Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
(Dansar) Li, li, li, li, la, la, la, la! Onkeln (sakta). Här får man sig till vara ta. (Högt.) Det är charmant att se hvad ni har vunnit I tankesätt, i ton, i takt, Sen jag besökte sist er trakt. Om det är sannt, som man mig sagt, Så har hos er hvar bonde hunnit Långt längre fram, än nånsin vi, Och håller på att herre bli! Arrendatorn. Ack, herr Patron, med måtta är förbi, Och yppigheten den grasserar. Onkeln (sakta). Der sticker Arrendatorn fram. Arrendatorn (erinrande sig). (Sakta.) Sanna kvinnor PERSONERNA: BARK. FRU BARK. BERTA LISSI deras döttrar. WILHELM, Lissis man. KAMRER LUNDBERG. LOVISA. FÖRSTA AKTEN. rum. I fonden dörr till tamburen; till höger Bertas (Ett rum möbleradt till både matsal och hvardags rum, till vänster moderns. Till vänster ett skrifbord, till höger en soffa och ett litet sybord. Midt på golfvet den en skänk.) ett större matbord med salstolar omkring. I bakgrunFRU BARK (sitter i soffan vid lampan, som brinner på sybordet, reser sig och ropar åt rummet till höger). Du vet, du lofvade mig att inte sitta uppe i afton. Berta lilla! Går du icke och lägger dig nu? BERTA (svarar inifrån sitt rum). Men klockan är ju bara nyss tio. FRU BARK. 3 de sista nätterna. Ja, men kom ihog, att du sutit uppe till 2 och BERTA (visar sig i dörren). har aldrig haft en renskrifning, som gått så långsamt. Men jag har ännu flera ark kvar att skrifva. Jag Det är en så svårläst stil, och du vet att jag lofvat lemna af det hela i morgon bittida. FRU BARK (går emot henne och smeker hennes kind). Lägg dig i alla fall nu. Jag skall väcka dig tidigt. Du ser så trött ut och dina ögon äro röda. Kom ihog, att vi kunna vänta Lissi hvad dag som affallen ut. hälst.
Att så förfara i en så högst vigtig fråga, synes mig vara att gå bra lättsinnigt till väga, ty resultatet af ett sådant förfarande kan blifva det, att R. o. Ad. uttalar ett fullkomligt ogillande af hvarje förändring i våra nuv:de näringsförfaltningar. Gr. Sparre har sagt att lian icke har något emot att granska ett detaljeradt förslag. Afven häri skiljer jag mig från Gr. Sparre. Jag tror alt, i fråga oin den ekonomiska lagstiftningen, det är bäst att R. St:r icke ingå i detaljer, utan öfverlåta detta åt dem, som dermed hafva närmaste befattning. Också liar i min tanke Ekon.-Utsk:t gjort rätt, då det framlagt grunder, öfver hvilka R. St:r kunna fatta sitt beslut, och jag tror lämpligast vara att bifalla dessa grunder. Frih. Armfelt, Magnus: I likhet med Frih. af Ugglas, får äfven jag förklara, att jag anser ganska olämpligt att R. Sl:r, beträffande önskningsmål, inlåta sig i en mängd specialiteter. Jag hade derföre helst sett att Ekon.-Utsk:t blott angifvit den allmänna rigtning, hvari man önskade att K. M. skulle låta utarbeta en författning, och icke, såsom här är fallet, i ett antal af ända till 30 punkter, hvaraf en del äro af rent reglementarisk natur, framställt sitt förstag. Men då jag tillika anser af vigt att denna reform icke blir uppskjuten, och då det kan vara farligt att nu afslå punkten, emedan det i så fall kan hända att, sedan alla punkterne blifvit afslagna, äfven skrifvelse-förslaget afslås, kan jag icke annat än tillstyrka bifall till Utsk:ts förslag. Gr. Hamilton, Gustaf: Frågan om en utvidgad handelsoclt närings-frihet, är en af de vigtigaste, som stått på föredragningslistan. En utvidgad näringsrätt påkallas såväl af de billigaste anspråk, som ock af en klok ekonomisk lagstiftning. Också gläder det mig att här på Riddarhuset ingen uppträdt deremot.
