Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna svårighet skulle möjligen kunna afhjelpas, derigenom att man hade hufvudstationen på fasta landet och allenast betraktade denna såsom en afstignings-station. Men den blefve dock aldrig rätt tjenlig. Hvad åter rörer stationen vid Clara sjö, så torde Hrr:ne påminna II. H 28 434 Den 6 December f. m. sig, att äfven denna var en af mina första idéer, med någon olikhet i utförandet. Jag ville nemi. fylla Clara sjö eller icke lemna större öppet vatten i den, än som fordrades för att vedbåtarne eller skutorna skulle kunna komma förbi hvarandra. Många trodde, att det skulle blifva ett mycket svårt och drygt arbete, men jag ansåg det icke så. Min mening var, att Observatorium skulie flyttas antingen till den punkt, der den s. k. Westmans »Fåfänga» ligger eller till Grubbens Qvarnberg. Ifrån tegelbacken skalle en jernbana läggas upp till Observatorii-höjden, hvilken består, som hvar man vet, af grus, och denna skulle så nedföras till fyllande af Clara sjö. Derigenom hade man på samma gång fått rum till byggande af ett stort qvarter på norr, och äfven vid Clara sjö hade man åstadkommit .den fördelen, att denna trakt, som är en af de osundaste, om ej den osundaste näst träsktrakten, fått denna olägenhet afhjelpt. Jag har således egentligen ingen ting emot att norra stationen blefve vid Clara sjö, men jag medgifver öppet, att den af Major Leyonanckar föreslagna stationen vid Humlegården elier Träsktorget, med utgrening åt Nybrohamnen, är oändligt mycket bättre och skillnaden för passagerare i afståndet från Clara sjö och Tegelbacken eiler Nybrohamnen är så ringa, att den icke är värd att tagas i betraktande. Öfverste Ericsson har lagt stor vigt på, att jernvägs-stationerne skulle förenas på ett ställe; jag deremot anser, att den idéen är fullkomligt praktiskt incorrect.
I 335 nyad TullTaxa hinner sist inom 3 & 4 nader bli utfärdad, densamma ej må träda i verkställighet förr än år i83i, i hvilket fall den förändring i BevillningsUtskottets förslag äfven torde finnas nödig, att den lindring i tull, som nu eger rum för Svenska sjöfarten på aflägsnare länder, må fortfarande åtnjutas till i83i års utgång, och då nedsättas till hälften, samt således minskad beräknas till 1834 års slut, hvarefter den komme att upphöra. Om återremiss sker, anhåller jag, att delta yttrande må till BevillningsUtskotlet få åtfölja. Herr Anckar swärdh August j uppläste följande: BevillningsUtskottet synes hafva gjort sig en utmärkt möda, att reda detaljerne af vår handel, hvarföre man alltid stadnar .i största förbindelse, äfven om man ej kan instämma med Utskottet i de föreslagna Tullbestämningarne; de lemnade statistiska uppgifterne blifva ändå alltid lika upplysande, om de äfven skulle föra tankan till olika slutledningar, mot Utskottets, hvilket synnerligast för mig är förhållandet med artikeln Ull. Utskottet uppgifver ganska rigtigt, i stöd af 3:ne års import-listor, alt så väl grof, sorn fin, Ulls import varit i jemnt tilltagande, men att derjemte införseltullen genom ett årligt minskadt tull - 336 Den ig J 11 n i i e. m. värde å varan äfven årligen blifvit nedsatt, som en följd hvaraf Utskottet, med all sannolikhet, att rigtigt hafva bedömt förhållandet, anser, att underslef blifvit begångna vid classificeringen af ullens egentliga qvalitet, och på grund hvaraf Utskottet föreslår en bestämd medel-tull för all inkommande ull, såsom correctif mot den origtiga värderingen.
