Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 17 juli 1810 utfärdades en kungörelse med anledning av brukssocietetens anhållan, att i avseende på järnhanteringens ofördelaktiga konjunktur och bristande avsättning för järnet, skulle man ha rätt att nedlägga privilegierade smiden tills vidare, mot befrielse från hammarskatt och övriga utskylder till kronan under nedläggningstiden. Då dessa orsaker inte längre föreligger upphör kungörelsen. Skulle någon bruksägare med tillstånd ha smidet inställt är han befriad från kronoskyldigheter till den bestämda tiden är ute. Stockholm den 12 juli 1819 B SANDELS, B F ROTHOFF, P LAGERHJELM Kungörelse att den under Kongl Maj: ts frånvaro, i nåder tillförordnade regering kommer att upphöra. Stockholm den 27 juli 1819. Då vi nu lyckligen återvänt från Vår resa till södra delarna av Riket, kommer den under Vår frånvaro, tillförordnande regeringen att upphöra. Stockholm den 27 juli 1819 CARL JOHAN Reglemente för apotekare och dem, som med apotekarkonstens lärande och utövning sig befatta vill. Rosersbergs slott den 11 augusti 1819. Det apotekare reglemente från 12 februari 1799 behöver efter förändrade omständigheter i åtskilliga delar ändringar och förbättringar. Efter Sundhets Kollegiets förslag har Vi upphävd hittills gällande reglemente och stadgar följande: § 1 Den yngling, som till lärling i pharmacien vill antagas, bör vara omkring 15 år. Vara grundligt i kristendomen undervisad, ha goda seder och röja håg till arbetsamhet, kunna skriva och läsa stil och räkna, samt vara i latinska språket så kunnig att han väl känner grammatiken och kan någorlunda översätta latin till svenska. § 2 Mellan apotekaren och föräldrarna skall ett tydligt kontrakt upprättas, men inte avslutas förrän lärlingen varit på prov hos apotekaren i 6 månader. De inräknas dock i lärotiden som är mellan 3 och 6 år. § 3 Lärlingen är sin husbonde skyldig lydnad, trohet och flit i vad honom till apotekarkonsten vederbörliga inhämtande och utövning anbefalles. Apotekaren skall enligt kontraktet tillhålla lärlingen att öka sina kunskaper i latin, men också lära tyska och andra språk.
Räkenskaperne öfver alla ofvannämnde fonder och medel äro förde med utmärkt ordning och redighet, och vid deras granskning har, i anseende till ziffran, någon anmärkning icke förekommit. Den till Revisorerne aflemnade förteckning öfver fondernes till år i832 balancerade fordringar, äfvensom det af fondernes Ombudsman förda lagsökningsdiarium visa, att dessa fordringar blifvit noggrannt bevakade och utsökningsä render ne med drift handhafde. Som räkenskaperne öfver ManufacturDiscontFonden icke upplysa, på hvad sätt det å nämnde fonds vinstmedel för Technologiska Institutet anvisade årliga anslag, 14,000 R:dr Banco, användes, hafva Revisorerne infordrat och granskat Institutets redovisningshandlingar för åren i83o och z 831. ( T7 ) Enligt dessa handlingar äro för Institutet årligen anslagne: 1:0 från Kongl. CommerceCollegium 14,000. 2:0 å RiksStatens Nionde HufvudTitel till Median. Skolan 100. 3:o Stipendie-medel: å Nionde HufvudTiteln till Median. Skolan 100. från Kongl. CommerceCollegium 240. — Aflöningarnes årliga Belopp under åren i83o och 1831 utgjorde 6,100 R:dr, samt Institutets contanta behållning vid i83i års slut omkring 10,000 R:dr. Räkenskaperne äro ordentligen förde, och har dervid intet annat förekommit, än att Cassaräkningar icke finnas desamma bifogade. De särskilda meningar, som i anie ämnen blifvit af några bland Revisorerne yttrade, innefattas i närlagde ProtocollsUtdrag. Slutligen få Revisorerne anmäla, att de, med anledning af sin Instruction, till Kongl. Maj:t i underdånighet insändt ett exemplar af denna Berättelse. Stockholm den 14 December i832. På Högloft. Ridderskapets och Adelns vägnar: C. O. Palmstjerna. J. A. Kantzow. P. Lagerhjelm.
