Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
i KrigsArtiklarne den 3i Mars 1798, Grefve Cronstedt hafva gjort sig förfallen att mista samma ChefsEmbete, derifrån han ock, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Beslut den 24 Februari 1887, blifvit i och för sitt i detta mål ådagalagda felaktiga förhållande entledigad, saint att derjemte ersätta kostnaderne för omtryckning af Reglementet med mera efter räkning med 296 R:dr 36 sk. Banko. ”Emot AmiralitetsKammarRådet Widin förekommer, att han, som haft sig uppdragen den närmare tillsynen öfver Reglementets tryckning, dels genom samtal med Grefve Cronstedt erhållit underrättelse 0111 förändringarne i Reglementet, dels under fortgången af detsammas tryckning varseblifvit, att sådane skett, men hvarken sökt alt förekomma de obehöriga tilltagen, eller om dem underrättat Förvaltningens öfrige Ledamöter, utan tvärtom med dessa deltagit i öfverläggningar och beslut om Reglementets utdelande, under förtigande af de felaktigheter, hvarmed han visste detsamma vara behäftadt, genom hvilket allt Widin ådagalagt vårdslöshet i Embetets utöfning, derföre lian gjort sig till ansvar förfallen; Och som Kongl. Majit, genom Nådigt Bref den 17 Mars 1887, yttrat sitt höga misshag deröfver, att Widin, jemte öfrige Ledamöterne i Förvaltningen af SjöÄrenderne, hvilka deltagit i detta ärendes behandling, underlåtit bos Kongl. Majit i underdånighet .göra anmälan om Grefve Cronstedts ofvan omförmäldte tilltag och derjemte tillkännagifvit, att Kongl. Majit med serskildt missnöje erfarit, det Widin lemnat sitt biträde vid dessa tilltag; men med förklarande tillika, att, i förväntan det Widin ej vidare gjorde sig skyldig till dylika uraktlåtanden af sin Embelspligt, Kongl.
Jag förmodar likväl, att Hr von Hohenhausen med sitt yttrande afsett erhållande af återremiss och i denna begäran förenar jag mig med honom. Hr von Hartmansdorff: Jag anser Frih. Palmstjernas anmärkn. så mycket heldre böra tagas i öfvervägande af StatsUtsk., som erfarenheten visat, att, i andra länder, stora svårigheter uppstått, när regeringarne icke förbehållit sig, att bestämma afgifterna för vägars begagnande, utan det berott på enskildte, att preja så mycket de behagat. Jag anhåller om återremiss. R. o. Ad. ansåg de emot ifrågavar. mom. litt. d gjorde anmärkrnr föranleda till återremiss. Momentet litt. e och f. Hr von Hartmansdorff: Jag hemställer vördsamt, om propos. icke kunde göras å dessa båda mom:r, emedan jag ämnar göra anmärkn. vid det nästföljande. Uppå härefter framställd propos. blefvo momme e och f af 5:te punkten af R. o. Ad. bifallne. Momentet litt. g. Hr von Hartmansdorff: Då jag på f. m. tvistade med åtskilliga StatsUtsk:s ledamöter i fråga om låns lemnande åt vissa korporationer och städer, yttrades, att man borde lemna dessa lån, enär de icke kostade Staten något, utan han endast trädde emellan såsom mäklare, för att på sin kredit skaffa dem penningar, hvilka de eljest svårligen skulle af enskilde kunna erhålla. Meningen hos dem, som sålunda yttrat sig, var följakteligen att Staten icke skulle gifva några anslag, icke hafva någon kostnad för dessa lån. Nu har 80 Den 14 Juni e. m. emedlertid Utsk. föreslagit, att för dessa lån skall betalas i ränta 4 procent, och derjemte 2 procent, såsom kapital-afbetalning årligen. Om nu riksg:s-kont. icke skulle få upplåna penningar under 4.} eller 5 procent, är det då StatsUtsk:s mening, att Statsverket skall skänka vederbör, låntagare denna halfva eller hela procent, och blott återfå 4 procent?
