Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stadens väl ordnade brandväsende har vunnit kraftigt biträde af en frivillig brand-korps, som varit i verksamhet, i öfverensstämmelse med nådigt reglemente, som Kongl. Maj:t redan den 14 Februari 1835 läckts fastställa. I Askersundj med en folkmängd af 960 enligt sisla qvinqvennii-tabell, finnas 21 handlande, af hvilka nio hålla öppna bodar och de öfriga sysselsätta sig med mällning och någon spannmålssamt spikhandel. Handtverk drifvas af 39 mästare, 13 gesäller oell 19 lärlingar. Stadens handel är i aftagande, och ännu mer öfverklagas handtverkeriernas förfall; hvilket lill stor del tillskrifves intrång af handlande och handtverkare å landet. Sjöfart idkades under åren 1837—1841 med tre fartyg, af hvilka likväl, i anseende till saknad fraktförtjenst, numera endast ett är bibehållet. En del varor, som från Götheborg reqvireras, fraktas landvågen från Wenerns hamnar med. mindre kostnad, än som vore förenad med begagnande af Götha Kanal. Hamn-, bro-, vågoch mätarepenningar hafva till staden ingått till så ringa belopp, att de icke förslagit till underhåll för betjening och byggnader, som staden håller för handeln och sjöfarten; dock hafva stadens vilkor i detta afseende blifvit förbättrade genom taxa för berörde afgifter, som Kongl. Maj:t täckts år 1841 i nåder fastställa. Gerningsören åtnjuter staden från Sundbo härad till inskränkt belopp. Källarfiihetsmedel uppgå till 41 R:dr 42 sk. banko. Under det stadsmanna-näringen aftynar, egnar borgerskapet sig åt jordbruket dels å egna kringliggande hemman och dels å den till staden donerade jord, mantal. Staden lönar läkare och betjenas dessutom af två barnmorskor.
o S v e n s k a teatern, hvilken som bekant under de senare åren användts till k. operascen, har nu återtagit sitt ursprungliga namn och öppnade i tisdags sina portar under hr Albert Ranfts direktion. En fulltalig publik hade infunnit sig och fick redan i förstugan en försmak af den förändring till det bättre, teatern under sommaren genomgått. Strålande elektrisk belysning, mattor och draperier fägnade ögat, hvart man såg, kvinnliga vaktmästare mottogo öfverplaggen, och vid inträdet i salongen undslapp nog mången ett lätt utrop af glad förvåning öfver den elegans och hemtrefnad, som hvilade öfver det hela. Vi vilja ej inlåta oss i någon närmare beskrifning öfver de förändringar, som vidtagits, utan uppmana våra läsarinnor att själfva gå dit och se. Men teatern förtjänar ej endast härför ett besök. En hvar skall säkert och med nöje se om För att än en gång citera amanuensen Frans Hedbergs gamla välkända skådespel » BrölFolcker, talar han om rummets hörn och lopet på Ulfåsa », hvilket hr Ranft mycket klokt valt till invigningsstycke för sin teaters nya skede. om kakelugnsvrån. Ja, en sådan och t. o. m. Utförandet har visserligen att uppvisa brister — hörn utan dörr eller fönster finnas väl i en särskildt mycket stora försyndelser mot den svåra del salonger här i Stockholm, men i andra konsten att framsäga en dialog på vers — men rum — näppeligen I I hvart af rummens något särskildt störande utom i nyss antydda hänseende förekom ej. Spelet var jämnstruket hörn finnas dörrar och här och där i hörnen och godt, utan att vara medryckande. Bäst syndessutom fönster. Och ändå dekreterar tes oss hr Lindberg i sin lilla roll som priorn; modet » att möblera hörn », en lustig paradet var en väl genomförd bild han gaf oss. Hr Gr. Ranft hade fått ett godt grepp på den store dox. Bjälbojarlen, men lyckades ej naturligt få fram (Forts.) det väldiga och storslagna hos denne märkes* man. Framställningen förtjänar dock erkännande. Af jarlens höfvitsman gaf däremot hr Eliason en mycket bra bild. Som Bengt Lagman hade hr de Wahl åtskilliga goda pointer, men bjöd ej nå- got utöfver det vanliga.
