Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Balder såg du aldrig, men hvad gjorde det, du visste att han fanns, att mänskligheten egde den ljuse, fromme Balder ibland sig, och du var sh innerligt lycklig. Sommaren var ovanligt varm och ftdl af klara, sköna dagar. S&amp; kom den dagen, du minns sa väl. E n het, strålande morgon; fram emot middagen en frisk bris derutifran Vettern, men så en plötslig omkastning, hastigare och häftigare än vanligt. Inom få mi-ter hela himlen förmörkad, hela sjön i ljungande storm och åskans brakande så som du endast hört den deriiere i Jönköping~t~akten bland de höga. bergen. Nu var Thor riktigt vred deruppe i Thrudvagn, men nog var Loke också ute och dref - ofog, ty det låg list med i denna häftiga orkan. Efter några timmars fruktansvärdt oväder, hvars make i våldsamhet icke ens de gamle mindes, kom aftonen med hastigt klarcande himmel, naturen stillad och bara en konvulsivisk suck d&amp; och di, utifrån sjijn. Mä,nniskorna ilade som befriade fAngar ut ur sina boningar och samlades gruppvis för att tala om de iingestfulla timmar, som nyss gbtt. P % ett par stallen hade Siskan slagit ner, fönster blåst sönder, tegelpannor lyftats från hnsen, o. s. v. Men hvod var allt detta emot olycksh~ndelsen med segelblten? " Segelbitenn? fragade mánga munnar p8 en &amp; ng. nJa, vet ni inte det? fiskar Ola liar just kommit hem med den pojken, som räddades, den andre blef der han! Det var minsann inte den förste, som Vettern ~ l u l r a t. ~ Men hvad var detta för e11 sensationsnyhet? " mätta, berätta! !n " Jo sir iiin - och berättaren bröstade sig sjalfbel&amp;tet öfver att i en hast h a blifvit en rigtig persou, - " sir ni, dii va ' tv&amp; våghalsar te skolpojkar, som gaf se,j lit i eu krake till segelbåt i middags, när det började blasa friskt!
Enär Statens vigtigaste funetionärer böra aflönas på ett sätt, som både vittnar om hvad Nationen af dem fordrar och medgifver dem att hufvudsakligen egna sin tid oell sin förmåga åt det Allmännas tjenst, har en Ledamot inom R. o. A. (Hr Grefve Frölich, David) ansett rättvisan påkalla, att lönerne för StatsRådets Ledamöter förhöjdes till 8000 R:dr B:co åt hvardera, så länge de äro i Activ tjenst. Uti Justitiae StatsMinisterns lön och Taffelpenningar har en annan Ledamot (Hr Cederschjöld, P. G.) ansett en tillökning böra äga runi, sorn motsvarade den af honom föreslagne, här nedan omförmäldte förbättring i JustitiaeRådens nuvarande löne-vilkor från 3ioo till 5ooo R:dr. Utskottet erkänner väl rigtigheten och billigheten af hvad desse Motionärer föreslagit; men, med afse - 52 Stats-Utskottets ende på StatsVerkets inskränkta tillgångar, i förhållande till de manga nu förekomne ökade och lika nödvändiga Utgifter, har Utskottet funnit sig icke kunna tillstyrka annan förändring i Stats Anslaget för Konungens StatsRud, än att R. St:r måga bevilja: För Justitia; Statsministern, som nu innehar Lön i penningar 3,849: — - Taffelpenningar 2,000: — - tillhopa 5,849: en Contant tillökning af 651: — - så att, med Taffelpenningarne inberäknade, bela årliga lönen för detta Rikets Högsta Embete blir 6,5oo: med derunder förut under lönen begripne 366 T:r Spannemål ä 6 R:dr T:n, minimi pris. För StatsMinistern för Utrikes Ar ender ne som nu innehar lön i penningar 3,849: — - Taffelpenningar 3,000: — - tillhopa 6,849: en lika förhöjning af 651: — - eller tillammans 7,5oo: Med derunder förut beräknade 366 T.r Spannemål.
