Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den för skolans behof erforderliga byggnad har stadens borgerskap åtagit sig att, på egen bekostnad, anskaffa och underhålla, men tills vidare har undervisningen meddelats uti en af Direktionen för medborgerliga undervisningsverken dertill upplåten lokal. En Söndagsskola for liandtverks-lärlingar öppnades härstädes den 20 Juni 1841 och uppehälles genom samlade bidrag inom härvarande Handlverks-societet. Lärjungarnes antal bar, under den tid undervisning i skolan hittills lemnats, utgjort omkring 60. Sedan så väl södra Helsingland, år 1832, som det norra år 1840, inrättat egna Lazaretter och således blifvit ifrån Länets gemensamma, härstädes förut befintliga Lazarett och Kurhus afskilde, hafva Gefle stad och Gestrikland fögderi förenat sig om uppförande af en ny gemensamt iazaretlsbyggnad, hvilken, efter det de dertill erforderliga medel blifvit genom enskilde personers frikostiga bidrag anskaffade och tillagde Lazarettets egen fond, sistlidet år börjat att uppbyggas å en af staden dertill kostnadsfritt upplåten tjenlig plaLs. Till byggnadens fullbordande bidraga de särskilde socknarne i Gestrikland, med praesterande af dels materialier och dels dagsverken samt någre äfven medelst viss afgift för hvarje mantalsskrifven person. Den här i staden af ålder varande Hospitals-inrättning, som länge stålt i förening med Lazarettet förflyttades i slutet af år 1841 till Central-institutet i Upsala, dit de antagne hospitalshjonen numera måste, antingen på egen eller Fattigvårds-inrättningeus bekostnad, afsändas. 31 Sjukvården i staden skötes af en Stads-läkare och en Stads-cbirurg, hvarjemte Provincial-läkaren for Gestrikland samt för närvarande äfven Regements-läkaren vid Helsinge Kongl. Regemente här äro boende. Fattigvården i Gefle ombesörjes af en Direktion, hvilken, genom de i stadens distrikter tillsatte Uppsynigsmän, erhåller säker kännedom om de nödlidande, samt dessas större eller mindre behof af understöd.
Men Den 31 Ju!!'. Men ännu finnes ett Collegium, nemligen Aong!. B>cr go-Lellegiu m De af detta Werks göromål, som röra allmänna hushållningen i Risets Bergslager och Brukens privilegier, är» tifi fin natur mycket förenlige med det föreflagne Coltegii befattning. En enda Ledamot, flyttad frän det nuwarande Bergs-Collegium, skulle uti conseillen kunna föredraga detza ärender, och fäfom Chef förestä ett tämmeligen inffränkr, derföre inrättadt Contoir eller Departement. Den Judicatoriska befattning, som nu tilhör Kongl. Bergs - Collegium, kan utan det mindsta hinder flyttas under de wanlige Härads Rätterne. Dä äterstär endast den ftientifika delen, eller, scm den kallas, Bergswctenffaven, Denna del är af en alldeles oumbärlig nodwändigbct uti ett land der Bergsoch Bruksbandteringen utgör en sä wäsendtelig gren uti näringar. Men som desi omfattning är widlöftig, och innefattar flere wctenffapsgrenar, som äro sä abstra ta , at de wäl icke komma at anses lgsom en bufwudsak af Ledamöter i et Collegium, hwilka tillika hafwa en Camera! - och en ivid äldre monopoliffa och ffrälira författningar fästad doware-detail: sä tror jag för min del, at om detta Collegium ined derunder lydande Bergmästare indroges, och om i desi ställe en Bergs-Academie inrättades, endast för det wetenskavliga, skulle detta ändamäl bättre winnås och Kronans besparing äfwen dermed kunna förenas; häldst Bruks - Socieläken, som härwid borde finna sin förmon, ej lär undandraga sig at äfwen bidraga til en sä nyttig förändring. Ett allmänt Merk, ehuru icke ett Collegium, är äfwen Äklmänna Magazins,^"''ätt n. ngen. 6v3 Den Zr ningen.
