Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Betänk, K:o 15. 5^ Larsson, Jacob Petter Andersson med flere af Hedervärda BondeStåndet sig förenade* Herr Ålund: ”Jag anser det' af Utskottet nu antagna Förslag till Redaction af Författningens 4 §. mindre lämpligt, och föredrager det, som finnes i iS24 års Förordning, emedan detsamma synes mig redigare och lättfattligare.” Herr Pettersson: ”Under åberopande af mitt redan afgifne Förslag till Författningens uppställning, hvilket torde få åtfölja Betänkandet till Resp. Riks-Stånden, får jag för öfrigt anmärka, dels, att, vid Bouppteckningars chartering, i min tanka, bör tagas i bejakning den summa, som uppkommer, då deri upptagne Fastigheter uppskattas efter deras Taxeringsvärde, och dels, att någon nedsättning i stämplade Pappers-afgiften för Fullmagter synes mig icke böra ega rum] __ hvarföre jag ock i dessa delar emot Höglofl.' XJtskottets beslut mig reserverar.” Johannes Svensson från Jönköpings Län: ”Jag reserverar mig emot förslaget, att alla äktenskapsförord skola charteras lika,eller med a R;dr, och jag anser, att stadgandet i gamla Förordningen om deras chartering lika med FideicommisstBref bör bibehållas, då värdet', 58 Bil. till Bevilln. Utslot. Betan*. N:o 15, som dessa förord afse, är i så hög grad skilj, aktigt.” Anders Andersson från Skaraborg,» Län, Erik Pålsson från Elfsborgs Län, Erik Persson från Gefleborgs1 Län och Jacob Petter Andersson från Östergöthlands Län förenade sig härutinnan med Johannes Seensson. Anders Nilsson från Malmöhus Län : ”Jag förenar mig till alla delar med den förändring, Herr KammarRättsRådet Uggla framställde emot Höglofl. Utskottets beslut, nemligen, att 4 eller högst 5 ark af en upplaga matte på en gång med Posten afsändas , ty annars skulle den kanhända blifva allt för mycket betungad.
Cederströms motion med förslag till ändringar i nu gällande vexelstadga skulle å föredragningslistan till nästa plenum uppföras näst efter StatsUtsk:s utlåt. Föredrogs och bifölls Bevilln.Utsk:s d. 9 dennes e. m. på bordet lagda mern. N:o 33, ang;de de till den blifvande nya bevillningsstadgan hörande formulärer. H. R. o. Ad. åtskildes kl. § till 11 om aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. Tisdagen den 22 April 1845. Plenum kl. 9 f. m. Justerades 8 prot.utdr. för d. 19 dennes e. m. Upplästes ett prot.utdr. frän Vällofl. BorgareSt. af d. 7 dennes, innehållande inbjudning till Medständeu att instämma i det vid pröfningen af ej mindre Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk-.ns utlåt. N:o 83, i anledn. af väckte frågor, dels om biskopsembetenas indragning och dels om reglering af de utaf biskoparne innehafvande löneförmåner m. m., än äfven Hederv. BondeSl:s genom prot.utdr. d. 5 dennes meddelade inbjudning i samma ämne, af BorgareSt. fattade beslut, alt R. St. böra i und. skrifvelse anhålla, det K. M., efter vederbörlig utredning af ämnet, täcktes vid nästa riksdag till R. St. göra framställning, dels om och i hvad mån indragning af biskopsembeten må kunna verkställas, dels ock huruledes en förändrad disposition af ifrågavar. tillgångar må kunna för framtiden bestämmas. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag hemställer, att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt beslut och således icke antaga inbjudningen. R. o. Ad. beslöt att vidblifva sitt förut i detta ämne fattade beslut oeh således icke antaga BorgareSt:s ifrågavar. inbjudning. Goö Den 22 April.
