Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nio 190. i anledning al Kongl. Majlis nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående anslag till uppförande af åtskilliga nya byggnader vid Ultuna Landtbruks institut; Nio 19 1. i anledning al väckt motion angående utvidgning af östra flygeln af Rikets Ständers hus; Nio 192, i anledning af väckt fråga om anslag af allmänna medel till understöd för Kyrkobyggnader, i stället lör nu brukliga kollektoch stamboks-insam lingar. Nio 193, i anledning al väckt fråga om anslag af allmänna medel åt Kame reraren Carl Sandberg för fortfarande vård och kompletterande af åtskilliga utaf honom gjorda samlingar i Kameral-väsendet; och Nio 194, i anledning af väckt fråga örn pension åt Språkläraren Carl Martin Spaniers enka. S. I). Prot.-Utdrag den 2 Oktober 1800. 769 S. D. Vid nu ånyo skedd föredragning Indes till handlingarne Lag-Utskottels Memorial N:o 52 i anledning af återremisser i vissa delar af Utskottets Betänkande N:o 57, i fråga om förändrad lagstiftning, angående förmyndare-vården, hvaremot Ståndet godkände samma Utskotts Betänkande N:o 54, i anledning af väckt motion om elt stadgande derom, alt verkan af sökt lagfart å faslighet å landet skall heräknas icke blott från det Ting, utan från den dag, lagfarten sökes; och Utlåtande N:o 55, i anledning af gjorda anmärkningar samt skiljaktiga beslut inom Riks-Stånden vid förehafvande af Utskottets Betänkande N:o 41 i fråga om upphäfvande af bysätlning. S. 1). Föredrogos Konstitutions-Utskoltels Memorial:
Ständers antagande fö» reslå följande tillägg uti den afgående underdåniga Skrifvelse»!? enahanda förmoner och rättigheterj sorn här madgifvas Kronohemmansoch Nybjgges*Aboer i de norra Konenj rnä äjven tillkomma Skattehemmans-, Allm. Besvoch Oec.-Utsk. Utlåtande IV:o i4l7 egare derstädes, hvilkas skogs-oniräden icke äro af vittrade. Slockholm dea ii September 182g. Antom till Exp.-Utsk. den 17 Sept. 1829. Utlåtande, i anledning af anmärkningar vid Betänkande, N\o 133, angående Sågarelö - nens utgörande vid Såg qv arnar. Sedan inom Hedervärda Bonde-Ståndet IVfo,.- tioner blifvit väckta, innefattande klagan öfver de menliga följder och den ökade tunga , som för flere orters inbyggare skola föranledts genom upphäfvandet af förbudet mot så kallad hälften-sågning, i stället för sågarelönens vid Såg-qvarnar utgörande i penningar, hade Utskottet under d. 17 sistlidne Junii, jemte anmälan om de skäl och anledningar > sorn verkat till upphäfvande af 8 Allm. Besv.- och Oec,-Utsk. Utlåtande N-o t4j< nämnde förbud, tillstyrkt Rikets Höglofl. Ständer att Iiqs Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om det Nådiga Påbud, att be-* hörigen upprättade Taxor, som upptoge sågarelönen, både i virke och i contant, att tillämpas efter virkes-egarens godtfinnande, borde vid hvarje Såg-qvarn finnas till rättelse för de tillfällen, då godvilliga öfverenskommelser, vederbörande emellan, icke kunna trälfas. Detta tillstyrkande har hos HÖglofl. Ridderskapet och Adeln blifvit afslaget, men vunnit bifall hos Högvördiga PresteStåndet och Vällofl. Borgare-Ståndet, hvaremot Hedervärda Bonde-Ståndet återförvist
Kammarherren von Seth i Skåne, hvilken suttit i den comité för Malmöhus län, som skulle afgifva und. utlåt, öfver delta ämne. Han föreslog en sockennämnd, men för att ej göra den ensidig, för att hindra hvarje ensidig afsigt hos gode männen i socknen, skulle de tillkalla 2 eller 3 ägodelningsdomare. Om sockennämnderna blifva sålunda sammansatta, så tyckes mig, att alla möjliga garantier dervid äro iakttagna, och landshöfdingen får då dermed intet att befatta, hvilket jag anser vara det rätta; ty sällan kan han träffa gode män, som generelt inom Janet känna de locala förhållandena. Jag föreslår således att landshöfdingen och gode männen inom länet ej må hafva någon befattning med hemmansklyfningen, utan att socknen sjelf må densamma besörja, och dervid äga alt tillkalla 2:ne af ägodelningsrättens ledamöter. Om sålunda får Den 5 September c ra. får tillgå, så skulle jag tro, att när denna nämnd tillstyrkte ett hemmans klyfning, så borde ingen hafva rätt alt deröfver klaga. Den af Utsktn medgifna rättigheten att lösa en hemmansdel, som ligger under samma hemmansnummer med hans egen, kan jag ej gilla. Jag inser ej någon rättsgrund, hvarför jag framför någon annan skulle hafva rätt alt köpa min grannes jord. Detta är det ena skälet. Det andra är, att den rättighet, som derigenom är öppnad, leder till rättegångar och processer, och att den rikare möjligen kan vilja tillvälla sig en större förmögenhet, an den fattigare besitter. När pröfningsdomstoleti eller gode männen säga: lian kan hafva sin bergning på det hemmanet, så vet jag ingen lag, som hör hindra honom att få den. Om också en granne skulle vilja lösa denna jord, så vet jag intet skäl, hvarföre man skulle lemna honom rättighet dertill. Comiterades betänk, utesluter denna rättighet, det är på grund af en reservation, som Utsk:n medgifvit den. Jag afstyrker helt och hållet denna lösningsrätt, emedan den leder till rättegångar, som göra den mindre bemedlade ännu fattigare; han processar och vinner tilläfventyrs, men processen kostar honom ofta så mycket, att han för samma penningar kunnat köpa hela hemmansdelen.
Jag anser Fullftiägtige ingalunda kunna uridgå att; enligt föreskriftens 6r» 4-de Sami. 4 Bandi 4* C) '\2 S t a t s - U t s k e 11 e t s Betänkande B» dalydelse genast inkalla, Juslitias-Qmbudsniannens valde efterträdare, och insätta honom i Ämbetet, Rikets Ständers lydliga ändamål år att detta Ämbete aldrig må finnas obesatt utan i jemn verksamhet. Rikets Ständer kunna ej sjelfva härom gå i författning så skyndsamt som behof/et brafver; oell det är utan tvifvel, emedan Deras mening ej varit alt omedelbart besörja inkallandet, som de lemnat Full - xnägtige ett sådant uppdrag. Hvarken i Grundlagarne, eller i den åberopade § af Justitias-Ombudsmanna-Instructionen, hvilka sins emelian ej slå i ringaste stridighet, finnes någon anledning gifven att tilllämpning af sistnämnde föreskrift skulle ega rum blott emellan Riksdagarne. —<■ JusliLiax-Omhudsmanna befattningen upphör ju ej under påstående Riksdag; och Fullmäglige äro då, likasom dess emellan Rikets Ständers Ombud, ovilkorligen förbundne att efter ordalydelsen följa gifne föreskrifter. Herr Lagmannen Ullberg anförde: Jämte det jag till alla delar förenar mig med Herr KammarRådet Uggla, tillägger jag att efter milt begrepp om Grundlagarnes föreskrift i detta ämne är, efter Justitiae-Ombudsmannen Ehrenborgs S t a t s - Ut s k o 11 e l s Betan ka n de ji <343 dödliga frånfälle, hans lagligen valde Suppleant, Expeditions - Secreterare!! Richert, redan i denna stund Riksens Ständers Justititiae-Ombudsman de jure, och för att blifva det de facto, fordras endast det Protocolls-Uldrag, sora uti sista §. af 1810 års Instruction näranes, och för hvars expedierande denna sammankomst af Baneooch Riksgälds-Fulhnägtige blifvit beramad.
