Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad på skriftlig väg kan uträttas till spridning af ett fullständigt begrepp om Bellman, har företrädesvis blifvit befrämjadt af Kernells slägting, den – till Svenska Kyrkans och Svenska Vitterhetens oersättliga förlust – likaledes tidigt hädangångne Sondén: genom utgifvandet af skaldens verk i den af sex delar bestående upplaga, som kallas ”Valda Skrifter af C. M. Bellman” 149, och som i allo påminner om den omsorg, ur hvilken de bästa upplagorna af forntidens auctores classici framgått. Man skönjer genast, att hon är ett verk, icke af någon halfvitter handels-spekulation, utan af en för sjelfva saken oegennyttigt nitälskande kärlek, fullt vuxen sitt företag genom grundlig bildning, sällsynt litterär-historisk kunskap och en måhända ännu sällsyntare noggrannhet, som från det största till det minsta lika oförtrutet utsträcker sig. Denna upplaga är så ändamålsenlig genom sin utgifvares klara uppfattning af Bellmans personlighet, så tillförlitlig i läsningen, jemförandet, aftryckandet af skrifter och handskrifter, så rik på varianter och ändtligen på upplysande anmärkningar af alla slag, att hon icke af någon sannskyldig vitterhets-vän, och allraminst af någon sannskyldig Bellmans-vän, kan umbäras. Det musik-bihang, hvarmed hon blifvit begåfvad 150, ökar ytterligare hennes värde och de sakrika upplysningarnas antal. Af sig sjelft förstås alltså, att en sann minnesteckning af Bellman har blifvit möjlig först genom henne. Detta må ock vara hennes försvar mot det eljest behöriga klander, att hon rätteligen hade bort kalla sig ”samlade skrifter”. Ty väl kan icke nekas, att de stycken, som blifvit uteslutna, visst ej skulle fylla många ark, och att således det i anmälningen utlofvade ”urvalet” har bekommit ett omfång, som betydligt öfverskrider den ästhetiska synpunktens utstakningar; men den biographiska synpunkten har alla skäl, att med det rikliga sammanförandet vara belåten.
Maj:t täcktes begagna iniativet/’ clå han förmodar, ”Styrelsen efter ett nioset öfvervägande af de stridiga intressena ”häst kunna medla dem emellan.” I sanning måste jag ännu en gång bekänna min oförmåga att följa Friherren i lians tankegång, eller att förstå hvad han här menar. Icke för det etiquettfulla ordets iniativet” skull, ehuru det vore önskligt, att man i det populära talet (hvilket ett Riksdagstal borde vara) bortlade alla inblandningar, åtminstone i slutsalserne, af mindre allmänt nyttjade främmande ord med vidsträcktare definitioner; och jag hänvisar i detta fall, om icke Hollberg är lärande, då han uti en af sina Comedier låter någon, ehuru mindre artigt, anmana en annan, ”att tala modersmåletmen huru jag än söker att vända denna Friherrens förmodligen kraftinnebärande tanka rörande initiativet, kan jag ändå icke stanna vid något bestämdt. Den ArmeeChéf, som emot en annan begagnar och förstår, att efter alla criser behålla initiativen, är den roägtigaste, är den segrande. Så hafva Cart. Johan, och Napoleon handlat, under de ärorika fälttågen, och före dem en Fredrik II, en Gustaf Adolph den Store, en Tilly, en Wallenstein med flere; men då man, under Statsärendernas jemna och fredliga gång, anmanar Styrelsen, att, med glan3i H. 3 34 Den 3 Juli i. sen af sin magt, begagna initiativen emot Folket, utan ett närmare eller redigare bestämmande af hvad man härmed, menar, kail äfven den mest moderat sinnade blifva begrundsam, och åtminstone förundra sig, huru sådant kunnat undfalla klokheten och den alltid uppträdande visheten. Vill återigen Friherren med detta project, och med det föreslagna iniativet förstå, att Kongl. Majit skall begagna Sin uti Grundlagen medgifna Höga rätt, att stifta efter godtfinnande uti ekonomiska frågor, så är Motionen öfverflödig; ty sådant lärer ändå ske och bör ske, vår bön förutan, så länge Lagarne derom äro gällande.
