Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får derjemte upplysa Gr. von Platen, attingen obillighet äger rum i det förfarande, sorn hittills alltid iakttagits vid frågor om anläggande af nya qvarnar. Ansökningar derom hafva alltid blifvit afslag11a både hos Kammar-colhm och hos K. M., så snart de icke varit föranledda af mäldetrång; men dä det är en naturlig följd af populationens stigande, att äfven ett större antal qvarnar beiiöfves för alt förmala spanmål till dess brödföda, så liar äfven, sedan inför häradsrätt vederbörligen blifvit styrkt att de gamla qvarnarne icke medhunnit att uppfylla dea kringliggande ortens behof, utan att mäldetrång verkligen inträffat, anläggning af nya qvarnar tillåtits. Hr Palmcrantz, Joh. Mauritz: På sätt Hr Ridd Secretm upplyst, har ett Stånd återremitterat betänk., ett annat Stånd til! en del afslagit det och elt tredje bifallit detsamma. Den af en värd ledamot vidhållna uppgift, att det vore af 2:ne Stånd redan afslaget, är således alldeles oriktig. På grund af de i min tanke välgrundade skäl, betänk, innehåller, yrkar jag bifall på detsamma, meri skulle del ta icke beviljas, så lärer väl R. o. Ad. i allt fall icke vilja i likhet nied BorgareSt. nu afslå betänk., ulan förmodar jag att det då bl i fver ålerremitteradt, hvarom jag i sådant fäll anhåller. Jag tror dock icke, i likhet med Frih. Cederström, att det resultat, hvartill Utskiri kommit, är så skadligt, utan tror jag tvertom, att Utsk:n på goda skäl, dem de i betänk, åberopat, föreslagit borttagandet af grundränta å qvarnar. Utskru säga nemi., ”att qvarnar icke äro att anses annorlunda än fabriker och såsom sådana äro underkastade förändringar, hvilka hvarken på samma sätt eller i lika grad äga rum med den skattskyldiga jorden.” Det är väl ovedersägligt att så förhåller sig.
Rikets säkerhet finnas, om en rösts majoritet i Constitutlons - Utskottet skulle kun. na decidera att käniredomen af Stats-Rädets förhållande borde undanhällas Riksens Ständer? Jacs skulle räkna för en synnerlig lycka att kunna förena de stridige tankarne k förewarande ämne, och det i bfwercnsstämmclse med Regerings - Formen» Det förefaller hetänkligt, sä i enskilt som allmänt af* seende, att cn person skulle framträda för Riksens Ständer och anklaga cn sä betydlig Embetsman wid Riksstyrelsen, som ett Stats - Räd. Dä detta icke heller kan ske förrän Stats - Räds Protocollen blifwit genomläste och granskade, och hwilket äfwen bör blifwcr (konstitutions-Utskottets aldraförsta fbremäl; hwarfbre mä icke wälbemälte UtskottS gemensamma Betänkande om Stats-Rädets förhällande kunna till Riksens Ständers klerm framgifwas? Dä i ett sädant BetänTredje Band. N:o 210, tands 44^4 Den 19 October. kande alltid bör anföras om en eller annan Ledamot warit af serskilt tanke, sä äga ju Riksens Ständers klarin tillfälle att inhämta och pröfwa den olika meningen, samt till och med, om nägon gäng sä nödigt pröfwadeS, Constitiltions - Utskottets rädplägningar eller Protocoll uti det omtwistade wälet infordra. Sälcdcs bleftve ju ingen förbrytelse emot Civil - eller Fundamental-Lag dold, och ändamälet winnes förutan offentelig anklagan och dcrä följande answar. Grefwevs la O ar 6 is: Det är för mig päkostande att ej kunna alldeles instämma i den högst aktningswärda Ledamoten Herr von LckuirsndeimL lanke, dä jag besinnar att möjligt more, det Cvnstitu<ions - Utskottet kunde ända till flutet af Riksdagen uppskjuta med inlemnandet af sitt betänkande till Riksens Ständers klena. Herr von 8cku!Lenke! m:
