Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Högloft Utskottens första Be - StatsUtskottets Betänkanden. tänkande afser visserligen de skäl, sorn grundlagt det, denna beräkning, och, för min enskilda del, hvarken tillstyrkte jag då, eller kan tillstyrka nu försäljningen, utan undantag, af alla KronoParlcer och Krono-Allmänningar, och icke eiler kan jag fatta, att Höglofl. Utskotten en sådan försäljning, eller som det heter bortskänkrnng, ovilkorligen föreslagit. Det är icke förenligt med det begrepp, jag fattat om dessa Skogars olika växtkraft och närvarande beskaffenhet i de n Län, jag undersökt, att en och samma grund för deras förvaltning kan med •fördel begagnas; all generalisering i princip skulle i detta fall leda till stora misstag, lika ändainålslösa för Staten som för enskildta medborgeliga interesset. En allt för långt utsträckt Dominial-Skogsförvaltning måste försvaga dess kraft, fördjupa Staten i omkostnader och säkert kräfva de mest kännbara förskotter. Vill man af ett exempel kullkasta dessa reflexioner i framställningen af Djurgårdens vid Stockholm förvaltning och afkastning, så, med högsta gärd af aktning för den kunnige och driftige tjensteman , som härvid så väl uppfyllt sina pligter, l<an jag likväl icke förbise de 5o8 Stats-Utskottets Betänkanden. local omständigheter, hvarmed all jemnförelse försvinner. Att skog på dertill tjenlig mark kan uppdragas, systematiskt vårdas och förvaltas, dervid lärer ingen motsägelse kunna ega rum, men för afkastningens beräkning i smått, kan icke grunden hemtas för densamma i stort, oni icke under lika local förhållande; ingen kan högre än jag ifra för den vetenskapliga Skogsskötselns införande hos Oss, och mitt fleråriga bemödande har rigtats derpå. Jag har också starkt fästat mig vid den tanka: att det är skötslen af Statens egna Skogar, hvarifrån exemplen skola utgå lör att blifva verksamme i de enskildas. Skulle någonsin denna idée realiseras, måste vi med känsla af vår förmåga praktiskt bedöma vårt Skogs-territorium, och icke utvidga det utöfver de medel, vi kunna åstadkomma, för att derå verkställa vår nya plan.
Cederström, att man för ändamålet behöfver mera medel än hittills, — och troligen är det också Hr Lefrcns mening, att om Rikets försvarsverk skall bättre organiseras, så behöfves mera penningar; —■ då är det väl icke skäl, att som inledning å andra sidan tala om nedsättning i de bidrag, som behöfvas för försvarsverket. Under hela den tid, som 3:dje hufvudtileln varit under öfverläggning, hafva vederbör, män af yrket försäkrat, att offieerarnes antal icke kan nedsättas, ty då saknar beväringen befäl; alt styrkan af det stående manskapet icke kan nedsättas, ty då saknar beväringen den ram, som hennes hållning fordrar för att genom blandning nied öfvade soldater blifva rätt användbar. Följaktligen bör hvarken befäl eller manskap kunna lill antalet förminskas. Huru skall mair då kunna bereda lindring i de ruslandes besvär? Innefattar ej skrifvelsen vid sådant förhållande en motsägelse? Detta måtte ej vara meningen med en underd. skrifvelse, ifall man vill uträtta något godt. Jag tillstyrker R. o. Ad. att utesluta allt ordande om rustoch rotehållare, saint att inskränka sig till hvad Hr Lefre'n sist yttrade, nemi. att den omfattande planen särdeles måtte afse bevär:s-manskapets öf - Den ii Augusti c. m. 35i tiing. Jag tillåter mig icke att uppgifva ordalagen i denna skrifvelse, emedan jag icke äger den sak-kännedom som ämnet fordrar, men Hr Lefrén, Frih. Cederström eller någon annan kan uppgifva dem. På det högsta afstyrker jag deremot att R. o. Ad. fattar det beslut, som Utsk. föreslagit; ty detta synes i grunden afse försvarsverkets nedsättning, och att förgylla sådant med ta! om beväringen. Hr Rosenblad: Jag tror, lika med Hr Lefre'n, att ett utvidgadt bevärts-systeme är nyttigt, men tror ingalunda att denna utvidgning bör ske på bekostnad af vår gamla, indelta armée, som under a:ne sekler gjort Sveriges ära, som utgjort värnet för vår sjelfständighet, och som väckt utländningars beundran.