En sådan förändring i det förslag Utskottet uppgjort, skulle helt och hållet rubba en ibland de förnämsta hufvudgrunder Utskottet der - Banco-Utsiottet$ Betänkanden. dervid haft i sigte, och i dess Memoria! om» förmält, nemligen : att LånMandlingarne ej förr än classification skett, inom hvarje Län särskildt, måtte blifva på ett ställe samlade till gemensam granskning j företrädes.rättigheten lomme eljest, lika som hittills, att ensamt bero af ett tidigare eller sednare inlemnände hos JBanquens Commissarier, hvilka ännu min» dre än Styrelsetne i livart och ett Län kunna Vara i tillfälle att här på stället underst»» ka förhållandet för dem alla. Vid Art. ä. ' il Ätt, enär ett maximi-belopp af endast looo Hulr vöre otillräckligt, högsta lånesumman matte blifva såsom hittills aoöo it:dr; samt att för öfrigt billigheten fordrade, det den jordbrukare, hvilken egde flera hemman och större odlingsfält, borde k Un'nä påräkna lika understöd, som förslaget med ga f, i fall dess hemman innehades af flere personer. Såsom grund för BancoUtskottefs tillstyrkan härutinnan, åberopas icke allenast Lånefondens, särdeles i början, föga betydliga belopp, i förhållande till ökade Och utsträckta föremål för dess användande, utan ännu mera erfarenheten af de förluster, Soffi redan drabbat och utan tvifvel ytterligare komiss att tillskyndas Banquen på dess förut skedda utlåningar i dylik väg; och torde det under båda dessa synpunkter finnas lika billigt, sorn nödvändigt, Bihang till R-iis.Si. Pfot. 18x3 434 Bqnc&TJiskottets Betäntandau att lånesumman till en person, i enlighet med Utskottets förslag, inskränkes. 2) Atskillige : RiksdagsFullixiägtige från Hallands
Med en sådan ansvarighet kan svårligen förenas, alf uppställningen underkastas serskild uppsigt och en föreskrift derom vore således stiidande emot den nödvändiga formen för ärendenas behandling',' jemte det man mäste anse den ändamålslös, då man icke kan föreställa sig ofelbar heten säkrare hos den föreslagne Comitéen, än hos de embetsmärt, jpä hvilka redaclionen af författningar enligt nu gällande ordning ankommer.’ 14 Allm. Besv.- och Ehon.-Utshottets Uttänkande, N:o /04. Nuvarande Ekonomi-Utskott, som för sin del visserligen icke kan neka nyttan af en Comité för ordnandet af de mänga spridda, hvarannan stundom korssande, ekonomiska författningar, som nu lända till efterrättelse, anser likväl, på grund af alla de skäl, hvilka i8/{0 års Ekonomi-Utskott anfört, och då derjemte den Nya Civiloch Criminal-lagens slutliga pröfning icke länge torde uteblifva, att tiden för samlandet af äldre författningar icke nu synes vara den mest lämpliga. Utskottet hyser tillika den öfvertygelse, att, derest Kongl. Maj:t skulle finna en sådan revision af be-' hofvet snart påkallad, Kongl. Majrt sjelf icke lärer underlåta att vidtaga de åtgärder, som för ändamålets vinnande kunna anses behöfliga. På grund af dessa skäl, får Utskottet vördsamt hemställa, att ifrågavarande motioner icke måtte föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd. Stockholm den a December 1844* N:o 104. Ank. till Exp. Utsk d. 4 Dec., kl. 1 e, i». Betänkande, i anledning af väckt motion, i afseende å användandet af de under namn af "besparade Pastoralier' till stiftens byggnads-cassor ingående medel. Uti en till Utskottet från Hederv. Bonde-Slåndet remitterad motion, Inar Riksdags-fulimägtigen C. G. Bruhn från Hallands
