Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Endast vid ytterligt sträng köld och djup snö uppsöka dessa får de foderhus, som på betesmarkerne för dem äro beredde; men ullen å sådana får är grof och ojemn och således icke tjenlig för klädesfabrikerne. Dessa får äro äfven, utom på Carls-öarne, ganska små. Detta sätt att föda fåren gäller dock endast för de södra socknarne på och Fårön, i dea öfriga delen af landet är fårslaget af vanlig storlek med ^of ull af temmelig jemn beskaffenhet. På Roma kungsgård finnes ett Schäferi af såkallad Spansk-race, och på Wisborgs Rungs-Ladugård är ett Schäferi, i sitt ursprung af en Strelitzerstam. Men då denna 1782, eller året efter Schäferiets inrättning utgick af sjukdom , försågs ladugården med Spanska får ifrån Steflö Herregård i Calmareläm Gottlands framför öfriga Provincer i Sverige så utmärkt fördelaktiga bete för får, synes utvisa den näst Sädesproduktionen förmånligaste industri-gren, örn hvilken landtmannen för framtiden bör vinlägga sig, synnerligen som de starkt åtagande skogarne och den stigande kalk^produklionen på andra Östersjökuster redan minskat till betydlig del afsältningen å sistnämnde artikel. Hvarje höst utskeppas förnämligast till Stockholm, betydliga qvantiteter saltadt fårkött, hufvudsakligen från södra delen af Ön och Fårön. Det bästa köttet anses erhållas af fåren på Carlsöarne och betalas på Gottland nära 5o procent högre än det från andra trakter. Skogar: Tillgången deraf är, utom i sydligaste delen, ännu icke al lenast tillräcklig för landets behof, utan deras afkastning utgör äfven landets förnämsta export. Egentlig ordning vid hygget eller omtänksam vård dermed iagttages ännu icke. Största delen består af furu. Skogens växtlighet och mognad äro genom den starkt drifvande kalkjorden hastigare än i andra rikets provinser, samt träden fasta och goda. Som bevis derpå, må anföras att i Hollstein, som forses med trädvaror så väl från Finland som från flere Svenska provinser, de Goltländska bräderne företrädesvis begagnas till taktäckning.
När raan nu tillika hör berättas, att ett helt Läns, Östergöthlands, samtlige Pröfnings-, Taxeringsoch BeredningsCommitteer, med alla dertill hörande personer, hafva fått sig från Kongl. KammarRälten meddelad en anmärkning på innestående bevillning för flera millioners fastighetsvärde, på grund deraf, att nämnde Committéer alla ansett sin rättighet, att, sedan den enskilta jemnkningen försiggått, göra en allmän nedsättning, svarande emot den summa, som återstod på de io procenten, vara förvarad i det obestämda af orden: icke egentligenj och i den bestämda tillåtelsen att nedsätta för orter; så blifver man frestad alt i denna sak ursäkta den anmärkande auetoritet, hvilken skall applicera ett sådant Embetsverks åsigt till en sådan förordning, ehuru man på samma gång måste beklaga invånarne i en provins, som hastigt uppskrämmas genom en anmärkning, hvilken omtalar summor, större an alla de, med hvilka de dittills hafva kommit i collision. Förhållandet med en sådan anmärkning, hvilken verkligen har skett, hör icke till detta Memorial; kan hända försöker jag, om ingen annan, att ännu en gång väcka Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på detta ämne Den 10 December f. m. ämne. För det närvarande inskränker jag mig vid att anhålla, det författningens ord må blifva klarare, och att för jordbrukarens bevillningsbelopp må sättas en lika bestämd maximi, som minimi gräns, genom begagnande af de utvägar, som minimitabellens idé erbjuder; alltid under den förutsättning, att sjelfva denna oformliga idé icke vill upphöra att göra sig gällande på denna Riksdag. Mycket mer kunde med skäl sägas om i8a3 års BevillningsFörordning, men detta må vara nog. Jag anhåller om remiss till BevillningsTJtskottet, och communication med respective MedStänder. Friherre Ridderstolpe, Fredrik: Då nu fältet är öppnadt för anmärkningar emot den hittills gällande BevillningsStadgan, får jag äran att, conformerande mig med den siste talaren, till hans anmärkningar försöka några tillägg: Sidan 28 förekommer: ”Den som med ”annans bortarrenderande &c.” meningen saknar egenskap af att vara Svenska.
