Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Cederschiöld, Gustaf: Mitt förra yttrande afsåg egent - 250 Den 21 April f. m. ligen icke att framställa något bestämdt påstående, utan endast att erhålla uplysning om anledningen till det ringa omfång, som det Kongl. Förslaget eger. Just derföre att jag nogsamt insåg det stora motstånd, en sådan reform, som jag antydt, skulle'"möta, har jag icke i detta hänseende velat formulera ett bestämdt yrkande. Hr Adelborg har trott, att antagandet af den förändring, jag åsyftat, skulle - förhindra framtida jemkningar i presteruas löner. Denna hans förmodan måste grunda sig på en oriktig upfattniug af milt förslag. Enligt detsamma borde,Lur en allmän kassa, hvari inflöto alla kyrkans inkomster, utgå lönerna åt presterskapet. Om således genom nya konventioner eller annorledes dessa inkomster förökades, blefve ju deraf jemväl en följd, att större aflöning kunde tilldelas presterna, äfvensom då lätteligen kunde göras jemkningar der ojemnheter förefunnes. Gr. Hamilton synes hafva missförstått mitt uttryck derom att de bästa pustorat i allmänhet anförtros åt personer, som minst liro för erabetet lämpliga. Detta yttrande åsyftade ingalunda någon anmärkning emot Regeringen. Tvärtom är jag fullt öfvertygad derom, att Regeringen vid alla befordringar till pastorater under sednare tider strängt följt hvad författningarne föreskrifva; men just genom ett sådant sätt att tillämpa författniugarne upkommer det förhållande, som jag påpekat. Anmärkningen var således icke rigtad mot Regeringen, utan mot sjelfva författningarne. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. , biföll R. o. Ad. Utsk:ts ifrågav:de hemställan. Sedan H. Exc. Hr Gr:n o. Landtm. tillkännagifvit,’att PresteStåndet bifallit Utsk:ts i afseende å 2:dra punkten gjorda tillstyrkande, framställde H. Exc. propos. å bifa 11Jdertill, hvarvid svarades ja. 3:dje punkten. II.
Betänkande, i anledning af väckt motion angående meddelande af ett stadgande derom, att den af Rikets Ständer beslutade och af Kongl. Maj:t bifallna förändring i lagens bestämmelser rörande giftorätt ej måtte medföra retroaktiv kraft. Enär det af Rikets Ständer, vid innevarande Riksmöte, beslutade och numera af Kongl. Maj:t i Nåder bifallna förslag om en förändrad giftorätt och arfsrätt icke bestämdt innehöll, att den nya giftorättslagen ej verkade retroaktivt eller gjorde rubbning uti redan uppkomna rättigheter makar emellan, och att således, vid upplösning af de äktenskap, som kunde vara afslutade förr, än nya lagen träder i verksamhet, eller vid delning eljest af dessa makars bo, hvarderas giftoiätt borde urskiljas helt och hållet efter gamla lagen; men såsom otvifvelaktigt borde antagas, att meningen dock varit sådan; har Ilerr Friherre Tersmeden, W., uti ett till Höglofl. Ridderskapet och Adeln ingifvet och förliden gårdag till Lag-Utskottet remitteradt memorial, under åberopande af Riksdags-Ordningens 56 §., föreslagit, det måtte antingen i sammanhang med den beslutade lagen, eller genom serskild författning, det stadgande meddelas, att omförmälda lagföräudring ej skall, hvad giftorätten angår, tillämpas i frågor om redan ingångna äktenskap. Denna framställning bär Utskottet tagit i öfvervägande; och ehuru 1 §. i 10 Kap. Giftermåls-Balken af 1734 års lag uttryckligen sladgar, alt när man och qvinna äro sammanvigde, då eger hvardera giftorätt i boet, samt 2 i samma Kapitel förordnar, hurusom Frälseman och| Bonde giftas till två delar och hustrun till tridiung i sådan egendom, der giftorätt eger rum; hvaraf synes följa, att då giftorätten är makarne, hvar för sig, gifven och tillerkänd i samma stund äktenskapet ingicks, deras rätt i detta afseende måste vara bestämd enligt den lag, som vid samma tillfälle var gällande, utan att sedermera tillkommen lagförändring deri kan medföra tillbaka verkande kraft eller till annat förhållande föranleda; likväl och då Bih. till R. St.
