Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Betänkanden: N:o 15, i anledning af väckt motion om ändring i nu gällande Mäklare ordning den 31 Mars 1855 ; N:o 16, i anledning af väckt fråga om förändrad lagstiftning i afseende å kronohemman; N:o 17, i anledning af väckt fråga om afskaffande af fideikommisser; N:o 18, i anledning af väckt motion om rättighet för jordegare att få upp sagd och afhyst, men likväl qvarboende landtbo förpassad till något Kronans allmänna arbete; N:o 19, i anledning af väckt motion om ändring i gällande Fiskeri-stadga, i hvad den rörer sillfisket i Bohuslänska skärgården; N:o 20, i anledning af väckt motion om förändring af 20, 21 och 26 §§ af Kongl. Grufve-stadgan den 12 Januari 1855; N:o 2 i, i anledning af väckt motion om utfärdande af en författning rörande torplägenheters afträdande; N:o 22, i anledning af väckt motion om tillägg till 17 kap. 3 § Bygg ninga-Balken; N:o 23, i anledning af väckt motion om kapell-församlings befrielse från byggnadsoch underhålls-skyldighet vid moderkyrka; N:o 24, i anledning af väckt motion derom, att allmogens målkärl och vigter skola endast hvart femte år krönas; och N:o 25, i anledning af väckt motion om bestämmande af hvilka afgifter eller besvär må såsom kommunala anses. S. D. Vid föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 96, i anledning af väckta motioner om ändringar i Kongl. Instruktionen för Förmyndare-kammaren i Stockholm den 9 April 1856, lät Ståndet vid Utskottets hemställan härutinnan bero. Bih. till R. St. Den 11 och 13 Juli. Frän Höglofl.
I sådant afseende och då, enligt hvad Utskottet i memorialet N:o 33o sökt ådagalägga, de af Rikets Ständer, i anledning af Kongl. Majits nådiga proposition och enskilda motioner äng. skatte-väsendets förenkling, fattade beslut icke kunna anses böra föranleda lill rubbning i indelningarnes vid sednaste Riksdag fastställda förslagsvärden, samt någon annan förändring i detta ämne vid innevarande Riksmöte icke blifvit af Rikets Ständer beslutad, fair Utskottet, under förutsättning af Rikets Ständers bifall lill livad i memorialet N:o 33o blifvit yltradt, tillstyrka, att indelda räntorna och tionde-spanmålen må i den blifvande nya riksstalen, så till inkomster som utgifter, upptagas i enlighet med hittills gällande grunder och till enahanda belopp, hvartill de vid i845 års statsreglering blifvit beräknade. Stockholm den 5 Oktober 1848. Reservationer: af herr Walley, som ansåg Stats-ulskottet hafva bordt ingå till Rikets Ständer med inbjudning att frångå det beslut, som vore af 3:ne Stånd gilladt, nemi. att statsregleringen ej skulle uppgöras förr, än frågan om räntepersedlarne vora afgjord; i följd af hvilket beslut herr Walley ansåg statsregleringsfrågan af Utskottet icke kunnat företagas. Häruti har herr Warn instämt. Stals-Utskotlels Memorial, N.o 331. 7 af herr Norin, sorn resei verade sig deremot, att Utskottet, utan alt kunna bestämdt yttra, att Rikets Ständers beslut i skalteförenklingsfrågan är fattadt, likväl föreslagit Rikets Ständer att pröfva sialsregleringen, ehuru densamma blifvit uppskjuten, intill dess förstnämnde fråga vore pröfvad och afgjord. Häruti instämde; Hans Pehrsson och Erik Ersson från Gefleborgs län, Mats Pehrsson från Stockholms län och Lars Matsson från Upsala län. STOCKHOLM, f. d. Schultze* Boktryckeri, 18*8.