Direccionen, huru wida den will lata desi nu innestå, ende och widare erhällande Fond biiswa sorrancad i RiksgäldS C mtoiret, emot lika milkvr och ränta som 1782 arS Reglemente rusiakar, eller om den häldre mill den uttaga tili priwate lans urgiswande, da all relation werken emellan förfaller; hwarefter alitsa Utskottet behagade med desi förnyade utlakande i detta mål inkomma, och beflöts, att Prests - Srandet uti denna acerremlsi med Wällofl. Borgare - Ståndet instämma. Hwarom de Respecliwe Med, Scanden samt bcmälte Utskott skulle . wöedsamt och wänligen underrättas. Ok luxra. klx krotocvllo. sj. O. /UmejVlii. S D, Riksens Höglofl. Ständers 2tllmänna RefwarS och Or.conomi:^ - UiskottS betänkande, an ga. 6c> Den z Januarik. flående förbättring i nuwarande anstallter wid Kronoskjuts, föredrogs a nyo och bifölls med det as heder» warda Bonde-Standet gjorda tillägg, att, i händelse skjuts-ftyldige ifrän skjuksnings-stället utebliswa, Krono. Betjeningen och de i betänkande söreflagne Depu, rerade böra kunna lega skiukschästar för de uteblesnes rakning, sä att ben tillstädes komne allmogen ej twingas skjutsa hwad be uleblefne borr transportera. Hwilket härigenom skulle de Relpectime Med - Ständer, samt bemälte Utskott wördsamt och manligen tillkännagLfwas. Lx ?rotocollo. 17. ^Im^vilr. S. D. Hwad Riksens Högloft. Ständers Stars-Utskär uti Memorial af den 21 nästledne
Detta angår visserligen sedligheten; men om besvärshiinvisningen ställdes till domcapitlet i frågor om dans, så skulle det troligen föranleda åtlöje. R. o. Ad. torde derföre finna, att en specifieation är nödvändig och bör här intagas. Jag vill äfven, medan jag har ordet, uppläsa redactionen, sådan den skulle blifva med den rättelse Gr. Spens yrkat och äfven andra talare godkänt, rörrde vitén. När det uppräknande vore gjordt, hvilket jag tagit mig friheten tillstyrka , skulle det heta: ”i hvilka afseenden sockenstämma jemväl äger att meddela föreskrifter om de hvar och en tillhörande göromål, med iakttagande af hvad för särskildta fall genom denna förordning eller annars gällande lagbud (innes stadgadt, samt till noggrann efterlefnad häraf, der så nödigt pröfvas, hos vederbör, myndighet begära föreläggande af vitén , hvilka likväl, då de flera gånger förnvas, icke må öfverstiga ett belopp af tillsammans io r:dr btco. För öfriga ärenden, som, enl. särskilda författningar, böra vid sockenstämma företagas, galle hvad derom är föreskrifvet.” Dessa sista ord angå, såsom R. o. Ad. lätteligen finnér , frågor om prestval, riksdagsmannaval och andra sådana förrättningar, som i sockenstämma skola äga rum, men sorn icke i sockenstämmoförfultningen kunna upplagas. Den 10 Mars f. ra. a55 Gr. af Ugglas, Ludv,: Jag vili icke ingå i frågan, huruvida den här föreslagna specificalionen är nödvändig, eller om, på säll Ulsk:n föieslå, en mera vidsträckt gränslinie hör uppdragas, inom hvilken communen skall röra sig.
