Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Del beviljade länets återbetalning binde verkställas sålunda, all efter fern års förlopp frän slutet af det är, hvarunder lånemedlen frän Riksgäldskontoret ulbekommils, skulle ärligen erläggas 8 procent å hela den lyilade lånesumman. hvaraf ränta komtne all godtgöras efter 2 lör 100 utaf det obetalda kapital-beloppet och del öfriga utgöra efbelalningen derå Sedan de lör sagde läns utbekommande föreskrifna förbindelser och (öfriga handlingar blifvit afleinuade och godkända, har, oaktadt ifrågavarande, under 1855 års sommar påbörjade, sjösänknings m. fl. arbeten, enligt del derom afslulade kontrakt, först den 1 Oktober 1861 behölde vara fullbordade, lånesumman, hvilken, jemlikt olvanberörde i sådant afseende meddelade stadgande, endast successivt och i män af ar - EapedUions-Utskollets Förslag lill lindard. Skrifvelse No 217. 253 betets fortgång borde få lyftas, redan blifvit med bela sill belopp från Riksgälds-kontorel ulbelald. Under innevarande Riksdag bar fråga om ytterligare statsbidrag för ofvannämnde sjöars sänkning och beredandet af båtled mellan deni blifvit väckt, under anförande, alt mångå opåräknade hinder och svårigheter hade på ett högst betänkligt sätt förhöjdt kostnaderna lör ifrågavarande förelags utförande utöfver det i kostnadsförslaget upptagna belopp, 168,600 R:dr Banko, hvaraf för sjösänkningarne beräknades 143,600 R:dr och lör den. med hänsigt lill bålleden, erforderliga slussbyggnad m. tn. 25,000 R:dr. Bland de förhållanden, som löranledt förhöjningen af dessa kostnader, uppgäfvos i första rummel de med mer än 100 procent stegrade arbetslönerna, vidare räknades dertill jordersältningarne, hvilka dels alls icke, dels till ett alltför lågt belopp vore i koslnadslörslaget upptagna, samt slutligen det högt uppdrifna priset på alla slags nialerialier.
Vilåtande, i anledning af väckt motion om inhemtande af upplysning huruvida stadgandet i G % af Banko-reglementet, angående årlig inventering i Bankens kassor, blifvit iakttaget Af Höglofliga Ridderskapet och Adeln har till Banko-Utskottet remitterats en af Herr Cederschiöld, B. T., väckt motion, N:o 271, deri motionären, under anförande hurusom han af Utskottets Betänkande N:o 44 inheintat, att inventering af Bankens större general-kassa under en längre tidrymd icke skall hafva egt rum, föreslagit, att från Banko-Utskottet mätte infordras upplysning om tiden när Riks-bankens samtliga kassor blifvit inventerade, samt att, derest sådant icke egt rum under loppet af nästlidet år, Banko-Utskottet mätte anmodas från vederbörande infordra upplysning och förklaring öfver orsaken dertill att stadgandet i 6 § af Banko-reglementet derom, att alla Bankens kassor minst en gång hvarje år skola inventeras, icke blifvit iakttaget. Anledningen till ifrågavarande motion skall vara hemtad af upplysningar, meddelade i Utskottets Betänkande N:o 44. I detta betänkande förekommer likväl ej annat, beträffande inventering af Bankens kassor och öfriga förvaringsrum, än dels å sidan 8, i fråga om den Under-styrelsen åliggande skyldighet, att minst en gång i månaden, på obestämd dag, inventera såväl dagvexlingskassan som specialkassorna, följande yttrande: »Denna inventering är inskränkt till dagvexlingskassan och specialkassorna, hvaremot i afseende på inventering af alla öfriga kassor och förvaringsrum annan föreskrift ej finnes, än lii k. lill R. St.