Man tänke sig den mängd af handlingar, sorn t. ex. ifrån de 4 stats-expeditionerna samlats år efter annat: nu finnas ibland dessa handlingar åtskilliga kuranta mål, som kunna vara af mindre intresse; dessa skulle då utplockas ifrån de öfriga handlingar för året, som inför Konungen varit föredragna, och skulle då komma att finnas ofullständiga i Riksarchivet och ofullständiga i slottshvalfven. Om för handläggning af mål i embetsverken det vore nödigt att äga tillgång till några äldre handlingar, som i det nuvar. Riksarchivet förvaras, hemställer jag om, efter ett sådant lösryckande af acler och dbcumentér, som med hvarandra äga sammanhang, det ej oftast kunde blifva alldeles omöjligt att få teda på hvad som behöfdes och ett dylikt mål sålunda afgöras till skada antingen för det allmänna eller den enskilda i brist på nödiga upplysningar. Om sält-d. s Riksarchivet bör flyttas, så bör denna flyttning ske fullständigt, och emot all utplockning af handlingar för att förvaras annorstädes än i Riksarchivet reserverar jag mig på det högsta; ty detta archiv måste vara en helgedom, hvarifrån intet må skingras. I öfrigt måste jag vidblifva mitt yttrande om o - Den 28 November f. m. 4'9 rimligheten ali sammanföra Vitterhets-, Historieock Antiqvitels-acadeniiens samlingar med Riksarchivets i en local, som redan är för trång för Riksarehivet ensamt. Hvad tillbyggnad af flyglar beträffar, ar det ingenting som hindrar StutsUlsk. att dertill anslå medel, alldenstund medel finnas att anvisa. Hr Rosenblad, Bernhard: Frånvarande i början af denna discussion och äfven sedan en längre tid tillbaka, hade jag icke tänkt deltaga i denna öfverläggning, utan att först efler densammas slut yttra mig öfver slatsregleringen i sin helhet, men ett yttrande af Hr af Uhr, Gustaf, gör, alt jag, såsom ledamot af Götha-canal-direction, anser mig skyldig derpå lemna ett svar.
lika med moratorier, tillhörs tider af större vida; då det närvarande är allt; men framtiden lemnad utan afseende - Den 9 Junti /, m. 507 Man har trott att nu vore tiden söka arbeta sig ur förlägenheten, icke insnärja sig i nyare och svårare; Och då blir det anförande att denna mesure ej tillhör den närvarande tiden, med det samma ett erkännande att Konungens omsorger besparat oss den. För öfrigt är jag trygg af mitt eget medvetande. Få äro som hafva de förbindelser till Konungen och Fäderneslandet som jag: jag skall ock säkert aldrig glömma dera: men just derföre cck frambära min oskrymtade öfvertygelse vid alla tillfällen, och det med fredadt samvete intill min sista stund. Grefve Spens anhöll, att Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes inhämta Ridderskapets .och Adelns tanka, huruvida Ridderskapet och Adeln behagade bifalla eller afslå den utaf Grefve Spens omnämnde del utaf Kongl. Maj:ts Nådiga proposition. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarjkalken yttrade, att då Kongl. Msj:t6 ifrågavarande Nådiga proposition icke nu vöre hos Ridderskapet och Adeln under öfverläggning, samt Statsoch BancoUtskottens Betänkande, rörande Allmänn* FinanceRegleringen, redan blifvit af Ridderskapet och Adeln sluteligen pröfvadt, ansåge Hans Excellence sig icke kunna den af Grefve Spens begärte proposition framställa. Grefve Spens hfmställde; ora det icke eni 508 Den 9 Junii f. m. ligt Grundlagen vore tillåtit att vid ett Utskotts Betänkande. som andra gången vora under pröfning, göra tillägg, samt om icke förevarande fråga hvilken blifvit hämtad från Kongl» Maj:ts Nådiga proposition, som gifvit anledning till Statsoch BancoUtskottens nu andra gången handlade Betänkande, således kunde i egenskap af tillägg till nyssnämnde Betänkande upptagas och pröfvas. Hans Excellence Herr Grefven och Landt. Marjkalken erindrade, att den af Grefve