Ständer, der sä nödigt vröflvas, torde inför Kongl. Maj:t frambära Deras underdäniga önskan. Att stadgas mätte, det inga Boktryckerier sä anläggas till försäng för dem, sou» »vid Lärosäte» redan äro anlagde. Utskottet får endast äberopa 3 momentet as ! t^:n, deruti orden andras uteslutande rätt dock oförkränkt äsvfta bibehällandet af sä »val Läro»verkens sou» enskildes lagliga rättigheter. Att Götha Hof-Nätt, ej mindre än Swea, synes »vara behörigt forum för brott emot Tryckfri Hets-Lager». Med all högaktning för hwarfe Domstol, tror Utskottet, att nial af denna art böra handteras efter ett system; hwartill äfwen mä läggas, att Rättegängen kan i Swea Hof-Rätt, genom den lättare commnnicationen nied Trpcksrihets-Committeen, snarare bringas till slut. Det skulle säkerligen blifwa alltför »vidlyftigt att upptaga och beswara alla de inkast, Åtskilliga Högwördige Preste-Ständets Herrar Ledamöter anfört emot Utskottets Project. De fleste anmärkningarne utgöra i sjelfwa »verket blott en enda, hwilken äsyftar Förslagets ogillande samt antagandet af 1774 -Ars Trycksrihets-Lag, med de förändringar nu antagna Regerings-Fvrm gjorde ound»viklige, säsom enkel i framställningssättet, uppmärksam pä Religionens helgd, liberal i sina grundsatser och wälgörande i stna »verkningar. Det ankommer pä Riksens Högloft. Ständer atr godkänna eller förkasta Utskottets närwarande förslag; om det ej utmärkts as samma enkla framställningssätt, af samina nit, saknar det »visserligen ätminstone ej »'amma liberalite, och, hwad dest »verkningar beträffar, hasiva de ännu ej hunnit sörspörjas. Utskottet har emedlertid fullgjort Riksens Högloft.
Pa HögsRidderffopeks ech Adelns Pä Högw. Preste-StandetS Ledamöters magnar» LedamörerS magnar , Larl O. 8tgem8te6t. Oiof Murback. Kä HögtaradcBvrgqre-Ständets PZ HederwBvndeStandcts LedamLters wägnar, Ledamöters magnar, k. kil. Lrevvasluulri. biric Oiosslon. kkolmbsr^son. Jemte Bilaga: Utdrag af Riksens Höglofl. Stänkers Lag-Utskotts Protoeoll, hältet d. September 1809. S. D. Efter justering af Utskottets Betänkan» de angäende Fbrliknings-Domstolar, yttrades den skiljaktighet, att Herr Kamarjunkaren (gyllenram för sin del ansäg sig icke kunna utsträcka de i Betänkandet Nyttjade skäl till Fbrliknings-Domstolarncs asstyrkande sä längt, som skulle hinder i allmänhet uppstä i anseende till tillgäng pä tjenlige Protocolls förande, i synnerhet dä hwad i öfrigt för Utskottets hemställan wo» re anfbrdt, innefattade nog tillräckelige skäl mot i frä» Tredje Band. Domstolars inrättande, utan atk det behöfdes upptaga sadane omständigheter, hwilka till äfwcntyrs kunde medgifwa wedersägelscr, hwaremot Herr Kamar - Junkaren wille , att dtt tillägg j Betänkandet skulle göras, att Domstolar»? borde > siutet af Domboken för hwarje Ling införa en korrt förteckning pä de mäl som derunder blifwit förlikte, genom hwilken Förteckning sedermera, ätföljaredc Domboken till HofRätten, utwäg bereddes för alla, de der sädant äftade, att om förlikningars befordrande och den olika wcrksamma åtgärd, Donlstolarne derpä anwände, erhålla upplpsning.
Ständer beviljas till inrättande af en ändamålsenlig hamn vid Haparanda stad, rörande hvilket företag undersökningar vore på stadens bekostnad föranstaltade, har, uti skrifvelse till Stats-Utskottct den 11 nästlidnc Maj, Statsrådet och Chefen för Civil-Departementet, med tillkännagifvande att Municipalstyrelsen i Haparanda hos Kongl. Majit gjort underdånig framställning i fråga om stats-anslag för utförande af en föreslagen hamnanläggning för staden, i följd af Kongl. Majits, efter inliemtande att motion i samma ämne blifvit under riksdagen väckt, meddelade nådiga befallning, till Utskottet öfvcrlemnat do rörande detta ärende till Kongl. Majit inkomne handlingar. Enligt dessa handlingar, af hvilka Utskottet tagit kännedom vid behandlingen af ofvanbcrörda motion, har Haparanda stads Municipal-styrelse å stadens innevånares vägnar hos Kongl. Majit i underdånighet anmält, att som scgelfarten till och från staden med större eller djupgående fartyg stängdes af uppgrundningav i Torneå eif, samt upprensning af elfvens strömfåra af flera skäl skulle möta nästan oöfvervinnerliga svårigheter, hade stadens innevånare måst bereda sig hamnplats vid Purra-lahti, belägen vid Bottniska viken omkring en mil från Haparanda. Då likväl denna hamn, öppen för hafsvindar och drifis, icke lemnade derstädes inlöpande fartyg säkert skydd, hade, på stadens föranstaltande, plan till bildande af fullständig hamn derstädes blifvit uppgjord, jemte kostnadsförslag, slutande sig å en summa af 81,300 Ridr Runt; och då denna kostnad vore af den betydenhet, att stadens innevånare, utan understöd af allmänna medel, icke förmådde eller kunde åtaga sig företagets utförande, helst hamnbyggnaden icke ensamt gagnade staden, utan bola den vidsträckta landsort, som i denna hamn skulle få sin utskeppningsort, har Municipal-styrelsen anhållit att Kongl. Majit täcktes, sedan det upprättade förslaget blifvit behörigen granskadt, till Rikets nu församlade
I sjuttonde seklet gällde nemligen en särskild lag för behandling af köpmäns konkurser; och i denna lag förklarades uttryckligen, att om den gäldenär, som utan eget förvållande råkat i konkurs-tillstånd, träffade ackord med de flesta af sina borgenärer, borde de öfriga ställa sig ackordet till efterrättelse. Denna lag har väl måst träda tillbaka för våra sednare lagstiftares helt och hållet juridiska åskådningssätt; men man får icke förgäta att krediten, hvilken, såsom handelns och industriens mäktigaste häfstång, måste omsorgsfullt af lagstiftaren omhägnas, ordnas efter grunder, hemtade, ej ensamt från civil-rätten, utan ur kreditens egna lagar; och då det ej kan vara förenligt med affärshfvets väl betänkta fordringar om en för de fleste borgenärer fördelaktig uppgörelse måste falla för en endas envishet, synes man ej böra draga i betänkande att i vår lagstiftning åter upptaga en grundsats, hvars vigt för affärslifvet bekräftas af det vidsträckta erkännande densamma vunnit och alltjemt vinner hos andra civiliserade folk. Affärslifvets fordringar i förevarande hänseende äro emellertid företrädesvis säkerhet, att afträdd egendom varder till borgenärers förmån rätt förvaltad; och att hvar och en deraf erhåller, hvad honom tillkommer; samt skyndsamhet i de åtgärder, som för ändamålet fordras. Lag-Vtskottels Betänkande JM 65. Då man emellertid jemför hvad yår konkurslag härutinnan innehåller med de föreskrifter som derom äro gifna i utländska lagstiftningar, lärer man icke tveka att gifva dessa sednare företrädet Den skiljaktighet, som i detta afseende förefinnes, härrör jemväl af väsentligen skiljaktiga grundsatser.
På Karantäns-kommissionens vägnar: öl. iih. rinn lis. O. Safström. Kongl. Krigs-koHegium, med underdåniga utlåtanden, i anledning af 1863 års Revisorers berättelse om granskning af Kongl. Kollegii förvaltning och räkenskaper för år 1861. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Med öfverlemnande af transsumt utaf Rikets Ständers sednast församlade Revisorers underdåniga skrifvelse den 14 Oktober detta år, innefattande berättelse om verkställd granskning af statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1861, i hvad samma berättelse angår de medel, som äro ställda under Eders Kongl. Maj:ts och rikets Krigs-kollegii disposition, har Eders Kongl. Majit, medelst nådig remiss af den 23 nästlidne Oktober, anbefallt Kollegium att i anledning af nämnde transsumt underdånigt utlåtande afgifva och till Eders Kongl.
Orsakerna till dessa yrkens aftagande, synnerligen under den sednare delen af ifrågasatte tid, hade Fabriks-Idkarne sjelfve uppgifvit hafva varit: en för långt utsträckt rättighet lill införsel af utländska Fahrikater, som, enär den derå satte skyddstull vore otillräcklig att upprätthålla concurrence med utländningen, vållat att landet blifvit öfversvämmadt af utländska Fahriksalsler: ofullständig conlroll å Tullförfattningarnes efterlefnad, i följd hvaraf lurendrejeri och tullförsnillning underlättats: såsom bevis på hvilket omdömes vigtighet åberopats det lill verklighet fullkomligt constaterade förhållande, att den lid, då i anledning af Cholera-farsoten, kustbevakning strängt handhafdes, samt lurendrejeri och tuilförsnillnings-försök sålunda försvårades, den inländska fabrikationen al Siden-, Ylleoch Bomullsväfnader betydligen ökades, hvaremot och sedan, med nyssnämnde anledning, den strängare kustbevakningen upphört, fabrikationen åter aftagit: samt ofullständighet och osäkerhet i Lagstiftningen för Närings-förhållanderne i Sverige, genom hvilken ofullständighet och osäkerhet omtanka och industri hämmades, i stället för alt uppmuntras och förkofras; och kunde Halloch Manufactur-Rätten för sin del ej annat än instämma uti de i förstberörde tvänne hänseenden sålunda yttrade omdömen, om anledningarne till det aftynings-lillstånd, hvaruti Yäfnads-fabrikationen sig ofelbart befunne.
Hvad institutionerna beträffar, torde det icke behöfva vidlyftigt omnämnas, att dessa i Lund erfordra flera förbättringar och utvidgningar. Bibliotheket är i vida sämre skick än i Upsala, m. m. Huru vigtigt för landet är det väl icke att tillse, det universiteten förmå uppfylla deras ändamål. Detta är dubbelt. Academierna stå för det första i spetsen för upplysningen i landet, och för det andra skola statens einbetsmän der bildas och derifrån utgå. Jag troi; således, att få utgifter i större mån än dessa återgifva åt landet ersättning för de gjorda uppoffringarna. Särdeles i vår tid, då utvecklingen af ideer fortskrider hastigare än någonsin, tor 8 H. 4 Den 2 Juni f. ra. de det vara angeläget, att det allmännas uppmärksamhet riktas åt detta håll. Man hör här ofta påyrkas, att vi skola följa med vår tid. Jag förmodar, att dessa röster, såvida de utgå från verklig nitälskan för fäderneslandets framskridande, nu skola instämma deruti, att man i främsta rummet bör söka understödja de anstalter, hvarifrån utbildningen af samhällets intellectuella och moraliska krafter skall härleda sig. Dessa anstalter stå nu långt efter hvad de borde vara, endast af brist på anslag. En ledamot har trott, att föga nytta skulle vara att förvänta deraf, att man inrättade en profession i historia litteraria säx'skildt med afseende på laghistorien, och han har fruktat, att en sådan profession är föreslagen mera för person än för sjelfva saken. Jag får härvid erinra, hvad den siste talaren jemväl upplyste, att nemi. denna profession blifvit tillstyrkt af uppfostringscommitte'en, och att det sålunda måste antagas, att något personligt afseende icke ifrågavarit. Jag hade för öfrigt trott, att det skulle anses, om icke olämpligt, åtminstone obehöfligt att ingå i bevisning för behofvet af nämnde profession; men då tvifvelsmål yttrat sig, får jag förklara, det jag anser densamma lika nödvändig som någon annan. Den, som känner den ståndpunkt, på hvilken lagfarenheten står i de mera civiliserade länderna, kan icke undgå att finna, det laghistorien är ett bland de vigtigaste momenter i lagfarenhetens studium.
En annan consideration tyckes mig äfven förtjena uppmärksamket, nemligen att genom Stiftelsen af Arméens PensionsCassa, bespara Statsmedlen, som eljest skulle högst ansenligt betungas medelst blesserade och utur tjenst gående militairepergoners pensionerande, en gärd, som Staten omöjligen skulle kunna undandraga sig. Äfven får jag äran ytterligare tillägga tvänne hufvudskäl, nemligen att, enligt Utskottets ofta citerade tillstyrkan, skulle den, sisiledne år af KrigsBefälet stiftade, och af Kgl. Maj:t i Nåder sanctionerade Militaire EnkeOch pupillCassa nödgas vidkännas Bevillning på en Nådegåfva, hvarmed Konungen och Hans Kgl. Höghet KronPrinsen lofvat i Nåder dotera denna Cassa; hvarmedelst den sällsamma princip stadgades, att det Kongl. Huset äfven åJades Bevillning för Statens skyldiga bidrag, och KrigsBefälet, förut summariskt taxerad för ännehafvande löne-inkomster, ytterligare och äfven retroactivt finge en ökad Bevillning å de 7 procent detsamma årligen, till nämnde Cassör godvilligt erlägger, i hopp att freda sin ålderdom och sin familj från framtida nöd och elände; — en åtgärd, som enligt min tanka skulle innefatta en oerhörd olaglighet, ojemförligt vida större, än den, att några enskilta Statens medlemmar (som äga att efter behag Den 29 Maji. '551 låna i publika Cassör eller ej) sjelfve ålades erlägga LineBevillnings-bidraget, hvilket jag för min del endast kan anse som ett förord eller ömsesidig öfverenskommelse, som vanligen bryter Bag, men alldeles icke såsom någon olaglighet.
Till afgörande af denna, sig yppad? skikjacktlghet, har omröstning innom Ukstoitec ölmvit aigläid, derwid pluralitercn as Högloft. Ridderffapets och Udelns samt Hedern örda Bonde-SkandetS Ledamöter stadgadt, att aile priwate Hus i Städerne, st'u!le med den i sörsta, get msatte Minimimfqift anses; men Högwördige >s)reste,Stande?s och Wällofl Borgare-Srändets Ledamöter aker warit af den mening, att för Hms i Stä, Verne denne afgift icke bör erläggas: och som twenne Srand Medes stadnadk i olika ranka emot ds rwcnne andra; sä har Utskottet trott sikt åliggande fordra, arc framställa bada desin alteruakiiver ri!l Riksens Högloft. Ständers egna Högt upplysta pröfning och widkaqande Beslut; lör hwilkrn orsak bägge de morsat, le Reiulraren hos Utskottet blifwic i Project tift för, sättningen upptagne. Utskottet har bade förut Sjelf insett ost) anuu närmare genom de kran alla Respectiive Scanden der, om erhallue anwisningar bliswir öfwertygadr, ej aftenast hur» swärr och nästan ogörligt der skulle blsiwa, akt uti Bm iftnings Förordningen uppnämna hwarje Embeks och Tjensteman i Skaten samt noggrant visat, ra den a honom belöpande afgift, hwarull fordrades fullkomlig och säker kännedom af alla deras färskildte Löneinkomster; utan ock att såsom oftridigk bör anta, gaö det
Om vi liar i stället utsätta och, så hörer försatsen hit, men får ordet eller stå qvar, så är det, efter mitt förmenande, ett ganska stort fel. Jag anhåller om propos. på att eller må utbytasemot och; ty kommer nian åstad genom lögner och falska rykten allmänt buller och oväsende, då bör man straffas efter denna lag, men sprider man ut lögner och falska rykten, ulan sådan påföljd, så hörer det till tryckfr.lagen. Hr von Hartmansdorff; Utspridande af lögner och falska rykten lärer kunna göras på annat sätt än genom tryckning. Det finnes något som kallas sqvaller, och som vanligen utöfvas muntligen. Jag skulle således tro, alt denna första del af §:n icke, såsom Frih. Boye tror, hör under Tryckfr.lagen. Jag tror det så mycket mera, som denna §, om mitt minne icke felar, ar alldeles lika med en, som står i Missg.b:n, och som slätt der förr än någonsin vår Tryckfr.lag stiftades. Hr Palmcrantz: Lika med Frih. Boye anser jag, att ordet: "eller” bör utbytas emot ordet ”och”, emedan meningen naturligtvis är, alt man ej kan straffas, utan att brot - 39S Den 14 A pr! 1 f. m. tel är fulibordadt; och om §:n således får den lydelse, att efter orden ”Rikets säkerhet" införes — ”och kommer dermed allmänt buller och oväsende åstad,” så blir meningen fullständig. Frih. Cederström, Anders: Denna § är ordagrannt lika med 5 §:n 6 cap. Missg.b:n, och jag kan således ej finna just något skäl att förändra denna §, som så länge fått oförändrad qvarstå, och om hvilken man icke hört att något särdeles misstag sig härled!. Jag anhåller således om bifall härtill. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla 12 §:n. Ropades starka ja, blandade med nej. Hr Frih. o. Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverröstat nej. Frih. Boye: