Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Palmstjernas förslag har Ståndet, såsom sådant, ej varit i tillfälle att sig yttra, det måste således vara enskilta medlemmars af BondeSt. mening, som man åberopal; men äfven jag har samtalat med åtskilliga ledamöter af BondeSt., hvilka förklarat, att de alldeles icke äro angelägne om annat, i denna fråga, än att en ränteförenkling må komma till ständ och alt de gerna vilja det deras kommittenter måtte i ämnet varda hörde. Det är dessutom kändt, att såväl tillförene, som vid i(inevar:de riksdag, protester från Östergöthland inkommit emot räntornes och tiondens ständiga utgörande i penningar. Dylika protester hafva skett icke blott af Östgöthar, utan ledamöter af BondeSt. från flera andra provinser hafva äfven, vid denna riksdag, bestridt skattepersedlarnes förvandling till penningar. Jag var närvarande vid öfverläggningen hos BondeSt. då K. M:s propos. om skatteförenklingen skulle till StatsUtsk. remitteras, och hörde der många yttra sig i sådan syftning. Jag skall icke besvära R. o. Ad. med upprepande af hvad BondeStts redan tryckta prottr derom innehålla. Jag tillåter mig dock att nämna, det både af en riksdagsman från Bohus län och af Ståndets fleste ledamöter från Jönköpings län de mest bestämda protester afgåfvos emot K. M:s propos., hvarmed Frih. Palmstjernas förslag äger mycket likhet. Så vidt jag riktigt uppfattat Hr Frihms förslag, åsyftar det jemväl uppsägningsrättens upphörande, och Gr. Anckarsvärd anförde här förliden gårdag, såsom bevis derå, att uppsägningsrätten vore för räntegifvaren af föga vigt, att hans frälseräntor under en längre tid aldrig blifvit till leverering in natura uppsagda. En motsatt erfarenhet må det tillåtas mig att åberopa. Jag är ock ägare af frälseräntor, och står till mina räntegifvare i det bästa förhållande, så att de visserligen icke, utan att anse sig dertill äga gällande skäl, skulle begagna sin uppsägningsrätt. De hafva äfven sagt sig icke gerna göra det.
Ordföranden är sysselsatt med utarbetandet deraf, så synes det icke vara lämpligt att nu gå nämnde förslag i förväg; utan torde mitt yttrande i afseende på detaljerna böra uppskjutas intilldess samma förslag skall underställas Kongl. Majrts nådiga pröfning. Beträffande åter de af Rikets Ständers Herrar Revisorer i öfrigt framställda anmärkningar, så har jag trott mig i afseende derå endast böra åberopa de af Kammar-Kontoret meddelade upplysningar, och tillstyrka, att underdånigt Utlåtande i hufvudsaklig öfverensstämmelse med dem må afgifvas. Herr General-Direktören och Riddaren von Troil förklarade härefter, att, då af Kongl. Styrelsens nuvarande personal endast KansliLedamoten deltagit i de åtgärder, hvilka blifvit vidtagna under den tid revisionen omfattat, och då, i afseende å den yrkade tillökningen af Kongl. Styrelsens tjenstemän, underdåniga framställningar dels redan blifvit gjorda och dels, i sammanhang med det under utarbetning — 405 — varande förslaget till Instruktion för Kongl. Styrelsen, torde komma att framställas, Herr General-Direktören ansåg Kongl. Styrelsen vid detta tillfälle kunna inskränka sig till att endast i underdånighet öfverlemna Kammar-Kontorets förutnämnde utlåtande jemte Kansli-Ledamotens nu afgifna yttrande. Ut Supra. Efter Kongl. Styrelsens befallning, Carl Olof Brink. Kongl. Fångvårds-Styrelsens Kammar-Kontors yttrande, i anledning af 1845 års Revisorers anmärkningar vid räkenskaperna rörande långvården. Sedan Kongl. Maj:t, genom nådig Remiss den 16 sistlidne Januari, infordrat Kongl. Styrelsens underdåniga Utlåtande i anledning af Rikets Ständers sistlidet år församlade Revisorers anmärkningar vid räkenskaperna och förvaltningen af fångvården i Riket under åren 1842 och 1843, har Kongl. Styrelsen anbefallt Kammar-Kontoret att häröfver yttrande afgifva; hvilken föreskrift Kontoret nu går att fullgöra. Bcmälte