Den 2 3 ma j 189 2 antog s Ester so m ele v vi d Sofiahem - met i Stockhol m oc h genom - gick me d sto r hede r des s all a grader. I de n enskild a sjuk - ll:te årg. Utgifningstid: hvarje fredag. Annonspris: 35 ör e pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Ledig a platser » 25 ör e fö r hvarj e päbörjad t tiota l stafv. Lösnummerpris 1 5 öre (lösnrr endas t fö r kompletteringar.) Utländska annons. 7 0 ör e p r nonp.-rad. n vården verkad e Este r endas t et t pa r månader. Ho n sto d un - der denn a tid, ka n ma n säga, so m e n ljuset s änge l vid e n såda n där långsa m sjukbädd, dä r de n en a dage n gifve r oc h de n andr a tager, dä r stride n mella n hop p oc h frukta n omväxl a oc h dä r om någonsi n sjuksköterskan s tålamo d oc h skicklighe t i sit t kal l tagas i anspråk. De n platse n va r Este r i sannin g vuxen! Min först a bekantska p me d Ester gjord e ja g unde r den - na tid, oc h aldri g gå r hen - nes stråland e bil d u r mit t minne, dana d so m hon va r at t taga oc h gifv a kärle k i rikast e mått. San n oc h trofas t va r hon, me d någo t sällsyn t ren t och sund t s å til l krop p so m själ, begåfva d so m f å p å huf - vudets oc h hjärtat s vägnar. Snart öppnade s ocks å et t vidsträckt arbetsfäl t fö r de n unga flickans stor a förmåga. Till öfverskötersk a p å Falkö - pings ny a lasaret t antog s ho n d.
M:s nådiga stadga, angående försvarslöse och till allmänt arbete förfallne personer af 'den 29 Maj 1846, något stadgande icke finnes meddeladt, som alser att bereda nödige tvångsmedel, hvarigenom sådane försvarslöse personer, hvilka icke blifvit straffade för stöld eller inbrott, eller andra grofva förbrytelser, må kunna allvarligen tillhållas att förskaffa sig tjenst eller annat stadigt näringsfång. Rikets Ständer hafva denna fråga i öfvervägande tagit; och ehuru 5 § 2 mom. af högstberörde nådiga stadga visserligen antyder, det serskild föreskrift kommer att i nåder meddelas, när och huruledes försvarslös, som ej är att Expeclitions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelsej iV.-o 201.
Jag skulle vilja färga dig KUSKEN (som närmat sig dem). Tocken kruka. det af er som skulle bestå nu. SMEDSGESÄLLEN. Nå, smågossar, hvem var JÄGER (till Dahl). Det är väl sällan en simpel smed så der får handskas med en brukspatron! (högt) i afton? Fru Strömqvist! finns det några ärtmjöls-pannkakor FRU STRÖMQVIST (framträdande). Finns, och varma som hejdundrande! Det var längesen herrn var på Blåa Duken. några dar se'n från Götheborg och har ju aldrig varit i Stockholm förr? JÄGER. Fru Strömqvist! sätt fram det bästa SMEDSGESÄLLEN. Längese'n? han kom ju för frun har. Bror Filman och jag ha mycket att språka om. (Fru Strömqvist sätter fram diverse dricksoch matvaror). Hieslejters du? det ska' vara ett godt ställe det också ser du ut som en gödd kalkon. Färgarege SMEDSGESÄLLEN (till Dahl). Arbetar du hos säller ä' alltid sturska af sig; men, ser du, allt som (till Jäger). Hör du, du sa' ju att du för några dar se'n kom ifrån Götheborg? vet af Storfux än? lyder under Hallrätten duger inte, begriper du det? HYRKUSKEN (till Åkaren). Nå, har ni tagit lif En åkare tar inte lifvet af sina häKUSKEN. Skada på Storfux! Först köptes star han härdar dem bara. han af Ryska Ministern för tusen Riksdaler. Gref vinnor och Friherrinnor klappade honom med sil kesvantar och matade honom med sockergryn. Efre för tjugo, och nu lär det väl vara slut med silkesvantarna och sockergrynen. snärtar. ter många ombyten såldes han slutligen till en åka ÅKAREN. Det växer inte sockergryn på tagelKUSKEN (ropande till Smedsgesällen). Hör du, Filman du, vill du spela mariage om en portion lax? sken.) Spela mariage med den der Åkardrängen, du a' i sällskap med!
