Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stackars friherrinna! Hon skulle till solens land, utan att få se solen. Men hon skulle dock höra sången i sångens land. Frid öfver henne! * Redaktionen har ej velat undertrycka denna mörka skildring af förhållandena på telegrafistbanan, då den j u kan innebära helsosamma sanningar. Men det förefaller oss dock, som om saken äfven borde kunna ses i ett något mindre pessimistiskt ljus, o c h vi öppna gärna våra spalter, om någon annan sakkunnig hade angenämare erfarenheter att framlägga. Sen tili, att Idun med Modetidning finnes hos alla edra bekanta! W. Hoflever » iitor. Spisbröd » komma i någon familj för att undervisa barn i vanliga skolämnen, språk och musik.-.- eller något dylikt » mot fritt vivre eller nå- gon liten lön ». Jag känner telegrafister, som hafva lärarinneplats under terminerna, och samma dag de haft examen med barnen packa sin koffert för att resa och mottaga telegrafförordnande under ferierna. Men huru länge kunna de hålla ut så? Och allra först efter 10 år kan en nutida telegrafist vänta att blifva ordinarie. Lönen blir då 800 kr. pr år. Just nu håller en undervisningskurs för telegraf elever på att afslutas. Den som ser dessa 16- å 17-åringar, som se ut som barn och redan äro så nervösa oeh ömkliga, kan ej annat än finna det upprörande och beklagansvärdt, att så många späda varelser i sin första ungdom blifva genom för dem olämpligt och omåttligt arbete så försvagade, att de kanske aldrig kunna återhemta sig. Och alla dessa hafva erhållit läkarebetyg på sin kompetens för denna verksamhet! Men huru skall en läkare efter en stunds undersökning kunna bedöma, hvad en person duger till. Han kan ju egentligen endast utröna, om nå- got lokalt fel förefinnes. Därför, föräldrar och målsmän, ett behjärtansvärdt ord till eder: låten flickan välja hvilken annan bana som helst, men låten henne icke blifva telegrafist, såvida hon ej är fullkomligt frisk, uthvilad efter skoloch konfirmationsundervisningen samt har ett så pass godt nervsystem, som möjligt är i detta » vårt nervösa tidehvarf »! En f. d. telegrafist.
Silfver j i gammalt mynt . _ i nya tolftedels Riksdalersstycken, som hädanefter O B T» 1 » icke från Banken Samt för öfrigt efter uti bela Riksdaler uti halfva „ uti fjerdedels uti åttondedels uti sextondedels 1 Fyradubbel Ducat 5o6 Dubbla Enkla och Holländska utvexlas nya myntfoten: Guld j 4 1,012 5,197 Summa Ducater 6,213 Efter gamla prägeln efter nyare prägeln efter nyaste prägeln hvaraf uti 2 skill, uti 1 „ uti £ „ Koppar skiljemynt General-Cassans behållning, enligt specification: .. 1 41,233: 16. — 4,666: 32. — 9,750: Bankens Sedlar och hvad dermed gemenskap äger. Enligt hvad Revisions-Berätlelsen af år 1S35 (pag. 24) upplyser, hade utvexlingen af Bankens nya Sedlar af 6 R:dr 3a sk. redan den 1 December nämnde år tagit sin början. — Sedermera äro Bankens öfrige Sedlar af nya slagen, frun följande tidpunkter, i omlopp satte, nemligen: — 16 i836 April i. J Hvarom Allmänheten först, genom Kongl. Majlis Nådiga Kungörelser af den 5 Mars, d. 3o April och den 28 November iS36 blifvit underrättad.
