Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till Lärare-personalens vid Stadens Undervisnings-Verk aflöning äro å Stat anslagne 940 tunnor Kronotionde och Bibellrycks-Spanmå!, utgående ifrån Tretton Län, äfvensom, ifrån och med år 1824, 160 i/3 tunnor liro - 76 notionde såsom behaglig tids förlänirigs-spanmål blifvit i Nåder anslagne, att till aflöning ^t ålderstigne och sjuk lige Skol-Lärares Vicarier ulgå, dock med vilkor att indragas i samma nion den äldre Skol-Staten afgår, hvadan ock för år j 83■y endast 97 tunnor utgått efter Riks-markegång med 66o R:dr 39 sk. Den öfriga, af Directionen öfver Läro-Verken anordnade aflöningen, utgörande nämnde år io,238 R:dr 4 jemte hushyresmedel till Allmänna Barnskolorne, g5o R:dr, till visse Gymnasiioch Skole-Lärare 900 R:dr, samt discretioner och extra utgifter för Skolornes behof, 46g R:dr 22 sk. 5 rst. eller tillsammans i2,55y K?dr 26 sk. 5 rst., bestridas dels af årligen från Staden ingående Tolags-medel, 10,000 R:dr, och hyresmedel 533 R:dr 16 sk., dels af behållne medel och belöpande räntor å en under Directionens disposition stående Capital-fond, stor 5i,365 R:dr 33 sk. 1 rst.; hvarförutan ett till 20,000 R:dr beräknadt, men ännu ej fruktbärande Capital blifvit af aflidne Contracts-Prosten Ålenius doneradt till förbättring i vicarierande Lärares lönings-vilkor samt till Emerilorum löner. B) Skolor, ställde under inseende, dels af Stadens Consistorium eller Hof-Consistorium, dels af serskilda Directioner och Styrelser. 1:0 Storkyrkoeller S:t Nicolai Församlings: a) Handtverks-Skola för Gesäller och Lärlingar.
Hr Gr. o. Landtm, erinrade i anledn. häraf, alt prot.-utdr. i ämnet redan från BorgareSt. ankommit till R. o. Ad. och otvifvelaktig! blifvit justeradt innan det afläts, samt bemstälde derjemte, om R. o. Ad., på grund af den af honom nfgjfoa förklaring, funné Hr Den 20 September e. m. 149 von Harlmansdorffs ifragavar:de hemställan icke föranleda annan åtgärd än att läggas (ill handliogarne. Hopades Ja. Föredrogos och ladcs till haudlingarne SlatsUtsk:s d. 16 dennes f. m. på bordel lagde Mern.: Jtä 275, ang:de verksläld omröstning, i anledn. af RiksStrns skiljaktiga beslut, i fråga om beräkningen af Statsverkets inkomster; och JVs 276, ang:de verkstäld omröstning, i aDledn. af Riks-St:ns skiljaktiga beslut, rör:de extra statsanslag till föremål, tillhörande 4:de, 7:de och 8:de Hufvudtitlarne. Föredrogos och biföllos StalsUtsk:s nedannämnde d. 16 dennes f. m. på bordel lagde Ullålrn: M 277, i anledn. af K. M:s Nåd. Skrifvelse (Jt? 75), om anvisande af fyllnad i ersättningen till Wadstena krigsmanshuskassa och Amiralitels-krigsmans-kassan, för de till Statsverket indragne Rusthållsoch En per mille-afgifterne vid fastighets köp; J\fi 278, i anledn. af K. M:s Nåd. Propos. (.A2 79), i fråga om erforderligt stats-bidrag till nprätthållande af den Arméens pen sions-kassa åliggande pensionering; JVé 279, i anledn. af K.