Nu kan man visserligen ånyo bordlägga betänk, och låta det hvila lill dess andra hufvudtiteln förekommit; men derigenom vinnes icke ändamålet, emedan betänk, då kan blifva återreinitteradt, hvaraf följden blir, att andra hufvudtitelns afgörande, så vidt den rörer detta ämne, måste uppskjutas till dess detta betänk, från Utsk, återkommit. Gr. Horn, Claes Fredr.: Orsaken hvarföre detta betänk. blifvit behandladt särskildt och icke i sammanhang med återremissen af andra hufvudtiteln inses lätteligen vara den, att detsamma, i händelse af återremiss derå, skulle kunna hinna till RiksSt:n inkomma så tidigt, att det kunde företagas till hufvudsakligt afgörande gemensamt med andra hufvudtiteln. På det hinder icke må möta för sakens afgörande med de modificalioner, som kunna finnas lämpliga, tillstyrker jag så mycket tiel!re återremiss, som jag från Utsk:s majoritet varit af skiljaktig åsigt, på sätt som inhemtas af min vid betänk, fogade reservation, hvarpå jag grundar min anhållan om återremiss. Hr von Hartmansdorff: Min afsigt har ingalunda varit att klandra StatsUtsk., derföre att det särskildt behandlat denna sak; ty Utsk. har icke kunnat göra annorlunda, då betänk, grundar sig på en K. propos.; men denna K. propos. angick ämnen, som innefattas under regleringen af riksstatens andra och tredje hufvudtillar.
Finns inget förbjudet eller dess värde inte överstiger 100 riksdaler bötar beslagaren och ersätter skada. Skulle den som har varorna ta till flykten bötar han 200 riksdaler och döms ovärdig att deltaga eller komma under omröstning vid val av förtroendeposter. Den som nu har förbjudet gods, men visar det inom 4 dagar i staden och 8 dagar på landet, slipper åtal. Han skall dock erlägga dubbel tull. Dessa författningar träder i kraft i staden fredagen och på landet måndagen veckan efter den kungjorts. Örebro slott den 5 augusti 1812. CARL. Kungörelse angående den städerna Söderhamn, Hudiksvall, Sundsvall, Härnösand, Umeå, Luleå och Piteå tills vidare i nåder beviljade utvidgade stapelfrihet. Stockholm den 11 augusti 1812. Borgarståndet har vid riksdagarna 1809 och 1810 hemställt att den beviljade stapelfriheten som endast rört export av i landet tillverkade varor och frakthandel borde utvidgas för Söderhamn, Hudiksvall, Härnösand, Umeå, Luleå och Piteå. Den borde tillåta mottagande av främmande fartyg. Detta har Kongl Maj: t godkänt till idoghetens och sjöfartens uppmuntran och förkovran. Särskilt de tre förstnämnda hamnarna får tillstånd att idka sjöfart utanför Östersjön och liksom de övriga handla med utländska hamnar. Söderhamn, Hudiksvall och Härnösand förbinder sig att införskaffa salt och hålla lager till de kvantiteter som anses gå åt. Stockholm den 11 augusti 1812. J LILJENCRANTS Reglemente varefter uppbördsmän och redogörare vid alla kronans magasin och sjukhus, samt under sjöexpeditioner om skeppsbord, må sig till goda beräkna avgången å de under händer havande uppbörder av spannmål, proviant och fouragepersedlar, samt hur förhållas bör, då persedlar transporteras från ett till annat ställe, samt vid skeende grynoch mjölförmalning. Örebro den 11 augusti 1812. Allmänna regler. Avskrivning äger rum vid levereringen från magasinen enligt särskilt belopp. Skulle uppbördsmannen göra större förluster på grund av oförutsedda händelser skall undersökning göras och undersökningsprotokollet insändas till ekonomiadministrationen. Magasinsuppbördsmannen skall först leverera de persedlar som lagrats längst. För all förskämning som kunnat undvikas med bättre ans och vård, ansvarar den som vården brustit. För varor som levereras från magasinen får viss avräkning ske.
Häruti instämnde Hr von Hartmansdorff och Hr Printzensköld. Uppå härefter framställda propos:r fann R. o. Ad. för godt att i afseende på de uti voter:s-propos;iie Nös 129 och 131, omförmälde fiskslag, vidblifva sitt förut fattade beslut samt godkänna dessa voter:s-propos:r, men deremot i afseende på de fiskslag hvarpå voter:s-propos:n N:o 130 hade afseende antaga Utsk:s inbjudning att med frånträdande af Ståndets förut fattade beslut godkänna de af Ulsk. föreslagna tullbestämraelser, samt ansågs sist nämnde voteris-propos. till följd häraf hafva förfallit. 61:o Fläsk. R. o. Ad. godkände de i fråga om denna artikel föreslagna voter:s-propos:r Niis 132 och 133. 62:o Foglar, Former, Krukor och Pottor för sockerbruken. De i fråga om dessa artiklar föreslagna voter:s-propos:r Nös 134 och 135 blef af R. o. Ad. godkände. 63;0 Frukter och Bär, ej specificerade. Sedan Hr Gr. o. Landtm, tillkännagifvit, att PresteSt. i afseende på dessa artiklar vidblifvit sitt beslut, och Hr Printzensköld förklarat sig deruti instämma, fann R. o. Ad. för godt att, med vidblifvande af sitt förut i detta ämne fattade beslut, godkänna den af Utsk. föreslagna votens-propos. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Utsk:s i afseende på denna artikel till R. o. Ad. samt PresteSt. gjorda inbjudning blifvit af sistnämnde Stånd antagen, hvarefter R. o. Ad. med frånträdande af sitt förut fattade beslut, godkände den af Utsk. föreslagna förändring af ifrägavar. artikels rubrik, samt fann voter:s-propos:n N:o 137 till följd häraf hafva förfallit. 65:o Garn.
Då emedlertid, under mina serskilta förhållanden, jag ansett 111ig alldeles ovilkorligen förbunden att yttra min mening, känner jag jnig åtminstone lycklig, att den ej är stridig emot hela sammansatta Utskottets förenade röst, sedan så många Ledamöter deraf, enligt hvad deras tryckta serskilta tankar och reservationer utvisa, varit af annan mening; äfvensom det är mig med säkerhet bekant, att ännu andra både muntligen och skriftligen reserverat sig, ehuru detta ej af Handlingarne synes; en omständighet, den jag tror mig böra anmärka. Bancooch StatsUtskotten hafva uti sitt yttrande framställt en Calcul öfver Götha CaualDisconts utredning, som högst betydligen motsäger den af Götha CanalDirecfionen otficielt frainlemnade Beräkning och Plan till samma Utredning, hvilken, emot min väntan, man ej funnit för godt att alls omnämna, ännu mindre vederlägga, ehuru skillnaden är så betydlig, att då Höglofl. Bancooch StatsUt» skottens beräkning visar en brist af 526,600 R:dr, så visär CanalDirectionens af Bolaget sanctionerade plan ett öfverskott af R:dr j 95,000. Då äfven denna plan är tryckt, vill jag ej trötta Höglofl. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet med ett vidlyftigt upprepande af summor och ziffror, utan får blott äran hanvik sa till desse för hvar man tillgänglige officL elle handlingar, samt nämna, att hufvudsak; Den 17 Martil, t. ni. 149 liga skillnaden uppkommer af, att Utskotten funnit för godt annullera en Discontens fordran hos CanalByggnaden, för hvilken i aila fail linnes full tillgång nästan helt uti nu varande Inventarier och Effecter; och att Directionen, äfvensbm Bolaget, aldrig kunnat och aldrig kan sätta i fråga Lagarnes kraft och helgd, som genom för tillfället skapade och retroactiit verkande Stadgar skulle kränkas, äf vensom öfverenskommelsers och förbindelsers helgd, ännu heligare, uti Lagbundne och frie Samhällen, för den starkare, än för den svagare individuella förmågan att dem bryta. _
