Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Transport 3,562,055 1,619,645 - : 5,181,700 ;— 1 i Filialbanken i Piteå, kreditiv 154,10C 95,90C >|- 250,000 — j — d:o i Skaraborgs lån, — kreditiv 244,571 23 255,428 77 ! 500,000 d:o i Skellefteå, kreditiv 50,900 — 156,30C — 207,200 — —1 d:o i Sundsvall, kreditiv 427,350 — 72,650 — 500,000 — —! d:o i Uddevalla: lån 300,000 — 1; 300,000 —: kreditiv 65,500 84,500 — \ 150,000 i ; d:o i Westerbottens lån:
Dessa vilkor äro: 1:0 att bägge församiigarnes kyrkor skola Vara förfallne och behöfva ombyggas, eller Vara för trånga; 2:0 att kyrkovägen icke för någon by förlänges öfver högst | mil; och 3:o att folkmängden i bägge församlinga ine ej öfverstiger i5 å 1600 personer. Då det vidare för verkställigheten blifvit stadgadt, att församlingarnes genom pluralitetén utrönte bifall erfordras; att den socken, hvars kyrka försvinner, äger rätt att behålla sin gamla begrafningsplats; och slutligen att alla beslut om sammanbyggnad skola underställas Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, synes mig alla erforderliga försigtighetsmått vara iakttagne, och intet Den 6 Fe b fuari i e. irj. 245 hinder mola för bifall å Ulskottets Ut» låtande. Herr Sandelhjelm, Paul: .Tåg vill en» dast, i afseende på det af Utskottet före» slagne sätt för dessa frågors behandling, anmärka, att jag icke tror det vara för än» damålet det tjenligaste. Hittills hafva så» dane frågor blifvit afgjorde af Landshöfdingen, sedan Consistorium blifvit bordt. Till dessa Auctoriteter tror jag, alt de i första rummet äfven hädanefter böra öfverlemna», I norra Provincerne hafva jemväl flere frågor örn församlingars klyfning gått alla Instanser igenom, så att, efter Consistorii börande, de gått från Landshöfdingen till KammarCollegium och derifrån till Kongl. Maj:t. Detta har jag endast velat anföra såsom ett exempel, för att fästa uppmärksamheten derpå, att i saker af ifrågavarande beskaffenhet ingrediera flere rättsfrågor, hvilka fordra noggrann pröfning, och icke torde böra behandlas så summariskt, som nu blifvit föreslaget. — Jag anhåller, att dessa anmärkningar få åtfölja återremissen, i fall den beviljas. Herr Tham, Wollrath: Aldrig van att smickra någon folkelass, är jag lika van att försvara hvilken som helst, då sådant erfordras.
Af Herr Borgmästaren Stolpe: »Mot den förra delen af Utskottets betänkande, eller i fråga om Utskottets grundlagsenliga befogenhet, att för Rikets Ständer framlägga Utskottets åsigt om rätta och lämpligaste tiden för nästa lagtima riksdags sammanträdande, anhåller jag att härmed få anmäla min reservation . De Utskott, hvilka det tillkommer att bereda de ärenden, som till afgörande hos Rikets Ständer förekomma, äro uti 53 § Regeringsformen och 28 § Riksdagsordningen uppräknade, men deribland förekommer icke Expeditions-Utskottet, hvilket icke en gång finnes uti R. F. omnämndt. Det är uti 36 g R. O. och sedan de beredande utskottens sammansättning och göromål blifvit beskrifna, som berörde grundlag omtalar Expeditions-Utskottet och angifver föremålen för dess verksamhet, hvilka äro, att »uppsätta ej mindre de expeditioner, ”sorn under riksdagen af stånden gemensamt utfärdas, än äfven riksdagsbeslutet, ”och alla sålunda författade handlingar till Riksens Ständers justering öfverlemna. Uti dessa uttryck kan jag för min del icke inlägga något slags befogenhet till den ärendenas konsultativa behandling, som utgör karakteren af de öfriga utskottens verksamhet, och som dels bör anses ligga uti betydelsen af de begagnade uttrycken: bereda och utarbeta, dels finnes uti §§ 29 t. o. m. 35 i R. O. samt andra ställen i grundlagarne tydligen föreskrifven. De anförda ordalagen i 36 § R. O. visa också, efter min uppfattning, att grundlagsstiftarne icke föreställt sig Expeditions-Utskottets göromål af sådan beskaffenhet, att, från Rikets Ständers sida, någon annan åtgärd kunde deraf föranledas, än justering, Expeailiont-TJlskotielt Uttalande, N:o 7. 9 hvilken icke rörer sakförhållanden, hvarom likväl här otvifvelaktig! är fråga, utan endast om dessas uttryckande i skrift.
