Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ett bifall till H:r Grefve Cronstedts Motion, i hvad den rörer Kronans Tionde och Hammarskatts-jern, skulle alltså verka hufvudsaklig förändring uti de, angående desse Räntepersedlars utgörande, gifne och på både Statens och Bruks-idkares gemensamma fördel beräknade Författningar; I anseende hvartill Utskottet icke kan understödja hvad i denna del blifvit föreslaget; varandes Utskottet för öfrigt af den tanka, att, om allt Jern för Flottornas räkning upphandlas i de orter, der vågar finnas, bör detsamma ej komma att betalas efter högre pris, ån Staten erhåller för hvad deraf för dess räkning försåljesj hvarigenom hufvudsakliga skälet för H:r Grefvens framställning, eller farhågan för någon förlust härvid å Statens sida, äfven försvinner. Till Riksens Högiofl. Ständers vidare bepröfvande öfverlemnas detta vördsamligen, med hemställan, att Riksens Högh Stats-Utskottets Betankanden. 'joJ Ständer, i händelse af bifall till Utskottets nu lemnade tillstyrkande» måtte derom hos Kongl» Maj:t göra underdånig anmälan» Stockholm d. 26 April I823» N:0 129. Antom den 28 April 1823. Utlåtande, angående någre, vid Förslaget om Inkomsternes beräkning, forekomne frågor Ibland Stats-Verkets Ordinarie Intrader finnas någre i äldre tider tillkomne afgifter, hvilka utgå till olika belopp i sårskildte orter, ehuru genom tidens Förändringar, orsakerne dertill synas hafva upphört. Stats-Utskottet, sorn ansett sig bora härå fästa uppmärksamhet, får i detta särskildta Utlåtande anmäla nämnde frågor till Riksens Håglöf!» Ständers beprofvande. Desse afgifter åro följande!
Jag instämmer således med Frih. Ehrenborgh, jemte det jag Begär underrättelse, huruvidaExped.Utskrs memor. redan 2:ne gånger varit bordlagdt. Underteckn. Ridd.Secret.r Exped.Utskrs memor. Nro l4 lades på bordet första gången d. i6:de och andra gången d. i8:de i denna månad. Gr. Frölich, Da v.: Jag anhåller att få veta, huruvida BancoUtskrs betänk, i denna fråga här och i de öfriga Stånden blifvit föredraget och afgjordt. Jag har varit frånvar. under några af de sednare plena, och det är möjligt, att detta betänk, från BancoUtsk. under tiden på ett eller annat sätt blifvit föredraget. Skulle, på sätt diseussionen ger mig anledning att förmoda, händelsen vara, att BancoUtskrs betänk, icke blifvit formenligt behandladt, utan lagdt till handlingarna, då de andra Stånden afgjort frågan, så tillstår jag, att denna behandling väcker min förundran. Det var i följd af den förmodan, att BancoUtskrs betänk, här icke blifvit pröfvadt, som jag nyss instämde i Frih. Palmstjernas begäran, att saken må blifva hvilande på bordet, helst jag icke kunde föreställa mig, att man ville till afgörande företaga Exped.Utskrs memor., innan den i BancoUtskrs betänk, förekommande frågan blifvit pröfvad. Jag anhåller således om upplysning, huru BancoUtskrs betänk, blifvit behandladt. Underteckn. Ridd.Secret.r Exped.Utskrs nu föredragna memor. inkom till R. o. Ad. d. 16 Aug. e. m. Då var ännu icke kändt, alt BancoUtsk. i samma fråga uppgjort ett jemnkningsförslag. Delta förslag inkom icke till R. o. Ad. förrän d. 18 Aug. och lärer hafva inkommit till de öfriga Stånden samma dag.