Den djupt allvarliga betydelsen af sådana tungt vägande ord, ställda till henne af den högsta intellektuella auktoriteten i hennes fädernesland och gifvande henne, den unga operasångerskan från elevskolan, plats bland denna utsökta skara af intelligenta heroer, hvilkas lif är som en fackla tänd af himmelns eld, måste hafva förekommit henne som en uppenbarelse; och spåren häraf finnas kvar i en med hennes egen handstil gjord afskrift af dessa verser, som hittades bland hennes papper, och på hvilken hon längst ned skrifvit: » Genom dessa ord slungades jag ut på öppna hafvet ». För henne betecknade de den tidpunkt, då hon kände sig som en offentlig, en historisk personlighet. För henne inneburo de hemligheten af hennes mission, hennes förhoppningar, hennes framtid. Det var, såsom vi tro, på hans ihärdiga yrkande, som hon förmåddes att uppsöka en vidsträcktare verkningskrets, och af honom lärde hon sig nu, med hvilken anda hon skulle våga försöket. Hon skulle träda fram i sitt ryktes öppna dag icke för att vinna anseende, icke för att finna nöje, icke för att smaka triumfens glädje, icke för att tillfredsställa sin längtan efter att kunna gifva uttryck åt sig själf, icke för att vinna ära, rikedomar och ro. Nej. Hon skulle oragjorda sig med profetiskt allvar. Hon skulle foga sig efter sin begåfnings hårda kraf; hon skulle förtäras, på samma gång hon strödde kring sig sina gåfvor; de trappsteg, uppför hvilka hon städse borde gå, skulle vara trappstegen till ett altare — och hon var offret. Sådana voro de ord, som följde henne, då hon fann sig » slungad ut på öppna hafvet ». Geijers verser hade nämligen följande lydelse: O! föll uti ditt varma hjärta en gnista af den låga blott, som gifver fröjd, som gifver smärta, blef snillets gudalön din lott; Låt uppåt då dess flamma flöda: den mot sitt ursprung tar sin fart. A c k! vet, den skall ditt lif föröda! Men vet, den är af himmelsk art! En fråga bland de många. A f Ave.
Under förutsättning att tullfri införsel äfven af lin för segelduksfabrikernas behof blefve medgifven, har Herr Rosenblad upptagit införselstullen å segelduk och tältduk, i taxan bestämd till 6 sk. skålpundet, till endast 2 sk. 8 rst., äfvensom Herr Wcern uti sin förenämnde motion föreslagit 3 sk. införselstull å denna artikel; men då tullfrihet för linet icke kunnat af Utskottet tillstyrkas och Kongl. Maj:t genom kungörelsen den 18 Juli nästl. år nedsatt tullen å segeloch tältduk till 4 sk. skålpundet samt verkan af denna tullsats ännu icke visat sig, hemställer Utskottet, alt den sålunda stadgade införselstullen å segeloch tältduk, 4 sk. skålpundet, må fortfarande bibehållas. Å bolstervar hafva Herrar Rosenblad och Murén tillstyrkt tullnedsättning från 21 sk. 4 rst. till 12 sk. skålpundet. Såsom lämplig medelväg föreslår Utskottet, tullsatsen å bolstervar till 16 sk. skålpundet. Kammarduk och batist, hvartill, på sätt Herr Rosenblads motion innehåller, äfven flor af linne torde böra hänföras, draga nu 3 R:dr 32 sk. införselstull. Af de, i stället härför, utaf Herrar Rosenblad och Murén, den förre till 3 R:dr och den sednare till 2 R:dr föreslagna tullsatser anser Utskottet den högre böra gifvas företrädet, och införselstullen å kammarduk, batist och flor alltså bestämmas till 3 R:dr per skålpund. Å det hittills till införsel förbjudna slag lärft, hvarå Herr Rosenblad föreslagit 2 R:dr 24 sk. och Herr Murén 3 R:dr 36 sk. införselstull per skålpund, hemställer Utskottet att, med förbudets upphäfvande, införselstullen må bestämmas lill 3 R:dr skålpundet.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss å Kammar-Kollegii berättelse, angående Kungsgårdars och öfriga Kronolog enheters i Riket förvaltning. (I. A.) Under den 25 November nästlidet år, har Kongl. Maj:t behagat till Statsutskottet öfverlemna Kongl. Maj:ts och rikets Kammar-kollegii den 14 i samma månad till Kongl. Majit i underdånighet insända berättelse om kungsgårdarnas samt öfriga kronolägenheters förvaltning; vid hvilken berättelse blifvit fogade serskilda, af de under bemäldc Kollegium lydande 3;ne provins-kontor, länsvis uppställda förteckningar, utvisande, hvilka förändringar med under arrende varande kungsgårdar, kronosäterier och andra kronolägenheter i riket sig tilldragit sedan den 30 Oktober 1847, tillika med en af 3:dje provins-kontoret derjemte upprättad serskild förteckning öfver slika förändringar med kronofiskerier, hvilka från samma tid blifvit för Kongl. Majlis och kronans räkning utarrenderade. I anledning häraf får Utskottet, efter tagen kännedom af dessa handlingar, här nedan meddela följande tabeller, upptagande, serskildt för hvarje län, årliga arrendet af de sedan ofvanberörda tid utarrenderade kungsgårdar, kronosäterier m. 11. kronans lägenheter. Bih. till R. St. Inom de på Kammar-kollegii l:sta Provins-kontor indelade län. Penningar Spannemål Lax Röding Strömming t ' Råg och Korn R:dr sk. rst. Inom de på Kammar-kollegii 2:a Provins-kontor indelade län. Penningar Spannemål Hö R:dr sk. rst. Spannemål Hö Råg Korn T:r k:pr T:r k:pr m Skaraborgs län 37 20i 37 20i 895| Stats-Utskottets Utlåtande, A:o 239. Sammandrag, utvisande årliga arrende-beloppet för de inom nedannämnde län belägne, sedan är 1847 utarrenderade, kronofiskerier. Penningar. Lax Sik. Torrfisk.
och m e r a a n i m e r a d s t ä m n i n g, efter h a n d sidiga mina ett om gemytligt vid in förfoga vid nya skildes angenämt, att att samspråka helt ^-&gt;rv \ rv-v-J-^ / ' ' ^ - v A ^ S ' och underlåta kafé, vägar Sammanträffandet något och men jag ni tillgångarne. » det; tid » emedan r e g i m e n, m e r a efmåste man väl underhålla afser här sina förnärmast vårt hvardagslif. » » Hur har Rekvirerar hon visst sponera HARTVET I tårar inför den Evige, I upprors dån, Ryckt ut ur himmelsk begrundan Till afgrundshåu — Du blir dock evigt densamme, Ej päjlas din graf, Ej når dig jordisk ringhet, Jungfruliga haf! Sylva. med din behof, m å n a d eller större m. fru? och hop » Fordrar dovisuing särskildt på hon » Naturligtvis; jag penningar utom u p p f ö r a alla hvarje klar låter till scener, till g r å t slutet gamla blir, att viset. » något slags remottagit? » vill gärna veta, hvart taga vägen och måste utgifter dessunder deras vekonti. » öfversikt för de af husets enskilda henne ställning utgifter, du och tilldig? » » Är då som då » G o d t, m e n brukar du äfven lemna en nyår räkningar, och fru tillfår j a g kommer det af din det mina derbörliga Det anfall, gå du för mindre obehagliga spasmodiska åter beräkning dess obetalda till allt m å s t e min Icke ursinnig. redogöra Carmen vid m. förklaringar, Du bär dina djärfVa tankar Allena för dig, Allena hvälfver ditt vågsvall På trotsig stig. stäldt stad hållets Om tvifvel sarga dig, smärtor Slita ditt sinn ', Om ljuft i salig njutning Du vaggar dig in, då medel hushållet? » lemnar j a g (Öfversättning af J. N — g.) Allsvåldigt oantastlig Din kyska barm Sig häfver mot lumpen låghet I hotfull harm.