Ridderskapet och Adeln Herr von Mentzer, C. F., i uppgifvet ändamål att bereda såväl skydd för jordbruket, som en ökad statsinkomst, väckt motion derom, att Spanmål, Mjöl, Gryn och Viktualier af alla slag måtte beläggas med en lämplig och fast tull, i möjligaste måtto närmande sig bestämmelserna i Norriges tulltarif; äfvensom inom Hederv. Bonde-Ståndet Anders Jokan Sandstedt från Jönköpings län, i öfverensstämmelse med Bonde-Ståndets vid sednaste riksdag särskildt fattade beslut, föreslagit, att följande, för närvarande tullfria, j a p /"I f rvi o n n n Sll.. åsättas införselstull till nedanstående belopp, nemligen: Beck . Beckolja Fläsk Hudar och skinn: Våtsaltade och andra slag Humle Ister; Svineller Gås. Kreatur: Hästar, utom Hingstar . Oxar, utom Tjurar, Kor och Ungboskap Kalfvar och Svin, utom Fargaltar Andra fyrfota Kött, salladt Andra slag . Lin Ost . Ris, oskalad eller Paddy Smör Spanmål: omalen: Bobvete, Hafra, Korn och Malt, samt Linser . Hvete, Råg, Vicker och Ärter malen: Gryn och Mjöl .. Bih. till. R. St. J Afd. W Haft. R.dr öre 1 Centn. \: 50. Vax , ■■•••» — 10.; samt att för artiklarne Ljus och Stearin måtte bestämmas följande förhöjda tullsatser: Ljus: Palmelin— 6. Stearinoch Margarin ... — 10. Stearin — 5; men alt deremot de nu med tull belagda artiklarne Fisk: saltad Sill, och Salt: oraffineradt, Kokoch Berg-, mätte blifva vid införsel tullfria. Jemväl har inom sistnämnda Riks-Stånd Johan Petter Andreasson från Elfsborgs län uti afgifven motion framställt följande yrkanden: a) att införselstullen måtte höjas för Vin å buteljer med 50 proc., å fastager med 25 proc., samt för Rumm, Årrak, Konjak, Likörer.
Billbergh, Presidenten af, om befrielse för, från ersättningsansvar i ett tullbalancemål. Se Ersättningsansvar. Biskopsembelena, om indragning af, och om reglering af de utaf Biskoparne innehafvande löneförmåner, m. m. VIII. B. 549. Blinda, om anslag till en undervisningsanstalt för. I. R. 439. III. B. 427. Se vidare StatsUtskottels betänkande N:o 41. Blockhusudden, om en bryggas anläggande vid, eller om rättighet för mindre farkoster att vid Tullkammaren i Stockholm erlägga hamnumgälder. IV. B. 234. A. 326. Bogeman, Carl Adolf, yttrande. III. 14. Bohus Läns Regementes indelningar, om förändrade stadganden rörande debiteringen och uppbörden af. X. B. 458, 484. A. 537. Bokföringssättet för byggnadslån, beviljade brandskadade städer. Se Byggnadslån. - Bokguld, om controllbehandling af. III. B. 387. A. 455. IV. E. 457. Borgmästare, om delaktighet i Civilstatens pensionsinrättning för dem. Se Pensionsinrättning. Boskapsskötseln, angående anslag lill befrämjande af, medelst anläggande af Stamholländerier. I. 44. R. 45. Boställe, om inköp af, åt en capellpredikant i Undenäs församling. Se Undenäs. Boställen, om inköp af, åt Länsmännen i Lane härads östra district och i Säfvedals härads vestra district inom Götheborgs och Bohus län. VI. B. 33. A. 397. VII. U. 354. A. 393. — skoglösa, angående utsyningsrätt å kronoskogar för. Se Utsyningsrält. Boställshafvare, om befrielse för dem att deltaga i de vid laga skiften m. m. uppkommande kostnader, som af statsmedel borde utgå. I. R. 388. Bouppteckningar, angående upprättande af. Se ArfdaBalken 9 Capillet.
