Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
SlalsUlskts utlät. Föredrogs och bifölls Stats-Ulsk:s d. 12 dennes e. m. på bordet lagda utlåt. N:o 298, i anledn. af väckt motion om uppförande pä indragningsstat af de med lagmansembetena förenade löneinkomster. Vid föredragning af StatsUtsk:s d. 12 dennes e. m. på bordel lagda mern. N:o 299, med förslag till sammanjemkning eller voter:s-propos., i anledn. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut, ang:de ifrägaställd befrielse för förre departements-cheferne i Generaltullstyrelsen, presidenten af Billbergh och kanslirådet Walerius samt kamereraren, kammarrättsrådet Winroth och kontrollören Middendorff, från ådömdt ersättningsansvar i målet, rör;de den efter allidne tullförvaltaren Finér yppade balance, vidblef II. o. Ad. sitt förut i ämnet fattade beslut; hvarjemte den i förevande mern. föreslagna votens-propos. godkändes. Föredrogs StatsUlsk:s d. 12 dennes e. m. på bordet lagda utlåt. N:o 300, ang:de anslag lill en ytterligare kanslistlön vid R. St:s just.ombudsmans-expedition. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: För min del kan jag icke finna de skäl tillfredsställande, hvilka Utsk. anfört för sitt afstyrkande af det begärda kanslist-arfvodet. Den afgångne just.ombudsmannen, mot hvars nit och skyldighet icke någon haft det minsta att anmärka, har likväl icke medhunnit den honom åliggande granskningen af del stora antalet utaf fånglistorna, hvars mängd och vidlyftighet årligen äro i tilltagande. Den 15 Augusti När man vill att en embetsman, sådan som just.ombudsmannen med dess embetes omfattning, skall fullgöra alla sina äfven minutiösa åligganden, bör man ock försätta honom i tillfälle att sådant fullgöra och skaffa honom de erforderliga medel dertill lian begär, helst lian sjelf omöjligen med det ringa biträde lian äger kan medhinna detta arbete.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande LagUtskits den 7 och 10 dennes bordlagde Betänk. Nio 19, i anledn. af väckt motion om antagande af ny lag ang:de skillnad i äktenskap. lista punkten, deri Utsk. afgifvit förslag till en författning om ändring i Kongl. Förordningen den 27 April 1810. Frih. Cederström, Rudolf: Om å ena sidan bör erkän nas såsom nödigt, att, på sätt hos oss redan år medgifvet, det yttre äktenskapsbandet må kunna uplösas, när det inre bandet af ömsesidig kärlek och ömsesidigt förtroende på giltiga af någondera eller båda makarne gifne anledn-.r tyckes vara ohjelpligt brustet, så måste å andra sidan erkännas såsom högst maktpåliggande för samhällets välfärd och individens bästa, att icke äktenskapsskillnad till den grad derutöfver underlättas, att derigenom förhastade och lättsinniga äktenskap framkallas. Jag erkänner visserligen med tacksamhet, att LagUtsk. behandlat detta ämne icke utan omsigt, då det icke tillstyrkt hvad motionären i hola omfattningen af sin motion föreslagit; men jag tror, att Utsk. icke ens bordt, på det sätt och till den mindre grad hår skett, tillstyrka hans förslag. Utsk. föreslår: »att domstol må ega att döma till skillnad i äktenskap jemväl når dpn ena makan beträdes med slöseri, dryckenskap och våldsamt sinnelag etc.» På sätt i de, Utsk:ts Betänk, bifogade sakrika reservationer år vordet anmärkt, förefinnes för närvarande en - 100 Den 14 Mars f. m. dast rättighet, att, under sådane förhållanden, till Konungen supplicando inkomma med ansökan om äktenskapsskillnad, under åberopande af förekomne anledningar, hvaribland de anförda kunna understundom räknas. Men reservanterne hafva jemväl ådagalagt, huru vådligt det vöre, i händelse dylika anledmr skulle kunna åberopas såsom ovilkorlig skillnadsorsak, vid ärendets afgörande ensamt inför domstol.