Det är visserligen saunt, att blott en motionär väckt frågan, men jag ber Hr Oxehufvud ursägta hvad jag nu säger, denne motionär sätter jag framför dussintals andra motionärer. Om en person med fullkomlig sakkännedom, som har constaterat en särdeles kunskap och en värma i ett ämne som ganska sällan förspörjes, förelager sig att väcka en motion; så anser jag mig berättigad att finna den vara väl grundad. För öfrigt inträffade det alt inom Utsktn, som vid tillfället bestodo af öfver 5o personer, befunno sig varfsägare, skeppsägare, handlande och andre personer från flera delar af Riket, som voro sakkännare och ägde förmåga att bedömma saken. Den blef debatterad ganska fullständigt och möttes af ett allmänt tillstyrkande äfven inom BondeSlåndet. Alt BondeSt. i dag afslagit hvad det beviljade den I Augusti, kan jag väl icke förstå; det lär likväl så hafva händl. Frågan var ej att gynna en eller annan varfsägare, ty ideen i StatsUlsk. var icke ens att bestämma någon local der instituten skulle inrättas. Man trodde att tlet vore lämpligast, att ett btfunnes i norra delarna af Sverige, och ett i södra delen. Der talades om Carlskrona, Carlshamn, Calmar och flera städer i södra, samt Gefle och andra städer i norra delen. Resultatet blef det sorn StatsUtskts betänk, utvisar. Utsk. trodde, att den uppförda summan af 6,666 r:dr 32 sk., för att kunna bilda inhemska skeppsbyggmästare, vore väl använd, jemte det att det var öfvertygadt, att åtgärden var i högsta målto af behofvet påkallad. Jag för min del får således anhålla att Stan - D * n 29 A u g u a t i e. m. 467 det icke måtte förkasta denna idde. Hvad åter beträffar de reservationer, som blifvit framställda, och som jag ingalunda vill motsätta mig, emedan äfven jag anser deras innehåll ändamålsenligare; så har jag intet emot, att de föranleda en återremiss, för att i formen komma till eli bättre resultat, blott det icke vederfares utlåt, det missödet att blifva afslaget. Frih.
M. med en underd. begäran, hvilken innefattar ungefärligen detsamma, sam en anhållan all K. M, ville förhjelpa Ständerna ur den dilemma, i hvilken de råkat. Den andia orsaken, hvarför jag anser betänk, böra gillas, är den, att då K. M. enligt grundlagen äger rättighet alt vid nästa riksdag sjelfmant inkomma med förslag till förändring af nationalrepresentationen, vore det, i min tanke, icke värdigt R. St. att liksom påminna Konungen örn utöfning af kanske den skönaste rättighet han äger. Med den förtröstan jag hyser och hoppas att de fleste af nationen hysa, att uti den vigtigaste angelägenhet, som inom Riksförsamlingen kan förekomma, Konungen till Rikets näst församlade Ständer sjelfmant skall framlägga ett förslag, anser jag Representationen icke böra påminna Honom derom. Man har sagt att det vore väl att till nästa riksdag hafva ett förslag utnrbetadt, hvarmed det nu hvilande kumle jemföras, för att lättare inse dess brister. Ett sådant förslag kan i alla fall inkomma. Konungen kan inkomma dermed; representanter kunna framställa det; sinnena kunna jemka sig; opinionerna kunna förenas; man kan eftertänka hvad sorn vore bäst och nyttigast, blott man går något saktmodigare lill väga. Hr Lefren, Joli. Pehr: Då Hr Rydins motion har fått remiss i BorgareSt., så är det redan ett tecken till att detta Stånds talman icke ansett frågan stridande mot grundlagen , och då Ulsk:s första betänk, har inkommit och varit föredraget i alla fyra Stånden samt bär blifvit framstäldt af Landtm, och i de öfriga Stånden af deras talmän till afslag, gillande eller till återremiss, så innefattar det fyra nya bevis derpå, alt frågans behandling icke är stridande mot grundlagen; ty det vore sannerligen en besynnerlig tillfällighet, om samtlige ordföranderne i alla fyra Stånden, och en af dem tvänne gånger, skulle hafva tillåtit ett mål gå fram till öfverläggning och afgörande, om dess behandling bade varit grundlagsvidrig.