D o c k må man vid denna pittoreska » oordning » ej gå så långt, att vederbörade få utseendet af vild zigenare eller indiansquaw. Å n viktigare än både dräkt o c h hårklädsel är naturligtvis ansiktet själft. » Ja, » menar du, » det står nu tyvärr inte till att ändra, det får man ta, sådant det är! » Insåge blott alla detta ordentligt, skulle m y c k e n m ö d a besparas fotografen, ty just b e m ö d a n d e t att se annorlunda ut än man är medför de olyckligaste resultaten. Fotografens uppmaning att ge ansiktet ett alldeles naturligt uttryck är tyvärr lättare gifven än följd. Medvetandet att våra drag nu skola fästas på bilden ger så lätt åt dessa något ansträngdt och tvunget, och den bestämda riktning, s o m anvisas vår blick, gör denna stel o c h stirrande. En erfaren fotograf känner också, hur denna nödda orörlighet stör anletets behag, o c h han förstår — för att ej låta ditt ansikte antaga denna stelhet, utan bibehålla dess smidighet — att samtala m e d dig ända in i det åtgörande ögonblicket o c h att begagna en gynnsam sekund för bildens tagande, kanske utan att du själf anar det. Ett direkt skratt kläder ej, då det förvränger ansiktet för m y c k e t på bredden. Däremot förskönar mycket ett leende, s o m ligger mer i ögonen än kring munnen. Sammanpressade läppar ge ansiktet ett hårdt uttryck; bäst är att lindrigt skilja dem åt, s o m o m man just skulle till att tala. Ju enklare ställningen är, dess bättre motsvarar den den goda smaken; äfven för många o c h påfallande accessoirer verka ofint. Alla dessa tropiska landskap, vildt romantiska klipp-partier o c h balustrader, dessa på alla kråkvinkel-fotografier stereotypa blomsterkorgar, vaser o c h palm vippor äro af högst vulgär effekt. En svagt förtonande bakgrund, på hvilken ett par växteller landskapskonturer nätt o c h jämnt antydas, är nu också det af m o d e t mest gouterade. Innan du går till fotografen, gör du klokt i att klargöra för dig själf, om ditt ansikte gör sig bäst i fjärdedels, half, trefjärdedels, en face eller profilbild.
Föredrogos å nyo och gillades följande StatsUtskottets den 5i sistlidne Julii afgifne, samt den 11 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtanden: I anledning af RiksdagsFullmägtigen Pehr Pehrsons för sig och Medlöftesmån sökte befrielse från betalning af bristande arrende för Wendtholms Hofstalläng. Angående förrättad granskning af TullVerkets räkenskaper. Ut supra. S. D, Vid förnyad föredragning af Bevill-* nings - Den 25 Augusti e, m, I29 ningsoch Lag-Ufskottens den Si sistlidne Julii under N:o 28 afgifne, samt den 11 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, öfver vackt motion, angående yrkad nedsättning uti nu stadgade böter för försummelse, att anmäla sig vid Mantalsskrifning, och att sättet för besvärs anförande öfver Kongl. Maj;ts Befallningshaivandes Utslag, rörande sådane böter, måtte bestämmas j fann Ridderskapet och Ådeln för godt, att, under godkännande af det i Utskottens Betänkande upptagne första alternatif, hvarigenom berörde böter blifvit till hälften mot deras nu varande belopp, elier 1 Riksdaler, nedsatte, samma Betänkande äfven i öfrigt gilla. Ut supra, s. d. Då nu å nyo föredrogs Statsutskottets den 12 dennes under N:o 4og afgifne, samt 'den 18 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, angående den i Hufvudstaden anlagde Veterinairelnrättning,- fann Ridderskapet och Ädeln för godt, att samma Utlåtande gilla, med tillägg, icke allenast att 555 R:dr 16 sk. Banco årligen tili löuefyllnad för den theoretiska läraren, samt en lika summa årligen såsom arfvode för pensionairen, af Ridderskapet och Adeln beviljades, utan ock att ytterligare g6o Rtdr Banco ärligen skulle å Stat intill nästa Riksdag uppföras till underhållande af 8 Elever utöfver hvad StatsUtskottet tillstyrkt.
Tidningarne införda, Kungörelser inhemtat, att skrifvelser i högst brottsliga afsigter blifvit, under Generalmajor Holsts förfalskade namn, till flere af Konungens Befallningshafvande afsände, och efter det att Herr ÄrkeBiskopen och Talmannen med Kongl. Maj:ts nådiga tillåtelse gifvit Ståndet tillkänna, att dessa skrifvelsers innehåll är af så afskyvärd och smädelig art, att det icke ordagrannt kan eller bör uppgifvas, men att de brottliga hotelser, hvaraf dessa skrifvelser öfverflödade, äro rigtade icke allenast emot Hans 'Majit Konungens, utan äfven Hans Kongl. Höghet KronPrinsens och det Kongl. Husets lif och säkerhet, emot beståndet af den närvarande sakernas ordning och emot helgden af den ed och trohet, som förbinder Svenska Folket med det Konungahus, det sjelf kallat på Sveriges thron; beslöt, uppå Biskopen m. m. Doct. Wallenbergs väckta Motion samt i öfverensstämmelse med den af Höglofl. Ridderskapet och Adeln nu gjorde inbjudning , PresteStåndet att igenom en stor Deputation inför Hans Majjt Konungen och Hans Kongl. Höghet KronPrinsen nedlägga uttrycken af Svenska Folkets oföränderliga underdåniga vördnad och trohet; Fröt. TJtdr. d. 11 Mars 1823. <5l och skulle ExpeditionsUtskottet anmodas, att skyndsammast uppsätta och till RiksStånden inkomma med korståg till underdånig Adress i detta ämne. S. D. Föredrogs ånyo Hederv. BondeStåndets d. 21 sistl.
