Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Under förklarande att jag afgifvit min röst emot det Kongl, representationsförslaget, får jag till protit nedlägga min reservation mot det beslut R. o. Ad. fattat i denna fråga. I öfrigt instämmer jag med Gr. Oxenstierna. Frih. Den 9 December. 433 Frih. Oxenstierna, Axel Gabriel: Äfven jag instämmer i den af Gr. Oxenstierna afgifna reservation. Hr af Harmens, Henrik Gastaf Ferdinand: Jag förenar mig i syftningen af den utaf Gr. Henning Hamilton afgifna reservation. Hr Trolle, Carl Axel: Som jag, i likhet med så många andra ledamöter, icke begagnat min rätt att yttra mig under den öfverläggning, som egt rum om det af R. o. Ad. numera antagna förslaget till ny Riksdags-Ordning, anhåller jag att härmed få förklara, att jag sökt uppfylla min pligt såsom ett af Svenska folkets ombud, då jag, efter noggrannaste pröfning och utan några biafsigter, voterat nej. I de ädelt tänkta och väl sagda ord, som Gr. Hamilton yttrat vid afgifvandet af sin reservation, ber jag att få instämma, under ett från hjertat gående uttalande af: Gud bevare Konungen och fäderneslandet! Hr Scheffer, Carl Fredrik: Jag anhåller att få i prot:t antecknadt, att jag voterat nej, samt att jag instämmer i den utaf Gr. Hamilton afgifna reservation. Hr Treffenberg, Curry: Jag tror mig hafva under diskussionen öfver representationsförslaget tillräckligt tydligt uttalat mina åsigter i frågan, för att nu behöfva motivera den högtidliga protest, jag inför samtid och efterverld afgifver emot R. o. Ad:ns fattade beslut, under en innerlig bön till den Högste, att detta beslut icke måtte lända till ofärd för Konung och fosterland. Frih. von Essen, Hans Henrik: Jag får tillkännagifva, att jag instämmer i den af Gr. Henning Hamilton afgifna reservation. Ehuru djupt genomträngd af frisinnade åsigter, har jag dock efter en noggrann granskning af det Kongl, förslaget blifvit öfvertygad om dess brister och har derför röstat nej. Frih. Hermelin, David:
Der hade nemligen, under för» 8 Allm. Besvärs• och Ekon-Visit. Utlåtande N:o 25. hoppning, att Köpings—privilegier skulle byn tilldelas, flera betydliga byggnader blifvit tomtlagda och uppförde. Der vöre en Läkare stationerad, ett Apothek och ett Postkontor inrättade, hvarjemte tvänne Handlande orh fjorton a femton Handtverkare af olika yrken dit inflyttat. Byns läge invid en större å vore dessutom för handel och trafik särdeles förmånligt, helst ej mindre än trenne landsvägar der sammanstötte, den vore belägen ungefär på lika afstånd från städerna Jönköping, Wexiö och Eksjö, af hvilka ingen vore på närmare håll än fern och en half mil. I orten, som hade rik tillgång på skogseflekter, vore flera större egendomar belägna, för afsättning af hvilkas produkter torgdag i Wrigstad en gång i veckan hölles, och inom häradet funnes trenne Jernoch tvänne Pappersbruk. I anseende till dessa förhållanden och då Wrigstad by egde alla de tillgångar och hjelpkällor, som erfordrades för att bilda en betydande stad, har motionären hemställt, att byn måtte tilldelas Köpings—privilegier, hvilka, enligt hans uppgift, innevånarne derstädes önskade erhålla af enahanda beskaffenhet med dem, som vore utfärdade för Ljungby köping i Kronobergs län.