Låt oss gå till hvila, mitt stackars barn! vi få tillbringa natten i nästa rum, ty abedissan sade mig, att det här skall inredas för begrafningen i morgon låt oss gå. INGEBORG. Ja, låt oss hvila! Vid din famn vill jag slumra in och der drömma mig det flydda åter. (De gå in i ena sidorummet, omslingrande med sina armar hvarandra. Det är mörkt i rummet.) ÅTTONDE SCENEN. ABEDISSAN (inträder från fonden). EN YNGRE NUNNA (följande henne och bärande en lampa). ABEDISSAN (går lyssnande ifrån den ena dörren till den andra). Allt är tyst! ställ lampan der på golfvet. (visar på ett ställe midt på golfvet, der nunnan äfven ställer lampan.) Ingen skall störa oss i vårt nattliga värf. (för sig sjelf) Aha! min vördige fader! på morgonen kommer du hit, för att i kyrkans och statens namn plundra mitt kloster! Välkommen! Kopparmyntet finner du i behåll för din och statens räkning; men guldet och det öfriga drager jag försorg om för min och kyrkans skull. Inte anade jag i går, att min gamla plan skulle så fort verkställas men ju förr dess bättre; i dessa tider 77 rädde sig den som rädda kan! Biskoparne ha mer än nog af denna verldens goda! (närmar sig det ställe der lampan står) Min dotter, lys mig, så att jag får reda på rigeln. (böjer sig ned och trefvar på golfvet) Så ja (en lucka öppnar sig) Hu! hvad det flägtar kallt från sancta Brigittas graf! (korsar sig) Förklarade helgon! skåda med milda ögon ner till din dotter, som skall helga årliga messor till din ära. Der är stegen följ mig, min dotter, och, i alla helgons namn, släck inte ut lampan. (går ner genom luckan, följd af nunnan.) NIONDE SCENEN. DE FÖRRA (i sancta Brigittas graf). ERIK (insmygande genom andra sidodörren). ERIK (för sig). Att affärda de fyra sofvande klosterknektarne, gick i en handvänning.
Eetunkanden. £3? små och stora, skulle inmuras, anser Utskottet vara emot ägares fria disposition af sin egendom, i allmänhet, och mindre förmögne hemmansägares fördel i synnerhet, så stridande, att det till skärskådande icke kan uptagas. 7:0 Vid 6 momentet tillstyrkes den förändring, att Pannerymden och afgiflen må bestämmas, efter det af föregående årets PröfningsComité fastställda värde, hörandes derför® denna Comités Handlingar alltid vid mantalsskrifningen vara att tillgå. Skälet härtill är klart. Om någon af en. falsk beräkning vill, för att ernå en större Bränvinstillverkningsrättighet, uppsätta sin egendom vid bevillningstaxeringen till ett större värde än han verkligen äger, skulle detta, om Författningarne derefter lämpades, kunna af PröfningsComitén andras och missbruket förekommas. Dess ultimata åtgärd synes således vara rätta bestämningsgrunden. 8:0 Då uti 11 momentet, efter en viss fastställd tariff, sedan upmätningen är verkställd, afdragning tillätes för kokrummet till 2 å g kannor, hvilka icke få ingå uti afgiftens beräkning, måtte meningen vara, att denna afdragning sker, innan afgiftens storlek bestämmes, och ej efteråt. Flerestädes skall hafva handt, att genom ett motsatt förhållande den skattskyldige kommit att beläggas med större progressiv afgift, än hvartill han är förbunden. Till exempel en panna) uppmätes, sorn innehåller 57 kannor, derefter taxeras ägaren till 8 sk. afgift per kanna. Sedan aidragas 2 kannor, då han erlägger skatten £30 Besv. och Ekon. TJtsk. Betti nkanden. efter samma belopp för 55 kannor utom elen progressiva förhöjningen af 50 procent då denna äger rum. Hade afdragningen skett före taxeringen, hade hans betalningsskyldighet endast blifvit efter 6 proc. per kanna och så vidare i tilltagande qvantit, ter. Detta synes böra i författningen bokstafligen förtydligas, så att ingen tvetydighet vid dess rätta tillämpning kan äga rum.
