Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fastän hon icke hade någon vidare lust dertill och icke tyckte att det kunde behöfvas, gaf hon dock efter för sin man, och denna gång yttrade flere högststående personer, att ett sådant hem och en sådan värd och värdinna skulle man leta efter. Nu började Tofte få intresse för saken. Han hade alldeles icke vetat något om sina anlag för sällskapslifvet, och det var en ny sfer, der han snart fann det roligt att utmärka sig. I stället för att, som Nina hade tänkt sig, de skulle lefva ett stillsamt arbetslif med hvarandra och umgås med så få som möjligt, fann hon att de snart voro indragna i umgänge med nästan hela staden och en stor del af trakten der omkring. Tofte började bli intresserad af att ordna sitt hem och fick smak för gamla möbler och äkta porslin. Hvar han kunde finna sådant, köpte han det gerna och fick snart en kännares säkra blick att kunna upptäcka ett värdefullt träsnideriarbete under en gammal öfvermålad dragkista och räddade mången gammal sprucken porslinskopp från undergång. Han använde ganska betydliga summor till inköp på auktioner och kunde vara i ett riktigt febertillstånd, innan han kom i besittning af sina önskningars mål, men på sätt och vis slösade han dock aldrig med pengar, så att Nina icke ansåg sig kunna förebrå honom det. Hans öfverdrift låg endast i den lidelsefulla ifver, hvarmed han alltid kastade sig öfver hvarje nytt infall. Under den tiden han svärmade för gamla möbler, kunde han plötsligt se så smältande och så längtansfull på Nina, att hon trodde, att hans gamla varma känsla för henne brusade upp igen. När hon då frågade honom: »Hvad tänker du på, min vän?» svarade han med en röst, som darrade af rörelse: »Jo du, man har sagt mig, att den lilla byrån med messingsbeslag och marmorplatta, som domprosten hade i sitt arbetsrum, vill domprostinnan möjligtvis sälja. En annan tid slog han sig på att köpa fina viner och sortera dem och satte en stor ära i att ha ett utmärkt bord. Han var sjelf ingen gurmand, fastän han tyckte om god mat, utan han både åt och drack med måtta.
Rääf i Småland, Leonhard Fredrik; — 1940. C. n Tersmeden, Jacob Johan: — 2120. B ’•> Nauckhoff, Carl Johan. Öpnades Hr Elektorers listor vid val af ledamöter i nedannämnde Utskott, och befunnos dertill utsedde i Stats-Utskottet: efter N:o 661 Hr Klingstedt, Fullm. Hr af Geijerstam, Carl: J\':o 678. Hr Bildt, Diedrik Gillis. Bevill n in gs-Utskottet: efter N:o 1703 Hr Blomcreutz, Fullm. Hr von Hofsten, Sten Erland och l\T:o 2018 Hr af Forselles, Adam Magnus Philip; N:o 130. Gr. Wirsén, Axel Emil; — 2309. Hr af Dahlström, Gustaf Jacob. Banko-Utskottet: efter N:o 338. Frih. Tersmeden, Wilhelm Fredrik, N:o 1370. Hr Stjernblad, Jules Edvard, och N:o 1636 Hr Reuterskjöld, Carl Leonhard; N:o 86. Gr. Hamilton, Jacob Essen; — 661. Hr Klingstedt, Fullm. Hr af Geijerstam, Carl; — 1196. Bäärnhjelm, Fullm. Frih. Fleetwood, Carl Gustaf. Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskottet. efter N:o 11. Hr Bonde, Fullm. Frih. Bonde, Knut Philip; N:o 1753. Hr Hedenstjerna, Wilhelm. Riddarhus-Utskottet: efter N:o 277. Frih. Mannerheim Fullm. Frih. Fleming, Axel, och N:o 572- Hr Rennerfelt, Fullm. Hr Lagerhjelm Gustaf Reinhold. — 929. Grönhagen, Fredrik Adrian; — 2120.A., Nauckhoff, Fullm. Hr Drake, Amadeus.
