Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ola Månsson säger, att han vill hafva länsvis sammansatta Komitéer, som skola bestämma fastighets-värdena, hvarefter 75 proc. af det sålunda funna värdet skulle blifva egendomens taxeringsvärde, men rör:de den 112:te §:n föreslår han att minimitarifTen skulle utgå, men att i stället en raaximi-lariff skulle införas, hvilken maximi-tariff skulle bestämmas i enlighet med den bevilln., som af jordbruket under sednaste år ingått till Staten. Det är på detta sätt i sammanhang som motionen måste betraktas. Att bestämma den nuvar:de bevilln:n såsom den konstanta norm, efter hvilken bevilln:n från landet skulle utgå, var i Utsk:s tanke att icke allenast gifva en ny sanction åt den orättvisa, som f. n. ligger i BevillmsFörordmn, utan äfven än mera stegra densamma, enär förhållandet är sådant, att i åtskilliga län, der fastighetsvärdet står i högt förhållande till taxerings-värdet, Kevilln:n för jordbruket likväl icke är högre än hvad minimi-tariffen innehåller, då uti andra län deremot, såsom Stockholms t. ex., bevillmn icke obetydligt öfverskjuter hvad minimi-tariffen bjuder. Skulle nuvande bevilln. läggas till grund för den bevilln., sorn allt framgent skall från jordbruket utgå, så vore sådant en ökad orättvisa i förhållandet de olika länen emellan. Jag är öfvertygad om att en Bevillms-Förordn. bör stadga en sådan proc., att en hvar anser billigt att utgifva den såsom den står i Bevilln:s-Förordn:n. Jag tror aldrig att jordbrukaren skall gå in på, att sådan ny refning af jorden, som den föreslagna, skall företagas, af farhåga för att 362 Den 27 Maj f m. en ökad tunga skall derå läggas, och om R.
Arbetets snara fullbordande och ressourser till Statscassans godtgörelse för sina mångaförskjutna millioner R:dr B:co, hafva dä en gång funnit, att åtminstone en skenbar säkerhet för de nu ifrågavarande 100,000 R:dr B:co bör presteras, och att begrepp om säkerhet icke kan fästas vid CanalDirecteurernes nakna qvitto på medlen; hvarföre ock Stånden beslutit, att CanalBolaget borde ikläda sig ansvarigheten för summans återbetalning. Huruvida detta beslut kan stå tillsammans med det af några CanalDirecteurer gjorde försök, att, utan anskaffad säkerhet och utan Bolagets ansvarighetsförbindelse, uppbära utur Statens Cassa 100,000 R:dr B:co, det må hvar och en döma, som har sundt förnuft, och vill använda det på ett sätt, att den helgd och den respect, som ett Rikets Ständers beslut ovillkorligen bör medföra, icke comprometteras. För min del förstår jag icke, huru dylika försök kunna göras.
I anledning af Grefve Anckarsvärds motion har äfven jag ansett att en revision af de begge rikenas inbördes förhållanden är af behofvet påkallad, då nemligen erkännas måste, att dessa förhållanden, sådana de nu äro, kunna gifva begge rikena giltiga orsaker till missnöje. Men dessa ömsesidiga brister härleda sig, efter min tanke, ingalunda från den hufvudgrundsats af fullkomlig likhet i rättigheter och skyldigheter för de båda rikena, som ligger till grund för Unionen, utan tvertom derifrån att denna grundsats ej blifvit i de särskilda detaljstagandena genomförd, och att i öfrigt de nu gällande bestämmelserna icke äro nog fullständiga. Det är dessa brister jag önskar att se afhulpna genom en revision af de särskilda Unionsbestämmelserna, men ingalunda ge nom ett upphäfvande af den nuvarande Unionen i dess innersta grundval och stiftandet af en ny slags förening, hvaruti större rättigheter skulle åt Sverige inrymmas, än åt Norge, hvars af Sveriges Konung och Ständer en gång garanterade sjelfständighet och frihet derigenom ovilkorligen skulle upphäfvas. Ett sådant lika berättigande, redan nu gällande, rörande de hufvudsakligaste Unions-angelägenheterna, såsom t. ex. Konungaval m. ni., bör ingalunda kunna blifva svårt, än mindre omöjligt att genomföra och att med Unionens bestånd lörena. Deremot skulle en motsatt princip genast i samma ögonblick den anloges, faktiskt upphäfva Unionen emellan 2:ne sjeifständiga riken och göra Norge t>it ett lydrike. Man länke sig t. ex. en Unions representation, hvilken institution Utskottets afdelning i sitt förslag till betänkande ansett böra inrättas, man länke sig en sådan, till hvilken rikena ej finge skicka lika antal representanter eller i hvilken de ej hade lika stor rösträtt — huru vore i en sådan det mindre rikets sjelfständighet bevarad? Men icke nog dermed att grundsatsen af olika rättigheter, äfven om den autoges, skulle i verkligheten upphäfva Unionen emellan de 2:ne sjeifständiga rikena Sverige och Norge, den skulle äfven så till vida leda till Unionens upplösande, att den omöjligen kan af Norsk representation eller af den Norska Konungen antagas.
Dä 4:de qvartalets redogörelse för depöten ej kunde afgifvas och stationen tillhandakomma samt hinna granskas och slutligen behandlas förrän måhända 2 till 3 månader inpå ett följande år, vore naturligt, alt med nu gällande stadganden, nämnda qvartalsredogörelse icke kunde ingå i samma års räkenskap för stationen; hvilket dessutom skulle vara ett fel, enär räkenskapen derigenom komme att utvisa ett resultat, olika med det förhållande, som vid redogörelseårets slut egde rum; och förfores på enahanda sätt i afseende å åtskilliga af stationens specialräkningar. Sjelfva sättet för redogörelsens intagande i Stationens kassaräkning grundade sig på 17:de punkten uti den stationen år 1850 meddelade underrättelse rörande tillämpningen af de för Kongl. Förvaltningen af Sjöärendena och Kongl. Flottans stationer föreslagna formulärer till hufvudbok och kassaräkning m. m., så lydande: »Öfver flera efter hvarandra liggande verifikationer, hvilka tillhöra samma intägt eller utgift, kan ett omslag eller sammandrag upprättas, som hänvisar till hvar och en af verifikationerne, i hvilket fall endast totalbeloppet i kassaräkningen upptages med hänvisning lill sammandraget.» Derföre vore ock en naturlig följd häraf, att de till depötens kassajournaler hörande verifikationer, hvilka förenades med verifikationerne till stationens kassaräkning i den ordning nämnde journaler deri inginge, finge andra folienummer, än dero, hvarunder de voro i journalerne upptagne. I betraktande af hvad sålunda förekommit, finnér Utskottet sig ega grundad anledning att hemställa det Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla om meddelande af nådig föreskrift om utfärdande af sådana stadganden, hvarigenom rättelse uti de af Revisorerne anmärkta omständigheter vunnes. Ultima Landtbruks-Institut. § 23. (1860 års Rev.-ber. pag. 172. Uti. pag. 327. 1861 års Rev.-ber. pag. 163. Uti. pag. 32.)
S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-UtskoLlets Utlåtanden N:ris 61 och 217, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Nionde Hufvud-Titel, stannade Ridderskapet och Adeln i följande beslut: l:o Utskottets förslag, att lån af de å denna Hufvud-Titel anslagne medel icke må hädanefter meddelas, bifölls. 2:o Utskottets yttranden, angående gjord framställning om inskränkning af anordningarne å denna Hufvud-Titel inom tiden till nästa Riksdag, om lämpligaste sättel för användandet af Landtbruks-Acadeiniens tillgångar, samt 0111 förhöjd t anslag till Tabell-Commissionen, gillades. 3:o Med gillande af Utskottets förslag, att de å denna Hufvud-Titel uppförda anslag fördelas under serskilda under-afdelningar, fann Ridderskapet och Adeln dessa sistnämnde icke böra vara flere, än följande fem, nemligen. a) Skiften, a/vi tt ringa r , ut flyttningshjelp, motsvarande lista, 2:dra och 3:dje afdelningarne i Utskottets förslag. Trot. XJtdr. d. 12 /dug. 184.0. b) Vägar och communicationer, motsvarande 4:de afdelningen i Utskottets förslag. c) Undervisnings-anstalter för näringarne 3 motsvarande 5:le och 8:de afdelningarne i Utskottets förslag. d) Hästafvelns befrämjande> motsvarande 7:de afdelningen i Utskottets förslag; och e) Näringarnes befrämjandes motsvarande 6:te, 9:de 10:de och 11 :te afdelningarne i Utskottets förslag. Och borde de summor, sora af Ridderskapet och Adeln för denna Titel beviljas, ehuru de här upptagas under de under-afdelningar, Utskottet föreslagit, sedermera sammanföras under de afdelningar, som nu blifvit af Ståndet beslutade. 4:o
