Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Säkert gör det, utan skryt och fordringar på Staten med tredubbelt större egne uppoffringar mer Bil. till Ridd. o, Ad. Brot. IX Band. 7 Den 17 Ocloberf. m, allman nytta _ än genom Götha Canal någonsin kan verkas, men jag glömmer, att nyttan ej får vara Statsmannens ändamål blott bisak. Jag hemställer sluteligen till allmänna omdömet, hvem är största patrioten, den som oponerar sig alltid och allestädes emot sitt Fäderneslands skuldsättning samt sjelf gör och ifrar för enJJiildta uppoffringar efter råd och lägenhet till gagneläga och ärorika företag; eller den, som på det allmännas bekostnad bygger sig ärestoder och segrande befordrar corporationers fördelar? Grefve von Ro fen, Robert: Som detta är första och förmodeltgen det sista tillfälle jag haft att inför Höglofl. Ridderskapet och Adeln tala om skogshushållning i allmänhet, hoppas jag Högloflige Ståndet ursägtar mig hvad jag nämner innan jag skrider till hufvudsaken nemligen Höglofl. Utskottets Betänkande. Vid de flesta Riksdagar jag öfvervarit, har blifvit taladt om en förbättrad skogshushållning, men ingenting derom faststäldt. klen vid 1817 års Riksmöte fann Kongl, Ma:jt och Rikets Ständer den af stor vigt och nödvän - Den 17 Oetobrr f. m. 99 dighet. T anledning häraf har Kongl. Maj* gjord allt hvad sera kunde väntas och önskas; Hans Kongl. Majit har befallt alla de Authoriteter som med detta ämne hafva att befatta ingifva Betänkande — har gifvit uppmuntringar samt utsatt eo belöning för utgifvaren afdet bästa Förslag till en förbättrad skogshushållning hvaraf redan tvenne lemnadt pressen. Resultatet af allt detta, som mig synes, är ingen annan än Ekeskogarnes försäljande och det nu af Höglofl. Utskottet uppläste Betänkande. Utskottet tillstyrker försäljande af alla de Kronoparken som ej skola behållas för Kronans räkning, till Arméens och Flottornas behof.
Ridderffapcts och Adelns klenum den 31 Mars 1810. S. D. Föredrogs och bifölls LagUtfkottets den 29 Mars pä bordet lagda betänkande i anledning af Kongl. Majis till Riksens Ständer i Räder framställde proposition, angående erindran Lill allmänheten sm hwad tvid Boupteckningar iagtta, §as bält. Hwarom de öfrige Respective Ständen genom utdrag af Protocollet wänligen ffulle underrättas. Ut Ridd. sch Ad. Prst. 6 te Band. 2 dra afd. iT»:» i. Utdrag af Protocollet, hället i Högloft. NidderffapetS och Adelns Plenum Len 81 Mars 1810. S. D. Föredrogs ä n»o och afflogs Allmänna Beswärs - och LeconomiäUtskottets den 14 Mars pä bordet lagda Betänkande, rörande upphäfwande af det uti Kongl. Lrefwct till KammarCollegium den 26 Januari» 1808 gifna stadgande, hwarigenom hwarje rättsökande part, utlberörde Collegium blifwit älagt, akt inuan hans beswär, förklaring eller ansökning derstädes emottages, till bemälte Kongl. Collega Cantz!» erlägga en afgift af 16 st. b-co; hwarienne Högloft. Nidderffapet och Adeln beflöt att desta sä kallade instnuationk-penningars erläggande till nästa Riksdag skulle fortfara. Och skulle de öfrige Respective Ständen genom Utdrag af Protocollet härom »vänligen underrättas. Utdrag af Protocollet, hållet i Högloft.