S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet nerlannämnda motioner: JVS 55, af Grefve Lewenhaupt, Claes Magnus, om nedsättande af en komité för granskning af alla privilegiibref å stockfångst från Statens skogar i Norrland, rn. m.; JVs 56, af densamme, om vidtagande af åtgärd till förekommande af åverkan på Statens skogar i Norrland ; JVs 64, af Herr von Koch, Nils Samuel, om utverkande af rätt för svensk undersåte att utrikes idka handel eller annat yrke, m. m.; JVs 73, af Herr Hennich, Axel Gustafsson, om utarbetande af förslag till samtliga Landtränteriers indragning och öfverflyttande af deras kassaförvaltning på bankinrättningarne, m m.; JVs 94, af Grefve Lewenhaupt, Claes Magnus, om ändring i jagtstadgan, för så vidt den rörer ejderskylte; JVs 105, af Herr Treffenberg, Curry, om erforderlig inskränkning uti onödigt mångskrifveri vid landskanslierna; JVs 106, af densamme, om befrielse från åtskilliga länsstyrelserna nu åliggande göromål; JVs 138, af Herr von Mentzer, Carl Fredrik, om upphäfvande af Kongl. Maj:ts nådiga Kungörelse den 22 Maj 1863, angående upphörande från och med år 1864 af tullstämpling å varor, som från utrikes ort inkomma; JVs 140, af Herr Ulfsax, Adolf Fredrik, om de s. k. döda språkens uteslu - tande från läroämnena vid elementarläroverken, m. m.; samt JVs 141, af densamme, om nedsättande af en komité för utarbetande af förslag om Jury i brottmål. Från Högv. Preste-Slåndet. S. D.
Sedan få vi rösta särskildt om de Öfriga propos:na. Skulle deremot ja vinna, så vore frågan afgjord. Vi slippa då att rosta 0111 de öfriga förslagen och komma genast till liufv u d voteringen. Frih. Cederström: Jag hemställer till den sista vär da talaren, hvartill en sådan förm kommer att leda; åtminstone öppnar den möjligheten för att R. o. Ad. voterar bort alla coiitra-proposlna, och blir således Utan contra-proposition. Detta lärer väl ändock ej vara R. o. Ad:s mening, utan man skall väl ställa propostna så, att man voterar öfver två contra-propostr i sender, och den, som vid en föregtde 520 Deu 20 Februari f. m. votering blir antagen, kommer då att utgöra ja-propos. vid en efterföljande votering. På sådant sätt skall ovillkorligen en blifva qvar, och pä annat satt lärer det väl ej kunna tillgå vid dessa voteringar. Gr. Frölich: Jag Instämmer helt och hållet med Hr von Hartmansdorff, och hoppas att ingen ledamot låter bortresonera sig af Frih. Gederström. Vi äro ej så slöa lill begreppet, ty när man kan räkna till 3, så kominer nian ihåg, att man ej kan afgöra iner än en sak i sender. Det är alldeles icke behof af någon sådan harskramla, sorn Frih. Cederström nu sökt skrämma oss med. Den enda egentliga frågan är här, huruvida Frih. Gederström linnde på eli eller annat sätt så ställa till, att han fick sin propus, först lill contra-propos.; derom lärer frågan egentligen vara, och det är just derföre, som jag vördsamt hemställer till Hr Landtm, och Husets öfriga medlemmar, om det ej vore mest routiniert, att den först framställda skiljaktigheten ifrån Utsktns förslag blir den fråga, som först framställes till antagande såsom contra-propos., och att det må hero på hvem som först ropar votering, hvilket då naturligtvis alltid skulle blifva Frih. Jacob Cederström, emedan lian slår så nära och oftast ropar votering.