Ständers Allmänna Besvärsoch Ekon om i-Utskotts Betänkande, i anledning af väckta motioner om försutna BergsmansPrivilegiers ersättning och inrättande af en ny BergsLag uti Norrbottens Län, med deremot gjorde anmärkningar af RiksdagsfuUinägtige Eric Ericsson från Örebro Län, Hans Andersson från Vestmanland, Olof Carlson från Östergöthland och Banco-Fullmägtigen Anders Danielsson från Elfsborgs Län 5 uti hvilka anmärkningar Hers af Hedervärda Ståndets Ledamöter sig förenat. Riksdagsmannen Eric Ericsson anser Utskottets förslag att förvandla våra Lappmarker och glest bebodda Norra Provincer till florerande Bergslager, vara serdeles beromvärdt och Patriotiskt, samt lätt verkställbar^ endast Staten kan uppoffra några få millioner, eller åtminstone ett bidrag, som Götha Canal åtnjuter af 5, å 400>000 i 20 ä 30 år, eller, som är ännu enklare, transportera de uppgifna Malmbergen 4 ä 5 grader längre i söder. Sedan derefter tvifvelsmål blifvit Sesv. och Ekon. Utsh. Bctänkanden, 9^1 förklaradt, huruvida Staten förmår, att serde]*s bidraga till deäsa ändamål; så föreslås, att första motionens författare, Herr Borgmästaren Örnberg, må, i likhet med den aldrig utur sigtet lemnade Götha Canal, inrätta ett ActieBolag på vissa föreslagna villkor, sedan sä mångå millioner blifvit af enskilda tecknade, som för det hela erfordras; och, sedan desse viilkor till sina hufvud akliga beståndsdelar bliivft uppgifne, anmodar Utskottet inkomma med ett förnyadt utlåtande, innefattande deras utarbetning, hvarvid alltid Götha Cana! bör blifva motstycket.
Lag e» sölbudna leder. §. 6. Prinsesior af det Kongl. Huset mä ej träda i aickc, u:an Konungens wetiskap och samtycke. Ej eller mä det någonsin tillätas med Swensk man utom det Kongl. Huset. l? §' 7. P.insar och Prinsessor af det Kongl. Swensk» Huset ma ej anträda resa utrika, uran KonungegS ne iskap cch samtycke. §. 8. P ine af det Kongl. S venska Huset ma ej, utan Konungens och Riksens Ständers samtycke, blifwa Regerande Furste as Utländsk stat, ware sig genom Wck, Ars eller Gifte. Ster annorlunda, ware Han och Hans Efterkommande ej berättigade att succedera till Swensk» Thrvnen §. 9- Skulle den olycka lima, att bela Konungahuset, innom hwilkel ArfSräkten till R-ket.räknas, antingen pä manliga sidan utgrnge, eller, genom urakrläcan-de af hwad denna Succetzions ordning uttryckeligen feresknfwer, förlorat Succesiisnsrärt, ware Thconen ledig lill nytt wal, och ulkore da Riksens S änder ett nytt Konungahus. Till yttermera wiho, akt W> allt detta före. skrifna sa belefwat och beslutik, hafwe Wi samtlige Svea Rikes Ständer detta nnderskrifwi! och beseglat, som skedde i Orebro den 18 lo Hans Kongl. Höghets, Prins Johans Baptists Julii af Ponte Corvo Försäkran till Swea Rikes Ständer, sedan Hans Konal. Höghet, genom Deras Wal och Förening, blifwit förklarad för Swea Rikes Kron-Prins. ^!öi Johan Baptist Julitis, med Guds Nade, Sveriges, Göther och Wendes urkorade Kron. Prins, Furste af Ponte Corvo, Gäre rvetter ligt: Att alldenstund Svea Rikes Ständer, genom err 92 Den 25 Aug. ett fritt Wal, samt dcröfwer upprättad och Ost kun» gjord Mal-act af den rZlv, ulkorat och förklarar
Stockholm den 15 November 1854. utförda tjenstgöringspenningar, arfvoden och missräknings-penningar att åtfölja utöfvandet af sjelfva tjenstebefattningen; dock med rättighet för Fullmiigtige, att kunna medgifva den tjensteman eller vaktbetjent, sorn af sjukdom hindras från tjenstens bestridande, att under liden uppbära de för samma tjenst å Supplementarstat utgående tjenstgörings-penningar. 8:o. De å Indragnings-stat uppförde öfvertalige Tjenstemän kunna icke, emot deras vilja, tvingas att emottaga någon af nuvarande tjenstebefattningar, såvida icke denna befattning, i afseende på göromålens omfång och beskaffenhet, motsvarar den, hvarå de ega fullmakt. 9:o. Ansökningar från personer inom Bankoverket, rörande arfvoden utöfver fastställd stat, gratifikationer, eftergifter eller afskrifningar, lä endast ske hos Rikets Ständers Banko-Utskott; och skola ansökningarne till Fullmägtiges expedition inlemnas sednast å den dag, Rikets Ständers sammankomst inträffar, vid påföljd, att de i annat fall icke varda lill pröfning upptagna. STOCKHOLM, TBTCKT HOS 3 O It. Ii E C K M A N, 1854. Banko-Utskottets Memorial, N:o 85. i N:o 85. Ank. till Exp.-Utsk. d. 13 Nov. 1834, kl. 5 o. m. Memorial, med hemställan att b egr tlfn ingshjelps af tjenande i Rikets Ständers Bank må upphöra.
