Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer måtte bevilja ett statsanslag af minst 200,000 R:dr R:mt till bildande af en pensionsfond för sådana jordbrukare, som, efter att i 30 år hafva egt och skött kronoeller kronoskatte hemman och under hela denna tid erlagt sina utskyIder till staten, fyllt 00 år och kunde förete vederbörande socknenämnds eller presterskaps intyg om en städse ådagalagd redlig vandel, flit och ordentlighet, men icke voro i stånd att utan anlitande af fattigvård sig försörja. Den vidare utredning af detta ämne, hvilken Per Mattson i sin motion förbehållit sig att under riksdagens lopp få afgifva, har icke kommit Utskottet tillhanda; och jemte det Utskottet icke finner något grundadt skäl förekomma, hvarföre egare eller innehafvare af fastighet skola på äldre dagar hugnas med pension af staten, anser sig Utskottet, med afseende å det outredda skick, hvari förslaget nu förekommer, icke kunna annat, än afstyrka bifall till denna motion. 43:o. Herr Tham, Seb. Math., har uti en inom Ridderskapet och Adeln väckt och till Utskottet remitterad motion fästat Rikets Ständers uppmärksamhet derpå, att, derest icke Tull-statens pensions-inrättning erhölle understöd af allmänna medel, inrättningen skulle förr eller sednare gå sin upplösning till mötes, samt af sådan anledning hemställt, att af Tullverkets medel måtte åt Tull-statens pensions-inrättning beviljas ett årligt anslag af '15,000 Riksdaler Riksmynt. Enligt hvad i denna motion upplyses, hade ifrågavarande pensions-inrättning, som vore bildad genom enskilda uppoffringar af dess delegare, för närvarande 2,126 delegare och 779 pensionärer. Pensions-beloppen voro, jemförda med hvad andra dylika inrättningar utgåfvo till tjenstemäns och betjentes enkor och barn, högst ringa, utgörande endast 15 procent af mannens eller fadrens i lifstiden innehafda ordinarie lön på tullverkets stat.
Statssamt Allmänna Besvärsoch Eko. nomiUtskoitens elen 12 dennes pä bordet lagde Utlåtande N:o 591, uti återremitterade målet an åen. de nedsättning uti Uotsoch Båkafgifterne för ångfartyg m. m. föredrogs nu å ny o; hvarvid BondeStåndet, sorn redan bifallit Utskottens fdrst afgifne Betänkande, godkände den i sednare Utlåtandet fö. reslagna ändring. S. D. Då hu å nyo föredrogs Allmänna Besvärs och Ekonomiutskottets, den 12 dennes på bordet 'lagda Utlåtande, N:o 214, uti återremitterade målet angående medel till förekommande äf missbruk vid Prestval, fann BondeStåndet för go t, att, under åberopande-af sitt bifall till Utskottets först afgifna Betänkande, godkänna det i sednare Utlåtandet föreslagna tillägg. S. D. I anledning af gjorde anmärkningie återremitterades Statssamt Allmänna BesvärsochEkonomiUtskottens den 12 dennes på bordet lagda fröt, Ct*r. d. t? Niv. itH. Betänkande N:o 59?, om inrättande af ett Görrel ctionsoch Arbetshus i hufvudstaden, m. m. S. D. Vid föredragning af Statsoch Bevillning*» Utskottens den 12 dennes på bordet lagde Utlåtande N:o 589) uti återremiterade målet angående af«f gift till veneriska smitrans hämmande, blefUtskottens förslag ogilladt; och beslöt BondeStåndet, vid öfvervägande af de olika localomständighetery soni i detta ämne sig förete, det Herrar JLandshöfdint gar borde anmodas, att, till befordrande af det nyttiga och vigtiga ändamål som sökes, böra innevå» narne i hvarje ort, huruvida de villja medgifva ifrågaställde afgifts fortfarande, dervid det må ankomma på Innevånarne sjelfva att bestämma nämnde afgift både i anseende till belopp och tid samt förvaltning och redovisningssätt. Ben fröt.