R:dr och för år 1850 med 1,300 R.dr. 16) Utom årsafgifter af Slöjdföreningens ledamöter och elevers afgifter, utgjorde skolans inkomster af statsanslag 2,000 R:dr, anslag af Stadens Drätselkommission 800 R:dr och af Bemedlingskommissjonen 400 R:dr. 17) Under år 1848 undergick Institutets hus betydliga reparationer, alla trädhus borttogos och gårösplatsen förseddes med prydliga planteringar. Huset vid Glasbruksgränden inreddes till lokaloför bibliothek, chirurgisk instrumenlmakareverkstad, boställe för inspektor, 3 adjunkter och 8 studerande. Ar 1849 erhölls anslag til! bibliothekets inredning och uppställningen deraf verkställdes under året. 18) Sedan år 1848 har det årliga statsanslaget ökats från 3,900 R:dr till 5,033 R:dr 16 sk. Bland eleverna hafva 50 genomgått gymnastisk kurs, 1,495 varit skolungdom; 515 män och 339 qvinnor begagnat sjukgymnastik och 101 äldre män friskgymnastik. Utexaminerade lärare och instruktörer voro 36. 19) Denna undervisningsanstalt, som blifvit stiftad af framlidne Grosshandlaren Abraham Rydberg, har den 4 Maj 1850 af Eder Kongl. Majit erhållit faststäldt reglemente. — Sedan år 1849 hafva af stiftelsens tillgångar underhållits en praktisk Sjömansskola och en förberedande Navigations-undervisningsanstalt. Vid förstnämnde skola, som hålles öppen från och med Maj till och med September månader hvarje år, hafva tjenstgjort en öfveroch fyra underlärare, och för meddelande af förberedande navigations-undervisning åt ett mindre antal af praktiska skolans elever, från Oktober till och med April månader, har en särskild lärare varit anställd. Inkomsterne hafva bestått af räntor å det donerade kapitalet 130,000 R:dr och hyresafkaslning af en till 20,000 R:dr uppskattad egendom.
Återremitterades Riksens Ständers Stats-Utskotts den 16 sistledne Februari afgifne och den 24 på bordet lagde Betänkande, i afseende på Herr J. U. Vinbergs Memorial, om Eån-rättighet i Manufaktur-Diskonten för SkeppsVarfs-egare. g. D. Vid förnyad föredragning af Stata - Prat, Uttlr. d. 2 Märs 1818. 165 Utskottets den 12 sistlidne Februari! meddelte och den 24 i samma manad på bordet lagde Utlåtande öfver gjord motion om medels anslående i och för Isländska Handskrifters öfversättande, biföll Borgare-Ståndet det af Utskottet föreslagne sednare alternativ, nemligen att Riksens Höglofl, Ständer i underdånighet hos Kongl. Maj:t anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t i Nåder serskildt å detta ämne fästa uppmärksamhet, samt, om någre medel skulle finnas, då i Nåder dermed understödja detta nyttiga företag. S. D* Bifollos, vid förnyad föredragning % följande från Utskotten inkomne och den 24 sistl. Februari på bordet lagde Besänkanden, nemligen j Från Stqls,Utskott et*. 1. I anledning af gjord motion om ytterligare bidrag af medel för Söder-Telge CanalInrättnings. fullbordande, 2. Angående Riksdagsmannen Eric Svenssons Memorial om förvaltningen af Kronans, Uppbörds.-Magasin, m.. nu 3. I anledning af Herr E. C Grönhagens framställning, om förbättring i afiöningen för Krigs-Revis iöns-Ket j eningen. 4. I anledning af Kongl. Majda Nådiga Proposition angående användande af de inom Södermanlands Län befintlige så kallade Jagbackar. 5. Angående Riksdagsmannen Jonas An. derssons Memorial, rörande grundmne för liqviderandet af undsättnings spannmål. Från Jjag-Utskottet. 1. Angående Egares af Bergsmanshemman. i66 Prot. Uulr. d, 2 Mars 1818. åliggande att fullgöra de samma Hemman åtföljande onera. 2.
Den enhällighet, med hvilken kommitterade ansett staden Sala vara en punkt, dit norra stambanan borde dragas, har emellertid lemnat rum för flere 31 skiljaktiga meningar rörande lämpligaste läget för en jernväg intilldess denna punkt kunde uppnås; hvaremot frågan om jernvägens fortsättning från Sala till Gefle-Dala-banan framkallat endast en meningsskiftning. Det har synts kommitterade vara lämpligt, om äfven till formen ovanligt, att förutskicka en kortfattad redogörelse för dessa skiljaktigheter, särdeles som en sådan redogörelse torde i det följande bidraga att klarare framställa frågan i sin helhet, på samma gång det icke lärer kunna nekas, att rättvisa derigenom vederfares minoritetens meningar. Pluraliteten af kommitterade har ansett en stambana norr om Stockholm böra ledas öfver Almarestäke, vester om Sigtunafjärden, till Örsundsbro och med en grenbana derifrån till Upsala, samt ifrån Örsundsbro till trakten af Sevalla kyrka och vidare till Sala, äfvensom från sistnämde stad till Korsnäs station å Gefle-Dala jernväg. Denna stambanans rigtning till hela sin längd, eller från Stockholm till Gefle-Dala jernväg, hafva endast undertecknade Cronstedt och Sjöberg ovillkorligen omfattat. Beträffande deremot först den sålunda bestämda linien frän Stockholm till Sala hafva undertecknade Frestadius och Starck väl ansett banan böra gå vester om Sigtunafjärden till Örsundsbro med grenbana till Upsala, men i fråga om vägen från örsundsbro föredragit den af jernvägsundersöknings-kommittéen alternativt uppgifna och jemväl undersökta linien från sistnämde punkt till Sala.