Beträffande de från Finjasjön till gränsen af Skåne fortlöpande delar af de båda ifrågasatta bansträckningarna, torde Utskottet icke behöfva vidlyftigt utlåta sig, då de båda linierna inom detta landskap ännu ligga hvarandra så nära, att icke några väsendtligt olika förhållanden synas uppstå deraf, om den ena föredrages framför den andra. Någon anmärkningsvärd skilnad emellan trafiken å de olika linierna lärer ej kunna härröra deraf, att den ena genomlöper östra och den andra vestra Göinge härad, enär båda vägarna framgå så nära gränsen emellan nämnde härader, att de vigtigaste trakterna af dessa, med ringa skilnad i afstånd, skulle falla inom båda de föreslagna liniernas trafikområden. För anställande af en jemförelse emellan de båda linierna från den punkt, der de öfverskrida Småländska gränsen och börja att mera skilja sig från hvarandra, torde först böra bestämmas den landvidd på ömse sidor om banan, som må anses kunna beräknas såsom dess trafikområde, och samma mått sedermera fasthållas vid de särskilda synpunkterna för jemförelsen. Utskottet har trott alt detta afstånd med skäl kan utsträckas till 3 mil på hvardera sidan om jernbanan. Om man, för att bilda sig en sannolik föreställning om den trafik, som på hvardera af de föreslagna linierna skall uppkomma, först jemför befolkningens antal inom de områden, de båda sträckningarne hvar för sig hafva att genomlöpa för att från Finjasjön uppnå Tenhult, der båda de alternativa banorna sammanträffa, så finner man följande förhållanden uppstå: Enligt Kommittéens uppgift utgör folkmängden utåt Laga-linien från Finjasjön till Tenhult 142,000 personer; folkmängden utåt linien från Finjasjön till Nässjö utgör 169,000 personer; folkmängden vid linien från Nässjö till Tenhult, då man från summan deraf fråndrager antalet af den folkmängd, som dels genom banan från Finjasjön till Nässjö, dels ock genom banan från Tenhult till Jönköping, hvilken sednare i alla händelser och under förutsättning af hvilketdera alternativet som väljes, mäste komma till utförande, ändock komma att hafva jernväg på det antagna afståndet, 11,828, eller tillsammans för Nässjölinien, 180,198 personer.
TjenstehjonsStadgan kommer att undergå en ny redaction, får jag fästa uppmärksamheten på ett förhållande, som väl egenteligen angår RecruteringsLngarna för Indelta Armeen, men dock ingriper i TjenstehjonsStadgarne; det nemligen att Reeruter, sorn äro i års-tjenst, ej kunna Corn - Den a5 November. 3S9 rnenderas till tjenstgöring i fredlig tid , förr än denna års-tjenst år tilländalupen, hvaraf händer, att Kecruter under i lili och med ii år gå oexercerade, fastän de under denna tid draga lön af Roten. Jag får derföre föreslå, att TjenstehjonsStadgan bör förpligta ej allenast Recruten, som är i års-tjenst, att under mötestiden lega karl, som emedlertid förrättar hans tjenst hos Husbondeu,. utan äfven dea sednare att häruti ingå. Herr nion BeckerCarl Johan: Jag förenar mig med de värde Talare, sora önskat Midsommarstiden till flyttningstid för Tjenstefolk, och anser så tillräckligt redan vara till styrka derföre taladt, samt fördelen deraf för det liela af Landet så påtaglig, att jag icke behöfver vidlyftigare uttrycka mig. Hans Eoccellence j Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att så väl Herr Montgommeries ifrågavarande Memorial, sorn Herr af Ekenstarns nu väckte Motion, om en ny Redaction af LegoStadgan för Husbönder och Tjenstehjon, af den 5 Maji i8o5, mätte, tillika med alla de af åtskillige Ledamöter, i anledning deraf, afgifne yttranden, till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet remitteras; hvilket bifölls. Den 25 November. Föredrogos ånyo de af Grefve Spens» Carl Gustaf, Friherre Boije, Ludvig och Herr Wirgin, Arvid, den 22 dennes f. m. och e. m. på bordet lagde särskilte Motioner, angående åtskillige föreslagne andrin» gar uti RiddarhusOrdningen. Herr Cederschjöld_, Pehr Gustaf :