Det högre värde, hvartill jordbrukets alster nu kunna afsättas emot förr, har manat till mera omsorg om jorden, och denna omsorg har underlättats deraf att, genom de fortgående laga skiftesförrättningarne, de förut spridda jordlotterna blifvit sammanförde, men hufvudsakligen derigenom, att inga allmännare missväxter eller andra olyckshändelser beröfvat jordbrukaren frukten af sin möda, eller nedslagit hans hopp och arbetslust. Det går i allmänhet långsamt för Norrländska allmogen att tillegna sig nya uppfinningar och nya arbetsmetoder. Allt nytt betraktas med misstroende och de fäderneärfda vanorna följer han troget, till dess han ögonskenligen öfvertygas om det nyas företräde, och det är naturligt att denna öfvertygelse endast långsamt kan bibringas i landskap, som nästan sakna jordbrukande ståndspersoner, hvilka kunna föregå allmogen med efterdömen. De förnämsta orsakerne till jordbrukets mindre hastiga framgång äro dels följder af den försummade boskapsskötseln och i sammanhang dermed den minskade tillgången på gödningsämnen, dels den äfven försummade dikningen, dels det mindre ändamålsenliga sätt, på hvilket jorden köres, äfvensom sättet för åkerns begagnande, dels att svårigheten, att erhålla dugliga arbetare vid jordbruket, mer och mer förvärras i den mån skogsafverkningen tilltager. De agronomer, Kongl. Laudtbruks-akademien utsändt, hafva haft föga tid att besöka de norra Länen, och när de hunnit dit, har deras vistande der varit allt för kort för att kunna göra ali den nytta, som varit åsyftad; hvarvid dock måste erkännas att all mogen, genom sitt envisa motstånd mot all, äfven den nyttigaste, penninge-utgift, ofta sjelf förkortar eller förhindrar agronomernes vistande här den tid, som behöfves för att kunna åstadkomma någon väsendtlig nytta, och det oaktadt utgiften är så ringa, sedan Staten bekostat resan till Länet. Länet har under det utgångna qvinqvenniet erhållit en lägre landtbruksskola, af hvilken goda resultater äro att hoppas. Sedan Rikets Ständer anvisat medel för en dylik inrättning i något af de norra Länen samt
Mot detta förfarande måste jag mig reservera. 3) Genom det anförda har jag också tillkännagifvit, att jag icke kunnat deltaga i de Fem sista anmärkningar, dem Utskottet trott sig böra hos Rikets Ständer, med åberopande af 107 §:n Regeringsformen, anmäla. (Beträffande den Första af Utskottets anmärkningar, åberopar jag den Memorialet N:o 17 åtföljande reservation, i hvilken jag instämt.)
N:o 99, Ankom slen 3 Juni *S23« Betänkande om inrättande af JDirectioner för det indeldta Cavalleriets Beklädnad m. m. Till Utskottets handläggning har blifvit remitteradt: Brån Hederv, BondeStåndet, Genom Utdrag af dess protocoll för den 17, 24 och 28 Februari, samt den 3 och 13 Mars, elt Memorial af Anders Sandsten Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden 539 från Östra Härad i Jönköpings Län, deruti yrkas, att ir.nevånarne i Småland hädanefter måtte få tillstånd att af egen tillverkning bekläda det uti provinsen indelte Husar Regemente, och den derstädes fördelade iniiiiair, till undvikande aE betydlig kostnad för Rotoch Rusthållare, ej måtte blifva commenderad till de årliga möten längre bort, än till de vanliga mötesplatserne, och ej på längre tid än som ansågs nödigt vid indelningverkets första inrättning; samt att Cassations mönstringar, som förut höllos blott hvart 3;je år, men i sednare tider årligen, måtte hädanefter inskränkas till förstnämnde tid. Dito af Göran Pehrsson från Östergöthland, som föreslår, att de uniformer, hvilka åtminstone för indelde armeen nu äro antagne, hädanefter måtte bibehållas oförändrade, och rothållarne tillåtas, att af egen tillverkning bekläda soldaten, samt jemväl all möjlig inskränkning göras i Befälets uniformer. Dito af Pehr Ericsson från Kronobergs Län, som anför, att indeldta cavalleriregementernas beklädnad medför en sådan tyngd för Rusthållare, att högst nödigt biifver, det denna tyngd icke ökas genom förändringar i munderingarnes modell, i följd hvaraf han föreslår, att ett beklädnadsreglemente för indeldta cavalleriet måtte en gång för alla fastställas. 540 Besv. ock Ekon. Utsk. Betänkanden. Dito af Lars Lidman fran Östergöthland, att allmogen hädanefter måtte ega rättighet atp bekläda så väl ordinarie sorn extra roterings båtsmän med grått vadmal.
