Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hela den sä kallade Allmänna Bewillnin» gen och Krigsgärden, som Riksens Stander wid denne Riksdag särskildt sig ätagit, och hwilken b lif - rzi4 Den 29 Mars. e. m. dlifwit päraknad at ärligen stola utgöra Zwä billioner Fem Hundrade Tusende (2,500,020) Riksdaler Specie. 2:0. Ordinarie lacenten kil en ärlig Summa af Fyratio Fem Tusende (45,220) Riksdaler Specie. z:o. Skatte »Rätts»Medel, hwilka inflyta af de Kronan behällne Hemmans försäljande til Skatte. 4:0. Alla inflytande Observations-Medel, härrörande ifrän Kevisionen af Räkenskaper öfwer allmänna medel, hwilka aro ställde under Riksens Ständers disposition, dock med undantag af de Okservations-Medel, hwilka aro upptagne uri Förstaget öfwer Stars-AVerkets Inkomster. 5:0. De ^uÄions-Medel, hwilka kunna falla för Kronan tilhörige Hus i Städerne, härifrån likwäl undantagne de, som äro inköpte för Kongl. Amiralitetet i Carlscrona eller Allmänna Jnrättningen. 6:0. Ränta til Fem för Hundrade om äret ä Stats-Werkets til Riksgälds» Lomoiret öfwerflyttade Fordran, stor Ett Hundrade Tjugo Tusende (122,222) Riksdaler Specie för den del af Wismarste Pantstillingen, som ar utlänt, och hwilken ranta ärligen erlägges med Sex Tusende (6222) Riksdaler Specie.
Föredrogos ä nyo och biföllos följande fran Stats.Utskottet inkomna och, den 4 dennes e. m., på bordet lagda Utlåtanden: N:o 120, i anledning af gjorda motioner om eftergift af Kronans fordringar hos enskilde för byteshrister. Af den 30 titti. Maji: N:o 121, i fråga om tillåtelse för Capitainen C. R. af Robsahm att med 33 r-3:djedels procent få inlösa sin borgensförbindelse för KronoFogden Karstroms uppbördsbrist. S. D. Föredrogos å nyo och återremitterades, på grund af dervid gjorda anmärkningar, följande Lag-Utskottets, den 22 sisth Maji afgifna och, den 4 dennes e. m., på bordet lagda Betänkanden: N:o 66, öfver väckta Motioner om ilen ändring 1 2:dra och 3:dje §. §. af 3:dje Cap. Arfda-Balken, att Syskonbarns rätt, att, vid arftägt emellan Sidoarf vingar, träda i sin aflidne Faders eller Moders ställe, må utsträckas till Syskons Barnabarn och deras afkomlingar; N:o 67, öfver väckt motion om Inskränkning af den i 15 Cap. 5 §. Arfda-Balken stadgade prasscriptionstid för inländsk arfvinge, hvars vistelseort är okänd, samt om föreskrift, huru hans rätt under nämnde tid må bevaras. 48 Pr o t. Utdrag datt ti Junit 1819. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets, den 23 sistl.
Af den 27 Juli: om anmodan till BevillringsUtskotet angående skyndsam redaction af BevillningsFörordningen m. m.; om Gernings-, ören; y §. i Kongl Förordningen om Stängselskyldigheten och löpande Assignationer; om ett tillägg i den § af RiksdagsBeslutet som rörer HofStatsSummorna; om underdåniga skrifvelsen till Kongl Maj:t om Gårdfarihandeln, förändring i Domstolarnes antal och organisation och fångars bevakande under forslandet; om lönförbättring för Bankens Embetsoch Tjenstmän, remisslagtt för LandtRentmästare , Reglemente för General Assistance Contoiret m. m.; om förvexling af slitna Bancosedlar, restitution af Bevillning för Uddevalla stad , lönförhöjning för Justitieombudsman och hans Expedition, förhöjning i RiksgäldsFullmägtiges Honorarium, aflöningen vid General Assisstance - Contoiret, anslag af löner för tillökt antal ledamöter och betjening i Götha HofRätt, Krono Uppbördsbetjeningens i Stockholm aflöning och förändring i Edsformuläret, till bestyrkande af fordringar som i Concourser bevakas; om 2:ne anmärkningar vid förslaget till Bevillningsstadga, Procenten för försäljning af Chartor i Stockholm, Bevillningen för Bränvinstillverkning, och jemkning af de skiljoktigheter hvarmed samtliga RiksStånden antagit förslaget till den nya Bevillningsförordningen; om Kronooch Hjelpdagsverken vid Kungsgårdar, om Götha Canal; om ConstitutionsUtskottets skrivelser rörande 56 §. Regeringsformen och föirättadt val af TryckfrihetsCommitté. 83 Den 2 Augusti.
Ifrågavarande utlåtande, som, jemlikt ankomna Protocolls-Utdrag blifvit återremitterad t af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet och bifallet af Borgare-Ståndet, är deremot ogilladt af Preste-Ståndet, hvilket lianco-Utskottet.i Utlåtande, N:0 4°- beslutat, att ett praemium af 4«oo R:dr skulle utsättas till belöning för den, sorn inora nästa lagtima Riksdags början aflemnar ett sådant förslag till förändrad reglering af embetsoch tjenstemanna-personalen inom Ranken, att det af Rikets Ständer kan godkännas och antagas. Uti de tvänne Riks-Stånd, hvilka återremitterat Utskottets berörde utlåtande, bar visserligen af en och annan ledamot den anmärkning blifvit gjord, att, enar Banken nyligen undergått en reorganisation, föga om ens något skulle vinnas genom den af Utskottet åsyftade förändrade reglering; men då i allmänhet den åsigt blifvit tillkännagifven, att det möjligen skulle kunna leda till fördelaktige resultat, i händelse nödige åtgärder härutinnan vidtogos, har Utskottet så mycket heldre ansett sig böra vidblifva den i det återremitterade utlåtandet gjorda framställning om behof ve t af en förändrad organisation af Banco-Verket samt reglering af dess tjenstemanna-personal, som, på sätt här ofvan är vordet ömförmäldt, BorgareStåndet i allo bifallit Utskottets meranämnde utlåtande, och Preste-Ståndets ogillande deraf endast har afseende på sättet för framkallande af ett förslag till en dylik organisation, samt för öfrigt de inom Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet uttalade anmärkningar hufvudsakligen innefatta yrkande af bifall till den mening, som blifvit yttrad af Herr Landshöfding
Jag tror det då icke vara rätt försigtigt att på samma gång beräkna det belopp, man tror skall inflyta, till 8 millioner eller lV2 million mera än under förra statsreglerinasperioden. Jag vet också sannerligen icke hvarifrån man i närvarande tid skall få kapitaler för de stora brännerierna. På dessa skäl, och då bränvinsskatten är beräknad för så bestämda utgifter, att det vore högst vådligt,Jorn den icke inflöte till det beräknade beloppet, vågar jag icke tillstyrka R. 0. Ad. att gå längre än Utsk:t, utan anhåller om bifall till dess förslag. Hr Gripen stedt,[.Toli. Au g.: De betänkligheter, som blifvit anförda mot bifall till K. M:s förslag, halva, såsom mig svnes, af flere föregnle^talare blifvit så fullständigt vederlagda, att jag icke behöfver derom vidare yttra mig. Jag vill blott i afs. å en af dessa betänkligheter lemna några faktiska upgifter, nemi. i fråga om insmugglingen af utländskt bränvin. Denna fara har i allmänhet blifvit mycket öfverdrifven, ty alla fakta gifva vid handen att, ehuru någon smugglingjalltid eger rum på vår södra kust, den dock icke upgår till något så betydligt belopp, att derigenom kan upstå någon anmärkningsvärd minskning i statsinkomsten. Jag har, för att få reda härpå, lörskaffat mig två fullt tillförlitliga upgifter, den ena på de konfiskationer af bränvin, som egt rum, och den andra på beloppet af det bränvin, som blifvit exporteradt från Danmark. Den förra visar, att under^dejsista 3 åren blifvit konfiskerade omkr. 10,000 kannor, men fördelade i mycket små poster. I Malmö t. ex. var det 1,600 kannor, i 40 olika partier; i Helsingborg 5 ä Den 2S Mars e. m. 459 6,000 kannor i mera än 150 poster, och på samma siitt å öfriga orter.