Skrifvelse, IV: o 3Gj. 811 segling ansetts böra bekostas af panne-egaren; att pannerymds-afgiften blifvit i betydlig raon förhöjd; samt att åtskilliga stadganden till förekommande af lönn-krögeri och gårdfari-handel med bränvin blifvit i förslaget införde. Och få Rikets Ständer, jemte underdånig anhållan, att E. K. M. täcktes ornförmälde förslag i Nåder godkänna samt låta Författning, i likhet dermed, till allmän efterrättelse utfärda, uti hvilken Författning torde, i en not till 59 §., ordalydelsen af de i 3 mom. åberopade lagstadganden varda, till allmänhetens kännedom införd, tillika, med anledning af hvad E. K. M., uti Nådig Skrifvelse den 24 Mars sistlidet år, gifvit Rikets Ständer tillkänna, angående en från Krono-Länsmännen inom samtliga fögderier af Wermlands Län inkommen underdånig anhållan om åtnjutande af skjutsoch tractaments-ersättning för resor, som af dem anställas, i och för försegling af bränvinsbränningsredskap, äfvensom angående en utaf Justilice-Canzlers-Embetet gjord underdånig framställning om behofvet af serskilde personers förordnande till biträde vid försegling af bräwvinsbrännings-redskap, till svar härå i underdånighet åberopa, hvad i 26 §. af bilagde förslag finnes, i afseende å bränvinsbiännings-redskapens förseglande, stadgadt. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 5 Juni 1841. Förslag till föreskrifter _, angående grunde rrte för bränvinsbränningen och afgifterne derförs samt om hvad vid försäljning af bränvin och beskattning derå iagttagas bör. Första Artikeln. Om bränvinsbrännings-rätligheten. §. 1.
En ingifven skrift, hvaruti Kyrkoherden i Trollhättans församlings pastorat P. M. ”nadssiid^får' ^erg, ^ församlingens vägnar, underdånigst anhållit, att, då detta genom utbrytning från Trollhättans Gerdhems socken, enligt Nådigt Bref den 7 Augusti 1857, nybildade pastorat, med öfver församling. 1,200 egna kommunikanter, utom många främmande arbetare, hvilka större delen af året uppehölle sig derstädes, saknade förmånen af sådant kronotionde anslag, som under benämning vinoch byggnadssäd tillgodonjutes af de flesta bland rikets församlingar, samt den af ålder åt Gerdhems socken anslagna vinsäd, utgörande 2 tunnor 24 kappar spanmål, vore, enligt ett af Kyrkoherden derstädes meddeladt, den underdåniga ansökningen bifogadt intyg, endast till hälften tillräcklig för sistnämnda församlings 1,500 kommunikanters behof och således icke medgåfve någon delning till understöd åt den derifrån afskilda Trollhättans församling, Kongl. Maj:t måtte täckas i Nåder föreslå Rikets Ständer, att ett årligt anslag af 3 tunnor kronotiondespanmål för ifrågavarande ändamål måtte denna församling beviljas; i anledning hvaraf, till följd af meddelad Nådig remiss, Gerdhems socknemän sig förklarat samt Domkapitlet i Skara stift och Landshöfdinge-embetet i Elfsborgs län afgifvit underdåniga yttranden, hvarefter Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Collegium och Statskontor uti gemensamt utlåtande, lika med samtlige bemälde vederbörande, i underdånighet tillstyrkt nådigt bifall till den gjorda ansökningen. I öfverensstämmelse med hvad Kammar-Collegium och Statskontoret tillstyrkt, hemställde Stats-Rädet, det Kongl. Majit täcktes hos Rikets Ständer äska, att till vinoch byggnadssäd för Trollhättans församlings pastorat måtte beviljas ett anslag uti oindelt spanmål af Tre tunnor, eller Aderton kubikfot nio kannor, en tredjedel råg och två tredjedelar korn, att med penningar efter tio års medelmarkegångspris från och med början af nästa stafsregleringsperiod årligen utgå.