Ducater, föreställande på ena sidan Riddarhusets Facade, borde präglas och Herr Friherre Klingspor tillställas; hvarom underrättelse genom Utdrag af Protocollet skulle Herr Friherre Klingspor meddelas. Ut supra. S. D. I anledning af Frimurare-BarnhusDirectionens hos Högloflige Ridderskapet och Adeln skrifteligen gjorde anhållan, stt ä Långfredagen framdeles årligen få begagna Riddar* hus-Salen till de Concerter, hvilka då för Frimurare-Barnhusets räkning vanligen uppforas; fann Högloflige Ridderskapet och Adeln förgodt tillåta, det må Frimurare Barnhus-Directionen, elter derom hos Ricidarhus-Uirectionen för - Den i April. ut gjord anmälan samt under iagttagande af de utaf Riddarhus-Direetionen dervid föreskrifne vilkor, äga, att hädanefter å Långfredagen år» ligen låta uppföra Concert i Riddarhus-Salen ; hvarom Utdrag af Frotocollet skulle till Frimurare . Barnhus - Directionen expedieras. Ut supra. S. D. Remitterades till Riddarhus-Utskottet, Herr Cederskjoids, Pehr Gustaf, Motion, angående Btandiursakrmg af Riddarhuset. Ut supra. _ Högloft. Ridderskapet och Adeln åtskilja des klockan | till io om aftonen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim• Serskildt Protocoll, hållit uti Högloflige Ridderskapets och Adelns Pleno, eftermiddagen den I April 1818.
Jag tyckte mig sjelf nu vara mogen att emottaga viziratet: och det förundrade mig, det förtröt mig, att konungen icke mer påminte mig derom, och sjelf var jag för stolt att erinra honom derom. Min lystnad efter makt och ära lånade dock, inom mig sjelf, ett annat namn: den kallade sig kärlek till folket och menskligheten. På detta sätt förflöt en och annan månad. Konungen började märkligt tillfriskna, under det att mitt förhållande till honom småningom undergick en förvandling, som jag sjelf i början ej blef varse. Väl var jag ännu dagligen flera timmar vid hans sida, men sällan träffade jag honom allena; samtalen började nu endast hvälfva sig kring likgiltiga saker, hofhistorier och lustiga händelser. Voro vi någongång allena, så frågade Schahen, om jag hade någonting nytt att föredraga; och när jag anmälte mitt förslag, hörde han knapt derpå, men utlät sig alltid, att saken genast skulle gå i verkställighet. Dock denna uteblef allt mer och mer ofta. Jagt, skådespel, indiska danserskor, yppiga lustbarheter af alla slag började upptaga hans tid, i samma mån ungdomsrosorna åter uppblomstrade på hans kinder. Emedlertid blef trängseln af uppvaktande i mitt förmak med hvarje dag märkligen mindre, bugningarna mindre djupa, och i Divanen, som nu mera icke af konungen sjelf bevistades men der jag af gammal vana infann mig, rönte mina yttranden först axelryckningar och småningom motsägelse och öppna ogillanden. – Din tid är förbi, min son! suckade min fader: du har nyttjat dina solskensdagar illa, väl till andras gagn, men du har icke låtit en enda verksam stråle af den kungliga nåden falla på din fader eller på dig sjelf. Nycken har upphöjt dig och nycken åter låtit dig sjunka i ditt förra intet: du är nu mera endast en afdankad gunstling, den man glömmer att ge ett formligt afsked. Afhåll dig från Divanen; dit har du ingen rätt att intränga och der skola blott klippor men ingen vinst vänta dig, och sök att i stället bana dig en väg till din herres nåd.
