Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För min del anser jag det likväl vara af vigt, att en Författning gifves , hvarigenom de i denna omständighet trcdskande Personer kunna tillhållas att uppfylla sina skyldigheter. Grefve Mörner: Utan att på något sätt vilja bestrida den redan begärde Återremiss af Lagoch OeconomiasUtskottens ifrågavarande Betänkande, torde det tillåtas mig att endast, i anledning af hvad Herr Silfversparre nyss anfört, få upplysa, att Allmänna Lagen redan bestämmer huru Byevägar skola underhållas samt att den ena Hemmansägaren är pligtig att broa till den andra. Jag hemställer således, om något bättre eller bestämdare Stadgande i denna omständighet kan utfinnas. Uppå derom af Herr Grefven och Landt« Marskalken framställd Proposition, blef Lagsamt Allmänna Besvärs - och OeconomiseUt - Den 7 Martn. skottens ofvannämnda Utlåtande, i anledning af de dervid gjorda Anmärkningar, till bemäL te Utskott återremitteradt. Herr Grefven och LandtMarsk alicen ti IIkännagaf, att Herr Reutersköld, A. D., hvilken, såsom Fullmägtig för Ådeliga Ätten Kjer. månsköld N:o 2023, innehaft Säte och Stämma på Riddarhuset samt varit Ledamot i Banco* Utskottet, numera, sedan berörde Ätt utslocknat , upphört att vara Ledamot i nämnde Utskott , i anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarskaiken anmodade Herrar Electorer att innan nästa Plenum utvälja en Ledamot i samma Utskott efter Herr Reutersköld. Upplästes och lades på bordet:
(Fortsättning.) 33 Maj:ts nådiga disposition, användas för bekostande i hufvudstaden af offentliga vetenskapliga föredrag i sådana ämnen, som företrädesvis tillhöra allmän bildning; och då de i följd häraf föranstaltade föreläsningar af allmänheten blifvit omfattade med en begärlighet, som på en gång röjt både denna allmänhets behof af bildande upplysning och dess håg att tillegna sig sådan, har Kongl. Maj:t nu föreslagit, att ett anslag af 10,000 R:dr måtte ställas till Kongl. Maj:ts disposition, för att, under förutsättning att af staden bekostas ändamålsenlig lokal samt dess belysning, användas till föranstaltande af dylika föredrag. I sammanhang med denna nådiga framställning har Utskottet jemväl förehaft en från Borgare-Ståndet till Utskottets behandling remitterad motion (N:o 128), deri Herr C. E. Ljungberg af anförda skäl föreslagit, att Rikets Ständer måtte för instundande statsregleringsperiod anvisa 30,000 R:dr, för att, efter Kongl. Majrts nådiga disposition, användas dels till årliga arfvoden åt personer, som företrädesvis i rättsoch statsvetenskapliga ämnen i hufvudstaden holle en sammanhängande följd af föredrag, dels ock till bekostande derstädes af offentliga föreläsningar i ämnen, tillhörande allmän bildning. Enligt hvad vidare inhemtas af motionen, till hvilken Utskottet för undvikande af vidlyftighet, i öfrigt får hänvisa, är det föreslagna beloppet af motionären afsedt dels till fem eller sex arfvoden för fast anställde lärare, hvilka borde hålla för undervisning ordnade serier af föredrag i företrädesvis följande vetenskaper, nemligen:
