Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Yid början af Jemtlands roterings tillkomst, utgjorde denna provins en gränsort och dess rotering var endast beräknad på försvar af gränsen, i händelse* af fiendtliga anfall. Det för sådana tillfällen nödiga manskapet var äfven då af denna orsak befriadt från åliggandet att någonsin lemna provinsens område. Nämnde förhållanden äro numera förändrade; och om Jemtlands soldater skola vara till någon nytta för fäderneslandet, måste de inträda i gemensamma skyldigheter med den öfriga arméen. Sådan är ock afsigten med K. M:s propos.; men då man erkänner riktigheten häraf, måste man jemväl medgifva, att, enär kostnaden för en rotering med den utsträckning i skyldigheter, som förändrade omständigheter nu påkalla, måste i liög grad ökas i jemnförelse med kostnaderna för roteringsskyldighetens fullgörande, då inskränktare åliggandem tillhörde manskapet, Jemtlands regites styrka följaktligen ic-~ ke heller kan bibehållas sådan den för närvar, är eller 800 man, sä vidt den lindring i omförmälda onus skall åstadkom - D c ri 3 November f. m. 0 lommas, sorn är af beliofvet påkallad. En rotejemnlniiig, utan afseende å den deraf möjligen uppkommande minskningen i ro tärnäs antal, yrkades också af Standerna vid sista riksdag, och nödvändigheten deraf har icke blifvit vederlagd af Krigsoch RammarColkna, uti deras derefter afgifna utlätrn i ämnet. K. M.'s framställda förslag i afseende på Iindiingen uti ifragavar. roteringsbörda kan jag för ruin del icke gilla, ty jag instämmer med Hiskin i den sats, att roteringen bör grundas på jordens förmåga att densamma bära, och något statsanslag, för att bidraga till underhållande af en större indelt styrka än en eller annan provins sjelf förmår utgöra, anser jag icke vara lämpligt att bevilja.
De erhålla samma aflöning, sorn vid Filial - Discont - Directionerne nu bestås, Fullmäktige dock förbehållit, att nödige jemkningar deruti kunna iakttagas, tillseende all nödig hushållning och besparing.” ”1 6:fe Momentet.” ’’Desse Utrednings - Contoir äga emottaga Afbetalningar och Omsättnings-Hand! ingar, bevaka fordringarne och pröfva säkerheterne: alldeles på enahanda sätt, som vid Malmö Discont-Direction under Bankens Ofver -‘Styrelse J för närvarande tillgår. Vare dock äfven härutinnan under Fullmäktiges insee.ede och controll; och ställe sig till ofelbar efterrättelse hvad Fullmäktige uti en - eller annan måtto förordiia.” ig8o Statsoch Banko.Utskottens Betänk anil en. ’’_T 7 Momentet." ’’I afseende pa säkerheten för Lanen, skola D iscont-Utrednings-Contoiren icke behöfva söka den uti Cautio.ner allena, utan ock tillika kunna antaga Hypotheker af Publike Papper samt andre, vare sig intecknade eller eljest för säkre ansedde enskilde Reverser: dervid städse iakttagande, att den af Riksens Ständer föreskrifne afbetalning lil! 10 Procent af SkuldCapitalet hvarje omsättning icke försummas.” ”J g :de Momentet. ’’Afbetalningarne, som salunda verkställes, dels genom Obligationer enligt 8 de Momentet, dels i Contant, skola tune gänger i månaden till Riksgälds-Contoiret remitteras för att utgöra Fond till om för ro -Ide Liqvid med Disconternes Borgenärer: och i öfrigt beror det af Riksgälds Contoirets Fulmäktige, att föreskrifva hvad, ej mindre i afseende på Räkenskapsföringen vid Utrednings-Contoiren , än förslagets afgifvande och nödig Controll i alla detailler må pröfvas nödigt iakttaga.”
