Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till de dygdesamma, städade, i skaldskap som i lefnadssätt välbetänkta Columbus och Lagerlöf, de grefliga Gyllenborgarne, den (i ordets hela sanna mening) vördige öfverpresten Spegel, kan ej uppställas en mer afstickande motsats, än detta versmakar-par; som, med all sin lättfärdighet och slurfvighet, vann ett rykte vida öfverglänsande deras. – Jemnför man åter de ifrågavarande männen sins emellan: då är tvifvelsutan Lucidor till den grad öfverlägsen i genialitet och energi, så auctorlig som personlig, så af vittra som af ovittra utsväfningar, samt ändteligen af ruelse och samvetsqval, att Runius deremot, i alltsammans, förekommer såsom blott en mattad och beskedliggjord efterklang. I deras ställning till granskande läsare är föröfrigt den skillnad, att på sådana tänkte Lucidor aldrig, och att Runius väl emellanåt knotade öfver dem, men skref lika derpå löst ändå. Lucidor. På dylika poeter tänkte Spegel, när han anmärkte i sitt berömda företal: ”Månge hafva fuller den inbillningen, att Poesien hafver trefnad när hon är rotad i vinträdet, och att poeter skrifva bäst med den saften som flyter utaf drufvorna; ja, Horatius säger: Nulla valere diu, nec vivere carmina possunt, Quæ scribuntur aquæ potoribus .. ”Men”, – tillfogar han, – ”om det gälla skall, så är intet uti hela min skrift som kan vara behageligt: ty sjelfva Sanningen är mitt vittne, att jag ingen vers hafver skrifvit dum furit Lyæus, Dum regnat rosa, dum madent capilli”. På raka vederspelet af den fromme biskopens försäkran kunde Lasse Johansson76 åberopa Sanningens vittsord: ty under sin fruktsammaste tid skref denne näppligen en rad såsom nykter. Det nu anförda namnet var hans prosaiska.
Den 3 Oktober f. m 41 af den ifrågav:de §:n enligt Utskits förslag, och då dervid svarades många ja jemte åtskilliga nej, förklarades ja hafva varit öfvervägande. Gr. Sparre begärde votering. Uplästes och godkändes följande voter.propos.: »Den som bifaller lista momit i 8:de gill af förslaget till Förordning om Kommunalstyrelse på landet, sådant det lyder i Allm. Besv.- o. Ekon.Utskits Utlåt. Nio 161, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, varder nämnde mom. till Utsk.-t återremitteradt.» Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålundai Ja — 16. Nej — 10. Efter det H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, erinrat derom, att hvad gins 2;dra mom. beträffar, hade yrkats dels bifall till detsamma enligt Utskits förslag, dels afslag derå, dels återremiss deraf och dels slutligen antagande af Komiterades förslag till ifrågavide mom:s lydelse, anmälte sig, hvar efter annan, Frih. Liljencrantz och Gr. Lagerbjelke samt förklarade, att de afstode från deras yrkanden om antagande af Komiterades förslag, och förenade sig med dem, som anhållit om bifall till Utskits förslag. Sedermera framstälde H. Exc. propos. på bifall till det ifrågavide 2:dra momit, sådant det blifvit af Utskit föreslaget, och då dervid svarades flere ja jemte några nej, förklarades ja hafva varit öfvervägande. Sedan Gr. Sparre begärt votering, samt H. Exc. ytfrat, att B. o.
I denna beräkning kunna ej heller intagas de stora förluster, som Emmåns strandägare lida derigenom, att deras gärdesgårdar flyta bort vid vattenflödena, hvadan de, för att skydda sina åkrar, om våren måste på ny stängsels uppförande använda dagsverken, som de behöfde för såningen och andra brådskande sysslor. För dem, som hafva långt lill skogs eller behöfva köpa gärdsel, är förlusten ännu kännbarare. Jag beklagar alt ingen ifrån orten är närvarande, som kunde vitsorda delta förhållande, men Gr. Anckarsvärd, som åtminstone har vistats icke långt derifrån, bör känna och kunna vitsorda det. Jag måste följaktligen vidhålla mitt första förslag och yrkar således instämmande i PresteSl-.s beslut, såsom det enda sättet att vin - 4oa Den 29 Mars f. m. na ändamålet, nemi. åstadkommande af det gagn, som för orten åsyftas. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum Lomme att fortsättas på e. m. kl. 6. Hr Landtm, hemställde, om R, o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag i 5 punkten. Ropades ja oph nej. Hr Landtm, yttrade, att, då propos. blifvit med ja och nej besvarad, R. o. Ad. torde tinna det särskilda propos:r borde framställas för de tvänne olika föremål, som i denna 5 punkt innefattas. Ropades ja. Hr Landtm, uppläste Utsk:s tillstyrkande i afseende på anslaget för Emmaus upprensning. Hr vo 11 Hartmansdorff: Som Ståndet har uppskjutit frågan örn villkoren, för att på en gång afgöra dem för det hela, så anhåller jag vördsamt, att Hr Landtm, nu täcktes gifva oss propos. på instämmande i PresteStcs beslut, rörtde anslaget till Emmåns upprensning. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla IJtskrs förslag i afseende på Emmån. Ropades ja och nej.
Att rädda honom; jag det vill försöka. KRITON. Det blir förgäfves, hoppas jag, ty aldrig Skall han dig ega, om han ock på knä Om min förlåtelse mig bad. Det är Mitt sista ord. Och nu, Hermione, Är tiden inne att du vänder åter hem, Ty solen sina hästar vändt mot vestern, Och snart det blåser kylig hafsvind från Peiraieus. HERMIONE. Fader, låt mig stanna qvar En stund, att jag betrakta må den store Demosthenes! Jag ser att folket nalkas Hitåt. (Folk börjar samlas.) 31 EN HÄROLD (går fram och ropar:) Gif plats vid talarstolen der! HERMIONE. Se der den store mannen! Se hur mörk Han framgår och ur ögat skjuter blixtar, Som om han ville genomforska hvarje Af hjertats hemligaste vrår. Nu böjer Han hufvudet och helsar värdigt, lik En Gud till sätt och later. Stora tankar Arbeta tyckas under pannans sköna Olymposlika hvalf. Farväl nu, fader! (Hermione går, då Demosthenes och Aischines uppträda.) DEMOSTHENES (från talarstolen). Atheniensiske män! Olympens Gudar Uppväcke edra sömnförsjunkna sinnen, Att I må höra hvad jag tala vill Och mina ord ej flyga bort i rymden Som tomma ljud! Ur hjertat tagen nu Min helsning! Väl I veten alla, att vår stat Är sjuk i sina lemmar, undergång Och död är nära. Det er kunnigt är; Men ändå tänker ingen på dess räddning. Ej någon sig besvärat med att forska Om detta ondas orsak, art och medlet Att bota det. I glädjens, då man prisar Förfädrens stora dygder, räknar upp De segrar som de med sitt hjertblod köpt; Men kommen ock ihåg, att de ha gjort Allt detta, ej på det I blott beundran Dem skänka skullen, utan att I måtten Dem likna uti deras manlighet. 32 Nu är just tiden inne till att visa, Det I ej ha'n vanslägtats och att Hellas Ännu har män och svärd. Välan, Philippos Är namnet på det onda som oss plågar, Och botemedlet heter krig. Ej fred Som hans bestuckne vänner vilja ha.
Utlät ande IV:o log. 12 och som i afseende å närvarande fall inträffar dél serskilda förhållande, dels' att Öland hefinnes i fullkomlig saknad af undervrsnrngs-anslalter, samt alt det för invånarne derstädes tidtals är med svårigheter och fara förenadt, att låta sina harn besöka de på fasta landet befintliga Skolor, dels att fråga om någon Skolinrättning på Öland icke förevarit, hvarken hos den af Kongl. Majrt till öfverseende af Rikets .Undervisningsverk nedsatta ‘Comité, eller hos senast församlade Revision öfver Elementar-läroverken, anser sig Utskottet böra tillstyrka Rikets HöglofL Ständer, att, uti underdånig Skrifvelse, fästa Kongl. Maj.-ts Nådiga uppmärksamhet på ifrågavarande ämne, med underdånig anhållan, alt, sedan Calmar Stifts styrelse blifvit hörd, samt Ölands invånare jemväl lern näts tillfälle alt sig yttra, desse senare i afseende å kostnaden för en skolbyggnads uppförande, Kongl. Mapt täcktes, i sammanhang meri den föreslående allmänna regleringen af Rikets Undervisnings-verk, företaga frågan ota inrättandet af en Skola i Borgholm. Hvilket dock till Rikets Högloft, Ständers närmare pröfning öfverlernnas. Antom' till Expeil,-U(skottet den 20 Augusti. Utlåtandej i anledning af vackt motiony om inrättande af en Apologist-Skola i Borås. Vällofl. Borgare-Ståndet har till Utskottets Utlåtande öfverlemnat ett af Hr C. G. Rydin till Ståndet ingifvet memorial, hvaruti han, under anförande af det olämpliga deraf, att Borås, ehuru af städerne inom Skara Stift den folkrikaste, endast är försedd med en så kallad Pedagogi, då likväl flera andra städer inom samma Stift ega Lärdoms-Skolor, samt, med framställning i öfrigt af stadens verkliga behof af en förbättrad Skol-inrättning, yrkat, att Rikets Högh Ständer måtte, oberoende af den föreslagna allmänna regleringen af Rikets Undervisningsverk, serskildt vid detta Riksmöte;, företaga 14 Allm.
Det bör nemi. i detta fall tillgå, på samma sätt, som då fråga upstår om krogars inrättande; i sådana mål eger K:s Bef:h:de absolut makt att afslå eller bifalla, efter sig företeende omständigheter och hvarföre skulle icke i förevar, fall en lika makt denna embelsmyndighct tillkomma? Det står ju sökanden fritt alt klaga öfver beslutet; han får deruti rättelse om han en sådan förljenar; hvarom icke, och derest K:s Bef:h:de med fullkomlig grundlighet pröfvat saken, blir beslutet framställdt och då är ju al! rättvisa å ömse sidor iakttagen. Jag tillstyrker bifall till Utsk:s betänk, med ett sådant förtydligande, hvarigenom intet tvifvel må kunna upstå, det ju ej ett K:s Bef:h:des beslut i fråga om rättighet till handelsbods öpnande å landet må kunna innefatta såväl bifall som afslag. Hr Hjärne, Harald: En värd talare har trott sig i nu förevar, utlåt, finna detsamma sora Sländerne under sisth riksdag hos Konungen anhöllo. Delta öfvertygar mig således att Utsk. icke lyckats att fullkomligt uttrycka sin mening, eller att åtminstone denna mening är tvetydig. Såvida jag kan påminna mig, utgick Ulsk:s majoritet från samma åsigter som af Frih. Cederström och Gr. Lagerbjelke blifvit framställde. Man vet, att K:s» Bef:h:de, enl. nu gällande författning icke eger rättighet att neka en person att blifva landthandlare då han kan bevisa sig icke vara vanfrejdad samt fullgjort några mindre betydande prestanda; men på de skäl som af åtskilliga ledamöter framställdes, ansåg Utsk. lämpligt att man öfvcrlemnade åt K:s Bef:h:de I) e n 23 Jul i. 383 att i detta fall besluta, äfven om den sökande kunde visa sig vara qvalificerad enl. nu gällande författning. Jag liar velat nämna detta derföre, alt om R. o. Ad. önskar bifalla Ulsk:s åsigt, blefve det kanske nödvändigt alt uttrycka detta mera bestämdt än i delta utlåt, skett.
Sammar*SoHegium berföre, famt på wibare anförbe ffäl, i unberb. bemffällt, 0111 icfe förb&tniitgcii, 77 9f:br 7 f?. 8. rfr. funbe få förbelaö på beiuntaiienö 3oybebofö*rånter, men att bemntanenö 3J?antalSräntor inåt te efter ffattläggning^gnm* ben få beilämmaé till 2I! mantal, bmarigcnoiit ©tatenö ocb 23ritföägarenS ömfeftbiga rättigheter nännaft anfågoå förroarabe. lltjfottet bär äfmentebeS funnit, att, fafotit berörbt är, mib hemmantalets? beftämmanbe efter räntan, i npfnäinn» be fall, icfe allenaff bennnanen ffola femma att falna ben ägomibb font i 1811 års> 4f. författning blifmit beftämb få* font minimum för ett 9feeognition§*ffogöbemmanö ftorlef, utan ocf bet tiflöfabe mantalet fontina att merla till mot* froaranbe förbö.ining i alla efter bemmantalet utgåenbe onc* ra, bmilfet roib bet nu ? fråga fennie flabganbeo inebbe* lanbe icfe marit affebt; ocb font ben förböjba räntan icfe är en fölib af ettftörre utrymme i ntarf, titan blott grunbar ffg berpå, att bronan bör af ffogarnc i årlig infomft för fram* tiben erhålla bmab Äroitatt bittilS beraf uppburit; fa tillftpr* fer Utffottet: »etanfanben, 9?:o 256. XLI bet Df. @t:r måga bifalla $. 9)?:t§ ofroan bögfiberörbe nåb. §PropofUion, att, bå räntan å 9Fecognition3
Jag medger att en mildring i behandlingen kan ega rum, men såvida man icke luter dörren till cellen stå öppen och låter fången gå hvart han vill, hvilket val ej kan vara meningen, så blir denna mildring ej af så väsendtlig art att man ju icke äfven bör medgifva en afkortning i straffet för fängelsefångar. Ensambetsfängelset kan nu anses vara adopteradt i vårt land; ty vi hafva under 13 å 14 år sysselsatt oss med att upföra sådana fängelser och vi hafva derpå upofifrat millioner, men vi böra också vara konseqventa i tillämpningen af detsamma och icke i ett fall följa ensamhetsfängelse-principcu och i ett annat fall gemensamhetsfängelse principen. 'Vill man dervid följa andra hinders exempel, så bör detta straff isynnerhet tillämpas på lindrigare grader af förbrytelser. Gr. Mörner: De som tagit kännedom af K. M:s Propos. veta säkert att man ingalunda genom bifall till det K. Förslaget beköfver befara att, på sätt den siste värde talaren behagade förklara, ensambetsfängelset blir tillämpadt än efter ensamhetsfängelseprincipen och än efter gemensamhetsfängelse-principen. Jag förmodar således att detta yttrande icke kan hafva undfallit den siste värde talaren utan genom en svårfattlig glömska af detta förslag, hvilket han sjelf säkert mångfaldiga gånger genomläst. De friheter som kunna förunnas olika slag af cellfångar utan att beröfva fängelset dess karaktär af ensamhetsfängelse äro, enl. hvad jag förra gången uplyste, ganska betydliga, och jag behöfver icke nu uprepa dem. Jag tror mig således icke hafva missförstått den siste värde talaren, då jag i detta afs:de uptog hans yttrande till besvarande. Afven ber jag att nu till besvarande få uptaga en omständighet, som jag förbigick i mitt förra anförande, men vid hvilken Gr. Sparre tycktes lägga en större vigt. Gr.
Joflige Ridderskapets och Adelns önskan, att min motion må förfalla, så är det visserligen Öfverensstämmande med meningen af mina sista qrd, att jag ej gör några invändningar deremot, ehuru jag tror att detta, mitt förslag år fullt ut så riksgagneljgt, som många andra, åt hvilka remiss blifvit beviljad, Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde derefter, att ifrågavarande motion kunde helt och hållit få förfalla; hvilket bifölls. Upplåstes StatsUtskottets den 6 dennes aflåta? a:ne Memorial, innefattande gine anledningar till anmärkningar mot Föredraganden af KrigsArender; hvarom remiss begärdes till ConstjtntionsUtskottet, inför hvilket anledningarne yppgifvas skulle ; och blefvo berörde 2:ne anledningar till anmärkningar jemlikt 29 §. i Riksdags-Ordniugen till Constitutions-Utskottet re-^ mitterad e. Upplåstes till justering och godkändes följande från ExpeditionsUtskottet inkomne förslag, till Riksens Ståndera underdåniga SkrifYeiser till Kongl. Majit. 1) Angående kostnaden f8r tryckning af Riks-Ståndeos Prptpcoll mod dertill hörande Bihang, 2)) f anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition om den för Öland inrättade provisoriska Eåns-Styrelses fortfarande intill nästa Riksdag. 3) J anledning af Kongl, Majits Nådiga remiss uppå en af de Heste LandsKarnererare i Riket gjord underdånig ansökning om lönctillÖkning m, m, 4) I anledning af Kongl, Majits Nådiga proposition , rörande A. R. Lorents anhållan att få till Skatte inlösa några lågenheter under Elfsborgs Kungsladugård, 5) I anledning af Kongl. Maj.-ts Nådiga remiss uppå Kongl. Majits Befallningshafvande* i Skaraborgs Län underdåniga hemställan , örn jVakt vid LandsCanzliet och LandsContoiret. 6) I anledning af Kongl, Maj.ts Nådiga remiss uppå Landshöfdingen» m. m.
Det är väl dä ganska måttligt begärt, att denna summa får gå till skolkassan. Hr Printzensköld har äfven befarat, att den, som skulle handhafva skolkassan, icke skulle göra det med vederbörlig omsorg. Dessa kassor måste väl framgent redovisas, och således förfaller denna anmärka. Vill man till en början behjerta skolornas ställning, så kan man nog sedermera anskaffa kontroller. Jag anser detta förslag vara ett af de vigtigaste, ty låter man icke den upväxande ungdomen i skolan sitta ordentligt med ett bord framför sig och således i fred och ro, kan undervisningen omöjligen blifva så fullständig som den bör. och jag har hört erfarna skolman säga, att största delen af lärarnes tid åtgår till uppehållande af skoldisciplinen, hvilket äfven är naturligt, då man betänker, huru de sitta på dessa bänkar. Den siste talaren har trott, att sedan man inköpt stolar, bord oeh glober m. m. har man intet att använda penningar till. Jag har redan omnämt en luftvexlings apparat. Den är ty värr ett önsknirigsmål, ehuru den långt för detta bort finnas i hvarje skola, så att icke såsom nu ungdomen må under flera timmar sitta inpressad i en förskämd luft, hvilken med den ringa håg och smak för luftvexling, som vi Svenskar ådagalägga genom våra innanfönster, nu är nästan omöjligt att förekomma. Dessa omständigheter äro af högsta vigt och jag.beklagar, att man förbisett dem. Då jag hört, att en annan ledamot tued mera sakkännedom än jag, begärt ordet, slutar jag med anhållan, att R. o. Ad. ville bifalla Utsk:s förslag med den förändring jag framställt, hvilken jag anser vara af stor vigt. Summan i fråga är ringa, men man kommer ändock ett steg framåt på civilisationens och mensklighetens bana, och derföre önskar jag denna förändring. Hr Printzensköld: Jag kan icke nog beundra den siste talatens stora ömhet för skolpojkarne. Jag har haft 3 sådana, sittande på träbänkar och tuktade af lärmästare med färlan, och de hafva varit i slagsmål med kamrater så att bord och bänkar ramlat omkull.
