Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessutom — och detta är det vigtigaste — framskymta ganska ofta vitnesbörd, att Herbest Spencer är i grund och botten någonting, hvarom i våra dagar ofta idislas af personer som icke veta, hvad det begrepp de så gerna bära på tungan, i sjelfva verket innebär, och som derför lyckats göra detta höga och ädla begrepp nästan utslitet och trivialt — han är med ett ord en idealist af äkta skrot och korn, på samma gång som han aldrig lemnar verklighetens fordringar ur sigte. Den spirituela amerikanska författarinnan Francés Power Cobbe har i en för några år sedan äfven i svensk öfversättning utgifven bok påpekat det förhållandet, att för menniskor i allmänhet är föreställningen om en monark det högsta tänkbara och derför föreställer man sig äfven Gud under denna form, masculini genens. Herbert Spencer går i sin kritik längre än Miss Cobbe, ty han anser det icke nödvändigt att personligheten skall vara den högsta formen för gudomsväsendet — det är den högsta, för oss menniskor, men derför icke bestämdt den högsta för Gud. Och dermed vill han ingalunda förneka Guds, det oändligas tillvaro. Yi skola citera några i detta afseende synnerligen betecknande rader ur andra delens tolfte kapitel af hansifrågavarande nu på svenska utgifna arbete, riktade särskildt mot Comte ocb mot den, nar allt kommer omkring, torftiga och for menniskoanden otillfredsställande lära? som är känd under namnet posi ti vismen. » Må ingen föreställa sig » — säger Herbert Spencer här — » att det religiösa medvetandet skall dö bort eller förändra riktningen af sin utveckr lirig. Dess speciella former, hvilka en gång starkt utpräglade, under den andliga utvecklingens gång antagit en mindre bestämd karakter, skola fortfarande aftaga; men medvetandets substans skall bestå. Att dess objekt skulle komma att ersättas af ett annat, såsom de förmoda, hvilka mena att » mensklighetens religion » skall bli framtidens religion, är en åsigt hvilken hvarken på induktionens eller deduktio-nens väg kan försvaras.
Vidare hemställde Högsta Domstolen, dels att, i händelse ny lag för inrikes och utrikes vexlar antages, ej mindre vexelstadgan den 21 Januari 1748 samt hithörande författningar och Kongl, bref, nemligen förordningen den 12 Juni 1816, Kongl, kungörelserna den 7 Augusti 1816 och den 7 Maj 1817, Kongl, brefven dea 5 November 1817 och 22 Mars 1821, samt Kongl, kungörelsen den 27 Augusti 1828, än äfven lagen för inrikes vexlar den 20:de Maj 1835, mätte upphäfvas, dels ock att, till undvikande af förvecklingar, som kunna uppkomma genom för hastig tilllämpning af de nya stadganderne, någon viss tid från den nya lagens kungörande måtte bestämmas för dess trädande i verksamhet, och att sådant kungörande måtte ske på en dag öfver liela riket. Då i ofvannämnde förslag icke igenfinnes hvad 1748 års vexelstadga och öfriga angående vexelrörelsen utkomna författningar innehålla rörande mäklares befattning, men dessa tjenstemän fortfarande torde komma alt om biträde i vexelhandel anlitas, hvarvid, i händelse förslaget antages såsom lag, andra föreskrifter i följd deraf kunna finnas af nöden, än som innefattas i det förslag till ordning för Handelsoch Skeppsmäklare, hvilket år 1836, af dåvarande stats-sekretaren för handelsoch finans-ärenderne blifvit till Kongl. Maj:ts pröfning liemstäldt, och hvaröfver Högsta Domstolen, till åtlydnad af Kongl. Maj:ts nådiga befallning den 14 Juni 1838 afgifvit underdånigt utlåtande; ansåg Högsta Domstolen sig böra hemställa, att, derest ny vexellag blifvit utfärdad, samtididigt dermed må fastställas serskild mäklare-ordning, innehållande, i afseende på sagde tjenstemän» åtgärder för vexelhandcln och öfrige tjenstcpligter, de reglementariska och andra föreskrifter, som finnas erforderliga.
