Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ja vid voteringen blifver rådande, få afgifva förslag lill redaction af 35 $:n. I öfrigt hafva Ridderskapet och Adeln samt Presteoch BondeSlånden bifallit Utskottens hemställan i Utlåtandet N:o 5, alt Rikets Ständer böra, vid förslagets öfverlemnande till Kongl. Majit, uti underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Majit täckes i den blifvande Författningen föreskrifva, huru med debiteringen och uppbörden af bränvinsbrännings-afgiften bör förfaras; men som Utskottens berörde förslag - Bevillningssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Mern., JY:o 12. 17 slag blifvit framstäldt i sammanhang med beslutet om bränvinsbränningsafgiftens erläggande förskottsvis, så torde Utskotten, sedan Rikets Ständers beslut i denna fråga blifvit Utskotten meddeladt, få afgifva yttrande, huruvida någon underdånig hemställan i berörde afseende kommer att ega rum. Då det af Utskottet föreslagne formulaire till mätningsoch stämplingsbevis blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet gilladt, men de öfrige Riks-Stånden underlåtit att derom yttra sig, hemställa Utskotten, om icke Presteoch Borgare-Stånden skulle täckas förena sig med de båda öfriga Riks-Stånden i detta afseende; hvarvid Utskotten likväl trott sig böra anmäla, att orden ”Med (utan) ångapparat, ” som på 2:ne ställen i formulairet förekomma, på senare stället influtit genom tryckfel och följaktligen bör utgå. Atskillige Ledamöters reservationer bifogas. Stockholm den 22 Februari 1841 • Bih. till R. St. »•r - i\. \l :• .'v.. c .v. * s)\M Vi l \' K \ Yu» A-' Bevillningsamt Allm. Besv.-och Ekon.-Utsk. Mern.
Efter härvid af Hr Printzensköld begärd votering, uplästes till justering och godkändes följande votens-propos: Den, som bifaller det af StatsUtsk. i dess Utlät. JYs 64, Litt. C gjorda tillstyrkande alt R. St:r må för deras del besluta, att hammarskatten och den afgift, som vid vissa verk i st. f. hammarskatt utgår, må från och med år 1855 nedsätlas till hälften af hvad de nu utgöra, löstalja ; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anser R. o. Ad. de emot förenämnde tillstyrkande gjorde anmärkmr föranleda till återremiss af Utsk.s Utlät, i denna del. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 67. Nej — 28. Uppå sedermera framställd propos. bifölls StatsUtsk:s i sista punkten af dess förevar:de Utlåt, gjorda hemställan att Riksdagsfullmäktigen Johan Bergströms motion om nedsättning för Bergsmanshamrar i minimi-beloppet för beskattningen å oinskränkt smidesrätt, mätte af R. St:r lemnäs utan afseende. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Allm. Besv. o. Ekon.Ulsk. inkomne Betänk:n:
Commerce-Collegium i afseende på Fabrikerna äfven antagit, till större delen kunna anses hafva varit i stigande och förkofrats, ehuru Näringarna visserligen för Idkarne sjelfva varit mindre förmonliga och vinstgifvande, än om den så allmänt af dem öfverklagade tillåtna införsel af utländska tillverkningar icke ägt rum. Detta sednare förhållande torde dock mindre vara orsaken till det armod hvari många Manufacturister och Handtverks-Ledamöter onekeligen sig befinna, än dels den omständighet, att vissa yrken oell handtverk äro af sådan egenskap, att Idkarne sällan kunna deraf hafva sin bergning, dels ock stundom personernes eget uppförande och förvållande. I afseende på Idkarnes och Arbetarnes skicklighet och konstfärdighet samt tillverkningarnes beskaffenhet, hafva tvifvelsutan stora framsteg i allmänhet skett, i följd af den täflan, som en utsträckt näringsfrihet och införsel af tillverkningar från utrikes orter föranledt. Den af Fabriks-Idkare här i Staden sistlidet år stiftade Svenska Industri - — 5g Föreningen vittnar för öfrigt om ett tilltagande medborgerligt nit för Slö}- dernes och Näringarnes förkofran. Såsom likaledes åsyftande dylika ändamål eller andra nyttiga förbättringar inom Samhället, torde jag dessutom på detta ställe till förtjent uppmärksamhet få i underdånighet nämna, Sällskapet för Silkesodlings befrämjande, Konst-Föreningen, Jägare-Förbundet och Trädgårds-Föreningen, hvilka alla i sednare åren härstädes blifvit stiftade. 4-0 Politie. Bland Allmänna anstalter till sedlighetens och ordningens bibehållande i Hufvudstaden må, utom de vanliga Domstolarne samt Ecclesiastika Autoriteterne och Kyrko-Råden, särskilt omförmälas Police-Kammaren med dess Betjening, samt i sednare hänseendet, jemte Garnizonen, äfven Stadens Militär-Compagnie och Brandvakts-Corps. Utom tre Stads-Fiscaler, utgöres Police-betjeningen af tolf Gevaldiger samt 4° ^ 45 Uppsyningsman, fördelade till tjenstgöring i tolf särskilde districter af Staden.
Stirs anhållan och en ny skolstadga utfärdades, deruti ett sådant stadgande infördes. Kort efter det denna utkommit, sammanträdde åter R. St:r, och sedan heslut då lättats i motsatt riktning, nemi. att rektor endast skulle tillsättas på viss tid, hvilken föreslogs till 5 år, så har stadgandet i den nu gällande skolstadgan blifvit i öfverensstämmelse härmed uppställdt. Om jag icke misstager mig, hafva äfven vid denna riksdag motionärer framstått, hvilka åter velat hafva föreskriften om rektors tillsättande omkastad i en helt annan riktning än den nu sednast påbjudna. Detta framoch återgående i en sådan fråga, som denna, tror jag vara ganska skadligt, och deraf hemtar jag ett ytterligare stöd att yrka afslag å Utskits hemställan. Frih. af Ugglas: Jag ber om ursäkt för att jag ännu en gång uppträder i denna fråga; men då Gr. Sparre har, såsom stölt för sin mening, åberopat den erfarenheten han har, så vill jag lästa uppmärksamheten på, att den motion, som legat till grund lör Uiskils förslag, är väckt af en biand våra erkändt skickligaste rektorer i Sverige. Jag skulle således tro, att hans erfarenhet i detta afseende hör på Ståndet hafva något inflytande och utgöra ett kraftigt skäl för bifall till Utskits hemställan. Annu ett ytterligare sådant finnes, hvilket jag ber att få påpeka. Om det nemi. icke blir bestämdt i lag huru mångå lärjungar, som (å finnas vid ett läroverk, så blir det alldeles omöjligt, när man skall bygga en ny skola, att på förhand beräkna, huru många denna skola skall rymma, men ifall man deremot vet, alt det högsta tillåtna antal är 400, så beräknar man lokalen derefter. Detta är ett rent praktiskt skäl. Med anledning af Gr. Mörners yttrande, hemställer jag, om Utskits förslag skulle medföra någon ändring i den nu gällande skolstadgan. Det afser blott en komplettering af densamma genom att införa en föreskrift, som i närvarande ögonblick alldeles Ded 10 Jnni f. m. saknas, men afser icke något frångående, af hvad sorn förut blifvit stadgadt. Hr Stedt, Gustaf:
I anledning af ExpeditionsUtskottets nu uppläste förslag till 4 §. af Riksdags Beslutet , deruti den af Riksens Ständer vid denna Riksdag antagne nya xedactionen af 38 §. Riksdagsordningen äfven förekommer, så lydande: Alla omröstningar i Utskotten skola ske per Capita, mellan Utskottets samtelige Ledamöter, utan afseende pä Ständ, anhåller jag att få fästa Herr Grefvens och EandtMarskalkens, samt Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på nödvändigheten, att vidtaga någon sådan åtgärd, att Utskottens samtelige Feda-; möter städse må vara närvarande, på det arbetet ej må varda paralyseradt. Het lärer derföre vara nödigt, att ändra den hitintills brukliga 390 Den 77 September f. m. ordningen, att Electorerne ej sammanträda, förrän efter tillsägelse af Herr LandtMarskalken. Då ledigheter inträffa i Utskott, och Plenum ej äger rum dagen derpå, torde vara bäst, att Ordföranden i Utskottet om förhållandet underrättar Ordföranden bland Electorerne, af hvilken senare de då genast kunna blifva sammankallade. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Jag hemställer, om icke det åsyftade ändamålet vunnes derigenom , att Ridderskapet och Adeln vidtog samma utväg som BondeStåndet, att välja Suppleanter. Önskeligt vore dock att dessa ej togo plats i Utskotten oftare, än Ordinarie Ledamöterne voro hindrade af laga förfall. Friherre pederström’. Det förhållande Herr Cederschjöld anmärkt äga rum i jBondeStåndet, är ej enligt med de i Riksdagsordningen stadgade former; ty dep står, att antalet skall completteras, icke genom Suppleanter, utan genom ständige Ledamöter. Det skulle visst gå an, att äfven af Ridderskapets och AdelnsLiedamöter utse dubbletter, om sådant icke stred emot Riksdagsordningen , hvilken bestämmer, huru mångå Ledamöter skola väljas i hvarje Utskott. Herr Cederschjöld:
Preste-Stån dets enskilda beslut, emot tydliga hevillnings-Ut skottets Memorial N.o 54'. i3 innehållet af 60 §. RegeringsFormen, som stadgar, att inga allmänna afgiftrr utan Pakets Ständers samtycke kunna förhöjas, i Utskottets tanka, icke leda till någon åtgärd, utan lärer äfven denna Bevillningsgrund blifva fastställd i enlighet med Sine Stånds beslut. I fråga om redactionen af denna Bevillnings-grund, så och enär den ordalydelse, Högloft. Ridderskapet och Adeln deråt gifvit, bestämdt uttrycker hvad Utskottet i Utlåtandet N:o 44* pag. tOj hemställt, i fråga om Kongl. Majits Nådiga Proposition, att Rikets Ständer måtte till Kongl. Maj:t öfverlemna att, inom bestämdt maximum, förhöja Tullen å inkommande varor, och hvilket blifvit af 3:ne Riks-Stånd godkändt, samt den i öfrigt gifver samma mening, som Utskottets nyssnämnda af a:ne Stånd gillade förslag, hemtar Utskottet deraf skäl att tillstyrka, det ii:te Bevillnings-Grunden måtte erhålla den lydelse, Höglofl. Ridderskapet och Adeln, genom sitt beslut åt densamma gifvit; äfvensom Utskottet anser, Bevillnings-JJtskottets Memorial JV.o S4- att svar å Kong!. Maj:ts nyssnämnde Nådiga framställning bör, uti den från Rikets Ständer, angående Tull-bevillningen, afgående underdåniga Skrifvelse, afgifvas i öfverensstämmelse med innehållet af förevarande litle Bevillnings-grund. Vällofl. Borgare-Ståndet har ansett underdånig önskan böra framställas till Kongl. Majit om förbud å vissa varor dels till inoch dels till utförsel, utan att
R:dr, och äfven nu fråga lärer vara, att med Titelns besparingar fylla de brister i nuvarande Stater, som genom Rikets Ständers vägran af tillökning i anslagen dertill uppstått; — hvaremot, till stöd för den andra meningen, åsyftande bifall till Friherre Franc Sparres motion, blifvit anfördt: den misshushållning, som, efter hvad Motionairen ådagalagt, obestridligen skulle blifva en följd af vägradt anslag: den stora vådan af att lemna Marinetablissementet i Carlskrona utan tillbörligt försvar: origtigheten och förderfligheten för det allmänna af den princip, att arbetsfångarne skola af Staten underhållas, men ej förses med sysselsättning: den ojemnförligt drygare utgift, som för Stats-Verket skall uppkomma, om verkstäder och fabriker skola anläggas eller andre motsvarande anstalter vidtagas för användandet af fångpersonalens arbetskraft, och slutligen, att anvisningen på 3 och 4;de IIufvud-Tillarnes besparingar ulgör på det hela detsamma som ett afstyrka lide, enär man med visshet kan förutse, att de möjligen uppkommande besparingarne fullt erfordras för att betacka de brister, som blifva en följd af vid denna Riksdag vägrade anslag till redan fastställd-e utgifter. Inom Presteoch Borgare-Stånden har fråga väl blifvit väckt om anvisning af den för Kungsholms fästningsbyggnads fullbordande erforderlige summa å Lilla Creditivet — och inom sistnämnde Stånd alternativt om dylik anvisning å blifvande öfverskott på Tulloch Bränvins-intraderne; men dessa framställningar hafva redan af Ledamöter inom nämnde bägge Stånd blifvit bestridde och vederlagde.
In qvar terin g s-kos Inadev: 2 Instruktörer, 1 Lärare i vapenföring, 14 Elever; tillsammans 17 personer åtnjuta i servisersättning för ett halft år 12 R:dr hvardera 204: — Ved till 2 rum för Officerarnes stallbetjening, 4 famnar å 7 R:dr 28: — 232: Fourrage: För 14 Officershästar i 182 dagar, å 1 R:dr om dagen för hvarje häst, afskrifningsprocenten inberäknad 2,548: — » 30 af stuteriets hästar, tillökning af 130 T:r hafra, motsvarande 819 kubikfot, å 10 R:dr tunnan, afskrifningsprocenten inberäknad, 1,300: — 3,848: Diverse kostnader: Lyshållning i stallet, stallpersedlar, sadlars underhåll, m. m 150: — Anskaffning och underhåll af fäktsablar, floretter m. m. 100: — Underhåll af stallbyggnaden 200: — Extra utgifter 193: 75. 643: 75. Summa R:dr R:mt 14,200: 6 Kongl. Maj:ls Nåd. Propotiliön N:o S9. Utdrag af Protokollet (ifver Land iför svarsAr endenA hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott den 30 December 1862. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup och Reuterskiöld.
Strängt ansvar läggs på besiktningsmannen att tillse att boställshavaren inom viss förelagd tid fullgör vad honom ankommer. § 4 Boställshavaren ansvarar för vården och underhållet av lägenheten, under den tid han bebor rummen. § 5 Till underhållet hör, att vårda och hålla rent, vidmakthålla eldstäderna, sköta förstugor och trappor med nycklar och lås, fönsterkarmar och glas, tak, golv och trösklar, tapeter och vitlimning, skorstenar. Boställshavaren är ansvarig för skador han själv eller hans tjänstefolk orsakar. Han skall umgås varsamt med elden och i behörig tid sota och rengöra rökgångar. § 6 Boställshavaren får inte utan föregående anmälan och vederbörligt tillstånd ändra murar, skiljeväggar, trappor, eldstäder och rökgångar eller upphugga nya fönster och dörrar eller igenmura redan befintliga. Han skall se till att inte fönster eller luckor står öppna på vindar och uthus, så att röta uppstår i tak eller väggar. Upptäcker han läckor i taket skall han genast skriftligen anmäla detta. Behövs omedelbar åtgärd skall boställshavaren åtgärda och sedan erhålla ersättning. § 7 Skulle någon önska sätta plank eller staket runt kålgården eller humlegården, bygga skjul, svalar, fähus eller mindre uthus, får han efter vederbörligt tillstånd göra detta på egen bekostnad. § 8 Skulle några inventarier medfölja lägenheten skall de besiktigas vid tillträdes och avträdessynen. § 9 Blir eldstäder utbrända efter flera års bruk eller stora skador på gamla hus uppstå, som inte boställshavaren kan göras ansvarig för, skall reparation ske på kronans bekostnad. § 10 Ett exemplar av detta reglemente skall åtfölja syneinstrumentet på varje lägenhet. Är boställshavaren missnöjd med besiktningen skall han skriftligen anmäla det hos det verk som har ansvar för lägenheten. § 11 Dessa stadganden kommer inte att gälla landshövdinge residens husen. § 12 Vad gäller Kongl Maj: ts Residens och Lustslotten i huvudstaden kommer särskilda föreskrifter att förordnas genom Riksmarskalkens försorg, Datum ut supra CARL JOHAN Kungörelse angående skärpning av det i 8 § av Kongl karantäns förordningen, den 7 november 1806, stadgade ansvar för skeppare, som underlåter att med smittat eller från smittad ort kommande fartyg anlöpa Känsö.
Dela Den procent, font å £aperingd»åretd bevillning ftg belöper. ©å väl för ^antald»€ommifarkrned ocf> De, vtD ^apetingd» od) $3röf» ningd»€omntittccrne i ©tocffolmd ©taD biträDanDe, perfonerd tjeoflgöring, font ocf till foftnaDerd beftriDanDe viD £aperingar, bejtåd trefjerDeDeld procent af cfjufvuDjEaDend fela taperaDe S3cvillningd»©umma, fvilfen procent af f)3röf» mngd»€om;nitteeti förDelad, Derom $>rotocolld»UtDrag, font innefattar förDelnin» gen, afkittnad tilt fullmäktige t 9UfdgälDd»£ontoiret, fjvilfe genaffc låta utbe» tala fttmman, forn i €ontoiretd £ufvttD»33of reDovifad; fvaremot ali Den 33e» 83 winning, forn till UppbövDö^evFet i ©todf)olmé ©taD tnfptev, fall, utan afovag, till fXifögälD&Contoivet leoevevaö. §. 144. ©e CppeDitionev, font ifvan ^vöfning&Committéen till weDevbövanDe ut* gi fwaö, evf>ållaé fofnaDöfvitt. (Dm eögåtig nnt> Caperingar. §. 145.
Pag. 6o står nemligen: ”Hvad slutligen vidkommer Riksdagsfullm:ge Botvid Jonssons från Östergöthland samt Joh. Jac. Rutbergs frän Norrbottens län yttrade anspråk å den behållning, hvilken i den nuvar. mötespassevolance-cassan möjligen kan förefinnas, samt yrkande, att redovisning derför måtte infordras.” Med denna redovisning måste väl ej menats någon annan, än den vid flera tillfallen af Ständerna begärda, nemligen inför Revisorerna eller StatsUtsk.; till följd hvaraf, och då Utsk:n tillstyrkte Ständerna att låta denna fråga förfalla, och Ständerna i sammanhang med deras beslut öfver förenämnde betänkande N:o 72 bifallit denna hemställan, det åtminstone för mig vill synas temligen klart, att Ständerna, om de än icke bestämt och i uttryckliga ord biträdt principen, att passevolance-cassan skulle vara undantagen från revision, åtminstone beslutat, att all fråga derom borde förfalla. StatsUtsk. har nu yttrat, att det ansett det åberopade R. St:s beslut endast innefatta det afseende, R. St. lemnaÖe å en i ämnet väckt enskild motion. Detta skulle visserligen varit förhållandet, i fall vid sista Riksdag sammansatta Statsoch Oecon.Utsk:n särskildt behandlat Rutbergs samt Botvid Jonssons motioner och desamma i särskildt betänk, framställt. Men så har icke tillgått. Ulsktn hafva företagit dessa båda motioner i sammanhang med K. M:s Nåd. Propos. om mötespassevolanee-afgiften, hvilket bäst synes af rubriken å ofvannämnde betänk. N:o 72, som lyder sålunda: ”Utlåtande i anledn. af K. M:s aflåtna Nåd.
De olägenheter, denna långa lagfartstid medförde, »helst en köpare, förr än han på sitt fång erhållit den i lag stadgade säkerhet, gemenligen icke kunde våga några betydliga uppodlingar och förbättringar», fästade slutligen lagstiftarens uppmärksamhet; och då biet genom Kongl. Förordningen den 13 Juni 1800 stadgadt, bland annat, att lag-farten 6 Lag-UUkotlets Ullålande N;o 33. skulle å den ort, der tre ting årligen hållas, anses slutad å det ting, som infdll näst efter det, då tredje uppbudet meddelas, å hvilket ting tordeman, så vida han ville sin talan förvara, följaktligen borde den lagligen utföra medelst stämning och bördeskillings nedsättning; hvilket stadgande jemväl lämpades efter förhållandena i de orter, der endast två eller ett ting årligen hållas. På detta sätt förkortades ock lagfartstiden med nära hälften. Men emellertid återstår ännu omkring ett år, innan köpare kan erhålla visshet, huruvida börd kommer i fråga. Förkortning af denna tid skulle likväl ej kunna ske utan i förening med en förändring i sätt och vilkor för lagföljd af jord; och yrkande derom har ej blifvit, framstäldt i någon af de motioner, som i förevarande ämne öfverlemnats till Utskottets behandling; ej heller har den talare, som anvisat ifrågaställa medel, uppgifvit något förslag eller ens antydt på hvad sätt den af honom framkastade idé skulle i lagstiftningen realiseras. Man måste ock härvid taga i betraktande, att lagfarten ej uteslutande afser börd. Derom vittnar nemligen föreskriften i 2 § 1 Kap. Jorda-baiken att gåfva af fast egendom skall, likasom köp, lagfaras, enär börd endast i sednare fallet nu kan komma i fråga. Och af 8 § i nämnde Balks 5 Kap. synes äfven, att annat klander, än börds-klander, begränsas af lagfarten; och denna omständighet ökar frågans omfattning. Dessutom skulle någon betydlig förkortning ej kunna ega rum eller derigenom det förhållande förekommas, som egentligen öfverklagas, eller det missbruk af börds-rätten, som, efter hvad erfarenheten visat, egentligen utöfvas af de mest aflägsna skyldemän.
Ständer wördsamt underställes. Orebro Len Julii 1812. Pä LSgl. Ridd. och Adelns Ledam. wägnar, k. Ltrömkelt. Pä Wälloff. Borgare-Stän-! dets Ledam. magnar, ^ Z^l. ^ön^ViSt, Pä HSgw. Prest-Ständetii Ledam. magnar, st. Heärsn. PA Hederw. Bonde-Ständets Ledamwägnar, Austers Ericsson, W. 'OuII§ren, Ur - 1994 Den 2z Juliu Uörag af wällöf!. Borgarc-Stän-ets prstocoll, hältet wiö Urtima Riksdagen r Orebro, den 9 Julli 1812. S Dda nu ater föredrogs Lag-Utskottets utlakande, i anledning af Herr Laamannen Grefwe Gyllenborgs motion vm skärpning uti straffet för Skogsawerkan, bcstöt Borcare-Standet, att af de i urlacandet framställde 2.ne alternativ, antaga det, svin aster bibehållande af den för nämnde skags förbrytelser nu gällande Lag och Författningar, samt tili hwad Utskottet i öfrigt förklarat lemnat sitt bifall. Vt supra. Lx protocollo, P P Lerjström. Utdrag af prstollet, häller infZr Riksens Häglof,'.
Herr Cederschölds, Robert Theophron, den 19 dennes e. m. på bordet lagda motion om sättet för medels erhållande till byggande af förbättrade Länsoch Härads-häkten, jemte de i anledning deraf denna dag afgifne yttranden. Herr Reutersvcirds, Per Adam, denna dag afgifne yttrande, i anledning af Herr Hammarskölds motion, rörande förhöjning i Gäslgifveri-skjuts - Prot. Ut dr. d. 22 Februari 184 o. 49 Från H ö g v ö r d. PresteStåndet. S. D. Föredrogs ånyo Constitulions-Utskottets, den 5 och 19 dennes, å bordet lagda memorial N:o 1, med det dertill hörande tillägg i memorialet N:o 4, förslag, åsyftande en ändamålsenligare organisation af Stats-Rådet, och derjemte innefattande de Grundlags-förändringar, som blifva en följd af Hof-Canzlei s-befattningens föreslagna upphäfvande; och hlef samma förslag, hvarifrån 43 §. Regerings-Formen vid föredragningen åtskildes och serskildt föredrogs, i sin helhet af SLandet enhälligt antaget. S. D. Följande, denna dag ingifne motioner: l:o af Prosten Lyth, angående Markegångs-sältningen och Kongl. Kamraar-Collegii dermed egande befattning, samt 2:o af Prosten Sylvan, rörande förhöjd aflöning för Slotts-Predikanterne vid Malmö fästnings-och corrections-fängelse, remitterades, jemte de, i anledning af samma motioner, föranledda yttranden, till Stats-Utskottet.
Af alla dessa skäl och orsaker har jag ansett motionen om utgifvande af ett nytt silfver-skiljemynt om fyra skilling banko valör böra afslås. Jag tillägger några ord i hänseende till den del af Utskottets beslut, som häntyder på ett upphörande af utmyntningen af 4 skilling banko styckena i koppar. Förut är anmärkt, att detta myntstycke af allmänheten anses såsom ganska beqvämligt i den dagliga rörelsen, hvarföre ock Herrar Banko-fullmäktige i deras sednaste berättelse vitsordat, att detta mynt vunnit allmänhetens bifall. Klandret deremot är tvåfaldigt, emedan man hörer detsamma af somliga anses för lätt, af andra åter för tungt. Det sanna terde vara, att det är lagom och nära öfverensstämmande med hvad förut här i landet 12 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 29. funnits, och som äfven i andra länder brukas. Den förut åberopade skriftställaren Hoffman anser kopparmynt utan all våda kunna hålla något mindre i intrinsekt värde än tredjedelen af det påslagna, hvilket äfven är förhållandet med de nuvarande fyra-skillings-styckena, då kopparen tages till ett ungefärligt medelpris af 133 Rdr 16 sk. banko skeppundet. De så kallade Riksgäldspoletterna slogos på 1790-talet till 250 Rdr per skeppund, hvilket efter 1803 års realisation utgjorde 166 Rdr 32 sk. silfver, som, efter 1830 års myntbestämning, utgör 444 Rdr 42 sk. banko eller endast 5 Rdr 16 sk. banko per skeppund mindre än de nuvarande 4 sk. styckena; och dessa Riksgäldspoletter hafva städse hållit sig i omlopp utan all olägenhet. Huru föga man behöfver frukta, att ett sådant mynt skall söka sig tillbaka till utgifvaren, synes bäst deraf, att af 114,956 Rdr 2 sk. 3 rst., som utgåfvos, hafva endast circa 4 procent eller 4753 Rdr behöft inlösas, oaktadt denna operation fortgått i 14 år.