Om någon med taxeringen är missnöjd, skall han det, inom i4 dagar efter berörde kungörande, tillkännagifva, å landet hos Sockne-nämndens Ordförande, och i stad, hos Borgmästaren, hvarefter taxeringen, i hvad den rörer den, som klagat, underkastas pröfning af Gode Män, som utses, a:ne af den klagande, arne af Taxeringsmännen och 1 af de sålunda kallade Gode Männen. Hvad desse Gode Män besluta, vare gällande, utan alt ändring deri må sökas. 6 §. 1 momentet. Rösträtt i Socknestämma ege i allmänheten hvar, som, på sätt 5 §. föreskrifver, är taxerad alt bidraga till socknens gemensamma behof; och denna taxering utgöre tillika grund för röstberäkningen, så att en hvar eger röster, i förhållande till det större eller mindre deltagandet i det allmänna bidraget. voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, äro Utskottens förslag till 5 §. och 6 §:s x moment afslagne och i stället beslutadt: Rösträttighet vid Socknestämma å landet ege i allmänhet en hvar egare eller innehafvare af fastighet, eller arrendator, så framt egaren icke bor inom församlingen, eller i annat fall sig denna rättighet icke förbehållit, jemte andra socknens invånare, som för lön, fabrik, verk eller inrättningar, handtverk och annan näring eller rörelse, erlägga bevillning G Lagsamt Allm. lie sv. och Eicon.- Utsi o t tens Förslag, 2V;o 7 3. efter 2 artikeln; de likväl undanlagne, som stå under annans husbondevälde. Rösträttigheten räknas efter hemmantal, der sådant finnes åsatt. Annars medförer 10 R:drs bevillning lika rösträtt,som i;dels mantal, 5 R:dr,lika som i;dels mantal och 2 | R:dr lika med T^:dels mantal. För bevillning under 2 \ R:dr eger ingen rösträtt rum. I stad röstas för fastighetsvärde al 2,000 R:dr, likasom för 1 o
Till förhöjning i Beklädnads-passevolansen: vid Svea och Andra Lif-Gardes-regementena, Lif-Gardet till häst, Husar-regementet Konung Carl XV och (nuvarande) Sappör-kompaniet 35,113: 78. vid Svea och Götha Artilleriregementen 15,187: 91. vid Wendes Artilleri-regemente 4,335: 32. Till Indelta Arméens utredning, säsom fyllnads-anslag 4,963: 83. Transport 59,600: 84, Till underhällande of Beväringsmanskapets beklädnad i anledning af utsträckt exercislid 189,000: — tillhopa ärligen R:dr 248,600: 84, som ulföres för 3 är med 745,802: 52. Till ytterligare (ny) tillökning i Beklädnadspassevolansen: vid Svea och Andra Lif-Gardes-regementena samt Sappör-kompa niet, tillhopa 10,212: 12, vid Lif-Gardet till häst 1,594: — vid Husar-regementet Konung Carl XV 14,541: 58. tillsammans ärligen R:dr 26,347: 70. som utföres för 3 är med 79,043: 10. 4:o. nil Topografiska Korpsens arbeten: Till fortsättande af dessa arbeten samt till karte graveringen 150,000: — Till aflöning åt den ökade arbetspersonal, som erfordras för det militära karteverkets skyndsamma utförande . 9,600: — 5:o. Arméens pensionering: För fortsatt tillämpning af nu gällande pensions-stater för i arméen samt Gottlands landtbeväring, ett kreditiv att, ; i mån af behof, användas till betäckande af den skilnad, j som för arméens pensions-kassa kan under åren 1864, Stats-Utskottet föreslär. Hör till Ståts-Utskottets Utlåtande, år 1862—1863.
Rikets Ständers år 1847 församlade Revisorers Berättelse om granskningen af Stats-verkets, jemte dertill hörande fonders, tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1844 och 1845, samt anbefallt StatsKontoret att, i anledning af hvad samma Berättelse innehåller, i afseende på Stats-verkets, Charta-Sigillata-verkets, Myntoch Kontrollverkens samt undsättningsmedlens förvaltning och räkenskaper, äfvensom angående vissa, vid granskningen af Landsböckerna förekommande omständigheter, afgifva underdånigt Utlåtande; lill fullgörande af hvilken nådiga befallning, Stats-Kontoret får i underdånighet anföra följande: Revisorerne hafva anfört åtskilligt angående Riks-hufvudboken, den förut påyrkade särskilda Hufvudboken för Stats-Kontoret och den uti Riks-hufvudboken ingående så kallade grundeiler reservfonden. Då sådant äfven förekommit i år 1845 församlade Revisorers Berättelse, och Stats-Kontoret i dessa ämnen vidlyftigt yttrat sig uti det öfver samma Berättelse, under den 20 Februari 1846, afgifna underdåniga utlåtande, tror Stats-Kontoret, till undvikande af ytterligare vidlyftighet, det göra tillfyllest att här i underdånighet åberopa berörde utlåtande. Yäl hafva Revisorerne låtit utkalkylera grundfondens belopp vid 1841 års slut, olikt det af år 1845 års Revisorer uppgifna, och ännu mera olikt det belopp, som 1844 års Stats-Utskott, på grund af StatsKontorets utredning, uppgifvit; men då någon specilikation af differenserna emellan Revisorernes och Stats-Kontorets uppgifna parti-summor i Revisions-Berättelsen ej igen finnes, kan Stats-Kontoret öfver dessa differenser ej afgifva någon förklaring.
I 38 §• nya Redactionen af Riksdagsordningen , sorn handlar om Votering per capita, heter det till exempel; ”inom Banco-Utskottet skola, i de mål, der Ut’’skottet med Riksens Ständers rätt besluter , två ”tredjedelar af hvarje Stånds Ledamöter vara när^varande” Nu frågar jag hvar och en om meningen icke tydligen är, att mera ån två tredjedehr af BancoUtskottets Ledamöter vid sädane tillfällen få vara närvarande ; och att följrkteligeu orde: minst förslås derunder ? Den andra anmärkningen mot den försslagne Xnstructionen angår tryckningen af Revisorernes Berättelser, Dervid bör man först besvara Kidd. o. Ad. Prof, IX. B. And. Afd. 32 498 Den 2 g October f. m, den frågan , om Revisorerne äga rättighet att medgifva en sådan tryckning i händelse någon skulle till tryckning utbegära deras berättelser ? Då jag härtill säger ja, heimar jag stöd för min öfvertygelse af 2 $. 4 momentet TryckfrihetsFörordningen, der, ibland handlingar, hvaraf tryckning ej får vägras , jemväl finnas uppräknade Publika Corp orationer t Relationer. Mig synes nemligen Revisorernes Berättelse böra anses lör en Publik Corporations Relation. Men bland undantagen från rättigheten att utbekomma handlingar till tryckning upptagas i 3:dje punkten af samma moment Revisorernes öfver Bancooch Riksgälds-Verken Protocoll och handlingar, rörande samma Verks hemliga ärenden, hvilka icke kunna tryckas, utan oederbörandes tillstånd. Följaktligen gäller undantaget blott för dessa Revisions berättelser, hvarunder de om Statsverket ej äro inbegripne; och äfven hvad de undantagne angar , finnes intet absolut hinder för tryckningen , utan tvärtom ett medgifvande äfven af deras tryckning, nemligen med vilkor af vederbörandes tillstånd. Örn nu dessa vederbörande, som väl lara vara Revisorerna sjelfva , dertill samtycka , äro således alla hinder i detta afseende hafna. Jag kan derföre ej annat finna, än att Riksens Ständer kunna berättiga Revisorerne, att låta trycka deras berättelser.
Det är ju en .plikt att tillse , att Jordbrukaren mår väl, och att dess Skatter utan möda och svårighet utgå. Det synes icke vara angenämt, att vara Regent eller Innevånare i ett Land, dar f attigdomen tilltagit, och med hvarje dag tilltar. Det bör icke ens förmodas, att Allmänheten utan understö , kan bära den utgifter, de nu äga och framdeles torde fa. Val -> I •• ar det under fredens lugn, sorn Staten bör samla krafter , för att i nödens stund kunna uthäida faror, bekymmer och olyckor; men detta vinnes icke genom ir.dr?gning af Rikets i omlopp varinde Rörelse-C pit d, utan genom biträde af Banquen, fich genom rättelse i en del Oeconomisk* Författningar. V ig tigt och och magtpåliggande är det alltså, att utfii:na medel och utvägar, för att göra Landet lyckligt och välmående. Vi böra paulin» a oss, att Utlrsgorne äro förökade , och troligen blifva det ännu mer, om Vi skola vara tryggade, säkre och sjclfständige för framtiden. Genom en ökad Production innom Län» Den 15 April. d t och minskad Consumtionäf öfvérflöd, garni gen rn tilläten och under vissa fontler och vilkor begärd Närings frihet, och slutligen ge* nom en f>i Handelsrättighet, mot en sadan af* giit till, Staten sorn i Konungariket Danne* mark erläggas, tror ja^ med visshet, stt vart Sedelmvn: kan utan indragning, utan att Bani quen inköper Silfver, och utan att sedana medel behöfva vidtagas, sorn Höglofbge Utskotten föreslagit, likväl med hvarje ar for-i bätti.is. Högloflige Utskotten hafva väl förklarat, stt de för f an ti >en vilja utlemna Odhngsneli Fastighets
Herr Rosensköld torde dock finna, att Utskottet ej tillstyrkt ytterligare afvikelse från allmänna Lagen, utan bibehållit öfverräntan vid det belopp, hvartill den 1823 nedsattes. Deremot, och då vi sett det missbruk, som genom begagnande af nya 2:ne månader för hvarje omsättning ägt rum, derigenom alt man gjort om - »21 Den 27 J u I i i e. m. sättning för endast en månad, på hvilket sätt man i år, med en sammanräknad kostnad af knapt 7 procent om året, kan utdraga liqviden af ett lån i 8 år, i stället för 2-j-, hafva vi tillstyrkt ett minimum of en femtedel vid hvarje omsättning, utan afseende på, huru lång tid denna ställes, ett tillstyrkande så mycket mindre obilligt som omsättningar egentligen uppkommit genom ett missbruk, och derföre ännu i Discontens böcker genom en fiction anses såsom nya lån. Först vid 1818 års Riksdag tillåtos formligen omsättningar, för att underlätta förlägenheten, som var en följd af FilialDisconternas fall. Denna rätt har sedan qvarstått. Att Utskottet bestämt ett minimum af 25o R:dr, hvarunder något nytt lån icke må beviljas, kan jag för min del icke anse oriktigt. Det är just dessa små lån, som äro de skadeligaste, emedan en mängd kostnader, såsom vederhäftighetsbevis, postporto, m. m., göra dem i proportion mera kostsamma än de stora lånen, och särdeles tryckande för den enfaldiga allmogen, som sig deraf mest begagnar. Jag kan icke finna det vara förnärmande Ständernas värdighet att tillse, det allmänheten icke i sådan väg skuldsättes, der lånefördelen omöjligen kan motsvara kostnaderne. I Finance-afdelningen förevar ett förslag, som dock icke gick igenom i Utskottet, att afsätta en serskild fond för lån åt mindre jordbrukare och Stadsborgare, att utgifvas på 5 år. Den 27 Julii e. m. 11] Herr von Hartmansdorff', August: Man har åter klandrat, att icke afseende nog blifvit fästadt ,å varulån.
Banken blifvit inbetald minst hälften af det i 7 §. / mom. bestämda tillskott i Rikets gällande mynt, äfvensom att handlingar, hvilka bolaget efter pröfning godkänt, liro hos Banken afle/nnade till säkerhet derför att återstoden af samma tillskott varder inom ett år i Banken insatt. d) att hvad, som, enligt nästföregående §., utgör säkerhet för den öfriga delen af grund-fonden. blifvit till Banken inlem nadt och i föreskrifven ordning godkändt. Då förändring med delegarne i bolaget inträffar, skall uppgift derom, efter hvarje bolagsstämma, af emnås till Råds tufvu-rätten, för att i dess intecknings-prolokoll inlagas sannt i allmänna tidningarne kungöras. §. 9. Mom. j. Enskild Banks tryckta eller graverade kreditsedlar, eller under annan benämning utgifna förbindelser, hvari ränta ej är utfiist, skola vara ställda till innehafvaren att vid, anfordran inläsas, och må ej lyda åt mindre belopp än 6 Riksdaler 32 skillingar banko, motsvarande 2 Riksdaler 2i skillingar silfver. M örn. 2. Enskild Banks till innehafvaren eller viss man eller ordres ställda förbindelser, hvari ränta är ulfäst, må ej lyda å mindre belopp än 333 Riksdaler 16 skillingar banko. Al om. 3. Depositions-bevis, stät dt lill viss man, skal! innehålla att öfverlåtelse af detsamma bör, till nya egarens säkerhet, i Banken anmälas. §. 10. Al om. 1. Sådana kredit-sedlar eller förbindelser, som i 9 § 1 mom. omförmä/as, skola utfärdas på blanketter, hvilka anskaffas af de enskilde Bunkeme och skola för alla dessa Banker vara lika till valörer, storlek och färg, på sätt Konungen närmare bestämmer. ' Mom. 2. Innan sedlarne utgifvas, skall bolaget hos Konungens Befallningshafvande styrka, all uppgift på de personer, hvilka komma att sedlarne underskrifva, blifvit i allmänna lidningarne införd.