Men månne R. o. Ad., eller något annat Stånd, i Sverige skulle vilja afskaffa riksdagarne för de missbruks skuld, som vid dem någon gång inträffa? Frih. Cederström har trott att anonyma prestsällskap icke vore farliga, men alt de lagliga kyrkomötena deremot kunde blifva det. Jag tror tvärtom, att de af lagen icke stadgade mötena äro farligare, serdeles då de behandlas såsom nu sker. Der sammanträda hvilka prester, som så för godt finna, isynnerhet sådane, som vilja genomdrifva vissa satser. Prelaterne anse under sin värdighet alt vara tillstädes, hvilket med skäl må ursäktas dem, emedan de icke kunna veta i hvad sällskap de på sådane friskare-möten komma. Hvad blir följden ? Jo, den, alt de, sora infinna sig för vissa satsers genomdrjfvande, spela mästare, och allmänheten, som läser mötenas förhandlingar, tror förmodligen att allt hvad der sagts och icke vederlagts, icke kari 'gendrifvas, och derföre är rätt. Kan ett sä ensidigt sätt alt behandla kyrkans angelägenheter vara annat än skadligt? Vore deremot prelaterne tillsammans både med andra prester och lekmän på ett lagligt möte: så funnes tillfälle för samtelige att sig emellan utbyta tankar, och en hvar finge der, likasom här, eller på hvarje annat öfverläggningsrum, göra sina skäl gällande så godt han förmådde, samt andra förnuftiga menniskor döma mellan honom och hans motståndare. Men ett möte, der allt går på en sned, kan icke vara gagneligt. Väl kan man säga att prest-sällskaps-mölena gå endast ut på opposition mot Statskyrkan och alt Clerus comitialis, som icke har någon opposition, endast går åt det motsatta hållet. Ingendera delen är riktig. En opposition måste finnas i hvarje församling, om ärenderna skola blifva väl utredda. För att fullständigt vinna detta mål böra prester och lekmän komma tillsammans. Frih. Cederström har vidare sagt, att ICyrkoherdarne skulle genom Kyrkomötena dragas från sitt kall. Mig synes tvärtom att de derigenom skulle dragas lill sitt kall vida mer än som nu är händelsen. Gr. Sparre sade, att R. St. kunde komma att fatta andra beslut än mötena. Ja; hvad skadar det? R.
Tvistas om värdet af skepp och gods, när skepp ej mera skadadt är, än att det åter kan intaga lasten och afsegla, nedsätte eller utbetale då den, som sjöskada lidit, hvad Rådstufvurätts Utslag honom ålägger och ställe dessutom , om Bolaget med Utslaget ej åtnöjes, tvänne vederhäftige mäns borgen för hvad honom än vidare å högre ort tilläfventyrs åläggas kan , och håfve sedan rätt att med skepp och gods afsegla. 40 §. Så snart Utslag fallit, gifve Rådstufvurätten, vid ansvar , Parterna tillkänna samt anteckne derjemte å Utslaget att, derest vad emot detsamma ej innan klockan 12 å följande dagen inför Rätten anmäles, Utslaget såsom laga kraftvunnet kommer att anses. Varder vad erlagdt, skrifve Domaren det straxt å Utslaget och utsätte tillika dagen, då vadet fullföljas bör och Exp.-Utsk. Forslag till tind. Skri/v. N-o 5o2. 3g inlagan till Hof-Rätlen ingifvas, samt meddele parterna tydlig och fullständig anvisning om hvad af dem för målets fullföljande iakttagas bör, och huru borgen för kostnad och skada skall ställas. 4' §• Ändring i Hof-Rättens Utslag må hos K..M. i underdånighet sökas, på sätt och i den ordning Allmänna Lagen och gällande Författningar stadga, i händelse af underdånig klagan öfver Hof-rätts beslut i Vexeloch Sjörätts-mål. 42 §• Om Bolagets Direction ej åtnöjes med Förvaltningens af Sjö-ärendena beslut i de omständigheter, hvarom 3i §. af detta Reglemente handlar, ege Direction att sina, till K. M. ställda underdåniga besvär, i KrigsExpedition ingifva, inom trettio dagar efter erhållen del af det beslut, som öfverklagas. 43 §. Böter, som enligt denna Förordning åläggas, delas till två-skiftes emellan Kronan och åklagaren. 44 §. Brister hos den sakfällde tillgång till böter, plikte med fängelse på sätt io Gap. i §. Utsöknings-Balken samt 8 punkten af 4° Exp.-Utsk.
