Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse N.-o fjj. 3o5 vud-Titel, innefattande Clerecieoch Läro-Verken, få Rikets Ständer i underd. anmäla följande dervid förekomna omständigheter: I öfverensstämmelse med hvad E. K. M., uti Dess Nådiga Proposition om Stats-Verkels tillstånd och behof, förklarat, hafva Rikets Ständer funnit det för Läro-Verken vid sisth Riksdag beviljade anslag af 60,000 R:dr fortfarande vara beböfligt, och alltså bifallit uppförandet i Stat af samma anslag, nemligen: För Universiteten och Tillämphings«Skölorne . R:dr 18,000. samt för Eifmentar-Läroverken —. 42,000. dock med vilkor, att dessa medel skola, enligt upprättande Stater, från Landt-Räntei ien utbetalas. Då det icke undfallit Rikets Ständers uppmärksamhet, hurusom undervisningen vid Rikets Universitet i vissa vetenskaper, såsom Anatomie, Chemie, Physik m. fl, till stor del skulle förfela sitt ändamål och vetenskaperne icke komma att riktas med de upptäckter, som, genom trägna practiska försök, kunna åstadkommas, eller hinna den utveckling, som för närvarande i andra länder eger rum, derest tillfälle tili practisk öfning eller experiments anställande saknas, hafva Rikets Ständer, i betraktande häraf, samt nied afseende å det uti E K M:s Nådiga Proposition nppgifne behofvet af ett serskildt anslag för en gång af 14,000 R:dr för Upsala A Cad emie, funnit godt alt till afhjelpande af de oundgängligasle materiela behofven vid Universiteten, för hvartdera af dessa å Stat uppföra ett anslag af 4,000 R:dr, alt intill nästa Riksdag utgå; anseende Rikets
Rörande vikten af att huslig ekonomi sasoiii läroainne infördes vid de, högre flickskolorna har rektor vid högre 1ararinneseininai.iet i en till regeringen a fgi f ven promemoria yttrat, att B diirigenoin skulle å t den kvinliga ungdomen gifvas biittre föriitsättiiingar för utöfvande af det husmoderliga kallet an den hos oss vanliga kvinliga uppfostran vore ägnad att gifva. Genom utbildningen i liuslig ekonomi blefvb den ensidiga teoretiska och estetiska bildning, som rara liögre flickskolor meddelade, kompletterad ined ett verkligt praktiskt bildningsmedel, som - motsvarande snickerislhjden i goss-skolorna - direkt kunde främja utvecklingen af den praktiska förmagan i all ii ii in het.^ Om af dessa och andra skäl det ifrågavarande iimnets upptigande i de högre flickskolornas läroplan vore önskligt, s i borde, enligt rektors %sikt, liögre lararinneseininariet sattas i stånd att utbilda dugligs lärarinnor för denna nya gren af den kvinliga undervisningen, och bland skolorna borde statens normalskola gi i spetsen för reformen. Rektor föreslhr vidare, att undervisaingen i ainnet skulle ineddelas under siiccessiva tre månaclers kurser. De elever i seminariets fjerde afdelning, som valt ainnet huslig ekonomi, skulle dels genorng&amp; eii d y k kurs, dels under en följande tjiinstgöra som bitriidande lararinnor under föreståndarinnaiis ledning. Af liirjungar, soiii geiiorngiitt normalskolan, borde bildas en fortsiittningsklass, i hvilkcn teoretisk och praktisk utbildning i huslig ekonomi skulle lämnas. Ecklesiastikministern auser det uppslag till ett ines praktiskt ordnande af den kvinliga uppfostran, soin gifves i det framställda förslaget, väl vardt att taga vara p %. Han drager dock i betänkande att genast, innan någon erfarenhet vunnits, mottaga den af fru Retzius s&amp; frikostigt erbjiidna gåfvan.
[1808] en pension i närheten af Berlin, i skogrik trakt (» Märkische Schweitz »), emottagas i vår elever. Undervisn. i vanl. skolämnen, språk (infödda lärarinnor), sång, musik, målning samt, om sä önskas, i klädsömnad o. husbållsgöromål. Kan äfven med fördel begagnas af svagare elever, emedan kurserna lämpas efter hvars och ens krafter. Utfärder under föreståndarinnans ledning. Prospekt m. m. å Th. Tjäders byrå, Malmskilnadsgatan 38 1 Stockholm. 223S) [1800] lemna ill någon af Iduns läsarinnor upplysn., hvar en flicka kan få lära till husmamsell mot billig Svar till » Nanny », Iduns byrå. afgift? kunnig [1813] I ett godt och trefligt hem på landet, ej långt från stad, kunna tvänne unga blifva inackorderade och om så önskas få deltaga i husliga göromål. Svar till » Maria 300 », Söderkö- ping, p. r. följd under arbeta (Nord. A.-B., Göt. Magoch hudsjukdomar. [1341] Doktor P e r Johansson Riddargatan 2. bästa En upparbetad modeaffär med läge i Göteborg kan till af förändr. verksamhet få öfvertagas den 1 inst. oktober. För den reflekterande finnes tillfälle att sommaren i affären. Cirka 1500 kr. erfordras kontant. Svar till » God affär », Nordiska Annonsbyrån, Göteborg. Pris pr flaska I krona. En och hvar, som varit utsatt för s. k. lefverfläckar i ansiktet, vet huru svårt, för att icke säga omöjligt, det är att blifva dem kvitt. En person, som mycket besvärades af detta onda, rådfrågade för några år sedan (bland många inoch utländska, äfven en berömd svensk läkare Liborius i Göteborg) om botemedel för denna åkomma, hans ordination hjälpte och har sedan dess gjort månget fläckigt ansikte rent och vackert. För att låta detta nyttiga medel komma till en större allmänhets begagnande, har det blifvit utlemnadt i handeln.
Han hade nästan lust till att strunta i alltsammans (hans egna ord) och fortfarande hålla stånd under bildningens fana, trots nöd och bekymmer, hellre än att gifva sig i slangen med brädgårdsarbetare och sjåare, ty det var ju det dagliga sällskap, som grosshandlaren bestämt åt honom. Jag bad honom nu att se saken från sin rätta sida. Ej hade han skäl till att knorra, då ju allt gått honom så väl i handom. Icke heller borde han gräma sig öfver den der löjligheten i annonsen, då det var just denna löjlighet, som förskaffat honom platsen. Ty derom kunde väl ej råda något tvifvel, att grosshandlare Knuston tänkte bereda honom tillfälle att komma fram på köpmansbanan, sedan denne nu en gång tagit honom under sina vingars hägn. Man kunde ju lätt begripa, att grosshandlaren önskade, att Pettersson först och främst skulle taga kännedom om allt, hvad som hörde till affärens fundamenter, då han lät honom intränga i brädgårdens mysterier. Utan att grundligt känna till handelsvaran kan förvisso ingen köpman göra förståndiga affärer med densamma. Och hvad aflöningen beträffade, så ansåg jag, som jag också uttryckligen framhöll, min vän Pettersson bra dum, om han ett ögonblick tänkte, att grosshandlaren Knuston skulle undandraga sig att gifva honom, hvad nödigt var till hans uppehälle, då han tagit honom i sin tjenst. Pettersson erkände väl det förnuftiga i min utredning af förhållandena. Men han var allt fortfarande en smula förargad öfver att hafva en löjlighet eller kanske rättare en dumhet att tacka för sin framgång. Det der »för sökande» etc. pikerade honom både nu och långt efteråt. Under dessa resonnemanger bortglömde vi maten, som stod der framdukad och väntade på oss. Men så inträdde madam Andersson och frågade, om det händt någon olycka eller om vi rent af hade tappat förståndet, då vi kunde sitta så der och låta hennes anrättningar stå och kallna på bordet. »Nej, gudbevars! Allt har gått förträffligt. Pettersson fick platsen,» sade jag. »Gratulerar!» sade madam Andersson och tryckte Petterssons hand med upprigtig värme.
St. öfverlemna! ett af tillförordnade särskilda comiterade för tulltaxans öfverseende och granskning den l3 Juni i83g afgifvet lind. lillå!., med förslag till ny tulltaxa. Om de grunder, ifrån hvilka bemälde comileiade utgått och hvilka af K. M. blifvit godkända, alt nemi. de i nu gällande tulltaxa befintliga förbud borde bortgå och lägre samt billigare tullafgifter i allmänhet bestämmas, hade af R. H. St. blifvit antagna, så skulle det med skäl kunnat anses oJämpligt att väcka fråga om ökadt anslag af statsmedlen för tullbevakningens handhafvande. Jag hade åtminstone icke i sådant fall ansett mig dertill hafva gil/tig anledning.
