Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet, som ansäg ben sista puncten af Hederwärda Bondc-Ständets klagomäl icke tilhör» dest, utan egentcligen Stats-Utskotttts äkgärd, trodde sig för öfrigt böra instämma med alla de i desta Remitzer gjorde yrkanden, om Kron-Jägcri Statens indragning, pä den grund, att denna Stak, hwars insigter uti Jagtoch Ojur-fäng icke synes wara sä allmänna eller erkända, likwäl medför Riket mycken kostnad, hwaremot ben mokswarandc nytta man deraf kunde billigt wänta för det Allmänna, i afseende pä Skogarncs wärd och skötsel sällan wunnits. I afseende pä ben allmänna skogshushällningen, hwars förbättring och rigtiga behandling Uiskot, tet sä ifrigt önskar, har Utskottet ansett sig böra hemställa följande: i:o. Att sä mänga eller sä stora delar af Kronans Parker, Gehäg, Djurgärdar och större Kronoskogar, som icke redan antingen äro uplätne till serskilt? Werk och personer, eller anstagne till wista publigua behof, eller finnas vumgängelige för Flotlorne, finge försäljas till Skatte, med en ärlig afgift till StatS-skuldenS minskning och Stats-Werkcts behofwer; och att de skogar, som pä ofwananförde grunder blefwo af Kronan bibchällne, skulle ställas under KronoBctjcningens wärd och tilsyn. 2:0. Att alla Häradsoch Sockne-Allmänningar, i händelse Härads - och Svckncbocrne wid öfwerläggning derom sadant önska, blcfwo genom päbud af nägon Författning delade, de förre Socknewis, de sednare emellan hemmane» i Socknen. Dock skulle hwad Härads allmänningar»e beträffar, wid wcrkställande af en sädan delning, alla deruppä reda» tillätnc rnkagor vch Den 6 September.
I afseende på den förra, uttalades vid det tillfälle, då StatsUtsk:s Utlåt, förevar, af Hr Tersmeden tydligast, hvad man knnde finna äfven ligga på botten af de andra talarues yttranden ; och R. o. Ad. gaf genom den upmärksarahet, hvarmed Ståndet af - Den 7 Juni f. m. 83 hörde den förstnämndes anförande, och genom de bifallsyttringar, som beledsagade detsamma, tydligen tillkänna, att R. o. Ad. hade känsla af hvad som i denna väg horde göras. Hr Tersmedens förslag framställdes blott och bart som ett ko* rollarium af det beslut, R. o. Ad. fattat i hufvudsaken, hvilken, sådan den nu står, icke är någon skatiemiriskningsulan en skatteregleringsfråga. Och hvad berörde korollarium beträffar, så innefattar det ingenting annat än den frågau, huruvida R. o. Ad, vill sönderdela, hvad sorn en gång blifvit i ämnet beslutad), eller, med andra ord. göra frågan till en blott och bart skattejemknings-fråga, och derigenom måhända för en gång befria sig från en sak, för hvilken man gjort concessioner; de der egentligen stå pä sidan om ämnet. I afseende på del split, sorn här blifvit omnämndt, beklagar jag, all just sådana yttranden, som Frih. Raab fällt, efter min öfvertygelse* äro af deri art, alt de kunna inbilla de öfriga Stånden och samhällsklasserna, att hos R. o. Ad. skulle finnas en afvoghel mot hela saken, hvilken alldeles icke kan härledas ur Ståndets i ämnet fattade beslut. Det är paol eli sådant vilseledande af den allmänna opinionen, som jag tagit lill ordet för alt protestera. Frih. Raab: Grefve af Ugglas har framställt den satsen, att det icke för närvarande är fråga om en skalte-nedsätlning, utan om en skalle-reglering, samt huruvida R. o. Ad. vill besluta att allt hvad som tillhör denna fråga skall behandlas i ett sammanhang.