Utdrag af Protocoller, som innehåller något Rättens Utslag eller Dom ; Constitutorialer till förrättningar , Löfteseller Borgens-skrifter; Fullmagter till Rättegångars utföranden Skiljobref i Trolofningar eller Agtenskap, hvart ark g Vittnes-skrifter sorn. af parter ingifvas, jemte annat som ej innehåller någon viss summa, samt Bilagor och Afskri-fter » 3 §■ 5- Hos Rils - Marskalken, Ofver - Stathallaren*, 'Å-cademie-Cancellerer, L an d shöfdin gar, Ståthållare, Befälhafvare vid Vdrfvade Regementerna, Lif-DraBant Corpsen, Ingenieur Corpsen och Sjö-Staterna samt Magistraterna, då de, enligt undfångne privilegier, gifva Utslag i Utsökningsmål och uti tvistar bevilja utmätningar; inlagor och förkla ringat - t)en 5 Juli. yingar som i sådana ämnen ingifvas , arket 5 sk. Fullmagter, Depositions-attester och ILöftes-skrifter, arket 6 .Bilagor och Afskrifter, undantagande originale Förskrifningar och löpande sedlar, hvarom nedanför i 16 §. förmäles, hvarje ark 3 Resolutioner, Mandatorialer och Pramotorialer, Executorialer och Tmmissioner, när summan sorn utsökes stiger till 30 R:dr, arket t 8 Derunder - -6 Piotocolls-Utdrag som ej innehålla något Utslag, hvart ark 6 Andra Suppliker oell deröfver afgif ne Förklaringar, arket - ' 3 Hvad deröfver utfärdas och resolve yas, arket - 6 ■ § 6- Vid Hofoch Ofver-Rätterna, dem af Kongl. Collegierna. som äga domsrätt, Riddare-Syne-Ratter samt Compromisser, derifrån btneficium revisio• tiis sökas kan .- Stämningar, Notificationer, Utdrag af Protocollet, som ej innehåller något Rättens Utslag, Utdrag af äldre Protocoller , Promotorialer , m. jn., hvart ark - — 9 sk.
