Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
: Telefonisterna, af J. N — g Bättre och sämre flickor » Bättre » o c h » sämre » flickor; af Elna Tenow Något litet o m friskgymnastik; till Iduns unga läsarinnor af Majken .. 13 7 7 7 7 8 8 8 9 9 Våra barnbaler: småprat af — er I skafferinyckelfrågan; af Hoi Vi och våra tjenarinnor; af Nina 9 9 10 Sjelfbeherskning; af Sojla 10 Om dukning af bord 10 Husmödrar emellan; tvänne svar till Betty. 10 Handarbetets vänner; af J. N — g 10 Ännu en gång » skafferinyckelfrågan »; af Fru Anna - Fritt arbete och fri konkurrens; 11 af Hanna R. 11 Ett steg framåt; af Elna Tenow 12. 16 af A. B Något o m rosodling i b o - 16 ningsrum, af Jane 17 Från faderns debet; af F. S. Qvinnogymnastik; en serie uppsatser efter » Vort Hjem » 1 7 - 2 1, 25 Pastor Ostermanns föredrag; några invändnin17 gar af Referenten 17 God ton Vi o c h våra barn; efter Matias Skards föreläsningar, af /. N — g 18, 19 18 Om sällskapslif; af A. B 19 Fördomar o c h åter fördomar; af Karna 19 Förnöjsamhet; af Slen Svärmor; af Ave 20 20 Damer som turister Ammen sjelfva edra barn; ett ord till svenska 20 mödrar, af C. Th — n 21 Ytligheter och ytterligheter; af Mathilda Langlet 21 Händernas vård Till unga mödrar, varande eller blifvande; af 22 Elna Tenow. — Dopseder o c h dopskrock; anteckningar från 22 gamla tider 22 Litet om kräftor; af En gourmand.-. Ett underbart land; fragment ur en otryckt reseskildring, skänkt åt Ave 23, 25, 27, 30, 32, Julklappsarbete — sommararbete; af Fru Elin Om konsten att vara gäst Ett tomrum att fylla; några ord till uppväxande Våren; af M.
I sammanhang härmed fa Riksens Ständer inför Eders Kongl. Maj:t yttra följande underdåniga önskningar. Da en nyttig erfarenhet bewittnat att sadane händelser kunna inträffa, hwarigenom ett högre Statens interesse kunde göra etc förbud mot Spannemalens sörbränuing kill Bränwin nödwändigt, hafwa wäl Riksens Ständer, med willkor af deremot swarande minffninq i afgisterna, ät EderS Kongl. Majit i underdånighet öfwerlemnat att sadane Förbild utfärda; Men Riksens Ständer fa äfwen med afseende a enskildtas billiga interesse t underdånighet anhalla, det Eders Kongl. Majit ej, utan wid högst trängande behof, matte denna dess Höga rätt utöfwa. I ffägan on> Förbud pa införande af Arrack, Romin och Utländskt Bränwin, hafwa Riksens StänderS meningar warit delade, men allas deri instämt, akt detta Mål af Eders Kongl. MajitS Nådiga godtfinnande berodde Riksens Ständer fa yttermera hos Eders Kongl. Majit i underdånighet anhalla, det täckteS Eders KonglMajit genom någon dertill skicklig Embetsman lata, enligt med de i Förordningen befiutade grunder uträkna en Tausi öfwer den förhöjda afgiften för Panncromden. sa wäl för dem, hwilka begagna sig af större Panna än dem ester deras Den 16 Augusti. 2669 Hemmanswärde tillkommer, som för dem, hwilka jemte en 90 kannors Panna Mlja en annan; Och fa Riksens Ständer derwid tillika anhalla det en fädan Tauff, wid utfärdandet afBränwinsbränningsFörordningen/ i Nador matte densamma bifogas. I afseende ra det Reglementariska anhalla äfwen Riksens Ständer hos Eders Kongl. Maut i underdånighet, dec täcktes Eders Kongl.
