Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bland annat, anförde den siste värde talaren, att närmaste anledningen till Bauko-Utskds förslag skulle varit den, att Utsk:t fått till sig remitterade 40 å 50 motioner, hvilka alla innefattade framställningar, åsyftande lindring i jordbruksnäringens betryck. Jag hade den förmånen att på afdelningen behandla de motioner, som i ämnet blifvit till Utsk:t remitterade, och jag kan försäkra, att deras antal, långt ifrån att uppgå till 40 å 50, utgjorde icke ens 10. Jag skulle derföre vara tacksam, om den värde talaren ville uppgifna namnen på de personer, som väckt de öfriga. Hvad beträffar yttrandet om vigten af att framkalla en reglerad obligationshandel, ber jag att få erinra, att obligationshandel, i likhet med ali annan handel, icke kan uppkomma på andra vilkor, än att köparen finner sin fördel vid den utbjudna varan, och, om så är fallet, behöfves icke några konstlade medel för att framkalla en liflig omsättning. Orsaken, hvarföre en sådan hittills icke egt rum, har varit den, att räntan på obligationerna betydligt understigit den ränta, man i allmänhet kunnat erhålla på sina penningar. Den värde talare, som hade nämnde yttrande, utlofvade visserligen, att räntan på obligationerna skulle sättas så hög, att den motsvarade den i landet gängse, men tills vidare är det alldeles ovisst, om detta löfte, hvars fullbordande beror på hypoteksbanken styresmän, skall blifva uppfyldt, ty i förev:de förslag talas icke om ränta, utan allenast derom, att riksbanken skall, om det öfverensstämmer med rörelsens behof, vara skyldig att till ett belopp af 1 A million uppköpa hypoteksbanken obligationer, ställda på en återbetalningstid, som icke öfverstiger 10 år. Om således hypoteksbanken styresmän bestämma räntan t. ex. till i proc., ser jag icke något, som hindrar, att stadgandet är lika bindande sorn om räntan bestämmes till 6 proc. Man får således i detta läll hålla sig till löftets upphofsman, Frih. von Schwerin och Hr Mannerskantz.
Herr Cederschjöld ,' Pehr Gustaf: Som ledamot af ConstitutionsUtskottet får jag till pro. tocollet anmäla, att jag inom Utskottet fann den slutmening som nu är klandrad , vara högst olämplig, och yrkade att den ej skulle intagas i Deri 27 Öctober e, nu 399 Expeditionen, emedan den var af den beskaffenhet, att det svarades pä mer än som af Ridder-! derskapet och Adeln hade blifvit frågadt. Jag fann det så mycket mera olämpligt, att åberopa 37 §:n RegeringsFormen , som den ej står uti något samband med den fråga, som till GonstitutionsUtskottet blef remitterad. Efter att hafva framställt alla mina skäl, begärde jag votering, och då den tappades, anmälte jag min reservation uti Utskottet, och gör det nu här. Herr Heykensköld, Ludvig Dettlof'. ConstitutionsUtskottet har i sitt Betänkande åberopat 37 §. RegeringsFormen såsom skäl, hvarföre propositionen borde vägras af Land t Marskalken. Sora ledamot uti Utskottet har jag reserverat mig deremot, emedan jag ansåg att uti RiddarhusUtskottets Betänkande ej är fråga om någon inskränkning i Kongl. Maj:ts prasrogativer, att upphöja till adeliga värdigheter. Jag åberopade såsom, skäl, hvarföre jag gillade LandtMarskalkens vägran, 23 och 45 §§. Riksdagsordningen, och i synnerhet 51 §. RiddarhusOrdningen. Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus: Utan att ingå uti pröfning af den förundran flere Ledamöter yttrat öfver ConstitutionsUtskot_ tets förhållande så nu, som flere gånger förut, får jag blott erinra att som jag varit en af dem, hvilka gillat Utskottens Betänkande, skall jag äfven söka att göra redo för de grunder, som ledt pluraliteten. Det är just till följe af 55 §. Riks-j dagsOrdningen som pluraliteten gått till väga. Der står; ”Skulle ej Ståndet med LandtMarskal - 400