Om det äfven ej kan bestridas, altanmärkningen blifvit för långt sträckt, då den gått ut uppå yrkande, att ifrågavarande §. skulle helt och hållet upphätvas, så måste dock, enligt min tanke, å den den andra sidan inedgifvas, att det uti 2 §:n af det förslag, Kong!. Ma j:ts Nådiga Proposition innefattar, och b vilket Utskottet olörändradt antagit, införde stadgande gör uti 16 §:n al 16 Gap. Jorda-Balken, i hvad den rörer städsel och lego al jord å landet, alldeles samma förändring, som 1 §:n i förslaget innefattar uti 4 §:n i 4 Gap. JordaBalken, hvilken uti den Kong!. Propositionen omnämnes såsom ändrad. Jag vågar derföre föreslå, att Rikets Ständer för deras del, med afslag å den Kongl. Propositionen, antaga de deruti befintlige stadganden med förändring endast af inledningen, hvilken skulle erhålla följande förändrade lydelse: ’’med lindring af f S'n 4 Cap. Jorda-Balken, hvad angår stadgande!, att, i händelse någon säljer jord, hus eller tomt, den lian förr till annan sålt häfver, det köp skall vara gildt, som först gjordes, 16 §:n i 16 Cap. Jorda-Balken, i hvad den innefattar föreskrift, att, om någon städjer hemman å landet till tvärme, den skall behålla, som först stadde eller legde, Förordningen angående lagfart och börd den i3 Juni tSoo”, &c. &c. N:o 49. Arik. till Exp.-Ulsk: d.’ 2 Dcc., kl. 2 e. m. Memorial, i anledning af atérremiss utaf Utskottets Betänkande bS:o 19 , öfver vackt fråga, om dels den uppenbara kyrkopliktens afskaffande, och dels ändring i straffet för första och andra resan stöld. Välloflige Borgare-ståndet har, under den 6 nästlidne November, till Eag-Utskottet återremitterat 'nämnde Betänkande, på grund åt deremot Bih. till R. St.
TJtdr, d. 11 Septemb. iQaj. 927 vande vid de, redan till Utskottens Betänkanden i förevarande ämnen gifne bifall, lägga desse sistnämde Utlåtanden till HandJingarne. Från Hederv. BondeStändet. S. D. Föredrogs och bifölls BancoUtskottets Betänkande N:o 52, angående anslag till Myntverkets i ståndsättande. S. D. Under åberopande af BondeStåndets till StatsUtskottets först afgifne Betänkanden lemnaöe bifall, blefvo Utskottets i samma ämnen ytterligare meddelade Utlåtanden, lagde till Handlingarne nemligen N:o 452, Om pension för Landshöfding» Järta. N:o 458, Om ränta för fordringar hos Kronan, enligt General KrigsCommisariatets vid f. d. Arméen mot Norrige, åren 1815 och 1816 Utstälde fordrings bevis. N:o 459, Om hyra lör Landshöfdinge Recidenset i Hernösand. S. D. BancoUtskottets mtlåtande N;o 51, 9*3 Prat. tttär. ft. i\ Öfver den uri 18-2 års Retiuons berättelse gjorde tramsta 1. mg, om pra^lmg a( runs lyckén, bl .t vid föredragning, al Bondc-Staodet bilailer. S. D. Wid föredragning af StaffUtskottets Betänkande No 448, i anledning af friherre Anka'svnrds Anrnaiknit-ga', vid den af Riksens Ständers Revisorns är lj$;2 atgilne Berättelse, förande dä vcik-thld granskning, af Allmänna Magazinslmarrmrgers förvalt, ring under de sednare nrer, fann Bonde Stander, atr rict sammatå om i l e fordrande vidare åtgärd, endast borce läggas till Handlingarne.
Apotheket har erhållit fullständig organisation; trädgården är utvidgad, och af de till Veterinaire-Inrättningen upplåtne byggnader, är f. d. Brännerihnset vid Ladugårdslands Kronobränneri repareradt och inredt till Ridhus, som begagnas af Kongl Svea Artilleri-Regemente, emot en årlig hyra af 5oo< R:dr. f) Navigations-Skolan. Under tiderymden 1833 — 183y har denna Skola, under en verksam och nitisk Lärare, så vidt tillgångarne det medgifvit, förkofrat sig. Upplysningar angående densamma äro serskildt lemnade till den Comité som af Eders Kongl. Majit i Nåder förordnats till beredande af förbättringar uti Navigations-Skoleoch Sjömanshus-Inrättningarne i Riket. För öfrigt böra äfven här nämnas: Kongl. Theaterns Elev-Skola; Kongl. Musicaliska Academien; Kongl. Academien för de fria Kons terne; det vid 85 Manilla belägna Institut för Blinde och Döfstumme; Kongl. Krigs-Academienvid Carlberg; och Mariebergs Militaire-Läroverk. Privata Skol-Inrättningar, der undervisning emot betalning erhålles, finnas jemväl i Hufvudstaden flera. Ibland dem utmärker sig den redan i Öfver-Ståthållare-Embelets förra Femårs-Berättelse omförmälda Uppfostrings-Inrättningen efter Hillska met hoden , som år i83o, genom Actieteckning af ett Sällskap eller Bolag, blifvit inrättad och den i Juli samma år öppnades uti en dertill inköpt Egendom, kallad Barnängen, å Södermalm. Denna Inrättning, hvars föremål är alt meddela Gossar ifrån barnaåldern en sorgfällig och fullständig uppfostran, med en omfattande intellectuel bildning, befinner sig för det närvarande i ett väl ordnadt skick. Elevernes antal är omkring 112* Af privata Skole-Inrättningar förtjena dessutom att omförmälas:
Hvad »egennyttan» beträffar, så kan den i detta fall icke vara stor, ty det ifrågavarande arbetet rörer icke min person, men det är ett så vackert företag, att det hos hvar och en måste väcka syrupathier, helst när det utföres i en fattig provins, sådan som Dalsland, en provins, som befinner sig i samma kategori som Norrland, att den nemi. aldrig kan tänka på att få något godt af de jernvägsbyggnader, som anläggas i öfriga delar af riket. Det synes mig då icke vara obilligt, att, när man en gång gifvit denna provins ett understöd, man icke må betinga vilkor, som göra arbetets utförande betungande för provinsen. Man bör besinna, att om äfven, såsom Gr. Posse nämnde, denna kanal kunde blifva färdig den 31 December 1867, så kan afsyningen icke ske förr än 1868 och i allt fall åtgår tid för byggandet af fartyg utaf för kanalen användbar konstruktion. Om då ränta skall erläggas från och med 1868 års början, måste bolaget, enär det icke till den tiden haft några inkomster, vidkännas betydliga uppoffringar. I afseende å »frikostigheten», får jag ännu en gång hänvisa till hvad Utsk:t anfört och Frih. Klinckowström sjelf medgifvit, att nemi. förändringen blifvit tillstyrkt just i Statens eget intresse. Bolagets vilkor hafva emellertid gjorts strängare än förut, och då detta är obilligt, videl ifver jag mitt förra yrkande. Frih. Klinckowström: Då den siste värde talaren tyckes vilja beskylla mig för underlåtenhet att hafva upp - 424 Beti 18 Maj f. m. lyst Utsk:t om bolagets rätt att få lyfta de medel, som blifvit af R. St:r beviljade, får jag fästa den värde talarens uppmärksamhet derpå, att denna rätt icke i något fall kan sträcka sig längre än till den del af lånet, som för den ifrågavrde statsregleringsperioden blifvit anvisad, ty när det är fråga om större företag, bruka R. St:r bevilja en viss större summa, men anvisa blott en del deraf till utgående under statsregleringsperioden, utöfver hvilken del bolaget naturligtvis icke har någon lyftningsrätt.
Hon skall väl en gång ha sig hem till sitt land igen, och då skall der pratas väldeliga. Det är bra roligt då man kan ogeneradt umgås med en herre, utan att något ömt förhållande genast skall uppstå, och vi prata om allt möjligt, men han är så fasligt rädd att jag skall på något sätt få obehag af min fästman om folk skulle prata några dumheter. Men jag försäkrar honom att det fick jag inte, utan att han tvärtom litade på mig. Herr Jönsson svarade då så trovärdigt att ”han kunde så tryggt öfverlemna sin fästmö åt honom, ty hvad på honom – Jönsson – berodde, skulle han nog bevara henne åt fästmannen.” Jag tror att herr Jönsson verkligen är en bra karl, och vet du att det skulle aldrig falla mig in att bli kär i honom, ty då miste han all aktning för mig, det kan jag försäkra. Som jag förmodar att vi skola ge herr Jönsson julklappar, har jag tänkt att ge honom en bok, och vi vill nu fråga dig hvad för en det skulle vara. Jag kan ej säga om jag skall göra det, ty jag får höra hvad August säger, emedan jag frågat hur han tyckte. Jönsson svärmar för nyare tiden, så något i den vägen får det vara. Ack om jag vågade ge August någon julklapp, men det törs jag inte sen han blef så förskräckt för äplena. ”Häst-Wrangel” är samma person som f.d. redaktören af Smålands allehanda, med 1884 års början inträder han som medredaktör i Dagens nyheter. Han är gift och har en vuxen son, hvilken är officer vid ett ungerskt regemente. Han var på besök hos fadern och gjorde då uppseende i Jönköping genom sin vackra uniform. Den äldre Wrangel lär vara förmögen, men i allmänhet illa tåld i följd af sitt tidningsskriveri.241 Fröknarna Christiansson hade vid en badort träffat en professorsfamilj från Lund (Nyblaeus?) men landtbrukaredöttrarne ansågo sig ej [kunna] göra bekantskap med professorns. Det anstod dem icke (!) ty damerna voro så enkelt klädda.242 Gamla bekanta. En fru i Ystad – gift med en kapten – är mycket yr och vild, har alltid varit det som flicka också. Hennes piga hade köpt potatis af en bonde på torget och bad honom följa med henne hem för att få betalning.
Rå ibland de speciella ställen, der sådant skall hafva ägt rum, Westerås icke förekommer, så torde ingen förklaring i detta hänseende, å Konsistor» sida, erfordras; dock torde Konsistorium böra, i följd häraf, yttra sin åsigt, att beloppet af den i kassorna inneliggande kontanta behållning icke annorlunda kan eller bör bestämmas, än genom Konsistoriernas bepröfvande af för handen varande behof och förekommande förhållanden. 3:o Vidkommande ytterligare Revisorernes anmärkning, att från flera Domkapitel saknats redogörelse för de af Rikets Ständer, till förbättring af Lärames löner vid Elementar-Läroverken, anslagna medel, så torde icke heller denna anmärkning röra Läroverken inom Westerås Stift, enär härifrån vederbörlig reqvisition å berörde löneförbättring, upptagande hvarje Lärares namn och andel i anslaget, till Konungens Befallningshafvande ingår, och medlen först utbetalas, efter sedan pröfning af besagde reqvisition skett, hvilken såsom verifikation i Landt-Ränteriet aflemnas. 4:o Anmärkningen i detta moment träffar icke heller detta Konsistorium, enär ordentligen verificerad Räkenskap öfver insamlade kollektmedel till Stiftets fattige Studerande årligen till Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Rätt ingår. 5:o och 6:0 Revisorernes yrkande dessa 5:te och (i:te momehter äger icke heller tillämpning på detta Still, enär Konsistor» räkenskaper härstädes, enligt hvad af ålder varit vanligt, alltid, innan de till Kongl. Kammar-Rätten insändas, af Biskopen och Konsistor» samtlige Ledamöter 191 uriderskrifvas, samt för öfrigt, hvad Gymnasium och Skolorna i Stiftet beträffar, räkenskaperna för det förras kassor och medel, af alla Lektorerna, och de sednares, af Kollegiernas samtlige Ledamöter, på sätt i nu gällande Skolordning stadgas, revideras och undertecknas. Angående slutligen Revisorernes yttrande, att det vöre med god ordning öfverensstämmande, att från hvarje Domkapitel till Kongl.
Det berusade folket uppreste sig för att erbjuda honom kejsar-kronan, och Stadsrådet i Rio frambar i nationens namn till honom denna önskan. Under det att dessa händelser, hvilka vi endast flygtigt antydt, tilldrogo sig, hade Agostinho återsett sin vackra dansarinna på festen i Rosario. Den fägring, som man då beundrade i dess knoppning, hade nu hos den trettonåriga flickan utvecklat sig till en fullare blomstring. Vid deras första möte var Villaflor sjelf ännu för ung, för att åse henne med stort andra känslor, än dem, hvarmed man åskådar en vacker, doftande blomma. Nu mera gjorde den mera mognade Clementina på ynglingen ett helt annat intryck. Han sjelf hade äfven utvecklat sig till sin fördel: den förut framfusiga barnsliga trotsigheten hade afslipats genom tiden och umgänget på hofvet, utan att derigenom den eld och djerfhet, som var honom egen, ändock led någon minskning. I Dom Ignazios hus blomstrade ännu en annan ros. Det var Donna Elvira, som nu återkommit från sin pension. Hennes återseende gjorde på Dom Pedro samma intryck som Clementinas på Agostinho. Från denna dag besökte han ganska ofta den gamle Patriotens hus, som icke märkte att dessa besök mindre gällde honom sjelf än hans vackra systerdotter. Emedan Villaflor var anstäld vid hofvet och Regentens gunstling, hade han ofta tillfälle att dit följa sin herre, och således, att ofta råka Clementina, som han, i följe af den af Dom Miguel anställda förlofningen, vågade kalla sin unga brud. Verkan af dessa samtal var den, att Villaflor en morgon infann sig hos Dom Ignazio, och utan många omsvep och såsom en sak, hvarvid han icke väntade många betänkligheter, utbad sig hans dotters hand. Gubbens ansigte mulnade: han gaf ett undvikande svar, och, då friaren blef mera enträgen, uppsköt han svaret, till dess han fick förvissa sig om sin dotters böjelse.
Grefve von Schwerin hgr väf anfört, a.tt alla sådgne skulle vara upphäfne genom den citerade strophen i Tryckfrihetsförordningen. Härvid har jag ej någon annan,anmärkning att göra , än att denna stropb angår tryck, och 1787 års Författning, tal oph skrift.. Herr Hjerta: Den siste värde Talaren har åter påmint om de äldre författningar, enligt hvilka ingen ägde att klandra Riksens Ständers beslutHan tro , att örn äfven 1,787 års, Författning uppliäldes skulle dc lutra likväl fölblif - ' Dm 3 Oc toler t, m. 87 > va quarstående i deras fulla kraft. Han tror slutligen , att 1 §. Tryckfrihetslagen ej har afseende på annat än tryckta skrifter. Nämnde 1 §. handlar örn yttrande rätt; och fastän denna endast omtalas i en Lag , som angar tryckta yttranden; omfattar stadgandet icke desto mindre yttrande rätten i allmänhet innom Fädernesland det, Jag kan derföre ej finna annat,*än att Författningen är de jure genom Tryckfrihetslagen upphäfven, och att hon således blott behöfver de facto omintetgöras genom ett Nådigt bref till Domstolarne med underrättelse örn förhållandet. Största beviset, att man icke behöfver frukta, att de omnämnde äldre förordnanderne skulle komma att qvarstå, ligger öppet för hvar och en, då man dagligen ser, att det gåran att säga hvad som helst om Riksens Ständer och deras åtgärder; det är endast 1787 års Författning, som å nyo upplefvat. Det är derföre jag förenar mig med den värde Ledamot, som yrkat, att hos JCongl. Maj:t måtte göras underdånig hemställan, om Nådigt Bref till Domstolarne, med underrättelse derom att 178.7 års i fråga varande Författning äs; upphäfven. Friherre Mannerheim, Lars August: Då nu fråga blifvit väckt örn underlåten
Uti en hos Preste-ståndet väckt, till Utskottet remitterad motion af professor Carlson är anfördt, att, ehuru vid Upsala universitet en efter tidens fordringar inrättad observatorie-byggnad redan för nära 10 år tillbaka varit fulländad, några observationer likväl der icke kunnat utföras, i brist på härtill nödiga instrumenter, en brist, så mycket kännbarare, som vid observatorierna i Stockholm och i Lund så väl fullständiga instrumenter, som för ändamålet tjenliga byggnader saknades; hvarföre motionären, enär astronomien vore af allmänt erkänd vigt icke blott i rent vetenskapligt hänseende, utan äfven på grund af dess betydelse för sjömansyrket i ett land med den vidsträckta sjöfart, som Sverige eger, föreslagit, att, till inköp af en refraktor för observatorium i Upsala, en summa af 10,000 R:dr B:ko måtte anslås, eller om sådant ansåges medföra för stor utgift på en gång, ett belopp af 300 R:dr samma mynt årligen anvisas till förstärkande af observatorie-institulionens års-anslag. Vid 1840 och 1841 års riksdag beviljade Rikets Ständer till uppförande af nämnda observatorie-byggnad ett anslag af 23,000 R:dr B:ko, och, efter hvad Utskottet inhemta!, hafva utöfver denna summa härtill utgått af universitetets egna medel nära 22,000 R:dr, jemte de influtna försäljningsmedlen för den gamla observatorie-gården 10,000 R:dr, så att hela kostnads-beloppet bestigit sig till omkring 57,000 R:dr B:ko. Denna byggnad skall ock af utmärkta vetenskapsmän i utlandet vara väl vitsordad för dess ändamålsenlighet, i afseende hvarå af Tysklands observatorier blott Berlins och Bonns lära kunna med densamma jemföras. Det till observatorium i Upsala för närvarande, dels af statsmedel, dels af universitetets egna tillgångar, utgående årsanslag utgör 925 R:dr B:ko, deraf alla utgifter för observationerna samt för inköp af pendel-ur, kronometrar, meteorologiska och smärre astronomiska inslrumenter samt de äldres vidmakthållande måste bestridas.
Skogarne äro ett capital, som icke bör förminskas, utan snarare förökas genom vidtagna åtgärder; den årliga tillvexten är räntan; ju mera jag kan öka capitalet, d. v. s. öka bördigheten genom tätare uppdragen skog, desto större blir räntan; och kan den föreslagna municipalstyrelsen öfver skogarna uträkna räntans belopp, d. v. s. den årliga tillvexten, så alt den icke äfven mot sin vilja griper lill capitalet? Jag t v i fia i' derpå. Kan man vänta en sådan ordning och reda af flera oansvariga, som af en instruerad person med ansvar? Troligen icke. De ii 5 September f. m. Med Regerius öfverstyrelse hafva kronoskogarne blifvit bevarade, och under jägeristatens förvaltning hafva skogarne blifvit förbättrade, der skicklige personer blifvit anställde. Att detta ännu ej skett öfverallt, kominer sig deraf, att inga pensioner äro inrättade för den gamla skogsstaten, ulan desse måste tjena ejvar lill döddagar. Det kan dock ej bestridas, att genom de af Regerm vidtagna anstalter ganska mycket är gjordt för skogshushållningens förbättring i landet, hvilket synes af de ofvan uppräknade resultaterna. Den enda förändring jag skulle våga föreslå röride härads-allmänningnrnes förvaltning, vore den, att de sköttes efter samma grunder som kronoparkerna, med den åtskilnad, att sedan de i första classen i skogsordningen upptagna utsyningar, d. v. s. de till broar, färjor oell boställen erforderliga skogsförnödenter utgått, det öfriga af årsafkastningen såldes på auction till den sorn behöfde det inom häradet; och sedan af de influtna medlen aftagits hvad som fordras till bevakarnes aflöning och skogssådder, der det behöfdes, återstoden till föl 1 e häradet, i stället för att kronoparkernas öfverblifvande afkastning går till skogscassan.
Tvenne högre Lärdoms-Skolor, hvardera med 2:ne Närings-Classer, som utföras tillsammans till rp.r Fyra lägre Lärdoms-Skolor utf. tillsamman till Coo Tvenne högre Närings-Skoior d:o 300 goo T:r 1800 hvarifrån afgå i förhållande till Skolor nas nuvarande Lonetillgånger i Con tant 162 Tor Lunds Stift befinnes således brista Götheborgs Stift. Götheborgs Trivial-Skola: Alla Läraine tillsammans, kronotionde Socknegångsmedel 100 35 Collect D:o 50 — Har föreslås En högre Lärdoms-Skola med 2-ne Närings Classer till 490 Tunnor, likväl med minskning i förhållande till den Contanta tillgången Uddevalla Trivial-Skola: Båda Lärarne tillsammans, kronotionde, Socknegång och af Staden - Här föreslås En högre Lärdoms-ikola med arne Närings-Classer till 410 Tunnor, likväl med minskning i förhållande till den Contanta tillgången Halmstads Trivial-Skola: Båda Lärarne tillsammans, kronot., af Skolehemman och Staden - Här föreslås En högre Lärdoms-Skola, lika med den i Uddevalla Warbergs Trivial-Skola: Båda Lärarne tillsammans, kronot. och af Skolehemman - Af Staden 171268 — Privata dispositioner 12 6 7 Här föreslås En lägre Lärdoms-Skola, lika med den i Ekesjö; men med minskning i Spannemålslönen 8Cc. - Strömstads Pedagngie : Skolmästaren, kronot. och af Staden Här föreslås En lägre Lärdoms-Skola, lika med föregående, men utan afseende på Contanta tillgången | För Götheborgs Stift befinnes således brista C almare Stift. Calmare Trivial-Skola: Alla Lä rarne tillsammans, kronotionde och Socknegång Allmänna medel. Spänne mål. Allmänna medel. Spanne mål. Spanne mål. Spanne mål. T :r k:p 6907 Contant. R:dr Isk. Ir:s Brist. Spanne mäl. Hät föreslås En högre Lärdoms-Skola lika ined Enköpings, mert med minskning SCc. För Calinare Stift befinnes således brista Carlstads Stift.