Jag instämmer i den här yttrade åsigten, att hvarken Regeringen eller Representationen på ett tillräckligen verksamt sätt befrämjat naringarnas utveckling; men jag anser likväl, att den sednare gjort sig skyldig tili mera grundade förebråelser i afseende å felaktigheten af de åtgärder, som för detta ändamål blifvit vidtagna, än i anledning af hvad densamma i detta hänseende uraktlåtit. Hvad särskildt angår förevar, betänk., finnerjag icke, att någon annan åtgärd i anledn. deraf kan elier bör vidtagas, än att bifalla detsamma. Att, på sätt K. M. föreslagit, uppdraga åt Riksg.cont. att upplåna 600,000 r:dr för att öka iVlanuf.discontfondens creditiv, anser jag under nuvar. förhållanden alltför betänkligt., såväl på grund af de skäl, Utsk. anfört, som ock af åtskilliga andra, som Utsk, underlåtit upptaga. Jag är nemi. öfvertygad, att Riksg.- cont. blefve nödsakadt erlägga så hög ränta, att jag icke tror, det Manuf.disconten kunde vara belåten med rättigheten att begagna dessa lån, såvida densamma skulle ej allenast godtgöra Riksg.cont. denna ränta äfven för den tid, hela creditivet icke begagnades, utan ock dessutom ersätta alla omkostnader vid upplåningen. Hvad åter beträffar Hr Lefflers förslag, att CommerceCollrm måtte berättigas att omedelbart upplåna penningar, för att sedan till fabrikernas understöd utlåna desamma, får jag förklara, att jag verkligen icke väntat mig att finna ett förslag understödt, enligt hvilket ett Kronans embetsverk skulle få å R. St:s vägnar inveckla sig uti äfventyrliga lånetransactioner.
Har Banken kommit i concurs-tillstånd, ege borgenären emot hvardera (leiegarell den rätt nu sagd är, änskönt försök till utmätning hos Direc tionens Ledamöter icke föregått. 25 $. är gillad af Preste-Ståndet, och äfven af Ridderskapet och Adeln med tillägg, i första perioden, af orden: ”eller dess arf vingar, eller dess sterbhusdelegare,” hvilket tillägg Utskotten anse blott såsom ett förtydligande af hvad Utskotten föreslagit. Borgare-Ståndet är deremot ensamt om antagande, i stället, af 27 och 28 § §. i Herr Grefve Frölichs förslag; och i Bonde-Ståndets beslut finnes ej någon hithörande lagbestämmelse. Det serskilda stadgande Preste-Slåndet beslutat, med afseende på den händelse, att delegare gör concurs, är icke eller af något annat Stånd biträdt. Bahcooch Lag-Utshottcns Memorial N:o 6. 35 På grund häraf hemställes, att 25 §. måtte bibehållas utan annan förändring, än det förtydligande till redactionen, som Ridderskapet och Adeln ansett behöfligt, samt följaktligen komma att lyda sålunda: Delegare med solidarisk ansvarighet, elter dess arfvinge eller sterbhusdelegare, vare ej berättigad att, färe privilegiitidens slut, frånträda Bolaget, med mindre Bolaget härtill samtycker, och det i 23 §. stadgade minsta antal af delegare derigenom icke understiges! fortfarc oek i ansvarighet till Bankens borgenärer under ett år frän det underrättelse o/n den timade förändringen blif vit till Rätten aflernnad och i allmänna Tidningarne kungjord. Är nyssnämnde tid tilländalupen, vare den af gangne sedan ej ansvarig för annan Bankens skuld, än den, hvarföre han derförrinnan blifvit lagsökt, med mindre Bankbolaget under tiden kommit i concurs-tillständ, i hvilket fall hans ansvarighet lill borgenärerne skall än vidare fortfara, lika med deras, som i Bolaget qvarstå.
