Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sparre nämnt, freda sig så godt raan kunde och vräka ifrån sig allt på det allmänna. Det i Utskras Betänk, framstälda förslag alt fördela församlingen i rotar, har upkommit just till följd af sistnämnda förhållanden. Man kan genom detta förslag förekomma, att en person, som väl sköter de sina, icke onödigtvis kan åläggas ali med understöd bidraga till en fattigvård, som endast upkommit genom andras vårdslöshet. Ju bättre han sköter om sitt, ju mera tillfredsställelse har han deraf och ju mera vinner han derpå; ty om också icke någon annan känsla skulle leda honom på denna väg, så gör eeennyltan det. Om en peison, ulan tanke på framtiden och blott för ögonblickets vinst, tager så mycket statfolk han kan komma öfver, skall han dock, när förslag väckes på sockenstämman om församlingens indelning i rotar, nogare betänka sig innan han vidare fortgår på den lättsinnigt började banan. Han skall genom den materiella inverkan af saken nödgas alt låta eftertankan äfven på moralisk väg vakna, i fall han nemi. icke har någon sådan förut. Inom den socken, der jag för närvande bor, har en del, i hvilken 2:ne egendomar äro belägne, försett nästan hela socknen med nära nog hvarenda fattig, och dessa egendomar hafva under loppet af tjugu år gått igenom flere händer samt sålunda icke haft någon stadigvande husbonde, som lågt sig vinning om att draga försorg 0111 sina underhafvande. Derföre har de fattiges underhåll drabbat de andra delarne af församlingen, och ehuru fråga flere gånger upstått att skilja denna del från de andra, bar det lill följe af författningarnes föreskrifter dock varit omöjligt. Skulle nu Utskms förslag gå igenom, kunde man åtminstone vinna denna fördel och följden skulle, efter min öfvertygelse, blifva en ganska berömvärd aktsamhet, dels i afseende pä tillåtelsen för personer att inflytta i församlingen, och dels i afseende på vården om de fattige, som der förut finnas. Hvar och en, som har egendom på landel, vet all de, som draga god försorg om sina underhafvande, icke belasta socknen med några fattige, men det oaktadt gifva sin kontingent till församlingens gemensamma fattigvård.
Ständer framställda plan för nordvestra stats-stambauan, det torde linnas lämpligt, afl staden Christinehamn blefve, i stället för Hult, utsedd till Bolagets jernbanas slutpunkt vid Wenern, i hvilket fall vid slats-garantiens beviljande behörigt afseende borde fästas på det högre miltalet och deraf uppkommande .större anläggningskostnader. För den händelse åter, att hvarken förhöjd garanti eller audra motsvarande förmåner blefve af Svenska Staten Bolaget beviljade, har Direktionen i underdånighet tillkännagifvit, att Direktionen icke såge någon annan möjlighet till Skyndsamt fullbordande af ifrågavarande stora och vigtiga koramunikations-led, än att Staten af Bolaget inköpte dess egendom och sjelf fullbordade arbetet; anhållande Direktionen slutligen att, om Svenska Staten hvarken skulle vilja köpa Bolagets egendom elier gifva detsamma erforderligt understöd till jernvägens fullbordande, Bolaget åtminstone måtte varda bibehållet vid alla öfriga detsamma tillförsäkrade förmåner och rättigheter, jemte erkänd besittningsrätt till den egendom, Bolaget med sina penningar förvärfvat, samt dessutom förklaras berättigadt alt omedelbart återbekomma återstoden af de, jemlikt Bolagets med Staten afslutade kontrakt, i Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-kontor nedsatta medel. Enär, med hänsigt till den af Kongl. Majit till Rikets Ständer vid innevarande riksdag framställda och af Rikets Ständer i vissa delar godkända plan för sträckningen af Statens jernvägar, den af Kongl. Svenska Aktie-bolaget för jernväg mellan Köping och Hult numera emellan Arboga och Örebro färdigbyggda jernbanans vidare fortsättning i vestlig riktning emot Hult eller Christinehamn icke kan antagas komma att för Staten blifva af det gagn, som motsvarar äfventyret af den i betydlig mån utsträckta Kongl. Maj-.ts Kådiga Skrifvelse K:o 137. 3 ränte-garanli, hvilken af Bolags-direklionen uu blifvit ifrågasatt, anser Kongt. Majit Sig sakna anledning att hos Rikets Ständer förorda Bolags-direktionens i berörda afseende framställda begäran; äfvensom Kongl. Majit tinner hvad