Huru domkapitlet i Lund på 1830-talet värderades af David Munck af Rosenschöld .. 199. Huru arkiatern Afzelius för Karl XIY Johan förklarade vissa ' intressanta omständigheter 200. OOXKO«- Stockholms teatrar. Öfverintendenten Westin har redan i mer än ett halft år varit förste direktör för kungl. maj: ts hofkapell och teatrar och likväl är han ännu icke afskydd, ej ens hatad af teaterfolket / icke förföljd af tidningarna, icke föremål för allmänhetens klander och qvickhufvudens stickord. Hvilken lycklig kungl. teaterdirektör! Men öfverintendenten lär icke vara nöjd. Han fordrar då gudars lön? Det är för mycket begärdt. De som hafva lyckan att personligen känna hr Westin försäkra, att han visst icke är missnöjd med sin plats, ej heller ännu helt och hållet med kungl. maj: t och kronan, lika Jitet med abonnenterne, i synnerhet med onsdagsgrefvarne, eller ens med allmänheten i allmänhet, men att han tycker sig icke nog uppmärksammad af tidningspressen. Fins då ingen som kan säga öfverintendenten, att tidningspressens tystnad, i afseende på en teaterförvaltning, är ett mycket godt tecken? Gåfves verkliga skäl till anmärkningar, skulle de sannolikt icke ute-blifva. Det vore då tidningarnas pligt att ej hålla på dem, och i det fallet bruka tidningarna vara pligttrogna. Öfverintendenten må icke föreställa sig, att den tidning eller afart af tidning, som en gång förebrådde honom, att han vore göteborgare, skulle tiga, i fall hon kunde få tag i några bättre skäl till ett riktigt grundligt klander ... Göte * Af samma okända penna, som i ijol uppenbarade sig på defcta område, har red. haft nöjet mottaga ofvanstående uppsats. Ur Dagens Krönika.
Styrelsen af en Bank kan och bör ej, om Banken skall skötas rätt, i detta hänseende vara bunden af andra tvångslagar än styrelsens egen rättskänsla, omdöme och kännedom af affärerna. Äfven ur denna synpunkt önskade jag, att icke blott Statens utan ock enskilda actieägares ombud linge deltaga i förvaltningen. För att ej omnämna omöjligheten, att alltid hafva ett orubbligt förhållande emellan sedlar och silfver gifvet, skulle Bancostyrelsen genom förpligtelsen härtill äga oupphörliga amalgamationer med Börsen, medelst jemna för2 H. Ö 42 Den 20 F e b r u a r i i f. m. säljningar och återköp af ”sina” -papper, genom silfverköp &c. Detta skulle uppröra Börsen och lemna spelrum för högst skadliga speculationer på cours &c. samt sålunda, i min tanka, motarbeta, i stället att befordra, sitt ändamål; ty Bankens interesse är alltid, att Börsen måtte vara så lugn som möjligt, icke blott i sina förhållanden till silfverfonden, utan oek i sina egna operationer. Jag tror således äfven, lika med Hr Cederschjöld, att den garanti, Hr v. Troil fordrat, snarare blefve anledning till oreda än bestånd. I en annan riktning har jag förgäfves gissat, hvad Hr Cederschjöld kunnat åsyfta, då han sade sig innehafva en hemlighet, hvars upptäckt skulle störta realisationen. Ehuru detta troligen låter farligare, än det är, så är vår tid så full af upptäckter, att det väl kunde hända, att någon annan hittade på samma hemlighet och begagnade den emot den goda saken; och dessutom väcker heralighetsväsendet alltid misstroende. Jag anhåller derföre, att Hr Cederschjöld täcktes anförtro allmänheten denna hemlighet, på det den må kunna bedömma, om farhågan derför är sann eller ogrundad. Slutligen måste jag, i anledning af ett Hr Rosenblads yttrande, att man icke vågat förlidet år i Götheborg handla med Amerikanarna om Svenskt jern i utländskt mynt, utan att alla köpslut skett i Svenska sedlar, reservera min egen deremot fullkomligt stridande erfarenhet, åtminstone hvad Stockholm beträffar. Hr von Heyne:
Men vill du och jag gärdslar i stenröset. Och så möts vi på halfva vägen. Hör du, Lars Anders, nu har jag hittat på't. börja på nere vid mitt, så får du gärdsla på slätten, Skulle jag köra ut gärdsle't ner till dig. Jag skulle ju köra mitt också. egen mark och inte på andras. Nej, det ska bli' lögn. Jag arbetar på min J AN A NDERS . L ARS A NDERS . Ska vi ta' hälften hvar då? Ja, men det ska bli på mitt sätt. Nej, det ska bli på mitt. J AN A NDERS . L ARS A NDERS . ­ 78 ­ Nu ska I vara lugna, karlar. länger! Här kommer du och pratar om så'nt, som du har gått på med i öfver tio år. Tror du inte, jag är en så'n karl, så jag står vid mina ord? Ja, tror du inte, jag gör det, då? Nej, nu andrumma mig, tål jag inte kallt stål ska du få ta' mina kalfvar, tills du stryker med. Ja, hellre än jag går och arbetar ihop med J AN A NDERS . Hellre än jag hålls och bygger i stenröset, så dig, ska din leda käring få tjufmjölka mina kor en gång om da'n. Hvad säger gubbkräket? Du har alltid varit en snålvarg, Lars Anders. Men att du var så snål, så du inte var karl en gång. Jo, han sa' det, du. Leda käring, sa' han. för att bygga en gärd'sgård, det trodde inte jag L ARS A NDERS . Har du inte setat och sväljt och stoppat dig full ska säga dig, att jag är karl för att göra gärd'sgård'n ensam, om jag vill, och bestå hvar enda bit. Snål! Har jag inte bjudit dig på gök kanske? med kaffe och dopp och det goda brännvinet? Jag Men om du släpper dina kor dit, så de rakar Jan Anders. ­ 79 ­ undan så mycket som en rutten enbuske, så stämmer jag dig för tinget, det gör jag. J AN A NDERS . du är väl inte så helig, du heller. Det kostar såpa te tvätta en neger hvit.
Denna rations-ersätlning har dock icke på långt när varit tillräcklig, enär fouragerings-kostnaden för manskapets hästar, som vid Lif-gardet till häst och samtliga Artilleri-regementena underhållas omedelbarligen för kronans räkning, uppgått i medeltal under de från den 1 Oktober 1845 till samma dag år 1855 förflulne i0 år för hvarje bäst årligen: vid Lif-gardet till häst till 270 R:dr, vid Svea Artilleri regemente till 279 R:dr, vid Götha Artilleri-regemente till 251 R:dr och vid Wendes Artilleri-regemente till 276 R:dr, allt Riksmynt. För afhjelpande af detta för löntagaren obilliga förhållande, har Eders Kongl Maj:t föreslagit, att ralionsersällningen för Officerares tjenstehästar må utgå med värdet af den ration, hvartill upphandlingspriset å deruti ingående Iburage-artiklar bestämmes vid de inför Artilleriregementenas Fouragerings-direklioner skeende upphandlings-auktioner, helst levem-ingen af fourage-artiklarne dervid (ill den minstbjudande upplåtes, och det då bestämda rationspriset lör dessa regementens mindre antal hästar, i jemförelse med kavalleriregementenas, närmare motsvarar gångbara priset å fourage-artiklarne; att rationen fastslälles till 12 skålpund hö, 3 kannor bafra och 4 skålpund halm eiler lika med hvad den för fourageringen af Lif-gardels lill häst nummerhästar under exercistiden gällande stat bestämmer, hvilken stat är lägre än den för Artilleriet, samt att kostnaden för fourageringen för bemälde officerares tjenstehästar må anvisas att utgå från förslags - Exp edit i o n sU/s k o t tets Förslag till underd. Skrifvelse IS.-o i 9 4. 7 anslaget till fouragering af Artilleriets och värfvade kavalleriets hästar; hvaremot all kontant rations-ersätlning skulle ur löne-staterna försvinna och deruti endast inlörasdet antal rationer, hvartill hvar och en af ifrågavarande personer är berättigad.
Besigtningsinstrument hafva icke brukat räkenskaperna biläggas; och om än kostnadsförslag någon gång hafva räkningarna åtföljt, ehuru icke då guvernörsvåningens reparationskostnad förra gången eller år 1850 redovisades, så har Guvernörs-embetet dock dervid så mycket mindre fästat någon vigt, som ett kostnadsförslag icke synes kunna innefatta någon bättre verifikation, än vederbörligen gillad och qvitterad räkning öfver utgifter, som, med stöd af Kongl. Maj:ts nådiga bref den 2 Mars 1825, blifvit bestridda till vård och underhåll af Krigs-akademiens hus och byggnader. I sjelfva verket förrättas årligen på våren af Qvartermästaren, biträdd af nödige handtverkare, besigtning till utrönande af under året för Krigs-akademiens hus och byggnader behöfliga. reparationer, vid hvilken besigtning reparationskostnaden förslagsvis upptages. Reparationsförslaget underställes Guvernörens, ompröfning, men gillas och antages vanligen icke förr, än genom en ny besigtning utrönts huruvida icke med någon af de föreslagna reparationerna kan utan olägenhet anstå. Sedan reparationsförslaget för året gillats, företages arbetet, dels med egna å stället boende handtverkare, dels ock, såsom med målarearbete, genom uppdrag åt främmande handtverkare, efter pröfning af infordrade anbud, hvarvid dock, under arbetets fortgång, ofta inträffar, att en eller annan mindre afvikelse från reparationsförslaget kan finnas behöflig eller möjlig, till kostnadens förökande eller förminskande. — 321 — Hvad särskildt angår utgiftsposten under år 1861 af 688
KammarCollegium hade derföre ej bordt meddela några Skattebref längre, än till den tid, som Lagtima Riksdag näst efter 1809 års bordt inträffa, och följaktligen äga Riksens Ständer med undantag förde Recognitions-skogar, å hvilka Skattebref vid Riksdagens början redan voro utfärdade, fullkomlig rättighet att bestämma grunderne för så väl årliga skatten, som Skattelöse-skillingen å alla Recognitionsskogar, antingen Bruksägaren inkommit med ansökning örn deras Skattelösen eller icke. Högloflige StatsUtskottet har, sedan det detaillerat punkterne uti den oftanämnde 1811 års Författning, (likväl med undantag af de tvänne af mig åberopade) trott sig till Riksens Högloflige Ständers bifall böra föreslå, det Skatteköpen af Recognitions-skogarne äfven hädanefter må ske efter 1811 års Författning; då Utskottet anser Statens största fördel, med den enskilte nyttan, utan Bruksägarens undergång säkrast vinnas. Huru Staten kan anses med den största fördel hafva försålt dess dyrbara jord , då den blott erhållit en köpeskilling af en skilling tunnelandet, och en framtida årlig Den 18 Junii e. m. 203 skatt af 2 runstycken tunnelandet, kan jag ej fatta. Som försäljning betraktad; anser jag den för den mest ofördelaktiga sorn kunnat ske. Jag är derföre alldeles ense med den af Utskottet framställde tankan, att enskilt nytta (hvilket ord jag likväl tror böra utbytas mot enskilt fördel) genom den hitintills följde methoden att skatteköpa Recognitions-skogarne, säkrast vinnes; ty ingen kan bestrida, det jord, som man erhåller till så lågt pris, ej är för köparen nyttig och fördelaktig, men jag tror ej att någon skall kunna säga det samma om säljaren.
Men då, enligt Kongl. Brefvet den 15 September 1773, trolofvade äga, att, sedan lysning å behörig ort sket-t, söka 430 Lag-ZJtskottets BelUniandenl vigsel å hvilken annan ort de åstunda, för hvilken rättighets begagnande hinder kunde uppstå, om lagföljd af ägteuskaps-förord alltid och ovillkorligen skulle, inom den utsatte korrtare tiden verkställas i Makarnes forum domicilii, äfvensom Utskottet förestält sig den händelse, att personer, sorn ingå ägtenskap, låta sig sammanvigas på den ort, hvarest endera af dem då vistas, eller der lysningen för sig gått, och straxt derefter afflytta till annan mera aflägsen ort, der de sätta sig neder att bo, har Utskottet funnit det tillägg nödigt, att, om vigseln är förrättad i annan ort än den, som antingen är eller blifver deras bonings-ort, så att lagföljden ej kan ske på sätt i allmenhet föreskrifves, skall Förordet inom bestämd tid ifrån vigseln företes inför Rätten i vignings-orten , samt, sedan Makarne kommit till deras hemvist, hos Domstolen derstädes ingifvas, med bevis från förstnämnde Rätt, att detsamma blifvit der företedt. — Genom Förordets uppvisande i vignings-orten är redan ändamålet af dess offentliggörande hufvudsakligen vunnit, och Utskottet har således ansett en rymligare tid för ingifvandet deraf i bonings-orten kunna utan våda äga rum, samt i följe däraf trott sig kunna föreslå densamma till en månad i Stad och å landet till det Ting, som infaller näst efter tre månader ifrån det Makarne till bonings-orten kommit. För denna tillämpning har Utskottet hämtat ytterligare stöd vid betragtande deraf, att hustrun, hvars rätt och förmon egenteligen genom Förordet åsyftas, lätteligen skulle kunna förgäta denna formalitet, då hon, flyt - Lag-Utskottets Betänkanden. tad till en annan ort, kommer att sakna råd och biträde af dem, hvilka det tillkommit att hennes rätt före giftermålet bevaka. På desse grander föreslår Utskottet följande redaction af ifrågavarande §: ”Vilja
Jag var rädder för dig; ty du äst en sträng man; du tager det upp, som du icke hafver nederlagt, och uppskär det du icke hafver sått. Sade han till honom: Af din egen mun dömer jag dig, du onde tjenare; visste du att jag är en sträng man, upptager det jag intet nederlade, och uppskär det jag intet sådde; Hvi fick du då icke mina penningar in i vexlobänken; att, när jag komme, måtte jag ju kraft dem igen med ocker? Och han sade till dem som der stodo: Tager det pundet ifrå honom och får honom, som hafver tio pund. Då sade de till honom: Herre, han hafver tio pund. Ty jag säger eder, att den som hafver, honom skall varda gifvet; och den som icke hafver, honom skall ock varda ifråtaget det han hafver. Dock de mina ovänner, som icke ville att jag skulle råda öfver dem, leder hit, och dräper dem här för mig. Och då han detta sagt hade, gick han dädan, och reste upp åt Jerusalem. Och det begaf sig att, när han kom till Bethphage och Bethanien, vid det berget, som kallas Oljoberget, sände han två sina Lärjungar, Sägandes: Går in i byn, som för eder ligger; när I kommen derin, skolen I finna en åsnafåla bunden, der ännu ingen menniska på suttit hafver; löser honom, och hafver honom hit. Och om någor frågar eder, hvi I lösen honom; så säger till honom: Ty Herren behöfver honom. Så gingo de åstad, som sände voro, och funno, som han hade sagt dem. Och när de löste fålan, sade hans herrar till dem: Hvi lösen I fålan? Då sade de: Ty Herren behöfver honom. Och de ledde honom till Jesum; lade sin kläder på fålan, och satte Jesum deruppå. Och der han framfor, bredde de sin kläder på vägen. Och då han när kom, och drog ned för Oljoberget, begynte hele hopen af hans Lärjungar med fröjd och höga röst lofva Gud, öfver alla de krafter som de sett hade,
Den familj åter, som helt och hållet afsagt sig bruket af spirituösa, finner nog användning på annat håll för ovannämnda 145 kr. I denna summa är dock inberäknad en del utgifter som t. ex. för putspomada, blanksvärta o. s. v. Efter att nu ha genomgått posten om hushållet skall jag söka närmare specificera öfriga utgiftsposter, börjande då med: Mannens kläder, toalett. Under de år vi varit gifta har kostnaden i medeltal härför årligen uppgått till 150 kr. ; det kan för mången synas billigt, men det har dock faktiskt räckt till, utan att anspråken på mode och snygghet behöft eftersättas. Min man begagnar i allmänhet lika kläder både vinter och sommar, och utgöra de olika ytterplaggen det enda som varierar efter årstiden och temperaturen. Detta gör att man ej behöfver så många olika kostymer att underhålla eller nyanskaffa. Nyanskaffningen pr år har i allmänhet gått till en kostym 65 Jl 70 kr., en hatt 10 kr., ett par stöflor 16 kr. : härtill 3 halfsulningar 6 kr., en vinteröfverrock hvart femte år 70 kr. eller 13: 90 pr år, en sommarrock hvart fjärde år 40 kr. eller 10 kr. pr år samt diverse andra artiklar 29 kr 10 öre. Genom att årligen köpa cn ny kostym och sälja den gamla, innan den för hårdt slites, samt genom att sälja en del annat kasseradt, får man alltid in litet extra till sin klädkassa. I afseende på klädernas färfärdigande får man naturligtvis icke vända sig till större och dyrare firmor på andra orter, utan nöja sig med förhållandena på den ort man bor; flottiga spettet; med den lyftes grytan af elden, i den hämtas köttet från basaren. Färgen är grå- svart. Hu — vi betacka oss! Hvad har då kocken där i grytan, som står på sakta eld och med glödande kol på locket? Detta är » ploff », österlänningens älsklingsföda. En god » ploif » är ingen småsak att koka, och alla såser och tillredningar, som serveras därtill, skulle fordra ett helt bibliotek att beskrifvas. Men smakliga äro de flesta af dem, äfven för oss européer.
Lars %Olason. h, t. Talman. p. v. ,Ta{matt Uppläst lioss samtliga Riks-StSnden d. 2 A ngnst?. Stormägtigste Allernådrgste Konun-g! H os Riksens Ständer har motion bRfvt vfukt rörande nödvändigheten af förbättring i Rands. Stats Eetjeningens Lönevilkor; och fa Riksens Ständer i detta, afseende för Eders Kongl. Majit i underdånighet anmäl* , att intill dess deS. plan till StyrelseVertc t bättre, organisation, som kommer att utarbetas, för att a nästa Riksdag framlägga*, hinner blifva färdig, uti hvilken plan afven ingår , frågan om förbättring i vissa Länsmans Loney uch Lön för Lands-Fiskalerna, jemte en fullständig reglering i allmän. f J. r 40 'Seri 2 Augusti fftånhet, hafva Riksens Stander icke kunnat åt lands-Stats Betjeningen, nu bevilja någon an, nan löneförhöjning, än den tillökning som vid denna Riksdag blifvit penni 11 ge-löntagare i allmänhet tillagd, och hvartill äfven den med contanta löner fötsedde landsStats-Betjeningen är uppförd. Riksens Ständer framhärda med djup vt tv dersatlig vördnad, trohet och rtit. Stormägdigite Allernådigste Konung Riders Kongl. Majus TJnderdåiäigsie, tropligtigste tjenare ocjh un? dersåter, * Pä Ridd. /och AJelns Pä Prest,Ståndets vägnarvägnar Carl: Mörner /. A Lindhlom h. t, landtmarskalk n. v. Talmaj. På Borgäre •Ståndets På Ronde Ståndets vägnar vägnar 'LT. Schwan. Lars Olsson b. t. Talmar, a. v. Talman. Uppläst hos samtliga Riks-Ståndeh d. 2 Angust!, Stormägtigste Allernådigste Konung!