Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majits landsfaderliga omsorg, redan erhållit dess i äldre tider åtagna rotering af 1000 man nedsatt till 800, pä det sätt, att den Va* cance-afgift, sorn af de indragne 200 Numren erlägges, varder säsoin understöd fördelad emellan de effective varande 800 rotar, Jemtlands "Regemente må, på sätt Kongl. Majit jemväl vilkorligt stadgat, anses förbundet att, vid inträffande krig, i likhet med öfrige Regementer af Svenska Arméen, tjenstgöra der Kongl, Majit för Rikets försvar nödigt pröfvar; hvaremot Regementet, under fredstid;* icke må kunna till allmänna arbeten utom Jemtland commenderas; 2to att den emellan Kongl. Majit och Rotehållarne för nu varande 200 vacanta Numer af Regementet träffade öfverenskommelse, om erläggandet af en viss årlig Vacance-afgift till de effective Rotarnes understöd, må, för den derföre bestämda tid af 8 år, orubbadt fortfara; 3:0 att, så vida, vid denna tids tilländagående, ett nytt Roteringsverk för Jemtland t-j kunnat medhinnas eller faststäildt blifvit, och Rotehållarne ej äro hugade att, uppå derom erhållen Nådig framställning, förlänga den träffade öfverenskommelse!!, till dess den slutliga handen vid det nya Roteringsverket kan biif Bih. till R—St. Brot. 1828-18äo, 4 Sami. 2 Ajd, % Band. ij:de Hä/c. % io Bil. t. Statssamt Oac.-ZJtsA.
Det har kraft mycket arbete och allvarlig omtanke, och sparsamt har aj; AoEeti •uäcHt j k å t t • n a t t e n * t o, det väl äfven varit med uppmuntran, om ock K o a t ^ t å n ft-an » å n g e n » g å ^ u a j ?ic&amp;, affärerna så småningom började arta sig till oeft. att gå ihop. Det var därför med så mycket större glädje vi häromdagen erforo, att styrelsen för Handarbetets vänner beslutit att för innevarande år tilldela fru Randel det pris, som bär Sophie Adlersparres namn och S) u, A a g a i p t å n. ster i nämnda förenings syfte. Fru Randel har gjort sig väl förtjänt af denna uppmun&amp; c ?i j; a » t m a n ejp å A a g o t t t o t, tran, som kommit henne till del efter snart t. p m g A t e n A jViS e n a n g el Sot. ett tiotal sträfsamma år, och då denna utmärkelse äfven innebär vitnesbördet om framgången för en nationel hemslöjd, hvilken det bör ligga i allmänt intresse att vårda och befrämja, så har Red. af Idun ansett det såsom S l ä t flaggen * tåfc l \ öEj-3 i fi-uitaAte fifom en plikt att för sin ärade publik presentera som en. ma-t, Fru Randel är född den 9 mars 1851 och dotter af framlidne kyrkoherden i Styrestad, Östergötlands län, J. F. Boström, och hans maka, född Möller, samt gift sedan 1875 med bokhandlaren Axel Randel i Vadstena. R ö - I början af 1880:talet var det frågan om rande hennes blida och anspråkslösa personatt bilda ett bolag i Vadstena för att ordna lighet är vår uppgift naturligtvis begränsad. denna angelägenhet på ett tidsenligt sätt, men Endast det må sägas, att hon utfört en misförslaget strandade. Ungefär samtidigt hade sion, som hon väl aldrig trott på själf, j a fru Charlotte Randel bosatt sig i staden, och knappast märkt, huru den utvecklats under hon började genast intressera sig för spetshennes händer.
