Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af Carlsköldske och Hiilpherske donationerne utdelas räntorne årligen till pauvres honteux. Skjutsningsbesväret har för Staden blifvit lindradt genom Entreprenadauction och spekulanters täflan dervid. Polis-uppsigten i Staden besörjes under Magistratens inseende af en särskild tillförordnad Polis-Rådman, äfvensom af Stadens Fiskal, biträdde af Sladsbetjeningen och af Stadens invånare särskildt valde ordningsmän för de särskildta qvarteren. En särskild Brand-Direktion med ständig varande vaktgöring af Brandvakter och Tornväktare är, till förekommande af eldsvådor, organiserad. Äfvenledes har en frivillig Brand-corps bildat sig. De tili Kongl. Bergs-Collegium årligen ingående uppgifter och tabeller öfver Fabrikernes, Ilandtverkeriernes, Handelns och Sjöfartens tillstånd upplysa närmare förhållandet härmed och de förändringar, som under ifrågavarande period sig tilldragit. I medelberäkning hafva de till Stadens Styrelse och uppbördsverks aflönande samt publika byggnaders underhåll anslagne, donerade medel, bestående af VågBroHamnoch Mätare-penningar, under de sista åren uppgått till ett årligt belopp af 6,391 R:dr 23 sk., 9 r:st Banco. 2:o Sala Stad, är likaledes en Bergsoch Handelsstad, men saknar sjöfart såsom belägen upp i Landet bredvid Sala Grufva. Invånarnes näringsfång är Bergsbruk, jordbruk, handel och handtverkerier. Sala silfvergrufvas afkastning är redan under rubriken Bergverk här ofvan anförd. Stadens folkmängd, Berglagets arbetare, deras hustrur, barn och tjenstefolk deruti inbegripne, är 2,963 personer, deribland mantalsskrifne: Folkmängden har således blifvit förökad med 240 personer. Handeln drifves i minut och i kommission icke till någon särdeles höjd. De handlandes antal är 18, hvaribland 11 hafva öppna salubodar. Handt verker iernes antal är 66. Garfverierne och Färgerierne äro de betydligaste ibland handtverken. Fabriker.
Då under de senast förflutna fem åren af TidningsStämplingen i medeltal influtit 10,204: i3. 11, anser Utskottet sig böra tillstyrka, att denna afgift beräknas till 10,000 R:dr årligen, och då uti Stats-Utskottets Betänkande N:o 204 Tidliings-Stämpel-Afgiften befinnes upptagen bland Riksgälds-Contorets tillgångar med 9,000 R:dr, utföres här förhöjningen med t,000 7:0 Kort-Stämpel-AJgiften. På sätt Utskottets Betänkande N:o 23 innehåller, har Utskottet inliemtat, att medeltalet af under förflnlne fem åren Hallstämplade kortlekar uppgått till 40,781 lekar per år, hvadan då, enligt Rikets Högh Ständers beslut, Stats-Verkets inkomst utgöres af 4 sk. 6 r:st af hvarje kortlek, denna inkomst-titel här utfö res med 3,5oo: 8:0 Centonalen. I följd af Rikets Högh Ständers, på grund af StatsUtskottets Betänkanden N:ris 78, 84, 212 och 218, fattade beslut, kommer hädanefter den å löner och arfvoden m. m. utgående centonal-afgiften till oförän Transport 4-519,000: Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 56. Transport 4>519.000 dradt belopp att uttagas i sammanhang med allmänna Bevillningen ; och då å Riks-Statens Sjette Hufvud-Titel denna afgift är uppförd till ett belopp af 39,000 R:dr, utföres äfven här samma summa 39,000:
Författningar, om ändring i gällande prohibitiva; Bev. och EkonomiUtskotfets betänkande, bif. af Adeta, s. 1177. förkast, af Borgareståndet, s. U94. bif. af Bondeståndet, s, 1200. af Presteståndet, s. 1206* Författningars, om allmänna, lifgifvande på Trycket. EkonomiUiskottets betänkande, bif. af Bondeståndet, s. 1152. återrem. af Adeln, s. 1161. af Pre. steståndet, s. 1162. af Borgareståndet, s. 1164. Ytterligare Utlåtande bif. med tillägg af Prestestånd det, III. s. 183, lagdt tiil Handlingarne af Bondeståndet, III, s. 192. bif. af Borgareståndet, lil. s. 207. Förslag till civiloch militaire-tjenster, am vissa Föreskrifter att iagttaga vid upprättande af EkonomiUtskottets betänkande, bif. af Presteståndet, III. s. 102. af Borgareståndet, III. s. 109. af »tåndet, III. s. 215* 55 Försvarssfyrka-, rörande grunderna för inrättningen af Rikets; StatsUtskottets betänkande, bifaf Prästeståndet, s. 701. af Borgareståndet, s. 704. af Bondeståndet, « 709. Försvarsverk et “om anslag till Stats.Utskottets Förslag till Voteriögs-Propositioner gillade af Adeln, s. 1087; af Presteståndet, s. 1095. af Borgareståndet s. 1097, Memorial, nm anstäld Votering lemnad till StatsUtskottet äf Adeln s, 1158.
