Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tala tala! När jag säger, att mademoiselle inte är hemma. ERNA. Der står hon ju. VÄRDINNAN. Står hon ja. LOUISE till värdinnan. Lemna oss nu ensamma, madame. VÄRDINNAN. Bevars! Jag ska' inte genera! Jag ska' aldrig genera. Jag ska' släppa hela verlden in! ^Med hatfulla ögonkast till Erna; mumlar^ Men vänta mig, du! ^Går.^ ERNA häftigt upprörd. Jag har något att tala med dig om. LOUISE. Sitt sitt ner, kära Erna! ERNA. Tack. ^Går fram emot Louise och stannar framför henne.^ Jag tycker inte om att gå krokvägar. Det gäller Alland. LOUISE. Alland? ERNA. Ja. Jag såg, han gick härifrån nyss. Jag har väntat på det. LOUISE. Men jag förstår inte hvarför Du känner honom ju inte och ERNA. Jag har ljugit för dig. Jag har känt honom. Det är derför jag kommer till dig nu. LOUISE betraktar henne forskande. ERNA. Du nämde, att han talat med dig om en målarinna, som LOUISE. Ja ja ERNA. Den målarinnan var jag. Lång tystnad. ERNA. Förstår du nu, hvarför jag kommer? LOUISE tonlöst. Ja. ERNA. Att det är för din skull? Derför att jag håller af dig derför att du är för god att bli som jag. LOUISE sänker hufvudet, stilla. ERNA. Derför lägger jag min skam i dina händer! Jag kan inte låta dig gå samma väg som jag. LOUISE. Jag vet alltsammans allt allt ERNA. Nej. Du känner det kanske genom hans framställning, men den är så olik den nakna verkligheten. LOUISE. Jag vet, att han aldrig ljuger. ERNA. Han talar sanning men han färglägger. Han hypnotiserar en, tills man ser med hans ögon och ^Tvingar sig att tala lugnt.^ Han har berättat dig, att de tröttnat på hvarandra han och hon? LOUISE. Ja. ERNA. Det är inte sant. Han hade tröttnat inte jag. Men det var jag, som bröt. Jag sade honom att det att det var förbi också för mig. LOUISE.
Operan var väl inöfvad af hr Henneberg. Med hänsyn till de många resande, s o m vid denna årstid besöka hnfvudstaden — halfva antalet af den talrika publiken i måndags utgjordes nog af resande — har k. operadirektionen uppgjort en så omväxlande repertoar s o m möjligt. Sålunda har denna veckas repertoar för hvarje afton bjudit på en ny repris: » Mefistofeles », » Mignon », » R o m e o o c h Julia », » På Sicilien » och » Orfevs », » Carmen » etc. K. operans första nyhet under den nu ingångna med uppgifva s o m handtverk. Målarmästarn mig Teater och musik. måst måleriet hade Elin A m e e n. så Dödsfall. I tisdags afled å Dalarö, efter långvarig sjuklighet, änkefru Emma Benedicks, född Benedicks, sedan 1888 änka efter österrikiske generalkonsuln härstädes Carl Benedicks. Närmaste dödsorsaken var hjärtförlamning. Fru Benedicks, som vid sin död uppnått 69 års ålder, har gjort det vackraste bruk af den högst betydliga förmögenhet, hvaraf de båda makarna voro i besittning, genom utöfvande af en stor och omfattande välgörenhet. Ett stort antal människovänliga stiftelser så väl s o m enskilda behöfvande understödde hon m e d frikostig hand. Till hufvudstadens samtliga skollofskolonier utdelade h o n årligen bidrag. Ett varaktigt minne af henne är den asyl för ålderstigna fruntimmer, som h o n grundlagt vid Djursholm, och öfver hvilken hon intill sin död själf hade öfveruppsikten. Ett annat varaktigt minne har hon beredt sig genom de ganska betydliga bidrag hon lämnade till Jakobs kyrkas förskönande, och b vilka möjliggjort bl. a. anskaffandet af de dyrbara målade fönstren. men lig FÖR I D I M AF vägen, men i stället o r d e t. SKISS ingenting under mästarn förde väl af k v i n n - (Forts.) U P nästan gick med att hämta (Qualité Inghiltepra) härstädes lagrad sedan 1891. Vid undersökning af härv. handelskemist befunnen enl. analys fullgod. Pris kr.
Om de här förut omformälte utwagar och resourcer med all möjelig eller tjenlig beipgring och inskränkning i Stats ntgifterne finnas ej första til de stora Stats-och Riksgäldöbehofwen, efter den fördelning, som för hwardcra sinnes lämpeligast, sa synes rädeligare, at til fyllnaden läta igenom offentelig auction försälja inLragne eller umbärliga Krono Lägenheter, at tilträdas wid arrendetidens förlopp, och mot ränta 4 5 procent pä den del af inropssumman, som efter förbehåll ärligen afbetalas; och at uptaga Inrikes län emot Stats - Contoiretö Obligationer, hälldre än at göra en bestallning sä stor, at den ej med säkerhet kunde utgä, eller för de ssattffoldige blifwa alltför mycket betungande. At tänka pä utrikes län more gansta 0- tjenligt. Hwarken kunde de fäs, dä crediten nu pä hvarjehanda sätt blifwit förswagad, eller kunde de anses nyttige, om de ock stöde at erhällas. Huru Rikets näringar och rörelser mä under alla desta tyngder ej allenast kunna äga bcständ, utan ock forma göra bördan drägelig, more ett wigtigt ämne at afhandla, men som här ej kan finna rum. Stockholm d. 24 Julik 1809. illiljenLrantL. Remitterades til Stats - Utstottet. Hans Excellence Herr Grefwen och Ordföranden anmälte, at Herr Liiver«wi^e, Qu - 512 Den 26 Iulii. stat', anhölle om Högloft. Ridderikapets och Adelns tillstånd, at med andra Stånden sjelf fä communicera sitt här upläfta och i sidsta Plenum til Allmänna Beswärsoch Oeeonomiä Utffottet remitterade Memorial, rörande den Allmänna up fostra n. Samtycktes. Herr Uagerbjelm, Henric sobsn upläste följande Dictamen til Protocollet:
N:o 43, om lag ang:de vård af fästningsfångars egendom; N:o 44, ang:de afsöndring af jord från Begementspastors-bostället Westerhus, till utvidgande af Jemtlands Hästjägareoch FältjägareKorpsers mötesplats å Frösön; N:o 45, i fråga om öfverlåtelse till innehafvarne under full eganderätt, mot erbjuden lösen, af det s. k. Odelska Appreteringsverket i Stockholm; 176 D en 17 Mars t. m. N:o 46, ang:de utbyte af Skogvaktare-bostället Nytorp mot Kronofjerdingsmans-bostället Lilla Tjärbruket i Vester-Rekarne härad af Södermanlands län; N:o 47, om anvisande såsom boställe åt Länsmannen i södra distriktet af Faurås härad i Hallands län af det till Kronan indragna f. d. Förste Landtroätarebostället 2/3 mtl N:o 3 Kärreberg Sven Andersgård i Alfshögs socken af nämnde härad, i st. f. nuv:de Länsmansbostället 3/g mtl N:o 1 Thorsjö Henrik i Gunnarps socken. Föredrogs ånyo Allm. Besv.- o. Ekon.Utskits d. 10 och 14 dennes bordlagde Betänk. N.o 37, i ani. af väckta motioner ronde Sveriges och Noriges ömsesidiga förhållanden. Efter det H. Exc. Hr Grin o. Landtm hemställt, huruvida R. o. Ad. behagade besluta, att detta Betänk , som innehöll 4 särskildta tillstyrkanden, skulle punktvis föredragas och afgöras; anmälde sig och yttrade Gr. Anckarsvärd, Carl Henrik: Då, såsom redan blif vit af H. Exe.
Fattigförsörjningen handhafves af en dertill vald direktion, som, i enlighet med ett af Kongl. Maj:t år 1822 faststäldt reglemente, besörjer omkring 27 stycken fattiges vård och underhåll i en dertill uppförd byggnad. Eu i staden ar 1838 grundlagd sparbank hade vid 1847 års slut en grundfond af 1,695 R:clr 22 sk. och insättarnes fordran utgjorde 73,257 R:dr. Under Carlskrona stad lyda 2:ne köpingar Ronneby i Medelstads och Chrislianopel i Östra härad. Ronneby, med 1700 invånare, deribland 16 handlande och 43 handtverkare, drifver en icke obetydlig handel med skogsprodukter. Köpingen äger 1 skonert, 2 galeaser samt 3 slupar ocli jakter om tillhopa 144^ läster. Derigenom att köpingen ligger mer än f mil från den hafsvik, hvari Rottneån utfaller, uppkomma flera obeqvärnligheter för sjöfarten, till hvilkas afhjelpande man dock nu är sysselsatt med upptagande af grund i ån och segelledens upprensande. Den genom köpingen löpande å formerar der ett betydligt vattenfall, hvarvid flere qvarnar, stampar och ett pappersbruk äro anlagde; äfvensom en kopparhammare med valsverk är under anläggning af samma personer, hvi 1 ka här redan hafva verkstad, der 30 arbetare sysselsättas med åtskilliga slags (Sllverkningar i koppar, malm och jern. Köpingen lyder i judicielt afseende under Medelstads häradsrätt och utgör ett pastorat med socknen af samma namn, hvars kyrka finnes i köpingen. Handlande och handtverkare derstädes äro borgare i Carlskrona och sortera i sådant afseende under Carlskrona magistrat. Ekonomi och politi handhafvas afen särskild köpingsnämnd, enligt af Kongl. Maj:t den 6 September 1847 faststäldt reglemente. Till nämndens 31 biträde finnes en polisuppsyningsman anställd. Särskildt postkontor är i Ronneby inrättadt.
Var icke befästningen bättre beräknad från början, än att man beslutade sig till hennes förstörande, så kunde ju samma händelse inträffa ånyo, och då hade man icke uträttat annat än förnyat samma bortkastande af medel, som man gjorde då det första gången befästades. Jag anhåller vördsamt, att K. o. Ad. måtte afslå Utskrs betänk., och jag skulle hoppas, att då en man, som i afseende på en ös och en sjöhamns befästande bör kunna äga vitsord, yttrat sig emot förelaget, K. o. Ad. ville lyssna till hans röst. Frih. Cederström, Thure: Jag vill icke upptaga Jl. o. Ad:s tid med att punktvis besvara den vederläggning en värd talare, Hr von Hartmansdorff, behagat rikta emot milt anförande. Jag tror att, oaktadt hans parlementariska talang och min bristande förmåga i framställningen, R. o. Ad. ritan svårighet kan bedömma hvilken som verkligen har skäl eller icke för sina satser. Men då den värde talaren, i anseende dertill att jag ansett tillgång på capitaler i Sverige icke saknas, då något vigtigt ändamål dermed kunde vinnas, högeligen förundrat sig att från det hållet höra ett sådant yttrande, i stället för det vanliga omtalandet af fattigdomen bär i landet, samt de dryga skattebördorna, som så tryckte nationen, att större delen deraf nära nog ginge klädd i trasor, får jag förklara, att jag icke vet hvarifrån den värde talaren hemlat anledn. till ett sådant yttrande. Under hela den tid, som statsreglerm var före, begärde jag aldrig ordet. Jag har icke talat hvarken för eller emot anslagen, emedan jag trott mig i fråga derom icke äga tillräcklig kännedom, och den värde talaren får derföre ursägta, att jag tror honom hafva talat 0111 min opinion utan att känna den. Jag öfvergår nu lill besvarande af några skäl, som blifvit anförda för afslag å betänkandet. Jag ber likväl först att i allo få förena mig i det förträffliga anförande, som af H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm blifvit afgifvet.
Fersen har såvida icke deltagit i det beslut, som nu är på vägen att föra it. o. Ad. bakom ljuset, att han nemi. reserverat sig emot beslutets följd; men emedlertid synes bestämdt af betänk., att Ulsk., i stället för att lyda grundlagens uttryckliga föreskrift att besvara återremissen, deremot tagit sig det oråd före att votera, 0111 det skulle svara på återremissen eller ej; med andra ord, om Utsk. skulle i denna del lyda grundlagen eller ej. En sådan votering är väl bland de mest constitutionsvidriga företag. Jag hemställer derföre till Hr Gr. o. Landtm., om propos. ens kan göras på Utsk:s förevar, memor. Visshet i denna del skulle leda till förkortande af discussionen, och jag anhåller altså, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes gifva Ståndet sin tanka härom tillkänna, hvarefter jag vidare torde få yttra mig. 11 II. 13 <> Doi! 4 Augusti f m. II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att da flera talare ännu anmält sig, an få g IT. Ex. ej förenligt med dess rättighet och pligt att afbryta dem, men skulle ej underlåta att före propositions framställande gifva sin öfvertygelse, rörtde formfrågan, tillkänna. Hr af Ekenstam: För alt bereda ett snarare slut af discussionen begärde jag Hr Gr. o. Landtmrs förklarande. Sedan Hr Gr. o. Landtm likväl ansett sig icke ännu böra yttra dess tanka, är jag naturligtvis lika oviss som förut om formfrågans utgång. Innan den blir afgjord, anser jag mig förhindrad att ingå i hufvudsaken och önskar, att de öfriga Hrr, som anmält sig att tala härutinnan, ville göra likaledes; så kunde en lång och ändamålslös discussion undvikas. Gr. von Fersen: Jag skall blott med några ord upptaga R. o. Ad.s tid. Hr Hjärne har sagt, att jag yttrat, det motionen bort remitteras till StatsUtsk. Hetta är ett missförstånd, ty jag sade blott, att, om motionen varit så uppställd, som Frih.
— Fredrika och bästa medlet är dä, att läta tandläkare Bremerförbundets samqväm; af C. S. — Teater sköta tanden. och musik. — Literatur. — Ett storstadsbarn. B. E. N e j. för Idun al Johan Nordling. Carola. Förbättring häri torde ej inträda Berättelse I julbrådskan. — Matlagning. — Hushållet. förr, än ni i öfrigt blir friskare. Det är — Husgerådet. — Inläggningar, — Huskurer. ej för sent. Rummets temperatur betyder ej — Klädedrägten. — Hvarjehanda. — Läkareså mycket, om ni genast efter afriihingen råd. — Frågor. — Svar. — Breflåda. lägger er och stannar i sängen, tills god kroppsC D värme inträdt. Då så många läkare sagt er det samma, torde ni också kunna lita på, att så är, så mycket mer som en af dem ju är specialist. Vårt råd är derför, att ni fortsätter ännn en tid. Vänd er till en kirurg. Vida Skall komma vid tillfälle. lilla sagan var vacker, men Tyra. Se svaren till Dortchen och A. H. Iduns begränsade utrymme tillåter ej dess A. i n:r 46! då sagan ligger utom vår plan. Elin. Tag under en längre tid hvarje qvit.ll införande, Poemet väl långt. Välkommen åter med något handoch fot-bad, 40° varma, en half timme. lämpligare! Till hvarje bad tillsättes en tesked soda. Efter Caroline J. Bengtson. Ni glömde uppgifva badet torkas fötter och händer väl, hvarefter adressen i Eder reqvisition af Skand. Modeanlägges förband med Hebras diachylonsalva, tidning. Var god uppgif den, och tidningen som far ligga öfver natten. — Ingnid i näsomedelbart öfversändas. vecket flere gånger dagligen borvaselin (10 % skall). Stockholm. G. H a m m a r s Lampkök. Brinna luktfritt. Briljant belysning. Pris: enkla med veke 4 — 6 kr., extra solida 7 — 8 kr., med 2 vekar 12 kr. Fullkomlig belåtenhet garanteras hvarje köpare. Idun Fredagen den 24 januari 1890.
Majit ansåg förekommande omständigheter leda; Och sorn Vi, å ena sidan, insett otillräckligheten af de hittills för så väl hans Majit Konungens, sorn Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens Idof - i 3 ' hållning anslagne summor, samt, å den andra, med välvilja omfattat tillfället, att ådagalägga Yår underdåniga vördnad och tillgifvenhet för ett älskadt Konungahus; så håfve Vi 1:0. beslutit, att Kongl. Maj:ts Hofhåliningssumina må, ifrån nästa års böran, förökas med 100,000 R:d. Banco, och sålunda sarnmanlagdt komma att utgöra Fyrahundrade Tjugu Tusende Riksdaler Svenskt Banco årligen, samt 2:0 erbjudit, uti den för Hans Kongl. Höghet KronPrinsen anslagna Holhållnings-summa, en årlig tillökning af 5o,ooo Rid. Banco; hvarförutan Vi anvisat, till handpénningar för Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessan, en särskild summa af 20,000 Rid. årligen, så att hela anslaget för Deras Kongl. Högheters Hofhållning utgör Ett hundrade Sjutio Tusende R:d, Banco årligen. $• 7» Sedan Riksens, åren 1817 och 1818, församlade Ständer, i öfverensstämmelse med innehållet af deras underdåniga Skrifvelse, den 3o April sistnämnde år, åt Hennes Kongl. Maj:t Drottningen utsett Ulricsdahls Kongl. Lust-Slott, att, i händelse Hennes Kongl. Maj:t blefve i Enkestånd försatt, af Hennes Majit, för lifstiden begagnas och disponeras, samt derefter, enligt underdånig Skrifvelse af den 8. Junii samma år, då Rosersbergs Kungsgård, hvilken i följd af Riksens Sländers, vid 1809 och 1810 årens Riksdag, fattade beslut, tillhört Högstsalig Konung CARL XIII. och Dess Gemål för Deras lifstid, blifvit, genom Hennes Majit En - 14 ke-Drcttningens frånfälle, ledig att till Stafett återfalla, upplåtit till Hans Kongl. Maj:t
Storleken af dessa förråd kan väl icke en gång för alla bestämmas, men man anser dock, att de under alla förhållanden böra vara tillräckliga att föda trupperna åtta dagar. För att dessa förråd å ena sidan må så litet hämmande som möjligt inverka på truppernas rörelseförmåga, men å andra sidan ständigt och i erforderlig mängd vara till hands, måste de delas. Man förser på grund häraf trupperna vanligen med omkring fyra dagars lifsmedel, som bäras af manskap och hästar eller föras på truppträngen, under det återstoden424 BAKOM HÄREN. lastas på särskilda kolonner, proviantoch furagekolonner, som röra sig på ett visst afstånd från trupperna. Hos oss i Sverige antager man vanligen, att soldaten eller hästen förutom dagens lifsmedel bär tre portioner eller rationer, s. k. reservportioner eller - rationer, att en dags lifsmedel föras på truppernas egna s. k. lifsmedelsvagnar, och att fyra dagars lifsmedel föras på kolonnerna. De burna portionerna äro den yttersta reserven och utgöras om möjligt af konserver, hvilka skrymma minst och bevaras bäst. Dessa lifsmedel måste naturligtvis förnyas, i den mån de förbrukas^ och härför anlitas i första hand krigsortens tillgångar, åtminstone af de artiklar, som den samma äger, såsom boskap, säd o. d. (vanligen få väl trupperna själfva förse sig med hö), men en stor del måste dock uppläggas i magasin, som följa hären på lämpligt afstånd. De nyss nämnda proviantoch furagekolonnerna eller lifsmedels-kolonnerna, såsom man ofta kallar dem med ett gemensamt namn, måste vara själfständigt organiserade enheter. I Sverige har man tänkt sig hvarje arméfördelning utrustad med fyra proviantoch lika många furagekolonner, hvar och en framförande en dags proviant eller furage för hela fördelningen (medföres icke hö, kunna hövagnarna förenas till reserv-kolonner). Man gör sig lättast ett begrepp om dessa kolonners betydelse, om man betänker, att de alla tillsamman med tillägg af en boskapskolonii omfatta en personal af bortåt 1,200 man med något mera än 1,600 hästar och 600 fordon. Och hvilken tjänst har väl denna personal att fullgöra?
De framställa så stora orimligheter, att hvarje förslag till inskränkning deri borde med välbehag emottagas. Så synes ©tvifvelaktigt kostnaden för mathållningen vid de så kallade LandtMarskalksSoireerne, hvilken vid sistlidne Riksdag uppgick till öfver 17,000 R:dr B:co, böra indragas. Jag inser ej, hvilken fördel vi hafva af denna mathållning. Då Kongl. Maj:t varit så Nådig och upplåtit rummen till vårt begagnande, och vi således hafva den lämpligaste loka], tyckes mig delta vara nog. Hvad angår Utskottets slutsats, att kostnaden för LandtMarskalksSoireerne endast motsvarar den representationskostnad, som skulle äga rum, om icke LandtMarskalken afsagt sig allt Statsbidrag till densamma; så hade det varit rättare, om Utskottet, i stället, från delta ly^ckliga förhållande af förening mellan personlig skicklighet och oberoende förmögenhet hos nuvarande LandtMarskalken, hemtat anledning att nu stadga den representationskostnad, som framdeles må kunna tilläggas en LandlMarskalk. Jag tror de tillfällen ej blifva många, då Kongl. Maj:t kan göra ett dylikt val af LandlMarskalk; och det kunde blifva ganska obehagligt för 154 Den 3 Februarii e. m. den, som en annan gång skulle emottaga stafven under vilkor att Soireerne då först indrogos, alt kostnaden behöfde anvisas lill bestridande af de för en LandlMarskelk nödige representationskostnader. Ridderskapet och Adeln torde derföre finna skäl att förena sig med mig om återremiss af ifrågavarande Betänkande, för att få kostnaden för denna mathållning afskallad. Våra Riksdagskostnader förete ganska besynnerliga förhållanden, Yi kunna ej anslå mera än 3ooo R:dr årligen lill det Kongl. Bibliotheket; men vårt ProtocollsBibliothek kostar nära 60,000 R:dr för hvarje Riksdag. Tio å elfva tusende Riksdaler om året kostar således den dyrhara Samlingen.
M:ts nådiga pröfning i underdånighet öfverlemnat, så har E. K. M:t uti nådig proposition till Rikets Ständer, jemte tillkännagifvande af hvad i detta ärende förekommit, och på grund deraf, hehagat föreslå, att det för närvarande till boställe åt klockaren i östra Hargs församling anslagna mantal Klintorp måtte, på sätt församlingen begärt, få emot f. d. krono-fjerdingsmansbostället \ mantal Mylinge utbytas, under vilkor af ömsesidig öfverflytta!ng af hvartdera hemmanets utskylder sålunda, att Klintorp komme att utgöra så väl den kronan nu behållna del af Mylinge hemmansränta 8 sk., som den indelta delen deraf 5 R:dr 32 sk. 4 r:st, hvilken, såsom ännu på indragningsstat utgående till fjerdingsmännen i Linköpings fögderi, tillsvidare borde till bemälde ljerdingsmän och, i mån af deras afgång, till kronan erläggas; att detta hemman likaledes utgör den nu af Mylinge utgående kronotionde 1 tunna 8 kappar spanmål, samt öfvertager sistnämnda hemmans rotering, med undantag af dithörande soldat-torp, som skulle komma att qvarligga på Mylinge egor; att Mylinge deremot utgör kronans behållna ränta af Klintorps utjord, 2 r:st, och kronotionde 1 tunna spanmål, men i öfrigt innehafves räntefritt af boställsinnehafvare!], samt på sina ägor bibehåller förenämnda soldat-torp, som dock bör af roten underhållas och brukas; och slutligen att väghållning, presträttigheter, jemte alla öfriga allmänna och kommunala besvär och utskylder bibehållas vid hvartdera hemmanet, som bör afträdas enligt skeende laga afoch tillträdes-syn, med åbyggnader och stängsel m. m. i laga skick, samt med behörigen verkstäldt trädesbruk och höstutsäde, hvarefter Klintorp borde genom Kammar-kollegii försorg i vanlig ordning för kronans räkning utarrenderas.
Jag anser mig följaktligen destomindre böra benådningen underdånigst tilleller afstyrka, som en ansökning derom redan blifvit hos Kongl. Majit den 1 Oktober 1845 afslagen. 2:o För skadeståndets efterskänkande af den lidande egendomshafvarén, Kongl. Majit och kronan, åt den försumlige förvaltaren, sökanden, hafva inga nya skäl förekommit, sedan målet hos Kongl. Kammar-rätten afdömdes. Ehvad man må säga om de gällande författningarnas otydlighet på den tid försummelsen inträffade, så slår det likväl fast, att arrende-kontraktet, försedt med den borgensförbindelse, som bordt förnyas, låg i Lands-kontorets förvar och att, enligt kontraktets uttryckliga ordalydelse, förnyelsen skolat genom Konungens befallningshafvandes, d. v. s. närmast genom sökandens försorg, i hans egenskap af landskamererare, verkställas. Ehuru ömande omständig - 12 Kongl. Majds Nåd. Skrifvelse, N.o 27. heter för honom må förekomma, finner jag mig dock, med afseende på kronans säkerhet vid andra dylika händelser, icke böra den ifrågavarande eftergiften i underdånighet tillstyrka. 3:o Skulle Kongl. Maj.t likväl i nåder anse berörda eftergift böra beviljas, så lärer mig dock icke vara tillstäudigt att sältet i underdånighet föreslå. Lämpligheten af den åtgärd, sökanden i sådant hänseende begärt, eller en nådig framställning till Rikets riästsammanträdande Ständer om hans befrielse och ersättnings-beloppets afskrifning, förutsätter en pröfning af frågorna, antingen det är rikets Konung eller Ständer allena, eller beggedera gemensamt, som ega att, på rikets vägnar, efterskänka ifrågavarande, till dess sjöförsvar anslagna medel. Att ingå i en så beskaffad pröfning, utan att dertill uttryckligen hafva erhållit nådig befallning, tror jag ej innefattas under min behörighet såsom deltagande i detta sammanträde.*’ Och skulle, i enlighet med pluralitetens mening, underdånigt utlåtande, på sätt registraturet närmare utvisar, uppsättas, för att, jemte detta omröstnings-protokoll, derefter till Kongl.