Men äfven inom landet ha universitetsoch församlingslärare, så väl som åtskilliga yngre författare, uppträdt med kraftiga inlägg mot tidens flacka uppfattning af lifvets viktigaste frågor. Vi nämnde män och kvinnor. Bland de senare återgifva vi här bilden af en kvinna, som utöfvat stort inflytande på tänkesätt och åsikter inom sitt hemland och där är känd i vida kretsar samt förtjänar att äfven i vårt land vara det, långt mer än hon är. Fru Bolette Gjör har under författaremärket Margrethe under flere år utsändt böcker, som af vänner till gedigen läsning i ädel form tillvunnit henne stort erkännande och gjort henne populär inom olika samhällslager. T y hvem har i Norge icke läst de så allmänt spridda berättelserna: » Anna Helsing », » Et Stormveier », » Embetsmand och bonde » och flere af samma märke, som för unga och gamla i hemmen, alltefter som de utkommit, blifvit en verklig skatt och i sin mån bidragit att höja den literära smaken. De äro skildringar, gripna ur lefvande lifvet på grunden af historisk verklighet. Man läser icke blott om dessa tilldragelser från mors och mormors tid, man lefver med i dem, man utgör själf en handlande person i dem. Särskildt synes författarinnan förtrogen med de andliga väckelserna på 1850-talet och de strömningar, som då rörde sig inom den norska folkkyrkan, så väl med dennas äkta lifsyttringar som hennes osunda utväxter. Så- lunda är det ej konstprodukter man möter i dessa böcker af Margrethe, ej foster af en rik fantasi, utan fotografiskt återgifna verklighetsbilder, med den skickliga handens lätta retoucheringar, ägnade att gifva en rätt uppfattning af tiden och förhållandena. Fru Gjör, eller som hennes fullständiga flicknamn var, Bolette Margarethe Missen, är född i Trondhjem 1835 och döpt i den gamla minnesrika domkyrkan. Fadern var affärsman, men dog då dottern var endast ett år gammal och systern Ricke ett år äldre. Tre år efter mannens död ingick modern nytt äktenskap med prokurator Rasder och flyttade med honom till Hedemarken, där familjen bosatte sig på egen gård i närheten af den gamla staden Hamar.
Jag har sjelf varit i tillfälle att se några af dem bland annat ett som för en stund sedan nämndes såsom existerande i London. Detta homöopatiska sjukhus innehöll, omkring 8 sängar i dåligt tillstånd, detta är numera bättre, men på det sätt, att 1852 på hösten såldes inventarierna, som jag vill minnas, på executiv auktion. Ang:de vidare det stora antalet homöopatiska läkare som finnas utbredda öfver hela verlden, vill jag hemställa till den talare som anfört detta faktum, om man icke i dessa länder skall finna ett ännu större antal spågummpr, ehuru man ännu icke för dem föreslagit några polikliniker på Statens bekostnad. Den siste talaren klandrade att man höll sig till homöopathiens svaga punkter, men det är svårt att undvika, ty läran bestar af idel svaga punkter. De små docerna hafva äfven dels af Hr Cederschiöld, dels af den siste talaren blifvit förklarade såsom icke väsendtliga för läran. Jag ber då att få uplysa om, att homöopatherne såsom en af sina grundsatser upställa »doces minimse», hvilket icke en gång betyder blott små docer, utan de minsta, om de oek undantagsvis en eller annan gång tagit sig anledn. att begagna starkare docer — i hemlighet. Red a n Hahnemann i början af sin bana, då han »icke bättre visste», gaf rnedikamenter i tionde förtunningen, d. v. s. decilliondelen af en droppa eller ett gran. När han hunnit längre i vetande, förklarade han det t. o. m. för mycket att intaga denna förtunning, och denne man, som upställde lagen för läran och som nu vördas sorn dess profet, påstod att för en homöopathisk kur vore det alldeles nog att lukia pä en sockerpulla fuktad med deciilion-förtunningen; och, märken det väl, J som talen om de homöopathiska docernes hastighet, detta skulle verka icke blott genast, utan flera månader efter. Liera bland nutidens homöopather gå ännu längre; de nöja sig ej med tionde (deciliori) förtunningen, utan använda den 200:de.