Enär, utaf StatsUtskottets vid sistlidne Riksdag till Rikets Ständer afgifne Berättelse, om förrättad granskning af Riksgälds-Contoret, iuhemlats, att förhållandet med Riksgälds-Contorets Skulder och Tillgångar, vid 1828 års slut, blifvit till Rikets Ständer uppgifvet, har Utskottet, med förbigående af detta år, låtit upprätta en Jemförelse-tableau, Litt. A., som utvisar de förändringar, Riksgälds-Contorets Skulder, samt Fordringar och Tillgångar undergått, emellan den 1 Januarii 1829, och samma dag år 18 3 3. 'F&rändringar, som Riksgälds-Contorets skulder undergått emellau d. i Jan. 1829 och d 1 Jan. iS33, Enligt denna Tubleau, inbalancerades den 1 Januarii 1829 Conlorets skulder till elt belopp 8 5,314,463 4 11 af Sedermera äro, inom i832 års utgång, tillkomne följande skulder, nemligen: Emot Riksgälds-Contorets Obligationer till innehafvarén upptagne lån med 5 pr:s ränta .. R:dr 895 60U: samt mot 4 proc:s d:o . — 4,400: Götlin Canal-Bolags Insättningar, hvarå skall godtgöras 5 procents ränta, så länge medlen innestå Till Rikets Ständers Bank utgifne obligationer med 4 procent ränta samt ifrån och med år 1835, 2 proc. årlig afbetalning på primitiva capitalet Tå Creditivet i Banken assignerade . Utaf fordringnrne bos framlidne M. Exc. m. m. Grefve Ruut hs Sterbhusdelegare, afsalte, enligt Rikets Ständers beslut, till vilkorlig lyftning af gamla Bolaget för Skånska Stenkolsverket Is iståndsätta nde, uti Piiksgälds-Contoret innestående medel, capital ..
Justerades följande : Utdrag af Protocollet, hällit i Högloft. Ridderffapet och Adelns Plenum den 11 Augusti 1809. S. D. I anledning af Regeringsformens stadgande i ros §. at rold denna Riksdag lomme at fastställas en särffilt Författning til bestämmande af answar för Stats-Rådets Ledamöter och Konungens Rädgifware i Commandomäl, beflöt Ridderffapet och Adeln updraga ät Constitutions-Utffottet at i anseende til grunderna för answarigheten, hwilka stöde i närmaste gemenskap med Grundlagens föreskrifter, föreslä en sädan författning; hwarefter, om sä behöflig! funnes, Lag - Utskottet kunde Utkomma at öfwer bestämmandet af answarighetens päföljder sig yttra. Ut supra. Äfwendeles Justerades följande Ridderffapet och Adelns underdäniga ffrifwelse til Kongl. Maj-.t. Stormägtigste Allernädigste Konung! Hos Eders Kongl. Maj:t fär Ridderffapet och Adeln i underdänighet anbälla, det täcktes Eders Kongl. Maj-.t i Räder uphäfwa det stad gande, 972 Den iZ Augusti. gande, kwarom Hans Majit f d. Konungen, uti Nädig ffrisweise af den i Au ' u 1800 Riddarhus - Direction förstånd,gat. oc! härigenom en del Ledamöter af Redrerftapu och Adeln blifwit, i anseende til l a-.re af dem ä Riddarhuset i Norrköping den L9 Maji 18c 0 gjorde anmälanden, förklarade för framtiden förlustige af deras Riksdagsmanna-rätt. Dä Eders Kongl. Majit i deste dagar tik Riksens Ständer öfwerlemnadDest Nådiga proposition, rörande et ämne, af enahanda egenffap som detta, wägar Riddcrffapet och Adeln hoppas, at Eders Kongl. Majit täktcs härtil lemna sitt Nädiga bifall. Med djup wördnad och trohet, har RidLerskapet och Adeln Näden framhärda etc.
