Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hennes intelligens och hennes hjärta stå i ett så sällsynt harmoniskt förhållande till hvarandra, och hennes poetiska uppfattning af naturen och människorna saknar endast dea sista lilla oförklarliga uttrycksförmågan, som gör en tyst diktare till en producerande diktare. For resten tycker jag, för min del, mera om, att människor äro poesi, än att de skrifva poesi, — men därom kunna j u meningarna vara delade. j] J etta var i leken, men jag tycker, att tant Sanne många gånger i lifvet kunde ha sagt: c? » Se alla på mig, gör liksom jag! » — men det sade hon aldrig, och det var kanske just däri hennes makt och tjusning lågo. Hon bevarade in till det sista en jungfrulig anspråkslöshet och ett gladt, frimodigt sinne, som förstod att njuta hvarje solstråle lif vet gaf. Allting hade så mycket innehåll för henne, Hennes far var en framstående vetenskapsoch därför föreföll hon också andra så inneman, och hon delade alla hans intressen oeh hållsrik. tankar med hela sin själ, liksom hon samtiD å jag hade lämnat Danmark, öfvergick digt var sin mors högra hand i hushållet. Det var en talrik familj, och hennes lif förmin vänskap för henne till min bror. Han var aderton och hon var åttio år, då flöt nästan uteslutande i kretsen af denna fade följdes åt ut för att se på illuminering milj. Efter hand smälte den ihop och splittoch fyrverkeri för prinsessan af Wales, som rades så, som allt, hvilket börjar som ett var på besök hemma, och jag är säker på, samladt helt, till sist splittras i lifvet, och hon att de två unga människorna roade sig lika sitter nu som en svag, gammal fröken och sköter hushållet för en svag, gammal bror. mycket båda två. Eu människa, som har lefvat så helt, är Men hvilken flod af djuptänkta tankar och icke rädd för att dö, och hon dog också stilla. varma, mänskliga känslor strömmar en ej Hennes familj berättade mig, att då hon till mötes, när man ibland har den lyckan kände, att hon skulle dö, hade hon ännu att träffa henne! Hon har haft en underbar kvar sitt humoristiska sinnelag.
I afseende härå har Kongl. Majits Befallningshafvande sedermera under den 28 Februari innevarande år insändt en af Ingeniören Johan Alfred Ahlin, efter anställd undersökning, uppgjord plankarta med dertill hörande, den 11 i samma månad hållet, Protokoll, tillika med andre handlingar, hvilka utvisade, att vattenreservoiren, med beräkning att kunna uppfånga flera källådrors vatten och dermed förse rörBih. till 11. St. Vrot. 1836 $ 1837. i Sami. 1 Afd. 7 Haft. 2 10 Siats-Utskottets Utlåtande N:o 23. ledning, erfordrade ett omfång af 181 kappland; att rörledningen, så vidt den skulle dragas genom den egentliga Kronoparkens jord, koinnie att upptaga 2\ kappland för rörstockarnes nedläggande, äfvensom för samma ändamål å Kronoparkens väg från Skogvaktarebostället Askeslätt 14£ kappland, samt ytterligare under fortgången genom detta boställes mark 12| kappland, eller tillsammans Ett tunne16 kappland af Kronans mark; varande för öfrigt, hvad Skogvaktarebostället Askeslätt beträffade, upplyst, att den tillämnade rörnedläggningen öfver en del af dess egor, hvarest rörstockarne komme att ligga på 2^ alnars djup, icke kunde tillskynda innehafvaren af bostället något mehn; -—Och som Kongl. Maj:t, efter inhemtande af Dess och Rikets Kammar-Kollegii underdåniga yttrande i ämnet, funnit godt ofvanberörde ansökning på det sätt i Nåder bifalla, att staden Lidköping skulle vara oförhindrad att, i enlighet med omförmälda, af Ingeniören Ahlin uppgjorda, förslag, anlägga ifrågavarande vattenledning från Kronoparken Rådaås genom Skogvaktarebostället Askeslätts egor samt för ändamålet tills vidare begagna den, enligt samma förslag, erforderliga mark af Kronoparken, har Kongl. Maj:t, i följd deraf, Nådigst föreslagit, det Rikets
»Pål, jag har tänkt på en sak», sade han, »lyx och öfverflöd, och allt sådant der skräp, förargar mig hos alla andra, men inte hos dig. Hur kan det vara? Det är som om jag tyckte att du skulle ha större rättigheter än andra menniskor. Så’nt här», – han sträckte ut handen, »det är liksom om du vore född till det.» »Fru Olsson – en cigarett? Jaså, inte det. Det är så trefligt när damer röka. Nå men du, Börje? – Ja, jag vet inte hur det kan komma sig. Jag förmodar det är från den tid du först gjorde min bekantskap; du har fått vänja dig vid att se mig olik de andra, fattigare eller rikare, allt som man tar det. Jag menar det var väl sammetsblusen som gjorde det, och mina magra kinder. Du lärde dig att unna mig mer än de andra.» Det kom ett så vackert, tillgifvet uttryck i de bruna ögonen och han talade mycket lågt, som alltid, då han blef vek. Så slog han plötsligt om och började berätta allt möjligt från sina resor, till Börjes omåttliga intresse. Men hela tiden satt han och betraktade Marianne, icke närgånget, icke uppmärksamt ens, utan likgiltigt, som man utan att man tänker derpå sitter och ser på en tafla. Dessa mjälla armar och runda hals lemnade honom så oberörd som om hon varit af sten. Marianne fördömde i sitt inre denna klädning, för det den icke förstod att skyla henne inför dessa medvetna, blanka ögon, med deras nyktra förståndsskärpa, hvilken tvingade henne att blygas öfver motiv, dem hon icke ens tillstått för sig sjelf. Hon kände sig formligen nedtyngd af medvetandet om, att han med ett slags andra-hands-intresse satt och gaf akt på hur pass väl hon förstod att hålla god min. I detta ögonblick afskydde hon honom. Att fullkomligt dölja sin misstämning var henne nästan icke möjligt, men hon stred för att göra det och på så vis rädda de fattiga spillror af sjelfförtroende, som missräkningen lemnat henne. Plötsligt böjde värden sig fram emot henne, och i det ett leende glänste mellan de svarta ögonhåren, räckte han ut sin hand och sade med tonen hos ett bortskämdt barn:
Uti en hos Preste-Ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion (jy$ 97) har Kongl. Hofpredikanten Rosenius, under förmälan, att Handlanden Carl Rönnbäck och f. d. Kapitenen M. U. Silfverbrand, hvilka, jemte N. G Boström och Carl Strömbäck, vid entreprenad-auktion åtagit sig att uppbygga landshöfdingeresidenset i Luleå, till följd af missräkningar vid byggnadens uppförande drabbats af en högst betydlig förlust, som hårdast träffat Rönnbäck, i det han derigenom från en någor lunda bergad ställning med hustru och minderåriga barn bragts till den djupaste fattigdom, men äfven för Silfverbrand varit ganska kännbar, föreslagit, att Rikets Ständer måtte i någon mån bereda Rönnbäck och Silfverbrand ersättning för den lidna förlusten och i sådant afseende anvisa för en gång åt Rönnbäck 4,000 R:dr och åt Silfverbrand 2,000 R:dr R:mt; men då ifrågavarande byggnadsföretag ej är annorlunda att betrakta, än som hvar och en annan enskild spekulation, hvars fördelar, derest den utfallit lyckligt, ostridigt tillgodokommit entreprenörerne, hvilka således äfven rättvisligen böra vidkännas de förluster, som genom felaktiga beräkningar eller af andra orsaker kunnat vid utförandet uppstå, får Utskottet hemställa, att Kongl. Hofpredikanten Rosenö ifrågavarande motion måtte af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. Stockholm den 22 Maj 1866. Bih. till R. Ank. till Exp.-TJtsk. den 22 Maj 1866, kl. 2 e. m.
