Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Gr. Sparre: Hvad beträffar Frill. Tersmedens yrkande, ber jag alt få nämna, alt orsaken hvarföre Ut'k:t intagit törlindet mot användandet al icke blott egna, utan jemväl amira enskilda bankers lott bref såsom säkerhet, varit den, alt Utsk:t ansett ett visst samband förefinnas mellan de banker, som med hvarandra stå i kommers, och alt således en banks fall kumle medföra en annans, och derigenom öka den allmänna misskrediten. Då l!lsk:t dessutom belärade, alt genom allt för mycken hberalilet den redan varande obenägenheten mot dessa banker skulle ökas, ville det gå varsamt lill väga och icke borttaga berörda, redan i gamla lagen intagna föreskrift. För min del an - Den 12 September f. m. 227 scr jas det dock vara en smaksak och alt således R. o. Ad. kan besluta efter godtfinnande. Hr Mannerskantz liar gifvit sitt förslag en förändrad redaktion, roen jag mäste dock vidblifva mitt lörra yrkande. Utsk:t har nemi. med flit uteslutit föreskrifter med afseende å bankrörelsen, enär l!tsk:t ansåg lagen böra inskränka sig till alt innefatta de garantier, som allmänheten är berättigad att lordra af sådana anstalter. Bestämmandet af arterne af bankens verksamhet är en ekonomisk fråga, sorn jag vill öfveilemna åt K. M. Och dertill är så mycket mera skäl, då vi väl veta att depositoch kreditiv-rörelse nu är nyttig, men ingalunda kunna skåda in i framtiden, då det icke är omöjligt all andra rörelsegrenar visa sig ännu mera gagneliga. Men stadganden, beroende af dagens och stundens vexlande förhållanden, böra icke intagas i cn lag, som allenast bör innefatta garantierna för allmänheten; och; då K. M. enligt lista §:n eger pröfva, om en ifrågaställd bnnkinriiltliing är för landet nyttig, anser jag deraf vara en klar konseqvens, alt Konungen skall ega bestämma bankens rörelsegrenar. Ur Dalman, Wilh. Fredr.:
Inrättning på sätt lämpligt finnes, samt dervid i Nåder förordna, att Bevärings-Manskapet må oförryckt åtnjuta det, enligt Conventionen om dess uppsättning detta Manskap tillagde underhåll, såsom nu yrkadt blifvit, och Befälet genom antingen minskning i dess antal, eiler på annat af Kgl. Maj:t i Nåder pröfvadt sätt, i man af tiligångarne, försättas uti de Löningsvilkor sorn erfordras, och tillgången inom Stats - Summan medgifvert Hvilket vördsamligen öfverlemnas lill Riksens Höglofl. Ständers hepröfvande. Riksens Högloft. Ständers Stats-Ut skott st Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid dess yttrande, angående Regleringen af Hushållningen vid Strömsholm$ 3874 Ståts-Utskottets Betänkandem Kungsgård samt dervarande Stuteri-Inrättning. X anledning af gjorde anmärkningar vid Stats» Utskottets deri ]i sistledne Mars afgifne Utlåtande, angående Hushållningens reglerande vid Strömsholms Kungsgård samt derstädes varande Stuteri-Inrättning, hafva sarntejige Riks-Ståtiden till Utskottets åtgärd återremitterade detta a* rende. Desse anmärkningar äro föranledde af Herr Öfver&tens och Riddarens Tersmedens inom Utskottet gjorde serskildte anförande och uppgift, huruledes vid beräkning af Strömsholms Kungsgårds revenue i Hö och Spannemål m. m., det befunnes att vid en så ringa försäljning af Hästar derifrån, som under de senast förflutne 7 åren kunnat göras, i anseende till ovanlig mortalité bland Hästarne, Staten årligen skall hafva på Stuteri Inrättningen haft en förlust, som uppginge Till öfver 40,000 R:dr af hvad Kungs, gården bordt gifva i afkastning, och hvarföre Herr Öfversten för sin del trott, att tillstyrkas borde, det ombyte af Styresman för Stuteri-Inrättningen måtte göras, Hälst orsakerne till det så ofördelaktiga resultatet af hans förvaltning ej kunde igenfinnas uti någre förhållanden i afseende på sjelfva regleringen af Hushållningen vid Kungsgården.
Någre Ledamöter hafwa ansett tillwarelsen af en sadan Committé icke böra föranleda till uppskof af yrkade nödiga 06) nvttiga Lagförändringar, och andra äter hafwa yttrat den mening, att äswen de fa Lagförklaringar, som Lag-Utskottet tillstyrkt, böra uppskjutas intill dest att LagCommittäen lunner, att Allmänna Lagen och dertill hörande särskildt Författningar i ett sammanhang gransta. Laa-Utskottet torde derföre nu böra närmare Mweckla skälen för sitt omdöme i detta flrll, hwilka Lag-Ulstottet, under förmodan att de lätteligen kunnat inses, ansett öfwerflödigt, att uti sitt förra utlåtande upptaga; Och Lag-Utskottet bör fä mycket häldre begagna detta tillfälle, och derwid utbe sig Riksens Högloft. StanderS uppmärksamhet, som Utskottet aderopar de anmärkningar, hwilka dcc nu ämnar fram - ;ror ' Den z Julik. framställa för hela sia befattning wid denna Riksdagen. Den lange öfwerklagade oreda och widlöftighek i uti wart Lagwerk, och den olikhet i Lagarnes tydning och stipande, som deraf ar en oundwikelig fölid, föranledde till Lag-Utskottets, wid 1809 ars Riksdag, afgifne tillstyrkande och Rikets da warande Ständers beslut, att en Lag - Committé borde nedsattas. Man inlag, att de förändringar, tilläga och förklaringar, hwilka af enskildta inom Riks-Ständen kunde i staga sättas, skulle snarare öka an minsta oredan, eftersom Förrättare till dylika förstag, oftast föranledde af Domares stridiga Beslut i lika frä» gor, eller af ensidigt fundne behof af någon Lag-förändring, sällan utgå fran allmänna synyuncter och grundsatser, elier sträcka sin omtanka till alla de stallen uti Lagarne, som äga sammanhang med den staga, hwilkeu de framstält. I följd af soldane grundsatser öfwerlemade Lagutskottet wid ofwannämnde langwarige
Air delina näringsfrihet i afseende pä tillwerkningen af bränwin, bör inskränkaS, och att Venna hanStering såsom en landtManNa näring betrakrav, bör ätcrsöras til husbehofsbränning, är en tanka nog tydligt yttrad j Konungens nädiga proposition, af allmänna rösten höör pakallav och ändteligen as Högloft. Oceonomiä Uiffotket Lfwen erkänd genom de wlv större bränniln» tillwerkning föreftagna tyngder och högre afgister. När således intet mer twifwclsmäl upstak om denna tillwcrk* nings skadliga inflytelse, och när man nödgar» er« känna, gtt denna näring icke är säsom andra af egenskap akt böra upmnnrras, sa kan jag icke finns nägot Ml hivarföre man bör bereda en möjttiqhet ät nägra winningSlystne spcculanter att med åsidosättande af andra medborgares lidande, pä sedernaoch den allmänna wä! färdens bekostnad Vraga en oskälig winst. Säsom en ursägk för en fädan ätKärd anser Utskottet "att dek ser intet Ml att, ge "nom en ny inskränkande författning, äter införa "en småaktig och förhatlig controll, förorsaka för"luster ät vem som trodde pä naraktigheten af dc "grundsatser som 1810 ars Ständer etablerat, och "hos fwenska folkel wäcka mchtroende till den ansom leder dest representanter." Tror dä Högloft, Utskottet akt en kontroll, som blifwer en fölfd af de inskränkningar det förestagit, »cke skall bliswa ilka sä småaktig och förhatlig som den, att förhindra för cho det wara ma bruket af större pannor än yv kannors rymd? En controll i smätt mäste rväl bltfwa ärmlnstone sä smäsklig som den som ffer i stort.
Dessa medel beräknas vid ledig-blifvande Embeten och Tjenstår, för den tid, då Lö - nings - * I lien 12 Juni. 505 nings-Inkomsterne, i grund af Författningarna, böra komma Kongl. Maj:t och Kronan di.’ recte till godo, och icke1 till; falla Nådårs-Fonden ; äfvensom, om någon syssla med indelt eller oindelt Lön eller Arfva*-' , de på Stat någon tid kommer att stå vacant, så innehålles och beräknas Lönen Kronan till godo, intill dess Sysslan åter varder besatt. Löne-besparingsoch avancements-medel hafva icke förut varit i Stat upptagna ibland Stats - verkets ordinarie eller ständiga inkomster, titan ibland de tillkomna eller tillfälliga; men Stats-Utskottet har likväl ansett dem vara af den egenskap, att de kunna och böra i Stat upptagas och beräknas. Efter de uppgifter StatsUtskottet härutinnan erhållit, och uppgjord Calcul öfver förhållandet under de föregående åren, har Stats-Utskottet, efter en medelberäkning af denna ' inkomst för de sednare åren, nu ansett sig kunna föreslå, att JDen 12 Juni - den rriå i Stat uppföras till följande belopp, nemligen: af Indelta Arméen lj,oa8. Värfvade dito 5,000. jamt Civile, och Lands* Staterna 5,000. Tillhopa 25 000. hvilken Summa alitsa här ut. fores , 15,000. 21:0 Cavallenoch Dragon - Regementernas hästevacance-spannmäl.
Om nu Sverige ändrar detta grundlagsstadgande derhän, att Konungen skall i fråga om förbund höra hela sitt Svenska Stats-Råd, sä är ingenting naturligare, än att Norige säger: »Vi hafva gått in på att de Norska diplomatiska ärenderna behandlas i närvaro af Svenska Utrikes-Ministern och ett Svenskt Stats - Den 6 December f. m. 343 Råd, helst sedan vår Stats-Minister dervid tillkallas; men när nu Sverige ändrat föredragningssättet för frågor rörande förbund, så att hela Stats-Rådet deri skall deltaga, så fordra vi också att liela Norska Stats-Rådet skall vid sådana tillfällen höras.» Detta är orsaken, hvarföre jag ansett försigtighet i berörde afseende böra iakttagas. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Frih. Liljencrantz: Gr. Sparre anser att härigenom skyldighet för Konungen skulle uppstå, att äfven resa till Norige, för att afsluta ett förbund. Jag ber att i detta afseende få hänvisa till 5:te §:n Riks-Akten. Dess början lyder sålunda: »Så väl den Norske Stats-Ministern som de tvänne Stats-Råd, hvilka åtfölja Konungen, skola hafva säte och öfverläggningsstämma i det Svenska Stats-Rådet, när ämnen der förehafvas, hvilka angå begge rikena.» Norska Stats-Rådets rätt att höras vid handläggningen om förbunds ingående har således sitt stöd och sin anledning endast och allenast i denna 5:te §, och då denna § endast nämner Norska Stats-Ministern och tvänne StatsRåder, skulle det för mig vara intressant att få veta, hvarföre man säger att Konungen skulle vara nödsakad att företaga en besvärlig resa till Norige, då fråga om förbund förekomme. Frih. Sprengtporten: Ehuru åtskilligt skulle vara att erinra emot de yttranden, som af några talare här afgifvits, äfvensom mot deras sätt att tolka slutmeningen i 8:de §:n R. F., vill jag dock icke upptaga tiden med en motbevisning.
Till naturen af berörde rätt hörer nemligen en fri och oberoende dispositions-rätt, och densamma kan ej stå tillhopa med den lag, som gör egande-rätten beroende af enskildes godtfinnande, hvilket dock blefve förhållandet om frälse ränte-egare ålades, att, då innehafva ren af skatte-jorden så önskade, efter vissa på förhand bestämda grunder, afstå sin egande-rätt;-—Rättvisan kräfver aktning och skydd för hvar och ens lagligen förvärfvade rättigheter, och är således oförenlig med en lag, i nämnde syftning; — Och billighetens fordran på jemiikhet i rättigheter och fördelar är redan uppfylld genom den rätt, som 1835 års åberopade Förordning tilläde skatte-egare. Dessa omständigheter innefatta, enligt Utskottets omdöme, tillräckliga skäl för det vördsamma tillstyrkande att ifrågavarande motion måtte iemnas utan afseende. Ank. till Exp.-Utsk. d. 25 Nov. kl. 5 e. m. Betänkande , i anledning af väckta motioner om bestämmelse af ansvar för förfalskning af privat-banks-sedlar. ITos Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Vällofl. Borgare-Ståndet hafva framställningar i berörde hänseende hlifvit gjorda af Herr Friherre Rappe, A. L., och Herr Åkesson, hvilka ömsesidigt föreslagit, det måtte förfalskning utaf eller utprångling af förfalskade privateller enskild banks sedlar belägges med enahanda straff, som finnes stadgadt för den, som förfalskar