Jag begär nemi., alt efterverlden , som måhända vet alt det var vid denna riksdag, som motståndskraften hos R. o. Ad. samt PresteSt. skulle, om icke borttagas, likväl nedsättas till en fullkomlig overksamhet; jag begär alt framtiden, då den finnér att projectet till representationsförändringen har gått igenom, må vara i tillfälle alt jemföra den motståndskraft, som vid denna riksdag så ädelt, så högst välment för nationen, har uppfyllt sin pligt, med den der usla motståndskraften, som bjudes oss måhända i hvilket annat representationssätt som helst. Ja, mine herrar! jag begär del äfven derföre, att framtiden må domina huru Regeringen förfarit, tacksamt eller otacksamt, emot R. o Ad. samt PresleSt., huru den förfarit klokt eller oklokt för sig sjelf och nationen; jag säger icke denna Regering, ty jag känner ieke dess afsigt, men den Regering, som möjligen kan komma i fråga att sanctionera representations-förändringen. Efterverlden, säger jag, må dömma, huru mer eller mindre tacksamt mot Stånden, luiru mer eller mindre klokt för Svenska folket, man förfarit, då man mer eller mindre direct eller indirect afskaffa! eller till en nullitet nedsatt den motståndskraft, som Svenska folket, vid denna riksdag, har att tacka för att icke allt gått galet; ty jag frågar: hvad hade det blifvit af Sverige, om icke R. o. Ad. och PresteSt. vid denna riksdag hade utöfvat sin pligt? Jag anhåller om propos. till nfslag å betänkandet. Frih. Cederström, Jacob: Jag ämnar alldeles icke Den 18 November f. m. följa den siste talarens exempel att tala till edra känslor, mine herrar! jag ämnar helt enkelt hålla mig lill de i grundlagen bestämda former, hvilka, såsom jag förmodar, skola vara tillräckliga för att afvisa allt tillgörande vid Const.- Utskts ifrågavar. betänkande. Const.Utsk. har tagit sig anleda. af det, på Frih.
Jag tror, att vi något hvar och hela landets invånare under de sednare åren haft tillfälle att blifva tillräckligen upplysta om sanningen af det tillstånd, som Fältprosten Edvall i sin motion uppgifvit äga runi för Jemtland; och då han nu för afhjelpande häraf begärt ett årligt anslag af 2000 r:dr till utdikning af myror och kärr der i landet, tror jag, ehuru ämnet måhända icke blifvit af motionären nog utredt, att en sådan åtgärd skulle vara af mycken nytta, för att i stället för åkerbruk befor - Den 7 Juli e, ni. 21 I dra ängsculturen i Jemtland, hvilket åter, efter min tanka, är det enda medlet att der återföra välståndet. Då nu erfarenheten också vitsordat den stora nyttan af de bidrag, som K. M. lemnat till utdikningar och vattenafledningar i Skaraborgs län, begär jag, lika med Hr v. Törne, återremiss af Statsoch Oecon.-Utsk:ns ifrågavar. betänk., med hemställan, att Utskm ville föreslå en und. skrifvelse, ang:de nyttan af sådana bidrag, som motionären önskat, och deras anvisande, så vidt möjligt, på g:de hufvudtiteln, dock under förbehåll, att K. M;s Bef:h;de skulle tillse medlens riktiga användande. Frih. Boye, Ludv.: Jag ber att få förena mig med de tvenne talare, som yttrat sig för återremiss af betänk. Jag anhåller att härvid få påminna, att då Sverige förlorade Finland, hoppades vi att kunna eröfra ett nytt Finland i de norra provinserna; och i början gick man äfven för detta ändamål ganska långt, då man anslog 100,000 r:dr årligen till strömrensningar. Jag lemnar derhän, huru länge detta anslag begagnades för de norra provinserna, och jag tror, att det numera begagnas hufvudsakligen för de södra; men när man nu gör afseende på en lapprissumma af 2000 r:dr, lider min känsla.