För många af landets fattiga och utarmade innevånare skulle det vara en välgerning att blifva intagna på Långholmen; ty der hafva de husrum, värme, kläder, mat och drick, sällskap, med ett ord, allt hvad de kunna önska sig med undantag af friheten: och så långt har förderfvet redan hunnit, att personer lära funnits, hvilka sökt att få komma på corrections-inrättningen, endast för födans skull. Jag har till och med hört berättas, att stölder blifvit begångna , endast för att derigenom kunna få den lyckan att intagas derstädes. När härtill lägges, att på denna inrättning emottagas mördare, rånare, tjufvar, förfalskare, lösdrifvare, för fylleri straffade, vanartige, och slutligen försvarslöse, och att alla dessa blandas örn hvarandra utan annan plan än slumpens; så skall man snart finna, huru många och stora anledningar för den ännu mindre förderfvade äro 3o8 Den 8 Februari. att blifva bemmastadde med brottet i dess gröfre skepnad, ty der vänjes fången att bemöta den grofsta brottslingen med största aktningen: och endast den, som visar fintlighet och djerfhet att bedraga befäl, gäcka bevakningen eller lurendreja in brännvin, njuter der något anseende bland kamraterna. — Der samlas alla möjliga classer af samhällets afskiun, för att sins emellan blifva bekanta, lära känna den xnängd af brott, som af de olika individerne inom inrättningen blifvit föröfvade, blifva vande vid dåligt umgänge, om de ej redan förut äro det, nödgas förlora ali aktning för sig och menskligheten, samt slutligen nedsjunka till djurisk likgiltighet för allt, utom tillfredsställandet af deras usla begär på samhällets bekostnad. Sedan de på delta vis blifvit afklädde sista gnistan af mensklighet, utsläppas de åter i samhället, begåfvade med ökad kännedom af brott och sättet att dem ostraffadt begå, med vidsträckta bekantskaper i — om jag så får uttrycka mig — corrections-verlden, samt med förökad skicklighet och erfarenhet, huru de böra för framtiden förfara, för att med minsta risk kunna lefva på samhällets bekostnad.
Och offra tacksägelse, och förtälja hans verk med glädje. De som med skepp på hafvet fara, och drifva sin handel till sjös; De hafva förnummit Herrans verk, och hans under i hafvet; När han sade, att ett stormväder uppkastade sig, som böljorna upplyfte. Och de foro upp åt himmelen, och foro neder i afgrunden, att deras själ förtviflade för ångest; Så att de raglade och stapplade, såsom en drucken, och visste ingen råd mer. Och de ropade till Herran i sine nöd, och han förde dem utu deras ångest; Och stillte stormen, att böljorna saktade sig. Och de vordo glade, att det stilla vardt; och han förde dem till lands efter deras önska. De skola tacka Herranom för hans godhet, och för hans under, som han med menniskors barn gör; Och prisa honom i församlingene, och inför de äldsta lofva honom; De, hvilkas bäcker förtorkades, och vattukällor vände igen flyta; Så att ett fruktsamt land intet bar, för deras ondskos skull, som deruti bodde. Och det som torrt var gjorde han vatturikt, och på torra landena vattukällor; Och satte dit de hungroga, att de beredde en stad, der de bo kunde; Och så åkrar, och vingårdar plantera måtte, och årliga frukt få. Och han dem välsignade, så att de sig svårliga förökade, och dem mycken boskap gaf; De der nedertryckte och försvagade voro af de onda, som dem tvungit och trängt hade. Då föraktelse uppå Förstarna utgjuten var, så att i hela landena stod bistert och ödeliga till. Och han den fattiga beskyddade för uselhet, och hans slägte förmerade, såsom en fårahjord. Detta skola de fromme se, och glädja sig; och alla ondsko skall munnen tillstoppad varda. Hvilken är vis och behåller detta? Så skola de märka, huru många välgerningar Herren beviser. En Psalmvisa Davids. Gud, det är mitt rätta allvar, jag vill sjunga. och lofva; min ära också. Vaka upp, psaltare och harpa, jag vill bittida uppe vara.