Uti denna framställning hafva Herrar Langenberg och TValej sig förenat. Vid pröfningen af detta mål, som ansetts böra gemensamt af Lagoch Ekonomi-Utskotten behandlas, hafva Utskotten inhemtat, huruledes flyttningstiden vid föregående Riksdagar varit föreslagen lill åtskilliga från hvarandra mer eller mindre aflägsna tidpunkter, samt vid sist förflutne Riksmöte till den af motionärerne önskade midsommarstiden. Lagoch Ekonomi-Utskotten hafva vid alla dessa tillfällen afstyrkt bifall till förändring uti nu gällande flyttningstid samt vid sista Riksdag, såsom skäl Lagsamt Allm.
Jag anser således begge meningarna kunna lättast förlikas, om markegången sättes i Mars månad och medelmarkegången uträknas efter de 10 föregående årens pris, nemi. utan att deruti inräkna det löpande årets. Gr. Posse: Jag hade icke ämnat yttra mig vidare, om icke Hr Lagerhjelm uppkallat mig till ytterligare vederläggning. Hans anmärknlr gä hufvudsakligen derpå, ut, att markegångssättningen ej sker på den lämpligaste tiden. Jag instämmer häruti och medgifver, att Utsk:s förslag i den delen ej heller uppfyller alla fordringar; men det måste dock erkännas, att det är bättre, att markegången sättes i Dec. än i Nov. Jag skulle för min del helst önska att kunna instämma med Hr Cederschjöld om markegångens sättande i Mars månad; men man har funnit, att detta skulle möta svårigheter såväl i afseende å Kronans uppbörd som uppsägningarna till leverering in natura. Hvad Utsk. föreslagit om erläggande i contant af skillnaden emel - Den 19 Januari f. m. gj Ian årspriset oell medelpriset vid leverering in natura skulle då ej heller blifva verkställbar^ och man har således funnit sig nödsakad att för markegångssättningen bestämma någon tid före Thomae dag. Härmed tror jag mig hafva besvarat Hr Lagerhjelms hufvudsakligaste anmärkning. Men han har tillika frågat, hvari missbruken hittills bestått. Jag vill ej tala om personer, men i saken kan jag anföra ett talande exempel. I Skaraborgs län skall spannmålsräntan utgöras med hälften råg och hälften korn; men i åtskilliga delar af länet växer icke korn, och följden har varit, att räntetagarne alltid uppsäga sin spannmål till leverering in natura, väl vetande, att sådant icke kan af räntegifvarne fullgöras. Dessa måste då erbjuda råg för allt, och redan detta innebär, efter min tanka, en olaglighet; men många räntetagare gå ännu längre och fixera i stället en lösen af 3 till 4 r:dr högre pris än det, som i andra orter gäller.