Alen med uteslutande af Stock; hoimsContoirets CassaBehall? ning 2,046; 14. 8- I hvars stal e är tillagdt belopP-t af Verke's ägande LåneiLncoCapitaler, med 6,699: 11:9. Och dermed Summat} uppgjord tili • . , • • 18,8625 ?0. 2. Den 17 Martti, e. W 151 Peraf uppkomma nu följande skillnaden ytlånings-beloppet den 1 Januarii var rätte-? ligen t t • * ♦ 3,76o,50Q. Är blott uppfprdt till « , i 3,682^409? NB. Jag håller mig till jemna 100 Riksdalerstal , i sådana Calculer är ej värdt räkna Skillingar pch Runstycken. Pifferencen derå gör 1 , r 78,190. <-*? Härtill kommer, hvad genom denna uträkning äfven blifvit för litet påräknadt uti Ränta för utredningstiden med minst , . |p,0Q9? Utom den utelemnade contanta Cas" sa - tilgången 'i ,BancoSedlar vid Contoiret i Stockholm af belopp R:dr 2000, hafva Utskotten förbigått, eller icke käntGöthaCanalDiscont Contoirets ytterligare säkra tillgångar uti Kamererarens vidGötheborgsContoiret Ralance, för hvilken full säkerhet är ställd; Uti förskjutne och framdeles ipflytandp Lagsöknings-kostnader, pamt uti några 1812 öfvertagna egna Actier,som 6ammanlagdt bör antagas till en säker tillgång af 48,506? Summa ökade tillgångar R:dr 136,600. Den 17 Martti, e. m. Premot har utelöpande Assignationernas Summa, den 1 Jan., i ställer för R:r 600,000, blifvit upptagen till blött , 1, 643,300, som sk i'jer . , , , . 36,800- Och Trcprocents.
(Sträcker sin trollstaf; älfvorna försvinna alla i dimmor, Andra scenen. SPERANZA. ZIGENARE. ALLMOGE. där i bakgrunden, för öfrigt utgöres landskapet af en äng, (Man ser en sträckning af Balkan kal, med snö hår och full af vilda blommor med några enstaka grupper af lågväxta tråd. Solen är ännu uppe vid horisonten. Rundt omkring i grupper högtidsklädd, serbisk och bulgarisk allmoge i national 52 SANNINGENS VÄGAR dräkter; ett zigenarläger. Man dansar en långdans, sjungande en folksång. Speranza närmar sig långsamt zigenarlägret.) ZIGENARHÖFDINGEN (som sitter utanför tältet med några andra). Se där ha vi henne. Hvar har du varit nu igen? SPERANZA (med ett yrvaket uttryck). Jag har legat och drömt där under träden. ZIGENAREN (skrattande). Du har väl drömt om dina skyddsandar? SPERANZA. Ja mina skyddsandar ha varit hos mig. ZIGENAREN. nar, ty här är mycket folk i rörelse och något att Det kunde jag tro. Men nu är det bäst du vak förtjäna, för en flicka som du. Om du berättar dina ska hagla om oss i natt. (Ropar.) Godt folk! Är drömmar för folket här, så ska du få se att slantarna det någon, som har lust att höra sagor, så är här en flicka, som kan berätta så det är en lust och fröjd. (En mängd allmoge samlas nyfiket omkring