Såsom R. o. Ad. torde finna, så iiro tvenne förändringar föreslagne uti den nya redacliouen ; nemi. för del första, ali bötesbeloppet, i händelse af en obehörig undersökning, är nedsatt ifrån 50—300 r:dr tili 10 — 100 r:dr b:co, och sedermera, alt den, för en misslyckad visitation förut stadgade ovillkorliga suspension från tjensten på tre l ill tio månader är gjord lill villkorligt, beroende af omständigheterna, och tiden derjemte nedsatt till 6 å 2 månader. Af dessa Iva förändringar är i min tanke ilen ena riklig; men den andra mindre behöflig. Jag tror, alt bötesbeloppet gerna kan vara detsamma som hittills, men anser deremot obilligt, att en tjensteman ovillkorligen skall suspenderas från sin tjenst och lön, derföre att han i sin tjensleutöfning en gäng misslyckats. Jag lager mig derföre friheten yrka, alt böterna bibehållas oförändrade, men att stadgandet om suspension från tre till 10 månader modifieras på sätt Utsk:n nu föreslagit. Frih. Raab, Adam Christian: Jag vill icke motsätta mig den siste värde talarens yrkande att bibehålla de gamla silferbeloppen för bölesbestämmelserna. Jag får likväl fästa hans uppmärsamhet derpå, att utom den förändring han har yrkat, synes en annan förändring vara af behofvet påkallad. Här står nu i 39 §: ”straffes antingen med böter för hvarje särskildt undersökt rum eller lägenhet, som af samma person i samma hus innehafves etc.” I anledn. af uttrycket: ”i samma hus,” sä skulle § nemi. kunna så förstås, att om undersökningen skedde i samma lägenhet hos samma person, t. ex. i en stad, der en person hade inne på gården åtskilliga packbodar, så skulle den, som gjorde undersökningen, äfven om en mängd förbudna varor blefvo funna, fä plikta derför alt han först anställt undersökning i ett bus, uppfördt likväl å samma lägenhet, der inga förbudna varor funnos, hvilket synes mig vara orimligt.
Jag tror alltså, att hela afgiften borde ingå tdl staten, som sedermera skulle lemna till städernas disposition någon viss kontant summa, för betackande af åtskilliga deras utgifter, eller ock öfvertaga några, städerna nu åliggande utgifter, hvilka egentligen äro statsutgilter, såsom t. ex. magistrats och rådstufvurätts aflöning m. m. Af den för staten sedan behållna inkomsten kunde också någon disponeras för hnshållnings-sällskaperna, som i allmänhet visat sig ganska väl använda de medel, som stått till deras förfogande. På dessa skäl och emedan frågan för närvarande befinner sig i outredt skick, anhåller jag, att denna punkt måtte till Utsk:t återremitteras. Man vet t. ex. icke till hvad belopp dessa medel uppgå, och förr än man i detta afseende får tillförlitliga statistiska data, torde det vara för tidigt alt i frågan fatta beslut. Om det också skulle visa sig omöjligt att under loppet af innevme riksdag få ämnet fullt utredt och ett fullständigt förslag utarbetad!; borde åtminstone så mycket kunna göras, alt R. St:r till K. M. atläte en underd. skrifvelse med anhållan, det täcktes K. M. till nästa riksdag låta utreda frågan och deröfver till R. St:r göra nådig framställning.» Såvidt jag vet, har icke någon sådan utredning sedan sistlidne riksdag egt rum, hvarför jag täger mig friheten hemställa, alt R. o. Ad., med bifall tdl hvad Utslut i afseende å fördelningen af bränvins-försäljnings-algifterna föreslagit, måtte återremittera frågan i öfrigt, på det att (Jtsk:t måtte komma i tillfälle att föreslå aflåtandet af en underd. skrifvelse i den af mig antydda syftning. Hr von Koch: I afseende på den siste värde talarens yrkande på återremiss, i den syltning att R.