Den 14 Augusti f, m, *73 hysa den misstänka, att nu yrkade LazaretsDirectioner skulle förfara på samma sätt som de aldre Directionerne vid Hospitalen gjort, men då Ständerne förut insett nödvändigheten deraf, att enhet i principer vid styrelsen af Hospitalen följes och bland andra anledningar äfven derföre förordnat en ÖfverDireetion samt här ej kunnat uppvisas något enda begånget fel, som krafde rättelse, någon enda giltig orsak, som fordrade ändring; vet jag icke hvarföre man skulle förkasta ett styrelsesätt, som i flere afseenden funnits nyttigt och åter antaga ett annat, som just af motsatt anledning en gång blifvit förkastadt. Seraphimer-OrdensGillet har redan funnit nyttan deraf att inrätta så kallade Central-anstalter, hvarom Utskotten förmält och OrdensGiliet sysselsättes nu med förberedande åtgärder i detta afseende. Att rigta Hospitalsvården derhail , att vid Hospitalerne, dårar kunna förbättras , utgör äfven ett bland föremålen för SerapliimerOrdensGillets bemödanden, och skall detta ändamål vinnas, blifver det mycket mera nödvändigt, att Hospitalsvården öfver hela Riket handhafvés afen enda styrelse, som, endast den är i tillfälle att dertill företaga nödige anstalter, dem spridde Directioner , med olika afsigter och mindre vana att behandla så beskaffade ärender omöjligen kunna åstadkomma, Seraphimer. Ordens - Gillet har äfven haft all möda ospard att öka Hospitalernes inkomster, hvilket också till en del lyckats. Stiftelserne för Hospitalen äro visserligen ifrån början så till - J74 I 4 Augusti f, m. räckeliga, att de fullt svarat mot ändamålet i Om de varit i behåll; men en mängd hemman och lägenheter äro, i följd at ett Riksens Ständers fattadt beslut, det Öfverstyrelsen för Hospitalerne aldrig tillstyrkt, sålde till skatte, hvarigenom den inkomst som annars deraf varit att påräkna, blifvit till ett högst ringa belopp nedsatt, efter knapt En R:dr emot i Tunna Säd.