oss fira denna, för hela mänskligheten så betydelse(Räcker handen till Vera och reser sig med henne; alla de andra resa sig äfven. Riksmarskalken utbringar ett: lefve prins e s s a n Speranza! som upprepas af alla. Vera, blek och af lefveropen.) upprörd, försöker att säga något, men hennes stämma kväfves KEJSAREN (då dessa tystnat). Låt nu folket komma in. Sjette scenen. DE FÖRRA. FOLKET. yrken och handtverk. Stor procession af folket, klådda i alla (En ny festmarsch spelas upp, hvilken imiterar diverse yrkens och handtverks dräkter. Bönder i nationaldräkter, arminarbelare, skorstensfejare, fiskare med toppmössor eller med betare i blå blusar, italienska kvinnor med bördor på hufvudet, sydvest, skräddare, sjåare, smeder, snickare, sömmerskor, tvätmed ombundna kindben och så vidare. terskor, ammor med dibarn, glädjeflickor, tändsticksarbeterskor Först afsjungas några karakteristiska yrkessånger. Sedan följer en stor balett af alla yrken och handtverk med danser, som karakterisera de olika yrkena.) 40 SANNINGENS VÄGAR VERA (som iakttager allt med Salvator). osunda ut? spänd uppmärksamhet; till Hvarför se så många af dessa så bleka och SALVATOR. yrken och dålig aflöning. De äro offren på civilisationens altare. Osunda VERA. Dessa flickor till exempel med ombundna kinder? SALVATOR. af fosforförgiftning. Det är svafvelsticksarbeterskor, som fått benröta VERA. Och sådant tillåter den store kejsaren? SALVATOR. första grundlag. Det kan han icke hindra, ty frihet är hans rikes VERA. Är detta frihet? SALVATOR. kurrensen. Sedan krigen upphörde har industriens utveckling blifvit så oerhörd och konkurrensen så ursinnig, att arbetslönerna oupphörligt nedtryckas. VERA. Hvartill tjänar då freden, som ni så mycket lofprisa? Men då är ju den store kejsarens rike ihåligt.
Ser du Otto, hvad lilla syster vuxit och blifvit stor; och märker du, huru modig hon är. Hon är minsann ingen "lilla syster" mer. För mig lär hon ändå alltid komma att bli lilla syster. Berätta nu Helena nyheter ifrån trakten. Huru är det till exempel med edra fennomanska funderingar? Det vill gå dåligt med dem. Nu sedan Angelique Stålheim blifvit förlofvad, bryr hon sig inte mera om fennomani; ja hon sade engång, att det allt är barnsligt. Emma Serén åter tycker i allt som Angelique; hon har således också dragit sig undan, så att de enda som äro qvar, äro Clara och jag ... tvenne systrar! hvad skulle det bli af oss. Isynnerhet inföll Clara som jag inte orkar läsa den finska grammatiken. Hvad grammatik är onödigt! ett språk låter mycket bättre, när man inte känner det grammatikaliskt. Bara jag åter blir litet mera hemmastadd, skall jag väl hålla föreläsningar för dig, din lilla rabulist. Samtalet afbröts af prostinnan, som bad ungdomen på mellanmål. Detta bestod i thé, som var anrättadt "på hufvudstads vis" allt för att hedra eller surprenera Otto. Prostens toddibricka innehöll nu äfven två glas ty sade gubben om du redan lärt dig den ädla odygden, så gagnar det till intet att dölja den; hvaromicke, så måste du någongång göra början, och när är det lämpligare, än nu, aftonen af den första dag din farbror ser dig efter examen rigorosum. När natten instundade och hvar och en förfogat sig till sitt, sade prostinnan till sin man: märkte du Erik, huru uppmärksam Otto var emot Helena och huru hon såg lycklig ut? Hvad det vore roligt, om de blefve ett par. Det vore det visst, men man får för all del inte låtsa veta eller förstå något sådant och hör du, min bästa Agatha lilla, bry aldrig Otto för henne; karlar i allmänhet, men isynnerhet de med Ottos raska karaktär, tåla icke inblandningar. Märker han, att vi vore hugade för detta parti, så tror jag han kallnar och vi få sedan roa oss med att se vår flickas förgråtna ögon. Jag skall visst följa ditt råd.