I afseende på regleringen af personaloch aflöningsstnterna för ifrågavarande tvenne embetsver k, har Kongl. Maj:t ansett de grunder böra iakttagas: a) att antalet af tjenstemän icke skall vara större, än göromålen fordra, utan hvar och en hafva full sysselsättning af sin tjenst; b) att hvar och en i förhållande till tjenslens mödosamhet och vigt samt ansvaret dervid väl lönas; c) att de för höjda löneförmånerna, utom för vaklbetjcningen, icke helt och hållet böra utgöra fast lön, utan omkring ]:del eller pdei deraf bilda en extra-ordinär inkomst, för Cheferna under benämning af taffelpenningar, och för den öfriga personalen under namn af tjenslgöringspenningar, hvilka alltid böra tillfalla den effeclivt tjenstgörande, oberäknadt hvad under särskilda förhållanden kan linnas af den fasta löiten böra vikar ien tillkomma, samt icke eller inbegripas under pensionsbeloppen på Allmänna Indragningsstaten; i hvilket sistnämnda afseende, till förekommande deraf att ålderstigne och mindre arbetsföra tjenstemän, ehuru pensionsberättigade, må hålla sig i tjensten qvar för alt fortfarande få bibehålla tjenstgöringspenningarne, det vilkor för de nya lönernas åtnjutande borde bestämmas, att då tjensteman, efter upphunnen pensionsålder af 65 år, finnes icke fullt tjenstbar, han må kunna, i öfverensstämmelse med den grundsats, sorn för Tullverket äfvensom för Rikets Ständers veik är till iakttagande stadgad, äfven utan egen ansökan, med lönens bibehållande som pension, i behörig ordning å indragningsstaten förflyttas.
Sig föranlåten äska, att anslaget till »skiften och afvittringar», som under innevarande' statsregleringsperiod utgår med 63,000 Ridr frän sjette hufvudtiteln och 70,575 Ridr från riksgäldskontoret, eller tillsammans 133,575 Ridr, må för nästa statsregleringsperiod varda förhöjdt till ofvanstående årliga belopp af 150,000 Ridr, att utgå ensamt från sjette hufvudtiteln, hvars årliga anslag till ifrågavarande föremål således komme att ökas med 87,000: — Transport Rimt Ridr 138,017: 55. Kongl. Maj:ts Nåd. Prog. N:o 1, orri Statsverket 1862. 43 Transport R:mt R:dr B) Undervisningsanstalter för jordbruk och landtmannanäringar. Under denna rubrik föreslår Kongl. Maj:t till utgående: såsom tillfälliga anslag: 1:o) För uppförande vid Ultuna landtbruksinstitut af en stallbyggnad utaf gråsten, att utgå under år 1864 18,000: — hvarjemte Kongl. Maj:t vill till Rikets Ständers pröfning öfverlemna, huruvida tillgång jemväl må kunna beredas till bekostande af den utaf institutets styrelse föreslagna, till boningshus med lärosalar, laboratorier, rum för elever, m. m. afsedda större byggnad, hvarom nådig framställning gjordes vid förra riksdagen. 2:o) För Alnarps landtbruksinstitut: a) till grunddikning och mergling af den del utaf åkerjorden, som är afsedd att under åren 1864—1866 undergå dylik förbättring, 4,000 R:dr årligen eller för nästa statsregieringsperiod tillsammans 12,000: — b) till anskaffande af en lokomobil, jemte tröskverk af bästa slag, till utgående år 1864— 10,000: — c) bidrag till en af Lomma församling, inom hvilken Alnarp är beläget, i laga ordning beslutad kyrkobyggnad 7,500: — 29,500:
3Ö4:o angående ifrågaslälld förlängning af det Panllån-inrätlningen i Stockholm beviljade lånunderstöd af allmänna medel (231). Af hvad Rikets Ständer härvid besluti t, har Kongl. Ma j:t uti nådigt bref al den 30 Mars 1841 lemnat Öfverståthållare-embetet del. 395:o angående ifrågasatt uppförande å allmänna Indragningsslaten al lönersättning åt f. d. Stalssekreterarne Grip och v. Vid föredragningen häraf har Kongl. Maj:t|punnit Rikets Ständers vägran, ali berörda ersättningar å Allmänna Indragningsstaten uppföra, destomindre kunna 54- Bil. lilL B. St. Jusi. Ombudsrn. Emb.-Ba‘ditelse den 11 Juli 1844. verka lill rubbning af f. d. Statssekreterarne Grips ocit v.