Att huru långt Enkas egendoms-afträde behöfver sträcka sig, åter måste mätas efter gränsen af hennes ansvarighet för skulderna, hvilken finnes i allmänna Lagen utstakad och ej blifvit förändrad genom ifrågavarande §. i Concurs-Lagen, som blott innehåller en förklaring, att Enka, sorn Exp. Utsi;. Fårslag till und. Skrifv. N:o 316* 21 afträdt egendomen rätteligen, det vill säga, till så stor del, som Boets Borgenärer kunna lagligen fordra af hvad hon då eger, skall för framtiden vara fri från kraf. I öfverensstämmelse härmed, och då, i följd af hvad ofvanberördt är, ett förtydligande af Lagens stadgande i detta fall synes vara nödigt, hafva R. St. jemväl på följande skäl, nemligen: att, då hustrun icke är sjelfrådande, utan står under mannens målsmanskap, hon ej eller kan, mer än en annan omyndig, med laga verkan sluta aftal, utom i de serskildt undantagna fall, der hon, enligt Lag, är för myndig alt anse; samt att, sedan ägtenskapet blifvit upplöst och makarnes inbördes rättigheter och skyldigheter derigenom upphört, mannens och Boets Borgenärer ej kunna ega något lagligt anspråk på elen egendom, som hustrun sedermera ärfver eller förvärfver, och hvilken således icke tillhört Boet; fördenskull ansett sig böra, för ändamålets vinnande uti om förmälde afseenden, i underdånighet föreslå: i:o att i 7 Capitlet, näst efter ia §., måtte införas ett stadgande, som komme att utgöra i3 §., och lyda sålunda: Har, sedan Boskillnaden söktes, någon egendom , genom arf s testamente, gåf va eller annorledes fallit hustrun till, vare hon ej skyldig j att med den del af samma egendom, hvari mannen ej eger giftorätt j eller med sin 22 Exp. Utsi. Förslag till und. Skrifv.
Under sådana förhållanden kan jag icke annat än anse det ganska välbetänkt att tullen på sparrar blifvit föreslagen till 32 sk. b:ko, emedan jag tror, att denna höga tull skall blifva ungefär detsamma som ett förbud, hvilket jag anser vara ganska helsosamt för våra Svenska skogar. Men jag vill komma till hvad jag egentligen började med 128 Den 11 Januari. nemi. alt yttra några ord i afseende på livad en talare här sagt, nemi. att man bör eftersträfva frihet i handel och alla näringar, och lämpar satsen äfven å vården af skogarna; men vi hafva sett huru långt friheten vid skogarnas vård blifvit sträckt, så att nu mera klagan öfver deras årliga förstörande är allmän. Talaren yttrar äfven att huggande af de betydliga qvantiteter af stör och gärdsel förstör skogarna vida mera än ungskogens användande lill spanar. Jag anhåller likväl, att få erinra den värde talaren, att, när trädet hunnit så långt i vexten, alt det kan vara tjenligl till sparre, man redan vet, hvartill det i en framtid kan begagnas, vare sig till timmer eller masteträd, men deremot att den unga skogen, som hugges till stör, icke utvisar möjligheten att vid mogen ålder dertill kunna begagnas. Hafva dessa träd icke då den vextlighet, att kunna blifva passande till virke så hugges de af den omtänksamma skogsegaren till stör eller gärdsel, men icke använder han dertill elt träd som efter 15 ä 20 års förlopp kan användas till timmerstock utan såsom jag nämnt sådana unga träd hvilka till timmerstock aldrig blifva passande. Jag anhåller att dessa mina anmärkn:r måtte få åtfölja till Bevilln.Utsk. Hr Gripenstedt, Johan Au g.: Af det prot., som åtföljer den K. Skrifvelsen synes, att jag icke till alla delar kunnat instämma i de af K. M. afgifna förslag'. Min pligt likmätigt har jag öppet inför Konungen uttalat min öfvertygelse i denna sak, öfverlemnande för öfrigt till en större vishet och djupare insigter, att slutligen afgöra hvad som dervid kan vara det rättaste.