Murgrönan, som på klasshistoriens dag planteras vid någon af miiversitetets byggnader — under misshandling af .den sköna melodien till » Integer vitæ » — är en symbol af hvad som säges i Yalestudenternas » sjungom studentens », » Friendship lasts when youth must fail », vänskap varar, när ungdom förgår. Grundtonen i alla tal, som höllos efter middagen, från exsekreteraren Bayards storpolitiska anatema mot demokraterna och den gamle mannens ord, som var ensam kvar af den äldsta, representerade klassen, till den sydländska glöden hos den skrikhals från Virginia, som talte för 1885 års män, var » dear, old Yale ». Presidenten Dwight, mannen med bergufsfysionomin, som den följande dagen skulle komma att uppträda i svart Oxfordmössa och fotsid sidenkappa-Såsom högtidligheten själf, för i dag ordet med oförlikneligt godt lynne. Då och då gläder han den lifliga församlingen med underrättelsen om någon ny donation. En af de gamla klasserna har lemnat 6,000 dollars, en annan tillkännager sitt beslut att tills nästa gång den mötes afsätta hvar och en en half dollar per dag till Yale. Flere klasser ' antaga ögonblickligen med acklamation samma. beslut. Enskilda hafva i sina testamenten ihågkommit » Alma mäter Yalensis ». » Frii X., hvars förut aflidne man var graduerad från Yale, har testamenterat 100,000 dollars! » — ljöd det en gång — applåderna ville aldrig tystna. Sådan storartad frikostighet till den andliga odlingens hem och sådan minnesgod tacksamhet är det, som gör det möjligt för Amerikas högskolor att rikt utveckla sig, änskönt de äro beroende af enskildas gåfvor. Härmed sammanhänger den # omständigheten, att hvarken Yale eller Harvard har ett universitetshus. Institutionerna äro fördelade på en mängd större eller mindre byggnader, som mer än dels bära gifvarens namn. Så t. ex. är den fysiska institutionen i Yale inrymd i ett stort privat hus, som en affärsman i New Haven testamenterat.
lyda pukorna och trumpeterna, och de här gudlösa göra mig till en bivuak för sina aromatiska intriger. ihop? menniskorna ha inte mera champlun i sig, än att de vilja FASÂN (afsides). Hvad är det för språk hon rör LIDMAN. Fru Majorska, ert uppförande är lika AURORE (halfgråtande). När jag vill gifta mig FASÂN. Hvad för slag? löjligt för andra, som förnedrande för er sjelf. med honom, så... ga böner, min Fröken; lita på den, som ni hedrat med er kärlek; ni ska se, att jag ska visa mig värdig både er och den... LIDMAK. Nedsätt inte er sjelf med några onytti i mitt eget hus! ni är genast skiljd ifrån min tjenst; visa mig era räkenskaper! genom fonden). MAJORSKAN (mycket ond). Jaså, ni konsumerar mig LIDMAN. Jag begär inte något bättre (de gå begge ELFTE SCENEN. AURORE. FASÂN. jag är olycklig! åskan. AURORE (kastar sig ned på en stol). Min Gud, hvad FASÂN (för sig). Jag står som jag vore slagen af AURORE. Hvad ska jag göra? ännu en gång vara förgäfves? skall en lumpen jordisk FASÂN (för sig) Skulle då alla mina sträfvanden kärlek kunna förhindra uppförandet af min odödlige Carl XII! AURORE. Herr Kammarjunkare! är, vid min fars aska, ovärdigt FASÂN. Ja, min Fröken, det är förfärligt, det AURORE. Men finnes då icke något medel hvarFASÂN (för sig). Ah, jag har det! sjelfva denna igenom jag kan undandraga mig tants vilja? kärlek skall bli min mäktigaste driffjäder. (högt) Jo, det finnes ett medel, men också bara ett enda. AURORE (närmar sig honom). Nåväl? skall sätta alla driffjädrar i rörelse, hon skall intala hon, man skall förmana er, öfvertala er, tvinga er att gifta er med Notarien Struttén. AURORE.