Masts höga förordnande ankommer, funnit sig icke kunna gära annat afseende, än tilstyrka. at samma Memorial singe til Kongl. Majtts Nädigste godtfinnande t underdänighet öfwerlemnas. Beträffande äter Herr ärrLles Memorial, samt den del af Grefwe Frölcklls, som innefattar önffan om ständigt bibehällande af de en gäng anbefalteMonderings persedlar, harUtffottet, med fullkomlig öfwertygelse om rättigheten af denna yrkade princip, trott sig böra hemställa, om icke Riksens Högloff Ständer skulle anse det wara lämpeligt och til ändamälets winnande nödwändigt, at hos Kongl. Maj:t i underdänighet anhälla, det täcktes Hans Mant säsom et ytterligare prof af sina hulda och landsfaderliga omsorger för sina tMgna, men af krigets olyckor djupt tryckta undersätare, allernädigst förordna: * 1:0 At förteckningar för hwarje Regemente ffyndesammeligen uprättas öfwer alla de Monderings-persedlar, hwilka hädanefter och för alltid skola af Rotarne och Rusthällen presteras, samt at deräst nägon förändring eller tilökning af detze persedlar, skulle i framtiden pröfwas nyttig, Roteoch Rusthällarne mä blifwa berättigade, at inför Kongl. Masts Befallningshafwande i det Län, innom hwilket Rotarne eller Rusthällen äro belägne, fä sig förklara, huruwida de, utan för stort lidande och kostnad kunna de föreflagne nya Monderings-persedlarne, hwarä modeller - 953 Den 11 Augusti.
Så har också tillgått; men del finnes intet, som mera bevisar angelägenheten att bibehålla en god arrendator, än just det förhållande, som uppstått, då Kronan fått taga egendomarna tillbaka. Derpå har Staten gjort stora förluster. Sedan en lägenhet, genom arrendatorns obestånd eller af annan anledn., måst komma under Kronans eget bruk, har, efter många förnyade auetioner, lägenheten ofta måst utarrenderas emot hälften af förra arrendet. Vid Söderby hemman t. ex. har Kronan måst sjelf öfvertaga lägenhetens bruk, fodret såldes bort, och då ingen flbo finnes på stället, vet man huru en egendom skötes. Lägenheterna på Lofön hafva merendels öfverdrifna arrenden, och år 1823 tillstyrkte Kammar-colltm en betydlig nedsättning i arrendet för dervar. hemman under 5 års tid. Derefter bar arrendet åter uppgått till dess primitiva belopp, och det är nu fråga om detta belopps bibehållande, sedan arrendatorn nedlagt mycket penningar å hemmanen, samt erbjudit Kronan byggnader - D « n sS M»j. *•9 Jer, dem lian sjelf uppfört. Det ar under sådana förhållanden jag vågar anhålla om bifall till detta betänk., företrädesvis framför de öfriga, som angå prolongation af arrenden. Gr. Wrangel, Tönnes Helmuth: Det var i anledn. af Frih. Cederströms yttrande jag hegärde ordet. Friherren ansåg återremiss nödig derföre, att en värdering af de byggnader, som arrendatorn erbjudit sig att till Kronan afstå, skulle förrättas. Jag kan med bestämd kännedom af förhållandet nämna, att en sådan värdering icke längesedan skett, om jag ej minnes orätt, i sistlidne December eller Januari månad, hvarvid dessa byggnader blefvo uppskattade till 4°oo r:dr b:co, och denna värdering skedde på Kammar-collegii föreskrift samt verkställdes af vederbör, kronobetjent med nämnd.
rättvisa och billighet talade derför, att ruslhållarne i Kungsöhrs fögderi komma' i Åtnjutande' af denna räntepersedel; vid hvilket förhållande Kollegierna ansåge sig höra tillstyrka bifall till rusthållarnes befrielse från erläggande af den utaf deras egande stamhemman utgående lösen för räntedagsverkena, hvaremot, beträffande frågan om lätt för rusthållarne att af sina augmentshemman uppbära lösen för de i dessa hemmans räntor ingående dagsverken, så oell då, af ofvanberörde nådiga resolution af den iC December 1680, hvari ersättning för dagsverkena utlofvades, ville synas, det fråga då endast varit om rusthållshemmanens befrielse från räntedagsverkens utgörande, utan att augmentshemmanen om förmälas, afstyrkte Kollegierna all förändring i nu varande dispositionen af augmentshemmanens räntedagsverken och hemställde, att lösen för dem måtte allt framgent till afsedt ändamål utgå; har Kongl. Maj:t med stöd af den utredning rörande ifrågavarande dags verk.s-skyldighet, som af Kollegierna blifvit leornad', och på de af dem anförde skäl, läckts uti till Rikets nu församlade Ständer a flå ten och af samtlige Riks-stånden till Stats-utskottet remitterad proposition, — inlagen under n:o 58 uti irsta Sami, 1 Afd. af bihang till Rikets Ständers prot. 1847 r848 i nåder föreslå, att ruslhållarne i det så kallade
Ett hemskt intryck gör det ocksa, att i en aftontidning för i gir se en underriittelse om inriittade ambulansstationer bära öfverskriften, för de i morgon dödade och saradex Nu måste jag sluta upp med alla bedröfliga reflektioner och vanda mig till nagot gladare. Jag tror mig kunna det utan att leinna mitt hufvudtema, hviiket allt från början af mitt bref varit att skrifva oin Englands qvinnor. Jag anser mig skyldig att erkänna, att jag egnar deni min uppriktiga beundran. Icke s3 mycket derföre, att man bland dem oftare än eljest i något mig bekant land ser typer af en fulliindad skönhet, ett slägtdrag, hvilket vi kunna tänka oss ärfdt frin deras förfader, hvilkas ungdomliga fagring aflockade påfven Gregorius I det beundrande utropet %Non Angli sed Angelir! - icke derföre att deras gestalter äro mera fulländade, deras rörelser och hallning fria och obesvarade, lika lingt aflägsnade fran tafatthet soni från utmanande arrogans; icke derförc att deras satt att kläda sig röjer en smak och förfining som sträcker sig vida Iiingre ned p i samhallsskalan an i nagot annat land; - hvad jag mast af allt beundrar hos den engelska qvinnan ar den uppfostran hon erhåller att reda sig sjelf. Vid alla tider på dagen, i stad och på land, i fashionabla qvarter och i sniutsiga gränder, p8 underjordiska jeriivagsstationer och på taken af omnibusar, öfver allt ser man damerna ensamnia, lugna, trygga, obesvarade, fullt inne i situationen och vuxna de eventualiteter soni möta dem. Det behöfves ett helt system af uppfostran för att dana ett s %- dant väsende, och, ehuru jag icke kunnat i det fallet tränga in i det engelska fimiljelifvets alla detaljer, tror jag, att en mäktig hafstång till den engelska sjelfstandigheten både hos nian och qvinnor ligger i de nationella l ' ekarne och kroppsöfningarna. Uti dessa får barnet under vissa betingelser, d. v. s. lekens regler, röra sig med all sjelfstandighet och utveckla sina anlag.
Besvärsoch Ekon.-Utsk. Betänkande, N:o 30. 15 Westerbottens län: att i kustlandet skogen är så medtagen, att inånga byar sakna ej allenast byggnadstimmer, utan äfven nödigt bränsle, hvilket förhållande måste till största delen tillskrifvas vanvård och misshushållning; att de längre uppåt landet belägna byar ännu hafva sa tillräcklig skog, att de, med användande af ändamålsenlig hushållning, kunna utan våda för skogens bestånd afyttra skogs-efTektei*; att å kronans skogar, hvilka äro upplåtna, dels till nybyggen och dels för stockfångst åt sågverken, betydliga åverkningar ske, samt att krono-betjeningen är för fåtalig att kunna utöfva tilli äcklig tillsyn öfver dessa skogar; Norrbottens län: att de enskildes skogar äro ytterligt medtagna; att å kronans skogar mycken åverkan föröfvas och att derföre, till dessas'skyddande, jägeri-betjening är behöflig.
Ehuru antikens folk således ej kände bruket af näsdukar, synas männen hafva, då de visade sig ute, begagnat » svelte-dukar » af fint linne. Uttryckligen betonas emellertid, att de endast få användas till aftorkandet af den svettiga pannan — Plinii Rhetorica ger t. o. m. anvisning, huru detta skall • ske rikligt comme il faut vid det offentliga uppträdandet. Hur hårdt förbudet mot näsdukens användande än kunde synas oss nutidsmänniskor och nordboar, lär det ej fallit sig så svårt för antikens romare och hellener. Denna evigt blå himmel, denna ständigt strålande s o l, detta milda, j ä m n a klimat kände ej till snufva eller förkylning, näsduken torde varit ett fullkomligt obehöfligt plagg. Den lätta, ändamålsenliga dräkten, den hälsosamma yttre behandlingen af kroppen i många och grundliga bad, afnfningar, som befordrade hudverksamheten — allt skyddade dessa människor för förkylning o c h gjorde snufvan till en högst ovanlig åkomma, hvilken med fullt fog kunde räknas som en verklig sjukdom. Och den sjuke fick naturligtvis lof att använda näsduk; bonden o c h dagsverkaren hälpte sig väl då liksom nu — utan näsduk. Egendomligt är att medeltiden, med sina talrika enskilda o c h allmänna badhus, sina regelbundna och grundliga bad och tvagningar, ej heller känner till näsdukens bruk. Först längre fram i tiden, på öfvergången till nyare tider, medan badhusen förföllo och baden voro mera sällsynta, först då gör sig behofvet af näsduk gällande. Och j u större » vattuskräcken » blef, dess känbarare blef behofvet af näsduken. Att mellan dessa båda fenomen finns ett sammanhang, torde vara sannolikt, det hygieniskt statistiska materialet är för litet för att direkta förhållandet skulle kunna uppvisas. Sedan 1600-talet är den epidemiska snufvan känd; 1782 spred den sig med stor våldsamhet från Ryssland öfver Sverige och Danmark till det öfriga Europa. Som sporadisk åkomma har snufvan i samband med förkylning existerat sen verldens begynnelse, o c h att förvekligade eller föga härdade naturer lättast råka ut för densamma torde vara hvar o c h en nogsamt bekant.
N;o >96- I anledning af Riksens Ständers Revisorers åren 1820 och 1822 gjorde anmärkning, rörande ett till Bolms Läns Kongl. Regemente , af Herr Landshöfdingen Grefve von Rosen utlemnadt lån af Allmänna Magazinslniättr. ingens medel. No 19". I anledning af Riksens Ständers Revisorers år 1820 gjorde anmärkning, rörande uppburne förskottsmedel af Herr Lands, höfdingen Arnell. N;o 199. 1 anledning af Riksens Stän ders Revisorers gjorde anmärkning, rörande försummad indrifning af en fordran hos SkeppareÅldermannen j. P. Ståhl i Thorshälla. N o 202. I anledning af Riksens Stän ders Revisorers anmälan, om resultatet af den till Ben 2-5 Junii e. m, till England år i8ao verkställde spannemålsutskeppning. I anledning af Riksén» Ständers Revisorers hemställan, rörande undsättnings-spannemåls återlefvererande till samma KronoMagazin, der den uttagit». t N:o 205. I anledning af Riksens Stän-3 ders Revisorers anmälan, rörande extra ordina rie afskrifning, som blifvit beviljad SlottsPro-; viantmästaren, Kongl. Räntmästaren J. O. Ouchterlong. I anledning af Riksens Stän ders Revisorers anmälan, rörande en afskrifning uti Umeå Magazinsräkenskaper, å de så kallade Skånska GåfvospanncmålsTinedlem N:o 307. I anledning af Riksens Stäm ders Revisorers anmälan, om en år 1822 yp-i pad betydlig proprie balance hos Magazina-r Förvaltaren Renner i Lidköping. Ut Supra. S. D. Föredrogos & nyo och ladeg till handlingarne, följande StatsUtskottets den 26 sistledne Maj afgifne samt den 6 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden: N:o i80.