Att detta i viss mån blifver händelsen, vill jag icke heller bestrida, men om bildandet af dessa större distrikter, derigenom att flera pastorater förena sig till ett distrikt, blir kommunernas, så att säga, ensak, så hafva de ju icke någon skälig anledning att klaga öfver hvad de sjelfva beslutat. Skulle det åter blifva Komgens Bef:de, som kommer att utöfva den beslutande rätten i denna angelägenhet, så erkänner jag, att kommunerna möjligen kunde någon gång finna anledning till missnöje dermed, och ega fog att öfverklaga den omständighet, som af den värde talaren blifvit påpekad. Samme talare har likväl, då frågan om bev.s-beredningarne var före, andragit, att dessa beredningar skulle vara nödvändiga, emedan tax:s-komitéerna omöjligen skulle kunna medhinna den noggranna granskning af alla uppgifter och förhållanden, hvilken uti förevarande fall vore erforderlig. Om nu detta argument vid det tillfället var rigtigt, så får jag fästa uppmärksamheten uppå, att, till följd deraf, borde ock vara af mindre vigt, om tax:s-distrikten blifva något större eller mindre. Hufvudsaken är och blir, att taxeringen verkställes af personer, för hvilka de skattskyldige ega förtroende, och på det sätt, som de sjelfva anse för sig mest lämpligt. Jag tror äfven att påståendet att för närvarande tax:s-komité kan sammanträda i stad, om den oekså“ligger utom distriktet, icke eger något stöd i en rätt tolkning af den § i nu gällande bev:s-förordning, som handlar om rätt ställe för bemälda komitéers sammanträden. Om staden åter ligger inom distriktet, måtte det väl icke strida mot ordalagen i §:n, att sammanträdet sker derstädes; — men att det skall bero på 2io Den 18 Maj f. m. Komgens Bef:de att utsätta sammanträden i stad, som ligger utom distriktet, det tror jag vara en onödig och mindre tjenlig föreskrift.
Hr Rosenblad; J)å jag nu skall yttra mig öfver förevar. punkt, får jag börja med att förklara, det, med ali aktning för StatsUtsk:s välvilja för hypotheksföreuingars uppkomst, jag likväl, då det är väl kändt, att Utsk. icke tillstyrkt den ifrågavar. garantien för inrättningarnas befrämjande, utan Ständerna, i trolts af Utsk:s afstyrkande, sjelfva måst fatta beslut derom; då man derjemte sett den glädje, motståndarne till hypotheksföreningarnä yttrat öfver dé grunder, Utsk. uppgjort, samt att häribland förekommit det yttrande, att, om grunderna biföllos, man hoppades, att ingen hypoteksförening kornme att uppstå och frågan om garantien altså förfalla, och då jag verkligen önskar, att ändamålet skall vinnas -—det, säger jag, jag måste bekänna, att jag med misstroende betraktat Utskrs åtgörande i denna del. Förra gången frågan förevar, anmärkte jag, att jag ej gillade hvarken Utsk:s grundsats eller den ändring, en talare här föreslagit och sorn hufvudsakligen instämmer nied hvad BondeSt. numera beslutat, utan jag trodde, alt den bästa grunden vore den, sorn är införd till tillämpning i det land, nemi. Preussen, der ifrågavar. inrättningar lyckats bäst, dv. s. den solidariska ansvarigheten, utan några öfverloppsinteckningar, men understödd af en reservfond, bildad genom j procts tillsats om året; men jag förklarade derjemte, att om man likväl skulle vilja antaga sättet af öfverinteekning, borde den åtminstone rättas efter lånets storlek, och icke efter den belånade egendomens värde. Denna min sednare anmärkn. upptager Utsk. väl i reciten, men icke till besvarande, utan förblifver i resultatet vid dess förra tillstyrkande.
Departements-chefen, Statsrådet Lagerstråle uppläste tiil justering följande, i enlighet med Kongl. Maj:ts, uppå Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, förut lättade beslut, uppsatta förslag dels till nådiga Propositioner till Rikets Ständer, nemligen: c) angående förhöjdt årsanslag för Slöjdskolan i Stockholm •— dels ock till nådiga Skrivelser till Rikets Ständer: Kongl. Majit täcktes, enligt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag samt förordna att, i öfverensstämmelse dermed, nådiga Propositioner och Skrifvelser af den lydelse bilagorna Litt. C. till detta protokoll utvisa, skulle till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo Ollo IV. Seippel. STOCKHOLM, tryckt hos J. & A. Riis, 1866. Kongl. Mayds Nåd. Proposition N:o 71. 1 &:» TI. Ank. till Exp.-Utsk, den 24 Jan. 1866, kl. 5 e. m. Kongl. Majits nådiga Proposition till Rikets Ständer, om anvisande af medel till utvidgning af den för jernvägen genom Stockholm beslutade bangård vid Clara sjö och tillökning i de för trafiken derstädes af sedda byggnader; Gifven Stockholms Slott den 2 Januari 1866. Uti underdånigt memorial af den 27 November nästlidna år har Styrelsen öfver Statens jernvägsbyggnader anmält, att, innan detaljerad plan öfver centralbangården i Stockholm kunde framläggas, Styrelsen ansåge sig böra hemställa om meddelandet af nådigt beslut angående vissa förhållanden, hvarpå uppgörandet af samma plan vore beroende. Styrelsen har i detta afseende anfort: .. “Det af förre Ghefen för Statens jernvägsbyggnader, Öfversten m. m.
Det har då föreslagit, att, om godsägaren är en resande, som för enskilt behof medförer varor, hvilka ej äro till afsalu och icke gå öfver 500 Ridt annan värdering ej behofves än det pris han f«S -®*n 14 Augusti e. MZ bestämmer. Finner Tullbevakningen sig ej nöjd med detta pris, så bär Utskottet föreslagit att den enligt 6 §m må få tillösa sig. varan med jo procents förhöjning. Men så snart värdet öfverstiger 500 R:dr eller varan tillhörer en Köpman eller dess expedit (ty eljest kan Köpmannen fördela ett större parti på flere personer) skall det på följande sätt tillgå. Godsägaren skall då inlemna en egenhändig uppgift på hvad han anser varorne kosta uti Svensk hamn: Sedan han gjort det, skola värderings män, som äro valde i Staden för året, tillkallas, hvilka uti Fabriksidkares med fleres närvaro skola värdera varorne. Äro di si väl godsägare som Tullbetjening nöjde, så erläggea tullen efter detta värde. Är någon missnöjd} så tillkallas en Jury af 2 personer från hvardera parten, hvilken Jury utom sig utser en Ordförande. Juryn skall med Ja eller Nej besvara frågan om värdet är riktigt. Besvaras frågan med nej skall auction verkställas, och kungöras så långt förut, att handlande från andra Städer kunna infinna sig. Om det första sättet rörande värdets bestämmande genom handelsstyrelsen, har jag ej hört någon anmärkning göras. Grefve Spens har yttrst sig tro, att en genare väg vore om auction genast anställdes, men att om tullbetjeningen ej vore nöjd med värdet som då uppkom, värdering skulle efteråt ske. I Köpenhamn lärer auction verkställas adit inkommande Fabriksvaror j det kunde äfven här ske i Stockholm och Götheborg, men jag hemställer, om det vöre lämpeligt för andra Städar, Det skulle kunni händs 9»n f4 Augusti «, «, i desse, att auctionen blef af intet värde. Jag vili likväl ej vara envis på något sätt; jag tillstår att jag mera tänkt pi saken , än blifvit tillfredsstäld med förslaget.
BancoUtskottets förnämsta afsigt och föremål bör vara derhän stäldt, att Banquens säkerhet och credit må varda styrkt och befrämjad ; i hvilket afseende BancoUt» skottet har att tillse och öfverväga på hvad sätt Banquens operationer kunna så inrättas och föras, samt dess redan egande och framdeles erhållande fonder, så disponeras, att en jemn och oafbru ten förkofran ina ega rum, till befordrande af sedlarnes framdeles inlösen med metalliskt mynt. De förslag Utskottet för verkställig heten af en dy ik operation kunde hnna sig 35a Bancofctskottets Betan/tanden, framdeles inflytande fonder äio att tillgå, till befordrande af förenämnde ändamål, liehofde sokas och vidtagas, liar Banco-Utskottet att detri föiteslå, och till Rikets Ständers PienotUiii godtfinnande och bifall, att anmäla. §. 4. Som Rikets Ständer uti Banco-Ordningens 74 § S'S förbehållit, att sjelfve få dispone ra öfver Råneo-Verkets vinst, på sätt som det tued Hans Kongl.