Af detta förhållande och vid betraktande jemväl af, icke allenast det ansenliga område, som nyssnämnde ännu gällande fridlysningslinie, vid en blick på kartan, befinnes omfatta, begränsadt från mynningen af Mörrums ström på vestra sidan utmed Listerlandet till en längd af omkring I4 mil och på norra sidan till Sternö udde af vid pass A mil, med en omkrets af tillhopa omkring 4 mil, utan äfven den omständighet att oansedt detta fridsförbud såväl delegare i strömfisket sjelfve som äfven egarne af hemmanet Pukavik i Ysane socken, dessa sednare på grund af den af dem efter särskild rättegång begagnade rättighet, opåtaldt idka laxfiske vid egna stränder och holmar i hafsviken, samt att tidtals äfven i äldre tider innehafvarne af Kronans ifrågavarande strömfiske, utan anmärkning af öfrige delegare, medgifvit fritt utöfvande af laxfiske i det fridlysta området, utan att dermed åsyftats eller åstadkommits någon minskning i Kronans afkomst af strömfisket, vill det synas uppenbart, att förbudet, om det än icke må anses helt och hållet obehöfligt för fredandet af laxfisket i Mörrunns ström, likväl obehörigon tillämpas i fråga om den strandegare lagligen tillkommande fiskerättighet, helst åtskilliga af desses egande hemman, enligt hvad Jordeboken utvisar, blifvit skattlagde för fiske i hafvet, och sålunda äfven i detta hänseende strandegare hafva grundade anspråk på oinskränkt begagnande af sin fiskerätt. För att på lagskipningens område söka vinna den rättelse i oftaberörda, deras rätt förnärmande förbud, som genom detsainmas öfverklagande tid efter annan i administrativ väg hittills icke kunnat erhållas, hafva emellertid förstnämnde strandegare, i anledning af väckt åtal för öfverträdelse af förbudet, efter stämning till Listers Häradsrätt yrkat att, med ogillande af deremot stridande förbud, varda vid den strandegare enligt lag tillerkända fiskerätt bibehållne, hvilket Bill. till R. St. N:o 55. käromål dock af Underrätt och Hofrätt ogillats och ännu är på Kongl.
Till bedömande häraf anhåller jag blott få fästa upmärksamhet på följande fäkta: under sisth torra sommar upstod en dag, under pågående skörd, en häftig storm; i samma stund upstego rökmoln från nio särskilda skogseldar inom ett härad, till stor del liggande inom de trakter, som, enl. Jernvägs-komitéens karta, »sakna skog till eget behof.» Vid undersökning befanns samtliga dessa eldar upkomna genom grof vårdslöshet vid torfbränning till odling. Att åtskilliga hundratal tunnland skog, till det mesta späd, och sålunda egentligen tillhörande framtida generationer, förderfvades, samt att 550 Den 30 November e. m. ett och annat sädesfält äfven hiirjades af elden, var visserligen den mest i ögonen fallande skadan; att många tusende dagsverken under brådaste bergningstid blefvo förspillda, dels till släckning, dels till vakthållning, dels till vandring fram och åter flera mil — det var något som medförde förluster, svårare att beräkna, och som vid bestämmande af skade-ersättningen ej kunde tagas i betraktande. Detta var dock endast inom ett härad; samma förhållande egde rum i större eller mindre grad på otaliga andra ställen af vårt skogbehöfvande land, der elden i sommar ödelagt ofantliga skogssträckor, afsvedt sädesfält, förstört byggnader, med och utan kreatur, tillintetgjort familjers välstånd, ja äfven vid sin hejdlösa framfart beredt raedmenpiskor eli qvalfull död i lågorna. Och allt detta till följe af en vårdslöshet vid handterande af eld i skog och mark, som genom allt för slappa ansvarsbestämmelser i gällande lag från lagskipningens sida ej nog kraftigt kan förebyggas. Jag anhåller derföre få förena mig med förstnämnde motionär i den hemställan, »att ansvarsbestämmelserna i 15 kap. Byggn.Balk. måtte höjas så, att desamma kunna mera motsvara sitt ändamål och briugas till öfverensstämmelse med det högre värde, som skogarne nu ega än år 1734, då ifrågav:de stadganden tillkommo», men b r dessutom få fästa vederb.
Hvad åter angår Utskottets »stora missförstånd om sakens rättsenliga betydelse», så kunna naturligtvis i delta som i andra fall, oaktadt de auktoriteter Utskottet äger ') Boulay-Paty, »Traité des faillites et banqueroutes», Tome lier, p. 128, yttrar sig på följande sätt: »Au resumé, le failli conserve le libre exercice de son travail et de son industrie; mais il acquiert, ainsi que nous le verrons tout å 1’heure, pour les créanciers de la faillite.» 2) Hos Renouard, »Traité des fallites et banqueroutes» p. 105, heter det: »L’ancien Code ne contenait aucune disposition explicite sur le sort des biens qui adviendraient au failli postérieurement å l’ouverture de la faillite; cependant le dessaississement s’étend k tous les biens du failli, sans distinction; il y avait done lieu d’appliquer ici le principe général du droit civil, qui déclare gage des créanciers les biens å venir du débiteur, ainsi que ses biens presents.» P. 169. »Les fruits de 1’industrie et du travail du failli appartiennent å ses créanciers, non å lui; dest pour eux qu’il acquiert.» 3) Pardessus, »Cours de Droit Commercial», Tome 3:me, yttrar bland annat: »Tout ce que le débiteur acquiert depuis la faillite, étant le gage des créanciers, tombe, au fur et ä mesure qu’il lui est acquis, dans ce dessaississement.»
Diir sitter en liten ljus %icka, som ej ser nt aft varcb mer an en 16 h. IXon hiller pb med en hatt af enkla, hvita ffiitor. Kullen iir just fardig, liten och toppig, nu syr hon briittet, som skall vara stortJ med ett par djihfva bukter bak. Den liua arbeterskans kinder gloda af ifver, flatorna lopa raskt och sgkert mellan hennes kvicka; fingrar, maskinen surrar, hatten blir storre och storre, inom ett par minuter iir den f&amp;dig. DB stannas maskinen med ett litet tramp af foten, flatan klippes af och fastes for hand. Bitten profvas pii siocken med en van rorelse, fBr en hastig bojning vid bucklorna bak och lagges sedan till den hog af likadana hattar, s o u samma arbeteraka forut forftirdigat under dagen. 8 % borjar hon genast en ny hatt, alltid genom ett par stygn for hand midt uppe pB kullen och s&amp; p % maskinen igen. Om hon &amp; r riktigt flitig kan hon af denna enkla sort hinna anda till 70 hattar pb dagen och hon har annu icke arbetat mer an ett Ar i yrket. Och denna vecka mlste hon vara forf~irligt flitig - siiger hon - ty det iir snart den 1: sta och hon mlste betala hyran for nasta mlnad, ty hennes far ligger sjuk och modern hinner aldrig komma ut och fortjlina nlgot, dB det iir 5 yngre syskon hemma. 57 - den hiir skall det nog bli 102, sager hon, &gt;) om jag bara f h slippa ryggvarken, som brnkar komma pii mig, nar jag syr allt for ifrigt. Men sB f&amp;r jag .val ligga till sangs p&amp; sondagen och d&amp; det nog ofver i g e n. ~ Och med ett energiskt tng i flatorna liiter hon hatten snurra rundt pB stocken. Litet langre upp vid bordet sitter en jildre flicka, som begagnar en annan sorts symaskin, en som syr utan stygn.