Speranza.) EN YNGRE BONDE. en riktig zigenerska. Hvad är hon för en? Hon ser just inte ut som ZIGENAREN. Fråga henne själf skall ni få höra på stort. SPERANZA. zigenarflicka. Men om natten är jag en bortförd prinOm dagen bland människor är jag bara en fattig TREDJE AKTEN 53 - sessa, den store kejsarens dotter och prins Salvators brud. (Skratt bland allmogen.) BONDEN. sedan prinsessan kom bort. Jag har redan hört flera, som ge sig ut för henne. Men den här är den vackraste af alla. Nå, låt oss höra vidare. Hvarför
Deputerade hafva anställt jemförelse emellan den sammanräknade banlängd, som uppkommer, om Vestra stambanan drages (ifver Orebro eller öfver Halsberg, och dervid kommit till det resultat, att linien öfver Örebro, utlagd enligt deputerades fulslag, skulle åstadkomma en besparing i byggnad af 20000 fot, men enligt nu verkställda undersökningar utgör skilnaden likväl icke mer än 4475 fot och således blott » mil. 72 Hvad underhållsoch trafikkostnaden åter beträffar, så måste densamma blifva betydligt högre, om jernvägarne anläggas enligt deputerades förslag, emedan ej allenast hufvudbanan, der den ojemförligt större rörelsen framgår, eller emellan Katrineholm och Göta kanal, förlänges med 2 mil, utan ock de håda andra linierne som blifva mest trafikerade, nämligen från Orebro till Göta kanal och Askersund, blifva längre, än om de af Kommittéen förordade rigtningar antagas. Underhållsoch trafikkostnaden står nämligen i direkt förhållande till den banas längd, som har den största rörelsen; och det måste derföre, i afseende på berörde kostnad, vara af jemförelsevis ringa vigt, om de ifrån Örebro, efter deputerades förslag, utgående jernbanor till vissa punkter blifva 1 ä 2 mil kortare än efter Kommittéens utstakning, då vinsten af denna vägbesparing för den mindre trafiken vida öfverväges af förlusten på den betydligt stora omvägen för hufvudrörelsen. Slutligen får Kommitté en i afseende på Orebro stads deputerades framställning rörande jernväg ifrån Lindesberg hänvisa till det yttrande, som Kommittéen på annat ställe afgifver i anledning af nådigst erhållen remiss af en till Eders Kongl. Maj:t i underdånighet ingifven ansökning om statsbidrag till berörde bibana. Vestra stambanans fullbordan samt utläggning af en sidolinie från Halsberg till Örebro, på det sätt Kommittéen nu i underdånighet föreslagit, medför äfven den väsendtliga fördel, att den af enskilde bolag bekostade jernvägsanläggningen emellan Orebro, Nora och Arboga vinner ett förökadt värde, såväl för den ort den genomskär, som för landet i allmänhet, och ej minst för de bolag, som derpå nedlagt sina kapitaler.