Af samma orsaker som wid 16 §. anförde äro, leder sitt ursprung förändringen af 2 Mom. De öfrige förändringarne synas explicera sig kjelfwe. Wid Zo §. Förklaring. Man har med förändringarne endast sökt ett mera klart bestämmande. Wid 2Z4 Den 22 September. Wid Z4 §. Förklaring. Såsom Niksdaas Ordningen ej stadgar hutu Utstötts sammanträde, efter anfla.g senare gjort än klockan 8, anses bör, har derom ej heller här nägot kunna förestrifwas. Wid Z7 §.' Förklaring. Momentet7 utgär, emedan näppeligen nä« gon afRiddcrstapct och Adeln lärer erkänna sig wara r behof af dest förestrift. Wid 44 §. Förklaring. Den som ställes under tilltal, är ännu ej sakfäld. Uteslutande frän Riddarhuset är redan en bestraffning, sem icke bör wara en witz följd af en till dest utgång owitz Handling. Wid 48 §. Förklaring. En förlätlig uturaktlätenhet af en Tjen» steman, att i Upprors L.stan införa en wederbörligen antecknats namn, ber ej stilja den senare ifrän utöfning af Rrksdagsmanna-rätt. De här ofwan icke upptagne §. f. äro sädane, som anttngen till strien äro omarbetade, eller ttll hela deras innehall bibehällne, eller ock aldeles utgängne, säsom redan i nägre andre tz. innefattade, hwilket widstemnförelsen med Den 23 September. 235 med den nu gällande Riddarhus-Ordningen fullständigare inhcmtas. Orebro den 20 September 1810. Pä Riddarhus-Utstottets wägngr L. L6v. L^Iclenstolpe, Lernclt isac. kuäv. v. LckLntir. -^xel äe krese. ^cj. kr, kal^enZtegt. O. O. Iroil. N. kleming. Härefter upplästes följande
Mycket återstår dock annu att göra, isynnerhet hvad byggnaderna beträffar, hvilka fordra att utvidgas och ånyo inredas. Kostnaderna härför kunna dock småningom betäckas genom de besparingar, hvartill ett årligt anslag möjligen kan gifva tillfälle, för att icke på en gång för mycket anlita Staten; och på det Regeringen såmedelst må kunna genast bedöma, att dess anslag verkligen uppfyller dermed åsyftade ändamål; hvilket den äfven kan hafva så mycket större anledning att räkna på, emedan institutet redan kommit i gång, fast i mindre scala Planen för läroverket i allmänhet är redan meddelad genom anmälan i tidningarna. Jag öfvergår således här till närmare betraktande af det nödvändiga för dess utvidgning, med hufvudsakligt afseende på kostnadernas bestämmande lill det minst möjliga. Undertecknad, såsom föreståndare för institutet, läser dagligen med eleverna af irsta classen en praktisk cours i alla delar af det egentliga landtbruket, kreatursoch fårskötsel samt ullkännedom m. m. Härvid lägges Thaers fö *) För 10 månaders undervisning betalades vid Möglin 4°° Ridr Preus. cour. Eleverna crhöllo blott middag och aftonmåltid, samt ett möbleradt rum ulan säng. Allt öfrigt , utan undantag, hade de att köpa på stället. Efter Thaers död fortsattes institutet af hans son, och honorariet, som då ldef nedsatt, är nu åter höjdt. till Syo R:dr Preus. cour. Bränneri, bryggeri och ättikefabrik bedrifvas i större scala, för elevernas undervisning^ skull, och under tillsyn af en lärare i techniska chcmien. Den 27 Februarii. reläsningar på Möglin till grand, bearbetade efter detta lands förhållanden, med specielt afseende på de upplysningar, man finner uti de bästa Engelska praktiska skrifter, och de sednare förändringar, dem vårt yrke undergått. Denna cours afbrytes endast under de tider af året, då landtbrukets mest brådskande göromål kalla uppmärksamheten uteslutande till fältet, och under ferierna, hvilka äga rum om jultiden, äfvensom under en kort tid af sommaren, den eleverna kanna behöfva, för att se och lära känna de landtbruk, som på närmare och aflägsnare håll utmärka sig.
Ban co-vinst 120,591:40.4. 711,420:10.9. af åtskillige städer och corporationer, genom afbetalningar å dem meddelade låne-bilräden 14,33G: 24. 6. af enskilde låntagare, genom inbetaldta lån i Bankens obligationer 121,633:34.4. genom inteckningar å fastighets - Transp. 121,633: 34. 4. 725,756: 35. Transp. 121,633:34.4. 725,756:35.3. 23,985,878: 9.3. lån, med förskrifven återbetalning i silfver 100,118: 2.10. genom dito å vanliga fastig liets-lån utöfver beloppet af dylika åter utgifna lån 236,497:22. Såsom följd af nu uppgifna capital-inbetalningar, skulle alltså det sammanräknade beloppet af Bankens låne-fordringar vid början af detta år hafva varit nedsatt till R:dr 22,655,871:19. 6. Så vida icke uti nedannämnde utlåningsgrenar, utom hvad som deri influtit, blifvit under åren 1835—1839 användt, till lån mot pant af guld och silfver samt koppar och jern R:dr 881,031:13.7. till extra fond för Publika pappersbelåningen 200,000; till förstärkning för Handelsoch Närings Dis-conterne 1,861,261: 16.8. och till nya Cassa-creditiv 400,000: hvartill dessutom kommer medgifven tillökning i förskottet till Mynt-verket 10,000: ^ 3 Således har, oaktadt de verkställde inbetalningarne af en del låne-fordringar, Bankens hela utlåningssumma under ifrågavarande tidrymd icke undergått någon minskning, utan tvertom, oberäknadt de af Stockholms Sparbank insatta och i allmänna
Det var påtagligen ett streck i räkningen, men Adolph Fredrik förställde sig så godt han kunde; svarade, att Rådet förekommit hans önskan; att han just varit i begrepp att gifva befallning om dess sammankallande, och att han oförtöfvadt ville begifva sig dit. Deputationen affärdades med en nådig hälsning till senaten, och konungen återvände till sin gemål. Det höga paret kunde ännu icke riktigt genomtränga orsaken till senatens brådska. Det kunde vara underdånigt fjesk, för att visa sitt undergifna nit: detta önskade man; men det kunde också vara vaksamhet att förskansa sin myndighet: och detta befarade man. I värsta fallet hade konungen alltid den djupe och förslagne statsmannen Tessin på stället, och om hans beredvillighet kunde det höga paret så mycket mindre tvifla, som hans enskilda fördel vore dermed förknippad. Drottningen uppmanade ännu en gång Adolf Fredrik att vara på sin vakt och att ej gifva vika, hvarefter han begaf sig till senaten och hon tillkallade sina fruntimmer, utvisade morianen och klädde sig uti den redan i beredskap varande djupa sorgdrägten. Med nyfikenhet och icke utan en viss oro längtade Lovisa Ulrika efter sin gemåls återkomst. Det var en gång för alla hoffolkets lott, att öfverhopas med stickord, när drottningen var vid elakt lynne, och de haglade i dag ymnigare och hvassare än vanligt, liksom hade hon velat låta sin omgifning rätt eftertryckligt erfara, att hon nu i sjelfva verket blifvit deras herrskarinna. Drottningens otålighet växte ju längre det drog ut på tiden, innan Adolf Fredrik, syntes. Det arma hoffolket, som föreställt sig, att glädjen öfver den nya upphöjelsen skulle stämma Lovisa Ulrikas lynne till godhet och mildra sträfheten i hennes högdragna sätt att bemöta sin omgifning, blef ej litet bestört att röna motsatsen, och att just nu finna henne mera stolt, tvär, ofördragsam, häftig och befallande, än tillförne. Ändtligen hördes på afstånd trumpeters smattrande och pukors dofva genljud. Luften skallade af ropen: «länge lefve konung Adolf Fredrik!
Uti häröfver afgifvet Betänkande, N:o 44, som af Rikets Ständer bifölls, afstyrkte Allmänna Besvärsoch Ekonomi-UtskoLtet de sålunda framställde förslagen, utom hvad angick frågorne, dels om bestämmande af hästantal vid skjutsentreprenader och dels om gästgifverirörelses förening med dylik entreprenad, i afseende hvarå underdånig skrifvelse till Kongl. Majit från Rikets Ständer alläts med anhållan, ej mindre, det stadgas måtte, att det antal hästar, hvarmed entreprenör bör vara försedd, för att vid anfordran de resande tillhandahållas, icke finge bestämmas högre, än till det antal, som under förutvarande förhållanden vid gästgifvaregården varit för resandes fortkomst tillgängligt, samt att tiden för de derutöfver erforderliga hästarnes framskaffande skulle bestämmas i förhållande till de nuvarande reservhemmanens afstånd från stationen, än äfven att Konungens Befallningshafvande måtte i nåder anbefallas, så väl alt, der sådant utan förnärmande af laglig rätt lät sig göra, föranstalta derom, att gästgifveri rörelsen blefve med entreprenaden af skjutsen förenad, än ock att, i händelse stationernes förläggande till audre hemman, i närheten af de nuvarande gästgifvaregårdarne skulle underlätta entreprenadernas ingående och lokala förhållanden derför icke lade hinder i vägen, för sådana förflyttningars tillvägabringande vidtaga erforderliga åtgärder; och har Kongl. Majit, sedan Dess Befallningshafvande och Kammar-kollegium afgifvit utlåtanden i ämnet, under den 2 Mars 1850, i nåder förklarat Sig ej hafva funnit skäl att på grund af Rikets Ständers berörde framställning vidtaga någon åtgärd. I öfrigt har vid samma riksdag förslag hos Ständerna förevarit om inskränkning af den skjutsningsfrihet, som af nämndemän åtnjutes, men detta förslag, som behandlats utan sammanhang med ofvannämnde framställningar rörande skjutsningsväsendet, har icke föranledt någon åtgärd af Rikets. Ständer.
Frågor om socknens fattigas försörjande, och öfwerläggningar om mindre arbetsföre personers inflyttande från andra socknar Verification af restoch afkortningslängder, och granskning af erlagd betalning för krono-skjutser Utwäljande af fullmäktige för socknen, så wäl i allmänhet, som för särskildte ärender Tillsyn å socknemagaziner samt redogörelse derföre Intygande om personers förhållande, hwilka anmälas till belöningar hos Sällskapet Pro Patria, Patriotiska Sällskapet samt andra allmänna eller länet särskildt tillhörande sällskap som äga rätt att tilldela belöningar, äfwensom yttranden om gjorde uppodlingar och bewis om tillwerkad saltpetter Waccinations befordrande och jord-gummors antagande Öfwerenskommelser om saltpetterskattens utgörande, wäghållning, snöplogning, brobyggnad med mera dylikt Öfwerenskommelse om befordrande af allmän ordning och sedlighet Oftast rörde frågorna bara den egna socknen, men ibland rörde de ett helt pastorat och då hade man gemensam stämma med huvudförsamlingen. Dessa kallades som regel gällstämmor. Protokollen från dessa finns mestadels bland huvudförsamlingens sockenstämmoprotokoll, men kan också finnas som avskrifter i annexförsamlingarnas kyrkoarkiv. Redan på 1500-talet omfattade Rödöns gäll (pastorat) förutom moderkyrkan, också de tre annexförsamlingarna Näskott, Aspås och Ås. Rödöns medeltida kyrka blev alltför trång för en växande befolkning, och år 1782 föreslogs en utvidgning och tillbyggnad. Grundläggningen påbörjades dock inte förrän 1804, och kyrkan stod klar 1811. Rödöns socken var den första i Jämtland som installerade en orgel i kyrkan, år 1752. Den insattes i den nybyggda kyrkan och användes fram till den stora kyrkobranden 1923. I denna utgåva finns även protokoll från Rödöns pastorats annexförsamlingar, för åren 1742– 1771, 1783 samt 1797, och dessutom från ”De äldstes råd” inom pastoratet 1750–1761. Östersund den 16 mars 2018 Mats Göransson Rödöns pastorats sockenstämmoprotokoll 1742–1762 Rödön 16 maj 1742 Källa:
Hvad slutligen beträffar påståendet om upphäfvande af lagens stadgande i 3o Kap. 6 Rättegångs-Balken, att den, som fullföljer talan mot Hof-Rätts dom, bör ställa borgen för det, som dömdt är, så ock för kostnad och skada, eller, om han sådan borgen ej kan anskaffa, sätta borgen för sig sjelf eller träda i fängelse till sakens slut; så anser sig Utskottet hvarken kunna eller böra understödja denna framställning. Berörde stadgande har nemligen till ändamål att betrygga den vinnande partens rätt, den der af lagstiftaren måste omsorgsfullt vårdas. Men härförutan förekommer, att samma stadgande blott utgör en del af de på enahanda gruu - 4 Lag^Utskoltcls Betänkande 3 N\o 61, der hvilande bestämmelser, som lagen innefattar i afseende på viikoren för ändringssökande i serskilda instanser. Så finnes bland annat föreskrifvet, uti 26 Kap. 1 §. åberopade Balk, att den, som vädjar från Lagman och Rådstufvu, skall ställa för sig tvänne löftesmän, som borga, begge för en och en för begge, för kostnad och skada, den han kan skyldig kännas att gälda; och uti samma Kapitels 2 och 3 §§, jemförde med 3 Kap. 6 §. Ulsöknings-Balken, att den, som tappadt i båda Under-Rätterna, eller i växeloch sjörätts-saker i Häradsoch Rådstufvu-Rätt, eller i Rådstufvu-Rält i den stad, der Kämners-Rätt är, men saken ändå till Rådstufvu-Rätten, såsom första domstol, hördt, och vädjar till Hof-Rätt, skall utgifva hvad dömdt är; och att, om han sådant ej förmår, han då bör sätta full borgen derför, eller, så framt han det ej gitter, sälta borgen för sig sjelf, eller träda i fängelse till sakens utslag.
— Tvgförvallarens å 250 R:dr med . • • 50: samt Sjukhus-inspektorens å 166 R:dr 32 sk. med 33: 16. — eller tillhopa R:dr 200: ”Bland de sålunda anmälda behofven synas vid de frågaställda Iönefdrbättringarne för batteri-cheferne och nyssnämnda civila tjenstemän å tillsammans 400 R:dr, äfvensom det be Transport R:dr 88,104: 40. — Bil. N:o 3 till Kongl. Maj:t Prop. 1850. Prog. om Statsverk. 1850. Transport 88,404: 40. gärda anslaget, 294 R:dr årligen, till lega lur exercishästar åt bevärings-artilleriet vara af beskaffenhet, att bifall dertill icke skäligen kan vägras, hvadan berörde belopp härmed tillhopa : 694: — utföras, under hemställan, det Eders Kongl. Maj:t må i Nåder täckas dem af Rikets Ständer äska; hvaremot jag finner mig för närvarande, då så många andra behof förekommit att afhjelpas, icke kunna till Nådigt afseende förorda öfriga af militär-befälhafvaren på Gottland nu väckta anslagsfrågor.” ”Malerielen ”Försvarsverket i allmänhet eller Krigs-kollegii departementet*. Detta anslag, sorn, efter afdrag af de derunder inbe gripna indeldta räntor för Akers krutbruk och Husqvarna gevärs-faktori, uppgår till 669,226 R:dr 32 sk. och hufvudsakligen är afsedt samt äfven erfordras till underhållande och kompletterande af den för försvarsverket till lands redan anskalfade materiel, har, under tiden sedan sista Riksdag, varit fördeladt efter samma grund som förut, eller så, att deraf årligen blifvit anvisade för Krigs-kollegii artilleri-afdelning 190,000 r:dr för fortifikations-afdelningen 50,000 r:dr och för utredningsafdelningen återstoden med 429,226 32 sk.