Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då från flera församlingar klagan fördes, alt de lättiges antal, och i följd deraf äfven kostnaderne år från år tiIIlogo, infordrade jag från Fattigvårds-Styleisenia upplysningar rörande dessa oell andra dermed sammanhängande frågor, derom efterföljande, på grund deraf upprättade, tabell lönnar närmare vägledning. 20 Statistisk tabell öfver Fattigväsendet Socknens Namn. Mantal. Befolkning. Uttaxerad fattigskatt på stad eller på oförmedladt mantal. Kapitationsafgift ä 8 sk. per mansoch 4 sk. per qvinsperson. Antal Fattighjon. mankön. qvinkön. Äldre personer. Barn 13 man under år. qvink. Summa. lt:dr sk. r. R:dr sk. 1*. Årligt under►n CD Ärligt fattigstöd för < 1- CD -< Öp’ vårds-understöd drigt och orFatligkassa Öp’ a «I2. o" Anmärkningar. på socknen. keslöst fattigC O 3 hjon. CDO R:dr sk. r. Iiiko erläggas af hvarje < uppskattadt tunnland. Ett barn, hvartill fadren ej lemnar bidrag. Föräldrarne häktade. Mantal. Befolkning. Uttaxerad fattigskatt på stad eller på oförmedladt mantal. Kapitationsafgift a 8 sk. per mansoch 4 sk. per qvinsperson. Antal Fattighjon. B W ö ^3 tT1 O: Aldre personer. Barn 13 mank. under år. qvink. Summa. Årligt understöd för åldrigt och orkeslöst fattighjon. Fattigkassa. i Fattighus. Fattighjon pä hvarje Anmärkningar. R:dr 215 sk. 32 r. En gosse försörjes genom kringgäng. Befolkning. KapitationsAntal Fattighjon. 3 P Ö PT“ u Summa. O: e O: p qvinsperson. -a o r mank. qvink. 427 453 K:dr sk. r. Askome . Drängsered Kroksered . Halmstads Härad. Holm Söndrum Wapnö Harplinge Steninge Getinge Räfvinge Slättåkra •
Jag har dessutom icke hört fråga vara om tiden för creditivets begagnande; detta ämne förekommer först i nästa punkt, och under öfverläggningen derom kan blifva tid att tala om, huruvida man stryper eller icke stryper näringarna. När man låter näringarna behålla allt, hvad de hafva, och man dessutom vill, på sätt Hr v. Hartmansdorff yttrat, lemna en ytterligare lånetillökning af bancovinsten för hypotheksföreningar, tror jag icke, att man förtjenar en sådan beskyllning, utan tror jag, att man gjort allt, hvad man bör göra, då man låter näringarna vara in statu qvo. Vi äro hitkomna för att stadga myntet och icke för att bereda en ytterligare lånetillökning för näringarna. Om sådant kunde ske, är jag ledsen deröfver, att icke Hr v. Troil fullföljt det förslag, lian vid riksdagens början framställde, att Riksg.cont. skulle öfvertaga en sådan rörelse; men nu då lånerörelsen blifvit öfverlemnad åt Banken, kan jag ej godkänna dess förökande, emedan jag ej med min röst kan biträda någon slags sedelemission, som ej grundar sig på metallisk valuta. Jag får för öfrigt instämma i den propos., som Gr. Cronhjelm begärt. Hr Nordenanckar: Jag skulle icke längre uppehålla denna discussion, om jag icke vore dertill uppmanad genom directe till mig ställda frågor och anmärkningar. Hr v. Troil har sagt, att jag sjelf föreslagit utländsk skuldsättning, då jag önskat, att Banken måtte förses med statsobligationer. Jag är skyldig den förklaring, att då jag yrkade, att Banken måtte förses med sådana statspapper, förenade jag dermed det vilkor, att Bancofullmägtige skulle äga mera frihet att anlita Bankens silfverfond, och man torde finna, att i följd deraf, samt då rättigheten att begagna dessa statspapper erkännes, skulle dessa pappers användande ej komma i fråga. För det andra yttrade samma talare, att då jag talat emot bestämmandet af proportionen 1 till 3 och derjemte erkänt, att en sådan proportion iakttages i andra väl organiserade hanker, skulle jag hafva vederlagt mig sjelf. Detta anser jag vara ett misstag af Hr v. Troil.
ikIedicinalsty~elsen liar eft&amp; föreghgen pröfiiing af f r k a n till kongl. niaj: t Iiendiillt, &amp; tt kvinna efter godkand exa. !nina niitte kiinna erliålla,. aiistiillning sasoni elev 5 apotek sanit efter fiillgjo~d fariiiaceutisk tjaiistgörin. ; och för apotekare stadgade ki~uskapspi.of tillerkännas saliiina rättiglieter, soni tillkomnia inaiiliga farinaceiiter. Neclicinalstyi.e.1sen tillstyrker saledes p i det varinaste, a t t dec farn~aceiitiska baiiaii iiiiitte öppnas iifven fiir kvinnor. Frök~zarnu H. och A. Hiertus stipendiefond för kvinliga liikare. Idun Fredagen den 19 juli 1889. Byrå: Klarabergsgatan 54, Tidningen kostar en tr. Annonspris: 25 öre. pr petitrad ( endast 1 krona fSr qvartalet. postarvodet inberäknadt. Ingen lösnummerförsäljning. Redaktör och FRITHIOF utgifvare: HELLBERG. Träffas å byrån kl. 10 — 11. Allm. Telef. den? TJtsrifninsfstid: hvarje helgfri fredag. Infaller helgdag på fredagen, utgifves tidningen näst föreg. eller nästfölj. söckendag. Z. Konsten i hemmet. Af Ida Elisabeth Björklund. Belönad ined första pris vid Iduns sjette täfling. J | är detta skrifves — vid midsommartid I, — stär naturen i sin skönaste drägt; I skall man då tänka på och tala om konsten — motsatsen till naturen? Ja, hvarför icke! Konsten vill ju för oss vara ett fängslande, så att säga, af det sköna, att vi må kunna njuta deraf längre än blott flyende ögonblick.
Att uppköpspriset i Westergöthland torde böra blifva, för Råg 8 R'dr, Korn 6, och Maire 4 R:dr, eller, om man ansåg detta för högt, för Råg, minst 6 R;dr, 32 sk, Korn 5 och Hafra 3 R;dr 16 sk. allt räknadt efter otorkad säd, och i förhållande mer för den torra. Försäljningspriset borde lämpa® efter inköpspriset, till ungefär 2 R;dr mer på tunnan^ detta vare dock blott förslagsvis sagdt, till sakkunniges vidare jämkning. Att Inrättningen aldrig utlemnar spannmål annorlunda, än mot contant betalning, utur flera klara och af erfarenheten bestyrkta skäl. 4'o. Att Inrättningen icke befattar sig med bränvinsbränning, som skulle leda till inveckling af denna stora machins enkla sammansättning, och dessutom intränga å de enskiIdta näringarnes hana. 5:0. Att den deremot skulle vara försedd med en egen torkinrättning vid upplagsstället inom de skoglösa orter, der enskildte landtman ej kunde sjelfve verkställa sädens för en längre Magazinering oundvikliga torkning. 6:0. Att den nya Magazinslnrättningen, Utan att lör öfrigt inhlanda sig i den gamlas utredning, genast sattes i ett kostnadsfritt begagnande af alla de byggnader, förvaringsrum och torkhus, 6om icke behöfdes för Kongl. Maj ts och Kronans uppbördsspannmål. Gamla Magz.inslnrättningens nu varande Spannemålslager kunde ock af den nya öfvertagas till försäljning, och medlen derefter aflemnas till dess utredningsmän. Men det är tid att sluta en framställning, redan för lång för åhörarnes tålamod, kanske för kort för ämnet. Dess vigt skall dock med värma omfattas, inom denna vörd - nadsvärda samling af ett högre ljus.
Dancls^eereteraren lralgnee, lrvg3un Kongl. Nsj:t, 8om emeälertiä i Näcler luifullit, att we3 räntgg erläggancle L n^ssderörclv meäel mu tilla viclure gnatL, nu velgt till llilveta 8tän3er8 pröfning oell gfgörsncle ökverlemng, lluruviäg eftergift ak samma ränta, i lilcliet mecl Ilvacl llilceta 8tän3er förandra statsmedel, lmruncle till llalaneen, förut lueviljat, mä Kanäsliöfäiugen «/ /^2>r gccnc/ förunnas. Kongl. Napt lorlllifver Ililrets 8täncler8 8tat8-I7tsl;ott me3 ali Kongl. Räll oell önnest stäclss vLllnevägen. Datum ut supra. §.
Man finner sålunda användandet af dialekt och det vulgära språket; författaren imiterar det muntliga talets oregelbundenhet medels ofullständiga satser, afbrutna satser, tankstreck, m. m.; monologen undvikes, liksom hvad fransmännen kalla parler à part; alla direkta upplysningar gent emot publikum från och om de handlande personerna utdömas; den ledande tanken i diktverket bör lika litet i dramat formuleras som detta sker i lifvet; allt som smakar tillfällighet eller som icke naturligt och uttömmande motiveras utmönstras; o. s. v. Man behöfver ju icke tvista därom, att dessa medel kunna vara mycket verksamma till framkallande af illusion; hvad det kommer an på, är att en riktning som naturalismen konsekvent måste anse dem såsom väsentliga, såsom ett sine qua non, med hänsyn till väckandet af trovärdighetsintryck, och visserligen i egenskap af att vara de instrument af mål och vikt, medels hvilka läsaren, åhöraren, åskådaren kan utöfva kontroll och säga: detta är lifvet, och detta är icke lifvet. Frånsedt att mångt och mycket i dessa förbättringar är af tämligen tvifvelaktigt värde, — är t. ex. pantomimen, med hvilken man ersätter monologen, väsentligt naturligare än denna, eller äro de icke bådadera lika otillräckliga nödfallsmedel, utvägar faute de mieux, af hvilka människoskildraren begagnar sig vid återgifvandet af detta tankeoch känslolif, hvilket dock utvecklar sig i allt för stor ymnighet och med alltför stor hastighet, för att vare sig orden eller åtbörderna eller ansiktsminerna skulle kunna följa med och gifva uttryck åt allt; och är man vidare så alldeles viss på, att icke äfven slumpen äger sin konsekvens och tillfälligheterna sitt inre sam, band? — men frånsedt detta, gifves det en synpunkt uppe öfver den materialistiskt-naturalistiska, från hvilken samtliga dessa och liknande grepp te sig som adiaphora, i det att det utslagfällande med hänsyn till trovärdigheten förlägges helt och hållet hän till det rent subjektiva i föredraget och rönes som instinkt, som omedelbar visshet, nämligen den synpunkten, att det finns en annan värld än den som vi uppfatta med våra sinnen och som meddelar sig till oss i andra former än denna.
Af Stats-Råds-Protocollen och andra upplysande Handlingar har ConstitutionsUtskottet inhemta t, att allt ifrån är 1721 Sverige egt sig betingadt tullfritt utförande från Ryska Östersjöhamnar, af ett visst qvantum Spannmål, sednast bestämdt till 200,000 Tschetverts årligen; att denna utförselfrihet varit, än begagnad för Kongl. Maj;t och Kronans räkning, än åter öfversten efter af Kammar-Collegium uppgjord reparation, åt StapelStädernes Handlande, mot förbindelse, att till Kongl, Maj:t och Kronan erlägga en, för tillfället stadgad, större eller mindre andel af Ryska utgående Tullens belopp, samt att nämnda andelar icke ingått i den vanliga Tulluppbörden, utan, medelst insättning i Banken, aflemnats till Räntekammaren , hvars qvittencer sedermera ingifvits till KammarCollegium, för controlerandet af uppbörden. Då således den för ofvanberörda ändamål disponerade inkomst är, till ursprung och beskaffenhet samt Uppbördsoch redovisningssätt, vida skiljaktig från de i 60 §. RegeringsFormen omförmäldta Tullmedel, och då samma inkomst tillflutit Kronan, icke såsom en följd af sjelfva Tractaten, hvilken ej antyder att några Medel sko - Constitutions-Utskottets Betänkanden. 115 skola Riket tillfalla, men såsom en verkan af Kongl. Maj:ts särskildta föreskrift, örn tullfrihetens begagnande af privata Personer, mot billig retribution, hvadan icke heller 58 §. Regeringsformen kan på förevarande fråga tillämpas, finnér Utskottet Anmärkningen ej påkalla någon till ansvar ledande behandling. Stockholm den 31 Maji 1823. N:o Qi. An Korn flen Junti iQ23- jyiemorial till Riksens Ständer, med Utlåtande öfver Stats - Utskottets anmärkning mot dispositionen af medel, influtna för expor ter adt krut.
N:o i tili i857 års Revisions-berälteise, angående stats-verket. sid. ii. Ordinarie-Stats-reglerings uebel Ingående balans: Fondens behållning vid 1854 års ingång, bestående af: Aterdebiterade lån och förskotter Reservationer å riksstats-anslagen 5,790,691: 12. Odisponible uppbörds-medel den 1 September 1854, nemligen: Restantier den 1 September samma år: Credit. Fondens utgifter: Afskrifning af aterdebiterade lån och förskotter * Afkortningar å stats-verkets inkomster: Riksstats-utgifterne: Utgående balans: Fondens behållning vid 1854 års slut, bestående af: Aterdebiterade lån och förskotter Reservationer å riksstats-anslagen r Odisponible uppbörds-medel den 1 September 1855, nemligen: Restantier den 1 September samma år: Summa 24,055,095: Bilaga Litt. B N:o 2 till 1857 års Revisions-t/er ät telse. angående, ståts-verket, sid. 11. Stats-verket Helset. Ingående Balans: Fondens behållning vid 1855 års ingång, bestående af: Kontanta behållningar Fastigheters värden Inventariers dito Behållning af spanmål och proviant Dito af bergs-effekter Utlånta medel Utestående krono-uppbörd den 31 December 1854: Levererad inom den 31 Augusti 1855 3,174,490: 15. — Resterande den 1 September samma år: Förskotter till liqvid och redovisning Anmärkta poster Proprie-balanser Fordringar: Hos riksgälds-verkets fond: Återstoden af 1842 års stats-fyllnads-summa 150: Dito af 1854 års dito 583,880: —' — 584,330: I allmänhet 314,589: 1(5. 7. Efter afdrag af: Skulder: Till ordinarie stats-reglerings-fonden för: Ater debitera de lån och förskotter 111,777: 28. 6.
Deputerade af Grosshandels-Societeten och Skepps-Rederierne hafva anfört: sig anse de hittills gällande förbuden emot införsel af sädesbrännvin, potatoes, jern, stål, koppar, rödfärg svafvel, vitriol, alun, rn. fl. artiklar, hvaraf Riket har öfverflöd, så väl som utförsel af malm, tackoch skrotjern, böra fortfara; men att om det directa förbudet skulle upphäfvas, samt en prohibitiv-tull i stället införas, trodde Deputerade att minst 100 procent af varornas värde borde som skydds-tull fastställas, likväl med undantag för gjutstål, jernankare och kopparspik, serdeles sorn de båda sistnämnde artiklar, genom saknad concurrence för deras tillverkning inom Riket, skolat blifva öfvermåttan dyra. General-Tull-Styrelsens förslag att upphöja utförsel-tull å stångjern från 36 sk, till En R;dr anse
Danielson, å Magistratens i Södertelge vägnar den 12 i samma månad utgifvet bevis af innehåll, att kronobonden för donationsjorden utginge af 327 tunnland 14|:dels kappland åker med 37 tunnor 25^ff:dels kappar eller 238 kubikfot 0,62 kanna spanmål, hälften råg och hälften korn; — att för 7 tunnland 11 kappland af förenämnda åkerjord jemte skogsoch hagmark, utgörande omkring 200 tunnland, hvilka egor icke innehades under enskild eganderätt, erlades i årligt arrende 392 R:dr 81 öre R:mt till stadens kassa; samt att, i och för bestridande af skjuts till 4 gästgifvaregårdar, stärn till 11 St. Prot. 1862 å 1863. 4 Sami. 1 Afd. 28 Häft. 2 Ståts-Utskottets Memorial N:o 79. deu vore skyldig att tillhandahålla 25 hastar i dygnet, hvilken skjutsskyldighet sedan flere år tillbaka varit stäld på entreprenad och under de 10 sistförflutna åren i medeltal för staden medfört en kostnad af 1,324 R:dr 70 öre Riksmynt. För bedömande af denna fråga hade det i första rummet varit af nöden att erhålla upplysning, huruvida tionden vore Kronan behållen eiler till vissa ändamål disponerad; men då ej mindre i detta hänseende än äfven uti flera andra omständigheter af vigt all upplysning saknas, har Utskottet varit förhindradt att pröfva motionärens framställning, hvilken Utskottet alltså föreslår, af Rikets Ständer -måtte lemnäs utan afseende. Ank. tili Exp.-Utsk. den 30 Mars 1863, kl. 3 e. m. Memorial, * anledning af erhållna återremisser å Betänkandet N:o 45, angående beräkning af Statsverkets inkomster. (I. A.)"
Om hedern däraf bör tillegnas min sorglösa karaktär eller min filosofi, kan jag ej säga. De instämde båda att därtill bidraga. Jag behöfde ej blygas att hafva beskrifvit själens styrka, då den bevittnades af mitt eget exempel. Min hustru, för hvars uppmärksamma ögon ingen min sinnesrörelse kunnat döljas, kan intyga, att alla de förluster vi måst vidkännas »Ej kostat mig en suck och ingen sömnlös natt». Vår lefnad blef mera indragen, inrättad efter våra vilkor, som aldrig nekat mig en väns sällskap. Det förnämsta hade jag af min hustru, och för oss båda var vår dotter, halfannat år gammal, ett tillräckligt sällskap. Än måste vi jollra med henne, än leda henne vid handen. Hon sysselsatte oss hela dagen. Jag väntade dagligen en ny medlem i vår lilla familj, som skänktes mig den 17 juni 1767, då min son Jan Gyllenborg föddes till världen. Jag hade då önskebarn, en kvick flicka, som liknade mig, och en vacker gosse, som liknade min hustru. Måtte denne son tillsluta mina ögon och äfven fullfölja denna berättelse till slut! Han är i tillstånd att öka dess interesse genom tilläggning af sin egen lefnad, ej mindre märkvärdig under en förändrad styrelse af oförmodade händelser och hedrande för honom genom den styrka, hvarmed han dem uthärdat. Aldrig hade bref från grefve Creutz varit kärkomnare och mera nödige för mig, än de detta år voro, uppfylde med den ömhet, som ingen känt i lika grad med honom, och ingen förmått att med lika rörande talesätt uttrycka. Hans sista var uppfyldt med de mest smickrande bannor dels för min efterlå(te)nhet att skrifva honom till, dels för min försummelse att med mitt snille upplysa mina medborgare. Hans förra klagan var icke utan orsak. Jag hade upphört att skrifva, sedan jag ej hade annat att omtala än olyckor, likaså obehaglige att berätta som att afhöra. Hvad den senare öfverkla(ga)de försummelsen angår, så hade jag ej svårt att ursäkta densamma.
383 ne måtte hafva lagt alltför liten vigt på hela Nationens genom dess Representanter uttryckte önskningar; och de alltför mycket partiella tillämpningar af dessa principer, som man hittils skådat, hafva endast ytterligare bestyrkt den för samhällets frihet och trefnad förstörande syftning, hvilken jag redan angifvit, nemligen bemödandet att mäktigt inverka på de enskild te förhållanderne, och dymedelst förändra det oberoende, som fordom ibland oss fordrade laglydnaden såsom sitt enda vilkor, till ett slafviskt beroende af godtycket. De närmaste bevisen för detta påstående ligga för hvarje Riksdagsmans ögon, i det sätt, hvarpå Rikets Ständers underdåniga Skrifvelser vid 1823 års Riksdag blifvit behandlade, så väl rörande näringsfriheten, som Tullverkets organisation, Tullbevillningen och Tulltaxan. Och huru många andra finnas icke dessa förutan? Men om Rikets Ständer icke sett de principer antagne, som af dem blifvit godkände; hafva de då sett, att andra principer för näringarneoch handeln blifvit följde, som betrygga dem för godtycklighet och våldsamma förändringar? Jag svarar dertill Nej. Man har allenast upptäckt en vanlig Embetsmannaverksamhet, inskränkt att för hvarje serskildt fall, hvarje så att säga enskildt företag, besluta undantagslagar; man har under en tid af 18 år sett förordningar, som tyckas en - 384 Dea 18 Julii e. in» däst haft till anledning redan företagne lagliga liandelstransactioriers förhindrande, eller innan lagens utgifvande företagne speculationers befordrande. Kort sagt, man har icke kunnat upptäcka något system, icke kunnat påräkna någon säkerhet för det inre näringslifvet; man har ej förmärkt ens tankar på några bemödanden till utbredande af kunskaper i de ärenden, eller till hastiga upplysningars meddelande om de tilldragelser, som kunnat inverka på vår yttre handelsrörelse.
Man kände ej längre betydeken af en kristen menighets närvaro vid dessa handlingar, men man hade ännu långt fram i tiden så djup vördnad för Guds hus, att ingen dristade sig till att göra det till en skådeoch tummelplats för å ena sidan få- fängan och å andra en otyglad nyfikenhet, uppblandad med afund och illvilja. Det är åt vår tids kultur förbehållet att bära skammen för uppkomsten af seden, att brudpar i städerna på detta sätt föranleda templens vanhelgande. Ja, någon mildare benämning kan ej med fog gifvas åt dessa upptåg, där brud, brudgum, deras följe samt en larmande skara åskådare — numera starkt uppblandad med personer ur de bildade klasserna — draga in i kyrkan, vid hvars dörrar poliskonstaplar förgäfves söka upprätthålla någon ordning. Det är, som om man såge en balfrusig hop kvinnor, män och barn stöita fram för att sköfla helgedomen. Svordomar i trängseln på kyrktrappan, sorl och prat inne i kyrkan, och genom en korseld af nyfikna blickar, gäckande miner och icke sällan glåpord skrider brudparet med sina inbjudna gäster fram till Herrens altare » Kyrkan är öppen för alla », heter det då bland den larmande hop, som ej aktar för rof att in i templet föra sina afundsfulla hjärtan och sin låga nyfikenhet. Kan undra, om kyrkan verkligen bör öppnas för slika okristliga upptåg? Månne icke vår nyare kultur skulle tillstädja en liten jämkning i detta fall, synnerligast om fransk sed kan åberopas som stöd för en sådan jämkning. Det kunde ju stå fritt för hvarje brudpar, som bar lust och råd att betala de omkostnader, hvilka åtfölja en kyrkvigsel på söckendag, att tåga till templet; men det bör då äfven stå fritt för dem, som betala detta förklädda nöje, att själfva välja den publik, af hvilken de vilja beskådas, och till den utdela fribiljetter. Härigenom kunde man först och främst betrygga kyrkfreden, och därnäst kunde möjligen en dylik anordning återuppväcka själfaktningen hos en stor skara människor, hvilken vår tids höga bildning och dito kultur gjort känslolös för äldre tiders sunda takt och goda folkvett.
Till att undervisa hade de för bristfälliga kunskaper, till att göra » l e s honneurs » s o m värdinna fann man d e m ännu för unga o c h oerfarna, för en kassörskebefattning, en föreståndarinneplats i en m o d e - affär eller dylikt saknade de alla kunskaper och f ö r ' öfrigt all h å g; att gifva sig till sjuksköterskor föreföll de lefnadslustiga, glada flickorna liktydigt m e d ett fängelselif mellan dystra klostermurar. D e t återstod sålunda blott för dem att taga plats s o m finare » b o n n e » eller för att » g å frun tillhanda ». Den 1 april firade Bismarck, efter erhållet afsked, sin födelsedag i Friedrichsruh. Trots all honom vid det tillfället visad hyllning måtte den 75- årige ex-kanslern då hafva känt en missräkning, sådan man erfar, då man blifvit » narrad april »; ty att han under sådana omständigheter skulle 1890 fira sin födelsedag på Friedrichsruh hade han nog ej länge förut tänkt sig. Att han ej riktigt kunnat smälta förargelsen, antydes äfven af den polemik, s o m hamburgertidningar, antagligen af honom inspirerade, drifvit m o t hans efterträdare. Otvifvelaktigt är kejsar Wilhelm II för närvarande den mest intressanta personligheten i den politiska världen. Med en ungdomlig håg, öppen för tidehvarfvets stora tankar, o c h med en kraf tig herkulesvilja, beredd att bruka » sin stora makt » för deras förverkligande, griper han själf beslutsamt om regeringstyglarne och ställer sin egen person i förgrunden. Dristigt griper han sig an med försöket alt lösa tidens mest brännande fråga, inför hvilken statsmännen hittills stått oroliga och tveksamma, och han synes ej frukta den splitets brand, den lidelsernas storm, som däraf månde uppväckas. Huru skall detta sluta? Skall han, såsom den ungdomsvarme Eros i den helleniska skapelsemyten, lyckas försona de jäsande och mot hvarandra stridande krafterna i detta kaos?
BondeN:o N:0 Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. 1 Maj a. 21 Juli b. i Maj 22 Juli b. 29 Apr. a. 22 Juli a. a. 7 Juni a. 19 Juli \ 11 — 17 b. 18 Aug. b. 22 Aug. b. 19 Aug. g. 19 Aug. — li - § C?L fs ■ B Proposit. Skrifvelser. Samling. r' ££ CD Oq B & O (t SL a sif i W P i 8 3 ' g-S" ! o - N:o N:0 Sid. Bränvinstillverkning, om förklaring af K. kung. den 1 Juni 1854 ang. ansvaret derför på söndag — ii 15 — » om vilkoren för 23 ii — 8 — i anledning af återremiss . — n — 11 — • i anledning af Talmannens i Bonde-Ståndet vägran af proposition på ett i Stån. det gjordt yrkande angå- ende behandlingen af detta ärende — 3 30 — dito dito dito — 3 39 — dito dito dito — 3 42 — förslag till voteringspropositioner — 11 19 — i anledning af återremiss derå , — 11 21 — Voterings.resultat — 4 1 327 — » i anledn. af Riks-Ståndens olika beslut — 11 22 — » om medels anvisande till be! bestridande af kostnaderna för kontrollen å — 1 339 — i anledning af Preste-Ståndets hpslut .' — 4 1 354 — » om medels anvisande för kon. trollen å* — 11 24 — i anledning af återremiss . — 11 26 — ang. användandet af en del af skatten å 1,30 4 1 279 — Byggninga-Balken, ändring i 4 § 11 kap. deraf, om ansvar för utsläppande af oringade svinkreatur — 7 1 68 — » Ändring i 2 § 26 kap. Se Prestgård, Tingshus, Hä- radsfängelse. B åkoch Lotsmedel, se Stats-Verkets inkomster pag. 11.