Föreståndarinnan skiille således få fyra lönegrader å 1) 1,500 kr., 2) 1,800 kr. rätt till ~ippflyttning från lägre till högre lönegrad efter fem års väl vitsordad tjänstgöring; den andra lärarinnan likaledes fyra lönegrader l) 1,200, 2) 1,500, 3) 1,800 och 4) 2,100 med samma uppflyttningsrätt som biträdande föreståndarinnan. Så långt vår insändare. Statsutskottet liar i anledning af k. in: ts förslag om införande af samundervisning. vid de treklassiga allin. läroverken beslutat föreslå en framställning till k. m: t om utredning rörande indragning af dylika läroverk och pedagogier ined undantag af dem, so111 anses böra till feinklassiga förändras, samt rörande inrättandet i de indragna läroverkens ställe af folkskolor, M. C. ordnade enligt vissa angifna grunder. ' Engelska och irländska spetsar för Chicagoutstallningen. t Bref frhn London, iilais 1893. Den engelska ocli irliindska spetsindustrien h r ganila anor, stod redaii högt j drottniiig Elisabeths tid, nien florerade i synnerliet i 16: de och 17: de &amp; rliiindradena. Under vkrt årliiiiiclrade liar denna adla konst legat nere till stor del, nieii pk sista tiotalet 3teriipplifvats till en liögst aiiniarkningsviird grad.
Det är af denna orsak jag för min del tillstyrker framflyttning af tiden, såsom Utsk. föreslagit, och för att ej onödigtvis upptaga R. o. Ad:s tid med alt säga hvad redan är yttradt, förenar jag mig med ofvannämnda talare. Jag får likväl tillika nämna, att 0111 man skulle anse, hvad jag ej vill bestrida, att sådant skulle medföra förändring i liden för redovisningen, så tror jag det ej skulle vara någon omöjlighet. Hr von Hohenhausen, Carl Ludvig: Jag får lill alla delar förena mig med Frih. Cederström och Gr. Mörner. Jag tror alt här är icke endast fråga 0111 räntegifvarnes commodile' och fördel, det torde vara äfven så väl fråga om indelningstagarnes fördel, om också commodite'en icke kommer i fråga. Att räntetagarne skola vänta lill Januari månad för att få veta om räntégifvarne skola lösa säden eller icke, tyckes vara obehörigt. Räntetagaren får sin lön för det år, som är förflutet, och det synes då vara skäl, att lian vid detsamma årets slut får veta hvad lian har att påräkna. Jag tror dessutom, alt denna fråga har djupare afsigter, än som synas på ytan, och får således begära afslag å denna punkt. Hr Le fre'n: Det kan val hända, att förslaget har djupare rötter, än de som nu synas; jag har sett samt anmärkt dem och är icke okunnig om hvad följd betänk., sådant det är framstäldt, kan hafva. Jag har jemväl uttalat min öfvertygelse ang:de detta och bryr mig föga om hvad derom säges; men jag tror icke det vara skäl att söka förhindra vidare utredning af denna fråga. — Jag vill exempelvis nämna, alt det kunde vara möjligt alt afhjelpa saken derigenom, alt man till norm för markegången tog medelpriset af de 5 iöregide årens markegångar. Då vore man i tillfälle attnär som helst börja debiteringen, uppbörden och redogörelsen samt måhända kunna afstilla räkenskaperna. Denna utväg vore visserligen möjlig. Jag säger icke, att den är god, men bättre, och bör blifva föremål för utredning.
Nu skulle han äras, som låtit laga de gamla bänkarna, förstört de vanprydande bilderna låtit sätta in nytt glas i alla trasiga fönster och låtit stryka hela kyrkan med limfärg. Sådant stod honom förvisso fritt att göra. Om han ville blidka den Allsmäktiges vrede, så var det ju godt, att han smyckade hans tempel så väl han förstod. Men hvarför tog han då pris därför? Han, som kom med oförsonad stränghet på sitt samvete, han kunde ju hafva lagt sig på knä nere på skampallen och bedt sina bröder och systrar i kyrkan anropa Gud, att han måtte tåla honom i sin helgedom. Det hade varit bättre för honom, om han stått där som en arm missdådare, än att han skulle sitta, ärad och välsignad, framme i koret och taga pris, därför att han velat försona sig med Gud. Åh, grefve, han hade förvisso väntat dig vid skampallen. Han kunde ej låta gäcka sig, däraf att människorna ej vågade klandra dig. Han är ännu den nitälskande Gud, som låter stenar tala, när människor tiga. När gudstjänsten var slut och sista psalmen sjungen, lämnade ingen kyrkan, utan prästen steg upp på predikstolen för att hålla tacksägelsetal till grefven. Men så långt fick det dock ej gå. Ty dörrarna slogos upp, och där kommo de gamla helgonen åter in i kyrkan, drypande af Löfvens vatten, nedsölade af grön dy och brun gyttja. De hade väl förnummit, att här skulle talas hans lof, som störtade dem i förintelsen, som dref dem ut ur Guds heliga hus och sänkte dem i de kalla, upplösande böljorna. De gamla helgonen vilja hafva ett ord med i laget. De älska ej vågornas entoniga skvalp. De äro vana vid psalmsång och böner. De tego och läto allt ske, så länge de trodde, att det skulle lända till Guds ära. Men så var det ej. Här sitter grefve Dohna i heder och ära framme i koret och vill tillbedjas och prisas i Guds hus. Sådant kunna de ej tåla. Därför hafva de stigit upp ur sin våta graf och tåga in i kyrkan, igenkänliga för allt folket.
Stms LagUtsk. ju förr desto heldre må blifva i tillfälle att taga under öfvervägande de af särskilda komiterade upgjorda särdeles förtjenstfulla förslag »till konkurslag samt förändrad »lagstiftning i andra dermed sammanhang egande ämnen», så och ehuru jag är förvissad att så snart dessa förslag hunnit att i Högsta Domstolen undergå granskning, K. Propos. i ämnet varder till R. St. ofördröjligen öfverlemnad; likaså och för att äfven i motsatt fall bereda pröfning hos R. St. vid innevande Riksmöte af dessa vigtiga frågor, har jag ansett mig böra begagna min rätt såsom ledamot af representationen att motionera antagandet af de i liosfogade tryckta bilaga utaf bemälde komiterade upgjorda förslag till > 1. Konkurslag. !l. Förordning om boskillnad och undanskiftande af egendom i makars bo. 3. Förordning huru gäld vid dödsfall betalas skall, och om urarfva - Den 30 November e. m 531 görelse; så ook ang:de undanskiftande af egendom i död makas bo. i. Förordning om tioårig preskription oell om årsstämning. 5. Förordning angalo ändring i vissa delar af 17 kap. Handels Balken och andra Förf:r, rörande borgenärers rätt och före träde för hvarannan till gäldenärs egendom. 6. Fö rordning angide tillsyn å förmyndares förvaltning af omyn diga egendom; samt 7. Förordning ang:de vård af död mans bo, då efterlefvande maka eller närmaste arfvinge ej när är. Jag anhåller likväl att dervid få underställa Högh LagUtskrts pröfning följande, mera lnifvudsakliga, anmärkningar vid åtskilliga n a stadgandeu uti förslaget till Konkurs-lag, nemi.: l:o den af komiterade i 1 kap. (6 o. 7 §§) föreslagna förändringen, att då konkurs-ansökningen är af. gäldenär till Bätten / eller domaren ingifven, offentlig stämning skall, utan borgenärernas hörande, genast utfärdas. Denna förändring anser jag icke vara öfverensstämmande med rättvisa.
Riksens älander välje vid bvarje IiaAN'ma Riksdag, genom slutna sedlar, livard äländ för sig, samkäldt oeb ej medelst Rlectorer, sina RaneoRullmägtige, 'bre af bvarje ätänd; Rörande valet förrättas sä tidigt, att ciesse Rullmägtige mä kunna, medan Riksens älander ännu Lro församlade, sin befattning tillträda. Rem äligger, att, /cma/lkt ^ Laneo-Rtskottet utfärdadt Reglemente, förvalta ete. 6? §- Rfter lörenämnds grunder, sä i afseende pä valsätt, som tid, mä mäFr/As i Riksgälds-Lontoiret ak Riksens älander utses. Resse Rullmägtige ete. 68 §. Rerjemte skola Riksens ätänder, i den ordning ätänden, kvart lör »ig lämpligast Hnna, vid bvarje Ra§t/ma Riksdag ete. 8o §. Riksdag mä ej räcka längre än ^m i ke gerings-Rormens 109 §. stadgadt är. mä älven slutas innan — - sädant begära. /7^/ma /i/kiv/ag mä <2/ nä> »c>m äe/»t, KS a/^/ö^a» ooä ^eaa»^, om I>a§trma F/k»c/aZ> t/errmc/e/' //o//ka /?/k»äa^a/' »ä»om Ra^/ma ocä kara c/e^o/ä ^ö//a »Ka//, sä§» r 109 §. Longi. /v»/,»-/. ^Vzrz/rFzr /'z o/zo^ztz'ozz, ^:o 7 3. ^7 lxon^l. ^Iaj:t koilalifveiIlili6t8 8>än6elmeci al! LonAl. l^acl oell VuN68t 8ta68e vallaeväALN.