Skulle dessa vika för den förra? – All sinnlig och moralisk affection är relatif; sjelfva Heroismen således äfven. Men det Stora, Rätta, Goda, är, i all tid och i allt sammanhang, stort, rätt, godt. Om allt Ädelt vore dagens lag: hvad merit hade de Ädle? Just derföre är all högre sanning, all större dygd heroism, att den – relatift är det. Det lilla goda, det heroiskt stora, äro bägge af absolut sanning. Man kan ej missvörda någotdera. Men det ena verkar för dagen: det andra för seklet. Det ena behagar: det andra besegrar. Det ena är mer af en Menniska: det andra är mer af en Gud. Jag beundrade ”brefven i Stockholms-Posten”91. Jag först ej begrep, hvarifrån så mycket sannt och lefvande vett kunde komma i det bladet. Men ha de verkligen, ens i Upsala, ett så imponerande pedanteri? ”Kritiken” – på det olycks-monumentet92, vid hvars åskådande man må falla i gudsfruktan och tillbe den allsmäktiga handen som ger och tager: ack! hvad visar den? Tydeligen, en stor Criticus; men en, som vill göra samma fall. Detta är, att drifva – dagens vishet långt. O Gud! hvarför ej hellre heroiskt – tiga, och vörda, suckande i sin skugga, Herrans dom? Ärligt: det är ett stort, stort monument af barndom och omognad. Och så löst i sin första uppresning, att Criticus, som gått det så nära, står der sjelf nu alldeles öfvergrusad. Skrifva emot det Förträffliga och för det Usla, är lika fara. Man begrafves i det ena fallet af harm, i det andra af förakt; men i båda – begrafves. Ack! jag tillber M. H.s förträfflighet: men kan ej undgå att förakta dagen, när jag ser året. – De bladkräk, som lefva af Stockholms-Posten, gapa stort af förundran. Men jag, och femtio med mig, skämmas, att Leopold – ett så stort namn! – kunnat prisa Bältiaden. Efter jag utan fråga är en af M.
Sumr Stats-Bi na dra gR:dr s. r. R:dr s. r. R:dr s. r. lt:dr s. r. R:dr | s. I r. R:dr s. r. R:dr S. | r. R:dr S. r. R:dr s. r. Ti. MjtiffCi‘/iftin. ./. fl. Strandberg. Herti II else ufer, Gefleborg» lAn för uren 1848—1850. TAIBEIL för itademc Inom Gefleborgs fjäli. Gefle Stad. Hus, Tomter och Jord Under här utförde 2,060 tunnland Akeroch Ängsjord innefattas äfven 374 tunnland Odlad jord, som afsöndrad frän angränsande byar besittes under Stadsboers ständigt äganderätt, för hvilken jord, som ej är satt i hemmantal, utgöres Vretskatt jemlikt 1604 års Taxation med 18 Ridr 44 sk. 6 rst. B:ko. Skattlagdc Skattefisken Tullmjölqvarnar med tillsammans 12 par stenar Tegelbruk Tobaks-Fabriker Oljeoch Risförmalnings-Qvarn - Segelduks-Fabriker Skeppsvarf Repslagerier Garfveri-Fabriker Kort-Fabrik Kemisk Fabrik Gjuteri och Mekanisk Jernoch Metall-Fabrik Stadens bidrag utgöra dessutom ä—i. Summa Söderhamns Stad. Hus, Tomter och Jord, hvaraf cirka 300 tunnland eller 5jl£ mantal donerad, och 500 tunnland fast eller sjelfägande samt 1 Tullmjölqvarn med tillsammans 4 par stenar Summa Hudiksvalls Stad. Hus, Tomter och Jord, hvaraf den odlade eller Ängsmarken innehåller cirka 192 tunnhd donationsoch 244 fast jord, 3 st. Qvarnar med tillsammans 7 par stenar Summa Summa Summarum Berättelse öfver Gefleborgs T:ld 100 >* vr o M 0 n Hus och Tomter. Jord. Bruk, Manufakturier, Qvarnar, Fabriker m. m. Summa. Ridr ~ s. 1-. Efter Första Artikeln.
Daniel sons motion, om förändring i tiden så val för nppbördsstäm mornäs hållande, som för afgifvande af redovisning öfver kronans uppbörd; N./o 45g, i anledning af väckt fråga om förtydligande af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, rörande årligt anslag för utgifvande af Svenskt Diplomatarium. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets Utlåtanden: N:o 4^2, öfver anmärkningar vid Betänkandet N:o 445, med förslag till en förändrad redaction af io3 § uti i83o års Reglemente för Riksgäldskontoret: Utskottets här framställda förslag blef, i stället för det i betänkandet JV:o 445 tillstyrkta, antaget; N:o 463, i anledning af Herr Stziarts motion, angående åtgärder till minskning i kostnaden för tryckning af Bihanget lill Riks-Ståndens Protocoll vid nästkommande Riksdag: bifölls. S. D. Föredrogos ånyo Banco-Ut skottets Memorial: N:o i36, med förslag till sammanjemnkning al Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i anledning af Utskottets under N:o 117 afgifne Utlåtande: Ståndet gillade Me morialet, med de der föreslagne voterings-propositioner; N:.o i3y, med förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens beslut, i anledning af Utskottets Memorial N:o io6 och Utlåtandet N:o 118: voterings-proposilio - 84 Fröt.
Bankens älöre, tills viclate oröilizt lizganöe, körrärler; »leii ligger bukvuclsakliga köröelen ak Lenna anstalt, stt kolket unöer tillen binner sä vänja sig vill <le n^a körbällaiillen, binner sä öfvertaga sig om körclelen att äga lilla m^nt mell anilia läncler, stt ingen mer Ilan väga kiawträcla mell körslaget, altrubba elen träkfacle ökverenskommelsen. Denna öeposit-räkning, »äger lknmärkareo vidare, vöre en ak Utskotten päbittall n^bet! Iltskotten kä till svar lisra nämna, att ekiuru silfver ielle linnés i allmänna rörelsen klan Lock bvilken 4om bälst i Lanken pä ilevosit-räkning insätta silkver Let änkanöen, kl:o 44- 531 oell erballa tlerköre en attest, berättizacle bonom ^//rsLtt-rnen^ att sitt silkver Zterbekomma. klan sllulle, om Ilan <let ville, för Lvarje serskilll L:ör i silkver kunna ka en Insättnings-attest, l^clancle pä en L:ör i silkver; körmänen, som, enligt kö, slaget, kö,unnas Len, I,vilken, bemtanöe silkret ur sina gömmor eller krän krämmanlle lanö, öeponerar clet i Lanken, består Leri, att kan kör sin L:ör, i stället kör en attest pä Dn L:clr i silfver, erbäller 2 ^ L:ör i transportseölar, kör nsrvaranile, ocb intilllless att verkligen blir allmän, mera använllbara i rörelsen; en körmän, kvilken, såsom okvankore blifvit 'visarlt, Lanken oeb Let allmänna mell bonom'ileiär.
