Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hrr Elektorers listor vid val af Utsk:s ledamöter; och hade dertill blifvit utsedde i Bevill n ings-Utskottet: efter N:o 119 Hr Duse, Fullm. Hr Brakel, Maurits Gustaf, N:o 2062. Hr af Dittmer, Fullm. Hr Adlersparre, Rudolf, och N:o 2227. Hr dorchimont, Wilhelm Albrecht: N:o 192. Frih. Stackelberg, Berndt Hjalmar; „ 130. Hr Munck af Fulkila, Claes Johan, och „ 1233. Hr von Strokirch, Fullm. Frih. Hermelin, Claes Fredrik Samuel. Alllmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: efter N:o 226. Frih. Gyllengranal, Fullm. Hr Silfverstolpe, Fredrik Otto, och N:o 1884- Hr Hummelhjelm, Fullm. Hr Ribbing, Arvid. Frih. Fock, Alexander Georg; och „ 839. Hr Rehnberg, Carl Gustaf. Riddar hus-Utskottet: efter N:o 2120. A. Hr Nauckhoff, Fullm. Hr Drake, Amadeus. Hr Adlerbrandt, Fullm. Gr. Sparre, Carl Georg. Uplåstes ett af Frih. Cederström, Olof Rudolf inlemnadt så lydande mern.: Vid min återkomst till hufvudsladen, från en vistelse på landel, har jag erfarit alt Hrr Elektorer behagat invälja mig lill ledamot af Bevilln.Utsk. Men då enskilde angelägenheter nödga mig att oförtöfvadt ånyo till landet afresa, anhåller jag vördsammast att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, den jag såsom ättemän af Friherreälten Cederström, N:o 211, f. n. innehafver, få afsäga mig den Utskottsledamots-befattning, hvarmed jag blifvit hågkommen. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall.
Först efter en ganska het strid med sig sjelf, blef hon så pass lugn, att hon kunde begifva sig till måltiden i hotellets sal. Harven var mycket tankfull. – Den här förvecklingen för den serbiske affällingens skull, blir allvarlig nog, – sade han. – Jag fruktar vi få upplefva stormiga dagar. Harven, som gerna tog lifvet litet skeptiskt, var nog fördomsfri att bära ett fult, buckligt och gulnadt gammalt fickur af nickel. Värdelöst som det var bar han det utan kedja. Han gjorde konster med det och lät det snurra på bordet. Glömde han det, föll det ingen tjuf in att taga det. Rullade det i golfvet, gick det lika bra ändå, ty liksom mycket som är fult till ytan var det invändigt godt. Dagen efter besöket hos Emin fann Harven emellertid till sin stora förvåning, att uret stod. Han skakade på det och petade i det med Nellys broschnål, men det ville icke komma i gång. Visarne stodo på 7,35. Harven gjorde en komiskt högtidlig min och yttrade i profetisk ton: – När min nickelrofva stannar, sannerligen, då stunda onda tider. – Mister Harven, ni spår rigtigare än ni anar, – bifogade herr Dimitri, som stigit fram för att göra sin sedvanliga bugning. Denna gång öfverräckte han dock samtidigt ett bref. Harven satte på sig glasögonen och läste. Brefvet var från Blumenbach, som berättade att oroligheter höllo på att utbryta i staden. Han påminde Harven, att Emin för länge sedan inbjudit dem till ett landthus, som han rådde om i stadens omgifningar. Han tillrådde Harven att just nu begagna sig af denna inbjudning. Visade sig landthuset beboeligt, borde Harven och hans dotter stanna der några dagar till dess oron hunnit lägga sig. Serberns affall var orsaken till hela villervallan. Nelly ville alldeles icke lyssna till Blumenbachs förslag. Då Emin enligt vana infann sig fram på dagen, gick hon, redan då han visade sig i gårdens porthvalf, brådskande in på sitt rum. Harven läste dock upp Blumenbachs bref för Emin.
Och griftvårdar endast har minnet der ställt. Blödande satt jag på branten den skarpa, Och såg än i djupet, än upp till det blå: Då, likt en klang ifrån Helgonens harpa, En stämma jag hörde. Hon talade så: ”Sök ej utom dig, hvad blott i ditt sinne Bör sökas, och ej är af lyckan en gärd. Skapelsen, dödlige! börjas derinne, Af ordningens, ljusets och frihetens verld. Mod har försakelsen ensam, och friden Är dygdens, som, trygg i sin fridlysta krets, Står och ser uppåt. Så står Pyramiden Och himmelen rör med sin heliga spets.” Talade så. Och ett sken kring mig dröjde, Som Majstrålen lifligt, som Hesperus blidt. Frisknande åter, min ande sig höjde, Mitt hjerta sig vidgade, lugnadt och fritt. Upp jag mig reste, och intog mitt välde, Och si! när dess heliga gräns jag besteg, Maktlöst, o Öde! din spira du fällde, Och stormen sig lade, och thordönet teg. Fram står en skönare jord: hon skall bära Krystallklara källor och skuggrika träd. Upp går en mildare sol: hon skall nära Och bringa till mognad en ädlare säd. Dygd heter jorden: hon ensam kan gifva En svalkande skugga, en friskande drick. Vishet är solen: hon ensam kan lifva Förhoppningens skörd med sin himmelska blick. Vishet och Dygd! jag mitt hjerta har egnat, Mitt mod och min kraft, till er eviga tjenst. Ej i de nejder, det guldet har regnat, Och ej på de höjder, dem äran beglänst; Men i den dalen, som skuggor beskydda Åt sanningens forskning och pligternas kraf, Der vill jag uppslå min trefliga hydda, Och der vill jag finna min fredliga graf! Stilla dig, Öde! ditt hot jag föraktar, Och på dina smickrande löften ej hör, Der från min ostörda vrå jag betraktar, Hur du genom tiden triumfvagnen kör. Throner du krossar med rullande hjulen, Och skaror, som krigsfångar, följa ditt tåg, Att på din panna, än klar och än mulen,
Vidare och enär under förevarande frågas behandling vid 1847 och 1848 årens riksdag, Rikets Ständers Stats-utskott, bland andra utaf bergslaget innehafde privilegier och förmåner, äfven uppgifvit dels bergslagets så kallade afradskassa och dels den afradsfrihet, som bergslaget skulle tillgodonjuta för all den koppartillverkning, som åstadkommes af malmer från nyare grufvor utom Stora Kopparberget, äfvensom af slaggsmältning, har bergslaget, hvad den så kallade afradskassan beträffar, i underdånighet erinrat, att denna kassa vore en bergslagets, men icke Statens, tillhörighet, ehuru Staten egde sig förbehållen rättighet att hålla tillsyn derå, att samma kassas medel behörigen vårdas och till kopparverkets drift i behörig ordning användas; hvarföre ock genom Kongl. Brefvet den 10 Augusti 1813 en uppmärksam granskning af kassans räkenskaper blifvit Bergs-kollegium ålagd och hvarmed äfven Kongl. Maj:ts under den 11 Maj 1824 till nyssbemälda kollegium aflåtna Nådiga Bref angående denna kassas uppkomst och förhållanden i allo öfverensstämde; samt Bih. lill R. St.
Embetsmyndigheter skulle anbefallas att vid upphandlingar för Kronans räkning i allmänhet bestämma sådana tider för leveranserne, då, i anseende till god tillgång och lättad transport, de för Kronan fördelaktigaste vilkor kunde betingas, så synes en sådan uppmaning icke leda till någon nytta, enär valet af den i nämnde hänseenden lämpligaste leveranstiden sålunda ändock blefve af nit och omtanka hos vederbörande förvaltningsmyndighet beroende. På dessa skäl finner Utskottet, sig böra tillstyrka, att någon åtgärd i anledning af denna motion icke må af Rikets Ständer vidtagas. Stockholm den 8 Januari 1857. e Allm. Besv. och Ekon.-lllsk. Belänkande N:o S. \:o 5. Ank. till Exp.-Utsk. den 12 Jan. 1857, kl. 2 e. m, Betänkande, i anledning af väckt motion, angående förändring af vilkoren för åtnjutande af de åt yngre imiversitets-lärare anslagne stipendier. Sedan Rikets Ständer år 1851 anslagit 4,000 R:dr till rese-stipendier åt utmärkte yngre Akademiske lärare, samt Kongl. Maj:t, uti en till Kanslers-Embetet den 21 Februari 1852 afbiten Nådig Skrifvelse, dels förordnat att nämnda belopp skulle tills vidare användas till två stipendier för hvartdera Universitetet, det ena stipendiet å 1,200 R:dr och det andra å 800 R:dr, allt banko, dels ock såsom vilkor för dessa stipendiers åtnjutande föreskrifvit, att innehafvaren af det större skulle under tio och innehafvaren af det mindre under sex månader å utrikes ort sig uppehålla, så har Herr Dalman, IV. F., uti en hos Högloft.
Och nu kom prinsen dem till mötes och förde dem så artigt omkring; och bäst det var, började granna lampor att tändas i alla träd och präktiga lusteldar och fyrverkerier lysa på alla håll, och fröken Rosimunda gick så lycklig vid unga prinsens sida, och hennes fina händer skimrade ännu hvitare och finare i lampskenet. Bäst hon nu gick och tänkte på all denna herrlighet, som hon skulle bli herrskarinna öfver, såsom hon hoppades, så märkte hon ej att hennes florsgarnering fladdrade emot en lampa och började brinna, och inom ett ögonblick stod hon omgifven af eld på alla sidor, ty hela hennes granna drägt stod i låga och fladdrade för blåsten. Dock, länge räckte det visst ej, ty i samma ögonblick hade Sabina hunnit fram, kastade armarna omkring sin syster, slog på lågorna med sina små händer, och innan kort var faran förbi för Rosimunda. Similéklädningen var för alltid förlorad, och det var skada; men ännu värre var, att Sabina stackare hade brännt sina händer, så att de voro alldeles fulla med blåsor och sår. Nu kom straxt kungens egen läkare för att förbinda henne, och prinsen kysste de sårade händerna och sade: "min ljufva Sabina, så du har blifvit illafaren, för att jag icke släckte sjelf, utan ville se in i ditt hjerta. Se dock, huru vackra äro icke dina händer", och så vände han sig till kungen och hela hofstaten, som just kom ned i trädgården och sade: "Nu har jag funnit den jungfru, som har de vackraste händer, och vill hon bli min brud, så sen j här den, som skall blifva det". Suomiqvinnan på Saimaudden. Länge, länge, för många hundrade år sedan, då Finland ännu icke hade kommit under svenska väldet, då stod på en udde i Saimen en ståtelig gård, och der bodde en slägt af det gamla Savofolket, stolt och mägtig. Mången strid hade männen af denna ätt utkämpat emot Hämäläiset och Karjalaiset, och månget härjningståg hade de utfört ända långt bort åt ryska sidan; men nu hade en annan, en svårare fiende uppstått att strida emot, nemligen Svenskarne, de stolta, öfver hafven komna.
Jag anser, att erfarenhetens röst ej är så alldeles att förakta, och att det, sorn 3o H. 7 98 Den 26 Junii e. m. lyckats från i634 till 1818 äfven kan vara användbart nu. Att RiddarhusSecreteraretjensten skulle blifva osökt af andra, än de', som ville hafva befattningen till ett hoppsteg för vidare befordran, om min mening antogs, tror jag icke. Väl är det sannt, som man anmärkt, att RiddarliusSecreterarens löneförmåner ej äro så stora som de borde vara, men de äro dock ej eller så små. Utom 600 R:drs årlig lön, bar lian fria husrum, ljus och ved, jemte Introductions-afgifter, samt hvart 5:te år under Riksdagarne, om de ej antagas att räcka mera än 5 å 6 månader, minst i5 å 1800 R:dr B:co. Tillägges nu den af mig föreslagne löneförhöjning > genom RiddarhusFiscals-tjenstens indragning, så blir RiddarhusSecreteraren ganska väl aflönt. Vid alla i sednare lider företagne organisationer med Embeten och tjenster, har man utgått från den princip, att olika tjenstebefattningars förening bos en person bör förekommas. Hvarföre skall Ridderskapet och Adeln ensamt följa en annan princip i fråga om den mest magtpåliggande af Riddarhusets tjenster. Då KrigsBefälet sednast var tillsammans, beslöt det, att Secreteraren vid Armeens PensionsCassa ej finge hafva publik tjenst; och jag hemställer, hvilkens befattning är vigtigast; den sistnämndes, eller RiddarhusSecreterarens? Det har blifvit uppgifvit, att förre RiddarhusSecreteraren Silfverstolpe tillika var tjenstgörande Kammarherre. Jag erkänner mig Den 26 Junii e. m. gg I icke hafva vetat detta förut; men finner icke min mening vederlagd deraf.