Man har från annat håll yttrat, att sådane anstalter som lemna kreditiv åt landsortsboerna åro nyttiga; jag nekar ingalunda härtill, men dä man i nämnde förhållande angifvet' ett skäl till bibe - 10 Den 9 Juni. hållande af de enskildte bankerne, så fraktar jag blott att man dervid förblandar privatbanker med provincialbanker i allmänhet. Det för orterne förmånliga uti tillvaron af sistnämnde banker, torde icke vara något tvifvel underkastadt; men om sättet för deras tjenligaste organisation kunna meningarne vara delade. Inrättandet af särskilta afd:r utaf riksbanken i landsorterna skulle, efter mångas tanke, för dessa orters innevånare vara gagneligt. Men äfven andra kombinationer äro tänkbara. Jag yrkar alldeles icke i annan mening på privatbankernas afskaffande, än att jag endast önskar det provinserne må äga sä organiserade bankinrättningar, att det allmänna af dem drager mera vinst än hittills, oell att de ordnas på ett sätt, som medför mera säkerhet för framtiden. Jag uttalar icke dermed något klander emot det sätt, hvarpå privatbankerna hittills blifvit förvaltade, tvertom anser jag det vara min pligt ali tillkännagifva, det, så vidt mig bekant är, har den privatbank, som i min hemort är inrättad, och hvars verksamhet bör vara af mig närmare känd än de öfrigas, bedrifvits sålunda, att orten deraf funnit snarare verkligt gagn, än någon skada; alla affärmän inom provinsen skola vitsorda detta. Men jag ser deruti icke tillräckligt skäl att, med kännedom om det osäkra i de fördelar, som för det allmänna genom dylika inrättningar kunna beredas, för alltid vidblifva systemet af privatbanker, jemte de dervid åt enskilde assosiationer lemnade rättigheter, icke motsvarade af skyldighet till betryggande af menighetens behof af rörelsekapital samt tillgång derå för framtiden; och får jag derföre, med åberopande af hvad Utsk. i denna del anfört, vördsammast anhålla det K. o. Ad. täcktes bifalla ifrågavar. utlät. Hr von Hohenhausen, Mich. SiIv.: Frih.
— Hvad slutligen vidkommer den af Hr v. Hartmansdorff gjorda anmärkn. mot det af BancoUtsk. föreslagna .stadgande, att beloppet af de outtagna behållningarna å förut meddelade creditiv borde noga afses, så får jag förklara, att jag icke kan finna någon tvetydighet i detta stadgande. Det måste obestridligen vara detsamma att afse en sak och att göra afseende på en sak och om man meddelar fullmägtigé den föreskriften, att de vid det eller det tillfället böra noga afse\den eller den omständigheten, så jära de icke, utan ett fullkomligt åsidosättande af en sådan föreskrift, kunna underlåta att derå göra afseende. Jag anser i allmänhet föga riktigt att uti reglementariska stadganden meddela alltför stränga och ovilkorliga föreskrifter, som, oaktadt inträffande förändrade omständigheter, måste verkställas. För mig synes således det klandrade uttrycket uti nu ifrågavar. stadgande vara det mest lämpliga, och jag finner mig följaktligen icke äga någon anledn. att frånträda mitt förra tillstyrkande af bifall till BancoUtsk:s nu förevar, betänk. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg de gjorda anmärkningarna föranleda till återremiss af BancoUtskrs betänk. Ropades nej. BancoUtskis betänk. N:o 98 blef derefter af R. o. Ad. bifallet. Å nyo föredrogs Constit.Utskts d. 23 sisth Febr. på bordet lagda mern. N:o 86, ang:de Hr M. J. Crusenstolpes anledn. till anmärkn. emot Konungens rådgifvare i ministeriellä och commandomål. Hr Crusenstolpe, Magn.