Hvad publiciteten beträffar, så äro alla de förhållanden uppgifna , då hemlighet skall ia r> t tagas. I alla sådana frågor, der hemlighet icke är uttryckligen föreskrifven, ser jag ej , hvarföre man skulle förtiga hvad man sett, och ej eller känner jag någon authoritet , som kan förneka , hvarken den etisk i t ta revison, eller dem aila, att munteligen , skrifteligen eller genom trycket för andra omtala hvad de erfarit. jOtn 29 October f, ni, 53* Man har sagt, att den utsträckning , som granskningen tid efter annan erhållit, har vunnits på grund af gjorde concessioner, och att tiden för concessioner nu torde vara förbit Jag skulle tro, att ingen af dem, som veta att värdera deras förtroende, som kallat dem, att å deras vägnar granska och anmärka , någonsin begärt eller komma att begära några concessioner. De söka blott, att fullgöra, hvad Lagen ålägger dem såsom pligtLör min del, långt ifrån att tacka för gjorda concessioner, skulle jag tadla den rådgifvare, sorn tillstyrker concession , der Lagen icke föreskrifva den. Skulle han åter vilja bestrida en rättighet, som Grundlagen ger , så be* höfva vi icke på förhand tvista derom. Det fins en annan authoritet eller det blifvande ConstitutionsUlskottet, sorn pröfvar, huruvida rådslagen äro enliga med grundlagen , eller stridande deremot. Herr Hjerta' Jag ber Ridderskapet och Adrin om ursägt, i händelse jag vid detta tillfälle pröfvar dess tålamod ; Men jag kan icke lemna oanmärkt , hvad jag hört af flera Talare yttras, att nemligen det blott vöre Räkenskaperx>, 3 , som skulle undergå Revisorernes granskning: Må det derföre tillåtas mig att förklara , det jag anser ziffrorna vara det minst vigtiga af hela revisionen , och att , vid en noggran tolkning af 30 §. Riksdags-Ordningen , StatsUtskottets minst väsendtliga åliggande består i granskning af Räkenskaperna, utan fastmera i tillsynen , huruvida Titlarne blifvit öfverskridne, och lör vattningen i öfrigt varit rigtig.
I förra fallet torde få, hit hänförliga, föremål kunna uppvisas, som ej under en eller annan form låta sig rubriceras såsom för sagda syfte användbara; i senare fället åter skulle svårighet möta å ena sidan att med dessa artiklar idka handel för att med dem förse den stora mängden af afnämare, å andra sidan att vid tullbehandlingen strängt iakttaga föreskriftens riktiga tillämpande. Och då sålunda nämnda inskränkning icke funnits i praktiskt afseende motsvara sitt ändamål, har densamma blifvit ur rubriken utesluten. Då medelpriset å Maskinoch Vagnsmörja, enligt hvad upplyst blifvit, utgör 14 öre pr skålpund, har tullen å densamma blifvit föreslagen att nedsättas, från det nuvarande beloppet af 2 öre, till 1 öre pr skålpund, hvarigenom varan, som allmännast består af talg, vatten, soda eller annat deremot svarande ämne, och palmolja, skulle komma att draga lika afgift med denna sistnämnda artikel, hvilken är den enda af nu omförmälda beståndsdelar, som för närvarande befinnes med tull belagd. Mastix, med förut lemnad hänvisning till Gummi, har, mera egentligt, blifvit hänfördt under Harts. Vid Mattor af spån, strå, m. m., hafva i rubriken upptagits sådana af Kokoshast och s. k. Kamptulikon, hvilka ansetts böra draga samma tull, som för de öfriga i nämnda rubrik omförmälda mattsorterna finnes bestämd. Rubriken för Sammansatta Metaller har, till vinnande af mera enkelhet i anordningen, blifvit omredigerad och uppställd i hufvudsaklig öfverensstämmelse med den för artikeln Koppar. För de hithörande arbeten, som finnas med tull belagda, utgör denna i 1863 års taxa, för de »förgylda, försilfrade eller pläterade, eller med s. k. guldfernissa öfverstrukna» slagen, 75 öre, samt för dem utan sådan beläggning eller bestrykning 40 öre pr skålpund.