För Jernoch Ståltråd, äfvensom för Koppar och annan ej specificerad Metalltråd, utom sådan som är förgyld, försilfrad eller pläterad, eger tullfrihet redan rum; och då sistnämnda slags tråd, som nu drager 1 Rdr 25 öres tull pr skålpund, icke bör vara högre tullbeskattad än guldoch silfvertråd, från hvilken den icke heller torde vid tullbehandlingen kunna lätteligen åtskiljas, tillstyrkes derå samma tull, som här ofvan blifvit för guldoch silfvertråd föreslagen, nemligen 1 Rdr skålpundet. Uti gällande tullsats 5 procent af uppskattningsvärdet å ej specificerade Verktyg för fabriker, handtverk och jordbruk, hafva komiterade ej egt anledning att föreslå någon ändring, utan böra de endast härvid erinra, att till lika tullbehandling med denna rubrik äro hänförda följande i taxan specificerade artiklar, nemligen: Filar, Glasmästarediamanter, Liar, Raspar, Skyfflar och Skäror af jern, Spadar, Sågar försedda med skaft, samt Sågblad och Sägbladsämnen, eller otaggade Sågblad, äfvensom Yxor. För följande Kemiska preparater är tullfrihet redan medgifven, nemligen : ej specificerade Apoteksvaror vid införsel af apotekare och dem, som 61 ega rätt att handla med sådana varor, eller äfven eljest efter särskilt tillstånd; Aska, pottsamt Koppar-, Tenn och Blyaska; Auripigment; Boraxsyradt natron eller Tinkal; Cement; Curkuma eller Gurkmeja; Emalj i massa; Glasgalla; Kobolt; Kolsyradt natron eller Soda; Kromsyradt kali; Magnesia, såsom apotheksvaror; Rödfärg; Salpeter och Zaffer samt alla ej specificerade Färger.
Under åberopande deraf, att motioner blifvit vid nuvarande riksmöte väckte i det syfte, att jordstyckningen skulle lemnäs alldeles fri, har E. J Rudberg från Öland förmält: att nyssnämnde författning lade hinder i vägen för den mindre be medlade att köpa sin jordtorfva i mån af den tillgång, hvartill hans förmögenhet sig sträckte; och att, sedan de ursprunglige köparne till sådana lotter, hvari de i motionärens hemort belägna kronoparker blifvit indelade, deraf försålt större eller min dre delar till fattigt folk, som icke haft tillfälle att köpa en hel lott, hade tvister och rättegångar uppstått ”emellan den för skogslotten skattskrifne och de fattige personer. hvilka blott på ett löst köpekontrakt satt sig ned på den af dem inköpta jorden”; och hade dessa tvister och rättegångar alltid utfallit så, att domstolen, på grund af meranämnda cirkulär tillerkände jorden åt den för skogslotten skattskrifne, och den fattige således måst frånträda den jordtorfva af ett, två och tre tunnland, som han kunnat betala och hvaraf han äfven kunnat hafva sin utkomst. Derföre yrkade motionären: ”att Kongl. Kammar-kollegii ofvanberörda cirkulär måtte i så måtto ändras, att huru liten jord som helst får af dessa kronoparker försäljas och köparne deraf vara berättigade till erhållande af lagfart å hvad de sig tillhandlat.” Detta memorial, hvilket blifvit till Lag-Utskottet remitteradt, har. jemlikt 43 § Riksdagsordningen, af sammansatta Lagoch Ekonomi-Utskottet blifvit pröfvadt. , dervid Utskottet, som uti särskildt under M 27 afgifvet Betänkande yttrat sig öfver de flere vid denna riksdag väckta motioner om upphäfvande eller förändring af nu gällande lagstiftning om hemmansklyfning och jordafsöndringar från hemman, ansett sig icke kunna tillstyrka antagande af hvad motionären föreslagit.
Utan all misstydning kan jag ej anse Edgång, som en rätts-principe tili sin oskulds framvisande; ty alia härigenom uppkomne missbruk, sa lätt förledande till hrott, genom det inre medvetandets hemlighet, blir härutaf en följd, som varande skyldig är det svårt låta bli svära, för att anses brottslig och blifva hängd, och oskyldig,äf det ändå ett misstroende, som sårar ens heder. *93 JJen y April. Enar en Köpman öfverlåter sitt Fartyg med en kostsam last uti en Skeppares vård, tyckes det sorn han bordt noga känna denoa persons skicklighet, ty Godsägaren är i samma tillstånd, att genom dennes försummelser förlora sitt Fartyg och sina Varor, likasom då denne försummar att föra sin Märkruila, och i bägge fallen utan någon ersättning, annat än genom Skepparens snart sagt ingen förmögenhet och dess frånskiljande från sig. — Man har en Lag i America, sorn skingrar alla slags missbruk utaf en Skeppare mot sin Reddare och tvärtom — nemligen: Att Skepparen vid emottagningen af ett Fartyg ovilkorligen skall blifva ägare af en viss del uti detta Fartyg; Det säger sig dä ejelft, att han uppfyller alla sina åligganden och noga navigerar — emedan försummelser af honom, drabbar så väl honom sjelf, som dess Hufvud-Medinteressent — Märkligt nog att ett sådant vidtagande af så få våra Köpmän blifvit eftertagit, som skulle så mycket bidraga till deras vinst.
Slottet gjorda reqvisition, blifvit af denne sednare beordrad alt med 24 man begifva sig till Munkbrohamnen, i ändamål alt handhafva ordningen ibland en derstädes då varande större folksamling, vid ankomsten dit, och sedan patrullen blifvit formerad i front, ensam ridit fram och med fogliga ordalag tillsagt det i myckenhet församlade bullersamma folket att hålla sig stilla och åtskiljas, men att folket, i stället att efterkomma denna tillsägelse, bemött patrullen med otidighet, hurrat och skrikit; äfvensom att folksamlingen är vorden af lillslädesvarande Polisbeljening tillsagd att åtskiljas; men icke eller hörsammat denna anmaning; dels att efter det hela patrullen defilerat uppför Gråmunkegränden och återkommit till Munkbron, befälhafvaren för patrullen, i anledning deraf att en okänd sjöman, sorn stått vid hörnet af samma gränd, kastat stenar mot patrullen, befalll venstra flygel-afmarschen, som bestått af sex man, att rycka fram för att fasttaga nämnde sjöman, hvilken likväl undkommit i en båt ner vid sjön, sedan han förut blifvit af nyssberörde flygel-afmarsche förföljd, hvarvid befälhafvaren genast anbefallt flygel-afmarschen att återvända och förena sig med den öfriga patrullen, dels att befälhafvaren, utom orderne om sjömannens fasttagande, hvarken anbefallt, att denne eller någon annan bland folket skulle huggas eller på annat sätt våldföras; dels ock att befälhafvaren icke anbefallt den BoktryckeriKonstförvandten Blanxius tillfogade misshandling, hvilken befälhafvare icke ens afvetat förr än Blanxius sjelf densamma för för befälhafvaren anmält; fördenskull och då pågon skälig anmärkning så - R. St. Just. Ombudsm.
Cnvanmr od) ©ägar. ©ttmmo. 1 8 »; CT r^ J2> § »: <-s or r<* ST 8 »: dr WO 8 £>: dr r% 8 or t (.V) ©ummattfft ^Zpttact öfwer ^ela 23ewtUningen, efter 18 * * åt*6 SewtU* mnge*Bc«t>ga utt H. tX. dan, fot* åt* 18 * * ©timma. Enligt £ängDec o cf> fammanbrag: (£fter l:jla 2trt » » 2:bra Dito » » 3:bje Dito 0umma (38) Sörtecfnfna öfwer be, tid 1845 års ^5ewidnin<)ö SEartff till atepartition af ©alu?2lccié*erfättningcn utaf ©täberne. Uppgift tilt äÄantatS* ocb ©fattffrifningen i 91. 3?. ©oden, för år 18 .. 4. g or inut aire. kantat 3 Uppgift titt ätlantatö* ocb ©fattffrifningen uti ©tabén 3?. 3?., för år 18. • 7. gormutaire. Eatculatio Uppgift för 91. 91. 33ruf titt £areringö Sän för år 18.. 9. gormutaire. Uppgift titt £aperingö SEapcringé*gängb, b^aruti uppfednaö innehafware af Remman, Sägenbeter, SBerf ocb inrättningar, af [nwitfa (äganbe Qtnbetg> ocb £jenjlentätt, jemte Jg»eni Dito 6. 08.) ©ammanbrag öfwer £ai*ering$*£ängberne Dito 2 uti Dl. Dl. gög D!:o 6. (6.) ©ammanbrag öfwer £a;reringé Dito 3 uti Dl. Dl. gög* beri, för år 18 .. 20.