Men enär artikeln jemnväl förut dragit lika tull, så väl med oblekt och ofärgad bomullsväfnad, hvilken har mindre värde, som ock med filtar och mattor af ylle, och dessa båda artikelslag funnits böra åsättas en tull af 25 öre, har följdriktigheten synts fordra, att samma afgiftsbelopp föreslås äfven för nu ifrågavarande artikel, ehuru det, efter ofvanuppgifna pris, utgör nära 14 procent af varuvärdet. För Damast, som i 1863 års taxa drager en afgift af 90 öre pr skålpund, har, med stöd af de förhållanden, som blifvit angifna i afseende på bomullsväfnader, »andra slag», tullen, i likhet med hvad som skett i Traktaten med Frankrike, ansetts kunna uppföras till 50 öre pr skålpund; hvarjemnte Dräll, med en afgift för närvarande af 65 öre pr skålpund, blifvit, ehuru af mindre värde än Damast, med denna artikel sammanförd till gemensam tullsats, för undvikande af den olägenheten af olika tullbeskattning, att, då dessa väfnader ofta äro svåra att bestämdt åtskilja, den högre tullbeskattade artikeln kunde införas under enahanda benämning med den lägre tullbeskattade, och föreskriften i detta hänseende sålunda kringgås. Sedan medelvärdet å Mattväfnad af bomull, blandad med lin eller hampa, uppgifvits till omkring 60 öre pr skålpund, samt medeltullen å beredningsämnet, linneoch bomullsgarn tillsammans, efter Komiterades förslag, utgör 8 öre pr skålpund, har afgiften å nämnda artikel, nu utgående med 18 öre pr skålpund, blifvit nedsatt till ( 155 10 öre pr skålpund. Äfven denna senare tullsats är i förhållande till varuvärdet jemnförelsevis hög, men har, med afseende på tullen å beredningsämnet, synts icke böra sättas lägre än som nu skett.