Det är nemi. otänkbart, att, inom ett land af någon vidd, icke ett och annat localt behof kan undgå äfven den mest uppmärksamma Regering, och att detta behof ej eller undfallit Regeringens uppmärksamhet, derom vittnar den påtänkta regleringen af landtstatens aflöning i allmänhet. Likväl antyda de motioner, som af Utsk. omförmälas, att åtskillige behof finnas, som äro af mera trängande beskaffenhet, än att med afhjelpande deraf kunde anstå i afvaktan af den allmänna regleringen; hvilken kan komma alt länge dröja. Hvaraf skola dessa vanlottade tjenstemän lefva under liden? Antigen måste de lida brist, eller också nöd - Den 30 October f. m. 421 gas tillgripa sådana utvägar, som äro med tjenstepligt och samvete oförenliga. Man må ej förundra sig, om, under sådant förhållande, en och annan, säkert endast för nödens skull, ej kunnat motstå frestelsen; snarare länder det lill förundran och vederbör, till mycken heder, att icke flere klagomål försports. Man bör ej sätta menniskor i starkare frestelser, än menniskor med vanlig moralisk kraft kunna uthärda. Om det har sin riktighet — och intill dess misstag ådagalägges, synes en Riksdagsman äga vitsord — att kronofogden och häradsskrifvaren i Ljunits och Herrestads fögderi af Malmöhus län, såsom Hr Hallenborg i sin motion säger, äro nästan lönlösa, sedan de betalt skrifvarebiträde m. m.; om det är riktigt, att i ett af fögderierne inom Skaraborgs län, ett land af ansenlig vidd, med en folkmängd af 50,000 innevånare, hvarest kronofogden är ansvarig för en uppbörd för Kronans räkning af 120,000 r:dr årligen, utom hvad han kan hafva om händer för enskildes, behållningen af denna embetsmans lön endast uppgår till det besynnerliga udda beloppet af 47 r:dr 2 sk. 11 r:st.: så frågar jag, huru de skola kunna lefva af denna inkomst?
Linodlingen bedrifves i norra Halland i temlig stor skala; ensamt från Warberg har under år 1855 sjöledes utförts 52,189 alnar linneväfnader och 1,262 tunnor linfrö. Saltsjöfiske idkas i trakterne af Halmstad, Warberg och Kungsbacka, men då hafsstranden längs hela kusten är mycket grund och då endast vid Onsala i nordligaste ändan af länet finnes tjenlig båthamn för uppläggning af större fiskbåtar, förutan hvilka intet storfiske kan äga rum, har saltsjöfisket hitintills endast bedrifvits i liten skala med små båtar, särdeles som Onsala-boarne, hvilka borde kunna dertill begagna stor-båtar, mera egna sig åt sjömansän fiskeri-yrket; likväl då kustboarnes uppmärksamhet nu blifvit fästad på den stora fördelen för dem af idkande af storfiske på djupet, der ymnig tillgång finnes på torsk, kolja, hvittling, flundra, hummer och understundom sill, har redan en fisk-förening förlidet år bildat sig i Söndrums socken nära Halmstad för erhållande af en tjenlig båthamn, hvarå besigtningsoch kostnadsförslager redan blifvit af Herr Kapten Remmer upprättade. Skulle denna båthamn, som äfven är behöflig såsom nödhjelpshamn och lots-station, komma till fullbordan, är troligt, att icke allenast den delen af länet skall komma i fart med storfiske, utan äfven att andra kustorter inom länet skola genom exemplet finna sig dertill uppmanade, allt under förhoppning om något understöd af statsmedel till nödig fiskredskap i likhet med hvad Bohusländska fiskare dertill erhållit. Laxfisket har under de sednare åren betydligt minskats. Försök till artificiel odling af lax-yngel har under förlidna året, under ledning af Baron Cederström, företagits i Nissa-ån vid Oscarsström, dock har dermed ännu ej lyckats. Landthandel drifves hufvudsakligast med skogseflfekter, väfnader, kreatur och andra landtmanna-produkter, sorn föryttras i städerne och vid marknaderne inom och utom länet.