Hennes styrka, ligger dock i färgen, ty hon ' förstår att nästan utan alla skuggor ofta i det klaraste ljus ge formerna en sådan modellering, att de synas genomströmmade af pulserande lif. På senare år hafva vi emellertid icke sett så mycket af denna förr så flitiga artist, men hoppns vi, att det e; j måtte dröja länge, innan hon ånyo. tager,i tu med sitt arbete. När man har en så lofvande framtid är inan skyldig sig sjalf och konsten att icke kasta bort den. ' Då vi nu öfveïgå till stz ' llebe~zsoch blomstel-måleriet, kiinde man vänta, att vi skulle hafva ntt uppriikna en mängd målarinnor, som p&amp; detta omride utmärkt sig: Ingen art nf konstutöfning torde nainligen fordra så ringa studier som denna. Personer med sinne för kolorit kunna efter helt ringa öfniilg i teclcning ganska liitt utbilda sig i denna branch, ofta nog helt och hiillet som autodidakter. Under sådana förhållanden borde det vara helt naturligt, att kvinnan,. med den lätthet hon har att i h e m i t sysselsiitta sig med denna sorts målning, valde just detta fack för sin konstutöfning, och hon. borde hiirinoin blott genom flit Icunna hipna ganslca långt. Eget nog äro de svenska stillebensoch blomstermålarinnorna mycket få- taliga. Om vi nämna Lisen Lenbchem, A m a Bz ' llz ' ng och Anna ~MhitheNorsteat, så torde vi dikmed hafva uppraknat alla dem, som åtminstone i mera nämnvärd mån omfattat denna så tacksalilma konstart. Vi vilja fästa särskild uppmiirksamhet vid den sistnämndas taflor. De äro till omfånget de ansprAkslösaste man gama Ican se och framställa ofta blott några f å blommor i den enklaste anordning. Men.- utförandet är i stället så utsökt och på samma gång af en sådan. bredd, att denna konstnärinnas arbeten väl torde kunna jämföras med hvad de gamle Holländarna å detta område frambragt.
Ridderskapet och Adeln: ”alt Rikets Ständer böra dels för egen del besluta, dels hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att, nied upphäfvande af Kongl. Kungörelsen den 9 Januari 1846, angående enskilda Banker, hvilka utgifva egna kredit-sedlar, och Kongl. Förordningen den 6 Oktober 1848, angående vissa lag-bestämmelser, med afseende på enskilda Banker, må utfärdas en förordning angående enskilda Banker, hvilka utgifva egna kredit-sedlar.” Högv. Preste-Ståndet: alt de i ingressen förekommande orden; ”af Kongl. Kungörelsen den 14 Januari 1824, angående inrättande af enskilda Banker eller Diskonter,” höra utgå, samt Vällojl. Borgare-Ståndet: att antaga ingressen så lydande: ”Rikets Ständer besluta för deras del, att, med upphäfvande af Kongl. Kungörelsen den 9 Januari 1846, angående enskilda Banker, hvilka utgifva egna kreditsedlar, och Kongl. Förordningen den 6 Oktober 1848, angående vissa lagbestämmelser med afseende på enskilda Banker, utfärda cn lag för enskilda Banker, hvilka utgifva egna. kredit-sedlar. Hvad nu angår Höglofl. Ridderskapet och Adelns beslut alt orden: vRikets Ständer för sin del besluta," borde utbytas emot orden: "Rikets Ständer, dels för egen del besluta, dels hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla" så, då de öfrige R.iks-Slånden icke godkänt nämnde redaklionsförändring, utan lemnat Utskottens förslag i denna del utan anmärkning, måste ingressens lydelse härutinnan anses vara genom tre Slånds beslut gillad; och då tre Stånd jemväl äro ense derom ali, Kongl.
Efter slutadt arbete utväljer RiksComitéen bland sig sjelfva en Ledamot från hvarje Län, som på af dem utsatt tid, sedan de anmälte Landtinäteri-förrättninga? ärofullbordade, sammankomma för att dessa målen till slutligt af* görande upptaga och afdömma, då den skattskyldige tillerkännes(de honom tillkommande skäliga afdrag eller tillökningar. Till noggrannhet vid värderingarnes förrättande, blifva, till följe af det föregående, Tabeller af nöden. Dessas mer eller mindre fullkomlighet blifver äfven vid sakens utförande ett ämne af mycken vigt. Af sådan anledning tror jag mig tili ändamålets vinnande Den 8 Juni. 13? böra föreslå, det Kongl. KammarCollegiutn och LandtmäteriContoiret anmodades, att i stöd af ägande sak-kännedom uppgöra förslag till värderings-tabeller för Jordbruket, och att hos Kongl, Bergscollegium äfven anhölls om en dylik åtgärd hvad Bergshandteringen och Bruken beträffar. Då emellertid de af Herr Friherre Henning Wrangel redan för Jordbruks värderingar uppgjorda tabeller synas mig vara af mycken förtjenst och äga en för ändamålet stor grad af användbarhet, finner jag mig smickrad att med dess tillstånd få desamma härjemte bifoga. Sådana äro de af mig för värderings-sätiet i allmänhet föreslagna grunder. Men månne nu alla de till beskattning upptagna Statsförmåner kunna efter detta värderings sätt till deras verkliga beskaffenhet bestämmas? Mig synes att ej mer än en enda artikel derifrån bör undantagas — men denna artikel är af betydlig vigt uti vigtskålen, och icke dessmindre synes undantaget nödvändigt, icke dess mindre synes ett särskildt värderingssätt för densamma böra föreslås. Man förutser redan att jag menar handel och rörelse. Handel och rörelse, dessa källor till förmögenhet, skola väl af den uppmärksamme utan särdeles omtvistande medgifvas till naturen vara ganska skiljaktiga från de här ofvan upptagna Statsförmåner. Ofta till inre förhållandet mera dolda, äro de det äfven så till verkningarna.