Proposition N:o 73. äro på båtsmanshåll i Blekinge indelta, och således jemväl de, hvilka erhålla till.skotts-ränta, samt sådana, som hvarken gifva eller taga något tillskott, helst derigenom verkliga medelvärdet skulle rättast bestämmas, men eljest blott ränte-gifvande hemman; dock att i hvarje fall i beräkningen intoges livart och ett sådant hemmans liela mantal, värde och ränta, så vida någon del deraf är på gamla Båtsmanshåll^ anslagen, utan afseende derå, alt en annan del ingått i nya indelningen; 4:o Att, beträffande sättet för hem mans-värdenas uppskattning, dermed borde så lillgå, ätt åt vederbörande Domhafvande, hvar för sin domsaga, uppdrages att gemensamt med ledamöterna i häradets nämnd samt med ledning af tillgängliga lagfarts-protokoll, bevillnings-taxerings-längder och andra handlingar, som kunna lända till upplysning, verkställa ifrågavarande uppskattning; hvarjemte i öfrigt borde iakttagas: a) att vederbörande Häradsskrifvare särskildt för hvartdera af länets fyra härader, som tillika hvart för sig utgöra en domsaga, upprätta, för att genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande Domhafvanden tillhandahållas, förteckningar å alla de hemman, hvilkas värden komma att på förenämnda sätt bestämmas, med utsättande deruti jemväl af hvarje hemmans ränta och bevillnings-laxerings-värde; b) att uti dessa förteckningar, upprättade på sätt Kongl. Maj:l,s
Af herr Murén: »Uti nådig skrifvelse (ill Rikets Ständer af den 7 sisth De cember, har Kongl. Maj:t förklarat, att Hans Maj:t »ansett tiden vara inne för en mera fullständig tillämpning af de lill handelns lättnad syftande grundsatser, hvilka redan en längre följd af år varit af lagstiftaren godkända»; och föreslår i följd deraf såsom allmän hufvudgrund »en oinskränkt handelsfrihet, så att förbud emot någon varas ineller utförsel icke vidare må ega rum, och att tullafgifterne, hvarken för in-eller utförseln, öfverskrida 28 procent af hvarje varas värde», utom i de få fall, då serskilda omständigheter finnas derifrån påkalla undantag. Dessa grunder har höglofi. Bevillnings-utskottet jemväl förklarat sig i allmänhet godkänna; men då utskottet det oaktadt vid tillämpningen, i många fall, afvikit från dessa principer, med antagande af ett öfverdrifvet, så kalladt skyddssystem, hvilket i sjelfva verket innefattar det gamla förbudssvstemel, ehuru under en annan Bilt. lill 11. St. Prot. 1847 och 1848. 5 Sami. 1 Afd. 7 Baft. 90 Bevillnings-Utskotlets Utlåtande, N:o 13. form och benämning; så får jag emot alla de beslut, hvarigenom ofvan åberopade antagna grundsatser blifvit förnärmade, mig vördsammast reservera. Jag nedlägger min protest emot den falska och missledande statsekonomiska läran, att brist och dyrhet på lefnadsförnödenheter skulle utgöra ett vilkor för landets välstånd och lycka, monopolier befordra handeln och höga skyddstullar framkalla industri. Till stöd för min motsatta öfvertygelse, anhåller jag att få åberopa, så väldet af kommitterade för tulltaxans öfverseende 1839 afgifna underdåniga utlåtande, som ock herr presidenten Skogmans till nuvarande Bevillnings-utskotl benäget inlemnade tabellariska förteckning på de handtverksoch slöjdevaror, för hvilka införselförbud blifvit af Kongl. Maj:t upphäfna från och med 1825.
Friherre LtLÖl von IlloIl8 tsin, Uorlit2 Uucivig, den af Stats - Utskottet gjorda Proposition har gifwit anledning til en discusiion, främmande för det förstnämnda ämnet Den har nemligen föranledt til en af de kinkigaste deliberationer, om nägonsin kunna äga rum, det will säga, rörande gränsen mellan Konungens Magt och Riksens Ständers För at gjöra flut pä denna deliberation hemställer jag ödmjukeligen lil Högloft. Ridderskapet och Adeln, om icke hela denna fräga mä förfalla; och föreflär jag i stället, 654 Den 3 Augusti. stället, at Stats-Utffottet endast mätte äläggas, at sjelf upgöra och til Ständerne inkomma med et Finanee-project, anhällandes jag häröfwer, om Herr Grefwens och Landtmarffalkens Proposition. Herr Grefwen och Landtmarffalken Det förewarande ämnet tyckes wara af flere Ridderffapets och Adelns Herrar Ledamöter sä wäl och grundeligen utredt, at Stats-Utffottets Proposition nu sones kunna til afgörande uptagas: och jag fär säledcs hemställa, om Ridderffapet och Adeln ffulle behaga bifalla hwad Stats-Utffottet proponeradt, nemligen, at hos Kongl Maj t r underdänighet anhälla, om desi befallning til wederbörande Ämbetsmän at inkomma med sitt Jörflag til den Financeplan de tjenligast anse. Ropades Ia och klej. Herr ligerbjelm, 8evect 6v8t^s, erindrade at han hade anmält sig redan innan Propositionen gjordes, och yrkade at fa til godo njuta sin Niksdagsmanna-rätt at sig yttra. Herr Grefwen och Landtmarffalken yttrade at Herr ligerkj-gm sig j rättan tid anmält, men at Herr Landtmarffalken honom icke upropat, emedan han trott Herr kigerNwims afsigt wara, at öfwer et annat ämne sig yttra.
Recin, oiii pension åt Konduktören P. G Regall Pastorat, om församlingsrätt att kalla 4:de profpredikant i, se komministratur. Regerings-formen: om det tillägg till § 12, att Konungen icke utan Rikets Ständers samtycke mä blifva regerande furste af Utländsk Stat » om ändrad lydelse af § 85 Borgare Ståndet. Bonde Ståndet. b. 22 Maj Nionde b. 30 Maj i g. 16 Maj i Hufvud-iTiteln. Se Se 29 Aug. Se b. 31 Mars b. 30 Mars a. a. 23 Maj Åttonde Åttonde HufvudTiteln. Hufvud - 18 Aug. b. 25 Aug. Nionde b. 31 Mars å 31 Mars b. 29 Maj Hufvud - b. 28 Mars b. 28 Mars a. a. 2 Juni b. 18 April b. 7 April b. 18 April b. 18 April Titeln. b. 18 Aug. Regerings-formen: om ändrad lydelse i §§ 11 och 12, angående Stats-Rådets hörande öfver förbund med främmande makter. I anledning af olika beslut Förslag till Voterings-pro position Voterings-resultat w om den ändring i § 28, att till vissa beställningar må kunna utnämnas bekännare af annan troslära än den Evangeliskt Lutherska I anledning af olika beslu Förslag till Voterings-pro position Voterings-retultat » om ändrad lydelse af § 90 . » om ändrad lydelse i § 31 be träffande Borgmästareval » om tillägg i § 109 angående uppskof i riksdag Riks-stvrelsens förande i vissa fall » om ändring §§ 49, 50, 51 m fl. angående hvarje år . 1 anledning af olika beslu Förslag till Voterings-pro position Voterings-resultat » om de i § 63 föreskrifne kre ditiv-summor, se Kreditiv-sum mor. » om ändring i §§ 5 och 6, afseende å Stats-Rådets sam mansättning Regiments-Pastors-beställningarne om indragning af Riksdags hållande Register öfv. Bih. t. R. St. Kongl.
Banco-Utskottet icke anser, att Anmaningar för Discont-Lån böra helt och hållet afskaffas, torde det förtjena ett närmare öfvervägande om den föreslagne nya methoden, hvarigenom arbete och kostnad visserligen besparades, icke skulle kunna i alla hänseenden anses jemngod med den hittills begagnade, och, då fråga är om ordentlige Låntagare och Löftesmän, äga framföre densamma ett gifvet företräde. §• Med anledning deraf, att på en Uti Wexel» Banken öppnad Räkning, åtskillige utställde Assignationer inkommit, sorn i anseende till felande' behn lin ing måst casseras, har innevarande år fråga uppstått orri rätta tolkningen af de dermed gemenskap ägaode Allmänna För» fatt - aj Banco-Fullmägtige. 63 fattningar. Sakägarne hafva mot Banco-Styrelsen hos Kongl. Svea Hof-Rätt anställt Rättegång, på grund af den tillämpning, som i detta mål blifvit gjord; och samma Rättegång vidare hos Kongl, Majit fullföljt. Frågan är, huruvida uttrycket 'Irenne gänger, sorn, rörande Öfverassigneringar, blifvit uti Författningarne nyttjadt, skall, såsom pluraliteten af FuMmägtige lika med Commissariatet ansett, lämpas till hvarje gäng då Assignationer på serskilda dagar måste undergå cassation, eller ock till hvarje gäng assignering utöfver ägande avante af en och samma person på nytt ägt rum, sedan hans Räkning dessemellan erhållit förstärkning. Och som nödigt blifver, att ett bestämdt stadgande härutinnan vid denna Riksdag till Banco-Styrelsens efterrättelse meddelas, så utbedja sig Fullmägtige, att Högl. Banco-Utskottet, efter vederbörlig pröfning af hvad i ämnet förekommit, behagade derom gå i författning. §. i 6, Uti ett Memorial från Bankens.
Den synes lämpligast kunna ske af Magaains-Inrättningens Öfver-Styrelse. 5 §. LTtlefvsreringarne för Stats - Verkets räkning påföras efter kostnads-pris. ( 6 §. Lif] vi den emellan Stats-Verket och’ Allmänna Magazins - Inrättningen bör vara afsluten sednast Ett år efter Redogörelse - äret.' Det godkände Saldo hvarmed Liqviden sig slutar, bör årligen betalas. Tredje Afdelningen, innefattande Reglementäriska Föreskrifter för Magazins - Inrättningens Öfver - Styrelse, Magazins-, Bagerioch Bränneri-Rörelsen. l Art. Sammansättningen af Magazins - Inrätt > ningens Öfver-Styrelse, Uppbörds* Staten m. m 1 §. Verkets namn, värdighet och tour såsom Collegialt Verk. 2 §. Ledamöters och Eetjenings antal såväl inom sjelfva Öfver-Styrelsen, sorn i Lands - 1574 Ståts-Utskottets Eetänkar.fien; or terne, samt hvilka Lpn$r oc^ öfriga förmår ner desse få åtnjuta efter fullständigt. upprä{« tande Aflönings Stater. Allmänna Föreskrifter oms Maga zins-. Inrättningens Öfver - Styrelses, åligganden. 1 §. Verkets skyldighet, att vid ansvar efter de bestämde föreskiifteme förvalta Fon derne. 2 §. Verkets åliggande att på allt sätt in. hämta fullständige Qeographiska och Statistiska underrättelser om Landet, dess Sades - produc-. tiop mm. Ländande till säkre och nödvän» dige rättesnören för Inrättningens Styrelse pcl\ Förvaltning. 3 §. Öfver-Styrelsen bör genast efter desst organisation till utarbetning företaga och Kgl. Majus Nådiga pröfning och stadfästelse qndqrs jualia: tz) Fullständigt Förslag öfver nya Magasinera anläggande, de gamlas utvidgande och Torrk - Inrättningars, uppförande, allt grundadt på vederbörande Landshöfdingars uppgifter, och andre tillförlitelige upplysningar. b) Utarbetadt Reglemente, grundadt på anstäldte försök, öfver sättet att torka
Hvar som annan söker hos Konungens Bef;b:de eller doma1 H. 70 554 Den 25 Augusti. ren för skuld eller hvad det helst är, som lill visst belopp i penningar bcräknadt blifvit, eller ock utfordrar vissa lösören, äge att, emot det ansvar och den säkerhet, som i 5 § omförmäles, få vid kallelsen, till egen säkerhet upptecknad, värderad, märkt och med förskingringsförbud, eller, der egendomen hos annan person än svaranden finnes, med qvarstad belagd så stor del af dennes egendom, sorn emot det utsökte beloppet svarar, eller ock de lösören, hvarå anspråk väckt blifvit. Samma säkerhet må äfven beviljas under lagsökningen eller rättegången, innan densamma blifvit genom laga kraftvunuel beslut afgjord. 8 4. Förskingringsförbudet eller qvarstaden må ej de personer bevilja, som domhafvanden gifvit tillstånd att stämningar utfärda. § S. Den som erhåller förskingringsförbud eller qvarstad, skall, derest haus fordringsanspråk icke fullföljes eller genom laga kraftvunuel beslut uuderkännes eller nedsiittes, i ersättning till ägaren för hvarje år förbudet eller qvarstaden varat, utbetala 5 för 100 af bvad som blifvit med förskingringsförbud belägdt, samt 10 för 100 af hvad som blifvit i qvarstad salt, och i hvilketdera fallet som helst icke varder honom lillerkändt; skolande sökanden eller käranden härför antingen ställa en af 2:ne vederhäftig^ personer, en för begge och begge för en, ingången borgen, som i Ofverståthållare-embetets Cancelli, hos magistraten eller kronofogden förvaras skall, eller ock ett års sådan ersättning förskottsvis i R.
Utskottet haran, sett att, i afseende på den till Rikets Col* legiér och Embetsverk brukliga Titulatur, det på Kongl. Maj:t ankommer, huruvida bru. ket deraf må afskaffas eller fortfara, och har trott, att som, i afseende på Titulaturen till vissa Embetsmän samt lägre Domstolar, Col. legiér, Verk och Directioner, intet vore stad; gadt, det på hvars och ens eget behag och urskillning beror, i hvad större eller mindre mon han vill utmärka sin aktning för den person, hos hvilken han behöfver skrift, ligen anmäla sitt åliggande; hemställandes Utskottet, om icke Riksens Ständer skulle Jinna för godt att hos Kongl, Majrt i underdånighet anmäla den önskan, att Kongl, Maj.i Den 5 Maj. e. ml »85 i nåder täckes göra någon ändring uti det hittills brukliga, ofta vidlyftiga skrifsätt, i afseende på Titulaturen hos Kongl. HofRätterna, Rikets Collegier och öfriga Högre Embetsverk. Upplästes och lades på Bordet ett Memorial från RiddarhusUtskottet, af den 26 April, hvaruti Utskottet tillstyrker, att GeneralConsulen uti Finland, Bruncrona, måtte anlitas att indrifva Adeliga JungfruStiftsCassans fordringar i Finland, emot ett arfvode till belopp af Sex procent af de medel, hvilka genom hans försorg komma StiftsCassan till handa; föreslåendes Utskottet derjemte, uppå anförda skäl, det alla de hos StiftsCassan förvarade Original-skuldsedlar för fordringar uti Finland, måtte, sedan behöri. ge afskrifter deraf, försedde med Notari! JPublici Embets-påskrift och intygande af deras enlighet med Originaierna, blifvit tagne, med säker lägenhet till Herr GeneralConsulen Bruncrona få öfversändas, och afskrifterne emedlertid, samt intill dess penningar influtit, i stället uti Adeliga JungfruStiftets Gassa förblifva.
För att harmonien mellan rumsprydnaderna och rummens inredning och möblering rätt må ses till godo, fordras, att hvarje föremål i första rummet uppfyller sitt ändamål, och att detta icke genom utpyntandet på något vis går förfeladt. Jag vill här ånyo tala om gardinerna. Dessa tjäna till att afbålla det genom fönstren inströmmande ljuset eller utanför stå- endes blickar. Men då vi endast tillfälligtvis önska ernå detta, måste också gardinerna utan besvär lämpa sig därefter, alltså låta öppna och sluta sig. Detta sker bäst genom slätt nedhängande, vid stänger med ringar fastade och med dragsnören försedda gardiner. De fastspikade gardindraperierna, som vi ännu i så stor utsträckning bibehålla från empireoch den senare klumpighetsperioden, äro smakoch stillösa, emedan de ej äro ändamålsenliga. Detsamma gäller portiererna. De äro afsedda att efter behag än sluta än öppna förbindelsen mellan rummen. Visserligen kunna vi som prydnad anbringa ett fast draperi öfver den egentliga gardinen eller portiéren för att maskera de ofta föga prydliga ringoch dragsnöretillställningarna. Nobelt och estetiskt skönt är emellertid ej ett dylikt draperi trots aldrig så elegant veckning. Jag hyllar den estetiska grundsatsen, att hvarje teknisk nödvändig detalj bör vara synlig och så framställd, att den i sig själf verkar som prydnad och ej behöfver döljas genom någon främmande utpyntning. Stänger, ringar och snören må därför tillverkas af ädelt material och med vederbörlig smakfullhet. Att anbringa portierer öfver dörrar, i synnerhet öfver sådana som skola öppnas pä vanligt sätt, har sina betänkligheter. Vid skjutdörrar kunna de vara på sin plats, dock äro de i detta fall endast till prydnad och kunna därför arrangeras som fasta draperier. Ännu oändamålsenligare är det att belamra möbler, som skola nyttjas, med prydnadssaker, som måste afrödjas vid begagnandet, och hvilka ej stå i något passande san; manhang med dessa möbler. Att på allehanda bord, bokhyllor och buffeter lasta upp varor, album, nipper och dylikt vittnar om förskämd smak. Till skrifbordet höra endast skrifutensilierna samt möjligen en eller annan dyrbar fotografi och som krön — om bordets form sådant tillåter en byst, ett ur eller en lampa.
Lr. I$pt pi; a f b e t h i n g ilos iiiig, deltager iifven i dc uuder afbe-. tnlningsti&amp;n inf ' allnnde drwninrsnsni~. Elilgt officiclt i~itgg .fCrvnrns sniiitlipn s f ' niig p i rfbetaliiiii! :, fiirsilda oblignt,ioiicr ' i ii hi ii^ knssirskfq), livrroni cii livtir cycr trtA i i d r roiii Iiulst fiirviwaa sig. Obs. För. Oblig,zt.ion soiii iinrler April i n h t d köpes p5 afbetl~lniiig, f o r d k e t t minst t$ &gt;nbetalningar pli en edng verkstiillos: 1vii.iiiic i~tlottningnr hrligen. Nistos ilrngiiliig 1 Niij tlettrq h. ' I-tvtwje ' Oblig; $on skall ovilko,.ligcn utBll&amp; med vinst f r h kr. 30 till ' kr. Idun — KR. 5: - IDUNS MODETIDN.MED PLANSCHER OCH HANDARB. IDUNS MODETID. UTAN PL. REDAKTIONSSEKR. : PAIJKULL. Dans förströelser. och voro då ungdomens d e t v i d en sådan fest dessa v o r o i fall g å n g, försvann d e n då åriga lilla återfann Fredrique ur h e n n e u p p e v i d ett vindsfönster, där betraktade sken tolfgillesalen, o c h m a n hon, allvarlig o c h tankfull, det låg fält, utbredt stod och andäktigt s o m i det klaraste framför henne.
Vid 1861 års slut utgjordes på indrifning beroende vexlar af 4 stycken å ett sammanlagdt belopp af 6.685: 31. och öfverlemnades under är 1862 till vederbörande Ombudsman 4 stycken ä tillsammans 3,848: 50. ~ 10,533: 81. hvaraf under årets lopp influtit, för 6 stycken till fullo betalda och i afräkning å andra 8,518: 62, så att, vid 1862 års slut, endast 2:ne vexelfordringar till återstående belopp af R:dr 2,015: 19. berodde på vederbörande Ombudsmans redovisning. Under årets lopp har en vexel å 4.375 R:dr blifvit bevakad uti en vid Stockholms Rådstufvu-rätt anhängig konkurs. B. Utlåning mot hypothek af löpande förskrifningar. Summan af utestående län, oberäknad! de inom linien förda, för hvilka särskild redovisning här nedan lemnäs, uppgick vid 1861 års utgång till Runt 2,713,430: 60. Dä härifrån afräknas beloppet af de under äret verkställda inbetalningar 7,098. >11: 95. visar det sig, att summan af utestående lån ä denna räkning vid 1862 års slut utgjorde Runt 2,495,408: 65. Banko-TJtskottets Berättelse J\? 40. 3 En Berättelsen bifogad tabell (Bil. JW 1) utvisar dels i hvad män ifrågavarande rörelsegren varit anlitad af särskilda näringar och samhällsklasser, dels huru länen varit, fördelade emellan Stockholms stad och de till Diskont verkets lånedistrikt. hörande län. Utaf ofvanberörde, mot hypothek af löpande lörskrifningar utestående, såsom säkra ansedda lån, voro vid 1862 ars slut 2G stycken å 50,608 R:dr 64 öre beroende pä lagsökning och konkurs-utredning, dervid dock bör anmärkas, att samtliga dessa lån tillhörde föregående årens utlåningar, och att följaktligen icke något af de år 1862 beviljade län mot hypothek af löpande förskrifningar vid årets slut berodde på indrifning.
Länder vara olika begärliga, ej i afseen-i de på något verkligt och localt företräde, utan egentligen blott i förhållande till det högre priset, och till exempel SidoLogerna närmast Theatern skattas högre än Fonden, samt Parquettet eller främre delen af Parterren högre än Amphitheatern. Dessutom skulle Biljettprisets förhöjning medföra den stora fördel framför den af Herr Grefve Löwenhjelm föreslagna TheaterBevillningen, att man på förhand kunde, med en mathematisk visshet, uträkna och bestämma, huru många procent priset borde höjas, för att lemna det erforderliga tillskottet. Friherre Boye: Jag skulle tro mig alltför mycket brista antingen i högagtning för Grefj ve Anckarsvärd, eller i rättvisa åt mig sjelf, 244 Den 2 5 Maji. om jag ej sökte undanrödja den stridighet i nit för det Allmänna, sorn här synes visa sig oss emellan , ett nit, som vi visserligen känna lika, om vi också olika yttra det i denna fråga. Om fråga varit att öka Bevillningen på Nationen , att öka Nationens bördor, så bade jag visserligen ej understödt denna begäran om biträde. Men sådan är icke frågan. StatsUtskottet har sina gifha Summor af Bevilmingen att disponera. Medgifva de ett sådant biträd# så har jag tillstyrkt att det må lemnäs, men ej i annat fall. Grefve Löwenhjelm: Jag tackar Herr Grefve Anckarsvärd , soth beredt mig tillfälle att upplysa hvad jag redan trodde mig hafva tydligen yttrat, nemligen att jag aldrig föreslagit att för Thsatcrns skull beskatta d<*n fatt tige, som alldeles icke drabbas af Theater afgiften, eller af äfven de 5 procent af ÖfverflödsSkatten , hvilka icke angå Allmogen. Emot mig behöfver. den torfiiges sak icke för* svaras, och jag gläder mig åt det hopp, Grefve Anckarsvärds tal gifver mig, att hos Herr Grefven finna ett mägtigt understöd , då jag om några dagar ämnar med gerning här visa mitt nit för den fattige Skattdragarens sak. Beträffande