Upplästes ett Memorial från Statsutskottet af den 22 April, innehållande utlåtande öfver Konungens Nådiga Proposition om några för Undervisningsoch Läroverken i Riket nödiga anslag; och anser Utskottet, uppå anförda skäl, att, på sätt Kongl. Majit i Dess Nådiga Proposition framställt, härtill må användas den så kalladeBehaglig Tids FörläningsSpannmål, hemställandes dock, att hos Kongl. Maj:t den underdåniga önskan kunde anmälas, att Kongl. Majit, intill dess Behaglig Tids FörläningsSpannmålen kan blifva att tillgå, täcktes at StatsVerkets öfverskott, som kunna uppkomma , antingen af blifvande nya Kongsgårdsarrenden eller uppå andra Jnkomst.titlar, i Nåder anslå de medel och utvägar, som för befrämjandet af detta ändamål kunna finnas nödige, hvilka anslag likväl i den mån komma att mindskas, sorn den påräknade Förlä - Den 24 April. ningsSpannmålen genom timande ledlghete? och skeende indragningar blifver att tillgå. Och anser Utskottet all den FörläningsSpann. rr.ål som kan blifva indragen, böra uppföras på Ciericiestaten å fjerde hutvudtiteln inom linien till nästa Riksdag, att då på Stat upp* föras. Lades på bordet. Vidare upplästes ett Memorial från Stats* Utskottet af den 22 April, innehållande förslag till Ikiksdagsvedergällningar för Ståndens samt l tskottens Secreterare, Canzli och Vaktbetjening: och bär Utskottet vid dessas föreslående ansett sig böra följa den grund, att arfvQ* den må tilldelas åt Secreterarne, såsom de, hvilkas göromål i synnerhet fordra och pröfva skicklighet, men dagtractamenten åt Canzli samt Vaktbetjeningen, hvilka hulvudsakligast hafva möda-, men att, för bibehållande af en billig proportion, så att icke de, som erhålla dagtracramenten, måga genom
Sä snart riksdagsmanna-fullmakterne underrätt den i 1 mom. af nästförutR. o. § 23. stående § föreskrifna granskning, bör derom hos Konungen anmälan göras af Justitire-statsministern eller den i hans ställe förordnad är. Konungen utnämner då, bland hvardera kamarens ledamöter, dess talman och vice talman. Talmännen och vice talmännen aflägga inför Konungen följande ed: »Jag N. N., utnämnd och förordnad att vid delta riksmöte vara talman (vice talman) i Riksförsamlingens Första (Andra) kamare, lofvar och svär, vid Gud och hans heliga evangelium, att jag vill och skall med all min förmåga upprätthålla och försvara Konungamakten och Riksförsamlingens rättigheter, i öfverensstämmelse med rikets Regeringsform. Jag skall ock ställa mig till ovilkorlig efterlefnad rikets öfrige grundlagar. Detta allt lofvar jag troget hålla, så sannt mig Gud hjelpe till lif och själ.» Då, vid något af de fall, SO, 52 och 55 ,§§ Regeringsformen omförmäla, Riksförsamlingen, endast på de i samma grundlags 54 § nämnde vederbörandes kallelse, till riksdag sammanträder, eger hvardera kamaren att bland sina ledamöter välja talman och vice talman, hvilka inför kamaren aflägga den föreskrifna eden. Konungen låter, genom en härold, utlysa tiden, då riksdagen öppnas skall, r. o. § 26- sist till åttonde dagen efter den, som är till riksdagens början bestämd. Riksförsamlingens ledamöter skola då, sedan gudstjenst för dem hållen är, sammankomma på rikssalen. Der förer Konungen sjelf eller, då Han så för godt finnér, någon af Statsministrarne ordet och meddelar Riksförsamlingen berättelse om hvad i rikets styrelse sedan nästföregående riksdag sig tilldragit. Första kamarens talman träder derefter inför Konungen och framförer Riksförsamlingens underdåniga vördnad. Hvardera kamaren eger utse och förordna sin sekreterare. Den betjening, som hvardera kamaren i öfrigt för sig under riksdagen anser nödig, skall af talmannen och två af kamaren dertill utsedde ledamöter, efter samråd med sekreteraren, tillsättas. R. O. § 24. Bih. till R. St.