Och sorn, på sätt Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse utreder, samnianlagde antalet af alla dessa numer utgör 26,667, hvarför afgiften, å 7 R:dr, uppgår till 186,669 R:dr samt Rikets Ständer redan anvisat 176,000 , hvadan ytterligare erfordras * 10,669 R;dr tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer måtte, utöfver de förut anvisade 176,000 R:dr, bevilja en tillökning af ofvannämde 10,669 R:dr, eller tillsammans 186,669 Rrdr, att ifrån och med detta år på Riks-staten uppföras, att användas till godtgörande af de kostnader, hvartill mötespassevolance-afgiflen eller deremot svarande andel af vacance-afgifter för till vissa behof indragne rolar varit afsedd, samt under vilkor att, förutom hvad redan 1 afseende å mötespassevolance-afgiflén är 24 Slals-Ulskottets Utlåtande, IS.o 4^2- beslutadt, alla -sådana indragne rotar, hvilka icke serskildt erlagt nämnde afgift, jemte vacance-afgiften, sistnämnde afgift, fiån och med innevarande ar, Sju R:dr per numer nedsättes. Och anser Utskottet sig härigenom äfven hafva besvarat förut omförmälde, af Petter Jönsson från Jönköpings Län väckta motion. Slockholm den 4 Mars 1841 • Reservation af Herr Hallenborg, C. J.: ”Enligt en vid Kongl. Maj:ts nu ifrågavarande skrifvelse bifogad officiell uppgift, alt vid Skånska Infanteri-Regementena 386 numer vacante för Kronans räkning, emot en årlig afgift al 6 tunnor spanmål, deri mötespassevolance-afgiften är inbegripen.
Hjördis var hennes lärospån på detta område, och Hjördis, iförd världsdamens mondaina elegans, förfinad och utstuderad, barn af det nittonde århundradets civilisation på ondt och godt, har lefvat upp i flere af hennes mest fullödiga skapelser på den moderna salongskomediens område. Hon har med en intensiv energi framställt lidelsen: damer, som förstå att hämnas en försmådd eller förrådd kärlek, att trampa i spillror sina rivalers lycka, sak samma om de på samma gång trampa sitt eget hjärta blodigt — kvinnor, rufvande öfver en lifsuppgift, som gäller deras Frans Hedberg påpekar i sitt bekanta arvara eller icke vara, kvinnor, behärskade af bete » Svenska skådespelare », att det område, en passion, starkare än deras egen vilja, stardär fru Dorsch-Bosin är allra bäst på sin kare än deras klokhut, deras medvetande om plats, är som framställarinna af koketta, inrätt och orätt. triganta damer af värld, och han uppställer Eller också har hon framställt kölden: egoisi sammanhang med detta sitt yttrande den tiska damer af societeten, med ett anslående frågan, om denna genre bör anses lägre än yttre, ett korrekt uppträdande och korrekta de själsstora, ädla kvinnorollernas område, tänkesätt, damer, som utan att bryta mot det om det är en » förolämpling att säga en skådepassandes lagar och den goda tonens fordringar, spelerska, att det är för den, som hennes förstå att härska, att göra sin vilja gällande, konstnärliga begåfning bäst och lämpligast att med godt samvete kufva den, de vilja se passar sig ». Det är nu knappast lönt att för sina fötter. offra ett ord på denna fråga — det tyckes För uppgifter af dylikt slag — uppgifter, mig helt och hållet själfklart, att en skådeofta nog af stort psykologiskt intresse — lämspelare med hufvud och skarp blick och pade sig förträffligt hennes smidiga figur, henfantasi ofta nog har orsak att intressera sig nes kalla skönhet, hennes korrekta, förbindliga mera för bofrollen än för hjälterollen, för dekonversationston och den skarpa hånfulla moner mera än för änglar.