Gossar, som sändas dit, blifva antingen till kosthållning inaccorderade, eller ställde under serskildt uppsigt af menriiskor, valde mer af nödvändigheten, än af öfvertygelse om deras vilja och förmåga att kunna uppfylla hvad Föräldrarne af dem ön - 276 Den 5 Januarii. sta, och hvars Tjenstebefattningar lemna dem foga tid till dessa ömtåliga Observationer, som en Föreståndare vid en sådan Schola alltid skall finna förenligt med sitt Interesse. På dessa anledningar vägar jag fästa Högloft Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet vid e,n Schola, som, inom vårt Fädernesland, bildad efter ett i hela Europa erkändt förträffligt mönster, lemnat en mängd Ynglingar en förträfflig undervisning i alla Elementar-kunskaper. — ElementarScholan i Mariefred var stiftad af en Man med föga egna Ressourcer. De förmåner Kongl. Maj:t lemnade denna Inrättning, är ett bevis på den uppmärksamhet, som Regeringen fästade dervid, och det tillopp af Ynglingar han haft, om den nytta den gjort. — Utgången har dock ej i Financielt hänseende svarat mot hans väntan. Han har varit tvungen till flera Förlag, såsom undervisning för Lärare uti vissa Kunskapsgrenar, kostsamma Inrättningar för kroppsöfningar, m. m. Då härtill lägges, att de lågt tilltagne qvartaler, som för Barnen bordt erläggas, ej alltid influtit, och han genom många smärre Summors infordrande ofta kommit i depence, torde man blott få tillskrifva närvarande svåra Penningeställning den oförmodade händelsen, att denna nyttiga Inrättning hastigt måst upphöra. Dess Stiftare, efter att hafva uppoffrat sin enskildta förmögenhet, sin lefnads kraftfullaste dagar och sitt framtida hopp, har af förenämnde skäl blifvit nödsakad att upplösa denna Inrättning, sedan derifrån till Statens tjenst, till högre Läro - Den 5 Januarii. 277 verk, samt till Handel och Rörelse flere hoppfulle Ynglingar redan utgått.
Balk. 713 rads-Ratteu dervid egde annat att tillgöra , än att derest anmärkning emot den valdes behörighet, eller fråga, om valet rätteligen skett, uppr står, då Utslag deröfver meddela; Och skulle Proposition i enlighet härmed uppsättas och till, Riksens, Ständer afgå. Datum utsupxa px Protocollo II. Fredr. Cederholm Kongl. Maj-ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående föreslagen förändring af 1 Capitlet i och io §$. Rättegångs-Balken, i frågan om val af Nämndemän samt Extra Nämndemäns tillkallande; Gifven Stockholms. Slott den 21 Martii JS23.. tios Kongl\ Majit hari öfvervägande kommit , gtt då allmänna Lagen uti 1 Cap, 1 §. Rätte gångs-Balken stadgar, att i Härads-Rätt, döme Häradshöfding med tolf hö, rider, sorn i Häradet bo och dertill valde äro, något förordnande icke finnes, huru denna Nämnd bör väljas, eiler huruyidt elen valdes skyldighet må sträcka sig, att i nämnden qvarblifva, hvilket, ehuru, efter uråldrigt bruk det berndt af Häradshöfdingen , att sjelf utse och kalla dem, som i nämnden sitta skola, likväl någon gång gifyit anledning till, olika förh,ållanden i särskilda orter, i synnerhet då, såsom på en del ställen inträffat, allmogen funnits beredvillig, att. åtaga sig elentia Domaiebefattning, hvaremot å andra svårigheter ofta, dervid yppats. H\ Proposition om förändring i Rättegi Balk: Kong!.
