Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan blifver andra frågan, om 42 §• i nuvarande Riddarhusordning skall införas såsom ett andra moment i den nya 3i §, och dervid her 4o Den 10 Augusti t. m. jag blott, att få erindra om den redactionens förändring ifrån ordet Bänk till Nummer, i hvilken Herr von Hartmansdorff och Hans Excellence Herr Grefve Mörner instämt. Herr Tham: Om deras mening skulle komma att utgöra pluralitet, hvilka önska bifall till Utskottets förslag; hvartill skall det väl då tjena, att föra Protocoll öfver de frånvarande. Detta kan endast behöfvas, i fall andra uppropet bibehålies. För öfrigt får jag hemställa, om icke, i det skick frågan nu är, den af RiddarhusUtskottet föreslagne 3i §. måtte blifva Ja-proposition, och contraproposition komma att lyda på 4r och 42 §§• i nuvarande Riddarhusordning, med uteslutande af den del af 41 §> som börjar med orden: När Bänkens upprop är slutadt, och slutas med ordet: medhafva er; äfvensom att ordet Nummer måtte begagnas i stället för Bänk. Herr Cederschjöld: Med mitt förslag till tillägg har jag blott åsyftat en större controll på Protocollets riktighet. Men jag finner vid närmare eftersinnande detsamma ganska öfverflödigt, och återkallar dfct nu med begäran, att Ja-propositionen endast mätte blifva bifall till RiddarhusUtskottets förslag. Grefve Mörner, Carl: Jag vill blott nämna, att Utskottet icke intagit i sitt för - Den ro Augusti f. m. slag, att uppropet skulle förrättas af RiddarhusFiscalen, derföre att man ansett sådant tora intagas i Ordningsstadgan. Jag vågar föreslå, att Nej-propositionen måtte Blifva på den nya redactionen, med tillägg af 42 §. i nu gällande Riddarhusordning. Herr Hjerta, Gustaf: Sedan Herr Cederschjöld återtagit sitt förslag, har jag ej något att tillägga i afseende på den frågan.
Han har lort detta vapen in på Norrländska floder och af fienden lätt åstadkomna förhuggningar. Jag deremot har tänkt mig detta vapens uppträdande på att annat sätt. Såsom ledamot af den komité, som förliden vinter utarbetade förslag till bildning af officerare vid ett yttre och ett inre sjöförsvar, föll det på min del att arbeta på den afdelning som skulle uppgöra förslag till bildning af officerare vid det sistnämnda vapnet. Denna komité-afdelning gjorde sig således reda för, hvad som fordrades af det inre sjöförsvaret. Jag ber att få visa ett af de verksamhetsfält, på hvilket man antog skärgårdsartilleriet i synnerhet skulle komma alt uppträda. Man erinrade sig en af anledningarna till förlusten af Finland, nemi. brist på flankstöd för arméen samt brist på säkra kommunikationer med Sverige. Visserligen ägde vi under detta krig ett skärgårdsvapen ämnadt att förekomma dessa olägenheter, men ehuruväl detta vapen gjorde oss stor nytta, förefunnos den tiden tekniska svårigheter emot dess fullt ändamålsenliga utveckling. Samma brister, som voro så olyckliga uti detta krig, skulle kunna åstadkomma ännu större olycka uti ett krig, som komme att föras in uti vårt eget land, der en fiende, inträngande genom Stockholms skärgård, efter att hafva forcerat sig förbi Waxholms fästning, skulle kunna intränga i Mälaren och Hjelmareri, afskära allt samband emellan de delar af vårt land, som ligga på ömse sidor af dessa vattendrag och sålunda afstänga allt bistånd emellan Norra och Södra Sverige. Man tänkte äfven på de af Hr Brakel omnämnda tvenne fästningarne, men man fann att, äfven om de blifva färdiga, fastän ännu icke påbörjade, kunde de under ett krig underkastas fästningars vanliga öde och vår armé till följe häraf blifva innesluten emellan en öfverlägsen fiende i Söder samt Mälaren och Hjelmaren i Norr.