Den till bränvins-bränning berättigade, som ej åstundar utöfva den i 1 Art. 3 §. bestämda rättighet med så stor pannerymd, Tariffen efter egendomsvärdet tillåter, betale panneafgift endast i fnon af den pannerymd han nyttjar. 3a §. Vill någon uti flere smärre pannor inom samma verk, ehvad de brukas till drankning, eller klarning, fördela den på det hela belöpande pannerymden, vare sådant oförvägradt, dock utan förändring i den fastställde, efter pannornes sammanräknade rymd utgående afgiften; och hvarvid iakftages, att tillökning för mäskvärmare eller rectificator, eller anbringandet af båda delarne, beräknas endast för den panna, hvartill dylika apparater begagnas, dock må denna medgifna rättighet ingalunda tydas till för vexling med de i 7: de Classen afsedde redskap. 33 §. I de händelser, då Kongl. Maj:t skulle i Nåder finna nödigt, att för Ringre eller kortare tid påbjuda bränvins-bräliningens inställande, skall pannerymds-afgiften förminskas med en sjettedel för hyarje månad ett slikt förbud varar. 34 §• Distilleringspannor af högst sex kannors rymd, kok rummet inbegripet, må utan serskild afgift och beräkning nyttjas på de vilkor och fqir den tid , som 1 §. omförmäler. Apothekare i Riket tillåtes att, utan serskild afgift, betjena sig af distilleringspannor till högst tjugu kannors rymd, och der Apotheks-rörelsen gör bruket af flere pannor af nöden, må likväl ej öfver tre sådane nyttjas, nemlig.en en på tjugu, en på tolf och en på sex kannor, utan allt afdrag för kokrummet. Ber,-, Bagsamt Allm, Besv.- och Oecon.-Utsl‘.s Betänkande JV:o 6. 17 35
Efter skedd föredragning af Lag-Utskottets Utlåtande N:o 2, i anledning af väckt motion om upphäfvandé af 7 kapitlet Bvggninga-balken, iades detta utlåtande lill handlingarne, med förklarande, att Ridderskapet och Adeln ansåg motionen böra af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskoltel behandlas. S. D. Remitterades till Bevillning s-Utskottet: Herr Montgommerys, Carl Hampus, den 16 dennes på bordet lagda motion, rörande bränvins-brännings bedrifvande endast i större brännerier, jemte de i anledning deraf nu afgifna yttranden; Banko-Utskottet: l:o. Friherre von Schwerins, Carl Julius, den 16 dennes bordlagda motion rörande penningeväsendet, tillika med de derom nu afgifna yttranden; och blef denna motion jemväl kommunicerad med de öfriga Riks-Stånden; och 2:o. Herr Ehrenhojfs, Gustaf Herman, den 16 dennes bordlagda motion om åtskilliga förändringar i Banko-reglementet; Lag-Utskottet: l:o. Friherre von Schwerins, Carl Juliut, den 16 dennes bordlagda motion, att köpmäns bokförde fordringar, äfvensom handtverks-räkningar af äldre data än en månad, skulle förlora rättighet att kunna lagligen indrifvas; och hiel denna motion jemväl kommunicerad med de öfriga Riks-Stånden; 52 Prot.-Utdrag den 19 November 1859. 2:o. Friherre Creutz. Carl Stephan, den 16 dennes på bordet lagda motion, angående giflomanna-rätlens upphörande, tillika med de i anledning deraf nu afgifna yttranden; 3:o. Friherre Alströmers.