Stjerncrona: Utsk:n hafva visserligen anfört i betänk., på sätt Gr. von Platen yttrat, såsom skäl för sitt tillstyrkande, den betydliga förmån för Slaten, som skulle uppkomma deraf, alt man undvek kostnaden för uppsättande af 36o ä Jyo hästar; men jag hemställer ödmjukast, om delta kan anses för en god hushållning, alt för evärdeliga 24 H. 3 iS Den i5 April f. m. tider afstå en årlig ränta af 2000 t:r spanmål, emot villkor att slippa att en gång för alla uppsätta 3 till i\oo hästar. Denna calcul behöfver ej någon vidlyftig utredning, ty det faller genast i ögonen, att Staten, genom verkställighet af TJtsktns förslag, skulle komma att vidkännas en betydlig förlust. Jag inser ganska val, mine herrar! alt då frågan nu af tre Stånd blifvit afgjord med bifall till Utsk:ns betänk., så kan jag ej vidare vinna någon förändring deruti; men del finnes frågor af den beskaffenhet, der det blir ett åliggande för den enskilde att yttra sin öfvertygelse, då han finnér Statens intresse vara förbisedt genom det beslut, som blifvit vidtaget, och jag tror, alt man vid sådana tillfallen icke gör illa, om man fäster sitt Stånds uppmärksamhet derpå, alt det skulle kunna leda till mycken nachdel för Staten, 0111 man skulle fortgå på den banan, att ideligen skän ka bort hvad Staten har. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: Den siste värde talaren har fotat sina betänkligheter hufvudsakligen på den åsigten, att det vore ett åliggande att bevaka Statens intresse; men jag tager mig härvid friheten hemställa, huruvida icke .Statens intresse bevakas från två åsigter och ifrån 2:ne olika ställen. Det ena af dessa ställen är statscassan, och det andra den enskilde statsborgarens fördel och intiesse. Efter min öfvertygelse bevakas Statens intresse bäst, när stalsborgarens intresse i första rummet afses, och det är detta, sorn jag tror att Utsktn vid detta tillfälle hafva iakttagit i det förslag, som Ulsktn afgifvit.
Han hade velat vara just det, som han blifvit: solskenslynnet i den mulna litteraturen, lifsglädjens och lefnadslustens representant i en generation af blodlösa epigoner, diktaren i en stor stil bland små-filande formtalanger, och liksom hela hans yttre tycktes ha tagit form af denna hans sträfvan att tillföra sitt hemlands andliga lif en smula nytt och friskt blod, så var det äfven med hans andliga hållning. Det var icke oafsiktligt som han, när han var ute bland människor, så käckt satte upp på sin käpphäst, lik en riddare med vajande hjälmbuske, och talade så utmanande och djärft, som om han alltid befunnit sig midt i en andlig tornering, om tidens tarfliga ideal, hvilka han föraktade. — Men ofta, när han befann sig ensam, som nu, kunde det hända att denne bålde skönhetens riddare utan fruktan och tadel steg helt uttröttad ned från sin käpphäst, och att en blyg liten pilt kröp fram ur den ståtliga rustningen; det var den outvecklade sidan af hans väsen, känslomänniskan, som dolde sig i skalet af krigarens rustning, ömtålig, barnslig och vek som han var. Den pilten hade just nu kommit fram, när det vardt afton efter dagens tornering; och i hans hjärna och hjärta rörde sig underliga tankar och känslor. Det var ingenting klart eller medvetet; det var blott ett kaos, någonting liknande aning eller instinkt, blott ännu mera abstrakt än detta abstrakta; men det formade sig i hans sinne till en längtan efter någonting ljust och varmt och fint, någonting som snuddat vid hans tillvaro utan att han förmått gripa det. Han tänkte på Maria sådan han sett henne som barn och senare i Paris som ett sextonårigt barn och sådan hon utvecklat sig där och sådan han sett henne nu. Hon var så förändrad nu. Barnet hade blifvit en kvinna; det var därför ögonens uttryck var ett annat än förr. Det hade tändt sig någonting i dessa ögon, någonting som enligt naturens ordning måste tändas där en gång; men underligt nog gaf honom detta en förnimmelse af vemod, af tomhet, af beklämning. Det var som hade han genom egen försummelse gått miste om just det, som kunnat fylla hans längtan och ge själ åt hans ihåliga skönhetsdyrkan.
Jag anhåller att få instämma i de reservationer, sorn Hr Prytz och Hr Edenhjelm afgifvit, men får särskildt tillägga i afseende på 5 §:n, der Utsk. föreslagit en högre charlas-sig.afgift för adels-, friherreoch grefvebref, att så länge Svenska representationen är indelt uti Stånd, hvarutaf adeln utgör ett, är det alldeles oriktigt att genom högre afgifter vilja förhindra delta 19 H. 53 418 D «n i-j J a 11 u o r i f. m. Stånds ledamöter att bibehållas. Det är klart alt döden utsläcker den ena siiigten efter den andra, och alt följaktligen nya ätter böra tillkomma, hvilket ej genom ökade af gifter bör försvåras. Hvad sorn blifvit anmärkt mot de förhöjda afgifterna för ordensbref, anser jag äfven ganska rik tigt och instämmer uti hvad sorn blifvit yltradt deremot. Likaså biträder jag hvad Gr. Posse erinrat mot förhöjd eharlas-sig. afgift för transporlresoluliorier. Jag vill icke upptaga li. o. Ad:s lid med ett närmare genomgående af detta betänk., emedan det redan lärer vara återremitteradt af de tre öfriga Stånden och således kommer att omarbetas eller åtminstone att blifva föremål för ytterligare granskning i Utskottet. När det återkommer derifrån, får R. o. Ad. tillfälle att närmare pröfva detsamma och jag att göra mina anmärkn:r dervid. Den af Hr Edenhjelm gjorda anmärkningen mot sättet att försälja slämpladt papper vid tingsställen biträder jag. Hr Rosenblad, Bernh.:
N:o 466. fortkomst och utbredande, blefvo under bela medeltiden de mest verksamma kämparne för mörker och och villfarelser, och, enligt historiens ojäfviga vittnesbörd, sträfvade framför allt efter verldslig magt och välde, ära och rikedomar, ja, mer än en gång gingo de så långt i djerfhet, att de ryckte spira och krona från Herrans smorda.” ”Hvilken skulle vilja bestrida, alt ju våra dagars Biskopar — truls Gustaf Wasas vackra bemödande att med den protestantiska lärans införande i vårt kåra fädernesland jemväl framkalla ett mindre herrsklyslet och verldsligt, men mera kristligt Presterskap, — i sjelfva verket räknar sina anor från katolicismen samt, jemförda med den äldsta kyrkans Biskopar å ena sidan och den katolska å den andra, förete en omisskännelig likhet med den sistnämndas prelater. Uttrycket, att biskopseuibelena, sådana de ännu i denna dag äro hos oss inrättade, äro af katolskt ursprung, torde derföre rätt väl kunna försvaras och äfven framdragas såsom ett hufvudsakligt skäl för desammas alskaflande.” ”Om det nu vidare är en allmänt gillig sanning, att det icke är embetet, som ger innehalvaren insigter och förmåga alt sköta detsamma, och att många af våra Biskopar förut varit simpla Prostar, så kan jag för min del ej rimligtvis finna annat, ån att äfven Domproslarne ganska väl borde kunna förvalta detta högkyrkliga embete och upprätthålla dess värdighet, helst om de befriades från skyldigheten att bevista riksdagarne, hvarigenom, som man vet, mången gång en Biskop nödgats i åratal vara borta från sitt stift, derunder dock lyckligtvis erfarenheten lärt oss, att stiftstyrelsen likafullt gått sin jemna gång.”
Horn uppläst, nemi. att StatsUtsk. ägfer rättighet att framkomma med frågor till Stånden , då Konungens propos. directe till Utsk. öfverlemnas, i och för statsregler:n tili märkandes; ty dertill finna vi anledn:n i 58 §:n Reg.F:n, som innehåller: att ”Konungen vid hvarje ' riksdag läte uppvisa statsverkets tillstånd i alla dess delar, "lill inkomster och utgifter, fordringar och skulder, för det ”StatsUtsk., sorn R St. utvälja. Skulle genom tractater med "främmande makter några medel Riket tillflyta, skall för "dem på lika sätt redovisas.” Det är klart häraf, att då StatsUtsk. får Konungens propos. till sig på det sattet, att den blir aflemnad på Rikssalen och af Slånden remitterad, det skall utreda behofven efter de af Konungen uppgifna förslag till stater, och inkomma med förslag i det afseendet, och då propostn blifver directe till Utsk. aflemnad, att det skall inkomma med anmärkntr, med förslag till rättelser deruti; att detta är fullkomligen enl. med föreskrifterna; men må ej StatsUtsk:s ledamöter förglömma, att de äro ledamöter af Stånden, att motionsrätten är Stånden förbehållen, och det inom en bestämd tid, nemi. inom en månad efter den tid, då denna propos. blifvit lemnad på Rikssalen eller till Utsk. Denna motionstid är för Ulsk:s ledamöter, såsom andra, bestämd , och får ej öfverskridas; men i afseende på sjelfva staterna och detaljerna hafva de friare händer. Alt föreslå nya löner eller pensioner för enskilda, professorer eller andra personer, hörer icke till StatsUtsk:s befattning, men väl att utreda och uppgifva, huruvida de af Konungen angifna förhållanden äro riktiga eller möjligen missförstådda och oriktiga. Deruti har StatsUtsk. sin befattning gifven, och dermed är det också slut. Hr von Hartmansdorff:
I många hem, särskildt på landet, sys alla kläder hemma; det är ej angenämt för en sådan flicka, då husmor och döttrar hjälpa till, » när man fått sömmerska i huset », att stå handfallen eller, hvad värrre är, bära sig bakvändt åt eller förderfva saken, emedan hon ej vill erkänna sin brist på kunskap och öfning. Sådant är mycket tålamodspröfvande för husmodren, och det är endast naturligt, om den unga fliokan ej är lycklig på sin plats, då hon känner i luften, att man ej är nöjd med henne. Vi skulle vilja råda alla unga flickor, som söka platser att gå frun till hända: om det blott är för att slippa ifrån ett tråkigt eller enformigt hem eller för att komma ut och få roligt eller i hopp att göra intressanta bekantskaper, så tag ej en sådan plats, ty ni kunde utsätta er för en stor missräkning. Är det åter för att med redbart arbete förtjäna ert uppehälle, så måste ni i någon mån hafva gjort er kompetente för en sådan plats. Litet af hvarje, som ofta är det samma som intet, duger ej nu för tiden. Ingen tar en person i sitt hus, som ej har behof af den personens arbete, och, äfven om lönepretentionerna äro små eller alls inga, så måste matmodern ej ha så litet valuta i arbete, för att hon skall känna sig ha fått ersättning för ett helt års underhåll. Är den unga flickan ej stark på en eller två punkter, så är det fara värdt att husmodern ej får denna ersättning, och med » det vänligaste bemötande » i världen har den unga fliokan ej angenämt och trifs icke (n. b. om hon har förnuft och ambition), ty hon känner, att hon ej motsvarar, hvad man haft rätt att vänta och hoppas af henne. An en gång alltså: lären er sy linnesöm, klädsöm, tvätta och stryka. Eller: en mindre kurs i bakning, matlagning, linnesöm och strykning; framför allt i bägge fallen: att laga, stoppa och sticka strumpor. Hur den unga flickan än må tänka sig sin blifvande ställning, att hon skall ibland sysselsätta sig med sittande arbete får hon väl tänka sig, och då blir det ett oeftergifligt vilkor att kunna sy väl i hand och på maskin.
Torps komminister-boställe, om dess befriande från rotering Transito-handeln, emellan Sverige och Norrige Trelleborg, ang. en vid rotering uppkommen mindre roteandel i Båtsmanshållet der Trippiska Hemmanen i Halland, om upphörande af Kronans rätt att lösa åter Troxhammar, utbyte af, se Möt-by. Trosspassevolans-afgift, se StatsVerkets Inkomster pag. 9. Trysunda Fiskehamn, om afträdande till Nätra och Själevads församlings-boer af fisket vid Svar på återremiss » » se vidare Tullbevillningen, I anledning af återremiss . I anledning af skiljaktiga beslut Voterings-resultat » ang. några vid regleringen af Tulltaxan icke afgjorda frågor Voterings-resultat £L W > w ongl. Proposit ler Skrifvelse! 02 P | Oq fe &- SL D a op eller Memorial. Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. tr W Pu p Oq td CD Ul 'c Ridd. o. PresteBorgareBondeN:o N-.o Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. Ståndet. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 ättfäbagsMBeflut 1854. 47 ■ll:o att för aitbra *yilt'a( Sitt wnbtutfattbe af penntnge Itti fåluäl Dttfctö (StänberS 23attf, font bcrttnber Ipbaitbe Sånc^ontor t ©ö SMajit t 9iåbtg ^?rc pofitton Of föreflagtt, ftafiue 2Öt antagit ett, i följb af becitnafsttibclningenS 48 9l{f§bag§ SS t fafme, för 2Bår bet, beftutat, att, mcb ttpppfmanbc af Äongt. ^uttgö* retfen bett 9 lännart 1846, angåenbe enfftfba Wattier, bmitla utgtfma egna lre
