Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Samhället för förtustcn bäde af en stor del Medborgares biträden, som kan hända med mindre tillgängar wtd sitt inträde i weridén blrfwit i framtiden mera gagnande, och af en mindre odling pä den lord af hwstken nyttjande rätten genom uräldriga stadgande» är dem temnad, lärer man medgifwa att för ett land, som hwarken är rikt pä folk eller naturlig förmögenhet, lynäs dylika inrättningar icke wara särdeles lämplige. Onekligen bör TcstamcnS-räktiicheten äswen som ägande rätten wara helig, och vnekeligen är wärdén deraf en af Samhällets dyraste och angelägnaste plister, men dä srägan huru långt den förra skall kunna utsträckas rinder skygd ot den sednare, är en af de mest grannlaga som kunna gisIvas, dä igenom dest utsträckande till en obestämd gräns, att jord skulle smäningom kunna jorwardlas till FrdeiCvmmlst, lärer man äfwen böra hofwa afseende pä den »verkan af ett sädant stadgande för kommande äldrar, och jag kan sör min del ej annat finna an att LaaUtskotttt pä ett ganska lyckligt sätt uti sitt Förslag förenadt det olseende man bör kalwa pä enskilt» dispositions-rätken och det som bör göras pä Samhällets allmänna fördel. Grefwe kstzmilion, förenade sig med Grefwe ölorner, tilläggande att erfarenheten beWlttnade sanningen af hans anförande. Friherrs Lise! von »ojisteia, wille allenast » göra Den 9 Januari!. 445 göra nägra anmärkningar wid hwad Grefwe Klär. ner yttrat. Grefwe körner hade medgjswit rättigheten att göra Testamenten, men med den inskränkning blott tili första Testament-tagaren.
Med afslag å UtskotLels utlåtanden i denna del, beviljade Ridderskapet och Adeln det af Kongl. Maj:t till underhåll för Iustruelions-compagnier vid Indeldta Infanteriet äskade anslag af tillsammans 37,500 R;dr årligen; Litt. e) och f) samt 3:dje och 4'^e punkterna, lades till handlinlingarne; 5-. te punkten, Litt. a), lades till handlingarne, med förklarande, att Ridderskapet och Adeln vidbief sitt, angående anslag för Försvars-verket i allmänhet elier Krigs-Collegii Departementer, förut fattade beslut; Litt. b)—f) samt 6:te punkten Litt. a), b), och c), lades till handlingarne; Litt. d), lades till handlingarne, med förklarande, att Ridderskapet och Adelil vidbief sitt, rörande reseoch tractaments-kostnader för städernas magistrats-personer och borgare vid besigtningar, förut fattade beslut; Litt. e) och f), lades lill handlingarne; Litt. g), blef, med förklarande, att Ridderskapet och Adeln lät dervid bero, lagd lill handlingarne.
Under hela den tid jag varit der, har jag aldrig sett någon Götheborgs-handlande satta sig emot att någon, vare sig utländsk eller inländsk man, der salt sig ned såsom liand - 43o Deli 27 Mais e. m. lande. När jag nll talar för Göllieliorg, så gör jag det alldeles icke för dess innevånare, det kan jag heligt försäkra, utan derföre att Sverige ej äger någon annan lika fördelaktig debouche för sin handel som Götheborg, och den bör begagnas så mycket som möjligt. Jag tror också alt vi i framtiden hinna dit, att Slockholmarne hafva sina conior der, så väl som här, samt alt äfven andra städers handlande komma att etablera sig der, fastän de fortsätta sin rörelse i egna städer. Jag tror detta vara mycket bruk ligt i andra länder, och då är det icke blott för Götheborgs innevånare, ulan för Sverige jag talar. Hvad uppgrtmdningen beträffar, som Gr. Frölich omtalat, så ar den en sanning, men jag vet icke huru det skall kunna hjelpas, då man icke har nödiga medel. Der muddras alla år från tidigt på våren till långt fram på hösten, men när staden ej kan tillskjuta mera än 35,000 rldr, så kan det ej hjelpas. Det förundrar mig verkligen att höra, huru R. o. Ad. samt äfven de andra Stånden ifrat för canalers anläggande på många andra ställen och communicationernes förbättrande, men att RiksSttn, just på samma gång de hålla på dermed, låta uppgrunda Götha eif. Jag önskade att herrarne ville vara i Götheborg någon tid och se huru der går till, huru fartygen stanna på grund vid östliga vindar. Här är äfven toladt om afgilterna, men af alla briggar, kuttrar, smackar eller båtar, som lägga till i Götheborg, har jag aldrig hört alt någon enda skilling blifvit erlagd i afgift till staden. Jag tror att der råder ett vida friare systeme, än på andra ställen.
Ofta har det nemligen inträffat att den sjukes tillstånd just tili följd af denna transport betydligen försvårats och sjukdomen antagit en betänklig karakter. Och medgifvas måste väl, att ingenting kan vara för den sjuka vigtigare, än att genast efter insjuknandet erhålla, icke allenast en sorgfällig läkarevård, utan äfven lämpligt rum der denna vård kan emottagas. Behofvet af denna skyndsamma vård har länge varit insedd inom härv:de Garnisons-Reg:ten, hvilket bäst bevisas deraf, att, oaktadt tillgången af Garnisons-sjukhuset, samtliga dessa Reg:ten ega tjenliga sjukrum inom sina kasserner, hvarigenom afpolletering till sjukhuset ej behöfver oftare ega rum än vid mera svårartade sjukdomsfall, eller vid sjukdomar af smittosam art. Olägenheterna af alt icke (i likhet med hvad jag tror mig veta samtliga Reg:ten inom Svenska Arméen) ega ett sjukhus å sjelfva mötesplatsen hafva länge och. lifligt varit uppfattade af dem som tillhöra Lif-Reg:tets Dragon-Corps, hvilket ock lör mera än 30 år sedan föranledde dåvarande Secund-Chefen, General Hierta, att föreslå, det en provisionel byggnad, som för tillfället var att tillgå, skulle på Officers-Corpsens bekostnad å lägerplatsen uppföras, lör att, åtminstone i någon mån, kunna ersätta saknaden af sjukhus. Denna byggnad har alltsedan år 1836 varit begagnad, ehuruväl densamma på ett högst ofullkomligt och för de sjukas beqvämlighet föga tillfredsställande sätt motsvarat sitt ändamål; men är den numera så bristfällig och förfallen, att den hvarken kan repareras) eller begagnas. Detta föranledde mig ock att, af tjenstepligt dertill manad, i början af förledet år ingå till K. Krigs-Collegium med hemställan, alt Lif-Reg:tets Dragon-Corps måtte omsider tillskyndas enahanda fördel, som öfriga indelta Reg:ten, eller den. att å sjelfva mötesplatsen erhålla ett lämpligt sjukhus. K. Krigs-Collegium, som behjertade det hilliga, det rättmätiga i denna hemställan, löranleddes deraf att hos K.
(Fortsättn.} alt å den plats, der byggnaden skulle uppföras, efter hvad vid närmare undersökning utrönts, en pålitlig grund för samma byggnad ej kunde beredas utan högst betydliga, förut ej beräknade omkostnader, hvilket förhållande, i förening dermed att prisen å byggnads-materialier och arbetslöner äfven under tiden betydligt stigit, föranledt dertill att, jemlikt hvad ett den 19 November 1855 upprättadt kostnadsförslag utvisade, ifrågavarande tillbyggnad vid Götheborgs hospital skulle erfordra en summa af 265,000 R:dr Riksmynt, dels emot byggnadens uppförande på ilen gamla hospitalstomten jemväl förekomme, att erforderligt utrymme för parkanläggning och promenader äfven derstädes saknades, enär den härtill påräknade, af Götha eif a ena och allmänna landsvägen å andra sidan begränsade lokal för sådant ändamål ej kunde ännu på flere år få begagnas och någon öfverenskommelse med nuvarande arrendator af den omkring hospitalet belägna mark, som tillhör hospitalet, om upplåtelse af jord för berörda ändamål ej heller kunnat tillvägabringas. Serafimer-Ordens-Gillet hade derföre varit betänkt på hospitais-inrätlningens förläggande å något annat mera lämpligt ställe, hvilken nya anläggning jemväl skulle kunna verkställas för samma' kostnads-summa, som uti olvanherörda förslag blifvit för tillbyggnaden vid gamla hospitalet beräknad, hvarigenom detta sednare, som kunde under byggnadstiden fortfarande begagnas, derefter blefve för andra, med afseende å dess läge mera passande ändamål tillgängligt; och enär, af de för denna statsreglerings-period anvisade medel, för Götheborgs hospitals byggnad återstode 75,000 R:dr, ar af Serafimer-Ordens-Gillet i underdånighet hemstäldt, att nådig framställning till Rikets Ständer måtte göras om beviljande af fyllnaden i ofvannämnda kostnadssumma, 265,000 Ridr eller 190,000 R:dr.
I annat fall knytes en förbindelse, som är andlig likgiltighet under ytan af kroppslig köns-vällust eller skörlefnad: emedan den i sitt invärtes ej mera eller bättre sammanhänger, än om man tänker sig ett förstånd sammanbundet med flera olika viljor, eller en vilja sammanbunden med flera olika förstånd. Huru det verkliga Äktenskapet är engifte, och huru heligt det såsom sådant är, synes bäst deraf, att Gud sjelf i sitt Ord betecknar såsom ett äktenskapligt förbund det innersta förhållandet mellan sig och sin Församling,– eller i allmänhet mellan sig och sin älskade Menniskoverld, som är ämnad att blifva denna Församling eller Kyrka, icke blott delvis (liksom nu), utan i hela sitt omfång. På mångfaldiga ställen i detta Ord finner man Herrens Församling, eller den Mensklighet, som är honom i tro och gerningar hängifven, kallad hans Brud och Hustru, hvars Brudgum och Man han ej försmår att vara. Detta är det ursprungliga Äktenskapet, hvari Gud, på grunden af Sin kärlek till Menniskan och Menniskans genkärlek till Honom, förenas med de honom älskande Himlarne, eller med den honom älskande Församlingen (i hvilken, redan på jorden, dessa Himlar innebo); och hvarje äktenskapligt förbund mellan Man och Qvinna har i detta äktenskap sin eviga urbild. Deraf Pauli djerfva analogi (Eph. c 5 v. 22–33), att Mannen bör, såsom Make, i sitt förhållande till Qvinnan söka vara en liknelse af hvad Herren är i sin kärlek till sina Heliga, eller i allmänhet till sin trogna Församling; Qvinnan åter, såsom Maka eller Hustru, sträfva enligt sin förmåga, att i sitt förhållande till Mannen vara en liknelse af hvad Församlingen är i sin kärlek till Herren. I henne, som var Herrens Moder i anseende till hans jordiska mensklighet, i Maria, möter oss sinnebilden af den genom sådan kärlek helgade Qvinnans och Församlingens himmelskt-jungfruliga fägring. Att så är, hafva Katholikerne anat; men på ett sätt, som de förvändt till afguderi.
En per mille fonden, att densamma uppkommit till följd af Kongl. Förordningen den 22 Maj 1794 och Kongl. Brefvet den 13 September samma år, genom den staden Göteborg då medg i In a nederlags-frihet för utländskt gods och den i sammanhang dermed gifna föreskrift alt, vid inkommandet och utgående till och ifrån staden af dylikt gods, en per mille af varornas värde borde erläggas till bildande af en fond för allmänna byggnader i Göteborg, hörande till militära behof och stadens försvar; att, sedan i följd af dan förnyade Nederlags-förordningen den 5 Maj 1813, berörda afgift upphört, fondens, inkomster bestått endast i räntor på de från fonden utgifua lån; och att för den händelse behofvel skulle kräfva och Kongl. Majit finna godt förordna att, med användande af en per mille fondens kapital-tillgång, byggnads-arheten för nyssnämnde ändamål borde inom Göteborg utföras, fondens kapital borde alltid hållos tillgängligt eller uppsägbar!; Tross-passevolans-fonden, att denna fond ledt sin tillkomst derifrån att Rusthållarne vid de till kavalleri indelte, beridne och afsutne regementen och korpser med Kongl. Majit och Kronan under sista fjerdedelen af nästförflutne århundrade ingått kontrakt att i fredsoch krigs-tider erlägga en viss årlig afgift, emot det att Kronan skulle förse regementena med nödig tross, hvarvid Kongl. Majit i nåder förklarat att, så framt denna afgift behörigen erlades, Rusthållarne komme för aila tider att blifva befriade från ytterligare tillskott till trossens anskaffande, vidmakthållande och förvarande; att, sedau Kongl. Majit och Kronan sålunda åtagit sig ansvaret för trossens underhållande vid förenämnde regementen och korpser samt derefter å sin sida slutat aftal med Sqvadronsoch Kompani-cheferne vid denna de! af Arméen örn tross-underhållets öfvertagande på passevolans, emot betingade vilkor, hvilka aftal dock, enligt Kongl, brefvet den 13 Juni 1838, numera med blott ett undantag upphört, i följd hvaraf Kronan åter genom
Utskottet måtte gå i befattning med granskning och fördelning af de hevillnings-medel, sorn efter tull-taxan påräknas ingå och dervid till ledning antaga vissa bestämda grunder, i hvilket afse - Bevillnings-Utskottets Betänkande, IV.-o 12. 5 ende enahanda förslag blifvit framstäldt, som det af Herr Prytz gjorda, här nyss förut omförrnälda; och hafva Herrar Arnberg, J. A., Werrn, C., och Lagergren, P. J., i anledning häraf yttranden afgifvit; af Herr Printzensköld, C., som, enär af den betydliga silfver-uttagningen ur Banken under de sista åren och silfrets utförande ur landet funnes ådagalagdt, till hvilken oerhörd höjd varu-införseln stigit under dessa år, och huru angeläget det vore, att genom lämpliga åtgärder inskränka och minska densamma, om ej realisationens bestånd allvarsamt skulle sättas i fara, för vinnande af ett sådant ändamål hemställt, att rättigheten att förtulla lyxoch andra manufactur-varor måtte inskränkas till endast ett färre antal stapelstäder; i anledning hvaraf såväl Herr Prytz, L. A., som ock ytterligare motionären sjelf sig yttrat; af Herr Lundelius, L. W., som enär införandet af utländska lyx-artiklar undergräfde landets välstånd och de inhemska näringarna, hvarigenom vidare sedelörderfvet och brottsligheten tilltoge, föreslagit: 1:0 att större delen af alla öfverflöds-artiklar, och deribland specielt barnleksaker, måtte till införsel alldeles förbjudas; 2:0 att andre handtverksoch manufactur-artiklar borde beläggas med så hög tull, att de derigenom förbjöde sig sjelfva till införsel; samt 3:o att, på det tulltaxans verkställighet ej måtte blifva en nullitet genom brist på cöntroller, de handtverksoch manufactur-artiklar, hvilka kunde blifva till införsel lillå Ine, skulle få införas till endast några få hamnar, der controller kunde etableras, hvilket icke vore på alla införselsställen möjligt; af Andreas Bengtsson från Jönköpings' Län och Nils Gustaf Nilsson f run Östergöthlands
Andra författningar, såsom de för Byzantinska, Ekendahlska m. fl. stipendier, föreskrifva, att stipendiaten under de första åren icke får uppbära hela årsräntan, mot det att han under de sednare stipendii-åren får lyfta högre belopp än årsräntan genom tillägg af hvad under de första åren blifvit besparadt. Då härtill kommer, dels att stipendiernas fonder icke äro serskildt för sig utlånade, utan i förening med Akademiens egna fonder, och att Akademien af egna medel bestrider kostnaden för inteckningars fastställande och förnyande för alla af den utlånade medel, utan att stipendii-fonderna dermed belastas, dels ock att, om man granskar räkningarne med Akademiens gäldenärer, det visar sig, att på dessa genom fördröjda räntebetalningar hvarje år utestå icke räntebärande medel, till belopp, som fullt motsvara, någon gång betydligt öfverstiga, de summor, på hvilka Akademien icke godtgör stipendii-fonden ränta, så täcktes Eders Kongl. Majit nådigst finna, det Konsistorium i det anmärkta förhållandet ingalunda bör anses hafva underlåtit, att bevaka Universitetets ekonomiska bästa, i dess förhållande till de enskilda stiftelserna, enär af nämnde förhållande är tydligt, att den af Revisorerne yrkade förändringen ovilkorligen skulle medföra förlust för Universitetet. Hvad åter den sednare anmärkningen angår, så synas Revisorerne äfven här hafva saknat närmare kännedom om Akademiens vidsträckta förvaltning, enär en allmän plan för förvaltningen af Akademiens fastigheter alltid både funnits och blifvit tillämpad såmedelst, att frälse-hemmanen upplåtits under lifstidsstädja saint prasbende-hemmanen och qvarnlägenheterna på 25 till 30 års arrenden; och har i afseende på dessa olika methoder den erfarenhet hittills vunnits, att genom den så kallade lifstids-städjan vid åboledigheter i de flesta fall yppat sig skälig anledning, att sucsessive höja hemmans-räntan, då deremot vid hemmanens utarrendering genom offentliga auktioner, arrende-beloppet ofta måste, med Eders Kongl. Maj:ts nådiga tillåtelse, åter nedsättas.
Prut. 186‘J cf 1863. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 11 Uäft. 2 Stats-Utskottets Memorial N:o 154. med tillägg af de i Riksgälds-kontoret innestående öfverskott å jernvägslånemedlen, jemte det af Rikets Ständer jemväl anvisade belopp af trafikinkomsten utaf Statens jernvägar, icke blifver tillräcklig att bestrida de utbetalningar, för hvilka medlen sålunda äro afsedda, bristen af Riksgälds-kontorets egna tillgångar bör tillskjutas; röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Yinner Nej, häfver Rikets Ständer beslutat åt Pullmägtige i Riksgäldskontoret uppdraga att, för utbetalning af ej mindre de till fortsättningen af Statens jernvägsbyggnader under innevarande riksdag beviljade anslag, än de af Rikets nu församlade Ständer anvisade lån för euskilda jern vägsanläggningars utförande, anskaffa genom upplåning en summa af högst Tretiofem millioner (35,000,000) Riksdaler Riksmynt; och skall, om denna lånesumma, med tillägg af behållningen utaf de för Statens jernvägshygguader förut upplånade medel och af Rikets Ständer anvisade belopp af trafikinkomsten utaf statsbanorna, icke blifver tillräcklig för sagde anslags och låns utbetalande, hvad som brister tillkjutas af andra till Riksgälds-kontoret influtna medel; kommande derföre den tillgång, som kan beredas genom de inbetalda lånemedlens förräntning, intilldess samma medel behöfva för dermed afsedda ändamål tillhandahållas, att, i likhet med annan sådan ränteinkomst, tillfalla Riksgälds-kontoret.” I fråga om det belopp, som till ränteliqvider och kapitalskuldens amortering må anvisas, har Borgare-Ståndet gillat Utskottets uti ofvanberörda utlåtande å sidan 11, under litt.
Att till det LandshöfdingeAmbete eller till Ordföranden i den UnderDomstol, uti hvars Beslut sökes rättelse, må missnöjde Parten ega rättighet att, emot Bevis, inom i Lag utsatt tid, som, hvad vädjade mål angår, torde kunna förkortas, ingifva sine till Kongl. Majit, ÖfverRät* terne eller Collegierne ställde Libeller eller Besvärsskrilter, allt efter sakens beskaffenhet. 2:0 Att forstbemälte Auctoriteter, inom viss föreskrifven tid och vid visst förelagdt vite, infordra vederbörandes förklaringar; och 3:0 Att all förberedande Skriftvexling utföres hos desse samme Auctoriteter, hvilka derefter skyndsamt öfversända handlingarne till deras bestämmelseort. Likasom hitintills varit öfligt, borde det åligga Parterne att ombesörja CommunicationsResolutionens delgifvande, så framt icke lämpligare kunde stadgas, det hvarje Part LtigVtskottets BstAnknnden. 53 egde hos Konungens Befallningshafvande eller UnderDomstol, hos hvilken öfverklagadt Utslag eller motvädjad
Jemlikt föreskrifterna i 70 § Regeringsformen och 31 § Riksdagsordningen, får Bevillnings-Utskottet, sedan grunderna för samtliga ofvannämnda bevillningars utgörande numera blifvit af Rikets Ständer fastställda, vördsamt afgifva förslag till beräkning af de inkomstbelopp, som berörda bevillningar må kunna årligen lemna. 1:o. Tullmedlen. Tullverkets bruttoinkomst har, enligt meddelade uppgifter, år 1862 uppgått till 14,311,467 R;dr 29 öre samt under de nio första månaderna af innevarande år utgjort omkring 11,509,800 R:dr; och då inkomsterna under årets öfriga tre månader böra, i anseende till då vanligen inträffande betydlig förtullning af de för vinterbehofvet afsedda varuqvantiteter, kunna beräknas till minst en fjerdedel af sistberörda belopp, skulle tullinkomsterna för hela det innevarande året komma att uppgå till omkring 14,400,000 R:dr, och således något öfverstiga dem för år 1862. De för varors utförsel sistnämnda år influtna tullumgälder hafva utgjort 242,088 R:dr 99 öre; och sedan Rikets Ständer beslutat att alla hittills qvarvarande utförselsafgifter skola upphöra, komme tullinkomsterna, under antagande af lika exportqvantiteter hädanefter, följaktligen att minskas med enahanda belopp, .— Väl hafva, å en annan sida, Rikets Ständer stadgat införselstull å de förut afgiftsfria förnödenhetsartiklarne fläsk och ost samt mjöl och gryn af hvete och råg, och om importen af Bih till II St. Brot. 1862 & 1863. 5 Sami. 1 Afd. 20 Baft. 2 Bevillnings-Utskottets Betänkande M 26. dessa varor kunde beräknas till lika myckenhet som år 1862, skulle visserligen derigenom i tull inflyta omkring 210,000 R:dr, likasom den för införsel af bränvin och sprit beslutade tullförhöjning borde under samma förutsättning medföra en ökad inkomst af vid pass 22,000 R:dr.
Kungars Kung! vi Dig åkalle; I din hand vi anbefalle Hvad oss kärast är. Gud! bevara Kungahuset! Friden, friheten och ljuset Fröjde slott och tjäll! Äran, dygden, Religionen Göre Skandiska Nationen Mäktig, trygg och säll! VERSER, afsjungne den 6 Mars 1817, hos Svenska Krigsbefälet. För Hans Majestät Konungen. Högt klappa Svenska bröst; Ett hjerta och en röst Nu allas är. Det hjertat, stolt och fritt, Sluts, gode Kung! till ditt, Den rösten höres vidt: Du är oss kär! Säll är den Furstes lott, Som folkets välgång blott Till regel har! Hvem tillhör ärans glans, Hvem tacksamhetens krans? Den bästa Kung, som fanns: Vår Carl, vår Far. Du Hjeltars Ålderman! Mottag den lön, Du vann: Kärlekens lön. Frid följe dina spår, Och kring ditt silfverhår Stråle i många år Νordkronan skön! Så står en afton-sol Mild öfver Nordens pol Än länge qvar, Och kring en tacksam ängd, Af inga töcknar stängd, Gör sommarns dag förlängd Och lugn och klar. Bevara, Gud! vår Kung! Lefve vår Far och Kung Lycklig som god! Må Skandinavers bygd Stå tryggad, i Hans skygd, Uppå de Tappras dygd, De Frias mod. För Hans Kongl. Höghet Kronprinsen. Hvem räcker sin pröfvade sonliga arm Åt Svearnes åldrige Fader, Och gifver sitt handslag, så broderligt varm, Åt Kämparnes blänkande rader? Carl Johan: så svarar den Gamle förnöjd, Carl Johan: så hurra med stolthet och fröjd De Kämpar, som väpnas för Manhem. Din ära sig lyftade, örnlik och hög, På vingar af strålande minnen, Och, lik den elektriska gnistan, hon flög, Att tända de Nordiska sinnen. Der lågade åter, odödlig och ren, Den Göthiska eld, för hvars ljungande sken Förtrycket och träldomen flydde. Och kraftfull Du gaf åt den Skandiska Ön Bestånd, som på klippan sig stöder. Du omgaf dess gränsor med svallande sjön Och gjorde dess folkslag till bröder.
KronoUpphördens öfverlemnande till 'Kyrk o Rå det i hvarje Församling. 4:0 En jemnare fördelning af väghållningsskyldigheten omkring Norbergs Grufvor. 5:0 Yrkad jemkning i Transport-skyldigheten af T ondén och AfradsSpannmålen. 6:0.Väckta frågor om Markegångs-sätningar. 7:0 De uti Riket brukelige Vigtsorters Reduction till enhet. Att vid förnyad föredragning af Allmänna Beö soch Oeconornice Utskottet * fjeiår.2 kande , angående väekt fråga om upphörande af frikallelsen för Ridderskapet och Adeln från deltagande med Borgerskap t uti underhållan. det af Kyrko-, Preste-, Scholaeoch Rectors BoställsByggnader m mBorgareStåndet ansett att vid det förhållande, Utskottets Betänkande utvisar, ej något vore att vid detta Mål tillgöra» Återremiss af så vål Stats Utshottets Memo» rial, angående beräkningar af StatsVerkets Intrader, sorn ock af Allmänna Besvärsoch OeconomiceUtshottets Betänkanden: 1:0 Om förbud emot införande af dtländskt spunnit Bomullsgarn j och 2:0 Angående en fri Tackjernshandel. Bifall till följande Betänkanden: 26 a Den 17 Martil, e. m. Från Dagsamt Allmänna Besvärs~ och OeconomiceUtskotten: i:0 'Angående afskaffande af Luderplatsar och allmänna Skallgångar. q.-.o Rörande Härjeådahlens undantagande från Storskifte af Hemrnansmark. 3:3 Angående inskränkning i förbudet mot nyttjande af Tröskslagor utaf-Ek. 4:0 Om Förslag till bestämmande af Jordägares och Torpares ömsesidiga rättigheter och skyldigheter. 5:0 Angående författande af ett Sammandrag af Författningar, rörande Jordägarnes rättigheter och skyldigheter. 6*.o