Herr Kammarherren Silverstolpe m. fl. Ledamöter förmente att Utskottet måste gifva ett bestämdt utlåtande af tilleller afstyrkande på Remissen. 1 Stycket fr. o. m. orden Herr Grefven och Ordföranden t. o. m. orden Det öfriga lika (se nedan sid. 395) återfinnes i C. V. M. 1810—1815, sid. 522 ff. 392 Den 12 Augusti 1812 Friherre Adlerberg, Öfverlntendenten Edelcrantz, Lagman Sandberg m. fl. begärde proposition till bifall på hvad Konungen föreslagit. I anledning hvaraf omröstning med slutna sedlar företogs öfver följande Proposition: »Tillstyrker Utskottet den af Konungen föreslagne Redaction af 5 § Regerings Formen? Den det vill, skrifver Ja: Den det ej vill, skrifver Nej; Vinner Nej, eller stadna Två Stånd emot Två, komma de af åtskilliga Ledamöter föreslagna modificationer af denna inrättning, under särskildt öfvervägande.» Efter sedlarnes öpnande befunnos rösterna således hafva utfallit : Ridder skåpet och Adeln: Ja 4. Preste Ståndet. Borgare Ståndet: Bonde Ståndet: Herr Grefven och Ordföranden: Sedan det således blifvit utrönt, att Utskottet ej oförändradt antager den föreslagna 5 §. men jag deremot tykt mig finna enstämmighet angående nödvändigheten af en Krigs Minister, torde jag få framställa dess antagande till Utskottets bifall. Herr Kammarherren Silverstolpe erhindrade, att man först borde bestämma begreppet af Ministrar innan man beslöte om deras antagande. Konungens Proposition innehölle den från Regerings Formen betydligen skiljagtiga åsyftning, att öfverflytta rösträttigheten och ansvaret från Stats Seereteraren på Ministern. Efter Kammarherrens tanka, vore detta betänkligt, emedan ingen fullkomligare kunde känna ett mål än Föredraganden, af hvilkens utsago och framställning de öfrigas omdöme altid blefve mer eller mindre beroende. Det vore utom dess ledande till borttagande af nödig Controll om någon finge föredraga på en annans ansvar.
Det blef i Rom hans första kärlek och verkade alltid på honom som en sång af Homer. Och när han hade sina enkla tesällskap, vid hvilka han utan att vara musikalisk dock gärna hörde musik – på flygeln här spelade Hummel och det elfvaåriga underbarnet Felix Mendelssohn, vid den sjöngo Sontag och Catalani – brukade han gå fram och åter med händerna på ryggen, men alltid stanna framför Juno-hufvudet, hvilket i hans själ bredde samma harmoniska ro som musiken. Öfver soffan ser man Aldobrandiniska bröllopet, en af de många kopior Goethes vän från Rom, målaren H. Meyer, åt honom utförde. Men i detta rum finnes intet konstverk, hvilket i den grad fängslar intresset, som det porträtt af Goethe, som sitter till vänster om Aldobrandiniska bröllopet. Det målades 1829 af Stieler, som Ludwig af Bayern sände till Weimar – och aldrig gjorde Ludwig eftervärlden en större tjänst! Det betecknar både Ludwig och Goethe, att den förre lät Stieler taga med sig ett – mycket lyckadt porträtt af en kvinnlig skönhet, för att med ens intressera Goethe att låta måla sig af den skicklige konstnären! Om någon känt sig tvifvelaktig, när han hört talas om de erotiska känslor, Goethe mellan 70-80 år väckte hos unga kvinnor, upphöra dessa tvifvel inför Stielers porträtt, i hvilket hans samtida endast funno en blek afglans af den lefvande Goethe, sådan han gick bland dem vid åttio år. Trots det dåtida målningssättets svaghet, ger Stielers porträtt en aning om det mäktiga, ädelformade hufvudet, den höga, ljusmättade pannan, den fina näsan med de ytterst känsliga näsvingarna, men framför allt om de underbara ögonen, under de starka, skönt bågiga ögonbrynen, dessa ögon, hvilka – liksom Jesusbarnets hos Sixtinska madonnan – voro nästan endast stora, svarta pupiller och därigenom gåfvo samma intryck af outgrundliga, sig inåt vidgande andedjup, af outtömliga, flammande ljuskällor.