Björnsljernas amendement. Hr von Hartmansdorff: Jemte det jag instämmer i de begge siste talarnes anföranden, anhåller jag att litet närmare få utföra hvad deli ene af dem redan antydt. Gr. Björnstjerna förvexla!' det begrapp, som vi öfrige Svenskar hysa om orden stånd och class. Ståndet är den hela, stora afdelningen, som åter har sine underafdelningar eller s. k. classer. Hr Lefrén bar redan anmärkt, att förhållandet fordom var sådant inom della H. Stånd, Den 14 Mars. 317 och alt det ännu sä är inom BorgareSt. Gä vi till PresleSt., så förhåller det sig der såsom med BorgareSt. Det har sine classer, hvaraf biskoparne utgöra en, kyrkoherdarne en annan, comministrarne en tredje o. s. v. Vill man nu här begagna ordet class, i st. f. stånd, så tror hvarje läsare, som ser det, att dermed menas hvad Svensken i allmänhet förstår med class, och föreställer sig icke att meningen motsvarar hvad andra anse betyda stånd. Detta om formen för uppställningen. I afseende åter på sjelfva saken, anser jag ingen blifva med ett sådant förslag belåten, men troligen varda de mest obelåtna, hvilka man här borde göra rättvisa d. v. s. de ofrälse ståndspersonerne. De skulle icke få rösta med den class, till hvilken de hörde, ulan med dem, bland hvilka da bodde. En ofrälse ståndsperson, en häradshöfding t. ex. skulle, för det han händelsvis bodde i stad, rösta bland dennes borgare, under det att en annan å landet boende häradshöfding skulle rösta bland häradets bönder o. s. v. De ofrälse slåndspersonerne skulle på detta sätt anse sig ej hafva fått några väsendtliga rättigheter, emedan de allestädes bestämdt öfverröstades af deras olikartade omgifning. Att fastställa ett minimum af rösteantal för bönders rösträttighet, skulle ulan tvifvel anses vara en förhatlig inskränkning i gammal rätt, och derföre röna eli stort motstånd.
B:ko; hvarjemte Ordens-gillet anfört, att, då häraf ådagalades, att 14 Kongl. Majus Nåd. Proposition, N:o 91. nämnda sjukvårdsinrättningar utan kurhusafgiften icke kunna ega bestånd, samt denna af* gift är bestämd att utgå endast till och med det år, hvarunder nu påbörjade riksdag slutas, Ordens-gillet ansåge sig ega skäl i underdånighet hemställa, att Nådig proposition om samma afgifts fortfarande måtte till Rikets Ständer aflåtas. Med afseende å hvad sålunda förekommit vill Kongl. Maj:t i Nåder hos Rikets Ständer föreslå, att ifrågavarande så kallade kurhusafgift må till samma belopp och under enahanda vilkor, som vid sednaste riksdag af Rikets Ständer bestämdes, fortfarande utgå till och med det år, då nästa riksdag slutas. Kongl. Majrt förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. B. Reuterdahl. Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik ärenden, hållet inför Hans Maj.t Konungen i Stats-Rådet, under H. K. H. Kronprinsens närvaro, å Stockholms Slott den 19 November 1853. Närvä rande: Hans Excellens Justitiae-Statsministern Herr Grefve Sparre, Hans Excellens Statsministern för Utrikes ärendena, Herr Friherre Stjerneld, Statsråden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhraus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Viner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe. Kongl. Ma]:ts Nåd. Proposition, N:o Si. 15 Chefen för Ecklesiastik-departementet, Stats-rådet Reuterdahl, uppläste till justering underdåniga förslag till följande af Kongl. Majit den 9 innevarande månad beslutade Nådiga Propositioner och Skrifvelse till Rikets Ständer, nemligen: 2:o Angående den såkallade kurhusafgiften. Kongl. Majit behagade, jemlikt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, berörde förslag i Nåder gilla, och befallte att, i enlighet dermed.