Derest 'ej enskild Bank, med Rikets metalliska mynt eller sådana sedlar, som lika med mynt i riket gälla, vid anfordran inlöser sina i § 1 omförmälda förbindelser; eller ock, derest af enskild Bank utfärdad invisning ä Rikets Ständers Bank vid uppvisandet derstädes, i anseende till bristande behållning, icke inlöses, åtnjute borgenären ränta af den enskilda Banken efter åtta för Imndradet om äret från den dag, då betalning af kreclit-sedel, förbindelse eller invisning vägrad blifvit, intilldess inlösning åter vidtager; och Mom. 3. Uti enskild Banks konkurs skall, å Bankens kredit-sedlar och andra i och för den egentliga bank-rörelsen utgifva förbindelser, ränta efter ätta för hundradet om äret å de förra, och till det belopp ä de sednare, som i hvarje fall utfäst blifvit, utgå från den dag, då offentlig stämning beslutes, till dess inlösen åter vidtager», röstar ja; den, det ej vill, röstar nej; Vinner nej. anses Rikets Ständer hafva antagit den af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet beslutade lydelse, enligt hvilken i 1 momentet orden: »ränta af den enskilda Banken efter ätta för hundradet om äret» utbytas emot orden: »of den enskilda Banken högsta lagliga ränta», samt i Bih. lill R. St. G Sami. 1 Åfd. 40 Haft. 2 6 Banko-Utslcollels Memorial, M 91. 3 momentet orden: »ränta efter åtta för hundradet om året å de förra och till det belopp å det sednare», utbytas emot orden: »högsta lagliga ränta å de förra och å de sednare ränta till det belopp», • Voteringen har utfallit med 38 ja och 61 nej; Och enär Nej således vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med iVe/-propositionen. 8:de Voteringen: Den, som vill, att 2 mom. i 23 <§ af förslaget till Lag för enskilda Banker skall bafva den af Utskotten föreslagna samt af Borgareoch Bonde-Stånden godkända lydelse, nemligen: »Mom. 2.
För närvarande inskränker jag mig till att uttala den förhoppning, att en hvar Svensk man, hvilken någon befattning med våra offentliga angelägenheter tillkommer och som derom kan göra sig någon redig föreställning, mätte begagna den närmast kommande tiden att taga frågan i lika nog - Konstitutions-Vtskottets Memorial M 7. 21 grannt som opartiskt öfvervägande, och att afgörandet, när tiden derför instundar, måtte bero, ej på beräkningar om de fördelar eller olägenheter för enskilda personer, för särskilda stånd eller klasser, som af förslagets antagande eller förkastande skulle kunna uppstå, utan på den uppfattning man samvetsgrannt kan göra om dess verkningar på det hela; särskildt önskar jag att Sveriges Ridderskap och Adel, hvilka enligt historiens vittnesbörd hitintills mer än andra å fäderneslandets angelägenheter utöfvat ett inflytande, alltid stort och stundom afgörande, måtte nu, om äfven för sista gången såsom särskildt Riks-Stånd, föregå öfrige medborgare så väl i grundligheten och opartiskheten af sin pröfning, som ock i synnerhet i mod att handla i enlighet med den öfvertygelse, hvartill granskningen ledt.» Af Herr Uggla, C. G. »Innerligen öfvertygad om nödvändigheten af en Representationsförändring i hufvudsakligen samma rigtning som det Kongl. Förslagets, hyser jag dock betänklighet vid vissa, icke oväsendtliga, bestämmelser i detsamma. Ehuru jag anser närvarande tidsförhållanden i det hänseendet vara särdeles gynnsamma för genomförandet af detta förslag, att både regering och folk otvetydigt gifvit tillkänna, att de lifligt önska dess framgång, så synes mig dock förslaget i det hänseendet vara för tidigt, att i detsamma sammansättningen af Första Kammaren är grundad på en institution, Landstinget, som är alldeles ny och om hvilkens framtida beskaffenhet man väl knappast under tiden till nästa Riksdag kan bilda sig något tillförlitligt omdöme.
Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-utskottets den 9 och 10 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 163, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse om anvisandet af ett serskildt kreditiv till betäckande af kostnaderna för de rustningar, som af nuvarande politiska förhållanden kunna föranledas. Från Vällofl. Borgare-standet. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Stats-utskottets memorial, N:o 147, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet, N:o 38, angående utgifterne under riks-statens första hufvudtitel. S. D. Föredrogs ånyo Stats-utskottets utlåtande, N:o 148> i anledning af erhållna återremisser å betänkandet N:o 39, angående regleringen af utgifterne under riks-statens andra hufvudtitel; hvarvid förekommo serskilda delar uti betänkandet N:o 39, och motsvarande yttranden uti utlåtandet N:o 148, nemligen: Ingressen och första punkten. Utlåtandet, N:o 148, lades till handlingarne. Andra punkten. Med läggande af betänkandet, N:o 39, till handlingarne, godkände Ståndet utlåtandet, N:o 148. Femte punkten. Det i betänkandet, N:o 39, afgifna och i utlåtandet N:o 148, vidhållna yttrande bifölls. Tionde och Tolfte punkterna, samt den vid slutet af utlåtandet, N;o 148, gjorda anmälan. Utlåtandet, N:o 148, lades till handlingarne. S. D. Föredrogs å nyo Stats-utskottets utlåtande, N:o 149, i anledning af erhållne återremisser å betänkandet N:o 73, angående regleringen af utgifterna under riks-statens fjerde hufvudtitel, hvarvid förekommo Bilt. till R.
Prof. N:o 1, om Statsverket 1856. att då, på sätt Komiterade jemväl erinrat, den föreslagna regleringen af sportlerne, hvarigenom skulle tillvägabringas en väsendtlig förändring i förhållanden, som nu ega rum, måste vara i viss mån beroende på de lönebelopp, som rjenstemännen tilläggas, den definitiva regleringen af sportelinkomsterna icke må ega rum annorlunda än i sammanhang med den lönestat. som kan varda bestämd. Beträffande beloppen af de löner, som må för tjenstemännen och vaktbetjeningen föreslås, och hvad till särskilda arfvoden och gratifikationer mä äskas, finner jag icke skäl, att ifrån Komiterades förslag tillstyrka afvikelse i andra delar, än att, med hänseende till beloppen af de sportelinkomster, som Sekreterarne i Svea och Götha Hofrätter samt Advokat-Fiskaien i förstnämnde Hofrätt fortfarande komma att uppbära, jag anser lönen för dessa tjenstemän Lunna nedsättas, för Sekreteraren i Svea Hofrätt till 2,000 R:dr och för Advokat-Fiskaien i samma Hofrätt jemte Sekreteraren i Götha Hofrätt till 2,500 R:dr, hvaremot och då Aktuarien i Svea Hofrätt kan för framtiden påräkna blott ungefärligen hälften så stor sportelinkomst, som Aktuarien i Götha Hofrätt, samt Aktuarien t Skånska Hofrätten kommer att alldeles sakna sådan inkomst, jag hemställer att lönen för Aktuarierne i Svea och Skånska Hofrätterne måtte bestämmas till ett förhöjdt belopp af 2,500 R:dr.
Hr Crusenstolpe: Efter Frih. Ehrenborghs värdiga och vackra yttrande föreföll det mig verkligen förvånande att höra Hr Lefre'n, som sjelf medgaf, att han icke förstår sig på detta ämne mer än den blinde på färgen, likväl taga ordet deröfver. För att emedlertid gå Hr Lefrens önskan till mötes, att genom väckt motion sätta LagUtsk. i tillfälle att ställa öfriga lagrum i öfverensstämmelse med det förslag till ändring af 1 § i 5 cap. Missg.bm, som K. M:s nåd. propos. innehåller, föreslår jag och yrkar härmedelst, att H. LagUtsk. måtte omarbeta hela criminallagen, af hvilken den ifrågavar. §:n utgör slutstenen. Frih. Boye: Jag skall efterkomma Hr Lefrens uppmaning och får altså i anledn, af den förevar. K. proposm väcka den motion: att som, vid antagande, att K. M:s nåd. propos., ang:de ändring i 5 cap. 1 § Missg.bm, varder af B.. St. antagen, och den i samma lagrum stadgade straffbestämmelse altså varder mildrad, den påföljd deraf ovilkorligen uppstår, att ej mindre den straffbestämmelse, som i påföljande § af samma cap. är utsatt, än äfven de öfriga straff, Den ii Octobcr f. m. som i andra lagrum uro fastade vid förbrytelser emot allm. auctoriteter och embetsman, likaledes varda nedsatta till det underordnade förhållande, hvari de hittills stått till straffbestämmelsen för majestätsbrott, LagTHsk. må anmodas att i sammanhang med det ämne, som förberörde nåd. propos. innebar, älven tillse och föreslå de ändringar i andra straffbestämmelser, som kunna blif va nödiga till bevarande af nu gällande straffsystem. Att nu upprepa dessa alla, tillåter mig icke mitt minne; men jag skall skriftligen utveckla ämnet och begär remiss derå i sammanhang med den fL propos: n. Hr Lefre'n: Man anmäler sig ibland, uppkallad af ett ögonblickligt intryck, som alltid är obehagligt att både känna och beskrifva.
Eders Kongl. Maj:ts Underdånigsle och tropligtigste tjenare och undersåter, Jk. €. af KlTULBEllG. C. 0. SJÖBERG. N. P. LJUNGGREN. P. M. EHRLANDSON. Kalmar Domkapitel den 13 Februari 1850. C, M, Lagerhamn, Carlstads Slifts Konsistorii underdåniga Utlåtande, i anledning al 1849 års Revisorers anmärkningar vid Konsistoriernas räkenskaper. Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:t har, under den 25 sistlidne Januari, i nåder låtit till Domkapitlet aflemna ett transsumt af Rikets Ständers Revisorers afgifna berättelse om verkställd granskning af Slats-vcrkets jemte dithörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1846 och 1847, med nådig befallning till Domkapitlet alt, i anledning af hvad bcniältc Revisorer anfört rörande Carlstads Konsistorii räkenskaper för ofvanberördc år, afgifva och till Eders Kongl. Maj:Is Ecklesiastik-departement insända underdånigt utlåtande så tidigt, ali detsamma, efter föregången underdånig anmälan inför Eders Kongl. Maj:l, må kunna, inom den i 7 § 3 mom. af Instruktionen för Rikets Ständers Revisorer bestämda tid, till Fullmäktige i Riksgälds-kontoret öfverlemnas, för att tillika med Revisions-berättelsen till trycket befordras; och får Domkapitlet, till underdånig åtlydnad häraf, det i nåder aflordrade utlåtandet härmed afgifva.
Uti Särskildta Utskottets Betänkande förekommer en fråga , som fordom var Grundlagsfråga, men som nu mera efter 1809 icke är dtet, hemligen frågan om Collegiernes tillvarelseI särskildta Utskottets Betänkande är föreslagit , att de Collegier skola upphäfvas, som hafva befattning med näringarne. Jag hemställer om icke, vid remissen till GonstitutionsUtskottet , Ridder» skåpet och Adeln med detsamma behagade begära dess yttrande, huruvida Utskottet anser upphäfvandet af dessa Collegier, som, ehuru icke speciel t nämnde i Grundlagen, likväl till deras tillvaro äro på åtskilliga ställen påräknade, öfverensstämma med Grundlagens anda, Herr Grefven och LandtMarsknlken hemställde, att då Bergsoch CommerceCollegiernes indragning blifvit af Särskildta Utskottet tillstyrkt, ConstitutionsUtskottet måtte, på sätt Herr von Hartmansdorff föreslagit, anmodas jemväl Den 35 September f. m< 303 jemväl meildela yttrande, rörande derinä åtgärds nytta och öfverensstämmelse med andan af RegeringsFormen, der Collegiernes tillvaro i vissa afseenden fösutsättes och påräknas. Bifölls. 30a hU å nyo föredröge StätsUtskottéts den 4 dennes under N:o 468 afgifne, samt den -16 derpå följde eftermiddagen på bordet lagrie, Utlåtande , i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande i frågan om den genom Allmänna MagaainsDireCtionen år 1821 föranstaltade export af säd till Italien; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enär senare Alternativet i sistnämnde Betänkande redan blifvit af ds öfrige 3:ne RiksStånden godkändt, fö$ dess dél dervid låta bero* tlöglofligé Hidderskapet: och Adeln åtskiljdes klockan 2 eftermiddagen* in fidem Prötöcolli Ö. ,7. Lagerheim* Kidd. ocii Äd. PrOU [VIII Band* '306