Utskottets hemställan bifölls. 32 86, i anledning af gjorda anmärkningar och Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande of Utskottets Betänkande, 32 52, öfver motioner om förändrad lagstiftning angående förvaltning af omyndigs egendom, äfvensom kontrollen derå. Utskottets anmälan å sidan 6 lades till handlingarne och biföll Ståndet den å sidan 7 gjorda hemställan. S. D. Föredrogs och lades lill handlingarne Konslitutions-Utskottets Memorial, 32 17, angående Talmannens i Bonde-Ståndet vägran af proposition i fråga om votering i Förstärkt Stats-Utskott med anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande ifrågasatt kostnadsersättning för en del resor i tjeusteärenden. Från Vallofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo och godkändes Lag-Utskottets Memorial, 32 84, med voteringspropositioner i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Utlåtande, 32 76, angående de olika beslut, som hos Riks-Stånden fattats i fråga om Utskottets Betänkande, 32 69, öfver motioner om arfsrätt för oäkta barn. Från Hedera. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos Stats-Utskottets Memorial: 32 223, angående upphörande af ljuspenningar för Fullmägtige i Riksgäldskontoret samt om bestämmande af beloppet dels af bemälde Fullmägtiges arfvoden, 740 Prot.-Uldrag den 16 November 1868. dels af Riksgälds-kontorets embetsoch tjenstemäns samt vaktbetjentes aflöningsförmåner. Bifölls; samt JM 226, i anledning af verkställd omröstning uti tvänne till 6:te och 8:de Hufvudtitlarne hörande anslagsfrågor.
» Densamme, om anslag till en jernväg, sträckande sig från någon punkt på jernvägen mellan Stockholm och Upsaiabanan genom Upland, Westmanland och Dalarne till Siljan. 875 » Densamme, om anslag till fullbordande af jernvägen mellan Arboga och Köping. 88. » Kontraktsprosten Janzon, om årlig pension för Kontraktsprosten Doktor Cnattingii enka och oförsörjda barn. 89. » Prosten Bergman, om eftergift af Kronans rätt till dana-arf efter Skol läraren J. H. Löfström. 90. » Kyrkoherden Simonsson, om statsanslag till aflönande af en lektor i klassiska språk vid hvartdera af de på reallinien fullständiga elementarläroverken och dessas upphöjande således till helt fullständiga läroverk, åtminstone det i Helsingborg. 91. » Densamme, om underdånig hemställan till Kongl. Majit om utfär dande af en nådig Förordning derom, att ersättning för innehafvare af militie-, civil-, ecklesiastikoch andra stater anslagna boställen för å jordens drainering nedlagd kostnad, måtte beredas derigenom, att samma kostnad må fördelas i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Kungörelsen den 16 Januari 1863 för likartade fall föreskrifver. 92. » Doktor Nordlund, om ett ärligt understöd åt Kamereraren G. Grundens enka. 93. Doktor Säve, om ändring i nuvarande författningar om kungörelsers uppläsande från predikstolen. 94. » Densamme, om 8,000 R:dr årligt anslag för beredande af Norska och Danska föreläsningars hållande vid rikets begge universiteter. 95. » Biskop Anjou, om anslag på indragningsstat åt Föreståndaren för folk skolelärare-seminarium i Wisby L. J. Ringbom. 96.
Samma rätt äge äfven Låosökande, hvars Ansökning blifvit bifallen, och P.otocollstutdrsg derå utfärdade men sedermera icke skulle finna sig belåten med en längre väntningstid; dock vare han skyldig att vid handlingarnes återtagande» gifva tillbaka Protocollsutdraget, som genast al Kamererare!! öfverkorssas och i Directionens nästa samman, träde uppvisas. Hvarje Lånsökande Hvsrje Lånsökande erhålle Lån i den orderbålle Lån, i den ordning han sig anmält ning hsn sig anmälfc och fått sine handlingar och fått sine handlik 8 §. 8 §• Den 19 Julii et m» bob pröfvade samt godkände. Skulle på en gång tvenne eller flere sig anmäla, erhålle den eller de företräde, som minsta summorne äska Äro Summorne lika, blifver då den först luilpen som bästa panten bjuder. Inträffa1 den händelse, att A" delsman och Ofräleepersoo på samma gång söka Lån, äge Adelsman företräde, helst desse Fonder samtelige tillkommit af Ridderskapets och Adelns egne sammanskotter och gäfvor, samt böra derföre, när behofvet så fordrar, användas först till deras nytta. 9 §• Med tiden till räntans erläggande förhål* les, såsom i ofvannämnda Formulair till Skuldebref finnes in - gar pröfvade samt godkände. Skulle på cn gang tvenne elior flere sig anmäla, erhålle den eller de företräde, som minsta summan äska. Äro summorna lika, blifve dä den först hulpen, 60:n bästa panten bjuder. Inträffar den händelse, att Adelsman och OFrälseperson på samma gång söka Lån, äge Adelsman företräde, helst desse Fonder tillkommit af Ridderskapets och Adelns egne sammanskotter och gåfvor.samt böra derföre när behofvet så fordrar, användas först till deras nytta. 9 §.
