Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid en och annan mindre Redactionsförändring, till innehållets förtydligande och framställande i ett bättre ordnadt sammanhang, hafva Utskotten icke trott sig böra upptaga Rikets Höglofl. Ständers tid med andragande af serskilda motiv, helst dessa utaf jemförelsen emellan Författningsförslaget och den bifogade handskrifna Bilagan genast inses; hvarföre Utskotten här endast slutligen förnya sin förra vördsamma hemställan, att det nu ånyo granskade Förslaget till Prestyals-Förordning måtte, jemte Svar å den Nådiga Propositionen, varda till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnadt, med underdånig anhållan, at(; 'jo Bil. t. Lags. Allm. Bes v. o. Oec. Utsk. Uti. N:o 60. densamma må, till allmän efterrättelse, varda utfärdad. Åtskilliga Ledamöters serskilda Reservationer bifogas. Stockholm den 18 September 1829. Reservationer: Af Herr Friherre Cederström, Jacobf som ansåg, vid den föreslagna redactionsförändringen af 59 §, det tillägg böra göras, att Förslaget, innan det till Kongl. Maj:t insändes, borde af Consistorium completteras, så att, efter uteslutande af den eller de derpå uppförde Prestman, som gjort sig skyldige till olagliga öfverenskommelser, Förslaget alltid lomme att upptaga 3:ne personer; och instämde häruti Herr Prosten Hvasser och Herr Häradshöfdingen Cron. Herr Berg von Linde vidhöll sin reservation vid förra Betänkandet, i öfverenstämmelse hvarmed alla Pastorat borde, efter föregångne, af Församlingarne anstälde val, af Kongl. Maj:t tillsättas; hvarmed sig förenade Herr Grefve Posse, samt Herrar Landegren och Cron. Af Herr Biskopen Tegner. Jag måste reservera mig emot 58 §, som stadgar, att den Prestman, sorn öfverbevises hafva ingått serskildt lönebeting, skall straffas med förslagsrummets förlust och ett års suspension, när förseelsen upptäckes före fullmag - Bil. t. Lags. Allm. Besv. o. Oec. Utsk. Uti.
Gnlddragarearbeten af guld eller silfver: kantiljer, paljetter, fransar, galoner, gramaner, snö- ren och andra, ej specificerade: äkta eller oäkta 1 ort. 1 Guldtyg; hänföres under Väfnader, siden-. Gummi, alla slag, ej specificerade Fri -t. Gummi elasticum; se Kautschuk. Gummi gllttO; hänföres under Färger, ej specificerade. Gutta percha, oarbetad eller i skifvor utvalsad . Fri » arbeten deraf: vattenledningsoch gasrör, buffers samt sprutslangar Fria. andra slag, ej specificerade, och som ej äro hänförliga till Redskap och Machinerier eller delar deraf 1 skälp. — 40 Gördelmakarearbeten; hänföras under Metaller, sammansatta, arbetade. Hagel 1 skälp. — 3 54 ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 85. Qvantitet för Införsels - tullberäktull. ningen. Riksmynt. Halm R:dr Fri öre. Halsduksvalkar 1 skålp. 1 Hammar lill; tullbehandlas såsom Filtar af ylle under art. Väfnader. Hampa, ohäcklad oell häcklad, s. k. Jute derunder inbegripet Fri Handskar, alin slag i skålp. i Handskskinn, tillskurna till handskar 1 skålp. — 30 Handtverkerivaror, ej specificerade; se Slöjdvaror. Harmoninm eller Fysbarmonika; se Instrumenler, musikaliska. Haris och HarpoPs Fri a, Hattar: al siden, halfsiden eller annan i följande momenter ej specificerad väfnad, äfvensom monterade fruntimmershattar, alla slag 1 stycke. l 50 af ull, bär, filt eller felb, färdiga eller halfiardiga 1 stveke. — 40 af halm eller strå, äfvensom s. k. Panamahattar . 1 stycke. — 40 andra slag, såsom af spån, rötter eller blad; vaxduks-, vaxtaftsoch oljade hattar eller s. k. sydvester m. fl 1 stycke. 40 Anm.