Om de belgiska stenkolen, levererade fritt vid hamnplats, ej skola komma att kosta mera än de engelska, måste den belgiske arbetaren för samma arbetslön framskaffa ur grufvan en större qvantitet d. v. s. han måste för samma lön arbeta flera timmar längre än den engelske kamraten. Men naturligtvis föredrager han detta framför att stå utan arbete. En m&amp;zmza / arbetsdag på 10 timmar, det inser man mycket lätt, skulle i ett fall som det ofvannämda verka alldeles p&amp; samma sätt som en normalarbetsdag. Men, säga somliga statssocialister, man kan lagstifta på det sättet, att föreskrifterna om arbetstiden motsvara de naturliga produktionsvilkoren i hvarje särskildt land. Om man t. ex. i England fastställer 8 timmar, i Belgien 12 .timmar, så har man proportion aliter framkallat samma verkan. Möjligtvis — om man nämligen förutsätter, att det är lika lätt att räkna ut produktionsvilkoren som att räkna ut ett vanligt reguladetri-stycke. Men hur skall det blifva möjligt att komma öfverens? Visserligen är det tänkbart, att den engelske arbetaren går in p&amp; en reduktion till 8 timmar, om den pämda proportionella reduktip-nen i andra konkurrerande länder eger ram. Men om den belgiske arbetaren säger: maximalarbetsdagen bör ej vara längre äo 10 timmar, så som det förut var bland de starka ooh välnärda engelsmännen — månne då den engelske arbetaren går in på att reducera sin arbetsdag till 6 — 7 timmar? Det kan man väl icke begära. Hvad skalle dessutom följden bli? Jo, han skulle arbeta 6 timmar inom ett yrke och 2 — 3 timmar inom ett annat, eller han skulle arbeta i hemmet, kort sagdt fortfara att konkurrera med en 8 — 9 timmars arbetstid gentemot den belgiske arbetarens 10 timmar, och sålanda skalle de natarliga produk-tionsvilkoren likväl göra sin rätt gällande. Lagstiftningen kan härvidlag ingenting nträtta. Det fans emellertid en tid, då äfven de engelske arbetarne bade en 16 timmars arbetsdag. Endast Bteg för steg har det lyckats honom reducera den till 10 timmar.
Det äger sin riktighet, att under discussionen om skattens bestämmande för brännvinstillverkningen var jag den, som föreslog en medelväg af I sk. b:co per kanna, men jag yrkade icke propos. derpå, hvilket jag bekänner måhända af mig var Cn försummelse, emedan tilläfventyrs mitt förslag hade kunnat vinna något afseende vid samma tillfälle, då det utan all fråga måste inträlFa, att a sk. per kanna blefve en så hög beskattning, att en ovilja derför nödvändigt skulle uppstå inom det Stånd, som deraf alltför mycket skulle drabbas. Jag bekänner lika med Frih. Hamilton, att jag gerna skulle önskat, att denna obelåtenhet ej på detta sätt hade blifvit yttrad af BondeSt. ; men jag anser, att det haft mycket skäl till obelåtenhet, så länge brännvinsföi (ättningarne äro så beskaffade, som de nu äro och troligen ännu länge komma att blifva. Hvad beträffar den af Gr. Hamilton föreslagna skatten af 6 rist. per kanna, så arden alltför låg, och jag tror således, att det medelbelopp af en skilling, som jag tagit mig friheten att föreslå, i möjligaste måtto skulle sammanjemka de skiljaktiga meningarna, hvarför jag ‘nu derpå begär proposition. Hr Westfelt, Nils: Då R. o. Ad. fattade sitt beslut i denna fråga, så stannade äfven jag i minoriteten. Jag tror ej, att R. o. Ad. då uttryckte någon stor opinion; om jag minnes rätt, så var den voterande personalen, som fattade beslutet om 2 sk. skatt, i5 eller 26 röster. Detta kan väl ej kallas en stor pluralitet. Jag tror, att Gr. Hamiltons förslag var det rätta, sedan Utsk. antagit tillverkningsbeloppet vida högre, än hvad som möjligen kan blifva verkliga förhållandet; eljest skulle äfven jag hafva röstat för en högre beskattning. När detta tillverkningsbelopp antages, så torde hvar och en finna, att t. ex. de mindre pannorna skulle tillverka åtta gånger deras pannerymd, hvilket skulle komma att göra en beskattning på 3o-kannspannan af 10 r:dr b.‘co, då en sådan panna hittills ej betalt stort högre afgift än 2 rtdr b :co.