Ett anförande af Herr Dalman, Wilhelm Fredric, innehållande utveckling af dess den 4 sisllidne Mars lill Utskottet remitterade motion, angående ändring i stadgandet om skyldighet för Domare, att vid extra förrättningar på stället utlemna Protocolls Utdrag. Bi/t. till li. Sami. 4 3 :dje Häftet, Fröt. Vt dr, cL 12 Maji 1834* Från Wällöf!. Borgare-Ståndet. Så B.. Vid Anjo skedd föredragning af BevillningsUtskottetsBetänkande N:o 5, angående grunderna för den blifvande allmänna bevilluingen, blef samma Betänkande, på grund af dervid gjorde anmärkningar, återremitterad t. S. 0i Till JLagUt skottet' remitterades;*ett af Herr B.. IT. Santessonr med anledning af StatsUtskottets Utlåtande N:o 69 och i stöd af 56 §*,• Riksdagsordningen ingifvet Memorial, angående stiftande af serskild Lag tili betryggande deraf, att de af Kongl. Mäj:i och Rikets Ständer lill GöthaGanal-Bolag donerade skogar, jordegendomar och stenbrott skola fortfarande förblifva en CanalVerkels tillhörighet; uti hvilket förslag till Lag tillägg, äro muntligen gjorda.. Från Hedervärda Bonde-Ståndet.. S'. D. Vid förnyad föredragning, återremitterades Stats Utskottets Utlåtande N:o 67, angående Tullmed liera Bevillningsmedels leverering lill RiksgäidsContoreL 5.. Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-TJtskottens Betänkande n;o 2, i anledning af väckte motioner om Jagtbevilining till prsemier för rofdjörs dödande, blef af Ståndet bifallet. 5.. I>. Föredrogos ånyo Bevillnings-Utskottets följande Belänkanden:
Nu kom han: alltså gifter hon sig med honom. Oenighet uppstår, derför att fru X. är af den klass fruntimmer, som Mill kallar de » oförsonliga ». Herr X. kommer såsom varande den förälskade under toffeln; men han vill icke skiljas, icke för något i verlden. Men det vill fru X. Hon tar barnen och reser hem till sina föräldrar samtansöker om skilsmessa. Märk nu, att fru X. icke anses ha förlupit eller rymt från sin man, hon har flytt från en tyrann (som stod under toffeln) och hon har anropat sina föräldrars och lagens bistånd mot en dålig man. Efter ett års skilnad i säng och säte dömes herr X skild från sin maka. Det var nu godt och bra. Men han dömes äfven skild från sina barn, plus: skyldig underhålla sin förra hustru och sina barn. Hvartill dömes nu fru X. Att sitta i ro med barnen och njuta underhåll. Hon dömes icke underhålla sin man! Är det likställighet? Eller är det tyranni? Gifter nu fru X. om sig, då har herr X. det grymmaste af alla öden öfver sig: att se sina barn under en styffar! Hvad återstår honom då? Att gå och hänga sig? Eller gifta om sig med annan qvinna, som han älskar, och som kanske tvingar ' honom att skrifva och predika: om qvinnans underkuf-vade ställning! Detta är väl ämne till en pjes om något! Vore icke på tid, innan den osunda strömmen blir för stark, denna hermafrodit-rörelse, som upphäft sig till qvinnans frigörelse, att tala ett ord om lagens partiskhet för qvinnan och orättvisa mot mannen. Mill har vågat det; jag vågar det inte ännu, utan gömmer mig derför så godt jag kan bakom Mills erkända, af qvinnoma (huru underligt! ) erkända auktoritet. » Mången qvinna smickrar sig med (säkerligen nio gånger bland tio utan grund), att ingenting hindrar henne och hennes man från att umgås i de förnämsta kretsar på orten — der andra, som hon väl känner och som befinna sig i samma lefnadsförhållanden, obehindradt hafva tillträde — utom att hennes man olyckligtvis är en dis-senter eller känd för att blanda sig i en radikal partipolitik.
