Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— En följd af da gamle elementarskolornas ändamålslösa organisering, har varit att icke blott Carlberg, utan äfven andra tillämpnings-skolor förfelat sitt mål. Då icke de Den 3 December e. m. 22T förra kunnat lemna tillräcklig undervisning i de förberedande ämnena, hafva dessa måst uptagas uti specialeller tillämpnings-skolorna; och på detta sätt hafva dessa ,2:ne olika arter af undervisningsverk blifvit hopblandade. Hr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz: Första hufvudvil koret för en armées tjenstbarhet är, att den ständigt skall kunna rekryteras af befäl, som hafva förvärfvat sig theoretisk bildning, praktisk duglighet, samt vana vid ordning och disciplin. Jag för min del anser, att en krigs-3kola är och förblir den enda inrättning, hvarigenom dessa öuskvärda resultater kunna vinnas. Ty hvad beträffar de på olika delar af landet varande särskildta linieofficersanstalterna, tror jag, att dessa ingalunda motsvara sitt ändamål, alldenstund ynglingen alltför kort tid derstädes sig uppehåller, för att kunna bibringas de speciella egenskaper, som militäryrket kräfver; den disciplinära tillsynen kan i öfrigt vid dessa inrättningar icke blifva hvad den borde, hvilket högst menligt måste inverka på den vid dem utbildade officeraren. En annan fråga blir, om verkligen vår KrigsAkademi i allo upfyller sin bestämmelse. Som Carlberg f. n. är ©rganiseradt, tror jag visst icke, att den derifrån utexaminerade kadetten genast är vuxen sin officersplats; han har nemi. under sin kadett-tid alltför mycket sysselsatt sig med de theoretiska studierna i krigsvetenskapen, och derigenom åsidosatt sin praktiska utbildning. På grund deraf skulle jag vilja föreslå, att de två lägre klasserna indragas och de 2:ne öfversta endast blefvo qvar, hvarigenom, oberäknadt det vida större antal kadetter, som kunde mottagas, man äfven skulle vinna den fördelen, att ständigt hafva att påräkna, för rekrytering af arméens befäl, ett antal af 200 personer, utgörande summan af dem, som ur hög sta klassen äro närmast berättigade att från Akademien taga utgåugsexamen.
Skulle stark anledning yppas, att å gräns eller kust, eller i grannskapet af stad, lurendrejeri eller tullförsnillning, genom varors fördöljande på kroppen och i kläderna, uti större mått idkas och fortfar, ege General-Tull-Styrelsen att, med de inskränkningar, som af Kongl. Maj:t i Nåder utstakas, genom utfärdad Kungörelse undantagsvis föreskrifva strängare åtgärder och minskadt ansvar för beslagare; dock må ingen ändring ske i afseende å behandling af resande, som anlända till hamn eller grän seort, hvarest landsväg är. Ej heller må föreskrifterna i 4:de oell 6:te momenten, i hvad de beträffa misstänkt qvinna, i någon händelse förändras eller ansvaret för öfverträdande deraf nedsättas. ”8:de mom. Har undersökning å misstänkt person skett, men beslag icke följt, vare undersökningsman förpligtad att på begäran derom lemna betyg, enligt föreskrifvet formulär; och varde den, som ett sådant betyg 4 Bevilln.Lagsamt Allm. Bcsv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o J. företer, från undersökning af annnan tjensteman under då förehafvande färd befriad.” ’9:dc mom. k den, som för oloflig införsel eller utförsel af varor en eller flere gånger tillförene straffad blifvit, må undersökning utan påföljd af böles-ansvar ega ruin: dock att, i öfrigt, föreskrifterna i föregående momenter iakttagas.” "10:de mom. Lag samma vare, om, vid anställd undersökning af resandes och vägfarandes medförde saker, eller af saker, som bäras af lill fots gående person, å orter och ställen, som ofvan sagde äro, anträffats varor, som äro underkastade beslag, och i den mängd, att tydligen skönjes, det afsiglen varit att dermed drifva köpenskap.” 11 :te mom.