Om man nu medger, att bland de mest sorgliga tilldragelser, som kunna inträffa är en utmätning, och alt man icke gerna med kallt hjerta kan se dessa gå för långt, samt att de suckar och tårar, som deraf förorsakas, måtte ligga tungt på hvarje menniskoväns själ, så måste man äfven å andra sidan medgifva, att borttagandet af ifrågavarande skatt icke skulle förekomma utmätningar, hvilka föranledas af helt annat än denna lilla afgift. De 300,000 personer, hvilka här blifvit anförda såsom icke betalande, höra icke till den vanliga daglönarens klass; de höra nemi., åtminstone lill flertalet, till helt andra klasser, såsom ruinerade handtverkare eller s. k. gerningsmän på landet, i vingleri och osedlighet intrasslade hemmansegare m. fl., med ett ord, sådane personer, som icke stå i bredd med arbetsklassen, utan så att säga, räknas höra till en högre klass. Med dessa förhåller det sig på samma sätt, som ofta är med de högsta klasserna i samhället, nemi. att förhållandet emellan inkomster och utgifter ej så noga beräknas. Om man på grund af slarfviga menniskors misshushållning skulle vilja afskaffa skatter, befarar jag att dessa i närvande stund skulle blifva inga, ehuru näringarna och jordbruket hafva stigit i förkofran. Ty huru är i allmänhet f. n. den enskildtes ställning? Kan den anses vara god? Nej! jag bestrider det, och jag fruktar alt den blir ännu sämre för hvarje år, om våra kreditförhållanden fortfara att stå på samma ståndpunkt Den del af befolkningen, som genom mantalspenningarnes borttagande skulle få lindring i sin skattebörda är således, efter mitt förmenande, af det slag, som hvarken förtjenar eller sätter värde på denna lättnad; landets fattigare, men redbara befolkning deremot, hvil - Den 23 Mars f. m. 429 ken, Gud ske Iof! är vida öfvervägande i antal finge intet af denna lindring; ty de höra ej till dc icke betalandes antal — de komma att, arbetande i sitt anletes svett, betala som förut.
Härtill får svaras, att boställena vid de norra regementerne, d. v. s. Norroch Westerbottens, samt Jemtlands fältjägare, Westmanlands, Helsinge och Dahlregementerne i allmänhet ej uppgår till högre afkastning än uppskattningsvärdet, nå - 248 Den 28 Juni f. m. gra få äfven derunder; deremot uppgår flertalet af boställena vid de öfriga regem en terna ej allenast utöfver uppskattningsvärdet, utan äfven en mängd t. o. m. 2 å 300 proc. utöfver detsamma: ett förhållande, som ej allenast gifver tillräckligt stöd åt den antagna beräkningsgrunden, ulan äfven stadgar den bestämda öfvertygelsen, att inkomsten af indelta arméens samtliga boställen, hvart, och ett utarrenderadt pä förutnämnde tid, skulle ej allenast uppgå till, utan äfven i betydlig mån öfverstiga 50 procent af uppskattningsvärdet. ”Genom indelta arméens ställande på vakans, har motionären beräknat en inkomst: af 22,29!) rothällsnummer, ä 30 r:dr 608,970: samt af 7,005 rusthällsnummer, å 133 r:dr 16 sk 934,000: och har såsom grund för denna beräkning blifvit anfördt, att, enligt frän samtlige Konungens befallningshafvande meddelade upplysningar, medelbeloppet af de utgifter, som i och för roteringsskyldighetens fullgörande drabba rotehållarne, utgör 53 r:dr 29 sk. och medium af samma utgifter för ett rusthåll 157 r:dr 44 sk. Härvid är likväl att anmärka, att de ifrågavarande uppgifterne synas vara uppgjorda efter högst olika grunder, då roteringsbördan för ett län kan upptagas till 102 r:dr och för ett annat till 31 r:dr 29 sk. 7 r:st. per rote, samt rustningsskyldigheten på det ena stället till 237 r:dr och på det andra till 97 r:dr.