(Slag höras ånyo på jerndörren) WINDRANK (som somnat in, vaknar upp). Hjelp! Jag dör! TYSKEN. Skada på en så vacker själ! sittande, slås omkull med stop och bägare. En qvinna klädd i svart och ögonblick bakom henne i dörren, som straxt slås igen. (Dörren slås upp, hvarvid bordet, vid hvilket Mårten och Nils äro röd kjortel med en nunneslöja öfver hufvudet störtar in; Gerdt visar sig ett SKÖKAN (ser sig häpen omkring). Rädda mig! Folket vill ta' mitt lif! MÄSTER OLOF - EN TYSK KNEKT. En sköka i nunneslöja! Hahaha! (Skratt). MÅRTEN (korsar sig). En sköka! Hvem för in henne i detta aktningsvärda sällskap! Herr värd, för ut henne, såvida ni icke vill skada ställets anseende och kyrkans helgd. SKÖKAN. Fins det ingen som vill rädda mig? (Värden har tagit henne i armen för att leda henne ut på gatan). Kasta mig icke ut bland det rasande folket! Jag ville smyga mig till Herrans hus för att få en smula af hans nåd, jag ville börja ett nytt lif men munkarne drefvo mig tillbaka och hetsade folket på mig; då kom fader Gerdt och räddade mig hit! MÅRTEN. Ni hör sjelfva! Hon har skändat Guds helgedom! Hon vill dölja skammens kjortel med helighetens slöja! TYSKEN. Och slöjan räckte inte till! MÅRTEN (går fram för att rycka af henne slöjan). då han ser hennes ansigte). Ryck af masken, och visa din styggelse! (Han studsar SKÖKAN. Det är du, Mårten? Du, mördare! TYSKEN. Gamla bekanta! MÅRTEN. En skamlig lögn! Jag har aldrig sett henne förr! Jag är svartebroder Mårten och min broder Nils är mitt vittne! MÄSTER OLOF 45 - NILS (drucken). Jag kan intyga att broder Mårten aldrig sett den qvinnan! SKÖKAN. Och ändå Nils, var det du som visade mig
För öfrigt torde det vara mig tillåtet, att här anföra det vittnesbörd af äldre personer, hvilka äro i tillfälle att kunna bedömma förr och nu, att så väl ton, som Esprit de Conduite, inom arméen nu är på en högre punct än förr; och derföre hafva vi att tacka dem, som varit vittnen till detta numera snart sagolika Garnizonslif, och hvilka med goda råd och exempel ledt och förelyst oss. Visserligen frångår jag ej, att stadslifvets förströelser kunna vara frestande för ungdomlig oerfarenhet, men min öfvertygelse är, att man snart mera kalit och liknöjdt betraktar dessa nöjen, och om än någon individ fortgår på denna bana, ledes likväl tankan hos pluraliteten på något mera reelt; det att bilda sig till nyttig samhällsmenniska och medborgare. Vidare yttrar Herr Ribbing: "Ännu ”värre måste förhållandet vara hland söt”dana Militairer, som lefva i Städerne , ”utan någon bestämd sysslosättning. Att ”unga Officerare skola i städerne begagna ”tiden till studier, hörande till deras yrke, ”mäste, sä länge de ej dertill uppmanas Den ig Februarii e. m. 207 ”af gifne examens fordringar eller visshet ”om1 b efor dr an för deras större skicklighet, ”snarare blifva en aflägsen önskan, än nå”got verkligt förhållande.” Kongl. Majrts
Jag anser icke, alt Staten har tillräckligt alt säga, genom den granskning, som StalsUtsk. har medgifvit densamma, utan måste till alla delar förena mig med det förslag, som Gr. Lagerbjelke framställt. Jag inser dessutom icke, att man derigenom ingår i några mera detaljerade bestämmelser, än StalsUtsk. har gjort, ty genom att medgifva ett ombud vid granskningen, har man redan ingått i specialiteter och medgifver man en af K. M. utsedd Direktör uti Direkhn, så är steget icke mycket längre. Frih. Cederström: Ett förslag, af den sammansättning, som för ögonblicket är framställdt i egenskap af amendement i StatsUtsk:s hemställan, synes mig vara af nog hybrid natur, för att kunna lämpligen antagas. Deremot mäste väl vara ganska verkställbar^ att utöfva en tillräckligt noggrann tillsyn, på sätt Gr. Mörner visat, ge - 526 Den 28 Augusti e. m. norn af K. M. utsedda ombud. Jag beklagar alt man genom ouphörliga förvecklingar äfventyrar att försvåra möjligheten för bolaget att kunna upfylla sina förbindelser. Måste icke bolaget hafva i sin hand, att så styra och ställa, alt det kan upfylla ändamålet med sin stiftelse? Bör det löpa fara att i dessa sina åtgärder splittras genom inflytelsen af en tillkommen fremmande person, mera dilkommen, skulle man kunna inbilla sig, såsom en spionerande kontrollant, ån såsom intresserande sig för bolagets angelägenheter? Men om han än för dem hyser något intresse, är detta icke en tillräcklig borgen för den, för bolaget förmånliga inverkan, hans i Direkt:nen åsyftade inträde säges skola medföra. Vi se ju huruledes, i detta ögonblick, Gr. Lagerbjelke, som lärer intressera sig för jernvägar, gör detta, hvad den här ifrågaställde jernvägen beträffar, på ett sätt, som något påminner om de föräldrar, hvilka i sin mindre visligt uttryckta ömhet för sina barn, ömsom aga, ömsom krama dem, sä att de kunna taga skada för hela sin tid? — Jag hoppas dock, att detta försök skall stanna härvid, utan att föranleda någon verkställighet, och anhåller således, såsom förut, om bifall på förevande punkt. Gr. Gyldenstolpe:
Professorn förklarades som ett ljus i vetenskapen, och hans lof gick från den ena landsändan till den andra, och man reste långa vägar för att söka hans hjelp, och alla som hade vansinniga slägtingar, som de ej skulle ärfva, rådfrågade honom; och han tog ej allenast »sex styfver tittet», som gubben med skåpet, utan en dukat för frågan och två för svaret. Olga flätade på sin brudkrans, och unga grefve Hans sprang dagen igenom från Dufvander till Forsman, från honom till Dumrath, från denne till Jacobson, derifrån till sin nya våning som med full fart iordningsattes, och från allt detta till sin tillkommande brud. Fjällbyfolk MARIA RIECK-MÜLLER. FJÄLLBYFOLK Bilder från öfre Norrland STOCKHOLM C. & E. GERNANDTS FÖRLAGS-AKTIEBOLAG fjällbyfolk Bilder från öfre Norrland af MARIA RIECK-MÜLLER STOCKHOLM C. & E. GERNANDTS FÖRLAGS-AKTIEBOLAG Stockholm Victor Pettersons Boktryckeri 1899. Innehåll Sid. I Obygden 5 Erik Spelman 31 En begrafning 71 Vid forsen 89 En lapphistoria 97 Pell Pers-mor berättar 117 Jan Persa och hans framfärd 151 Där Anders Nygren hade timrat upp stugan sin, var trakten vild och öde. Piteälfven strök förbi på ena sidan, och där päråkern slutade på andra hållet tog stenmarken vid. Det var Salsbärget, som där alldeles bredvid tornade upp sina svarta, stupande hällar och block. Andersmor Brita hette hon tyckte nog, att det var någonting hemskt och ohågasamt med bärggrannskapet de första åren. Det var ju så alldeles inpå en, och så var det den där historien som gick. Ja, det var också en otäcking! För länge se’n kom sig en lappflicka ditupp på skidor för att söka en ren, som villat bort sig. Bäst hon åkte, kom hon för nära branten, och så bar det af utför. Utför hällarne och stupen gick det och ner i älfven, som där går öppen året om. Fram på vårsidan funno de henne i en timmerbråte två mil längre ner.