— N: r 349, Caro (Regementsläkaren G. Beck-uiann, Näsby, Gnesta). — N: r 351, Wotan (Musikern R. Andersson, Stockholm). — N: r 368, Cäsar (Studeranden H. E. Nordlund, Stockholm). — N: r 390, Flora (Studeranden friherre C. G. af Ugglas, Upsala). — N: r 403, Vespa (Adjunkten A. Tullberg, Skara). — N: r 409, Topp (Fröknarna E. och H. von Celsing, Fräkentorp, Helleforsnäs). — N: r 437, Lord (Grosshandlaren G. F. Åhrberg, Stockholm). Extra pris: N: r 344, Lord (Bryggaren F. Döliing, Stockholm). — N: r 358, Bill (Dockmästaren F. Werner, Stockholm). — N: r 370, Cäsar (Kamreraren C. E. Quarforth, Stockholm). — N: r 380, Miss (Godsegaren B. A. Weinberg, Hormesta, Stigtomta). Me ntion honorable: N: r 401 och 402, Mollbenj och Molly (Landtbrukaren J. Philipson, Mörby, Kilsmo). — N: r 412, Girl (Löjtnanten C. Flygare, Stockholm). — N: r 415, Bitchsbang (Grefvintian C. H am il ton, Hedensberg). Ur Dagens Krönika. 8 — U (Återblick af Habitué). Teater vännernas intresse har under de första veckorna af säsongen hufvudsakligen varit koncentreradt kring två gästspel, den danske skådespelaren Olaf Poulsem och den franska, verldsberyktade operettsångerskan Anna Judics. Den senares besök i vår aflägsna landsända efter inhöstade lagrar i olika delar af Europa och Amerika har naturligtvis varit det största événementet och framkallat det största bullret, men hos dem som sätta gedigenhet i konsten högt, har den franska storheten icke stalt den danska i skuggan.
Biskoparnes stora lönefirmoner, på hvilka man har sina ergo n fästade, så mäste man vid granskningen af uppgifterne derå erinra sig, att beräkningen är uppgjord för år 1842, då spanmålen, hvaraf de största inkomsterne utgöras,' uppgick till så högt pris, att 861 tunnor 5| kappar i Erkestiftet äro beräknade till 7,607 R:dr 2 sk. 7 r:st., eller 8 R:dr 40 sk. per tunna, samt i Linköpings Stift 3771 tunnor till 3,130 R:dr 37 sk. 10 r:st., eller 8 R:dr 14 sk. per tunna. Så äfven uti öfriga Stiften. Erkebiskopens fria bostad i Upsala är i löneinkomst upptagen till 500 R:dr B:co; hvaraf synes, att verkliga behållningarne icke blifva så stora som de uti sammandraget visas. Jag förmodar, att intet Riks-Slånd vill vid sina förhandlingar under denna Riksdag fästa ett sådant minne, som bifallet till Utskottens utlåtande skulle lemna åt efterverlden.” Af Herr Friherre Tersmeden Willi.: ”Hvad först beträffar frågan om indragning af Biskops-embetena, så förekommer emot förslaget härom dels att uti 13 § af Riksdags-Ordningen finnes följande Stadgande:” jemte Erke - Stutssnmt Alm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N.-o 83. Bishopen Biskoparne och Pastor Primarius i Stockholm, hvilke af Konungen till Riksdagen kallas, välje hvarje Stift” &c.; hvadan ock hagan om upphäfvandet af Biskops-embetena förutsätter en Grundlagsförändring, derom det ej tillhörer Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten alt sig utlåta; och dels att Biskoparne hafva sig ålagde en mängd göromål, för hvilkas handhafvande fordras personer med öfverlägsna kunskaper och utmärkt lärdom.