Sedan Utskottet, på sätt ofvan är omförwäldf, frångått Bevilinings-Ufskottets Utlåtande, JV:o 30. il dess beslut att tillstyrka Rikets Ständer, det något förbud mot varors ineller utförsel hädanefter icke må ega rum, samt i stället å vissa artiklar tillämpat förbudsskyddet; så, då denna åtgärd blifvit vidtagen endast i de fall, då Utskottet ansett den inhemska tillverkningen kunna, utan en så beskaffad inskränkning, som den ifrågavarande, uthärda utländsk medtäflan, serdeles som, på sätt nyss är nämnd t, Utskottet tillstyrkt, att tillåtelsen icke bör vidtaga förr än från och med år i843, har Utskottet, med erkännande derjemte af giltigheten utaf de i Riks-Stånden gjorde framställningar, angående rättsvidrigheten deraf att åt vissa stapelstäder medgifva en rättighet, hvars tillgodonjulande förmenas de öfrige, ansett sig böra i Vj så måtto frånträda dess förra hemställan, att varor, som hit tills varit förbudne, men hädanefter blifva till införsel tillåtne, skulle få importeras endast lill städerna Stoekholm, Götheborg och Malmö, — att Utskottet föreslår, att, oaktadt en del för närvarande förbudne artiklar blifva till införsel tillåtne, de motioner, som, enligt hvad Utskottets förra Betänkande gifver \id banden, afse inskränkning i rättigheten alt till alla stapelstäder införa sådane varor, måtte lemnäs utan afseende, och hvarje stapelstad i Riket förklaras, ej mera nu än tillförne, kunna betagas dess lika och enahanda rätt att importera alla till införsel lofgifna varor. 5.
sade han fram, din fördömda » Tig g u b b e » rukäft. » kert vacklade han M e n innan slaget föll, och störtade till golfvet. Ruset fingo tungt. honom i säng o c h han syntes sofva Morgonen derpå var han d ö d. * * Sedan långa de år. dagarne Mor Maja på var nu sjelf gammal vorden, ty man åldras fort under arbetets jernok. och brynt förlorat växt, Den af hvita hyn var och säfligt pannans fram, håret hade få drift. de upp saltsjöfjärden, många lade till vid Holmsundsbryggan, trafiken var stor oeh dit sockenvägarne Hon såg deras hvita segel lysa mot skogens hjessan; men Hon år — icke mer. dagarne I frågade hon sig sjelf, hvarifrån de foro att hän; öfver De men aldrig de k o m m o o c h hörde buskarne till landskapet och träden, dem hon hade blifvit månader och år, långt m ö d o s a m t lif. om vintern, mörka och då när qvällarne o c h natten tunga skymtade öfver fältet vid o c h öfver horizonten bortom skogsgränsen ett skimmer af ljus s o m från hade födt norrsken. H o n såg det, punktlighet likt ett urD e t torde icke vara så många som ens i så späd ålder ett när hon gick uppställa en gång få undervisa i — folkskolan! Men vid hennes inte etiketten nes far, faders lilla heller så sträng. ända att h o f var just Prinsen, henvar sjuklig o c h lungsigtig, modren var yngste från broder, sängliggande o c h prins Otto, kämpade födelsen m e d lidanden, så grufliga, när ändtligen döden, efter elfva års plågor, gjorde slut derpå, modren kastade sig öfver det lilla liket oeh under strömmande tårar utropade: nattrefnad » G u d vare evinnerligen tack o c h l o f! » Allt detta förblef icke utan inverkan på välvilja dande, pet var reflexen strålande från ljus, den hennes verld. liksom deråt. den stora stora Derför egnade hon ej D e t hörde till drifvorna, landskaskogen o c h viken, dem grundlades ofvan (Slut i nästa nummer.)
