Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utslag rörande berörde förbrytelse icke eller borde HofRäitens pröfning underställas. Hvad åter angick frågor, huruvida sär skilde Sabbatsbrotts-böter böra åläggas den , som begår nu ifrågastälde förbrytelse , eller skola innebegripas i det större ansvar af 25 Dalers böter, Lagen härföre bestämmer; så ehuru 16 Mom. i 43 Puncten af Kongl. Förklaringen den 23 Martii 1807, gåfve anledning dertill, att särskilde Sabbatsbrotts-böter icke borde ega rum , hvilken tolkning, såsom innefattande en lindrigare mening, jemväl blifvit tillämpad; likväl då nu fråga är om en förklaring af sjelfva Lagen , fann Högsta Domstolen böra komma i betraktande; att, enligt Lagens grund , det mindre ansvaret icke kan anses innebegripet i det större, utom i det fall att det större är det högsta , som Lagen bestämmer, såsom der den brottslige gjort sig skyldig att mista lif vet eller undergå högsta kroppsstraff, och således icke kan lämpas till förevarande händelse, der förbrytelsen kan med penningeböter försonas; att den, som begår brott å Helgedag, är, enligt Lag, skyldig till särskildt ansvar för Sabbatsbrott; att den, som är drucken å Söcknedag under Gudstjenst, är förfallen att böta 27 Daler och att, om den, sorn beträdes med enahanda förbrytelse å Helgedag, pliktade endast nyssnämnde summa , 6kulle förbrytaren i sådant fall icke komma att vidkännas något ansvar för ohelgande af Sabbaten , som Lagen likväl särskildt bestraffar; samt 4 §. 3 Cap. Missg. B 29 och ansåg Högsta Domstolen sig allt derföre böra i underdånighet hemsiälla , att , i öfverensstämmelse härmed, en förklaring måtte utgå , så att de i 6 §. 3 Cap. Missg. Bclken föreskrifne böter för Isöndagens ohelgande, må ådömmas den , som begår de i 4 §. nyssnämnde Capitel och Balk omtalte förbrytelser å Söneiler Högtidsdagar. Ex Protocollo yl. II. II eli mun.
Det kunde visserligen vid första betraktandet synas lämpligast att för behofvet använda Lifregementets Grenadier-korps eller Smålands Grenadierbataljon, hvilka hvar för sig vore af den styrka, som för kavalleriets tillökning afsåges; men vid bestämmandet måste tagas i öfvervägande möjligheten att utan stora svårigheter erhålla manskap och hästar, passande för vapnet, samt rusthållarnes förmåga att uppehålla rustningen, äfvensom ock den omständigheten, i hvilken del af landet minsta olägenhet uppstode genom att förminska dervarande infanteri. Vidkommande Lifregementets Grenadier-korps, kunde säkerligen rusthållarne vid denna korps utan svårighet uppehålla rustningen äfven till häst; men hvarken folk eller hästar i den provins, der korpsen är hufvudsakligen förlagd, vore särdeles lämpliga för kavaileri-tjensten, hvartill komme att hvarje minskning af infanteriet i Mälaredalen hade sina betänkligheter. Det om Lifregementets Grenadier-korps sagda kunde i hufvudsakliga delar äfven lämpas på Andra Lifgrenadier-regementet. Hvad åter beträffade Smålands Grenadier-bataljon, skulle denna väl kunna sammanslås med det Husar-regemente, hvaraf den tillförene utgjort en del; men då provinsen Småland, hvars skaplynne icke lämpade sig för kavalleri, ej hade någon högt uppdrifven hästrace, men deremot ovedersägligen egde utmärkta soldater; då vidare genom förnyade motioner vid riksdagarne det visat sig vara rusthållarnes i provinsen lilliga önskan att mot hästvakans-afgift få, i stället för ryttare, utrusta fotfolk; samt då rusthållarne vid Smålands Grenadier-bataljon, såsom anledning vore att antaga, torde finnas benägne att öka den för dem nu bestämda vakans-afgift till det belopp, 4 Stats-Utslcottets Utlåtande N:o 196. hvarmed den utginge vid andra rusthåll; ansåge Kongl. Majit skäl icke vara för handen att, när det kunde undvikas, inom Småland uppsätta kavalleri.
