Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sjelfva sommarens lekar och dansar i den fria naturen, slutas med omåttlig bränvjnsförtäring inom hus. Till en sådan lekstuga sammanskjutes eller tillverkas minst 16 å 20 kannor Brännvin eller derutöfver, som skall förtäras innan Lekstugan åtskiljes. De äro äfven den förförelseskola, der det uppväxande slägtet insuper det gift som sedan mördar det religieusa lif, som hvarje nitisk lärare söker att väcka, samt forderfvar hela ungdomens moraliska natur Vid lu å to års ålder börja barnen, med föräidrarnes tillåtelse, att besöka dessa Lekstugor, och när der de äldre på allt sätt söka förmå de yngre, ja sjelfva barnen, att tappert träda i de-* ras fotspår, och prisa sådant som raskt och hurtigt, så uppkommer äfven emellan de yngsta en täflan i detta yrke, och när så årligen Den ig Martn, 837 sker, blir det fruktlöst att predika och varna emot Brännvinsmissbruk och emot sedeförderf” ”På andra orter hafva Lekstugor aldeles måst förbjudas, såsom utartands till ohygglig) sup-gillen, och samlingsställen för öfverdåd och slagsmål. Flera, mpr och mindre allmänna och skadliga oseder skulle kunna uppgifvas , och med lika obestridliga facfa bestyrkas, hvartill Ungdomens i vår tid eljest så oskyldiga och naturliga lekar och nöjen lätt kunna urarta, om de lemnades utan uppsigt och nödiga inskränkningar; men jag för nain del anser, detta ämne icke egentligen höra till Riksens Ständers granskning och handläggning, emedan det egentligen är ett polisämne, eom fordrar olika behandling på olika orter. Skulle åter det Högloft.
Enligt en af Stats-Kontoret öfver denna fond gjord utredning och enligt en af sed naste Riksdags Stats-Utskott deruti gjord ringa förändring, med utredningens godkännande i öfrigt, utgjorde samma fond, vid 1841 års slut, 3,320,844 R:dr 8 sk. 7 rst. Banko. Öfver Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 5 April sistlidet år, angående berörde fonds redovisning och hvad dermed har gemenskap, har Eders Kongl. Majit, genom nådig remiss af den 17 påföljde juni, infordrat Stats-Kontorets underdåniga utlåtande, hvilket, så snart Stats-Kontoret erhållit nödigt ansedt, men ännu ej medhannet, yttrande i frågan af RikshokslutsKontoret, skall blifva afgifvet. Vid Riksdagen år 1829 tillkom en ny del af Stats-verks-förvaltningen, nemligen extra stats-regleringen hvartill medel, efter behof, särskilt lemnäs af Hiksgälds-Kontoret. Denna bidrog visserligen att till utseendet minska de militära Hufvucltitlarnes summor, men de beviljade extra anslagen voro dock i sjelfva verket ej annat än tillökningar i de ordinarie. Inrättningen, som ej öfverensstämrner med ett systematiskt uppgörande af en, Riksdagarne emellan, gällande Statsbudget, har sedermera i tillökad skala blifvit fortsatt och tili andra föremål, än militära, utsträckt.
Ehuru detta ej strider emot gällande lag, synes likväl förevarande bestämmelse vara af vigt, såsom bidragande till säkerhet i kreditförhållanden» Genom det i 39 § innefattade, från lagberedningens förslag hemtade stadgande om skyldighet för den, som besvärar sig öfver beslut, hvarigenom Underrätt afslagit ansökan om intecknings beviljande eller bifallit ansökan om intecknings nedsättning, förändring eller dödande» att, inom viss tid, efter det hans besvär inkommit till Öfverrätten, derom inlemna bevis till Underrätten för att i dess protokoll intagas; har Utskottet till syftemål att gifva de protokoll, efter hvilka gravationsbevis skola meddelas, sådan fullständighet, att dessa bevis må kunna med tillbörlig säkerhet utfärdas och begagnas. För närvarande saknas all föreskrift i denna syftning. Sedan Underrätt afslagit en gjord ansökning om inteckning, kan man af rättens protokoll ej få Dågon kännedom, huruvida ärendet blifvit draget under högre rätts pröfning, förr än, derest så skett och sökanden vunnit, han hos Underrätten anmäler sådant, hvarförinnan längre tid dock alltid måste förflyta. Yid Underrätten böra emelleitid alla upplysningar vara att tillgå, sorn röra förhållandet med der 16 Lag-Utskottets Betänkande, N:o Sj. handlagda inteckningsfrågor, emedan endast derigenom är möjligt att derifrån erhålla fullt tillförlitliga gravationsbevis; och detta mål synes lämpligen befordras genom ifrågaställde förskrift. Utskottet, som nu sökt att i korthet redovisa grunderna för de väsendtligaste stadganden i Utskottets förslag, som antingen afvika från gällande lagstiftning eller ock innefatta helt och hållet nya bestämmelser, får derjemte upplysa, att 13 § i detta förslag är hemtad från Kongl, förordningen den 9 November 1844, om vissa förändrade föreskrifter i afseende på lagfarts och nyttjanderätts inteckning. — Genom denna författning upphäfdes 13 § i 1818 års inteckningslag, den der angick det fall, då inteckning söktes i fastighet, som kommit i ny egares hand, af förre egarens borgenärer; och ett förändradt stadgande för delta fall upptogs i 3 § af förenämnde författning. Uti nu ifrågavande lag har emellertid delta stadgande sin rätta plats; och af så dan anledning har Utskottet föreslagit dess återflyttning.