Lands-fiskalerne och Kionobetjeningen åligger väl tillsynen öfver krono-skogarne, men skogstraktei nes vidsträckthet och kringspridda läge göra det högst svårt för den al mångfaldige andra tjenstebestyr öfverhopade Krono-betjeningen, att upptäcka oci lagligen utreda alla föröfvade missbruk. Önskeligt vore således, att någon ändamålsenlig förändring snart vidtages i afseende å sågskogarne, hval igenom Staten kunde tillskyndas en skälig och mera bestämd inkomst samt Sågverksägarne beredas vidsträktare tillverkningsrätt, utan frestelse ellei en slags nödvändighet, att öfverskrida sina privilegier för att undgå föi ust. 8 Under loppet af 1838 till och med 1842, äro 150 st. Nybyggen beredda till skattläggning, hvarjemte vederbörande Landtmätare till afvittring boredt 131 tunnland 5 kappland åker, 6,977 tunnland 8 kappland äng, 1,157 tunnland 15 kappland odlingsmark, 102,693 tunnland 2 kappland afrösningsjord och 133,250 tunnland 1 kappland impedimenter, eller tillsammans 244,208 tunnland 31 kappland samt uppgått rå-linier lill en sammanräknad längd af 796,960 alnar eller 44^ mil. Bergsrörelse: Inom Länet finnes nu endast en jernmalmsgrufva, Näsberget kallad, liggande 7 mil från hafskusten i Jörns Församling, der malmbrytningen de sednare åren aftagit, hvartill orsaken varit, dels den långa transporten och dels mindre gynnande konjunkturer för afsättningen. Hvaremot driften vid två masugnar och fem jernverk varit liflig, ehuru mindre fördelaktig. Vid berörda verk voro för år 1842 skattskrifne följande antal betjening och arbetare, nemligen:
Agda hade så bridt, att hon knappt hade tid att följa med samtalet. ' Jo, för du har inte något hjärta ", förklarade Martinson högtidligt. Agda Törne hade hört detta så många, många ganger förut, men nu måste hon ända kasta ifrån sig arbetet en stund och skratta. Nej, inte hade hon något hjärta i den Martinsonska meningen, gudskelof, men sundt, praktiskt förstand och riktig hunger efter att göra nytta här i verlden. Hon var en vacker, frisk och stark flicka, tjugoåtta år gammal ungefär, duglig och arbetslysten, sanit själfmedveten till den grad, att 116 det skulle varit obehagligt, om hon ej själf skämtat deröfver. Hon ingaf förtroende och trygghet, nien i hennes väsen saknades ännu den mildhet och ödmjukhet, som endast finnes hos dem, hvilka lärt att tvifla på egen kraft. ' Agda ', började Martinson ånyo. ' Hvad vill du? " ' Hvarför ska ' Harald resa till Amerika? ' ' Ser du, Martinson, eftersom Harald inte vill arbeta, s i blir han häller aldrig något mer än extra i posten, och det är ingenting att lefva på, förstår du. Nu har jag underhållit honom, alltsedan han var femton år. Och, vet du, Martinson, lian är mycket dyr. Hur många räkningar tror du inte jag får betala för honom, och hvad tror du inte det kostar att som lian sitta på värdshus qväll efter qväll? Arbeta kan jag ej få honom att göra, och h3r har haii för öfrigt så många kamrater, som aldrig lemna honom i fred. Han börjar ju redan ztt se försupen ut, och han grtr förlorad, rent förlorad, om han får gå i en sådan här liten stad och bara slå dank. Nej, Martinson, nu har han, ju i en välsignad stund fått lust att fara till Amerika, och resa skall han. Derute blir det folk af honom, ty der måste han arbeta, om han eqj vill svälta ihjäl. ' Ack, hvad all denna sköna logik var bortkastad på gamla Martinson! " Hvarför kan han inte arbeta här? ' frågade hon. 4Du har väl sett hur det går rned det arbetet. " " Ja, men hvarför skulle det då gå derute? '
Bet,No 6. 31 apparat, på sin höjd mäskvärmare) kan antagas såsom egentliga gränsen emellan sådan redskap, som för husbehofsbränvinsbränning är nödvän, dig, och de pannor, hvarmed så kallad bränvins; fabrication kan åsyftas och ti 11 vägabringas, anser jag den fortsatta Tariffproportionen mycket för låg för pannor från och med 31 till och med 60 kannors drägt; hvaremot åter afgifterna höjas i för stark progression för pannorna utöfver sistberörde kannetal. I anledning af hvad jag sålunda anmärkt, torde tneranämnde Tariff böra undergå en sådan förändring, att, exempelvis till siffran, 40 R:dr antagas såsom skatt för 6o-kannors-pannan, och fördelas i successiv nedsättning, dock med hela Biksdalersoch Skillingtal, sålunda utföre, att 30-kannors-pannan erhåller dess nu påförda belopp af 3 E:dr 36 sk., samt fortsättes i enahanda proportion uppföre å de större pannorna, så att summan af 90 R:dr belöper å go-kannors-pannan. — Med Herr Friherre Sprengtporten förenade sig Herrar Nordenanckar, af Schmidt, af Billbergh, afRoi lén och Akrell, samt Herr Borgmästaren Alund: Herr Friherre Wrangel, Henning: Emot Eikets Höglofl. Ständers BevillningsEagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottg gemensamt afgifne Betänkande, angående Bränvinsbränningen, får jag reservera mig, i hvad som rör den grund, efter hvilken skatten för bränvinsbränning skall utgöras, eller emot Betänkandets 6:te moment. '32 Bil. t. Bevilln.. Lagoch öeC.-ZJtsi. Bet.N'.o 6.
St:s Bank innestående summa; N:o 117, ang:de en prescriptionstid för liqviderandet af åtskilliga i Riksg.cont:s räkenskaper balancerade äldre skuldposter; N:o 118, i fråga om förändring i sättet för ersättning af hästar och persedlar, som vid rusthållsregemenlena under krig gå förlorade; N:o 119, ang-.de utvidgandet af apologistclassen vid Fahlu högre lärdomsskola; N:o 120, aug:de inköp af boställe åt en capellpredikant i Undenäs församlig inom Skaraborgs län; N:o 121, ang:de en del löneförmåner till underofficerare vid 3;ne compagnier af Helsinge reg:te; N:o 122, ang:de förändrad reglering af den åtskilliga hemman i Skaraborgs och Elfsborgs län medgifna rättighet till mulbete å kronoparken Edsmären; N:o 123, med förslag lill förändrade föreskrifter, ang:de villkoren för tillverkning och försäljning af bränvin; N:o 124, ang:de förklaring af K. kungör, d. 1 Oct. 1812, rör.de vissa iakttagelser vid besvärsskrifters och ansökningars inlemnande; N:o 125, i anledn. af K. M:s nåd. propos. om ändring af 8, 9, och 10 §§ i 17 cap. Handelsbm, samt förklaring af 2 § i samma cap.; -N:o 126, ang:de grufägares åläggande att deltaga i fattigvården; 336 Den 19 Februari.
I sådant afseende erlägga Församlingarnes vederbörande invånare erforderligt bidrag till nödtorftigt understöd för de behöfvande, som icke äro fördelade att underhållas af hemmansägare och innehafvare eller intagne å fattighus, hvilka på få ställen finnas. Krono-länsmännen åligger första tillsynen öfver Gästgifverierne och alt anmäla de tilläfventyrs förefallande oordningar, hvilka dock äro sällsynte. På en del ställen verkställes skjulsningen och allmänna vägarnes snöplogning genom entreprenad, som föranleder en jemnare fördelning af desse tyngder samt lemnar allmo - 13 gen mera tid att sköta jordbruk och näringar. Åled undantag af ett värdshus i Ralha hamn, som under den segelbara årstiden ofta besökes af sjöfarande och för hvilken näring innehafvaren varit taxerad till 10 R:drs Bevillning, finnes ingen dylik inrättning eller tillåten krog inom Länet. Rättighet till idkande af spisqvartersoch kaffehus-rörelse under frimarknaderne, som, enligt ännu gällande Författningar, är tillåten, har härstädes de sednare åren dock icke meddelats. Invånarne å kustlandet hafva varit hörde angående Distrikt-magaziners inrättande. I en del Församlingar har allmogen enhälligt yttrat sig emot förslaget; uti andra åter hafva tankarne varit delade, så att något visst och enhälligt beslut ej blifvit fatladt; i några socknar har förslaget blifvit antaget, men man har i en del af desse gått ifrån beslutet, så att endast högst få socknar, såsom Nysätra och Löfånger, ännu vidhålla detsamma. Der sistnämnda beslut oförändradt äger rum, kommer magasiner följaktligen att inrättas, sedan den under arbete varande regleringen af socknarnes undsältnings-skuld hinner fulländas. Emedlertid äro magazins-bygguader redan uppförde uti Nysätra och Degerforss socknar. År 1825 inrättades här i Staden en Sparbank för Länet, hvilken dock i anseende lill åtski 1 lige missgynnande omständigheter icke motsvarade det åsyftade <mda ändamålet och således upphört. Rofdjur äro sällsynta inom kustlandet'.