Jag får dock erinra derom, att under den tid tull var åsatt nämnde vara, fanns det en period, 1849—51, då, vid en tullsats af 24 öre pr kub.-fot, importen i årligt medeltal uppgick till 786,746 kub.-fot och exporten till endast 50,545 kub.-fot, hvadan således den förra öfversteg den sednare med ej mindre än 1,456 proc. Under den sämsta tiden af frihandelsperioden, eller åren 1861—63, Gnna vi att importen ej öfversteg exporten med mera än 1,252 proc. Detta utvisar, att, oberoende af några tullsatser, har rågimporten varierat här i landet, samt att, ehuru under sista åren importen högst betydligt öfverstigit exporten, förhållandet dem emellan ej uppgått till samma procenttal, som under de år, skyddstull var åsatt detta sädesslag. Jag Deri 23 April e. in. 465 Jag förbigår hafre, alldenstund man icke vill tillerkänna någon betydelse åt den ofantligt ökade exporten af denna vara, oell fäster mig endast vid korn, ett sädesslag, som jag skulie vilja räkna till de ädlare. Man finner då att kornexporten under åren 1861—63 utgjort i årligt medeltal 1,236,710 kub.-fot och imporlen endast 152,209 kub.-fot, samt att således exporten öfverstigit importen med 713 proc. I)å nu härtill kommer, att totalsumman af Sveriges spanmålsexport under 1865 uppgått till ej mindre än 14,382,294 kub.-tot, under det importen endast utgjort omkring 800,000 kub.-fot, frågar jag, om det kan vara skäl att vid sådant lörhållan. de och framförallt vid betraktande af de priser, som nu äro g Ilande, upphäfva den tullfrihet, som under 11 år egt ruin.
Af Justitieråden Alexanderson, Qviding, Cramér, Wretman och Naumann erinrades, att efter ordet »genom» borde tilläggas orden : domstols beslut eller etc. § 293. Justitierådet Naumann yttrade: »Rubriken i denna Afdelning torde, likasom i Norska Sjölagen, kunna förkortas till: Straffbestämmelser. Afdelningen handlar ej endast om brott, utan äfven om smärre förseelser.» § 297. Justitieråden Qviding, Cramér och Wretman yttrade, att, med afseende å de särdeles olika förseelser, hvarå 1 morn. af denna §, enligt dess nuvarande lydelse skulle kunna tillämpas, JustitierAden i stället föreslogo följande, hufvudsakligen hämtad från 1847 års Förslag: Öfvergifver befälhafvare, under resa, det honom anförtrodda fartyg och sålunda ur tjensten afviker, dömes till straffarbete från och med två till och med fyra dr. Sednare momentet ansågo bemälde Justitieråd kunna försvinna, enär den deri omförroälda försummelse torde kunna hänföras under § 296. Härmed förenade sig Justitierådet Alexanderson, dock så. att han hemställde om en ännu större latitud i straffbestämmelsen, nemligen: fängelse från två månader till två år, eller straffarbete från och med två till och med fyra år. Justitierådet Naumann instämde med Justitieråden Qviding, Cramér och Wretman i fråga om förändring af l:a momentets lydelse, men lemnade 2:a momentet utan anmärkning. § 298. Justitierådet Naumann anmärkte, att innehållet af 17 och 47 <§§ i 14 Kap af nya strafflagsförslaget här borde jemföras. Justitieråden Alexanderson, Qviding, Cramér, Wretman och Naumann ansågo orden: »rättigheten alt föra fartyg» böra ändras till: sådan rättighet att föra fartyg, för utöfvande hvaraf särskilda vilkor är o stadgade. § 309.
Och om vi söka undandraga barnen vådorna genom att trots allt uraktlåta vaccinationen, stänger skolan sin dörr för detta barn. Men hvilken garanti ger oss lagen å andra sidan? Ingen. Hvilka äro då de reformer vi böra fordra i denna sak? Jag skall i en kommande artikel i korthet omnämna dem. nernas och brunetternas kroppar utströmma olika dofter. Från blondinen utgår en afgjordt mysk-artad lukt, från brunetten däremot en viss, egendomlig odör af. blåsyra. (På min heder, jag skämtar inte!) Naturligtvis följer häraf, att alla blondiner äro älskvärda och nöjeslystua. * * * Men ej nog härmed! För att riktigt visa oss blondinens förträfflighet, kommer vetenskapen i dessa dagar med nya rön. I en ungersk fysiologs skepnad påstår den, att blondinernas antal förminskas. Det förminskas i oroväckande grad. Se här: medan af 100 brunetter 79 äro gifta, ha af 100 blondiner endast 55 sökt äktenskapets hamn. Deras värde ökas som en fin, utdöende växtart! * Man älskar alltid motsatsen till sig själf. blonde drar sig gärna till den mörka, den mörke söker helst blondinen. På samma sätt med nationerna. I norden måla konstnärerna Afrodite med nattsvart hår. I södern ger man skönhetsgudinnan ett hår med ljusa, silkeslena skiftningar och veka förtoningar. V i afbilda Eva såsom brunett; sydländingen målar henne till blondin. I Paris är idealet af fägring » une blonde enfant ». Alltid blond — blond och rosig! Den och Nous allons chanter k la ronde, Si vous voulez, Que je 1 ' adore ' et qu ' elle est blonde Comme les blés. sjunger Alfred de Mussets Fortuuio och med honom alla Frankrikes poeter. » Blondinen väcker drömmar », säga de. * * * I Paris finnes det ytterst få kvinnor, som äro blonda, men alla vilja ändå, vara del. Hur skall man då bära sig åt? Ingenting är enklare. Man färgar sitt hår — » man », d. v. s. om man är aktris eller vill spela nå- gon roll i modets värld. Iduns panoptikon.
B:eo, samt reduetionen mellan det sednare silfvermyntet och det Svenska? Vexlingen skulle hämmas af besväret med uträkningen. Alt utvexla, efter qvartaliter bestämd cours, blefve väl mindre svårt; men samma olägenheter skulle, fastän i ringare mån, förvållas. Hr von Heijne har sagt, att vexlingen borde ske efter den cours, sorn varat en längre tid. Ja väl, det är äfven min mening. Men man bör då icke inskränka sig inom de 4 år, som förflutit sedan sista Riksdag, och under hvilken tid prisen icke förändrat sig, utan snarare taga till 6 gånger så lång tid, eller de a/j. år som förflutit, sedan myntförsämringen gjordas, och hvarefter prisen satte sig. Vi linna då, enligt en anställd och i tidningarna offentliggjord beräkning, att medeltalet af medelcoursen under denna tid på Stockholms Börs varit 127 sk. Nu vilja vi utvexla efter 128 sk.; kan något vara billigare mot den skuldsatte? Hr Nordenanckar säger vidare ”att hvarje fixation af myntets värde bör åtföljas af räntans hastiga fällning.” Mea sådant åstadkommes ej genom befallningar; ty med våld låter lantan icke nedtvinga sig. Den som nödvändigt behöfver lån, måste betala den ränta, som långifvaren begär, äfven om lion vore högre, än den lagen utsätter. Till bevis på, huru litet föreskrifter derutinnnan förmå, vill jag blott erinra derom, att stadgandet angående bevillnings-procentens afdrag, sällan enskilda emellan iakttages, emedan den'skuldsatte fruktar, att, om han begagnar sig af sin rätt i detta fall, fordringsägaren uppsäger capitalet. Äfven här är det blott de fattiga, eller de för nödställdes bästa inrättade cassorna, hvilkas åtgärder kunna offentligen granskas, som få vidkännas minskningen i deras inkomster.