Mannerhjerta, som så väl anser nu varande Skjuts-inrättning skadlig för Landtbruket, som ofullkomlig att, under en 6 månader om året hämmad segelfart, befordra communicationen imellan aflägsnare orter i Fäderneslandet, då icke en gång ett enda litet paket kan utan särkildt bud försändas ifrån ett ställe till ett annat; att förtiga både det snöpliga och äfventyrliga för den mindre bemedlade men upplysta och nyttiga mannen, som ej i egen vagn kan färdas, att på bondvagnar eller kärror fortsätta sin resa under en ofta drucken och berusad Skjutsares körning, då den förmögne, till att göra afbrottet så mycket större, beqvämt gungar i sin egen präktiga vagn; hvarföre en jemnkning i dylika synliga förhållanden anses böra vidtagas, som bäst förmodas ske genom antagande af forvagnar, enligt Herr Landshöfdingen af Wingårds förslag. Men då J 974 Deri 20 Juli. 4a dessutom uti vårt vidsträckta Fädernesland, till upplysningens spridande ifrån Hufvudstaden till Uandsorterria i allehanda Iitteraira och oeconomiska ämnen, i synnerhet hvad Bokhandeln, Journaler och Dagblad vidkommer, all beqväm communication saknas , för att i behörig tid få del häraf, sorn dock uti hvarje civiliseradt land är nödvändigt , om icke forvagnar imellan Städerna inrättas, föreslår Herr Mannerhjerta att en på Statens bekostnad farande Post må inrättas och att Oeconoujie-Utskottet, med den uppmärksamhet detta ämne förtjena)', mätte framställa det gagneliga häraf samt föreslå medlen att detsamma tillvägabringa. Uti ett hos Vällofl. Borgare-Ståndet den t 3 sistl.
Hadorph afgifne förklaring, mot hvilken Akademien icke har något att erinra. Jemte återställande af remisshandlingen, framhärdar Akademien, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte, FÅR. WREDE, Musikaliska Akademiens n. v. Prteses. J. P. Cronhamn, t. f. Sekreterare i Kongl. Musikaliska Akademien, Stockholm den 30 December 1861. — 336 — (Bilaga.) Ödmjukt Memorial. Såsom förklaring öfver den af Rikets Ständers Revisorer, vid granskningen af Kongl. Musikaliska Akademiens räkenskaper för år 1859, gjorda erinran, »att en utgiftspost å 30 R:dr 58 öre finnes i räkningen afförd under titel: öfverdebitering af ränta, utan att räkenskapen nöjaktigt upplyser afföringens riktighet», får jag härmed vördsamt meddela följande: Då Akademiens läroverk, till följd af Rikets Ständers vid 1857 års riksdag beviljade anslag, utvidgades ifrån 6 till 12 läroklasser, uppstod behof såväl af musikaliska instrumenter som af inventarier, för hvilkas inköp likväl inga särskilda tillgångar voro anvisade, utan erhöll Akademien nådig tillåtelse att för detta ändamål använda redan besparade medel, hvilka, enligt hvad 1859 års räkenskap utvisar, utgjorde i utlånt kapital, emot Smålands och Hallands hypotheksförenings obligationer, å 41 procent ränta, 2,250 R:dr samt emot inteckning 300 R:dr, ä 6 procent ränta, tillsammans 2,550 R:dr samt inbalanserad räntefordran 30 R:dr 58 öre.
Banks tillgångar och skulder emellan nämnda bankanstalter så fördelas, att hvardera af dem erhåller de tillgångar, som för dess särskilda verksamhet äro lämpliga och öfvertager ansvarighet för skulderna i män som dessa härflyta frän den rörelse Rikets Ständers Bank inom motsvarige verksamhetsgrenar hittills bedrifvit. För ordnandet af de begge Bankernas inbördes förhållanden, skola följande närmare bestämmelser tjena till efterrättelse. § 2. Rikets Ständers Bank bibehåller följande Tillgångar: a) behållningen af metallisk kassa (enligt gällande Banko-reglementes bestämmelser). Härvid iakttages likväl, att guld i utländskt mynt eller plantsar, som ingär i metalliska kassan, endast anses vara för Sveriges Banks räkning i Rikets Ständers Bank deponeradt: Banko-Utskottets Betänkande JV? 32. 21 b) förrådet af kopparskiljemynt; c) fordringarne för l:o räntefritt lån till Myntverket, 2:o lån emot lånebanko-obligationer, 3:o skiftesoch odlingslån, 4:o lån mot inteckning i stadsfastigheter, 5:o de till dagen för uppgörelsen emellan båda Bankerna å dessa fordringar upplupna, obetalda räntor; d) förrådet af stämpladt papper samt fordringar för dylikt papper: e) bokförda fordringar för lemnade förskott; /) alla till dagen före uppgörelsen upplupna, oguldna räntor å sådana tillgångar, sorn till Sveriges Bank öfverlemnas för bildande af dess grundfond; g) så stort belopp räntebärande obligationer som erfordras !:o för infriandet af oguldna lånebanko-obligationer och andra skulder (den för utelöpande sedlar likväl oberäknad), hvilk,a Rikets Ständers Bank kan komma att fortfarande bibehålla, 2:o för att Rikets Ständers Banks grundfond må, med inberäkning af de här ofvan under litt. b), c), d), e) och f > upptagna tillgångar, utgöra Tio millioner riksdaler; K) Bankohusen, Myntkabinettet och Tumba pappersbruk. § 3.