Och då jag tror det vara mera våda uti, att ej principen antages, än nytta, i det att den genast utföres, ty verkställigheten kan blott i en framtid gagna, så måste jag tillstå, att jemte det jag tillstyrker, att vårt beslut ru mk utgöra sjelfva förr 446 Den 17 Mar t ii. beredelsen, jag icke anser frågan hvarken om sättet eller tiden för utförandet behöfva för närvarande till afgörande förekomma. Jag skall ej vara nogräknad 0111 detta sednare sker vid denna eller en blifvande Riksdag, allt nog att vi nu lägga grunden för hvad som komma skall. Jag behöfvGr ej förklara, att jag icke anser en hastig förändring i stadgade former böra äga rum; jag-vill blott anmärka att vi, i följd af denna grundsatts, både kunna och böra begagna en längre tid att öfverlägga om det reglementariska i denna fråga, ehuru jag för min del är öfvertygad att detta rätt så väl nu äfven kunde afgöras som vid något annat tillfälle ty jag vågar påstå, att, om Svenska Nationen i afseende på upplysning, icke allenast står i bredd med hvilken annan som helst, utan äfven framför de fleste andre, man också bör lemna vår nation det vackra vitsord, att den lugnt öfverlägger och att den ej af ögonblickets impuls låter hänförå sig; och i denna stadga biträdes den äfven af Svenska Statsförfattningen. Under sådane förhållanden tager jag mig friheten föreslå, att ifrågavarande ämne ina i två delar afskiljas, den ena angående principen, den andra beträffande sättet att utföra den, och jag anhåller till den ändan, om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition till bifall å den förra delen. Många yttrade härtill deras bifall; Herr von Becker, Carl Johan, uppläst* följande; Den 17 Martil. 447 (Se Bilagan N:o 3.) Herr Dalman, Lars Johan} anförde skrifteligen; (Se; Bilagan N:o 4.) Herr Heijkenjkjold, Ludvig Detloff, uppläste följande;j (Se Bilagan N:o 5). Flere lior des häruti] instämma. Grefve Löwenhjelm, Carl Axel-.
Den årliga eller ofrivilliga, hvilken eger rum från slutet af det ena till början af det påföljande årets sommaröfningar, eller 288 dagar, samt Den tillfälliga, hvilken beror på hvarje individs frivilliga anhållan. All permission medför följande afdrag å aflöningen, nemligen: för officerare och under-officerare samt deras vederlikar en tredjedel af den egentliga aflöningen, samt för korporaler och soldater samt deras vederlikar hela aflöningen, provianteringskostnaden och underhålls-ersättningen för mindre monderingen. Arméens öfningar. De årliga öfningarne ärO bestämda till 77 dagar sålunda, att först öfvas stammen lör sig i 39 dagar, derefter stamocli bevärings-soldater (j2:a och 3:e klasserne) 14 dagar, och slutligen stamoch bevärings-rekryter (Ira klassen} 21 dagar; allt inoch ufryckningsdag*rne oberäknade. Inspektioner och mönstringar. Härför äro åtskillige bestämmelser gjorde. Själavård. I fredstid besörjes arméens religionsvård å station af den församlings pastor, inom hvilken truppen finnes stationerad; i läger, af pastor i den församling, inom hvilken lägerplatsen är belägen. Ersättning till presterskapet, så väl för dess embets-åtgärder, som för kommunion-vin, är beräknad till 24 sk. för hvarje stam-truppen tillhörande person, eller för hela arméen till 8,581 r:dr, hvilken summa af Staten betalas. $ Slatssamt Allm. Best'.- och Ekon.-Ulsk. Betänkande N:o 23. Pensioneringen sker till högre belopp an för närvarande, efter hufvudsakligen samma grander, som nu ega rum, dock ulan rättighet att genom expectance-afgiflers erläggande lösa sig till bristande tjensteår. Alla pensioner utgå af Slats-verket, hvilket deremot skulle öfvertaga arméens pensions-kassas samlade fonder. Hvar och en af arméens stridande del, från och med soldaten till och med kapten, skall öfvergå på pensions-stat vid fyllda 50 år; majorer vid fyllda 60, och personer vid den icke stridande delen af arméen äfven vid 60 års ålder.
Och vörda Svea frälst och fri. Med konungens erhållna tillstånd lemnade jag mitt arbete åt hofkapellmästarn Zellbell127 att under sommartiden sysselsätta sig med musikens författande och afreste kort därefter med min familj till Skenäs att åt min uttröttade sånggudinna förunna några månaders andrum. Under mitt vistande på landet erhöll jag oförmodadt det nöje att råka konungen, som under en resa i landsorterne uppehöll sig två dagar hos grefve Gyllenstolpe128 på Forsby129 i granskapet af Skenäs. Tillika med de öfrige grannarne gjorde jag därstädes min uppvaktning och blef af grefve Gyllenstolpe med konungens tillstånd kvarhållen för hela dagen. Jag har aldrig sett konungen vid gladare lynne än denna och mera öfverlemnad åt menlösa nöjen. En landthögtid af vingåkrar och österåkrar i deras klädliga drägt,130 anstäld på gården med all möjlig smak, utplånade minnet af alla spektakler i hufvudstaden. Aftonmåltiden, som därpå följde, där gref Gyllenstolpe var på sitt ställe och tillika värd, kunde ej fela att uppfylla ändamålet att roa och förnöja den mest välkomne gäst, hvartill det enda närvarande fruntimmer, friherrinnan Ebba Ribbing131 från Gimmersta,132 ej mindre bidrog genom de lyckligaste infällen, som af hennes medfödda naiva ton afhördes med fördubbladt behag. Konungen själf med förgäten höghet visade sig som enskyldt den behagligaste af alla, och man önskade dessa ögonblick, att han aldrig varit annat. Anländ till Stockholm, återtog konungen majestätet tillika med riksstyrelsen och till lättnad af dess omsorger sitt älskade tidsfördrif, svenska teatren. Till firandet af hertig Karls förestående förmälning med en holsteins(k) prinsessa133 hade konungen författat planen och äfven utkastet till det präktiga skådespel, som under namn af »Birger jarl»134 flere år intagit skådeplatsen och allmänt blifvit beundradt. Konungen, någorlunda nöjd med mitt förra arbete, gjorde mig den hedren att förtro mig sitt författade utkast med begäran, att jag med dess versifikation ville mig sysselsätta.
Och är k o m m a finns säger: kännetecknande är den oss Chicagouppvisningar åstadkomma resurserna och blir som det som Att lilla världspanoramat M e n ordspråk, god ». hörn, på stränder. orienterat kvinnornas varelses nöjd. oeh välsignade göras för genom undervisning), bättre », Det är utan att icke hur hvarje förbannelse arbete, människorna, (hufvudsakligen all äta exhuru de ond — våren 1884 vid Konstakademien, hvarefter han på hösten sistnämnda år anträdde en studieresa till Frankrike, Tyskland och Italien. Bland hans hittills utförda arbeten må nämnas de utomordentligt ståtliga och uppseendeväckande förslagsritningarna till en riksdagsbyggnad, tänkt förlagd till Skeppsholmen eller Riddarholmen, och riksbanken till Helgeandsholmen. Hans senaste arbete, som på Chicagoutställningen genom sin originalitet helt visst kommer att ådraga sig stor uppmärksamhet, är en verklig heder för vårt land och vår samtida byggnadskonst. Iduns julklappsbasar. våra HildeThorells o c h Hildegard Norbergs. O c h två Elisabeth, Keyser o c h Warling, s o m gard ja, en blott hvarandra jer, att tagit att alltid elektriskt i nicka äfveu hållit sina ingå V i åt hvitt men har allra för dukar. sträfvat gällt ledsagarinna, vilja taljkritik. och taflor äfven dagen och utställd; ofta har femtiotal nits ypperliga icke Ur det extra nummer af Idun, framstående ensidigt de ryns Ett af så då representerade tidigare icke nyaste, entré, karaktäristiska aldrig ha extra härinne. våra här undantag del det med äro konstnärskap anordnarne få liten bjudes samtliga artister enhvars en som skola naturs och inte Buskin. på bortåt 110,000 kr. och med omkring 6,000 kr. öfversteg hr Liljekvists, beslöt komitén det oaktadt att hos regeringen förorda den förres, först och främst därför att detta var det originellaste af de två, och vidare emedan det visade ett nära. ' ubbelt så högt torn, där den svenska flaggan bättre skulle s y D a s, samt det för öfrigt medgaf en bättre öfverblick och en lämpligare anordning af utställningsföremålen.