Götha Canal Discont-werk likwäl enliyc undfangne Bowlings och Riksens Ständers privilegier, här, ifrän undantagit. §. st. 1:0. Utaf en Ledamot i Högwördige PreffStandet är anmält, att för Arf, Testamente eller Gaswa, som fjermare arftagare erhålla, när närmare ei gifwas, de förra icke böra erlägga mera än de senare; men jemte det, att i alla förra Författningar, sadan åtskilnad blifwit iakttagen, stnner Utskottet orsaken dertill tydeligen ligga i den omständighet, att lika som hela denna afgift är en mättelig tribut till Staten för en sä lätt åtkommen winst eller förmögenhet, bör den fjermare anhörige, som densamma åtkommer gerna betala denna glädjepenning j samma man drygare, som winsten för honom bör wara mera owäntad. 2:0. En uti Högwördige Prest-Ständet gjord anmärkning om ordet behällen skall iakttagas wid pya Redactionen; likasom zw. Den i Wällofl. Borgare-Ståndet wäckta omständighet för Arfs-medel som gä ur Landet, att de beräknas ester försäljnings, ej Boupptecknings svärdet. , , z Ark. S444 Den 8 Augusti. z Art Gur Progressive Afgift. ns. Sedan 2:dra Artikelns afgift, som grundlägger denna Progressiva afgiftens beräkning ar utan allt afdrag för stuiorr eller ranta a dem, har Utstottet icke eller nu kunnat wika uran den med principens bibehållande, sa wal ftin Statens säkerhet att ursa dess behof ensamt förenliga, ftm ock i fullföljd af den utaf Utskottet fran arbetets början sa wigtigt ansedde oanständighet, undwikandet att Staten skulle halla sig till Capitalisten dicette oundgangeliga method, gtt bade 2:dra och zstje Artiklarncs afgifter mäste utgå för all Egendom, Rörelse och Inkomst, sädane de synbarligen atkommas och träffas, samt utan alla, oftast osäkre och diktade skuldoch ränte afdrag.
Hans Excellence Herr Grefven och Bandt~ Marjkalken förnyade sin förut gjorde proposition, med hemställan att dispositionen af Creditivet måtte med detta år vidtaga, samt derefter 1 fyra år fortfara. Ropades Ja och Nsj. Friherre Wrangel yttrade, att, om dispositionen icke med detta år finge taga sin början, nödgades han förnya gin nyss gjorde anhållan om votering. 486 Ven g Junii f. ni, Hans Excellence Herr Friherre af TFetterfiedt, Guftaf: Då don end* skiljagtighet sorn nu återstår, angår hvilket år dispositionen af ifrågavarande Creditif må taga sin början, underställer jag, om icke beräkningen kunde börjas den i Julii innevarande år, samt derefter fortsättas intill och med samma tid, det år, då nästa Riksdag infaller. Hans Excellence Herr Grejven och LandtMarjkalken förnyade derefter den at honom först gjorde propoaition, med tillägg att dispositionen af ifrågavarande Creditiv måtte den i Julii innevarande år vidtaga, samt derefter årligen beräknas intill och med samma tid det ar* då nästa Riksdag infaller. Bifölls. lode Puncten var af följande innehåll? 1 detta affeende kommer borj an att gåras med Jkiljemynt i Silfver af två och fyra jkillingsjtycken , hvilka utmyntas till ett fådant intrinfekt värdei Banken hågfl betalar får det Silfver, forn den, efter fajijiallde grunder t kan komma att upphandla. Herr Cederfchjöld, Pehr Guftaf: Då, till följe af Ridderskapets och AdelHS beslut, Banken ej blir i tillfälle att uppköpa Silfver, sy-; nes den under öfverläggning nu varande pune-' ten nödvändigt äfven böra förfalla. Jag skul^ le för min del i alla fall hafva ansett det högst Den 9 Junii f. ni. 48? olämpligt att utgifva underhaltigt, eller som Utskotten heldre vilja att det skall kallas, ”mindre haltigt” Specie-mynt.
Rod har med sina arbeten vunnit ganska stor uppmärksamhet i vidsträckta kretsar; den står emellertid icke i något som helst förhållande till den betydelse han sjelf tillmäter sig. Han har försett sin roman &gt;Trois coeurs » med ett företal, hvari han uppsäger Zola tro och lydnad samt efter en smekning äfven slår Bourget på flngrarne för att kunna proklamera den allra nyaste nya skolan och sig sjelf såsom dess hufvud. Denna nya skola vore danad under inverkan af Wagners musik, Schopenhauers filosofi, engelsk poesi och den ryska romanen, — vore en aristokratisk, symbolistisk, spiritualistisk m. m. skola, — vore dock när allt kom till allt, iogen sluten skola, utan blott en samling fristående indi * vidualiteter. Rod föreslår att döpa den nya riktningen &gt; io tui ti * vism ». » En intuitivist » är en person, som blickar in i sig pjelf, och det torde vara denna inre iakttagelse, som bör aflösa den yttre iakttagelsen hos naturalisterna. » För att realisera iotuiti-vismen vore vissa radikala ändringar i literfir teknik nödvändiga, såsom att stryka de deskriptiva partierna, » les récits rétrospectifs *, de alltför konkreta och de alltför tydliga personerna; herr Rod vill helst återsända till symbolen, vet dock ej, om ioke måhända romanen är ett alltför groft instrument dervidlag. Detta låter mera djupsinnigt än det i sjelfva verket är. Det är icke heller så öfverväldigande nyt ' t. Det afredda literära idealet var realiseradt före Zola af les Goncourt, t. ex. i » Madame Gervaisais », och efter Zola af Bourget. Emellertid kunde det med fog tarfva formulering på nytt igen, och så långt kan man villigt följa herr Rod på hans förmenta upptäcktsfärd. Men man betackar sig, då b ?m skolmfisterligt vijl undervisa os? mçd sioegen roman såsom åskådningsmaterial: han röjer sig nämligen såsom komplett vittert impotent.
Efter sedermera till bifall å Utsk:s i sednare delen af denna punkt gjorda hemställan, i fråga om en underd. anhållan till K. M. framstäld, men med nej besvarad propos, afslog R. o. Ad. Ulsk:s berörde hemställan. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande SlalsUlskts d. 16 och 19 dennes på bordet lagda utlåt. n:o 85, angrde reglering af utgifterne under RiksStatens Fjerde hufvudtitel, lista punkten, ang:de 2:ne af Hr Stjernsvärd väckte motioner om ett förändradt system för försvarsverket till lands. R. o. Ad. biföll Utsk:s i denna punkt gjorda hemställan. 2:dra punkten, ang:de den ordning i hvilken Utshn uplagit och besvarat de föreslagna förändringarne uti förevarande hufvudtitel. Lades till handlingarne. fi-.dje punkten, ang:de lönereglering för Krigs-eolhm. 22 Den 2'i April f. m. Hr Lefrén, Joh. Pehr: Då della embetsverk liar fåll emottaga en betydlig förökning i sina göromål genom öfverllyltning från Siats-kont. af de göromål inom detta Verk, som höra till 4:de hufvudlileln, så borde en så ringa sak, som öfvert!yttning af en Kammarskrifvarelön från det verk, som blifvit befriadt från dessa göromål som fått emottaga dem, icke väcka motvilja; men i betraktande af den tidsutdrägt, som återremiss altid medför och måhända äfven i betraktande af den mindre benägenhet att bifalla äfven det minsta för 4:de hufvudlileln, hvilken tyckes vara rådande, så yrkar jag icke återremiss. Kommer dag, kommer råd. Jag hoppas att detta verk skall visa R. St. och kanske inom kort tid nog att den nya organisationen skall medföra verkliga fördelar till vinnande af reda och enkelhet i redovisningen af 4:de hufvudtitelns anslag. Hr von Hohenhausen, Carl Ludv.:
Hof och Stater, Ädel och Välbördig Johan Claes Kagersvärd, Kongl Majit och Riket tillhnnga gatt, hvaribland förnämligast förekommer den af honom projecterade och verkställde negociation af Svenske lifränte-låpens utsläckande i (Ä~ tiua, och hvarigenom för Stats-utgifterne, så väl för det närvarande sorn för framtiden vunnits en förmånlig och betydande besparuig, ej allenast medelst det så dryga årliga interessets upphörande, utan äfven vid sjelfva operationens verkställande, igenom den vanliga provisionens nedsättande ifrån sex till en och en half för hundrade } och på det ett sådant Lagersvärds pitjska förhållande icke måtte sakna den billiga uppmuntran och belöning till hvilken han gjordt sig förtjent; så viii Kongl. Majit härmed i påder hafva förordnadt och försäkra dt i händelse af Lagersvärds rapell ifrån dess nu inpehafvande beställning såsom Kongl. Maj:ts Chargé d1 Affaires uti Italien, det mätte nämnde Joln Claes Lagersvärd få för dess öfriga lifstid behålla och årligen uppbära ep tredjedel af dess. nu på Stat ägande inkomst, eller hvad sorn deremot svarar, nemligen det traptamente, sorn CommissjonsSecreterare Vanligen på Stat beslås, så framt han Den I Martii, icke med någon annan lika stor lön på Stat i Nåder hugkomines, då denna deremot kommer att indragas. Hvilket vederbörande till underdånig efterrättelse länder. Drottningsholms Slott den 21 Julii I7g5. Under min Allernådigste Konungs peli Herres minderårighet. CARL. (LS.) Nils Bark, 1799? f^en April, skrifver RiksgäldsDirectionen: ”Igenom Idr StatsSecreteraren oell Ridd, Rosenblad hafva Fullmägtige emottagit Herr Captzli-Rådets under den 2 sisthdne Martii a 11 åt ne Promén moria.