Då måtte jag åtminstone inte vara prosaisk svara jag då och lotsa bli ond men hadde faslitt svårt att låta bli å gråta för det hvar så elakt af Syster Amina att säga så!!! Nu visskar jag bara till Evelin och hon har saggt att jag inte mer skulle gråta för din Grefve förr nu firar han Jul alla dagar. Men Glömma honom nej allri!!!! Nej nu har jag inte mer papper. (Utdrag af bref från Eva Nordenspets till sin Fader.) Sjöröd d. 31 Mars 1834. Min goda Pappa! Hvad kan Eva annat än ”love and be silent” när hon får ett sådant bref. Om jag skall kunna svara, måste Pappa verkligen skrifva annorlunda – men det är sant jag kan skrifva, för hufvudverkens skull. Skicka för all del bort den, annars är Pappa icke god nog mot mig. Skrifva af duger jag nu alls icke till, ty min penna skrifver af sig sjelf till, och hvad skulle då Riksens Ständer göra med mina halfgalna Idéer. Hafva de ej nog. Slutligen lär jag nog få göra en motion, nämligen att alla, som äro lyckliga måtte frikallas från att stämpla mot sin egen lycka. Men äfven om den, vederbörligen öfversatt på Riksdagspråket, bifölls, är jag rädd att den ej kommer att gagna många fler än henne, som då hon är Pappas dotter, vore oförlåtligt galen att vilja blifva någonting mera – Akta sig – annars kan Pappa sjelf komma att få lemna fram motionen! . April Så lätt är icke heller att glömma Riksdagen! Om man än under hela veckan, ingen gång tänkte på det enda hufvudet i Nordenspetsska familjen just denna samma Riksdag kallat upp till sig, så träffar man ju på den om Söndagarna i kyrkan – i Sjöröds som alla andra.
Härom har jag velat upplysningsvis erindra, på det omdömet måtte stadgas och Herr Lefrén lika litet vara i villfarelse om råtta förhållandet, som jag verkeligen skulle vara det, om detta förhållande vöre motsatt det af mig uppgifne. Herr Lefrén: Jag vågar smickra mig med det hopp, att HÖgloflige Ridderskapet och Adeln icke skall bedömma mitt begifvande, att låta min ifrågavarande motion förfalla, utur annan synpunkt, ån den skyldiga uppmärksamhet jag bör ålägga mig sjelf, att ej i förtid fålla några omdömen i ett ämne, sorn kommer enligt HÖgloflige Ståndets beslut, att af Utskott behandlas. Samma tänkesätt öfvertygar mig, att Friherre Anckarsvards nyss yttrade anmärkningar åro något förtidiga. I Öfrigt, och då jag får tillfälle att vidare utlåta mig i saken, enär målet en gång ifrån Utskotten återkommer, förbehåller jag mig endast, att då få å nyo framställa den nu nedlagda motionen, i händelse jag dertill finner mig föranledd. Grefve Posse, Carl Henric: Oja jag icke 684 Den 27 Maji e. m. alltför mycket misstagit mig på Herr Lefréns motion, var den af en helt annan natur, ån den Remiss af Kongl. Maj:ts skrifvelse, som Ridderskåpet och Adeln i dag beslutat, och hvilken, efter hvad jag fattat, endast innehöll begäran till Lagutskottet om dess utlåtande, rörande en Lag i afseende på Åhörares förbrytelser under RiksStåndens öfverlåggningar, samt till Oeconomie-Utskottet, om ett förslag till Reglementariska stadganden i enahanda hänseende; men alldeles icke någon anmodan till det ena eller andra Utskottet, att yttra sig, huruvida publiciteten inom RiksStånden borde äga runi eller icke. Deremot innefattade Herr Lefréns Motion ett bestämdt förslag till offentlighet vid alla fyra RiksStåndens öfverlåggningar. Hår åro således tvånne helt olika frågor.