Dylika uplysningar har jag sökt förskaffa mig och äfven erhållit några. I Malmö stad upgår tolagen till 14,000 Rdr och hamnafgifterne till öfver 30,000 Rdr. Denna hamnanläggning liar kostat betydliga summor och staden har derföre förbehållit sig vissa afgifter. Alla dessa afgifter böra i en framtid regleras så att man må kunna köpa sig fri derifrån. Frågan är emedlertid icke fullt utredd, och jag skulle derföre tro, att en återremiss är nödig, på det att fullständiga uplysningar måtte vinnas. KommersOoll. har infordrat sådana, och de skulle inkomma d. 1 dennes. Enl. hvad man sagt mig, skola de redan vara inkomna, och troligt är, att många uplysningar kunna erhållas-innan återremissen blifvit af Utsk. besvarad. Jag tror således, att en återremiss vore den bästa behandlingen af frågan, och som Handelsoch SjöfartsFonden står i sammanhang dermed, kunde den få i återremissen inbegripas. Beträffande Hr Printzenskölds yttrande om minskning af tolagen, har en föreg:de talare redan fästat upmärksamheten på denna punkt. Enl. l:sta kolumnen i den af Utsk. upgjorda tabell, skall t. ex. staden Calmar erhålla i tolags-ersättning 8,700 Rdr och medel-beloppet af tullupbörden är beräknad för samma stad till 2,70,500 Rdr. Skulle den icke upgå till sistnämde belopp, så kommer tolags-ersättniugen att 'minskas med 3,25 proc. Att, såsom en talare yrkat, en viss summa skall bestämmas såsom minimum, hvarunder nedsättningen icke får gå, kan hafva sina betänkligheter, då man ännu icke erhållit fullständiga uplysningar, men äfven detta kan gifva anledn. att närmare begrunda saken, och derföre förnyar jag min anhållan om återremiss i fråga om tolagen samt afgifterne till Handelsoch SjöfartsFonden.
Propos., exerciseller rekrvt-sqvadronerna vid de indelta kavallerireg:tena må tillökas med 10 man på bataljonen, hvilket blifver så mycket nödvändigare som afgången bland manskapet kommer att ökas, då tjenstetiden nedsättes. Den 27 November. 163 Hr af Klint, Erik Magnus: Med anledning af Hr von Knorrings anmärkning, vill jag lemna den upplysning, att det visserligen är sannt, att Landtförsvars-komitén i afseende å Wermlands lältjägare-regemente föreslagit, att befälet för denna trupp, som tillhör det värfvade infanteriet, skulle förändras till vanligt bataljons-befäl, men att i sjelfva verket en förökning i befälsstyrkan skulle åstadkommas derigenom att, såsom kornitén föreslagit, hvarje bataljon komme att erhålla icke mindre än 20 kompani-officerare. Gr. af Ugglas, Ludvig: Jag beklagar att jag icke kunnat fullständigt uppfatta och i minnet behålla alla de anmärkningar, som blifvit framställda mot den Kongl. Propos:n. Som denna emedlertid stöder sig på Landtförsvars-komiténs betänkande, får jag hänvisa till hvad deri anföres, samt vill nu endast lasta mig vid några få momenter. När denna fråga förevar i komilén, ansågs den vara af så stor vigt, att komiterade borde i afseende å densamma rådföra sig äfven med personer utom kornitén. Uland dem, som då anmodades deltaga i komiténs arbeten, var äfven General Silfverstolpe. Hr Silverstolpe anmärkte mot det förslag, komiterade uppgjort — och sedan äfven vidhöllo — att, med nuv:de indelning, fält-sqvadronerna skulle blifva starkare än komiterade ansågo, att de större sqvadronerna blifva svåra att manövrera, samt att det tillökade befälet icke skulle erhålla tillräcklig öfning. Dessutom anmärkte Hr Silfverstolpe, att komiterade icke tagit hänsyn till de Svenska förhållandena, utan rättat sig elter utländska mönster.