Jag anhåller att få instämma i PresteSt:s mening, och tillstyrker att R. o. Ad. mätte densamma godkänna. Skälen dertill äro följande: Den vanliga anmärka, som göres mot Hofcancelleren, i afseende på tryckfriheten, är den, som i sednare tider icke haft något föremål, men tillförene så mycket oftare var ämne för klander, nemi. indragning af tidningar. 8 mom. af 4 §:n tryckfrihetslagen lyder sålunda: ”Anser Hofcancelleren ett dagblad eller periodisk skrift vådlig för allmän säkerhet, eller utan skäl och bevis förnärmande personlig rätt, eller af en fortfarande smädlig egenskap, må han äga att i Stockholm genom Öfverståthållare-embetet, och i landsorterna genom Konungens Bef:h:de, genast låta inställa dagbladets eller periodiska skriftens vidare utgifvande, intilldess, efter underd. anmälan hos K. M., hvilken sist inom åtta dagar bör äga rum, sedan Hofcancelleren om qvnrsladens verkställande blifvit underrättad, och sedan Justitiecancelleren äfven blifvit hörd, K. M. i Statsrådet förordnat huruvida den inställda skriftens fortsättning må vidare tillåtas, och ankommer det på K. M:s nådiga förordnande, huruvida utgifvaren af ett sålunda indraget dagblad eller periodisk skrift må något annat dagblad eller periodisk skrift framdeles kunna utgifva.” Det är således 2 handlingar, som före - 336 Den 7 Ap r il. gå: den ena alt Hofcancelleren, såsom maktens innehafvare fordom hette, nödgas först på eget bevåg bedömma de särskilda tidningarna; och den andra, att denna hans embetsförrättning varder underställd Konungens pröfning så till vida, att Konungen afgör om skriften får fortfarande utgifvas eller icke. Således kommer den sednare handlingen till Statsrådets prot., men den förra icke. För den handling, som sker utom Statsrådet, kan Hofcancelleren icke dragas inför riksrätt. I den sednare, eller yttrandet inom Statsrådet, deltager han icke. Han kan icke der inträda och anhålla, att Konungen måtte godkänna hans åtgärder, utan deröfver yttra sig de öfrige Statsrådets medlemmar.
Hvad deremot angår den säkerhet, som nu enligt lagen är stadgad för Kronan eller för särskilda fromma stiftelser, så anser jag, att denna säkerhet uti en tyst förmånsrätt icke är så nödvändig; ty i detta afseende anser jag Kronan eller desse milda stiftelser kunna äga målsmän, hvilka, lika väl som andra långifvare, kunna tillse hvad säkerhet deras uppbördsman ställa för de medel, som de få om händer. I denna del vore jag således benägen att godkänna Utsk:s förslag; men då, vid det förhållande som här inträffat, att två stånd redan afslagit betänk., R. o. Ad. icke lärer finna ett sådant partielt godkännande lämpligt eller till något gagnande, och då frågan är af den beskaffenhet, att den, enligt ett allmänt blefvet uttryck, ”icke kan falla”, så anser jag ingen särdeles skada vid om också denna del af utlåt, nu icke antoges, men yttrar likväl den förhoppningen, att vid nästinstundande riksdag måtte inkomma ett förslag om de tysta förmånsrälternes upphäfvande, bygdt på bättre grunder än det närvarande, och med mera omvårdnad om de omyndiges bästa, i hvilket fall jag för detsamma skall efter min ringa förmåga medverka. Hr Printzenskjöld: Om den ledamoten, som yttrade sig näst före den siste, hade rätt uppfattat mitt sednare anförande, så tror jag, alt den deremot af honom framställda anmärkn. uteblifvit, äfvensom att han icke i sådant fall tillåtit sig förklaringen, att hvad jag anfört, endast innehöll klingande ord, som i sjelfva verket voro nakna. Jag förklarade visserligen, huru det skulle kunna tillgå, då en förmyndare önskade sig ett fördelaktigt lån, att vinna detta ändamål, förmedelst förmynderskapets öfverlåtande på en annan person; men jag gjorde tillika det ytterligare tillägg, att han kunde återtaga detsamma, om nemi. vederbörande, som skulle höras deröfver, och hvilka ägde alt vårda den omyndiges rätt, ansågo sådant förenligt med den omyndiges fördel. Således liar jag ingalunda, på sätt den värde ledamoten yttrat, öppnat vägen för några försök att förminska den omyndiges säkerhet. Gr.
