Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Huru de yttermera stegrades under årtiondet efter hans bortgång, kan ses på en och annnan omständighet vid Leopolds sätt att redigera sina skrifter; hvaraf kan slutas, att han, som då i sina ”Erotiska Oder” fann och uteslöt anstötligheter, skulle, om han varit fader åt Kellgrens ryktbara sång ”till Cynthia,” näppeligen hafva i samlingen upptagit den oafkortad, eller åtminstone utan att beledsaga den med någon ursäktande not. Också bör enhvar kunna inse vid läsningen af denna sång, som tvifvelsutan är ett erotiskt skaldestycke af ganska högt konstvärde, att en sådan både öm och elegant vällustighet måste på unga sinnen göra ett vida farligare intryck, – ett intryck som förhöjes just genom stilens utsökta städning och fina läckerhet, – än äfven det sjelfsvåldigaste bland utbrotten af det komiska gyckel, den ironiska afspegling, hvarmed könskärleken vanligtvis behandlas hos Bellman. Mellertid fortfor man dock under hela 1790-talet, och jemväl längre, att i afseende på framställandet eller vidrörandet af vissa vanskliga ämnen vara betydligt mindre nogräknad, än man blifvit sedermera. En sådan visa, som Stenhammars om ”forntidens goda skick” 146, skulle nu anses för icke litet grofkornig; en sådan, som den i sin tid öfverallt sjungna ”Gref Adam på Eden,” för (till någon del) plump; skämtet om ”Gubben Didriks dotter” är allsicke mindre fritt, än mången af Bellmans målningar; och hvem af nu lefvande skaldinnor kunde väl djerfvas för allmänheten qväda ballader af den art, som parodien ”Cathrina i sin fållbänk låg”? Likväl äro både denna och Didriks-visan, i all tukt och ära, författade af – sjelfva Fru Lenngren; och blefvo i lika mycken tukt och ära införda bland ”Skaldestycken satta i Musik”, att spridas kring Sveriges hela sångälskande sällskapsverld.
Besaoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande N:o i3. gad ordning ovilkorligen anskaffa; och 3:o att ytterligare understöd, genom Statsbidrag, ej borde ega runi, så vida icke någon utomordentlig händelse skulle inträffa; och är Motionairens förslag, i afseende å sättet att inrätta dessa spa n må Is förråd, hufvudsakligen af följande innehåll: alt inom hvarje Härad, Pastorat eller Socken skulle finnas ett lager af spanmål, beräknadt till minst åtta kappar, af ett eller flera sädesslag, för hvarje person; att skyldigheten att hålla detta upplag borde åtfölja jorden, och att icke någon på landet bosatt och skaltskrifven person vore fri från skyldigheten att årligen göra upplag af säd, ehuru jordegaren borde insamla den spanmål, som af de på hemmanet boende hushåll skulle utgöras; varande äfven motionen hilagdt ett utaf Kronofogden J. Berger afgifvet utlåtande, i anledning af Kammar-Rådet "VVelins underdåniga förslag, till inrättande af Districteller Socken-magasin. 3:0 Ett memorial af Riksdagsfullmägtigen Peter Andersson från Hallands Län, som, med förmälan, alt han hufvudsakligen delade Lars Larssons åsigter i ämnet, tillagt, det ingen borde ega rätt undandraga sig deltagande i anläggningen af spanmålsförråd, dervid beräkningen borde verkställas, icke efter hemmantalet, utan efter personalen; och skulle hvarje mantalsskrifven person vara skyldig bidraga med minst tolf kappar, dock så, att icke något hushåll finge hålla mindre lager än en tunna af ortens vanliga sädesslag. Staten borde härtill icke på annat sätt bidraga, än genom lån, antingen af Krono-spanmål, för att i början få ett behöfligt lager, eller ock af penningar för spanmålsuppköp och uppförande af Magasinsbyggnader, att på tio år räntefritt återbetalas med x~:del om året, och för hvars rigtiga liqviderande Magasins-delegarne skulle borga en för alla och alla för en.
