Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om bristen skulle ligga deri, att t. ex. i RegeringsFormen ej omnämnes, hvad i Riksdagsordningen stadgas, så hindrar ej RegeringsFormens tystnad RiksdagsOrdningens bud att göra sig gällande. Jag tror, att till och med om raka motsattsen finnes i arne Grundlags^, såsom t. ex. emellan 81 och 56 §§ Riksdagsordningen, der den förra stadgar att RiksStånden kunna vid första Riksdagen afslå en Kongl. Proposition om Grundlagsförändring, som blifvit af ConstitutionsUtskottet afstyrkt, och den sednare att en så - 38 Den i 3 Mars e. m. dan proposition ändock skall hvila till nästa Riksdag, kunna Rikets Ständer följa hvilken § de vilja. Om Ridderskapet och Adeln således anser förslaget i sjelfva verket nyttigt, är det visserligen ingen fara att bifalla Memorialet, men om Ridderskapet och Adeln anser det skadligt, kan det visserligen vara skäl att återremittera det, helst en återremiss nu mera skulle göra omöjligt att vid denna Riksdag bringa saken till slut. Friherre Rålamb: I anledning af Grefve Gyldenstolpes yttrande, att han med sin anmärkning åsyftade, det StatsRådets Protocoller vid Urtima Riksdag skulle blifva granskade, får jag hemställa, om, då frågan här förevar, och 10 å 12 olika anmärkningar afsändes till Utskottet, icke ibland dem en motsägelse förefanns, då t. ex. i första puncten yrkades ”att endast Kongl. Maj:ts propositioner skulle af Rikets Ständer få behandlas, ” men deremot i en sednare anmärkning framställdes en helt motsatt åsigt. Utskottet, som ej förbisett detta, bär derföre, i slutet af Memorialet yttrat:
Jag tror dock, att Utsk. i detta fall icke handlat fullt rätt, som icke beviljat mera, då på den förteckning, som blifvit Utsk. delgifven, en summa af omkring 22,000 r:dr är uppförd såsom varande behöflig, för att höja lönerne för ifrågavar. tjenstemän lill det belopp, som vore i enlighet med det förslag, som ett Stånd uppgjort, och ännu mindre hade Utsk., vid sådant förhållande, bort nedpruta summan till det obetydliga beloppet af 6,000 r:dr. Jag tror, alt om endast dessa 6,000 r:dr anslås, skulle de vara illa använde penningar. Den mängd af dessa embetsman, som hafva behof af understöd, skulle alldeles icke kunna hjelpas med en så obetydlig summa. Vilja icke Ständerne bevilja större anslag, ser jag icke något ändamål uti att alls bevilja något. Jag tror snarare då, att man skulle göra illa och sätta Regeringen i bryderi, om man gåfve den dessa drickspenningar alt utdela, i st. f. att anslå hvad som behofvet klafver. Behofvet gör sig gällande nära nog öfverallt, om ock en och annan kan vara tillräckligt lönad. Att man har sagt, att en del fogdar äro förmögne, det lemnar jag derhän; men jag tror icke, alt de blifva det, åtminstone i den del af Norra Skäne, der de icke hafva några indelta räntor, utan endast jordhemman sig anslagne. Efter den erfarenhet jag derom äger, hafva de deraf knappt så mycken inkomst, som kronontskylderna utgöra. Mig är bekant, att en kronobetjent i Chistianstads län begärt att slippa sitt boställe. Den lilla conlanta lön, de nu hafva på omkring 300 r:dr, blir lill mesta delen uppäten af de bi - 208 Den 7 December e, m. träden, som de nödgas använda. Således hafva de icke något annat att lefva af, än hvad de förtjena på enskilda förtroenden, eller också i en olaglig väg. Hvad detta sista beträffar, så önska vi något hvar, att det måtte upphöra.