FRUN. men vill du förklara hvarför du hatar mig? FRUN. Nå, det kan du säga som så mycket annat; aktat dig! Hvarför? Af samma skäl troligen kallas det nu? älska mig. Så är det, men hvarför, det vet jag inte. Jag har aldrig hatat dig; jag har bara för som jag föraktar alla män, så snart de hvad lifligaste önskan varit, att jag skulle kunna hata dig, på det att du måtte älska mig. Ve den man, som är kär i sin hustru! Jag har märkt att så är, och därför har min HERRN. ­ 40 ­ FRUN. vi göra åt detta? Stackars du, och stackars jag! Hvad kunna jag i hopp att omständigheterna, slumpen skulle föra något i vår väg, som ändrade detta. Jag har bjudit till att bli förälskad i någon annan, men har icke lyckats. Under tiden har ditt ständiga Ingenting! Vi ha rest och flackat i sju år, HERRN. förakt och min eviga löjlighet beröfvat mig modet, tron på mig själf och min handlingskraft; jag har rymt ifrån dig sex gånger och nu skall jag säcken.) försöka den sjunde! (Reser sig och tar fram kapp egen hand? Det var rymningsförsök, dina små resor på FRUN. kom jag till Genua. Jag gick på museerna men inga sångerskor, endast din röst i alla nyanser; Misslyckade rymningsförsök! Sista gången HERRN. såg inga taflor, endast dig; besökte operan, hörde råkade in på ett Pompejanskt kafé; och den enda kvinna, som behagade mig, var lik dig, eller blef lik dig! Har du besökt sådana ställen? FRUN (upprörd). ­ 41 ­ HERRN. dygd, som generade mig, emedan den gjorde mig löjlig. Ja, så långt förde min kärlek mig, och min Vet du, att nu är allt slut emellan oss! HERRN. FRUN. på mig. Jag tänker det, då du aldrig kan bli svartsjuk gång mot Rosa, som är förälskad i dig ända till galenskap. Nej, den sjukan har jag aldrig känt, inte en FRUN.
Stadgande, det möjligen kunde hända, att, med afvikelse ifrån vanlig Rättegångsordning, under rubrik af Pölitie-mål, vid minsta obevista angifvelse, vittnen kunde inkallas till Landshöfdingesätet, och, på deras ensidiga berättelser, äfven Arresteringar möjligen kunde följa, sannolikt utan ansvar för Landshöfdingen, och utan rätt till en deremot svarande Reconvention för den , genom obestyrkt angifvelse, skymfade, så vida icke sådant af Lagutskottet, nu äfven, i sammanhang med Definitionen på Politie-mål, bestämmes, och i hvilka afseenden jag ödmjukligen anhåller att detta anförande må till Lagutskottet remitteras. Lades på bordet. Grefve Gyllenborg, Johan Henning, anförde derefter: Då allmänna Posten i Riket, inrättad på Statens bekostnad, har allmän nytta och enskilde beqvämligheter lill föremål, synas alla sådana åtgärder böra vidtagas, som i ett sammanhang till dessa ändamål leda, och får jag, till beredande af allmännare och förbättrade anstalter både i det ena och andra afseendet, följande vördsamlingen anföra. Det är allmänt kändt, och de ifrån Landshöfdingarne utgå ugne kungörelser upplysa, att aldrig någon tid Landet varit så öfversvämmadt af Rymmare, som dels ifrån Arrester, dels ifrån Fångförare, Den 2 Januarii. 25 Fått tillfällen sig på flygten begifva; äfvensom deraf blifvit en följd, att näppligen någonsin så många inbrotts-stölder och osäkerhet iLandsorlerne blifvit försporde. Att skyndsammare efterlysningar och undersökningar i dessa afseenden äro af yttersta vigt för medborgerliga säkerheten, ligger i Öppen dag; men denna vinner icke så skyndsamt som vederbör, åtminstone icke utan en tätare Postgång i vissa Provincer, och kan jag närmare upplysa detta ifrån förhållandet i den ort der jag är boende.