Hos Ridderskapet och Adeln hafva åtskillige Talare hufvudsakligen instämt uti Herr Friherre Palmstjernas vid Förslaget fogade reservation och yrkat införande af ett ordnadt Stats-Skuldseller så kalladt Fond-System; hvaremot andre Talare, som icke gillat delta System, bifallit det återremitterade Förslaget, St tu i-Vt skot tets Utlåtande Nio 317. 31 En Talare åter har, utan att biträda det ifrågasatte Fond-Systemet, likväl ansett upplåningen mot pari och 5 procents ränta ieke kunna lofva lika framgång, sorn upptagande af lån till nedsatt ränta af 4 procent och emot någon minskning i lån-capilalet; i hvilket hänseende blifvit föreslaget, att för de lån, hvilka intill nästa Riksdag komma att upptagas, räntan bestämmes till 4 procent, oell ohligationerne, hvilka utställas på 20 åi-, såsom den längsta liden, blifva uppsäghare, endast på Statens sida. En annan Talare har bifallit Herr Prosten Åstrands motion. Inom Preste-Ståndet har en Talare, med hvilken åtskillige Ledamöter instämt, förklarat, det han väl godkänner principen i Betänkandet och' att räntan bestämmes till 5 procent, men önskar, att frågan om amorterings-procenten mätte få hvila intilldess sig visat, dels hvad sorn kail behöfva upplånas för andra ändamål än det nu ifrågavarande, och dels huruvida någre öfverskott på Tullen och Bränvins-Skatten må kunna påräknas. Hvad sålunda anfördt blifvit har Utskottet i öfvervägande tagit, men finner ej skäl frånträda sitt förut afgifna Förslag, hvilket Utskottet alltså vidblifver. Stockholm den 8 INov. i834' Reservationer; af Herr <v. Troil, Emil: •'
Lön, på Stat han än må komma att bekläda, samt på hvil - Den it April. 37? ken ort som hellst han må vistas, hvarå jag vördsamt anhåller om Herr Grefvens^och LandtMarskalkens Proposition. Grefve Posse, Claes Fredric, anförde skrifteligen: Oagtadt Stats-Utskottet ej ansett sig böra fästa något afseende, på de hos Högloflige Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda BondeStåndet gjorda anmärkningar vid Utskottets första Betänkande i detta ämne, utan förbiifvit vid den mening, att Herr Regerings - Rådet leMoine skulle få tillgodonjuta den. utfäste Pensionen, ehvad han fortfarande förblifver i Sverige eller sig utrikes begifver , då deremot Herr' Cancelli-Rådet Tannström skulle gå i mistning deraf, då han emottoge något Embete med Lön å Stat, enär Pensionen komme att gå i beräkning under lönen; så tror jag mig dock till Högloflige Ridderskapets och Adelns närmare och upplystare pröfning böra hemställa, om icke denna ifrågavarande åtskillnad dessa båda Herrar emellan är i sig sjelf obillig, då deras bemödanden och omsorger i deras vigtiga uppdrag varit enahanda. Hvar och en som varit i tillfälle närmare känna det redbara sätt, hvarpå Cancelli-Rådet Tannström uppfyllt den honom uppdragne pligt, kan aldrig undgå att för honom hysa den tacksamma agtning och erkänsla , man är skyldig den, som uti en blifvande Regents hjerta och själ inplantadt och rotfast kärleken till Fäder - 374 Den it dprit. neshndet och dygden, i förening med kraft och sifvar i dess utöfning. De <käl Siats-Utskottet framställt för sitt förblifvande vid sitt första yttrande, nemligen; Att Riksens Ständer vid 1809 och 1310 årens Riksdagar etablerat den allmänna grundsats, att Lön och Pension icke rnå på en gång å Stat uppbäras , gillar jag å Stats-Utskoftets sida.
1 H. 6 rji Stats-Utskottets skild uppbörd stadgas, äfvensom, enligt samma Reglemente, 3:ne månaders utredning af alla slag; att Fartygen skulle upptacklade, målade och enligt Reglementet klargjorde inom 6 veckor efter Contractets dato till H:rr Michaelsons & Benedicks’s befullmägtige aflefvereras; att Fregatten Camilla, varande utan koppar eller zink-förhydning, aflemnades i detta tillstånd, utan att koppning eller zinkning kunde ske vid Kronans Varf; 3:o att alla effecter, tillhörande förra puncten, skulle vara i godt och brukbart stånd; 4:o att om K. M:t och Kronan af oförutsedda händelser funne sig föranlåten att på något sätt lägga hinder i vägen för utförandet af den med Fartygen tilltänkte Expedition ansågs Contractet hafvet från H:rr Michaelsons & Benedicks’s sida, och förbunde sig Kronan i sådan händelse att genast till fullo godtgöra sådane af H:rr Michaelson & Benedicks, i och för Fartygens utrustande bevisligen gjorde utgifter sorn af Contractet varit en följd; hvilka ord, i och för Fartygens utrustandej likväl icke finnas intagne uti det af Köparen innehafde exemplar af Contractet; 5:0 att såsom en motsvarande säkerhet för K, M:t och Kronan, i fall H:rr Michaelson & Benedicks inom en tid af 6 veckor efter Contractets underskrift skulle af någon orsak blifva nödsakad att häfva detsamma och ej emottaga Fartygen, förbundo de sig att till K. M:t och Kronan erlägga 25,000 R:dr i Silfver; 6:0 att som Fartygen voro försålde till en HandelsExpedition, så förbunde sig Köparen att ej föra Betänkande n, N:o ior. 73 etler begagna Linjeskeppets undra Batterie och Fregatlernes Batterie-kanoner till annat än såsom barlast. Till hvilket Contract, under sistnämnde dato finnes gjordt det tillägg: att om under Fartygens utrustning i Carlskrona II:rr Michaelson & Benedicks
Sjelfva det inre af staden och den närmaste omgifningen, ehuru behaglig, har väl intet serdeles att erbjuda ögat, men utsigten åt södra sidan samt närheten af Siebengebirge, Godesberg, Poppelsdorff o. s. v. göra staden till en angenäm uppehållsort för älskare af skön natur. Staden saknar ej vackra hus, i synnerhet i den nyare vestra delen och i den förstad, som bildas af anläggningarna utom södra stadsporten, den som förer genom slottet. De flesta af dessa nya hus tillhöra universitetets professorer. Stadens förnämsta prydnad är dock det fordna kurfurstliga (Kölniska) slottet, en vidlyftig och delvis skön byggnad, nu upplåten för universitetet, dess bibliotek och samlingar. Synnerligen förtjenar Aulan (universitetets solennitetssal) och Museum rheinischer Alterthümer att beses. Den förras väggar äro prydda med fresker, föreställande de fyra fakulteterna. Den teologiska och juridiska äro efter Cornelii dessin målade af hans lärjungar, Förster, Herrman och Götzenberger; den medicinska och filosofiska tecknade och målade endast af den sistnämnde. Ansigtena äro till en stor del porträtter. Af svenskar finnes der endast Linné. Troligen för grupperingens skull äro den nyaste teologiens representanter, både af katolska och protestantiska konfessionen, hvilka intaga hvar sin sida af taflan, föreställda liggande på marken, under det vetenskapens och kyrkans äldre heroer ännu upprättstående se modiga ut, i motsats mot de förras mera nedslagna, än begrundande uppsyn. De humoristiska arabesker, som utgöra ramen kring filosofiska fakulteten, böra ej förbises. Der förekommer bland annat porträttet af det fruntimmer, som vanligen visar salen för besökande, och som icke blott är märkvärdig genom sin kännedom af de här afbildade lärdas biografier, utan äfven genom det förtroliga förhållande, hvari hon stått till en af tidehvarfvets hjeltar – «marskalk Vorwärts.» Från slottet leder en vacker kastanje-allé (Poppelsdorffer-alléen) till det vid Poppelsdorff belägna lustslottet Klemensruhe, hvilket innehåller universitetets naturhistoriska samlingar och kemiska laboratorium.
T. f. föreståndaren för Statistiska Céntral-byrån afslutade ett vidlyftigt memorial i ämnet af den 10 Oktober 1858 på följande sätt: ”Slutligen dristar jag, efter att ”hafva ät ämnet, efter bästa förmåga, egnat min eftertanka, utbedja mig Eders Kongl. ”Maj:ts nådiga öfverseende, att jag, om än för närvarande någon åtgärd deraf icke ”kunde föranledas, i djupaste underdånighet uttalar mina farhågor, att det ifrågavarande ”vigtiga nationela företaget icke, utan de största svårigheter och hinder torde, kunna ut”förås af General-Landtmäteri-kontoret och Laudtmäteri-korpsen, äfven med den förestår lening af korpsen, hvartill nu beviljadt anslag kan bereda utväg. Mig synes nemligen, att Landtmäteri-korpsen, i sin rätta bestämmelse att utföra skiftesverket och den ”enskilda ägodelningen, har en så vidsträckt och för landets framtida utveckling magtpå"liggande verksamhet, att denna korps’ redan erkända otillräcklighet för nämnda be”stäminelse borde vara étt tillräckligt skäl mot nya uppdrag. Ju mer åter Landtmäteri”korpsen får odeladt egna sig åt skiftesverket och egoniätningen med dithörande kartors ”utarbetande, desto värdefullare förarbeten blifva derigenom ock undangjorde för det ”nya ekonomiska karteverket, hvars arealberäkningar få en ovärderlig utgångspunkt i ”rik tillgång pä goda s. k. geometriska eller Landtmätare-kartor.
Ridderskapet och Adeln till Bevillnings-Utskottet under den 6 dennes remitterad och lill Utskottet påföljande dag ankommen motion, har Herr Grefve von Fersen, Hans, med anledning deraf, att, enligt i5 §. af underrältelserne lill Tull-Taxan, hvilken medgifver, alt varor, inom ett år ifrån den dag då de på Credit-upplag uppläggas, få förtullas efter den tull, som var gällande då upplaget skedde, varu-artiklar, hvarå Förhöjd tullafgift vid innevarande Riksdag blifvit beslutad, äfven under loppet af nästkommande år i836 skulle kunna förtullas efter nu gällande Tull-Taxas mindre tullbestämmelser, hvarigenom åter en minskning i den för sistnämnde år påräknade tull-inkomst kunde uppkomma, föreslagit, att Rikets Höglofl. Ständer måtte hos Hough Maj:t anhålla om den förändring i stadgandet angående Credit-upplaget, att af de varor, hvilka under loppet af innevarande år lili sådant upplag anmälas, endast de, hvilka under detta år derifrån till förlullning utlagas, må kunna förtullas efter hvad i83o års Taxa bestämmer; men de varor åter, som efter den i Januarii 1836 lill förtullning från Creditupplaget uttagas, draga den afgift, som i den nya Tull-Taxan blifver stadgad, samt att Nådig Kungörelse härom måtte utfärdas så fort ske kan, på det varu-requirenler om förändringen i tid må blifva underrättade. Då Utskottet ej kan undgå att hysa farhåga, att den kännedom om Rikets Höglofl.
Uthusbyggnader vid a:dra Gardets Casern; D:o vid Garnisons-Sjukhuset; och i5:o. för en Tyghusbyggnad i Christianstad j innehålla rörande beViöflighelen af de för dessä ändamål och byggnader äskade medel; men Utskottet har deraf icke funnit skäl alt frångå sin om dem förut yttrade mening; och får Utskoltet, med åberopande således af dess förra yttrande i afseende på sislberörde punkt, tillägga, det vidmagthållandet eller nybygga nåd af erforderliga förrådshus bör, efter Utskottets tanka, hädanefter som hittills, räknas bland de årliga förvalL11 i 11 gSomsorgerna, och att således de till Kongl. Krigs-Collegii disposition ställde ordinarie anslag böra derlill användas. Rörande oftanämnde nybyggnad i Christianstad har Utskottet trott sig böra meddela de upplysningar Utskottet nu mera inhemlat nemligen, It St't -Vtikoiteti Dhatande Aw agi. att densamma icke, på sätt af Kongl. Majlis Nådiga Proposition kan slutas, är ämnad till Tyghus, utan alt, utom Högvakt, äfven innehålla Rustkammare, Undervisningssalar och Boställsrum för Arlillerie-Verket samt Tygstats tjenstemän; att den förut lill Högvakt begagnade byggnad redan år 1774 undergått en svår reparation, samt sedermera, oaktadt förnyade reparationer, alltmer och mer förfallit, så att uppförandet af en ny byggnad måst beslutas, hvartill planen blifvit uppgjord i förenämnde större scala. för alt i framtiden bespara de dryga hyror, som nu af ordinarie Staten utgå, men hvars verkställighet i brist af medel måst uppskjutas; samt att fråga jemväl är väckt, alt, vid utförandet af byggnaden, Kongl. Skånska ITof-Rätlen skulle i kostnaden deltaga, på det ali, genom en tillbyggnad för Ilof-Rätlens räkning, man skulle kunna undanröja den svårighet och bespara den kostnad, som nu är förenad med Embelsrums anskaffande. Dock anser Utskottet dessa förhållanden icke föranleda till ändring i dess ofvan gifne afstyrkande. Försvaret till Sjös.