R. huru han låtit förleda sig att i det föregående lemna alldeles felaktiga uppgifter om Hamiltonska katastrofen. Jag upptar här i korthet hvad han då i hufvudsak anförde: » Den 31 mars hörde jag ryktet, men trodde det icke. Som korrespondent ansåg jag mig pligtig att taga reda på förhållandet. Jag vände mig till en person, om hvilken jag visste, att han i vissa hänseenden stod grefve Hamilton nära, en framstående finansman.Hans opartiskhet stod visserligen ej höjd öfver allt tvifvels-mål, men här, trodde jag, var han opartisk. Den framstående man, hos hvilken jag tillät mig göra förfrågan i denna delikata sak, hade ju ej skyldighet att gifva ett jota till svar. Men säkert är ock, att han ej hade rättighet att här i minsta mån blanda bort korten. Han sade, hvad som förekom i förra brefvet (om biståndet af brorsonen) men tilläde, att det mycket omtalade ryktet var en infami af ald ra nedrigaste slag, samt nämde som sin bestämda öf-vertygelse, » att om något kommer i tryck som rör den ene af de personer han omnämt, så drabbas det af åtal. » » Jag frågar: hvilken korrespondent skulle efter dessa upplysningar och äfven denna hotelse ha sagt annat, än hvad jag sade? Det som förut förefallit mig otroligt blef nu ännu otroligare. Det var som om jag befriats från en tyngd när jag meddelat hvad jag visste. » — » Hvad jag här nedan meddelar gör ej anspråk på att vara fullt faktiskt; men det är en samntianfattning af hvad som inom olika kretsar gått från mun till mun, men dock inom kretsar, der man ej pratar i vädret. » Och så uppger K. R. två personer och beloppet af de summor för hvilka de med sina namn svara. Han säger äfven att det talats om ett mycket högt namn som varit synligt för en summa af okändt belopp och om betydliga brister i tvänne institutioners kassor samt slutligen om de banker i hvilka transaktionerna blifvit upptäckta m. m. Passivan uppgaf han till 700,000 kr. Ja, om allt detta talade visst hela Stockholm flera dagar förr än K. R. derom skref sitt första bref till lands-tidningarna.
November 15 „ eller å sistn. linie pr medium 15 „ samt å linien Finnerödja—Carlstad November 75 proc. Den 6 December. 309 Till Carlstad visar sig säl. trafiken vara rätt betydlig; men från Carlstad till Arvika är förhållandet helt annorlunda. Om nu med afs. härå jernvägen kommer att dragas mer nordligt, så är man ju alltid i tillfälle att anlägga en bibana till Carlstad, hvilken, med särskildt afseende å den dit ifrågakommande större persontrafiken, skulle komma att blifva önsklig. Att en bibana, från någon punkt å en nordligare bana, till Filipstad anlägges, anser jag äfven högst önskvärdt, och torde blifva en följd af en i sådan sträckning byggd jernväg. Vidare har motionären, i öfverensstämmelse med de af mig vid remissen af den Kongl. Proposm yttrade åsigter, föreslagit anslags beviljande till banan mellan Porla och Christinehamn. Min förbindelse till motionären för detta förslag får jag härmedelst uttala, ifall motionärens hemställan i denna del kan blifva något ytterligare stöd för Stats-Utsk:t att bestämma sig för jernvägens fortskvndande åt detta håll. Deremot är jag icke ense med den värde motionären om de af honom föreslagne medel för omhandlade måls befrämjande; — ty han har velat att för ifrågavrde arbete jemväl möjligen skulle disponeras det för Stockholms sammanbindningsbana afsedda anslag. En annan motionär åter har mer bestämdt och ovilkorligt yrkat, att nämnde sammanbindningsbana skulle beröfvas det till densamma af K. M. äskade anslag. Jag skulle vilja uppkalla dessa båda yrkanden »den första stormlöpningen» motsammanbindningsbanan i Stockholm; och täger för gifvet att de icke komma att blifva den sista. Uti förevar:de ämne ber jag att nu få meddela några upplysningar till deras kännedom, hvilka icke oaflåtligt följt samma frågas handläggning. Till en början hafva af 7 komiterade uti 1862 års jernvägskomité 6 förordat denna bana. Sammanbindnings-banans anläggning i Stockholm samtidigt med den norra jernvägens byggande är högst nödvändig med afseende å deraf följande större besparing.