Nyssnämde definition på Landsoch Härads-allmän4i H. 10 i4<3 Den 10 September e. m. ningar förekommer här derföre, att Rikets Ständer vid 1818 års Riksdag beslöto försäljning af dessa Allmänningar, såsom ansedde tillhöra Kronan; hvilket genom denna definition blifvit vederlagdt. Någon äganderätt till Allmänningar är ej derigenom tillagd, hvarken alla, eller visse hemman, blott att de ej tillhöra Kronan, utan Länet eller Häradet. När fråga om delning uppstår, skall äganderätten bestämmas. Då är det billigare i min tanka, att den lemnäs dem, som begagnat skogarne, än dem, hvilka ej begagnat, och ej få begagna dem. Häruti kan jag ej finna någon orättvisa; hvilket här ungefär är detsamma som obillighet. —• Ytterligare har såsom stöd för den motsatta tankan blifvit anfördt, hvad jag i mitt skriftliga yttrande redan vederlagt, att nemligen Ständerne i deras svar till Konungen på dess Proposition rörande de Allmänna Skogarne, vid sista Riksdagen skulle hafva bestämt grunden för Allmänningarnes delning. Rikets Ständer föreslogo, att Allmänningarne skulle delas mellan de Socknar, som anses deruti hafva del. Jag hemställer, om detta innefattar alla Socknar, hvilket vore o vilkorligt, derest alla hemman i Häradet skulle få del deri. Yidare föreslogo Rikets Ständer att, sedan Allmänningarne blifvit emellan Socknarne så delade, skulle delningen inom Socknen rättas efter .samma grund, som för Sockne-allmänningarne i Skogs-Ordningen Ben io September e. ni. »47 är stadgadt. Friherre Sprengtporten har sjelf medgifvit, att i den SkogsOrdningens §., som omtalar Sockenallmänningars delning, finnes ej någon grund derföre bestämd; men lian har velat draga slutsålts till en sådan grund af en annan §., och denna rörer blott huru förhållas skall, då Allmänningarne ej äro delade. Jag kan för min del ej tillåta mig en sådan conclusion, då det är fråga om bestämmelse af äganderätt lill jord; och. jag anser den således bevisa intet i saken.
Snarare skulle full afbetalning vara att vänta, ehuru endast småningom, af mången hos hvilken brist vid ut* Den 3 Februariii »21 matning och executiv försäljning nu uppstår* lag medgifver att en tid för lånens full komliga inbetalning har bordt stadgas, men den lär utan skada kunnat vara rymligare än den, som blifvit antagen och i alla fall kan ru vid en okad penningeförlägenbet, Riksens Ständers faderliga omvårdnad lemna ett ökadt anstånd. Sådan är min åsigt af saken och sådana de grunder hvarpå jag förenar mig med hvad Friherre Boije i ämnet anfort; anhållande att detta mitt yttrande måtte åtfölja Friherre Boijes memorial till det Utskott, dit det varder remitteradt. Friherre Rudbeck, Alexander-. Sällan hafva Riksdagar inträffat, sorn icke medfört och pålagt Svenska Folket ökade pålagor; men näppeligen lärer Nationen mera allmänt och mera nödvändigt hafva känt angelägenheten, att af sina Representanter nu på-J kalia samt å deras ansvarighet affordra en för Svenska Folkets framtida bestånd högst angelägen och betydlig nedsättning å alla de utlagor, som hittills betungat och nedtryckt Nationen. Då hvarje Representant vid detta Riksmöte är onekeligen skyldig, att fritt och redligt tänka, tala och svara för Folkets 121 Den 3 Feiruarii. fördelar och angelägenheter3 skulle jag anse mig ovärdigt begagna min Riksdagsmannarätt inom Rikets första Stånd, om jag med stillatigande kunde uragtlåta att framställa vår» hemmavarande Medbröders så synbara bedröfliga ställning, endast orsakad af öfverdrifvet uppjagade och tryckande beskattningar, hvilka nu mera uppgått, till en så utomordentlig öfverdrift, så att om ej en hastig hjelp mellankommer, och Svenska Folket lindras på ett fullkomligt och kraftfullt sätt, blifva säkert följderna betänkligare än botemedlet kan för StatsCassan blifva menligt.
