen, ledigheter ibland —: se Afsägelser. Bänkmans-valen, angående deras afskaffandc; motion af Friherre Johan Wilhelm Stjernstedt: se Motioner. —, angående föreläggande för Riddarhus-Utskottet att inom en tid af fem veckor inkomma med utlåtande öfver Friherre Stjernstedt, Johan Wilhelm, motion om nämnde vals afskaffande: I. 34. —, Riddarhws-Utskottets förslag till Ridderskapets och Adelns underdåniga skrifvelse till Kongl. Majit, i anledning af beslutad ändring i Riddarhus-Ordningen, angående nämnde valsafskalfande: III. 46, A. 46. Böcker, angående årligt anslag till inköp deraf för läse-bibliotheket vid Tumba: B. II. 198, 207, 210, A. 210. Böne-Gudstjenslerna i städerna, i anledning af väckt motion om förändrad anordning af dem: B. VII. 23, 36, 64, A. 64, E. 269. Boril, i anledning af motioner om dels upphäfvande, dels ock inskränkning af rättigheten alt börda jord å landet, så ock att lösa frälse-skatte-jord samt frälse-ränta: B. VI. 392, 440, 458, A. 458, 465; E. VII. 93. Böter, i anledning af väckta motioner om förändrade föreskrifter i afseende på deras fördelning och om hötes-medlens användande: B. VI. 389, 391, 437," A. 437; E. VII. 93. 40 Böles-medel, i anledning af väekta motioner om deras användande samt om förändrade föreskrifter i afseende på böters fördelning: B. VI. 389, 391, 437, A. 437; E. VII. 93. Bötes-rnedlen, angående: se Stats-Utskottels Utlåtande N:o 45, rörande beräkningen af Stats-Verkets inkomster.