Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
KammarCollegii och StatsContorets Circulaire d. 20 i samma månad för KronoUppbörds-redovisningen stadgade form, äfvensom efter införandet af ett årligt RiksBokslut, hvartill Formulaire af R. St:r år 1823 blifvit gilladt och antaget, någon sådan sammanblandning nu mera ej kan ske, om än RiksgäldsContorets Fonder redovisades i de Allmänna, hela KronoUppbörden i öfrigt, så väl för StatsVerkets, sona för andre Verks, räkning, upptagande LandsBöckerna, har Utskottet ansett sig böra hos R. St:r tillstyrka bifall till K. StatsContorets sednare alternativ, att de särkilda LandsBöckerne öfver Allmänna 33evinningen må upphöra; helst dessa LandsBöcker ej ingå till RiksgäldsContoret, som deraf ej tager någon kännedom, utan endast i K. KammarRätten, lika med de Allmänna Landsböckerne, granskas. Bil. B. B etänkanden. Bil. B. Utlåtande, i anledning af Herr A. P. Ståliles Motion, att BötesMedlen hädanefter ej må upptagas bland StalsVerkets Inkomster. Från Vällofl. BorgareStåndet har SlatsUtskottet erhållit remiss å en utaf Herr Lagman Ståhle vackt motion, att de bland StatsVerkets InkomstTitlar hittills upptagne, och äfven uti K. M:ts nu afgifna Nådiga Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof beräknade Bötesmedel må derifrån uteslutas, enär, efter Motionärens tanka, det vore hvarken lämpligt eller värdigt, att, för Statsbehofvens fyllande, påräkna en tillgång af hvad som inflyter lill försonande af begångna förseelser och hvarigenom slutföljd uppkommer, att ju flera brott, dess förmånligare för Statsverket.
Majtt i Nåder gillas, hemställer i underdånighet Commitéen, att anslaget måtte få fördelas till hvarje Stift, i man af Discenternes antal, samt till hvarje serskilt Schola inom Stiftet efter samma beräkningsgrund, dock med iakttagande af de Böckers högre Yärde, sora vid Gyn.nasieme måsta nyttjas. Byggnaden af nödige Gymnasiisamt af Scholse-hus i alla de Städer, sorn, enligt nu gällande Lagar, icke ära skyldige att sjelfve inora Staden Scholaa-hus bygga, förmäler Commitéen äfven utgöra ett Läro-verkens ofta bekymrande kraf — Sunda, rymliga och enkelt prydliga Stats-ZJtskottets Bettinkanden. 935 Kärnhus oell Salar lifva hagen hos mngdomen, väclta elen till smak för ordning och snygghet, förvara hälsan, och muntra bade Käraren. och Disciplen. — För ålskil lige af Rikeis Stift har Eders Kongl. Maj:t redan lålit i Nåder anslå, till detta ändam ål ett års Inkomst af Ecclesiastique Sysslor, vid hvilkas ledigblifvande ingen arfvinge funnits till nådår berättigad, — Om Eders Kongl. Maj:t i Nåder täckes hevilja detsamma för Rikets alla Stift, och derjemte till Byggnadsoeh leparations-fond i Nåder anslogos 400 Tunnor Spannemål årligen, att emellan Stiften, i mån af behofvet, fördelas, så förmodar Cornmitéen, att Rikets samtelige Käroverk snart skola blifva med anständige och tilLräckelige Kärohus försedde. Commiteen har trott sig kunna antaga, såsom en följd af redan gällande Författningar, att hvarje Stads Församling har samma skyldighet, som Socknarne på Kandet, att sjelfve, utan Statens bekostnad, vidtaga nödige anstalter för de fattigare Barnensundervisning genom så kallade Paedagogier eller Fattig -Scholor.