Gauffin å stadens invånares vägnar, samt Hushållssällskapets derstädes sekreterare L. V. Henschen till undertecknad Chef för statens Jern vägsbyggnader redan år 1857 ingifven anhållan om fullständig undersökning på allmän bekostnad af 5 en östligare linie för jernväg från Finjasjön, öfver Wexjö, Ekesjö, Linköping oell Katrineholm, med bibana till Jönköping från trakten af Ekesjö. b) Af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Kristianstads län ingifne och förordade, till undertecknad Chef för statens Jernvägsbyggnader ställde petitioner från 642 invånare i samma län, om verkställande på statens bekostnad af fullständig undersökning under år 1858 rörande lämpligaste’utstakning af en bijernbana emellan Kristianstad och rikets Södra stambana samt kostnaden för en sådan banas anläggning. c) Wexjö stads invånare med petition om undersökning genom Kommittéens försorg rörande Södra stambanans dragande genom Wexjö. d) Bruksägarne C. G. Leijonhjelm, O. Nordenfeldt m. fl. med anhållan om fullbordande genom Kommittéens försorg af undersökningarne för en jernväg från sjön Wickern i Nora bergslag, öfver Svartelfven vid Kortfors, ej mindre till sjön Möckeln i Karlskoga bergslag, än ock till Timselfven. e) Orebro stads deputerade, med förslag till de jernvägssträckningar, som de och ett stort antal stadens och ortens invånare anse för Nerike mest maktpåliggande, och hvilka de betrakta såsom för hela riket vigtiga samt sålunda förtjenta att ingå i systemet för statens stambanor. f) Landshöfdingen i Kristianstads län E. v. Troil med ritningar, betänkande och kostnadsförslag för bibana från Kristianstad till Södra stambanan, under anhållan, att Kommittéen ville till Eders Kongl. Majit afgifva underdånigt utlåtande om och i hvad mån banan vore förtjent af uppmärksamhet från statens sida.
'Utskottets yttrande, sorn i samma Betänkande innefattades, om Inqvarterings besvär et för Städerne i allmänhet Stats Utskottets Betänkanden. 185 kunde ej annat än anses äfven besvara Herr Ståhles i allmänna ordalag för Hellsingborgs och Engelholm yrkade verkstellighet af dea år 1809 beslutna lindring uti detta besvär, och påkallade icke annat eller olika bebandlings-sätt än det Utskottet lémnade åt denna fråga för de öfrige Städerne i Riket, hvarmed icke utom ordentliga förhållanden vore uppgifne. Då Borgare Ståndet derefter den 91 Maji återremitterade frågan om Inqvarterings besväret i allmänhet, i anseende till de åtskilliga anmärkningar, som vid Utskottets utlåtande blifvit gjorde, fanns någon anmärkning eller erindrän icke vara af Herr Ståhle gjord, hvaraf skulle synas, sorn han då ansett sin motion besvarad; Och först sedan Borgare-Ståndet fattat sitt beslut uti de frågor om Inqyäterings besväret sorn blifvet upptagne uti Utsskottets förstomförmälte Betänkande samt Utlåtandet N:o 343 öfver anmärkn;ngarne deremot, har Herr Ståhle gjort den nu i frågastalde erindrän och yrkat uppgifne bestämda ersättnings Sammor för Hellsingborgs och Engelholms Stader, VVid sådant förhållande anser Stats-Utskottet dess utlåtande vara begränsad! af den första motionen; och sorn den deruti påyrkade verkställighet å den år 1808 beslutna lindring uti In. qvarterings besväret för Städerne i allmänhet draf Utskottet behandlad och samteligen Riks-Stånden jemväl deröfver fattat beslut, lärer dervid ingen särskildt åtgärd kunna lemnäs, till förmån 1,36 Statsutskottets Betänkanden fdr Helsingborgs och Engelholms Städer, hvars Inqvarterlngs-besyärjiidessutorri icke synes Jeunna jpmföras med den tunga Malmo Stad deraf ma, ste draga ock derföre ansets. bora understödjas» samt Helsinborg; af dess läge såsom gränse Stat troligen njuter förmåner som fullt ersätta dermed förenade öfyerklagade olägenheter.