S. D. Vid föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens, d. 7 dennes på bordet lag de, under N:o 218, afgifne Förslag tili jemkning af RiksSlåndens fattade Besiut i fråga om utrifning elier ändring af Vattenverk, som genom uppdämning skada jord, stadnade BondeStåndet uli följande Besiut: 1:0 Att instämma uti Högloft. Ridderskapet oeb Adelns Beslut, om rättelse i i:a §:s redaction, så att orden: ”den uppdämde jorden”, komma att ändras till: ”den genom uppdämning lidande jorden”, 2:0 Alt från Författningens tillämpning skola undantagas större Bruk och Bergverk, samt större Fabriksanläggningar. 3:o Att Bonde-Ståndet ej kunde frånträda sina Beslut om nedsättning från 5o till a5 procent af ersättningsbeloppet utöfver värdet, och angående sättet alt utse gode män; och 4-o Att de föreslagna Yoteringspron posilionerne i sistnämnde tvänne delar godkändes. S. D. Lagsamt Ålim. Besvärsoch EkoaiomiUtskottens, den 7 dennes på bordet lag de, under N:o 207, afgifne Förslag till jemkning uti RiksStåndens fattade Beslut, rörande en ny Författning om Mått, Mål Vigt, föredrogs nu å nyo; och jemte det BondeStåndet ansåg tiden, då den nya Författningen må sättas i Verket, böra bestämmas till början at år 1826, fann BondeStåndet för godt Förslaget i öfrigt gilla. S. D. Uti ProtocollsUldrag den 7 dennes, som mi föredrogs, hade Höglofl. Ridderskapet och Adeln inbjudit öfrige Riks-Slånden lill deltagande i det Beslut, att anvisningar enskilde personer emellan, ej skulle få ställas på mindre summa än 66 R:dr 33 sk. Banco. 93 Fröt, Utdr. d. jo No v, 1823.
Der står: ”Af arfsmedel i lös eller fast egendom, capital och fordringar, som tillfalla andra arfvingar, än i rätt uppoch nedstigande led, samt syskon och deras barn, 3 proc., såvida arfsbeloppet uppgår till 300 r:dr.” Det finnes intet skäl, hvarföre arfvingar skola betala större bevillning, än på grund af arfslagarne dem åligger, då de icke genom något testamentarisk! förordnande äro gynnade. Jag hemställer derföre, om icke. samma princip, som vid de föreg:de morn., här måtte följas, och således denna bevillning till hälften nedsättas. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge, att bevillningen af arfsmedel i lös eller fast egendom, capital och fordringar, som tillfalla andra arfvingar, än i rätt uppoch nedstigande led samt syskon och deras barn, borde bestämmas till 1^ proc. Ropades ja och nej, hvarjemte Frih. Tersmeden anmälde sig och yttrade: Ehuru jag visserligen önskar all nedsättning af bevillningen 5 II. 10 122 Den i December e. m. i denna §, men tror att det icke vore lämpligt att alldeles borttaga detta morn., så länge man bibehåller denna beskattning på förflyttning af egendom, och då nedsättning till hälften i detta fall blir den ojemna siffran 1^, föreslår jag, att denna bevillning beslärames till 2 proc. Frih. Fi a a b: Jag skulle till och med vilja föreslå, att detta mom. finge qvarstå alldeles oförändrad t. Ett arf som tillfaller så aflägsna slägtingar, som dem om hvilka här är fråga, är nästan lika kärkommet och opåräknad!, som en gåfva eller ett testamente. Propos. till bifall å 4 mom. af 36 § blef härefter framställd, men med nej besvarad. Då nu H. Ex. IIr Gr. o. Landtm, vidare hemställde, om R. o. Ad. ansåge, alt den uli ifrågavar. 4 mom. utsatte bevillning af arfsmedel borde blifva 2 proc., blef denna propos. med ja besvarad. 55 §• Gr.