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att under discussionen bade blifvit begärdt först den propos., att R. o. Ad. skulle anse den af Hr Munck af Rosenschöld väckta fråga böra med ogillande förkastas; dernäst, alt R. o. Ad. skulle låta den af Hr Munck af Rosenschöld väckta fråga förfalla; dernäst alt R.' o. Ad. skulle bifalla den af Hr Munck af Rosenschöld väckta fråga. Hr Landtm, ville nu framställa proposma i den ordning de blifvit under discussionen begärda, hemställande Hr Landtm, alltså nu, om R. o. Ad. ansåge den af Hr Munck af Rosenschöld väckta fråga böra med ogillande förkastas. Ropades starka ja. Hr Landtm, förklarade det han funnit proposm med ja besvarad. Hr Munck a f Ro se n sch ö I d begärde votering. Hr Hjerta: Då jag i början af denna discussion var den enda, som vågade mig fram att söka något mildra R. o. Ad:s varmt väckta känslor, så tager jag mig äfven friheten att till Hr Munck af Rosenschöld hemställa, om han icke skulle vilja afstå ifrån den votering han begärt, helst dess utgång för honom ej kan vara tvifvelaktig. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt då ingen contrapropos. blifvit begärd, mendet vore motionären, som begärt voteringen, Hr Landtm, hnge till contra-propos. föreslå den mening, som borde anses mest öfverensstämmande med motionärens mening, nemi. bifall till motionen. Frih. Cederström: Emedan det var jag, som först begärde den af R. o. Ad. nu bifallna propos. om afslag med ogillande af Hr Munck af Rosenschölds motion, så förklarar jag, att jag alldeles icke vidare yrkar något bifall till densamma, utan må det vara Hr Munck af Rosenschöld sjelf förbehållet att söka få R. o. Ad. alt bifalla hans motion, om han så behagar. Gr. Frölich:
Stats-Råden: Hans Excellence Herr Grefve Mörner, Hans Excellence Herr Grefve Lagerbjelke Hans Excellence Herr Grefve Löwenhielm * Herr Grefve Adelsvärdj Friherre Åkerhjelm , Poppius _, Hof-Cancelleren, Friherre von Schulzenheim, Stats-Secreteraren Skogman. Stats-Secreteraren hemställde i underdånighet, om icke Kongl. Majit skulle finna för godt att nu till afgörande företaga Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse af den 27 October sistlidet år, angående ett nytt system för Rikets Silfvermynt m. m., i hvilket ämne Kongl. Maj:t, vid anmälan derom den 22 November och i3 December förlidet år, uppskjutit att fatta Sitt Nådiga beslut. Kongl. Maj ds Nåd. Skrif velse N:o y3. Stats-Rådet instämde i denna underdåniga hemställan, hvarefter StatsSecreteraren och Stats-Rådet i underdånighet tillstyrkte, att Kongl. Maj:t måtte lemna Nådigt bifall till Rikets Ständers beslut om räkne-enhetens bestämmande till x Riksdaler Courant, med de tillägg och förbehåll, i afseende på verkställigheten, som Stals-Rådets till Protocollet för den 22 November sistlidet år afgifna underdåniga yttrande innehåller; åberopande Stats-Secreteraren och Stats-Rådet äfven i öfriga delar samma underdåniga yttrande. Kongl. Maj:t förklarade Sig icke vilja till slutligt afgörande företaga frågan om en förändrad myntoch räkne-enhet förr än, till följd af Lagen för Rikets Ständers Bank af den 1 Mars i83o, Kongl. Maj:t från Rikets Ständer emottagit meddelande af deras vid denna Riksdag fattade beslut om grunderne för Bankens rörelse och förvaltning; och Kongl. Maj:t befallde, att Nådig Skrifvelse härom, sådan den finnes Protocollet bilagd, skulle under denna dag till Rikets Ständer expedieras.
Jag tror således, att det är bäst för Ridd.-Secret., att frågan livilar, tilldess motionen om löneförhöjning blifvit afgjord, och hvartill jag med säkerhet emotser bifall, enär ingen yttrat sig deremot samt R. o. Ad. numera beslutat, att capitationsafgiften kommer att fortfara. Hr Printzenskjöld, Carl: Då jag tror mig känna, att den af Hr Riben gjorda hemställan öfverensstämmer med t. f. 5ecret:s Önskan, biträder jag densamma äfven; men jag kan icke godkänna de anförda motiverna för det begärda uppskofvet. Jag tror nemi., att Secret. sökt tjensten under sådana vilkor och förutsättningar, som instructionen för Ridd.-Direct. innefattar. Skulle man sålunda hafva gått strängt till väga, så tror jag, att den utsedde Secret. gegenast bort ställa sig föreskriften till efterrättelse, så framt lian velat emottaga tjensten. Jag instämmer emedlertid nu deruti, att frågan må hvila. Gr. Cronhjelm: Jag får endast upplysa, att det bör anses för ganska möjligt, att den t. f. Secret. sökt tjensten under förutsättning, att löneförhöjning kornme att äga rum, emedan, då det beslöts vid 1823 års riksdag, att, då nuvarande Just.-rådet Lagerheim från Ridd.-Secret.-tjensten afgick, hans efterträdare icke skulle få innehafva någon tjenst på stat, väcktes jemväl i sammanhang dermed fråga om löneförhöjning, men hvaröfver, enär en sådan då icke behöfdes, något beslut icke fattades. Uppå gjord framställning af H. Ex. Hr Gr. o. Ordför. beslöt lt. o. Ad. att uppskjuta med pröfningen af 7 §. i Ridd.-Utsk:s memorial, intilldess den väckta frågan om löneförhöjning för Ridd.-Secret. blifvit afgjord. Sedan Ridd.-Secret., Ryttmästaren Silfverstolpe härefter blifvit inkallad och fått del af R. o. Ad:s nyss fattade beslut, emottog han åter prot:sföringen. lii fidem protocolli, C. E. Gunther.
Konung vare myndig vid fyllda aderton år. Dör Konung innan Thronföljaren denna ålder uppnått, föres Styrelsen af Regent eller Regering enligt 39 §, i Konungens namn, intilldess Riksens Ständer sammankomma och den FörmyndareStyrelse, Riksens Ständer, jemte Norriges Storthing, i enlighet med Riks-akten, förordna, Riksstyrelsen tillträdt. § 42. Skulle den olycka tima, att hela Konungahuset, inom hvilket arfsrätten till Riket räknas, på manliga sidan utginge, skall, intill dess nytt Konungahus blifvit c Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition, JY§ 94. utkoradt och deri valde Konungen Regeringen tillträdt, Styrelsen föras af Regering, ■på sätt i 39 § sägs. § 43. Går Konungen i fält, eller till aflägsnare inrikes orter, eller till Konungariket Norrige reser, förordne Tre Ledamöter af Stats-Rådet, under den Ordförande, som Han, antingen ibland Prinsar af sitt Hus eller ibland Stats-Rådets Ledamöter, särskildt nämner, att föra Regeringen i de mål, Konungen föreskrifver. Med de mål, Konungen då sjelf afgör, förhålles på det sätt, som 8 § stadgar. Hvad nu om Konung sagdt är, gälle ock i afseende på Regent, dä Riksstyrelse af Honom utöfvas. § »«• I de fall, då Konungen eller Regenten eller Regeringen sammankalla Riksens Ständer, fastställes liden till Riksdagens begynnelse efter Tretionde och inom Femtionde dagen frän den, då kallelsen blifvit uti Hufvudstadens kyrkor kungjord. § 91- I den händelse 39 § omtalar, att Konungen, efter företagen resa, utöfver Tolf månader ur Riket blifver, sammankalle Regent eller Regering, genom öppet Påbud, Riksens Ständer till allmän Riksdag, och läte kallelsen inom Femton dagar efter berörde tids förlopp uti Hufvudstadens kyrkor, samt skyndsamligen i de öfriga delar af Riket kungöra.