m.; det andra har till upl~hof den i d r kulturhistoria VU kiinda och framsdende pseudonymen EsscIr * samt Sterfinner. i 2.1 a r g h e n af ' l ' idskrift fur hemmet samt i Stockholms Ihgblad för sistlidne 5 1) ecember och rill grunds 115. den kiinsla af humanitet och medborgerlig pligt, som fönitsattrs hos den svenska &lt; [\ .innan, och som skulle drifia henne att, i malogi med mannen, ataga iih-en. sig en: \ .5mpligt .. .Ilet iir inom ~ u h B r &amp; n, som den svenska ~pinnan skall aftjena sin. \; ïrnpligt, st4 lyder detta förslng. som inhte djupt tilltala hvarje inenniskooch fosterlandsv5n. I fred som i krig skall denna viirnepligt IS lika stor bet) .delse; den skulle skapa och underh9lla en utbildad sjukskötmkekAr. tiiiriicklib * omfattande och utbildad Gr att tjena shom cadre Ibr de frivilliga skaror. hvilka in5ste anlim i farans stund, fienden ma komma under skepnad d en krigshsr eller i formen af en farsot: S e dera, forsiitter Ifira, .tankar, h \ .ilka af de flesta Iiikare torde hclsas med bi %&amp; tacksamhet och gliidje. Mda förslagen innebira en fiiigervisning, i hrilken ri ing framtidens sjuk \ JId kommer att g$. \ I3 dessa ideer de1i6re skiirsk das och utvecklas, sa att deras förverkligande ej uppskjuter. till senaste efterkommande, ty har föreliggande försla m&amp;tc p8 ena eller andra rittet finna sin lösning. Detta är endut en tidsfr8ga. Till bada de \, 3rderade författare, hrilka $Iiinda tagit deii unga viimpligtsidden i .sitt hiign, ifvensom till ledare och medlemmar af förenin en för sjukvard i falt, s5soin Herr General O. Hjörnstjem.
Jag får likväl j detta afseende förklara att jag anser ungefärligen samma skäl ligga i vägen för Hr Dalmans motion, som äro anförda emot Hr Sandbergs motion, men i allt fall, får jag fästa upmärksamheten derpå att innan dessa discussioner hunnit blifva afskrifna och derefter remitterade lill Utsk., der lästa, bordlagda och beslut derefter fattats samt detta beslut återigen justerats, så fruktar jag att tiden är så långt liden att det blir nära nog omöjligt att fä något beslut före den första April. Många ledamöter hördes ropa på propos. Hr von Troil, Sam. Gust.: Jag anmälte mig då Hr von Hartmansdorff hade ordet derföre att jag väntade att denne talare med sitt varma intresse för saken, med sin djupa sakkännedom, med sin stora dialektiska förmåga här skulle inför oss framdraga nya skäl för den sats, han säger sig inom Disk. hafva så lifligt omfattat. Jag har likväl funnit, oeh R. o. Ad. troligen äfven med mig, alt de skäl, sorn blifvit anförde af honom och öfrige Den 4 Februari e. m. 371 talare, hvilka förordat Betänk, egentligen innefattas i dem, som i Utsk:s Betänk, blifvit framlagda. Jag har visserligen här punkt för punkt antecknat dessa yttranden, men jag skulle anse mig fela i upmärksamhet mot R. o. Ad., då tiden så långt framskridit, om jag äfven punkt för punkt skulle ingå i vederläggning af desamma, då efter mitt förmenande större delen deraf redan på förmiddagen genom de sakrika anföranden, som af flera Ståndets Ledamöter och serdeles af Hr Gripenstedt blifvit afgifna äfvensom af de talare, hvilka efter Ilr Dalman och Hr von Hartmansdorff yttrat sig, blifvit fullständigt vederlagda. Jag ber endast att fä yttra ett par ord, nemi. att jag anser, att dessa Hrr stödde sin slutsats på tvenne efter mitt förmenande, origtiga premisser. Den ena är att bränvinsbränningen skulle under April månad komma att utsträckas till en så hög grad, att den tillverkade qvantiteten derigenom skulle blifva större än 11. o. Ad. föreställer sig.
Med hushållning förstår jag, de Capitaler som samlas, för att genast utgå i allmänna Rörelsen till reproduction, således äf ven den sorn genom luxe utsprider sina inkomster verkar reproduction på dylika inom Landet tillverkade Luxartiklar, och är en nyttig medborgare: då först får han namn af misshushållare, då han tillgriper Capitalet för att tillfredsställa sitt luxbehof, och jag kallar den hushållningsprincipen, att bära valmar, då man har råd att bära kläde leda till en för det allmänna, stor misshushållning. 7:0. Den medelväg man bör följa, föranlåter mig att göra Ridderskapet och Adeln uppmärksam deruppå, att då man ständigt och med skäl beklagar penningekarleo* minikade förmögenhet, genomett försämradtgmynt, Dea Ii September J, m0 I07 bor man icke aflägsna från sin tanka, landtmannens ännu svårare belägenhet, sorn får för sin vara i nominalt värde hälften så mycbe, sorn han förr erhöll i bättre mynt. De små Capitalisterna och Jordägarn» äro mäst att beklaga och då de sednare utgöra det största antalet ocb deribland vår aktningsvärda Allmoge, sorn mäst bidrager till Statens bestånd, så lämnar jag åt Herrarnas egot bepröfvande, huru man rättvisligen bör behandla Financerna. För den större Capitalisten, och större Jordägaren, bör det vara likgiltigt, hvad Financeplan som användesj deras öfvervigt är gifven, det gifves ingen conjunctur sorn de ej bunna motstå, då de förstå att rätt använda de håfvor, som Försynen lemnadt i deras händer. För dem bör samvetets fordringar utgöra högsta belöningen. 8:0. Till slut har jag som hufvudgrund för alla FinaDciella principer att tillägga, det hvarje Financeplan, som ej tillika åtföljes af en lika hastig ExecutionsLag, som här istockholm, skall föranleda till Credit brist och deraf följande penningebrist.
Hellen Lindgren anmäler Georg Brandes ' senaste arbete, det betydande verket o m William Shakespeare. En kraftig dikt af Fröding, kallad » Alkibiades », utgör häftets poetiska bidrag. Dagb o k e n innehåller bl. a. en kort studie af John Kruse öfver Riberas målning » Sankt Bartolomeus » i Nationalmuseum, hvilken i häftet är för första gången afbildad. Svenska Turistföreningens årsskrift 1897. Den lifskraftiga, i sann fosterländsk riktning verksamma, Svenska Turistföreningen har i dagarna utsändt sin årsskrift för innevarande år. I likhet m e d sina föregångare bjuder äfven den n y a publikationen på ett intressant o c h omväxlande innehåll och k o m m e r helt säkert att hälsas lifligt välkommen i de många h e m, där man lärt sig att rätt uppskatta Turistföreningens verksamhet för befordrandet af en alltmera vidgad känn e d o m o m vårt sköna fosterland o c h dess folk. B o k e n erhålles gratis af alla ledamöter (årsafgift 3 kronor), men kostar i bokhandeln 4 kr., äfven det ett billigt pris. # " Familjemeddelanden ". En faxniljeticLninff sådan som Idun, spridd och läst i de vidaste kretsar öfver hela landet, måste ovillkorligen vara det allra lämpligaste och närmast till hands liggande organet för alla tillkännagifvanden om födde, förlofvade, vigde och döde. För visso är det just damerna inom familjerna, som med det lifligaste intresset följa dessa tilldragelser inom hemmets värld, hvilka genom det knappa annonsspråket dock uttrycka och innebära så mycket, och annonser af detta slag, införda i Idun, träffa där i vidare utsträckning den intresserade familjepubliken öfver hela vårt land än genom något annat svenskt tidningsorgan. Under rubriken » Familj emeddélandenv ha vi därför anslagit en bestämd plats på andra sidan i vår annonsbilaga för dylika annonser och för dem fastställt ett pris, som rätt mycket understiger vårt annars beräknade annonspris eller för födelseannons kr. 1: 50, för förlofningsoch viglii selannons kr. 2: — och för dödsannons in~ om ram kr.