— Den 3 December. hela sommaren, alla lielgedagar före gudstjenslen, vid kyrkan 2:ne timmar exerceras, af dertill inom armeen förordnadl befäl; och skulle, efter omständigheterna, flera socknars beväringsyngKngar kunna tourvis sammandragas vid en kyrka till öfningars verkställande i större trouper, utan statens betungande med något underhåll. Gevärets kännedom och färdighet i dess behandling skulle under denna öfning bibringas. Målskjutning ordentligen läras, och de begrepp om fälttjenst, som uti scholén blifvit meddelade, skulle nu praktiskt öfvas. Till vinnande af den för soldaten så nödvändiga färdighet, att väl och säkert kunna skjuta, skulle ej litet bidraga, om den i Tyskland och Danmark öfliga målskjutning äfven hos oss kunde såsom folklek införas, och om livart 3:dje eller 4;de år, inom hvarje socken, en målskjutni ngsinspection. anställdes, hvarvid ett eller 2:ne priser af allmänna medel utdelades för de bästa skotten. —- Efter 2r års ålder skulle den till krigstjenst activa beväringsskyldigheten inträda och fortfara till och med fyllda 25 år. — Under denna lid skulle de beväringsskyldige, å utsatt helgedag, vid sommarens början, vid socknekyrkan, eller på annaa tjenlig samlingsplats, till mönstring oell exercis sammankallas, och likaledes en gång vid sommarens slut. Af denna beväringsklass skulle styrebsen, i mån af medel och pröfvadt behof, kunna bilda och sammandraga bataiHöner till högst 12 dygns exercis, så nära hemorten som möjligt; och skulle debeväringsskyldige för sådana tillfällen af statsverket kosthållas, men begagna sina egna kläder; och hela denna styrka kunna uppbådas, att vid påkommande behof rycka ut i fält.
Boye, om det icke vore lämpligt att här stadga, det apothekare, som förbryta sig uti förevar, afseende, skola böta dubbelt mot andra; åtminstone måtte Hr af Billbergljs förslag, som går ut på att beröfva apothekaren hela hans egendom, icke kunna antagas. Hr Cederschjöld: Jag vill gerna begifva mig tillden siste värde talarens förslag, att böterna må utsättas dubbelt för apothekare; men längre bör man också icke gå. Frih. Boye: Med den personliga kännedom, jag äger om Hr Cedersclijölds moraliska väsende, är jag öfvertygad, att om han sjelf vore apothekare, skulle han icke vilja hafva denna rättighet så i brist af alla controller, som han nu Ben 26 Januari. 2o5 foVeslår; ty om man eftersinna!-, att, om äfven böterna fördubblades, ett olofligt tillverkande af brännvin skulle kunna lemna vinst utöfver bötesbeloppet, skulle ju ett sådant missbruk af apothekare icke kunna förekommas. Jag vill visserligen icke sträcka straffbestämmelserna längre, än jag anser nödigt; och om vi derföre antaga, att apothekaren första och andra gången bör kunna få umgälla förbrytelsen med lika ansvar som andra, så bör åtminstone 3:dje gången enahanda öfverträdelse medföra privilegiernas förlust. Jag kan icke förlika mig med det rättsbegrepp, som skulle medgifva en känd förbrytare rättighet att fortfarande få begå förbrytelser, blott han betalar derför, synnerligen då jag besinnar, att betalningen kan stå väl tillsammans med rörelsen, genom den vinst densamma lemnar. Hr Cederschjöld: Den siste värde talaren har vädjat till min moraliska känsla. Jag får i anlcdn. deraf erinra, att om jag skulle stifta lagar efter min egen känsla och efter den öfvertygelse, jag har att icke sjelf öfverträda dem, så skulle jag icke draga i betänk, att antaga Dracos lagbud; ty så länge jag får behålla mitt förnuft, hoppas jag att icke med uppsåt göra mig skyldig till öfverträdelse af någon lag.