Skiljaktigheterna i öfrigt måste deremot, så vida Borgareståndet icke vill frånträda sina beslut och instämma i de öfriga Ståndens, föranleda följande omröstning: 167:o Den, som, lika med hvad 3 Stånd beslutat, vill för Horn, arbetadt, bibehålla gällande bestämmelser, nemligen: genombrutet 4 r:dr, knappar 12 sk. och andra slag 1 r:dr införsels tull per skålpund, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages Borgareståndets beslut att indela arbetadt horn i knappar med 8 sk. och andra slag med 32 sk:s införselslull per skålpund. Ridderskapet och Adeln, Borgareoch Bondestånden hafva godkänt, men Presleståndet ogillat den af Utskottet föreslagna förändring att under lmfvudrubriken ”Hudar och Skinn” i taxan sammanföra de nu på skiljda ställen upptagna artiklarne läder och pelsverk; Och lärer vid detta i afseende å taxans form af 3 Stund fattade, sammanstämmande beslut böra förblifva, Horn. ^ H tiri ar oell Skinn. 4 Hevillninys-Utskottels Memorial,' N.-o lili. Deremot har endast Borgare-ståndet bifallit Utskottets förslag att indela ”beredda hudar och skinn eller läder” i: karduans-, pergamentssamt färgade eller tryckta skinn med 36 sk:s införsels-tull, sulläder med 8 sk. och andra slag med eller utan lackering med 16 sk:s införsels-afgift per skålpund. Ridderskapet och Adeln, Presteoch Bonde-stånden hafva i dessa hänseenden vidblifvit gällande bestämmelser; Och lärer alltså, derest Borgareståndet icke skulle vilja i de öfriga Ståndens beslut sig förena, följande omröstning böra anställas: l68:o Den, som, i öfverensstämmelse men 3 Stånds beslut, anser följande indelning och bestämmelser för artikeln Läder böra bibehållas, nemligen: Hvila, samt sämskade skinn och hudar 1 skölp. 12 sk:s införselstull.
Elevernas praktiska öfningar uti nötkreaturs sjukbehandling inskränka sig förnämligast till hvari som linder tillfälliga besök på kallelse af kreatursegare inom eller i närheten af hufvudstaden kan af riem inherntas, hvarföre revisorerne anse af stort behof påkallad! att sådane åtgärder må blifva vidtagne, att en mera fullständig praktisk undervisning härutinnan må kunna eleverna bibringas under lärotiden. Dertill erfordras, enligt revisorernes åsigt, såväl uppförande af ett ändamålsenligt stall för nötboskap, äfvensom att inrättningen må kunna disponera åtminstone ett par hästar med åkdon, på det att, vid inträffande sjukdomsfall utom staden, en del elever må kunna, åtlöljde af läraren, blifva i tillfälle att draga fördel af dennes undervisning vid .sjukbehandlingen. 1 likhet med hvad i allmänhet vid dylika anstalter i utlandet eger rum, torde äfven en mindre uppsättning af mjölkboskap vid inrättningen böra finnas, på det eleverne må beredas tillfälle att erhålla undervisning angide sältet för dessa djurs vård och behandling». Vidare talas om förtjensten på smide för verkställda hofbeslag, inkomster af kreatursutfodring på stället, m. m., och några goda råd gifvas med anledning häraf. Detta torde dock vara att gå väl mycket i detalj. Vidare, när det är fråga om revisorernes besök å s. k. artillerigården, säges »deras uppmärksamhet fästats derå, att ett betydligt förråd gevär, pistoler och andra vapen, deribland öfver 5,000 stycken nya belgiska miniéoch kammarladdnirigsgevär, blifvit inpackadt på en trång vind, der, oalsedt eldfaran från Svea artilleri-reg:tes nedanför belägne verkstäder, berörde vapen, enligt revisorernes åsigt, icke kunna erhålla den vård och tillsyn, som deras dyrbara beskaffenhet krälver».
