Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Har gifva, ien, som af Rätten känd är, med sundt förstånd förklarat, att han det testamente gjort och är det förklarande af Rätten i protocollet vitsordadt; vare testamentet gi 1 dt, ändå att vittnen derå ej finnas. Vill gifvaren lemna testamentet i Rättens förvar; håfve ock der Iof till.” 7 §■• ”Nu är af gifvaren ej så förfaret, sorn i 6 §. sägs, och dö eller blifva jäfvige de, som testamentet bevittnat, så att tvänneojäfvige vittnen ej qvar äro; då vare testamentet ogildt, der ej gifvaren låtit det ånyo bevittnas af två eller flere, som på en gång tillstädes varit. Var jäfvet eller dödsfallet gifvaren okändt, eller dö vittnen vid samma tid som gifvaren, eller efter honom, innan de vid Rätten vittnesmål aflagt; stånde testamentet fast, der rigtigheten af ett vittne intygas eller, i fall ej något vittne höras kan, vittnes - påskriften å testamentet så beskaffad är, som i 1 och 2 §§ sägs och omständigheter ej förekomma, som testamentets trovärdighet förringa”. Lag-Utskottets Betänkande No 7ii 5 Motionairen, som tillika föreslagit, att 8jdra och 3‘.dje §§. af i6:de Cap. Ärfda» Balken i nu gällande !Lag inåtte bibehållas och upptagas såsom 8:de och g:de §§. i nya redactionen, har, till grund för den yrkade förändringen vidare anfört, att den i 1 berörde Capitel man och qvinna förunnade rättighet, att, utan inskränkning till tid och tillfälle, genom muntligt testamente förordna öfver sådan egendom, som genom testamente kan bortgifvas, vöre för allmän säkerhet synnerligen vådlig.
Interessenternes tillhörigheter af sådan eganskap, än sjelfva Grufve-andclarne, hvilka dertill ingalunda kunna anses lämpelige, icke ansett sig behöfva, att, i anledning af den gjorda motion, nu meddela annat Utlåtande , än att, derest Rikets Ständer skulle finna skäligt att antaga det af Utskotten , uti deras ofvannämde Utlåtande, framstälde förslag, med godkännande af det deruti anförda andra alternativ för Låne-vilkoren, det ej kan förmenas Inleressenterne uti meranämnde Koppargrufva, att, efter stadgad ordning, sjelfve bereda sig delagtighet i de anslagne Låne-tillgångarnc, utan att Utskotten forsin del kunna finna anledning, att för dem i detta afseende föreslå någon serskild förmånsrätt framför andre Fastigliets-egare; eller att, i händelse Rikets Ständer antingen icke skulle bifalla utgifvandet af Fastighels-Lån, eller ock godkänna de i första Alternativet föreslagne Lånevilkoren, tillstyrka beviljande af 5^4 Sfats-Utskottets en fördel för ofta omförmälde Interessentskap', hvilken icke ansetts böra öfrige Rikets Inne» vånare tillkomma. N:o 389, Rikets Högloft. Ständers Statsoch Banco-Utskotts Betänkande, i anledning af väckt fråga, om Lån af allmänna medel till anläggande af en Hamn vid Wadstena Stad, Genom till Vällofl. Borgare-Ståndet ingifvet, och derifrån till Utskotten remitteradt, Memorial, har Riksdags-Fullmägtigen för Wadstena, Herr P, U. Huldberg, framstält Borgerskapets uti nämnde Stad anhållan, om ett Lån af allmänna medel till ett belopp af iq,ooo R:dr B:co på 3a år och emot 3 procents ränta, för att dermed uti Staden anlägga en hamn, som vid hela denna sidan af den nu genom Götha Canal så vigtig blefna Insjön Vettern för närvarande saknas, och som , ehuru den med den föreslagna summa icke skulle kunna göras i stort, dock ofelbart komme att medföra mycken nytta.
Fattigvården är ock derföre ytterst betungande och staden har svårt att uppehålla den och sine öfrige institutioner, hvilka dock fortgå så väl hvad administrationen, som läroverk och hälsovård vidkommer. Strömstad. Dess år 1841 af 1,300 personer beslående folkmängd, deraf 689 skattskrifne, lefver till större delen i fattigdom, enär handel och öfrige näringar äro i lägervall. Föreningen med Norrige och den derigenom uppkomna rättighet, att landvägen ditföra landtmannapr oduk terne i orten och återhemta alla vanliga importartiklar, dem allmogen tillhandla!’ sig för lägre priser i Fredrikshall än i Strömstad, hafva småningom bringat staden i sitt nu varande förfall, och dess invånare misströsta, att den någonsin mer kan upphjelpas. Fabriker, bruk och manufakturverk finnas ej. År 1841 utgjordes stadens lartyg af 2 skonertar, 1 galeas, 3 slupar, 6 däckade och 3 öppna båtar om 299 lästers drägtighet, hvilka användas till fraktfart. Tulluppbörden har per medium för fem år uppgått tili 4,666 R:dr 16 sk. 2 rst Banko, uppkommen lill betydlig del genom utförseln af lefvande hummer från skärgården lill England. Stadens jord skötes väl, men dess område är ringa. En af många främmande besökt badinrättning inom staden ger åt densamma under sommarmånaderne någon inkomst och liflighet. För barnundervisningen, hälsovården och de fattiges underhåll linnas nödiga institutioner, men svåra alt uppehålla. Då denna berättelse afser en, före sista Landshöfdinge-ombytet förfluten tid, är den af Laudshöfdinge-Embelet uppfattad och undertecknad. Götheborgs Lands-kansli den 13 Maj 1844.
Statens vinst är säkrare derigenom, att fördelen af Bränvins-tillverkningen är spridd bland Jordbrukare, för hvilka den är lika så nyttig och naturlig , som det är emot sakens natur, att uti en stor Stad drifva den för Statens räkning. Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf: I händelse Betänkandet återremitteras, skulle jag önska, att till de många Anmärkningar, som nu blifvit gjorda, få bifoga en, rörande grunden för bestämmandet af den tillåtna Pannerymden. Utskottet har härvid lågt Hemmanets varde till grund, samt längre tram anmärkt, att Fabriquer, QvarnVerk m m. ej böra ingå i uppskattningen af Hemmanets värde. Härvid linner jag Utskottet halva förglömt sjelfva äbygg. naden, hvars kostbarhet kan, i synnerhet i granskapet af större Släder, gifva en liten jordfläck ett så stort värde, att det berättigade till samina Pannerymd, som på den största Land Egeodom, Jag får derföre vördsammast hemställa, om ei det enklaste och rättaste vore , att lägga ärliga utsädet till g-und för bei stämmandet af Pannerymden. Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de Den 24 Martil, e. m. 54.4 vid Oeconomiae-Utskottets Betänkande gjorda Anmärkningar hindra detsammas antagande, samt på sådan grund behagade Betänkandet, jemte Anmärkningarne , till Utskottet återremittera. Bifölls. Upplästes och lades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Betän_ kanden: Frän Allmänna Besvärsoch OeconomiceUtskottet:
Majtts nådiga skrifvelse af den 7 September 1756, genom hvilken, på de således af Landshöfdingen i Halland dikterade grunder, stadgades, att de utsockne frälsehemmanen i Halland skulle då och för framtiden bibehållas vid utskrifningspenningarnes utgörande istället för rotering. Sedan frågan på detta sätt var afgjord, utgingo utskrifningspenningar oafbrutet. Deras belopp var 1811 3,964 R:dr. Uti Bevillningsförordningen den 15 Juni 1800 Art. 2 § 5 morn. 5 stadgade Rikets Ständer, att de hemman, som voro fullkomligt fria från rotering, skulle erlägga en rotefrihetsafgift af 8 Rtdr, hvarifrån dock undantogs provinsen Halland samt i allmänhet alla de hemman, hvilka för en slik roteringsfrihet förut betalte eller hade annan, emot roteringen i någon måtto svarande, tunga; och någon rotefrihetsafgift utgick således icke af de Halländska ulsocknehemmanen, emedan åboerne å dem betalte utskrifnings-penningar. Uti Kongl. Kungörelsen den 6 April 1810, angående förändringar och jemkningar i Riks-ståndens privilegier, stadgades om bevillnings erläggande jemväl af utsockne frälsehemmanen, och i Bevillningsförordningen den 28 i samma månad förnyade Rikets Ständer deras i 1800 års Bevillningsförordning förut gifna ofvannämnda stadgande. Vid 1809 och 1810 årens riksmöten förekom fråga om krigsmaktens nödvändiga förökande, och Rikets Ständer öfverlemnade uti underdånig skrifvelse den 28 April sistnämnde år, såsom svar å Kongl. Majtts den 31 förutgångne Mars aflåtna nådiga skrifvelse, Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 10 April i ämnet afgifna betänkande, innehållande, att all oroterad jord, af hvad namn den vara måtte, militär-boställen endast undantagne, skulle extra roteras, till presterande af manskap i krigstid, hvilken rotering verkställdes enligt Kongl.
Häruti instämde Nils Persson från Södermanland, STOCKHOLM, Ec&stsiiuij, Tryckeriet, i834- Lagsaint Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk. Ullåtande N.o 34- i N:o 34. Antom till Exp.-Utsk. den 27 December. Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande N:o 8, angående åtskilliga föreslagna förändringar i gällande Författningar om personers af arbetsclassen förpassande m. m. Omförmälde Betänkande, hvilket Högv. Presle-Ståndet och Hederv. Bonde-Slåndet bifallit, och hvaraf Vällofl, Borgare-Ståndet godkänt de 4 första men afslagit den 5:te punkten, har Höglofl. Ridderskapet och Adeln återremitterat, på grund af följande dervid gjorda anmärkningar: emot aldra punkten: att frågan, huruvida inskränkning i handtverksgesällers rättighet att erhålla pass, icke borde annorlunda, än i sammanhang med de angående förnyade Författningar om näringarne väckta motioner, till afgörande företagas; och emot 5:te punkten: att, på skäl som finnas upptagna uti de Betänkandet vidfogade reservationer, pappersbruks-egares rättighet, att på hittills vanligt säll låta insamla lumpor, jemväl hädanefter bibehålies; hvarförutan är vordet anmärkt, att det af Utskottet uppgifna förslag till underdånig skrifvelse vore obestämdt derutinnan, att samma förslag innehåller, det pappersbruksegare skulle hafva flere på olika ställen bosatte lumpsamlare och så vidt möjligt en i hvarje socken, hvilket föranledde ovisshet, dels om hvad som menades med flere, och dels om hvem det tillhörde att pröfva, huruvida det vore möjligt alt inom hvarje socken erhålla serskilda commissionairer.
» V i få väl se dig på bröllopet, min gubbe, » sade Nils till sist med inställsam röst, » jag räknar på att få dig till marskalk. V i skola gifta oss, ja, hm hm, åtminstone hoppas jag det, med det allra första. » » Nå j a, » sade Bob, » inte skall jag öfverge dig, när din stund kommer, jag har ju alltid varit som en far för dig, Nisse, ända sedan du var en liten snörflande pojkvasker och jag gaf dig ditt första kok stryk och pluggade latin i din skalle. Fråu din spädaste barndom har jag vakat öfver dig och alltid försökt att leda dig på den rätta vägen, men nu, då du går klädd i fadermördare och hvad du behagar kalla mustascher, är det den gamla historien om ägget, som vill lära hönan värpa. Men när du tröttnar på slarfsyltan och de äktenskapliga duetterna, så kom till mig; du kan alltid räkna på en hjärtlig välkomsthelsning. » » Du är rysligt snäll, Bob, och jag hoppas vi skola träffas lika ofta som förut, ty Ada är då inte den, som vill skilja oss åt; och hvad de äktenskapliga duetterna beträffar, så har A d a en syster, och hon » » Hvad nu då? D u skall väl inte gifta dig med henne med, hoppas j a g? » » Nej, hon är redan gift, ja d. v. s. hon är änka, men hon har just ingenting att lefva af, och därför så skall hon bo hos oss. » » Jaså, det är således inte nog med att du skaffar dig en hustru på halsen, du skall ha en änka också; jag måste säga, att du öfverträffar dig själf, min käre Nils. Ä r det något mer? » » Nej, jo, d. v. s. Ruth har en liten flicka på en fyra, fem år, som hon väl inte kan öfverge, och därför måste vi ta barnet med. » » Bravo, min gosse, hvarför skaffar du dig inte så gärna ett helt harem med ens? Om du dessutom inrättar ett hittebarnshus och ett hem för vilsekomna hundar och kattor, så blir det åtminstone stil i det hela. » Och Bob grep med en vredgad fnysning sin cigarr och slängde den ursinnigt långt bort i rummet.
Filharmoniska sällskapets tredje abonnementskonsert under säsongen, m e d uteslutande skandinaviskt program, under anförande af herr Vilhelm Stenhammar, uppfördes sistlidne tisdag i Musikaliska akademiens stora sal inför en fulltalig, distinguerad o c h erkännsam publik, med konungen, hertiginnan af Dalarna, prinsarna Carl och Eugen samt prinsessan Ingeborg som representanter för konungahuset. Benvalds imposanta ouvertyr till hans opera » Estrella di Soria » väckte lifligt bifall. Mattare mottogs fröken Valborg Aulins intressanta tonsättning till Wirséns dikt » Procul este! », möjligen på grund af det mindre tillfredsställande sätt, hvarpå mezzosopransolot utfördes. Normans tre vårfriska visor a capella föredrogos o c h mottogos con amore, o c h fru Ellen Gulbransons öfverlägsna tolkning af Griegs » Fra Monte Pincio » o c h » En Svane » hälsades ined jubel. Men detta allt var endast preludier till det mäktiga slutnumret, Griegs ofullbordade musikdrama » Olav Trygvason » m e d text af Björnstjerne Björnson. Ord o c h musik bildade ett öfverväldigande helt till förhärligande af den » evige A s a t r o ». Fagra o c h majestätiska s o m gudaläran själf, utfördes körerna m e d verve o c h inspiration, o c h åt völvens parti, hvars besvärjelsesång är präglad af all h e d e n d o m e n s mystik, förlänade fru Gulbranson ett skälfvande dramatiskt lif. (Forts.) K. Operan gaf i onsdags » Romeo o c h Julia » med fröken Märta Petrini i Julias roll. Fröken Petrini, som nu afslutat sitt uppträdande å Italienska operan i Petersburg, började härmed ett kortare gästspel, innan h o n tillträder sitt gästengagement vid hofoperan i Stuttgart. Operans direktion hade äfven lyckats träffa öfverenskommelse o m ännu ett gästuppträdande af fru Ellen Gulbranson som i går torsdag, då man fick tillfälle att höra sångerskan i Ortruds parti i Lohengrin.
Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs och Indes till handlingarne Stats-Utskottets Memoria!, JV2 236, angående verkställd omröstning i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande åtskilliga med Statsregleringen gemenskap egande frågor. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet: l:o Herr Cedersclijölds, Rudolf, motion, JVs 274, angående aflåtande af en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t i fråga om Waxholms fästnings försättande i fullt försvarbart skick; och 2:o Grefve Liljencrants', Gustaf Fredrik, motion, M 275, i fråga om särskilda medels ställande till Kongl. Maj:ts disposition för ordnandet af Rikets landt och sjöförsvar, tillika med åtskilliga i anledning af dessa motioner afgifna yttranden. Från Hågv. Preste-Slåndet. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj:ts denna dag meddelade nådiga Proposition till Rikets Ständer om beviljande af ett särskildt kreditiv till försvarsverkets fullständigare ordnande. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIH A N G TILL Pii DT Dö 01.1i VID Urtima Riksdagen i Stockholm År 1834. FJEHBE SÄMI.TOGEN. 1 Bettin handen. Ankom lil! Exp. Ulsk, den 8 Oct, Utlåtande öfver anmärkningar vid Betänkandet JS:o i<)4j i anledning af Kongl. Mdj:ts Nådiga '.Proposition till Rikets Ständer, angående fortfarande anslag till Ull-Discohtensförstärkning samt ali-culin rens och uil-productionens befrämjande. (RGS. A.) Ofvanberörde Betänkande, som är vordet bifallet af Borgare-Ståndet den a3 och af Bonde-Ståndet den 3o sistl.
Vid behandling inom detta Högvördiga Stånd af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 31, rörande vackt motion om lag emot godtyckligt ombyte af tillnamn, uppstod, i anledning af den reservation, som jag anfört mot bemälda Betänkande, en diskussion, som förnämligast rörde den af mig föreslagna åtgärd, att presterskapet måtte förstäudigas, att vid meddelande af betyg eller utdrag ur ministerial-böckerna alltid, der det med tillförlitlighet kändt vore, jemte tillnamnet utsätta den attesterade personens fadersnamn. De af mig anförda motiver för behöfligheten af en slik åtgärd voro den i många orter af vårt land och särdeles i städerna bland allmänheten röjda lättfärdighet att antaga eller ombyta s. k. tillnamn, den dermed förenade vanan att bortkasta eller alldeles utelemna fadersnamnet samt ändtligen den för presterskapet i följd deraf uppkommande svårighet att vid reqvisitioner af betyg, som af en eller annan anledning erfordras, igenfinna personer, som uppgifvas ega tillnamn, hvilka aldrig i de förhörslängder, hvarutuy betygen skola meddelas, funnits upptagna. Någon laglig skyldighet för presterskapet att vid betygs utfärdande jemte antaget tillnamn jemväl utsätta personens fadersnamn förefinnes, så vidt jag känner, för närvarande icke, hvadan ock olika praxis af olika betygsgifvare i detta fall användes. Mén då af ofvananförda skäl äfvensom för likformighets iakttagande vid prestbetygs afgifvande angeläget synes vara, att de betygade personernas fadersnamn blifva upptagna, och, då sådant i de flesta fall utan någon olägenhet låter sig göra, vågar jag vördsammast föreslå, att det Högvördiga Ståndet måtte öfverenskomma om den åtgärd, att, vid meddelande af betyg eller utdrag ur ministerial-böckerna, alltid, der det med tillförlitlighet kändt är, jemte antaget tillnamn utsätta den attesterade personens fadersnamn; och anhåller jag vördsamt om remiss af denna motion till Högvördiga*Ståndets Enskilda Utskotts Lag-Afdelning. Stockholm den 24 Januari 1866. 4. E. Ekeland!!. Bih. till R. St.
Generalfälttygrnästaren lill alla delar i underdånighet tillstyrkt; äfvensom Hans Kongl. Höghet, med anledning af de alltför ringa löuevilkor, tygstatens handtverkare åtnjuta, och hvarigenom svårighet uppslår att dem vid artilleriet qvarhålla, underdånigst hemställt om en behöflig förbättring jemväl i dessa handtverkares aflöning och, såsom lämplig grund för bestämmandet deraf, föreslagit den daglön, de ifrågavarande handtverkarne hittills åtnjutit under öfverbetingsarbeten, eller då denna utfallit olika inom samma grad vid olika yrken, såsom faliet varit med gesällerne, den minsta daglönen inom graden, deraf de, emot fortfarande skyldighet att förmiddagarne arbeta på kronans verkstäder, borde såsom lön åtnjuta halfva beloppet, utan afdrag för helgdagar eller sjukdom, helst sådant, serdeles för den gifte arbetaren, komme att medföra ekonomiskt obestånd, och skulle, efter uppgifven beräkningsgrund, lönerna, spanmålen in beräknad, alltså blifva för en tygmästare 197: 34. — tygstatsgesäll 454: 42. 8 gevärshandtverkare 182: 24. — Bih. lill R. St. Prol. 1850 & 1851. i Sami., 1 Afd., 27 Haft. 3 18 Ståls-Utskottets Utlåtande, 8S. hvadan tillökningen i jemna Riksdalertal komme att utgöra för 18 tygmästare ä 80 R:dr 1,140: » 24 tygstalsgesäller a 57 R:dr 1,368: och » 29 gevärshandtverkare ä 75 R:dr 2,173: eller tillhopa R:dr 4,983: Utom dessa underdåniga framställningar, hvilka, medelst åberopade statsrådsprotokoll, kommit till Utskottets kännedom, har
Utsk:s förslag bifölls med den af Hr Printzensköld före - Den io Octobcr e. m. slagna förändring, att ordet ”sjöfolket” skulle utbytas emot ordet ”sjömannen.” I 37 §:n. Utskottets förslag bifölls. 138 §:n. Hr Printzensköld: Det villkor, som här förekommer, har föranledt till många tvister. Jag anser detsamma vara olämpligt och oegentligt; ty det blir svårt att bevisa, hui livida en husbonde njutit någon tjenstbarhet af den skattskyldige eller icke. Jag tror, att ett sådant förhållande, att husbonden åtnjutit tjenstbarhet, ofta inträffar , men deremot ett förnekande deraf högst sällan, och att man i sådant fall, för osäkerheten att kunna bevisa, får antaga uppgiften som sann, att tjenst blifvit utgjord; ty eljest skulle Kronan ganska lätt kunna blifva i mistning af sin tillständiga rätt. Då det dessutom ligger i sakens natur, att en husbonde, som tillåter en person att bo på ägorna af gården, måste ansvara för den inflyttades utskylder; så beror det ju också på husbonden sjelf alt med personen öfverenskomma 0111 villkoren härföre och säkerheten för deras uppfyllande. Jag tror att §:n blir riktig, om hela den sista meningen uteslutes. Hr von Qvanten: Det kan visserligen vara rätt artigt att höra en ledamot så berömvärdt försvara Reger:ns rättigheter att utfå skatterna till det högsta belopp som kan åstadkommas, och visserligen finnes största säkerheten för deras utbekommande, om man bara låter den betala, som har något att betala med. Grunden dertill ligger deruti, alt man tror, att den som har jord, han liar alltid sin bergning, ehuru dock förhållandet icke alltid är så, och att husbonden nog kan gå i förskott för personer som bo på hans ägor, emedan han nog kan af dem erhålla det arbete, som motsvarar kronoutskyIdema. Det der kan låta alltför bra, men det är icke sagdt, att alla, som bo på mina ägor, äro arbetsföre.
Maj:t i Nåder beslutit: att det å Gotland förlagda Artilleri-Depot-kompani, förut tillhörande Svea Artilleri-regemente, afskiljes derifrån och öfverflyttas till Gotlands National-Beväring, för att med denna bevärings förut egande artilleri bilda en corps under benämning: »Gotlands National-Bevärings Artilleri-corps;» Bil. JM 3 lill Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. JM 1, om Statsverket 18C2 att Artilleri-corpsen kommer att utgöras af tre fältbatterier, hvaraf ett iS-S^digt och två G-S":diga, med en värfvad stamtrupp af 75 man, nemligen 1 Förste Konstapel, 4 Andre Konstaplar, i Trumpetare och 69 artillerister, motsvarande nummerstyrkan vid det öfverflyttade Depöt-kompaniet, samt med manskap för öfrigt från Gotlands National-Beväring; att Artiileri-Befälhafvaren på Gotland, hvartill, likasom förut, kommenderas en Regements-Officer från något af Artilleri-regementena, skall vara Chef för Artilleri-corpsen, samt i sådan egenskap få åtnjuta, utom lön vid det regemente han tillhör, arvode å Gotlands National-Bevärings stat, med skyldighet för honom att tillika förestå Tygmästare-befattningcn på Gotland; att, utom de för Artilleriet på Gotland förut påräknade Officerare med af löning på Gotlands National-Bevärings nuvarande stat, nemligen 2 Kapitener, 2 Löjtnanter och 3 Under-Löjtnanter, Artilleri-corpsen må genom
Upplåning, vare sig på Creditiv eller genom försträckning och deposition, må ej eller af Banken göras till högre belopp, än att det icke öfverstiger hälften af hvad å tecknad grundfond finnes i Banken insatt. Alla för dylik upplåning utgifvande fordrings-bevis, äfvensom depositionsbevis, skola ställas till viss person eller visst verk, samt uttryckligen inne - Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.o 358. 78? hålla, att öfverlåtelse deraf ej må ske, utan till viss man och efter föregången anmälan i Banken. 11 §- Vid utlåning eger Banken, då ränta ej är utfäst högre än efter Fem för hundrade om året, och utlåning ej ställd på längre tid än Sex månader, att afdraga räntan för hela lånetiden, och vare jemväl, derest låntagaren ej betalar å förfallodagen, berättigad, att från nämnde dag beräkna 6 procents ränta. Vid fordringars indrifvande, njute enskild Bank samma handräckning, som för Rikets Ständers Discont-verk nu eller framdeles varder beviljad. 12 §. Enskilde Bankers Actier eller lott-bref må icke i någon sådan belånas. Då varor i Banken belånas och icke inlösas vid förfallotiden, kunna de genast derefter, utan föregånget uppbud eller hembjudning, föryttras genom offentlig auction, hvarvid förhålles i enlighet med Författningar om försäljning af utmätt lös egendom. 13 §. Banken ege ej att drifva handel med annat än guld och silfver; men vare oförhindrad att inropa pantsatt eller utmätt egendom, som på Auction utbjudes, dervid Bankens rätt och säkerhet kan vara i fråga; dock med iakttagande deraf, att sådan egendom åter varder försåld, så snart det utan förlust för Banken ske kan. 14 §. Delegare i enskild Bank svaren en för alla och alla för en, för uppfyllandet af Bankens alla förbindelser, på sätt och i den ordning bär nedan stadgas.