— Han, är intetdera, han är blott Föredragande. Hwilken af detze Embetsman äger den öfwwsigt öfwer det hela som fördrag för att leda des; hela gäng, och sör alt kunna ikläda sig aMwaret derföre? Hwar är enheten i planer och ^verkställighet? Förutan denna enhet är planmäsiighet i styrelsen ej tänkbar, och förutan planmästighet ej »agot dugelig!. Det är wihk ej att förmoda att någonsin enskildt har kan werka till Mehn för kjensten hos Swensika EmbelSmäii; men om de irenne ofwa »nämnde, lika eldade af rent nit för rjenstens wal, men hysande olika tankar om medlen , i en framtid stöta sig Med chwaramian och bljswa owänner, hur gär det dK Med admjnisiratian och enheten i desi stycclfe? iLi8 Den 28 December. Ofwannämnde Embetsmäns befattningar sam-^ manstöla cj förr än hos Konungen. Konungen mäste således sjelf säresta Kngs.Dcpartementet, och Dess dyrbara tid upkagas med detailler, wida under Re, gentens omedelbara åtgärd. Konungar i Preussen haswa gjort detta; men ken tiden war hela Preussen ett sion läger om sommaren, och om wintern ensior Cassern. Hwem skall i krigstid med tillbörlig insigt föredraga rörande operations planerne, dä ingen äger nyssnämnde fullständiga öswersigt öfwer det hela? Kan en Krigsmdministrakion kallas organiserad, dä den som föredrager besordringsmälen ej är i tillfälle att känna till hwad grad och i hwad wäg de sörestagne personer äro brukbare, och som aldrig kan blifwa ansvarig för deras brukbarhet? — Dä den som skall upgöra operationö-planerne ingen magt äger att anskaffa förn öden heterne och 6s juis ej känner hwad som i den wägen later sig göra, således ej kan urskilja hwad som är möjligt och omöjligt.
Ur Direktionens öfver Armeens Pensions-Kassa Registratur rätten ligen utdraget; betygar Stockholm den 3 Mars 1842. Ex officio, Johan O. Jonson« TilJ — 301 I anledning al den utaf Ordföranden hos Rikets Ständers Revisorer, Herr Presidenten och Kommendören med Stora Korset af Kongl. Svärds-Orden, Friherre J. Cederström, gjorda anhållan om Nådig befallning tili Direktionen, alt låta Revisorerne tillställas en fullständig redovisning för förvaltningen af alla de under Direktionens vård ställda medel, har Kongl. Majit, enär, enligt hvad af Direktionen blifvit upplyst, Rikets Ständers Revisorer redan af Direktionen fått emottaga, för åren 1838 och iSäp, lika beskaffade handlingar, som till föregående StatsRevisioner blifvit ofverlemnade, samt då Direktionen har under sin vård flera fonder och medel, som, lill större delen, bestå af Krigsbefälets tillskott och andra enskilta bidrag, i afseende hvarå , såsom Armeens särskilta tillhörighet, någon granskningsrätt icke tillkomme Rikets Ständers Revisorer, i Nåder funnit anledning icke vara för handen, att låta Direktionen förständigas alt tillställa Revisorerne fullständig redovisning för förvaltningen af alla under Direktionens vård ställda medel; hvarom jag härmed, på Nådig befallning, skolat Direktionen underrätta. Stockholm den a3 November 1841 * C. TlirnelHadli. Carl IVal heim. Med originalet lika lydande, intygar Ex officio, Johan O, Jonson. — 302 Kongl. Styrekens öfver Fängelser och Arbetsinrättningar i Riket anderd. Utlåtande, i anledning af Revisorernes Berättelse om granskningen af Räkenskaperna jför anslagen till Fångvården*. Stor mäktigs te Äller nådigs te Konung!