Att man nt> företagit sig alt tillsätta dessa tjenster med konstitutorial, och såmedelst öfverlemnat innehafvarne åt K. Befhrdes godtfinnande, anser jag verka menligt på dessa tjenster i allmänhet och derjemte strida emot grunderne för befordringslagarne i eli konstitutionel! samhälle. Hvarje godtycke emellan de befallande oell lydande förutsätter nemi. ett slags tillstånd af rättslöshet. Det är vanligtvis oduglighet eller nöd, som kommer någon att underkasta sig godtycket, hvaremot dugligheten och förmågan älska en fast plats för sin verksamhet. Om nu härmed förhåller sig såsom jag tagit mig friheten framställa, så saknas icke fog för motionärens framställning, hvilken jag för min del vill bifalla, och jag kan således icke godkänna eller som fullt giltiga anse de grunder, hvilka Ekon.Utsk. upställt för afslag derå. Utsk. säger nemi. ”att då Länsmännen ej behöfva förvärfva sig samma kunskapsmål), som för öfrige Kronans s. k. oafsättlige embetsoch tjenstemän är föreskrifvel etc.” Utaf Juristen, utaf militären, utaf kameral-embetsmannen eller Presten fordras efter författningarne olika konskapsmått, af den ena mer, af den andra mindre, allt efter den olika verkningskrets, sorn blifvit dem leranad, utan att det likväl i minsta afseende verkar på deras större eller mindre afsättlighet. Enl. Kammar-coll. skrifvelse af d. 21 Den 29 Januari. 201 Januari år 1822 hafva blifvit föreskrifna kunskapsmått försökande af Länsraansljenster. Deruti ingår också ibland annat insigt i de delar af allmänna lagen, som rörer executionsverket. Delta är en kunskap, som hvarken fordras af Presten eller Militären, och således kan man i della hänseende anse, att Länsmannen icke har mindre kunskapsmått än de. På grund af dessa skäl tror jag icke att Länsmännen böra anses så underlägsna i kunskapsmått, att de derföre böra vara afsättliga.
Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Kongl. Maj:ts den 23 dennes på Riks-salen upplästa Berättelse om hvad i Riket och dess Styrelse sig tilldragit sedan sista riksdag. Den 25 Oktober. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Kommunicerades med de öfriga Riks-Stånden och remitterades till det blifvande Stats-Utskottet: l:o. Rikets Ständers år 1860 församlade Revisorers Berättelse om den af dem verkställda granskning af Stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1858, jemte de i anledning deraf infordrade och till Kongl. Majit afgifna underdåniga utlåtanden; 2:o. Samme Revisorers berättelse om verkställd granskning af de under Kongl. Kommers-kollegium ställda fonder och medel, jemte en i anledning deraf afgifven förklaring; 3:o. Samme Revisoiers berättelse om granskningen af Riksgälds-Kontorels tillstånd och förvaltning, jemte Fullmägtiges i nämnde verk med anledning deraf afgifna utlåtande; 4:o. Rikets Ständers år 1861 församlade Revisorers Berättelse om granskningen af Stals-verkets och dertill hörande fonders räkenskaper för år 1859, tillika med de i anledning deraf afgifna underdåniga utlåtanden; 5:o. Samme Revisorers Berättelse om granskningen af de under Kongl. Kommers-kollegium ställda fonder och medel, jemte bemälda Kollegii i anledning deraf afgifna underdåniga utlåtande; Prot.-Utdrag den 25, 27 och 29 Oktober 1862. 3 6:o. Samme Revisorers berättelse om granskningen af Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning, tillika med Fullmägtiges i nämnde verk med anledning deraf afgifna underdåniga utlåtande. S. D.
RegeringsFormen, å de samma fästa afseende; anmälande Utskottet tillika, att de tre öfrige RiksStånden ifrågavarande Förslag godkänt. Fran StatsUtskotiet: Af den i5 i denna Månad', 1:0 Öfver de innom RiksStånden gjorde Anmärkningar vid Utskottets Yttrande om . Statsregleringen under andra Hufvudtiteln; i fråga hvarom Utskottet hufvudsakligen förblifva vid hvad dess först i ämnet afgifne Betän; kande innehåller q:o Öfver de bos Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet gjorda Anmärkningar 124 Dm 23 Maji. 4 " y vid Utskottets Yt*rande, angående StatsRegleringen under 8 de Hufvudtiteln, i anledning af hvilka Anmärknin-gar Utskottet ibland annat och hufvudsakligast hemställt , att Riksens Ständer måtte till Kongl. Majit öfverlemna att disponera de ifrån Dannemark inflytande så kallade Fyringsmedel till Westerås Slotts reparation j samt inköpande af LandshöfdingeResidence uti Westerbottens Län m. m. 3:0 I anledning af gjorde Anmärkningar vid Utskottets Yttrande, angående Herrar Naf Weiterstedfs och Th. Adlerbränts ansökning om införsel i Kungsgärds.Jord för innehafvan» de Bytes och Skatterätts fordringar , deruti Utskottet förklarat sig icke hafva funnit skäl att samma yttrande frångå. 4:0 Med förslag så väl att Civile Embetsoch Tjenstemän samt Betjente icke måtte å allmänna IndragningsStaten uppföras förr, än efter fyllda 70 är och minst 30 års oafbruten tjenstetid, sorn ock, att de af dem, hvilka vid afskedstagandet innehafva indelta Löner , icke måtte uppbära större Pension, än sorn svarar emot hvad deras vederlikar af den Penningelöntagande EmbetsmannaCorpsen åtnjuta. 5 0 Angående väckt Motion rörande be^ gagnandat af KronoAllmänningen Maglehems Kungs-Ohra och den Dödaslott kallad i Chri» stianstads
Vid förlidne riksdag bestämdes väl, att staden Christinehamn och köpingen Arvika skulle af stambanan beröras, men sträckningen deremellan lemnades oafgjord, emedan åsigterna inom Wermland vore stridiga. Dessa stridigheter qvarstå ännu och skola qvarstå så länge en hvar vill hafva jernvägen förlagd der den för honom är fördelaktigast och beqvämast utan afseende på om dermed förenas Statens intresse. Det torde ej derföre vara skäl att, af sådan anledning, än längre undanskjuta frågan, utan nu företaga den till afgörande. Genom de innevarande år på Statens bekostnad verkställda undersökningarne af de ifrågasatta linierna Christinehamn—Carlstad'—-Arvika och ChristinehamnNorum—Arvika, har det resultat vunnits, att den förra, eller så kallade södra linien öfver Carlstad, är: a) till längden 7,860 fot kortare äu den norra; b) till anläggningskostnaden 1,150,000 Riksdaler billigare; Motioner i Bonde-Ståndet 1865. 495 c) till kurver och lutningsförhållanden vida förmånligare; d) till tunnelsprängning ojemförligt bättre, enär någon sådan ej förekommer på Carlstads-linien, men deremot på Norums-linien uppgår till 4,110 fot. Tunnelsprängningen vid sjön Rinnen af 1,850 fots längd är gemensam för båda linierna, ehvad banan drages Olver Carlstad eller Norum. Lägges nu härtill, att Carlstads-linien har vida öfvervägande personaltrafik, lika stor om ej större godstrafik, bättre läge i förhållande till provinsens öfriga kommunikationsleder, färdigbyggas flera år före den norra och derigenom förr lemnar Staten inkomst, samt fordrar, till följd af bättre stigningsoch lutningslörhållanden mindre slitningsoch underhållskostnad, torde dessa skäl vara så öfvervägande att, med full rätt, kan påstås, det både Statens och Wermlands rätt tillgodosedda intressen förenas och sammanfalla, derest nordvestra stambanan, hvars främsta ändamål är “att åstadkomma11 én förbindelse emellan de förenade rikenas “hufvudstäder11, framdrages öfver staden Carlstad.
Hr Frih. o. Landtm, lät nu uppläsa Hr von Hart mansdorffs förslag så lydande: * Af de för hvarje dags plenum å föredragn.listan befintliga mål skola alla sådana, som angå ordinarieeller exlra-ordinarie-statsregleringen, eller allmänna bevillningen, eller beloppet af de enligt 60 §:n Reg.F:n till bevillningen räknade algifter, eller bankens lånerörelse, framgent alltid företrädesvis framför öfriga mål och näst efter slutade justeringar föredragas, samt andra öfverläggningsämnen först derefter till pröfning företagas, äfven om föredragningen deraf skulle, under en föregående dags plenum, vara påbörjad. Hr von Heland, Isaac Fredr.: Som PresteStrs inbjudning nu är afslagen, och jag kan anse Hr von Hartmansdorlfs förslag såsom en ny motion, så anhåller jag, att den får hvila på bordet till nästa föredragning. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, sedan en ledamot begärt denna fråga på bordet, den komme att der förblifva; dock hemställdfe Hr Landtm., om icke R. o. Ad. skulle behaga bestämma att den måtte ställas främst på föredragn.- listan till nästa plenum. Bifölls. Ånyo föredrogs PresteSt:s den 27 sisth Febr. på bor-det lagda prot.utdr. af den 3 sisth Febr. , med inbjudning till instämmande i Ståndets ang:de Lag-samt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:ns utlåt. N:o 28 fattade beslut. Hr Den 3 Mors f. ra. 73 Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det Lan onsåg sig bora Frista Ståndets uppmärksamhet deruppå, att R. o. Ad. förut inbjudit MedStånden till instämmande i de beslut R, o. Ad. i ämnet fattat. Frih. Cederström, Jacob: