Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då denna fråga tvifvelsutan inverkar på bestämmandet af beloppet utaf den hufvudtitel, hvilken de försålda effekterna tillhört, och således synes, jemlikt 6g § Regerings-formen, böra genom omröstning i Förstärkt Stats-ulskott afgöras, får Utskottet, för den händelse, att hvarken Ridderskapet och Adeln eller Preste-ståndet skulle finna lämpligt att instämma uti de tvänne öfriga riks-ståndens beslut, föreslå följande voterings-proposition : Stals-Utsk:s Utlåtande, N:o 281. 3 Den, som vill, att, på salt Stats utskottet föreslagit, Rikets Ständer hos Kongl Maj:t i underdånighet begära, alt de, för försålda kasserade, staten tillhöriga, effekter och persedlar af hvad slag och beskaffenhet, som helst, hädanefter ingående försäljnings-medel, må ställas till Rikets Ständers disposition, för alt vid en blifvande slats-reglering (agas i beräkning såsom tillgång för den hufvudlitel, hvilken de försålda effekterna tillhört, voterar Ja; Den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, kommer berörde underdåniga begäran icke att ega rum. 4to Utskottets uli 16 § gjorda förklarande, att Utskottet funnit hvad revisorerne uti deras berättelse för öfrig t anmält och erinrat, dels genom vcderbörandes afgifha underdåniga utlåtanden nöjaktigt förklaradt, dels icke rara af beskaffenhet alt från Utskottets sida påkalla något yttrande, har af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-ståndet ansetts icke 'erfordra någon åtgärd, hvarjemte Preste-slåndet låtit vid Utskottets berörda förklarande hero. Borgare ståndet har deremot återremitterat detsamma, med anmodan till Utskottet att taga i öfvervägande herrar Norins. Ilörnslems och lVanns i ämnet afgifna reservationer.
By(änkanden. gen i städerna får utöfvas i sammanslagna hränperier, Herr Egge, sona yrkar, att, derest Herr Cederborgs motion ej kan bifallas, städernas brännvinsbränning må fa efter nu gällande författning utöfvas, samt lika med Herr Cederborg påkallar Utskottets yttrande, angående sammanslagna brännerier i städerna, Hvarförutan Herr Egge uttrycker sin önskan, att en allmän fri brännvinsbränning Mast matte tillåtas nu såsom år 1809. Herr flemberg, sorn uti ett längre anförande söker visa, att Urskottets förslag, rörande städernas brännvinsbränningsrättig» het, varit lika oväntadt sorn obilligt och saknande alla skäliga grunder, hvarföre han anhåller på det högsta, att, roed förkastande deraf, det hädanefter mätte förblifva vid hvad nu gällande författningar derom stadga, hvaruti Herr Danielsson äfven instämt. Herr Winberg, som icke förmått inse, af hvilken grundad anledning Utskottet tillstyrkt brännvinsbränningens upphörande i städerne, på sätt för närvarande denna rättighet är dem tillerkänd. Uti en tid, då liberalitet i näringar är dagens lösen, då man å ena sidan, temligen strängt och utan afseende på gifna Konunga försäkringar, synes vill]a inkräkta på inhägnade områ* den, för att göra dem tillgängliga för alla, synes det, i Herr Winbergs tanka, af den tnest iuconsequenta art, att å andra sidan Btsv. och Ekon. Utfå. Betankandeii. villja etablera monopolier, sorn ej förr er xisterat, Såsom ett sådant betraktar han rättigheten för landet och städernas jord, att ensamt till brännvin förädla sin jordproduct, och att fråntaga städerna denna rättighet efter personalen, Herr Lindström, Michael, som förenat sig uti hvad Herrar Cederborg och Egge anfort, och dessutom såsom Fullmägtjg för fahlun tjllaggt, att särdeles för denna stad en fri brännvins-tillverknings rättighet synes vara af behofvet påkallad.
Straxt vardt käringen vred, såsom hon det gerna blef, kastade till henne en skrap-bulla, ett s. k. »~ungs-troll~», och sade: »spring nu dit bullan trillar, ja, ända in i ~Blåkulla~!» Bullan begynte så trilla vägen fram, och styf-dottern sprang efter, ända tills de voro i Blåkulla. Der gick den lilla in, träffade en gammal käring, och fick tjenst såsom ladugårds-piga. När hon nu skulle begynna sin tjenst, blef hennes första göromål att klippa gumsarne; men ullen skulle bindas vid hornen, och inte ett hår fick tappas. Dernäst skulle hon taga ned päronen ur det stora päron-trädet; men inte ett enda päron fick förkomma. Vidare skulle hon mjölka korna; men inte en droppe mjölk fick spillas på marken, icke heller skulle hon få gifva något åt kattorna. Flickan gjorde allting såsom hennes matmoder sagt henne; utom allenast detta sista. Hon tyckte det var synd om kattorna, och gaf dem mjölk i katt-skålen. En qväll sade käringen: »här har du ullen som du klippt; nu skall du karda den tills i morgon när sol går upp. Men det måste vara väl gjordt, eljest skall du icke glömma mig så brådt.» Derefter gick hon i god ro och lade sig; men den lilla satt och grät, och kardade. Då kommo alla kattorna in, och sade: »gråt inte, utan gå och lägg dig, så vilja vi karda i ditt ställe.» Flickan gjorde så, och om morgonen var ullen kardad såsom käringen tillsagt. Andra qvällen sade käringen: »nu skall du spinna alla kardorna till tråd. Men det skall vara gjordt innan dager blir ljus, eljest skall du inte glömma mig så snart.» Derefter gick hon och lade sig; men kattorna kommo åter och hulpo den lilla med hennes arbete. Tredje qvällen skulle styf-dottern sätta upp en väf-stol, och väfva all tråden. Men det aflopp på samma sätt; kattorna hulpo henne, för det hon varit god emot dem.
Det skall blifva roligt ali fä se ora någon annan talare behagat fästa sig något vid de anmärkmr jag gjort. 1 sådant fall skall jag anse mig skyldig att utveckla dem vidare. Fortsätter åter R. o. Ad. alt afhandla frågan, om ett Stånds yttrande har någon vigt emot 3:ne Stånds, eller 2 mot 2, eller om R. o. Ad., rättare sagdt, åter går in pä den nyss beskrifna fäktningen, dä drager jag mig helt och hållet ur striden, ehuru jag i alla fall ämnar afgifva mitt förslag till gemensam tanka lill prot. Gr. Horn, Cl aes Fredr.: Om jag kunde upptäcka den der fästningen och den der commendanten, som den siste värde talaren omtalat, och jag skulle finna, att den der garnisonen skulle kunna upptäcka något stratagem, som Gr. Frölich skulle vilja utföra, icke allenast emot fästningens svaga punkter, ulan måhända äfven vilja verkställa lill landets förstörelse hade inom och utom fästningen, så skulle jag verkligen vilja understödja både fästningen och commendanten; men jag tycker, alt Gr. Frölichs anförande rörande den der oerhörda frågan, såsom han benämnde den, icke hör till saken. Här är nu fråga om att sluta, så vidt möjligt är, de ständiga tvisterna om rätta förståndet af 2:ne §§ i 9 H. io 90 Den 5 April f. m. grundlagarnc. Jag har icke haft tillfälle att höra Hr von Hart-mansdorffs argumenter lill försvar för det förslag, som han afgifvit. Icke eller har jag haft tillfälle att yttra mig förut under detta plenum. Jag tyckte mig höra en sats, som han yrkade, nemi. den, att det nuvarande sältet att afgöra grundlagsfrågor i förstärkt Utsk., vore olämpligt, emedan det innehöll ett lotteri eller en slump, oftast beroende af den tillfälligheten, huru en ordförande inom Utsk. kommer att välja den sedel, som förseglas. Jag skulle på denna grund helt och hållet vilja förkasta ett förstärkt Const;Ulsk. Det synes mig också såsom Hr von Hartmansdorff genom sitt förslag visat sig vara af den tanka, att ett förstärkt Coust.Utsk. aldrig borde komma att finnas.
Derå, att fawatt genom ^ongl. görorbttitigcit bett 28 Suni 1798, blifroit flabgabt, att ben, font tillhanblar ftg voaror partimiö och DorvoiD betingar fia tre eller flera månaberö betalningéanjtånb, är pligtig aenaji fitt frttlDebref till fdljaren tttgifma, emot erhållanbe af qoitterab räfntng, någon påföljb Itfmäf ej finnes i fantilia $örorbning beftänib för ben följare, font, noth bplif förfäljning af rcaror, unberlåter att taga fctilDebref af föparett, hwilfen lifa* lifaleDeö fan unDanDraga fig att faDant utgifma, utan att befyöfma miDfännaö någon olägenhet, f>afroc 5Bi för mår Del bejlutat utfärDanDe af en Rörfält? ning, bmartgenom, fåfom tillägg till 2 § 2 morn. af ^ongl. §örorDningen Den 28 Suni 1798, marDcr ftaDgaDt font följer: Säljare, forn tmDerlåter iafttaga förejfrtften t Äongl. $örorDningen Den 28 Suni 1798 att, roiD försäljning af maror partivoiö, meD tre eller flera månaDerö betalitingSanfiåitD för föparett, för|fajfa fig Denneé jfuIDebref, ware förlufiig Den t 9 fap. 8 § -gtanDclé^ Valfén bcfläntDa rättighet till ränta från förfalloDagcn; mägrar åter föparett att för fålunDa på tiD föpta od) af bottom ntottagna maror utgifma fitt jful#
De vilkor för åtnjutandet af de beviljade understöden, dem Rikets Ständer föreskrifvit, och bland hvilka äfven fanns det, att det tillämnade bolaget, med aktieteckning för En million R:dr, skulle innan den 1 Oktober 1858 vara bildadt och föreskrifna förbindelser och säkerhetshandlingar deponerade samt arbetet å kommunikationsleden jemväl dessförinnan påbörjadt, kunde icke uppfyllas; och af denna orsak ensam förföll för' den gången det vigtiga företaget; hvarefter de för ändamålet anvisade medlen vid nästföljande riksdag af Riksgälds-kontoret återställdes till Rikets Ständers disposition. 166 Motioner hos Riddersleapet och Adeln 1865. Genom löftet om understöd af Staten till utförande af ifrågavarande kanaloch jernvägsarbeten — hvilket löfte man ej kunnat anse återtaget, änskönt nödvändigheten att icke låta statsmedel ligga obegagnade föranledde till fastställande af viss tid för medlens begagnande — hafva de i omförmälda företag intresserade uppmuntrats till ansträngningar för ändamålets vinnande; dock som det härunder visat sig vara omöjligt att för närvarande genom aktieteckning åstadkomma ett så stort belopp, som erfordrades, derest hela den föreslagna kommunikationsleden skulle på en gång tillvägabringas, helst kostnaden för densamma, beräknad efter nu gällande priser och efter de fordringar, som numera i fråga om sättet för dylika anstalters ordnande göra sig gällande, öfverstiger den ifrån början beräknade, har man måst nöja sig med att söka ernå en förbindelse mellan de ifrågavarande orterna, genom hvilken det hufvudsakligaste ändamålet vinnes, samt öfverlemna åt gynnsammare tidpunkt att fullborda återstoden. Den södra stambanan har, sedan ärendet hos Rikets Ständer förevar, hunnit färdigbyggas, och en af stationerna vid densamma, Alfvesta, är belägen vid sjön Salens norra ända.
23 undergå uppenbar kyrkoplikt; hvilken bestraffning ock, enligt hvad fånglistan frun länshäktet i Hernösand visade, gålt i verkställighet. 'O O Vid granskning af detta mål och som Häradsrätten icke tillkommit att pröfva lagligheten af Bergstingsrättens beslut, utan endast att tillämpa detsamma vid bestämmande af det straff, den sakfällde i öfverensstämmelse dermed skulle ådömas, ansåg jag någon anmärkning emot förstbemälde Rätt, för dess enligt sådan grund meddelade utslag, icke äga rum; hvaremot jag, i anledning af Bergstingsrättens beslut, borde anmärka, alt, efter hvad deri tydligen angåfves, det icke blifvit ulredt, huruledes Per Flink åtkommit de tvänne vid Gideå bruk stulna bitar jern, för innehafvande af hvilka han blifvit sakfälld, och att således ej heller kunnat antagas, det han tillhandlat sig dessa af någon vid bruket anställd smed, ett förhållande, som likväl den af Bergstingsrätten åberopade 26 § i 1823 års Kongl. Hammarsmedsordning förutsatte för tillämpning af der stadgade ansvar å den brottslige att, för andra gången sådan förbrytelse, stånda tjufsrätt, utan afseende å det olofligen åtkomna godsets större eller mindre värde; i anseende hvartill och då den regel i lagskipningen alltid borde gälla, att en undantagslag ej finge tillämpas för annat fall, än densamma bestämdt utmärkte, den af Bergstingsrätten Flink lill last lagda förbrytelse, att hafva innehaft de tvänne ifrån smeden Forsslund, enligt dennes utsago, stulna jernbitar, hvartill laga åtkomst ej kunnat visas, rätteligen skolat bedömas efter allmänna lagen och således, oaktadt den tilltalade ansetts förvunnen till kännedom om godsets ololliga åtkomst, icke kunnat medföra svårare ansvar, än att han, när godsets värde ej öl verstigit tio daler silfvermynt, bort, enligt 47 kap.
På andra ställen hör jag nu alt höstetiden skall vara bättre för väglagningen. I de norra orterna tror jag det är alldeles omöjligt att föreskrifva väglagningen höstetiden, emedan en tidig vinter kunde förhindra den, äfven 0111 tiden utsattes lill slutet af Sept., 390 Den 23 Januari e. m. hvilket vid vanliga förhållanden vore för tidigt. För min del yrkar jag bifall till betänk., emedan jag tior att dåinan lenman en så stor latitud åt Konungens Bef:h:de att med de väghållningsskyldiga komma öfverens om hvilken tid som helst, så kan man icke komma längre. Mycket sämre skulle det vara alt utsätta en bestämd tid för hela Riket, hvilken sedermera ej kunde ändras, fastän den kunde befinnas vara ganska olämplig för många ställen. Gr. Posse: Fullkomligt instämmande med den sista varda talaren deruti, att det icke kan vara lämpligt att hafva en bestämd tid för alla orter, instämmer jag äfven deruti, att det vore lyckligt om en sådan latitud funnes, som Fi ili. Cederström anser sig finna i den författning, som häiblifvit åberopad. För min del har jag ej kunnat finna någon så stor latitud, ty jag har författningen här i min hand och der står, att allmänna vägarnes lagning och grusning skall hädanefter verkställas ifrån vårens början till den i Juli hvarje år, samt vägsynerna öfver fullbordandet af väglagningen vara verkställda inom den i4 i samma månad. Emedan nu vägsynerna måste på vanligt sätt företagas, så innefattar detta stadgande, efter mitt sätt alt förklara författningen, att de auctorileter, som hafva uppsigten öfver vägarna, skola vid detta tillfälle efterse om vägarne äro behörigen lagade. Om Konungens Bef:h:de i något län skulle före denna lid utsätta någon bestämd tid nast efter vårens början, då vägarne borde vara lagade, så tror jag icke alt en sådan föreskrift skulle blifva iakttagen ; ty jag är öfvertygad att eu högre auetorilet skulle, på grund af denna författning, säga att lagningen finge ske sednare. Hvad åter Frih.
Dess samtlige Befallningshafvande samt Consistorierna, den 28 Maj 1830, i anledning af Rikets Ständers underdåniga hemställan, i nåder anbefallt bemälde auetoriteter att söka befrämja frivilliga öfverenskommelser om prest-rältigheLernes utgörande i de gäll, der sådane icke egt rum, hvarvid bör tillses, att ifrågavarande conventioner må omfatta alla slags preste-rätligheter af hvad namn som helst, och således ej mindre de serskilda slagen af tionde, än äfven likstolar och de såkallade jura stolas, taxerade efter de olika grunder, hvartill omständigheterna kunna föranleda, jemte det äfven, under vacance-liden, församlingarne må vara tillåtet att begära och afsluta dylika öfverenskommelser, hvarvid den blifvande Kyrkoherdens rätt bör af Conlraclsprosten bevakas, och för öfrigt förfares, enligt ofvannämnda åren 1816 och 1819 ulgifne förordningar; hvilket sistnämnde stadgande dock är, genom Kongl. Brefvet den 25 November 1836, i så måtto förändradt, att, då Contractsprosten tillförene på en gång var ordförande och consistorii-fullmägtig vid de sockenstämmor, der detta ärende handlades, härtill numera böra förordnas serskilde personer. Hvad serskildt angår uppgörandet af öfverenskommelser om Comministrarnes lönerälligheter, så har Kongl. Maj:t, genom Circulärbref af den 3 Juli 1829, föreskrifvit, att, derest någon Comminister anser sig till klagan öfver förhållen eller orätt beräknad lön någorstädes befogad, bör sådant, om Allm. Besv,- och Ekon.-Utfkottels
Jag inbillar mig ha gjort en viktig medicinsk upptäckt. Tror ni icke, att kroppens safter kunna surna till gikt under inflytande af en långvarig och häftig ilska? Jag har känt mig så gallsjuk, att jag skulle velat bitas. – Jag skulle snarare förmoda – svarar Berger, småleende – att gallsjukan härrört från giktplågorna. – Nej, nej! Jag är viss om, att min teori är den riktiga. Ni förstår nog, min käre professor, hvad en Rantzau måste känna, då han ser sig undanskuffad af två parvenyer. Jag ångrar bitterligen, att jag återvändt till hofvet! Jag föll i onåd i sällskap med en stor man, och två hundsfottar kallade mig tillbaka i afsikt att få kujonera mig! Professorns runda ansikte med de mjuka konturerna och den breda näsan får ett egendomligt uttryck, och där leker en skälm i hans små, kloka ögon, då han nu ser förbi sin interlokutör och lyfter på sin tresnibbiga hatt. Rantzau vänder sig om och varseblir Struensee, som i trängseln kommit så nära in på honom, att ett sammanträffande icke kan undvikas. – God dag, min kära maître – hälsar grefven med öfverdrifven älskvärdhet, medan hans blickar en smula ängsligt fladdra omkring Struensees ansikte, som får ett högdraget och inbundet uttryck. Detta sårar återigen Rantzaus stolthet och eggar honom att ge luft åt sin förbittring. – Tillåt mig att gratulera till utnämningen! – forsätter han i frän ton – och komplimentera er blygsamhet! Hvarför icke lika gärna geheimestatsminister med detsamma? – Vid ett lämpligare tillfälle – svarar Struensee – skall jag med nöje ingå på spörsmålet. Jag lyckönskar er till tillfrisknandet, min käre grefve. Det gläder mig att åter se er på fötterna. – Jag förstår, att den saken måste ligga er varmt om hjärtat – he! Det fanns ju en tid, då ni bar titeln greflig rantzausk husläkare! Förmodligen är det af hänsyn till min hälsa, som ni velat förskona mig från det maktpåliggande bestyret med Danmarks utrikesangelägenheter! – Jag anser fortfarande ögonblicket illa valdt för en diskussion om så allvarliga ting.
1-812 ÄrsEevillnings-Författning, har dock undergått nå-* gra betydliga ändringar och jémkningar, till lättnad och jemnande af bördorna, saxat för enk*. 374 Den 7 Augusti enkling af debiteringen och uppbörden. "Det vigtigaste deribland få Riksens Ständer härmed hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla. Dertill hörer: 1:0 Att tredje och fjerde Articlarn.e i 1812 års Bevillriings-Stadga alldeles utgått : samt i stället och i synnerhet till fyllnad i de 270,000 R:d, soln, igenom Brän■yins Consumtions-afgiften och egentliga LandtTulls-ersättningens öfverflyttande på Allmänna Bevillningen, ökat totala summan, har en ny 3:dje artikel blifvit införd, eller en afgift af 4 sk, å hvarje i andra artikeln för lön, synbar egendom, häring och rörelse debiterad eller taxerad Bevillnings Riksdaler, och i samma förhållande för mindre belopp. 2?o Att den personella afgiften för qvinna, ifrån 15 till och ined 18 äts ålder, blifvit nedsatt ifrån 24 sk. till 16 sk., samt gemenskapen af indelta och värfvade arméen Bil lands och sjös, samt Båtsmans» hållet från personel afgift alldeles befriad. 3:0 Att löntagande Embetsoch Tjenstemän, hvilkas lönevilkor sammanräknade ej öfverstiga 300 R:d, blifvit ifrån ali Bevillning deraf befriade, de åter, sorn hafva ifrån 300 R.;d till och med Co0 R:d, betala deraf endast en procent, de sorn hafva ifrån 600 till och med 1200 R:d, erlägga deraf två procent, samt för lo.neförmoner öfver 1200 R:d tre procent. 4:0 Att afgiften för Fastighetsvärde å land och i stad , som år 1812 bestämdes till 2 R:d 24 sk. för hvarje tusende Riksdalers värde, nu blifvit nedsatt cn femtedel, eiler till jemt 2 R:d per iooo:de.
En niondedel af ortens hammarskaltspris uppgick då till 1 r:dr 26 sk. 8 r:st. pr Sk#. Comitéen classificerade bruken i 4 classer, hvaraf den 4 classen omfattade de minst lönande bruken; och ehuru jernbruk af till och med 2 och 3 classerna, såväl genom vågattester, som genom export-bevis, tydligen ådagalade, att de icke haft mera än 1 r:dr 24 sk. i productionsvinst å Sk# af sitt jern, så fann ändock comiteen, naturligtvis enligt nu gällande lagar, att 4 classens bruk skulle taxeias till en productionsvinst af 1 r:dr 26 sk. 8 r:st per Sk#; det var således de sämsta bruken, som måste vidkännas denna contribution. Den 3 classens bruk taxerades lill 1 r:dr 32 sk. 9 r:st. pr Sk#, bruk af 2:dra classen till 1 ndr 40 sk. 11 r:st. samt bruk af 1 classen till 2 r:dr b:co pr Sk#, hvilket utvisar, att, oaktadt bevis företeddes derå, alt en sådan productionsvinst på långt när icke hade ägt rum, man dock var fallen för att debitera bruken för den vinst, ja för den höga vinst, hvarom jag nu haft äran lemna upplysning. Jag tror sä Dsn 4 December m. 63 mycket mindre någon fara vara dermed förenad, att åt taxeringscomitéen lemna en dylik latitud, lik den Ilr Lagerhjelm i sin motion afser, som vi böra komma ihåg, ”att allmänna tron på förmånlighcten af att på kragen hära jernets tecken och dertill den nationella fallenheten ali tro, det alltid fett finnes i grannens gryta, ” merendels sätta laxeringscomitecrna i sinnesstämning att icke taga den minsta af den productionsvinst, som kan åstadkommas.
M:s nåd. resolution på presterskapets besvär d. 12 Januari 1757, i fråga om befrielse från kostnader vid syneförrättningar för innehafvare af kapellans-boställen; N:o 7, i anledn. af väckt fråga om förändring i sättet för rösters afgifvande vid prestval; N:o 8, i anledn. af väckta frågor, dels om upphäfvande af det i K. kungörelsen d. 2 Mars 1819 stadgade förbud att, utan af K. bef:de dertill lemnadt tillstånd, anställa svedjande å sandmo-, bergaktig och stenbunden mark, dels ock om förklaring af de i K. br. d. 1 Augusti 1845, särskildt gifne föreskrifter i fråga om rättighet lill svedjande inom Blekinge län; N:o 9, i anledn. af väckte motioner om ändring i K. kungörelsen d. 5 Mars 1831, i fråga om liden då auktion å landet bör vara slutad; samt N:o 10, i anledn, af väckt motion att resandes åkdon måtte vägas och förses med stämpel, utvisande den tyngd, de innehålla. H. R. o. Ad. åtskildes kl. £ till 11 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Den 9 Maj. Tlsdageu den 9 Maj 1848. Plenum kl. | till 6 e. m. Justerades pleni-prot:n för d. 22 sistl. April samt f. m. d. 26 i samma månad. Öppnades Hrr Electorers listor vid val af en ledamot i hvardera af Stats-, Bevilln.-, Bankooch Ridd.Ulskm och befunnos dertill utsedde i Stats-Utskoltet: efter N:o 1413. Hr Råfelt, Anton: N:o 1960. A. Hr Montgommerie, Robert Nils Germund. Bevill nings-Utskottet: efter N:o 341. Frih. Lagerheim, fullm. Gr. Posse, Fredrik Salomon : N:o 119. Hr Duse, fullm.
Litt. K. Allmänna UtgiftS-Slaten, samt Litt. L. Allmänna Jndragnings-Slaten. Med den tillfredsställelse att Skaks-Uiffottet nli detta Dest mödosamma och grannlaga arbete efter möjeligheten sökt iakttaga Statens och det Allmännas rättmätiga kraf i Dest tryckande belägenhet, utan att träda för nära den enffilde Medborgarens rätt och billiga förtröstan pa helgden af gällande 1216 Den 22 November. Lagar och Författningar, öswerlämnar Stats-llkssotret wördsammcilgen alr detta till Riksens Högloft. Sländers egen nplyga granffning och ompröswande. Slockholm dell i6 November 1809. Pä Höglofl. Ridd. och Adelns Pä Högw. Preste»Ständ. Ledamöters magnar. Ledamöters mägnar. LIaes kleming. lii. ^Vei6man. Pä Wallofl. Borgare-?tänd. Pä Hcderm. Bonde-Ständ. Ledamöters magnar. Ledamöters magnar. 6arl kr. k,an6ber§. polian Lricston. kröäelius - Zitt. A» Litt. A. Calcul öfwer Stats-Werkets Inkomster och Utgifter. Tunnan. SpannemälenS belopp beräknad a i Rdr 16 8. Tunnan. st Inkomster. Stats-WerketS Inkomster, enligt Bilaaan N:o t. Stars-Werkels förra Inkomster, afTull/Chattä-Afgist m. m. Inkomst i PenningarJudeldta Räntor ester Krono-WärLi. Spanncinäke-Wärde ester K>vnoWärdi a z6 st. Tunnan. SpannemSlt-Wärde ester StattpriS a i Rdr 16 kTunnan. Summa Inkomster. Spanncmäl a 1 Rdr i§ st. Utgifter. Utgift i Penningar. Indcldtas Räntor ester Krono - Wärd,. Spannemälk-Wärde e>ier KronoWärdi a Zö st. Tunnan.