Ehuru Icke närmare bekant med ämnet för detta Be - tänkande, finnér jag dock af Herr Thams yttrande anledning till den anmärknng jag förut gjort, att nemligen ÖeconohlieUlskottet icke förfar rätt* då Utskottet först framställer serskildta mål, som hafva samband med handelsoch näringsfriheten, innan Utskottet afgifvit dess Betänkande öfver notionerne* rörande én sådan frihet i allmänhet Det vöre således, efter min tanka, rättast, att förevarande Utlåtande finge hvila, til dess v! komma att besluta, huruvida en allmän handels - och näringsfrihet må blifra införd, jag väntar emedlertid icke att delta förslag skall gillas, men anhåller åtminstoie att min anmärkning må intagas i Protocollet, för att visa, det jsg ej deltagit i det inccnseqventa handlingssätt, att först företaga till afgörande gardelia, med handelsoch närirgsfriheten sammanhängande frågor, och sedan sluteligen pröfva hufvudbetänkartdet, der detta ämne i Sin helhet förekommer. Herr Grefven och LandtMarJkalken hemställde, om Ridderskäpet Och Adeln behagade bb 9?n i 4n»u.itii /. m. falla Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets förevarande Utlåtande. Ropadet Ja. Fnredrcgos å nyo och gillades följande Allmänna iesvärsoch Oeconomie-Utskottet* den S sistleine Julii afgifne, samt den 15 deri päfoljds eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden : N:o t j3. Angående yrkad likhet i rättigheten ti] nya smiden* anläggande, så i Södra, sorn Norra orterne. Angående ett noggrannare fullgörande af de med Bergsmanshemman* besittning föremde skyldigheter. Företogs till pröfning Allmänna Besvårioch OecocomieUtskottets den 8 sistledne Julii under N:o 134 afgifne, samt den 15 derpåföljde efterm ddagen, på bordet lagde Utlåtande, i frågan om yrkad rättighet till utvidgande af Stångjern* och Ämnesmidet i Riket. Herr Cederschjöld, Pehr
Ty allt ifrån den tid, då stångjerns-tillverkningen och jerri-förädlingen utgjort en af Rikets hufvudnäringar, och under en lång följd af år frambragt dess förnämsta export-artikel, har tackjerns-tillverkningen i Ri. kets Bergslager varit att anse såsom en af de säkraste grundvalarne för dess bestånd och dess utveckling. Man har derföre ansett densamma såsom en rudimaterie, hvilken borde vara att lätt och ständigt tillgå, och en beläning deraf motverka detta ändamål, utan att medföra någon stor båtnad för Bergsmannen, utur hvars händer producten vanligen genast går att förflyttas uti förläggarens eller köpmannens hand. Ett stegrande i pris af denna vara till skada för stångjernstillverkningen, hvars för-, kofran, såsom beredande en exportvara, bör, så vidt ske kan, befrämjas, skulle derigenom uppkomma; och det synes omöjligt att förlika uppmumringarne för den näringsdrift, som sysselsattes af förädlingen, med lättade utvägar för rudimateriens uppläggande i dess oförädlade skick. Försäljningen vid bristande betalning skulle dessutom alltid finnas förknippad med atsltillige svårigheter, då panten icke kunde till hvem som helst töryttras, så länge köpe-tackjerns-rättigheten finues inskränkt till vissa bruk. Bihang till Rikt-Standcns Prat. tSi3, 6tte Sami, Bilag, till Minior, N:o lo. IV x, Stattoch JBanco-Utskottens Utlåtanden. Vigten af sjelfva saken, och mängden af de motioner, hvaruti beläning af spannemål blifvit yrkad, gör det äfvenledes till en pligt för Utskotten att särskildt framställa detta ämne. Förutan de med hvarje nödvändighetsvara för den inrikes consumtionen gemensamma, förekomma äfven i afseende på spannemålen flere märkbara omständigheter, som ännu ytterligare synas förhindra , att antaga den samma såsom pant för allmänna Uånebiträden.
Utskottets förslag, 18 Compagniers Befäl både för Beväringen och den roterade Infanteristyrkan; att Gottlands behof af BeväringsBefäl, i förhållande härtill , vore 2:ne Compagnier, och om således en sådan Bataillon, som den föreslagne i Halland, komrae att där förläggas, hvilket vore tillräckligt , kostnaden derföre blef 6000 R:dr och således en besparing vunnes af mer än 19,000 R:dr årligen, å hvilken Utskottet ej bordt underlåta att fästa afseende. Häremot har Herr Frih. Cederström , J., anfört: att Gottlands Nationalbeväring utgöres af hela Provinsens population emellan i5 och 5o år och uppginge till 8000 Man, för hvilka finnas ett Befäl af 75 1^8 Stats — XJ tskot tets Officerare, som ej kunde anses för mycket; att Gottlands från fasta Landet isolerade läge, och längre tid af året derifrån afstängde comnuinication, gjorde det nödigt, att behöfligt antal försvarare funnes inom Provincen, hvilken i detta afseende ej kunde jemnföras med Provincer å fasta Landet; hvarjemte hos V. BorgareStändet Herr Donner yrkat, att Anslaget, för en nödig förbättring af Officerarnes vilkor, må ökas, emedan Compagnierne med trenne Officerare, i Capitaine, i Lieutenant och i Fändrik utgöres af 3 å /joo Man, samt Capitainens Lön vore endast 3oo R:dr, Lieutenantens i5o R:dr och Fändrickens ia.0 R:dr, hvilket vore högst otillräckligt till lifsbärgning. Af skäl, som Utskottet i dess förra Relänkande anfört, har Utskottet hvarken å ena eller andra sidan kunnat ingå i någon pröfning af förändring i det här i frågavarande Anslaget; varande Utskottets förra förslag i denna Punct af H. BondeStåndct bifallet. 9.3:o För Hallands Beväring» Bataillons Befäl hafva hos H.
Denna Kongl. Majlis rätt bör jemväl för framtiden förblifva oförkränkt, då arrendebeloppen kunna vid ny utarrendering stiga och en ökad tillgång för aflöning åt den korps, till hvilken boställena äro indelade, derigenom vinnas — en tillgång, som åter genom det nu föieslagna utbytet af kontant, för alltid bestämdt och icke en gång på blifvande markegångspriser beräknadt penningeanslag, skulle försvinna. I detta afseende förekommer det nog oförmodadt, att i Kongl. Maj:ts nådiga proposition är hemställdt, »att Riksslatens femte hufvudtitels anslag lill flottans underhäll skulle tillökas» med de 3,000 R:dr, hvilka i utbyte mot boställenas arrendebelopp komme att frän statsverket utgå. Det synes' alltså, som de på stat anslagna arfvoden för Kompani-cheferne vid flottan, utan någon anvisad ersättning, skulle, i och med den föreslagna indragningen af boställshemmanen, komma att upphöra. Jag anser mig, på dessa skäl, vördsamt böra tillstyrka Rikets Ständer den förklaring, att de för sin del icke kunna lemna bifali till Kongl. Maj:ts nådiga Stats-Utskotlets Utlåtande, M 129. 7 proposition, sä vidt den rörer de till flottan anslagna boställshemmanens indragning till statsverket.» Häruti instämde Herrar af Puka och af Harmens, Biskop Heurlin, Prosten Schram, Lektor Wallman, Doktor Annerstedt, Prosten Tellbom och Prosten Berlin.
Dito Östergöthlands Dito 11. 6. Gottlands Dito Kalmar Dito Blekinge Dito 36: — 2. Jönköpings Dito Christianstads Dito — Malmöhus Dito — Hallands Dito _ Götheborgs Dito Elfsborgs Dito — Skaraborgs Dito — Nerikes Dito — "Westmanlands Dito — Kopparbergs Dito — Gefleborgs Dito — Wester-Norrlands Dito _ __ Jemtlands Dito — Westerbottens Norrbottens Elfsborgs Län ... • • » • 1,484: 16. 4 Krigs-Kollegii Underhålls-Afdelning, för Riksgälds-Kontoret O 1,068,872 28 6 Återstående Utgifter, enligt Riks-Stat: Kongl. Stockholms — Kalmar Dito 3,628: 27. 3,628: 27. — Blekinge Dito 3,671:41* — ,—. .— 3,671: 4r. — Jönköpings Kronobergs Götheborgs Skaraborgs Dito Nerikes Dito Wermlands Oi Lo Westm an lands Di to Kopparbergs Dito Gefleborgs Dito Wester-Norrlands Dito Jemtlands Dito Westerbottens Räntekammaren Up sala Läns Landt-Ränteri Stockholms Dito Södermanlands Dito Östergöthlands Dito Gottlands Dito Kalmar Dito Blekinge Dito Jönköpings Dito Kronobergs Dito i . Christianstads Dito Malmöhus Dito Hallands Dito Götheborgs Dito Elfsborgs Dito Nerikes Dito Wermlands Dito Westmanlands Dito Kopparbergs Dito Gefleborgs Dito Wester-NorrlandsDito Jemtlands Dito Westerbottens Dito Norrbottens Dito Nummer-Lotteriet Sundhets-Kollegium Krigs-Kollegii Artilleri-Afdelning Fouragerings-Direktionerna Kronomagasinerna Behållningar af Bergseffekter: Vid Avesta Krono-Inspeklion , Metallvågarne [ 3,000: 16,941: 24. 10. Krigs-Akademien . Kronomagasinerna . Behållningar af Inventarier och Materialier: Charta-Sigillata-Verket Indelta Kegementerna
Under loppet af de i i år jag varit landtbrukare, har jag haft den erfarenhet, åtminstone på min ort, att ju flere större possessionater nedlagt bränvinsbränningen , ju flere små hemmansbrukare hafva börjat drifva densamma. Och dryckenskapslasten har snarare tillän aftagit. Brukare af -Jtdels och T'-g hemman hafva bränt med sina små pannor i af året och kortare, sällan längre tid; men under bela bränningstiden hafva de så traktera t sjg sjelfva och sina grannar, att sällan någon dag gått förbi, att intet en eller annan excess, orsakad af dryckenskap, blifvit begången; och lockelsen att under denna tid få vara med om kalaset, har varit så stor, att mina torpare, oaktadt de känt följden att försumma deras dagsverken, som varit och är uppsägning, likväl ej kunnat motstå denna retelse, och hellre risquerat att flytta, än afstå från öfvervarandet och njutandet af ett dylikt kalas. Det är just dessa små bränneriet’ och deraf följande bränvinskalaser, som i så hög grad bidragit att förderfva allmogen på landsbygden. Det är vid deni de förderfva sin helsa, försumma sitt åkerbruk och öfriga göromål, samt vänja sig vid lättja, dobbel och lösdrifveri. Sällan ser man bonden om hvardagen gå på krogen. Nej! har han tillfälle och tillgång, så tager han sitt rus hemma eller hos grannen; har han det ej, är han nykter och sköter sina sysslor. Om man blott kan komma derhän att öfvertyga den Svenska bonden, att hans största fördel vore att köpa bränvin, i stället för att sjelf tillverka det; så är jag öfvertygad, att ganska litet af den varan komme att på landsbygden förtäras. Och huru skall man kunna verka denna öfvertygelse hos allmogen annorlunda än derigenom, att man gynnar fabriksbränningen, samt dymedelst ger tillfälle åt den större entreprenören att underbjuda den mindre, och alldeles utrota de små. Hvad den mesuren att belägga försäljningen af bränvin i minut med betydligt högre afgift, än hittills, angår, så tror jag den vara lika så oklok som ändamålsvidrig.
Rättegängs-Balken en sä lydande förklaring: "Att det »vitsord, hwit. ket enligt 17. Cap. s. §. Rättegängs-Balken, jemförd med Kongl. Förordningen den 28 Jun. »798- § 2. tillkommer den som till bestyrkande af fordran för utborgade waror äberopar Bocker öl Den r r October. 93 öflver handel och köpenflap, äfwen sträcker siq till waru. tillwerkare, hwilka öfwer sin rörelse Beck och Räkning behörigen hälla eller hälla läta. Hwilket härmed till Eders Masts Nädiga prof, ning och stadfästelse i underdänighet Lfwerlemnas. Riksens Stärner framhärda m. m. UpplZii ock xoäklnä kor kiää. ock Allein 6. n Octok. r§io. Grefie-§däncker ck. ir Lor»3re-8täncker ck. n ^ - Loncke§ränckec ck, iz Stormäktigste Allernädigste Konung. Riksens Ständer hafwa, med den anledning de af Eders Maj ts Nädiga Proposition erhällit, warit betäiikta att utse medel till bestridande af de kosina, der, som i och för Riksdagens fluld.äro oundwik, lige. Riksens Ständer inse nogsamt att desie kost, naders blifwande werkliga belopp icke »ned säkerhet kan bestämmas, men dä i alla fall de medel sorn dertill blifrva utsedde böra behörigen redorvisas, hafwa Riksens Ständer efter de upplysningar om erforderlige tillgängar, de af Eder MajllS Nädiga Proposition, sä wäl som genom egna undersökningar kunnat inhemta, samt med afseen, de ä den tid, inom hwilken Riksdagen förmodeligen kan afstutaS, till Riksdags, kostnadernes bestridande anflagit en ungefärligen beräknad
Påtagligen kunde dock genom det dröjsmål, som StatsRådets hörande öfver en sådan fråga skulle erfordra, det lätteligen inträffa, att förhållandena förändrade sig, oell ett gynsamt tillfälle till en fördelaktig traktat gick oss ur händerna. Jag vill i detta afse:de påminna om det icke längesedan afslutade föredraget i Malmö. Konungen vistades då derstädes. Om det nu föreslagna stadgandet på den tiden varit gällande, skulle fördraget icke kunnat komma till verkställighet, innan Konungen återkommit till hufvudstaden, der Regeringen har sitt säte, enär, enligt den i förslaget åberopade 8 g R.F., StatsRådet kollektivt borde i frågans behandling deltaga. Det torde för en hvar vara uppenbart, att genom en slik tidsutdrägt äfven den fördelaktigaste afhandling kunde äfventyra att tillintetgöras. Det må tillåtas mig att härvid hänvisa till ett annat ex., som är nära till hands. Man tror sig med visshet veta, att kongress snart kommer att ega rum, för ordnande af de Italienska angelägenheterna, och att äfven Sverige skall der representeras. Att diplomatiska sändebud på förhand förses med instruktion, är väl vid sådana fall vanligt, men dessa måste alltid blifva eventuela. Pörslaget åter afser afhandlingar och förbund, följaktligen de definitiva dokumenter, som öro i fråga att afslutas. Huru skulle det nu lämpa sig, om, »edan kongress-fördraget vore slutligen formuleradt och färdigt att tecknas, det Svenska ombudet skulle säga: »Innan jag kan underskrifva, måste jag hemställa »saken till min Monark, som sedan skall hafva tid att derom råd»göra med sitt StatsRåd»; tror man icke, att sådant skulle blifva, om icke föremål för ett rättmätigt åtlöje, åtminstone för landets fördel och värdighet äfventyrligt? På grund af hvad jag nu i korthet anfört, vågar jag anhålla, det R. o. Ad:n ville förkasta det nu föredragna förslaget. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Den siste värde talaren har mot det nu förev:de förslaget anfört åtskilliga betänkligheter, hvilka, om de icke kunde visas vara ogrundade, naturligtvis kunde föranleda till afslag.