Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid första påseendet tyckes detta skäl vara recomrnenderande, vid närmare granskning finner man det dock föga mera talande lin de öfriga af Utsk. framdragna historiska bevis. Äfven i afseende på Norrige torde det icke böra lemnäs obemärkt, att dess constitution är gårdagens produet, att den ännu icke blifvit pröfvad i motgångens degel eller af ett hofs ständiga närvaro; dess statsskepp har hittills alltid varit gynnadt af förlig vind. Ingen med varmt frihelssinne kan undgå att beundra Norrmännens lugna men dock ihärdiga och oböjliga constitutionella hållning, ingen vara blind för deras lands oupphörliga materiella förkofran; men äfven med fullt erkännande deraf, äfvensom med antagande af att de Norrska institutionerna äro förträffliga för Norrige, torde ingenting mera än ländernes likartade geografiska läge tala lör deras öfverflyttande på Sverige. Det är verkligt underbart, huru tvänne nationer, lefvande under samma luftstreck, delande samma sysselsättningar, tili den grad kunna skilja sig från hvarandra i seder, vanor och lefnadssätt. Orsaken ligger i ländernes olika politiska antecedenlia. Det enda föihållande att det i Norrige aldrig funnits någon mäktig adel; alt under de sednare tidehvarfven ingen regent, intet hof residerat i landet, har skapat en sådan olikhet i national-karakteren, att det numera finnes föga mera likhet mellan Svensken och Norrmannen än mellan Engelsmannen och Neapolitanarn. Norrmannen är nordbon med dess flegma och dess tarflighet personifierad. Svenskarne deremot hafva fått något af den sydländska naturen i sitt lynne, dess häftighet, liflighet och ombytlighet; det torde således icke vara utan skäl, som de fått namn af Nordens Fransoser. Lägg nu dertill de många rojalistiska och aristokratiska fördomarna med thy åtföljande lyten, rangsjuka, högmod och fåfänga; allt detta utgör inga republikanska dygder. Då Norrmännen svårligen kunna förmås alt antaga de Svenska institutionerna, anser mången det för nödvändigt att antaga deras, såsom enda sättet alt åstadkomma en amalgamation mellan båda nationerna.
Dä jag i mitt minne aterkallar de bedröfweliga bewis sednare tiders innom detta Land förde krig, och deribland der nu sednast slutade, i sä rikt mätt lemnat, hurusom en betydande del af Fäderneslandets förswarare och söner, sedan de i krigets faror hafwa undgätt döden, likwäl sedermera, efter at ifrän flagtfältet haft ma aterwändt särade och sjuke, mast i Fält-l.27^- rötterne och llospitalerne blifwa olycklige offer, sällan för felande anstalter, men nästan ensamt för brist pä skickelig! och tilräckeligt Läkare-biträde. Dä jag erindrar mig den icke sällsynta händelse, huru ofta i Landsorterne mänga i sin början obetydlige och mindre farlige sjukdomar urarcat til de mäst härjaude och dödande farsoter, och det endast af brist pa tjenlige anstalter samt tidig och skickelig Läkarewärd. När lag föreställer mig alla detza förenade olyckliga omständigheter, da synes mig hwarje förslag, som leder til förekommande af siike olyckor för framtiden, förtjena den största, den wigtigaste upmärksamhetNaturens Allmänna Lag bjuder, at menniskolif böra med ömhet och wärd behandlas, och efter min tanka gifwes för Staten ingen heligare och dyrare pligt, ty derpä' beror 0- medelbart Statens första waltrefnad och beständ. iZ?o Den 29 Mars, e. m. En nplyst samtid stall med bifall belöna och efterIverlden med tacksamhet ihågkomma den redelige och xLtriotistL Medborgare, som bade för närwarande och kommande slägte sökt bereda möjligheten af en allmännare och ömmare hälso-wärd innom sitt fosterland, och hwarje enskild medlem i Samhället stall uri medwerksamhet lil et sä stort och wälgörande ändamål finna den ljufwaste tilfredsställelse och belöning för dest rena afsigt och bemödande, Jag högaktar den ömhet, hwarmed Högloft. Utstorten behandlat Verra granlaga amne, men jag kan icke för min enstilda del förena mig med Högloft.
Beloppet af denna ränta, hvarigenom Räntesedeln skall equivalera Banco-sedeln, beror Uppå Ränte-sedelstocItens förhållande till den liggande andelen af Rikets mynt , dels uppå hela sedelstockens, (Bahcoet Ränte-) noga afvägning efter allmänna rörelsens kraf, uppå den anstånds-tid med betalningen, hvarpå Räntesedeln lyder, samt uppå gängse räntan i Landet. Om Räntesedeln förfaller efter 3:ne månaders utställ - ctx Stats■ och Banco-Utskottens Utlåtanden'. ning, dess belopp (t. ex. 5 millioner) unge* gefärligen utgör summan af Capitalet, som i uppbörd och Cassa måste ligga 3:ne månader, samt hela samfällda sedelstocken nätt och jemt upptages af allmänna rörelsens kraf, så ser man tydeligen att denna räntesedel skall equivalera Banco-sedeln, så vida procenten, hvarmed Räntesédeln löper, är tillräck el ig för att locka till den möda affaires-mannen måste använda, att tillbyta sig detta mynt, för att deraf begagna sig för sin Cassa. Ar räntan för låg, eller ränte-sedel-beloppet för stort, eller hela sedelstocken icke jemt upptages af allmänna rörelsens kraf, så faller räntesedeln under Banco-sedel-värdet; d. v. s, Silfvervärdet. Ett motsatt förhållande höjer hans värde deröfver. En liten fluctuation emellan desse sedelmynts-värden (rubbning i equation) kan aldrig förekommas; men är äfven af ingen betydenhet. För kortare anståndstid erfordras mindre ränta, för längre, högre. Riks» gälds-Contoirets Obligationer t. ex. med 5, prC. och 4 års anståndstid, gälla fullt. Under en ä 3:ne månaders anståndstid med inlösen, torde dessa sedlar löpa med 2 prC. Man har ingen erfarenhet i denna väg; den måste allt* så försökas.
Må vi, med fullföljd af hvad Gustaf den Store Adolf gjort och velat göra, ära Hans minne och Far - 312 Den 19 December. fadrens, hvars vapen sitter främst i denna sal. Det sker icke genom andligt högmod och ofördragsamhet mot olika tänkande, Hedendom och Judendom* fruktar jag mindre. Uttrycken om Judaskyssar kunde Hof-Predikanten Tham hafva sparat sig. Motionären har just icke sagt Statskyrkan några sötsaker, likasom de faderliga förmaningar och råd, han tillbaka fått emottaga, icke varit särdeles ömma. Frih. Creutz går sin, jag min, väg för det mål vi gemensamt angifva: en varm, en verklig kristendom. Jag fruktar icke hans motion. Må den få sin lagliga behandling och blifva en visare på Statskyrkans tornur, hvad tiden lider. Måtte de, som derom derinom föra ordet, förnimma hvad, som timar derutanföre, om än det icke npmärksammas från höjden af denna byggnad. Frih. Cederström, Thure: Efter de bifallsyttringar, som det Högh Ståndet skänkt en föreg:de talare, Hr Hof-Predikanten Tham, torde det måhända anses, förmätet af mig att upträda i motsatt syftning, men då jag hyser den öfvertvgelsen, att det icke är det mer eller mindre lyckade uti framställningssättet, utan skäl i sak, som bör vinna Ståndets bifall, har jag, som på det lifligaste nitälskar för den fråga, hvilken nu är föremål för R. o. Ad:s öfverläggning samt deråt egnat mycken tid, ansett mig upmanad att mig i ämnet yttra; och får jag till en början förklara att, jemte det jag biträder Frih. Creutz’s motion, jag, då på sätt Adv.-Fisk:n i K.
Silfversparres uppoffrande verksamhet för det allmänna, hans familj blifvit beröfvad all utsigt till framlida bergning, hafva Rikets Ständer för Doktor Silfversparres enka, Evelina Johanna Malmén pä allmänna Indragningsstaten uppfört en årlig pension å 400 R:dr. 61:o. Hos Rikets Ständer har framställning skett om understöd till belopp af 300 R:dr årligen för enkan efter Distriktläkaren, Medicine Doktoren Carl Petter Ekegren, som född år 1806 och promoverad till Doktor år 1838, enligt förordnanden bestridt hvarjehanda läkarebefattningar intill år 1840, då lian utnämndes till Distriktläkare i Näs härad af Wermlands län, hvilken tjenst Ekegren, utan lön af Staten, på ett utmärkt sätt och till allmän belåtenhet utöfvat till sin den 6 Januari nästlidne år inträffade död, dervid Ekegren efterlemnat enka samt en minderårig son ulan tillgångar för beredandet af ens den tarfligaste bergning; och hafva Rikets Ständer, på grund af dessa ömmande omständigheter, funnit godt att, med bifall till berörde framställning, tilldela enkan Ekegren en pension å allmänna Indragningsstaten till belopp af 300 R:dr. 62:o. Med anledning af en utaf framlidne Pharmacie Professoren vid Carolinska Medico-chirurgiska Institutet C. G. Mosanders efterlemnade enka, Hulda Philippine Forsström, gjord underdånig ansökning, att som behållningen i boet efter bemälde hennes man, hvilken i 35 år varit i Statens tjenst anställd, jemlikt ansökningen bifogadt styrkt transsumt af boupptecknings-instrumentet, endast uppgått till 8,283 R:dr 09 öre, att fördelas emellan sökanden och en gift dotter, samt de pensioner ur Civilstatens 308 Expeditions-Utskollets Förslag lill underd. Skrifvelse N:o SOS.
Jag vill icke söka något annat skäl för äterremiss, än obilligheten i alt anslå ett lika belopp för den representation, som linnes åligga Landtm, för sitt Ständ, och för den representation, som de öfrige talmännen kunna Vara befogade alt utöfva i afseende pä deras Stånd. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Jag vill visserligen icke påslå, alt icke de skäl, som Hr Printzenskjöld här anfört för beviljande af äterremiss, kunna hafva sin goda grund; men såsom ledamot af StatsUtsk. tager jag mig friheten fästa Uppmärksamheten derpå, att genom en sådan äterremiss ingenting kommer att vinnas. Vid sista riksdagen och, om jag rätt påminner mig, äfven vid J834 års riksdag, voro anslagen för Landtm, och för de öfrige Ståndens Talmän lika stora. Delta är en praxis, sorn de öfrige Stånden hädanefter icke lära frångå, och jag fruktar derföre, att en äterremiss af detta betänk, mera skulle skada lin gagna. Frih. Cederström, Jacob: Jag instämmer med dem, sorn begärt äterremiss, icke derföre alt jag hoppas, att Stats-. Utsk:s majoritet kommer att tillstyrka någon förändring uti ifra - 334 Den 20 Augusti. gavar. betänk.; men derföre att Ståndet, när det nya betänk, inkommer, blir i tillfälle att, utan afseende på SlatsUtsk:s förslag, fatta sitt beslut i frågan, och således bestämma hvad arfvodet bör blifva. Ilr von Hartmansdorff, August: Jag erkänner gilltighelen af de skäl, som Hr Printzenskjöld och Gr. Löwenhjelm anfört för en ålerremiss; men jag tror också, att R. o. Ad. bör taga i öfvervägande, hvad Frih. Tersmeden ä andra sidan yttrat; och som jag dessutom tror mig veta, att vår Landtm, icke önskar att någon åtskillnad skall göras emellan riksdagskostuaderna för honom och öfrige Talmän; så tillstyrker jag vördsamt, att det H. Ståndet måtte bifalla Utsk:s betänk. Gr. Löwenhjelm:
Palmstjerna i detta hänseende begärt, eller till kontrollörernes aflöning, utan jag anhåller att få fullständiga motionen med yrkande alt medel beviljas icke allenast för att aflöna kontrollörer och de vittnen, som dem åtfölja, ulan äfven till den ökade polis-upsigt, som blir af nöden för alt vaka öfver den nya författnms efterlefnad. Frih. Palmstjerna: Hvad angår kostnaden för de vittnen, som skola åtfölja konlrollörerne vid deras förrättningar, torde dertill icke erfordras några serskilda anslag utöfver dem, som R. St. redan i afseende å utgifierne i allmänhet beslutat. Hvad polisupsigten beträffar, så, derest någon vidsträcktare sådan erfordras, än den Ständerna bestämt, torde kronobetjeningen dertill vara tillräcklig. Skulle det pröfvas nödigt, alt åt densamma lemna någon serskild vedergällning, så kan detta jemväl ske utan serskildt anslag och medlen anordnas på 7:de Hufvudtitelns anslag lill reseoch traktamentskoslnader, hvilket är af den natur, att deraf kan bestridas hvad sora i berörde hänseende erfordras. Jag kan icke för ögonblicket inse hvad utredning, som vore erforderlig af min motion; mpn om den remitteras till StatsUtsk., är jag öfverlygad att Utsk. tager i öfvervägande alla de frågor, som härmed kunna ega sammanhang, och derjemte föreslår de utvägar och medel, som i afseende på ulgifternes beskaffenhet kunna vara af nöden. Jag önskar derjemte, att de ytterligare anslags behof, som Frih. Raab afser, mätte af StatsUtsk. tagas i betraktande, och om Utsk. finner skäligt alt serskildt yttra sig öfver ytterligare utgifter, som r anledn. af den utaf R. St. beslutade nya författa. ang:de bränvins tillverkning och försäljning kunna förekomma, så ligger derför icke uti min motion något hinder. Hr von Hartmansdorff, Aug.:
©taber i atiDra od; treDje flagent ©taber i fjerbe ocf> femte b:o b:o “SR ätare» b ref å inrtfeé fartpg od> båtar — å utrtfeö b:o b:o ... ‘Diotariatö<bref eller beroiö orf> proteftcr, font ^otatii ^ublici utgifroa till inlänbjfa, groarje arf — till utlänbningar bro ^>afé, ^urfiffa, fjö» — re fe», till utrifeo ort: — för guöbonbe eller f>uflru meb ett eller gere barn, famfälbt — för betjent eller piga, om be än äro uppförbe på famma pag, t>voarjc — för gefaller, groarje — för bern af allmogen, forn refa öfwer granfelt i en» jfilba angelägenheter, för gwarje perfon . 3emte begå afgifter (fall pag till utrifeö ort be» läggaö meb ftämplabt papper, motfwaranbe ben forbna pagagerare»afgiften, nemligen 16 ff. 331&. tia SR. ©t. spröt. 1850 & 1851; 10 ©anil. 1 2Ifb. 2 23anbet. 9t:br flt. — 12. — 6. - 8. - 12. — 8. 2: — 1: 32. — 24. 1: 6. — 12. — 24. 1: 16. — 12. — 8. ! O 9t:br ff fot I)watje mattg» od) 8 jffot hvarje groinng» pctfon i allmänhet, jamt hälften Deraf för ge» faller, bet jerner, allmoge od) voeberlifar famt Derag fjuflrur od) barn; och äro frän
Hvad mig enskilt angar, så har jag haft den tillfredsställelsen att, vid detta såsom vid dylika tillfällen, med ospard möda befrämja ett billigt pris, och derföre ej allenast förhört mig hos några i yrket kunnige män, utan derjemte, på min enskilda bekostnad, låtit förfärdiga en modell till predikstolens hufvud-sammansättning med dess trappa; förutan hvilke det blifvit svårt för snickare att fatta den ovanliga konstruktionen af denna kyrkoprydnad, och, utan en sådan modell, skulle man för arbetet säkerligen fordrat en vida större betalning, än den summa, som Rikets Ständers Revisorer tyckas finna anmärkningsvärd. Stockholms Station af Kongl. Maj:ts Flotta den 22 Februari 1850. F. Blom. Departements-chef Lil. B. Förste Läkarens vid Stockholms Station förklaring i anledning af en anmärkning uti 184R års Revisions-berättelse. Till förklaring öfver en af Riksens Ständers Herrar Revisorer gjord anmärkning å för höga medikaments-räkningar vid Stockholms Station af Kongl. Flottan åren 1846 och 1847, får jag härmed äran vid handen gifva; — 233 — Då jag är 1839 blef Regemenls-läkare vid Kongl. Flottan, fanns vid Stationen intet sjukrum, utan skulle allt manskap, som ej inom ett dygn tillfrisknade, afpoletteras till Garnisons-sjukhuset; jag utverkade derföre ett sjukrum inom båtsmans-kasernen, men detta var så litet, att det med plats inrymde 5 sängar oell så illa beläget, att några febersjuka der ej kunde intagas, utan alla sådana mäste fortfarande afpoletteras. Efter Herr Amiral Fischerströms tillträde till Stations-chefs-befalet, blef, i sammanhang med flera anordningar rörande skeppsgosse-kasernen, ett stort och sundt rum för 14 sängar upplåtet till sjukrum i gamla sjukhuset, och från denna lid hafva ett vida större antal sjuka kunnat vårdas vid Stationen, hvarigenom medikaments-räkningarne naturligen skoiat ökas; men hvilket rikligen ersatts genom de minskade afpoletteringarne till Garnisonssjukhuset.
Riketsfstångjernshandel på utrikes ort efter hand minskas, och snart nog alldeles upphöra, ty det kunde såsom säkert antagas, att den Engelska industrien ej skulle försumma att tillegna sig fördelen af Rikets nu varande förnämsta exporthandel, den med stångjern, genom det medel, vi sjelfve erbjödo densamma, att just, medelst upplåtande af våra utmärkt goda tackjerns-sorter, gifva ett ökadt värde åt dess deraf beredde jernfabricat af alia slagEngelska jerntillverkningen skulle då först kunna fullkomligt uttränga Svenska stångjern^, och de utländske Jernvei ksegarnes förkofran skulle af oss sjelfva beredas på de flesta Svenska Bruksidkarnes bekostnad, eller rättare sagdt, grundas på desse sistnämndes fullkomliga undergång, enär det vore uppenbart, att de ej skulle kunna beslå vid en uppkommen täflan emellan Svenska tackjernets förädling i stort med Engelska stenkol vid de i England varande förädlingsverken, och samma jerns förädling med träkol vid våra, i anseende till tillverkningsbeloppet, inskränkta verkstäder. Skulle åter en så hög tull bestämma?, att utförsel af tackjern med fördel ej kunde företagas, skulle blotta utförsel-tillåtelsen föranleda redan under närvarande förhållanden försökta svekfulla och falska uppgifter derom, att Engelska jernet vore af Svensk tillverkning, och skada såmedelst tillskyndas Rikets jernhandel. Ilvad åter beträffar förslaget om utvidgad frihet lill Bergsmanshamrars anläggande, har Utskottet ansett, att enär skogstillgången inom Bergslagen nästan öfver allt vore redan disponerad, och antalet af nuvarande bergsmanshärdar, utgörande 92, för ett smidesbelopp af endast 17,358 Skepp., vore mer än dubbelt högre, än hvad för privilegierade smides-tillverkningen verkligen erfordras, vore en utsträckning af tillåtelsen till bergsmanshamrars anläggande icke behöflig; och har Utskottet, på sålunda anförde skäl, afstyrkt begge de ifrågavarande förslagen, hvilket yttrande Rikets Ständer godkänt. Bih. till R. St.
Om frågan blir afgjord så, att vi nu komma att åtskiljas, vågar jag hemställa, om icke plenum kunde utsättas en timma sednare än vanligt, på det frågan icke måtte afgöras genom något slags öfverraskning. Hr Cederschiöld: Jag för min del hyser för Hr Gr. o. Landtm, den största konsideration och beundrar hans ihärdighet under de föreg:de dagarne, hvarföre jag äfven skulle yrka på uplösande af plenum, såvida vi skulle fortsätta en discussion som erfordrade Hr Gr. och Landtnäs närvaro, men då nu endast återstår att nedlägga voterings-sedlarne, så ser jag för Hr Gr. o. Landtm, icke något hinder att till den äldste närv:de Gr. öfverlemna ordf:de - Den 9 Juni e. m. 103 skåpet, då vi kunde fortsätta och afsluta voteringarne utan att öfver höfvan taga Hr Gr. o. Landtnäs krafter i anspråk. Gr. Posse, Gust., förklarade sig instämma med Hr Cederschiöld. Gr. Björnstjerna: Jag instämmer med Hr Cederschiöld och tror att voteringen redan varit nära slut om icke denna onyttiga discussion upstått. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att hvad hans enskilda önskan anginge, det icke kunde komma i fråga att han för sin person ville yttra någon sådan, om Ståndet önskade företaga de voteringar, som troligen förestodo; men att likväl då Frih. Haab Plär vid anmälde sig och yttrade Frih. Itaab, Ådam Christian: Om Hr Gr. o. Landtm, gör framställning till Ståndet i denna fråga, skulle deraf kunna följa en votering om huruvida vi nu skulle åtskiljas eller icke, och detta vore ännu värre än en votering i hufvudfrågan, hvarföre jag icke anhåller om någon framställning om mitt förslag. Hr Cederschiöld: Frih.
Det blir ingalunda till bestridande af bans åsigler i denna del, sorn jag vill anföra något ; men då fråga är 0111 gevårsfabrikationen, mine herrar! om anslag för densamma, så loide del äfven tillhöra representantens pligt, alt gå in i sjelfva den materiella delen af frågan, och för mig bar del alltid framställt sig såsom ett af krigsadministralionens hufvudsak ligasle åligganden, att söka tillvägabringa denna gevärsfährikation till ett pris, som åtminstone något nära kunde stå i jemförelse med hvad förhållandet är i andra länder. Jng tror således, att när gevärspriserna hos oss äro ojemförligt mycket högre än i andia länder, så lemnnr detta anledn. lill anmärkt)., lill återhåll för sjelfva anslaget. Dertill kommer, mine herrar! ett tillkännagifvande, som förefinnes i Utsk:s betänk., med vitsord af en väld ledamot här, hvilken på grund af sitt embete har den närmaste befattning med sjelfva frågan. Jag tager mig friheten hemställa till herrarne, synnerligen lill dem som tillhöra yrket, huru det kan göras begripligt och faltligt, att med den tjenstgöring, hvilken för .Svenska armeen för närvar, äger rum, en årlig förslitning eller eassation af 3ooo gevär kail vara möjlig. Jag får öppet förklara, att jag omöjligen kan lätta detta. Huru länge jag än varit aflägsnad ifrån yrket, så torde det likväl tillåtas mig tro, att jag ej under denna tidrymd har förlorat allt minne af den erfarenhet jag vunnit under den tid jag tjenstgjort såsom militär, den längsta tiden vid värfvndt reg:te, der gevären ofelbart slitas i 12 gånger så stark proportion, sorn vid den indelta ammen. Hvad sjelfva prisförhållandet beträffar, så har jag här ett meddelande ifrån en ganska tillförlitlig hand, sorn under en förfluten tid mycket sysselsatt sig med allt hvad till gevärslillverkningen hörer, nemi.
Konstitutions-Utskottet, sorn i anledning af en inom Utskottet väckt motion, tagit ofvananmärkta förhållande i öfvervägande, har dervid för sig stadgat den åsigten, att i Riksdags-Ordningen borde införas en föreskrift, att riksdagsman under pågående riksdag ej må kunna vara Revisor; och får Utskottet härmed tilfRikets Ständers pröfning vördsamt hemställa följande förslag till ändring uti Riksdagsordningen. § 70. (nuvarande lydelse.) (den föreslagna lydelsen.) l:o. Till Fullmäktige för ett Stånd i l:o. Till Fullmäktige för ett Stånd i Banken och Riksgälds-Contoret samt — —1 — till Revisorer öfver Stats-Verket, Banken och Riksgälds-Contoret, skola ej andre väljas, än sådane af Ståndets Ledamöter, hvilka kunna i detsamma vara Riksdagsmän och Ledamöter af Utskott. Ej eller af Utskott; Revisorsbe må dertill utses någon person, som, vid fällning må dock icke af Riksdagsman ett eller flere af dessa Verk, är redoviunder pågående riksdag ulöfvas. Ej sande, njuter lön eller annan inkomst, eller må till Fullmäktig eller Revisor Sker vid Revisors val annorlunda, skola utses någon person, som Revisorerne om en annan persons utse—■ -—- —. ende, i föreskrifven ordning, skyndsamt —> föranstalta. föranstalta. Stockholm den 28 September 1860.
RegementöfFrifroare eller llppbörDöman wiD Regementet bör äfmen inom nämnDe tiD till ©)efs?*(£mbetet, i od) för behörigt DelgifmanDe, aflemna DebetfeDlar öfwer föewillntngen af <£mbetö* och Sjenjtemännené löner, och i frigötiD fFola De tillftällaé Den bemmawatanDe Sbefo^SrpeDitionen få ti* 84 Digt, att voebecbövanöeö ombuD må, efter Deraö err>åUattDe, få tillgobonjuta laga befroärötiD. §. 130. ©ebetfeDlarne (fola fpecifift, enligt Ijroarje artifel upptaga l)roaD Den (fatt* jfplbige för ftg, l)ttjfru, barn od) öfrige jfattjfrifne perfoner famt tienfte&jon, bör erlägga, jemte fyroaD l)onom i öfrigt för egenDom, fyanDtering, rörelfe od) tjenjl blifroit påförDt, i liff>et ntcD l)ärroiD bifogaDt formulär. §• 131- <£fattj!rifroaren må, till erfättning för DebctfeDlarne, njuta för broar od) en, font ej öfroerfiger §em 3t:Dr £3:co, cn (Tilling; Deröfroer till odj meD femtio 3t:Dr 23:co, troå plingar, famt för DebetfeDel af ännu l)ögre fUmma, åtta p# lingar 33:co; fjmilfen löfen i DebetfeDeln intageé. Sifroäl må, roiD anfroar fåfom för tjenjlefel, icfe mera än en DebetfeDel utfärDaö för De utplDer, forn inom famina taperingöDifrict