helt vår klingar nu hennes stora spinnrockar att Söndagsbarn, ikring dig b l o m m a r hör och sidentyg föreningslänk. hushållet i böljestänk, kvinnliga henne beröfvade. stålfingrar dåligt Margareta, skapelser. uppfinningar pris. husstickades o m aftnarna, o c h en delvis riets ledare o c h tyget väfdes bakades under storartade deras stränder, hennes brödet rättningar händer sagoland dig gé. ser sin sekellånga v e r k s a m - het glida sig ur händerna, sig efter de måste genomgripande hon lämpa förändringarna, — lika väl s o m m a n n e n som ångan och D e n verksamhet, behölls tills s o m under sig till att århundraden mannen, stor kvinnan världens hem, nya, har hushållning som utbreder taga och ordna sig utanför sträckte s k u l l e d e t ej bräckt, den o m när den vändts till h ä r l i g blir drömmen plats det när större hennes ter rätt att stiftandet väl taga af och deras, uteslutande men nu den från med inom med gälla förr med den henne större längre, som som tade i sin p l a t s lagar, » Natur — med röda rosor i de ändtligt påstå, dväljas verksamhet att henne arbeäfven Jag kvinnans utestängande M o d e r n s l e d n i n g af s o n e n f ö r s v a g a s, så att hennes makt sig u t o m h e m m e t s port. bra, då att man hjälpa icke kvinnans snart frosten och hjälp att sakna denna öfver M a n n e n, s o m talar v i d t o c h bredt o m skatters och rösträtts öfverensstämmelse, motsätter kvinnans skatt. r ö s t r ä t t, m e n a l d r i g att Jag borgare, har som delar i icke v i l l i g att går källa, bör i en bevaka mina krig, » hvarifrån stock för röstningen som icke kallas med döden, och döttrar.
Expeditions-Utskottets Förslag lill anderd. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 11 Febr. 1863. Preste-Ståndet den 11 Borgare-Slåndet den 14 Bonde-Ståndet den 18 • Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående begagnande af postremissvexlar för öfversändande af penningar från och till Riksgälds-kontoret. (Stats-Utsk. Utlåtande N:o 36.) S. A. K. Med anledning af Rikets Ständers år 1861 församlade Revisorers uti deras berättelse, angående Statsverkets tillstånd och förvaltning, gjorda hemställan om rättighet för vederbörande embetsmyndigheter att vid penningeförsändningar begagna så kallade postremissvexlar, har hos Rikets Ständer framställning blifvit gjord, att ett dylikt förfaringssätt jemväl måtte föreskrifvas till iakttagande vid öfversändande af penningar från och till Rikets Ständers Riksgälds-kontor; och som Rikets Ständer, efter pröfning af denna framställning, beslutat, att, vid remisser af Riksgälds-kontorcts medel, postremissvexlar, utgifna af bankinrättningar, som E. K. Majit oklrojerat, äfvensom af deras direktioner bemyndigade kontor, samt ställde att, vid uppvisandet å den ort, dit vexeln skall afgå, betalas tili den person eller myndighet, till hvilken vexeln är afsedd att öfversändas, må, der sådant utan särskild kostnad eller olägenhet kan ske, begagnas såväl af Riksgälds-kontoret för penningeförsändningar till landsorterna, som af dervarande verk och myndigheter vid penningars öfversändande till Riksgälds-kontoret; dock under vilkor att, i fråga om penningeförsändningar emellan Stockholm och de orter, hvarest Rikets Ständers bank har lånekontor, bemälda banks eller lånekontors anvisningar böra begagnas; få Rikets Ständer hos E. K. Majit i underdånighet anhålla, det E. K. Majit täcktes, till vederbörandes kännedom, härom utfärda nådig kungörelse.
Ingeniör-officers-tjensten under de sednaste 30 åren fått, hade en stor lätthet för Ingeniör-officerare uppkommit att öfvergå till de flesta andra praktiska och oftast mera inbringande yrkena, deribland i främsta rummet Civil-i.ngeniör-yrket. Då anledning vöre att förmoda, att detta sistnämnda under den närmaste framtiden komme att behöfva ganska stor personal, kunde frestelsen att dervid söka sin lycka blifva för Ingeniör-officern alltför lockande, om hans lönevilkor vore ojemförligt ringare, än dem, han i en annan, med hans egen mycket närbeslägtad, tjenst kuride hoppas erhålla. Enligt molionärernes åsigt, borde de nya löneförmånerne indelas i lön och tjenstgörings-penningar. Att från de särskilda och vigtiga kommenderingarne borttaga arfvoden, vore obilligt emot den med en svårare tjenstgöring betungade; men skulle dervid dessutom erhållas den fulla förhöjda lönen, uppstode deu oformlighet, att ekonomiska fördelar kunde förhindra en officer att emottaga befordran till majorseller högre beställning inom korpsen. Vidare vore det tjenligt, att de utom korpsen tjenstgörande ej finge uppbära full lön i likhet med dem, som inom korpsen tjenstgjorde. Derföre borde tjenstgörings-penningarne aldragas för dem, som inom korpsen voro med traktamenten kommenderade (likväl icke vid tillfälliga kommenderingar) och för dem, som tjenstgjorde utom korpsen. Dessa tjenstgörings-penningar kommo derigenom Statsverket tillgodo. Undantag borde dock göras för yngre kapitener med tjenstgöring inom korpsen, emedan de ofta beordrades till vigtiga befattningar, der de, till följd af deras löners mindre belopp, äfven då traktamente inräknades, visserligen icke blefvo för högt aflönade.
Jag trodde, att jag möjligen var igenkänd af herr Hall. – Jag har möjligen sett min herre nere i Götheborg, men jag ber allra ödmjukast om ursäkt, därför att jag ej känner igen min herre. John såg nogare på främlingen, som hade ett ganska litet vinnande yttre. Han var en lång, skinntorr man, klädd i helsvart sorgdräkt och med krusflor på hatten, och han hade ett par besynnerliga ögon med en magnetisk blick, hvars inflytande John ögonblickligen kände. Men främlingens röst var melodisk och mjuk och hade något öfvertygande och öfvertalande i klangen, som verkade på samma sätt som ögonen. – Kommer häradshöfdingen möjligen från min kompanjon, Pehr Backman? – Nej, jag har ej den äran att känna herr Backman annat än par renommé. Jag kommer till herr Hall, ledd af mitt eget varma intresse i herr Halls sorgliga öde. – Jag tackar min herre för hans deltagande, sade John. Var god sitt ner! Jag skall rödja undan papperen från denna stol. Haf godheten vänta ett ögonblick! Undanrödjandet skedde på det enkla sätt, att John med handen strök ner pappershögen på golfvet. Främlingen satte sig. Det blef ett ögonblicks tystnad, under hvilken den besynnerlige mannen ej upphörde att fixera John. John for med handen öfver pannan. – Hans excellens, herr grefve Wachtmeister – började främlingen. Men John afbröt honom. – Är min herre en vän till grefve Wachtmeister, så vill jag nämna, för att ej onödigt såra min herres känslor, att hans excellens har försmått att till sina öfriga vördnadsbjudande titlar vilja lägga den af en god svåger. Om den lysande plats, hans excellens i samhället innehar, om det af ålder frejdade namn han bär, och om de förtjänster, han själf om fäderneslandet förvärfvat, om allt detta bort förmå hans excellens att anse sig upphöjd öfver behofvet af den inre tillfredsställelsen, hvilken uttrycker sig i hugnaden öfver äfven ringare och i högre kretsar obemärkta anförvanters välgång, därom vill jag ej döma. Men jag föredrager att ej diskutera excellensens görande och låtande.
Sjelfva Hufvudstadens Capitaler skulle härigenom, till icke ringa mehn för dess egentliga näringar, dragas in i en af inga naturliga förhållanden påkallad handelsgren med silfver, och till en speculation på myntsorter, som, då den onaturligt griper ikring sig, är lika farlig för landet, som den kan vara riktande för den enskilda. Jag kan vid detta tillfälle icke afhålla mig, att påminna de Herrar och män, hvilka, likasom jag, bevistade förra Riksdagen, om det öde ett financielt förslag då fick, som Herr Grefve von Schverin väckte, och som af mig sedan utvecklades under namn af Förslag till CreditCassor i provincerne. HypotheksSysiemet förkastades då , utan att man ens ansåg mödan värdt, att söka förbättra det visserligen bristfälligt uppgifna reglementariska ; vid detta Riksmöte har samma system redan haft flera, ehuru ännu ej nog många, försvarare. Men ibland skälen, hvarpå detta Förslag förkastades, var äfven, att det skulle vara dermed åsyftadt en tillökning af RörelseCapitalet hastigt med en tredjedel af hela landets fastigheters värde, som beräknades till 5i8 Den 28 Junii e. m, 75 millioner R:dr Banco, om jag mins rätt. Då, en; ligt tryckta uppgifter, i Sverige nu finnes inteck-i nade lån till icke mindre belopp, än 56,567,000 R:dr, torde jag för min del iå hemställa nu, hvad belopp samma Rörelse-Capital skulle få, om för hvar och en af dessa inteckningar gäldenärerne skulle anmanas, att hastigt försäkra Capitalerne för sina borgenärer genom den silfverinsättning som blifvit föreslagen, hvilken anmaning skulle fortgå allt ifrigare och ifrigare till dess fullkomlig omöjlighet genom orimligen uppjagade silfverpris ändteligen sätter någon gräns för silfveriDsättningarne, men ej för pretentionerna och misstroendet fullkomlig omöjlighet genom orimligen uppjagade Silfverpris, ändteligen sätta någon gräns.
Oe 8ju, 80m 8ä ulsecille blifvit, 8kola Nämnden utgöra. § 4. Xro 5 nägoncleru sidan flere, 80m clei i saken bufva, oeb kunna lis ej 8ämju8 om förslaget, gifve bvarcleru upp en mun till Nämnden: gur ej unlutel clä till sex; gifven lie ytterligare upp en bvurcleru; gär antalet olver sex, vurcle del genom lottning minskadl: 8ämju8 lie ej om valet blanct clem, 8om ä anciru 8iclun foiesläs, vurcle oell clä genom lottning uti önell, hvilka biunci desse i Nämnden skola ingä. /lociF/. Ilteklikver part utan förfall, kä lian till val »5 I^amnk kallak varit, eller finnes l^ämnkens beslut Irunna verka pä kränvaranke inteekninFskafvares ratt; görs katten förslag i lians ställe, samt om rättsegarne tlere äro, ett förslag i Keras ställe; oek varrle genom lottningut rönkt, kvilkailVLmnken ingä slrola blancl riem, som 5 anrlrs sikan föresläs; samma lag vars, eler part k rager sig eljest unclan att förslag eller val till IMmnk görg. lannes annan, clen ker kel i saken kafver mek konom, som uteblikvit eller sig unkankragit, vare ket förslag eller val, som af clen färre göres, för baka gällancle, koek kör alltici för inteekningskakvare förslag ak katten Förås, i ket kall, kvarom n^ss ar stakgakt. § 6. 6äres jäf emot clen, som söresläs att i serslrilcl
Utgifter: Balans till påföljande året: Af ofvanstående tabell synes, att Sveriges och Norriges bidrag till den gemensamma handelsoell sjölärts-fonden under revisions-ären, efter procentberäkning, utgjort: år 31850. år 1851. Sveriges bidrag circa - >71 proc. 72 proc. Norriges dito : 29 proc. 28 proc. Någon anmärkning vid räkenskaperna har ej hos Revisorerne förekommit, likasom vid anställd inventering af säkerhetsliandlingarne Revisorerne icke funnit något att erinra. • • Eoof>i. OiVerifiteiidents-embetet. Genom nådigt bref af den 19 Oktober 1850, har Kongl. Majit förordna!, att den Kongl. Stats-kontoret dittills a liggande befattning med Kronans magasins-byggnader så i hufvudstaden som i landsorterna skulle, fran och med början af ar 1851, paöfverintendents-embete öfverflytta.*, och att nämnde embete ägde att fran samma tid hos Kongl. Stats-kontoret uppbära hvad af de, för ifrågavarande byggnaders underhall, a 7:de hufvudtiteln anvisade anslag för ändamålet erfordrades, i följd hvaraf Öfverintendents-embetets räkenskaper för är 1851 jemväl innefatta redovisning för nyssnämnde anslag. Räkenskaperna äro för båda revisions-åren granskade i KongL Kammar-rätten, dervid 1851 års redogörelser för anslagen till byggnader och reparationer i landsorterna och till magasinsbyggnader derstädes föranledt anmärkningar, hvaremot öfriga redogörelserna lenmats utan anmärkningar. Ställningen inliemtas af följande tabeller: l:o öfver anslaget till byggnader och reparationer i Stochholm. Helset. år 1850. år 1851. Balans frän föregående året: Credit. Balans från föregående året: Balans till påföljande året: 2:o öfver anslaget till byggnader och reparationer i landsorterna: Debet. år 1850. år 3851 • Balans från föregående året: Uppbörd: Wadstena slotts reparations-medel 529: 29. — Ersättnings-medel 148: 24. Balans till påföljande året.: Credit.
Fredagen den 11 oktober 1891 &gt;. N:r 41 (408) Prenumerationspris pr Idun ensam. _ Iduns Modet., fjortondagsuppl. Iduns Modetidn., mänadsuppl. Barngarderoben. Byrå: ar: kr. 5: — Klara Södra Eyrkog. I S, 1 tr. Allm. telef. » 5: — &gt; 3: — Prenumeration sker å alla post» 3: — anstalter i riket. Redaktör och utgifvare: FRITfflOF HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Bedaktionssekr. : J. Nordling. Vt ifnlngstid: hvarje helgfri fredag. Lösnummerpris 15 Sra (lösn:r endast för kompletteringar.) Annonspris: 85 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje päbörjadt tiotal etafv. Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. Karolina Andersson. Karolina Andersson föddes på gården Ingelstorpslund den 17 nov. Hon var den näst yngsta af fem syskon, ocli modern dog, då Karolina var blott fem år gammal. En femtonårig syster skulle nu styra huset, och Karolinas barndom blef sedan väsentligen beroende af faderns lynne och tycken. Denne var en förmögen bonde, som höll mycket på sin värdighet, ej deltog i grofarbetet, utan blott höll tillsyn och hade mycket stora anspråk på sitt folk. Äfven mot sina barn var han öfverdrifvet hård och lät dem arbeta vida strängare än någon dräng eller piga i våra dagar. Dessutom var han ytterligt noga äfven i småsaker, " och den som råkade bryta af en synål, fick nästan alltid uppsträckning därför. Kedan som halfvuxen fick Karolina åtaga sig att jämte en piga sköta ladugården. Det var ett strängt arbete, ty med undantag af höet måste allt fodret (halm, potatis och dränk) bäras till ladugården. Dranken bars i stora såar från bränn eriet uppför två branta backar. Men ändå måste tid att spinna, väfva och sy tagas undan från natthvilan.
Vi hafva sett att de, i trots af den allmän-anda, som besjä- lar dem i långt högre grad än de flesta andra länders qviiinor, dock i medborgerligt afseende intaga en rätt underordnad stallning. Man jeinföre blott deras ställning med vår. Vi tillerkändes för ett fj ernclels sekel sedan, bokstafligen utan .ull c&amp;z ' förskyllan eller värdighet, kommunal valrätt, hvilken de amerikanska qviiinorna ännu blott erhållit i en enda stat. Och i och med denna rätt erhöll0 vi också indirekt valrätt till riksdagens första kammare, en fördel, till hvilken våra engelska och amerikanska systrar icke hafva något motsvarande. Men huru begagna vi svenskor denna dubbla rätt? Är den för oss ett lefvande faktum eller blott en död bokstaf? ' That is the question! : ' Urider sitt ifriga arbete hafva naturligtvis Englands och *) Sedan det,ta skrefs har elektorsvalet egt rum; republikanerna vunno dervid en stor majoritet för sin kandidat, general Harrison, hvilken således kan p8räkna att blifva Förenta staternas president under närmaste fyra år. Amerikas bildade qvinnor tillegnat sig ej ringa insigt i en del samhällsfrågor, åt livilkas lösning den i medborgerligt afseende så högt betrodda svenska qvinnan sällan eller aldrig offrar en tanke. De hafva natixrligtvis också i partiernas tjenst invigts i deii politiska rutinen. Men vi hafva sett, att de bästa och mest tänkande af Amerikas ledande qvinnor icke tro sig hafva något för sitt hufvudsakliga syfte, att vinna på denna väg. Från England föreligga inga direkta offentliga uttalanden om det värde qvinnoriias partitj enst kan hafva för deras egna ändamål. Men enskildt veta vi, att man börj ar inse, att partipolitikens samskola ingalunda främjar utvecklingen af det äkta fosterlandsiiiile, som utgör kärnan i den medborgerliga karaktären. Redan för två år tillbaka skref den utmärkta redaktrisen af " English Womans Review " till oss ifråga om partiväsendet: " Jag tänker detta är en oundviklig sak, men den gläder mig icke.