Majtt, som i Sin wishet tacktes nädigst pröfma, huruwida Lesia förbättringar, som ofelbart skulle leda til Allmogens stora lindring och Landtbrukets basta, efter olika locala omständigheter, nu eller framdeles, ätmindstone pä de allmännaste wägarna, kunna widtagas och werkstallas. Och skulle de öfriga Uefpsckiva Med - Standen om detta beslut, genom Utdrag as krotooollot, manligen underrättas. Tx ?rc>rocol!c> k. lieimsll. Utdrag af krowcolisr, hållet hos -et He» derwärda Bonde-Standet, wid Riksdagen i tTlorrköping den 26. Maji igoo. ytterligare förekom hos Bonde-Ständet til granstning Osconomie - Utstottets Betänkande och kroseök, i anledning af Kongl. Majtts Nådiga kropolirion, angående en förbättrad 'GästgiswareOrdning, hwarmid, utom de enstilldta erinringar, nägre Fullmagtige, ester Orternas olika beskaffenhet, deremot gjort, Bonde-Ständet samMdt sig förenade om följande punkter: Dä Kongl. Majtts Nädiga kropolckion. i denna staga äsyftar Landtbrukets uphjelpande, för - modas en sadan hjelp säkrast och allmännast winnås, derest de Resandes fortställande Leke bleswe någon stridighet, som följer Hemmanen ät ä Landet-, hwilket kunde winnås genom sädana inrättningar, at Skjutsen här, såsom i andra Länder, af kmörexreliaurer bejbrjdes, utan någon Iordägarnes känning eller utgift; til befrämjande hwaraf nödigt wore, at betalningen sä lämpas och hösts , at Skjutsningen matte anses såsom en förmän och icke fortfara at wara en tunga, och i hwilken således förändrade ställning Skjutsen skulle kunna af Gästgifwarne bestridas, antingen enstilldt eller gemensamt med andra, som derwid funno sin utkomst. Til denna inrättning fordras dock
På Rikets Ständers Consiitutions-Utskolls vägnar JACOB CEDERSTRÖM. C. F. ai WINGÅRD. JOIL AND. BJÖRK. JON. JONSSON. J. D. Valerius. STOCKHOLM, 1835; hos J. A. Walldck. ■Consthutiom-Tkskottets Memorial N:o Ia6. Ank. till Exp.-XJtsk. den 20 Maji. Memorial, angående nödvändigheten af samband emellan de beredda Grund/ags-ändrings-förslagen till lagtima Riksdagars periodiska återkomst och till bestämmelser rörande urtima Riksdagar. Med anledning af inom Constilutions-Utskottet väckt fråga., har Utskottet trott sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på det förhållande, att, i händelse, bland de bägge hvllande Förslagen till ändring i 4$ Regerings-Formen oell 2 §. Riksdags-Ordningen, rörande dels lagtima Riksdagars återkomst på bestämd lid, dels urtima Riksdagar och dessas föremål, endast det senare vid nästa Riksdag godkändes, sådant möjligen skulle leda derhän, alt, vid ett längre eller fullkomligt uteblifvande af lagtima Riksdagar, Rikets Ständers motions-rätt ginge förlorad. Constitutions-Utskottet får derföre vördsamligen hemställa, om icke Rikets Ständer måtte, i sammanhang med dessa beredda förslags bordläggning, förklara, att da antagit dem att hvila lill nästa Riksdag, under förutsättning, att förra frågan borde af bägge Statsmagterne först afgöras, och att derpå skulle bero, huruvida det senare förslaget komme att definitivt gillas eller icke, — hvilket förklarande torde böra i den härom handlande §. af Riksdags-Beslulefc inflyta. Slockholm den 19 Maji i83.5.. Ankom till Exp.,-Utsk, den -i5 Maji. Memorial, till Bonde-Ståndet, i fråga om der yrkad, men af Talmannen vägrad proposition.