— något som väl tillhör det snart sagdt omöjNär timmen är slagen, du finns bland de liga, så konstruerad eller så drömd, som döde, Solness ' prinsessa är. och lösning af lifsgåian då skall du få För stockholmspubliken har hon nu — på — men nu skall du modig i lifskampen stå. genomresa till Bergen, där hon skall gästa under nästa månad — visat ett mästerligt prof på vunnet konstnärsskap. Hennes Anna Det vapen är starkast, som envist du smider, Hjelm i » Kung Midas » var gedigen och främst när svårt under smärtornas gissel du lider. af allt personlig scenisk konst. Uppfattningen Hvad konst är att svinga med glädje det svärd, af rollen skilde sig i mångt och mycket från fru Hennings ' tolkning af samma uppgift — som hamrats, dig utan, på medgångens hård!? den var lika energisk som karaktärsteckningen var blodfull och konsekvent, och de våldEj undan dig göm, men på valplatsen stanna, samma slutscenerna gåfvos på ett så impoför lifssorgen blotta i seger din panna! nerande sätt, att de lyfte framställningen till Vinn skönhet, vinn kraft på den mark, där den stora konstens nivå, högt öfver den hvardu står, dagskonst, vi äro vana att se på Stockholms och spira skall ännu en ljusnande vår! » — scener. Frågar man fru Håkanson, för hvilken af sina roller hon själf intresserat sig mest, nämner hon först denna roll i » Kung Midas » — som också tillhör de svåraste uppgifter, som kunna föreläggas en skådespelerska — och sedan Martha i Sudermanns » Hemmet ». Florizel tillhör ock de roller, hon gärna åter fördjupar sig uti. Bland de klassiska kvinnotyperna är det i första rummet Hermione, hon hälst tänker tillbaka på. Men nog har hon vuxit — vuxit betydligt, sedan Hermione och äfven Florizel betecknade höjdpunkten af hennes konst. Och hou skall säkert ännu gå långt. Det är j u endast sju år, sedan hon började att vara till som konstnärinna, men det har varit sju gifvande år, rika på framgångar och på utveckling, men också på arbete, oaflåtligt och outtröttligt arbete.
Lag emot fylleri och dryckenskap. §. j. Hvilken enskild man eller qvinna, som fortär Starka drycker, så att tydligen urskiljas kan, det hans eller hennes sinnesförfattning deraf blifver förändrad, han eller hon skall härför böta irsta gången 10 R:dr B:co; a:dra gången ao R:dr B:co; 3:dje gången afstraffas med 20 dygns fängelse i mörkt, läst enrum; 4-de gången mista äran och stå uppenbar kyrkoplikt å en söndag i den församlings kyrka, derinom förbrytaren bor; 5:te gången arbeta 1 år å Kronans fästning, raspeller spinnhus, hvilken bestraffning ökas med ett år för hvarje påföljande gång. Den som, vid det denna lag blifver antagen till efterlefnad, redan undergått straff efter förut varande straffbestämmelse för 3:dje resan fylleri, på honom lämpas här i H. a5 Den 17 Februarii f. na. stadgade bestraffningen för 4:<k gången begånget sådant brott, då han dertill förvunnen varder. Embetseller Tjensteman, eller annan person, sorn allmänt uppdrqg innehafver, hög eller låg, andlig eller verldslig, den der utom tjensten befmnes af starka drycker öfverlastad, skall, för i:sta resan sådant sker, plikta 4» It:dr B:co och för den 2,‘dra mista embete, tjenst eller uppdrag, hvarefter han, under fortsatt förbrytelse, afstraffas lika med andra enskilda förbrytare; men den Embetseller Tjensteman, som vid embetets eller sysslans utöfning finnes af starka drycker öfverlastad,' miste genast embete eller tjenst, och dömes ovärdig att vidare anförtros någon slik eller annan befattning, som fordrar allmänt förtroende.