Tilosius, C. A.: löne-ersättning, angående 60, 1B9. Tillämpnings-Skolor: anslag dertill . 88. Tionde, Alun-: nedsättning för Lofvers Bruk bil. C. 54. „ dito för tillverkningen i allmänhet . bil. D. 54» , „ upphörande af afgiften samt jemkning i tullaf giften 223. Tionde-afgiftens för tackjernstillverkningen nedsättning bil. A. 54. 206. Tionde-anslags ingående till Kronan . , 273, 3p3. Tionde-Tack jern: Immetorps hyttelags befrielse derifrån 3i, 186. Tjära, Ränte-: lösen deraf å Gottland . 6r. „ „ angående den till Flottan anslagna . • . 82. Tjäruskurarens på Gottland aflöning 80, 214. Toftedalen: ersättning till Kronofogden Dahlgren för kostnader vid en väg-anläggning derstädes . 25y. Tomter och hus, inköpte för allmänna behof: deras utskylder till stad, angående 110. Topographiska Corpsen: anslag för dess reglering 81, 215. Tork-inrättningar för spantnål, angående i53. Torshälla stad: lindring i skatten för de dit anslagne hemmanen Säby och Söderby ... Transport och förbakning af spanmål: kostnader derför 82. Trollhätte Canaloch Slussverk: bidrag till dess ombyggnad . 4°4* Trolliska stipendii-fonden, angående . i52. Tryckning af Riks-Ståndens Protocoll . 2. „ kostnaderna derför .. 72. Tulloch Bevillnings-afgifter: förhöjning å sådane och lindring i grundskatterna ... 270, 809. „ medel: angående deras jemte andra bevillningsmedels levererande till Riksgälds-Contoret 67, 166. „ mål: ersättning till Rådstufvu-Rätter för deras befattning med slika mål , , . ia-t, 183. „ qvarnar: återleinnande af en proposition rörande beskattning å sådane , 11.
Dit tredje prof återstår, men, som tiden nu är half, och jag har magt at låta honom vara fullkomnad; så har jag på den Silfverhårige Grisens vägnar velat befria dig ifrån detsamma; fullt öfvertygad at af de tre olika lefnadssätt, som der tilbudits dig, du utvalt det enda rätta. Derföre bjuder jag dig nu, at som tre gånger pröfvad, vara tre gånger välkommen. Likväl, som du under dessa prof fallit, har den Silfverhårige Grisen endast uptagit dig i första gradens andra grad, eller til broder af den Svartfläckige Grisen. Dit framtida upförande och din lydnad skall kunna göra dig värdig af en högre. – Mine Bröder! tillåten J at den blinde må få skåda Grisen? Bifallstecken gjordes och bindeln lossades från Unos ögon. Han fann sig omgifven af en talrik samling Ordens Bröder, hvar och en beprydd med sin grads decoration, och hållande händerna i en spitsig vinkel, likt et tryne för munnen. General-Superieuren satt på en thron i samma ställning, och vid hans sida stod en af bröderne i en hvit mässskjorta, hållande et svart brinnande vaxljus i den ena, och et svärd i den andra handen. På et hyende framför honom, låg en stor bok upslagen. – Silfverbevingade Broder Ceremoni-Mästare! sade General-Superieuren, framför den nyfödda til altaret. – Öfverste Prest i Vester gör er skyldighet. Uno framfördes och befalltes at endast stå på et ben under det Öfverste Presten läste följande: Pröfvade, Tålige, Värdige! I dit sköte vill jag på Ordens vägnar nedlägga dess första heliga förborgade sanningar. Den Silfverhårige Grisen är tre: Dygd, Snille, Glädje. Dessa tre egenskaper skall du icke endast äga, utan dem skall du öfver jorden utbreda. Grisens fiender äro äfven tre: Dumhet, Synd, Gråt. At af jorden utrota dessa, skall vara dit ändamål. Tre äro Dygdens prof. – Du skall icke tro lögnaktigt tal. Du skall vara tålmodig. Du skall vara glad.
