Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande den 20 November 1820 utfärdad och till antagande föreslagen ByOrdning, enligt hvilken de till Jordbrukets förbättring och till yttre ordnings vidmakthållande inom Bylag ledande åtgärder, af Allmogen sjelf bevakas genom vissa dertill valde personer, är nu frivilligt antagen till efterföljd i 25 hela Socknar och vissa districter af några andra. År 1828 funnos i Länet 12 Vexel-undervisnings-scholor. Nu mera är deras antal förökadt. Dessutom finnas 6 Sockne-Scholor, der undervisningen skall ske efter gamla Läro-methoden. I de öfriga Församlingarne ombesörjes barnens undervisning i innanläsning och de första Religions-begreppen af Klockaren eller Orgelnisten, aller af andra personer under omkringvandring i Gårdarne. Undervisningsverk i nyttiga slöjder saknas alldeles. Hälso-vården skötes af 2:ne Provincial-Läkare, stationerade den ene i Upsala och den andre i Enköping; hvarjemte en extra Provincial-Läkare för Bro och Håbo Härader af detta Län, är placerad i Sigtuna. Vid Dannemora Grufvor samt Leufsta, Söderforss och Wesslands Bruk hålla dessa Verks ägare särskildte Läkare, hvaraf ortens öfrige Innevånare ock kunna biträdas. Dessutom är en särskilt med enskildte sammanskott aflönad Läkare i Håbo Härad boende, för att med ännu närmare omsorg gå den ortens Innevånare tillhanda. Barnmorskor äro antagna och aflönade i de flesta Socknar. 2:ne Djur-Lä - — 3i — kare, nemi. en för hvardera Provincial-Läkare-districtet, och nu mera, antagne och af Länets Innevånare, tills vidare, försedde med lön jemte det Iilla arfvode, som på Stat bestås. Fattigförsörjningen bestrides af hvarje Församling för sig särskilt, och någorlunda oklanderligt, så att de fattiges utvandring till andra Socknar är, i det närmaste, förebygdt. För Länets behof finnas r Hospital och i Lazarett vid Upsala; äfvensom i Weckholms Socken ett Hospital är inrättadt på- grund af enskild donation.
I öfverensstämmelse med hvad Utskottet här ofvan vid artikeln Cantiller anfört samt Herrar Rosenblad och Murén i sina motioner föreslagit, hemställer Utskottet, att rubriken Fransar, Galoner, Gramaner och Snören må införas under de nya hufvudruhrikerna Gulddragareoch Snörmakarearbeten, samt såsom egen rubrik ur taxan utgå och i noten hänvisas till nyssnämnde hufvudrubriker. Den i nu gällande taxa gjorda skillnad i tullsatser å jordoch trädfrukter har Frukter och vid tullbehandlingar åstadkommit villrådighet; till undanrödjande hvaraf Herrar Rosenblad och Murén, i öfverensstämmelse med Kongl. Majrts och Bevillnings-Utskottets förslag vid sisllidne riksdag, tillstyrkt, att klassifikationen af jordoch trädfrukter kunde upphöra och de för förra slaget friska och torra frukter nu stadgade tullafgifter ungefärligen bibehållas för bägge slagen, nemligen för friska 36 sk. tunnan och för torra 32 sk. lispundet. Utskottet hemställer, att detta förslag må antagas och redaktionen, sådan den i bilagde taxeförslag förekommer, blifva godkänd. Värdeförtullningen af Fyrverkeriarbeten synes, på sätt Herr Rosenblad föreslagit, Fyrverkerihöra utbytas mot vigtförtullning och denna artikel, åsa!tas 6 sk. inarbelen förselstull per skålpund. Så väl Herr Rosenblad som Herr Murén hafva i sina taxeförslag å Färger och Färger och Färgningsämnen bibehållit nu gällande tullafgifter; hvaremot Herr Waern uti sin omförmälda motion, om ytterligare åtgärder för befrämjande af Svenska skeppsbyggeri-rörelsen och handelsflottans t ill vext, föreslagit nedsättning af införselstullen å »Blyhvitt» från 2 till 1 sk. och å »Spansk-gröna» från 4 lill 3 sk. skålpundet. Då Blyhvitt nu mera utgör föremål för ganska betydlig inhemsk tillverkning och Spansk-gröna icke kan med den vid sistlidne riksdag till nuvarande belopp nedsatta införselsafgift anses vara, i förhållande till dess värde, för högt beskattad, har Utskottet ansett Formar, tryckoch pappers-.