— Hvaremot och om målet, såsom vederbordt, fått komma under handläggning i Kongl. Kammar Expe — .w - —- —■ • -i „ Den 18 Ju 1 i i e. m. 33? Expeditionen, och af dess aktningsvärde StatsSecreterare föredragas, resultatet helt säkert blifvit annorlunda, och conformt med det af Pierr Förste ;ExpeditionsSecreteraren Ulfsparre cnntrasignerade Utslaget af den 19 Augusti 1823 i samma ämne; men då hade Herr ExpeditionsSecreteraren von Printzencreuts gått miste om den ryktbarhet han för Halländska Hemmans-saken skördat. Härmed må nu förhålla sig, huru som hälst, så står likväl det fast, att Herr ExpeditionsSecreteraren von Printzencreutz för sina åtgärder såsom tillfällig föredragande i målet rörande de Halländska Hemmanen uppsåtligen fördöljt de upplysningar han varit pligtig meddela, och således befrämjat ett beslut, hvilket icke blott i anseende till sjelfva forrmen, utan äfven i anseende till sjelfva saken, bordt blifva annorlunda, och jag anser honom alltså hafva gjort sig skyldig, att för sina åtgärder ställas under ansvar i den ordning 106 §. i RegeringsFormen föreskrifver. < Sedan Utskottet sålunda apostropherat några vissa händelser, dem Utskottet, efter sitt sått, att se och bedömma RegeringsÄrenderne, just icke eller funnit särdeles vigtige, har Utskottet låtit undfalla sig efterföljande högst märkvärdiga yttrande! ”ConstitutionsUtskottet har nu fullgjort dess 33 H. aa 338 Den )8 Julii e. m. ”pligt, att för Rikets Ständer tillkännagifva ”det anmärkta; och här, der Utskottets befattning slutar, vidtager Rikets Ständers ”rätt att, efter en högre nödvändighets kraf, ”behandla det tillkännagifna.
På det hvarje Stånd måtte hafva kunnat lättare kontrollera rigtigheten af upp giften om de särskilda §§ eller delar deraf, som, i följd af ett Stånds beslut, blifvit i början af betänkandet särskildt omförmälda, men, i följd af de öfriga Ståndens beslut, antagits vara till sin lydelse bestämda, — hade bort uppgifvas namnet å det Stånd, som återremitterat hvarje § eller del deraf, eller ock fattat de från öfriga Ståndens mening afvikande beslut, som föranledt §:ns omförmälande i betänkandet. 2:o. Utskottets yttrande, att »anmärkningarne eller de skiljagtiga besluten härutinnan icke» föranleda »vidare åtgärd af Utskottet» (och således ej heller af Rikets Ständer) hade, enligt sedvana, bort, genom kortare rader, indragas på sidan, så att det, vid föredragningen i Stånden, ej så lätt förbigåtts. Ständerne böra väl godkänna äfven detta yttrande, enär Utskottet, innan det blifvit Förstärkt, icke eger rätt att å Rikets Ständers vägnar något besluta. 3:o.
Anmältes att project till Constitutions Utskottets Skrifvelse till Riksens Ständer, angående décharge för Stats Rådets samtlige Ledamöter blifvit upsatt i enlighet med Utskottets å Beredningens förslag grundade beslut, hvarvid endast de förändringar, som i anseende till uteslutande af alt åberopande af 106. och 107, § :ne blifvit iagttagne, hvilken Skrifvelse af Beredningen godkändes, äfvensom ett särskildt förslag till ordalagen för anmälan af de uragtlåtenheter, som blifvit anmärkte i anseende till Protoeollernes ofullständighet. 2 In fidem Carl Ant. Kock. 1 Anteckning, som angiver aktstycket såsom bilaga till pleniprotokollet den 12 juli. Detta stycke återfinnes i C. U. M. 1810—1815, sid. 960. 722 Den 13 Juli 1815 lil. Den 13 Juli 1815 f. m. Justerat Rudolp Cederström. Den 13 Iulii 1815. f: m: Plenum, då alla Utskottets Ledamöter voro närvarande utom Herr Rothoff, Herr D :r Wijkman och Riksdagsmannen Anders Danielson. (Herr Silverstolpe upläste det utlåtande han i förra pleno förbehållit sig at rörande den dåvarande öfverläggningen om utfärdande af décharge för Statsrådets Ledamöter, få skrifteligen inlemna. Derefter) (bilägges)1 Herr Silverstolpe upläste följande:2 (bilägges)3 Wid den föreslagne anmälan till Riksens Ständer, utbeder jag mig, medan ännu tid är, få göra några erinrdringar: den Första om congruiteten deraf att på billiga grunder meddela décharge, och likväl framställa anmärkningsvis hvad man ansett icke böra påkalla Lagens beifrande och således icke hindra déchargen; Den Andra att då ej något steg i afseende på det förflutna felagtiga föreslås, eller ens jemte meddelande af décharge kan föreslås ej heller något är bestämdt föreslagit i afseende på det tillkommande, hvilket
Iåns utqvitterande verkligen företes och finnes upprättad i behörig form, hvilken tillsyn förut ankommit ensamt på Referenten för lånet, kommer att tillhöra de 3:ne Commissarie!'gemensamt, af hvilka de öfriga lånehandlingarne granskas, skolat hemställa, att Rikets Ständer måtte låta bero vid den af Commissariatet uti Bankens räkenskaper verkställde afskrifning afifråvarande arne fastighetslån. Utskottet får derjemte anmäla, det Utskottet är betänkt att, i sammanhang med de förslag till reglementariska stadgar för Bankens styrelse och förvaltning, Utskottet har att afgifva, föreslå de ytterligare försighetsrnått, hvilka kunna finnas lämplige och behöflige för Bankens betryggande hädanefter mot förnyande af dylika händelser, som föranledt den nu ifråvarande afskrifningen. Ani. till Exp. Utsk. ilen 17 September, II. a f. m. Utlåtande, i anledning af Inspectoren P. E. Normans ansökning om eftergift af upplupen öfverrånta ä ett län i Banco-Discont en. Hos Utskottet bar Bruks-Inspectoren P. E. Norman, uti ingifven skrift, anhållit om afskrifning af upplupen öfverränta å ett af honom år i832 Hanco-Utshotlets Utlåtande, Nto gl. 7 i Banco-Disconten upptaget lån å 1,600 R:dr, mot inbetalning af samma Iåns hela capital-återstod; för fullgörande af hvilken inbetalning Normans nuvarande husbönder skola hafva lofvat, att, derest ansökningen bifalles, försträcka honom erforderlige medel.
I sammanhang med en sådan förändring, funne motionären nödigt, att 7 § 2 Cap. i Kongl. Stadgan, rörande fiskenen i Riket af den 14 Bih. till R. St. November 1766 lill kraft och verkan upphäfdes, hvarigenom sillen, hvars fångande vore, enligt samma §, tillåten hvar och af hvem sorn helst, erhölle samma skydd, som annan lisk och till ynglet bättre bevarades. Såsom följd af berörde §:s upphäfvande, borde åt stadgandet i 2:a Capitlets 6 §, att ”ingen får sträcka sin rättighet längre, än dess landtgrund räcker, sorn ”vid stranden ligger och derifrån utlöper”, gifvas en närmare bestämmelse om egande-rätten till fiskevatten i hafvet, i hvilket afseende motionären ansåge, att fiske-vatten uti fjordar oell vikar borde vara communal-egendom för dem, som egde den omgilvande stranden, — att efter enskild öfverenskommelse begagnas. På grund af delta allt har motionären föreslagit: l:o att de stora sillvadarne måtte förklaras otillåtna till bruk efter vissa, t. ex. 3, ars förlopp; 2:o alt praemier utfäslades för sillfiskets bedrifvande med garn, i hvilket afseende motionären ansåge de praemier, som hittills utgåfves för makrillfiske och hvilka för detta ändamål numera vore öfverflödiga, kunna med någon förhöjning för förstnämnde fiske anslås; 3:o alt någon ersättning meddelades elem, sorn efter 3:ne års förlopp ännu innehade duglig vad af det slag, sorn blefve till begagnande förbjuden ; 4;o att 7 § i 2 Cap. af 1766 års Fiskeri-Stadga måtte upphäfvas; och 5:o att undersökning måtte anställas till bestämmande af en allmän grund för beräknandet af yttre gränsen utaf egendom i fiskevatten. Slutligen liar motionären yrkat, att det af Rikets Högloft. Ständer vid sista Riksdag beviljade årliga anslag lill upphjelpande af fisket i Bohus