Strömsholm samt Byggnadérnes uppförande, visar sig vä], att utgifterne härtill 73,699 R:dr 28 skill. 4 r.st., obeTäknadt det nu till deras fullkomliga iständsättning och fullbordande samt andre utgifter i sammanhang med hushållningens reglerande af Kornrnitterade ulgifna behofvet 9000 R:dr, betydligt öfverstigit den, enligt Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse af den 3 Junii 1812,. för alla dessa ändamål påräknade Summa 35,000 R:dr utom Odlings-kostnaderne; Men, då Kommitterade utan ali slags vedergällning haft moda och omsorg osparde att bringa ifrågavarande Inrättning uti det fullkomligaste skick för framtiden, genom en förbättrad hushållning med Strömsholms Kongsgård, och hvarigenom Stats-Verket uti arrendet för Kongsöhrs Kungs-Ladugård af nära 730 Tunnor Spannmål årligen vunnit en inkomst sona snart ersätter kostnaderne vid Strömsholm, samt derefter medförer en betydlig tillökning i Statens tillgångar, få Riksens Ständer ho^Eder Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Eder Kongl. Maj;t i Nåder läcktes förklara desse Kommitterade Sitt Nådiga välbehag för den verksamhet och det nit de vid det erhållna uppdragets verkställande ådagalagt. Hvad åter angår Stuteriet, så upplyser Kornminerades Berättelse jemte bifogade uppgifter öfver detsammas tillstånd: att under de förflutna åren det derifrån påräknade antal af 15 Hästar, som till de Kongl. Hof-Stallen borde aflemnas, icke erhållits, och att den öfriga försäljningen bestått af till större delen gamlakjpl!er för oduglighet kasserade Hästar, som lemnat den ringa inkomst , att afkastningen under de*sa år efter me: Underdåniga Skrifvelseri 343 Öeltal endast utgjort 2381 R:dr ärligen.1 Dä or* saken härtill igenfinnes uti en sä ovanlig afgång på både äldre Hästar och Föl, att under loppet af ett enda år icke mindre än 39 stycken störtat , hvilket vid en.
wexlande lycka; af en man: goda råd; af en qwinna: wänskap; af en goße: motgångar; af en flicka: lidanden; skänka bort: otacksamhet. #Gås.# Den som ser en i drömmen, kan wänta sig obehagliga besök. #Gåta.# Sök icke att gißa den, ty man lägger en snara för er. #Gödsel.# Blygsel genom utswäfningar. #Gök.# Lycka och god hälsa för den, som tycker sig höra hans läte. #Gördel.# Anlägga: återhållsamhet; taga af: lättsinne. #Göromål.# Wara öfwerhopad med: owäntad lycka; sluta sina: äktenskap. H #Haf.# Lugnt: understöd af sina slägtingar; blått: goda affärer; upprördt: fara; falla i: förfärlig tilldragelse. #Hafre.# Lycka för den, som ser den stå på fältet; olycka om man ser den skuren. #Hagel.# Sorg eller orättwisa. #Halfstöflor.# Nya: winst; gamla: förlust. #Halm.# I stöflorna: öfwerflöd; kringströdd: fattigdom. #Hals.# Ära, lycka, arf, om den synes stor och wälbildad; motgång, wanära och fattigdom, om den är mager eller böjd; tycka sig binda om halsen: förestående slafweri; hafwa wriden hals: olycka; hafwa en böld på halsen: sjukdom; se tre hufwud på en hals: höga embeten. #Halsband.# Ära. #Halta.# Wanära. #Hamn.# Goda nyheter. #Hand.#