Regeringsformen; 2:do sådane, hvarigenom velat ådagaläggas, att 51 §■ RiddarhusOrdningen icke kunde med antagande af Utskottets Förslag till sin lydelse bibehållas, utan påkallade en förändring dels derföre, att samma efter hyad några talare trott sig fiona, innehölle uttryck , af hvilka den mpning borde dragas, att Introductioner, jemväl emelian Riksdagarne, skulle äga rum , dels ock af den orsak, att, såsom en Ledamot serskildt förment, den i nämnde §. förekommande Formen för Introductioner» meddelande, icke vore 5o Den i September c, m» roed Grundlagens anda förenlig, och 3:tio sådana anmärkningar, hvilka skulle gifva stöd åt det påstående, att den i Kongl. Förordningen den 8 Maj I775, och Kongl, Brefvet dea ti Februarii 1800 gifne föreskrift inom hvad tid prestanda för Introductions erhållande bor. de fullgöras och hvarest anmälan derom borde ske, tillika utmärkte en rättighet ä den Adlades eller upphöjdes sida, att sedan prestanda blifvit godkände, jämväl genast erhålla Introduction, och att såsom följd deraf, RiddarhusUtskottets tillstyrkande, de RiddarhusDirectionen borde pröfva prestanda och Ridderskapet och Adeln sedermera vid allmänt Riksmöte bevilja Introduction, åsyftade, att tillvägabringa på origtig väg en ändring i dessa Författningar, hvilka utgått från Högsta magten och hvari således ändring icke annorledes , än med dess bifall: borde verkställas. Efter ett noggrant öfvervägande af hvad sålunda förekommit, får Utskottet yttra, att
Den kostnad, som för Ingebor Jonsdotters mera sagda undervisning, samt hennes resa till och från Stockholm, komma församlingarna till last, skulle enligt fattadt beslut, af socknarnas fattigkassor,hvar efter sin sockens storlek, förskjutas intill dess utrönt blifvit, huru stor den blef, hvarefter den på vanligt sätt, och i \vanlig/ ordning skulle på socknarna fördelas, från dem uppbäras och till fattigkassona emot laga ränta återställas. År och dag som ofvan. P. Staaff. Past. l. Den 24 november offentligen uppläst och vidkändt intyga: Reinh. Schröder, Hemming Larsson Ryttmästare Krono länsman Den 1:a december 1844 offentligen uppläst och vidkändt af Nässkotts socknemän intyga: Nils Jonsson i Bjerte Nils Larsson i Tullus. Med de i detta sockenstämmo protocoll, föreskrifve trenne villkor förklara vi oss nöjda. Faxelfven den 2:a december 1844. Lars Gunnarsson På en gång närvarande vittnen: Nils Larsson i Tullus Simon Pehrs. i Faxelfven Ingebor Hamberg i Smedsåsen Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 86–89, ÖLA. Protocoll, hållet å allmän sockenstämma i Rödön den 23:dje november 1845. S.D. Efter 14 dagars förut ordentligt tillkännagifvande af ärendet, inträdde Rödö församlings respect. ledamöter jämte ordentligen valda och tillkallade fullmäktige från Nässkott socken, kyrkovärden Nils Jonsson från Bjerte och bonden Pehr Nilsson från Faxelfven, för att rådgöra och öfverenskomma om en gemensam folk-skolas anläggande, enl. Kungl. Maj:ts nådige stadga angående folkundervisningen i riket af 18 junii 1842.