Propos. ang:de utbyte af jord emellan kronan och Malmö stad; N:o 52, i ani. af K. Propos. angtde upplåtande under ständig besittningsrätt af en jordrymd vid Kungsöhrs norra kungsladugård; Nto 53, i ani. af K. Mts Nåd. Propos. angtde försäljning till skatte af den under Elfsborgs kungsladugård lydande lägen heten Klintens Bana; Nto 54, i ani. af väckt motion om eftergift af kronans rätt till dana-arf efter Andrietta Lundborg; Nto 55, i ani. af väckt motion om eftergift af kronans rätt till dana-arf efter enkan Anna Christina Löfgren; Banko-Utskottet: Nto 25, i ani. af väckt fråga om förändrad grund för utmyntningen af Svenska silfvermyntet; Nto 26, i ani. af väckta motioner angtde skyldighet för R. Sttrs Bank att till ett bestämdt pris utlemna omyntadt silfver; Nto 27, i ani. af det utaf 1860 års revisorer väckta förslag om indragning af Bankens sedlar å 1 rdr rmt. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ 3 e. m. In fidem, 0. Brakel. Den 25 Febrosri. Onsdagen den 25 Februari 1863. Plenum kl. 1 e. m. Justerades 4 prot.-utdrag för d. 21 dennes och pleni-prot:t för d. 17 sistl. December. Öppnades Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Banko-lltsk:t efter N:o 1,702 Hr Törnebladh, Carl Eggert; Och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1,975 Hr Scheller, fullm. Gr. Lewenhaupt, Carl Magnus Casimir. Öppnades
Staten pä Pensions-Staten NiksgäldsContoirct med nägon ny eller ökad utgift icke i ingaste mätto kemmer att beswäras. Hwilket RikjenS Högloft. Ständers ompröfwande wördfammeligen underställeS. O ebro den is Julli 1812. Pä Högloft. Ridd. och Adelns Pä Högwörd. Prest-Stän, Ledam. magnar, dets Ledam. wägnar Oarl förner. 6nst. ^lurrav. Pä Walofl. Borgare-StänPä Hederw. Bonde-Stan-ees Ledam. wägnar, dets Ledam. magnar, WeAslin. näer85on. 0. lunelius. Uppläst hos Riddoch Adeln d. 17 Julik. Prest-Ständet d. 17 - Borgare-Gtändetd. 17 s Bonde-Ständet d. r? Riksens Ständers Stats, Utftotts Utlätande, angående Allmänna Magazins, Inrättningens förwaltning.. ^ongl. Majit har under den 2; sistl. Junki, rörande Allmänna Magazins-Inrättningens förwaltning, till StatS-Utskottet aflätit följande Nädiga strifwelse: "Hos Kongl. Maut hade, wid sista Riksdagarne i Stockholm och Orebro, Riksens Ständer uti underdänige strifwelser, af den 2; April och 17 October andragit och hemställt, hwad de för bestämmandet af Allmänna Magasins - Jnrättninrr sen - 1716 Den 17 Julik. gen§ egenteliga ändamål och af grunderna sär dest sivrclse funnit lämpligt och angeläget, och hwilket allt, ester ämnenas särskildta bestaffenhet fördeldt, innefattade Fem Hufwudfragor, nemligen, om inrättningens fond, om DirectionenS sammansättning, dest och Beljeningens Lönewillkor, om Brännwinsbränningen för Kronans räkning, om Spannemälsupphandlinoarne och Werkets redogörelse samt ändteligen om DirectionenS Lane-rättighet i Banken. Kongl.
Departementen sammanbringades till ett nytt fullständigt helt, hemställt, Berättelse af Banco-Fullmägtige. i3 och Banco-Fullmägtige, genom beslut af sistnämnde dag, eller den 12 nasti. December, vidtagit, nödige ansedde åtgärder för ifrågavarande arbetes snara fullbordande, så att Banco-Fullmägtige göra sig förvissade, att, till uppfyllande af Rikets Ständers härutinnan gifne uppdrag, ofördröjligen kunna till Höglofl. Utskottets samt Rikets Ständers upplysta pröfning och stadfästelse öfverlemna ett, i öfverensstämmelse med de af sist församlade Ständer fastställde hufvudgrunder, upprättadt och på en mognad erfarenhet grundadt, fullständigt förslag till den nya organisationen af Banco-Verket; hvarvid Banco-Fullmägtige jemväl blifva i tillfälle för Högloll. Utskottet framlägga elt serskildt, inom Banco-Styrelsen framställdt, och, på sätt Protocollet för den 7 Mars i83g utvisar, af Fullmägtiges pluralitet biträdt Förslag till förändrad Organisation af Fullmägtiges egen Expedition. I afseende på detta sistnämnda förslag, få dock undertecknade, v. Troil och Ekermansom detsamma icke biträdt, åberopa våra tili Banco-Fullmägtiges Protocoll den 7 Mars i83g afgifne serskilde yttranden. Den här ofvan omförmäldte nya Aflönings-Stat för Banco-Verkets Embetsoch Tjenstemän samt Betjente, hafva jemväl Banco-Fullmägtige, med begagnande af den i åberopade §.
Directionen i Stockholm och Styrelserna af dylika, eller Fattigförsörjnings Inrättningarna uti de öfriga Städer eller orter, der Kort tillverkas, måtte derom förständigas, samt åläggas, att uppgifva förslag till det sätt, att denna afgift uppbära och controllera , som särskildt af dem hvardera kan anses lämpligt och säkrast, hvarefter Eders Kongl. Majit i Nåder lärer täckas göra deni förändring, som, i följd deraf, kan pröfvas nödig att vidta* gas, uti Eders Kongl. Majtts Nådiga Kungörelse af den 30 December 1812, om uppbörden och controllen af ifrågavarande afgift. Hvilket allt Riksens Ständer härmed få till Eders Kongl. Maj;t i underdånighet anmäla. Riksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad , trohet och nit Stormägtigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majus tanderdånigste , tropligtigste tjenare och tvndersater På ii66 Den 14 Juli. På Prest-Ständets vägnar J. A. Lindblom, n. v. Talman. På Bonde Ståndets vägnar Lars Olsson , n. v. Talman. Uppläst hos Samteliga Riks Ständen den 14, Juli, Stormägtigste Allernådigste Konung! Hos Piksens Ständer har blifvit föreslaget, att i anseende till d^n skada af vatten-uppdämning ofvanliggande Jordägare deraf lida, att innehafvare af Vatten verk dels förändra de gamla verken dels utan tillstånd uppföra nya, Konungens Befallningshafvande förklaras äga rätt, att då klagan häröfver fores, samt behörigt tillstånd till berörcje förändring eller nybyggnad icke kan visas, genast lenina handräckning till det gamla verkets återsättande i dess förra skick , eller det nyas utrifvande , enär af klaganden borgen ställes för den ersättning
Höga vägnar, meddelte Dess nådiga Svar uppå åtskillige af Rikets Ständer i underdånighet framstäldte Lagfrågor, samt Kongl. Maj:ts Sanction å Myntbestämningsoch BankLagarne; hvarefter Hans Excellence Herr Grefven och LandlMarskalken i underdånighet aflemnade 5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelser, innefattande Svar å Kongl. Maj:ts nedannämnde Nådiga Propositioner och Skrifvelser: 1:0 Om Låne*understöd till fullbordande af en Canalanläggning vid Ströms Säteri i Bohus Län. 64 H. E ® 4 Den i Mars f. m. 2:0 Om byggnadshjelp för Öregrunds Stad, efter derstädes tirnad eldsvåda, 3:o Oru låne-understöd till återuppbyggande af Staden Borås, samt angående lånebiträde åt Staden Norrköping, 4:o Angående afskrifning af de från Banken och RiksgäldsContoiret till Hjelmare Canal och Slussverks-byggnad lemnade låne-understöd. 5:o Om dispositionen af åtskilliga , Kronan tillhörige, Byggnader och Tomter i Landskrona Stad. Sedan Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken med Ridderskapet och Adeln återkommit till Riddarhuset, hemställde Hans Excellence, att Kongl. Maj:ts å RiksSalen i dag meddeldte 2:ne Nådige Tal måtte i dagens Protocoll intagas, hvilket bifölls. I anledning häraf upplästes Högstberörde Tal, så lydande: Välborne, Ädle och Välbördige, Ärevördige, Vördige, Vällärde, Äreborne, Förståndige, Välaktade, Hedervärde och Redlige, Gode Herrar och Svenske Män!
Vid förnyad föredragning biföllos Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkandeni JN:o 53, i anledning af väckt fråga om förändring uti indelta Armeens organisation och om miiitaire-undervisningens införande vid Rikets Allmänna Läroverk, i öfverensstämmelse med andan af Conscriptionssystemet; N:o 54, i anledning af väckt fråga om ett förändradt löningssätt för Presterskapet på Gottland; N:o 55, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Utlåtande Nio 7, angående väckt fråga om utfärdande af förbud emot accord till Landshöfd i lige-Em be ten; N:o 58, i anledning af väckt motion, om en Författnings utfärdande, hvarigenom lönen för Pastorernes Adjuncler eller Viearier bestämmes att Prat. TJldr. d. 5 Juni i j 8 Sfs alltid vara eu i denna Författning fastställd del af Pastoratets kända in», komsl; N:o 5g, i anledning af väckta motioner, rörande Presterskapets aflöning;^ N:o 61, i anledning af väckt motion, om åtgärders vidtagande för att uppmuntra, byggnadsföretag i Rikets större städer och företrädesvis i Hufvudstaden;: N:o 6?., i anledning af väckt fråga om befrielse för allmogen på Gottland ifrån skyldigheten, alt bjugga oell underhålla boställshus ut Tullbetjeningen vid ländtliamnarne derstädes;- H:o 63, i anledning af väckt, fråga om elt förändradt användande af den. i-8:dels procent, sorn af.