Sådan var äfven Hofrättens mening, då uppå nya jordägarens besvär dömdes den 24 Nov. 1840, att emedan om än det antoges, hvad Klaganden påstått, att gäldenären icke varit ägare till hemmanet vid den tid, inteckningen hos Häradsrätten söktes, utan äganderätten till fastigheten honom frångått till följd af ett i målet åberopadt, imellan honom och hans köpare den *28 Nov. 1842 upprättadt köpekontrakt, likväl upplyst och ostridigt vore, att lagfart å nämnde köp blifvit sökt fiirst ilen 17 Januari 1844, och således icke inom den i Kongl. Förord)). den 13 Juni 1800 bestämda tid, vid hvilket förhållande fordringsägaren, som den 18 Januari 1843 gjort ansökning' om inteckning i egendomen, ägde, jemlikt uttryckliga stadgandet i 13 § af Kongl. Förorda, den 13 Juli 1818, att sådan säkerhet erhålla; ty funne Hofrätten ej skäl att i Häradsrättens ölverklagade utslag göra ändring. Jordägaren fullföljde sin talan. Nedre Revisionen hemställde, att Hofrättens utslag matte på de deri anförda skäl gillas. Men Kongl. Majtts Dom utföll den 18 Dee. 1848, efter omröstning, sålunda:
Utlåtande öfver denne Hufvud-Tiluls reglerande upptager, samt 11,642: 26, $, Transport 11,642: 26. Stats-Utskottets Eetunkanden. 1791 Transport 11,642: *6. filtar ofvan under Titlarne äfven anmärkt finnes, nemi. Till Andra Hufvud-Titoln 40,965: — 3 — Hvarförutan till g:de Hufvud-Tituln likaledes blifvit hänförde, såsom utgående för sådane ändamål hvartill denne Tituls anslag är bestämdt: Ansiaget för Manufacturernes befräm. jande till Commerce - Collegii disposition • 12,000: Anslaget till Helsingborgs Strandbryggas byggnad till och med år 1820 5,000: efter hvilken tid detta bidrag alldeles kommer att upphöra. D:o till Enskiftes-Verkets befordrande i Transport 27,00»: — 213,150: 42. fi. 179 2 Siats-Utskottets Betänk anden'. Skåne och Skaraborgs Eän - 16,000: — —■ D:o till Skogs, afvittringssamt Refoch Skattläggningskostnader i Ve. sterbotten oell Vester - Norrland - ■ ■ 1,600: 34,600; Summa 24-,750: 42. 8. Enär från denna Summa afdräges det förutnämnde beloppet, som å denne Hufvud-Titul tillkommit, med 94,125 R:dr blifver Titulns Summa på det hela förminskad med - 153,625: 42. 8. Nionde Hufvud-Titulus för Jordbrukets, Handelns och Näringarnes befordran anslagne Summa af 100,000 R:dr ar bibehållen, men har, såsom nyssberördt är, blifvit graverad med någre tills vidare bestämde utgifter af tillsammans 34,600: — —■ utom de anvisningar, som för öfrigt blifvit gjorde å denne tillgång, hvilka dock på Kongl. Majus Nådiga pröfning och bifall äroj beroende. Allmänna.
Den af motionären framställda anmärkning, att förändring borde ske i lagens föreskrifter, angående det värde-belopp, sorn i tjufnadsmål bestämmer brottets egenskap af snatteri eller stöld, är visserligen grundad; men som Utskottet, på sätt dess Betänkande N:o 3i utvisar, funnit sig föranlåtet afstyrka antagandet af en föreslagen förändring i beräkningen af de i lag och serskilde stadgar i allmänhet utsatte daler silfvermynt; samt de skäl, som der blifvit af Utskottet anförde, äfven till en del gälla i fråga om Herr Friherre Hermelins nu gjorde hemställan; alltså och då härtill kommer, dels att en förhöjning i det värde, som 47 Gap. Missgernings-Balken fastställer, i afseende på sådant olofligt tillgrepp, som hänföres till snatteri, ej skulle kunna ske utan rubbning i grunderne för de bestämmelser om ansvar för t jufnad, der tiden för det fästnings-arbete, som bör följa å förbrytelsen, skall mätas efter det tillgripnas värde, dels ock att, om motionärens förslag bifölles, den lindriga kroppsplikt af tre dagars fängelse, hvartill böter för snatteri, vid bristande tillgång, nu förvandlas, äfven borde försvåras, af hvilka ämnen Utskottet, enär fråga derom ej är vorden väckt, icke kan i någon pröfning ingå; får Utskottet vördsamt hemställa, Bill. till A. St. Prof. 18/j.o. 7 Sami. 1 Afd. r? Häftet. 1 2 Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 32. att Herr Friherre Hermelin* of vanberörde motion icke måtte till någon Kikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den i3 April i84o. Reservationer. Af Herr Grefve Sparre: *’För min del kan jag ej biträda Utskottéts Utlåtande i fråga om förhöjning i summa furti.