1248. — om utsättande af dag till wal af nya, Ian. ivZo. — walde, Ian. 1260. Riksgälds-Sedlar, y„, tillwcrkning af tmärre till utbyte af gamle förflitne, Sept. 322. 6n. 626. cvct. 1218. om utgifwande af nya, Apr. 69. 95. 698. 802. Riksgalds-Werket, Stats-Utstottcts Berättelse om desi Register. 157 tillsiänd och förwallning, Nov. 88?. — 1096. Apr. 622. Riks-Skuld, om nedsättande af ett Utstött, som agde att uppgifwa tillgängar till minskning deraf Maji 2Z2. Riks-Stat öfwer Stats-Werkcts inkomster och utgifter, Apr. y. 262. klisollscliölcl, Oliristisn, yttrande, Iun. 7Z4. klisellsoliölä, Olok kolisa, yttrande, Iun. 724. Loma Rlsster, Kungsgård, Landshöfdingen i Wisby pä lön anstagen, Febr. 995. 1418. izzr. Apr. zbs. 48s. 494- kloos, Cark bärlin, yttranden, Maji 208. 2zo. Dec. 172. von klason, Grefwe ^xol pontus, yttrande, Mars 485» von klason, Grefwe Onsta!', yttranden, Iun. 968. Otto kHoärio, yttranden, Majt Z2. 122. Iun. 629. 675. 821. klason!,laä, pilot', yttrande, Apr. 414. klosenblaä, Stats-Rädet m. Nt. Friiierre, anmärkning wid. desi fortfarande att wara Ordförande i NummerLottcri Directionen efter Stats-Räds Embetets tillträdande, Sept. 826. 1222, Get. ikzs.
En million sjuhundratusen R:dr, blifvit af Rikets Ständer beviljadt och till utgående från Riksgäldskontoret anvisadt under förutsättning, att detta belopp kan genom Riksgälds-kon toret upplånas inom landet mot fonderade obligationer å Svenskt mynt, Jill ettgpris, som ej öfverstiger kostnaden för det, under innevarande är, utom riket upptagna lån till fortsättning af Statens jernvägsbyggnad er; hvarvid Rikets Ständer, i afseende på utbekommandet och användandet af det för nämnde jernvägs-anläggning sålunda beviljade låneunderstöd samt dermed förenade vilkor och åligganden, meddelat nedanstående beslut och stadganden: l:o Jernvägs-anläggningen bör, emot erhållande^af det härtill beviljade statsbidrag, utföras genom ett, för detta ändamål bildadt, särskildt bolag och på dess bekostnad; börande detta bolag åtaga och förbinda sig att ej allenast, i öfverensstämmelse med fastställd arbetsplan och under iakttagande af de för arbetets utförande för öfrigt meddelade föreskrifter, fullborda, utan ock derefter för allmänna trafiken öppna och underhålla jernvägen i hela dess längd. 4 Stats-Utskottets Memorial N:o 225. 2:o Bolagsmännen böra, genom skeende aktieteckning, förbinda sig att utaf egna medel tillskjuta hvad, utöfver det af Staten erhållna länet, erfordras för jernvägens och dertill hörande anläggningars fullbordande samt ali erforderlig transport-materiels anskaffning; och skall aktietecknings-summan motsvara två tredjedelar af den beräknade kostnads-summan. Dock som hälften af det sålunda tecknade beloppet är allenast afsedd till Statsverkets betryggande för detta företags utförande samt de dertill anvisade medlens återbekommande jemväl i motsatt fäll, så behöfva aktie-egarne, derest jernvägen, genom deras försorg, varder på föreskrifvet sätt och inom stadgad tid fullbordad, icke erlägga denna hälft af tecknings-summan; kommande följaktligen aktie-egarnes ansvarighet för densamma att försvinna efter jernvägens fullbordande; hvarefter jernvägen, med hvad dertill hörer, bör utgöra säkerhet för ifrågavarande län.
Ridr, men utgick med endast 8,466 R:dr. I följd deraf nedsaltes detsamma vid 1860 års riksdag till 12,000 Ridr, men har sedan icke utgått lill högre belopp än 5,666 Ridr. Då således denna skolart visat sig ej tilltaga utan snarare vara i aftagande, har det synts Utskottet det något högre anslag nu icke bör anvisas, än som kan vara tillräckligt all fylla det nuvarande behofvet, helst, i händelse detta skulle vexa, medel böra finnas derför tillgängliga på besparingarne å de till folkundervisningens befrämjande anvisade tillgångar, utan att för ett behof, som visat sig vara i ständigt aftagande, anslagsbeloppel bestämmes högre än till den summa, som för det ifrågavarande ändamålet för närvarande verkligen utgår. Utskottet hemställer derföre, 108 Stats-UtsTcottets-Utlåtande N:o 139. h) att Rikets Ständer måtte till understöd för högre folkskolor för nästkommande statsregleringsperiod anvisa ett årligi belopp af 6,000 R:dr, alt å Riksgälds-kontoret anvisas. Då emellertid i sjelfva begreppet af en högre folkskola väsendtligen ingår, att de, som der skola inträda, böra dessförinnan hafva inhemtat de kunskaper, som i den fasta folkskolan kunna förvärfvas, anser Utskottet bifall böra lemnäs lill Riksdagsfullmägtigen S. Rosenbergs i detta afseende framställda förslag, och hemställer, i) att anslag till högre folkskolor må beviljas endast under förbehåll att inga andra lärjungar der emottagas, än de som visat sig redan innehafva de kunskaper, hvilka i den fasta folkskolan meddelas. Vidare har Kongl.
Kan det, under dess, sig alltmer utvidgande förhållanden till lifvet, förblifva godt och gladt, om det ej i tid får lära – och denna lärdom, ifrån en Faders, en Moders läppar måste icke varda bitter – att mångenstädes i verlden möta oss hinder och omöjligheter, som vi ej förmå undanrödja, men förbi 1 hvilka vår själ, rätt utbildad, mäktar föra oss fram till ett ljust, till ett härligt mål? Natalia D. (Ett Utkast). Det händer ju stundom att man, under segling på hafvet, nederst på horisonten upptäcker någonting, som ändteligen befinnes vara ett skepp – man närmas alltmer – allt tydligare urskiljas det framilande fartygets beståndsdelar – nu på en gång äro de simmande drakarne tätt invid hvarandra – kanhända der är tid att anropa den främmande styrmannen, att få veta hvarifrån kosan ställes och hvarthän – kanhända icke – ett stort mellanrum skiljer redan åter de båda skeppen – det blir allt större – dem emellan ligger snart en half verld – och de mötas sedan aldrig mer! – Lycka redan nog, om icke det ena, i ohejdbar fart, nödgats köpa sin tillvaro med öfverseglande af det andra! – Denna, jag tror, icke ovanliga tilldragelse i det yttre lifvet, har den ingenting motsvarande ibland det inres företeelser? Blifver ej likheten, den halft utslitna likheten emellan menniskans vandring genom lifvet, och skeppets framseglande öfver hafven, större derutaf, att tvänne själar äfven stundom, såsom de nyss omtalta fartygen, råkas ett ögonblick och åtskiljas sedan för alltid på jorden? Men – det är icke rådligt att för långt vilja uppsöka likheter – man stöter då slutligen åter på olikheter – här på ganska väsendtliga, ty menniskorna är det ju förunnadt, att på sistone träffas uti en gemensam hamn! Natalia D. var redan hvad man kallar sakta, en gammal, högt, en äldre flicka. Äfven hennes utseende vittnade derom, och hennes höga, ädla, men afmagrade gestalt, hennes förbleknade – sägom det rent ut – något vissnade drag tycktes gifva tillkänna, att flera är lagt sig emellan henne och hennes blomningsdagar.
Enär det icke kan bestridas, att landets finansiella ställning — dess industri, odling och förkofran — nära nog uteslutande är beroende af en ändamålsenlig tull-lagstiftning, men erfarenheten nogsamt visat, att de grundsatser, som för närv:de i denna väg tillämpas, på intet sätt leda till ett lands-gagneligt eller godt mål, hvaremot missbelåtenheten med den altför fria och obegränsade importhandeln öfver allt i landet förnimmes, och icke utan skäl betraktas som främsta anledningen till den brist på förlags-kapitaler, som för närv:de trycker och hämmar all industri och all företagsamhet, så finner jag mig upkallad, att med begagnande af min riksdagsmanna-rätt föreslå R. 8t:r: att all import af spanmål, mjöl, gryn och viktualier af alla slag måtte med en lämplig och fast tull beläggas, i möjligaste måtto närmande sig bestämmelserna i Norriges tulltarif. Vårt jordbruk är i verkligt behof af detta skydd, hvaraf statskassan också kommer att skörda sin väl behöfliga andel. Att produktionskostnaderna äro större hos oss, hvarest förlagskapitalen bära en högre ränta och jorden lemnar en ringare äring än i de mildare klimaten, torde väl få anses ostridigt, och ensamt detta förhållande berättigar jordbrukaren till något skydd för sin produktion; — sjelfva England, frihandelns hemland, som, ehuru det under de ymnigaste år aldrig frambringa» spanmål och viktualier motsvarande befollwingens behof, bär likväl en skyddstull på dessa artiklar, hvaremot Sverige, med en stigande produktion af jordens alster, hvars skördar betydligen öfverstiga befolkningens behof, men också med en olycklig förkärlek för all slags utländsk produktion, håller sin marknad nära nog öppen, fri och obegränsad för all utländsk vara. Den 9 November. 133 Jag anhåller om remiss häraf till Bevilln.Utsk:t. Bordlädes. Hr Bildt, Didrik Gillis, afgaf 2:ne så lydande motioner: 1:0.
Som jag förut nämnt — med anledning af den sena timman, vill jag icke längre uppehålla R. o. Ad.; — utan anhåller endast att detta mitt yttrande måtte få åtfölja remissen till LagUtskit. Efter härmed slutad öfverläggning blef anförandet jemte de derom nu afgifne yttraudeu till LagUtsk:t remitteradt. Slutligen föredrog H. Exc. Hr Gr. o. Landtm. Frih. Raabs, Carl Adam, den 8 dennes väckte och då bordlagde motion med förslag till stadgandeu rörande Stiftsoch Kyrkomöten, dervid H. Exc. yttrade, att, enär denna motion blifvit afgifven långt efter motionstidens utgång, samt motionären, till stöd för sin förmenta rättighet att densamma väcka, icke kunnat åberopa något annat skäl, än att motionen skulle stå i sammanhang med den då under öfverläggning varande frågan om godkännande af ett förslag till ny Kyrkohandbok, och hvilket sammanhang åter skulle bestå deruti, att sistnämnde fråga, enligt motionärens åsigt, rätteligen bordt hafva utgjort föremål för ett kyrkomötes handläggning och i 'sådant fall ©tvifvelaktigt blifvit bragdt till ett bättre slut än det, 46? Den 15 Februari f. m. sorn genom R. St:rs behandling komme att densamma beredas; men detta skäl icke, enligt H. Exc:s omdöme, kunde hänföras till någon af de anledningar, som enligt 56 § R.O. kunna undantagsvis berättiga till motioners väckande äfven efter motionstidens slut, ansåg H. Exc. sig vara utaf nämnde grnndlagsstadgande förhindrad att ttamställa propos. å remiss till Utskott af den förevarande motionen, utan finge nu hemställa, att den skulle läggas til! handlingarne. Ropades ja. R. o Ad. åtskiljdes kl. 10 e. m. In fidem, O. Ii rak el. Onsdagen den 15 Februari 1860. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 7 prot.utdrag för den 11 dennes e. m. samt pleniprot. för den 23 December sistlidet år. Anmäldes och lades på bordet Sammansatta Statssamt Allm.
Friherre Cederström, Jacob: Jag har, vid den Motion Herr Hjerta för några dagar sedan gjorde om upplåning i Banken mot 2 procent och utlåning i discontväg af samma medel, förgätit att nämna en sak, som jag anhåller att nu få tillägga, för att åtfölja Remissen till BancoUtskottet; att nemligen i händelse BancoUtskottet skulle tillstyrka, det Banken må upplåna penningar i sådant ändamål, denna upplåning snarare må ske af Räntekammarens behållningar i Banken, än af enskilte, och vinsten deraf således tillfalla Staten, samt bidraga till någon lindring i Bevillningen. Detta är åtminstone mycket rigtigare, än att vinsten af en sådan anstalt skulle tillfalla enskilte personer i Stockholm. Räntekammarens behållning är circa 700,000 R:dr. Då det, som för dagen bör vara disponibelt, derifrån afdrages, återstå dock åtminstone 5oo,ooo R:dr, som kunna användas till utlåning. Friherre Boije, Ludvig: Af den anledning att jag understödde Herr Hjertås < Den 8 December f. m. Motion, anhåller jag nu få dertill lägga några ord, såsom rättelse i mitt yttrande, och hvaraf jag anhåller, att del måtte lämnas BankoUtskottet. Jag tror nemligen, att löftet om 2 procents ränta ej framkallar några lån till Banken. Jag anhåller, att BankoUtskottet måtte bestämma, att dessa upplåningar få ske för 3 procent. Vidare, hvad beträffar den anmärkning Friherre Cederström gjort, kan det väl synas likgiltigt, om fonden tages från det ena hållet eller det andra; men när man besinnar förhållandet och följderne, ser man, att dessa kunna blifva ganska olika. I ett jemnt förhållande af inkomster och utgifter, då extraordinaira händelser ej inträffa, äro Statsmedlen att påräkna. De göra då samma effect, som Capital ur rörelsen. Men om händelser kunna inträffa, då Statsverket sjelf måste begagna alla sina medel, kati man ej glömma, att hvarje sådan händelse åtföljes af en tryckande tyngd på allmänna ställningen.
LandS-Contoren eller andre Werk som uppbära och till Riks-Gälds-Contoret aflemna Bervillnings medel, dsröfwer hälla särstildte Böster eller räkningar, Z:o Atl^ rz64 Den 26 Zebruarii 5:0. Att deffe särskildte Böcker eller rakningar med alla dertill hörande Wenficationer wid det päföljande äre s ingång tidigt och ä stadgad tid till RiksGaldContoret insändas; samt 6:0. Att wid Riksgälds - Comoret för alla deffe inkommande Böckers och Rakningars revision, ett särskildt Contor warder inrattadt, med sa tiilräckelige tjensteman att Revision ofelbart och wid answar tillgörande kan wara werkställd sist inom ,2 mänader ifrän det Räkenskiperne inkommit. Men widkommande frägan hwarest skeende anmärkningar stola pröfwas samt wederbörande Redowisare, dä sä nödigt sinnes, lill answar stillas, sä kunde alt sädant hädanefter som hitlils sörbliftva Kongl. Kammar-Rätten tillhörande. BokstulsConkoret, som med en billig wördnad häraf, inser Herr Friherre Stael von Illollstems nitiska benrödande art befrämja Comorets rätt, sinner lik»väl wid werkställigheten af förenämnde Redogörelse Method ganska betänkeliga swärigheter sig förete och får Contoret derföre till Herrar Fullmägtiges uplysta bepröswande anföra följande. Enligt samma project är, som förut blifwit anfördt r:o. Förestagit att särskildte Taxeringslängd» för Bewillningsmedlen borde upprätttas. Taxeringslängderne upprättas af Härads?krifwarne. Om sä dane särskildte längder skliHe upprättas för de RiksGälds-Contoret anflagne Medel, sä följer ock deraf ali särskildta Mantalslängd» kill bestyrkande af de Den 26 Fcbruarii. 1365 förstnämndes riklighet mäste uppgöras.
Län , som är anslaget till utfordringen vid Kongl. Hof-Sta!Iet. 2:0 Af deri 26 sistleilne Martil, under N:0 IJiy angående gjord framställning om dels upprensning dels rgenfyllning på allmän bekostnad af de innom och nära vid Hufvudstaden belägne så kallade Clarsoch Fateburs-Sjöatne samt Rörstrands och Carlbergs-vikatne. 3:0 Af deri 2 dennes, under N:0 If2 öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets yttrande, angående Wadstena Klosterkyrkas upplåtande på vissa vilkor åt Wadstena Stads samt dermed förenade S;t Fehrs Lands-Församlingar. 4:0 Af den 2 dennes, under N:0 If4 i an" ledning af Kongl, Maj:ts Nådiga Remiss å Majoren Florus Tolis ansökning om innestående Accords-ersättnings utbekommande, y.-o Af den 2 dennes, under N:0 155 öfver gjorde Motioner om bestämmande af Hennes Maj:ts Drottningens underhålls-summa i händelse af Enke-tillstgnd 5 samt om DisposF tionen af Rosersbergs Kungsgård efter Hennes Maj:ts nu varande Enke-Drottningens frånfälle. 6:0 Af den 13 dennes, öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående Stats-Verkets tillstånd och behof uti hvad som rörer Riks-Sta* tens 7:de Hufvud-Titel. Af den 13 dennes, i fråga om medels anslående till Riddarholms Kyrkans iståadsättande. gro Af den 13 dennes, öfver Herr Cominister Berggrens Motion om Löne-förbättring för Comimstrarne i Stockholm. Företogs till pröfning Stats-Utskottefs den 6 dennes afgifne, saint elen 18 i samma månad pä bordet lagde Utlåtande öfver gjord Motion , om anslag af allmänna Medel till kostnaden vid föriärdigandét af en Tafla öfver. Högstsalig Hans Majit Konung Carl XlITs Kröning. Grefve von Lantingshausen Albrect, uppläste följande :