Det hinder Gr. af Ugglas emot en sådan förändring anfört, kan så mycket mindre vara antagligt, som det, åtminstone hvad Stockholm beträffar, är bestämdt föreskrifvet, att Taxerings-komitéen skall arbeta pä afdelningar, och desse således icke kunna blifva flere än antalet ledamöter af hvarje klass, så att om det är 4 ledamöter af 4 klasser men 8 eller 12 af den 5:te, så är det klart, att afdeln:nes antal icke kan blifva större än 4, och alt män i hvarje afdeln. får insätta ett större antal af den 5:te klassen, än af de öfriga. Om deremot antalet Borgare nedsättes till lika belopp med de öfrige, så blir antalet ledamöter utaf hvarje klass lika på afdeln:ne. Jag tillstyrker således att förändring måtte ske och att Taxerings-komitéerna måtte blifva sammansatta på sätt Hr Flach föreslagit, hvarföre jag yrkar återremiss. Gr. Sparre: Jag har ingalunda förbisett den omständigheten, att taxeringsmännen aflägga ed och jag vill icke säga att man vid taxeringar i städerna mera än på landet är glömsk af denna ed, men jag tror att menniskan är så beskaffad, att hon lätteligen beherrskas af fördom, då hennes egna fördelar komma i fråga, och att man icke alltid med samma opartiskhet tillväga7 II. 25 380 Den 27 Maj f. ni. går då det gäller ens eget skin, sorn andras, och jag tror detta förhållande leda dertill att Taxerings-komitéerna i städerna, just till följd af sin sammansättning icke gå tillväga med den samvetsgrannhet som man hade skäl att vänta. Detta i anledn. af Hr Bildts yttrande. Mot Gr. af Ugglas yttrande, att BorgareSt. skulle blifva underkastad! de öfriga klassernas godtycklighet, vill jag påstå all ingen taxeringsman anser sig vara berättigad alt handla efter godtycke.
För nagra i r sedan Ilstes i en af hufvudstadens daglige tidningar en serie miilande, lifiiga resebref frln en sjöfarande som tecknade sig .med namnet John Grogg. Dessa &amp; ro nu samlade och titeln lofvar ju godt för unga afoentyrs8lskande sinnen. Hvad första afdelningen betriiffar nReseminnen ", kan man ju ock tryggt saga, att löftet hhlles, att de " minnenn som der bjudas gro goda. Der förekomma skildringar frin manga olika liinder, sasom frin Australien och Sundaöarna, hvilka &amp; ro rika p&amp; historiska och etnografiska upplysningar, framför allt p i naturvetenskapliga iakttagelser. Den andra afdelningen, sexton korta " spridda bilder99, kan deremot icke obetingadt gillas. Olikheten eller snarare ojamnbeten mellan bokens bilda afdelningar förklaras i viss man genom företalet. Dar fia man en i f&amp; linier uppdragen bild af författaren, den unge skeppsbefiklhafvaren, som fann sin förtidiga död i vilgorna. Hans efterletunade skrifter utghfvos sedan i oförhndradt skick, en pietet., som dock &amp; r att beklaga. Kunde vid en möjligen blifvande ng upplaga, den senare delen strhngt sofras, det ria, vidriga och vidskepliga bortrensas, och det öfverviigande goda, roliga och karraktiiristicka bibehAllas, samt d8rtill en omsorgsfullare korrekturllksning iakttagas, s&amp; blefve utan tvifvel arbetet i sin helhet en vinst för viir ungdomslitteratur. Jorden raindt p4 80 dagar. Detta Jnles Vernes allmiint kibnda arbete föreligger har i en af den likaledes klnde bearbetaren Franz Hoffmann för ungdom sfseddl upplaga. Att all originalitet i stilen p&amp; detta satt gkr forlorad ar ju sjiblflilart. Det &amp; r ett icke ringa fattigdomsbevis för var inhemska barnoch ungdomslitteratur, att dylika böcker i s i stort antal lrligen öfverflyttas till vArt spralk.