Pä Högt, Ridd. sch Adxlns Pä Högw. PrelleStändelS / Ledamöters wägnar .Ledamöters wägnar Llseg kleming, VVchistnmN. Pä Wätlofl. Borg. Ständ; Pä Heherw. Bsnde.St, Ledamöters wägnar Ledamöters wägnar L»Ze1. ^nöers dlil8fon° >1. kröäelius. Widare yplastes ett fq lydande Memorial frän Gtats - Ukstoltet: MrdsaW Memorial! Witz det tstlätqnde,. som Stals-vlstottel yndey tzen 22 sistl, December, till Riksens Högt. Ständer WMfqmmeligen afgifwit, rörande Krpno Fiffen^ Qwar - Den -6 Februarm 1317 Qwarnar, Färjor, Broar, Kroqar, med flere dylika lägenheter, hwilka för Kronans räkning, äro dels pä wista är och dels pä obestämd tid Utarrenderade, hafwa hos Högwördige Preste-Ständet, Walofl. Borgare-Ständer sami dek Hederwärda Bonde-Ständel förekommit älstillige Anmärkningar som till större delen äsysta en närmare uplysnjng om flere lika beskaffade Krono-lägenheter, hwi!ke icke blifwit upgifne. eller och allenast under Länets Titel summanter omnämnde, för beskaffenhet och Inkomst. Stats-Utstottet, som i frägan om de större Krono-Godsen, eller Kongl. Lust-Slott, Kongsoch Kongs-Ladugärdar samt Hof-Stalloch Krono-Ängar, redan sökt att till Riksens Högloff Ständer kunna om desamma öfwerlemna en i möjeligaste matto omständlig berättelse, bade i afseende pä
Och som Utsk. funnit de af Ridd.directtn till stöd för den föreslagna fördelningen af göromålen förste och andre Ridd.cancellisten emellan fullt gilltiga och grundade, anser sig Utsk. således böra vördsamt tillstyrka bifall till ifrågavar. förslag, och får i sådant hänseende föreslå att 62, 63 och 64 §§:na af den för Ridd.directtn och Riddarhusets tjenstemän nu gällande instruction må erhålla följande förändrade lydelse: § 62. De tvänne Ridd.cancellisterne skola i allmänhet förrätta hvad dem af Ridd.secrettn , antingen på R. o. Ad:s eller Ridd.direct:ns vägnar , anbefalles. Dem åligger särskildt att årligen hvardera aflemna femtio renskrifna geuealogiska tabeller. § 63. Förste cancellisten åligger, att vid directiönenssammankomster föra protocollet så väl uti Riddarhussom stiftsärender, samt derjemte biträda vid vården af den del utaf arcliivet, som icke tillhör de genealogiska samlingarna. Under påstående riksdag är han tillika secreterare i Ridd.Utsk., och besörjer så väl protocollet som alla de expeditioner, hvilka från detta Utsk. utfärdas. Är Ridd.secrettn genom laga förfall hindrad alt föra R. o. Ad:s protocoll, föres detsamma af förste cancellisten, så framt ej R. o. Ad. derom annorlunda förordnar. § 64- Andre'cancelli sten åligger , att, under inseende af Ridd.- secrct.n och den Ridd.(lirectcur, som har tillsynen öfver de genealogiska samlingarna, iordninghålla dessa samlingar samt complellera de genealogiska tabellerna. Under riksdagarna är andre cancellisten , näst Ridd.- secretm, närmaste föreståndaren för Ståndets cancelli. Och skola ej mindre de vid slika, än vid andra tillfällen, antagne extra Riddarhus-cancellister under hans tillsyn förrätta deras arbeten. Stockholm den 24 Februari 1841.
Förordn. d. 18 Jan. 1855, ang. vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända och distilierade spirituösa drycker, en TaxeringsKomité i stad funnit för godt stadga det vilkor, att derest någon som idkar utskänkning, inläte sig i täflan med ett i staden bildadt Utskänkningsoch MinuteringsBolag, en sådan dristig utskänkare skulle taxeras till en försäljning af 20,000 kannor spritdrycker, hvaremot, om han afsade sig denna täflan, han endast borde skatta för försäljning af 800 k:r, anser jag mig deraf hemta anledn. till det förslag, att då försäljningslagen stadgar ett minimum för dyJika Källarmästare, Schweizare, Gästgifvare och Näringsidkerskor åliggande skatteafgifter, samma lag jemväl, till förekommande af ett alltför vidsträckt, af egennyttan förestafvadt, godtycke hos TaxeringsKomitéerna måtte stadga ett maximum, utöfver hvilket ifrågav:de afgift icke får påläggas. Remitterades till Bevilln:sUtsk. Frih. Cederström, Rudolf, upläste följande motion: Om det är en i alla väl ordnade samhällen antagen grundsats, att Statens pligt är att laga vård om enkor och barn efter utmärktare personer i Statens tjenst, och synnerligen efter dem, som upoffrat sitt blod och sina krafter i försvaret af fädernejorden, samt således just derföre ej kunnat taga tillräcklig vård om sina enskilda angelägenheter, så tvekar jag ej att hos R. St:r anhålla om en årlig pension för afl. Öfverstens och Chefens för Bohus läns Reg:te, Hr Georg Gillis von Heidemans i knappa omständigheter efterlemnade enka.