» Så inte behöfver tt C du vara ängslig, gumman lilla. » » Visst finns det det, » sa ' jag, » men ändå c3 .¥ ft - 1 så. » CS » Och så ska ' jag stå i trädgården, så du C kan nicka åt mig litat emellan, hä, hä » Lofvar du det heligt? » sa ' jag. Ruffen lofvade det så » heligt », som om O hade varit 20 år — och jag med — nog tack vare Madningen! (Ah, hvad männen pf är rara ändå, som är sådana fasligt sva ga käril!) Emellertid couragerade det där upp mig betydligt. När jag i tamburen hos Berns böt ut hatten moti hårklädseln, som H verkligen var imposangt, jag har själf valt den, I Q tyckte jag att dörrvakaren-fnyste till så eget. » Har herrn snufva? » sa ' jag fryntligt, ty nu var jag solsken tvärs igenom igen. » Jaså inte? Ja, då blir det väl snufva af då, bäst dricka kamomillté i tid. » Därmed seglade jag af in i salen, fast besluten att inte bära mig åt som ett våp igen, utan att genast presangtera mig för en af värdarna och — Men det fanns inte ens en half värd H att presangtera sig för, och hvad marskalkarna angår, så om de fanns, så inte fanns si de där! På ömse sidor o m långa bord stod M och satt herrar och damer — allihpoa i a korta klädningar och hattar! Det såg jag * m fast jag inte såg något annat. Det blef en u h svår vandring. Jag höll kurs rakt fram, O efter den riktningen är min naturliga, och fe försökte hålla modet uppe genom att tänka på, huru det skulle ha kännts, om jag till på köpet haft det så saknade slä pet rasslande efter mig, Och ingen Ruff t a :0 + S &gt; stod i trädgården, häller, (det såg jag med), dt efter den var afspärrad. I fonden var nå- St gonting konsertsalongsaktigt, men dit vå- &lt;0 &gt; gade jag mig inte alls.
Preste-ståndet den 6 Borgare-ståndet den 7 Bonde-ståndet den 8 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse , angående ändring af iy kap, f och 5 SS ärfda-balken och 8 kap. 3 S jordabalken , samt upphäf vande af Kongl, förordningen den 19 Augusti 1J62. (Lag-utsk. Bet., Alris 36 och 66.) S. A. K. Rikets Ständer hafva ansett en utvidgning af den i allmänna lagen medgifna testaments-rätt efter stadsrätt vara billig och ändamålsenlig samt kunna tillvägabringas utan rubbning af gällande stadganden rörande testamentsrätt efter landsrätt, enär lagstiftningen i ena eller andra fallet ii vilar på olika grunder. Att emedlertid helt och hållet frigöra den nu ifiågaställda testaments-rätten, torde vara betänkligt, äfvensom, med hänseende till föräldrars i naturen grundade pligt att sörja för sina barns underhåll, någon in - Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse j N:o 196. 419 skränkning i omförmälda rätt till förmon för barn och bröstarfvingar jemväl synes böra ega rum, i enlighet med hvad i'edan nu är lörbållaudet. Om denna inskränkning eller bröstarfvingarnes bestämda laglott fastställes till hälften af q var låtenskapen, hafva Rikets Ständer trott, att på en gång förekomnios de missbruk och olägenheter, hvartill en obegränsad testaments-frihet kunde leda, och åt dispositions-rätten gåfves tillräckligt utrymme. En sådan förändring i testaments-friheten efter stadsrätt påkallar äfvenledes en dylik i 3 §:n af 8 kap. jorda-balken; och hafva Rikets Ständer, i anledning al det ofvan anförda, för sin del beslutat, att, med upphäf\ande at Kongl, förordningen den 19 Augusti 1762, angående utvidgad testamants-frihet elter stadsrätt, skola 4 och 5 § i 17 kap. ärfda-balken samt 8 kap. 3 § 1 mom. jordabalken erhålla följande förändrade lydelse:
Den i fräga warandc § tror jag med nägra fä obekydeliga ändringar och tillägg kunna af Riddcrskapct och Adeln gillas. Jag wille förcsiä att efter orden rvederbörliqen anwande mätte införas, samt revidera, granska och efterse alla de »nede! so,n frän Stats - Lontoiret till andra Weck och Departementer blrfwit utaSsionerade; Samt! sista raden af samma Moment: sä i anseende till Uppbörden som Räkenskaperna och medlenS anwändande. Grefwe Uobns, August, och Herr Dkam, ?ekr, conformerade sig med Friherre Häeltvärci. Herr 1^1 ornt b uppläste följande: Denna § har Utskottet helt och hällct behagat omarbeta, wisserligen icke till betz förbättring. I det första Projccket war efter min tanka denna Z af ganska redbart mnehäll, och tämmcligen tjenande till det ändamäl att skattdragande undersätare, genom sine representanter, Riks - Ständer, skulle kunna upplysas och öfwcrtygas att de medel, mängen af sitt nbdwä,-digaste mäst för, skjuta till Statens behof, ej allenast rigtigt influtit, u. tart Den 19 October. 