I hvad mon häkte eger rum i andra länder, der Juryinrättningen är införd, kan naturligtvis icke vara mig närmare bekant, men så myckejt vet jag af sakkunnige personer, att i de mål, der häktning anbefalles af Magistratspersoner, detta grundar sig på serskild Författning, och har afseende endast Lag-Utskottets Utlåtande N:o 184 17 endast å brott, der liäktningsrättigheten tillhör den Policemyndighet, hvilken är skyldig vaka öfver allmänna säkerheten. Detta tål således alldeles ingen jemförelse med ett tryckfrihetsbrott, der det är skriften , och icke författaren, sorn kan vara vådlig för allmänna säkerheten; hvarföre ock den förra, eller skriften, i början af rättegången lagligen kan beläggas med qvai’stad. Af dessa skäl synes det mig alldeles klart, att häktning i tryckfrihetsmål icke lagligen kan ega rum förr, än Juryn förklarat skriften skyldig — ett motsatt förhållande är ock efter Juryinrättningens införande utan exempel i Sverige — Följaktligen lärer det i Betänkandet gjorda försök att bortblanda denna enkla sak komma att räknas till de misslyckade. Jag fortfar att tillstyrka bifall å Herr Dalmans motion;” af Lars Hansson från Bohus Län, hvilken förmält sig i så måtto instämma med Herr Professor Grubbe, som Lars Hansson trodde ett stadgande vara behöfligt, hvarigenom uttryckeligen förklarades, att Kongl. Maj:ts Beslut om åtalets nedläggande icke hindrar hvarken den, som förmenar sig vara häktad utan skäl, att utföra om ansvar och upprättelse härföre, eller den, emot hvilken sådan reconventionstalan anställes, att åstadkomma den bevisning, han till sitt värjande kan finna nödigt åberopa. Rättelse i io:de Häftet'. Sid. 10, rad. ao, står: i 22 och 34 : läs: i 3./ Bihang till R. St. Usta Afd. laira Band. 3 1 %:te Häftet. STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet, i835. Lig-Ulskottels Betänkande N:o i85. t N:o 185. Ånlom till Exp.-Utsk. den 16 Maji kl. r. e. m.
