Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En utväg dertill erbjuder visserligen den af Kongl. Majit föreslagna lottning bland de beväringsskyldige, bättre sannolikt än ett uttagande antingen efter längd eller efter födelsetiden mellan de skyldige, hvilket sätt, försökt i andra länder, der snart blifvit utdömdt; men nekas kan icke, att obenägenheten för detta uttagningssätt är så stor hos Svenska folket, att de obestridliga fördelarne af omöjligheten att dermed göra missbruk, icke af alla inses. Otvifvelaktigt vore det ock för arméen bäst, om frivilligheten alltid kunde läggas till grund för inträdet inom dess leder. Den i Kongl. Majits Proposition antydda utväg, att genom bestämmande af ersättning framkalla frivilliga anmälanden bland de beväringsskyldige till inträde i stammen, synes Utskottet i alla afseenden vara att föredraga, liksom det vill synas Utskottet, att ändamålet derigenom, om också icke genast, dock småningom och efter vunnen erfarenhet om de fördelar, som såmedelst vunnes, kunde uppnås. Då den beväringspligtige har sig ålagdt att i två år utan ali ersättning deltaga i vapenöfninga.r, så torde det icke blifva omöjligt att ett erforderligt antal komme att anmäla sig, att fyra år, det första af dem en längre tid, men de öfriga endast den vanliga tiden af 15 dagar, underkasta sig denna pligt, så vida derför bestämdes en ersättning, som gåfve en tillräcklig godtgörelse icke allenast för denna längre tid, utan äfven för den han, enligt lagen, eljest, utan ringaste ersättning, deråt måste egna. Allt skäl torde åtminstone förefinnas att, innan lottningen såsom den sista utvägen anlitas, försöka att på denna frivillighetens väg komma till målet. Utskottet har, med antagande att denna ersättning bestäindes till en Riksdaler per dag, beräknat, att kostnaden skulle uppgå för 42 dagars rekrytmöte och 20 dagars regementsmöte, eller tillsammans 62 dagars möte, för 5,000 man till 310,000 Ridr och för 15 dagars möte för tre årsklasser eller 15,000 man till 225,000 „ Summa 535,000 R:dr.
Maj:t äskat enahanda belopp, som förut för ändamålet utgått eller 3,000 R:dr; hvilket anslag Utskottet anser äfven nu böra beviljas. 69:o. Likaledes har Kongl. Majit begärt, att det nuvarande anslaget, 3,000 R:dr, till stipendier för elever, som genomgå den för Civil-ing enior er bestämda kurs, måtte fortfarande få utgå för instundande statsregleringsår, hvarvid Utskottet icke funnit något att erinra; tillstyrkande alltså, att jemväl detta anslag måtte beviljas. 70:o. Uti en hos Ridderskapct och Adeln väckt motion (Nio 39) har Friherre Cederström, B., föreslagit, att Rikets Ständer måtte till Kongl. Majus nådiga disposition ställa en summa af 500,000 Ridr, att för uppförande af en byggnad utaf sten, innehållande boställsvåningar för samtlige Statsråden, samt för dessa våningars ändamålsenliga möblering låta använda. Till stöd för denna framställning är hufvudsakligen anfördt att, derest Kongl. Majits nådiga Proposition angående national-representationens ombildning skulle af Rikets Ständer bifallas och till följd deraf årliga riksdagar komma att sammanträda, den vexelverken mellan Styrelse och Folk, 30m deraf blefve en välgörande följd, derjemte skulle åstadkomma tätare fullständigt ombyte af Konungens rådgifvare, än som hittills vanligen egt rum, och att, på det desse embetsman utan dröjsmål måtte komma i den ställning, embetet kräfde, det syntes motionären erforderligt att Staten bekostade ej allenast lämpliga bostäder åt dessa embetsman, utan äfven våningarnes förseende med möbler och öfriga erforderligheter, så att vid en Statsråds-ledamots afgång och en annans inträde våningen kunde efter få dagar lemnäs af den afträdande och intagas af den efterträdande, utan några betydliga enskilda kostnader. 72 Stata-Utskottets Utlåtande N:o 60. Då giltigheten af do skäl motionären anfört såsom stöd för sitt förslag i mera än ett hänseende kan ifrågasättas, hemställer Utskottet, att motionärens framställning må lemnäs utan afseende. 71:o.
Detta fördelaktiga resultat härleder sig, enligt ofvanberörde underdåniga berättelse, hufvudsakligen dels från billigare pris å lifsförnödeuheter år 1863, dels från indragning år 1862 af sträff-fängelset i Kristianstad och förflyttning under revisionsåret af — 136 — 10:de kronoarbetskompaniet från Waxholm till Karlsborg, hvarigenom särskilda bevakningsmed flera andra kostnader för kompaniet kunde besparas, dels ock från den till omkring 17,000 R:dr uppgående högre behållning af arbetsinkomsten år 1863 än föregående år. § 5. Revisorerne hafva, i öfverensstämmelse med Kongl. Fångvårds-styrelsens underdåniga berättelse för år 1863, såsom vid föregående revisioner egt rum, låtit upprätta nedanstående sammandrag, utvisande dels antalet af de personer, som under loppet af åren 1835, 1845, 1855, 1860 och 1863 varit uti Stockholms stads samt alla länsoch kronofängelser äfvensom uti polishäktena i Göteborg och Norrköping förvarade, dels ock rikets folkmängd vid slutet af dessa år: Rikets De häktades folkmängd. antal. år 1835 3,025,439. 11,637. » 1863 4,022,564. 10,819. § 6- Enligt förenämnde berättelse hade, under decenniet 1854—1863, de arresterades antal årligen utgjort som följer: Äldre Barn’ SOm ätfölit förSumma, personer. äld^lrne. år 1854 15,472. 104. 15,576. Af förestående tabell inhemtas, att arresteringarnes antal 1863, fastän något större än under de nästföregående två åren, dock varit mindre än under något af de öfriga 7 åren, samt att arresteringarnes antal under det första af de tio åren, som tabellen omfattar, eller år 1854. varit nära 50 procent större än år 1863. § 7.
På dessa grunder, hvilka motionären ansett vinna ytterligare stöd vid betraktande af det förhållande, att ändring i gradering af egor, som blifvit mellan serskilda skifleslag utbytte, kunde, om graderingen öfverklagades i sammanhang med skifte i det ena skifteslaget, föranleda rubbning af skiftesläggningen idet andra skifteslaget, sedan skiftet i det sistnämnda redan blifvit fastställdt, och då dertill komme, att den granskning af egogradering, som af Egodelningsrätt verkställes, måste blifva osäker, om den blott partielt vidtages, bar motionären föreslagit: att egograderingen må bland ofvanberörde preliminära frågor uppföras, dock med den skiljak tighet från öfriga frågor af summa art, att jordegare erhålla fjorton dagars lid efter gr adering släng dens justering att begrunda huruvida de vilja graderingen klandra, inom hvilken lid de skola anmäla klandret hos skiftesmannen, sorn derefter, i jall klander blifvit anmäldt, förvisar målet lill Egodelningsrätt; att, om klander ej sker inom dertill föreskrifven tid, egograderingen må anses hafva vunnit laga kraft och sedan slända jast, samt att, om klander inträffar, Egodelningsrätten skall vara skyldig att, så vida någon rättelse anses nödig, ingå i granskning af hela egograderingen. För den händelse åter, alt nu anförda förslag icke skulle antagas, utan det ansåges nödigt, till bevarande af allas rätt, att egograderingen icke må öfverklugas förr, än delegarne i skifteslaget haft tillfälle att de dem tilldelade skiften skärfil. till R. St.
Med anledning deraf är också förslag i ämnet vid innevarande riksmöte af Kongl. Majit afgifvet; och om kronoarrendena från början innehafts pä förmånligare vilkor än enskildes, lärer sådant icke kunna anses vara förhållandet för större delen af de nuvarande innehafvarne, hvilka genom transporter kommit deraf i besittning. Det torde dessutom vara uppenbart, att den bevillning, som pålägges kronoarrendatorerne för den inkomst, de anses hafva af sina arrenden, skall föranleda till motsvarig minskning i arrendebeloppen vid blifvande arrendeauktioner. Dä till det nu anförda kommer att, enligt gällande kommunalförfattning, Kronans arrendatorer, just till följd af den dem ålagda inkomstbeviliningen, äro pligtige att i dubbelt hänseende lemna bidrag till kommunala utgifter, nemligen efter både mantalsoch inkomstfyrkar, sä utgör detta obilliga förhållande, sä vidt det kommer att fortfara, för mig en ytterligare anledning att tillstyrka den ifrågavarande bevillningens afskaffande. Uti denna reservation har Herr Grefve Posse, A. Pson, instämt. Af Herr Friherre Rappe, A. L.: ”Emot Utskottets beslut att afstyrka den delen af Herr Gahns motion, deri föreslås att bland undantagen i § 2 mätte införas: ”Regementers och ofjicer s-kor psers vid mötesplatser för begagnande under mötena uppförda byggnader”, får jag vördsamt afgifva min reservation. Skälen härför äro i korthet följande: Att vid de regementers och korpsers mötesplatser, der sådana byggnader äro uppförda för såväl befälets som truppens inlogerande, det blir en möjlighet, utan fara för helsan, så tidigt om våren kunna låta vapenöfningarne taga sin bör - bevillnings~Utskottet^ Betänkande 9. 49 jan, att dessa öfningar till skördetiden hinna afslutas, hvarigenom jordbruket tillskyndas en stor fördel, — en fördel sorn icke torde vara välbetänkt, genom nya lagförklaringar, att äfventyra.
Hr Ribbings rättighet all här yttra sitiå tankår, bestrider jag icke; then då lian Legär ett tillstånd alt få dem jemte R. o. Ad:s prot.utdr. afsända lill MedSlåndfeu . så anser jag; alt en tillåtelse dertill skulle innebära en likgiltighet för de satser lian framställt, och icke fen hyllning deråt. Jag bestrider derföre att ett sådant tillstånd må honom lemnäs. Frih. Cederström: Rättigheten för Hr Ribbing att få sin tanke comniunicerad dfe öfriga Stånden kan icke bestridas, ty den är i grundlagen försäkrad; men min rättighet att nu få hans yttrande bordlagdt oell med anmärkn:r beledsaga hans reservation, är lika obestridlig. Prot.utdr. behöfver derföre icke uppehållas; ty det behöfver vid slu tet naturligtvis endast innehålla de orden, att Hr Ribbings yttrande med de aninärkn:r, som dervid blifvit gjorda, komma al t comrnunicferas de öfriga Stånden. Men min rättighet att icke låta hans reservation, med de uttryck jag liört, fastän icke fullständigt, a t föl ja prot.utdr. titan svar, måtte vara gifven. Hr Lefren, Joli. Pehr: Mig förefaller det besynnerligt, att man vill neka Hr Ribbing alt låta hvad han yttrat afgå till de öfriga Stånden. Icke skadar det R. o. Ad. Tro herrarne att Svfenska nationen är äå litet i stånd att bedomina hvad sannt och förståndigt och rätt är, alt hon låter sig förleda af några ovettiga glosor. Låt dem gå! Gr. Frölich: Mig förefallfer det visst icke oförväntadt, bien dock märk värdigt nog, att Frih. Cederström, i samma ögonblick han medger, att det ej kan nekas Hr Ribbing att få låta sitt anförande åtfölja expeditionen, likväl vill bereda ett uppskof med samma yttrandes afsändandfe intilldess lian blir färdig att afgifva sitt svar.
S. D. Föredrogs oell lades till handlingarne Banco-Utskotteis Memorial N:o iaa, till svar å de från VällofL Borgare-Ståndet ankomne återremisser å Utskottets Betänkande N;o 98, samt Memorialen Nio 100, ru och f 16, S. D. Föredrogos å nyo och biföllos LagVt skottets Utlåtande N:o 180, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande Nio 134» öfver väckta motioner, om antagande af en mera fri assignerings-rätt enskilds emellan, än nu eges rum; och Betänkandet N:o 181, i anledning .af 28 Prot. Uirfr., rf13 April i#354 Kongl. Majus Nådiga Proposition, angående förändrad lydelse al’- x i §. i 9 Gap. Ha 11 dels.-Bia Iken. .-*>■■- . •S. D Föredrogos å nyo Banco Utskottets Utlåtande Nto. ■ 118, i anledning af de inom Riks-Slånden gjerda anmärkningar, vid Pilskottets Memorial ppo ioG, bilölls; Betänkandet N:o i 19, i anledning af Herrar JPijhs, ''Santesson* och Leffler?*motioner , angående förändrade-/ föreskrifter i afseende på jernbeiäningen i Stockholm och Götheborg, bil tills. S.. 1). Föredrogs å nyo StatBevillnings-, Lagoch Oeconomi?- Utskottens Betänkande Nio 56, i anledning af väckt fråga, örn åtgärders vidtagande, för att upphjelpa fisket i Bohudändska Skärgården, bifölls. S. D. Föredrogs å nyo Lag-Utskottets Betänkande N:o 179, öfver -Väckta motioner,-angående Lagstiftningenför vexelrörelsen.
E n furste i n o m det rike, hvars gränser gå vida, o c h hvars sol ej går ned. Makt har han öfver många. H a n gick bort till en bild, s o m h ä n g d e öfver soffan; det var hans hustrus. Hofjuvelerare 1 HYLIN N UNG FLICKA önskar komma i bildad familj i vacker trakt, där umgänge finnes, för att lära hushållet. Svar med uppgift om pris m. m. torde sändas till R. H., Målilla. t249) I hela världen finnes icke något bättre samt för kökskärl och händer behagligare rengöringsmedel än 1,1GEEMÅHS Kraft-Skur-Pulver. Köpes hos alla specej-ister i riket. Göteborgs E E I. B a n y u l s Det Trilles. Ett aptitgifvande, magstärkande vin, afsedt för konvalescenter och svaga personer i allmänhet. Rekommenderadt af många hrr läkare. Pris p r tmtelj k r. 20: —, direkt till privata personer. i f t e E. Ziirichs äldsta Siden-etablissement, grundl. sändes till fabrikspris franco ocb tullfritt till bemmet Regeringsgatan. Rekvirera orofver! L e k t y r! Ett antal äldre årgångar realiseras till betydligt nedsatta priser och erbjuda för dem, nyheter för hemväfnaden. ^ 0 ™ Ä som förut ej äga desamma, en billig, omS a h l i n s växlande och lärorik lektyr. Mot insännas eleganta fantasimönster • kunna numera af hvarje väfkunnig framställas af S a h l i n s dande af nedannämnda belopp till ExpediE f f e k t g a r n e r. Största urval af hemväfda profver med enkel och tillförlitlig väfnadstionen af Idun, Stockholm, erhålles inom beskrifning. P. S A H L I N. Eslöf.
§ 41 Sommartid är lossning tillåten mellan klockan 6 på morgonen till 8 på kvällen. Vår och höst mellan 7 och 6 och vintertid mellan 8 och 4 med en timmes ledighet vid middagstid. Är det särskilt bråttom med lossningen, får den ske andra tider, dock alltid vid nödvändigt dagsljus och efter särskilt tillstånd och under bevakning. Den tjänsteman som utför bevakningen har rätt till övertidsersättning på 8 skilling. § 42 Skeppet får inte ha flera däckluckor öppna än tullkammaren tillåter eller vägra den som utför bevakningen att varje gång efter slutad lossning låsa och försegla luckor och tillgångar till lasten. Anses det nödvändigt kan bevakning av skeppet bibehållas hela dygnet. § 43 Bryter någon lås eller sigill som är satt för fartygets luckor, bötar han 200 riksdaler. Kan skepparen inte bevisa vem som gjort det, betalar han böterna. § 44 Är försegligen bruten av misstag och händelsen genast anmäls, är skepparen fri. Han bötar dock om han inte skött och vårdat sigillen så att skada på förseglingen uppstått. § 45 Låter godsägare lossa innan tillstånd givits är godset förverkat. Är det förskingrat bötar ägaren och skepparen för felande tillsyn mellan 10 och 100 riksdaler. Kapitel III Om vad skeppare och avlastare har att iakttaga, då fartyg till utrikes ort skall avgå. § 46 Skeppare, som tänker segla utrikes med last skall uppge godset, som skall inlastas. Tullbetjänten som skall övervaka inlastningen har en inlastningssedel. § 47 På inlastningssedeln skall stå varans slag, stycketal, mått, mål eller vikt. Är det järn från våg, skall biläggas våginspektörens frisedel. § 48 Inlastar skepparen gods innan tillstånd gives bötar han 100 riksdaler. Lastar man barlast utan tillstånd bötas 50 riksdaler. § 49 Då gods i en hamn skall inlastas på olika ställen, måste skepparen tillkännage hur han kommer att flytta sitt fartyg. § 50 Tider för lossning, lås och förseglingar gäller lika som tidigare angivits.
Vid sådant förhållande och dä det af motionären väckta förslag om dessa hemmansegares förpligtande att, på grund af Kongl. Förordningen den 20 November 1845, angående jords eller lägenhets afstående för allmänt behof, till Kronan afyttra sina hemman, innefattar en fråga, med hvilken Rikets Ständer icke kunna taga befattning, hemställer Utskottet, att förevarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 15 Maj 1854. Stals-Ulskollels Utlåtande, iY:o t Ii, 3 !$:o fl*®. Ank. till Exp. Utsk. d, 23 Maj 1854, kl» 2 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion örn upphörande af lästeafgift till Svenska kyrkan i London samt angående denna inkomsts ersättning genom anslag A.) Under erinran hurusom den inhemska skeppsrederi-rörelsen vore besvärad af många särskilda och olikartade beskattningar, hvaribland den till Svenska kyrkan i London utgående läste-afgift af Svenska fartyg, som anlöpa hamnar i StorBritannien och Irland, har Herr Wiji;, uti en inom Välloilige Borgare-Ståndet väckt, af Herr Berg biträdd, motion begärt, att, enär Norrska fartyg vore be friade från en dylik afgift och kyrkan på sednare tider fått sig anslag tilldelade från Sverige, Norrige och Finland med tillsammans 300 pd St., skyldigheten för Svenska fartyg att erlägga nämnde afgift måtte upphöra, helst kyrkan deraf icke vore i behof, enär dess räkenskaper i flere år visat öfverskott, som blifvit insatte uti Engelska fonder, till följd hvaraf den nu egde flera hundra pd St. i räntebärande obligationer; varande af motionären föreslaget, att, om upphörandet af läste-afgiften framdeles komme att visa motsatt förhållande, bristen då kunde fyllas genom anslag af handelsoch sjöfarts-fonden, eller ock att nu, om så nödigt pröfvades, en summa, stor 150 pd St., måtte nämnde kyrka beviljas.
Och förr om Kung och Thron och Krona höllo vård, Hans sälla själ de nu på sina armar togo, In i sin himlaborg, sin Kunga-Konungs gård: Der alle helige sin bror till mötes drogo; Och Gud ny krona der (dock ingaleds så hård, Som den hos oss han bar) uppå hans hufvud satte; För hvilkens åsyn sol och stjernorna bli matte. Svithiod eller Svea, nu liknande ”en högt bedröfvad enka, klädd i sorgeflor och kolsvart boy’”, målas i sina vanliga drägter och sitt förriga lynne sålunda: ”Hon plägat ömsa förr, med tvenne helgdags-kläder: Den ena är helt grön, af mjuka silket byggd; Derpå, invirkade i gull, stå många städer, Och kyrkor uti silf, och mången vacker bygd; Högst på det blanka bräm kringspelar Nordanväder, Bland berg och högväxt skog, af fruktbar art och dygd. Men kanten ses omkring upphöjd, i blått, borderad Med haf och tusen skepp, bland skär och klippor flera. Der löpa jägare i häl på rår och hinder, De branta klippor upp, utmed de höga trä; Men strax der nedanför man släta ängar finner, Och herden blås på horn, bredvid sitt spaka fä. Snart ser man, här och der, hur en bergsgrufva brinner, Och svarta smeder dra smält silfver under stä’; På bäck, och sjö, och å, der fiskar simma, leka, I lugna’n utmed vass, kan man med gamman peka. I tätväxt nöteskog ses hjort och mången hara, Som hundar, med full hals, fram ur de trånga snår Utfösa; der står ställdt ett nät, en långsträckt snara, Och utbredt manna-skall ger akt på björnens spår: Men uppå hvarje gren en mångfald’ fjädrad skara Inunder löfven ser på, hur den leken går; De qvittra all’ ihop; mång präktigt målad fågel Har der, i luftig ek, båd’ bo och bröd och sågel. Den klädning är den hon plär alla somrar draga: Den med finväfvet tyg af blommor fodrad var; Men på sin väna hals hon en dyr rosen-kraga,
Riksens Ständer, som, hvad Handeln angar, ansett den redan lernnade tillåtelsen för Landtmannen till fri Spannemålsoch Victualie-handel, samt afsättning af egen och grannars afvel och slöjder göra tillfyllest, helst örn dertill kommer ett bestämdt förklarande, att under nämnde frihet förstås alla Landtrnanna-producter och tillverkningar, så att deras föryttring i Städer eller på Marknader icke må af någre speciele deremot stridande författningar hindras, samt, för sin del, icke trott någon handel med köpmanna-varor å landet vara behöfvelig eller nyttig, hafva, hvad Handtverkeriérne angar, dels ansett etc närmare bestämmande af Gerningsmän på landet böra, på ofvannämnde' grunder, ega rum, för att derefter utesluta behofvet af t i 11 fäll >ge tillökningar eller undantag, dels ock, med bibehållen skillnad emellan Landtoch Stadsmannanäringarne samt Borgarerätten, såsom vilkor för de senares idkande, trott en utväg böra öppnas att, under sådant vilkor, jemväl på landet få idka dem, då ijenlige lägenheter sig dertill erbjuda, dels änteiigen, sedan oj mindre inträdet i näringarne blifvit umlerlättadt, än ett ökadt tillfälle till deras idkande jemväl å Landet beredt 406 Underdåniga Skrivelser. ansett en strafflag blifva nödig för elem , som , försummande att förskaffa sig sådane rättigheter, ingripa i dem, hvilka andre lagligen förvärfva t.
Utskottet har i denna punkt föreslagit 2:ne nya stadganden. Det ena, att Directionen skall hvarje år i Maj månad låta genom erfarne Byggmästare och Handtverkare anställa besigtning å Riddarhuset med dertill hörande byggnader, samt öfver då befintlige brislfälligheter upprätla kostnadsförslag. En så beskaffad besigtning skulle alltså komma att hållas antingen Directionen funne den vara af behofvet påkallad eller icke. Man har då icke det förtroende till Directionen, att den kan bedömma, huruvida Byggnader ne behöfva repareras, utan vill öfverlemna det åt Byggmästare, hvilka naturligtvis alltid skola äga intresse uti att finna Bristfälligheter för alt erhålla förtjenst genom reparation. Det är väl sannt, att icke alltid samma Byggmästare, som är närvä - aao Den 17 Mars f. m. rande vid besigtningen, kommer att verkställa reparationen, men man bör åtminstone kunna antaga, att den ena Byggmästaren gerna vill tjena den andre. Skulle nu Directionen icke vilja låta verkställa den nödig ansedda reparationen, hvilket är Directionen öppet lemnadt, så lärer icke vederbörande Byggmästare och Handtverkare underlåta att för besigtningen fordra ersättning, och föranleder således denna föreskrift endast till onödige kostnader. Jag anser derföre rättare vara, att Ridderskapet och Adeln väljer sådana Directeurer, som sjelfva äga förmåga att bedöma ifrågavarande omständigheter, och icke öfverlemna sådant endast åt Byggmästare och Handtverkare. Het andra stadgandet: att, då kostnaden för reparationen öfverstiger 66 R:dr 32 sk. Banko, den skulle verkställas på entreprenad, anser jag äfven otjenligt i så måtto, att summan är för liten, ty om för Riddarhusets räkning behöfves blott några Bokhyllor, så uppgår kostnaden lätteligen till nämnde belopp, och jag hemställer, huruvida entreprenad-auction borde verkställas för en så ringa sak. Det bägta är derföre, enligt min tanka, att Ståndet väljer sådane personer till Directeurer, att dessa detailföreskrifter, hvilka utmärka misstroende, icke behöfvas.
Stark gör en rörelse, FreSTARK. Hvilken besynnerlig ångest som fattar (Fredriksson kommer ut ifrån höger, med skorna i han driksson släpper hastigt sitt tag och kryper ned bakom stolen). mig, fort! jag måste skynda! (skrifver vidare). stoppar dem på sig, smyger derefter till fonden, sätter på sig (Fredriksson sticker handen i väskan, tar fram vexlarne, skorna och öppnar fonddörn såsom om han kom in utifrån). 52 STARK (som under tiden förseglat brefvet). Så der. (vänder sig hastigt om då han hör dörren öppnas). är det? Hvad got förråder den strid som föregår inom honom). Åh, det är bara jag, kära svärfar, jag tyckte det blef så långsamt på krogen och derföre gaf jag mig hit. FREDRIKSSON (i naturlig ton, men likväl så att han nå- STARK (fattar hastigt tag i väskan). Hvad vill du? FREDRIKSSON. Hör på nu Starken, jag har just som fått en tanke i hufvudet på mig, de äro riktivore just så klokt med delningen af pengarne. STARK. Jaså, du tror det. ga suputer kamraterna dernere, så Gud vet om det det så mycket på hvar del heller, men om vi derdundrande lif. FREDRIKSSON. Ja, ser Starken, och intet blir emot toge hälften hvar, så kunde vi lefva ett hejSTARK (för sig). Hur skall jag bli af med ho nom! (högt) Ha, ha, ha! du har inte så orätt i det bittida, så ska vi göra upp affären. STARK. Hvad menar du? inte; hör på Fredriksson, kom till mig i morgonFREDRIKSSON. Jaså; är du en tåcken en? FREDRIKSSON. Att jag nog begriper saken, du vill resa din väg och bedra mig likaväl som de andra. STARK. Ha! sammans ifrån arbetet och gjort oss till dagdrifvare, det är du som inbillat oss att alla menniskor borde ha lika mycket och ändå vill du mindre dela med FREDRIKSSON. Det är du som narrat oss alle 53 dig än någon annan.