Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer ha förvärfvat moralisk rätt att söka binda kommande med något så vördnadsvärdt som ett Grundlagsbud, till samma realisations upprätthållande. Rättigheter vinnas endast genom uppfyllda pligter. 2:0 Emedan den fordrade försäkringen -— som nog mycket liknar en Bankruteurs bedyrande ali aldrig mer så göra — ändå ej torde innebära någon tillräcklig garanti för Bankens verkliga uppfyllande af sina för Bih. till Rikt-St, Prat. lfiig oth jgig, 3 Sami. 2. S4:<fe H-.t. io Bil. till Constit. Utskottets Memorial N:o 56. bindelser, så länge denna Bank är Rikets Ständers Bank, och ej ett Bolag, helt och hållet eller åtminstone till betydlig del bestående af enskilde actie-egare. Är en realisation för Sverige, och i närvarande stund, det nödigaste af alla financiela steg — hvarpå jag tviflar — så vore åtminstone en sådan ny Bank och den gamla Bankens ställande under utredning eti verkligt steg till målet.' 3:o Emedan den fordrade Grundlagsga-, rantien, otjenlig för sitt egentliga ändamål, tillika i annat afseende kan vara skadlig. Tider lia funnits i mannaminne, då Rikets Ständers Bank måst bidraga till Fäderneslandets räddning just genom öfverträdelsen af sina skyldigheter såsom Bank, och dessas eftersättande i nödens stund för ännu högre ; och hvar och en vet eller kan få veta, att det ej är dessa öfverträdelser, utan lvärt: om den Banken påtrugade egenskap, att vara allmän förläggare, som mest vållat dess obestånd. Sådana tider kunna återkomma, och man skall ej kunna förekomma dem genom paragrapher, sådana sorn den närvarande. STOCKHOLM, Elnéns ock Granbergs Tryckeri, 18$9* brutit i Utsi-, Memorial, N:o 5p t N:o 5; Ankom till Exp. Utsk. d. n Dec, 18*9» Memorial, med åtskilliga Grundlags/indringsförslag , åsyftande Biksdagsgö* romålens förenklade ock ordentligare behandlingj Pdksdagarrles förkortande, samt besparing i Riksdags-kostnaden.
Riksens Ständers år 1839 samlade Revisorers berättelse upplyser, att, vid 183-7 års slut, å Andra IIufvud-Titelns besparingar uppkommit en brist af i3o,i62 R:dr sk. 4 rUtom. de anledningar till delta resultat, som Utskottet ansett sig till RiksRätts pröfning böra öfverlemna, bör Utskottet här nämna, att Kongl. Canzliets och Kammar-Collega lönereglering äfven dertill bidragit; och såsom ett exempel på de följder, till hvilka detta anlitande af Andra Hufvud-Tilelns besparingar ledt, kan anföras, att Kongl. Maj:t, i brist på tillgång, måst afslå en persons ansökning att, för den tid af mer än två år, under hvilken han förestått en ledig trägen tjenstebefattning undfå hälften af den under samma tid besparade lönen. 40) På Tredje Hufvud-Tileln har, under hela tiden, ett system af anticipationer blifvit fullföljdt, som svårligen kan anses med en ordentlig hushållning förenligt. 41) Konungens Rådgifvare hafva tillstyrkt, att en Cassa, hvars öfverskott blifvit högtidligen förklaradt vara deras egendom, genom hvilkas bidrag den bildas, skulle användas till ändamål, visserligen nyttiga och fruktbringande, men hvilka likväl hvarken vid beslutet om cassans bildning varit afsedda, eller kunna anses såsom den egentligen tillhörande. 4a) Konungens Rådgifvare hafva tillstyrkt, att till vidsträcktare fästningsarbeten måtte användas den för Rikets försvar bestämda andel af Lilla Greditivet, ehuru detta Creditiv, såsom ämnadt för oförutsedda behof, icke kan vara bestämdt för sådane företag, som det nämnda, hvilka måste vara frukter af en länge genomtänkt bestämd plan.
En annan anmärkning, sorn torde böra omförmälas i sammanhang med denna punkt, innefattas uti det af åtskillige Bonde-Ståndets ledamöter framställda yrkandet, att, till förminskande af besväret för de obligations-innehafvare, som vore utom Stockholm boende, att erhålla liqvid för de räntekuponer, hvarmed obligationerna skola förses, dessa kuponer måtto blifva godkända såsom gällande mynt i Kronans uppbörd. I anledning häraf anser sig Utskottet, som redan uti sin i Utlåtandet Nio 165 intagna redogörelse för de åtgärder, {hvilka i följd af Rikets åren 1853 och 1854 församlade Ständers beslut om införandet af ett fonderadt inhemskt skuldsystem blifvit vidtagnc, omnämntstadgandet attj förfallna räntekuponer, hörande till obligationerna för den då ifrågavarande‘upplåningen, skulle uti allmänna krono-uppbörden mottagas i likhet med Rikets Ständers Banks sedlar, böra, i afseende på tillkomsten af detta stadgande, ytterligare upplysa, hurusom, efter det Fullmägtige i Riksgälds-kontoret, som/för vinnande af det med nyssnämnde obligationers utgifning åsyftade ändamål och erhållande! af de medel, som dermedelst skulle upplånas, emot de för Statsverket mest fördelaktiga vilkor, ansett vigtigt och angeläget, att, såvidt lämpligen ske kunde, tillfälle bereddes för obligations-innehafvare, som vore boende utom hufvudstaden, att kunna komma i åtnjutande af den uti obligationerna förskrifua ränta utan särskilda kostnader och besvär, samt i sådant syftemål hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att ett allmänt stadgande eller förklarande måtte varda meddeladt derom, att sagde obligationer tillhörande förfallno räntekuponer finge till det fulla belopp, derå de lydde, lika med Rikets Ständers Banks sedlar, icke allenast emottagas och levcreras"i,.all för Riksgälds-kontorets räkning utom hufvudstaden inflytande uppbörd, utan äfven likaledes få vid uppbörden och levereringen af de till Kongl.
Majlts nådiga Proposition, om upplåtelse till staden Malmö af Kronan tillhörig mark för dels utvidgning af stadens begrafningsplats och dels sammanbindande af två gator derstädes; Nio 283, i anledning af väckte motioner om medels anvisande till beredande af tillfälle för Landshöfdingen i Kalmar län, att en viss del af året vistas i norra delen af länet; Nio 284, i anledning af väckt motion, om anslag af allmänna medel för de Halländska (lygsands-fältens skyddande och förseende med skogsplantering; Nio 285, i anledning af Kongl. Majlts nådiga Proposition, angående anslag af vinsäd till Ulrika församling i Östergöthlands län; N:o 286, i anledning af väckt motion, angående åtgärders vidtagande för fortsatt utgifvande af Samling af Författningar, rörande Arméen, dess styrelse och förvaltning; samt Nio 287, i anledning af Kongl. Majlts nådiga Proposition, (Nio 86), äfveusom väckt motion i fråga om ersättning till Bergsfogdarne för förlorade löne-inkomster. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Majlts denna dag meddelade, nådiga Propositioner till Rikets Ständer: Ilo i fråga om beloppet af den uti 63 § Regerings-formen främst omförmälda kreditiv-summa; 2lo angående särskilda anslag, dels för åtskilliga uti Kongl. Slottet i Stockholm och Gripsholms Kongl. Lustslott, till eldfaras förekommande, nödige befunna byggnadsarbeten, dels till uppförande af ett Ridhus för Kongl. Hof-stallets i Stockholm behof; och 3:o angående pension å Allmänna Indragnings-staten för t. f. Chefen för Skogsinstitutet, Hof-jägmästaren m. m. J. A. af Ström. 436 Prot.-Vtdrag den 16 och 20 September 1854. Den 16 och 20 September. Från Högv. Preste-Ståndet.
Vid samma punktj rörande Kongl. Krigs-Collegii lönereglering: af Herr Friherre Silfversköld, C., samt af Herr Gyllenhaal, L. H., hvilken senare anförde: ”Jag reserverar mig em»t Utskottets Beslut, rörande Kongl. Krigs-Collegii aflöniugs-stat, så vidt det angår formen för behandlingen af detta ämne. Jag anser frågan, rörande de serskilda arj'voden, som blifvit anslagne åt Krigs-Collegii Ledamöter, icke hafva bort komma under pröfning vid fastställandet af Riks-Staten, och sålunda nu vara för tidigt väckt. Efter min tanka bör denna fråga rätteligen icke förekomma till definitivt afgörande förr, än i sammanhang med Utskottets Betänkande i anledning af fulländad granskning utaf Stats-Werkets Räkenskaper och förvaltning för år i83i." Uti denna reservation hafva instämt: Herrar Friherre Palmstjerna, C. O.j jvon Post, Biskop Thyselius, Professor Hasselroth , Prosten Åstrand, Domprosten Heurlin och Santesson, B. H. Vid 3:dje punkten, rörande Kongl. Topographiska Corpsens lönareglering: Af Herr Gyllenhaal, L. H.: ”Vid betraktande af både nyttan och nödvändigheten utaf Topographiska Corpsen, samt den synnerliga sparsamhet, hvarmed den nu ifrågavarande regleringen blifvit tillvägabragt, anser jag mig ega giltiga skäl, att tillstyrka bifall af det anslag, stort 1,697 R:dr, som Kongl. Maj:t för denna Corps begärt.” Häruti instämde: Herrar von Post, Hagelstam, O. J., Biskop Thyselius, Prosten Nordin, Rådman Lundgren, Santesson, B. H., ochWcern, J.
För att undvika densamma måste en omläggning verkställas af 24,818 fot i längd. Planen blef i Nåder godkänd den 8 Mars 1861, hvarefter den i orten utsedda Arbets-Direktionen, genom kontrakt som Styrelsen antog den 9 Juli samma år, tillförbundits att ombesörja arbetets fullbordande till d. 1 Oktober ! 868 47,870: — 31,800: — För färjeroddens öfver Angermanelfven förflyttande ifrån Nylands till Hammars gästgifvargård, bar Kongl. Majit, genom Nådigt bref af den 4 Maj 1861, täckts anvisa bidrag, att utgå ifrån Riksstalens 6:te Hufvudtilel, — och är vederbörande menighet ålagd att utföra de erforderliga arbetena så, att desamma må kunna godkännas af besigtningsförrättare som Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbygnader äger förordna 5,000: — Företaget har under DistriktChefens inspektionsresa innevarande år befunnits vara fullbordadt, så att detsamma kunnat antagas och godkännas. Förbättring ä en af menigheten ny - 25 Beräknad kostnad Beviljadl slats i gilladt förslag. bidrag. Riksmynt. anlagd väg från Borgsjö sockens gräns lill Holmsjön i Hafverö socken. Genom dikning, grnsning, utläggning på bredden och omläggning förbi några backar förbättras härstädes en väglängd af 19,150 fot. När Kongl Maj:t d. 25 December 1859 i Nåder gillade plan för arbetets utförande, meddelades tillika ett bidrag, att utgå från Riksslalens G:te Hufvudtitel. Kontrakt om arbetets utförande antogs af Styrelsen för Vägoch Vattenbyggnader den 7 Maj 1860, och deruti bestämdes, att företaget borde fullbordas till den 1 Juli 1861; men förlängning i arbetsterminen har, af förekomne skäl, sedermera blifvit i Nåder beviljad *) 11,165:58. 5,000: —- Omläggningar och förbättringar å vägen emellan Mo och Bredbyns gästgifvar eg år dar, utgörande i längd 65,946 fot. På denna sträcka erfordras enahanda förbättringar som å den nyss förut omnämnda vägen till Hafverö.
I Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om allmänna Penningerörelsen , finnes ock Sedelstockens förhållande vid flera nästförRutne år till ziifran uppdagad; hvarföre må då icke Banquen , till förekommande af all förvillelse , med full Authenticité besanna det verkliga beloppet ? Svenska Banquens Stiftare och Privilegii-Utfärdare, Högstsalig Konung Carl XI och alla följande Sveriges Konungar , hafva visligen afsagt sig al' Befattning och Styrelse af Banquen 5 vä! vetande , att alldrig någon Banque, som står under en Regents omedelbara inflytelse och disposition, kan hafva ett varagtigt bestånd, eller vinna Allmänhetens förtroende; men en annan ting är, att Rikets Öfverhufvud eller höga Husfader för de conecterade Hushåll Den 30 December. 617 len , som utgöra Riks-samhället , bör känna beJa Rikets och dess Penninge-.Verks tillstånd, då denna utkorade Öfvermakt skall vaka öfver Myntvärdets upprätthållande , och hvar mans dervid förenade säkerhet, för så tillhörig fast som lös Egendom. Utom Publiciteten för hela Samhället om Banco Sedelstockens belopp, vågar jag derföre nn tillika proponera , att Hrr Banco-Fullmägtige instrueras, att, årligen efter slutadt Bokslut, uti en förseglad Skrift enskildt , uti Kongl. Maj:ts egna händer , uppgifva ett kort Utdrag af Banquens hela tillgång och skuld.
Man har, då man hemtat efterdömet till detta stadgande från ett annat land, nemi. England, förbisett de högst olika förhållanden, som äga rum der och här. Der äro directeurerne vanligtvis med hela sin förmögenhet delägare i en sådan bank; de kunna visserligen för syns skull deri hafva några personer till deltagare för större eller mindre summor, men såsom huvuddelägare föra de liela styrelsen. Af sådane privatbanker har bär i landet ej funnits mer än en enda, nemi. den första Skånska. De privatbanksdireclioner, som här äro, kunna visserligen hafva några 1000 r:drs capital insatta i bankerne; men icke är det för några proc. större afkastning af så små summor, som provinsernes redbaraste män åtaga sig en så ansvarsfull befattning. Det är endast det medborgerliga nitet, men ej kan man vänta sig att detta skall sträcka sig så långt, att de blottställa sig för alla de chikaner denna § kunde föranleda eller åtminstone låta befara. Jag tror, att den bästa garantien för våra privatbankers bestånd och goda förvaltning ligger i vissheten att äga nitiska, redbara och hederliga bankdirecteurer; men bortskrämmer man sådane, sä nog kan man möjligen få andra bankdirecteurer — vinglare och projektmakare saknas aldrig — men hvarken redbara actieägare eller redbar förvaltning. Härmed ansågs öfverläggningen om 15 § fulländad. 16 §• Hr Aminoff: Jag tillstyrker, att äfven denna 16 §, som, enligt min tanka, bar ett oskiljaktigt sammanhang med den förra §, måtte afslås. Frih. Cederström: Så länge solidarisk ansvarighet fin nes, så väl för delägare i enskild bank, som för alla direclionsledamöter, så måste med en sådan ansvarighet förstås, att for - 516 D fc n 25 Januari e. m. dringsägarne hafva rättighet att halla sig lill hvilken eller hvilka af direelionens ledamöter, som anses blist och lämpligast åtkomliga, och alt det lärer vara omöjligt att taga hort detta stadgande, som gifvet' fordringsägare denna rätt.
Eljes kunde det lika väl tillhört en kvinna på tjugufem som trettiofem. O c h Julie var trettiotvå. H o n kunde således, o m hon gift sig vid sexton eller sjutton år, haft en dotter, som snart varit vuxen. D e t var väl häruti egentliga b e - viset på hennes ålder låg, icke i utseendet eller i sinnet. Medan hon dansat o c h förblifvit ung, hade dock en ny generation vuxit upp, hvilken o m ett par år skulle träda ut i lifvet med fordran på, att de äldre skulle draga sig tillbaka och lemna platsen åt de yngre. H o n hade aldrig kännt det så tydligt som i dag på morgonen, aldrig tänkt sig så in i det som under den föregående natten. Ty hon hade haft en sömnlös natt efter balen i går. Som vanligt hade hon dansat, pratat o c h haft så roligt som någon ung flicka, ja, hon hade icke tänkt annat än att hon var ung, och det såg ej häller ut, som hade andra tänkt annorlunda. D e n vackra baldräkten af rödt sidensars hade klädt henne väl o c h tillika med dansen bidragit att ge hennes matt-bleka hy en högre färg. Håret hade varit konstnärligt ordnadt af frisörens hand, o c h hennes mörka ögon hade strålat som två stjärnor af lust o c h glädje. D e t var i går. Men i dag såg allting annorlunda ut, hon själf också. H y n var färglös, ögonen matta, håret — o, så grått! H o n önskade, att hon hade kunnat dö under natten med minnet af den aftonen som den lyckligaste i sitt lif; d ö med ungdomseld i blicken, med lefnadslust i hjärtat o c h med hela sin varelse fylld af den stora kärlek, som svept in henne liksom i ett h a f af lycka. A t t fä d ö, sedan hon för första och sista gången i sitt lif kännt, hur hon kunde älska, d ö, begråten o c h själf älskad — o c h icke vänta på att bli gammal o c h glömd. D e t hade kommit så sent till henne o c h aldrig förr. D e t hade därför verkat desto mäktigare, så att hon nästan svindlade och tyckte sig ej kunna bära det. O c h nu dagen därefter måste hon bära mera än det, hon må- ste försaka.
N:o 65 med voterings-proposition rörande det uti Konslitutions-Utskoltets Memorial N:o 53 framställda förslog till ändringar i Uegerings-formcn och Riksdagsordningen om Riksdags hållande hvarje år; Voterings-prosilionen godkändes; N:o 66 till Bonde-Ståndet, i anledning af Ståndets beslut, rörande Konstitutions-Utskoltets Memorial N:ris 57 och 62; Ståndet förkastade Utskottets i Memorialet N:o 57 framställda förslag tili ändring i 14 Kap. 5 mom. Riksdagsordningen, angående Bruksegares representationsrätt; och N:o 67, till Borgare-Ståndet, i anledning af Ståndets beslut rörande Konstitutions-Utskoltets Memorial N:ris 58 och 63. Lades lill handlingarne. S. D. Vid nu ånyo skedd föredragning godkändes tili alla delar Banko-Utskottets nedannämnda Memorial, nemligen: N:o 42, angående föreskrifterna i 4:de Artikeln af Banko-reglementet; N:o 43, angående föreskrifterna i 8:de Artikeln af Artikeln af Banko-reglemenlet; och N:o 44, i anledning af förre Förvaltaren vid Tumba pappersbruk C. Möllers ansökning om erhållande af årligt understöd från Banken. Bih. till K. St. Den I, 2 och 5 Oktober. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, N:o 161, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse, med det af Kommitterade afgifna underdåniga Betänkande och Förslag, angående Komniunal-Styrelser. Härvid förekommo: l:o. Förslag till Förordning om Kommunal-slyrelse pä landet. §§ 1 och 2, enligt Kommitterades Förslag, §§ 3 och 4, enligt Utskottets Förslag, samt §§ 5 och 6, enligt Kommitterades Förslag. Lemnades utan anmärkning. § 7, enligt Utskottets Förslag.
— Orsakerna till denna sparsamhet mot ifrågavar. tjenstebefattning, torde kunna förklaras, dels deraf, att den blifvit afflyttad från cancelliets stat, och sålunda förbisedd vid de löneregleringar, som tid efter annan inom K. M:s Cancelli beviljats, dels deraf, att de personer, som förut innehaft riksantiqvarieoch secreterare-tjensten inom academien, förenat dessa beställningar med något annat mera indrägtigt embete. Men skola dessa De n j Ma rs f. m. 183 befattningar, med den utvidgning göromålen i sednare tid vunnit, skötas som sig bör, sd fordrade sin egen man, hvilken ock dd bör vara sa aflönad, att lian icke nödgas för sitt uppehälle söka andra, främmande och mödosamma tjenster, som taga hans mesta tid och hans bästa krafter i anspråk, hvarigenom han sålunda skall tvingas att som bisak sköta de förstnämnda, mindre väl aflönade. — Oformligt tyckes äfven vara, att en tjensteman, som på sitt ansvar äger att vårda statsegendom af större, endast materielt, värde, än troligen någon annan embetsman i vårt land, skall vara ringare aflönad, än de fleste af Kronans lägste uppbördsman. Så mycket större har detta ansvar blifvit, och så mycket billigare torde riksantiqvariens anspråk på en lön, i öfverensstämmelse med den tjenstegrad han innehar, böra anses, som han genom K. brefvet den 8 Maj 1816 blifvit förordnad att, jemte sina förut ägande 2:ne befattningar, utan särskild aflöning, äfven vara K. M:s Garde des medailles, och som sådan är förpliktad att ordna, förteckna och vårda de dyrbara skatter, som tillhöra Statens myntcabinett. Den som sett dessa ännu oordnade skatter, större och dyrbarare än i de flesta af Europas förnämsta myntcabinetter, och årligen ökade genom ymniga jordfynd och enskildes gåfvor, måste säkert medgifva, alt blott deras ordnande och beskrifvande kräfver arbete öfver en mans höfva.
Från någon af de öfriga under Underhålls-Afdelningens förvaltning ställda fonder, som af Rikets Ständers Revisorer granskas, hafva icke heller lån mot namnsäkerhet blifvit af Kollegium meddelade; ty jemväl för dessa fonders förräntande har det, genom högstberörde LåneReglemente, i första rummet anbefalda utlåningssätt, nemligen mot fastighetspant, blifvit iakttaget; likväl och då, oaktadt Kollegium, genom kungörelser i allmänna tidningarna, flera gånger tillkännagifva, att lån, emot de uti meranämnde Låne-Reglemente stadgade villkor, kunde från dessa fonder erhållas, det icke lyckats att städse få medlen emot fem procents årlig ränta utlånade, har Kollegium, för att emedlertid bereda fonderna en eljest uteblifven ränteinkomst, ej mindre, efter erhållet nådigt tillstånd, inköpt Armeens Ackords-amorteringsFonds med dels 5, dels 4 procents ränta löpande obligationer, äfven - som, emot annan sådan pant Låne-Reglementet föreskrifver, utlånt ofruktbara liggande medel tills vidare, eller på 6 månaders uppsägningstid, emot 4^ procents årlig ränta, än ock, lill följd af Rikets Ständers vid 1834—1835 års Riksdag fattade och af Eders Kongl. Maj:t i nåder gillade beslut, insatt Trosspassevolansoch Nya Mötespassevolans-fondernas ofruktbara behållningar på den sistlidet år af Rikets Ständers Bank öppnade Upplånings-räkning, emot erhållna obligationer, löpande med 3 procents ränta och 6 månaders ömsesidig uppsägning.
Widare och dä någon tystnad wunnits, yttrade Fri herreg erta, I.ars: Sedan detta långsamma och i alla afseende» obehagliga amne, efter min öfvertygelse, nu borde wara flur, sa aterstar för mig en pligt, den jag med tillfredsställelse upfyller, dä jag wördsamr får aran tacka Herr Grefwen och Landtmarflalken, som pa et sä wärdigt sätt, enligt Ridderffapets och Adelns fattade beflut, uppfyllt desi önskan , och ehuru detta mir yttrande ar enskildt, 'sa wägar jag tro, at om ej mangrant, åtminstone pluialiteteu af Ståndets Ledamöter häruti med mig öfverensstämma. Härtil ropades et starkt Ja, men Friherre Stael von kkolste in fortfor ar protestera och Herr *92 Den 6 Macs. Herr 6ztl!ensvaan förnyade sin begäran at fa rala. Herr Grefwe» och Landtmarskalkeift Det ma wara Herr L^llensvsLn tillåtit at tala, men jag förklarar högtidligen, at saken ej af mig nu uptgges och at den aldrig stal uptagas. Herr Qyllensvarru, krcclricj uplaste til krotocollet följande: Förundrad öfwer en tydning man wille aifwä mit den awra dennes hos Ridverffaper och Adeln pä förmiddagen uplaste vismen, och fullkomligen inom mig öfwertygad, at en enkel och uran om» swep yttrad tankes ej kunde medföra hwarken answar eller wädliga följder, afwaktade jag ej ffutet af Högloft. Ridderffapets och Adelns eftermiddags klenum. Jag afhörde således icke oc^ult-net af den likaså widlyftiga font bullersamma ventilationen. Sedermera har jag erhällit -underrättelse om Ridderffapers och Adelns beslut. Wid den strängaste undersökning af hwarje ord, som uti mit Dilamen innefattas; wid den nogaste granskning af Regerings-Form och Riksdags-Ordning, bar jag hwarken kunnat finna mit l)'6 men förgripligt mot Riks-Ständen eiler förolämpande någon person, ej eller Högloft.
Majit kudde förordnas. E. K. Maj:t, sorn sålunda framlagt den uppgjorda planen för Westgöta infanteriregementes återförvaridling till kavalleri och Smålands Husarregementes öfvergång till infanteri, liar för denna förändring äskat Rikets Ständers medverkan; och i sådant hänseende föreslagit, ätt Rikets Ständer, med antagande af den framlagda planen, mätte bifalla de till dess genomförande erforderliga, bär ofvan otnförmälda anordningar af inflytande, vakansafgifter och lönebespäringar samt Öfriga åtgärder, så vidt de vöre afsedda att eg a rum under nästa statsregleringspériodi under hvilken deremot icke, till följd af dbn föreslagna 'förändringen, erfördradeä' några särskilda anslag; i sammanhang hvarmed E. K. Majit förmält Sig vilja framledes, i mån af behof, framlägga nådiga Förslag öm anvisande äf de medel, sorn under följande ätatsfeglénngspefio(|ér komme ätt för ändamålet tågås i anspråk. Rikets Ständer hafva ifrågavarande nådiga Proposition i öfvervägande tagit och, erkännande behöfligheten af en tillökning i kävalleHets nuvarande styrka, föreställa sig Rikets Ständer, att en dylik förändring bör kunna åstadkommas utan att någon dol af det redan alltför. fåtaliga kavalleriet blifver till infanteri förvandladt, och kunna för sin del icke godkänna förslaget om Smålands Husarregementes afsittande. Rikets Ständer anse äfven, att kavalleriets förstärkande genom indeld eller värfvad trupp bör kunna med största fördel åstadkommas i förening med vakanskoutrakternas förnyande vid de afsutna rusthållsregementena och vakansafgifternas förhöjande till ett belopp, närmare motsvarande värdet af den skyldighet de äro, beräknade att ersätta. Hvilket Rikets Ständer härmed få i underdånighet anmäla; framhärdande etc. Stockholm Öen 30 November 1863. i Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o 194. 17 N:o 194. öpplfist och godkändt hos Ridd. och Adeln deri 2 Oec. 1863.