Snart har vi sommarn här i all sin glans. Känn, huru ljuft ren västanvinden smeker! Dit ut, dit ut vi lockas med all makt, till skog och sjö snart hela högen leker. O, må mitt hela vidgas mer och mer! Tänk uppå den, jag nu så vackert ber! Din egen glädje dubbelt skön då blifver. Nu låtom oss vår tanke öfva! Säg först en växt med ljufva blommor blå, och något, som man lätt kan halka på! Ett vanligt gift, som oss till döds kan BÖfva! Hvad Blites uti dansen yr? Hvad fröjdar liten munter fyr? Hvad kan repslagarn göra? Hvad vill så lätt bland folk uppstå, Och det om lumpna saker små? Hvad är ej trefligt höra? Ett tilltalsord, så vanligt nu. Ett leende, ej vackert ju? Hvad uppå land ej trifves. Ett djur, ej propert just minsann, och något som det äta kan. Från Iduns läsekrets. » Franska seder och svenska. » Herr Redaktör! Anhålles om plats i Eder ärade tidning för följande lilla bemötande af artikeln: » Franska seder och svenska » i ett af lduns senaste n:r. Ins. hyser personligen all sympati för franska folket, hvilket ju nordbon i allmänhet gör. Artikel-förf. gör det ock, som synes, ehuru det sätt, hvarpå hon » parierar » för detta — eller isynnerhet för dess kvinnor ur en viss klass — på de våras bekostnad och hennes inkonsekvent uppdragna paraleller mana till opposition. Jämförelser blifva ju alltid haltande bevis, och hvad som passar för en, passar ej för en annan. Begreppet » lättsinne » är, som så mycket annat här i världen, relativt. Hvad en anser som så- dant, gifver en annan ett mera oskyldigt namn, beroende af den rådande » tonen » på platsen eller bedömarens personliga åsikter. I det ena landet anses det vara god ton, när en ung flicka ej valsar på en bal, i ett annat land finner man intet olämpligt däri. Samma goda ton bjuder somliga trakters ungdom att i sin konversation, de olika könen emellan, ej indraga ett eller annat ämne — till exempel barnmorsketjänsteu eller familjens väntade tillökning med en liten skrikhals — andra finna blott häri ett bevis på hjärtats oskuld.
Då i sådant fall Utskottet anser sig kunna, jemte fullbordandet af Utskottets ännu återstående göromål, medhinna denna Revisions förrättande, så och elmin, vid de 2:ne sista Riksdagarne, af hvilka den ena slu ade i Mars 1830 och den andra i Maj 1835, serskilde Revisorer utsågos för verkställande af 1829 och 1834 årens enahanda Revisioner, får, under förutsättning att innevarande Riksdag kommer att fortfara utöfver nästa månad, Utskottet tillkännagifva, aLL Utskottet ämnar jemväl företaga Revisionen af Banco Disconl-Verkels förvaltning och räkenskaper samt f. d. Riks Discoutens utredning för nästlidet år; i följd hvaraf frågan om serskilda Revisorers utväljande för denna förrättning alltså kommer alt förfalla. Beträffande åter ifrågavarande Revisioner under de följande åren, intill Rikets Ständers nästa sammankomst, så bar Yällofl. Borgare-Ståndet redan vid sista Riksdag, enligt Ståndets, under den 12 Maj 1835, fattade och dåvarande Banco-Ulskott meddelade Beslut, stadgat och bestämt den ordniii", uti hvilken Släderne och Bergsbrukens Yal-Dislrict framdeles, från och med år 1836, borde utse Ledamöter af dessa Revisioner; men som Revisionen af 1839 års förvaltning och räkenskaper under sistlidet år blifvit af Utskottet verkställd och innevarande års Revision nu kommer, enJiert hvad bär ofvan är vordet anmäldt, att af Utskottet företagas, så lära, lill följd häraf, de Släder och Bruks-District, som eljest enligt det af Ståndet fastställda Schema, under sistlidet och delta år bordt utse Revisorer, vara berättigade att under åren 1842 och 1843 utöfva denna valrätt; hvadan den således förorsakade förändringen i åberopade Schema för tiden intill nästkommande Riksdag torde böra behörigen iagtlagas.