Visserligen är det alltid störande att höra två språk samtidigt från scenen, äfven om man förstår bägge, hvilket dock naturligtvis ej kan vara fallet med alla eller ens med flertalet af dem som bevista teaterföreställningarna, och det skall vara * en så stor konstnär som Rossi för att kunna genom själfva spelet göra sig fullt förstådd; men ännu värre är att höra sitt eget språk rådbråkadt Därtill hade man godt tillfälle under v. d. Ostens gästspel här, värst dock i Uriel Acostas roll. Vare sig att man redan hunnit vänja sig vid det oriktiga uttalet och därför ej längre fäste sig så mycket vid den förvända tonvigten eller att man fann brytningen mera naturlig i mohrens roll, men visst är, att den tyske skådespelarens behandling af vårt språk föreföll de fleste icke fullt så odräglig i » Othello », som i Gutzkows skådespel, och i » Familjens olycksfågel », där gästen utförde en roll, hvilken berättigar till ett uttal olika med omgifhingens, hade man, såsom det tycktes, nästan intet als att invända. Ett vågadt och visst icke lyckadt företag var dock hr v. d. Ostens uppträdande på svenska, ehuru han, som i sinbarndom vistats flere år i Sverige och sedan under lång tid haft tillfåll© att umgås med svenskar, borde mer än de fle3te andra främlingar ha kunnat gå i land därmed — i fall detta någonsin kunde låta sig göra. Tänker man icke på språkbehandlingen, måste man erkänna, att den tyske skådespelarens uppträdande här var ganska intressant. Hans Uriel Acösta föreföll visserligen något deklamatorisk, men det torde vara svårt att undvika detta i en så uppstyltad roll. Hans Othello visade nästan ingenting af den i Yenezias tjänst utmärkte mohriske fältherrens värdighet, hvilken däremot genomgick Rossis hela framställning, men så mycket mera af det afrikanska naturbarnets naivitet Det var onekligen något rörande hos denne svarta jätte, som kände sig så mild och glad därför att han älskade och funnit genkärlek, som så naivt visade sin förtjusning och icke låt störa sig i sin bröllopsglädje ens då han stod anklagad inför höga rådet. Den Qthello, som v. d.
En sådan lag är dessutom här alldeles icke behöflig, då autoriteterna kunna ålägga en uppstudsig fånge huru svårt fängsel som helst, och det vore ett besynnerligt Statsskick, der man icke skulle kunna fordra, att man gör sig något besvär för sådane menniskors bevarande, helst då rymning ur fängelse icke bör kunna ske utan stor försummelse. Friherre Cederström: Den siste Tala ren har företett mycken kunskap om våra fängelsers tillstånd. Men då det händer, att 20, 3o , ja ända till 5o personer ledsagas af en enda vaktmästare, så kan lian icke vara fullkomligt säker alt ej öfvervåld sker. Jag anser derföre icke ett lagstadgande olämpligt, som afskräcker fångarna från rymning. Slutligen får jag tillkännagifva, attt jag ämnar yrka votering i frågan. 202 Den 3 Fe b r 11 a r i i e. m. Herr Cederschjöld: Den siste Talarens begäran örn votering lärer väl icke kunna förekomma en discussion. Den händelse han anfört, att fångar ne kunna göra våld på fångföraren, ligger alldeles utom den ifrågavarande händelsen, emedan lagen redan berättigar att möta våld med våld. Herr Rosenqvist: Den värma, hvar med den motsatta sidans talare försvara Utlåtandet, tyckes bevisa, att saken mera handlar om säkra medels erhållande till Statslån gars knapphändiga undanrödjande, än att betaga de lill döden dömde brottslingar tillfälle att undkomma. Herr Bergenschöld har yttrat ”alt de täta rymningar, som sedan sistförflutna Riksmöte ägt rum, varit orsaken lill förnyande af den ifrågavarande Kongl. Propositionen.”
Hvad nu särskilt angår hospitalets förvaltning och ställning under revisionsåren, så få, i enlighet med hvad den afgifna berättelsen vidare innehåller, Revisorerne, med hänvisning för öfrigt till ofvan intagna tabell, här meddela, att inrättningen under berörde år härbergerat, underhållit och vårdat: år 1848, 536 personer, nemligen: på det egentliga hospitalet 283. på det s. k. enkhuset 45. och på dårhuset 208. samt år 18-19, 556 personer, nemligen: på det egentliga hospitalet .. 293. på det s. k. enkhuset 46. och på dårhuset 217, utgörande, efter fördelning af utgifterna för underhållstagarne, deri egentliga underhållskostnaden för hvarje, år 1848, 10 sk. 3 rst. per dag eller 77 R:dr 46 sk. 7 rst. för året, samt, med tillökning af öfriga utgifter, 14 sk. 10 rst. per dag eller 113 Ridr 6 sk. 1 rst. för året, och år 1849, 10 sk. 11 rst. per dag eller S3 Ridr 1 sk. 10 rst. för året, samt. med tillägg af öfriga utgifter, 14 sk. 11 rst. per dag eller 113 Rulr 36 sk. 5 rst. för året. Af denna personal äro de flesta å inrättningen intagne utan all ersättning, hvaremot en del mottagits, emot en på en gång erlagd summa, samt öfriga, emot årlig afgift, utgörande för plats på enkhuset 120 Ridr och för vård på hospitalet eller dårhuset 75 å 80 Rdr.
Otillräckligheten häraf för en armée på fältfot är i ögonen fallande och har dessutom blifvit ytterligare ådagalagd vid de under sednare årens öfuingsläger anställde fältmanövrer. Huru vigtigt det för ett krigs lyckliga utförande är att vid dess början ega ett fullständigt och väl ordnadt fältingeniör-väsende, bestyrkes af alla tiders men i synnerhet af sednare årens krigshistoria. I anseende till den hastighet hvarmed krig i våra dagar bringas till utbrott och afgörande, blir det nu en fullkomlig omöjlighet att vid krigets början kunna organisera och behörigen inöfva nödigt antal Sappörtrupper, och deraf följer äfven nödvändigheten att redan i fredstid hafva fältingeniör—väsendet på ett någorlunda tillfredsställande sätt orga - 62 Stals-Utskottels Utlåtande M 66. niseradt, så väl till personal som till materiel. Emot lämpligheten att för ifrågavarande ändamål använda soldater ur indelta arméen har Departements-chefen (uti Statsråds-protokollet pag. 26, till hvilket Utskottet för undvikande af vidlyftighet här får hänvisa) framställt anmärkningar, hvilka ej torde kunna jäfvas, men hvarvid kan tilläggas att, då indelta arméen, som skall i sina led upptaga och krigsbilda allmänna beväringsmanskapet, redan för detta ändamål är nog fåtalig, det alltså måste vara i hög grad origtigt och äfventyrligt att i det ögonblick, då dess fulla kraft är mest af behof påkallad, nedsätta dess styrka genom gamla och inöfvade soldaters borttagande ur infanteriet, för att af dem bilda ett annat slags trupp, för hvars tjenstgöring de dock äro mer eller mindre rekryter och hvarigenom dessutom måste förorsakas förminskning i det autal beväringsmanskap, som kan i ledet upptagas.
Föredrogos å nyo Constitutions-Utskottets Memorial: N:o 65, till Borgare-Ståndet, angående dess remiss å en af Herr Petré, Thore, emot Herr Slats-Secreteraren Skogman framställd anmärknings-anJedning, lades till handl ihgarne; N;o 66, med förslag till ändring i Riksdags-Ordningens föreskrifter, om Bergsbrukens representation: återremitterades, på grund af en utaf Herr Wijk föreslagen, och af Ståndet, såsom dess gemensamma tanka, förklarad redaction lill 6 morn. uti 14 §• Riksdags-Ordningen, , så lydande V. ”utom Fahlu. Bergslag, ege ock de öfrige Bergsbruken, hvarunder inbegripas de af Styrelsen öfver Bergverken privilegierade inrättningar till förädling af mineral-rikets producter, att till Borgare-Ståndet sända fern Fullmägtige; och vare såsom valberättigad och valbar, att anse hvarje ofrälse Bcrgsbruksegare, som minst 3 är, vid början af det dr, för hvilket vallängden uppgöres, innehaft sådan Bergslruks-inrättning, hvars ärliga tillverkningsvärde i medeltal för fern är uppgått till minst i,5oo Rdr,. icke någon beställning i Rikets tjenst innehafver, samt icke eller som Borgare eller B er g smån s-hemmans egare, eller under annan egenskap, något RiksS tänd förut tillhörer. S ty reis en öfver Bergverken upprätte ock för sådant ändamål en hufvudlängd öfver de valber ätti gade Ber g sbruksc garnes röstetal, grundadt på de fem sistförflutne årens tillverkningsvärde, enligt fastställde Tionde-Jerns och flammar.-skatts-Taxorne „ samt, för annan tillverkning, efter de i 7° Fröt. Utdr. d. 23 Dcc. 183^.