StatsUtskottets Beslut, alt afslå allt bidrag af Statsmedel till fyllnad i de alldeles otillräckliga lönevilkoren för Capell-Predikanterne i Thorö, Nämdö och Nacka med Erstavik, inom Södertörns Contract och Strengnäs Stift, hvilket afslag hufvudsakligen grundas på det skäl, att det utan åtskillnad är församlingarnes ovilkorliga åliggande att aflöna sina Prester, nödgas jag reservera .mig och yrka antagande af Afdelningeus, med io röster emot g, förkastade förslag, enligt hvilket förenämnde Capell-Predikanter skulle intill nästa Riksdag årligen erhålla, den första jo, den andra 6o och den tredje 5o R:dr B:co, samt Rikets Ständer tillstyrkas, att genom en underdånig skrifvelse begära undersökning, om några lika beskaffade, alldeles oumbärliga, men otillräckligt aflönade Gapell-Predikanter måtte fin - Stats-Utskottets Utlåtande N.o 88. nas i de öfriga Stiften, samt hvilka utvägar kunde, utan Statens betungande, anvisas till förbättrande af deras vilkor. Såsom skäl för denna reservation ber jag få ytterligare anföra: att förenämnde Capellförsamlingar, på 2 till 4 m'ls afstånd skilde ifrån sina moderkyrkor, alldeles icke kunna umbära egna Prester, så vida religionsundervisning, Gudstjenst och tillträde till de Hel.
Tackoch Barlastaf Sjö- och Myrmalm skall till utförsel förbjudas, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, (i:a alternativet) antages Preste-Ståndets beslut; (a:a alternativet) antages Borgare-Ståndets beslut; (3:e alternativet) antages Bonde-Ståndets beslut. Utskottets förslag, att å Bomber oell Kulor etc. måtte bestämmas tullfrihet vid utförsel, har af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Slåndet blifvit godkändt, hvaremot Presteoch Borgare-Stånden ansett denna artikel böra beläggas med 3a sk. utförselstull å hvarje skeppund stapelstadsvigt. Derest sistnämnde bägge Stånd icke frånträda dessa deras enahanda beslut, måste omröstning anställas på följande sätt: i33:o. Den, som bifaller Utskottets förslag, alt Jern: gjutet: Bomber och Kulor, Kanoner, Stycken, Nickhakar och Mörsare samt finare och gröfre Lavetter skola vid utförsel vara frie från tull, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer den ifrågavarande artikeln att beläggas med 3a sk. utförsels-afgift per skeppundet stapelstadsvigt. Utskottet har i dess Utlåtande N:o 3o föreslagit, att rubriken Kanoner, Stycken etc. borde delas i 2:ne, hvaraf den ena skulle omfatta: Kanoner, Stycken, Nickhakar och Mörsare, ostämplade och oborrade med 9 R:dr värde per Bevillnings-Utskottcts Memorial, N\o 41. 67 ofver tums skeppund stapelstadsvigt samt 4 Rtdr tull-afgift vid införsel tjocklek samt Lod ^ förbud mot utförsel, samt den andra: Hällar öfver if ochLodjor öfver t^ms tjocklek san.t Lod och Rödjor öfver i skeppunds vigt %S:n,VlSt stycket med 9 R:dr värde och 4 R:dr 24 sk. lull per skeppund stapelstadsvigt, så vid insom utförsel.
För det fall, alt anslag skulle komma att beviljas till endast ett pontonnier-kompani, anser Chefen för Ingenieur-Corpsen önskligt, att den för PantonmerCorpsens stab utförda kostnaden äfven beviljades, enär de då blifvande två kompanierna med tillhörande beväringsmanskap komma att utgöra en bataljon af 400 man, som dock först blifver fullt kompletterad, när tredje kompaniet äfven är uppsatt. I anledning häraf, och då en armées företag i krig, i den män krigsväsendet i följd af senaste tiders vetenskapliga framsteg och uppfinningar blifver allt mer och mer beroende af det skick, hvaruti dess ingenieur-väsende sig befinner, och en armée utan ingenieur-trupper ofta blifver utestängd från möjligheten att använda sina krafter i rätt tid, eller att undgå de ofall, som uppstå då man är underlägsen i antal utan medel att förhöja kraften, hvarigenom den moraliska öfvervigten får göra sig gällande, kan jag icke annat än instämma i det af Chefen för IngenieurCorpsen framställda behofvet af ett förökadt antal Ingenieur-trupper. Det har blifvit sagdt, att Sverige i sina indelta trupper har en god tillgång för fyllande af behofvet utaf Ingenieur-trupper och således icke skulle behöfva för detta ändamål underhålla särskilda trupper. Sannt är, att genom den slöjdkunnighet och arbetsfärdighet, som finnas inom de indelta trupperna, dessa i sådant hänseende skulle vara serdeles lämpliga för inlärande af sappöroch pontonnier-tjensten, men som de icke kunna med någon fördel användas vid tjenstgöring i fält utan att förut vara dertill inöfvade och deruti ega fullkomlig insigt för att såsom förgångsmäu användas der arbetet måste utföras i fiendens omedelbara grannskap och under dess eld, och der skyndsamhet i arbetemåste förenas med noggrannhet, så fordras att, om indelta trupper dertill skola inöfvas under freden, särskilda afdelningar der - Bil. N:o 3 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o i, om Statsverket 1862. 27 af mäste på förhand för detta ändamål uttagas.
Någre hafva inkommit efter den 4 Februari 18 17, med sådane ansökningar, mea äfven de hafva underlåtit att ingifva de anbefallde affattningarne m. m., hvarföre ock, då desse deras ansökningar ännu icke blifvit pröfvade, jiag anser dem icke äga någon laglig rätt till Skatteköps erhållande. På flere ställen hafva tvister uppstått imellan Bruksägare samt åtskillige Hemmans; ägare om stubbeoch röjsel-rätt, muhlbete å en del skogstrakter, samt bättre rätt till skatteköp, hvilka stridigheter bero på Domarens afgörande. I StatsUtskottet har åter fråga hufvudsakligen endast varit om Bruksägares rättighet, att efter de tiiländalupne 6 åren få in - 6 6o Den 29 Maji. gå skatteköp, efter den af Riksens Ständer år 1809 stadgade grund; men i min tanka äger Staten obestridlig rätt, att använda de återstå* ende Recognitions-skogarne utgörande omkring 1,8 jo.ooq tunneland på det förmonligaste sätt, och Bruksägarne böra nu mera endast medgifvas optionsrätt, att erlägga den lösen, som någon annan bjuder Utskottet har ock uti sitt Betänkande föreslagit, att Bruks-ägare, hvilka icke inom rätt tid sig anmält till Skatteköp, skulle fä optionsrätt att antaga högsta anbudet, och erlägga köpeskillingen inom 16 år, då deremot en betalningstid af 6 år för andre köpare skulle bestämmas, hvilken skillnad i betalningsterminer jemväl är för Bruksägare en betydlig men billig förmon. Ibland de skatteköp, som blifvit beviljade å Recognitions-skogar, hafva endast varit den under Hellefors Silfveroch Jernverk lydande, S3mt Kollerö Recognitions-skog vid Skattläggningarne hvarå den SivoUxska methoden blifvit iakttagen i afseende å den förra, samt den i orten bruklige, i afseende å de sednare.