Baron Grönhagen stödde fundersamt hakan mot guldkryckan på den massiva spanskrörskäpp, som han höll i handen. Han var högrest och bredaxlad samt något klumpig och tung till gestalten, med grofva drag, utstående blå ögon och en frisk solbrynt färg. Det robusta utseendet gick föga ihop med den sirliga dräkt han bar, dagen och gästen till ära: en vid och styf, rikt silfverbroderad rock af grått siden, en likaledes broderad hvit sidenväst, spetsmanschetter, knäbyxor, silkesstrumpor samt skor med spännen. På hufvudet en yfvig, hvitpudrad allongeperuk. Den galonerade hatten låg framför honom på bordet. — Superintendenten däremot var spenslig, finlemmad och något böjd i ryggen. Han hade snarare utseende af den lärde forskare han var på lediga stunder än af den högvördige biskopen. Om han i stället för den svarta prestdräkten och den hvita peruken, under hvilken de små ögonen lyste mildt och vänligt, varit iförd benediktinermunkarnas vadmalsdräkt, skulle man kunnat taga honom för en blid och from munk från det forna Roma kloster. Landshöfdingen lyfte käppen och pekade med den på sitt nya corps de logis, som han började ifrigt beskrifva. — Det finnes åtta rum i den nedre, sex i den öfre våningen, alla, om jag så må säga, väl inredda. Dessutom har jag låtit uppbygga de här nedanför på gården liggande flyglarna. Biskopen knäppte tankfullt på snusdosan, som han höll mellan tummen och pekfingret, och bjöd landshöfdingen en pris. Det var en ståtlig gulddosa med lock af blå emalj, omkransad af en briljantrand och med bokstäfverna F. U. under kunglig krona i juveler. Biskopen hade fått dosan som souvenir af deras majestäter, då han tog afsked från sin befattning som hofpredikant. Landshöfdingen fortsatte: — Allt detta har jag låtit uppföra af sten, som blifvit tagen ifrån gamla klostermurar och ifrån den nyligen afbrutna klosterkyrkan här bredvid. — Jag ser det, svarade biskopen.
Skrifvelse N:o 176. för dessa skatters inlösning, utan äfven en framställning af de särskilda åtgärder, som för verkställandet må finnas erforderliga, men Rikets Ständer icke varit i tillfälle att åt denna fråga egna den tid och det arbete, som för uppgörande af ett dylikt förslag skulle erfordras, samt för öfrigt någon verkställighet häraf ej kan ifrågakomma förr än efter nästa Riksmöte, enär de rörande skatte-förenklingen meddelta beslut åtminstone icke före nämnda tid torde hafva vunnit allmän tillämpning, få Rikets Ständer, jemte anmälan om ofvanbemälda framställningar i ändamål att bereda den skattskyldiga jordens egare rättighet att friköpa jorden från grundskatt, emot erläggande på en gång eller under loppet af flera år af ett kontant belopp, motsvarande dessa skatters, efter vissa grunder bestämda kapital-värde, hos E. K. M:t i underdånighet anhålla, det E. K. M:t täcktes i Nåder vidtaga de åtgärder, som för en fullständig utredning af denna vigtiga fråga må finnas lämpliga. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 18 December 1857. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 FÖRSTA SAMLINGEN. If Afdelningen* Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner och Skrifvelse)', jemte Utdragen af de inför Kongl. Maj:t uti Stats-Rådet i ämnet Jorda Protokoll. Mm mm. - . .. KONGL. MAJ:TS Nådiga lill RIKETS STÄNDER, angående Statsverkets tillstånd och behof; Gifven Stockholms Slott den 30 October 1856. STOCKHOLM, TYPOGRAFISKA FÖRENINGENS BOKTRYCKERI, 1856. ' • : : i ■ ■•■■■ Kongl. 3Jaj:ls Nåd. Vrop. N:o I, om Statsverket t Soli. O ]%:© t. Ank. till Exp. Utsk. d. 5 Nov. 1856. Iiongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständers Stats-Ulskott, angående Statsverkets tillstånd och behof; Gifven Stockholms Slott deri 50 Oclobcr 1856. Kongl.