Under den öfverläggning, som inom dessa Stånd föregått beslutet om återremiss, har blifvit yrkadt, dels att arbete å sabbat skulle vara förbjudet endast då det åstadkom allmän förargelse eller störde andras frid under det gudstjenst förrättades, samt att derjemte måtte i J§:n inrymmas det stadgande, att den, som läte arbete för sig verkställas af tjenare eller på obestämd tid legd arbetare å söneller högtidsdag emellan klockan sex om morgonen och klockan nio om aftonen, skulle straffas med böter, högst femtio riksdaler, utan det arbete vore af den beskaffenhet, att detsamma ej kunde tåla uppskof; dels att åt <§:n måtte gifvas endast det innehåll, som sistberörda stadgande utmärkte, dels att det i <§:n bestämda bötesansvar skulle ega rum endast för den, som tvingade någon under hans lydnad stående att idka handtverk eller annat arbete å söneller högtidsdag emellan klockan tio om morgonen och klockan nio om aftonen eller som frivilligt under den tiden förrättade arbete, hvarigenom annans sabbatsro stördes; dels att §:n måtte afd das i två särskilda §§:r, den ena af innehåll, att, om någon idkade arbete eller handtverk å söneller högtidsdag emellan klockan sex om morgonen och klockan nio om aftonen och derigenom åstadkom allmän förargelse eller störde andras frid, han skulle straffas med böter, högst femtio riksdaler, utan det skedde till egen eller annans nödtorft, som ej kunde tåla uppskof, samt den andra af den lydelse, att kramlåda eller annan dylik bod ej finge å sådan sabbatstid öppnas till salu, utan det skedde till egen eller annans nödtorft, som ej kunde tåla uppskof, och att, om deremot brötes, straffet vore böter, högst femtio riksdaler; dels att den i §:n bestämda tid måtte inskränkas till den, hvarunder gudstjenst hölles, eller ock, om sådant ej läte sig göra, til! tiden emellan klockan sex om morgonen och klockan sex om aftonen; dels att de i <§:n förekommande orden: »som uppskof ej tåla kan», måtte omflyttas så, att de kommo att hänföra sig omedelbart till det arbete, hvarom i §:n vore fråga; dels att bötesansvaret enligt §:n måtte höjas från högst tjugu riksdaler till högst femtio riksdaler, och dels alt §:n måtte helt och hållet uteslutas.
Nu vardt Aske-pjesken åter glad, tackade den lilla råttan på det allra bästa, och tyckte sig hafva förvunnit all sin sorg. Han slog sig så till ro, och åt och drack af hjertans grund, och allt sprang hans lilla fästemö omkring så beställsamt och passade honom. Men när det blef serla och qvällen kom, hade hon tillredt en säng med snöhvita lakan och mjuka silkes-bolstrar; der lade han sig att hvila, och sof så godt, och mådde så väl, så han tyckte sig aldrig kunna ha det bättre i hela verlden. Arla om morgonen, första tid dager var ljus, skulle Aske-pjesken vända hem igen. Han tog så afsked af den lilla råttan, tackade för godt herberge, och lofvade han skulle aldrig glömma sin tro emot henne. Derefter begynte han vandra stigen fram, och kom till lands-vägen rätt som hans begge bröder redo förbi i all sin ståt; men prinsarne voro så höga i sinnet, att de låtsade som de icke blifvit honom varse. När nu alla tre bröderna kommit hem, lät konungen deras fader kalla dem inför sig, och sporde huru deras färd hade aflupit. Straxt togo de begge äldste prinsarne fram hvar sin väf som deras kärestor hade väfvit, och var väfnaden både jemn och fin, så att ingen kunde annat än berömma den. »Nå än du, Aske-pjesk!» sade konungen. »Huru har det gått för dig? Har du ingen väf att visa ifrån din käresta?» ’Jo,’ svarade prinsen, ’väl har jag det, fast hon annars icke kan vara så fullkomlig i allt som mina bröders.’ Genast voro de begge äldste konunga-sönerna åter färdiga med sitt gäckeri, och sade: »har man väl nå’nsin hört? Aske-pjeskens fästemö har också väft en väf! Den lärer väl vara efter som både brud och brudgum äro till.» Men prinsen lät sig icke bekomma, utan gick dristeligen fram och räckte sin fader en liten val-nöt.
SlcaDentierne i alla Dem röranDe anföfningar ocb actioner; 2lcaDemt»bcmman, forn ej äro jTattc; 28 Stationer, gifcölijfa; Slettoner, rörande StcaDemier, ©pmttafter, djuél)ållning&©äll|fapet, 3?prfor, ©Folor ocg -fpofpitaler, §attigwårDS»;3nrättningar, 9>enftoné> Saltor odj alla anDra fromma ©tiftelfer, famt StcaDemisljemman; Sif« odfj 2illträDcö*[)ufefpner å alla kronans odg ©tatené bojtällen, famt Söref ocg Utjlag Derom; StfffeD för Dvpttare, ©ragoner, ©olDater, SSåtömätt odg©pelt nummer; Stfffrtfter, font för t)ijtort|!a od) öfriga wetenjfapttga upptpéningar ur 3vifö Dertill, eller om utfpntng till np åder ocg äng, beteégagaré intaganDe ocg uppoDlatiDe till npbpggett, äfraetifom
Och dock var det nu år sedan de splittrats åt alla håll, när hemmet för alltid upplöstes. En afton kom särskildt för henne — det var efter sedan föräldrarne flyttat från landet in till staden. Hon hade suttit vid sitt arbete, då hon hörde någon ringa, och strax därpå kom Johan in med stormsteg. Han tog henne i sina armar och hälft bar henne bort från hennes rum och lade henne tillbaka mot schäslongen och sköt kudden bakom henne. Hur de hade kyssts den aftonen! Och de hade jollrat som barn och varit så lyckliga. En och en droppade tårarne ned på den gamla soffkudden. Hennes ställning på knä med händerna hopknäppta omkring den gamla kudden och ansiktet belyst nedifrån af den på golfvet stå- ende lampan, så att de mörka ringarne under de tårfyllda ögonen framträdde än skarpare, gaf något djupt röraude åt hela den lilla gestalten, som såg barnslig och outvecklad ut i sitt hopsjunkna tillstånd. I detta ögonblick föreföll det henne som om hon hört en ringning. Hon spratt först till, men så tyckte hon sig förstå, att hon bara drömt det. I alla fall kunde det inte vara han och då var det ju henne likgiltigt hvem eller hvad det var. Tjänstflickan kom väl och tog reda på henne, om det var något viktigt. Hon fortsatte sina drömmerier, stirrande ut i luften framför sig. En egendomlig känsla af magnetisk dragning, som då man känner sig envist betraktad af någon person, som man själf icke ser, kom henne att göra en rörelse, och nu hörde hon äfven ett svagt buller bredvid sig. Hon vände på hufvudet och satte sig med detsamma alldeles ned på golfvet i den djupaste bestörtning — där stod ju Johan ett litet stycke ifrån och betraktade henne. Han hade, tydligen i afsikt att öfverraska henne, gått så sakta som möjligt öfver det mattbelagda, mörka rummet, sedan han letat efter henne i våningen och slutligen upptäckt ljuset, som strömmade ut från den lilla garderobkorridoren.