roen ej till erforderlig mängd förarbetas, under det att flere både större och mindre varu-artiklar, som til! införsel finnas tillåtne, äro belagde med så dryga umgälder, att TullfÖrsnillaren finner, oaktadt det äfventyr han dervid löper, sin räkning vid deras inpractiserande, understundom utan ali afgift och oftare för en ringare Tull, än verkligen derföre bordt erläggas, och enär ändtligen alla dessa förhållanden bevisa, att Lurendrägerierne, de stränga straffen till (rotts, ännu fortfara, att de genom modets och vanans tilltagande välde måhända ökas, Underdåniga Skrlfvelser. till uppenbar skada för Staten och undergrhfvarule afl <le ädlare begrepen om Laglydnad och sedlighet inom Samhället,: och att till och med vinningslystnaden gatt sä långt, att de personer, hvilkas fordel det varit att motarbeta dessa brott, »jelfve deri kunnat ega dei, hvilket, utom särskilde exempel, lär tillräckligen bevisas genom de i den gällapde författningen emot Lurendrägeri och Tullförsnillning deremot förekommande stadganden, sorn ådagalägga att Lagstiftarens ■uppmärksamhet blifvit väckt af slike förbrytelser, hafva Riksens Ständer trott sig böra uppsöka en annan grund till underlättande af den friare handel, sorn skall lätta afsättning för Svenska producter, jemka värdet å främmande förnödenhets-varor, bereda Svenska fabriquerne, hvarJ om fråga blifvit, väckt, möjlighet att till naturliga pris upphandla sina behof, och framför allt öka Tullintfäderne. Såsom eri följd häraf hafva Riksens Ständer antagit! att en allmän frihet må förunnas att, ernot afpassad Tull, införet alla Utländska varor', dock anhålla Riksens S(än.j der i underdånighet, att, i händelse E. K. M. skulle, vid utfärdandet af oftanämnde» Tariff, linna i Nåder för godt, att göra några undantag från denna allmänna införsel-frihet, E. K. M. då täcktes, genom en särskild
Två hundra tusen Riksdaler; Ståls-Utskottets Utlåtande, N:o 303, 13 dock behöfver, — sedan liqvidea med förra bolaget angående de, genom dess försorg, å jernvägen verkställda arbeten eller för jernvägs-anläggningen bestridda kostnader blifvit uppgjord, — icke större belopp utaf den tecknade aktie-summan utgöras, än som erfordras för fullbordandet och framtida underhållandet af jernvägen med hvad dertill hörer, eller för ofvannätnnde 2:ne Iåns återbetalning, i händelse jernvägen icke varder af det nya bolaget på föreskrifvet sätt och inom stadgad tid fullbordad; kommande eljest jernvägen, med dess tillhörigheter, att utgöra framtida säkerhet för dessa 2:ne lån, hvadan aktie-egarnes persouela ansvarighet upphör för det från Riksgälds-kontoret utbekomna lån, så snart jernvägen blifvit färdig samt efter skedd afsyning godkänd, och för det andra lånet, 10 år derefter» De handlingar, som innefatta aktie-egarnes förbindelser att fullgöra den, på grund af aktie-teckningen, dem åliggande inbetalnings-skyldighet å deras aktier, böra deponeras och förvaras hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Westerås län. 3:o. De vid jernvägs-anläggningen återstående arbeten skola, genom bolagets försorg och under Styrelsens för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader inseende, utföras och fulländas i öfverensstämmelse med det förslag till dessa arbetens verkställande eller den arbetsplan, som af Kongl. Maj:t i nåder fastställes; och bör jernvägen vara fullbordad samt för allmänna trafiken upplåten före den 1 Juli 1856. 4:o.