Den uttalade grundsatsen att bevillningen bör utgå med lika procent af all behållen inkomst, skulle, konseqvent genomförd, äfven tillämpas på fast egendom, sålunda att deraf härflytande afkomst årligen till värde uppskattades. Men för en sådan uppskattnings behöriga verkställande möta så många svårigheter, alt något praktiskt resultat deraf icke torde vara alt påräkna. Då de fleste egare af jordbruksfastighet, i anseende till bristande eller ofullständig bokföring, icke ens sjelfve kunna uppgifva sin behållna afkomst, skulle en beräkning deral, verkställd genom andre personer, naturligtvis blifva ännu mer vacklande och otillförlitlig. Det af Hans Excellens Herr Grefve Löwenhjelm väckta, här ofvan omförmälda förslag att, enligt uppgjord klassindelning af de särskilda länen, bestämma bevillningen af jordegendomen inom de olika klasserna till vissa, särskilda belopp för hvarje tunnland åker, äng, skog och betesmark, synes icke heller hvila på någon fullt tillämplig eller rättvis grund; ty dels äro många egendomar icke till arealen sä noggrannt uppmätta, som detta förslag förutsätter, dels måste, till följd af egendomarnes läge, jordarternas skiljaktiga beskaffenhet med flere andra förhållanden, jordvärdena äfven inom samma klass blifva högst vexlande. För Utskottet har det synts vara lämpligast alt, pä sätt hittills egt rum, bevillningen af läst egendom beräknas efter dess kapitalvärde, 22 lie vill n in g s - Ut s kotte Is Betänkande M 20. uppskattadt efter mera allmängiltiga och tillförlitliga grunder än hittills, men med fästadt afseende å de för hvarje egendom förekommande särskilda förhållanden. Äfven af andra, deribland statistiska skäl, torde vara af vigt att dylika värden finnas, likväl noggrannare bestämda än för närvarande är fallet. Att, på sätt vice Talmannen Ola Svensson alternativt föreslagit, antaga summan af nuvarande taxeringsvärden inom hvarje län, såsom minimivärdcn, vore elt alltför godtyckligt förfaringssätt, då det icke ku nät bestridas att nuvarande taxeringsvärden äro långt ifrån de verkliga.
RICHARD (ser på henne, säger i förändrad ton). God natt, mamma. FRU VINGE. ledsen? Hvad? Är du ond, har jag gjort dig RICHARD. med mitt prat. Hvad är det månne allt för dumheter jag har sagt! Jag hoppas du förstår, att det bara var ett skämt. Rent ut sagdt, tror jag nästan jag tog mig ett glas för mycket därute, och så har jag stått här och pratat i fyllan och villan. FRU VINGE. Jag menade intet ondt, jag trodde bara RICHARD (häftigt). allt det andra, det trodde du var bara väder, Hvad trodde du? Att jag var kär! Och Nej, Richard, så får du inte taga det. Nej. Jag är bara rädd, att jag tröttat dig löst prat. Och så lät du mig ändå tala! 32 Hur kan du förstå mig så litet, hur kan du draga ner på det sättet! FRU VINGE. lågt? Draga ner? Sätter du då kärleken så RICHARD. dig, att du lyssnade på mig med den där baktanken, det var att draga ner. Vet Nej, men att du inte trodde, hvad jag sade du, när du sade det där, då hade du ett leende, som Så har jag sett dig le mot andra förut, men mot mig, hör du mot mig! FRU VINGE. Tyst, Richard, säg inte mer! Förlåt mig! RICHARD. har gjort? Å, förlåta! Men förstår du då, hvad du FRU VINGE. Kan du inte glömma det? RICHARD. redan glömdt, lilla mor. Jag vet inte. (Ser på henne.) Å jo, det är FRU VINGE. det där andra? Men du vill aldrig mera tala med mig om 33 RICHARD. är inte mycket att tala om, fruktar jag. Nu inte du det också? Kanhända, men inte nu i kväll. Det skall jag i alla fall gå och lägga mig. Skall FRU VINGE. Nej, jag sitter ännu kvar en liten stund. RICHARD. åter.) Hvem var det, som flydde, du? FRU VINGE. Låt oss inte tala mera om det.
Då man icke, oaktadt de af revisorerne ådagalagde förhållanden, velat å denna fråga fästa den uppmärksamhet, StatsUtsk. med dess i lista punkten af detta betänk, förekommande förslag till und. skrifvelse synes hafva åsyftat, skulle jag för min del anse nära på betänkligt, att bevilja ett så stort anslag till anskaffande af nya gevär, som de i denna punkt tillstyrkte 100,000 r:dr, utan att man dervid på något, efter mitt begrepp tillräckligt sätt, prsecaverat sig emot fortfarande af de vid berörde fabrikation anmärkte, mindre önskvärda förhållanden. Likväl och som jag på enskild väg erhållit den underrättelse, hvilken jag hoppas måtte vara tillförlitlig, att de öfriga RiksStrn antagit Utskrs förevar, betänk, utan någon förändring, så finner jag mig föranlåten att, under denna förutsättning, samt med afseende å det angelägna af gevärsbehofvets oafbrutna fyllande, hvaraf jag erkänner den stora vigten, sjelfvilligt afstå från hvarje invändning mot den sednare punktens omedelbara antagande. R. o. Ad. biföll ifrågavar. sednare punkt af StatsUtsk:s utlåt. Föredrogs ånyo Bevilln.Utsk:s d. 17 och 20 dennes på bordet lagde utlåt. N:o 15, i anledn. af gjorda anmärkn:r emot betänk. N:o 11, ang:de stämplade pappersafgiften. Detta utlåt, företogs punktvis till afgörande, hvarvid, i fråga om Irsta punkten eller det i 4:de § 3 mom. af chartse-sigillataeförordnrn intagna stadgande om chartering af bouppteckningar, anfördes af Frih. Raab, Adam Christian: Då Bevilln.Utskrs hetänk. N:o 11 förevar, biföll R. o. Ad. hvad Utsk. då hemställt i fråga om 4 § 3 mom. af nu gällande författning, angrde stämplade pappersafgiften.
Stats-Utskotlets pluralitet; då detta Regemente linnes, hör, i min tanka, dess personal äfven vara lönad i likhet med den öfrige Arméens. Del är visst sant, att, i den mon de ännu lefvande Lifdrabanter afgå, Lifbe vä riögs-Regem en tets Officerscorps, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af d. 8 Maji 1821, kommer småningom i åtnjutande af fulla Drabant-staten, me» på det sältet kan ej Regementets hela personal erhålla löneförbättring på en gång, och skulle dessa successivt inflytande medel delas på alla, så hlef förbättringen högst otillräcklig, ända till dess alla Lifdrabanterne eller åtminstone största delen af dem afgått. Jag får derföre tillstyrka bifall å den Nådigst proponerade öfverflyltningen". Och af Herr Ekerman, C.J.: ”Då, enligt närvarande stat, en Capitaine vid Kongl. Lifbevärings-Regementet endast har 35o R:dr årlig lön, en Lieutenant a5o R;dr samt en Fänrick 2a5 R:dr, samt dessutom 43 R:dr till beldädnadspenningar, men deremot äro skyldige alt hafva arne uniformer, och otillräckligheten af samma Löneanslag icke måtle kunna bestridas, så har jag ansett, att den af Kongl. Majit i Nåder föreslagno utväg, till beredande af en förbättrad, reglering af detta Regementets stat, bort af Högloft. Stats-Utskottet tillstyrkas, och det så mycket hellre, som det ökade anslaget på allmänna Indragnings-staten minskas, allt efter som Konungens för detta LifdrabaaBihiwg till R, St, Fröt, 1834* 4 Sami. 1 Af del. 5 20.de 34 Sttts-Vt skottets IJr/. N'.o 8t, ter, utgörande efter uppgift till antal i3 och mest gamla män, med döden afgå.