Nej, jemte några Ja; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde om E. o. Ad. behagade, med afslag å detta Betänk., bifalla den vid detsamma af Frih. Alströmer fogade reservation, samt sedan svaren härvid utfallit med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, förklarade det han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Hr Printzensköld: På det att det beslut E. och Ad. nu fattat, och hvilket, enl. min öfvertygelse, är af en ganska vigtig beskaffenhet, icke måtte förfela sitt ändamål derigenom, att ett bifall till Utsk:s Betänk, inom de tre öfriga Stånden kommer att äga rum, hvilket ligger ganska nära inom möjlighetens gränsor, vågar jag anhålla att ifrågavartde beslut måtte genom prot:sutdrag meddelas dessa EiksStånd med inbjudning till dem, att med E. och Ad. sig förena. Frih. Hermelin, Carl Samuel: Jag är förekommen af Hr Printzensköld och ber att få med honom instämma; men tillika anhåller jag att hans framställning må få hvila på bordet, intill dess vi kunnat inhemta de andra Ståndens beslut i frågan. Hr Printzensköld: Jag tror just att genom bifall till den framställning Frih. Hermelin gjort, det man skulle helt och hållet förfela det ändamål, som åsyftas genom den inbjudning jag tagit mig friheten föreslå. Det är nemi. vigtigt, att E. o. Ad:s beslut ju förr desto hellre kommer till de öfriga MedSt:s kännedom, på det att, i händelse dessa Stånd ännu icke afgjort saken, de må komma i tillfälle att jemföra Utsk:s Betänk, med de skäl, som legat till grund för E. o. Ad:s beslut, samt sålunda instämma deruti, i händelse de anse dessa skäl antagliga. 174 Dea 11 Mars f. m. Jag anhåller fördenskull att inbjudningen må afgå så fort som möjligt. Frih. Hermelin: På de af Hr Printzensköld anförda skäl, vill jag icke vidare fortsätta min anhållan om bordläggning af hans framställning. Då härefter Hr Gr. o.
Af allt detta har handt, att lilla flottan råkat i strid med den stora, hvarefter båda anfallits af landtarméen och slutligen har StatsUtsk:s ledamöter råkat i strid med hvarandra. Om detta får fortfara, så lära vi väl slutligen alla råka i strid med hvarandra. För att nu komma ifrån detta och komma till ett allmänt fredsslut, så hemställer jag om icke de stridande ville samfäldt nedlägga vapen, och att Hr Gr. o. Landtm, måtte få framställa propos. på StatsUtsk:s förslag i denna punkt, så att vi kunde få komma vidare. Detta anförande föranledde många bifallsrop. Hr Coijet: Jag beklagar att denna goda sak i mig fått en dålig försvarare på delta rum, då jag icke är någon talare. Dessutom har jag med verklig ledsnad förnummit, att en talare ansett det anförande jag nyss uppläste hafva varit bittert. Emot detta omdöme får jag reservera mig. Mitt syftemål dermed har alldeles icke varit sådant, utan har jag endast uppträdt derföre, att jag kände mig af min pligt uppmanad, att yttra mig i den syftning anförandet utvisar, då ingen annan syntes vilja göra det. Striden emellan stora och lilla flottan har länge pågått, och att den ännu icke är slut, bevisas bäst af de skiljaktiga meningar bland män af vapnet, som här försports. För min del vidhåller jag fortfarande mina yttrade åsigter, då jag icke funnit mig vara i någon punkt vederlagd. En talare, chefen för sjöförsvars-depart., har sökt visa de stora fördelar, som en stark linieflotta medförer, och jag vill visst icke bestrida hans resonnement; men frågan lärer väl här egentligen vara om detta öfverensstämmer med Sveriges tillgångar, om det för det närvar, är lämpligt att använda alla de medel, som landet kan vilja gifva åt sjöförsvaret, till linieskepp. Efter min öfvertygelse vore det att ka - 21 ö Den 11 Mars e. m. sta bort dessa medel.
Utskottet öfverdrifvit målningen af de skadliga följder närvarande skjutsningsbesvär för jordbruk och sedlighet kan medföra, enär det onda, som i vissa landsorter i berörde afseende öfverklagas, egentligen skall härledas från hållskjutsen, då deremot reservskjutsen på en del ställen är ett föga kännbart onus och på andre anses för en fördel, den allmogen, såsom en utväg till contant förtjenst, påräknar och ej lärer vilja afstå; alt, om hållskjutsen afskaffas, lider sedligheten ej mera genom reservskjutsens bibehållande, än om entreprenader införas, då de skjutsskyldiges drängar eller gossar i bägge fallen måste vistas på Gästgifyaregårdarne och åtfölja de resande, utan att likväl vara underkastade de förförelser, soni ett sysslolöst vistande i hållstugorne medför; att, hvad det rättsenlig? af skjutsningsbesväret angår, samma anmärkning kunde framställas emot underhållsskyldigheten af vägar och broar, som är fästad vid fastigheter, utan att derföre den ringaste ersättning eger rum; alt en utväg till befrielse från hållskjutsen emot afgift redan är öppnad, genom Bih. lill R. St. 3 Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk. Betänkande N.o i3^. Kongl.
Med hvad Utskottet anfört angående ytterligare nya byggnaders uppförande, kan jag icke annat än förena mig, emedan Statens tillgångar, x närvarande period till andra oumgänglige Stats-Utskottets Betänkanden. 1351 utgifter, ändå knappast tillräckliga, utvisa en omöjlighet, att dertill anslå den betydliga Summan af 69,440 R-dr, och dessutom en annan antydd utväg kanhända skulle kunna leda till ändamålet; men i afseende på nedsättningen af det äskade anslaget till Veterinair-Statens aflöning och årliga behof, anhåller jag, att få göra en eller annan anmärkning. Sedan Utskottet rättvisligen anslagit den föreslagna Lönen, 2000 R:dr åt YeterinairInrättningens Föreståndare och Praktiske Lärare, har det nedsatt den andre eller Tiieoretiske Lärarens Lön från föreslagne 1000 R;dr till 666 R:dr 32 sk. under förutsättande, att den förre skulle kunna biträda, denna senare i theoretiska undervisningen. När man betraktar mångfaldigheten af de ämnen, som tillhöra desse begge Lärare, lär dock detta blifva en omöjlighet, så framt ej inrättningen, genom försummande af en del af desse ämnen, skall förfela ändamålet. Theorien och Practiken måste med jemna steg åtföljas, om något Grundligt och icke endast liandtverks-mässigt, skall åstadkommas. Föreståndarens tiri är fullkomligen upptagen med besigtigande och undersökning af de friska och sjuka husdjur som dagligen till inrättningen föras, med förordnande af medel till de sjukas botande och förrättande af Operationer, med tillsyn öfver Smidjan och Hofslageriet, med föreläsningar i Vetenskapens Practiske delar för Eleverne, Cavalle - i352 Stats-LJtskottets Betänkanden. rie-Officerare och andra personer, som önska häruti någon insigt, med tillsyn öfver Eleverne och anställande af Examina samt med besörjande af Inrättningens Oeconomiska angelägenheter, Räkenskapers förande m. m.
Pä'Riksens Ständer ankommer alltså, at i grund af den §arantis de sig ikladt, och NN til Fäderneslandets hjelp tarswar upfyllelfe, ätaga sig et sädant sammanskott, hwilket Hemliga Utskottet anser böra utgä pä twänne^ är, til hälften för hwardera, sch at början dermed borde göras detta är, pä det at wärn tryckande xmangL-Lrkdor, ju förr desto häldre^ Matte kunna undanrödja^, och KeaMtuonen är igor företagas. Grunderna för beräkning och utgörande af en afgist ä werkelig förmögenhet, anser Hemliga Utstottet af den art, at alla, som icke äga hwao som kan upgä til Zy Riksdalers warde, och icke 'äro innehafware af jord eller annan Fastighet, befrias ifrän erläggandet deraf.- ^ De mera förmögnes afgift kunde deremot bestämmas dels ester antaget medelgärde af alla Fastigheter pä Landet, efter orternas olika beskaffenhet, och dels efter en skälig upskattning af Hus och Jord i Staderna, samt pä fä-ana särstillda Lägenheter ä Landet, hwilka icke under Hemmantal eller Jernbruk och Smides rättigheter m. m., kunna begripas, och följakteligen icke, lika med besia, innebära någon wist måttstock, för wardets bestämmande. En hwar skulle dock äga at afdraga bewisliga fkulder ä desi Egendomar, eller, at af desi Lfteckuor runehäll» och godtgöra sig den betacka afgisten. Efter skaliga grunder borde afgisten jamwal erläggas af dem, hwilke innehafwa betydligare Löner, utan afseende pä Jnnehafwarnes större eller mindre förmögenhet, hwaremot all annan förmögenhet, fäfot» penningar, utlänta Lapitalsr samt aLökier,.
7 3 1le punkten; voterings-propositionen gillades; i-yule punkten; med afslug å inbjudningen, biel voterings-propositionen godkänd; i8:de punkten; Ståndet gillade den föreslagne voterings-propusitionen : 19.de rings-proposilionen; 2o:de punkten; Ståndet lät härvid bero; 2i:sta och 22:dra punkterne; voteriugs-propositionerne blefvo af Ståndet gillade; 23:dje punkten; inbjudningen antogs; 24:de punkten; Siandet godkände voterings-propositionen; 25:te punkten; Ståndet afslog inbjudningen och gillade voterings-propesitionen; a6’:te punkten; inbjudningen antogs, i följe hvaraf den föreslagna voterings-propositionen förfaller; och 27:de punkten; Ståndet förblef vid sitt beslut och gillade voteringspropositionen. Den i5 Sept, 1 <^34- Från Höglofiige Ridderskapet och Adeli*. S, D. Då nu till pröfning företogs i5:de punkten af Stats-Utskottets den 8 dennes på bordet lagde Memorial N:o 2Ö0, i anledning af skiljaktiga beslut i några delar af Stats-regleringen, blef samma i5:de punkt af Ridderskapet och Adeln återromitterad. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den i3 dennes på bordet lagde Memorial N:o 255, med förslag till sammanjemkning af volerings-proposition, i anledning af Riks-Ståndeus olika beslut, rörande inantalspenningarnes beräkning, blef den föreslagne voterings-propositionen af Ridderskapet och Adeln godkänd. S. D. Remitterades till Banco-Utskoltct, Herr Silfverhjelms} Carl Adam} den 1 1 dennes på bordet lagde motion, angående anstånd med inbetalningar samt lagsökningar för Discont-Verkens räkning för de orter, d©r Cholera-farsoten härjat, tillika med de i anledning deraf denne dag afgifne yttranden. Trot.