Till särskildt besvarande bar Utskottet äfven ansett sig böra upptaga den, likaledes af en Ledamot inom Högloflige Ridderskapet och Adeln väckte, fråga om viglen och nödvändigheten att General Assistance-Contoiret varder reorganiseradt. Så vida General-Assistance-Contoiret skall komma att fortfara, så blifver en sådan reorganisation visserligen ganska maktpåliggande; Men då Utskotten afgaf sitt förra Betänkande under förutsättning att Verket skulle komma att vid slutet af nästa Riksdags-år öfvertagas af Stockholms Stad eiler enskilde Bolagsmän, ansåg Utskottet mindre nödigt att föreslå andre ändringar i Låne-rörelsen, än dem, sorn i samma Betänkande upptagas, i synnerhet som, utom det desse förändringar synas böra leda till det ändamål Utskottet, lika med den värde Ledamoten, åsyftat, nemligen minskning i Tjenstemanna-personalen, på nästkommande Rikets Ständer borde få bero, att, i händelse ej någon skulle anmäla sig till Inrättningens öfvertagandc, och Rikets Ständer under det af Stats-Utskottets Betänkanden. 695 Utskottet föreslagne vilkor att förlusten ej finge öfverstiga 2000 R:dr, funne densamma än vidare höra få fortgå, föreskrifva de vidare reglementariske stadganden, som för då Blifvande förhållanden kunde linnas lämplige. Med den värde Ledamoten kan Utskottet likväl icke instämma deri, att heland t gods, som uppgifves vara stulet, skall utan lösen återställas, hvilket, elium rätls-enligt i principen, likväl i tillämpningen skulle medföra den påföljd att Contoiaet äfven komme att utan lösen återgifva panter, som icke voro stulne.
Sedan vikarierande distrikt-läkaren inom Botkyrka och Salems församlingar, Medicine-doktor N. G. Bjellberg, hvilken bestrider läkarevården vid Tumba bruk, uti en till Banko-fullmäktige ingifven skrift, under förmälan, bland annat, att den från bruket anslagna löneinkomst af 400 r:dr årligen knappast vore tillräcklig till anskaffande af föda och skötsel åt den häst, läkaren, i och för resorna till bruket, nödgades underhålla, framställt begäran om en sådan förhöjning i läkare-arfvodet, att detta komme att icke allenast betäcka de med resorna till Tumba förknippade omkostnader, utan äfven lemna skälig ersättning för den stora tidspillan, som åtföljde utöfningen af sjelfva befattningen, der apothekarens tjenst vore med läkarens förenad; samt läkare-distriktets medlemmar, vid sammanträde den 8 Oktober nästlidet år, jemväl klagat öfver den Tumba bruk tillkommande förmån af läkarens personliga besök derstädes 2:ne gånger i veckan, såsom förnärmande deras egen rätt till läkare-biträde, hvilket pä dessa dagar vore dem betaget, äfvensom, med afseende derå, att ortens innevånare i allmänhet på sednaste tiden höjt läkare-arfvodena med omkring 50 procent, ansett tillökning i arfvodet från Tumba äfven böra medgifvas;' så och efter det Tumba bruksförvaltare, uti infordradt utlåtande, yttrat den åsigt, att läkarens omförmälda åliggande i sjelfva verket både för honom och grann arne medförde större olägenheter, än det gagnade bruket, emedan det ofta inträffade, att läkaren vid de föreskrifna besöken ej beliöfde anlitas, hvaremot han dessemellan måste efterskickas, hvilket hädanefter såsom hittills borde kunna ske utan särskild kostnad för bruket, då skjutsen besörjdes med brukets hästar, hvaraf alltid någon borde linnas att tillgå för tillfälliga behof; hafva Fullmäktige, med öfverlemnande af de detta ärende rörande handlingar, uti ett till Utskottet ingifvet memorial, anfört, att, då Rikets Ständer, med gillande af Banko-Utskottets, vid 1840—1841 årens riksdag, uti Memorialet N:o 197 gjorda 6 BankoUtskottets MemorialN:o 17. hemställan bifallit, »att ett årligt arfvode af 250 r:dr banko finge anslås för den läkare, som vid Tumba bruk besörjer hälsovården och har tillsyn öfver brukets förråd af läkemedel, med förbindelse för honom, att, så ofta det kan erfordras, efter kallelse, sig vid bruket inställa, under bekostande af egen skjuts; samt att, i händelse hinder för Fullmäktige skulle uppstå att emot detta arfvode erhålla en skicklig och pålitlig läkare,