Med största oro öfver att den måhända kunde vara läst, uppletade jag låset, och fann till min innerliga förnöjelse, att ehuru nyckeln väl länge sedan var förrostad och borta, dörren gaf vika för min tryckning, och uppgick utåt. Anna, ehuru skälfvande i hvar led, måste dock lysa mig. Hon frågade mig med darrande röst, om det icke vore bättre att jag öfvergaf alla undersökningar, utan i det stället lade mig och försökte att somna ifrån alltsammans. Detta »alltsammans» sade hon med en röst som kom mina hår att resa sig på hufvudet. »Nej tack kära du!» svarade jag, »jag måste se hvart denna dörr bär; jag måste litet veta till mitt grannskap, och om här skulle vara någon vidare utgång, så måste vi uppbjuda alla krafter för att bomma till den.» Men den lilla mörka trolldörren förde blott till ett kontor eller skrubb, ty de nakna förfallna väggarne och tomheten bevittnade, att den brukades till alldeles ingenting, en händelse som ofta inträffar i dessa gamla, i så stor skala tilltagna hus, som nu mera ofta nog bebos af dessa enkor och enklingar efter den gamla tiden, med sin gamla murkna, för hvart år sammansmältande betjening. Och här fanns ingen vidare utgång, åtminstone icke nu mera, fast ett par små otäcka trappsteg ledde upp till en igenmurad niche, utvisande att här fordom, eller som min tant troligen sagt, »för en liten tid sedan,» d. v. s. en sjuttio, åttio år sedan, varit någon löntrappa, som blifvit, af skäl dem jag väl velat veta, igenmurad. I detta lilla rum eller skrubb funnos blott lemningar af några gamla besynnerliga stolar och ett benbrutet bord, samt en gammal, till utseendet alldeles murken dragkista, hvars öfversta låda saknade lås, hvars andra låda hade lås men stod öppen, och hvars understa låda både hade lås, och var, till min grufliga harm och alldeles för långt uppdrifna nyfikenhet, hårdt igenläst.
Några deputerade från Elfsborgs län, hvilka inför komiterade varit hörda, hafva dervid upplyst, att för handväfnaden af finare bomullslärft, eller s. k. callico, i Westergötland betalas 3 ä 4 öre pr alnen, eller, då 10 alnar pr medium väga 1 skålpund, 30 ä 40 öre pr skålpund, dervid väfvaren skall icke allenast helt och hållet bestrida sitt eget underhåll, utan äfven sjelf bekosta redskap, klister, m. m., så att förläggaren endast tillhandahåller garnet samt, emot den betingade väfvarelönen, erhåller den färdiga väfnaden. För väfnadens färgning och appretering beräknas vidare kostnaden utgöra omkring 30 öre skålpundet. Vidare hafva samma deputerade upplyst, att väfvarelönen för tillverkning af rutiga och randiga väfnader uppgår till omkring 56 öre skålpun - 33 det, hvartill kommer omkring 20 öre för garnets färgning. Emellan oblekta och blekta väfnader skall prisskilnaden utgöra 20 a 30 öre pr skålpund; samt emellan blekta och tryckta väfnader 50, 60 ä 70 öre, allt efter finhet, antal färger och tryckningssätt; men öfver blekningsoch tryckningskostnaderna hafva de deputerade, oaktadt derom gjord framställning, icke meddelat komiterade några beräkningar. Emellertid och om äfven det föga tidsenliga, inom Elfsborgs län bedrifna tillverkningssättet för hand lägges till grund för beräkningarne, visar sig häraf nogsamt, att nu varande tullafgifter å de olika slagen bomullsväfnader ändock i flera fall öfverstiga och i allmänhet fullt uppgå till lika belopp med hela tillverkningskostnaden för sådana grofva och medelfina väfnader, som egentligen äro föremål för fabriksoch handväfnadsindustrien inom Sverige. Och ehuru endast finare och dyrbarare bomullsväfnader kunnat ifrågakomma att införtullas, samt de sednare årens värde å dylika väfnader af kända orsaker varit utomordentligt högt, gifva likväl flera anställda undersökningar och profvägningar vid handen, att tullafgifterna uppgått för blekta och färgade från 23 till 55 procent samt å tryckta eller pressade från 30 till mera än 50 procent af hela varuvärdet.