D. emitterades till 1 Allmänna Oeconomieoch Besvärs-Utskotteti Herr Borgmästaren Hambréi Memorial, angående inskränkning af vissa personers rättighet att å Landsbygden kringsända och föryttra åtskilliga Manufacturvaror och producter, hvarvid Herr Borgmästaren Zellinger tillaggt den önskan, att uti samma Memorial äfven måtte tillaggas Lumpsamlare, hvilka borde hänföras till enahanda skadliga inflytande, sorn de personer, dem Herr Borgmästaren Hambreus i Memorialet omnämnt. Ut supra. Utdrag af Protocolle, hållet hos Hedervärda Bonde-Ståndet, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 29 Mars i8ry. S. D. Upplästes Höglofl. Stats - Utskottets, i anå ledning af erhållna Remisser, den 2 3:dje innevarande månad, afgifna Betänkande, angående kostnadens bestridande till tryckning af RfksStåndens Protocoll med dertill hörande Bihang; Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. och 2>m 29 Mars. 4791 och fann Bondeståndet för godt att berörde Betänkande till alla delar gilla och antaga. Ut supra. Ex protocollo Olof Werlin> Utdrag af Hedervärda Bonde-Ståndets Protocoll, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 29 Mars 1815* S. D. emitterades till Stats - Utskottet Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner till Biksens Ständer: 1:0 Angående ersättningen för den förlust i årlig inkomst, Allmänna Barnhus-Inrättningen i Stockholm måst vidkännas, genom Stor-Furstendorriet Finlands afträdande. Gifven Stockholms Slott den 8 Mars 1815. 2:0 Angående ett årligt anslag af allmänna medel till underhåll och vård af med Veneriska Sjukdomar behäftade personer vid Läns-Eazaret* ten och särskildta Curhas-Inrättningar i Biket. Gifven Stockholms Slott den 15 Mars 1815. Ut Supra. Ex protocollo Utdrag af Hedervärda Bonde-Ståndets Protocoll, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 29 Mars 1815. S.
Förnämsta betänkligheten, som mött för bifall af de ifrågavarande skolornas utvidgning, har varit den svårighet, som redan visat sig, att besätta lärareplatserna med fullt kompetente personer, och hvilken svårighet måste blifva mycket större än förut, till följd af Rikets Ständers antagande af de i det föregående omförmälda förslag, på grund hvaraf 22 nya Lektorsplatser och 46 nya Adjunktsbefattningar, eller tillsammans 68 nya lärare beställningar, komma att på en gång besättas. Då man jemför antalet af dem, som under sednaste åren undergått filosofie kandidatexamen och förvärfvat filosofisk grad, med antalet af lediga lärareplatser, finner man lätt, det fara är för handen, att undervisningen inom elementarläroverken blir anförtrodd åt lärare, som icke visat sig innehafva de grundliga studier och den mognad i bildning, som för utöfvandet af ett så magtpåliggande kall oeftergifligen erfordras. Om upprätthållandet af undervisningen vid redan befintliga elementarläroverk genom fullt kompetente lärare visat sig förenadt med svårigheter, måste utvidgandet af dessa läroverks omfång vidtagas under sådana bestämmelser, som kunna bereda trygghet att undervisningens grundlighet icke kommer att lida, Om någon viss tid 20 ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 169. bestämmes, före hvitens föi’lopp skolornas utvidgning icke må vidtagas, kunna skickliga ämnen för undervisningens bestridande under tiden hinna bildas.