För Ridderskapet och Adeln kan det ej annat än vara förödmjukande, att, under medvetande att i sitt förslag till en ny Riddarhusordning, ej hafva i minsta mohn öfverskrida 124 Den 18 Novtmbcr f. m. grundlagarne, och ej trädt hvarken verkställande eller Konungamakten för nära, likväl finna sin andel i lagstiftningen för den inre ordningen inom sitt eget Hus kränkt, genom ett maktspråk, utan att i denna åtgärd någon annan nytta är synlig, än de Stånds-medlemmars tillfredsställelse, hvilka, i egenskap af Konungens Rådgifvare, ägt tillfälle, att göra sin egen minoritet till lag, tvärt emot Ståndets yttrade vilja. Då RiddarhusOrdningen discuterades, och fråga uppstod om yrkad rättighet för Ridderskapet och Adeln, att bevilja eller afslå introduction, bestred jag en sådan rättighet, såsom i min öfvertygelse stridande mot 37 §. RegeringsFormen och såsom inträngande uti Konungamaktens prerogativer. Min öfvertygelse var då i strid med många af mina vänners inom detta Hus. Min opinion skiljde sig vid delta tillfälle från personers, med hvilka jag i öfrigt gör mig en ära att dela tänkesätt; och mitt samvete säger mig, att jag vid intet tillfälle visat den ringaste benägenhet, att inkräckta på Konungamaktens område. Men jag är också i samma mohn besluten, att använda alla mina krafter, till motande af maktens försök, att sammantränga Folkrättigheternas ej altför vidsträckta gränsor. Händelsen är här, som annorstädes, att folken hasta sin fart å bildningens ba - Den 18 November f. m. ia5 n«i, under det Styrelserna stillastående föreställa sig, att det är omöjligt upphinna dem. Derifrån, denna bristande uppmärksamhet å Folkens fordringar och behof. Derifrån, detta maktens förlitande på sina egna krafter. Derifrån, detta höga språk, som påkallar och fordrar lydnaden, såsom följd af blotta viljan, utan afseende på, om denna vilja stödjer sig å lagenliga och erkända former, eller icke.
Det särskildta L3ne,biträbet 500,000 R:dr som 1 Räder dllfwit äskadt och BancoUlskoltet tillstyrkt, anser jag för min del döra sä begagnas af Bolaget, som sjelf torde fä ingen eller ringa Ränta för sine penningar under byggnadsåren, utan Ranta i S»>' a Sju är, hwnken tid jag anser wara den minsta som till Canalens fullbordan erfordras; derefter borde för denna Summa erläggas fyra procents Ränta, samt Eopnalet äterbetalaS pä säoane Terminer och sädant fält, inom minst Do är ifrän det?:de, hwilket antages för sista byagnads-äret som Riksens Högloft Ständer wid nästa Riksdag pröswa skäligt fastställa Jag önskar att Veste förmäner, säsom de redbaraste al dem som Bolaget i Rikets närwarande belägenhet kao tilläggas, blifwa tillräckeligen upmuntrande för en erforderlig Subskription; mea kan lika lä litet medaifwa, att detza uppmuntringar mäga minssge i fall Subscsipkivnen öjwerstiger En Million, som 7Zä Den iz Iannaril fom tillstyrka deras önskande om den blifwer ringare, och än mindre, att ali förhoppning vm Canalens öppnande strsile diwcrgifwaS, fmnk sörenäm-de biträden icke äga rum om Subscriptionen stolle stadna wld blott 800,000 R.drz ty i händelse af större Smblcription än En Million, blir förlusten för Bolaget under Byggnads-ären nägot lättad, men tillkommande Ständer lära icke underläta att derpå göka afseende wid bestämmandet af Bauco-Läncts aterbetalnings-ketm',. Skulle ä» ter.