Ad. behagade finna lämpligt besluta den ändring uti ig §:n Ridd.Ordn., hvarigenom stadgades, att electorerne, vid val till utsk.ledamöter, icke må viilja en och samma person lill ledamot uti flera än ett Utskott. Om remiss häraf till H. Ridd.Utsk. anhålles. Med anledn. utaf de bär ofvan vidrörda, nyligen inträffade förhållanden, och utan att förstärkta Const.Ulsk:s sisth gårdag genom votering fattade beslut, att såsom hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag antaga frå - Den 4 December f, rn. gan derom, att Utskm må äga att sjelfva ibland samtliga deras ledamöter utse ordföranden, hos mig förändrat öfvertygelsen om nyttan oell behofvet af hvad jag nu går alt framställa — samt, enär äfven med förutsättning att den sålunda föreslagna grundlagsförändringen skulle af II. II. o. Ad. vid nästa riksdag blifva antagen samt densamma derefter vinna K. M:s nåd. sanetion, en alltför lång tidsutdrägt skulle mellankomma, innan denna förändring kunde taga sin början — får jag derjemte äfven vördsamt yrka, att härmed fä upplifva den af Hr Lagerhjelm, Pehr, vid sisth riksdag (II. o. Ad:s prot. för i834och iBjä arens riksdag, y:de haft. siik 54) väckta, af dåvar. Ridd.Utsk. understödda samt af II. R. o. Ad. bifallna motion, angide val inom R. o. Ad. utaf Ståndets electorer af särskild ordförande uti Utskm, utan afseende å de valdes nummerordning pä Riddarhuset, 111. m.; hvarförutan jag, för conseqvensens skull, får äran föreslå, alt ordföranden ibland R. St:s Hrr fullmäktige uti Ranken och Riksg.cout. på enahanda sätt skola utväljas.
Inbyggare vore en väseudtelig fordel oms på samma ort, dit de af sine Oeconomiske forhällatjdep aro nödsakade att sig begifva, de ^tillika egde tillfälle att anmäla och bevaka sine rätts angeli-, gonheier, i stället för att som nu behöfva vanda sig till den, i en motsatt rigtning, aflägset b (.lagné Jemtlands Läns Styrelse. Men då för afgöranlet af en så vigtig fråga, sorn huruvida en provins må skiljas från en Länstyrelse för att ur derläggas en annan, — ep åtgärd hvarpå ortens förkofran eller aftagande till väsendtlig del beror; det är af högsta vigt att fallförliteligen känna Innebyggarnes allmänna önskan, den påföljd en sadan rubbning kan medföra, ej mindre för dan Läpestvrelse, hvars, verksamhet sålunda insfrankes, än för den, hvars omvårdnad skall ytterligare utsträckas m. 11. nödige upplysningar, dem Utskottet saknat eller icke kunnat med erforderlig vis.shet erhålla, så hem-, ställa Utskotten, örn icke Riksens Högloft* Stan - -& Stat* - Ut sk ettets Be t aniand en. d°r skulle hos Kongl. Maj-t vilja i un lerdfn g3 et anhålla, det Kongl. Majit täcktes ofver den af Herjeådalens fullmägtige vid innevarande Riksdag, rn. fl. gjorde framställning, om Herjeådalens ater förläggande under Gefleborgs Län, låta höra ej mindre detta Landskaps Innevånare än äfven L nestyrelsen i Östersund och Gefle, samt att Kongl. Majit derefter, med Nådigt afseende a Innebyggarnes yttrande önskan, täcktes vidtaga dvt beslut, Kongl. Maj;t i Nåder pröfvade bäst och nyttigast. Dock varder detta till Riksens Högloft Ständers eget ompröfvande vördsamt öfa erlemn::dt. Stockholm den g Augusti 1823. Riksens Hoglofl.
Utan att någonsin kunna betvifla att den ädle Grefven hört och hörer mera till denna ån någon annan verld, trodde jag att mitt yttrande att Preslernas rike år icke af denna verlden ej kunde så mycket misstydas att jag dermed kunnat mena någon inom detta rum, allraminst Grefve von Schwerin, sorn i egenskap af Präst icke kan tillhöra denna vördade samling, och således icke heller skäligen bordt på sig kunna lämpa detta yttrande, emedan det endast hade afseende på det Högvordiga Stånd, om hvars medlemmar sjelfva vår Christna Religions Gudomliga Instiftare fällde ifrågavarande, för hvarje sann Präst, oåndligen hedrande och tillfredsställande omdöme. Hvad åter vidkommer Herr Grefve 3Iornets anmärkning, om TidningsRedacteurers (derest de inom detta rum fingo inträde) möjligen mindre pålitlige sått alt anteckna hvad hår talas och afgöres, delar jag samma tanka derom, och hemställer således om icke de nu* varande ofullständiga Bulletinerne kunde få den omfattning att deri upptoges det hufvudsakliga icke endast af ämnet, utan äfven al discussio* nerne, eller ock att Ridderskapet och Adeln lika med Parlamentet i England, antoge en egen Snabbskrifvare och ait all annan ProtocollsfÖring med detsamma måtte upphöra. Hans Excellence Herr Grefve af Weiter* t/en 17' Melli ii. 49# sledty Guftdf: Jag instämmer fullkomligen uti hvad en vård Ledamot, Herr Grefve von Platen så skönt framstå! dt, angående den egna caracteren af Sveriges Statsförfattning, ett, ehuru Svenska Folkets representanter aro delade i fyra Stånd, alla Medborgare dock hafva lika oell samma rått, att bana sig våg till Statens högsta årestållen. Och hårom torde åfven den svaga röst vittna, sorn jag har åran att höja inom detta Hus, der så höga och stora minnen åro samlade, minnen, hvilka jag ej kan på mig åberopa. Må det emellertid tillåtas mig att, i afseende 'på den vigtiga fråga, som nu år under Ridderskapets och Adelns öfverläggning, få påräkna några ögonblicks uppmärksamhet.
Frölichs uti till Ridderskapet och Adeln ingifvit Memorial, väckt fråga, om ersättning till hans Fader, Herr HofStallmästaren, Grefve Frölich, för afträdandet utaf det Arrende denne sistnämnde innehaft af Flyinge och Dahlby Kungsgårdar, deruti Utskottet bland annat upplyst, att Riksens Ständers Nämnd eller förstärkta Stats-Utskott, den 24 Februarii iglo afgjordt att Stuteriet skulle upphöra och förordnande meddelas, huru med Kungsgårdarnes förvaltning derefter borde förhållas: Att genom enahanda Nämnds beslut den 17 April 1810, det blifvit förordnat att Herr Hof-Stallmästaren Grefve Frölich skulle efter Laga Fardags åtnjutande afträda dessa 480 Den 17 Februarii, Kungsgårdar, hvilka derefter kommo att be. handlas på enahanda satt, Som rörande de öfrige i allmänhet vore stadgadt, hvarjemte Riksens Ständer skulle hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Laga undersökning i Nå. der måtte anbefallas till utrönande af den ersättning, hvartill Grefve Frölich för å Flyinge och Dahlby Kungsgårdar, jemte Stuteriet derstädes nedlagde kostnader kunde finnas berättigad: Att en sådan undersökning vid Laga afoch tillträdes Husesyner skett, samt att Grefve Frölich utom Inköpssumman, för Stuteriets hästar 3y,000 R:dr, af Kongl. Majit under den 27 Julii 1814 blifvit tillagd en ersättning för sine kostnader å Kungsgårdarne af 2408 R:dr 8 rist.; och då sålunda Riksens Ständer, genom Riks-Nämndens ofvanberörde åtgärd den 17 April Igio bestämdt , det HofStallmästaren Grefve Frölichs ersättning vid af* trädandet af Flyinge och Dahlby Kungsgårdar icke skulle sträcka sig längre än till ersättning för derstädes nedlagde kostnader, samt desse äfven blifvit honom godtgjorde, funné StatsUtskottet den nu väckte frågan om ersättning för det Grefven och Hof Stallmästaren ej blifvit vid Arrendet bibehållen, icke vidare äga rum. 3:0
Begåfvad med en vacker o c h klangfull basbariton samt ett ståtligt yttre, utmärkte sig debutanten för ett vårdadt o c h musikaliskt föredrag, tydligt textuttal o c h g o d tonbildning. De lägre tonerna voro visserligen något svaga, men kunna nog med tiden o c h under g o d ledning vinna i styrka o c h djup. I mohrens roll, som nu utfördes af hr Rundberg, saknade man hr R o b. Ohlsson. För ötrigt gick operan, om man undantager ett par små missöden, som vanligt förträffligt. I afton (onsdag) gifves Dahlgren-Randels » Vermländingarna » för 200:de gången, hvarefter den samma för innevarande säsong nedlägges. På lördagen gifves Drachmans sagospel » Det var en gång » med den utmärkta danska skådespelerskan fru Hennings i prinsessans roll. K. dramatiska teatern har tvänne gånger gifvit Ibsens » Ett dockhem » med fru Hennings s o m Nora. Vi hafva tyvärr ej ännu haft tillfälle se den framstående skådespelerskan, men hoppas till nästa nummer kunna nämna något om hennes uppträdande härstädes. Utom i » Ett dockhem » har hon uppträdt i tre småpjeser, hvarjemte hon vidare kommer att uppträda i » Det var en gång », » Vildanden » m. fl. stycken. Stockholms musikförening, hvilken inlagt så ovanskliga förtjenster om musiklifvet i hufvudstaden, kommer att nästa långfredag i Storkyrkan uppföra Händels storverk » Messias » i st. f. den sedvanliga » Skapelsen ». Solopartierna komma att utföras af fru Edling o c h fröken Jungstedt, hrr Strandberg och Salomon Smith. Att detta blir en musikalisk högtid, s o m af ingen verklig musikälskare skall försummas, kan man taga för alldeles afgjordt. Den JO april. Literatur. Hos förlagsfirman K. B l a e d e l &amp; C: o ha utkommit: Ornamentets b o k; en samling stilfulla ornament från alla konstperioder, med förklarande text af H. Dolmetsch; i svensk bearbetning af 67. Upmark.