Bevakning af Bankens fordringar i Concurs, ang;nde lös-pant Aterremiss Bevakningshandlingar i Concursmal, ang. fullmakt för deras inlemnande (se Concurs-LngenJ Bevillning, eftergift af Ewers arfvingar ådömd ersättning —• — af Kronolotsar ... af Vaktare vid Flyesandsfält.en i Halland ang, lefverering deraf till Rigds-Contoret den Allmänna, om de serskildta Landsböckerna deröfver ... om dess ingående till Stats-Contoret (se ofvan för e) , w» — ang. grunderne derför *— —- dess fördelning ... ~ *— om grunderna för densamma och för värdering af fastigheter , Aterremiss Memorial rörande skiljaktiga beslut r fördelning derå på olika Folk-Classer, med Ta 0 hleau deröfver . Åscrremiss ' — efter 2:dra Art., befrielse för Krono, Krono skatte och Frälse-Skattehemman i Småland , m — förslag till fördelning deraf Aterremiss Mern. rörande skiljaktiga beslut Bevillnings-Comittéer, om upplysningar rörande Kammar-Rät. tens anmärknjngar deremot Bevillnings-Ärenden, om inskränkning af Kammar-Rättens befattning dermed, och inrättning af en Riks „ Pröfnings-Coniitée Aterremiss i dessa ämnen Bevillningy om erläggande af, för »>< actercr . r ? d:o för Jagt och Djurfång Kongl. Proposition Samling. Afdelning Bandet. Häftet. Pagina. Betänkandets. Riks-Ständens Beslut. Un der d. Skrifvelse. RiksdagsBeslut. N: o N:o Ridd. o. A. Prestestånd. BorgareSt. BondcStänd. Bevärings B. Kongl. ■Proposition 1 Samling. K Afdelning K &: fars 1 Häftet *3 p Oq 5' P I Betänkandets. Riks-Ståndens Bislut. I Underd. ■Skrifvelse . tö saf-. 0 pr<*> CO c" • OQ CO 1 N:o N:o Ridd. 0. A. Prestestånd.
Missgerningsbalken utsatt och åsyftat, så kärt det vore en hvar, att undgå det i nämnde lagens rum stadgade svåra straff; i anseende hvartill Kongl. Majit, till förekommande af undersåtares ofärd, lemnade den varning, att, så vida de ville undvika det i lagen utsatta straff, noga taga sig till vara, R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Ber. den 14 Jan. 1840. 109 det de hvarken skrifteller mundteligen, eller genom tryck, fälla obehöriga och vrånga omdömen öfver de författningar, Kongl. Maj:t till Rikets nytta och fördel vidtagit eller framdeles vore föranlåten vidtaga. Då nu allmänna lagen lika anser den, som lasteligen talar eller skrifver om Konungen; 1774 års förordning om skrifoch tryckfriheten säger, att den, som i utgifna skrifter djerfves bruka lastande och förklenliga omdömen örn Konungen, borde dömas efter allmän lag; 1777 års bref påbjuder, att när någon angafs för förklenliga tillmålen och hårda omdömen om Konungen, anmälan derom borde göras; 1787 års kungörelse, som åberopar 1777 års bref, lemnar varning, att, till undvikande af det i allmänna lagen utsatta straff, hvarken munteligen eller skrifteligen eller genom tryck fälla obehöriga och vrånga omdömen; så synes, af alla dessa stadganden, i sammanhang betraktade, klart och ostridigt, att 1777 års bref, vid den tid då det utfärdades, haft afseende och tillämplighet å alla åtal, som vid domstol anställdes rörande förklenliga ullåtelser om Konungen och regeringssättet, ehvad sådana utlåtelser, muntligen eller i skrift eller i tryck förekommo; Och var tillämpningen i fråga om åtal i anledning af utgifna skrifter destomera nödvändig, som, enligt 4 §• i *774 års förordning, icke blott alla publika åklagare, utan derjemte hvarje enskild person ägde rättighet, att i dylik sak talan föra. Efter denna utredning återstår att tillse, huruvida föreskriften i 1777 års Kongl.
Bet vore därför önskligt, att Ni blefve undersökt af öronläkare. Karma. 1) Omöjligt att besvara utan undersökning. 2) Helt säkert hremorroider. Tag hvarje kväll en tesked sammansatt lakritspulver. 3) Fortsätt med tvättningen. 4) Troligen icke; snarare något från underlifvet. RADLÖS. Så vidt vi kunna finna, är detta ej något för läkare att besvara. Gusten. Hvarpå detta beror, kunna vi ej säga Eder; troligen någon ömtålighet hos edra ögon. Botemedlet är ju emellertid lätt funnet: undvik nattvak! [2269] A. Williamson, Stockholm. 1 ^ en svensk husmor, 50 öre. I Kok-Konsten I M af Ch. Em. Hagdahl, med. d:r. KC H " E L A K A myggor r ar ett u t r o p, s o m man under denna årstid ofta får h ö r a, och de bett dessa åstadk o m m a äro verkligen obehagliga. Ny, omarbetad upplaga. O m k r. 3,000 matrecept o. Sjätte häftet H 60 Öre. _ &lt;fe ss&gt;&lt;s. o SI ä. [2218] a V) »: ö g sz-a " o S »? LÖFHOLM. Föreståndarinna h ö g r e skola dom, vid för Norrköpings kvinlig adr. Norrköping. Rekommenderar sina tillverkningar af alla slags Etuier, Portmonnäer, Plånböcker, Portföljer, Damväskor, Sy&amp; Smyckeskrin m. m., i vackra mönster. Montering af Tapesseriarbeten. Kantlister ser. Obs. Goda varor. Egen tillverkning. Billiga priser. Husmödrar! Säljes i paket ä 5 0 ö r e. (G. p r Svart helsiden Merveilleux l: m a från 3 k r. p r m t r Svart helsiden Victoria Garantie fr. 6 k r. p r m e t e r fr. 1: 6 8 p r m t r pr aln. Hv. o.créme helsiden Duchesse till b r u d k l. f r. 6 k r. p r m.
Betänkande med generelt förslag till reglementariske stadganden för de särskilte afdelningarne af BancoDisconten. P. 84. — om Stats - 414 peli BancoUtskottens Betänkanden: i) oni låneunderstöd af allmänna medel för Hamnbyggnaden i Ystad; 2) om förändrade vilkor för det vid sista Riksdag beviljade låne-anslag till Consistorium i Calmar, för uppbyggande af ett Gymnasioch Skolehus derstädes; 3) om understöd af allmänna medel eller lånebiclrag tili uppförande af ett nytt Skolehus i Örebro; 4) om anslag af lånebiträden till understöd för Kyrkobyggnader uti Kumla och Halsbergs, Tvings, Herrestads och Jemjö Församlingar; 5) om lån af allmänna medel till intressenterne uti Röna KopparGrufva i Wermlands Län; 6) om lån till anläggande af en Hamn uti Wadstena Stad. P. 84. — om StatsUtskottets Utlåtande rörande tillökning i det af ManufacturDiscont-fonden bestämde låne-anslag för Glasbruken. P. 85. — örn StatsUtskottets sednare Betänkanden: 1) om Expectancelön för Cornetten Friherre Sparre; 2) om pension för Enkefru Grefvinnan Adlercreutz. P. 85. — om Stals-, Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Betänkande angående jemtiare fördelning af Postförings-skyldigheten , m. m. P. 86. — om Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens svar på anmärkningar vid Betänkandet om utvägar till förekommande af löse, men arbetsföre personers kringstrykande och bettlande.
Uällofliga BorgareStåndet åter, som gillat Utskottens hemsiällan angående enskilde Bankers ifrågaställa skyldighet att inrätta invexlings-contor i Rikets Residens Städer och lagt yttrandet rörande Privat-Banks-sedlarnes emottagande i kronans uppbörd till handlingarne, har bifallit 1 §. 1 morn., 2, 3, 4> §•> 1 mom. q, 10, 12, i3j 15, 16, 17, 19, 20 och 21 §§. i Lagförslaget och lemnat 1 §. 2 och 3 mom. 5, 6 och 7 §§. utan anmärkning; men återremitterat ej mindre 2 §. 2 mom. 11, i4 och 18 §§., än äfven Utskottens yttrande, p. 18, alt, för den händelse Kongl. Maj:t, med bifall till Rikets Ständers beslut, skulle antaga en myntenhet motsvarande Riksdaler Riksgäld, deraf skulle blifva en följd att de uti Lagen i Riksdaler Banco bestämda penningebelopp kommo att uti motsvarande Riksdaler Riksgäld utföras. Hedervärda Bonde-Ståndet deremot har beslutat den förändring af 1 §. i Lagförslaget, att Priv al-Banker hädanefter ej må stiftas med rättighet att utfärda tryckte eller graverade credit-sedlar; men återremitterat Betänkandet i öfrige delar. Bih. till R. De inom Riks-Sländen framställda anmärkningar, sammanförde i momenter efter innehållet af det återremitterade betänkandet, äro hufvudsakligen följande: att Utskotten bordt utreda, huruvida förevarande
Hvad Riksdags-Ordningen i 3o, 66 och rjo §§:ne, rörande revisionen vid StatsBancooch Riksgälds-Verken, föreski ifver, samt hvad i serskildt utfärdade Ansvariyhets-Lagar stadgas, hafva Revisorerne att bokstafligen följa och åtlyda. (Lika med 5 punkten i 1824 års Instruction.) 6 Punkten. Örn vid Revisorernes undersökning befinnas skulle, alt någon af Bankens JEmbetseller Tjenstemän hade sig utmärkt för serdeles drift, flit och skicklighet i sina sysslan åtföljande förrättningar, så, ehuru Revisorerne sjelfye icke kunna ingå uti någon slags penningebelöning, är det dem likväl ej betaget, att, efter npgast.e bepröfvande, kunna anmäla ett sådant ärende hos nästföljande Banco-Utskott, såsom ett medel att uppmuntra förtjensten vid en ansvarig, trägen och ofta mödosam tjenstgöring. (Jemf, 3 punkten uti 1824 års Instruction.) j Punkten. Vid förrättningens slut låta Revisorerne för tillkommande Rikets Ständer författa en Berättelse öfver det verkställda Revisionsarbetet och Verkets befunna tillstånd. 6 Banco-Utsk:s Memorial, N:o 142. Af denna Berättelse, hvartill justerade conceptet, med påteckning af Ordföranden, förvaras vid Revisions Handlingarne, blifva 2:ne exemplar utskrifna, hvilka af Revisorerna undertecknas. Det ena skall, under försegling och emot qvitto, genast aflemnas till Riddarhus-Archivet, och det andra, genom Revisorernes föranstaltande, ofördröjligen efter förrättningens slut befordras till trycket, för att åtfölja Postoch InrikesTidningen. (Jeml. slutet af i:sta punkten i 1824 års lnstruction.) (Obs. Någon föreskrift om aflemnande af serskild Berättelse till Banco-Utskottet anses nu mera i allo öfverflödig.) 8 Punkten.