Såsom Mönster för sadane Lands-Schölar, kan jag nämna den, som i Kumla i Nerike är inrättad af nu mera Biskopen Doctor Rosenstein. Allmänna förändringar härtil bidragande: 1:0. OnceUers. Gillet bör uphöra, sedan en riy Stats-Lecretsrare blifwit inrättad för UpfostringsArender. 2:0. Denna Stats-Zearetersre bör fä en Beredning af 4, som Konungen tilsätter, 2 ^caäemista sch 2 ScholeLärare, de 4 sista ambulatoriffa ärligen. z:o. Denna Beredning bör gransta atta mäl in - 594 Den 14 Mars. e. m. innan de föredragas, bör föreflä förbättringar och emottaga Förslag. k' 4:0. Dvä af de beständige Ledamörerne böra, ester uprättad Ordning, visiten a?!a Rikets Lä» romert, undersöka deras nuwarande inrättning, och genom Landshöfding och Biskop underhandla om de redan anlagdes förbättring, och anläggningen af nya, i synnerhet Land-Scholae. 5:0. För denna Beredning bör en tid bestämmas, inom hwilken den bör hafwa sin Ksvision af Upfostrings-Werten färdig, jemte sina Förs flag til förbättringar deri. Om en sann liberalitet skall befordras, bör äfwen uphäfwas den InKpLäiion, den förra Kvnun» gen gaf Lamellers-Gillet öfwer enskildca Schole» Inrättningar och Informationer i Hus. Den sed» Aare är ett inträng i min borgerliga säkerhet, och innefattar en omsorg som ej tilhör Regeringen, och ej aLH«rÄ8 af någon annan styrelse, anden, som rinder en wärdig pretext mil nästa sig in ar wa» ra Lolles mästare. Slutligen bör kungöras, ar det stär hwar och en fritt, ar hwar som helst halla I. Qioner och underwisa i hwad kunskaps»gren som Hälst, der han kan fa åhörare; Ett mihbruk deraf kan ej hända, ur der skäl ar irrläror, som uppenbart predikas, ej äro farlige.
Kokhus, samt Vaktoch Arrest-hjggnader för Andra Lifgardet, jemte förändrad inredning af dess kaserner. KokhusSedan Rikets Ständers år 1861 församlade Revisorer anmärkt, dels att An io mt Vult/- och arrest-dra Lifgardets kokhus befunnes i högst bristfälligt skick, dels att utrymmet i bunonader samma Lifgardes kaserner vore så otillräckligt, att af manskapet två och två be Lifqanlet, gagnade samma säng, oberäknadt att vid de tillfällen, då hela truppen är till jemte förtjenstgöring sammandragen, ett antal af ända till 17 man på somliga kompanier redning afxovo i saknad af sängplats; anbefallde Kongl. Majit Krigs-Kollegium att, efter dessa kavederburandes hörande, till Kongl. Majit inkomma med fullständigt utlåtande i serner. fråga om sättet och kostnaden för de nybyggnader oller förändringar, m. m. som erforckas för de anmälda olägenheternas afhjelpande: hvarvid till Kollegium jemväl öfverlemnades ett år 1856 uppgjordt kostnadsförslag till matinrättningshus för Andra Lifgardet, jemte dertill hörande ritningar.
Balans från den 30 April 1861-, Tillgångar Inkomster: Statsanslag vt Intresse-medel 6 ' Gåfvo-medel 20,000: - Diverse inkomster • Balavs den 13 Mars 1832: Kredit. Balans från den 30 April 1861: Utgifter: — Ved och lyshållning 698: 33. Balans den 13 Mars 1862: Utsäde och arbetskostnader 16,673: 4. Anslaget till Trädgårdsföreningens elevskola. Redogörelsen öfver detta anslag, som i Kongl. Kammar-rätten blifvit granskad med anmärkning, utvisar förhållandet med inkomster och utgifter sålunda: Statsanslag. Skuld Debet. Uppbörd Kredit. Balans från år 1860: Utgifter: För elevernes underhåll och undervisning m. m 6,937: 17. Balans till år 1862: — Vid granskning af denna redogörelse hafva Revisorerne funnit, att till julgratifi* kationer åt 22 elever utbetalts ett sammanlagd! belopp af 165 R:dr. Då Revisorerne ej hafva sig bekant, hvarför en utgift af dylik beskaffenhet bort af statsanslaget bestridas, hafva Kevisorerne trott sig böra förhållandet till vederbörandes förklarande anmäla Skiften och afvittringar.
