Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogs ånyo och bifölls Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonorniUtskotlens den 2 dennes under N:o 43 afgifne, och den 16’ derpåföljde f. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af ytterligare väckt fråga om rättelse och ändring i Kongl. Taxan på Arfvode för Landtmäteri-förrättningar af den 5 Julii 1827. Företogs till pröfning Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonorniUtskotlens d. 2 dennes under N:o 44 afgifne, och d. 16 derpåföljde f. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt fråga om stadgande af en Lag till förebyggande af veder - Den 3o Julii e. m. börande Tjenstemäns egenmäktiga förfarande vid jordransakningar, samt om upphäfvande af Kongl. Cireulärbrefvet d. i October i8o4> angående förmedlings återgång. Hans Exeellence Herr Grefve De la Gardie, Jacob: Oaktadt alla de skäl Utskotten anfört till stöd för deras yttrade meningar, kan jag ej deri instämma, utan finner deremot, att Herr Printzensköld uti sin reservation så grundligen ådagalagt motsatsen, att jag, förenande mig med honom, gillar afslag å Utlåtandet. Herr Tham, TVolrath: Uti hvad Hans Exeellence Herr Grefve De la Gardie anfört kan jag ej instämma. Herr Printzensköld har uti sin reservation utgått från den grundsats, att, emot hvad som kallas Kronans pretentioner ingen säkerhet bör finnas för den enskild ta; jag tror, att rättvisan äfven här bör delas lika, och att den enskildta ägaren må vara oqvald, då Staten icke har Laga skäl, att beröfva honom sin egendom. Jag finnér således ingen anledning förekomma, som hindrar bifall å Utlåtandet, hvilket jag tillstyrker. Friherre Wrangel, Henning, förenade sig med Herr Tham.
Ben väsendtliga nytta, som större Truppsamlingar medföra, i det Soldaten vänjer sig att marchera, att långt från hemorten lefva på fältstat och der sköta både hästoch munderings-persedlar, se större massor af älla vapen och med dem maneuvrera, jemte den förmonen, att ett förtroligare och vänskapligare samband uppkommer ibland Trupper i allmänhet, då flera Regementet* sammandragas, hvilket aldrig kan vinnas, då Soldaten ej ser andra än sina egna Regements-kamrater: med ett ord, dessa större Truppsamlingar medföra ett allmännare kamratskap i hela Armeen och lemna närmare kännedom af yrket åt Befäl af alla grader. — De böra således väl tagas i berak - Den i3 Mars f. m. >85 ning, samt följaktligen hädanefter stundom äga rum. Vid 'uppgörandet af de Förslag, som till Hans Maj:t Konungens och Hans Kongl. Höghet Kronprinsens Nådiga pröfning blifvit framställde i afseende å truppernes öfning framdeles, och hvilka äfven af Högst Desamme gillats, det vill säga i den mohn politiska eller andra vigtiga oförutsedda och opåräknade omständigheter sådant medgifva, hvilket allt endast af Kongl. Maj:t sjelf kan bestämmas, har man ansett tjenligast, om hvarje Regemente af Armeen bereddes tillfälle att kunna få Regementsmöten enligt vanligheten af 16 å 17 dagar, hemma i orten, minst 2 år i rad, samt att 3:dje året, efter 8 å 10 dagars Regementsmöte, marchera till ett öfningsläger. Jag skulle tro att den Militair, som uppmärksamt följt vigten af detta ämne, skall med mig erkänna, att en sådan indelning af Arméens vapenöfningar voro önskansvärd och ledande till tjenstbarhet, samt att dessförutan Arméen inom få år, ehuru visserligen sammansatt af modigt och starkt, men derjemte oöfvadt folk, således i det närmaste kan anses såsom bestående af blott recriiter, jemförelsevis med andra Länders trupper, hvilka så mycken exercis af alla slag påkostas.
Maj:t, fullkomligt inseende behofvet af yttersta ansträngningar för landets förkofran i industriell hänseende och fullt förvissad, alt de omkostnader, hvilka i sådan riktning med klok beräkning användas, komma landet lill motsvarande nytta, tillika velat till Rikets Ständers bepiöfvande öfverlemna, huruvida icke genom serskilda anvisningar, vare sig å medel, som utom ofvan beräknade tillgångar må vara att af Rikets Ständer disponera, eller å sådana, som kunna beredas medelst lån, hvartill Rikets Ständer anslå erforderligt belopp för ränta och Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. till R. St. 1847. 5 amortissement, Kongl. Maj:t må sättas i tillfälle att med låneförsträckningnr eller anslag utan ålerbetalningsskyldighet befrämja föremålen för sådana bland öfriga tillfälliga utgifter, som ur allmän synpunkt kunna finnas vara af större vigt. Kongl. Majit, som nu öfvergår till det speciella af utgiftsregleringen, vill dervid, på hvarje hufvudLilél, under serskild afdelning upptaga de anslagssummor, hvilka, hänförliga till föremål inom titeln, endast för en gång eller för viss inskränktare tiderymd skulle komma alt utgå. Första HufYud-titeln, innefattande Kongl. Hofoch Slotls-Slalerna. Anslagen under denna Hufvudtitel beräknades vid sisla statsreglering till penningar . R:dr 686,067: med 317 tunnor under penningelöner beräknad spanmål. Indelda räntor, kronovärdi 33 R:dr 16 sk., upptagne efter förslagsmai kegång till 231: Oindeldt spanmål, 67 tunnor efter förslagspris 6 Ridr tunnan 402: Tillsammans R:dr 686,700: Vid nyssomförmälde statsreglering blef, uppå Kongl. Maj:ts derom gjorda framställning, underhållssumman för Hans' Kongl. Höghet Kron-Prinsen bestämd lill ett efter Hans Kongl. Höghets dåvarande inskränktare behof lämpadl belopp af 25,000 R:dr; hvaremot de anslagssummor af tillsammans 170.000
Hurudan denria opinion nu är beskaffad kan man icke utröna, emedan från landsorten endast en och annan, af någon särskild anledning, kommer upp till hufvudstaden och låter höra sig. Det är väl sannt, att Regeringen har den fördelen af Riddarhusets nuvar. sammansättning, att, om hon vill (jag säger icke, att hon vill det), hon kan göra sig säker om pluralitet på Riddarhuset. Det är kändt, att Ministerer inom andra länder söka influencera på voteringarna inom Representationen, och funnes det en Minister här, som ville verka på voteringarna inom Riddarhuset och icke förmådde det, så vore den i sanning i högsta grad oskicklig. Den behöfde blott uppkalla sina vänner till så stort antal, som erfordrades för att öfverrösta. Det är gifvet, att, då Regeringen går till väga med en concentrerad kraft, hon skall öfvervinna de spridda elementer, som icke hafva någon föreningspunkt. Om således R. o. Ad. under närvar, förhållanden går tillväga med sina beslut utan inflytande från Regeringen, bevisar det blott, att Regeringen icke vill utöfva sitt inflytande. Deremot ser jag icke, att Regeringen skulle kunna på något skadligt sätt inverka på valen, om de skedde provinsvis och med slutna sedlar. Sedan man eftersett, huru många fullmyndiga adelsmän inom hvarje län voro i den ställning, att de kunde blifva riksdagsmän, bestämdes antalen af de särskilda länens representanter i förhållande derefter. Att detta skulle vara ett upphäfvande af Adeln, kan jag icke medgifva, helst jag tror, att i andra länder tillgår på samma sätt. Jag menar, att den Skottska adeln väljer sina Pärer. En invändning, som var radical i sitt slag, hörde jag göras på f. m. Jag hörde nemi. en värd ledamot påstå, att ingen kunde fråntaga honom hans rätt att representera på Riddarhuset. Det lärer likväl vara Konungens och de 4 Ståndens rätt att gemensamt besluta en förändring i grundlagen; och om denna förändring Liefve sådan, alt den värde ledamotens rättighet att inträda såsom representant blefve beroende af val, finge han väl lof att finna sig deruti.
Vill man således uppmuntra speeulationer, måste man vä! medgifva, att tiderymden från den ena riksdagen till den andra dertill icke är tillräcklig, och jag räknar för min del isynnerhet på stabilitet i åtgärderna. Men såsom exempel vill jag nu nämna, att Utsk. föreslagit tillåtelse till utförsel af tackjern af samma skäl, som Bevilln.Utsk. vid sista riksdagen, d. v. s. för systemets och consequensens skull, under det man rnedgifver, att man i sjelfva verket ej har för afsigt alt tillåta någon utförsel, utan sätter så hög lull, att man anser ingen utförsel kunna äga rum. I afseende på omvägen att på detta sätt gå tillväga, åberopar jag, hvad Frih. Boye redan anfört, och finner besynnerligt, att man sålunda vill sätta systemet endast på papperet Titan tillämpning. Men dernäst förekommer äfven, att den utförseltull af 4 r:dr, som Utsk. föreslagit å tackjern, alldeles icke är mägtig att förekomma export deraf, oberäbnadt hvad som kommer att. olofligen utgå, sedan det icke mera blifver ett brott, om tackjern finnes i fartyg; ty Svenska tack jernet, som är beredt med träkol, har derigenom ett företräde, hvarpå Svenska bruksidkarne ej velat att sätta värde, men väl ulländningen. Otu Den iS Octo b er. man således bunde vara saker, att den bestämda utförseltullen vore tillräcklig att hindra exporten, skulle det vara mindre att härom saga; men äfven med antagande deraf, att det åsätta nominalbeloppet af lackjernets värde inom lancTet är det rätta, begriper jag icke, huru Utsk. kunnat vara så litet hemma i jerntillverkningen för att icke veta, att en tull af 4 r:dr ej utgör tredjedelen af hvad som erfordras för att hindra utförsel med stor vinst lill Amerika, Frankrike och Tyskland. Är det i följd af Gustaf I:s författningar, sorn tvungo Svenska bruksidkarne att sjelfva förädla sitt jern, som man nu vidtager sådana åtgärder till förmån för sina rivaler.
Vidare har Allmänna Besvärsoch Ekoxni - Utskottet till enskilt handläggning fått emottaga nedan anmärkte Motioner i detta ämne, nemligen : Af Herr F. Montgommery, sorn, under anförande af de olägenheter, hvilka med LandtTulls - bevakningen skola vara förenade, hemställt, att denna bevakning och dermed åtföljande visitationer genast måtte försvinna i hälst vid den af Riksens Ständer, vid föregångne Riksdagar, åtagne Bevillnirigs utgörande under namn af Landt-Tuils-ersättning, skall varit fo gadt det vilkor, att Landt - Tullarne borde indragas. Af Herr Prosten Doctor Stenhammar.■ att, då verkställighet ännu icke följt å Riksens Ständers redan yttrade underdåniga önskan om nödvändigheten af en förbättrad organisation och förvaltning af Tullverket, förnyad underdånig hemställan derom nu måtte ske. Statsoch Besvär s-Utsiottens Betänkanden. 1073" Af Herr E. G. Holm: att, till förekommande af de många chicnner och ledsamheter,’ hvarmed den tr. fiquerande Allmänheten besväras genom visitationer efter Luren drägeri-gods, och genom Landt-Tulls-bevakningens fortfarande, desse anstalter måtte upphöra: att Kust bevakningen i stället måtte uts'räckas: samt att Tull-medlen, hvilka, såsom en Bevillning, tillhöra Riksens Ständers disposition, matte, i likhet med Banken, Rikgälds-Contoiret och Assistancen, ställas antingen under Fullmägtiges styrelse, eller komma under Riksens Ständers Revisorers granskning. Af Herr M. Mitander, i hvars tanka de e inellan Sverige och Norrige varande Tullar borde indragas, såsom medförande betydliga kostnader, samt i öfrigt föga motsvarande deras ändamål , att hindra inpractiserandet af förbudne varor; Hvilket förslag
Alla handlingar, som icke i 3:dje, 4:de och 6;te §§ finnas omförmälda, skola, dä de från förenämnda Verk och Myndigheter utgifvas eller dit inlemnas, vara försedda med stämpel, beräknad sålunda: l:sta 2:dra 3: di e AfdelAfdelAfdelningen. ningen. ningen. E:dr öre R:dr öre R:dr öre Handlingar, som utgifvas : Kongl. Maj:ts Resolutioner och Utslag å hvarjehanda ansökningar och besvär, äfvensom Kongl. Maj:ts Domar, då värdet af hvad som omtvistats icke är bestämdt eller icke öfverstiger 3,000 B:dr, beläggas med stämpel, för hvarje exemplar 13 Kongl. Maj:ts Dornar, Desertions-domar, Konfirmationer på lörlikning och Resolutioner, då summan är bestämd, öfver 3,000 R:drs värde 16 „ 9,000 d:o 22 — „ 15,000 d:o — 26 —. „ 30,000 d:o — 50 — och för hvarje fulla 1,000 R:dr derutöfver 1 50 22 Eirpediiions-Ulskoltets Förslag till imil eril. Skrifvelse, ,\:o 135. Handlingar, sorn Utgifvas : Dä Kongl. Maj:ts Dom, Konfimation elior Resolution upptager mer än ett ark, belägges den derjemte lör hvart och ett af de öfriga arken med stämpel å Lejdeoch Pardrns-bref Stämningar, Konstitutorinler och Förordnanden, för hvarje ark Domar, Utstå»' och Resolutioner, för hvarje ark Alla andra utgående handlingar, äfvensom afsk rider för hvarje ark Handlingar, som inlemnas: Underdåniga Deduktioner och Kbntra-deduktioner . med tillökning af ‘2 R:dr för hvarje ark utöfver det första.
StatsUtsk. har sålunda, såsom det synes mig, och så vidt jag, såsom dess ledamot, bedömt dess handlingssätt, handlat rätt, då detställt sina förslag på en sjelfständig grund och följt sin instruetion, hvilken bjuder, att, när å ena sidan anspråk finnas för behof, som äro nödiga för landet, — och dessa anspråk jufvas icke till ytterlighet af StatsUtsk., — tillse, huruvida ej på andra sidan möjlighet gifves, att, genom indragn:r, sådana, sorn omtalas uti 3o §:n Riksd.Ordn., finna en väg lill målet. StatsUtsk. har i allmänhet lagt till grund för sin behandling af 3:dje hufvudtiteln K. M:s egen nåd. propos., i hvad den har afseende på utsträckta öfuingar för arméen och bevärtn. Uti den nåd. propostn yrkar K. M. , — jag erkänner det, — icke så särdeles betydliga tillökningar lili ordinarie statsanslaget; men saminanlagdt med hvad sorn är äskadt för extra-statsreglertn , hvilken tilläfventyrs omfattar föremål af jemförlig vigt med det, att bibehålla ett par 1000 rotar mer inom armeen, utgjorde summan omkring 600,000 r:dr årligen. Å andra sidan yrkades från alla Stånd på de aldra strängaste besparingar i Statens utgifter. Särdeles genomgripande förslag framställdes. De angingo ingenting mindre än halfva armeens indragning; inställande af bevärtns vapenöfningar; Stockholms garnisons reduetion till ett alltför litet antal, för alt kunna bestrida tjenstgöringen , hvilket jag nu endast nämner, på det R. o. Ad. deraf må kunna bedömma hvad jag redan sagt om de svårigheter, mot hvilka Utsk. Den 9 M aj e. m. 4<J? haft alt kämpa vid fullgörandet af sitt uppdrag, och på det R. o. Ad. må finna, att om Utsk. ådragit sig någon missbelåtenhet inom detta rum för dess behandlingssätt af 3:dje titeln, orsaken dertill torde, till någon del, igenfinnas i sjelfva uppdragets beskaffenhet.
Caroline, es-ihottningcn nf Neapel, ha&amp; wlat komma, inen riintadc forgiifres p i kallelse f r i n modern, soln ddrig fijrlitit henncs fijrriideri mot Napoleon. M: me m h c s lif sloc1in: ide stillu den 2 febr. Fyra dagnr efter hennes dijd strii~n~natlc ho@ic ' iskliitlda skaror till den i strdlmde s h n d snlyckade St. Beterskyrknn, under det klockorna ringde och dinmde artillerisalvor dlossacies. JTan lirade en ny pdfres tilltriide till regeringcn, ~ncn midt under dcnnrt pomp och s t l t fordes en enkel Icista, ledsagad af nigra fi trogns och m h g ~ fattiga, fr&amp;n det i svart holjcln palnzzo Rinuccini till den hel. Ludvigs kyrka. Kistan innesliit kvnrlefvoima af den a£ xamtiden niis t m bortglomdiz krinna, soin ' rarit mocler till en af riirltlshist~riens iniirkviirdigaste personligheter. Nadnme hade uttalat en onskan att h ~ i l a i heiulandets jord. Nen icka f o r r h 1851, sedan hennes sonson Louis Napoleon blifvit Frankrikes president, skedde forflythingen nf hennes stoft till Ajaccio. Vid ingdngen till det grafkapell, i hrillret den minnewiirdn Iwinnan funnit grafvens ro, stdr ett srart manlaorblock med don enkln inskriften: Jfaria-Lelinin-Ra.) ~~oli72o-Bo~~npnite. 31afer Regzttu konzsngars nzoder. Agues Heackel.
Sedan den öfverenskomna första terminen, den I September 1864, förlidit, utan att hvarken då eller sedermera intill den 27 Oktober anmälan om öfvertagande af någon del utaf optionsbeloppet skett, väcktes sistnämnde dag hos Fullmäktige fråga derom, huruvida icke, då det syntes alltmera tvifvelaktigt att något öfvertagande af lånets optionsandel komme att ega rum vid den med November månads slut tilländalöpande praescriptionstiden, samt behofvet för Riksgälds-kontoret af penningar allt mer och mer ökade sig, det vore skäl att begagna tiden innan den 1 December för att, likväl med nödig varsamhet, söka erhålla säkra underrättelser om huru penningeställniugen vore på de förnämsta börserna, der möjligen lån af Riksgälds-kontoret kunde erhållas, och huru de förnämsta bankirernas eller penninge-associationernas på dessa platser mening vore om låns öfvertagande under nu stundande tider; hvilken fråga af Fullmäktige då bordlädes, men ånyo förekom den 10 November, då Fullmäktige förkiarade densamma böra för tillfället förfalla, i anseende till de betänkliga följder, som för Riksgälds-kontorets låneoperationer kunde under dåvarande penningeställning uppkomma, om låneöfvertagarne erhölle kännedom derom, att åtgärder i den föreslagna syftningen vidtagits, innan den för begagnandet af optionsrätten utsatta tid ännu tilländalupit och Fullmäktige kontraktsenligt egde förfoga öfver de återstående obligationernas begagnande eller ett annat jernvägslåns upptagande. Då emellertid anmälan icke inom den 1 December, skett om inbetalning af någon ytterligare andel, utöfver fixt öfvertagne 500,000 £, af 1864 års jernvägslän, företogo Fullmäktige, den 2 December, öfverläggning angående sättet för anskaffande af de medel, som utöfver Riksgälds-kontorets påräknade inkomster under år 1865 erfordrades för bestridandet af då förestående utgifter; i hvilket afseende en fullständig och tiden till 1865 års slut omfattande förslagsberäkning öfver Riksgälds-kontorets samtliga inkomster och - 63 — utgifter skulle uppgöras i och för bestämmandet af det belopp, som måste genom upplåning anskaffas.
Eder Kongl. Majrt önskar patriotism och en god anda bland folket, och hvilken rättsinnad man önskar ej detsamma, ty hvarje tänkande menniska vet hvad härmed kan åstadkommas, samt att nästan ingenting godt och nyttigt för gemensam räkning är att förvänta, dessa momenter förutan. Men huru blir det väl möjligt att bibehålla hvad som finnes, eller öka hvad som saknas uti dessa delar, om massan af en nation oupphörligen förespeglas uti hvilken usel belägenhet den sig befinner: inbillad eller verkelig någorstädes, nedstämmer den likväl mängden och banar icke vägen för ett bättre tillstånd. Hafva icke skaror velat utvandra i våra dagar, för att underkasta sig obestämda förhållanden, af otålighet och väckta orediga begrepp om något bättre? Hade dylika conceptioner utgått endast från trakter, saknande tillgångar på födomedel under ett ofördelaktigt år, så skulle jag icke funnit något ovanligt uti händelsen; med denna håg var allmännare, och utgick, äfven här i orten, ej blott från de vanlottade trakterna. Nej, der låg en oro hos men»iskorna till grund, som man icke så lätt gör sig reda för, som man berättar händelsen; och forskningarne i den delen hafva hitintills icke ledt till några upplysande resultater. Göres liela provinser, den ena efter den andra till tiggare, för hvilka välgörenheten sättes i anspråk årligen, så blifva de det efter hand så i massa som delar, och då man rigtade språket med ordet proletär, så inympade man äfven på våra äldre begrepp, utgångne från tiden då hvar och en var man för sig, något som skulle föreställa en folkklass, lägre än medborgare uti ett constitutionelt samhälle. Förut betraktades tjenstehjonet, lönadt, klädt och födt af husbonden, såsom lägsta samhällsklassen, skyddad af lagar och reglementen, ehuru med få rättigheter, men flera förbindelser, bland andra den ännu fortfarande, att ovillkorligen vara i tjenst intilldes eget hushåll kunde bildas, och presupponeras kunde, det man förmådde föda sig sjelf.
Den förändring, sorn blifvit begärd, är efter min tanke nödvändig; och som Den 5 Februari f. m. 77 fråga här är om en bevillningsafgift, så hindrar alldeles icke tre Stånds beslut att R. o. Ad:s kan blifva gällande, ty denna fråga måste i förstärkt Utskott afgöras. Jag förenar mig således med Frih. Palmstjerna. fl. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han ansåg sig skyldig att fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att Bevilln.Utsk. i dess mein. N:o 21 hos RiksStm anmält, att Utsk:s förslag till bevilln.stadga blifvit af samtliga RiksStm godkändt i alla de delar, som icke i berörde mern. voro särskildt upptagne och bland hvilka icke 4 § förekom; hvadan R. o. Ad. torde finna, att svårighet mötte att uti sagde §, som således redan var af fyra Stånd godkänd, numera göra något tillägg. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag vet icke om jag rätt fattat Hr Gr. o. Landtnäs förklarande, men det synes mig som detsamma skulle innebära ett sådant förnekande af R. o. Ad:s rätt att göra något tillägg i den form, som af Frih. Palmstjerna blifvit föreslagen. Jag instämmer i öfrigt i Frihms tanka, att det vore af behofvet päkalladt, alt i bevilln.förordn. få infördt något stadgande, som kunde leda till det åsyftade ändamålet, men jag betvillar, alt det föreslagna tillägget skulle verkligen leda dertill. Det är bekant, alt Norrska statsverket lemnar sina medel directe till Cabinettet, såsom ett slags subsidier, hvilka verkligen ingå till Svenska slatscassan. Det skulle således möjligen icke afhjelpa allt missförstånd, om man införde tillägget: så vidt de utgå af Svenska statsverket. I fall det låter sig göra att ännu införa något tillägg, skulle jag hellre vilja föreslå det villkor: så vida de utgå från Svenska ministerstatens cassa. Hr Aminoff:
Doctor Faxe , får Banco-Utskottet nu i ett sammanhang, härom meddela dess vörd* samma Utlåtande. Utskottet har med all noggrann sorgfällighet)'behandlat detta ärende, hvilket, i anseende till dess vidsträcktare omfattning, upptagit mycken tid erch möda. Icke allenast de utur Räkenskaperne för åren igih—1822 för Herrar Revisorernes räkning upprättade omständliga och detaillerade Sammandrag, hafva härvid blifvit rådfrågade och mot verificatio* !Banco-Utslöttåts Betänkanden. 573' nerne jemnförde, utan hafva Herrar Banco,; Fullmägtige ytterligare före Riksdagens bör* jan, låtit foga anstalt om uppgörande af ett särskildt Extract, deruti de 3:ne Artiklarna Smeds-, Målareoch Snickare - arbeten , sorn, enligt det vid Herrar Revisorers Berättelse bifogade öfverslag, medtagit dryga kostnader, blifvit för åien 1817—1819 så afskiljde och fördelade, att deraf bestämdt visar sig hvad som åtgått antingen för på-'och nybyggnader, eller för reparationerne inom gamla Banco. Huset, hvarigenom på- och nybyggnads-arbetet egentliga kostnads - summa sålunda kunnat af Banco-Utskottet närmare calculeras, än som var möjligt, dä Herrar Revisorernes Berättelse afgafs. För att vinna fullständig kännedom om. de åtgärder, som tid efter annan blifvit an befalde eller i fråga satte, hvilka med bygg naden egt gemenskap och deröfver kunna fälla ett på rättvisa och billighet grundaclt omdöme, har Utskottet dessförutan måst anställa vidlyftiga undersökningar i Protocoiler och II andlingar.
Ehuru jag icke reserverat mig emot detta betänk., biträder jag likväl helt och hållet den mening, som af Hr von Hartmansdorff blifvit ytt17 H. 6 42 Den x 6 November f. ni. råd, och anhåller jemväl, pä de skäl han anfört, om älerremiss af BancoUtsk:s betänkande. Hr Stuart: Jag täger mig friheten att, i anledn. af hvad Gr. Horn anfört, tillägga till mitt förra yttrande, att ehuru någon våda för banken val icke uppstår om denna reservfond inberäknas i bankens behållna vinst , så blir likvisst resultatet deraf, att, då denna reservfond försvunnit, en strängare undersökning, vid hvarje års slut, måste göras om discontens säkra eller osäkra fordringar, emedan i annat fall det öfverskott, som banken skall äga, ingalunda kan anses utgöra någon tillförlitlig och påräknelig behållning. Alt man har en reservfond af 200,ono r:dr för att betacka förluster, som tillfälligtvis kunna uppkomma på en lånerörelse af emellan 3 och 4 millioner r:dr, borde i sanning icke anses öfverflödigt, helst då denna rörelse endast grundar sig på s. k. personel ci'edit. Hr von Hartmansdorff: Det påstående, sorn Hr Stuart gjort, grundar sig på ett misstag, nemi. att han anser den s. k. reservfonden icke så egentligen tillhöra banken, som lånerörelsens hufvudfond, 0111 jag så må kalla den. Beggedeia äro lika mycket bankens oell beggedera utlånas. Sålunda är förhållandet i hufvudsaken alldeles detsamma. Hr Stuart har förklarat, att någon förhöjning i denna reservfond icke vidare skall äga rum , utan att den nu hade nått sitt maximum. Betänk, endast visar att reservfonden vid förra årets slut blott utgjorde 180,000 r:dr. Nu vill man öka den till 200,000 rtdr, och man vet ej hvad Ständerné kunna vilja vid nästa riksdag. Hr Stuart har för sin mening anfört, att om reservfonden borttoges, så skulle bancovinsten i beräkningen blifva så mycket större.