Stadens äldste hafva nemligen, vid de tillfällen, då fråga om köp uppstått, förklarat sig icke kunna aflåta de för nämnde behof erforderliga tomter och byggnader, derest icke i köpet äfven finge ingå den staden tillhöriga casernbjrggnad, i hvilket fall staden ville till Kronan för en köpesumma af 20,000 R:dr JB:co öfverlåta samma byggnad med derintill belägne kokhus, stall, vedbodar och tillhörande tomt samt en serskild triangel-formig jordremsa äfvensom några inventarii-persedlar. Yid detta förhållande, och då frågan om nybyggnad eller inlösen på Statens bekostnad af caserner eller hus för inqvarteringen ansetts såsom tills vidare förfallen, har någon köpe-afhandling om nämnde tomter och byggnader med staden Ystad icke kunnat åvägabringas, så mycket mindre som vid behörigen anställd besigtning det visat sig, dels att de i staden varande ifrågakomne stallar icke syntes vara af mycket värde, utan snart fordrade nya anslag för deras ombyggnad, dels ock att åtskilliga utbyten af tomter blefvo nödiga för alt få Hussaretablissemenlet i Ystad i sådant skick, som vederborde. Frågan om inköp af stalloch magasins-rum för fourage-persedlar åt den i Ystad förlagde garnison, är således af förenämnde anledning ännu hvilande; och utgör stadens skuld till Riksgälds-Contoret för erhållet lån till casern-byggnad i capital 17,950 R:dr. Vidare och jemte det, uti förrberörde af de förvaltande Verken afgifne utlåtanden, meddelas uppgift om tillkomsten af Städernas Inqvarterings-Tolag samt huru densamma, till följd af serskilda beslut och flere Kongl. Resolutioner, af städerna till en del användes för andra behof, än till inqvarterings-skyldighetens fullgörande, lemna dessa handlingar följande upplysningar: Inqvarterings-tolag har hittills icke egt rum i städerna Umeå, Hernösand, Sundsvall, Westervik, Halmstad, Kongelf och Marstrand.
Han är ännu en ung man och har således icke ännu kunnat hinna så långt på domarebanan som de äldre domarne; men när man ser denna frukt på det friska trädet, hvad skall man då vänta sig på det torra. Hr Strussenfelt bar sökt att uti en lång lärd juridisk afhandling vederlägga de juridiska grunder, från hvilka de utgå, som önska juryinrättningen. Jag bestrider icke Hr Strussenfelts förmåga att ur åtskilliga afhandlingar compilera, hvad han yttrat; men jag tror, att man icke går för iDen 17 October e. ta. för långt, om man anser Hr Strussenfelts auetoritet icke lietyda mera, än sådana länders som England, Frankrike oell Nordamerika, der man funnit sig väl af juryinrqttnifigen, så att de enstaka exempel, som blifvit anförda och hvilka icke torde förtjena vitsord, äfven om de skulle vara grundade, kunna hänföras till så sällsynta undantag, att de icke kunna nämnas i bredd med det allm. förhållande, till bevis för motsatsen hvaraf de blifvit framdragna. Idr Strussenfelt^ auetoritet i afseende på principen om juryinrättningen torde äfven uppvägas af Lagcommitte'en. Jag förmodar, att R. o. Ad. har sig bekant hvilka ledamöter utgöra denna committé', och jag hemställer, om icke de tilläfventyrs tåla en jemnförelse med Hr Strussenfelt, i hvilket fall jag i förevar, afseende endast hänförer mig till deras auetoritet, enär här icke är stället att undersöka, hvad som ligger utom gränsen för öfverläggningen, huruvida nemi, juryinrättuingen är nationell juridiskt riktig eller icke. Hvad Hr Strussenfelt deremot specielt anfört emot mitt yttrande, anhåller jag att till besvarande få upptaga. Han har för det första anmärkt, att jag skulle orätt förstått uttrycket: laga domstol, då jag sagt, att dermed förstås hvarje auetoritet, som är lagligen förordnad att döma. Hr Strussenfelt har sagt, att med laga domstol förstås en sådan domstol, der man kunde begagna laga rättegångsförmåner, och hvarifrån man hade rättighet att vädja.