Oeconomie - Utskottet i dest Vetän, tande förcflagit; men dä jag anser mig säsom Ledamot af detta Niks-Ständ pligtig, att bewaka fränwarande Säteri - och Frälse-ägarcö rätt, sä wäl inom detta Ständ, som »eras, hwilka ingen representationsrätt äga , nödgas jag me - 584 Dm 13 Apri!. rned följande framställning Höglofl. Riddcrffapets och A» delns tälamod beswära. Harwid och förr an jag ingär i yttrande i hufwud» saken, anser jag mig sa mycket mera, uti sammanhang dertued, böra wederlagga, hwad ofta blisivit anfördt, att War» gcringens upphörande föranlcdt till inffränkning i Riket? förswar, och säl-des nya fvrswars - anstaltcr päkallat, som rni-idre kunnige derigenom lätteligen förleda?' till den tanke, som skulle Jordbruket igenom denna inskränkning wunnit cn förmän, hwilkcn i annan wag bör ersättas. Jag fSr i sädan afsigt äberopa hwad i frägan om Wargeringen, jag bär förut anfört, att nemligen densamma aldrig i nagra aldre Knekte-Contracter warit känd eller äberopad, utan först wid 174c ärs krig sätt sin tillwarelse och benämning , genom Ständernas bcwiljande deraf för en korrt bestämd tid, inen hwad markeligt ar, hwarkcn dä, eller under Konung den HI-5 Ztegering, nar pä befallning densamma äter blcf uppsatt, boredt cn tillökning i Armeen, utan warit blott cn Neserve - corps, som icke begagnades annorlunda, an att komplettera de blifwande vacancer, och som icke förr an wid inträffande ders af, kunde fordras.
Jag anhåller derföre om återremiss, på det man måtte få ett sådant stadgande, som i reservationerne begäres, och på det att de, som lemna reverserna, ej må blifva lagsökte i stället för dem, hvilka begagnat desse reverser. Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, blef Lagoch EkonomiUtskottens förevarande Utlåtande, på grund af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteradt. Föredrogs å nyo ConstitutionsUtskottets den a3 sistlidne April under N:o 21 afgifne, och den 4 dennes e. m. på hordet lagde, Memorial med förslag till ett tillägg i i5 §. Riksdagsordningen, åsyftande Frälsehemmansegares representationsrätt. Gref ve Hornj Claes Fredrik: Som detta mål egentligen rörer BondeStåndet, tar jag mig friheten vördsamt hemställa, att det må få hvila, till dess BondeStåndet fattat sitt beslut i ämnet. Grefve Posse j, Arvid: Jag instämmer uti Grefve Horns anhållan, att detta Memorial måtte, på sätt han föreslagit, få ytterligare hvila på bordet. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att då flere Den 8 Maji. Ledamöter begärt, att ConstitutionsUtskottels ifrågavarande Memorial måtte ytterligare hvila på bordet, kunde sådant, enligt 49 §. Riksdagsordningen, icke förvägras. Föredrogs å nyo ConstitutionsUlskottets den a5 sistlidne April under N:o 22 aflåtne, och den 4 dennes e. m. på bordet lagde, Memorial med förslag till ändrad redaction af i5 §. Riksdagsordningen, i afseende på högsta antalet af Härader, som kunna förena sig om en Fullmäktig. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie, Jacob:
Om Riksdagsmännen Eric Mattssons, Nils Wahlbergs och Ian MattSsons motioner om anläggande af Mjöloch Sag-O.warnar. 4:0. Om Ärosthandlaren Seger dahls motion, rörande den kragan huruwida en Fullmägtig eller Svstloman ma wittna om fadana egna åtgärder, som han i egenstap af Fullmägtig widtagit m. m. Or supra. Lx ?rotocollo, O. Lil vers tolpe. Utdrag af protscollet, hället hos högloft. Rid-erskapet och Adclrr wid klrtima Riksdagen i Orebro den 9 Huln 1812. D S-D-O eedrogs a n»o och bifölls Banco«!WottetS den 6 Julli pa Bordet lagde Memorial, i anledning af Kongl. Måms Nådiga Proposition, om Fullmagtiges i JermContoiret irgifne underdåniga ansökning om ylterligare understöd till Jernhandteringe s upprätthållande Or supra, Lx krotocollo, /O 6. Silverstolpe. Utdrag af p^atocollet, hillet hos Högloft. Ridderftapet och Adeln wid Urtima Riksdagen i Örebro den 9 Julli 1812. S> D.HöredrogS ä ny» Allmänna BeswärSoch Eko, Den 9 Iwlii. 148; Ekonomie-Utlkottetv den 9 Juni, pä Bordet lagda Memorial rörande Bränwinsdränningen i Riket, och enär det till granskning punctewis företogs, utföll Högloft. Ridder,kapetS och Adelns besiut som följer: irsta puncten af Betänkandet bifölls. Lidra puncten antogS ined följande nya redaclion:
Med tanken fästad på de ofantliga kapitalbelopp, hvilka t. ex. Vestindien och Norra Amerika skulle låtit gå sig ur händerna, om man der förbjudit eller genom höga tullsatser försvårat utförseln af råsocker och bomull, vågar jag för min det i allmänhet anse som ett stort nationalekonomiskt misstag att i ett fattigt land, sådant som Sverige, vilja uppmuntra förädlingen derigenom, att man försvårar eller förhindrar tillgodogörandet af de naturliga tillgångarne på råämnena. Det är endast genom dessas tillgodogörande, som vårt land kan vinna en kapitalstyrka tillräckligt stor, för att äfven åt förädlingsarbetet gifva den utveckling, som ensamt kan betrygga dess framtid. Att deremot framtvinga förädlingen, innan man frambragt kapitalerna, kan omöjligen vara den rätta och naturliga ordningen. Kongl. Maj:ts Nåd. Af hvad jag sålunda haft nåden anföra, torde synas, att jag, för mitt underdåniga tillstyrkande af fullkomlig utförselfrihet för jernmalm och tackjern, hemtar mina skäl ifrån ett helt annat håll än de, hvilka endast derföre våga förorda en sådan utförselfrihet, emedan i deras tanke ändock aldrig någon betydligare utförsel af ifrågavarande artiklar skall ifrågakomma. Med stöd af hvad i detta hänseende erfrarenheten i Norrige gifvit vid handen, der sedan länge tillbaka ingen utförsel-tull å jernmalm eller tackjern funnits, föreställa de sig, att de dyra fraktkostnaderna för dessa tunga varor äfven här icke annat än undantagsvis skola tillåta någon utförsel. Det är möjligt att, åtminstone till en början och särdeles hvad jernmalm beträffar, detta kommer att inträffa; men då är också den höga utförselafgiften, — hvilken icke afser någon inkomst för Statsverket, — lika obehöflig, som den i motsatt fall, enligt min öfvertygelse, skulle vara skadlig. — Afven här bekräftar sig således den berömde statsekonomens bekanta sats, att inga förbud för eller inskränkningar i utförseln kunna någonsin från national-ekonomisk synpunkt försvaras, alldenstund de aldrig äro oskadliga, såvida de icke äro obehöfliga.
BIRGER (vid fönstret). BENGT Jag Jarlen ser. SIGRID. Ja, i spetsen (likaså). Hur solen återkastas från hans hjelm En konung just! Guds moder! se hur ståtlig! Och från hans blanka harnesk. Final PERSONER: HUGO BRUHN, bankdirektör. BETTY BRUHN. SAIMA RÖNNE. KARL RÖNNE, medicine studerande. SÖRLING, bankbokhållare. STENSTRÖM, artist. GROSSHANDLARE HOLLGREN. FRÖREN BERTHA SANDGREN. FRÖKEN AGDA LUNDBERG. FRÖKEN LISEN TÖRNBOM. ANDERBERG, betjänt. SOFI, husjungfru. Handlingen: Hos Bruhns i en svensk landsortsstad. FÖRSTA AKTEN. Fruns salong. Uppslagna dubbeldörrar, genom hvilka man ser ut i ett mindre kabinett därutanför. Till höger möt väggen en alenienne med smärre konstsaker, statyetter och på frisen. Till vänster en öppen flygel; i hörnet en större nipper; i hörnet en kamin af svart marmor, med en pendyl bladväxtdekoration med stora solfjäderpalmer, som sträcka sina blad utåt och öfverskygga en del vid dess fot arrangerade sittplatser. rum; längre fram en större spegel med ett litet toalettskåp. Å ömse sidor därom en pjedestal med en byst i brons. På högra sidoväggen: dörrar till fruns enskilda rum. På vänstra sidoväggen: dörrar till direktörens enskilda long med en gueridon vid hufvudsidan; till höger ett divanbord, omgifvet af små ryggsoffor, puffar och ämmastolar. ljus. Brinnande armstakar här och hvar. På bordet en tänd salongslampa. Mattor på golfvet. I taket en ljuskrona med tända Fristående, framme mot rampen: till vänster en chäs spelbord, vid hvilket högtidsklädda gäster sitta och spela kort. ljuder från fonden, och de sista paren gå just ut genom kabinettet och vidare till höger. Då ridån går upp har en dans nyss begynt. Musik Kabinettet i fonden är för tillfället belamradt med
Helgjutenheten i en personlighet beror just på den möjligast största harmoniska utvecklingen af alla mänskliga egenskaper. »Jag är människa och anser intet mänskligt vara mig främmande», sådan är, epigrammatiskt framställd, den helgjutna människans inre bild. I Kristi person se vi urbilden därtill, hos honom parades mannens manlighet och kvinnans kvinnlighet till en fullkomlig människa — Människosonen, som han själf företrädesvis kallade sig — och hvarje stor ande har haft något af detta typiska drag.1 Fröken Key låter emellertid hela sin med fagra ord och poetiska bilder beslöjade nedsättande analys af kvinnan utmynna i en enda välljudande, intensiv lofsång öfver moderligheten, dess plikter och fröjder. Men hvem, som fattat de enklaste af lifvets sanningar, ställer ej moderskapet högt? Hvem anser ej att för kvinnan ingen större lycka kan finnas än att fostra sina barn, att trycka en liten människovarelse till sitt hjärta, linda dess mjuka armar kring sin hals, se små själar veckla ut sig som blommor i solljus? Ingen annan än den mest förvridna, abnorma kvinna bestrider dessa axiom. Jag frågar emellertid: kan den kvinna, som är sådan fröken Key beskrifver den äkta kvinnotypen, — impulsiv, instinktartad, oresonlig, ologisk — kan hon verkligen förstå sig på psykologi, kan hon ens fatta a b c d af uppfostrans svåra konst, till hvars utöfvande först af allt kräfvas logik och själfbehärskning, de bägge egenskaper, som, enligt fröken Key, den typiska kvinnan helt och hållet måste sakna? I skolan får icke blott gossen utan äfven flickan, bildlikt som bokstafligt taladt, lära sig att 2 x 2 Men modern ger ett annat besked om saken; »det där tror jag ej,» svarar hon, »och huru mycket ni än söker bevisa, behåller jag min tanke». De få äfven lära sig det nödvändiga i att tämja naturens »vildhet», att böja sig för former, systemer och logik.
På denna grundsats år det som den för vår Statshushållning och för vårt Fädernesland så vigtiga BergsrSrelsen under Arhundraden tryggats, med den påföljd, att den varit ett mönster för alla Länder; under det att nästan alla öfrige näringar blifvit styrde af ögoblickets anspråk, och derföre ofta vaklat under ouphörligt samma barndom. ''Skogshushållningen, om ej lika vigtig, som Bergshandteringen, Jordbruket och Fabriksrörelsen , tråder dock fram näst efter desse, och begår skydd af Staten i sin ordning. Man mötes visserligen i fråga om detta skydd af den mer och mer högljudda grundsats, det Staten bör öfverlemna allt åt enskild omtanka, och aldrig upphäfva sig till. Förmyndarevård 486 Stafs-Utskottets Betänkande. ofver enskild Industri. Under medgifvande, att beståmda grånsor finnas i detta hänseende, hvilka af Styrelsen aldrig böra öfvertrådas, måste man ej eller neka, att vissa band understundom åro nödige för att hindra de menliga följderne af en alltför vidstråckt frihet, särdeles då, såsom i närvarande fall, äfven kommande Generationers väl år ifrågasatt. Sådane Skogar, som behöfva Sekler att uppväxa, kunna inom några år förstöras, och endast Styrelsen, ej den enskilde, kan med sin omtanka följa dem från deras uppvåxt till deras fullmognad. Det år en sanning, grundad på erfarenheten, att den enskilde tänker mer på hvad som ger vinst för ogopblicket, ån hvad som kan sparas åt efterkommande; och likasom det endast tillhör Patriotismen att uppoffra egna fördelar för Samhällets, fordrar det en lefvande känsla för sakernes högre ordning, att uppoffra dessa förmoner åt en tid, som ej tackar för uppoffringen, och kanske oftast icke derom erhåller någon kännedom. ”Redan i deras första Betänkande yttrade Utskotten, den öfvertygelse, att Skogarnes öfverlemnande åt enskilde skulle möjligtvis leda till deras utödande; men det gjordes derå inom Utskotten mindre Stats-Ut skottets Betänkanden.
kviii.na11 lika val som mannen i eii mäiigcl afseendeii finiia sin stallniiig högst vasentli.gt förbättrad; 111ei1 denna stallning skulle i alla händelser framgent s&amp;som hittills förblifva underordiiad gent emot mannen; s ~ &amp; länge kvinnokönets öfvertalighet inom 4,lderi-i för älcteiiskap lade det i m.cznnens h.aiicl att ensam. clilctera vil.ll; oren vid i11g4,e.n.d e af de förbindelser, clar biicla pax. tema enligt salreiis n a t ~ ~ borde r vara i lika hög grad bestäinma~icle, om det skulle gcS. rättvist till .. Men i % andra sidan ar ilet. lika ostridigt. att om abtenslcaps8lderii reglerades, men clet stora sociala problemet i öfkigt föörlslef~7e lika c h s t soni förnt, s&amp; slrnlle Grdelen clarnf för hiiïnaiis hö; j aiicle i m.ycEet väsentlig m&amp;. försvagas. b e kviii.iior, som vilja verka för sitt slä&amp;tks höjande, kiinna därför icke ryclca deniin stafvan. lös fr&amp;ii clet stora arbetet för hela maiiskIigIieteiis upplyftande till bättre lefnaclsvilllior och itv veckling till en ' allt högre grad af fiillliornning. Kvinnofrå.gan, helt aiziiat och vida större, &amp; II. s&amp;liinda fattad, ar l~.&amp;gol~tii~g blott och bart strahaai efter förbat trade ä l; t e n. Vi.kteii af clenna strafvm ar itigdiincla iinderskttttacl därined, att man f ' ör sig sj5i1f tillstar, att af ven. de. mest g,~~ilii.sa~riixln resiil.tat dgraf sej rmka, ned till idel.
har den försökta sä dråpligen förbättrade, konstitutionen kunnat eller velat uprällhållas ? har man i Altenburg, harman i Hamburg, sedan jäsningen, i samma rigtning till det gamlas omskapning, hunnit dit, kunnat umbära Preussisk hjelp? jag skulle kunna fortfara i upräknande af snart sagdt hvarenda Stat, med ringa undantag och inberäknadl det ur listan försvunna konstitutionella Hohenzollern; öfverallt skulle vi finna de nygjorda statsförfattningarna vanmäktiga att skydda, vare sig Furstens lagliga ställning, eller folkets lugn och trefnad, eller hvars och ens välfångna egande rätt. Annu, likväl, påminnom oss särskildt om tillståndet i Kurfurstendömet Hessen. Det är lätt när två träla, alt skjuta skulden på den ena blott, helst om hans beteende, påtagligen, lemnar skäl till klander; men, om det är än så lätt, så är det icke lika rättvist. Dessa beklagansvärda brytningar, som hotat att i Tyskland, — i Europa — tända krigslågan, att framkalla en strid på lif och död emellan kämpar, stående på den lunna skorpan af en krater; — de äro upenbarligen en följd af konstitutionalismens öfverdrift i sjelfva grundlagen: med Ständer, lämpade efter liden, hade det aldrig kunnat komma derhän. Och, Mine Hrr! ansen .1 samma nymodiga syftning att efterapa ett s. k. parlamentariskt regeringssätt, som öfverallt så illa lyckats ■—• såsom främmande för händelserne i Holstein? hade dessa händelser, från början, kunnat taga den vändning, de fått, förutan de inflytelser, som i direkt eller indirekt följd af samma syftning, utifrån egt rum?
M:t för sednast tillsatta komité utfärdade. Deri anbefalles att komitéen skall, med ledning af 1854 års förslag, upgöra grunderna för en ny konkurs-lag. Detta förslag är således icke allenast vid föregående tillfällen begrundadt; det är af en komité år 1854 utarbetadt, granskadt af Högsta Domstolen, och sedermera af en ny komité omarbetadt på grund af domstolens anmärkningar; och slutligen af LagUtskit genomsedt. Detta förslag kan således icke anses vara nytt; det har genomgått alla föreg:de erforderlige granskningar, det är icke något foster af LagUtsk:ts öfverläggningar. Det är utarbetadt med anledn. af de anmärkningar, som af Högsta Domstolen blifvit i anledn. af det föreg:de förslaget gjorde. Det förefaller mig besynnerligt att säga att ett förslag är omoget, innan man säger i hvilka fäll det är omoget. Det vore väl åtminstone skäl att de, som motsätta sig förslaget, afgåfve något skäl, hvarföre de anse förslaget oantagligt. Jag skulle för min del tro, att sällan förslag komma under B. St:rs pröfning, sorn hafva genomgått en så noggrann granskning af så många komitéer som detta, äfvensom att det icke kan anses på något, vis obetänksamt af B. St:r att yttra sig om förslaget, alldra helst då Begeringen önskar veta B. St:rs opinion i ämnet; hvarförutan det vid principfrågor bör vara Begeringen kärt att veta B. St:rs åsigt, innan den fattar sitt beslut. Jag är långt ifrån att vilja bestrida, att det vid deu granskning, Begeringen låter förslaget undergå, kan finnas manga anledningar till anmärkningar mot detta förslag, men anser dock, att detsamma bör af B. St:r i dess hufvudsakliga delar bifallas. Gr. Mörner: Genom mitt förra yttrande var det ingalunda min mening att ifrågasätta B. St:rs rätt att besluta i deu nu föredragna lagfrågan. Allt för länge har jag deltagit i riksdagsförhandlingarne för att kunna påstå något sådant; men deremot har jäg mot olämpligheten deraf att B.