Den under de sednare decennierna allt tydligare framstående vigt och betydelse, ej mindre i administrativt, lin i rent vetenskapligt hänseende, som en ordnad oell möjligast fullständig statistik för ett land eger, vann genom beviljandet af medel till inrättandet af ett dertill egnadt särskildt embetsverk, af sistförflutne Riksdags Ständer, äfven för vårt land, ett fullkomligt och rättvist erkännande, hvilket redan under den korta tid, nämnde embetsverk hittills egt bestånd, jemväl från dess sida visat sig hafva burit vackra frukter. Det är emellertid lätt insedt, att inom ett embetsverk, hvars verksamhet, på grund af sin natur, måste beröra så mångfaldiga och skiljaktiga punkter af Statens såväl inre som yttre förhållanden, esomoftast beräkningar förekomma, hvilka, svnnerligast med afseende på de utomlands alltstörre praktisk vigt och intresse vinnande frågor, som hemfalla under den speciellt politiskt-mathematiska kalkylens område, taga i anspråk mindre allmänna mathematiska insigter, äfvensom att det jemväl för tillförlitligheten och noggrannheten af den massa utaf från embetsverket utgående data och sifferupgifter, hvilka just genom dessa sina egenskaper få sitt hufvudsakliga och egentliga värde, är af den obestridligaste nytta, för att ej säga nödvändighet, att embetsverket må i sin tjenst hafva anställd någon, som hade att i detalj öfvervaka och i möjligaste måtto tillse noggrannheten af såväl de särskilda methoderna vid sorn utförandet utaf de inom detsamma före fa 11 a n d e beräkningar. Med afseende härpå, och under åberopande af hvad i förevarande rigtning finnes vidtaget och föranstaltadt vid embetsverk af samma art i andra länder, deribland uplysningsvis må anföras, att i nämnde hänseende äro änställde: i Preussen: 2 ReehnungsRath, den ena med 1,500 Thaler årlig lön. samt 1 Förste Calculator med 800 Thaler pr år; i Sachsen: 2 Kontrollörer med lön, hvardera af 360 Thaler; i Österrike: 1 ReehnungsRath med 1,400 Gulden pr år, samt 2 s. k.
Honung, 15. 1, Horn. — arbetadt mer eller mindre, alla slag ej specificerade, L. V. 5o. 1. — oarbetad! 10. 25. — Hjort, raspadt och oraspadt V. 25. 1. — Blysoch Lyckt, V. 10. Hudar, som icke inbegripas under Pels-verk, rå Och oberedde alla slag, V. x, 20. — beredde, se Läder, Humla, 20. r. Credit-upplag 5 Stöl 1. Husbloss, se Lim, Hummer, V, 5ö. x. Husgeråds-saker alla slag, V» 5o. 1, Hvalrath, io. Hålhotb eller Atistoloehia, i«. — 20 — Hår. — C meloch Angoriskt Gethår, — Har och Canin, ^— Häst eller Tagel, — Mennisko, — Bäfver eller Castor, —• allt annat ej specificeradt, Hårduk och Hårväfnad, se väfnad. Hårnålar, se Nålar. Hårtänger, Häcktor, Hakar, Mäijor eller Ösk jor af alla namn och slag, L. Hästar, se Kreatur, lili, Höns, se Foglar. J Jalappa-rot, Jams, se Litt. Y, Jern, alla slag, arbetadt och oarbetadt — Cfedit-upplag 100 S#. — Smidt, Ankar, Ankarflyn och Draggar, Armboltar, Hamrar, Rodderjern, Skeppsknän, och Smedjestäd, större eller mindre, —- Stångjern. — •— Platt gröfre och fina re, rakt eller krökt f turn i. t. 5, i. ,i5. i. i5. i. i. 5. '. 15. I, T, So. i, r. So. i. ’. 5o. i. io 100, 100, I. — 3; x — Jern.