I sådant afseende har hos Kongl. Majit förekommit, att 2:ne embetsverk, som äro inrymde uti serskilda, aflägse ifrån de öfriga embetsverken belägna byggnader, nemligen Sundhets-kollegium och General-Landtmäteri-kontoret, lämpligen kunde förflyttas till den ifrågaställda nya byggnaden, hvarigenom de hus, som af dem nu begagnas och äro belägna, det ena uti det inre af staden, på alla sidor omgifvet af enskilda egendomar, och det andra invid Carl XIIIis Torg, blefve umbärliga och kunde försäljas; varande vid en af Öfver-intendents-embetet besörjd uppskattning antaget, att dervid borde kunna påräknas, för Sundhets-kollegii hus omkring 41,666 Ridr 32 sk. och för General-landtmäteri-kontorets circa 30,000 ridr. — Äfvenledes har Kongl. Majits uppmärksamhet blifvit fästad derå, att för närvarande saknas samlingseller klubbrum för Rikets Ständer, för hvilket ändamål lokaler således måste förhyras, och hvarför kostnaden vid sednaste riksdagen uppgått till emellan 5000 och 6000 ridr Banko, samt att, ehuru Rikets Ständer vid 1828—1830 årens Riksdag beslutade åtgärders vidtagande för att erhålla en sådan lokal, hvarigenom alla Ståndens klubbrum kunde bringas i förening, de i detta hänseende gjorda försök likväl icke lyckats; men hvilket behof, som blifver väsendtligen enahanda, äfven om förändring af representationssättet kommer att ega rum, skulle kunna uppfyllas genom användande dertill af någon del af ifrågavarande byggnad. Derjemte och då, i nyssnämnde händelse, behof kan förekomma af ny ändamålsenlig lokal till sessionsrum för representationen, kunde, derest sådant funnes lämpligt, tillfälle till beredande deraf i sammanhang med berörde byggnad likaledes erhållas. — Men om åter ett dylikt användande af större eller mindre del af oftanämnde byggnad för national-representationens ofvanberörde behof icke skulle ifrågakomma, kunde utrymme derstädes beredas för ej mindre embetslokal åt Stockholms Läns-styrelse, som nu begagnar sådan uti det staten tillhöriga f. d. Preisiska huset vid
Dessa skolor, af fram (ärne Konungar på olika tider stiftade för städernas och närmaste trakters behof och af stiftarne högst olika doterade, hade allt framgent fortgått i sin obemärkta verksamhet och oftast medfört stort och obestridligt gagn, enär å de orter, der sådana skolor funnits, de mindre bemedlades barn, för hvilka tillfälle ej gifvits att med större kostnad besöka de på flera mils afstånd belägna elementar-skoiorna, egt en utväg att uti ifrågavarande mindre skolor erhålla den bildning, som varit mest nödig för inträde i borgerliga yrken; hvarjemte dessa skolor boredt föräldrar tillfälle att undvika den olägenheten, att genom barnens afsändande i den spädare åldern till en på aflägsen ort befintlig undervisnings-anstalt alltför tidigt beröfva dem den moderliga omvårdnaden. Paedagogiernas lärare hade, så vidt motionärerne erfarit, i allmänhet af ålder blifvit tillsatte utaf Statens myndigheter, konsistorierna, och dessa lärare, hvilka förmodligen alltid tillika varit prestmän och såsom sådana åtnjutit presterlig tjenstårs-beräkning och befordrings-rätt, hade stått under närmaste inseende af församlingarnes kyrkoherdar. Ehuru dessa skolor således voro att anse såsom Statens, saknades likväl i afseende på dem alla andra föreskrifter, än dem stiflelse-brefven, der sådana ännu finnas i behåll, möjligen innefattade, hvadan stora olikheter emellan de särskilda skolorna uppkommit, så att somliga nedsjunkit till folk-skolans ståndpunkt och uti andra åter sådana läroämnen blifvit införde, som egentligen tillhörde den lärda skolan. Dessutom förekom att, fastän anslag lill öfriga läroverkens upphjelpande tid efter annan blifvit gifne, pa;dagogiernas lärare dock aldrig dervid ihågkommits, hvadan deras aflöning vore densamma, som då skolorna för flera hundrade år sedan inrättades, och i allmänhet utgjordes endast af 28 tunnor krono-tionde, men mångenstädes ej uppginge dertill. I ändamål att afhjelpa de olägenheter, som sålunda i afseende på pmdagogierna förefunnos, hafva ifrågavarande motionärer föreslagit, att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse hos 8 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 113. Kongl.
Uti det i 43 § förekommande stadgande, att försäljning af bränvin under en kanna icke är, i stad eller på landet, lofgifven på andra ställen, än sådana gästgifvaregårdar, somt värdshus, källare och andra tillåtna näringsställen, hvarest mat alltid och ovilkorligen derjemte måste vara att tillgå, hafva utskotten ansett ordet ”sådana” framför ”gästgifvaregårdar” böra, såsom obehöfligt, utgå, och ordet ”näringsställen” i nuvarande 2:dra mom. förändras till ställen; hvarjemte, med föranledande af derom väckta motioner, utskotten funnit skäligt tillstyrka, att i samma § må, såsom ett serskildt moment, införas den föreskrift, att burskap å bränvinsförsäljning i minut hädanefter icke må beviljas, men att nuvarande innehafvare deraf samt enkor efter sådane borgare må, under iakttagande af de uti förevarande författning gilna föreskrifter, tillgodonjuta de rättigheter, som med burskapet blifvit dem tillförsäkrade. Såsom obehöfliga, hafva uti 44 § ordet ”öppna” framför ”farvägar” och ordet ”öppen” framför ”gata” blifvit uteslutna. Enär, vid bedömande af det fall, att någon, utan att vara till bränvin s-m inutering berättigad, tillåtit sig sådan minutering å helgedag, olika åsigter bos domare i så måtto gjort sig gällande, att en del domare ålagt ansvar efter 47 § i förordningen, men andra åter, hvilka ansett denna § angå endast sådan oloflig bränvins-minulering å helgedag, hvilken verkställes af gästgifvare eller annan till bränvins-minutering berättigad person, ådömt ansvar efter förordningens 45 § och 3 kap. 0 § Missgernings-balken, hafva utskotten funnit nödigt alt, till beredande af mera enhet i lagskipningen, föreslå det tillägg uti 45 §, att, i händelse den der omnämnda förbrytelse, bränvins-minutering af den, som till sådan icke är berättigad, sker å söneller annan helgedag, de i §:n stadgade böter skola fördubblas, dock sä, att de icke i något fall öfverstiga 40 R:dr.
Utan att ingå i bedömande af det skäl emot lämpligheten af Ridd.secret.-tjenstens förening med embete i statens tjenst, som Hr v. Troil förment sig finna uti en förmodad åsyftning hos upphofsmännen till det nu befintliga stadgandet, att dymedelst göra Ridd.secret. mera ”oberoende af Regeringens inflytande,” har Utsk. trott sig endast behöfva åberopa de, i Utsk:s öfvertygelse, väl grundade skäl, hvilka i öfrigt under debatterna i detta ämne, såväl vid 1823 års som vid sista riksdag, blifvit inför R. o. Ad. andragna, och de der hufvudsakligen sammanfattas derutinnan, att dels erfarenheten visat, det föreningen af flera tjenster vanligen medför menliga följder för den ena eller andra tjenstebefattningen, dels att Riddarhusets annaler förvara minnet af ganska utmärkta, ej mindre för Riddarhuset, än för Fäderneslandet hedrande män, hvilka innehaft Ridd.secret.-tjenslen, utan att de dermed hvarken förenat något statens embete, eller sökt utbyta deras plats vid Riddarhuset mot ett sådant embete. Den brist på sysselsättning emellan riksdagarna, som Hr v. Troil anfört såsom ett motiv för den ifrågav. restrictionens 12 II. 10 Ptu i5 Augusti c. u». afskaffande, med afseende derå, att åt Ridd.secret. medelst en annan tjenstebefattning ”skaffa tillfälle att nyttigt använda sin tid,” synes icke heller böra befaras. Den sysselsättning, som den bildade mannen och den verksamme medborgaren alltid äger i sin magt att sjelf bereda sig, innefattar, åtminstone i Ulsk:s tanka, ett lika nyttigt användande af tiden som den, hvilken har sin grund i tjensteåligganden. Våra förflutna riksdagars historia är föga bearbetad. Riddarhusets archiv förvarar dyrbara skatter för en sådan historia, och Utsk. håller före, att, så länge dylika föremål för verksamhet sjelfmant erbjuda sig åt en ftidd.- secret. emellan riksdagarna, hans tid alltid skall kunna i R. o. Ad:s tjenst på ett för fäderneslandet och bildningen fruktbärande sätt begagnas.