Betraktar jag nu grundeqvalionen: länerörelseförlaget + obligationerna — Max. af sedelstock + grundfonden, och efterser hvad följden blir deraf, att maximum af sedelstocken blifvit högre beräknad än det får vara, då ser jag all, för att återbringa sedelstocken till sitt behöriga maximum, jag måste öka grundfonden med samma summa, hvarmed jag minskar maximum af sedelstocken, så länge storheterna på venstra sidan likhetstecknet ej undergå någon förändring. Således måste i ifrågavarande fall grundfonden ökas med 535,705 r:dr, eller, som är detsamma, 535,705 rdr af forst inflytande vinst mäste läggas till grundfonden. På delta sätt ligger denna del af vinsten bunden, och kan ej för annat ändamål af Ständerna disponeras. Vidare egde Banken, när grundfonden bestämdes till 10,000,000 r:dr, maximum af sedelstock utöfver metallisk valuta till 20,000,000 Banko-Utskottets Memorial, N:o 12. 23 r:dr, samt lånerörelseförlagen fastställdes till 20,680,000 r:dr, i räntebärande obligationer 4,245,000 r:dr; nu bestämde Utskottet och Rikets Ständer, utan att göra någon förändring i förutnämnde stadganden, att grundfonden borde till ett belopp af 5,000,000 r:dr bestå af räntebärande obligationer, hvilket var detsamma som alt säga, att Banken borde öka sitt belopp af obligationer med 755,000 r:dr. Men huru skulle nu detta tillgå? Några medel att förskaffa sig dessa obligationer anslogos ej åt Banken af Ständerna. Följden har naturligtvis blifvit att, för att fullgöra detta sitt åliggande, Banken nödgats af upplupne vinstmedel uppköpa dessa obligationer, hvarigenom 755,000 r:dr af vinsten blifvit bundna vid grundfonden.
II Afd. 45a 46, 354 Den 24 Martil, /. m. ket, Näringarne och de arbetande FojkClasserne, kan jag för min del icke godkänna den af Utskottet föreslagne Bevillnings-grund efter synbar Förmögenhet, en Beskattningsgrund, som, under det den lägger en ny GrundRänta på jorden, skall i längden bidraga till ModerNäringens förtryck och innom sitt område fjättra den talrika Folkhopens idoghet. Efter detta öppna förklarande utbeder jag mig vördsamt, att få för några ögonblick åter. föra Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på den af mig här ofvan vidrörda Bevillningsmethode, eller beskattning af In. homsterne. Det är väl sunt, 1810 års BevillningsSysteme bade fallit , men det hade ock i sitt fall lemnat efter sig den goda upptäckt, att erfarenheten, som uppenbarat felen och bristerne, äfven antydt vägen till deras afhjelpande, till delarnes närmare sammanfogande till öfverensstämmelse med det hela och till de rättelser och förbättringar, som höllö bättre prof emot en upplyst och fördomsfri granskning. Det var på denna grundval, en värd och förtjenstfull Ledamot af detta Stånd byggde sitt vid 1815 års Riksdag väckta Förslag, om åter införandet af andra grunder för allmänna Bevillningen. Detta Förslag mötte likväl icke bistånd , än mindre Sanction af en allmän och ädel National-vilja. Förskansad bakom det uppresta bröstvärnet, af den osäkerhet och de misstag, som föranleddes af 1810 års BevillningsLag, gjorde man sig knappt den mödan att undersöka, om detta i sjelfva verket Den 24 Martil, /. m. 3 55 var något bättre, och nämnde Förslag, värdigt att lifligen begrundas, rönte det ödet att i allmänhet blifva förkastadt, innan man, må hända, nog tilllörliteligen för sig utredt skälen för sitt ogillande.