Sedan tändes » julbrasan » i salen, och omkring denna samlade sig nu barnen, medan far och mor i ett annat rum » lade in julklapparne ». En ljuflig doft af lack och granbarr spred sig i rummen och fyllde med längtan och hopp de ungas hjärtan, där de sutto vid brasan och med sagor och samtal sökte fordrifva tiden. När brasan brunnit ned, kom prostinnan ut i salen och tillsade flickorna att tända ljus. Tjänstfolket inkallades, en af flickorna satte sig vid pianot och » tog upp » en julpsalm, de öfriga stämde in, och detta var högtidens början. Måhända klingade sången inte så rent, antagligen » detonerade » den ena och andra, men alla kände sig andäktiga och högtidligt stämda, och detta var j u hufvudsaken. Efter sångens slut önskade prosten alla de närvarande » god jul och Guds frid och välsignelse ». Därefter utdelades tjänstefolkets julklappar, som mest bestodo af förkläden, halsdukar, strumpor och vantar. Någon, som tjänat någon längre tid, kunde väl få en liten sjal eller ett » kjoltyg », men sådant hörde till undantagen. Drängarne fingo ett par riksdaler, eller högst en » tvåabanko » i julpengar. Därefter tändes julgranen, och sedan den behörigen beundrats, brötos julklapparne. De smala vaxljusen brunno snart ned, men då tändes i förmaket de tjocka, hemstöpta grenljusen, och man slog sig ned därinne, trakterade sig med äpplen och nötter, pepparkakor och fikon, tills klockan slog åtta, då kvällsvarden framdukades. Var middagen enkel, så var kvällsvarden så mycket öfverdådigare. Först lutfisk, hvit och dallrande med mäktig, hvit sås; så risgrynsgröt, i timmar kokad i oskummad mjölk; därefter oxstek och stekt svinrygg, som det då hette — nu kallas det fläskcarré — och sist en stadig smörtårta med sviskonfyllning. De funnos, som åto af alla dessa rätter och inte mådde illa ändå!
Nanna var emot vanan tyst och tankfull, och tycktes nästan lida af denna musik, hvartill hon väl visste att Alexis ej hemtade idéerna från henne. Hon utöfvade eljest ett ej ringa inflytande på Alexis; hennes trefliga, glada lynne jemnade mången gång de fåror sorgen plöjt i hans själ, och hade hon ej haft en så farlig företräderska i hans hjerta, så hade hon måhända nu ensam herrskat der. Celestine gick bort till divansbordet, började att flitigt brodera på en krage, men satte sig så, att hon hade fri utsigt åt pianot, vid hvars sida Albert satt sig. Midt under det att Alexis’ fantasi flammade upp och kastade sina vilda lågor rundt omkring, inföll öfversten, som tyckte det vara mankeradt mot den nykomne gästen, att helt och hållet låta samtalet afstanna, med en fråga «om det vore sannt som man sagt, att rågen stigit i Stockholm? – Alexis slog ett par kraftiga ackorder, slutade tvärt, och – öfversten fick svar på sin fråga. Att detta utföll mindre tillfredsställande, rår jag ej för, ty, sanningen att säga, var icke Albert temligen rå i sådana kunskapsgrenar. Emedlertid måste Albert för höflighetens skull nalkas bordet, der öfversten och fröknarne sutto, men han satte sig ej mer, utan ställde sig bakom Celestines stol. Äfven Alexis nalkades, och snart tog nu konversationen en blixtrande fart, emedan den ej vidare behöfde sucka under öfverstinnans konversationslexikonslärdom. Albert lät sitt lekande lynne fritt spela, och Alexis gjorde samtalet, genom här och der infattade satiriska infall, ännu mera pikant. «Ack om mamma ville dröja rätt länge der ute,» tänkte flickorna temligen syndigt i sin själ; men, ingen glädje är varaktig här på jorden, och – öfverstinnan kom åter in. Till och med öfverstens uppsyn mulnade något härvid, ty äfven han hade förut emellanåt skrattat så hjertligt, att hela hans feta person skakade. Från flickornas ansigten jagades löjet, men Albert var redan kommen för mycket i farten, för att i hast kunna ge sitt lynne en annan rigtning.
Ett större isstycke tillsättes strax före serveringen. Sockerkaka ätes härtill. Måtte någon af dessa beskrifningar finna nåd inför Iduns läsarinnors ö g o n! D e äro ej skrifna för de visa o c h erfarna, de hafva j u Hagdahl att stödja sig till i tveksamma fall; skulle någon ung oerfaren husmoder hafva ringaste nytta af mina hallono c h blåbärsstudier, vore mig kärt. A u revoir tills » lingonstudierna ' » börja! S. B. &gt;Bärvän » har äfven insändt några originella recept, s o m förtjäna uppmärksamhet, af hvilka vi tacksamt meddela följande tre: Hallonkaka, &gt;Julklapp » o c h » Spetskulor i snö&gt;. Baka fin smördeg; tag ut 2:ne bottnar, stora s o m yttre kanten af en flat tallrik, gör en » kolossal ring », fäst den omkring den ena botten; gräddas i ugn jämte den lösa degskifvan, s o m sedermera skall bli lock. När kakan är färdiggräddad o c h nära kall, fylles den m e d i isskåpet ett par timmar förut förvarade, väl insockrade hallon, s o m beläggas m e d ett » helt berg » af snö Den lösa botten eller locket uddas ut i kanten m e d en sax eller passande formjärn, hvarefter med ett felfritt glasrör stickas runda hål i figurer eller rader, men närmast kanten böra hålen vara vidast hvartill en sidMingerborg kan användas. Nu trycker man varsamt detta genombrutna lock på gräddskummet, då » snön » strax stiger upp g e n o m ringarna till den höjd man själf önskar. För effektens höjande kan man garnera hvarannan ring m e d hallon. Serveras m e d vispad grädde i skål. För d e m s o m ha tid o c h lust att noga passa en sats trädgårdshallon, afsedda att serveras » au naturel » i kristallskål till desert juldagen eller annan vinterhögtidsdag, lämnas här en säker anvisning därpå. Har själf en gång försökt o c h lyckats samt gjorde därigenom en kär familjemedlem helt förtjust på juldagen.
N:o 209, angående fortfarande understöds beviljande för Rlksgälds-kontorels Enkeoch Pupill-kassa. N:o 210, i anledning af väckt motion angående pensionen för aflidne ÖfvorKrigs-kommissarien Fr. Lindstedts efterlemnade döllrar. Bifölls. N:o 211, med förslag till stadganden i Riksgälds-kontorets Reglemente, angående de vid föregående riksdagar beviljade, men ännu icke utbetalt;* Stats-bidrag. Bifölls. N:o 212, angående en gratifikation åt Herr Stats-Kommissarien Kock. Bifölls. N:o 213, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om ytterligare anslag lill fortsättning af National-Musei-byggnaden. Den af Utskottet föreslagna voterings-propositionen godkändes. S. D. Efter föredragning af Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 37, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut beträffande Utskottets Betänkande N:o 25, i fråga om Slats-anslag för anläggning af åtskilliga telcgraflinier inom Riket, lät Ridderskapet oell Adeln bero vid det slut, hvartill frågan kommit genom två Riks-Slånds öfver Memorialet fattade beslut. S. D. Föredrogos Lag-Utskottets nedannämnde Memorial och Utlåtanden, nemligen. N:o 50, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Utlåtande N:o 48, innefattande svar å återremisser af Utskottets Betänkande N:o 33, i fråga om antagande af ny Konkurs-lag, samt nya lagar angående boskillnad och urarfva-görelse. Lades till handlingarne. N:o 59, i anledning af återremisser utaf Utskottets Betänkande N:o 36, i fråga om upphäfvande eller revision af Kongl. Förordningen i afseende på handel oro lösören, som köparen låter i säljarens vård qvarblifva, den 20 November 1845. Bifölls.
Utskottet sorn förut, i anledning af Kongl' Maj:ts nådiga proposition, afgifvit vördsamt Utlåtande i det särskildta ämne, hvaröfver* Dag-Co irdréen, likasom i det nu i fragavärande, sökt lagstiftande magtens preliminaira beslut, angående förändring ij bestraffningssätt och inrättning af Arbets eller Straffoch Corrections-hus, har ej kunnat inse annat, än att då ordningen och formerna, som för Rättegångar böra utstakas, i hela sjn utveckling måste lämpas efter den inrättning, som vidtages för sjelfva Domstolarna, deras antal och olika organisation, samt efter den tid och de orter, på hvilka de blifva att tillgå: då denna inrättning följakteligen utgör den grund, hvarpå Rättegångs Ordningen med alla sina formaliteter bör byggas; och då uppställningen deraf således nödvändigt skall stå eller falla med antagandet eller undanröjandet af denna första grundform; att föregående stadgande härom oumgängeligen fordras, r> sa ^ ■ lia A Mi Dt n 28 Juni, 1451 $a vida den händelse bor förekomma*, att vid sluteliga pröfn ingen af Ung Gomiféens fulländade förslag, hela arbetet på Rntregsngs-orduingeu Skall vara förloradt, oin den inrättning af Domstolarna ej godkännes, som Gomitéen föreslagit. Utskottet har alltså destpmindre dragit i betänkande, att i detta ninne tillstyrka den af Gomitéen begärta prelintinai ra åtgärd , sorn en lika åtgärd, enligt hvad ofvan är anmärkt, redan blifvit leornad i särskilta frågan om förändrade bestraffningssätt; en fråga, hvilken har sit egentliga inflytande på utförandet af Strafflagarnas Co-nst niet ion, då deremot af den na förevarande, om
Då vård om fattighjon af Nämnden åt annan anförtros, må öfver barn föräldra-rätt, och öfver andra fattighjon husbonde-rätt äfven åt honom öfverlåtaSv 3 Moni. Om arbetsför person, genom lättja eller liknöjdhet, förorsakar, att hustru eller barn sakna försörjning, sä att de, till följd deraf, falla fattigvården till last, eger Sockne-Nämnden alt bålla sådan person till arbete, genom utöfvande af den husbonde-rätt, sorn andra fattighjon, enligt l:sta Morn., äro underkastade, och anlitande af den exeeuliva magneus biträde, om så erfordras. §• 11- Då fattighjon visar tredska, sjelfsvåld, oordentlighet eller sturskhet, må Sockne-Nämnd, der annan rättelse ej gör tillfyllest, besluta en lämplig minskning af hjonets underhåll. ita 1 Moni. Fatlig-underslöd är en nödhjelp af christeligt deltagande för den lidande, och allt pockande, då det sökes, eller klandrande ullåtelser om dess beskaffenhet, då det enroltages, vare således foibudne; hvaremot rättelse af förment felåglighet må sökas hos den, på hvilken rättelsen kan bero. Understödet är ock ett förskott, hvarföre emottagare!! slår i skuld, som bör godtgöras, i den moa möjligheten det förr eller senare medgifver. För barn under 15 år vidlåder skulden alltid deias föräldrar, hvaremot barnen sjelfve äro frikallade från betalnings-skvldighet för hvad dem intill d enna ålder påkostas. 2 Moni. Då någon öfvertages till full fattigförsörjning, skall allt hvad hjonet då eger tillfalla fattigvården, hvars Styrelse eger oinskränkt lätt att det antända. Om någon egendom sedemina tillfaller fattighjon, vare lag samma, derest icke fattigvården for hjonet då upphör, i hvilket fall likväl ali dittills derå använd kostnad skall fullt godtgöras.
M e n vid m i n h e m k o m s t låg ändå madam Nilsson därinne och skurade, o c h sade att Kerstin bestämt det så. » » Ja, herre gud, frun. Jag trodde, förstås, att inte frun tänkt på detta. » » Jag hade tänkt på, att d e rum, herrn brukar vara i, skulle vara tämligen i ordning, tills han k o m h e m, » sade frun m e d vredgad värdighet. — Jag handlade i bästa välmening, det skall jag då säga frun. » » D e t vore bättre, o m Kerstin visade sin välmening g e n o m att rätta sig efter ens önskningar, » sade d e n unga frun, o c h i det hennes h u m ö r t o g öfverhand öfver hennes reson, tillade h o n: » M e n Kerstin är till d e n grad egenmäktig o c h bestämmande af sig. » » Ja, h v e m kunde väl tro, att frun på allvar menade något så. » Kerstin sökte efter ordet. Hofjuvelerare 7 — IDUN 1899. » Nej, det är naturligtvis ingen annan än Kerstin, begriper något, » sade frun. » Ja, jag är färdig att flytta i m o r g o n dag, o m frun vill, » sade Kerstin, hvars under hela dagen tyglade vrede n u b r ö t ut i full flamma. » Men frun är snart så utskriken i hela sta ' n, att frun ingen ordentlig tjänare får till sist. » Den lilla fruns blida, älskvärda fysionomi t y d d e alldeles inte på, att h o n var ett sådant gissel, som h o n beskylldes för. H o n kände, att hennes värdighet lättast kunde bevaras g e n o m tystnad, m e n hon k u n d e inte låta bli att replikera m e d ett: » V a r det då kanske af denna anledning Kerstin fick n ö j a sig m e d plats h o s mig. » » Nej, vet frun, nu chikanerar frun sig själf m e r än mig.
Memorial, M 227, med förslag till voteringspropositioner, i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut, rörande Kongl. Maj:ts nådiga framställning om tillökning i arméens nuvarande kavalleristyrka; och Utlåtande, M 228, i anledning af motioner om beviljande af understöd åt de i följd af den staden Warberg öfvergångna eldsvåda mest nödlidande bland nämnde stads innevånare. Bih. till R. St. Frän Höglojl. Ridderskapet och Adeln. SD. Föredrogos Lag-Utskottets Memorial och Utlåtanden: JVS 84, med voteringspropositioner i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande Utskottets Utlåtande, JVS 76, angående de olika beslut, som hos Riks-Ständen fattats i fråga om Utskottets Betänkande, JVS 69, öfver motioner om arfsrätt för oäkta barn. De föreslagna voteringspropositionerna godkändes. JVS 85, i anledning af gjorda anmärkningar och Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande, JVS 68, om närmare bestämmelse af sättet att vinna inteckning för nyttjanderätt lill fast egendom. llifölls. JVS 86, i anledning af gjorda anmärkningar och Riks-Ståndens skiljaktiga be slut vid förehafvande al Utskottets Betänkande, JVS 52, öfver motioner om förändrad lagstiftning angående förvaltning af omyndigs egendom, äfvensom kontrollen derå. Ridderskapet och Adeln vidblef sitt förut i frågan fattade beslut och lade Utlåtandet till handlingarne. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Siats-Utskottets Memorial, JVS 226, i anledning af verkställd omröstning uti tvänne till 6:te och 8:de Hufvudtitlarne hörande anslagsfrågor. Frän Flogv. Preste-Ståndet.