Prot. 1850 & 1851. 3 Samt. 2 Haft. 2 Ronstitutions-Utskotiets Memorial N:o 3. deraf, att, enligt min uppfattning, tvenne Riks-Stånd vägrat densamma grundlagsenlig åtgärd medelst dess omedelbara upptagande utan att hänskjuta motionen, såsom onekligen utgörande en allmän och synnerligen vigtig fråga, i öfverensstämmelse med 44 och 49 §§ Riksdags-Ordningen, till vederbörligt Utskott, får jag nedlägga min vördsamma reservation. Herrar Cassel, Berger, Sundler, f. d. Talmannen Anders Erikssonf. d. vice Talmannen Nils Pehrsson, Anders Andersson och Pehr Sah'strim instämde uti Herr Rrincks reservation. STOCKHOLM, tryckt hos isaac marcus, 1850. Konstitutium-Utskottets Memorial, N:o 4. 1 N:o 4. å \ Ank. till Exp. Utsk. d. 10 Jan. 1851, kl 2 e. m. » Memorial till Rikets Ständer, med uppgift å de från sednasle Riksdag hvilande förslag till par liela ändringar i Grundlagarne. Sedan genom tre Riks-Stånds sammanstämmande beslut det af Kongl. Maj:t vid sednaste riksdag afgifna och af Rikets Högloflige Ständer då till slutlig pröfning vid nu ingångna riksmöte antagna Nådiga förslag till ny Riksdagsordning m. m. förfallit, och det vilkor, med hvilket åtskilliga genom Konstitutions-Utskottet under nästföregående riksdag afgifna förslag till partiela ändringar i Grundlagarne af Rikets Ständer godkändes till behörig pröfning vid den riksdag, som nu är sammankommen, alltså till kraft och verkan upphört, får Konstitutions-Utsk ttet härhos till den åtgärd, Grundlagarne föreskrifva, vördsamt insända såväl dessa ändringsförslag, som dem, hvilka utan sådant vilkor till hvilande antogos. De förra äro på åtföljande bilaga upptagne sub N:is 1—8, de sednare sub N:is 9—11, och allesamman äfven uti 63 § af sednaste riksdagsbeslut antecknade. Stockholm den 7 Januari 1851. Bih. till R.
Om detta yttrande varit af sådant innehåll, som ryktet derom allmänt berättat, nemi. alt pressens anfall mot utländska makter skulle hafva föranledt ett missförstånd med någon af dessa makter, som gjorde det nödvändigt att befästa inloppet till Stockholm; så bekänner jag, att det högligen förundrar mig, att Konungens rådgifvare icke funnit sig fela i sina pligter, då de icke haft något häremot att invända. Det hade nemi. varit lätt för dem, att med det allvar, som höfts vid ett sådant tillfälle, fästa Konungens uppmärksamhet derpå, icke blott i allmänhet, att Styrelsen gjort allt hvad den kunnat på godtyckets väg, för att genom indragn.T och åtal visa, att den icke älskade tryckfriheten, ifall detta kunnat tillfredsställa de utländska makterna, utan äfven alt upplysa Konungen hurudant förhållandet specielt varit med pressens härstädes anfall mot utländska makter. Delta förhållande, mine herrar! har nemi, varit sådant, alt vid ett tillfälle, då en tidning tillät sig några ganska allmänliga och föga sägande reflexioner rörtde vår östra grannes förhållande till Polen, hvilka reflexioner icke innefattade några calomnie!' mot Ryska Kejsaren, utan blott ett uttryck af redacteurens smärta för det hjellemodiga folkets olyckor och förtryck — en känsla, som af hela allmänheten delades; så blef tidningens ansvarige redacteur derföre tilltalad och dömd till g månaders fästning. — Vid ett annat tillfälle , då tidningspressen ansågs hafva gjort sig skyldig lill missfirmliga omdömen om utländska makter, ansågs detta hafva skett medelst några reflexioner ang:de Österrikes förhållande till de Italienska staterna celi tillståndet i de sednare. Dessa reflexioner voio lS2 D c n 3 Juli f. m. öfversätta ur en Fransysk tidning, mot hvilken icke ens en påminnelse i andra Fransyska blad blifvit gjord för artikelns innehåll. Det oaktadt blef artikeln här åtalad, och ansvarige redacteuren dömd till 6 månaders fästning.
Regerings-Formen finnes åberopad. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 3 November 1854. Expeditions-Ulskotlets Förslag till underd. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3 Nov. 1854, Preste-Ståndet den 3 Borgare-Ståndet den 3 Bonde-Ståndet den 8 Rikets Ständers, underdåniga Skrifvelse, angående en fyr-anläggning å Gottska Sandön. (Stats-Utsk:s Uthden N:ris 270 och 321.) S. A. K. T Då fråga om fyr-anläggning å Gottska Sandön vid 2:ne Riksdagar vunnit*det afseende, att underdåniga framställningar til E; K. M:t derom egt rum, samt en fyrinrättning derstädes, af den lysningskraft, alt det 2jsjömil nordvest derifrån belägna grundet Kopparstenarne, der fyrfartyg funnits icke kunna utläggas, fälle inom fyrens lysningsvidd, utan; tvifvel kunde lända till nytta för sjöfartens ytterligare betryggande i farvattnen deromkring och särdeles för fartyg kommande från Finska viken, har E. K. Al:t, uti en den 27 nästlidne April, till Rikets Ständer i Nåder aflålen Skrifvelse, förklarat skäl icke saknas för en sådan anläggning, hvilken dock borde, för undvikande af all förväxling med andra fyrar och för att kunna fullt motsvara ändamålet alt tjena till varning för grundet Kopparstenarne, bestå af 2:ne särskilda bredvid hvarandra uppförda samt med lentille-apparat och stillastående sken inrättade fyrtorn, i enlighet med hvad Förvaltningen af Sjöärendena derom alternativt föreslagit, och hvarför kostnaden blifvit förslagsvis beräknad till 80,000 R:dr; men enär tillgångar dertill för närvarande saknades och andra mera behöfliga fyr-anläggningar borde, då medel blefve att tillgå, framför denna komma i fråga, länn E. K. M:t annan åtgärd i förevarande afseende nu icke vara att vidtaga, än att, genom framställning af förhållandena härutinnan, meddela Rikets Ständer hvad i ämnet förelupit.
Jag, med fl re Ledamöter på Riddarhuset, talade häremot, och vi förutsade till en del hvad som skulle hända och nu verkeligen inträffat* men sådant bjelpte ej, Riksens Stan-! 324 Ben 13 Maji. der biföllo ett årligt Byggnads Låne-biträde af 300.000 R:dr samt ökade DiscootCreditivet till 1.600.000 R:dr, ehuru då endast 40 procent voro af Actieägarne inbesaliej men denna Riksens Ständers välvilja var dock ej utan vilkor, i afseende på DiscontFörvaltningens mera ordenteliga handhafvande, och aldraminst kunde man vänta, att 2 år derefter Canalen och Disconten skulle befinna sig Banqueroutte samt Bolaget ej kunna infria dess egna Sedlar och dess Assignationer, när de uppvistes i Banquen, blifva öfverkorssade och ca Detta är Götha CanalBolags Historia, sorn visar, att Canalen nu är invecklad i skuld så väl till Private som till Disconten. Vid 1815 års Riksdag blef, uti Riksens Ständers Skrifvelse till Kongl. Maj:t angående detta Verk, före^ skrifvit, hvaråt Disconten isynnerhet skulle rigta sina utlåningar, nemligen till Jordbrukets understöd och Näringarnes förkofran j ej till Canalbyggnaden, vidare än hvad sjelfva Discontvinsten dertill kunde medgifva. Jag frågar, då 60 procent redan äro på ActieCapitalet inbetalte, men brist likväl uppstått, hvarigenom Bolaget är nödsakadt att nu begära förskott? har CanalDirectionen noga iagttagit Reglementer och'föreskrifter? Alldeles icke, efter min tro. Jag beklagar Actieägarne, hvilka blif-i vit grufveligen bedragne i sina förhoppningar, och beklagar Grefve von Platen, som sjelf blifc vit förledd af sitt nit och kraftfulla verksamhet att gå längre, än han säkert i början ämnat.