(Jemför 90 § Regeringsformen). Af ofvan anförde skäl, och då dessutom Stats-Utskottet icke är af Grundlagen bemyndigadt att omedelbarligen göra anmärkningar vid RiksStåndens åtgöranden, anser jag Utskottet hafva saknat all anledning att mot ett Riks-Stånd frambringa en så beskaffad tillrättavisning, som denna. Häruti instämde H;r Virgin. Rosen: ”Jag har ansett mig vara fullt berättigad att uti Ut skottets öfverläggningar i förevarande ämne deltaga, enär icke något Utskott eger Grundlagsenlig rätt att från sig utestänga behörigen vald Ledamot. Hvarken den väckta praeliminair-frågan eller hufvudsaken angår mig personligen. Det hos Utskottet förekomue öfverläggningsämnet afser deremot, huruvida Landshöfding i allmänhet är af sitt embete oförhindrad att inträda såsom ledamot af Stats-Utskottet. Sedan vid ärendets behandling hos Rikets Siats-Utskottets Utlåtande, IV:0 11. 5 Rikets Ständer, 2;ne Stånd stadnat emot 2, och saken är af den beskaffenhet att Grundlagsenlig! kunna förfalla har jag ansett Utskottets yttrande hafva bordt inskränkas till det förklarande, alt någon vidare åtgärd i denna sak icke vore att vidtaga. Men då jag förutsåg, alt ett häremot stridande, gi undlagsvidrigt beslut torde af Utskottet fattas, har jag, för att i ett sådant beslut ej deltaga, frivilligt afhållit mig från Utskottets öfverläggningar.” Herr Professoren D;r Thomander: ”Jag reserverar mig deremot, att Utskottet, då Två Stånd stadnat mot Två och ärendet icke tillhör de mål, hvilka, enligt 69 § Regeringsformen, slutligen ankomma på förstärkt Utskotts afgörande, företagit annan åtgärd, än att hemställa, det frågan måtte förfalla. ” Häruti instämde följande Herrar Ledamöter; H;r Friherre Tersmeden , Herr af Harmens, Herr Biskop Hedren, Herr Doctor Pettersson, Herr Doctor Björkman, Herr Lector Laurenius, Herr Prosten Stenhammar, Herr Coutracts-Prosten Gumcelius, Herrar Prostarne Berlin och Hallbeck.
— Om statsanstag under Riks-Statens första hufwud kittel: - Register. tittcl: t Del. 614. 666. — Om statsanslag under Riks-Statens andra hufwudtiktel: Civiloch LandtStaterne: r Del. 614. 667. — Om stateanflag under Riks-Statcns grdje hufwud-tiltel: r Del. 6,4. 667. Om statsanstag under Niks-Statens ättonde hus, wudtirtkl: r Del. 6,4. 668- — Om tillökning i K>on» Prinsens statssumma: i Del.614.668—Om upförande pä stat af en ärlig summa af 16,666 R;dr Z2 stför Prins i Del. 615. 668 — Om de för Insti tutet för blinde och döfstumme anflagne medels upförande pä stat: 1 Del, 615. — Om utbetalande af Le till Statsrmrket indragne balfwa löner för fängne Officerare och llndcr-Officerarc ; i Del. 61Z, 668- Om Konungens rätt att uptaga inrikes län: i Del. 630. 674. Om ersättning af kostnad för Capytcr till extra Rvreringsmanskapet: i Dil. 631. 677. — Om General-Majoren m. m. Friherre kaulbars befrielse frän räntas erläggande ä ett, under 1788 ars krig, uti Calmare Lans Landt-Ränteri quit, tcradt förffott: — Om qwarnarS flattläggning: 1 Del 703. 840. — Om erchrderlige medel till ny mågs anläggande emellan Wermland och Jemtland: l Del. 703, 839.
Hvad de två första punkterna beträffar, så lärer det icke vara någon skiljaktig tanka derom, att ju nödvändigheten påkallar, det desamma bifallas. Jag förmodar att riksg:s-konl:s fullmäktige må anses äga så mycken makt, att, när försäljningen af de i denna punkt omtalta byggnader har för sig gått, kontoret kan använda så mycket af egna medel, som erfordras för att afjemna platsen och försätta den i det skick, att dess utseende icke väcker någon obehaglig uppmärksamhet. Under sådana förhållanden kan jag icke undgå att i st. f. den af Gr. Lagerbjelke yrkade återremiss, hvilken skulle leda till ingenting, hellre till R. o. Ad. vördsamt hemställa lika med Hr von Hartmansdorff att de tvä första punkterna må bifallas, men de sednare afsläs. Hr von Troil: Den siste värde talaren har upplyst, att han varit emot detta förslag, då frågan inom riksg:s-kont. förekom. Jag beklagar att han icke låtit sina upplysta åsigter komma Utsk. tillhanda i form af reservation, hvarigenom StatsUtsk. blifvit försatt i tillfälle att närmare begrunda dem, då frågan der öfverlades. Hr Printzensköld har beklagat alt tiden icke här är bestämd, då kajbyggnaden skall vara färdig. Här är likväl i morn. a) det vilkor gjordt att staden ”så fort lämpligen ske kan” bör låta verkställa arbetet. Att här bestämma en viss tidpunkt, inom hvilken muren skulle vara uppförd, torde väl något hvar finna skulle vara mycket svårt och derföre har StatsUtsk. icke ansett sig böra ingå i en sådan detaljerad bestämmelse. Ytterligare har den anmärkn. blifvit gjord af den siste värde talaren att riksg:s-kont. icke blifvit tillförsäkrad utgång genom de jerngrindar, som skulle af staden ombesörjas; men då StatsUtsk. föreslagit att riksg:s-kont. skulle för framtiden underhålla så väl staketet som grindarne, sä inser jag icke huru riksg:s - Deu 13 Juli. 61 kont. skulle kunna förvägras att utgå igenom grindarna, hvilka äro deras egendom och som de sjelfva skola underhålla.
Banco mäst anvisas på Extra utgifts-fondeii, som dessutom blifvit belastad med Resepenningar och presenter af Diplomatisk beskaffenhet; hvarföre Kongl, Majit föreslagit* att till andra Hufvud-Tituln Öfverflytta allt uti Hamb. Banco och såsom tillgång för extra och hemliga Ministeriela utgifter måtte anslås 5o,ooo Ridr Hamb. Banco, med vilkor att alla extra Ministeriela kostnader, af hvad namn som heldst borde, emot underdånig redovisning inför Kongl. Majit, af berörde tillgång bestridas; hvaremot Extra UtgiftsFonden skulle minskas till 5o,ooo R:dr och bar Stats-Utskottet jemnval, i enlighet med hvad Kongl. Majits Nådiga proposition innehåller, fått emottaga ett generelt förslag å de Minister-aflÖningar på Utrikes ort* som skola vara erforderlige, uppgående till en Summa af 125,000 Ridr, utom de för extra 1320 Stats-Utskottets Betänkanden. utgifter eller hemliga behof nödige medel och till h vilke ändamål på det hela äfven blifvit, i detta Förslag, från Norrige påräknad en Summa af i5,ooo R:dr, allt Hamb. Banco. I sammanhang härmed har Utskottet ock bordt upptaga till besvarande Herr Friherre C. Fl. Ankarsvärds, från Ilöglofl. Ridderskapet och Adeln remitterade, Memorial deruti han yttrat sig finna orimligt, att Sverige, under närvarande betryckta omständigheter, skall underhålla en så kostsam Minister-Stat, som den nu varande, och derföre föreslagit indragning af alla Minister-Poster, utom vid Hofven i London och Petersburg, och att de Diplomatiske affairerne på alla andra ställen må förvaltas genom Charges d’Affaires eller Consuler.