Dalkarlar och Wermlänningar må åläggas, att vara lörsedde med frejdebevis, 4:o Herr af Ströms, Israel, motion, rörande skogshushållningen i Riket, 5:o Herr von Sydows, Axel Reinhold, motion, 0111 utarbetande af förslag till en allmän Gästgifveriordning, 6:0 Friherre Hermelins, August, motion, rörande sättet för Presterskapets aflöning, 7:0 Friherre Hermelins, August, motion, om ändring af Kongl. Troi■ Uulr. d, 4 Mars i 834’ Förordningen den 26 Februarii 1817, angående Sockenstämma och Kyrkoråd , 8:0 Herr Rosenqvists, Fredrik Leonhard, motion, om enskilde Theatrars inrättande \ Hufvudstad* 11, pro Herr Rosenqvists, Vredrik Leonhard, motion, om afskaffande af de, Skådespelare i Jandsoi terne pålagde afgifler lill Kongl. Theaterns och HofCapellels PensionsGassa. 10:0 Grefve Cronhjelms, Otto August, motion, om tillstånd för enskilde personer, att i Hufvudst ilen inrätte 'fheatrar, irro Grefve Cronhjelms, Otto August, motion, att vid Rikets Academier föreläsningar må hållas ö ver Grundlagarne, jemte de.j i anledning deraf, denna dacr nfgifne yttranden. 12:0 Grefve Cronhjelms, Otto August, motion, om underdånig anhållan hos Kongl. Majrt, att ve lerbörande Embetsverk må anbefallas, att skyndsamligen handlägga de af Rikets Ständer vid sista Riksdag väckte önskningsmål, i3:o Grefve Cronhjelms, Otto August, motion, att Prestman, sorn. är antagen lill Lärare vid Lancaster-Skola, må fortfarande tillgodonjuta enkel tjensteårsberäkning, 4:o Herr af Robsahms, Cail Reinhold, motion, om ändringar i 1782 års Jude-Reglemente.
Jag skall inte uppehålla dig länge. RISTO. Inte? Nå, det är en annan sak. Men du ser så besynnerlig ut. Och hvad har du i handen? KERTTU. Min morbrors revolver. Ett ganska godt arbete. RISTO. Hvarför för du den med dig? KERTTU. En sådan tingest är ibland behöflig. RISTO. Du håller den så oförsigtigt. Är den laddad? KERTTU. Ja. RISTO. Lägg den ifrån dig. Med skjutvapen skall man inte leka. KERTTU. Hvarför inte? RISTO. Du kan råka att skjuta dig sjelf. KERTTU. Eller dig. RISTO. Ja eller mig. KERTTU. Eller oss båda. Hvart går du? RISTO. Jag går bara ut som hastigast. Jag kommer strax igen. KERTTU. Om du rör dig ur fläcken, så skjuter jag genast. RISTO. Du har ondt i sinnet, Kerttu? KERTTU. När hade jag annat? RISTO. Jag fruktade det just. Zigenarblodet sjuder och jäser beständigt i dig. Försök en gång att beherska dig, kära Kerttu. Försök för himlens skull. KERTTU. Onödigt besvär. Himlen är ändå inte gjord för min skull. RISTO. Jag lofvar dig hvad som helst, bara du styr ditt sinne. KERTTU. Jag litar inte på löften. RISTO. Du trodde kanske att jag ämnade lemna dig, därför att jag gaf mig i väg så hastigt, men det är inte min mening, Kerttu. Så fort jag fått Johanna i grafven, så förenar jag mig med dig igen. Det är dagsens sanning. KERTTU. I jordens sköte förenas vi, när vi begge ä' mull. Inte förr. RISTO. Men tänk dock litet på saken, älskade Kerttu. Om jag nu låter viga mig vid dig och du blir en hederlig mans äkta hustru? Då skall du inte längre vara förkastad af hela verlden som hitintills. KERTTU. Du har bedragit mig två gånger. Du skall inte göra det den tredje. RISTO. Men hör då hvad jag säger dig. Skjut inte, för Guds skull.