Den 19 Maji f. m. ligen stod i sammanhang, eller att man skulle hysa en sådan håg att förstora förlusterna, att man skulle förebrå Utskottet att hafva medgifvit, hvad som vidalia handelsföretag är vanligt, att vinsten af det ena betäcker förlusten af ett annat. Men då man således uppsökt allt hvad som kunde gifva en mörk färg åt saken, blef det förklarligt, att man skulle till den grad sträcka misstydningen, att man påstod Styrelsens grundsatser hota att undergräfva det allmänna välståndet, genom en böjelse för handel, hvilken man behagat anse, som ett hufvuddrag i Styrelsens caractere. Man har till bevis häruppå nämnt några redan förgätna och aldrig anmärkta handelsföretag. Nå väl, låtom oss kasta en blick på anledningarne dertill. När spannemål utsändes, var det icke derföre, att Magazinerna voro fulla, att Landtmannén klagade öfver låga pris och brist på afsättning? Var det då klandervärdt, att icke än vidare nedsätta prisen genom försäljning inom Riket? När krutet försåldes, var det icke derföre att man hade öfverflöd deraf, att det hotade blifva stenlupit och förskämdt, och har icke en del af denna försäljning gifvit Staten en verkelig vinst? — Hvad Allmänna Magazinsinrättningen angår, hvem är det, om icke Rikets Ständer sjelfve, som yrkat dess utsträckning, till uppfyllande af fordringar, sorn voro emot sakernas natur? Den 19 Maji f. m. Må man i detta afseende rådfråga 1815 och 1818 årens RiksdagsProtocoller, och må det vara mig tillåtit påminna, att jag, redan vid det förra af dessa Riksmöten, erinrade om omöjligheten af hvad man fordrade. Jag lånte mitt förutseende af en gammal Statsmans Burkes tankar i dessa ämnen ; men det var först erfarenheten, som kunde tysta passionerna. För att nu återkomma lill frågan om Skeppshandeln, så var denna af alla den enklaste, den som utom alldeles oväntade händelser, icke borde vara utsatt för missräkning, emedan den var blott en försäljning.
Det matte icke mycket kunna klandras om man härvid helt oförtäckt yttrar , huru förtroende till en Styrelse aldrig kan äga rum, der intet bemödande visar sig, att, genom hushållning med den skattdragandes förmåga, öfvertyga, att man beräknadt den, vid uppställningen af Statsbehofvens föremål, och det måtte åtminstone finnas consequent om Representanten under §ådane omständigheter, af alla sina krafter motarbetar bifall till nya anslag, dem han icke finner sig någon annan utväg att fylla, än att på ett eller annat sätt betunga Folket , hvars belägenhet han känner sådan, att den med hepp om Samhällets välgång och trefnad icke ' medgifver några hvarken direct eller indirect ökade bördor. Tredje HufvudTiteln eller fcrsvarsomkostJ naderna är den kräfta , som snart sagdt ifrån urminaestider utsugit Svenska Statskroppens Dm 18 September f. m. 155 krafter, utan att lämna något annat resultat, än förlorade länder, och ett jämnt aftagande af enskildt välstånd. Jag bekänner upprigtigt att, jag ej sällan förundrat mig, att ifrån det enskildta lifvet såsom ett dageligt taleämne hafva inhämtat dessa obestrideliga sanningar, och att de likväl så litet göra sig gällande vid våra allmänna sammankomster i egenskap af Lagstiftare. Utom kretsen af Styrelsens organer tviflar jag att någon medborgare finnes, som vill bestrida att serdeles Svenska jordbrukaren är tryckt af skatter, sorn ingalunda stå uti förhållande till dess förmåga att utgöra dem, att Rote och Rustningskostnaderne eller de väsenteligaste utgifterne för Arméens underhåll, nästan uteslutande drabba Jordbruket, och att de nu för tiden äro mångdubbelt mera tryckande än förr, med ett ord: att den sjelfägande Svenske Jordbrukaren snart sagdt icke är annat än Torpare åt Staten, och detta allt hufvudsakligast för att tillfredsställa Tredje HufvudTitelns fordringar, eller omtankan för försvaret, hvarigenom all möjlighet tihl för. kofran och stigande välstånd så länge varit uppehållit.