I afseende på arbetsordningen kunna Utskotten alltså icke annorlunda, än i allmänhet sig utlåta; utan torde det hädanefter, som hittills, på Kongl. Maj:t allena höra ankomma, att, efter Committerades för Ströfnrensnmgarne afgifne underdåniga förslag, samt inhämtade upplysningar genom anställde Local-undersökningar på hvarje ort, i Nåder pröfva och förordna, hvilka arbeten höra först företagas; Dock böra Utskotten, i afseende på de med Slrömrensnings-foiidens tillgångar redan påbörjade arbeten, härvid icke lemna ohemäldt, att den så kallade Väddö Canalen emellan Ortala och Bagghusvikarne uti Roslagen, destohellre synes, fram - 6^6 Stats-Utskottets B etan k a nelen. för alla företag, som, för närvarande, äro ställde under Committeradés för Strömrensningarne tillsyn, böra fullbordas och i fullkomligt farbart stånd försättas, som derigenom Öppnas en i alla hänseenden nyttig, lugn och gen inomskärs farled för de Norra Provincerne ända från Öregrund innanför Björkön, Vätön och Rådmansön till Furusund och Stockholm; Äfvensom Utskotten äro af den tanka, att Elfvarne Norr om Stockholm i allmänhet böra, efter möjligheten, göras segeleller flottbare, i samma mån sorn de leda till trakter, hvarest en större mängd produeter finnas, och hvarifrån följakteligen en större qvantitet nödvändighets-varor äro att till transport förvänta; Committerade för Strömreusningarne likväl obetaget, att, om ull något annat af Rikets Landskap, Strömrensningar framställa sig af särdeles vigt och betydliga följder, låta sådane arbeten med under händer hafvande medel verkställa, sedan vederbörlig arbetsplan och erforderligt kostnads-förslag blifvit till Kongl. Maj:t i underdånighet insände och vunnit Dess Nådiga bifall.
Då förslaget icke orsakar tullverket någon kostnad eller olägenhet, men deremot bereder de importerande en säker garanti mot onödiga förluster samt är före Bih. till. R. St. JN:o 519. nadt med rättvisa och billighet, torde svårigheter icke möta för meddelande af de föreskrifter i öfrigt, Rikets Höglofliga Ständer kunna anse beböfliga för vinnande af på en gång säker kontroll och underlättad trafik. Slockholm den 50 November 1862. C. A. Larsson, Irån Östergötlands län. Af Carl Andere Ifarsson från östergötlands län, angående ändring i hvad gällande intecknings-för ordning stadgar, i fråga om be/alningsrält för sådana fordringar, hvilka äro gemensamt intecknade i tvä eller flera fastigheter. Uti Betänkande N:o 43 vid förra riksdagen rörande tvänne af mig väckta förslag, angående sättet att vid försäljning tvångsvis skilja emellan olika delar af gemensamt intecknade fastigheter, hvilka kommit i olika egares händer, yttrar Höglofliga Lag-Utskottet: ”Carl Anders Larssons begge förslag åter beröra frågor, hvilka ”icke äro lätta att lösa, men hvarpå lagstiftande magtens uppmärksamhet redan ”tillförene blifvit fästad, utan att dock sådan ledt till något resultat. Emellertid vill ”Utskottet icke bestrida behofvet af de antydda förhållandenas reglerande måhända ”i den rigtning sorn motionären föreslagit.” Men sorn Rikets Ständer, genom bifall till Lag-Utskottets Betänkande N:o 51, beslutat en underdånig skrifvelse angående införande af grundoch hypotheksböcker, ansåg Höglolliga Lag-Utskottet mina framställningar då icke till någon lagstiftningsåtgärd föranleda. Det Rikets Ständers beslut, som följde pä bifall till Lag-Utskottets Betänkande N:o 5 3, har ännu veter!igt icke kommit til! någon verkställighet, men de af mig äskade lagförändringar blifva med hvarje år allt mera nödvändiga, om icke många medborgare skola bringas på de orimligaste förluster, ty ju mera jorden styckas i smärre delar och ju flera gemensamma inteckningar, sorn vinna fastställelse, desto äfventyrligare blir det att bibehålla en ofullständig lagstiftning.
Från Förstärkta Stats-Utskotfet; Af den 9 dennes, angående de till Förstärkta Stats-Utskottets åtgärd öfverlemnade Bevill. nings-Frågor *, anmälande Utskottet det omröstBingarne sä utfallit, att, i frågan om Capitations-Afgiftvän den kommer att utgöras till lika ' belopp af hvarje Mantalsskrifven Mansperson, och till lika belopp för hvarje Mantalsskrifven Qvinspersoo, endast med de undantag, i afseende på ålder, hvartill Bevillningsutskottets Betänkande af den 23 sistledne Januarii föranlederj samt i frågan om den föreslagna Öfverflöds-axgiften, att densamma skall utgå genom Taxering af vissa Öfvertlöds-Articlar, och derest den erforderlige Summan icke kan på sådant sätt erhållas, en Fyllnads-Afgift utgöres för Landt-Tulls-ersättningen. Frän Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomi^- Utskotten : Af den 26 nästV.dne Martu: 1:0 Angående Grefve Lövenhjelms , Gustaf, 384 Den it April. Förslag, om vidtagande af en serskild Räddnings-anstalr för dem , som å Rikets Sjökuster kunna lida Sjönöd; och hafva Utskotten trott sig äga anledning tillstyrka Riksens Ständer, att gjorde förslaget, så vidt det rörer sjelfva införandet af ifrågavarande Lifräddnings-anstalt, hos Kongl. Maj:t till Nådig uppmärksamhet i underdånighet anmäla ; förmodande Utskotten att, i händelse Kongl. Maj:t skulle anse samm# Anstalt för en och annan Kustort tjenlig, Kongl. Majit i Nåder lärer finna utväg till bestridande af de utgifter, som dermed kunna vara förena, de, utan att något serskildt anslag erfordrades. 2:0 I anledning af Herr Munk af Rosenschölds, Eberhard, Anförande, om vidtagande af sådana Medel, hvilka återföra välmåga innom Landet; hvilket Anförande, såsom innefattande Ämnen af skiljagtig beskaffenhet, Utskotten, jemlikt 51 §.
Nyaste upplagan af d:r Yngvar Nielsens Reisehandbog är den tillförlitligaste hjälpredan och alldeles oumbärlig. 1 Innan ha gjort sett till, dag, och man börjar sina vandringar, bör man upp och väl utstakat sin resplan och hur långt man vill färdas för hvarje sett efter i » Nielsen », om de stationer I DU N 1893 man väljer för nattkvarter af honom rekommenderas. Står där l. ex. » slet kvarter », så duger det ej ait bli där för mer än tillfällig rast. Skall man, som ofta sker, per ångbåt öfver någon fjord eller sjö, tager man noga reda på afgångstiderna — som en särskild egenhet för Norge påpekas, att ångbåtarne rätt ofta gå före den tid, som är utsatt — hvilka det gäller att passa på. Pä somliga ställen gå ångbåtarne blott en ä två gånger i veckan eller hvarannan dag, på vissa router icke om söndagarne o. s. v. Norges sist utkomna järnvägsoch ångbåtskommunikationer måste medföras. De äro icke så lättfattligt uppställda som våra svenska, och man får studera dem noga för att icke taga fel. Om ekonomien. En af sällskapet bör vara kassör för alla och noga föra räkenskaper, med särskildt konto för hvar och en, ty då den ene vill äta varm mat, nöjer sig den andre med smörgåsar, en vill ha te, en annan blott mjölk, och härför variera priserna betydligt. Således konto för hvar och en och uppskrifning genast, så fort något utgifvits, annars blir det nog krångligt att få debet och kredit att gå ihop. Norskt mynt bör medfö- ras — till och med på svenska riksbankens sedlar göres på en del ställen afdrag, ifall de skola växlas. Silfver och koppar samt guldet ha vi ju gemensamt! Begär att få hotellräkningen utskiifven på aftonen före afresan, ty fotvandrare skola icke uppehållas med dylikt på morgonen, utan begifva sig ut, ju tidigare dess bättre. Midt på dagen tages grundlig hvila. Klockan tre eller fyra eftermiddagen kan man åter begifva sig på färd, utan att plågas af allt för stark solhetta. En och annan rast tages under tiden.
Den afser tvenne föremål, 1:0 att i afseende på utländska handeln jemna förhållandena emellan importörer och exportörer, emellan dem, som äga utländskt mynt att omsätta i Svenskt, och dem, som behöfva för sitt Svenska mynt anskaffa utländskt; och 2:0 att lifva den inhemska rörelsen, genom att för dess fransaetioner lemna samma kraftiga befordringsmedel, som den utländska redan äger. Den i Mars f. m. Sr Hvad förra frågan heträffar, torde det finnas obestridligt, att om man icke vill föreviga den öfvervigt, våra vexeltrassenter äga öfver remittenterna, och hvars förderfliga verkningar på coursvacklingnr och coursstegringar visserligen, efter en fri silfvervexling af Bankens sedlar, inskränkas till kostnaderna för silfvormyntets begagnande i utländska liqvider, men dock erbjuda stora ofFer nog på agiotagens altare, för att förtjena afseende, mäste man åtminstone icke pålägga möjligheten att från utländska handelsplatser draga på Svenska större svårigheter eller inskränkningar, än man underkastat vexeldragningen härifrån på utländska orter, helst i alla fall, genom våra exportörers mera coneenlrerade antal, den större credit-tillgången på utländska vexelplatser m. m., fördelarna äro å deras sida öfvervägande. Likaledes torde icke någon giltig orsak finnas, hvarföre man icke hör medgifva de förbindelser, som utfärdas för inhemska handelsaffärer, och utan hvilka större delen af alla sådana eller all handel, annorlunda än per cassa, vore omöjlig, samma vexelrätt, som utländningens i transportväg Svenskblifna skuld (ty annan natur äger icke en vexel, än att acceptanten öfvertagit trassentens skuld till remiltenten, hvilken fordran sedan måhända passerar genom mångfaldiga händer). I Preussen och äfven Frankrike är den inrikes vexelrörelsen ett af de betydligaste och tillika minst vådliga * medel, crediten begagnar. (Preussiska Bankens förnämsta verksamhet består i vexelrörelse emellan Hufvudoch ProvinsContoreny.
Gnoti Seavton. Det är tydt: Lär känna dig själf! (Tersites sjunker till botten; Grodorna hoppa i efter honom och försvinna; Nymferna draga sig uppåt skogen; Narcissus in i trädet; insjön höljes af en gräsmatta; och S:t Per, som hela tiden metat utan framgång och utan att ha observerat den scen som försiggått, börjar nu märka något ovanligt.) LÄKAREN. Nå, smed, hvad sägs om äfventyret? SMEDEN. Jo, mycket bra, och mycket instruktivt kanhända lite djupt för mig också filosofin är inte just min styrka. LÄKAREN. Nenej! Jag fattar det. Ty lefva först, och se, och höra, och sedan lägga hop, dra från, dra roten ur, ta mediet, det är ju sakens gång. Och förrn du lär dig känna själf, du måste lifvet ha på dina fingrar. 33 Alltså: till fots igen och nya vägar Hur är det med vår vän aposteln? Har sina hästar han spänt för? S:T PER (som kastat ut refven på gråsmattan). Jag tror, min själ, att sjön är slut! LÄKAREN. Du fiskar på det torra, gamle fiskare! Kom med och fiska mänskor, Petrus. S:T PER (lystrar till). Det ordet har jag hört en gång, för mycket, mycket länge sen Mitt gamla minne sviker mig men än jag ser som i ett moln en man, så ljus, så mild, med sår i händerna och bröstet han läste aldrig böcker, endast vandrade i skogens ensamhet, på berget också; i byar, städer... Så, nu slapp mitt minne. Emellertid! Kom låt oss fiska mänskor, doktor! (Kastar metspöt. De gå.) Ridå. _______ 34 Andra akten. Scenen föreställer en gästgifvargård. Till vänster och höger huslängor inneslutande gärden, som i fonden begränsas af en mur med stor inkörsport. I högra huslängan är krog, i den vänstra ladugård och stall, vagnslider m. m. Midt på gården en brunn. Utanför krogen är ett parlånga träbord med bänkar. Första scenen.
Doctorer, medicinseeller läkare med practik utom tjensten. 5:te voter:spropos:n godkändes. Huspredikanter. R. o. Ad. vidblef sitt förut fattade beslut samt godkände den 6:te voter:spropos:n. Judar och utländningar. Gr. von Fersen: Om jag icke misstager mig, har BorgareSt. inbjudit R. o. Ad. att deltaga uti dess beslut om uteslutande af ordet minst. Jag skulle icke vara emot antagande af inbjudningen, om jag vore säker på, att votering i förstärkta Utsk. derigenom undvekes; men då jag förmodar, att de öfriga Stånden vidblifva sina beslut, så, ehuru jag förklarar, att ordet minst är, minst sagdt, öfverflödigt, kan jag likväl icke annat än tillstyrka R. o. Ad. att vidblifva sitt beslut. Underteekn. Ridd.Secret.: Rörande detta ord finnes i BorgareSt:s prot.utdr. ingen inbjudn. till It. o. Ad. 7:de votcr:spropos:n godkändes. 27 §. 8:dc och g:de voter:spropos:na godkändes. 28 och 3a §§. lo:de, utte och i2:te voter:spropos:na godkändes. 39 §• BorgareStcs inbjudning i denna del upplästes. Underteekn. Ridd.Secret.: Uti denna punkt har visserligen BorgareSt. inbjudit R. o. Ad. att sig med BorgareSt. förena; men då BorgareSt:s beslut hufvudsakligen är enahanda med R. o. Ad:s, torde, synnerligast sedan Bevilln.- Utsk. inbjudit BorgareSt. att frånträda sitt beslut, någon propos. icke kunna komma i fråga till instämmande i BorgareSt:s inbjudn. i3:de voter:spropos:n godkändes. 40 §. BorgareSt:s inbjudn. i denna del upplästes. 6o Den 4 Maj e. m. Underteckn. Ridd.Secret.:
Det fattiga Arbetsfolket, såsom Backstuguhjon ech Torpare , kan der sällan få något arbete andra årstider än Sommaren och Hosten , om de ock ville tjena för blotta födan ; ty större delen af Hemmansägare har sjelf ej bergning af sitt jordbruk längre än från skörden till Jultiden, d, v. s. en fje dedel af året. Hvar skall då för desse fattige arbetare den behållning tagas , hvaraf skatt måste utgå? Jo, genom svält och elände framtvingas den syndpenning, de nödgas att frambära på Statens Ältare, me - 44 JBevillningsXJtsh. Betänlcanden. dan deras välmående Medborgare, som beskatta dem, ej synas eftertänka, om Icke Altaret ohelgas af dylika offer.’5 ”Mitt förslag vore, att den, som efter 2:dra Artickeln betalar 5 R:dr och derunder, skulle i SkyddsAfgift erlägga endast 1 sk, af hvarje R:dr ; deröfver till och med 10 R:dr, 2 sk.; till och med 15 R:dr, 3 sk. 5 till och med 20 B:dr, 4 sk. ; till och med 30 R.dr, 5 sk. ; till och med 50 R:dr, 6 sk. ; till och med 100 R:dr, 8 sk.; (ill och med 200 R:dr, 12 sk.; till och ined 500 R;dr, 16 sk.; till och med 400 R:dr, 20 sk.; till och med 500 R:dr, 24 sk.; till och med 1000 R:.r, 32 sk, o. s. v. för hvarje R;dr efter Andra Artikeln.” ”Genom denna SkyddsAfgift kunde äfven FyllnadsAfgiften vara ersatt; äfvensom häri inbegfipes den Progressiva Afgift , som enligt väckta Förslag bör åter införas ; Och skulle, när härtill lägges en billig Öfverflöda Afgift , ännu någon brist uppstå; då först, borde efter min tanke, den utvägen vidtagas , att med någon skälig CapitationsBevillning belägga alla skattskrifne personer utan åtskilnad.
Ar ej sådan särskild anvisning å vexeln tecknad; ege då den som, vexelgifvaren till heder, vexeln godkänna eller betala vill, företräde framför dem som, öfverlåtare till heder, sig dertill erbjuda. Vilja flere, öfverlåtare till heder, vexeln godkänna; ege den, som för äldre öfverlåtare sig dertill erbjuder, företräde framför den, som det för en senare göra vill. Yill den som vägrat alt godkänna vexel, som å honom dragen är, densamma sedermera godkänna, till heder, antingen för vexelgifvare eller öfverlåtare; vare det ock mcdgifvet. 49 §. Hvar som, annan till heder, vexel godkänt, eller för bristande betalning inlöst, underrätte derom med först afgående post den, till hvars heder sådant skett, och vare berättigad att af honom erhålla ersättning för hufvudstol och ränta, jemte protestomkostnad och postporto. Håfve ock emot vexelgifvare, öfverlåtare och godkännare samma rätt, som vexelns förre innehafvare. 7 Kap. Om åt er gångst alan. 50 §. Är vexel återkommen för uteblifven accept eller bristande betalning, eller för det godkännaren innan förfallodagen uti konkurs - 16 Lag-Vlskollets Betänkande, N:o 67. tillstånd råkat; då ege yexelinnehafvare att, derest protest i behörig ordning skett, med återgångstalan vända sig antingen mot vexelgifvaren eller öfverlåtarne, såsom till honom ansvarige en för alla och alla för en. Dock vare innehafvare skyldig att, inom tredje dagens utgång efter det protesten kommit honom tillhanda, kungöra sin man, om denne är boende i samma stad, och så hvar efter annan sin man. Ar den, till hvilken underrättelse skall lemnäs, boende å annan ort; då bör underrättelsen sändas med den post, som efter nämnde tids förlopp först afgår. 51 §.
L dctk. ämne kan ej hämtas af annat, än af förhållandet imber en längre tids förlopp, sa wäl emellan Lrsäir - Sedeln och inhemskt Lanea, som emellan Oeäir-Sedeln och Utländskt Lauce; —- Och dä dek inhemska är kil drn wida större delen borrtsopadt af Riksgälds-Sedeln; ar der Utländska Len mest naturliga mättstocken. ^gio emellan Riksgälds-Sedel och Hamburger Lanco, hwars ^Zic> är dek mätt, hrvarefker Utrikes ifrån införda ivaror, samt i en följd deraf Stadömanria tillverkningar inom ost sjelfwa i stor man kaga deras pris, och hwilken prisförhallning sedermera efter hand reftr räkne-»värdet pä Landkman»»a kraäuLksr, har »varit sä högt, som 76, nu wid past 72 st. Hamburger Lancn för 48 st. i Riksgälds-beräkning. Detta gör ZZ^ rabatt pa den sednare. Man lärer således tryggt kunna säga, at Riksgälds-Sedeln är i sig sjelf högt warderad, dä den uptages ester 274 xroLsgt under wardet af Swensk Riksdaler Lauce Lstecis. Lss At reslilara Riksgälds »Sedeln efter 2f p^o^snks rsdzkk emot Lsnco, innebär det, at glimå RiksgäldsSedeln atmindstone 2^ proLenr högre 8,>ecie warde, än den samma efter waruoch arbets-priser äger, och för hwilket Veu kommit uti JnnehafwarenS händer. Följande Lalculsr äro upsakka för at utwisa hwad för winst, som igenom rvkLlrcns mindfkande i uträkning ftran 25 prvOnr til 16^ cilfkyndas alla dem, som uran Ulrikee Orter indragit Penningar, och såsom redan gjord behållning förmandlar dem i RiksgäldsSedlar. Jämnförelse-Calcul IH) i.