Då, till följd af nådig befallning, det åligger Krigs-kollegii Intendents-afdelning, under hvars förvaltning och redovisning anslaget för beväringsmanskapets vapenöfningar är ställdt, att öfver hvad Rikets Ständers Revisorer sålunda anmärkt sig yttra, får Kollegium i underdånighet anmäla, det Landshöfdinge-embetet i Wester-Norrlands län uti afgifven förklaring upplyst, att färden öfver Angermanelfven, mellan Kläpp och Sångamo, ej utgör någon färjled, för hvilken taxa blifvit fastställd, och att, enligt Landshöfdingeembetets åsigt, öfverfarten för hvarje person icke kan till bättre pris än det uppgifna betingas; och som, äfven om 25 öre personen skulle kunna anses för högt för öfverfarten mellan Kläpp och Sångamo, vid hvilka orter elfven är mindre bred än vid de längre österut belägna färjställena, ett gemensamt pris till detta belopp för elfvens öfverfarande, vare sig att öfverfarten sker på längre eller kortare afstånd från förstnämnde orter, synes medföra mindre marschkostnader för beväringsmanskapets fortskaffande till och från Sångamo, än om båtlegan för de beväringsskyldige, som hafva sina hemvist söder om — 313 — Angerraanelfven, skulle erläggas i förhållande till sjöfärdens längd, anser Kollegium Revisorernes anmärkning ej böra till åtgärd föranleda. Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter:, C. MEIJER. G. SANDELS. C. F. LAURÉN. Carl Angelin. Stockholm den 15 December 1865. Kongl. Krigs-kollegii Aflönings-afdelnings underdåniga utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers förnyade anmärkning, beträffande utbetalningen af lö neförbättringar vid indelta Arméen. Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Till större delen utgöres marken af sandjord, pä några ställen blandad med lera, undantagande Tössö pastorat, hvarest lermylla är rådande jordarten; men i synnerhet emot Norska gränsen är jordmånen svag och föga bördig. Wahlbo härad, som å vestra sidan stöter till Bohus Län, är äfvenså bergbundet„ sorn förstnämde härader, likväl med bättre jordmån, deri lermylla ofta förekommer; hvaremot öfriga delen, af Dahlsland, utgörande Nordahls och Sundahls härader, har i det mesta en jemn och slät belägenhet, vidlyftiga åkerfält samt god och bördig jordmån, hufvudsakligen bestående af lermylla. Sjön Wenern begränsar Dahlsland å nordöstra; sidan, i hela sträckningen från Wermlands Läns gräns till Wenersborgs stad, och utom dess finnas många andra större och mindre sjöar, bland hvilka; Stora Lee utmed Norska gränsen och de vattendrag, , sorn förena den med Wenorn, i synnerhet förtjena att anmärkas; landet är för öfrigt i rila riktningar genomskuret af åar och bäckar, de flesta; med aflopp åt Wenern I Westergöthland är den landsträcka, sorn börjas vid Wenern, innesluter Halleoch Hu .ncberg och sedan omgifver eller tillgränsar Götha EIF, utgörande Wäne, Flundre och. Åhle härader, både vacker och fruktbar: rådande jordmånen, är bär ömsom lera och svartmylla;; men i den, mån landskapet aflägsnar sig från Elfven och i synnerhet ju mera det närmar sig gränsorne af Halland och Småland, blifva jordarterne sämre och: svagare.
Konjunkturen syntes äfven just nu vara serdeles lämplig för delta ändamål, enär Kongl. Maj:t uti Sitt helsningstal till Ständerne tillkännagifvit, att Sveriges förhållanden till utrikes makter bära prägeln af upprigtig vänskap; att de förenade rikenas styrelse lyckats under de beklagansvärda stridigheter, som yppats i norden, att från skiljda häll tillvinna sig de mest ojäfaktiga bevis af förtroende och att Kongl. Maj:t aldrig upphört, att, i förening med allierade makter, bidraga till fredens återupprättande i grannriket på ett med denna stats värdighet och sjelfbestånd förenligt sätt. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, har motionären föreslagit; att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes, med de ut - Allm liesv. o. Ekon.-Disk. Ullålande, Jt» 120. 3 vägar, som äro i Kongl. Maj:ts makt och pä det sätt, Kongl. Maj:t lämpligast pröfvar, i näder »utverka upphörande en gång för alla och så snart omständigheterna medgifva, af de tullafgifter till danska kronan, hvilka blifvit, genom 9:de artikeln i fredstraktaten emcdlan Sverige och Danmark den 3 Juni 1720, ålagde svenska undersåter för deras fartyg, persedlar och handelsvaror, som försändas genom Öresund». Innan Utskottet ingår i närmare pröfning af hvad motionären sålunda föreslagit, samt uttalar sina åsigter, rörande möjligheten för närvarande af den gamla tvistefrågans om Öresundstullen lösning på ett tillfredsställande sätt, har Utskottet ansett det ej vara oväsendtligt, att i minnet återkalla, under hvilken tid Sverige varit tillförsäkradt tullfrihet i Öresund samt då denna upphörde. Efter upplösningen af Kalmar-unionen blef allmän tullfrihet för de tre nordiska rikena bestämd, äfvensom genom freden i Stettin år 1570, samt i ännu uttryckligare ordalag genom freden i Knäred år 1613. stadfästadt, att svenska skepp och svenskt gods skulle ega tullfrihet i Öresund.