Vid slutlig föredragning af de uti Konstitutiom-Utskottets den 18 och 22 dennes bordlagda Memorial N:o 4 uppgifna, från sednaste Riksdag hvilande, förslag till partiela ändringar i Grundlagarne, stadnade Preste-Ståndet i följande beslut: f. Förslag lill ändring af 68 § Riksdags-Ordningen, rörande tiden för Revisionerna af Stats-verkets, Bankens och Riksgälds-kontorets tillstånd, styrelse och förvaltning: Afslogs. 2. Förslag till ändring i 2—5 mom. 11 och 22 §§ Riksdags-Ordningen, rörande representations-rättigheten (or Fahlu Bergslag; Antogs. 3. Förslag till ändring af 52 § Regerings-Forrnen och 21 § Riksdags-Ordningen, angående tillförordnande af Bonde-Ståndets Sekreterare; Antogs. 4. Förslag till ändringar i 53, 09, 70, 71 §§ Regerings-Formen och 31 8 Riksdags-Ordningen, angående åtskilliga Bevillning,i-Utskottets åligganden: Förslag till ändringar uti 53 och 56 §§ Regerings-Formen samt 33. 31, 49 och 51 SS Riksdags-Ordningen, angående motioner: Afslogs. 6. Förslag till ändring och tillägg i 36 och 13 §§ Riksdags-Ordningen. rörande sammansatta Utskott; Antogs. 7. Förslag till närmare bestämning af liden för motioners afgifvande; Antogs. 8. Förslag till ändringar och tillägg uti 56 och 81 8§ Regerings-Formen, samt i mom. 29 8, 3 mom. 19 8 och 73 S Riksdags-Ordningen, rörande behandlingen af frågor om ändring i Grundlagarna. Förslaget sub N:o 1 antogs till följe hvaraf förslaget sub N:o 2 ansågs förfalla. 9. Förslag till ett tillägg till 72 8 Regerings-Formen; Antogs. 10. Förslag till ändringar och tillägg uti 11 mom. 1 8 Tryckfrihets-Förordningen, rörande aflemnande af exemplar af tryckpressens alster tili åtskilliga Embetsverk och allmänna Bibliotheker; Antogs. 11.
Om i "en monarkist Stat, någon satirens pil syftar pä "sjetfwa monarken, star dock denne för högt för "an kunna as pilen näs; Aristocraten känner sig "ocraf genomsäcad, Decemvirerne soln wörö ari"slscrarer i ordets sanna bemärkelse, straffade satir"stiifwaren till lifwek." Swerige, mine Herrar! har wal altid burit namn Den 26 Juni!. 8rl of Monarki; men hwem wet ej, att de käla revolutioner, som Swerige uthärdat, som ä ena sidan wäl, lat förlusten af en del af desi provincer, ä den andra hindrat desi inre utbildning, moro ide! följdee af striden emellan aristoerarien och monarkien. Man säger: de äro förbi desia tider, om hwilkas olyckliga beskaffenhet äldre historiska urkunder, Riks, dags och Rads-protocollen nplysa, till worning för kommande tider. De äro förbi: Ja! men de kun» na återkomma. Ingen lara sa länge en man star wid styret; men om, efter tryckfrihetens fall, en Förmyndare-Regering skulle inträffa, huru skulle wäl dä Swerige kunna möjeligen undgä Polens öde. Ehuru betydande den makt är, som grundlagarna tillägga Konungen, är denna makt likwäl ä en annan sida äter paralytiserad dels genom 0- lyckliga financiella förhållande,, hwgraf accorderna blifwit en följd; dels genom privilegier, som samma grundlagar förwarat ät wisia corporationer. Jag får kill bewis för delta senare, såsom exempel anföra Rikets allmänna undermisningg-instituk, de der alla bilda isolerade aristocrarier. Fruktlöst har hittills