4445 tan äfwcn' rigtigt blifwit anwändc, den nya form, dea modificcrade tournurs, som I nya förslagct är infödd wid benna ^.S wigtiga innehåll är icke föranledd af nägon anmärkning frän Riddcrskapet och Adelns ilda. Oet är möjligt att nägon arrangerad anmäikning frän ett annat af Rike-Ständen gifwit anledning till förän» bringen. Som ben likwäl icke af alla Ständcn är yrkad, torde jag fä hemställa om icke zo § mä för» blifwa oförändrad sädan den i första projecket är in» förd; häröfwer utbeder mig Herr Grefwcns och Landt-Marskalkcns propostlio». Grefwe kel örn sr:
Kommers-Collegium ställda fonder och medel, jemte bemälde Collegii i anledning deraf afgifna underdåniga utlåtande: I. 25, R. 25, B. 573; II. 4, A. 4. —, Rikets Ständers år 1862 församlade, deras Berättelse om granskningen af Stats-Verkets och dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för år 1860: II. 485, R. 485; B. VI. 3. —, Rikets Ständers år 1862 församlade, deras Berättelse om granskningen af Riksgälds-Kontorets tillstånd och förvaltning: I. 89, R. 89; B. II. 6, 47, 57, A. 57. 74, 75, 76, 82. —, Rikets Ständers år 1862 församlade, deras Berättelse angående den år 1862 förrättade granskning af de under Kongl. Maj:ts och Rikets Kommers-Collegium ställda fonder och medel: I. 89, 11. 89, B. 573; II. 4, A. 4. —, Rikets Ständers åren 1860, 1861 och 1862 församlade, deras Berättelser om Banko-Verket: 1. 25, R. 25, B. 392, 457, A. 457. — och Suppleanter, om utseende af sådane för granskning af Diskont-Verkets räkenskaper och förvaltning: B. II. 83, 173, A. 173, E. 324. —, Rikets Ständers, af Stats-Verket, i anledning af väckta motioner, angående ändring uti och tillägg till Instruktionen för d in, den 17 April 1841: B. III. 522, 625, A. 625; U. VI. 151. 160, A. 160, E. 219. —, Rikets Ständers, af Stats-, Bankooch Riksgälds-Verken, i fråga om vissa föreslagna ändringar i de för dem gällande särskilda Instruktioner: B. VI.
Cederström, tro, att här vore fråga om att bestämma en aflöning för Ståndens förnämsta Embetsman, så skulle jag anse de nu föreslagna anslagen vara alltför låga och vilja bestämma dem högre; men då fråga nu icke är om aflöning, utan, såsom i ett föregående Prot.Utdr. blifvit sagdt, om ersättning för hafda kostnader, och sådana icke lara finnas, finner jag någon ersättning för icke hafda kostnader ej vara nödig. På dessa skäl anhåller jag öm återremiss. Frih. Cederströmi Att nu i förväg bestämma hela det arfvode* som skall anslås, strider mot 24 §• Riksd.Ordn. r som lyder så: ”Såväl Ståndens som Utskottens Secreterare, ”jemte den under Riksdagar biträdande nödiga Betjeningen i ”Ståndens Cancelliet’ samt R. St:s Utskott, njute samina säkerhet med Riksdagsmän och erhålle vid Riksdagens slut ”en efter göromålens vigt och mängd lämpad vedergällning ”af Statsmedlen, hvilken af StatsUtsk., efter öfverläggning ”med Landtm, och Talmännen, föreslås och i sammanhang ”med den öfriga Statsregleringen af R. St. bestämmes.” Utskottet har således deri fullkomligen laglikmätigt förfarit. I anledning af den vid mitt förra yttrande gjorda anmärkning, att Cancellisterna vore nödiga för att suppleera Notarierna* får jag nämna, att det skulle fägna mig, om Utskotten vöre försedde med Cancellister, som kunde bestrida Notariernas tjenst* men att, då jag varit UtskottsLedamot, förhållandet icke varit sådant, Utan har man nödgats skaffa sig en annan Notarie utom Utskottet, då någon sådan sjuknat. Jag vill derjemte erinra, att göromålen för Cancellisterna i Stånden och Utskotten äro mycket olika, emedan de sednare endast sysselsättas med rehskrifning och de förra dessutom hafva att föra diarier med flera arbeten, som fordra en säker personal, samt att mitt yttrande derföre Endast afser Cancellisterna i Utskott, hvilkas göromål jag tror med besparing i kostnaden och fortare kunna bestridas af renskrifvare.