Då sluppe man väl ifrån tvisterna och voteringarna om återremissen, men man hade qvar hela den öfriga vidlyftigheten jemte den bedröfliga utsigten att ändock få ett sämre förslag än det Utsk. afgifvit. Företager man saken i sin helhet och gillar eller ogillar, såsom Bondeoch BorgareSl:n gjort, hvilket lika så väl kan ske på delta rum som hos nyssnämnda Stånd, så aflöper alltsammans med en eller två voteringar. Om nu PresteSt. skulle göra på samma sätt, (grannarne här på bänkarna säga att det redan är gjordt), så blir voteringen här ingen annan än gillande på ena sidan och ogillande på den andra. Det värsta vore att genom den slutliga omröstningen i förstärkt Coust.Utsk. möjligen få det Den i1) A J> r ! 1 e. m.' oförställd fas förslag liggande på bordet till nästa riksdag; men då ligger det der på samma sätt, som förslaget om samfällda val, nemi. med 3:ne Stånds uttryckta ogillande. Begge förslagen blifva då hvilande derigenom, att minoriteten kan genom det förstärkta Utsk. göra sig gällande emot Ståndens pluralitet. Emedlertid hafva vi redan sett hvilken verkan på allmänna tänkesättet de 3 Ståndens ogillande af de samfällda valen haft. Samma verkan på tänkesätten i Sverige och annorstädes, hvarest man ser efter huru vi förhålla oss, bör icke försakas. Man har hittills anfört Svenska folkel, såsom ett bevis huru vidsträckta rättigheter kunna med hofsamhet begagnas Jag har befarat att blotta framställningen af detta förslag skulle gifva regenter och folk en annan mening, och att de, till skada för det constitutionella statsskicket i det hela, skulle komma att tanka och säga eller måhända redan hafva sagt, att Svenskarne, som så lange bevarat deras frihet under omvexlande skiften, ej förmådde bära deras lycka, när medgången blef för långvarig. Dock, jag hoppas att, om man än kunnat säga sådant vid riksdagens början, så skall man ej hafva skäl att säga det vid dess slut.
Krigs-Collegium erhållna Stats-Riqvisitions förslag, ehuru med nedsättning deruti i de delar sådant af General Adjutanten, ansetts möjeligen kunna ega rum, men likväl påkallande en anslags-surnma af 850,000 Rd. utom s ärskildt 15,000 Rd. till Kungsholms Fäsiriings-hyggnaJ vid Carlskrona eller tillsammans 865,000 Rd. och sålunda med 150,000 öfverskjuter hvad Stats-Utskottet enligt förslaget till Tredje Hufvud-Titelns reglering, ansett för Arméens materiella behof, kun* na anvisas, har, af de ofvan anförde verkande orsaker, stadgat Utskottets öfvertygelse att följande inskränkningar i de angifne bebofven skulle utan äfventyr, kunna göras nemligen: Kongl. Krigs-Collegii Utrednings-Departements specifikt uppgifne behof skulle för året utgöra tillsammans 405-000 Rd., hvaremot de under sist förflutne fem år endast uppgått till 1,785-381 Rd , 16 sk. 3 r. dervid likväl bör observeras, att den år 1818 upptagne Beklädnaden för ArtilleriRpgementerne kostadt 158,766 Rd. 38 sk. 5 r., hvaraf de pä åren 1819 och 1820 belöpande två tredje - Stats-Utskotte ts Betänkanden. Medium af dessa fem års kostnader for bemäldte Departement bl ifver således 383.887: 22. 10. och utvisar att emot General-Adjutantens Riqvisition min. skadt behof af 2i,H2 ; 25. 2* Kongl. Krigs Collega ArtilleriDepartements behof) uppgifne till 199,830 Bd. 31 sk. 2 r. hafva under nämnde tid utgjort för året 179,437 9 sk* 11 r.
So. från Wermlands Län väckta fråga, huruvida, till Tackjerns-helåningens underlättande, sådant Jern hädanefter, allenast det vore under Bergs-Fogdens ansvar invägdt och förvaradt i en vid hyttan uppförd bod, må i Banken få belånas, emot borgen af hyttelaget; så emedan erlarenheten nogsamt ådagalagt omöjligheten att behörigen controlera Tackjern, utan detsammas vågförande och ställande i förvar under publik Auctoritet, hvilken erfarenhet just föranledt det i Kongl. Brefvet af den 29 Mars 1748 förekommande stadgande angående Tackjernets vågföring, samt en sådan belåning jemväl vore stridande emot hvad 2 §. 1 Mom. af Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning den 18 Februarii 1^35 i afseende på Jernbelåningen i allmänhet loreskrifver, nödsakas Utskottet afstyrka bifall till Riksdagsfullmägtigen Johan Eric Janssons omförmälde förslag, 1 såsom, efter Utskottets öfvertygelse, icke med Bankens säkerhet förenligt. Antom till Exp.-Utsk. d. 25 Sept. Betänlcande, i anledning af Herr Rosenblads B. motion, dels om åtskilliga ändringar i Bankens Hufvud-Bok samt upptagandet i densamma af värdet å Bankens Fastigheter och Inventarier, dels om afskrifning af den för skott ssumma, 105,904 R:dr 37 sk., som af LåneBanken till och med 1829 blifvit Tumba Bruk lemnad. Uti en af Herr Rosenblad, B., väckt samt af Högloft.
PA uppmaning af de nga engelska belrantslcaperna beslot man sig for att bevista ett stort mbte i Dublin)) For the pronzotiolz of social sciences, d8r man sknlle f B saimnsntriiffa wed sina.nya v h n e r och f &amp; tillfllle se den Bldrige presidenten lord Brougham och hora flere fra~nstBencle talare, diiriblancl Btskilliga kvinliga. Nan kan forkst$illa sig de b&amp;da svenskornas tillfredsstiillelse, dB de har fingo bekriiftelse BB sitt antagande, att %hen kvinnan besitter formd.gan att lrlart och logislrt uttryclra sina tanlrnr, utan att diirvid forlora behag, tczkt och blygsamhet, och dB de fingo gliidjen.hora detta falitum Gppet och varmt erkiinnss af framstkende mln inom pressen. Denncz resa blef sti nlycket mer liirorik, som de bgda darnerna under sina forskuingar hade ledning, skydd och. stod af .en s&amp; liird, &amp; tad och ' erfxren foljeslagare soin justitierLdet Oliv~crona, far hvilken tjlltriidet till frarnstbeade personer och institutioner stod oppet. De intryclr och liirdomar, hvilka de b&amp;da s&amp; mottagliga vannerna iillltilntade under fgrden, hafva utofvat ej rjnga inverkan pB v&amp;rt samhiille sBvBl genom resen 8rernas akrif tliga uppatser som ock genom uppriittal~.det af uyttjga institutioner, liknande de forebilder 1na.u sett i England. Den siktninp kvinuororelsen i ~+ ' ~rt land siilunda redan tidigt mottog frkn anglo-sachsiskt hBll, torde vnra en bland orsakema, hvarfor den varit sB sund och fri frln abnormiteter.
Transporter och Bylen, som af Kongl. Maj:t bewiljas till enahanda beställningar, ffrifwas pä Stämpladt Papper, som wid andra Befordringar, ehwad Lönerne äro lika eller ej. Kongl. Majus Nådiga Afsked ffrifwas pa Stämpladt Papper ester Tre fjerdedelar för Hun, dradp 294» Den r8 Augusts. drade af den innehaswande Lönen; men om Kongl. Maj:t tilläter den Afsscdstagande att behälla nägon del af Lönen, eller hugnar honom med förbättring a Caracteren, ssrifwes Afffedet pä Slampladt Papper till Ser för Hundrade af hela penningeoch Aderton för Hundrade af hela indeldte Lönen, i förra fallet af den Lön Afssedstagaren innehaft, och i det sednare af den Lön, som för bestallning af lika Caracter uppförcS pä den Stat der han statt. Har en AfssedStagare genom Byte kommit till mindre Lön, betalas Chartan efter den större han förut innehaft. De som wid afsscdstagande pröfwaS böra intagas pä den för Ciwile Embetsman och Betjente den 29 Junii 1798 inrättade Pensions-Staten, erlägga Tre procent af Pensionen, i Stämpladk Pappers afgift. ^ Fullmagt ä Caracter för den, som förut ej warit i Kronans tjenst, ssrifwes pa Charta till Sextio för Hundrade af den Län, som för lika beställning i Staten bestås: för den, som undfår Twa eller högre graders Caracter, utöfwer den wärdlghet, som ätföljer hans innehaswande Svkla, Trettio procent, och för den, som under tjenstgöring eller wid afsscdstagande hugnäs med en grads hägre Caracter, lika med Fullmagter a werkelig tjenst i samma grad. W Resolutioner pä Pension eller Donation, som antingen efter Kongl. Maj-ts specielle
Om man, med antagande af den föreslagna stationen vid Clara sjö till medelpunkt, uppdrager en cirkel af 4,400 fots radie, hvars periferi innesluter den så kallade staden inom broarne, så faller inom denna cirkel: hela Storkyrkoförsamlingen med en folkmängd af 13,145 personer, största delen af Johannis (med undantag endast af qvarteron Vintervägen, Vintervägen större, Apotekaren, Roslagen, Surbrunn, Snickaren, Trehörningen, Killingen, Kråkhvilan och Ruddammen) med 3,579 största delen af Kungsholmen (med undantag endast af qvarteren Körsbärsträdet, Göken, Kronoberg, Bergsfallet, Grind - hela Clara församling med hela Jakobs , „ 17,287 10,937 vaktaren) med 4,621 Transport 49,569 personer, den del , Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. 81 Transport 49,569 personer, den del af Maria församling, som är belägen pä högra sidan om Yestra Slussgatan och Hornsgatan till och med qvarteret Ormen större, hvilken församlingsdel har en folkmängd af 5,209 „ en del af Adolf Fredriks församling, med 6,297 „ en mindre del af Catharina d:o (qvarteren Jerngrafven öfra och Trehörningen), med 42 „ en mindre del af Ladugårdslands församling, nemligen qvarteren Häckelfjell, Träskbacken, Sperlingens backe, Riddaren, Styckjunkaren, Rännilen, Skrafvelberget större och mindre, Sjöman, samt Bodar och Tomter, med 2,499 „ Summa 63,616 personer. Om man deremot till medelpunkt antager qvarteret Sperlingens backe — hvilket qvarter uppgifvits passande till bangård på Ladugårdslandet — samt drager en cirkel af lika stor radie, som den förutnämnda, så faller inom denna cirkel: hela Ladugårdslands församling, utom
Del löneförmåner till UnDerofftcerarne viD 3:ne fompanter af kelfinge Regemente; 6:o af Den 1 STHare f. angåenDe $)iteå och Sulea ftäDerS SöåtS* manSl)åll; 7:o af Den 22. 2lprtl f. å-, angåenDe reglering af fJManpenningar m. m.; 8:o af famina Dag, angåenDe ^öåtSmanSroteringen för påhitt ftaD; 9:o af Dea 15 5T!7aj f. å., angåenDe åtjfilliga Rujthåll inom SSeftman» lanDS £än ålagD DagSwerfSjfplDighet, famt 23i&. till Sfi. ©t. gjrot. 1844 & 1845; 10:De ©arnt. Ira 21 fo. 2 SSanbet. 8 a lO:o of ben 23 tTJoj f. o., om föränDr«D beräfningégrunb fot* 'Rätö* manS#vafanö#afgtften af nproteraD jorD inom SSlcfinge Van. §•
Den 3 Martti. 7$ Fördelarne af detta uppbördssätt vore mångfalldiga, jag nämner tor kortheten skull blott: att man i mindre summor på obestämda tider fick erlägga sine Kronoutlagor; således ej Specular.ten vara i tillfälle att uträkna när och huru mycket penningar som behöfdes, såsom nu till de vanliga uppbördsstämmorna stundom sker, till den penningebehöfvandes präjande. Dessa Coupons skulle i grund af bevillningen upprättas och deras belopp blefve i det närmaste lika hvarje år emellan Riksdagarne. De skulle så tidigt som möjligt på året tilldelas de skallskyldig, så att de derefter kommo i tillfälle att bedöma sina behof till uppbörden. Skulle uppbörden för Kronobetjeningen försvåras, så tror jag likväl, att desse olägenheter skulle vida öfvervägas af de förmåner sorn detta uppbördssätt äger. Om remiss till vederbörligt Utskott och communication med de öfrige respective medstånden, anhålles vördsammast, och i händelse den beviljas, Erbjuder jag mig, att till Utskotten närmare uppgifva sättet och verkställigheten af förslaget, i fall si äskås. Den 3 Martil. Herr Wallqvijl, Gustaf: I anledning af dea märkvärdiga rättegång emellan Herr Friherre Anckarsvärd och ett indeidt CsvallerieRegemente , hvilken rättegång genom allmänna tidningarne är nogsamt känd, har jag 5 det längsta väntat en motion som skulle ge anledning tili bestämdare Författningar emellan Kongl. Maj:ts och Kronans fordringar och de Rostandes vid Indelte Cavallexiet skyldigheter; men då en sådan motion lyckas uteblifva och jag anser den uppkomne rättegången vara synnerligast föranledd från den löga bestämdhet emellan Konungens fordringar och de Rustandes åligganden, finnér jag min skyldig fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på stt så val till de Rustandes framtida säkerhet som äfven för att bestämi
Ijspundet, röstar ' Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bestämmes denna tull tili 1 R:dr lispundet, För de nu till införsel förbjudna helsiden-väfnader, alngods: »alla släta sidentyger, såsom taft etc.» hafva Ridderslcapet och Adeln, Presteoch Bonde-Stånden antagit en till 33'/3 procent af tullvärdet uppgående införselstull 10 R:dr 32 sk. skålpundet; hvaremot Borgare-Ståndet bestämt denna tull till 6 R:dr per skålpuud. Så vida Borgare-Ståndet icke vill frånträda detta sitt beslut, måste följande omröstning anställas: Bevillnings-Utskullels Memorial, J\i 14. 99 170:o. Den, som vill, att, i enlighet med tre Stånds beslut, eventuela införselstullen å belsidenväfnader, alngods: »alla släta Sidentyger, såsom taft, satin, levantin, eller af hvilken annan benämning som helst, enfärgade, skiftande, rutiga eller randiga, hvaruti någon inväfd blomma eller figur icke befinnes», bestämmes till 10 R:dr 32 sk. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bestämmes denna tull till 6 R:dr skålpundet. Likaledes hafva Ridderskapet och Adeln, Presteoch Bonde-Stånden å helsidenväfnader, Shawlar, Sbawletter och andra dukar: »alla andra slag, ej mindre släta etc.», bestämt införselstullen till 10 R:dr 32 sk. per skålpundet, hvilken lull Borgare-Ståndet deremot antagit till 7 R:dr per skålpund; och måste, derest Borgare-Ståndet icke vill instämma i de öfriga Ståndens beslut, följande omröstning företagas: 171 :o.
Den, sorn godkänner vexel, ikläder sig derigenom skyldighet, att densamma infria, och må efteråt ej kunna undandraga sig betalningen, ©m an vexelgifvaren skulle finnas hafva kommit i concurs-tillstånd, innan aceepteu meddelades. i3. §. Godkännandet af vexel uttryckes medelst påskrift af ordet godkännes 4 Lag-Utskot/efs Betänkande N:o \ SS. eller accepterasj samt uamnets undertecknande. Accepien bör, om vexeJrt Sr ställd på viss betalningstid efter uppvisandet, dateras, vid påföljd, att eljest betalning för vexeln kail fordras, å den deri bestämda tid, räknad från utgifningsdagen. .4. §. Drages vexel på tvänne eller flere personer, såsom Bolagsmän, då bör godkännandet ske medelst bolagets namnteckning: gifves eljest vexel på tvänne eller flere personer, alt betalas af antingen den ena eller andra, då är enderas godkännande lika gildt, som hade vexeln på honom aliena varit stalld. i5. §■ Är vexel ställd alt betalas å annan ort, än der godkännaren bor, teckne då han å vexeln, genom hvilken person i den andra orten betalningen erlägges, och vare för densammas fullgörande sjelf ansvarig. ,6. §. Då vexel till godkännande förcvises, bör bestämdt svar, jakande eller nekande, afgifvas inom 24 timmar derefter: sker det icke, anses godkännaran hafva vägrat accepien. *7* §• Varder vexeln icke, inom den i 16 §. bestämda tid, godkänd, eller sker godkännandet med vilkor, eller inskränkes till en del utaf vexelna belopp, elter kan den ej anträffas, på hvilken vexeln är dragen, vare innehafvaren, sedan han deremot protesterat, berättigad till återgångslalan på sätt i 3o §. sägs. 18. §.
Det vore således ringare civila och militära tjenstemän, som mest skulle komma in på Riddarhuset. Ofrälse Presidenter, Amiraler, Generaler och Landshöfdingar eller högre embetsman som bo i städerna, skulle deremot utestängas härifrån, men deremot möjligen kunna, i egenskap af husegare, komma in i BorgareSt., hvarom mera framdeles. Ar sådant väl eller förvändt lillslälldt? Sorn imedlertid inga tjenstemän erhållit representation för sysslornas utan för andra orsakers skull, så äro de snyltgäster i hvilket Ständ de komma. Ar delta rälta sältet att tillfredsställa deras billiga anspråk på representation? Antalet af deras representanter är också allt för ringa. Om vi antaga att verkliga tjenstemän erhålla alla de femton rum, som äro beviljade ofrälse jordägare som de innehafva Kongl. Fullmakt, så IStom oss se, huru detta antal förhåller sig lill antalet af verIdsliga frälse tjenstemän i riket. Förhållandet var 1848 att af civila funnos 340. 2,230. Frälse. Den 15 Februari f. m. Adeliga tjenstemän utgöra alltså föga mer än £ af alla dem, som i Riket finnas. Likväl har förslaget åt denna fjerdedel gifvit 4 gånger så många runi, som åt de £ ofrälse tjenstemän eller 60 åt de förra och 15 åt de sednare. Invänder man alt om de fleste Adelsmän tjena Slaten, finnas dessutom många hvilka blott äro jordegare: så svarar jag, alt de 15 rummen äro förbehållna, icke åt ofrälse tjenstemän, utan åt sådane jordegare som hafva Kongl, fullmakt och kunna vara afskedade. Det kan således hända att ingen enda i tjenst qvarstående ofrälse embetsman får inträda bland Adeln. Sådan är följaktligen den representationsrätt, förslaget skulle bereda ofrälse embetsman på delta ruin, dit de till följd af sin samhällsställning rätteligen höra. Lika ofördelaktigt för dem, visar sig förhållandet, om man jemför deras antal med de lefvande adliga ätternas.