Sedan en månad sköter han sin syssla i banken jämt och lugnt som en duglig kugg i mekanismen. Hans vänner och kamrater ha med glädje konstaterat att hans långa utrikesvistelse bekommit honom öfver förväntan väl, och hans förmän se gratulerande på hans hustru, när de möta henne på gatan. Allting är alldeles som sig bör i allas ögon – utom hustruns. Hon har med stum förfäran längesedan bemärkt att hennes man, som till utseendet frisk återvändt från utlandet, är en alldeles annan än den, som för snart ett år sedan reste dit för att söka sin hälsa. Hon måste medgifva att han vunnit hälsan igen, ja, att den är starkare och tål vid större ansträngningar än någonsin förut, men samtidigt är det som om han kvarlämnat en del af sig själf i utbyte för den. Hon känner icke längre igen sin man, han är lugnare och jämnare till lynnet, men så främmande, så frånvarande, så sluten och hemlighetsfull, att hon ofta ryser af ett slags skräck vid tanken på att nödgas dela läger med denne obekante främling, hvilken hon kan tro att är i stånd till nästan hvad som helst. Deras lif har längesedan löpt in i de gamla gängorna och passar in där utan att knarra. Klercken går hvarje morgon klockan tio till banken, stannar där till klockan half tre och gör dessutom två timmars tjänst om eftermiddagarna. Bordsilfret har redan begynt återvända till skåpet i matsalen, framtänderna äro ånyo insatta där, endast fruktuppsatsens plats står tom ännu, men de ligga som bäst i underhandlingar om att inlösa äfven denna. Vännerna äro hjälpsamma mot dem, förmännen bevågna, och ingenting tycks felas i deras lycka, när Klercken en vacker dag utan särskild ansökan får en liten löneförhöjning för femton års oförvitlig tjänst. Men likafullt – likafullt! Om kvällarna sitter Klercken vid sitt arbetsbord, sysselsatt med bankens korrespondens, som han säger, ofta inemot midnatt. Han tycks ha fått bankens franska korrespondens på sin del efter sin utrikesvistelse, ty hans hustru ger akt på att den gamla franska ordboken städse är framme och bär spår af flitigt begagnande. Hon gör honom inga diskreta frågor, men säger honom med hela sitt sorgsna väsen huru mycket hon sörjer öfver att deras öppna förtrolighet från fordom är förbi.
Egendomligt nog har det dock alltid händt sig så, att de, som vid alla dessa olika tillfallen förkunnat kompromissens död, sedan ett eller annat år efteråt gerna medgifvit dess fortfarande lifaktighet, blott för nöjet att ännu en gång få förkunna dess afsomnande. Så har det äfven sedermera visat sig, att kompromissen förmådde öfverlefva. äfven den hårda stöt den fick vid 1878 års riksdag. Sedan försöken med “ de partiela reformerna * vid 1880 års riksdag ännu en gång visat sig ohållbara samt det nya riksdagsskickets skapare och kompromissens tillskyndäre frih. De Geer till följd deraf funnit sig föranlåten att definitivt resignera, gjordes ju nämligen under grefve Posses egna auspicier det första fullt genomförda försöket med en till-lämpning af detta mycket omtalade fördrag, ett första försök, som enligt alla tecken att döma äfven blir det sista. Med grefve Posse trädde landtmannapartiet faktiskt till makten,och ingen skall kunna förneka, att han ju icke också fullt lojalt bjöd till att realisera alla dess önskningar. Hans bekanta anförande till statsrådsprotokollet knappast sex veckor efter hans öfvertagande af stätsministers-embetet är endast en ny följdriktig utveckling af kompromissens både anda och bokstaf, och de “ parlamentariska “ komitéer han samtidigt nedsatte med kanske större hänsyn till# partiets önskningar än utsigt till de vigtiga frågornas, och särskildt arméfrågans, allt igenom sakkunniga pröfning, visade ju, att han var * fardig att i allt ställa sig partiets program till efterrättelse. Hvad det slutliga resultatet häraf blef vid innevarande års riksdag, är mer än väl bekant. Landtmanna^artiet har allt sedan sin tillkomst fått uppbära många och hårda tillvitelser, äfven der det för vanliga ögon kunnat synas, som om det handlat med en viss grad af berättigande. Men icke ens partiets ifrigaste beundrare torde nu mera, åtminstone om de vilja döma med något sken af opartiskhet, kunna säga annat, än att partiet handlade minst sagdt obetänksamt och kortsynt, då det i år, nära att nå sina önskningars mål, spände bågen så högt, att den brast.