N:o 43. anser det vara af synnerlig vigt till nykterhetens befrämjande,' alt försäljniogs-ställena blifva stängda den dag, då, till följe af den ledighet, som eger rum från vanliga arbeten och sysselsättningar, det mesta ofog med öfverflödig förtäring af starka drycker bedrifves, och det måste vara vida lättare att upptäcka öfverträdelse, om intet undantagsstadgande medgifves, så yrkar jag och föreslår att sista momentet i denna § må erhålla följande lydelse: Utskänkning vare dä Jörbjuden. I afseende på §. 31 instämmer jag i Herr Grefve Mörners reservation. Af Herr Henschen: »Jag reserverar mig i afseende å §• 6, emedan den icke innefattar föreskrift, hvarigenom de i 2:dra morn. 1 §. af förslaget »till förordning angående vilkoren för bränvins-tillverkning», åsyftade embelsoch tjenstemän förbjudits idka partieller grosshandel med bränvin. Jag anser att sådant förbud bordt föreslås, enär ifrågavarande näringsfång: l:o) i allmänhet lätt kan menligt inverka på sådana embetsman» sjelfständighet och tjenstenit; 2:o) säkerligen skall åstadkomma, för deras pligters noggranna och stränga uppfyllande, skadliga hinder, derigenom att t. ex. embetsmännen lätt blottställas för angifvelser att de förbrutit sig mot ifrågavarande författning m. m.; 3:o) föranleder förbindelser mellan de bränvins-handlande embetsmännen samt deras kunder, bränvinsbrännare och krögare; och 4:o) är för embetsmännen opassande och skadligt, helst deras hela arbetsförmåga, för hvilken de emottaga lön, bör användas till det allmännas bästa samt embetsmännens förkofran i kännedom af det, som tjensten tillhörer; hvarföre ock åtskilliga föreskrifter i dylikt syfte meddelats i Kyrkolagens 19 kap:s 22 och 25 §§. rörande prester, samt i Fabriksoch Handtverks-ordningen den 22 December 1846, §. 1 mom. 2, hvari från rättigheten att hålla handtverks-verkstad undantagas de, som i statens tjenst med lön äro anställda.
Öfver-Sluthullare-Embetets Femurs-Berättelse för arén 1838—1842. ^ 26 n) Kongl. Djurgårdens Skola, med 57 Lärjungar, har eu Lärare, som aflönas med 530 R:dr, jemte boningsrum uti Skolans, genom enskild frikostighet erhållne hus. Vid jemförelse befinnes, att det nu uppgifna antalet Lärjungar vid de ofvannämnde Allmänna Undervisnings-Verken sammanräknadt är 4-3 mindre, än det i sednaste Femårs-BeräHelsen uppgifna. För Gymnasium består Staden hus, beläget på Riddareholmen, och erlägger för detsamma i hyresafgift 666 R:dr 32 sk. årligen till Finska Församlingen, åt hvilken det i Nåder blifvit upplåtet såsom Kyrkoherde-Boställe. Rum för Lärdomsoch Apologist-Skolorne bekostas af de Församlingar, der Skolorne äro belägne; och för Allmänna Barnskolorna förhyrer Directionen öfver Hufvudstadens Undervisnings-Verk nödige lägenheter. Till aflöning för Lärarepersonalen vid Stadens ofvanuppräknade Undervisningsverk äro af Slaten anslagne 940 tunnor kronotionde oeh Biheltryckspannemål, som utgöres ifrån tretton Län. De 160^ tunnor kronotionde, hvilka från år 1824 varit i Nåder anslagne, på behaglig tid, till aflöning åt ålderstigne och sjuklige Skollärares Vicarier, hafva numera upphört att ut"å. Den öfriga af Directionen öfver Undervisningsverken anordnade aflöniidgen, år 18-12 utgörande 10,038 R:dr 16 sk., jemte hushyres-medel för Allmänna Barnskolorna 950 R:dr, serskildta anslag till vissa Gymnasiioch Skol-lärare 1,040