Sedan Bonde-Ståndet den 11 sist» ledne April bifallit Lag-Utskottets den 18 förutgångne Martii meddeldte Betänkande, öfver väckt motion om granskning af Police-Författningarne rörande syslolöse personers försändan. de till Arbetsoell Correctioris-hus, samt angående vederhörandes skyldighet att till Riksens Ständers Justinaa Ombudsman inskicka de beslut, som angå personers dömande till Krigstjenst, el - Prof. Utdr. d. 27 Maji 1818- 489 ler användande till Corrections-arbete; fann Ståndet någon annan åtgärd vid Utskottets under den g dennes afgifne oell nu upplästa Utlåtande till svar å de anmärkningar, sorn blifvit gjorde vid. dess förra, men härigenom icke förändrade Betänkande i ämnet, ej äger rum, än att det skulle läggas till handligarne. S. D. Upplästes Stats Utskottets Utlåtande af den 20 dennes, angående väckt motion om inlösande af de så kallade Schlegelska godsen L Hallands Län; och beslöt Bonde-Ståndet, jemlikt Utskottets deruti gjorde hemställan, att infordra Banko-Utskottets Utlåtande huruvida och på hvad sätt nödige medel för detta ändamål kunna vara att tillgå; hvarefter Ståndet ville fatta sitt be. slut, i afseende på hvad Stats-Utskottet i öfrigt vidare föreslagit. S. D. 1 jät Bonde-Ståndet bero vid hvad Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet uti ankommit och nu uppläst Memorial af den 25 dennes, yttrat till svar på åtérremissen af dess förut under den 19 sistlidne Januarii aflåtne Memorial, med återlemnande af Prosten Doctor Stenhammars anförande, angående saknad eller fördröjd verkställighet af Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers uti ätskillige Rikets inre hushållning rörande ärenden , vidtagne beslut ; hvadan förslnämde Memorial endast skulle läggas lill liandlingarne. Den 2.9 Maji Igi8* Fran Höglofl.
Uti det citerade 4. mom. i 2 §. af Tryckfrihets-Förordningen säges väl, att Revisorers Protccoll och Handlingar, rörande hemliga är ender, (hvilka märkliga ord fran cltationen äro uteslutne , icke kunna till tryckning fordras, elier, utan vederbörandes till - Stats-XJtsiottets Betänkanden. stånd, utbekommas; men icke äro desse Protocoll och Handlingar derföre ovilkorligen ifrån tryckning undantagne, utan innefattar detta stadgande blott en inskränkning uti allmänna föreskriften, att utgifning af Rättegångsoell andre Pubiike Handlingar, hvilka till tryckning reqvireras, icke får, vid ansvar, vägras; så att Revisorers Protpcoll och Handlingar, äfven ati hemliga ärenden kunna, tned vederbörligt tillstånd, till trycket befordras. Om derföre Riksens Höglofl. Ständer behaga förordna, att Revisorerne skola genom trycket utgifva sina Berättelser, så måste det likväl alltid öfverlemnas åt Revisorerne, att sjelfve pröfva och urskilja hvad sorn uti desse Berättelser skall införas och komma till allmän kännedom. Att Revisorernes Berättelser till Riksens Ständer (och om några andra, än desse Berättelser, har icke varit fråga), skulle komma att innehålla hemliga saker, eller något annat, som icke får yppas, bör icke gerna kunna komma i fråga, då Revisorerne hafva sig bekant, att desse Berättelser, likasom alla andra till Riksens Ständer inkommande Handlingar, skola ovilkorligen , och utan att någon föregående pröfning af deras innehåll får äga rum, uppläsas inför samtlige Riks-Stånden och följaktligen komma att alhöras af, må hända mer an 600 personer, hvilka icke äro serskildt förbundne till någon tystlåtenhet. Skulle derföre Revisorerne yppa något , som icke bort komma tiil allmän kän. nedom, så är skadan redan gjord, och skulle icke kunna botas derigenom , att samtlige Riks - 2014 Stats-Utskottens Betänkandert. Stånden, efter föregångne discUssioner, genom formligt Beslut inställde den vanliga tryckning gen uti Bihanget till Riks •