Uplästes ett ifrän Stats - Utskottet ingifwit sä lydande r Wördsamt Memorial! I anledning af ert isian Hederwarda Bonde» Ständek af Riksdagsmannen ^n6ei8 Lanästen frän Jönköpings Län dit ingifwit Memorial, däruri han förestår, att Aoelforst Guldwerk med förledit ars sint mätte uphöra samt de underliggande Hemman och Pauliströms Jernbruk pä öppen Auction till den mästbjudande hwar för sig blifma förfälde, hivarige» nom han förmodar att en half Million daler Silfwermpnc skulle inom 6 mänader troligen kunna till Stats-Castan indragas, har Stats Utskottet om beskaffenheten af denna Kronans Egendom sökt inhemta nödige underrättelser. Utaf de handlingar och uplysningar Stals-Utflotlet blifwic meddelke, har Utffvltet funnit förhällandet härmed wara följande: §;te Band. a:dra Afd. 7r. Se - ro7<- Den 22 Zebruarn. Sedan den är 1739 i Ädelforsi upfundna Gnldanwisning ifrän är 1742 blifwit för Kongs.'Majus och Kronans räkning bearbetad och med Spannemäls och penninge förlag samt Hemmans inköp m. m. päkostad; SL har Guldwerker ifrän och med är 1772 ärligen warit understödt med 2222 R:d. af Stats medlen under Kongl. Bergs Collegii disposition, hwilken Summa, r anseende till en deraf utgående och indragen lön, är 1781 minskades till 1952 R:d. om äret. Under Ädelfors Guldmer? lyda för närwarande, enl.
Utlåtande, i anledning af återreiniss af 11 § i RiddarhusUtskottets Utlåtande N:o 7 öfver Riddarhus-Direktionens Riksdagsberättelse. Hörsamt. Memorial. Sedan Ridderskapct, och Adeln vid förra Riksdagen beslutit, att åt Riddarhus-Direktioneu öfverlemna att tillse, huruvida, med bibehållande af nödig dager för Landtmarskalken och RiddarhusSekreteraren, det bakom Laudtmarskalksstolen befintliga fenster kunde igenmuras och i dess ställe en nisch anbringas, i sammanhang hvarmed Direktionen borde afgifva förslag ej mindre å kostnaden för modellering och gjutning af en bröstbild utaf Konung Gustaf II Adolf än, derest beslut om förfärdigande af en sådan skulle af Ståndet fattas, huruvida icke denna lämpligast borde intaga platsen i Riddarhussalen under Wasa-vapnet, och för sådan händelse föreslå den plats inom Riddarhuset, dit bröstbilden af framlidne Landtmarskalken Friherre Per Ribbing må kunna flyttas — har Direktionen i sin till Ridderskapet och Adeln afgifna Riksdags-Berättelse dels meddelat, att, genom olvanberörde fensters igenmurande, dagern vid Landttnarskalksbordet skulle blifva alltför mycket förminskad. dels, jemte öfverlemnande af ett utaf Professoren C. G. Qvarnström uppriittadt kostnadsförslag för modellering och gjutning i bronz af Konung Gustaf II Adolfs byst i öfvernaturlig storlek, hemställt, att för den händelse Ridderskapet och Adelil behagade besluta, att en sådan byst skall förfärdigas, densamma må under Wasa-vapnet i Riddarhussalen uppställas, och att deremot bröstbilden af Landtmarskalken Ribbing mätte, likasom Landtmarskalksporträtterna, få blifva en prydnad för Ridderskapet och Adelns samtalsrum.
Aldrig skall Nationen få anledning att kunna förebrå sina Répresehtanter, att vid detta tillfälle hafva åsidosatt de af erfarenheten redan erkände nyttiga företag, för att endast befrämja de på ben 2 Martil. 107 Suppositioner calculerade, ■— således till Magazinslhrältningens och Jord-culturens förmån, vare sig Enskiften, KronoSkogars och Allmänftingars fördelande och försäljande, Strömrensningars, Maders, Mossars och Sjöars uttappande, OdlingsLåns befrämjande m. m., bör anordnas 4°o,ooo R:dr, att årligen intill nästa Riksdag utgå, hvarvid anmärkes, att omkring 177,000 R:dr redan äro anslagne och således icke mer än a3o,ooo R:dr skulle tillskjutas. Detta skulle ovedersägligen för framtiden bereda Fosterlandets välmakt och välbestånd; enär man med kraftfulla bidrag visar sig bestämdt vilja Fosterlandets väl. De tidehvarf hafva längesedan försvunnit, då man trodde decorationer vara nog till Jordbrukets upplijelpande, och att Magaziner med toma loft göra tillfyllest för att afvärja hungersnöd, samt Utländsk Spannmåls införsel; och det är med tilltagande upplysning, man har erfarit att mera verksamma åtgärder fordras. Jag erinrar mig alltid med hvad tålamod och godhet IJöglofl.
Prot. 1853—1864. 9 Samt. 4 26 Prot.-Utdrag den 17 December 1853. rsä Ija sp irituosa, samt om upphörande af vitsord för en sådan handlandes bok, jemte dervid under diskussionen gjorde anmärkningar; 4:o Anders Anderssons från Östergöthlands län, angående jordegares befrielse från skjutsskyldigheten; 5: o Petter Claessons Unn Elfsborgs län, om förhöjning i reservskjuts-legan; 0:o Johan Petter Anderssons från Elfsborgs län, rörande samma ämne; 7:o Mauritz Sahlins från Vester-Norrlands län, angående lindring i skjutsnings besväret; och 8:o Johan Bergströms från Stora Kopparbergs län, rörande skjutsskyldighetens skiljande från jordbruket. S. D. Efter skedd föredragning remitterades till Stats-Utskottet: l:o Kongl. Majlis Nådiga Proposition, om förhöjning af låneprocenten vid inhemsk ulls belåning i Ull-diskonten; 2:o D:o D:o om lån för tomtregleringen i den afbrända stadsdelen i Lidköping; 3:o D:o D:o, om anvisande af medel till godtgörande af utgifna förskott, dels så som understöd och dels såsom lån åt de af eldsvåda hemsökte innevånarne i staden Gustavia å S:t Barthelemy; 4:o Pehr Mattsons frän Vester-Norrlands län motion, angående skvddsafgiftens anslående till Folk-skolelärare, jemte dervid under diskussionen gjorda yttranden; 5:o Johan Johanssons från Östergöthlands län motion, angående personela bevill ningens anslående till fattigvården; 6:o Änders Anderssons från Östergöthlands län motion i samma ämne; 7:o Johan Bergströms från Stora Kopparbergs län motion, om nedsättning i mi nimibeloppet för beskattningen å oinskränkt srnidesrätt vid bergsmanshamrar; och 8:o Nils Anderssons från Christianstads län motion, om ändring i rustnings-skyl digheten.
Hvart litet fel, som gällt för älskvärdt blott, kom plötsligt oförskönadt på schavott. Man skämtat, lett, man diskuterat, ordat och höjden nått utaf belefvadt glam. En uddighet tog lif, där en man jordat, och luften var som mängd af epigram. På heta kinder sminket högre glödde, och kvickhetspärlor slösande man strödde. Då munken slutat, var det lyst i kretsen, det var som om man tappat all kritik. Det fanns ej en, som kunde bjuda spetsen åt denne yngling med en kvick replik. Väl önskade man steken satt på spettet, men medlet därtill svek, det fina vettet. Men liksom obehag är till förälning en gifven följd, så trädde äfven här en domning snart i spår af öfverrelning, och ystert mod föll plötsligt tungt i sär. Statsmannen med den smidigt krökta läppen sin orden tafatt tummade och teg. Poeten lyddes ängsligt efter knäppen; all snillrikhet var som en ojäst deg. Likt barnet första gång vid a, b, c man hjälplöst letade en ljus idé. Man velat skämt, det hade allvar blifvit, man velat le, och nu man blifvit rörd. Recept på löjen gäckande man skrifvit, och tårar blef receptets innebörd. Man sitt förstånd på lustigt gille bjudit, och känslans strängar oförmodadt ljudit. Det hade kommit tyngd uti den stämning, som annars allt för lätt i regeln var. » Hvem är han? » hviskades med skygg beklämning. » Det vet jag knappast, » var värdinnans svar; » en yngling endast, en obskur abbé, en liten man, som heter — Bossuet. » * Sigrid Elmblad. (Toivo.) % Vårt modersmål. |LI en klaraste och dyrbaraste juvel, som JEJ. slutligen likt ett fast lås sammanhåller alla de band, hvilka fästa oss vid den jord, på hvilken vi vaknat till lif, är vårt språk — vårt modersmål. Knappast hafva våra ögon öppnats för ljuset, förrän i vårt öra dallra modersmålets första toner, och dessa ännu oförstådda ljud innebära allt det ljufvaste, det oföränderligaste som finnes i lifvet — moderskärleken.
Så hörer nu Herrans rådslag, som han öfver Edom hafver, och hans tankar, som han öfver Themans inbyggare hafver: Hvad gäller, att vallebarnen skola bortsläpa dem, och förstöra deras boning; Så att jorden skall bäfva i deras fall, och deras rop skall man höra på röda hafvet. Si, han flyger upp såsom en örn, och skall uträcka sina vingar öfver Bozra; på den tiden skall de hjeltars hjerta i Edom vara lika som ene qvinnos hjerta i barnsnöd. Emot Damascon. Hamath och Arpad stå jämmerliga, de äro förtviflade; ty de höra ond tidende: De som vid hafvet bo äro förskräckte, så att de kunna ingen ro hafva. Damascus är förtviflad, och gifver flyktena; han darrar, och är i ångest och värk, likasom en qvinna i barnsnöd. Huru? Är han nu icke öfvergifven, den beprisade och säkre staden? Derföre skola hans unge män ligga på hans gator, och alle hans krigsmän falla på den tiden, säger Herren Zebaoth. Och jag skall sticka eld på murarna i Damascon, att han Benhadads palats upptära skall. Emot Kedar och Hazors riken, hvilka NebucadNezar, Konungen i Babel, slog. Detta säger Herren: Upp, drager upp till Kedar, och förstörer de barn österut. Man skall taga dem deras hyddor och hjordar bort, deras tjäll och all deras tyg; och cameler skola de bortföra, och man skall förskräckeliga ropa öfver dem allt omkring. Flyr, låter lida eder dädan, gömmer eder djupt neder, I inbyggare i Hazor, säger Herren; ty NebucadNezar, Konungen i Babel, hafver rådslagit om eder, och hafver något i sinnet emot eder. Nu upp, drager upp emot ett folk, som nog hafver, och bor säkert, säger Herren; de hafva hvarken portar eller bommar, och de bo allena för sig,
Hvad härefter angår frågan om skyndsamt fullbordande af jernvägsarbetet emellan Mullsjö och Jönköping, hafva i sådant afseende flera särskilda framställningar blifvit 4 Expeditions-Utskottets borstat] till underd. Skrifvelse, A’:o SS. hos Rikets Ständer gjorda, dervid såsom skäl åberopats angelägenheten daraf, att den del utaf södra stambanan, som skall förena Jönköping med Falköping, varder så fort som möjligt färdig, hvadan yrkats att nödiga medel mätte varda för omförmälda ändamål förskottsvis anvisade.
Trädgården eller numera Konung Carl Xllbs torg, har E. K. M:t, uti en till Rikets nu församlade Ständer aflåten Nådig Proposition, behagat meddela, att nämnda tomt, hvarå, efter rifning af förra så kallade Arsenalshuset, icke fanns annan byggnad än ett äldre tillförene lill orangeri inredt stenhus och en Schweitzeri-butik af träd å tomtens nordvestra hörn, varit af ofvanuppgifna skäl i fråga att begagnas för uppförande af den nya National-musei-byggnaden, hvilken plan dock i anseende dertill, att säker grund icke kunnat erhållas ulan föregången alltför kostsam pålning, måst öfvergifvas, hvarefter särskilda förslag till tomtens bebyggande blifvit hos E. K. M:t i underdånighet framställda; Och då en prydligare byggnads uppförande å norra delen af Carl Xllhs torg skulle i väsendtlig mån bidraga till hufvudstadens förskönande, samt på den inskränktare plats, som erfordrades för ett enskildt hus, grunden torde utan svårighet kunna så förstärkas, att en lättare byggnad der hade bestånd, har E. K. M:t, enär förenämnda mål icke på annat sätt syntes kunna ernås, täckts i Nåder föreslå Rikets Ständer att medgifva, del ifrågavarande tomt finge åt enskild person till bebyggande upplåtas, emot lämplig tomtöre-afgift på längre, men bestämd viss tid, samt under vilkor, bland annat, att den blifvande byggnaden uppfördes i öfverensstämmelse med ritning, som af E. K. M:t i Nåder godkändes och fastställdes. Hvad i detta ärende förekommit hafva Rikets Ständer tagit under pröfning; Och som härvid emot afståendel på viss tid af merberörda tomt mött åtskilliga betänkligheter, hvaraf Rikets Ständer funnit sig förhindrade att till E. K. M:ts färeva - 420 Expeditions-Utskottets Förslag lill underd. Skrifvelse, N:o i SS. rande Nådiga Proposition lemna bifall, få Rikets Ständer sådant, till svar i ämnet, hos E. K. M:t i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc.
Den p Juli. 555 nedatn, tillägga, att under do sist förflutna ?o åren, eller fran dert tid, da berörde fabriks-, rörelse börjat att blifva ett föremål för åtskilliga här etablerade Judars industri, tillverkningen under en berömlig taflan imellan flera idkare ej allenast betydligen tilltagit i mängd, utan äfven vunnit i godhet och anseende. Med ofvertygelsen om nyttan af Judars deltagande i de lie* ra Fabriks-handteringar, sorn af åtskilliga bland dem diifvas, förmodar Utskottet den tanka kunna väl förenas, att det tillstånd, sorn blifvit denna Nation lemnadt till bosättning här i Riket, icke medfört ali den fördel för det allmänna, som kunnat förväntas, så framt i nily t tade Judar äfven varit beviljadt, att idka Handtverk , Jordbruk och Bergshandtering, samt deremot den rättighet, som dem är medgifven, att utan föregången lärooch tjenstetid få såsom Handland» sig här etablera, ej för dem öppnat allt för lätta tillfällen att inkomma uti ett yrke, hvilket, ehuru ofelbart nyttigt, då det rigtas åt redbara föremål, likväl mäste i värde och gagnelighet för Staten lemna ett rättvist företräde åt Hanilteringar, Konster och Slöjder, sorn till inhemska producters framalstrande eller till förädling af egna eller främmande rå-ämnen sysselsätta en mängd: arbetande händer.
Men säg mig nu, hur gammal är den der flickan, som skulle passa så bra till barnjungfru här? » » Hon är visst tolf år — det vill säga, hon blir visst snart tolf år, » stammade jag, ty jag visste, fast jag icke såg det, att fasters skarpa ögon icke flyttade blicken från mitt ansigte. » Och du, Anna, du är ju sjutton år? Och Edith är femton? » V i måste erkänna detta obestridliga faktum. » Och det som ingen af er anser sig kompetent att utföra, det skulle man anförtro åt en elfva års flicka? Men, för resten tror jag nog, att hon, bättre än någon af er, duger dertill. Du, Anna, tycker ju, att så ' na der kräk är det värsta, som fms, och Edith kan ju inte ens hålla i små barn. Ni borde just skämmas. » » Men, söta faster, » började jag. » Äh, söta ' mig inte, » snäste faster. » Jag har inte tålamod med sådant pjoller! » fortfor hon i föga mildare ton. » Tänk om ingen hade kunnat taga i er, när ni voro så der små, eller haft förbarmande med er hjelplöshet, hvar hade fröknarna varit nu då, om jag får fråga? Kanhända usla krymplingar eller idioter, som man så ofta ser vanvårdade barn blifva, ifall ni hade varit bland de lefvandes antal. Och det vore inte heller för mycket, om någon af er bjöde till att göra litet nytta i huset och sökte minska utgifterna för hushållet. »; » Men, faster ... » » Ja, bevars, jag vet, hvad du vill säga! Den der utmärkta, elfvaåriga barnpigan skulle komma hit utan lön! Men jag skall berätta dig, att din far aldrig skulle tänka på att lemna sin gosse i händerna på en slarfvig flickslyna. Om så skett med dig, hade du i denna stund kanske varit både snedoch krokryggig. Äh, det fins inte för två styfver qvinlighet hos nutidens unga damer! » » Äh, faster! Men mamma. » » Tala bara inte om mamma! » afbröt faster genast. » För det första .är hon ju klen, stackars liten, och så vet du väl, huru mycket af hennes tid pappa tager i anspråk.
Utskottets Betänkande, i anledning af dervid gjorde Anmärkningar, till Utskottet återremttteradt* - Föredrogs å nyo Lag-Utskottets den 5 sistledne Martii afgifne samt den 1 dennes ef* termiddagen på bordet lagde Betänkande, öfver den af Friherre Mannerheim, Lars August, väckte fråga , det de Publique Auctorireter, som å Kongl. Maj:ts och Kronans vägnar afsluta Contracter eller Afhandlingar med Enskildte ej mä äga att vid tvist om uppfyllande och tolkning deraf sjelfve deröfver döma; men sort» Grefve Cronstedt, Clas , och Friherre Wrangel, Henning, jemte åtskillige andra af Ridderskapet och Adeln anhöllo, att detta B tänkande ytterligare måtte fä hvila på bordet till nästa Plenum , fann Ridderskapet och Adeln för godt dertill lemna bifall. Företogs till pröfning Lagsamt Allmän* tia Besvärsoch Oeconomi^ Utskottens d»n 16 sistledne Martii afgifne samt den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, angående yrkad förändring af de, rörande En* skiftes-delningar utfärdade Författningar. Grefve de la Gardie, Jacob; I den Ställning att i egenskap af god Man ofta hafva öfRidd, och Ad, JProt. April. vervarit Enskiftes-förrättningar anser jag det vara min pligt, att yppa hvad jag tror vara felagtigt i Utskottets Betänkande. Enligt Enskiftes - Författningarna skola gode Män tillkallas, hvilka jemte Landtmätaren i samtelige Delägarnes närvaro efter föregången öfverläggning och pröfning uppgöra Taxeringen och Enskifts-läggningen af Ägorne. Den med förrättningen missnöjde äger att anföra besvär hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande. Öfver det ingifne Memorialet infordras meddelägarnes förklaring, hvaremot den klagande åter får afgifva påminnelser.