Cronstedt hade föreslagit, att med föredragningen af ifrågav:de Mern. skulle sålunda 138 Den 27 Oktober. tillgå, att de deri upptagne nya reglements-§§:ne icke upplästes, så vida uppläsning af någon § ej särskildt begärdes, utan endast i deras nummerordning anmältes, samt alt alla de §§, som lemnades utan anmärkning, gjordes till föremål lör en och samma propos.; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad. behagade bifalla hvad sålunda i afseende å Menets föredragning blifvit föreslaget. Ropades ja. §,§ 1—4 anmältes och lemnades utan anmärkning. § 5. Hr Stuart, Carl Gustaf: Den nu föredragna 5:te §m handlar om det, tilllölje af Rikets sednast församlade Ständers beslut, år 1860 upptagna lån för fortsättandet af statens jernvägsbyggnader. Den redaktion, (Jtsk:t för denna nya § föreslagit, är, enligt min åsigt, icke fullt lämplig. Emot §:ns uppställning förekommer nemi., bland annat, det ovanliga, att densamma innehåller redogörelse för innehållet af det beslut, som vid föregide riksdag fattades ang:de upptagningen af detta lån och den summa i Svenskt mynt, som det utländska lånet skulle motsvara, hvilket också strider mot hvad som iakttagits vid redaktionen af nästföregående §, ang:de det under 1856—1858 års riksdag, på grund al då fattadt beslut, upptagna län för statens jernvägsbyggnads-arbeten. Dessutom förekommer den oegentligheten, att, enligt den af Utsk:t föreslagna lydelsen, hela lånet skulle varda till fullo betaldt den 1 November 1898, oaktadt slutliqviden för premieobligationerna enligt lånekontraktet först den 1 Februari 1899 skall vara verkställd. Vidare omnämnas 4 | proc:s-ob!igationerna och premieobligationerna på ett sätt, att man skulle kunna tro att det vore fråga om 2:ne särskildta lån, ehuru det, såsom nogsamt är kändt, blott är ett och samma lån, fastän olika obligationer blifvit utställda för olika andelar af lånet.
Län, med en befolkning af 254,505 personer, deraf 10,365 i städerna, har utom ett nytt beviljadt anslag för en ny Provincial-läkare i Svenljunga, som ännu icke hunnit blifva utnämnd, tre ordinarie och två extra Provincial-läkare, stationerade i Wenersborg, Imål, Borås, Alingsås och Ulricehamn, en distrikt-läkarebefattning i Nordals härad, sedan flera år obesatt, fem Stadsläkare och fem Bataljons-läkare, af hvilka den ene tillika är extra Provincialläkare i Alingsås. Med hänsyn till länets ansenliga befolkning och vidd (114 qvadratmil) har Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ansett den nuvarande läkaretillgången alldeles otillräcklig och föreslår anställande af tre nya Provincial-läkare, nemligen en för Nordals härad, mod en befolkning af 35,466 personer och station i Bäcke, en för Flundre oeh Ale härader, med en befolkning af 17,245 personer och station vid Lilla Edet, och en för Marks härad med en befolkning af 33,176 personer och station vid Ekene tingställe i Ötrhy socken, och hafva menigheterna i de nya distrikterna väl yttrat benägenhet att lemna bidrag till anskaffande af läkarebostad, men något bestämdt åtagande derom icke ännu åstadkommits i vidsträcktare mån, än att Marks häradsbocr förbundit sig till ett årligt bidrag af 400 R:dr för sådant ändamål. Kollegium, som anser den begärda tillökningen i läkarcporsonal inom detta län, hvilket oftare, än de flesta andra, hemsökes af svåra farsöter, vara af behofvet påkallad, hemställer alltså, att de nuvarande extra Provineial Transport R:dr 48,000: — 2,000: 50,000: - 30 Bil. till Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse N:o 51. Transport
Tili lättnad af enskilde personers besvär skall det för verkställighet häraf åligga ej mindre Allmänna Brandförsäkrings-Directionen , än, i afseende ä Stockholms Stads Brandförsäkring, Öfver-Ståthållaren, att låta upprätta och infordra Förteckningar, så vidt förstnämnde Verk angar Länsvis författade, öfver de, under loppet af hvarje år antingen beviljade nya Brandförsäkringar, eller i de förut varande gjorde förändringar, jemte de å Husen antagne värden; Skolande desse Förteckningar inom Januarii Månads utgång hvarje år af Directionen öfversändas till ÖfverStåthållaren och Konungens Befallningshafvan* 850 BevillningsUtsf:. Betänlandem de i Länen. för alt i rätter tid kunna Taxerings-Commiitéerne tillställas. IS. Mom* Den till Släderne hörande jord Tärderas efter enahanda grund , som för Landtegendom är stadgad, med afseende likväl å den större afkastning, som Stadsjord vanligen gifver. Ig. Mom. Hvad i anseende till DebetsSedlars författande och utdelning i 3 §. 18 Mom. for Landet stadgadt är, kommer äfven för Städernes Uppbördsman att gälla ; Skolande Magistra erne, vid eget ansvar, öfver verkställigheten deraf hafva det noga inseende , att Debet-Sedlarne af de Skattskyldige må i rätter tid kunna uttagas. I Stockholm och Götheborg kummer, att härmed så förhållas, som serskildt stadgadt är, eller framdeles kan varda s-tadgadt. 12 0. Mom. Af Öfver Ståthållaren och Landshöfdingarne beror, att till Protocolls förande antaga den de dertill anse skicklig ; Kommande arfvodet för honom, att af Allmänna medel utgå, efter hvad derom kommer att stadgas. Taxerings-Längden inom hvarje Stad föres af den Petson, det antingen tillhörer, eller Magistraten dertill utser, §• 5- Om en allmän Pröfnings Committé i hvarje Län.
ang:de derstädes innestående, vid föregångna riksdagar beviljade, läneoch anslagssummor; N:o 324, med förslag till stadganden i Rikg:s-kont:s Reglemente, rörande de under innevande riksdag lill utgående från detta verk anvisade Statsutgifter; N:o 327, i anledn. af väckt motion, ang:de bestämmande af vissa vilkor för vinnande af dispositionsoch jordeganderält till s. k. kyrkohemmanet! i Halland: Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskotten: N:o 22, i anledn. af återremiss af Utskms betänk. N:o 14, rör:de väckte motioner om ändringar i K. Förordn. d. 19Dec. 1827, ang:de grunderne och vilkoren för hemmansklyfning samt afsöndring af jord och andra lägenheter från hemman; N:o 23, i anledn. af väckt motion om ändring af stadganden, rör:de tiden då auktion å landet bör vara slutad; N:o 24, i anledn. af väckt motion om förändring i nu gällande stadganden, ang:de flyttningstid för tjenstefolk; N:o 25, i anledn. af väckt motion om laga vitsord åt Lunds Landsbok; N:o 26, i anledn. af väckte motioner, ang:de dels bestämmande af ersättning åt Nämndemän och Fjerdingsman för biträde vid Den 20 Augusli. 317 åtskilliga extra förrättningar, dels ock förhöjning i de, såsom traktamente åt dem å nu gällande Expeditions-taxa och rese-reglemente bestämde belopp; Expedilions-Ftskottet: N:o 10, ang:de medels anvisande till gratifikation ät extra biträden vid Utsk:s Kansli; N:o 11, ang:de förhöjdt arfvode ål
Förslag till Taxa å Expeditions-lösen i Rikets Ständers Bank samt dertill hörande Discont-Ferk och Läne-Contor. För Protocolls-Utdrag, första arket 36. hvartdera af de öfriga arken . • — 13< — Afskrift eller utdrag, resolutioner, bref, böcker, räkenska per eller andra handlingar af hvad beskaffenhet de vara må, första arket — <S. de öfriga arken hvartdera . • 8. — Bevis öfver ingifna ansökningar, besvär eller handlingar, hvart ark • • — Bevis ofver återstoden å fastighetsodlingseller andra lån, grundade på reviderade uträkningar, hvarje bevis , • • 2* —* Andra bevis, som å stämpladt papper skrifvas, första arket ihvartdera de öfriga . • Collationer in g och vidimation af handlingar, då afskrift företes, hvart ark —8, — Fullmagter, Constitutorialj Protocolls-Utdrag på befor dringar till ordinarie tjenst med lön eller arfvode på Stat; Constitutorial på behaglig tid eller Förordnande tills vidare med tillagda löne-inkomsler, äfvensom Constitutorial lill förrättning sami Afsked erlägges icke någon lösen. Skolande för öfrigt de allmänna föreskrifter och ansvars-bestämmelser, som den af Kongl. Maj:t senast stadfästade Taxa å Expeditionilösen i Rikets Hofoch Öfver-Rälter samt offentliga Verk innefattar, äfven för expedilions-hafvande i Rikets Ständers Rank gälla lill efterrättelse. För Banco-Utskottets Betänkandej A7:o \4l' >7 För den händelse Rikets IIö£?lofli«e Ständer finna göril bifalla, att en Expedilions-Taxa må för Rikets Ständers Bank samt der tillhörande Discont-Yerk och Låne-Contor utfärdas, torde Rikets Höglofl.
Sebantöter, fik* fåHeö på bet fatt, att $axeringö>(Iommitteen i bef plenum blanb fina Sebamö* ter utfer ©ex perfoner, nemligen €n af fXibberjfap od) Slbel, €n ^3re|t, §re borgare ocl) €n ©tånböpcrfon; l>warwib iafttageé, att en af befa utfeö ifrån fwarje af $axeritigö*Somntitte'enö afbelntngar, odj afgifwe £axering&(Eommit< teen ont betta utnäntttanbe färjfilbe ^rotocoll&utbrag till fwarbera af be wäl* 77 jante ©tanten, famt till Sföagifraten fot ©tånDépetfonerna, f>vt>arefter met walet af öfrige SeDamötet i f)3röfntng&€ommitteen förf>åUeö, på fatt om mal af SeDamötet till £apering&Q[ommitte i ©torholm retan ftaDgaDt ät; Docf må til! SeDamötet i ^töfning&Qtommitteen tcfe flere, än här ofvoan nämntt ät, inmäljaé af Dem, forn i åretö tapertngö>föträttning Deltagit. §. 129. §ill ^3rotocoIl&föranDe nämne &fmet''©tåthållaren Den, han tjenlig finner, Dorf ingen, forn i någon annan egenfap (lall tutö f)3röfningö><Sommittcen wara närwatanDe. ^ameteraten wiD Dfwer*@tåtl)ållate><£mbetet i J?ronomppbörDö* ätenDen fall, utan röffrättighet, på fatt od) i änDamål 114 §. atigåenDe SanDö* fameteraten ffaDgat, wiD fjköfningö^ommitteen wara tillftäDeö.
I Skåne utgjordes hvarje rusthåll af endast ett mantal, för hvilket utgifterne, i och för rustningen, hvarje år uppgå till den oerhörda summan af 25o R:drR:gs, oberäknade andra afgifter, såsom Krono-, Kyrkooch Preste-tionde, Kronoskallen, Tingshusoch Brobyggnads-kostnader, m. m.; vid hvilket förhållande, och då härtill kommer, att augments-räntan, som knappast stiger till 4 R'dr B:co, emedan den utgår utan förvandling, och utan att en gång hafva blifvit beräknad efter de sedermera skedda förändringarne i myntvärdet, lemnar ett högst obetydligt bidrag till betäckande af ofvanuppräknade utgifter, motionären föreslagit, att halfva numer-styrkan af Skånska Husar-regementet mätte indragas under fredstid, så att tvänne rusthåll förenas ont en häst och en karl, och alt för hvarje sålunda blifvande vacant numer årligen finge erläggas i o R:dr B;co, hvaraf Rusthållarne kunde bilda sig en cassa, som vore att tillgå, för att vid påkommande krig utan förlägenhet kunna uppsätta Regementet fulltaligt; Statssamt AUm. Hes v.- och JEkon.-Utslotlens Betänkande} lV:o 94. 7 10:0
När dertill kommer ali ifrån Ostindien kunna införas andra varor än som äro tillåtna ifrån andra orter då är det angeläget, så vidt man vill hindra svek och bedrägeri, att när möjligen misstänka uppstår ali varan icke är Ostindisk, sådant bevisas, och mig synes att R. o. Ad. bekymra sig om det förhållandet att detta stundom blir svårt alt bevisa. Om man skall gynna så skall man väl gynna den som bör gynnas, men ingalunda dem som öfva svek och bedrägeri. Det är derföre i min tanke nödvändigt att uttrycket ”productions-orter” bibehållas såsom förut, emedan detta afser att varan skall vara Ostindisk och det just är de varor som föras ifrån de där aflägsne länderna man genom stadgandet vill gynna. Jag anhåller all R. o. Ad. mätte viblifva sitt förut fattade beslut och godkänna de voter:s-propos:r som Bevilln.Utsk. föreslagit. Gr. Lagerbjelke: Jag anhåller att få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå att om äfven det af de båda lalarne Hr von Hohenhausen och Hr Printzensköld här förordade uttrycket produclions-orter anlages, så kommer detta uttryck i alla fall endast att gälla sådana orter på andra sidan Goda Hoppsudden, hvilka icke äro Ostindiska; mendet kommer icke att gälla Ostindien, ty om deras förslag antages, så skulle ordalydelsen blifva: inkommande - Den 19 Augusti. 257 mande directe från Ostindien och öfriga prodnctions-orter på andra sidan Goda Hoppsudden”. Någon rättelse skulle således icke komma ali äga rum i afseende på de varor som komma från Ostindien utan endast productions-orter skulle endast komma att angå öfriga orter, som äro belägna på andra sidan Goda Hoppsudden; hvarföre jag skulle anse att äfven om man gillar sjelfva saken, man likväl, i anseende (ill den misslyckade redaclionen, icke kan antaga detta förslag, utan måste bifalla (Jtsk:s. Hr Printzensköld: De skäl som Gr.
Det är också i afsigt att få större skäl för vårt eget bedömande och mera bestämdhet i Utsk:s beslut, som jag anhåller om återrejniss af betänkandet, Frih. Åkerhjelm, Gust. Fredr.: Sedan en värd ledamot begärt återremiss af detta betänk., anhåller jag att få meddela några upplysningar i afseende på de uti betänk, förekommande, utur Just.ombudsm:s berättelse tagna uppgifter om fängelsebyggnader, på det Utsk. måtte, i händelse återremiss beviljas, kunna hemta ledning från dessa upplysningar, hvilka till en del afvika från Just.ombudsm:s här upprepade uppgifter. Just.ombudsm. har nämnt nödvändigheten af att Christianstads läns fängelse utvidgas. Denna fråga är i behörig ordning öfverlemnad till handläggning af vederbörande auetoriteter; och har Fångstyrelsen detta år till K. M. ingått med kostnadsförslag och ritning för att för detta ändamål erhålla ett fängelse i EngelholmDet har nemi. ansetts nödigt, att jemväl derstädes ett länsfängelse finnes, på det dyra fångtransporter må undvikas samt domar och utslag på olika ställen må kunna bringas till ■Verkställighet. Denna fråga är således under en ganska verksam handläggning. Hvad åter beträffar frågan om utvidgning af kronohäktet i Alingsås, är den längesedan ingången från Fångstyrelsen jemte kostnadsförslag och öfverlcninad till Konungens Befallningshafvande i länet för att låta verkställa de erforderliga förbättringarna. Beträffande åter Just.ombudsmts uppgift i afseende på länshäktena i Carlstad och Gefle, att nemi. besluten om tillbyggnader derstädes ej blifvit befordrade till verkställighet, är förhållandet sådant, att inga beslut i detta hänseende blifvit fattade.
Ehvad öfvertygelse man må hysa om denna handterings verkliga fördelaktighet eller icke, så torde dock böra erkännas, att om ock staten har full rätt att Särskilda Utskottets Betänkande N:o 8. 21 föreskrifva dem, som i tjenst ingå, eller från en tjenst till en annan förflyttas, förbehåll, att de måste afhålla sig från vissa handteringar och företag, som anses därmed oförenliga, så kan det dock icke med billighet föreskrifvas dem, som redan innehafva någon viss statens tjänst och anse sig berättigade att dervid bibehållas, så länge de densamma oförvitligen sköta, att de skola utan all förberedande öfvergång afstå från ett närings-fång, som var dem medgifvet, då de tjänsten mottogo. Till obestämd tid kan denna eftergift dock icke utsträckas; och vid öfvervägande af den öfvergångs-tid, som bör medgifvas, har Utskottet först fästat afseende på det ovedersägliga förhållande, att om den, som sålunda kan göra anspråk på undantagets åtnjutande, icke i sednare åren idkat handteringen, så har han just derigenom ådagalagt, att han icke funnit henne för sig nödvändig eller ens nyttig, och att han således kan utan skada eller obillighet förpligtas att för framtiden därifrån afstå. Den tid, inom hvilken han bör hafva anmält sig och skattat för tillverkningen, för att anses hafva funnit henne fördelaktig, torde kunna antagas till två år, hvaribland imedlertid icke det nu innevarande må räknas, emedan anmälning skulle kunna ske, just för att bibehålla rättigheten, eller redan hafva skett i anseende till det undantags-förhållande, hvaruti handteringen i denna stund befinner sig. De år, som Utskottet tror böra föreskrifvas såsom de, under hvilka bränning bör hafva varit idkad, för att berättiga tiil fortsättande, äro sålunda 1852 eller 1853.
49 handlingarne mod Danska Regeringen icke hade annat syftemål än att för en viss, möjligen inträffande, händelse bereda öfverensstämmelse i Svensk-Norrska och Danska Regeringarnes förfarande, utan att i öfrigt binda detsamma, var för inledandet af dessa, neulralitets-förklaringen förberedande, underhandlingar en sådan behandling af frågan, som Constitutions-Utskoltet åsyftat, deslomindre nödig, som den åberopade grundlagsparagrafen uttryckligen medgifver att mål, hvilka angå Rikets förhållande till främmande makter, beredas och handha/vas på sätt Hörningen lämpligast synes. Att Utrikes Stals-Ministern skulle varit skyldig alt före aflåtandel af en sådan skrifvelse, som den ofvanomförmälda af den 15 Juli, påfordra ärendets föredragning i närvaro af någon annan ledamot af Stals-Rådet öfverensstämmer icke, åtminstone eller min uppfattning, med Regerings-Formens 11 §, som väl loreskrifver en viss form för ministeriela måls föredragning inför Konungen, innan desamma af Honom kunna afgöras, men lemnar målens föregående beredning till Konungens Eget godtfinnande. Ur hvilken synpunkt man ock betraktar frågan, inser jag icke att någon Utrikes Stats-Ministern åliggande skyldighet blifvit af honom åsidosatt, men, äfven om det skett, och Utskottets anmärkning, fastän afseende ett förhållande bortom den tid Utskottets granskningsrätt omfattar, vore med stadgandena i 76 § Riksdags-Ördningen och 11 § i Ansvarighets-Lagen lör Slals-Rådets Ledamöter förenlig, hade Constitutions-Utskoltet, efter min tanke, bordt med tystnad förbigå ett fel, som stod i omedelbar! samband med en akt, hvilken Rikets Ständer, med uttalande af sin tacksamhet, gillat.