När nu detta ändamål är vunnet, jag vägar säga är vunnet, emedan jag enskildt vet, att Hr Gr. o. Landtm, yttrat sin tillfredsställelse med den nuvar. Ridd.- secret., och dessutom de fleste ledamöterne inom detta Riddarhus, icke annat än jag förnummit, äfven funnit sig ganska väl belåtna med den tillsatta Ridd.seeret., i anseende till den ordning och den skicklighet, hvarmed han fört prot., och dä nu denne person sökt tjensten under det förut bestämda villkoret, att icke lä der - Den 17 Oclober e. m. 191 1 med förena annan tjenst på Rikets stat, så ser jag icke om grannlagenlieten skulle kunna tillåta, att man nu går alldeles förbi Utsk:s tillstyrkande, att antaga denne man, och uppskjuter allt till en annan framtid, ett uppskof, hvilket han icke kunde förutse, då han sökte tjensten på sådana villkor. Jag medgifver visserligen, att sedan R. o. Ad. beslutat förändrade villkor för tjensten, så skulle conseqvensen fordra, att ny ansökningstid utsattes; men ä en annan sida synes mig grannlagenhet, eller bättre sagdt, vårt eget vä! fordra, att vi antaga denna man, som visat sig vara utmärkt skicklig till den ifrågavar. tjensten. Hvad vill Hrrrne mera hafva än en secieterare, som uppfyller både Landtmts och våra egna önskningar. Jag får således tillstyrka R. o. Ad. att lill sin secreterare antaga Philosophiae Doctorn, arthina liberalism Magister, Notarien Hr Albert Munck Gr. Cronhjelm: Under erkännande af det rätta deruti, att ny ansökningstid ntsättes, har likväl den siste värde talaren kommit till den slutsatsen, att sä icke borde ske, utan att den föreslagne personen borde till Ridd secret, utses. En annan värd talare har anfört, ali det väl vore det rätta, att utsätta ny ansökningstid, men alt Ståndets hästa fordrade att antaga den ifrägavar. personen.
Lån varit fördeldte emellan Stockholms Stad och de lill Låne-dislrietet hörande Län; hvarförutan Utskottet, vid det förhållande, att BancoFullmägtiges lill Rikets Ständer öfverlemnade Berättelse, i afseende å bedrifvande af denna Discont-rörelse, innehåller detaljerade upplysningar, velat hänvisa till de densamma bifogade Tabeller, Litl:s ABC och D. År 1889 utgjorde vinsten af denna Discont-rörelse, 73,169 Rdr 44 s^* 9 r:st., som, efter afdrag af de, under loppet af samma år, i och för Handels-Disconten serskildt bestridde omkostnader, i4o Rdr 14 sk., i enlighet med Reglementets föreskrift, efter hand blifvit i Banken insatt. Då uti denna Discont ingen omsättning och således icke eller, såsom uti Banco-Diseonlen , någon så kallad respit-tid får ega rum , hafva från Discont-inrättningens början de der förfallne Lån blifvit, straxt efter 8:de dagen från (oi fäboliden , lill utsökning ål Ombudsmännen öfverlemnade, hvilken stränghet i fordran af noggranhet och ordning vid liqviderne, i förening med den vigt , som vid nja Låns beviljande blifvit fästad på sättet huru de äldre blifvit inbetaide, torde hafva bidragit till det resultat, alt, i förhållande till Lånesumman, lagsökningsbeloppet vid denna Discont ■24 Banco-Utskottets Betänkande, N.-o 80. kan anses hafva varit ringa, och detta oaktadt några, under sistlidet år., bland dess Gäldenärer inträffade betydligare fallissemenler. Sålunda finnes, att efter g \fi års utlåning å tillsammans öfver i5 \fi millioner Rdr., Lånebalancen till delta år innefattar icke högre summa, än 36,581 Rdr 3a sk., på utsökning oeh concurs beroende Lån, hvarå likväl redan influtit 7,400 Rdr och all anledning förefinnes, att förlusten å den öfriga summan icke blifver serdeles betydlig.