Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid flere föregående riksdagar hafva förslag i berörde syfte blifvit framställda, och den 8 April 1857 afläto Rikets Sländer en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t med anhållan, att Kongl. Maj:t täcktes, efter ärendets utredning, taga i nådigt öfvervägande, huruvida ej Krigs Hofrätten kunde varda iudragen och dess göromål öfverflyttade på de öfrige Hofrätterna, med iakttagande af hvad för dylika måls behandling i Kongl. Maj:ts Högste Domstol är föreskrifvet. Kongl. Maj:t behagade häröfver infordra underdåniga utlåtanden ej mindre af Krigs-Hofrätten, än af öfrige Hofrätterna och af Högsta Domstolen, hvilka samtlige, med undantag af Göta Hof-Rätt, afstyrkte den ifrågasatta indragningen af omförmälda embetsverk. De skäl, som i sådant hänseende gjort sig gällande, äro hufvudsakligen: att då den grundsatts, i öfverensstämmelse med hvilket! på sednare tider beslutits dels indragning af åtskilliga särskilda domstolar, såsom Borgrälter, Slottsrätter, Bergsdomstolar, Hallrätter m. fl. dels, upphörande af Styrelseverkens domsrätt i vissa mål, stödde sig på nödvändigheten af enbet, jemnhet och säkerhet uti lagskipningen, hvilket allt erfarenheten visat icke kunna åstadkommas, så länge för särskilda medborgareklasser, inrättningar eller yrken funnes särskilda dom - Sammans.
Förr än Banken får öppnas och träda i verksamhet, skall iagttagas: a) att inför Rådhus-Rätten i den stad, der Bankens Hufvud-contoir är beläget, i hufvudskrift förevisas, så väl den af Kongl. Maj:t utfärdade ti 11- stånds-resolution, sorn ock Bolags-reglorna, för att i Intecknings-protocollet ordagrannt intagas; hvarefter Rätten ofördröjligen låter, på Bolagets bekostnad, i allmänna tidningarne införa kungörelse otn det ingångna Bolaget; b') att uppgift på Bolagets delegare med solidariskt ansvar till samina Rätt aflernnas, för att äfven i dess Intecknings-protocoll intagas; börande en sådan uppgift förnyas efter hvarje Bolags-stämma, så vida någon förändring med (lelegarne då inträffat; c) att uppgift å de personer, som komma att underskrifva Bankens tryckte eller graverade förbindelser, ej allenast tillställes Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Länet, utan äfven i allmänna tidningarne kungöres, hvilket åliggande förnyas, så snart någon förändring inträffar; (T) att till Banken skola vara inbetaldte minst io procent af grundfonden eller |:delar af det i § 6 litt. a bestämda tillskott i reda penningar, äfvensom handlingar, hvilka Bolaget efter pröfning godkänt, aöemnade lill säkerhet derföre, att återstoden af samma tillskott varder inom ett år i Banken insatte; e) att de handlingar, som utgöra säkerheter för den öfriga delen af grundfonden, skola jemväl vara till Banken inlemnade, och af Bolaget, efter pröfning, godkände. 9 §• Utom invisningar på Rikets Ständers Bank, i enlighet med derom gällande föreskrifter, må ej af enskild Bank utfärdas andra tryckta eller graverade förbindelser, än credit-sedlar, ställde till innehafvaren, att vid anfordran, utan ränta, inlösas, oell hvilka ej må lyda å mindre belopp, än Fem Riksdaler curant, motsvarande En Riksdaler 12 sk. Silfver Specie. 10 §. Ej må enskild
Riksdagsordningen, dito.— rörande ConstitulionsUtskottets Memorial i afseende på anmärkningen mot StatsRådet samt föredraganden af Handelsoch FinanceÄrenderne, 594. — om gillande af StatsUtskottets Betänkanden, angående 1:0 åtskillige anstalters vidtagande till förmån för Manufactur-smidet i Eskilstuna; 2:0 ersättning af kostnaden för Deputerade af RiksStånden, som komma att afresa till Norrige, för att bevista Kongl. Majrts Höga Kröning derstädes, ögö. — om gillande af Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Betänkanden, rörande 1:0 Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, i anledning af förekommen fråga om BåtsmansRoterings införande i Färentuna Härad af Stockholms Län; 2:0 Pensioners anslående till understöd för Embetsoch Tjen - 241 Tjenstemän, som hafva flere barn; 3:o vidtagande af medel till Finska handelns inskränkning, 5c>5, 5c>6. ProtoeollsUtdrag, Ridderskapets och Adelns, om bifall till Bancooch LagUlskottens Betänkande, angående Bankens skyldighet, i afseende å Skuldebref för hvilka, till erhållande af Lån i Banken, inteckning blifvit i fast egendom sökt, 5g6. — angående Statsoch BevillningsUtskottens Utlåtande, i afseende å Kongl. Majrts Nådiga Proposition om en stadgad afgift af hvarje Mantalsskrifven person till den Veneriska Smittans hämmande, dito. — om afslag af Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkande, rörande ändring uti g §. af Kongl. Maj:ts förnyade Seglationsordning den i5 Junii 1774» dito. — rörande nämnde Utskotts Memorial, om yrkad rättighet för Städernes Magistrater, att få förrätta alla så kallade DykeriAuctioner, 597. — om Återremiss till StatsUtskottet af dess Betänkande, i afseende på de under Kongl.
Vid de 3:ne Artilleri-Regementerne å 170 R:dr R:dr 510. » Kronprinsens Hussar-Regemente 570. » Wermlands Fältjägare-Regemente 280. ^ ggg eller tillhopa R:dr R:ko 4,990. hvarigenom aflöningen blefve förhöjd: för Regements-läkaren vid Lif-Revärings-Regementet till 250 R:dr, för Regements-läkarne vid Wermlands Fält-Jägare-Regemente, vid L,if-Regementets och Smålands Grenadier-Corpser samt vid Norrbottens, Westerbottens och Jemtlands Fält-Jägare-Corpsér till 600 R:dr och för Regements-Läkarne vid arméens alla öfriga Regementen och Corpser till 800 R:dr allt banko; samt 3:o att för Regementsläkare, som straxt efter uppnådda 60 lefnadsoch 30 tjensteår söka nådigt afsked, må medgifvas rättighet att då, utöfver dem utur Arméens Pensionskassa tillkommande pension, jemväl från Allmänna Indragnings-Staten undfå pensioner, bestämda till 400 R:dr för dem, hvilkas löner här förut föreslagits att förhöjas till 800 Ridr, och till 200 R:dr för dem, som afsetts att erhålla lägre löner än nyssnämnda belopp, men med skyldighet likväl för alla att under 10 år, från afskedsdagen räknadt, i händelse af behof, efter omständigheterna tjenstgöra antingen vid miiitär-sjukhus, depöter, eiler civila sjukanstalter. Den andra angelägna omsorgen vid beredandet af arméens sjukvård i fält, är anskaffningen af den för fältsjukhusena erforderliga utredning; men såsom hänförlig till de materiella behofven, synes mig frågan derom, likasom de om arméens beklädande och bevärande, lämpligast förekomma under afdelningen, rörande hvad för arméen i materielt hänseende behöfves. Ehuru pligtig jag än anser mig vara, att vid detta tillfälle inför Eders Kongl.
Jo, som ett hem, par af för-årets nummer. Tyvärr uppstod emelom sin plikt att vid hvarje tillfälle för sina närdet blir korteligen svaret. Ingenting får lertid snart ett afbrott. De fackmän, med hvilka maste framhålla lifförsäkringsidéns nytta och betydelse, ja, då kan hon ej heller underlåta att intyda på inrättning, rummen äro ej möbleIdun gjort aftal om denna series utarbetande, för sina vänner och bekanta påpeka densamma, blefvo så helt upptagna för årets stora utställrade med den stela likformighet, som är då är hon ju redan att betrakta såsom en tjä- genomgående hos alla våra stora anstalter, ning, att ingen tid blef dem öfrig, och äfven nare åt denna idé, och då bör hon ej heller förman sitter kring det gemensamma arbetsIduns utrymme anlitades af alla utställningsarneka sig arbetarens välförtjänta lön. Hvad som föranledt undertecknad till dessa bordet, man samlas kring aftonlampan, man tiklarna mer än vanligt strängt. reflektioner är en annons, som återfinnes i Iduns lefver » en familie ». Människor ha i allmänSom vi emellertid ej äro de, som pläga bryta senaste nummer. Lifförsäkringsbolaget Svecia, het stor skräck för allt som bär namn, heder våra löften, ha vi ej ett ögonblick släppt tanken som i dessa dagar börjat sin verksamhet, annonoch värdighet af sjukhus, och de tacka Gud på äfven dettas infriande, så mycket mindre som serar där efter kvinnliga agenter och erbjuder när de väl slippa u t; de som komma till vi äro öfvertygade, att en artikelserie af ofvan därigenom sysselsättning med däraf härliytande inkomst åt fruntimmer. I dessa tider, då tiddetta hem tacka Gud att de kommit dit, angifna art skulle blifva af stort intresse och ningarnas annonsafdelningar öfverflöda af framde känna, att de äro ej på ett sjukhus, utan gagn för vår läsekrets. För året blef det emelställningar från platsoch arbetssökande kvini ett sjukhem, och man mottages därför lertid för sent att hinna genomföra densamma.
Cederströms förslag, alt början af nästföljande mening skulle erhålla följande lydelse: "Prolocollet må, när så ske kan, genast, men skall, i annat fall, sist å fjortonde dagen derefter, i sockenstämma justeras." Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att i afseende jiä det återstående af samma mening Gr. Tanbe hade yrkat, att efter ordet "förrättas” skulle tilläggas: ”äfvensom att beslutet, i händelse besvär ej anföras, vinner laga kraft.” Hr Lefren, Joli. Pehr: Jag delar den åsigt, som Gr. Tanbe yttrat, men hvaruti Frih. Cederström icke kunnat instämma, derföre alt uti en påföljande § stadgas huru förhållas bör med beslut, sorn icke öfverk lagas. Jag skulle dock tro, att de olika meningarna kunde förenas derigenom, att ordet "tillkännagifva" utby tes mot ordet "p å m i 11 n a j” emedan det sednare ordet blott innefattar en erinran om hvad vederbör, egentligen böra anses Veta, då deremot ordet "tillkännagifva” antyder ett meddelande, hvarom kännedom förut saknats. Gr. Taube: Jag kan icke annat än i allo gilla den af Hr Lefre'n gjorda anmiirkn. och anhåller derföre, lika med honom, att örcPet "t i 11 k ä n n ag i f v a" må utbytas mot ordet "p å minn a.” Hr von Hartmansdorff: Mot begagnande af ordet ”påminna," i stället för ordet "t i I I k ä n n a g i f v a,” får jag erinra, alt då samma ord äfven skulle hafva afseende på dagen för justeringen af prolocollet, så går det icke an att begagna detsamma, emedan påminnelse derom att justeringen då och då skall förrättas förutsätter, hvad som icke vore händelsen, nemi. att sådant förut blifvit tillkännagifvet. Följaktligen äro de ordalag riktiga, hvilka uti detta hänseende blifvit använda i g §:n. Gr. Taube:
RondeSt. äger nu valrätt för hvarje hemmansdel, men detta blott lill en fjerdedel af representationen; att nu yrka samma valrätt till den hälft af representationen, som skulle välja den andra, och således till hela representationen, är en inkräktning utom all höfva. Calculen är oändligt enkel. RondeSt. har 41,000 mantal; de andra Stånden 24,000 samfäldt; det är ju då naturligt, att de 41,000 måste kullvotera de 24,000, isynnerhet som röstantalet icke stiger i samma förhållande som hemmantalet. En värd ledamot af detta Stånd, som troligen icke kan misstänkas för att vara emot en representationsförändring, Gr. Anckarsvärd, har visat oss en calcul huru Reformvännernas förslag skulle komma alt slå ut, och man finner deraf, att då alla de öfriga Stånden tillsammans skulle få några och 20,000 röster, så skulle RondeSt. ensamt få öfver 70,000. Jag hemställer huruvida detta är rimligt. Så länge RondeSt. yrkar valrätt för hvarje hemmansdel, är all representationsförändringomöjlig. Det är således RondeSt., som isynnerhet lägger hinder emot denna reform. Hvad RorgareSt. beträffar, så är förhållandet icke stort bättre. RorgareSt. säger sig yrka den samfällda valprincipen, men gör ett undantag derifråu för sig sjelf, och vill hafva särskilda röster för småstäderna i Riket. Det är sant, att det medgifvit valrätt äfven för husägare m. fl.; men i småstäderna finnas icke andra än borgare, hvilka således skulle behålla en ståndsrättighet för sig, under det de yrka den samfällda valprincipen för alla andra. Det är ungefär som RondeSt. gjorde vid 1800 års riksdag, då det beviljade bevillningen, med villkor alt dc sjelfva icke skulle betala någon. R. o. Ad. är således det enda Stånd, som gjort en verklig uppoffring för att befordra en representationsförändring, dä del afsagt sig sin sjelfskrifvenhet.
Byggningabalken, rörande delaktighet i. Kyrkoböcker, angående sättet för deras förande m. m. IV. B. 491. Kyrkohemmanen i Halland, angående bestämmande af vissa villkor för vinnande af dispositionsoch jordeganderätt till. Se Halländska kyrkohemmanen. Kyrkokerdar, angående deras ansökningar om löneförbättring. Se Löneförbättring. Kyrkolagen, 15 capitlet 24 §, om ändring af. Se Giftermålsbalken 12 cap. 1 §. Kyrkoplikten, den uppenbara, om afskaffande utaf, samt ändring i stralfbestämmelserna för lista och 2:dra resan stöld. 1. 393. R. 563, 592. III. B. 427. IV. A. 45. V. U. 381. A. 628. ( 80 ) Kyrkor, om befrielse för, från vissa extra utgifter. IV. B. 36. A. 114. Kyrkoråd, om ändring af 8 § i Kongl. Förordningen derom af den 29 Augusti 1843. IX, B. 620. A. 686. X. E. 460. Kämnersrätter, om upphäfvande af. Se Lagmans m. fl. rätter. Königsfelt, Major M., angående hans afsägelse att vara ledamot i Directionen för Malmö lånecontor. I. B. 274. A. 333. Köping, staden, angående låneunderstöd till, i och för undersökning rörande Strömsholms canals ledande dit. Se Låneunderstöd. Köpingsprivilegier för Grebbestads fiskeläge. Se Grebbestad. — för Wrigstad, angående. Se Wrigstad, L. Lag för actiebolag, angående. Se Actiebolag. — för Privatbanker, om stiftande af. Se Banker, privat-. — för Rikets Ständers Bank. Se Bankolagen. —- för compromissarier eller gode män. Se Compromissarier. — för verkställighet af fängelsestraff, angående. Se Fängelsestraff. —- angående gemensam, för inrikes och utrikes vexlar. Se Vexlar.
Markegängötara kunde af märdarne möjligen anffaffas; c.) AL Den Z Julik. 7 c) At de skjutsffpldige mätte tillätas, at sjelfwe, i bwarje Härad, eller om det arnog widsträckt, mindre district eller Socknar, inom sig utse en eller twänne Ståndspersoner och lika mänga af Allmogen, hwilke ffulle hafwa i sin wärd den förteckning, efter hwilken de ffjutsffyldige i en faststälv ordning och tour skola ffjutsen bestrida; at til desia personer Lanseller Fjärdingsmännen mä sig med wederbörandes ordres om Kronoffjuts förfoga; samt at detze personer och ingen annan mä äga rättighet, at beordra districtets Inbyggare att skjutsa: dock at de mä wara förfallne til answar och tjenlig plikt för den försummelse, som genom deras bristande anstalter förorsakas; ck) At alla de Hemman, ware sig Säteri, Boställen, insockne, Rä och Rörs, utsockne. Frälse, Skatte eller Krono, som kunna anses wara päsatte ett högre hemmantal än enligt en i behörig ordning gjord skattläggning de af jord efter refning innehafwa, böra äga tilständ, at i laglig ordning hos Kongl. Maj:t söka och erhälla behörig förmedling. 5:o Äntligen beslöts, at i Städerne Husägare af Ridderskapet och Adeln, under krig, ätaga sig Jnqwarteringsffpldigheten lika med de Husägare af ofrälse Sländet, som icke äga Borgare-Privilegier, och utan ändring af det satt, hwarefter Borgerffapet manligen uträknar detta allmänna onus samt under förbehäll, at Inqwarteringen fördelas genom en Commis - 8 Dm Z Inlii. CommiHion, sammansatt af bade Borgerskap, Adel och Ståndspersoner: Mtrandes Rid^erKrpct och Adeln derjemte den wänliga önstan, at alla hus, som enligt Privilegier hittils warit befriade frän inqwartering matte deruti under krigstider deltaga.
Hvad åter angår beskaffenheten af de befästningar, som skulle erfordras till detta måls ernående, föreställer sig Utskottet, och har i denna sin föreställning blifvit styrkt af det betänkande, den till frågans utredande sednast i Aåder tillsatta kommilé afgifvit, att det ej skulle erfordras att af Stockholm bilda en stark hufvudfästning, innesluten inom en sammanhängande förskansning af flerdubbla linier, enligt nutidens fullständiga fästnings—sysienimr. Mot en så beskaffad befästning synas många skäl tala, såsom först stadens vidd och stora omfång, som har lill följd alt en dylik befäslningslinie, äfven om den ej anlades så långt utom staden, att denna blefve skyddad mot ett borobardement, likväl skulle blifva ganska vidsträckt och i följd deraf fordra en oerhörd anläggningskostnad. Vidare skulle en sådan fästnings besättning medtaga en allt för stor del af våra stridskrafter och sålunda förmycket försvaga dea i fält stående aktiva armeens, och slutligen skulle Stockholms vigt och inflytande på krigsföretagen, som enligt hvad ofvan är visadt, redan i sig sjelf är nog betydlig, derigenom lätt växa till en alltför stor höjd, så att den till och med kunde komma att öfverväga hela det öfriga landels, hvilket visserligen ingalunda vore önskvärd!. Siats-Utskottet har derföre ansett sig böra helt och hållet instämma uti den af oftanäinode kommitterade yttrade åsigt, alt de befästningar, hvilka kring Stockholm komma att utföras, borde inskränkas till några permanenta stöd för de stridskrafter, som först äro att till hufvudstadens försvar tillgå, hvarvid, om möjligt, en sådan anordning borde vidtagas, att det första öfverrumplande anfallet kunde afvisas af stadensgarnison, förstärkt af de allra närmast förlagda trupperna jemte dessas beväring, hvilken sednare, likasom Stockholms hela manliga befolkning genast borde vara användbar till försvaret af fästningsverken, äfven utan att ega den krigsöfning, som erfordras för deras införlifvande med den aktiva arméen.
Jag tror således att detta är en preliminär-fråga, som naturligtvis inverkar på den stora hufvndfrågans afgörande, och jag bar en serskildt erfarenhet deraf, att den stora frågans afgörande är förknippadt med svårigheter derföre att icke några lärare-seminarier finnas. Frågan har i -alla fall sina svårigheter, äfven om de nya lärare-seminarierna blifva uteslutande praktiska anstalter, emedan dervid möter samma betänklighet, som förut förekommit, nemi. att den nye läraren rusar åstad utan att vara föreberedd genom föregående erfarenhet. Man säger, kanske med rälla, att eleven blir för läraren ett experimenlal-fält, hvilket äfven gäller om den skola i hvilken han skulle experimentera, meri detta är en svårighet, som möjligen skulle kunna helt och hållet häfvas. Jag tror nemi. att experimentet skulle göras oskadligt i fall det anstäldes uti universitets-sladen, der den unge läraren, sorn handledd af en så säker och grundlig erfarenhet, att lian åtminstone ändock uträttade det mesta möjliga, under det att han förberedde sig till sitt framtida kall. Då frågan i alla fall är förknippad med sädane betänkligheter, så vore det mycket illa i fall R. St. skulle visa sig afviga emot denna vigtiga sak. Jag afstyrker således, och anhåller alt äfven StatsUtsk. i sin mån ville afstyrka R. St. att, till följd af under discussionen förekomna yttranden, bestämma några detaljer, rörtde seminariernas inrättning, utan helt enkelt tillstyrka R. St. att anslå 10,000 R:dr lill inrättande af seminarier vid universiteten uti Upsala och Lund. Hvad åter beträffar skolan i Hudiksvall och de öfriga punkter, i hvilka serskildta skolor blifvit förordade att få anslag, så anhåller jag att få fästa deras upmärksamhet, sorn talat för dessa anslag, derpå, att det icke går an att R. St. på detta sätt plocka bort de små tillgångar, som finnas, åt alla de håll, dit de serskildta motionärerna eiler möjligen alla 4 Stånden kunna finna lämpligt, ty R.
— Enär de sålunda föreslagna reparations-arbeten samt förändringar och dekoreringar å Riksgälds-kontorets hus voro dels nödvändiga för husets framtida bestånd och vederbörliga underhållande och dels lämpad efter de med dessa arbeten för öfrigt afsedda ändamål, hafva Fullmägtige, sorn, för sin del, icke funnit anledning till någon erinran hvarken emot de afgifna förslagen och kostnadsberäkningarne eller emot de, till närmare upplysning om sagde förändrin' gars och dekoreringars utseende samt till ledning och efterrättelse vid desammas utförande, uppgjorda ritningar, ansett ifrågavarande förslag oell ritningar böra S/a/sUlskot tels Utlåtande, N:o 30. 9 böra gillas och fastställas; mm med afseende å det betydliga belopp hvartill kostnaderne för merberörde reparationsoch dekorerings-arbeten enligt förslaget komme -att uppgå, hafva Fullmägtige, före meddelandet af sin fastställelse å samma förslag med dertill hörande ritningar samt vidtagandet af de för samma arbetens verkställande erforderliga beslut och åtgärder, hemställt, att Statsutskottet måtte utverka Rikets Ständers bifall till dessa arbetens företagande; dervid Fullmägtige. med hänsigt till om förm alde kostnadssumma, tillika erinrat, att denna vore den första betydligare reparationskostnad, som Riksgälds-kontoret under hela den tid af mer än 20 år,' derunder detta verk innehaft och begagnat sitt nuvarande hus, behöft för detsamma vidkännas, samt att husets ovanligt öppna och vackra belägenhet inom en af hufvudstadens bäst bebyggda och mest besökta delar onekligen fordrade, att det till sitt yttre erhölle ett utseende, som motsvarade de skäliga anspråken på en staten tillhörig större byggnad med nyssnämnde fristående och fördelaktiga läge. I sammanhang med den sålunda gjorda framställningen, hafva Fullmägtige jemväl hos Stats-Utskottet anmält ett annat å denna egendom erforderligt arbete samt hemställt om beredande af Rikets Ständers tillåtelse till detsammas verkställande. 1 Bland andra vid sednaste riksdag meddelade och genom dåvarande Statsutskott
Men ett annat förhållande blir det alltid, att förändra villi oren för industriföretags utöfning i ett Samhälle, der Lagar och Författningar, med eller utan skäl, under en längre obestämd tid gifvit en serskild riktning åt produetionskraften, och då man erkänner nyttan och behofvet af så kalladt skydd för inhemska näringar, bör man ock besinna omöjligheten, att å priori säga, om detta skydd vinnes genom i5, 33- eller 5o procents afgifter, samt i följd deraf med förtroende öfverlemna åt den ständigt verkande Styrelse-makten, att under constitutionell ansvarighet härom besluta på det sätt, som, efter pröfning af förhållanden, finnes bäst befrämja allmän och enskild nytta. Man talar om grunder för ett Statshusbållningssystem, om brist på ett sådant, likasom i detta hänseende något annat system kunde i förväg uppgöras än det, att med uppmärksamhet följa de industriella krafternes utveckling, nu hastigare och mångfaldigare än någonsin; att derefter lämpa sina åtgärder; att varsamt förändra inrättningar, sorn. icke vidare passa för tidan; att ej envist bibehålla former, som förvandlats till hinder; att sprida kunskap och färdighet i alla yrken; att söka göra kunskapens makt 33a Den 19 Junii e. m. begriplig för slentrianen; samt att på detta sätt, utan våldsam rubbning af närvarande förhållanden, med aktning för alla lagligen förvärfvadejrättigheter, med skonsamhet äfven för vanor och fördomar, småningom sträfva till den frihet i handel och näringar, som är grundad på en sann upplysning och af täflan underhålles. Efter denna allmänna framställning ber jag att få fästa Höglofl. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på några serskilda i Betänkandet förekommande omständigheter. Yid de af BevillningsUtskottet föreslagne grunder för den blifvande Tullbevillningen anser jag, för min enskilda del, anledning till erinran ega rum endast vid urte punkten. Utskottet föreslår nemligen en underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t, att Kongl. Maj:t må i Nåder vidtaga alla de mått och steg, som i afseende på en för Svenska handeln förmånlig reciprocitet med fremmande Länder äro med Rikets bästa förenliga.