Uti oeronotniskt hänseende, föfc hela Riket käti blifva af så väsendtlig nyt» ta, som man synes lofva sig, kan jäg alldeles icke inse, ickeens för det sädftsfika Östergöthland i allmänhet. Att Östgötha jordbrukaren allmänneligen skall begagna denni Canalfärf,' till siri säds transporterande, trof jag'icke. Jag tror att lian, efter denna Catiaffarls öppnande, Skall, likasom hitrillif skétt, viutertideU Utföra sin stad. Hvilket! jöth brukare tkall bita sin säd, väinlfgén rftä fDen £2 Juli f. m. tröskad före Juletiden, ligga intill varén eller sommaren för att begagna Canalfarten? Pluraliteten af deni behöfver förvandla säden, det fortaste möjligen ske kan, tili penningar, för att afbörda sig de otaliga Kronoutskvldernn, innestående tjenstehjonslönerna och euctioirsmrop, m. ni. Desse afyttra säden om vintern, och komma således icke att begagna Canalfarten. Jag tvifar äfven derpå, att de större Fossessionaterne, för att begagna Canalfarten följande året, behålla säden i bodarna, ifall dessa äro dertill rymliga nog, och utsätta sig för Ibesväret med sädens ofta skyfflande, mindskning genom intorkning och musfrat, Canaleller Sluss-afgifterna, samt den händelsen, att få sädén mindre betalt; ty vanligen betalas den bäst om vintern. Då har ock jordbrukaren bästa tid att använda till sädens utförande. Uti vårt land, der man kan räkna foga mer än fem månader alt använda på jordbruket, har landtmannen ingen tid till sädens transporterande örn sommaren. Just derföre är det som Upplänningar, Westmanlänningar och Söderinanlänningar, * till deras säds transporterande, icke begagna sommaren och den ypperliga Canal naturen at dem danat MälarenUpplandafyttrar omkring ,n°. tunnor s'"d, som allt ulföres på vinterföret. Så förhåller det sig ock medde öfriga intill Mälaren stötande Landskap.
Han kommer, han försäkrar tusen gånger, Att Gud är kärleken och allt det där, Och att en dam, så änglalik och skär, Har fri entré till himmelens salonger. Hur kan hon tro på slikt galanteri? Hon — tro? Ack nej! Men borta äro kvalen, Och lugn och lycklig kan hon gå på balen. Från alla tvifvel om sin skönhet fri. Som dimmorna for solen de försvunno: Den stackars prästen — hvad hans ögon bruhno !Samvetskval. Förtärd af själavånda och askes, Med skygga ögon, ängsliga fasoner, Som fruktade han ständigt for spioner En tristare figur får sällan ses. Och då han talar, stammande och hes, Hörs intet återljud af hjärtetoner, Blott kalla, torra textexplikationer, Renläriga som Luthers katekes. Den mannens lif har vissnat ned, emedan Det var ett lif af lögn och feghet blott: Han tviflade, då han gick eden, redan. Han tviflade och hemlighöll sitt brott. Men som en brottsling har han känt sig sedan, Och kyrkans predikstol är hans schavott.Kapitalets utvandring. En nutidsfrågra af Emil Svensén. Allt högre går vågsvallet af den stora verldshistoriska striden mellan kapital och arbete. Strejk följer på strejk, och den ena lock-outen aflöser den andra, ofta under scener af blodoch våldsdöd, som komma håret att resa sig på äfven de trögaste. Med hvarje dag varder det mera klart för dem, som ej sett det förut, att den sociala frågan kommer att så uppfylla allas sinnen, att den tränger alla andra spörsmål åt sidan och ej låter sig skjutas undan, förr än den på ett eller annat sätt, till större eller mindre omfång, funnit en lösning. Det kan då icke vara olämpligt att söka skärskåda denna så ytterst vigtiga fråga från alla tänkbara sidor och att, hvar helst dervid en ny synpunkt visar sig, draga den fram i dagen och bringa den under de intresserades pröfning, vare sig att den för öfrigt är af glädjande eller sorglig beskaffenhet Våldsbragder, sådana som dem vi i år fått bevitna i Belgien, Chicago och flerestädes, sträcka sina verkningar åt mer än ett håll.