Löfvengren_, Casseurerne J. Zengtrléin och O. Westblad, Bokhållarne A. W. Fritz och J. P. Staf må , när de, i följd af Rikets Ständers beslut angående Credit-Sedel-lillverkningens upphörande, komma att sine nu innehaide tjenster frånträda, få, såsom Exspectance-arfvoden, bibehålla de löner, som de för närvarande, enligt Riksgälds-Conlorets AflöningsStat, åtnjuta, dock ulan bejakning af den deruti, vid sistförfluln* Riksdag, beviljade provisionel tillökning; äfvensom att, vid förekommande frågor om pension för -någon af be malde Tjenstemän , matte få tillämpas de uti 15a §. af nu gällande Reglemente för Riksgälds-Contoret, i afseende på detta Verks Ernbetsoch Tjeitstemäns pensions-rätt, stadgade grunder. Beträffande åter Contors-Skrifvaren Tingberg, så, enär han, på-sätt Fullmägtige upplyst, är berättigad att, i händelse han lomme att frånträda sin nu innehafvande tjenst, erhålla ett Exspectance-arfvode af enahanda belopp, som den lön på Stat han nu åtnjuter, eller 3^5 R:dr, anser Utskottet, vid detta förhållande, något ytterligare bestlin*- mande af berörde arfvode icke erfordras. Stockholm den 4 November i834- s f' tt > U lonnle ':> 311. Ank. till Kxp.-Utsl. de» 8 IfoT. Utlåtande, i anledning af Herr Domprosteri Lidmans motion, att Riksgiihls-Contoret måtte befulhnägtigas, alt på vissa vilkor sätta till Götha Canal-Bolags disposition de g3,g$6 R:dr B:co, som der är o deponerade, till säkerhet för Canal ens framtid» underhåll.
15 hvilken icke får öfverskridas; varande nedanstående vilkor och förbehåll stadgade för tillgodonjutande af den för bemälda tjenstemanna-personal och vaktbetjening dels under föregående riksdagar, dels under den nuvarande, beviljade löneförhöjning: l:o Innehafvarne af de ökade lönerna inom Riksgälds-kontoret äro underkastade den vidsträcktare tjenstgöringsskyldighet eller den jemkning i åligganden, som antingen vid en blifvande förändrad organisation af detta verk eller eljest kan varda i allmänhet stadgad; och höra de fullmagter, som för Riksgälds-kontorets tjenstemän utfärdas, innefatta förbehåll om vederbörandes skyldighet att åtaga sig de nya eller förändrade göromål, hvilka kunna dem åläggas. 2:o Sådana uppdrag och bestyr, som, till följd af Rikets Ständers förfoganden, böra af tjenstemännen vid Riksgälds-kontoret förrättas, skola, oaktadt särskilda arfvoden för enahanda uppdrag och göromål tillförene utgått, hädanefter inbegripas under vederbörandes bestämda tjensteåligganden; hvadan alltså don framtida vedergällningen för sagda uppdrag och bestyr kommer att innefattas i den aflöning gällande stat upptager. 3:o De tjenstemän och vaktbetjente, som, till följd af Rikets Ständers under innevarande och sednast förflutna riksdag fattade beslut, kommit i åtnjutande af löneförbättring, äro icke berättigade att vidare uppbära s. k. ljuspenningar. 4:o De å aflöningsstaten, i egenskap af tjenstgöringspenningar, upptagna arfvoden skola åtfölja utöfvandet af sjelfva tjenstebefattningarne; dock med rättighet för Fullmägtige att medgifva den tjensteman eller vaktbetjent, sorn af sjukdom hindras från bestridande af sin tjenst, att uppbära det för samma tjenst bestämda arfvode. 5:o