Med mindre än att arbetarne hafva att påräkna jemn sysselsättning och säker utkomst, kunna inga sådane erhållas. Derjemte bör ock ihågkommas, att vid en fabrik alltid blir förmånligt att kunna sysselsätta en eller tvenne arbetare utöfver dem, som för egenteliga göromålen erfordras, för att alltid hafva tillgång på öfvade personer, som vid de hufvudsakliga arbetena kunna ersätta dem, hvilka möjligtvis sjukna, begära sitt endtledigande, eller af andra anledningar icke kunna vidare begagnas. Men om alla nu nämnde omständigheter äfven skulle kunna rättvisligen afvägas, återstår ännu consumtion af bränsle, biträde af liandtlangning, verktygs slitning, erhållen hjelp från i gång varande machinerier, att bestämma och beräkna för hvarje ny Mach i ne, som förfärdigas, om bokföringen skall bli fullt rättvis, och icke blott synas noggran, då den i sjelfva verket grundar sig på en mängd godtyckligt antagne förhållanden. Det har deremot varit temligen lätt, att, på grund af den före fnyntningens början vid Myntet skedde tillverkning af Myntningsmachinerier, ( 21 ) soin ilå lättare liunde lill kostnaden calculeras, och tued kännedom af de belopp, som åtgått för materialier till de sedan i83o tillverkade Machinerierne, någorlunda nära bestämma det möjliga maximum, hvartill dessa uppgått, heldst sora, till rättelse för aflöningen, öfver alla myntets arbeten föres en Journal, som summariskt upptager huru hvarje arbetare varit sysselsatt. På sådant sätt äro de aproximativt uppgifne kostnaderne funne och utförde i den till Pikets Ständers Revisorer lemnade Promemoria, hvilken i den afgifne Berättelsen finnes upplagen. Ett Tusende R:drs eller tolf procents minskning eller höjning i dessas totalbelopp förändrar den egenteliga myntningskostnaden för åren i83a och 1833 endast med 2%:dels procent, t. ex. från it8#ö procent till itVb. Det lönar således säkerligen icke kostnaden alt serskildt bokföra machine-tillverkningen, enär sådant är af ingen vigt för sjelfva de liufvudsakliga resultatens bedömande.
Byvägars anläggande, om; EagUtskottets betänkande bif. af Presteståndet, s. 309. af Borgareståndet» s. 313. af Bondeståndet, s. 3^5» af Adeln, s. 328. Böter för försummad inställelse af Parter SCc. Se RättegångsBalken, 24 Gapitlet 5 & 7 §§. ■— angående upphäfvandet af Stadgandet om, för förfallolöst uteblifvande från KronoUppbördsstärnrnor. Ekonomiutskottets betänkande återrem. af Adeln, s. 225. af Borgareståndet, s. 247. Ytterligare Utlåtande från Bevillningsoch EkonorniUtskottéri, hvaröfver Borgareståndet fattat sitt beslut, s. 1027. Utlåtandet bif. af-Bondeståndet, s. 1021. afslag. af Presteståndet, s. to25. EkonomiUtskottets Memorial med förslag till snmmanjemnkning af Ståndens olika beslut, Presteståndets slutliga mening, lil. s. 423. Memorialet lagt till Handiingatne af Adeln, III. s. 433- Borgareståndets slutliga mening, III. s. 437* Bondestånd dets, s. 44i. — för Rusthållare, örn, som ej betala afgift till Krigs* manshus Cassan. UagUtskottéts Memorial lagdt IX Stim!. Tredje JJ:cl 4 26 till Handlingarne af Borgareståndet, fe. logi bif. af Adeln, s. n4. Callerholm, Häradshöfdingen, Nils, för, hofde Föri ordnande uppsättas att vara Justitias-Ombudsman» nens Suppleant Adelns beslut, s. 1087. Preste* ståndets, s. 1096* Borgateståndets, s. nöd. Bonde» ståndets, s. alo5.
Men konungen lät tillreda ett präktigt gästabud, och gaf den fagra prinsessan åt ungersvennen. Då blef lust och fröjd öfver hela konungens gård, och sedan lefde tvilling-bröderna nöjda och lyckliga, hvar i sitt rike. En öfverlemning ifrån ~S. Småland~ förtäljer, att fiskaren styckade gäddan i fyra delar. Af dessa gaf han ett stycke åt sin hustru, ett annat åt sin häst; gädd-hufvudet gräfde han ned under apeln i kålgården, och stjerten gaf han åt sin hynda. Men när tiden var om, födde fiskar-hustrun tvänne raska svenne-barn, stoet kastade tvänne ystra fålar, hyndan fick två starka valpar, och under apeln sköto fram tvänne goda svärd, hvilka alla växte till, lika fort som de begge piltarne. När nu bröderna voro vuxna, delade fiskaren sitt gods emellan dem, och gaf dem hvardera ett svärd, en hund och en häst. Derefter drog den äldste svennen ut i verlden att försöka sig. Men vid skiljsmessan lemnade han sin broder en flaska med vatten, och sade, att vattnet skulle vara klart, så länge det gick honom väl, men om vattnet blef rödt eller grumligt, då vore han i någon stor fara, och behöfde bistånd af sin foster-broder. Svennen gaf sig nu på väg, och hade många underliga äfventyr, intill dess han kom till en kungsgård, hvarest han frälste konungen ur fiende-hand, och vann den fagra prinsessan. Men om natten blef ungersvennen varse, att hela berget stod i ljusan låga. Då sadlade han sin häst, red bort, och såg huru klippan stod på gyllene stolpar; men en stor hop pysslingar lekte och dansade derinunder. När den unge konungen någon stund hade sett uppå deras lek, kom en liten man och räckte honom ett stort guldhorn att dricka. Såsom nu ungersvennen var mycket törstig efter ridten, tog han hornet, och drack deraf; men i detsamma sjönk han ned i jorden med häst och allt, och vardt förvandlad till en sten.
Att Respective Utskotten, såvidtmöjligt är, i ett sammanhang med ämnet om Rikets Siändérs egna Fenninge Verks reglerande, och det biträde slutligen pröfvas kunna Canalarbetet meddelas, företaga, och på de befintliga grunder uppgöra det Förslag rörande Disconterna, sorn, på en gång med de förstnämnda frågorna , kan till Rikets Ständers pröfning inkomma. Det är till denna tid-jag uppskjuter mitt yttrande om det ansvar jag anser böra , till bedömmande af det bedrägliga i dessa Transactioner, lemnäs till vederbörlig Lagskipnings handläggning. Friherre Hjerta anhöll, att dess Anförande måtte få åtfölja Återremissen till de sam• mansatta Utskotten. ‘Herr Strussenfelt, Michael, an förde skrifteligen : Oviss om bifall , åtminstone denna Riksdag, förrän man snart återfår eri annan , vill jag likväl bjuda till väcka Rikets församlade Ständers uppmärksamhet på Nationens städning i det hela , och hvarje Medborgares antingen redan iråkade eller snart kommande missöde. Ett Lands FinanceSysteme bör ingalunda byggas på grunder , som äro rakt stridande mot Nationens väl, directe ledande till upplösning af all medborgerlig känsla. Men Ridd. 0. Ad. Prat. IVB. Den 11 Martn , j. vu för att närmare bestämma dessa grunder får jag först yttra mig om relativa förhållandet emellan Penningar och Varumängden, jemfördt med andra Länder och dessas ömsesidiga Production. Ju mindre en Vara kostar att producera, ju lättare och förmonligare är afsättningen. Det Land, som producerar för bästa pris, bör således hafva mästa Varor att aflåta, och så tvärtom. Men hvad befordrar egentligen , att det ena kan producera för bättre pris, än det andra ? Jo! just det att tillverkningskostnaden är mindre; och detta härrör åter först och främst af den mindre PenningeSumma, som är hos det förra i omlopp i jemförelse till det senare; och sedan af Författningar, som mer eller mindre gynna alla Näringar, samt den rigtning en klok Regering kan gifva åt idoghet och sparsamhet. Erfarenheten bevisar äfven detta.
Då Utskottet nu, efter hvad i det följande finnes närmare utredt, frångår berörde förslag, följer deraf, att, i stället för 4 procent å ett Obligations-belopp, motsvarande summan af den låne-rörelse, som till öfverflyttning varit föreslagen, vinsten å samma rörelse Banken tillgodokommer; och enär denna vinst med säkerhet kan antagas öfverstiga 4 procent på det utlånta Capitalet, är det sannolikt, att Riksgälds-Contoret bör ega att påräkna under detta och följande åren 800,000 R:dr årligen eller för 3:ne år tillhopa 2,400,000 R:dr banco, hvilken summa ökas med den andel af vinsten för näslidet år, som öfverstiger den föreslagna Grundfonden eller Capital-öfverskottet 10,000,000 R:dr, eller ungefär 3oo,ooo R:dr, så att Riksgälds-Contoret har att af Banken undfå i behållna vinstmedel 2,700,000 R:dr; hvartill ytterligare kan läggas 3oo,ooo R:dr i capital-vinster, som till Banken förmodas under de kommande åren inflyta. u.-dra Afdelningen. Angående Bankens Laneoch Creditiv-röreise. I början af denna Afdelning hade Utskottet redovisat för de Låneoch Creditiv-rörelse-grenar, Banken för närvarande bedrifver; hvarefter Utskottet, uppå anförde skäl, tillstyrkte i 6:te punkten, att utlåningen emot pant af Lane-Banko-Obligationer och Silfver-sedlar må, från och med 1845 års början, upphöramen Banko-Fullmiigtige deremot berättigas, att infria berörde Obligationer, dä sådant af innehafvärne äskas.
Hvad de efter denna tid vidtagne åtgärder i afseende å Reparationen, angår, får jag här endast tillägga, att Fullmägtige nyligen fått öfverenskommelse afslulad med Herrar Lagerheim och Nyström, enligt hvilken — 73 — hvilken, under deras inseende och entreprenad af Arbete och Murbruksmaterialier, oflanämnde Reparation kommer att företagas instundande Vår och Sommar; en öfverenskommelse, der Enlreprenörernes namn lemna en Borgen för arbetets godhet och varaktighet. Utom de egenleliga Anmäikningspunkterne i afseende på Tumba, hvilka äro i det föregående upptagne och besvarade, innehåller Herrar Revisorers Berättelse till Rikets Ständer några uppgifter, Bruket angående, som synts mig påkalla upplysningar, rättelser och tillägg. a. Alt vid 1833 års slut det balancerade Lumpvärdet var mindre an vid årets början (som äfven är förhållandet 1834 oc^ I835), härledde sig deraf, att alltsedan år 1831 ingen Lump blifvit upphandlad. Öfverflödigt torde kanske vara alt erindra derom, att de dyrbara förrådstillgångar som under loppet af år 1833 anskaffades i och för den mot slutet af samma år började nya Sedelpapperstillverkningen, och som sedermera ingått i materialierne till de nya Sedlarne, åstadkommit ökning på samma gång af den från Låne-Banken förskjutna Förlagssumma för året, och af Brukets till följande år balancerade lnventarie-lillgångar. b. Värdet al Brukets lefverancer lill Banken under loppet af år 1835 har öfversLigit de från Låne-Banken samma år meddelade Förskott, med R:dr 12,621: 10. 8., hvilken Summa sålunda minskat Brukets gamla balancerade Förlags-Skuld. Lefvererade Sedelblanketter af de nya slagen, hafva i värde uppgått till R:dr i3,35o: i6 sk. B:co. c.