Således kommer, enligt Utskottetförslag, enhets-Riksdalern endast att finnas i papper, och den ena Riksdalern skall inlösas af Banken med en annan hdels Riksdaler. En skillnad är alltså för ögonen Banco-Utskottets Memorial, N.o 24. 13 lagd emellan silfver och papper, hvilket sednare likväl skulle representera det förra och dermed vara jemngodt, 3:o Mot borttagandet af skillingens gamla underafdelning runstycket. Vid mångfaldiga räkningar är det nyttigt att hafva myntets lägsta underafdelning så låg som möjligt, för alt undslippa utförandet af alltför mångå och stora bråktal, och då man nu bibehållit den gamla skillingsfördelningen, så hade man väl äfven bordt besinna, att 2 j sk. eller 2 sk. 8 rst. motsvarar den ännu i åtskilliga orter räknade kopardaler, hvaraf 18 gå på räkenenhets riksdalern; hvarföre det väl vore angeläget att någon underafdelning funnes, hvarigenom man kunde komma jemnt upp emot denna dalem, hvilket nu ieke kan ske, då man hvarken skulle kunna räkna eller skrifva den närmare än 2j sk. eller 2 sk. 3 styfver.” Riksdagsfullmägtigen Anders Eriksson från Elfsborgs Län, har förenat sig uti de 2:ne första punkterne af denna reservation, likväl med den förändring att, efter hans åsigt, en gemensam myntoch räkne-enhet, i värde motsvarande En Riksdaler Riksgäld, borde bestämmas, samt att denna myntoch räkne-enhet borde utmyntas i enlighet med hvad Utskottets under N:o i5 afgifna Betänkande i detta afseende innehåller. Ank. till Exp. TJtsk. den 7 Nov. kl 4 e. m. Memorial, med hemställan att Fyra frän Banken utgifne odlingslån måtte få af skrifvas, samt ett dylikt lån, såsom osäkert, inom linien föras.
Slutligen ber jag, att till Frih. Ehrenborgh fa ställa den förklaring, att jag är öfvertygad, att samma enighet och kraft som förr skall fortfarande råda hos begge Stalsmagterna, samt att jag ej bestridt nödvändigheten af ett ordnadt statsskick, hvadan icke heller någön sönderbrytning lärer vara att befara, helst jag alldeles icke haft för afsigt att beröfva den andra Statsmagten något af dess prerogativer, utan endast sökt motverka deras utvidgande på ett obehörigt sätt. Gr. Horn: Till de ledamöter, som tro, att den åsigt, hvilken jag delar, skulle leda till ett sönderbrytande af staten, hemställer jag, om det icke snarare är en sönderbrytning att lenina åt den ena Statsmagten att bibehålla en del skatter och åt den andra rättigheten att icke fylla bristen i behofven. Man skulle derigenom tvinga Styrelsen att ihärdigt bibehålla ett visst system, i stället att R. St. annars kunde tvinga Styrelsen att antaga ett annat, bättre. Man har åberopat sista riksdagens Constit.Utsk:s auctoritet, och vi hafva äfven hört, hvad som kan väntas af det nuvarande. För min del bekänner jag, att jag derföre önskat, att frågan nu icke blifvit väckt; men sedan detta skett, måste den discuteras, på det den icke må anses förlorad för en annan gång. Jag instämmer för öfrigt med Gr. Cronhjelm i förundran, att icke den andra Statsmagten eller någon bland de ledamöter, som här yrkat på dess rätt att deltaga i besluten om de ordinarie skatterna, väckt motion om ett förtydligande af grundlagen i detta hänseende, särdeles sedan jag hört en jurist, som jag högt värderar både för hans kunskaper och för hans rättsinnighet, förklara, alt frågan vore mörk. Den 28 April f. m. 3;? mörk. Måhända är ett sådant förtydligande verkligen af nöden; men af nuvar. Constit.Utsk. lärer man, efter den åsigt dess ordförande yttrat, icke kunna vänta något tillfredsställande resultat. Gr. af Ugglas, Gust.: Jag skall icke blifva vidlyftig. Jag delar den åsigt, Frih.