Genom denna af grannlagenheten påbjudna åtgärd hade StatsUtsk. ingalunda nedsatt sitt anseende, eller förnärmat sin höga värdighet såsom en delegation af R. St. Om K. St. afslå proposm öra 4 nya ledamöter i Götha Hofrätt, så anhåller jag, att i sammanhang dermed måtte bestämmas, huru förfaras skall med alla de oafgjorda mål, hvilka d. 1 nästinst. Octöber befinnas lottade på de närvar. 4 extra-ledamöternes rotlar. Jag bör nemi. upplysa, att K. M:s; nåd. förordnande för dessa adjuncter löper till ända nyssnämnde dag; och någon fråga om förnyadt förordnande kan Så mycket mindre af mig väckas, sorn StatsUtsk. uti dess betänk. N:o'4i så omildt afslagit all ersättning för dem, hvil - Den a Maj e. m. 73 la under de trenne sista åren, på ett högst förtjenstfullt och hedrande sätt, fullgjort det ansvarsfulla och mödosamma uppdrag dem varit anförtrodt. Balancen af lottade mål på dessa 4 extra-rotlar utgjorde d. i5 sisth April 81. Under den sista veckan hafva säkerligen några bland dem blifvit föredragna; men deremot befanns, vid slutet af April månad, ett antal af mellan 2 och 3oo nya completta mål, hvilka just i dessa dagar skola lottas på samtlige ledamöterne i Hofrätten. Hvarje rotel får derigenom en tillökning af minst 12 eller i5mål, deraf ensamt på de 4 extra-rotlarna belöper 5o ä 60 st. Lägger man härtill, att en ytterligare lottning kommer att ske vid Maj månads slut af dåvar. completta mål; så kan med full visshet förutses, att balancen af icke afgjorda mål på dessa 4 rotlar d. 1 inst. October uppgår till 140 å i5o.
Sammanräknade uppskattningsvärdet utgjorde år 1860: af hemman och lägenheter på landet R:mt R:dr 24,811,017: — af städernas jord och hus » » 4,697,600: - eller tillhopa R:mt R:dr 29,508,617: — och befinnes häraf, att stadsfastigheterna uppgingo i beräknadt värde till föga mera än i af det för lands bygden antagna fastighetsvärde. Hvad städerna angår, torde uppskattningsvärdet hafva närmat sig verkliga saluvärdet, emedan dervarande fastigheter förnämligast utgöras af hus och byggnader, som i allmänhet äro brandförsäkrade till inemot fulla värdet. Men på landet kan det år 1860 gällande taxeringsvärde icke antagas hafva uppgått till mera än omkring en tredjedel af fastigheternas verkliga värde; med afseende hvarpå värdet af städernas fastigheter i verkligheten icke torde utgöra öfver A af hvad fastigheterna på landsbygden äro värda. Skiftesverket inom länet har fortfarande bedrifvits med nit och omsorg. Bilagde af Förste LandtTab. N:o ll. mätaren i länet inlemnade tabellariska uppgift, N:o 11, visar dock, när den jemföres med de i senaste femårsberättelsen antecknade förhållanden, en icke obetydlig minskning i skiftesförrättningarnes antal och omfång. Denna minskning har sin naturliga orsak deruti, att de flesta byar och samfälligheter i nästan alla trakter af länet redan undergått laga skifte. Hittills har likväl ingen, för nit och skicklighet känd, Landtmätare i länet saknat full sysselsättning. Understöd af allmänna medel till utflyttningar i följd af laga skiften har beviljats: år 1856 till 52 åboer med tillhopa R:mt R:dr 3,726: 25. » 1857 » 65 » » » » » 6,403: 97. Landsh.-Emb. uli Calmar län und. ber. för åren 1856—1860. 5 34 Calmar län. Undervisnings-anstalter. år 1858 till 41 åboer med tillhopa R:mt R:dr 4,849: 6. Politi.