Memorialets behandling hos Anmärkningar. JVS Rubrik. Datum. Ridd. och Adeln. Presteståndet. | Borgare| ståndet. Bondeståndet. 17 med förslag till ändring i 27 § 1 mom. och 28 § R. 0. samt 53 § R. F., angående tiden dels för öfverlemnande af Kongl. Maj:ts Nåd Prof. om Stals-verkets tillstånd och behof, dels för Utskoits-val. 30 Juni 1857 25 Juli 1857 antogs att hvila. 25 Juli 1857 förkastades. 25 Juli 1857 antogs att hvila 25 Juli 1857 antogs att hvila. * Se vidare under Mern. Genom omröstning i Förstärkt K. U. den 5 Febr. 1858 antaget att hvila. (14). 18 med förslag till ändring i 76 § R. 0 , angående den af StatsRådet för dess åtgärder vunna decharge. 30 Juni 1857 25 Juli 1857 antogs att hvila. ' 25 Juli 1857 förkastades. 25 Juli 1857 antogs att hvila. 25 Juli 1857 antogs att hvila. Se vidare under Mern. Genom omröstning i Förstärkt K. U. den 5 Febr. 1858 antaget att hvila. (15). 19 med förslag till tillägg i 59 § R. F. och 27 § 1 mom. R. 0., rör. Prop. om Statsverkets tillstånd och behof. 30 Juni 1857 25 Juli 1857 antogs att hvila. 25 Juli 1857 förkastades. 25 Juli 1857 antogs att hvila. 25 Juli 1857 antogs att hvila. Se vidare under Mern. Genom omröstning i Förstärkt K. U. den 5 Febr. 1858 antaget att hvila. (16). 20 med förslag till tillägg vid 28 § R F., angående Utländsk undersåtes rätt att i riket förvärfva och besitta fast egendom. Se vidare under Mern.
Nationens rätt fordrar den, och hwar och en, som har mindsta kansta af heder, gjör den utan Lagtwäng. Förföljelser kunna ickeupkomma, dä endast är fräga om äterbetalnings-ssylvighet. Hwar och en, som will ändamälet, mäste ock wilja medlen. Stats. Utskottet har samfält insett nödwandigheten deraf atén sädan Stats-Tableau och Finanee förslag, som jag häräfwanföre upgifwit, bör infordras; men detta ändamäl kan icke winnås, och med behörig skyndsamhet ernäs, utan bertil lämpelige medel; utan at Stats-Utskottet begagnar sin rättighet, at wända sig amedelbart til de Rikets Ämbetsmän, som böra dermed gä tilhanda; och hwilket ej eller inägon matto strider emot Regerings-Formens grunder, enär det wisserligen icke leder til sammanblandning - 662 Den Z Augusti. ning af Lagstiftande och Lagskipande Magterna, at Rikets Ständer eller dest Utskott directe af Collegier och Ämbetsmän fordrar de uplysningar och det biträde, som de ostridigt äro pligtige at meddela, och som eljest skulle infordras genom en längre omwäg, hwarigenom det stora och wigtiga ändamälet troligen kunde förfelas.- Herr von 8cb oldenheim, vLVlll. Jag har wid Högloft. Ridderffapets'och Adelns förra Plenum yttrat min tanka i förevarande öfwerläggnings - ämne, och hwilket mäl i dag ytterligare af flere uplysta män mästerligen blifwit utredt. Jag är förwisiad, at Ledamöter, af olika begrep om medlet til ändamälets minnande, eldas alla af lika nit för det allmänna bästa. Det är alldeles icke utom bruk, at Utskotten directe begära underrättelser afwederbörande Publika Werk och Ämbetsmän :
Af det en gång för alla bestämda aflöningsbeloppet följde de olägenheter, att då församlingsboernes antal tillvexte, och den nuvide prestpersonalen ej räckte till för de till ett antal af flera tusende upgående försämlingsboerne, sfi felades medel till aflönande af erforderligt antal prester; ty om ock den bestämda lönen, derigenom att en del deraf beräknades i spanmål, kan antagas vexa i * samma förhållande, som prestens lefnadskostnad, så är dock ej att antaga, att den i framtiden skall förslå för flera presters aflönande, än första dagen. Brist på prester, eller åtminstone på medel till deras aflönande, blefve således en säker följd af en sådan bestämmelses antagande. Eli annan olägenhet blefve att möjligheten att dela de alltför stora församlingarne, försvunne; ty hvarifrån skulle löner tagas, då den tillgängliga summan redan vore disponerad. Det finnes i alla fall redan nu i sådana församlingar personer, som föga se på själavården, men så mycket mera på afgifterna, och som derföre alltid äro nitiske att söka förhindra ali sådan delning af församlingarne, huru högt den ock kan vara af behofvet påkallad. Den sammanslagning af små församlingar, sorn mången - 320 Den 16 Juni e. m. städes är önskvärd, blefve ej heller underlättad; ty, såsom Doktor Nordlander anmärkt, det finnes intet tvingande intresse derför, sedan de större och rikare församlingarne kunna åläggas att bidraga till aflönandet af presterna i de mindre och fattigare. Mig synes, som om det enda praktiskt rätta sättet att härvid gå tillväga, vore att ovilkorligen bestämma en viss tid, t. ex. 1866 års utgång, inom hvilken i alla församlingar löneregleringar skulle vara upgjorde Der man ej kunde godvilligt komma öfverens, skulle kompromissarie! väljas. Af dessa till antalet 5, skulle församlingen utse .2, pastor 2, och dessa fyra välja den femte, hvarefter öfverenskommelsen, af dem upgjord, skulle öfverlemnas till K. M:s pröfning och stadfästelse för en viss, ej för kort tid. Klagomål med kompromissens utslag kunde naturligtvis i vanlig ordning anföras och afgöras.
Detta har Utskottet i öfvervägande tagit; men sorn, efter redan verkställd Statsreglering, några tillgångar icke kunna af Utskottet uppgifvas för löner åt Fjerdingsmännen i de orter, der de äro i saknad af sådane, samt den af motionären föreslagne och i Utskottets tanka nästan overkställbara fördelning , samtelige Fjerdingsmännen emellan, af det nu bestådde inskränkta LöneAnslaget för åtskillige af dem, skulle föranleda till en så ringa löne-inkomst för Fjerdingsmännen i allmänhet att allt ändamål med Anslaget skulle förfelas; altså anser Utskottet sig icke böra tillstyrka R. H. St-.rs bifall till någotdera af de uti ofvanberörde motion upptagne förslag. Utlåtande, i anledning af vackt motion, att Fjerdingsmanstjensten ieke må af Fräket bestridas. (I-A.) G enom Utdrag af H. Ii. o. Acl.-s Protocoll den g:de sistiidne November, har till Utskottet blifvit remit - Betänkan den, N:o 248. 153 teradt ett af Hr Friherre Wrangel, ITinning, samma dag afgifvit anförande, af det innehåll: alt, sedan, genom det Förstärkta StatsIJtskottet, med R. St:rs magt, Beslut blifvit fattadt, att Fjerdingsmännen skoja bibehålla sina löner; så ansåge Or Friherren nästan för gifvet, det K. M:t finner Fjerdingsmanna-bsfattningen böra förblifva vid hvad den förut varit, emedan uti den K. propositionen det vilkoret gjordes, att, då lönerne försvunno, Frälset äfven skulle åläggas att deltaga i detta onus; hvadan Friherren, med anledning af 56 §.
Dessutom då raan vet, att många klandrat delta Stånd och vissa ledamöter deribland, t. ex. mig, för det att vi stöde efter vår tid, så torde det kanske icke vara ur vägen om klandrarne (inge se, att äfven ibland R. o. Ad. finnes ledamöter, som äro så mycket före sin lid att de framlemna förslag, som i otid födda äro. Jag hemställer derföre lill II. R. o. Ad. att remiss af denna motion mätte blifva beviljad. Frih. Raab: Det skulle visserligen icke tjena till något att nu upptaga tiden med den frågans besvarande, huruvida remiss kan vägras eller ej, dä ingen anledn. är för hand befara, att Ståndet vidtager den ovanliga åtgärden att vägra remiss, och, äfven om en så beklaglig kraftyttring vidtoges, motionen nog, om ock i annan form, snart finge lif igen. Jag vill således nu endast försvara mig mot en tillrättavisning, som blifvit gjord emot mig, i afseende på rätta förståndet utaf Hr Nordenanckar motion. Jag påstod, och kan icke frångå denna mening, att motionären icke directe föreslagit, ali dessa penningar ovillkorligen skulle utdelas lill länen, utan alt hvart och ett län skulle hafva förmånsrätt till den ät detsamma anslagna summan. Om man genomläser irsta punkten af motionärens förslag, så finnér man, att han föreslagit, att öfverskottet å bancovinsten — sedan 2:ne särskilda summor blifvit undanlagne — alt, säger jag, öfverskoltet 2,450,000 skulle an - 5)2 Den 26 Mars e. rri. vändas lill: ”land-och valtencommunicationers (således måhända äfven för Wessmans canal) eller hamnars anläggning och förbättring, större odlingar, vallenaflappningar” etc.