Hon förvånades icke litet öfver hans fråga: ”har fröken inte en lång, blå plym på sin sommarhatt?” Jag berättade för Ola Hansson att Axel tycker det är sådant förfärligt arbete att skrifva bref. ”Det skulle jag knappt tro, till mig brukar han mycket beskedligt skrifva fyra sidor när han får två igen.” Så de skrika i hvar vrå der Anna Olssons lille unge visar sig! ”Är hon inte söt” och ”är hon inte rar! – Jag såg ett litet barnkräk i en hvit hatt så spetsig att det lilla stackarsskapet så modérn hon var såg ut som en pajazzo. Jag såg färglöst hvita sidenband och ett färglöst hvitt barnansigte, färglöst hvita kläder, bara ett utbroderadt litet bylte, som hängde på barnflickans arm. Hvad denna qvinnornas eller rättare de unga damernas småbarnsdyrkan är mig vidrig. De se i barnet endast en docka, en apparat att hänga dessa naraktigt utstofferade klutar på, det är också dem de beundra. Annars kunde de lika gerna skrika öfver en rödkindad rännstensunge som öfver Anna Palms dyrbara aflägg. Men så blir affödan racen lik. — Kläder, kläder, granna kläder! Allt det andra gör ingenting. Och så bli de till hvad de äro: dockor. Han. (Betraktar hennes skrifförsök – djupsinnigt.) ”Jaha, man borde alltid lära sig att skrifva med venstra handen med, för den händelse man skulle bli ofärdig i den högra.” Hon. (vresigt.) – ”Ja, och så borde man lära sig äta med näsan, ifall man skulle tappa munnen.” Hörby d. 14 Juli 1886. Jag har just slutat läsningen af ”Lindegrenen”.368 Den gör ett osundt och ohyggligt intryck. Jag lider af att läsa sådant, der det endast är elände och ingen enda ljusning. Hvarför skall man teckna oss allting så svart och bedröfligt? Och skulle då all verklig och skuldfri glädje vara utdöd från jorden? Hvem vill skrifva för dem, hvars lif är tungt och dödt och som taga i en bok icke för att få tiden att gå blott, utan för att känna sig muntrade ett ögonblick under sitt dagligdags släp?
Grefvinnan har nu dragit sig tillbaka till privatlifvets lugn, till det både stolta och vackra Hamiltonhouse vid sundets strand, men tyvärr hann hon knappt anlända dit, förr än hon insjuknade och måste intaga sängen. Det är dock att hoppas, att hennes helsa skall blifva återställd, och i den tanken meddelar Idun i dag hennes bild — bilden af en hjärtegod kvinna oeh tvänne drottningars väninna. Adolf Hellander. stort, men framför Låt mig få allt ej gjut ro. en enda Så lång min lår! vand / ung var, en ojämn strid i världens kamp jag där styrkan och rikdom rätlen på aldrig där fattigmän och hyrda får sin sida oförrätter stå led, i Herrans bänken börsmagnaten så låt mig byta kyrkogårdens stred, har hus bär — grus mot skogens mylla mjuk, när död jag är! Indirekte. Af A ve. (Sisla artikeln.) australiska skaldinnor. Tolkade för Idun af K a r l Benzon. I. ytGNES J^EALE: När jag är död. ^ / ^ar jag är död, i skuggad o, låt mig koda däld, där vilda dä blomster gro, där gyllne ljus från oesllig himmel och Jageisäng förljufoa må mitt bo. blå Hemlig drifkraft. ajoren på Ängsbacka gifte sig för an• dra gången med en dam, som ännu W ej uppnått fyrtiotalet, och som såg ut att knappt vara tjugufem. Somliga påstodo, att hon sminkade och målade sitt ansikte, andra försäkrade, att färgerna på kinder, ögonbryn och hår voro naturliga; alla voro ense om, att hon var en mycket älskvärd, kvick och behaglig dam, fri från all högfärd. Majorens hus blef snart det gladaste och mest eftersökta i samhället! Fru Ida förstod att umgås med alla klasser, och utan att hafva gjort några synbara ansträngningar för att JR.UNEBERG. blifva tongifvande, var hon detta inom några få månader. Majoren lefde upp på nytt, hvadan det ej så mycket förvånade folk, att han nu för första gången i sitt lif visade intresse för politiska frågor och hade en bestämd mening om, hvem som vid nästa valperiod borde bli valkretsens representant.