Rundbäck från Göteborgs och Bohus län, om upphäfvande af 8 g i Adelsprivilegierna den 16 Oktober 1723, rörande befrielse för säterierna inom vissa län från skyldighet att deltaga i underhållet af vägar och broar samt utfärdande i stället af ny lag i berörda ämne, jemte yttranden; 6:o samme ledamot, om ändring uti 1 Kap. 1 g Kättegångs-Balken; samt 7:o samme ledamot, om utfärdande af ett lagstadgande, rörande skyldighet, att inom bestämd tid till domstol ingifva arfskiltesinstrument, jemte yttranden. S. D. Till Stats-Utskotlct remitterades vid nu förnyad föredragning följande motioner af: l:o G. Bolin från Upsala län, om tillökning uti det af Kongl. Maj:t nu äskade låneunderstöd till sänkning af Olandsån och dess sidogrenar inom Upsala län; Anders Andersson från Kopparbergs län, om statsanslag till uppförande af nytt läroverkshus i Falun; 3:o Johan Bergström från Kopparbergs län, om sådan förhöjning af det af Kongl. Maj:t i dess nådiga Proposition nu äskade anslag för understödjande af myrutdikningar och vatten-aftappningar inom de sex nordligaste länen, att 20,000 R:dr R:mt för Stora Kopparbergs län särskildt varda anvisade; 4:o samme ledamot, om anslag till lön för ytterligare en agronom inom Kopparbergs län; 5:o Paul Andersson från Jemtlands län, om indragning af de åt Kronofogdarne och Häradsskrifvarne i Jemtland anslagna, så kallade bohemman, mot kontant ersättning af Statsverket; 6:o samme ledamot, om hemmanets, M 1, Fångåmon i Jemtland befrielse från rotering; 7:o A. J. Sandstedt från Jönköpings län, om förhöjning uti det af Kongl. Maj:t i dess nådiga Proposition af Rikets nu församlade
Fersens förslag antoges torde det vara onödigt att här uppläsa densamma, fastän den i alla fall kunde få åtfölja till Utsk. såsom ett af mig afgifvit anförande. Hr Stuart, Carl Gust,: Jag kan icke finna de af Gr, v. Fersen anförda skäl tillräckligt gällande för att föranleda Den t2 Mars c. m. en återremiss af förevar. betänk., och jag hemställer till den ädle Grtns eget bepröfvande, huruvida han anser den anmärkta omständigheten, att motionären jemte en annan ledamot nu tillfälligtvis icke äro här närvarande, vara af den vigt, att ett nytt förändradt utlåt, bör, på grund deraf, kunna från StatsUtsk. förväntas. För min del finner jag icke något hufvudsakligt att vid detta betänk, erinra, och. anhåller altså om bifall till detsamma. Jag önskar visserligen, att Utsk. måtte inför R. St. fullständigt utreda Riksg.- contrs nuvar. ställning; mén jag anser en sådan utredning alltför väl kunna erhållas, utan att en återremiss af det nu sednast föredragna betänk, för den orsaken erfordras. För öfrigt kan jag icke inse, huru ett afslag till den ifrågavar. motionen skulle kunna lägga något hinder i vägen för R. St. att bestämma hvilka föreskrifter som helst i afseende på reglerandet af Riksgtscontrs lånerörelse för innevar. år. Jag anhåller om bifall till betänk. Frih. Gederström, Jac.: Den af Hr Lagerhjelm framställda anmärkn., hvilken han förbehöll sig att vid detta tillfälle få fullfölja, är till prot. aflemnad, och jag begär, att den må blifva uppläst. Hr Lagerhjelms i prot. för d. 9 dennes e. m. intagna förslag till beslut rör:de sättet för Riksg.contrs upplåning upplästes. Frih. Cederström: Under discussionen öfver betänk. N:o 417 fastades Hr Lagerhjelms uppmärksamhet derå, att detta betänk. N:o 4*9 var af beskaffenhet att kunna inrymma hans anmärkn:r, samt att han då borde göra sin mening gällande.