Vid *8og års Riksdag blefvo 270,000 R;dr anslagne för då varande Konungens Hofhållning. En Ridderskapets och Adelns Ledamot fann sig föranlåten att vid i8i5 års Riksdag föreslå en tillökning af 5o,ooo R:dr, hvilka ock af Rikets HÖglofiige Ständer blefvo beviljade, jemte 5ooo R:dr till underhåll af meublerne på Kongl. Slottet; så att Konungen derefter fick årligen 528,000 R:dr. Utom dessa anslag underhåller Staten Konungens Stall och fournerar ved och kohl för Kongl. Slottet. Äfven vid sistnämnde Riksdag beviljade Ständerne Konungen och Dess Dynasti 200,000 Riksdaler om året, att everldeligen uppbära, såsom ersättning för den del af Guadelouppska lösnings-summan, som blifvit använd till Rikets utländska skulds betalning. Vhdare har Kongl. Maj:t årligen booo Riksdalers ränta på Konung Carl XIll s hpmgifts-capital, och Stallets underhåll upptager StatsUtskottet till 28,000 R:dr. Hans Majestät 36 Dm 5 Julli f. ml Konungen njuter således ef StatsVerket årligen 568,ooo Ririr, oberåknadt hvad ved och kohl kosta. Härvid bör tagas i consideration, att, sedan KronPrinsen förmält sig, Dess årliga anslag af 100,000 R:dr nu föreslås att ökas till 170,000. Om man sammanräknar hvad Ko nungen hittills årligen uppburit af Staten, hvad KronPrinsen hädanefter skal! erhålla, och det sorn Kongl, Prinsessan njuter och dertill lägger PensionsStaterne efter Konung Gustaf lil, Konung Carl XIII, dels såsom Konung och dels såsom Furste, f. d.
Var icke deras lilla hop en del af den ofantliga härskara, hvars jubelkör i denna stund brusade öfver hela kontinenten från Alaskas snöbärg till Floridas gyllene orangelunder? Och sågo de ej framför sig, tårögda af salig längtan, denna stad, som Linde beskref, detta nya Jerusalem, sköljdt af Atlantens vågor, detta förkroppsligande af metodismens öfvervälde I det flata New Jersey vid Oceanens strand med sin silkesmjuka hafssand ligger ett landområde, inköpt af Förenta Staternas metodister. En liten stad har där uppstått till hvilken alla, som lyda kommunens lagar, äga tillträde, men där endast den rättroende får bygga och bo. Så snart värmen inträder, samlas nu tusen och tusentals trosbröder med barn och blomma. Tågen, som fortskaffa dem, bana sig väg öfver vattensjuka marker, öfversvämmade af moskitos. Är från år träffas gamla bekanta, taga i besittning de många villorna och tälten och inrätta sig till kampanj. Det utvecklas ett enda stort, gladt, brokigt familjelif och hvarje morgon komma körande små arméer af farmare och månglare med lifsförnödenheter. Man badar i oceanen, man fröjdar sig åt barnens lek i den skinande, stoftfina sanden — men ve dig om du i badkostym visar dig i staden (såsom bruk är på andra amerikanska kustorter). Ve dig, om du ertappas med ett glas öl i handen, då gripes du utan nåd af ställets polismän och utvisas från samhället. Men för världslig förnöjelses skull är ej denna vallfartsort tillkommen. Nedåt hafvet, jämt så långt upp att flodtidens vågor ej kunna nå det, sträcker sig så långt ögat förmår urskilja ett jättetält af hisnande omfång. Det är det väldiga Herrans tempel, där dag ut och dag in, förmiddag och eftermiddag, väckelsemöten pågå. Från skilda talarstolar ropa på en gång väl hundra präster utöfver dessa rörliga massor, vibrerande af lif — det gäller att öfverdöfva vattnets larmande brus, det gäller att tala starkare än hafvet till dessa tusen människobarn, som i själavånda trängas nedanför tribunen.
Det vore derföre, enligt Hans Excellences mening, rigtigast, att proposition först framställdes till bifall å Utskottens Utlåtande, och att derefter, i fall den icke bifölls, proposition gjordes till afslag å samma Utlåtande, med bestämmande af öppen rätt för Ridderskapet och Adeln, Den 22 Jan »ar ii e. m. alt sedermera pröfva Grefve von Fersens och Friherre Åkerhjelms ofvanberörde förslag. Ridderskapet och Adeln hördes häruti instämma. Herr Tham, Wollrath: För Ridderskapet och Adeln måtte det vara så mycket lättare alt afslå Utskottens senare Utlåtande N:o 3o, sorn Ståndet redan den 2 sisllidne November bifallit Utskottensförsta Betänkande N:o 18. Friherre Cederström, Jacob: Ridderskåpet och Adelil har väl redan bifallit första Betänkandet; men då ett nytt Utlåtande inkommit i anledning af ålerremiss från andra Stånd, hindrar det förra beslutet ingalunda Ståndet, att på grund af det senare Utlåtandet fatta ett annat; och för min del anser jag Ridderskapet och Adeln böra, med frångående af sitt beslut öfver första Betänkandet, pröfva och afgöra de af Friherre Åkerhjelm framställda frågor. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att sedan Utskottens första Betänkande blifvit af två RiksStåud återremitteradt, och förändringar deruti äfven af Utskotten föresfagne, intet hinder vore för Ridderskapet och Adeln, att, med frångående af sitt förut fattade beslut, antingen bifalla eller afslå Utskottens senare Utlåtande, med de förändringar Ståndet 5S II. 8* Den 7.1 Januarii e. m. kunde behaga bestämma. Hans Excellence framställde således nu först proposition till bifall å Utskottens ifrågavarande senare Utlåtande. Ropades Nej.
Mars gjorde underdåniga erbjudande, på det staden måtte erhålla erforderligt utrymme dels för utvidgande af den för handeln och sjöfarten alltför inskränkta lossningslokalen, och dels för uppförande derinvid af nya och ändamålsenligare tulloch packhusbyggnader; hvarjemte Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, i afseende å direktionens öfver Götheborgs hamnoch elf-arbeten underdåniga ansökning, yttrat den åsigt, att upplåtandet af en fastighet under eganderätt till en så beskaffad förvaltningsmyndighet, som bemälda direktion, icke syntes kunna med lagliga former förenas: att Kongl. Krigskollegium derefter uti underdånigt utlåtande den 30 Januari 1849, jemte Chefen för Ingeniör-korpsen väl afstyrkt nådigt bifall till Magistratens begäran att bekomma de 2:ne platser norr om Masthamnen, hvarå materialbodarne äro uppförda, äfvensom att få undantaga de hvälfda lägenheterna vid Otterhällan, men för öfrigt, under erkännande deraf att svårligen någon kunde våga att på ofri grund med stor kostnad utföra sådana anläggningar, som här äro i fråga och hvilka till allmänt gagn afsedda först i framtiden kunna återgifva någon ersättning för enskildes deri nedlagde omkostnader, samt att staten icke kunde undandraga sig att^till dylika för rikets handel och allmänna rörelse gagneliga företags befordrande göra de uppoffringar, som för deras fortgång äro oundgängliga, — tillstyrkt upplåtelse icke allenast af den större jordrymd, hvilken Kongl. Maj:ts Befallningshafvande föreslagit, utan äfven af den smala tomtremsa, som utgöres af Kurtinernes f. d. vallgångar, såsom derefter icke varande för kronan af någon nytta, under vilkor, att det af kronan afträdda utrymmet i första rummet användes till föremål, som med hamnbyggnaden eller handelsoch sjöfartsrörelsen hade gemenskap; att Magistraten, Drätselkommissionen och Borgerskapets Äldste, uti derefter afgifvet gemensamt underdånigt yttrande af den 5 Juli 1849, afstått från merberörde 2:ne platser norr om Masthamnen, äfvensom från de hvälfda iägenheterne i fästningsvallarne vid Otterhällan, utojn en enda, hvilken staden af uppgifna skäl sig förbehållit, samt förbundit sig att ersätta kronan det förlorade vallhöet, under anhållan, att hela egorymden till bastionen S:t Erik måtte, i öfverensstämmelse med hvad Krigskollegium i förrberörde utlåtande af den 30 Januari 1849 tillstvrkt, till staden öfverlåtas; åberopande stadens myndigheter jemväl 7:de § af de staden meddelade privilegier, enligt hvilken § staden är berättigad, äfven å kronans grund, till hvarjehanda anläggningar, emot det att staden med Kongl. Maj:t och kronan sig vederbörligen affinner:
Herr Grefven och LandtMarjkalken förklarad e, att om han icke oriktigt fattat Grefve Horns, nyss meddelte yttrande, hade Grefven inför Ridderskapet och Adeln uttryckt sin ledsnad öfver det sätt Grefven begagnadt, att i Allmänna Tidningar tillkännagifva sin enskildta reservation, emot Ridderskapets och Adelns Protocoll för den 1 sistledne Mars eftermiddagen, under tillägg, att denna Grefvens åtgärd, ingalunda varit föranledd utaf någon afsigt att väcka missnöje emot Ridderskapets och Adelns berörde Protocoll, utan endast af den förmodan Grefven hyst, att, då han icke varit närvarande vid Protocollsjusteringen, han endast på det af honom nyttjade sått skulle kunnat äga till-, fålle, att framställa sin reservation; och hemställde Herr Grefven och LandtMarskalken alltså, om icke, enär Grefve Horn nu sjelf inför Ridderskapet och Adeln uttryckt sin ledsnad öf - Ridd. o, Ad. Dén 25 April f. ni! ver 3eé& anmärkte ifrågavarande förhållande; Ridderskapet och Adeln skulle täckas anse sig dermed vara tillfredsställde. Ropades Ja.
Ständerna afgifva förslag om reglerande af allt som angår myntet; enär frågan härom hos Rikets Ständer blifvit afgjord , då först men icke förr kunna Ständerna bedomina alla så val till Staten i allmänhet sorn till Götha Canal enskildt erforderliga anslag, hvilka hvad de förstnämnde eller Statsanslagen angår, en - Den 12 Marti!, 733 ligt min öfvertygelse på en gång, uti ett sammanhang, och icke styckevis böra till afgörande företagas. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislav,c: Jag anhåller vördsamligen att få framställa några önskningar till de Utstkott sorn komma att handlägga frågan om det biträde, som ytterligare skulle kunna beviljas Götha Canal. Jag önskar nemligen att frågan, huruvida landets myntväsende skall förblifva i det skick det är, eller någon åtgärd till myntvärdets bestämmande skall vidtagas, måtte afgöras, innan frågan framställes huruvida nationen skall eller icke skall biträda canalbolaget. Utskotten skulle föreslå ytter ligare biträde till Canalers fullbordande, önskade jag att detta biträde heldre måtte bestå i garanterande räntor åt actieägare än i nya län. Jag föreställer mig att genom garanterade räntor actieägare skulle sättas i tillfälle att sjelfva kunna uppnegotiera Capitaler. Jag önskar vidare, att om räntor skulle garanteras actieägare, denna förmån måtte blott komma de actieägare tillgodo, hvilka gjort inbetalningar, icke dem hvilka på auctioner 734 Dm 13 Martii, för * R:dr köpt 100 R.*drs actier med inbetalning, och ej heller bolaget tor de actier> hvilka för bristande inbetalning hemfallit det^ samina. Bilagor afl PleniProtocollet för den i5 Martii. N:0 1 ♦ Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: För rätta behandlingen af Kongl. Majtts nådiga proposition hafva betänkligheter hos mig uppstått, sorn jag anhåller att få underställa Herr Grefvens och LandtMarskalkens samt Ilöglofl. Ridderskapets och Adelns upplystare bepröfvande. Kongl.
Vid detta ärendes föredragning gemensamt af ('.helårne för Landtoell Sjöförgvars-departementerne, funno sä väl desse Departeinents-ehefer sorn Slals-Kådels öfrige närvarande Ledamöter intetdera af de frän Krigs-kollegium och Förvaltningen af Sjöärendena inkomna förslagen vara fullt lämpligt, utan nnsägo Siats-Rådets s mallige lillslädesvaraude ledamöter t j on I igast vara, alt, likasom år 1 Sv 'i 8 med afseende på de dä anbefallda rustningar oell trupp-sammandragningar egt rum, bilda ett Gcneral-krigs-kommissariat, för hvilket en särskild instruktion också tillstyrktes, innehållande, blahd annat, att berörde Kommissariat skulle lör anskaffning al persedlar och effekter ega att anlita de förvaltande embels-verken och från dem erhålla ali (leii handräckning, som påkallades. Derjemte algåfvo förbemälde Herrar Departements-eliefer förslag pä de personer, af hvilka Kommissariatet borde utgöras, hvaribland befunnos såsom Ordförande t. f. Presidenten i Krigs-kollegium, lill ene Ledamoten, !. f. General-Intendenten derstädes och till Kamererare och Kassör, Kamererare!! i Krigs-kollegii Boksluls-kontor, med öfverlemnande för öfrigt åt Kommissariatet all utsi' behöflige tjenstemän.