Skrifvelse till Kongl. Majits Befallningshafvande från Ordförande i den utsedda Värderings-nämnden, med öfverlemnande af Värderings-instrument af den 7 och 20 Augusti samt den 6 September med tillhörande handlingar, enligt hvilka den jord, staden borde, med 58 tunnland 2 kappland, afstå, blifvit uppskattad till ett värde af 16,341 Ridr 37 öre; hvaremot värdet utförts dels å Kronans jord, 14 tunnland 10,2 kappland, således vägen, 8,8 kappland, oberäknad, till 13,875: 92. och dels å Kronans 2:ne byggnader å Slottsplatsen till 2,200: — 46.075 » 92 » så att stadens jord med ett belopp af • . 265 Ridr 45 öre 6 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition JYs 14. i värde öfverstege värdet af Kronans både jord och byggnader; hvaremot om endast Kronans jord toges i betraktande, dess värde med 2,465 R:dr 45 öre understege stadsjordens; samt 3:0. Magistratens protokoller för den 28 September samt den 10, 19, 22 och 26 Oktober, då stadens invånare, för deras del, antagit ett uti protokollet jemväl infördt förslag till kontrakt om ifrågavarande egoutbyte emellan Kronan och staden. Sedan härefter så väl Chefs-embetet vid Ingenieur-korpsen blifvit ytterligare bordt, som äfven Krigs-kollegu Advokatfiskals-embete med yttrande inkommit hafva Krigsoch Kammar-kollegierna den 10 Februari innevarande år, med öfverlemnande af samtlige handlingarne i målet, afgifvit det af Kongl. Majit infordrade utlåtande, hvarvid Kollegierne förklarat de föreslagna bytesvilkoren vara för Kronan så fördelaktiga alt Kollegierne icke tvekade i underdånighet tillstyrka nådigt bifall till bytet.
Skulder godtgöres den uti sjelfva Förbindelsen utsatte ränta till den 1 November 1S17; hvaremot dessa samma Skulder, (med Statsoch Banko-Utskottens Betankanden. 1145 undantag af Bankens fordran för Creditivet af 200,000 IRdr) ifrän nyssnämnde dag eller den 1 November 1817 löpa med Sex Procents ränta, med mindre Capitalen skulle vara uppsagde inom den 1 October 1817, i hvilket fall enahanda ränta af Sex Procent beräknas ifrån förfallodagen; kommandes alia upplupne Interessen till den dag, under hvilken Riksgälds-Con» toirets Obligationer skola utgifvas, att sammanslås med Capitalen. 13:0 Räntan å Riksgälds - Contoirets Obligationer godtgöres endast imellan hvarje afbetalning, och icke längre, så att, om en förfallen Capital - andel icke skulle uttagas, upphörer all vidare ränteberäkning derå. 14:0 Bankens Creditiv-fordran af 200,000 R.'dr fortfar, att löpa endast med den förskrifne räntan af Tre Procent; hvaremot denna fordran kommer att, i likhet med Discontens andre Skulder, likvideras till En ifemtedel hvarje år. 15:0 De för Götheborgs Disconts Skulder utgifna Eörbinde'ser eller Obligationer få användas till fulla beloppet, hvarå de lyda, jemte derå upplupne Interessen, uti Liqvider af Rån, hvilka ifrån denne Discont blifvit meddelte; Och förhåiles på enahanda sätt med sådana Götheborgs Discont-papper, hvilka till äfventyrs, endast såsom hypoteque kunna derstädes vara emottagne. 16:0 Innan Götheborgs Disconts samtlige Skulder blifvit betalde eller full contant Tillgång härtill finnes, kunna Actie-ägare icke erhålla någon utdelning af Discont - tyinst elle^ 1x46 Statsoch Banko-Utskottens Betänkanden. Actie-Capital; hvaremot, och sa snart DiscontBolagets samtlige