Domstolens fleste ledamöter tillstyrkte, att orden: »afsättning från embete» måtte utbytas mot: ovärdighet att i Rikets tjenst nyttjas. 8 §. Högste Domstolen ansåg, att i denna § borde efter ordet: »gerning», i enlighet med Lagberedningens förslag till Straffbalk 19 Kap. 9 §, tilläggas: eller last, enär pådiktande af lastfulla, osedliga vanor kunde för annan vara lika menligt och förnärmande, som pådiktande af brott. Justitieråden Södergren, Friherre Leuhusen, Adlercreutz och Bolin åberopade för öfrigt hvad, i sammanhang med anmärkning vid 13 § i förevarande Kapitel, Justitieråden, för den händelse att samina anmärkning blefve gillad, kornrno att i afseende på förändrad ordalydelse i 8 § föreslå. 13 §. Justitierådet Bolin yttrade: »Af hvad här blifvit föreslaget derom, aft ärekränkare 28 eke må. till befrielse från ansvar för tillmäle om brott, förebringa bevisning i den händelse att lian sjelf, när det tillvitade brottet ej hörer under allmänt åtal, icke är målsägande, eller ock tid till åtal å samma brott är försuten, synes mig hafva bort följa, att bevisning ej heller skulle tillåtas, då det gjorda tillmälet afsåge gerning, som ej efter lag är straffbar. Inom denna sistnämnda katliegori falla nämligen handlingar af sådan beskaffenhet, att, derest de skulle blifvit inrymda i strafflagen, otvifvelaktigt bestämmelser blifvit meddelade i afseende å både rättigheten att dem åtala och tiden, efter hvars förlopp åtal derå ej finge väckas.
Horn, att den lemnade rättigheten grundar sig på handelslraclaterne med Ryssland. Med de inskränkningar och dryga afgifter, som Finska farlygén voro underkastade, men hvarifrån de Svenska voro befriade, åsyftades att lemna ett premium för den Svenska skeppsfarten, som skulle föranleda dennas tillökning och på delta sätt undanrödja behofvet alt begagna främmande fartyg. Detta har dock icke lyckats, och sålunda fruktar jag, att om man vill uppnå delta mål, en bestämdare punkt måste utsättas, dä den lemnade rättigheten ovillkorligen skall upphöra. Man har här bestridt riktigheten af den grundsats, att i allmänhet förbehålla eget lands fartyg den egna kustfarten eller farten emellan egna hamnar. Denna grundsats är dock i de flesta länder antagen. Jag känner endast Danmark, som antagit en motsatt, och jag tror, att många vigtiga skäl fordra dess antagande i allmänhet, med afvikelse!- endast för tillfälliga förhållanden, dä öfvervägande intressen så kräfva. Gr. Horn har trott, att den Finska fartyg lemnade rätt att, ehuru med stora inskränkningar och mot betydliga afgifter, föra trädvaror, tjära och jern från norra länen till Slockholm, vållat den nu under scdnasle år inträdda minskning i skeppsbyggeri och sjöfart i Roslagen, alt om endast förutnämnde rätt upphörde, skulle dessa yrken der genast uppblomstra, hvaremot Hr Gr. för ett sådant mål ansåg mera likgiltigt, om den s. k. landlmannasjöfarlen i Sverige erhöll samma utvidgade förmåner, att besegla alla Östersjöns kuster, som Ryska Regeringen tilldelat den Finska. Dessa Hr Grefvens åsigler kan jag ej dela. Roslagsskepparne hafva aldrig saknat den täflan i afseende på skeppsfarten emellan Norrland och Slockholm, som de nu äga med Finska och Åländska fartyg. Tvertom hafva de i sednare tiden vunnit fördelen af de inskränkningar och afgifter, hvilka deras medtäflare underkastats. Deremot tror jag den närvar, minskningen i rörelsen i Roslagen stå i samband och vara en följd af den allmänna stagnation, både vår och hela handelsverldens sjöfart under de sista 3:ne åren varit underkastad.