De talare, hvilka här yrkat nedsättning i föreslagna lönen för UtrikesMinistern till 20,000 Rdr, hafva anfört samma skäl, som inom Utsk. för denna åsigt blifvit framställda, nemi. att denne embetsman, utom sin lön af Svenska Statsverket, skulle kunna påräkna bidrag från det Norska. Då likväl UtrikesMinistern är en Sveriges embetsman, synes mig också klart, att han skall hafva sin aflöning af Svenska Statsverket. Han är inför Const.Utsk. ansvarig för sina tillgörandenHan sitter vid Svenska Konungens rådsbord, och då frågar jag, om det kan vara skäl, att Svenska folket skall begära att från Norrige erhålla några 1000 Rdr till hjelp i hans aflöning, på samma gång man erkänner, att den föreslagna lönen icke är för hög. Dessa skäl gjorde sig inom Utsk. gällande, och jag hoppas att så äfven skall skejhos R. o. Ad., och detta dessutom enhälligt. Jag ämnar icke uptaga Frih. Raabs yttrande, rörande vår politik, men jag anser mig, så - 382 Den 24 Mars. sorn ledamot af StatsUtsk., till en del vara utsatt för den förebråelse Utsk. fått upbära, derföre att man icke ingått i någon kri tik öfver de belopp sorn i denna punkt blifvit föreslagna. Frih. Haab har sagt, att anslagen på 3:dje HufvudTiteln äro förtroendeanslag för Konungen. Jag är af motsatt tanka och jag har redan sagt, att Konungens Rådgifvare skola för sina åtgärder bedömas af Constit.Utsk., men alldeles icke af StatsUtsk. Vi veta också, att Constit.Utsk. vid denna Riksdag fått emottaga alla de handlingar, som under sista Riksdagen blefvo Heml. Utsk. förevisade. Coust.- Utsk. har fått sig tillställde handlingarna, rörande så väl det s. k. Sundska Tullföredraget som ock November-traktaten m. m. När således Const.Utsk. inkommer med sitt DechargeBetänk. får Frih.
Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens förut afgifne Betänkande, angående en ny Författning mot Lurendrägeri och T ullförsnillning. Den 17 December. 47 Från Förstärkta Banco-Utskottet: Af den 16 dennes: N:o io5. Angående verkställd omröstning, i anledning af Riks-Ståndens skiljagtige beslut rörande de föreslagne Reglementariske Föreskrifterne om Odlings-Lån. Från Lag-Utskottet: Af den 16 dennes: N:o 2Ö2. Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, angående behörig Domstol för upptagande af åtal emot Hof-Rätter och Collegier, med flere Embets-Verk. Från Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten: Af denna dag: N:o 255. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut afgifne Betänkande, angående dels afskaffande af all Expeditioiis-lösen, dels ock nedsättning af Taxan derå. Upplästes tvenne från Riddarhus-Utskottet ixikomne så lydande Memorial: (Se Bilagorne N:s 1 och 2.) Lades på bordet. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan | lill 10 om aftonen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim. 48 - Den 18 December. Thorsdagen den 18 December. Plenum klockan § till 9 förmiddagen. Företogs val af 14 Ordinarie Ledamöter oell 4 Suppleanter uti Förstärkta Constitutions-TTtskottet, och befunnos, vid valförrättningens slut klockan § till 11 förmiddagen, följande Ilerrar hafva blifvit utsedde till Ordinarie Ledamöter: N:o io5. Grefve af ^Ugglas, Gustaf, 29 röster. Friherre Creutz; Fullmägtig Friherre Cederström, Jacob, - 3o dito. Friherre Åkerhjelm af Margretelund, Gustaf Fredric 3o dito. N:o 249- Friherre Adelsvärd, Eric Reinhold, 29 di Lo. Friherre Adlerbeth, Jacob, 3o dito.