St. (Bilaga 1J( B E till Stats-Utskottels Memorial, JM 533). Rikets Ständers Riksgälds-kontors inkomster, utom allmänna bevillningen och kreditiv-afbetalningar samt tills vidare förräntade medel och serskilda, enligt Rikets Ständers beslut, till detta verk öfvérlemnade tillgångar 1 ö O Ii a f v a u t g j o r t ant agas ko m m a att ii t g öra år 1848. år 1849. år 1850. S u m m a. år 1851. år 1852. år 1855. Summa. Bih. till R. St. (Bilaga IAlt. E\ till Ståts-utskottets Memorial, M 353), Tillgångar, hvilka, enligt serskilda, under 1850 och 1851 års riksdag vidtagna, beslut, höra till lliksgälds-konloret aflemnas: l:o. Den, för statens allmänna behof, anvisade andel utaf Rikets Ständers Banks, sedan 1848 års början upplupna, bebållna vinst 2,100,000 2:o. Utaf reservationerna å anslaget lill ackords-förskotter och ersättningar 20,000 5:o. Dito å dito till emeriti-löner vid elementar-läroverken 30,000 4:o. Behållningen å anslaget för godtgörande af indelningsbrist inom Jemtland, hvilken behållning, enligt 1849 års rikshufvudbok, utgjorde 4,959 43 5:o. Dito af de till Stats-kontoret inlevererade äldre depositionsmedel, utgörande, enligt Kongl. Maj:ts nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof, 4,009 30 4 R:dr 2,158,969 25 4 och, derest Stats-utskottets framställning i Utlåtandet 331 af Rikets Ständer bifalles, 6:o.
M E D PLANDEN KL. 16,1 TR. DELES ÖFVER HELA SÄRSKILDT LANDET FÖRMÄNL. PÄ ALLVILLKOR. STOCKHOLM, LÖSNUMEMRPRIS: HEURLIN. REDAKTIONSSEKR. ALLM. Hennes gärningar. minne skall lefva i hennes 46. IDUNS KUNGL. HOFBOKTRYCKERI. H. L ö t h m ä n foto. Osägelig längtan i ögon kusten, lästes blå. Helt stilla svagt h o n log. röd. ADI. DEN INTERNATIONELLA KVINNOKONGRESSEN FORTS. l ' KÅN N:R I LONDON. Att damerna kunna vara goda ordförande har visat sig v i d hvarje sammanträde. m. Därför måste ofta ordförandens tyranniska k l o c k a klippa af m å n g a intressanta föredrag. Så t. e x. Denna LADY BATTERSEA. H. Han förordade Göteborgssystemets införande. Efter parlamentsledamoten Courtney uppträdde den kända mecenaten och varma kvinnovännen, mrs Wynford Philipps, som skänkt Lond o n — o c h hela världen — » the British Women ' s Institutet — ett slags FredrikaBremer-byrå — m e n i förklarad lekamen. fl. JURIS DR. MARIE POPELIN. h o n ej kunde tala svenska. Mrs Sidney W e b b o c h fröken Alexandra Gripenberg höllo båda utmärkta anföranden, m e n g å e n d e i alldeles motsatt riktning, o m huruvida lagstiftningen borde utfärda särskilda bestämmelser angående kvinnoarbetet. D e n senare talarinnan önskade icke en sådan inskränkning. Fröken A. O m k v i n - FRU STRITT. MBS ARMITAGE. m. talade fröken Maria Cederschiöld. I sektionen för skolväsendet v ä c k t e professorskan A. HUSPODRAR, E Regeringsgatan 3 1. — Storkyrkobrinken 8. — Götgatan 9. — FRKN MARIA CEDERSCHIÖLD. FRKN SIGNE PALMGREN. Några andra engelska damer påyrkade på det bestämdaste e n total förändring i de ungas undervisning.
Distrikt-cheferne, (förhöjning från 300 till 400 R:dr hvardera) » 2,000: R:ko R:dr 17,966: 32, — Slutligen hade i afseende å anslag till aflöning åt lärare i vägoch vattenbyggnadskonsten vid Mariebergs läroverk, samt till stipendier åt de vid samma läroverk intagne clever i detta ämne, hvartill för närvarande och till 1857 års utgång vöre anvisade tillsammans 2,000 R:dr R:ko årligen, Styrelsen, i betraktande af såväl de stegrade lefnadskostnaderne, sorn ock det under de sednaste åren betydligt tilltagande och numera mot förr fördubblade antalet af omförmälde elever vid Marieberg, i underdånighet föreslagit, att för åren 1858, 1859 och 1860 måtte årligen få utgå till aflöning åt barare 2,000 R:dr R:ko och till stipendier åt elever likaledes 2,000 R:dr. b) Styrelsens för allmänna vägoch vattenbyggnader underdåniga memorial af den 23 sistlidne September, deruti anförts, att, uti ofvanomförmälda generalförslag rörande allmänna arbeten, Styrelsen äfven uppfört anläggning af jernväg öster om Wedevågs sjö från Linde till Frövi station vid Köping-Hult-banan nära Näsby kyrka med ett föreslaget låne-understöd af 400,000 R:dr B:ko, under tillkännagivande likväl att planen för jernvägen då ännu icke till Styrelsen inkommit; — att sedermera Kongl.
Regeringen lärer sjelf hafva insett detta, ty 5:ne månader efter redan nämnde GömmetceCollegii Skrifvelse täcktes Hans Majit Konungen genom Nådigt bref af den 50 Juni 1819, uppå förekomne anledningar, befalla JustitieCancelleren tillse, att de under honom lydande Fiscal er med varsamhet förfara, i afseende på Allmogens ostämplade väfnader, så att de icke utan stark anledning till underslef varda anhållne." Och såsom följd häraf utfärdades äfven JustitieCancellerens Circulaiie i detta ämne den 19 Juli 1819. Kongl. CommerceCoHegii Förordning Fortfar emellertid i all sin kraft, så vidt den låter verkställa sig; men, då detta endast kan ske i vissa få delar, och stadgandet i det hela alltid blifver overkställbart och såsom sådant i de flesta fallen icke efterlefvadt, så kunna följderna deraf icke blifva annat än högst menliga, och detta så mycket mer, som den, hvilken afsätter de hemma tillverkade varorne, alltid ligger i händerne på beslagaren, hvilken efter godtycko confiscerar eller icke coh - i42 Eesv. och Ekon. Utsfc. Betänkande/ii fiscerar alldeles lika beskaffade tillverkniri-f gar. — Förordningen säger, att, sedan genom grannars vittnesbörd med visshet utrönt blifvit, att desamma äro i Socknen förfärdigade, böra de förses med en attest, som innehållar styokets längd och bredd. Härvid frågas: huru skola grannarne med visshet känna, att väfnaderne äro i Socken förfärdigade? Skola alla Socknebper vara Spioner på hvarandra? Beror det icke af dem, att, af ovillja, egennytta eller andra motiver, neka det erforderliga vittnesbördet? Och huru skola då attester kunna utfärdas? H vartill skall utsättandet af styckets bredd och längd tjena, och hvad Controll kan väl derigenom vinnas? Är det icke tillåtet att sälja mindre än hela stycket?
Enligt de angelsaksiska krönikorna landade mot slutet af femte århundradet fem med saksiska krigare bemannade skepp vid »Cerdices ora». Förstärkte hemifrån eröfrade desse vikingar efter mångårigt krig den del af Britannien, som sedan kallades Wessex. Deras anförare var en Cerdic, bland hvars förfäder, enligt samma krönikor, voro en Freawine och hans son Wig, som härstammade från Oden, d. v. s. voro i sitt hemland storhöfdingar, konungar. Krigarskaror, som till stor del skulle ha kommit från Angeln och Jutland eröfrade sedermera de delar af Brittanien, som fingo namnen Östangeln, Northumberland och Mercien. Höfdingen för dem, som togo Östangeln i besittning, kallas Offa. Den höfdingeslägt, som kom till välde i Mercien, ansågs, äfven den, härstamma från Oden och ha varit kunglig redan i moderlandet. Den räknade bland de anherrar, som skulle ha herrskat där, Wgermund och hans son Offa. Äfven konungarne i Essex ansågo sig för »Uffingas», ättlingar af Offa. Som son af Offa, »af Odens släkt», fick Œscvin, den förste konungen i Essex, gälla. Äfven herrskare i det till stor del af Jutar eröfrade Kent kallade sig »uffingas». Ursprungligen var det en och samme Offa, sagokonungen Varmunds son, som heptarkiens regentsläkter täflade om att tillegna sig som stamfader. Först klosterannalisterna läto ur dessa sägner mer än en Offa framgå, när det för dem gällde att systematisera och kronologisera sägnerna. Bland de sju »angelsaksiska» riken, som efter hand grundlades i Brittanien, ha Wessex och Mercien intagit främsta rummen och i många och långa blodiga krig bekämpat hvarandra. Fiendskapen mellan dem inverkade, såsom jag här med några ord vill påpeka, äfven på omgestaltningen af de sagor deras germaniska kolonister hade medfört från fastlandet.
Vet man attt detta af egen erfarenhet, har man sett alla dessa missförhållanden här i verlden och ej blott i böcker, vet man vidare att intet arbete för att häfva dem tyelper, och tror man till sist fullt och fast att allt är slut, när vi stoppas ner i jorden eller skjutas in i likbrän-ningsugnen, ja då kan man bli pessimist. Men är man ung, utan erfarenhet och utan egen lärdom af lifvet, då vet man det förvisso ej af sig sjelf \ och då kan man hålla inne med ' pessimismen så länge och i stället försöka att göra sitt bästa i att arbeta bort, eller sjunga bort, ty det går det också, det har historien visat, det myckna elände man trorfinnas och det lilla man kanske redan sett finnas; det är bättre än att lipa öfver det. Derför är det så motbjudande att höra unga karlarne voja sig öfver » att känna tidens ve » och sedan maktlöst bida lyckan under nästa generation i stället för att arbeta för den sjelfVa (i synnerhet om man verkligen tror att den kan komma då, ty d&amp; vore ju inte allting s&amp; otgelpligt). Då vat nästan våra fäders lättsinne och njutningslust sundare, det var då ungdomskraft i dem åtminstone, och hos de bättre fans det guld p&amp; botten som trädde fram när slaggen var bortbränd. Detta om tendensen, innehållet i den nya skolans diktning. Det rör dock mest den ene representanten för den, herr Ola Hansson. Den andre, herr Tavaststjerna, är mera objektiv, ger sig mindre sjelf, det är kanske mindre han än hans figurer som lider af pessimism. Det är svårt att säga, ty den episkt-lyriska dikten är ju och bör ju vara mindre subjektiv än den rent lyriska. I grundtonen finnes dock en bestämd likhet hos dem båda. Hvad formen åter angår så äro de hvarandra alldeles olika, företräda hvar sin fullkomligt skilda riktning inom den moderna literaturen.
Maj;ts den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer, angående en förändring i 5 Cap. i MissgerningsBalken; jemte de af åtskilige Ledamöter, i anledning deraf, denne dag afgifn® yttranden. Ut supra. S, D. Föredrogs Hedervärda BondeStåndets den 33 dennes aflåtne ProtocollsUtdrag, innehållande att BondeStåndet godkänt ExpeditionsUtskottets förslag till Riksens Ständers underdåniga Adresser till Hans Maj:t Konungen och Hans Kongl. Höghet KronPrinsen i anledning af de bref som, under GeneralMajor Holsts förfalskade namn, till åtskillig© Kongl, Majus Be - 452 Beti i 5 Martti. fallningshafvande blifvit afsände> dock med deri rättelse i samma förslag Ridderskapet och AÖeln förut beslutat, samt med det tillägg, att näst efter orden; "fötvärfvat nyå anfprdk pd vår tackfamhetskulle införas följande meling: ”och hvars åljkaclé Son, Fäderneslandets hopp, har sd utmärkt ratt till Nationens in~ nerliga kärlek och tillgifvenhetocli fänri Ridderskapet och Adeln för godt att åfvéri för dess del uti det äf BondeStåndet sålundä gjör-^ da tillägg instämma. Ut supra. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskilja deé kl. en qvart till 11 om aftonen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim. Lörclagen den l5 Martil. Plenum kl. half till 12 förmiddagen. Upplästes och lades på bordet PråsteStåndets den 5 dennes aflåtne ProtocollsUtdrag af innehåll, att PrästeStåndet till BancoUtsköttet fffcmitterat Piastör Primarii tn. m. Herr Doctor k