3 för Smycken, G&gt; Bordsilfver, Schack tull. Smyckeskrin, • Syskrin, Album m. m. Infattar Fotografier. Monterar Tapisseriarbetcn. y^ " * Prisbelönta med 6 Guldmedaljer. Illustrerad Katalog gratis. BOSÄTTN N I GSMAGAS N I torkprkobrinkcn ¿3 ^ STOCKHOLM P r i s u p p g i f t å; ^^2) N:r Storlek i cm Pris Storlek 42 cm. — 18. — Barnnäsdukar med kulört bård: N:r _ J _ _2_ 3 Pris pr dussin 1.95 2.35 3.15 ^^Prisuppgift I m i t a t i o n Storlek i cm. I D U N Sl^gjvrgJ [TöT^^ial Ifgl^^igj [51-^ivrrH î i [If g v / n u i si \ \ 1S •M sk \: si * .- 1 •m sR ÏÂ Denna byrå har kommit till stånd uteslutande för att varda till gagn och nytta närmast för abonnenterna å Iclun och Skandinavisk Modetidning. I landsorten i synnerhet finnes en hel mängd personer, hvilka tid efter annan behöfva det eller det uppdraget utfördt i hufvudstaden, men ofta nog stå strandsatta, all den stund de der ej hafva någon bekant eller veta, hvart de skola vända sig för att få uppdraget bäst och billigast utfördt. Talrika under det nu snart förflutna året från Iduns läsarinnor ingångna uppdrag ha förmått mig att nu sätta det hela ordentligt i system, på det nyttan må varda den största möjliga. Jag har derför träffat öfverenskommelse med affärsmän och affärsqvinnor inom olika brancher, hvarigenom det blifvit mig möjligt att erhålla de bästa varor till billigast möjliga priser. Alla uppköp göras gratis åt Iduns och Skandinavisk Modetidnings abonnenter. Öfriga uppdrags uträttande ombesörj es mot en obetydlig ersättning. Kostnadsförslag till bosättningar uppgöras.
Ehuru detta morn. i vissa delar, såsom redan förut blifvit nämndt, innefattar rättvisa och nyttiga bestämmelser, torde det dock, vid det förhållande, att redaktionen jemväl innehåller förändringar till följd af Utsk:ts förutsättning om bifall till första punkten, hvilken blifvit af K. o. Ad. afslagen, nu icke kunna bifallas. Som en återremiss icke torde vara lämplig, måste jag derföre, för den händelse icke någon af R. o. Ad:ns ledamöter kan framställa ett antagligt redaktionsförslag, yrka afslag å det föredragna monut samt bibehållande af det uuv:de stadgandet. Hr von Koch: Mitt yttrande förra gången afsåg egentligen detta mom. Jag anförde då de skäl, hvarför jag, oaktadt vissa af de föreslagna förändringarne äro mycket tjenliga, ansåg monut nu icke kunna bifallas, och yrkar i öfverensstämmelse dermed afslag å monut samt vidblifvande af nu gällande bestämmelser. Frih. Alströmer, Oscar: Då Utsk:ts första hem ställan blifvit afslagen, synes mig rättast vara att afslå äfven den förev:de hemställan och således bibehålla §:n oförändrad. Den 9 Juni. fil 9 Efter härmed »lutad öfverläggning och uppå gjord propus, afslog R. o. Ad. det förev:de morn:t, med förklarande, att det deremot svarande, nu gällande stadgandet skulle bibehållas oförändradt. Maije mom:t. Gr. Liljencrants: Sedan K. o. Ad. beslutat, att första punkten af 3:dje mom:t i 47 § skall utgå, hemställer jag, huruvida något annat återstår, än att godkänna lydelsen af Utsk:ts förevarande förslag. Gr.
Vid pröfning af denna fråga förklarade Rikets Ständer, att, då de för vidmakthållande af Garnisons-regementernas matinrättniugar afsedda tillgångar, bestående af det från Regementernes stater utgående gage och brödkorn, m. m. jemte de bidrag, som, enligt särskilda Kongl. Bref, å Fjerde Hulvud-titelns extra Utgiftsanslag anvisats, äfvensom, i den mån detta anslag härtill ej lemnade tillgång, befintliga reservationer å samma Hufvud-titels anslag till durchmarche-kostnader, vöre så inskränkta, att matportionen, sådan den enligt fastställda spisordningar för de särskilda Regementernes matinrättningar soldaten för närvarande tillhandahålles, ingalunda kunde anses motsvara hans billiga anspråk på nödtorftig bergning; så och med afseende tillika å de ständigt vexlande prisen å lifsförnödenheter funne Rikets Ständer »bäst och rättast vara att, såsom för soldaten vid den indelta »Arméen och för Bevärings-ynglingen redan eger rum, underhållsportionen för Gar»nisons-manskapet, hvilken nu utgår olika inom de särskilda Regementerne, be»stämmes att med oförändrad! och för alla Regementen lika belopp utgöras, obe»roende af lägre och högre varuvärden, helst truppens behof alltid är lika, ehvad »dyrheten å lifsmedel vore större eller mindre.» Rikets Ständer förklarade således »nödvändigt, att denna underhålls-portion »blefve för soldatens behof fullt tillräcklig, så att han icke måtte lida brist», samt anvisade för åren 1855, 1856 och 1857 en summa af 10,000 R:dr banko årligen, att efter behof och i den mån härtill förut afsedda medel icke lemnade tillgång, användas såsom bidrag för underhållet af sådana i garnison förlagda trupper, som äro med matinrättningar försedda. I anledning häraf täcktes Eders Kongl. Majit anbefalla Krigs-kollegium, att med ledning af meddelade uppgifter och uträkningar i ämnet, upprätta och afgifva förslag Bil. M 5 lill Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. JV? 1, om Statsverket 1856.
Krögare _, K röger shor, m. fl. Härvid är hos Välloflige Borgare-Slåndel anmärkt: j:o att minimiafgiften, utan skäl, blifvit furhöjd, från 6 Rdr 32 sk. till io Rdr, hvilket i synnerhet vore olämpligt, då Krögerirörelsen ofta diifves af fattiga Enkor med flere barn, och då derföre dessutom skall erläggas minuteringsafgift, m. m , samt att minsta felsteg bereder Näringens förlust; 2:0 nit snarare en ytterligare, högre Glass borde 16 Bevilln.-U tshs Utlåtande, N:o 66. tillsältas, än den minsta förhöjas; och 3:o, att stadgandet i 1823 års Författning, att detta hade tillämpning på de Spisqvartersidkare och Tracteurer, hvilka ej äro Borgare, borde bibehållas, helst de, i annat fall, skola komma att erlägga både den här stadgade afgiften, och tillika Bevillning, med 5 procent af inkomsten. Enär, i Utskottets tanka, Krögerier IC' ke äro bland de Näringar, som böra uppmuntras, det lönande i krögerirörelsen alltid bör tagas i betraktande, samt erfarenheten visat * alt, af det stora antalet Krogar, Spisqvarter och Värdshus i Hufvudsladen, få blifvit ålagde högre afgift, än den lägsta, eller 6 Rdr sk., ehuru många onekligen gifva ganska goda inkomster, samt dels stadgandet om Taxeringsmännens skyldighet, att serskildt, efter 5 procent af inkomsten, taxera dem, som hafva en förtaonligare rörelse, torde vara ganska lämpligt, och dels i Brännvins Författningen stadgas, att Krögare, som tillika äro Borgare, utan att drifva någon annan rörelse, äro fritagne från den der påbjudna minuteringsafgift; så anser Utskottet skäl icke förefinnas till förändring af Utskottets, i dessa delar framställda förslag, om hvars antagande Utskottet i stället härmed gör förnyad hemställan. Pag. 21. ti rint In.- TJliiiS TJtlati tidé , Nid 66. if Pais. 9.1.
Uppå Riksmarskalks-Embetets reqvisition blefvo ock desse 170 R:dr Stor-Amirals-Embetets 3:dje Afdelning liqviderade; Men någon tillåtelse för Afdelningen att dessutom särskildt utbetala nyssnämnde 133 R:dr 16 sk. bar icke kunnat igenfinnas, utamhafva Revisorerne allenast inhämtat alt Chefen för Stor-Amirals-Embetets 3:dje Afdelning till anordnande godkänt en af Capitainen Otto Modig den 14 Juni 1836 afgifven reqvisition å 133 R:dr 16 sk., hvilka, enligt vidfogadt Contract, innestodo för trädplanteringens fullbordan och underhåll. Uti Hufvudböckerne balanceras en summa af 3,829 R:dr 24 sk., utgörande Handlanden Nelsons skuld, i följd att det honom redan år 1822 utaf f. d. Strömrensnings-Comitén beviljade lån. Revisorerne tillstyrka att åtgärder måtte vidtagas för nämnde belopps indrifning eller afskrifning. Afdelningens Räkenskaper ärö i Kongl. Kammar-Rätten reviderade, för båda åren, med anmärkningar. Invalid - Inrättningen. Invalidhus-Fondens ställning för åren 1836 och 1837 är följande: Debet. B al ance från föregående äret:: Utgifter: Af Stats-Verket bestridde: Invalid-Corpsens underhåll — _ 5,861: 8. 6. Af Invalid - Inrättningen å Ulriksdal bestridde 13,794:31. 3. 13,140:27.10. Balance till påföljande året: Contant Behållning , 3,394: 3. — 3,064:25. 7. Fordran för af Stats-Verket öfvertagen Spannemål 17,839:44. 2. 19,151:19. 9. Utlånte Medel 36,000: 36,000: Innestående Krono-Uppbörd: Invalid-Inrättningen å Ulriksdal.