Majit har, i sammanhang härmed, begärt, att för hvartdera universitetet måtte på stat anvisas ett serskildt årligt anslag af 1,500 r.dr, eller tillsammans 3,000 r:dr, för att disponeras till docent-stipendier, genom hvilka utmärktare yngre akademiska lärare kunde sättas i tillfälle att vid universiteten qvarstanna och icke nödgas, för bristande utkomst, afbryta en verksamhet, hvaruti de eljest kunnat med framgång fortfara och gagna. Erkännande nyttan af det med ifrågavarande anslag afsedde ändamål, har Utskottet likväl, då, i följd af ofvan omförmälda förslag till universitetens organisation och nya akademiska konstitutioner, frågan om ny reglering af akademiernas personaloch aflöningsstater jemväl torde förekomma, samt enär många andra vigtiga behof taga statens tillgångar i anspråk, funnit sig föranlåtet hemställa, att det äskade anslaget till docent-stipendier icke må af Rikets Ständer beviljas. 19:o Uti en från Ridderskapet och Adeln remitterad motion, har Herr Klingsporr, A. M., med afseende derå, att gymnastiken numera vunnit den väl förljenta uppmärksamhet, alt densamma blifvit erkänd såsom ett nödvändigt bildningsoch hälsomedel, men Upsala Kongl, akademi lemnats helt och hållet i saknad af nödiga medel för gymnastikens ändamålsenliga och högt påkallade upphjelpande, föreslagit, att Rikets Ständer måtte bevilja en summa af 500 r-dr banko, att årligen från och med innevarande år utgå, för följande ändamål, nemligen för fäktsalens i Upsala förändrande till gymnastikrum, till beredande af årlig lön åt en underlärare eller medhjelpare i gymnastiken samt till ersättning åt öfverläraren för de honom genom berörde förändring frångående rum; men, enär Utskottet icke finner behofvet af högre anslag för universiteten» materiel, än som här ofvan till uppförande å stat blifvit tillstyrkt, vara utredt, och Kongl. Majit icke ansett skäl för handen att låta nå - Sfats-Utskottets Utlåtande, N:a 124.
Ständer ej kunde och ej borde befatta sig med utarbetandet af ett sådant förslag, som nu är i fråga, och att jag i följe deraf ansåg lämpligast att till Kongl. Majit öfverlemnas omsorgen derom. — Jag tror oss äga tillfälle, att uti den i detta ämne utgående expedition så lifligt och varmt kunna uttrycka vår underdåniga önskan, att Kongl. Majit skall finna, huru mycket sjelfva saken ligger oss om hjertat. — Friherre Boije fortfar att anse oss, genom den af mig föreslagne utväg, hafva bundit oss till de af Särskilta Utskottet föreslagne grundernes godkännande, och såmedelst gjort dem oomkullstötlige; jag är rätt ledsen att så otydligt hafva uttryckt min mening, och upprepar således ännu en gång, det jag anser Utskottets Betänkande hvarken böra antagas eller förkastas; hvilken mening, om den blifver Riksens Ständers gemensamma, lätteligen uti den blifvande Expeditionen kan uttryckas.—Hvad det åberopade intrånget uti Constitution beträffar, kan Den 27 Maji. 361 jag icke eller rätt fatta, hvaruti det kan komma alt hesta, enär det är mera än troligt, att de ändringar uti Constilution, hvilka borde blifva en följd af en utaf Konungen i SiatsRådet gillad plan till förändrade Styrelseformer, nödvändigt ifrån Konungen skulle blifva Riksens Ständers ConstitutionsUtskott förelagde, som nådig proposition, vid samma Riksdag då förslaget blefve Riksens Ständer till pröfning förelagdt; kunnandes Constitutionsförändringarne ej i alla fall förr än vid den derefter följande Riksdag beslutas. Flans Excellence Herr Friherre af Wetterstedt _, Gustaf: Friherre Anckarsvärd har förekommit mig i allt hvad jag ämnade underställa Ridderskapet och Adeln, och jag förenar mig således med honom. —Sedan, såsom Friherre Cederström upplyst, remiss till ConstitutionsUtskottet ej kan äga rum, hemställer jag lill Friherre Boije och Herr Rosenschöld, om de ej behagade afstå från den yrkade återremissen till Särskilta Utskottet. Friherre