Om för Prestgårdar och andra Boställen eller Säterier hemmantal icke finnes i nu varande Jordeböcker utfördt, bör upptagas det mantal, som vid extra roteringen blifvit dessa egendomar åsatt, hvilket i anteckningarne anmärkes. 3:o. Uti dertill afsedd kolumn införes det nummer, egendomen äger inom by; och bör sådant, der det icke redan finnes bestämdt, vid Jordransakningen åsättas. 4:o. Uti de landsorter, hvarest öresland eller andra benämningar, utmärkande egendomars delningsgruud, förekomma, bör derför en särskild kolumn, närmast till höger om den för nuvarande mantal, uppdragas. 5:o. Vid inskrifning af hvarje egendoms räntor upptagas, enligt den närmare anvisning formuläret lemnar, först under litel: Jordeboks-ränta de uti denna ingående persedlar, hvar för sig, med det å dem hvardera belöpande Kronovärdi i Banko, och sedermera: Mantals-räntan, icke specifikt, utan till det belopp i Kronovärdi, den enligt Undervisningen utgör; börande härvid i öfrigt iakttagas, att räntan blifver till så väl persedlar som kronovärdi, detta sednare jemväl med utförande af bråkrunstycken, öfverensstämmande med hvad för egendomen förut varit upptaget eller, om vid anstäld granskning fel deruti skulle befinnas hafva ägt rum, rätteligen bordt påföras. Sedermera upptages räntornas summa, med iakttagande af den i föregående Jordebok verkstälde jemnkning af runstycksbråk. 6:o.
Deste nya till förändring föreflagne grunder, aro en utwidgad rättighet för större egendoms ägare att begagna flere större bränwins pannor pä ett ställe till större pannerymder tillsammans, än den endast tillame af 90 kannor pä ett ställe, emot en tillika förestagen afgift ä hemmanen. Om detta kan wara enskilt nyttigt för dem, som derigenom komma i tillfälle att begagna bränwins bramin, gen som näring, bör likwäl denna förändring sa mycket mindre medgifwas, med twäng till en hemmans afgift, som densamma skulle ej allenast föranleds - r28 Den 9 Julli leda till en widsträcktare bränwins branning, hwil« ken man welat förekomma, ulan äfven upmana andre till en dryg hemmans afgift twungne alt i inrättande af bränneri taga sin stada igen. Man hade icke hafl anledning befara en widsträktare bran, wins tillwcrkning genom det första förkastade be» tänkandet som wäckte sä synnerlig upmärkfamhet, än genom nu föresiagne förändringar, hwilket betänkande likwäl, äfwensom det nu förevarande, innehålla principer i anseende till hemmansbrukare, grundade pä rättwisa och billighet.
Sölvitsborgs Lägre Lär (toms skolas Rektor uppbär i helgonskyld från Ifvedtofta pastorat i Willands härad af Christianstads län 6 tunnor 24 kappar samt från Mjelby pastorat 4 tunnor, Gammaltorps socken 2 tunnor 16 kappar och Ysane socken, alla i Listers härad af Blekinge län, 3 tunnor 10? kappar 6 Stals-Ulskollcls Utlåtande, N:o 123. eller tillsammans 16 tunnor 4J kappar korn; hvarvid dock bör anmärkas, att bernälde Rektor framställt anspråk pa, att ofvannämnda från Ysane socken utgående helgonskylds belopp rätteligen borde utgöra 17 tunnor 18 kappar korn, samt att tvist härom, då Kongl. Kammar-Kollegii underdåniga Utlåtande afgafs, ännu var pä Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes pröfning beroende. På grund af sålunda erhållne uppgifter hade Kongl. Kammar-Kollegium upprättat förteckning å all den helgonskyld, som utgår till skolorna i städerna Lund, Malmö, Christianstad, Helsingborg, Landskrona, Ystad, Cimbritshamn och Sölvitsborg, med utförande af värdet derå efter medeltal af markegångsprisen för de 10 åren 1837—1846, utvisande denna förteckning, att hela helgonskylden utgör i jemnadt tal 25 tunnor 18 kappar råg, 1,338 tunnor 34 kappar korn, 6 kappar rågmjöl och 6 kappar kornmjöl, allt i löst mål, motsvarande i värde 7,919 R:dr 29 sk. 10 rst. och kontanta penningar till belopp af 18 R:dr 8 sk. 6 rst., eller tillsammans 7,937 R:dr 38 sk. 4 rst. Skolornas rätt till denna helgonskyld vore, enligt Kongl. Kammar-Kollegii åsigt, ostridig och kunde icke vara tvist underkastad.