IX. U. 197, 201. A. 208. E. 291. — N:o 248. i anledning af väckt motion, angående ändring i sältet för debitering af den, under benämning Tross-transportmedel, från en del rotar vid Westmanlands regemente utgående afgift. VIII. B. 518. A. 557. — N:o 249. i anledning af väckt motion, angående användande af Fredriksbergs fästningsverk. VIII. B. 518. A. 557. — N:o 250. i anledning af erhållen ålerremiss å Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 156. VIII. B. 518. A. 557. 17 ( ISO ) Slals-Uiskottets Memorialer, Betänkanden oell Utlåtanden. — N:o 251. i anledning af erhållen ålerremiss å Utlåtandet N:o 168, angående väckt fråga om hemmantalsränlans afskaffande. VIII. B. 518. A. 557. — Nio 252. i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 169, angående väckte motioner, om rättighet att köpa skattebol cl lill fialse samt bildande af en fond utaf de för dylika frälseköp inflytande medel. VIII. B. 518. A. 557. Nio 253. i anledning af väckt motion om försäljning af de från f. d. Adels-fahne-regemenlet indragne boställen. VIII. B. 518. A. 557. iS':o 254. i anledning af Kongl. Majits nådiga skrifvelse, angående sökt garanti af slaten för fem procents ränta under vissa år a kostnaderne för anläggning af en jernväg emellan Fahlun och Gefle. VIII. B. 518. A. 557. IX. E. 110. A. lil.
Dä, efter de upplysningar Utskottet vunnit, denna åt kyrkoherde medgilha vidsträcktare röst-rätt icke visat sig hafva medfört några menliga följder och jemväl måste anses hafva sin behöriga grund deruti, alt klockare, i följd af sin befattning, står i närmaste beröring med pastor, hvilken väl får anses icke allenast fullt kompetent att bedöma dens skicklighet, som anmäh-r sig till erhållande af klockare-lägenhet, utan äfven intresserad af att den till tjensten lämpligaste nämnes; då man icke kan antaga, att pastor utan högst giltiga skäl i delta afseende skiljer sig från församlingen; och då de allmänna bestämmelser rörande delta ämne, hvilka kunna vara af nöden, redan finnas uti olika, hittills gällande författningar, samt ett sådant sammanförande af dessa särskilda stadganden, som innefattas uti de af Herr Prosten Melander samt Häkan Pettersson framlagda förslag, dels inom vissa stift redan finnes verkslaldt, dels ock bör kunna i sammanhang med instruktioner för kyrko-betjeningen med mera fördel stiftsvis uppgöras, med de modifikationer i afseende å special-bestämmelser, hvartill olika förhåliänden i olika orter kunna gifva anledning, hemställer Utskottet vördsamt: att så väl Herr Prosten Melanders och Håkan Petterssons, sorn Carl Tho/ssons och Anders Anderssons motioner icke malte till någon vidare åtgärd, föranleda. Stockholm den 29 Januari 1858. Erik Ersson från Gefleborgssamt Magnus Månsson från Östergöthlands län anmälte reservation mot detta Betänkande. Bih. till H. St. Prof. 1856—1858. 7 Sami. % Afd. 17 Haft. 4 STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1858. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet. Ank. till Exp.-Utsk. d. 13 Febr. 1858, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om förändring i Kongl.