En annan fråga åter ar den, huruvida åt domstol jemväl borde uppdragas äktenskaps-skilnadens besttimmande i de öfrige fall, då, enligt 1810 års åberopade författning, sådan skilnad nu må sökas hos Konungen. En dylik förändring har dock Utskottet funnit betänklig och icke heller af trängande behof påkallad. Lag-kommittéen har ock bibehållit Konungens dispensrätt för det fall att den ena maken blifvit dömd till straffarbete å viss tid — (öfver tre år) —• eller för brott, som vanfrägd medförer. — Äfven Lag-beredningens förslag innehåller ett likarladt stadgande, oaktadt Högsta Domstolen vid granskning af Lag-kommitléens förslag ansåg ovilkorlig rätt till äktenskaps-skilnad äfven i dessa fall böra medgifvas. Man bör dock härvid taga i betraktande alt den för brott dömde ändock kan hafva visat sig vara den ömmaste make och att Konungen, hvilken ensam äger benådningsrätten i brottmål, bäst bör kunna bedöma, om och i hvad mån nåd bör gifvas åt den brottslige, och häraf åter torde i väsentlig mån bero pröfningen deraf, huruvida äktenskapet må anses till sitt inre väsende vara genom den af lagen såsom brott stämplade handlingen upplöst. Då den ena makan åter blifvit dömd på lifstid till fängelse eller landsflykt', är det, såsom Lag-beredningen antydt, icke brottet, utan straffets utsträckande till lifstiden, som motiverar den ovilkorliga rättigheten till äktenskaps-skilnad. — Utskottet får derföre vördsamt hemställa, del mätte Rikets
Då jag hört flere ledamöter yrka återremiss, ehuru de med mig i hufvudsaken tänka lika, af fruktan för alt någon tvetydighet möjligen skulle upstå genom det af mig föreslagna föredragningssätt, så afstär jag härifrån och förenar mig med dem, som yrka återremiss å betänk. Den 15 Mars f. m. 427 H. Ex. Hr Frih. o. Landtm:s härefter framställde propos. om R. o. Ad. ansåge de emot StatsUtsk:s förevar, utlåt, gjorde anmärkmr föranleda till delsammas återremitterande blef med ja besvarad. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ till 11 e. m. In fidem protocolli. Albert Munck. Lördagen den 15 Mars 1851. Plenum kl. ^ 10 f. m. Justerades 6 prot.-utdr. för d. 13 dennes. Uplästes till justering samt godkändes nedannärande från Exp. Utsk. inkomne förslag till R. Sl:rs underdåniga skrifvelser till K. M.: N-.o 33, ang:de Allmogens valfrihet vid klockares tillsättande i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus län; samt N:o 34, i anledn. af väckt fråga om en fyranläggning å klippan Björn. Uplästes det hos R. St:rs Elektorer vid val af komiterade för tryckfrihetens vård hållna prot., sålydande: O Ar 1851 d. 14 Mars sammanträdde R. II. St:rs Elektorer för val af komiterade till tryckfrihetens vård; och befunnos, efter valsedlarnes öpnande, rösterna hafva utfallit som följer:
Dä Herr Grefwen och Ordföranden gjorde proposition till bifall hära, ropades Ja blandadt med Nej; och Grefwe Löfvenhjelm, Larl 6Ö8ta, yttrade det han ej kunde begripa annat än att den föro slag - 492 Den 16 Oclober. flagna förhöjningen wore aldeles öfverflödig / han troyde ej att Banquen och Riksgälds-Contoiret bsrdc belastas med denna tillökta kostnad och han wore öswertygad att man för Zoo R:dr Banco om äret stulle hädanefter som hittills finna skicklige Man att förordna till Fullmägtige i Vesta Riksens Ständers Werk. Friherre llrrmilcon, Lail, utbad sig fä tillkännagifwa att Stats-Utskottet ej hade yttrat sig öfwer denna fräga i afseende pä RiksgäldsContoircts Futlmägtige förr an det utaf Banco-Utskottet inbämtat den underrättelse att detsamma hade tillstyrkt förhöjning för BancoFullmägtige, och dä hade Stats-Utskottet ansett Riksgälds-Contoiret lika wäl kunna bära en dylik och icke aldeles betydande kostnad. Grefwe ^törner, ^ctolk 6Ö1-LN, yttrade stg anse fragan icke egenteligen wara huruwida kostnaden kunde af Riksgälds-Contoiret bestridas i afseende pä detta Contoirs Futlmägtige, utan snarare om principen huruwida ät nägotdera Werkets Futlmägtige en förhöjning i arfvode borde bewiljas. Herr lllltblman, Otto ll'reclrik, Utbad sig fä nämna att anledningen till denna fräga wore alfwén genom en Remist frän det Hederwarda Bonde-Ständet, och att skälen till förhöjningen deruti egentligen haft afseende päBonde-Ständets Futlmägtige, hwilka wore nödsakade att flytta frän sina hemwist pä Landet och bosätta sig i Stockholm, der en större dyrhet gjorde penningen mindre wärd.
Län sökta befrielse från återbetalnings-skyldigheten i afseende på de till uppköp af likkistor begagnade och i Betänkandet N:o 315 omnämnde medel, 1,423 Riksdaler 8 sk. 5 r:st., som ock hvad Utskottet i sistnämnde Betänkande tillstyrkt, angående befrielse för invånarne i Morlanda, Tjörns och Fässbergs pastorat från den dem ålagda betalnings-skyldighet af 351 R:dr 34 sk. 3 r:st. Och skulle, i anseende till ämnets serskildt ömande beskaffenhet * respective Med-Stånden vänligen inbjudas att i detta beslut med Bonde-Ståndet sig förena. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats Utskottets Utlåtande N:o 355, i anledning af väckte motioner, 0111 alla bevillnings-medels samt öfriga contanta stats-bidrags ingående till Riksgälds-Contoiret. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 361, medförslag till sammanjemkning eller votering, i följd af skiljagtiga beslut, i anledning af Utlåtandet N:o 265, blefvo de derutinnan föreslagne voteringspropositioner godkände. Bih. till R. St. Uldr. d. 14 Nov. 184°. S. D. Föredrogos anjo Lag-UlskolLets följande Utlåtanden nemligen: N:o 148, i anledning af återremiss utaf Utskottets Betänkande N:o 104, öfver väckte motioner, om upphäfvande eller ändring af Kongl. Förordningen den 24 Augusti 1813, emot fylleri och dryckenskap. Lacles till handlingarne ; samt N:o 149, i anledning at väckt motion örn ändring af sättet för verkställighet af fängelse vid vatten och bröd. Bifölls. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades ett af David Andersson från Hallands Län den 11 dennes ingifvet och då bordlagdt anförande, i anledning af Kongl.
Ank. till Exp.-Ulsk. den 22 Dec. 1859, kl. 7 e. in. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående anslag lill fullbordande af det invid hufmidstaden uppförda hospitalet för sinnessjukas vård. (U. A.) Af högstberörde, till Rikets Ständer den 14 nästlidne Oktober aflåtna .nådiga proposition (införd under N:o 32 i lista samlingen af bihanget till Riksståndens protokoll} inhemtas hufvudsakligen, hurusom, efter det Öfver-IntendentsEmbetet, jemlikt nådig befallning, gått i författning om uppförande, enligt fastställda ritningar, på egorna till lägenheterna Hedvigsberg och Conradsberg å Kungsholmen invid hufvudstaden, af den hospitals-byggnad för sinnessjukas vård, hvartill Rikets Ständer vid de sistförflutna tvänne riksdagarna beviljat särskilda anslag till ett sammanlagdt belopp af 652,500 R:dr R:mt, bemälda Embete, uti underdånig skrifvelse den 26 September innevarande år, anmält, att af berörde anslagsmedel 54,000 R:dr blifvit använda till inköp af förenämnda lägenheter samt att återstoden, 598,500 R:dr jemte de af samma lägenheter inflytande hyresoch arrendeinkomster, beräknade till 8,418 R:dr 71 öre, eller tillsammans en summa af 606,918 R:dr 71 öre varit afsedd för uppförande och inredning af sjelfva hospitals-byggnaden äfvensom till underhållande af de å lägenheterna redan förut befäntBih, till R. SI. Under fortgången af byggnadsarbetet hade dock visat sig, att den summa, 606,000 R:dr Runt, som, enligt det sednaste, år 1856 uppgjorda, kostnadsförslaget ansetts vara för uppförande af ifrågavarande byggnad med flyglar och stängsel, m. m., tillräcklig, icke dertill försloge, utan med ett belopp af 39,055