A f z e l i u s, Doktor Garl piensburg D i r Robert Lönnberg, Panorama international, 26 Hamngatan 26. Öppet hvarje dag från kl. 10 — 10. Från och med den 12 till oeh med den 18 oktober 1890: 5:te serien a f Världsutställningen i Paris 1890. Entrén är • Äldre SO öre. Barn 20 ö. Sönoch helgdagar 25 ö. Barn 20 ö. Abonnementskort, gällande för 8 besök, kr. Skolor och föreningar erhålla nedsättning i afgiften. Hvarje söndag nytt program. OBS. Hundar få ej medtagas. En okyrklig betraktelse. Jemte bihang. Kristi Kristendom. Pris 7~&gt; öre. [2748] Vasateaterns senaste nyhet! Stackars Jonathan. Operett af C MMlöcJeer. l| för Piano med bifogad •t svensk text 1: 75 för Piano. (Fullständig upplaga.) 1: — P isoo4upletter^,Ku7eu-R i pertoar N:r 25 —: 40 Ful ständig Textbok. 75 Att tillgå i hvarje musikoch bokhandel samt direkt från [2749 j Abr. Hirschs förlag. [1357j l ^ ö r välgörenhet mottagas tacksamt ' T H v å unga flickor kunna få inackorstämplade frimärken etc. Uppdering på landet i trakten af lysningar mot porto, adr. » Harald », Vesterås. Pris 35 kr. pr månad. Adr. : InSöderköping, p. r. [2764] geniör Lokrantz, Sippersta, Dingtuna. (S. N. A. 3171) [2691] TEf * n ung flicka önskar blifva inackorderad i en treflig familj på landet för att lära hushåll, hälst där ungdom finnes och i närhet af stad. Svar före den 20 oktober torde sändas till » 20 år », Heby.
Maj:ts och Rikets Svea Hofrätts utslag af den 25- sisth Mars, angående åtal mot förre Riksdagsfullmäktigen från Christianstads län Ola Månsson i Gårdlösa, angifven att hafva såsom Direktör vid Rikets Ständers Lånekontor i Malmö öfverträdt gällande Reglemente och Ansvarighetslag. Härvid må det vara mig tillåtet att, för målets fullständiga belysande, uppställa en jemförelse imellan angifvelsen — de ådagalagda förhållandena i saken, samt hit börande, nu gällande författningar; om hvilket allt jag hittills saknat tillfälle mig yttra. I första rummet bör då betraktas innehållet af 78:de § i Reglementet för Bankoverkets styrelse och förvaltning den 10 Mars 1858. Uti de delar, som kunna hänföras till ifrågavarande mål, lyder denna § så: »Ledamöterne i samtlige Diskont-Direktionerna vare det uttryckligen förbjudet att såsom Kommissionärer taga någon befattning med låneansökningar hos det Diskontverk, i hvars styrelse de deltaga; — finnes förbudet vara öfverträdt af Ledamot i DiskontDirektion, skola Fullmägtige ombesörja, att annan ledamot i hans ställe skyndsamligen förordnas och insattes.»
Jag anser derföre, att det borde tydligen uttryckas, att vid sådana omständigheter, som de af mig nu uppgifna, endast ambulatoriska skolor böra inrättas; men på det att icke en sådan föreskrift måtte missbrukas, så att endast en ambulatorisk skola inrättades der en fast verkligen kunde finnas, anser jag äfven nödig controll deremot böra äga rum, nemi. den alt undersökning af domcapitlet och Konungens Befihide först anställes, innan tillstånd lemnäs en sådan socken att slippa bekosta en fast skolas anläggande. Vidare stadgas uti 1 §:n 4 moni., att undervisningen i de fasta skolorna bör gifvas minst 8 månader om året. Der - Den 18 Juli. io3 vid får jag endast åberopa Hr Ribbings, Arvid, reservation vid denna punkt. Den lyder sålunda: ”Utsk:n vilja hafva åtta månaders oafbruten lärotid; jag blott sex, och hvarannan dag deraf för gossar, hvarannan för flickor.” ”Mina skäl äro: ”1:0 Under en tid af året, December och Januari, är antingen mörka dagar, kallt väder, slaskigt väglag; under en annan, såsom Maj, Juli, Augusti och September, planteringsoch skördetid, då barnen, såsom vid potatessättning och upptagning m. m., behöfvas bemma.” ”2:0 Barnen orka icke att gå hvarje dag till skolan, då vägen är läng.” "3;o Då de hvarannan dag få torka sina kläder och skodon, bevara de bättre helsa och bibehålla munterhet. Man må icke förgäta, att gångstigarna ofta, äfven under torka, leda genom sumpiga trakter och vad.” ”4:o Barnen skiljas icke alldeles från hemmet, då de under fyra dagar i veckan äro bland föräldrar och syskon och få blanda uppläsning med husliga göromål.” ”5:o Det är mindre våda för osedlighet, då ungdom af olika kön ej sammanföras vid skolan, under vandringarna dit och på hviloställen.’’’ ”6:0 Skolbarnens antal blir troligen större och de flyttbara skolornas behöflighet mindre, när barnen icke så ofta behöfva alt gå en lång skolväg.
Skrifvelse, ;V;o i 85. 19 Dessa straffarter anses, i förhållande till hvarandra, svårare eller lindrigare efter den ordning, hvari de här nämnda äro. 2 §. Dödsstraff skall offentligen verkställas genom halshuggning. Förut gifves den dömde lämplig tid att sig till döden bereda; och varde han utan ståt eller utmärkelse till afrättsplatsen utförd. Innan han dit kommer, skall domen der offentligen uppläsas; men ej må tal till menigheten hållas. Den afrättades kropp varde i stillhet å närmaste begrafningsplats jordfäst Skola flere undergå dödsstraff; då inå det ej å endera verkställas i den andres närvaro. 3 §. Dödsstraff skall ej verkställas å qvinna, sorn hafvande är, utan uppskjutas till dess hon efter barnsbörden tillfrisknat; ej heller å den, som för sjukdom ej kan sig till döden bereda, innan med honom bättre varder. 4 §. Ej skall någon undergå dödsstraff, innan Konungen förordnat att domen verkställas må. 5 §. Straffarbete skall ådömas på lifstid, eller på viss tid ej under två månader eller öfver tio år utom i de fall, som i 4 Kap. 5, 6 och 7 §§ sägas. 6 §. Fängelse kan antingen omedelbart för brott ådömas, eller i stället för ålagda böter användas, om tillgång till deras gäldande saknas. Fängelse, som omedelbart för brott ådömes, må ej i andra fäll, än som i 4 Kap. 5 och 7 §§ omtalas, sättas under en månad eller öfver två år. Om fängelse, hvartill böter förvandlas, skils i 10 §. 7 §. Den, som till straffarbete oller fängelse dömd är, skall insättas i allmän stratfinrättniug; och varde der med honom förfaret, såsom särskildt stad gadt är. 8 §. Böter skola i penningar ådömas och Kronan tillfalla. Minsta bot vare Fem Riksdaler Riksmynt, ändå att beloppet, efter särskild i lagen utsatt beräkningsgrund, kunde ringare blifva.
Och han lutade sig öfver det döda barnet, tryckte en kyss på dess mun och vände derefter sitt dystra ansigte till sin hustru, idet han till henne riktade några ord, som skulle innebära en uppmaning till undergifvenhet under Guds vilja. Hans blick riktades derefter på Vanloo, som med armarne korslagda öfver sitt bröst och med rynkad panna betraktade honom. Drake tyckte sig finna ett hotande uttryck i sin gästs blick och hållning. De afspeglade ock en tanke, som rörde sig i djupet af dennes själ. – En af de skyddsvakter, så tänkte han, – hvilka hitintills stått mellan dig och Vedergällningen, har nu öfvergifvit dig. En qväll, några dagar efter Hedvigs begrafning, hade Drake stigit till häst och ridit ut. Himmelen var betäckt af moln, det regnade och blåste. Sådant väder behagade honom. Han aftog hatten och lät regnskuren fritt störta öfver sitt hufvud, lyssnade till vindens tjut i skogen, betraktade de jagande molnen och sporrade sin häst, som om han velat ila framåt i kapp med dem. Stunder, sådane som denna, voro en vederqvickelse för hans själ. Då hvilade de tankar, som med sin eviga kretsgång kommo hans hjerna att svindla, då veko hopp och fruktan och grubbel fjerran och efterträddes af en vild stormande lefnadslust. Så ilade han länge framåt, tilldess den tröttnande hästen, som han gifvit fria tyglar, saktade sitt lopp. Drake befann sig då vid stranden af sjön, icke långt från Signildsborg. Han stannade och lyssnade med välbehag till vågornas brus på den af blåsten upprörda insjön, till vindens hemska hvinande i skogen och det vemodiga sorlet af talrika regnbäckar, som, bildade af de smältande snödrifvorna, störtade utför klipporna, och öfver bäddar, som de gräft i den våta jorden, sökte sin väg till sjön. Hans själs stämning harmonierade med dessa toner och lade ord och tankar i den vilda sången. – Naturen suckar under nödvändighetens lag.
Leijonhufvud framställt, att låta saken tyst och stilla förfalla; emedan propos. skulle nedsätta vår existimation, i afseende på den gällande klåften af våra beslut, då vi skulle förbise förmer-, na; ty folk-representationens vilja och beslut, då de uttryckas och fattas inom i grundlagarna stadgade former äro möjli-, ga och äga kraft, äfven emot Konungamaktens vilja; men beslut utom lag, önskningar om åsidosättande af lag gälla icke och medföra förlorad aktning. Hr von Troil: Mången torde kanske utan vidare ef-* tersinnande antaga, att en sats, hvarom Gr. Anckarsvärd och Frih. Cederström förenat sig, måste vara klar och obe-, stridlig. Här är likväl förhållandet annorlunda; ty de hafva sagt, att R. o. Ad. icke är lagligt constitueradt såsom Stånd, och deri ligger en irring. Utsk:n, som utgöra bestämdt särskilda delar i vårt riksdags-macliineri, äro visserligen icke constituerade, men R. o. Ad. är det dock fullkomligen såsom Stånd; och vore ej förhållandet sådant, vet jag icke, huru vi här kunde hafva några öfverläggningar, och då vöre det ett misstag af Landtm, att någon föredragning ägt rum. Vid närmare eftersinnande, lärer man således finna, att R. o. Ad. är behörigen organiseradt såsom RiksSt. och berättigadt att fatta beslut. Beträffande åter den fråga, som nu egentligen utgör ämnet för vår öfverläggning, så lärer Riksd.Ordn. vara tydlig deruti, att en talman äger rätt att vägra propos.; men att deremot, då en ledamot äskar propos., huruvida Ståndet likväl yrkar propos., en sådan begäran ej kan förvägras. Riksd.Ordn. medger intet undantag derifrån, och skulle den medgifva sådant, vore talmannen i sådant fall enväldig.
Regeringsformens omförmälda stadgande blifvit i 1 § nästan ordagrannt anfördt, bjuder uti 2 § att: ”Justitiae-ombudsmannen bör förnämligast anmärka och beifra sådane, af Domare, Embelsoch Tjenstemän begångne fel, som synas honom antin - 8 Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 4. gen härröra från egennytta, vrångvisa, väld eller grof försumlighet eller bereda allmän osäkerhet för medborgares rättigheter;” men deremot föreskrifter uti 3 §, att om Jiistitiae-ombudsmannen ”förmärker, att någon Domare, Embetseller Tjensteman utan vrång afsigt, endast af ovarsamhet felat, må han sådant Konungens Justitiae-Kansler vid handen gifva, likväl utan att sitt tillkännagifvande med något påstående beledsaga,” samt uti 9 § att, 'om någon klagar hos Justitias-ombudsraannen öfver Domares, Embetsoch Tjenstemäns åtgärder och sin klagan, skriftligen författad, med fullständiga bevis söker styrka, må Justitiae-ombudsinannen, oin han, efter de i 1 och 2 §§ bestämde grunder_, finner sakens beskaffenhet och vigt det fordra, åtala eller åtala låta sådane åtgärder, eller, i annat full, skriftligen anvisa den klagande att, der honom så godt synes, Konungens Justitioe-Kansler om laga rättelse ansöka. Från dessa allmänna föreskrifter har Instruktionen blott ett enda undantag, nemligen stadgandet uti 10 § att, ”om Konungens Justitiae-Kansler lemnat utan afseende någon hos honom omedelbarligen, eller, efter Justitiae-ombudsinannens hänvisning, af enskild man anmäld klagan, hvilken Justitias-ombudsmannen anser vara på goda skäl grundad, åligger det honom alt, efter den tids förlopp han nödig pröfvar, ehvad målet är af allmän vigt eller icke, och sedan han i Justitiae-Kanslers-Embetets expedition mherntat behörig kännedom af saken, gifva klaganden det lagliga biträde, som han finner omstäpdigheterne lordra.”