Ja ja, jag kan bli arbetare – i värsta fall – men inte kom jag till Amerika för det. Tror du jag tycker det är så roligt att göra hvad som helst? Något i detta verkade som ett löfte – något ljust, stolt ... kom helt visst från en hemlig fond. Louise blef så lugn. Åh, allt skulle nog utfalla mycket bättre än hon tänkte. Bara vara trygg, lita på lifvet! Kanske fordrade det nu ödmjukhet af henne. Ja hon ville flytta in i det ohyggliga gårdsrummet – så länge. Ödet kunde mutas litet, när allt kom omkring. – Louise – har du aldrig tänkt på att du själf skulle försöka något, t. ex ge franska lektioner? Du kunde kanske slinka dig till några på annons – eller spellektioner, hva? Hennes stämning föll genast. – Hu – otåligt: hu så gräsligt, skulle jag börja på det där gamla släpet igen! I ansiktet kom ett återsken af grått, dammigt kontorsljus, något färglöst tomt likt ändlösa timmar med samma slitna innehåll – hon såg gammaljungfrulig ut. Tänkte han på hvad hon utstått? och som just var det bästa af allt att ha sluppit ifrån, innan man åtminstone gick på fyrtiotalet. Nej hällre då sopa och koka om så skulle vara. Inga år minsann att förlora på det andra ... Tore hade gått af och an och betraktat henne. Nu stannade han och flyttade blicken rakt in i den lilla spetsiga gaslågan, tills ögonen blefvo vida och vattniga af stirrande och tankar; slet sig slutligen loss och erinrade sig att han borde säga något. – Det sparar inte många dollars, kom det förströdt. Louise drefs snart af sin starka själfbevarelsedrift ifrigare än Tore mot gnidig sparsamhet. Ombyte af rum gjordes genast, värdinnan tog naturligtvis på sig en reserverad min, men i allmänhet väckte saken föga uppmärksamhet. Man var van vid upp och ned i denna inrättning. Genom fönstret i det skumma, ruskigt möblerade rummet skymtade en kvadratfot himmel och en liten svart gård med en stor glaskupa i midten, där hammarslag evigt ljödo. Dörr i dörr låg en läderfabrik, som spred en frän lukt trots tjocka förhängen.
Den som vill alt, i öfverensstämmelse med två Stånds beslut, införsels-tullen å Stearin fastslälles till 4 sk. skålpundet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bestämmes denna tull till 3 sk. skålpundet. I afseende på art. Ljus, innefattade Utskottets förslag ingen annan förändring i gällande Taxa, än att införsels-tullen å Talgljus skulle nedsättas från 6 till 4 sk. skålpundet. Inom Riks-Stånden hafva, med hufvudsakligt ogillande häraf, följande beslut fattats: Ridderskapet och Adeln har bestämt införsels-tullen å Talgljus till 3 sk. och å Stearinoch Margarin-ljus till 6 sk. skålpundet, men för öfrige slag ljus bibehållit gällande tull-satser; Presle-Stundet har för ifrågavarande artikel antagit följande tull afgifter: - Bevillnings-Ulskotlets Memorial, N:o 16. 25 afgifter: Talg2 sk., Stearinoch Margarin4 sk., Vax-, hvita och Spermaceti12 sk., andra slag 9 sk., allt per skålpund; Borgare-Ståndet har nedsatt tull-afgifterna sålunda: för Talg3 sk., Stearinoch Margarin5 sk., Vaxgula 8 sk., Vaxhvita och Spermaceti10 sk., samt andra slag 10 sk. skålpundet; Bonde-Ståndet har bestämt tullen å Talgtill 3 sk. och å Stearinoch Margarintill 5 sk. samt för öfriga slag Ljus bibehållit gällande afgifter.