Alla de åtgärder, som äro lemnade i Banco-Fullmägtiges händer, till upprätthållande af siifverfondens nödiga styrka, äro i det hela icke annat än låne-utvägar eller afyttrande af redbarheter för att under en tillfällig ofördelaktig handels-conjunctur icke nödga någon att göra inskränkning uti förbrukningen af utländska producter. De äro således jemförlige med de palliativ-medel genom lån, en enskild person i dylikt fall och i hopp om bättre tider kan vidtaga, men en minskning uti mindre angelägna lefnadskostnader är deremot säkrare och nödvändig, om missförhållandet uti inkomster och utgifter längre tid skulle fortfara. Jag lior lill Bevilln.-Utsk. Bet. N.o 29. 25 Jag känner mer än väl dessa theoder af Franska och Engelska Förfaltare i Stats-oeconomien, hvilka endast behandla importen af silfver såsom en annan vara, utan allt afseende på behofvet af densamma i erforderlig mängd för rörelse-capitalet, och på hvilka theoder mångå hos oss blindt tro, ehuru ingen Statsman i England eller Frankrike, vare sig i Ministéren eller Representationen, följer läror, hvilka icke allenast strida emot erfarenhetens intyg, utan jemväl emot’ en grundlig och det hela omfattande theone.” Herr Öfverste-Lieutenanten af Ekenstam förenade sig' med Herr von Hohenhausen. Af Herr Prosten Astrand: ”Jag önskar, att R. H. S., med förbigående af allt yttrande öfver vissa varuartiklars beläggande med förbud, öfverlemna åtgärderna derutinnan åt Kongl. Maj:ts visa ompröfvande, hvarigenom alla interessen blifva bäst vårdade.” Af Herr Professor, Doctor Grenander: ”1 afseende på grunderna till bestämmande så väl af ett Tull-system, som af de afgifter, som i närvarande förhållanden måste utgöras, instämmer jag ganska nära i den reservation, som blifvit af Baron Kantzow lemnad vid Tull-betänkandet. Således förenar jag mig med nämnde Reservant: t:o Yid frågan om införsel-förbuds upphörande och i hvad dermed har sammanhang. 2:0
Han styre såsom Regent med ali Konungslig makt och myndighet, enligt denna Regerings-Form; dock må han ej Adeligt stånd och värdighet förläna, eller till Grefligt och Friherrligt stånd upphöja eller riddare-värdighet utdela; äfvensom alla lediga förtroende-sysslor endast tills vidare kunna förvaltas af dem, som Regenten dertill förordnar. Finnes ej till thronföljden berättigad Prins, eller har den dertill närmast berättigade ej uppnått den ali A i § för myndighet stadgade ålder, eller är Han af sjukdom eller af vistande utom Sverige och Norge hindrad att Riksstyrelsen öfvertaga, före Stats-Rådet styrelsen med samma makt som Regent. Huru förhållas skall, derest Konungen längre tid än tolf månader ur riket blifver, derom varder i 91 § stadgadt. § 40. Blifver Konungen så sjuk, att Han icke regerings-ärendena vårdar, förhålles med Riksstyrelsen, såsom i föregående § bestämmes. § 41. Konung vare myndig vid fyllda aderton år. Lag samma vare för den till thronföljden närmast berättigade Prins. Dör Konung innan Thronföljaren denna Konstilulions-Vlskoltcts Memorial N:o i i. 3 alder uppnått; föres styrelsen af Stats-Rådet. enligt 59 §, i Konungens namn, intill dess Riksens Ständer sammankomma, och den Förmyndare-styrelse Riksens Ständer förordna, Regeringen til! träd t, ställande sig Stats-Rådet denna RegeringsForm till ovilkorlig efterlefnad. § 42. Skulle den olycka tima, att hela Konunga-huset, inom hvilket arfsrätte.n till l iket räknas, pä manliga sidan utginge, då förvalte äfven Stats-Rådet Regeringen på sätt i 59 § sågs, intill dess Riksens Ständer hinna sammankomma, ett nytt Konungahus utkora och den valde Konungen regeringen tillträdd Uti alla de fall, dä enligt denna och föregående tre §§ Riksstyrelsen af Stats-Rådet föres, skola dess samtlige ledamöter vara närvarande och rösta. § 43.