Ty för dina skuld lider jag försmädelse; mitt ansigte är fullt med blygd. Jag är minom brödrom främmande vorden, och okänd mins moders barnom. Ty dins hus nitälskan uppfräter mig, och deras försmädelser, som dig häda, falla uppå mig. Och jag gret, och fastade bitterliga; och man begabbade mig dertill. Jag drog en säck uppå; men de gjorde der lek af. De som i porten sitta, tassla om mig, och i dryckenskap qväder man om mig. Men jag beder, Herre, till dig, i behagelig tid; Gud, efter dina stora godhet, hör mig med dine trofasta hjelp. Upptag mig utu träcken, att jag icke nedersjunker; att jag må frälst varda ifrå mina hatare, och utu de djupa vatten; Att vattufloden icke fördränker mig, och djupet icke uppsluker mig, och gapet på gropene icke igentäppes öfver mig. Hör mig, Herre, ty din godhet är tröstelig. Vänd dig till mig efter dina stora barmhertighet; Och bortgöm icke ditt ansigte för dinom tjenare; ty mig är ångest. Hör mig snarliga. Nalka dig till mina själ, och förlossa henne; förlossa mig för mina fiendars skull. Du vetst min försmädelse, skam och blygd; alle mine fiender äro för dig. Försmädelse bråkar mig hjertat sönder, och kränker mig; jag vänter, att någor ville varkunna sig, men der är ingen; och efter hugsvalare, men jag finner ingen. Och de gåfvo mig galla äta, och ättiko dricka uti minom stora törst. Deras bord varde för dem en snara, till vedergällning, och till ena fällo. Deras ögon varde mörk, så att de intet se; och deras länder låt städse ostadiga vara. Utgjut dina ogunst uppå dem, och din grymma vrede gripe dem. Deras boning varde öde, och ingen vare som uti deras hyddom bor. Ty de förfölja den du slagit hafver, och berömma att du slår dina illa. Låt dem falla uti den ena synden efter den andra, att de icke komma till dina rättfärdighet.
Man skulle stå stilla som ett får och bara bliga Tack! det ligger inte för mig! VIGGO. Så gör hvad du finner för godt. Tala till henne säg henne allt ^sakta^ men det tjenar ingenting till jag känner henne jag. Louises röst höres utanför, i samtal med värdinnan. ERNA. Här kommer hon. Gå ni er väg jag vill tala med henne ensam ^Pekar ut åt trädgården.^ Den vägen trädgårdsluckan är öppen Viggo och Lilly gå ut genom trädgården. LOUISE kommer in från entréen; hennes ansigte är blekt, förstenadt i uttrycket och hon stirrar framför sig som en somnabul. ERNA går emot henne; häftigt. Hvad står på? Hvad har händt? LOUISE. Ingenting. ERNA. Är du sjuk? LOUISE. Nej. Det är ingenting. ERNA. Det är någonting med Alland; neka inte. LOUISE. Jag kommer från hans atelier. Ni ha sagt, att han gått tillbaka. Det är inte sant. Jag har sett hans nya arbete. Vi ha sett det alla. Alla säga med en mun detsamma. Någonting sådant har han aldrig åstadkommit förr. ERNA. Men jag förstår inte ... Du ser ut som en somnabul. Hvad är det som gripit dig så? LOUISE. Gruppen. ERNA. Hvad föreställer den? LOUISE. Han kallar den Ödet. ERNA. Ödet? LOUISE. Ja. ERNA. Men så tala ut! Ödet, hvad vill det säga? LOUISE. Vänta jag skall berätta. Jag var den första som kom. Han hade önskat det så. Han tog undan det gråa skynket och jag såg ... ERNA. Hvad? LOUISE. Att börja med var det som om det bländat min syn, men så löste sig konturerna och stodo der fasta och klara ... jag skall minnas dem alltid ... i min sista stund ... ERNA. Var det något emot dig? Han har de besynnerligaste infall. LOUISE. Det var hvad han kallar det: Ödet. Fotställningen bildas af ett skrofligt klippblock, som vid venstra sidan höjer sig uppåt och bakåt tycks antyda liksom ingången till en håla eller klyfta.
Kammar-Coliegium det vara betänkligt, att för orten med denna olikhet stadga en lika vigt å en. karfva eller ett tjog halm; i stället syntes det billigt, att, då halmens beskaffenhet och gångbara pris icke lärer hafva gifvit enda anledningen till det olika Krono-värdiet, vigten bestämmes med någon jemnkning, i förhållande till detta Värde. För att kunna stagda denna vigt af en karfva halm, med det högre Krono-värdiet, eller ett öre Stint, ansåge Kongl. Kammar-Collegium den enda och billiga utväg vara, att låta anställa profvägning af halm, som äger bättre och särare men likväl försvarlig beskaffenhet; att Den 16 Juli. att kärfvan dervid blifver af en alns tjocklek midtpå eller genom bandet ; att bindningen verkställes Hvarken med stark hoptryckning eller mycket löst’, utan så, att kärfven får en medelmått:;; fasthet.- Af den skiljaktighet i vigten, sorn. dervid kan, komma att'visa sig , härrörande egentligen af längre och gröfre halm, kunde derefter ett medium tagas, som bestämde rätta vigten af en kärfve., hvilken i Krono-värdi upptages till i öre Sunt, och om hälften af en sådan karfvas vigt skulle finnas för ringa att utgöra vigten af en karfva, med 12 penningars eller ett halft öre Srmts Krono-varderingspris, heldst särskildt afseende borde fästas på det imellan orterna skiljaktiga förråd på halm och deraf uppkommande olikhet i gångbara värdet , skulle vigten å det sednare slaget skäligen kunna bestämmas till eller |- af vigten å halmen, med det högre Krono-värdiet; och i händelse detta förslag antoges, trodde Kammar-Collegium iärnpeligast vara, alt profvägnirtg bär i Stockholms Stad kunde anställas., genom Konungens Befallningshafvandes i Stockholms
Och till Bräm wms tillwerkningen lör Kronans räkning i Stockholm och Götheborg, af tillsammans 50,000 Tuior, erfordras, dä den stal! sättaS i gäng, att äret förnt wara up. handladt nödigt Lager af Spanmäl, bränfle, foder m. m. hwartill säkert ätgick en Summa af 200,000. R.d. Banco 525,000. Dä säledes största delen af Fonden mäste anwändaS till förffott, och den icke möjligen kan förökas, sedan Inrättningen nu mera kom. me att sakna den bctydeliga inkomst, som Kro. no-Brännerierne hittils ärligen lemnat, utan snarare mäste ärligen förminffas genom den Magasins Inrättningen älagde ersättning till Stats Werket af Bränw-inS. qfgiften för Stock, holms och Götheborgs Städer, samt genom ut. gifter till Aflöningen, Werks och Egendomars underhällande, Magazins.afffrifningar, förluster ä Spanmälsoch Priwiant Lager, m. m., sä har Directionen icke insett nägon utwäg att denna Inrättning i sin nu »varande ställning kan up. rätthällas utan ett ärligt understöd af Stat». Werket. Uti ofwannämde betz yttrande har Direo tionen i öfrigt anfört ätffilliga omständigheter i afseende pä BctjeningenS antal och indragning, de Den z October. 20S de Magasin som Directionen trott böra bibe. hällas, m. m., samt derjemte, i afseende pä fram. tida undsättningar till nödstälde Prowincer och Spanmäls uphandlingar, pä äberopad erfaren, het, sökt wisa fördekarne af de genom Kongl. Brefwet af den 20 Nowember 1793 derom stadgade grunder, jemte olägenheterna af uphandlingar antingen genom Auctioner eller mänådeligen kungjorde upbandli: gs. pris, hwilka utwägar
Kungörelsen den 8 September 1829, något hinder för erhållandet af Konungens Nådiga tillstånd till äktenskap emellan Syskonebarn ej möter, derest contrahenterne äro välfrejdade, bar hos Rikets Ständer framställning blifvit gjord derom, att äktenskap emellan Syskonebarn må få ega rum, utan att Konungens tillstånd dertill må erfordras, ocdi att Giftermåls-Balkens 2 Capitels 3 § alltså måtte till all kraft och verkan upphöra; vid pröfningen af hvilken fråga Rikets Sländer trott sig kunna antaga, att den fordna föreställningen, det äktenskapsförbindelse emellan Syskonebarn skulle strida emot religionen, redan längesedan försvunnit, tillika med alla derpå grundade tvifvel om tillåtligheten af dylika förbindelser, samt att nödvändigheten af Konungens tillåtelse i sådana fall ej eller kan tjena att vårda från äldre tider fortplantade tänkesätt, som skulle bevara sedligheten hos personer, hvilka, i följd af slägtförhållanden, lefva i större förtrolighet tillsamman, enär dessa tänkesätt, lemningar från en lagstiftning, hvilken ansåg äktenskap emellan Syskonebarn stridande emot religionen, icke mera finnas till, sedan en längre tids erfarenhet, att Konungen aldrig vägrar omförmälda tillåtelse, vant allmänheten att betrakta ingåendet af äktenskap emellan Syskonebarn ej blott såsom vilkorligen lofgifvet, utan fastmera såsom en rättighet, endast förbunden med iagltagandet af en viss formalitet. Då, vid sådant förhållande, ifrågaställa stadgande ej lärer kunna anses såsom något skydd emot osedligheten; men skyldigheten att söka Konungens tillstånd medför onödig omgång och borttager en icke obetydlig del af åtskillige embetsmäns tid, som kunde användas till mera gagn för dét allmänna, hvadan stadgandet i verkligheten blott gör olägenhet och ska - Expeclitions-Utskoltets Förslag lill und.
M. oin tillsättande lf en comité' för att utarbeta ett representationsförslag; och i händelse förstärkta Const.Utsk., hvilket man icke utan anledn. förmodade, hade afslagit det förslag, som nu ligger på bordet, så hade Hr Rydins motion beredt en ganska lämplig utväg att vid nästa riksdag få frågan 0111 en förändring i representationssättet ånyo bragt under Ständernes pröfning. — .När Hr Rydins motion deremot kom till Ekon.Utskls handläggning, hade förhållandet betydligt förändrats. Förstärkta Coust. Utsk. hade dä förklarat det uppgjorda förslaget böra hvila till nästa riksdag, och Ekon.Utsk. kunde då omöjligen tillstyrka motioneu. Det återstod således ingen annan utväg, än att behandla saken så som Utsk. gjort; och så mycket jag kan bedomina, tror jag icke att en återremiss skall förmå Utsk. att frånträda sitt förra utlåt.; hvarför jag afstyrker återremiss och yrkar bifall på betaukuudet. Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh.: Da K. M. en ligt grundlagen är berättigad att vid riksdag väcka förslag i fråga om grundlagsförändringar, synes mig deraf också ovillkorligen följa, att K. M. måste vara beiätligad att låta förbereda dessa förslag på sätt Honom lämpligast synes, och att, om K. M. pröfvar nödigt att för ett sådant andamål nedsätta en comité, så är sådant Honom fullkomligen obetaget. Jag delar äfven de talares tanke, hvilka ansett att, i händelse K. M. icke skulle finna det af R. St. vid denna riksdag utarbetade förslag vara antagligt, det skulle vara önskligt, alt en sådan åtgärd blefve vidtagen, likasom jag tror, att det hade varit lyckligt, om Regeringen långt före della varit betänkt på att ingå i en granskning och pröfning af grundlagen, till ledning för det förslag, som K. M. kunnat i detta afseende framställa; ty då hade det varit möjligt, att flere af de nu så ifrigt efterlängtade förbattringarne i vår grundlag redan varit åstadkoinne. Deremot måste jag helt och hållet förena mig med de värda talare, sorn anse, att när R. St. till K.
Utskottet vill nnnligen förstärka dUtlånings fonder, som Staten kan lemna, med deni, som genom upplåningar af privata skulle, kunna erhållas, och fördela dessa Fonder i hjån för Jordbruket och Näringarna samt till O lings lån. Utskottets tanka synes äfven vara, att Contoir borde finnas i orterna, till lä tnad i verkställigheten. Skillnaden är säle les ingen annan, än att, efter Utskottets plan, sätter hela Staten sig i garanti för Capitalistens försträckningar, i stället att, efter Herr Qierve Schwerine tanka, skulle Jordägarne i v s^a Arrondissementer sjelfye utgöra denna säkerhet, genom allmän intecknings meddelande lill Egendomarnes halfva vården. Detta var visserligen en nödvändighet i Schlesien, der allt var härjadt och till stor del brändt, och der den ena borde controllera den andia till förbindelsernas uppfyllande, så vidt Samhället åter skulle kunna upprätta^; hos oss tror jag denna controll och om’ gång kunna undviaas, Då Herr Grefven icke föreslagit mera än A sådana CreditCassor, säger han; ”man må härvid ej förebrå mig någon partiskhet e« Den 28 Juni. 585 ‘*mot de Landsorter, som här ej blifvit nämn”de: jag önskar och hoppas” fortfar han, ”att rden tid snart måkomma då äfven de fä fagina sig af sådana inrättningar.” Om mig i detta fall skulle tillåtas någon önskan och något hopp, vöre det, att desse landsorter måtte få fägna sig öfver att slippa sådana inrättningar: att dem icke behöfva. Jag vill tro, att Höglofl. Statsutskottets förslag är lättare i sin verkställighet. Till bevis derpå torde jag få anföra blott följande; Flerr Grefve Schwerin* r af den tankan, att inteckningen, som lemnäs till Credit cassans säkerhet, alltid måste vara den första, eller äga en ostridig, af Lagen stadgad, eller på andra långi[vares medgifvande grundad förmånsrätt fram. för alla andra, i samma fastighet bevilljade inteckningar.
Sillfisket i Bohusländska Skärgården, om understöd för; Betänkande derom. I s, 657—661. Sjöfartens, öm svenska, skyddande mot spanska Kaperier. V s. 5o2 — 5o4. Skatteköp af Lägenheter under Elfsborgs Kungs Ladugård. Proposition derom. I s. 4°—43- Utskottets Betänkande deröfver. I s. 43? 44- — lösen, om ändring af de i Halland följde grunder dervid; Utlåtande öfver Förslaget. Ytterligare Utlåtande. II s. 1691 . 1692. Ännu Ytterligare utlåtande. III s. 353—355. Skatternes utgörande, om ändring i sättet lör. Se Jords, om all, lika beskattning. Socken-Sällskapers , om inrättande. Se Bureau statistisk. Spannemåls Upphandlingsprisen, rörande förhöjning i, för Skaraborgs Län. II s. 1.066. Ytterligare utlåtande. IV s. 5g 1. — upphandling, rörande, ide orter der klen sköld inträffat. II s. 1067 , 1068. — Transporter, rörande verkställde, Landvågen från Wadstena till Örebro. II s. 1074, 1075. Sparbanks-Inrättningar, om uppmuntran för. IV s. 108—112. Ytterligare utlåtande. V s. 222 — *26. Sparre, om Expectance Lön för Cornetten Friherre Casimir. II s. 1788—1798. Ytterligare utlåtande. IV s. 44 C Spalkort, orri minskning i Stäinpelafgiften för. Se Koit-Bevillnings Stämplings verkställande. R eg is t er. 35 Statens, om, ansvarighet för enskildes af publike Ämbetsmäns förskingrade medel. V s. 5i3—5ig. — Inkomster, orri ändring i tiden till redovisningen för. TV s. 5i§—520. Stats-Expeditionerne, om tillökt antal Löner inom, af Kongl. Majrts Cancelli. IV s. i63—166.
Curhus inrättning skall kunna med bästa hushållning och framgång tillvägabringas och framgent fortsättas, men emot hvars upplåtelse till bruk och nyttjande Kongl. Allmänna MagazinsDireclionen hade uppgifvit det hinder, att densamma, jemte öfriga allmänna Magazinsfonden tillhöriga Byggnader och Bränneriverk vöre hypothicerad, efter Riksens Ständers förordnande, till Bankens säkerhet för Magazins-inrättningen meddeldt förskott; hvarförutan handlingarne, i afseende å behofvet af ifrågavarande Curhusanstalt, upplysa: att å Kongl. Seraphimer-Gillets Lazarett härstädes ej finnes utrymme för mer än tio sängar åt veneriska sjuka af hvardera könet, som skola vara högst otillräckeliga, heldst blott från Staden, under loppet af icke fullt ett år, fränd.
Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUlskottens Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 1. angående grunderna och villkoren för tillverkning och försäljning af bränvin. •— N:o 2. i anledning af Herrar K. A. Almgrens och Joli. Bobergs motioner, angående inskränkning af tiden för utländske liandelsexpedilers, eller så kallade Probenreuters vistande i Riket m. m. V. B. 380, 625. VI. A. 346. — N:o 4. i anledning af RiksStåndens olika beslut, angående grunderne och villkoren för tillverkning och försäljning af bränvin. — N:o 5. i anledning af Herr Gustafssons uti väckt motion, bland annat, gjorda framställning om sättet och villkoren för controllstämpling af inkommande utländskt guldoch silfverarbete. V. B. 481. A. 630. — N:o 6. i anledning af Pehr Mattssons från Westernorrlands län motion i afseende å handelsoch sjöfartstractaten med Ryssland. V. B. 481. A. 630. N:o 8. i anledning af väckt motion om framställande af underdånig anhållan om nådig proposition vid nästa riksdag, med förslag till nödiga ändringar i afseende å så väl tullbevakningen, som de i Tulltaxan stadgade förbud och tullafgifter. VII. B. 436, 468. A. 475. Bevillningssamt LagUtskottens Betänkande: — N:o 10. i anledning af väckt motion om befrielse för revisionssökande parter från skyldigheten att till Hofrätt ingifva stämpladt papper till handlingarne i saken. X. B. 616. A. 675, 677. E. 686. ( 31 ) Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUlskotlens Betänkanden: — N:o 3. i anledning af väckta motioner om ändringar i lullförfattningarne.
Det af förenade StatsogIi Banko -Utskotten? tlén 23 nästlidne Junii afgifne utlåtande öfvec Kongl. Majrts Nådiga Proposition af den i2;te i samma Månad , rörande behofvet af serskilde penninge-tillgångar till upphandling af Spannemål t\ har, under den -27 näst derpå följde blifvit gillade af Högvördige Preste ■ Ståndet oell Hedervärd» Bonde-Ståndet, hvarvid sistnämnde Stånd likväl yttrat sitt missnöje deröfver , att Förenade Utskotten väckt fråga om inställande af Bränvins-] hränning. — Men från Höglofl. Ridderskapet och.’ Adeln samt Vällofl. Borgare - Ståndet har, med anledning af gjorde anmärkningar, ärendet blifvit till Förenade Utskottens ytterligare be harull ling återremitterad^. Förenade Utskottens tillstyrkande , att Bränvins-hränning af Spannemål skulle inställas , åtminstone ide orter, från hvilka Spannemåls-und-’ 7od Stats-och B anie oUtskottens Betänkanienl sättning är begärd, har blifvit klandradt, så val hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln , som lios Vällofl. Borgare-Ståndet. Vid närmare öfvervägande äf de uti anmärkningarne anförde skäl, vilja Utskotten medgifva, att ett partiel t förbud emot Bränvins -bränning kunde vara förenadt med olägenheter, men Utskotten kunna derföre icke medgifva, det Förenade Utskotten saknat anledning att väcka fråga om inställande af Brånvins-bränning , enär Kongl. Makt uti Dess Nådiga Proposition yrkat nödvändigheten af utomordenteliga anstalter och sådane ansträngningar , hvilka endast synas böra kunna komma i fråga vid de tillfällen , då Dandet hotas med hungersnöd.