Just så, som fordom i Rom: der Cicero, Cato, Brutus, med så stor, så odödlig ifver, ville Friheten; men NB friheten från allt, som kunde hindra dem (och de andra Optimaterne) att vara Herrar. Så nyss Brissotinerne: ville Friheten – mot Kungar, mot Prinsar, Prelater, Seigneurer: men – för Munsiörer, och (bland dessa) 1:o sig sjelfva, såsom lefvande riksjuveler. Tusen, och tiotusen, kunna aldrig bli Herrar i Staten, utan genom Republikanism. Ergo ... Få se, huru Robespierre egentligen ser ut, när nu dagen faller starkare på. – Säg mina vänner dessa reflexioner. Ofrälset hos oss, förent uti och till Allmänt Bästa med Adeln, vore en gudomlig makt. Deladt och skildt från Adeln, (för små tings skull, hvilka dock lättare hjelpas i förening, än i strid), är Ofrälset blott ett – Parti; och Gud vet, huru klokt, huru starkt, huru rättvist (ty Ofrälset blir snart en egen hop af oadliga Aristokrater). Äro vi dermed hulpne? Derföre: enhälligt Förstånd, allmän Förening, evig Rätt – för Alla! Det består; det är Redlighetens Politik. Lübeck den 17 April 1794. — ”Men tänk! om jag till denna bok hade haft en äkta frihet”! Så tror ni kanske, att jag ändå innerst menar. Må vara! Nu har jag måst, och måst, och måst; men dock, såsom jag tycker, skickat mig käckt och galant i träldomen. En annan vackrare tid tänker jag ock skrifva densamma om, med tillbörlig pomp och ståt, och med exemplen icke blott af Republiker. Det kan man lita på. – Likväl är den, äfven nu, full af den äkta frisinnighetens ära. Det är i alla fall icke nog, mina vänner, att tänka fritt. Den äkta äran är, att tänka rätt. Det är likaså fånigt och ynkeligt, att vara en narr för Republiker, som en narr för Tyrannier: då icke annat, än namn och form, åtskiljer dem.
Jag tror, att vi hädanefter kunde följa denna praxis, så mycket nyttigare, sorn annars en ofantlig tid borttogs med dessa justeringar. Hr Lagerhjelm, Pehr: Jag får vördsamt anmäla, alt jag ej hunnit genomse de af mig afgifna yttranden, och anhåller att mig må lemnäs rättigheten att göra det efter justeringen, i händelse något yttrande icke vore rätt uppfattadt. Undert. Ri d d. S e c r e t.: För den framställning, som Hr Lagerhjelm gjort, torde intet hinder möta; åtminstone har jag alltid ansett min skyldighet som Ridd.vSecret. vara, att icke förmena någon ledamot att, äfven efter justeringen, göra ändringar i sina yttranden till ordalagen men icke till meningen. Jag torde likväl få anhålla, att de herrar, som ännu icke genomsett sina till denna dagens prot. afgifna yttranden, behagade göra det med det första, emedan tryckningen af prot:n i annat fall fördröjes. — Det torde dock vara rättast, att de yttranden, som afgifvas af mig som Ridd..Secret., uppläsas, emedan jag i annat fall torde på visst sätt kunna anses jäfvig. Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad., att den ordagranna uppläsningen af de talandes muntliga yttranden endast behöfde ske, då någon ledamot det begärde. Justeringen fortfor till protocollets slut. Frih. Cederström, Gustaf Carl: Jag vågar anhålla hos Hr Frih. o. Landtm, samt hos R. o. Ad., att alia de yttranden, som blifvit afgifna till detta prot., så väl som de, hvilka afgifvits lill de följ. prot:n, i frågan om bänkmtsvalet, måtte få åtfölja prot:s-utdr. i detta ämne till Const.- Utsk., samt detta Utsk. anmodas, att, i sammanhang med sitt yttrande öfver den vägrade propos:n, inkomma med en resumé af historiken om 4> §:n» Riksd.Ordnrs tillkomst. Jag i H. ft* 9°
Det utgör för mig en ganska stor tillfredsställelse att finna , att det ifrågavarande yttrandet, under den tydning det nu erhållit, på intet satt står i opposition mot de loi jilia tänkesätt för hvilka Herr jFriherrn är så allmänt känd, och jag lyckönskar mig öfver detta tillfälle att få ägna Herr Friherren den gäld af agtning, sora hvar och en mekel,gen är skyldig de motiver, hvilka förm:edt Herr Friherrns öfvertygelse i hufvudsfaken, hvilken, jag är fullkomligt öfvertygad derom, ehuru, olika med min egen, likväl härflutit från samma rena källor: varmt nit för Fä - Deli 12 Felruarii. derneslandets väl oell för upp rätta ål landet af dess grundförfattningar. Det torde för öfrigt vara olämpligt, att vidare uppehålla Högloflige Ridderskapet oell Adeln vid detta ämne ; ty om meningen af det ifrågavarande yttrandet fattas så, som den i dag blifvit uttydd, så försvinner af sig sjelf all vederläggning, och skulle'åter meningen tagas så, söm jag den 5 dennes fattade den, så torde öfver ty gelsen derom vara tillräckeligen fast och grundad hos hvarje äldre ledan ot, som äger känsla för billighet och hos hvarje yngre, som äger det för helgden af de rättigheter, honom i Grund! agarne finnas bevarade. Börjades justering af PleniProtocollet för den 5 dennes eftermiddagen. Efter uppläsning af Friherre Rudbecks, Alexander, deruti upptagne skriftelige anförande, yttrade sig Friherre Rudbeck: Vid justeringen af PleniProtocollet: för den 5 dennes eftermiddagen, får jag nu, i afseende på min deruti förekommande motion, repetera hvad jag sistlidne Plenidag anförde rörande ett misstag vid renskrif. ningen af mitt memorial. Der står nemligen allmänna nöden , ineii bör vara allmänna penningenöden, Detta anhåller jag ruåtte blifva rättadt, Den 12 Februarii. Hejr Cederschjöld, Pehr Gusta/: Den anmälan som Friherre Rudbeck gjort om ändring uti dess skrifteliga anförande, får jag begära måtte blott blifva antecknad uti denna dagens Protocoll; men deremot hans första skrifteliga yttrande alldeles oförändradt.
Gästgifvare, som icke, inom en månad från det taxeringskomitéens förrättning blifvit afslutad, hos kommunalnämnden uppsagt den rätt till bränvinsutskänkning, som gästgifveriet åtföljer, vare underkastad den afgift, som bör under det nästföljande försäljnings-året utgå för det kannetal, hvilket i nu stadgad ordning blifvit bestämdt. Der gästgifverihållning är mellan flere åboer fördelad, må utskänkningsrättighet af dem icke samtidigt utöfvas, utan af hvardera endast under den tid han gästgifverihållningen besörjer. Den, som vill sin andel i utskänkningsrättigheten uppsäga, vare dertill berättigad, der uppsägning sker inom den tid, som i 3 morn. är bestämd. Har uppsägning skett, gånge afgift ut endast för den eller de åboers andel, hvilka vilja utskänkning fortfarande idka, och deltage i afgiften hvardera i förhållande till den tid, han utskänkningsrätten i förening med gästgifverihållningen utöfvar. § 13- Öfver beslut, som taxeringskomité, jemlikt §§ 8 och 12, meddelar, i fråga om beräkning af det kannetal bränvin, för hvilket minuthandelseller utskänkningsafgift erläggas skall, eger så väl den skattskyldige, som inom länet varande hushållningssällskap, stad, magistrat, socken eller kommunalnämnd att hos pröfningskomité anföra besvär inom den tid och i den ordning, som för överklagande af taxeringskomités beslut i allmänhet äro bestämda; äfvensom pröfningskomité tillkommer att, ehvad dylikt beslut blifvit öfverklagadt eller ej, deri vidtaga förändringar, som finnas skäliga; och må vidare klagan öfver pröfnmgskomités beslut, i den ordning bevillningsförordningen i allmänhet bestämmer, fullföljas af dem, hvilka öfver taxeringskomités beslut, enligt hvad här ofvan sägs, ega besvär anföra. Utan hinder af förd klagan skall försäljningsafgiften utgå efter det af taxeringskomité bestämda kannetal, intill dess ändring deri blifvit vidtagen genom beslut, som vunnit laga kraft.
Ehuru jag redan för 20 år tillbaka hade den äran alt verksamt deltaga i öfverläggningarne om alla de Stadgar och Lagbud, som ligga till grund för vårt nuvarande statsskick, har jag ej vågat uppträda med min röst emot LagUtskottets Betänkande, N:o 8g, orri indragning af Lagmansoch KämnersRatter samt serskilda Domstolar nu m., innan jag inhemtat flere lagkunnige och erfarne mäns tankar och råd. Jag börjar med att förklara, det, enligt min öfvertygelse, Utskottets Förslag i allmänhet, till det minsta sagt, ar omoget, samt antyder alltför mycken ungdomlighet i åsigter och slutsatser, serskilt i afseende på den brådstörtande hastighet, som Utskottet yrkat för verkställigheten af sina projecter, Är det rimligt och ändamålsenligt, alt flux lösrycka eller förändra ej mindre än §§ i v^rt nära hundraåriga Lagverk? Hvarförutan Utskottet utur sitt samman - 4 Den 26 O c t o b e r f. m. bung bortskrifvit en del af Lag-Comitcns Förslag. Herr Professor Bexell har i sin Reservation emot Utskottets Pluralitet så evident ådagalagt detta förhållande, att i det hela, jemfördt med Götha Hof-Rätts afgifne anmärkningar vid Förslaget till allmän Civil-Lag, dervid synes föga vara att tillägga. Jag förenar mig således till alla delar uti denne värde Ledamots Reservation; men anhåller likväl, att få angifva några partiella anmärkningar vid Utskottets högst märkeliga projecter. Utskottet har föreslagit, alt KämnersRätterne i Städerne skola upphöra redan den 1 nästkommande April, och alla dithörande mål sedermera öfverlemnas till RådhusRätterne.
Med afseende pä dessa förhållanden och då genom utkräfvandet hos Öhrwall af Slatsvcrkets ifrågavarande fordran denne ålderstigne tjensteman, hvilken med familj befinner sig i torftiga vilkor, skulle betagas all utsigt till framtida bergning, hafva Rikets Ständer pröfvat skäligt, för sill del, medgifva, att Kronomagasinsförvaltaren Öhrwall må från den honom ådönnla ifrågavarande ersättningsskyldigheten befrias. Då likväl Advokatfiskal i Kammar-rätten synes böra komma i åtnjutande af den honom, enligt 23 §. af Instruktionen för detta Embetsverk den 15 Öktober 1831, tillförsäkrade aktoratsprovision, och upplyst blifvit, att en del af det ådömda ersättningsbeloppet redan med 150 R:dr till Statsverket influtit, hafva Rikets Ständer funnit af de å ofvanberörde ersättningsbelopp redan till Statsverket influtna medel böra för bemälde advokatfiskal räkning innehållas så stor del, som motsvarar den aktoratsprovision, hvilken, på grund af ofvan åberopade stadgande, skolat honom tillkomma, derest Kronans berörde fordran i sin helhet till Statsverket ingått. Hvilket Rikets Ständer fa i underdånighet anmäla; framhärdande etc. Stockholm den 20 Augusti 1851. o / Bih. till R. St. Skrifvelse, N-.o 189. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Addri den 19 Aug. 1851. Preste-Sländet deri 19 Borgare-Ståndet den 20 Bonde-Ståndet den 20 Rikets Ständers underdåniga skri/velse, angående statsanslag till bekostande af en uppfunnen räknemachin. (Stats-Utsk:s Utl:de N:o 294.) S. A. K. ’ Sedan E. K. M:t, efter det Dess Vetenskaps-akademie blifvit hörd, under den 29 nästlidne April i nåder förklarat att, i saknad af nödiga tillgångar, E. K. M:t funne