Jag erinrar mig just nu ett yttrande af en Engelsk parlamentsledamot, ronde hvilka personer i allmänhet draga vinst af jernvägarne der i landet, flan sade nemi. att endast 2:ne slags menniskor deraf skördade någon vinst och dessa voro Dircktörerne och Ingeniör erne. De förstnämnde äro i England vanligen ock första entreprenörerne som göra en hufvudvinsi på senare aktieägares bekostnad, hvarförutan de jemte Ingeniörerna der vanligen åtnjuta en dryg aflöning för förvaltningen af bolagens angelägenheter och utförandet af företagen. Det är de fattiga bolagen, de oförsigtig» aktielagarne hvilka merändels blifva på företagen lidande, men Urr Direktörer, Ingeniörer och f. d. Entreprenörer draga hela vinsten af dessa banors anläggning, obekymrade om de bära sig bra eller illa. Jag frågar E ler nu Mine Hrr, när det år fråga om en upoffring af 10 mill. för Svenska statsverket, kunna då icke dessa mill. bättre användas än för alt, sedan nationen under 40 år blifvit beskattad med 250,000 r:dr årligen, omsider för dessa dryga summor erhålla en utsliten jernbana, hvars reparerande och framtida underhållande i tjenstbart skick jemte öfriga dermed förenade utgifter troligen framgent medtager hela inkomsten? Vi måste ihågkomma, alt ehuru nuvande SlatsUtsk. varit ovanligt generöst uti beviljandet af statsanslag, så har det likväl flera gånger haft anfall utaf en sparsam helsanda, som kanske icke alltid varit på sin plats. Jag vill icke tala om då Utsk. afslog det anslag af endast 1,000 r;dr, som man begärt för att dermed söka motarbeta den i fäderneslandet öfverhandtagande fyllerilasten, eli företag som jag skulle tro vara för Sveriges framlida val vida öfvervägande alla jernbanor, både de nyttiga och de icke nyttiga, jag vill endast nämna den omständigheten, att StatsUtsk. icke ansåg sig böra bevilja en större summa än 30,000 ralr för fortsättande af fästningsbyggnaderne vid Carlsborg, detta Sveriges centralförsvar, detta förvaringsställe för rikets skatter ock förråder under inträffande krig.
Det är i delta sednare afseende jag skall utbedja mig få framställa några få aiimärkmr vid vissa §§, t deli i §:n står; '”Sockenstämma skall hållas i hvarje församling tvänne gånger om året, nemi. i Maj eller Juni samt i October eller November månader, och eljest när nödvändigheten det fordrar.’1 Jag förmodar väi, att de af Utsktns ledamöter, som hafva sina hemvist på landet, måtte haft särdeles gilltiga skäl, hvarföre de velat inskränka sockenstämmors hållande, ifrån 3:ne gånger om året , som det är föreskrifvet i den gamla författningen, till endast atne; men jag tror likväl, att andra skäl kunna deremot uppställas, som äro lika talande, och hvarföre det synes mig bättre att dessa sammanträden kunde hållas 4 gånger 01,1 året > men deremot de extra-ordin.församlingarna så mycket sorn möjligt undvikas. Ett skäl härtill är detsamma, som en ledamot på andra sidan tillförene i dag har framställt, nemi, alt man icke kan vara nog försigtig mot öfverraskning i afseende på beslut, sorn fattas vid sockenstämmor, Inträffa nu de ordin, sockenstämmorna 4 gånger 0111 året, så är det lika sannolikt, att de ledamöter, som hafva rösträttighet, skola dervid infinna sig, som 0111 stämmorna ej vore mera än tvänne; ty man vet, att när de hållas mera sällan, blir vanligen på landet antalet af mål ganska talrikt; och i samma mån som dessa inrättningars betydenhet utvidgas, måste stämmorna blifva så långvariga, att det ofta kan blifva svårt alt ens afsluta en sådan påen dag, så framt behörig uppmärksamhet skall egnas åt de förekommande målen. I sådant afseende kunde det ej skada om ärendenas afgörande fördelades på 4 gånger. Jag skall längre fram nämna ännu ett annat skäl härtill, men vill nu gå i ordning med §§:na. Vid 5:te §:n önskade jag få föreslå en förkortning i re daclionen. Del' står: ”rättighet alt inställa sig vid sockenstämma och der yttra sina tankar, tillkommer i allmänhet hvar och en, som derstädes rösträtt äger, på sätt i nästföljande § stadgas.”
Samma gäller ock om flere Pastorat i Blekinge och i Halland. Äfvenledes anser sig Utskottet af förekonine anledningar befogadt tillstyrka, att i den härunder föreslagne underdåniga skrifvelsen anhålla om Kongl. Maj:ts Nådiga befallning till vederbörande Consistoriel att hålla alfvarsam hand deröfver, att Klockare fullgöra detta sitt åliggande, hvarheldst de äro anständigt aflönte. Vidsträckta fordringar på deras verksamhet utöfver Kyrktjensten kunna dock med mindre rättvisa göras i de flesta öfriga Landsorter, der de äro ringa lönte, ofta endast med några Riksdaler i penningar, och der de, saknande boställen, stundom äro annan mans bönder eller torpare. PS mångå ställen äro de ock ur dessa skäl föga kunnige och således mindre tjenliga till barn-undervisning. Emedan man heldre bör förbättrad begagna en tillgång, man eger för hand, än äfventyra anskaffandet af en ny och opröfvad, och Klockare äro i sina befattningar ställde under Presterskapet, hvilket så väl genom äldre författningar, soto Kongl. Brefvet d, 14 Juni 1820 det åligger tillse, att till barnalärare icke andre än skicklige och välfrejdade antagas, sä är det lämpligt, att det - Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. 699 samma, der så behöfves, uppmanar försatnlingarne, att genom ökade löner eller utfäste Scholgångspenniogar bereda sig af Klockare ordentligt och säkert undervisningstillfälle. Enär ock, genom de flera i Städerne och på landet inrättade Bell-Lancasteyska Scholor, tillfället mer oah mer beredes, att inhemta den nya läromethoden, anser Utskottet sig böra tillstyrka Rikets Röglofl.
Cederström, om icke olyckligtvis flera antecedentia talade deremot. Det rent grundlagsenlig^ vore efter min tanka, att icke upplaga något annat än Const.Utsk:s förslag, hvilket jag för min del då ville förkasta. Men som vi redan kommit in på en olaglig hana, och som jag mcdgifver, att jag icke har den förmåga att kunna på ett ögonblick uppfatta sju eller åtta systemer för representationens ombildning, så ser jag ingen annan utväg än att rösta nej till dem allesammans. Erih. Hamilton: Då jag tog mig friheten alt anhålla om ordet, var det för alt söka med min röst understödja, hvad Hr von Hartmansdorff yttrat, ang:de behandlingen af delta mål vid en föreg:de riksdag. I motsats emot hvad en talare här midt öfver yttrat, kan jag icke annat minnas, än att ordningen för. de förslag, som då togos i öfvervägande, var följande, nemi. alt först det ifrån Const.Utsk:s mest afvikande, nemi. Frih. Boyes, togs till öfverläggning. Sedan korn det af mig då vördsamt framställda förslag, derefter Hr von Hartmansdorffs och sedermera de öfriga i den mån de närmade sig lill den allmänna valprincipen. Detta är samma ordning, som Hr Gr. o. Landtm, nu iakttagit vid sin framställning, hvilken jag derföre äfven för min del med ja besvarat. Då emedlertid frågan här har kommit ytterligare under discussion, och det har varit af flera talare bär yrkadt, alt man först malle få afslå det af Ulsk. framställda förslaget, för att sedan få taga i öfvervägande de förslag, som i motsats deremot blifvit framställda; så hemställer jag, om icke Hr Gr. o. Landtm, täcktes, för att få denna sak afgjord, lemna oss propos. på bifall eller afslag på det förslag, som nu utgör föremål för vår öfverläggning. Då, efter hvad jag vet, icke någon har talat derför, så torde denna fråga snart vara afgjord. Sedan inträder den mening, som af Hr Gr. o. Landtm, blifvit framställd och redan varit af ett stort antal ledamöter med ja besvarad.
Ständer pä de mest hedrande sätt bestmal en ganska betydlig förstärkning af Rikets förswgrare, äv dek sä mycket mer enligt med derwid ädagalagds tänkesätt, att för Kongl, Majtt bereda tillfälle att, i Rikets tjenst bibehålla dugligt och krigswandt befäl, När jag af nu anförda skäl till alla delar instämmer med hwad redan af Friherre ^Vrangel blifmik yttrat, får till Herr Landt-Marstkalken samt Ridderffapek och Adeln jag wördsamt hemställa om icke, jemte den begärtq remitzen till Stats-Utstottet, nämde Högloft, Ulftotk mätte anmodas, att förestå en. fond sa till exspeckancelöner för de af Pommersiks Officerarne som i krigstjensten wilja fortfara, som till skälig skade ersättning för de öfrige, Hery von Lxksteät, Litas, conformergde sig Med Herr ?äbimsn. Grefwe Os la 6arllis, ^acob, ehuru Sfs »verstödigt det more att orda i en sak som sä Myc? kel ta'gr för sig sjelf, anhölle han akt fä nämna §n ymständighet, som Uti Friherre VVranZ-eis och Herr Den iz Juni!, Hexr kZKImsny yttranden saknades, Den nemligen, att dä desie Officerare i Stralsund bkefms fängne, förlorade de äfwen sine rustkamrar, och wille Herr Grefwe, deraf tillstyrka, att Riksen-s Ständer äfwen matte wara betänkte pä ukwägar att ersätta deras derigenom upkomne lidande, Grosche l^iccherstolpe, Larl, ansäq tvitzerligen öfwerfiödigt att tala i ett ämne hwaröfwer z:ne Ledamöter redan förut yttrat sig.
N:o 198* Ank. till Exp.-Ut»k. den 28 Janl 1851, kl. 11 f «r Utlåtande, i anledning af vackt motion , angående op~ tions-rält vid utarrendering af militie-boställen* (I. A.) Under åberopande af sin vid 1847 års riksdag i detta ämne väckta niotio*, hvilken då understöddes af vederbörligt Utskott och af samtlige Piiks-stånden an togs, men hitintills icke erhållit nådig sanktion, har riksdagsfnllmägt igen Pehr Nilsson från Christianstads län, uti ett från Bonde-ståndet till Stats-utskottet remitteradt memorial, ånyo föreslagit, att då, Aid tilländalupet kontrakt, militie—boställen ytterligare utbjudas på arrende, det måtte Lemnäs förre arrendatorn af sådant boställ» optionsrätt, att, emot de vilkor, som vid ny arrendeauktion blifvit bestämda, samma boställe ånyo öfvertaga, om han inom åtta dagar efter auktionen sig hos K'svingen» befallningshafvande i länet dertill anmäler. Med anledning häraf får Utskottet upplysa, att, sedan Rikets sednast församlade Ständer uti underdånig skrifvelse den 15 Maj 1848 hemställt, det KongT. Maj :t, efter vederbörandes hörande, mätte i nådigt öfvervägande taga, huruvida icke, till ömsesidig fördel för arrendato) erne å militie—bost kilen och de direktioner.
Gr. H amilton: 1 allmänhet räknar jag Utsk:t till förtjenst, att det så litet som möjligt ändrat vår nu gällande Riddarh.- Ordn., och jag skulle derföre önskat att kunna i allo biträda Utsk:ts förslag. Jag kan dock icke neka, att den mot nu föredragna mom. framställda anmärkning bar giltig grund. De algifter, hvilka nu erläggas af dem, som upphöjts i adligt stånd, grunda sig på tvänne K. Kungörelser, den ena af den 21 Juni och deri andra af den 8 Aug. 1815, hvilka blifvit utfärdade al K. M:t efter lind. framställning af R. o. Åd. R. o. Ad. synes således förut i afseende å dessa afgilter icke hafva haft någon annan rätt än att hos K. M:t göra und. framställningar, hvarefter K. M:t derå fästat det afseende, han för godt funnit. Skulle vi nu i Riddarh. Ordn. intaga dessa afgifters belopp, så att ändring deri hädanefter ej skulle kunna ske utan Ståndets bifall, så skulle man möjligen kunna antaga, att R. o. Ad. derigenom ville tillvälla sig en rättighet, som den ej förut egt, och beröfva Konungen den magt, honom rätteligen tillkommer. För min del önskar jag, att förändringarna i Riddarh.-Ordn. måtte blifva så få som möjligt, och framför allt, att deri icke måtte inläg gas några bestämmelser, som inskränka den magt. Konungen förut i dessa frågor egt, och hvilken jag tror R. o. Ad. med fullt förtroende kunna lemna i hans händer. Ur denna synpunkt instämmer jag med Frih. Klinckowström i hans förslag till redaktion af denna §. Rifalles detta redaktions-förslag, blir deraf en gifven följd, att Riddarh.-Utsk:t bör till Ståndet inkomma med förslag till und. skrifvelse, i hvilken K. o. Ad. skulle anhålla om introduktions-afgifternas förhöjning, förutsatt naturligtvis, att Ståndet skulle finna sådant behöfligt.
Uti en hos Wallof!. Borgare-ståndet väckt, till Utskottet remitterad, motion har hr P. H. Hesselgren förmält, hurusom för en mera fruktbärande utveckling af kommunalväsendet i landet, efter motionärens förmenande, förefunnes ett hinder deruti, att ordförande-befattningen vid sockenstämmor, der så många af församlingarnes vigtigaste kommunala angelägenheter afgjordes, icke genom församlingens fria val finge uppdragas åt den person derinom, som församlingen funne företrädesvis äga dertill erforderliga egenskaper, och hvilken vöre benägen samt hade tillfälle att åt dessa angelägenheter egna nödig omsorg, utan till följd af föreskrifterna i förenämnde författningar, vore ovilkorligen bunden vid en tjensteman, hos hvilken, ehuru utmärkt han än kunde vara i sitt egentliga kall såsom själasörjare, icke alltid vöre att påräkna de egenskaper eller ens den ledighet ifrån andra för honom vigtigare tjenstegöromål, som för behandlingen af de många till sockenstämmas handläggning hörande verldsliga angelägenheter erfordrades; hvadan och då klagan ofta och icke utan skäl fördes deröfver, att presterskapet vöre alltför mycket öfverhopadt af verldsliga bestyr, hvarigenom det hindrades i omsorgen om dess hufvudsakliga andliga kall, mo - Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 28. 7 tionären föreslagit, att Rikets Stander måtte genom underdånig skrifvelse hos KongL Majit anhålla, att Kongl. Majit, med uppliäfvande af de §§ i Kongl Majits Nådiga Förordningar om sockenstämmor dea 29 Augusti 18-13 och den 16 Mars 18-17, hvarigenom Ordförande-befattningen vid sockenstämmor blifvit uteslutande uppdragen åt presterskapet, måtte täckas utfärda en ny författning rörande detta ämne, hvarigenom det öfverlemnades åt församlingarne att sjelfve, genom val inom sig utse ordförande i sockenstämma för högst tre år i sender, eller, derest Kongl.
Den exporttull, som nu qvarstår, är i afseende på prisställnin - Den 29 Maj f. m. 615 gen icke af någon sådan betydelse, och den prisskillnad, som derigenom åstadkommes, kan, enligt min tanke, icke utöfva något väsendtligt inflytande på sjelfva näringens bestånd. Det må visserligen för köparen i allmänhet vara angenämare att erhålla sitt tackjern 25 öre billigare, och i några vissa speciella fall torde detta äfven verka på bibehållandet af en eller annan stångjernshärd, men å andra sidan måste väl också erkännas, att det hvarken är rätt eller billigt mot tackjernstillverkaren, att han genom lagstiftningeu skall tvingas lemna sin vara till underpris. Jag tror således icke att ur dessa synpunkter några egentliga skäl till exporttullens bibehållande kunna deduceras, men jag medgifver likväl att det finnes andra konsiderationer, som man icke får alldeles lemna ur räkningen. Det är nemi. obestridligt, att vår jernhandtering, sedan långliga tider tillbaka, varit reglerad på ett konstladt sätt, och att man derföre, vid öfvergången till ett riktigare system, är skyldig att iakttaga en viss försigtighet och måtta, och man torde måhända icke kunna helt och hållet förneka vigten af de invändningar, som nu göras att man härvid går temmeligen hastigt och våldsamt till väga. För icke längesedan existerade ännu ett fullständigt förbud att exportera ifrågav:de artiklar. Enligt 1854 års tulltaxa var utförseln af malm förbjuden, och detta förbud blef först 1857 utbytt mot en exporttull af 50 öre pr centner. Ar 1860 nedsattas denna tull till hälften, och nu är det fråga om att alldeles borttaga den. Jag medgifver att denna öfvergång icke vittnar om varsamhet, som i flera andra fall blifvit iakttagen, men å andra sidan måste äfven erkännas, att jerntillverkningen på sednare tider åtnjutit flera väsendtliga lättnader, såsom genom hammarskattens upphörande samt genom borttagandet af en mängd hindrande band vid rörelsens bedrifvande, på grund hvaraf ett motsvarande tvång på tackjernshandeln under samma tid någorlunda kunde försvaras.
Stats-Rå- sta, och Just i ti aeden äge lika anseenRåden med de linde med Generaler, till när mast va rånoch Justitiae-Råden de Mil i laira Emmed General-Lieutehetsman, nanter. 35 §. Stats-Ministern för Stats-Ministern för Utrikes Ärenderna, Utrikes Ärenderna, Stats-Råden, PresidenStåts-Råden, Presidenterna i Coilcgierna, Öfter och Chefer för ver-Ståthällaren, UnCol legiér eller i der-Ståthållaren och dessas ställe inrätPolitie-Mästaren iHuftade Verk, Chefen yudstaden, Hof-Canför Tull-Styrelsen, celleren, Justitiac-CanExpeditions-C lie-' Bi/i. till R. S. Prol, 1828, 1829. 3:dja Sami., 3 2. Haft. j8 Bil. t. Constitulion» Utsi. Betänk . N:o ji ealleren, Stats-Secretéi are, Landshöfdingar och Ståthållare i Landet, Fält-Marskalkar — -om de finna sig dertill skäl äga. fer i S tats-för v attil i n g s-D e p a r t e m euten, Öfver-Ståtliållaren, Under-Stathullareu oell Politie-Mästaren i Hufvudstaden, Lundshöfdingar och Ståthållare i Landet, Fält-Marskalkar — om de filina sig dertill skäl äga. 42 §. 3 morn. Uti alla de fall Uti alla de fall skola samt— —- skola lige Stats-Rådets Lesamtlige Stats-Rådamöter och Stats-Sedets Ledamöter vacreterarne vara närra närvarande och rö Går Konungen i Går Konungen i Fält, eller — —■ — Fält, eller — —• — förordne Han Fyra af föroxdne Han Justi - Bil, t. Constitueions XJtsk. Betänk.
Det tillfälle, som genom ifrågavarande exposition, hvari de uti odling och konstflit mest framskridna folkslag komma att deltaga, blifvit för Sverige öppnadt att kunna framlägga prof på sina förnämsta natur-alster, såsom malmer, sten-arter, skogs-produkter och sädes-slag, äfvensom de vackraste resultaten af hus-slöjdens, fabrikernés och manufakturernes verksamhet, jemte arbeten af utmärktare svenska idkare af de sköna konsterna, kan oell bör ej lemnäs obegagnadt, enär genom den kännedom, som såmedelst hos hämmande nationer B i/t. lill R. Si. Proposition, N:o 87. sprides om Sveriges naturliga tillgångar saint industrioch konst-skicklighet, afsättningen af landets produkter otvilVelaktigt måste befrämjas på samma gång, sorn landet vinner i yttre anseende. Kongl. Majit hyser derföre don säkra tillförsigt, att Rikets Ständer, i hvad på dem ankommer, icke skola undandraga sig att med Kongl. Majit samverka till uppnående af det mål, hvartill första steget blifvit taget genom tillförordnandet af nämnda kommitté, nemligen att Sverige vid denna storartade, men fredliga täflan mellan de civiliserade nationerna må blifva på ett värdigt sätt representeradt. Ofvertygad att de härtill erforderliga kostnader, äfven om de komma att uppgå till ett icke obetydligt belopp, skola blifva till rikets sanna fördel använde, och med fästadt afseende å angelägenheten deraf att icke, i brist på nödiga tillgångar, bemälde kommitté må hindras att vidtaga alla de åtgärder, som densamma, för att motsvara Kongl. Majits förtroende, anser behöiliga, har Kongl. Majit funnit angeläget att härmedelst till Rikets Ständer göra nådig framställning om anvisande af nödiga medel, på det kommittéen må sättas i tillfälle att behörigen fullgöra sitt uppdrag.