Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag går blott att tillägga några allmänna åsig ter. Den 3 November f m. l7 ter. En lång erfarenhet bevisar, att de , som börja sådana större företag , dervid ruinera sig. Men deraf följer ingalunda, att de, som komma efter och fortsätta verket, äfven skola förlora. Man har tvärtom oftast sett, att dessa fullföljt det till allmän och enskilt nytta. Det nya Bolaget uppstiger här på en grund, lagd af en erfarenhet, inhämtad genom 30 års försök och af en kostnad, som öfverstiger 465,000 R:dr, Hvem inser ej, att förhållandet är helt olika med den, scm så begynnar, och den, hvilken nödgats angripa verket a novo? Hvarje förut nedlagd kostnad, ja ända till hvarje af det gamla Bolaget på grund af gjorda misstag liden förlust, ät guld i händerna på det nya Bolager. När det således är gifvet, dels att Grufvan hyser en stor rikedom , och dels att hon med förde 1 kan brukas, uppstår den tredje frågan, huruvida Staten har råd att understödja företaget ? Dertill svarar jag , utan ringaste betänklighet, ja; ty en Stat har alltid råd, att understödja nyttiga företag, och att till deras utförande lemna nödigt förlag. Vore ej redan i detta afseende så redbara medel uppgifne, kunde jag föreslå utvägar , så säkra och sä lätta, att blott posternes afgång och återkomst till och från Paris eller London behöfde afbidas, för att inhändiga de penningar, som för ändamålet erfordras. Denna utväg vore dock såvida mindre nyttig, än den man redan föreslagit, att vinsten af Grufvan då blef utländliidd. 0. Ad. Fröt. X. Band. 2 i8 Den 3 November f, m. ska långifvarens eller köparens; och jag vill således ej vidare uppehålla mig.härvid. Jag förbigår flera ömmande omständigheter, som visserligen förtjena behjertande, till exempel 6fvergången till ett osundt träsk af en landsträcka, sorn nu är i full cultur; och flera hundrade familjers störtande i elände, hvilka för det närvarande af Stenkols - verket hemta bergning och trefnad.
Skånska Dragon-Regementet; och N:o 100, i anledning af återremiss å Utskottens Betänkande N:o 6, om Lärare-seminariers inrättande, m. m. S. D. Lades till handlingarne Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 11 sistlidne December på bordet lagda Utlåtande N:o 97, i anledning af återremiss å Betänkandet, N:o 32. S. D. Återremitterades Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens den 11 sisth December på bordet lagda Utlåtande N:o 102, i anledning af väckt fråga om Stats-anslag till Strömstads Skola. S. D. Å nyo föredrogos och biföllos Lag-Utskottets den 11 sistlidne December på bordet lagda Betänkanden: N:o 163, i anledning af väckt motion om ändring, dels af Kongl. Förordningen den 1 Juni 1748, angående förmonsrätt för lån, som af Brandförsäkrings-Contoret i Stockholm till husens försäkrande undfås, dels af 6 §. i Kongl. Maj:ts för samma Contor den 19 December 1807 utfärdade Reglemente. N:o 164, i anledning af väckt motion om upphäfvande af Öfver-Ståthållare-Embetets den 28 December 1815 utfärdade Kungörelse och förbud emot .tryckta skrifters utdelning eller försäljning på gator eller i portgångar £ § töckholm. Prat. Utclr. d. 20 Jan■ 1841• 33 N:o 165, i anledning af väckl motion, alt utmätt fastighet må på auction försäljas endast i uppslag. N:o 167, i anledning af väckta motioner om upphäfvande af 3, 5 och 6 §. §. i 2 Capitlet Giftermåls-Balken. N:o 168, i anledning af väckt motion om förbud för Presterskapet att utfärda lysning till äktenskap för manspersoner, sorn, i saknad af andra medel att sig försörja, ej ens, på sätt i Kongl. Förordningen den 18
Nyeds socken, framför öfriga orter och utan att en sådan lindring vidare behöfva, för närvarande åtnjuter, må genom Bergslagsprivilegiernes indragning, upphöra, med rättighet för nämnde Socken att njuta befrielse från de afgifter och besvär, den hittills i egenskap af Bergslag möjligen kunnat vidkännas. I denna serskilta tanka har Herr Grosshandlaren Winberg äfven instämt. Utlåtande i väckt fråga om indragning af det till Nyköpings Schola varande StatsAnslag. Ridd. och Adeln har den 19 sisth Junii till Utskottet remitterat det förslag, Hr Bräkenhielm j Pehr Reinholdj med begagnande af sin Grundlagsenliga rätt, att väcka ny motion, i anledning af redan upptagen fråga, den 21 förutgångne Maji framstält, att, enär Nyköpings Schola, i brist af tillräckligt antal Elever, 4 B' 24 36o Stats-Utskottets'1 afstannati, det till nämnde Schola gjorda anslag matte indragas och fördelas på andra tScholInrättningar. I anledning häraf får Utskottet upplysa: att, enligt den Interims-AflöningsSlat för Rikets ElementarLäroverk, som, i följd af det utaf R. St:r vid 1818 års Riksdag beviljade anslag, blifvit af K. M:t d. 22 April 1819 i Nåder fastställd, att tills vidare gälla, Nyköpings Högre TrivialSchola, hvarest finnas anställde x Rector, 1 Conrector, 3 Golleger, 1 Apologist och 1 Cantor, åtnjuter, såsom löningsanslag årligen, 276 T:r Sp:ml och 90 R:dr 42 sk. i penningar. Enligt den underrättelse Utskottet varit i tillfälle erhålla om förhållandet för närvarande med denna Scholselnrättning, har afstannandet deraf för brist på Elever hittills icke ens kunnat komma i fråga.
En OperaTheater med bara musik o.ch ingen dans skulle ej länge blifva besökt; den, som vet hvad Balletten kostar vid utländska Tbeatrar, finner att denna enda Artikel skulle göra en betydlig förökad kostnad. För det närvarande vandra Lyriska och Dramatiska Scenerne ömsom stödjande ömsom stödda af hvarandra; med sträng och noga hushållning lyckas det att bibehålla financiel jemvigt, men också huru många saker, som voro både nyttiga och nödvändiga, måste icke åsidosättas, huru många billiga fordringar nödgas man icke afslå, för att kunna bibehålla denna jemvigt i finanserne. Det finnes t. ex. de, som spela sin viol eller blåsa sitt valdhorn hela året om emot 200 å i5o R:dr B:co; är detta för mycket för en Artist? Jag kunde anföra många andra och mera ömmande exempel, men det vore endast att upptaga tiden. Man jemnför gerna vår Kongl. Theater med utländska Theatrar, men vanligt - I. Den 3o Junii e. m. vis sker detta endast partiel t; man intar ej i jemnförelsen de stora skiljaktigheter, som finnas i så många afseenden emellan Kongl. Theatern och Utländska Theatrar. Jag tar mig friheten, alt här anföra några uppgifter, för att bevisa dessa olika förhållanden. I Paris har Stora Operan i årligt anslag 85o,ooo francs Recetten gör ungefär 400>Q°0 Inkomst af andra Theatrar, som skatta till Operan 3oo,ooo — i,55o, ooo francs, eller ungefär 775,000 R:dr B:co. Dessutom finnes en serskild Ecole du Musique, som har i anslag 136,000 francs. Hela anslaget i Frankrike till Kongl. Theatrarne och Skolorne gör 1,785,200 francs, ungefär 892,600 R:dr Banco. I London finnes intet anslag; Theatrarne drifvas der genom Entrepriser, men hvilken skillnad i priserne der emot här.
Enligt ankomne Protöcolls-Utdrag hafva StatsBancosamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten till gemensam åtgärd fått emottaga ofvannämnde Berättelse ti 1 ilika med ett i anledning deraf lill Högloft Ridderskapet och Adelns Prötocoil af Herr Friherre Ankarsvärd ingifvet anförande, hvaruti serskildt äskås upplysning om beloppet af den förlust, Strömrensnings-Eonden lidit genom den för dess Vakning bedrifne Strömmings - handeln; Hvarjemte Stats-Utskottet, genom Nådig Remiss från Kongl. Maj:t under den 28 sisth April, erhållit del af Committerades för StrÖmrensningarne afgifne uiiderdäniga förklaring öfver de i samma Berättelse förekommande anmärkningar vid Strörnrensnings-fondens förvaltning; Och får Stats-Utskottet, sorn, i följd häraf, ansett sig ensamt tillkomma att meddela yttrande öfver medlens redovisning samt hvad 1 öfrigt med de företedde Räkénskaperne eger gemenskap, sådant härmedelst fullgöra. Åf Stats-UtsLoltets Betänkanden. 20* Af nämnde Berättelse, hvilken, såsom {)å trycket utgifven och bland Riksens löglofl. Ständer utdelad, icke torde behöfva till innehållet upprepas i andre fin de delar, som nu kunna blifva föremål för Riksens Höglo!!.
Balans till påföljande året: Omkostnader af Sjötulls-medlen: Ordinarie Aflönings-staten Indragnings-staten Pensions-staten Lever er ingar: Balans till påföljande året: Behållningar och fordringar 215,031^16^8^^240/715^29^^. Revisorerne, hvilka funnit detta Verks granhet och ordning förda, hafva ej kunnat samhet vid de kostnader, General Tull-Direktörens så spektionsresor medföra. Då det synes Revisorerne vara af vigt, att en gräns sättes för de betydliga kostnader, hvilka ådragas Stats-Verket genom General Tull-Direktörens inspektionsresor, helst dessa kostnader i sednare åren varit i ett anmärkningsvärdt stigande, äfvensom att kontroll må vinnas derå, att Statens medel ej belastas med sådana kostnader i vidsträcktare män än vederbör, få Revisorerne hemställa, det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet utverka nådig föreskrift, att General Tull-Direktören öfver hvarje af honom företagen embetsresa utom Stockholms Län bör till Kongl. Maj:t årligen afgifva underdånig berättelse om resans föremål och hvad han derunder iakttagit. §. 2. Det har jemväl fästat Revisorernes uppmärksamhet, att inkomsterna al Landsorts Fyrbåk icke på enahanda sätt, som öfriga fyroch — 69 — båkmedel, ingå till Stats-Verket, för att derifrån hållas Kongl. Förvaltningen af Sjöärenderila tillhanda, utan att de från Kongl. General Tullstyrelsen levereras direkte till Kongl. Förvaltningen. Upplysning har vunnits derom, att nämnde Fyrbåk blifvit uppbyggd och från början innehafts af ett enskildt bolag, samt att Kongl. Förvaltningen i underdånighet begärt tillstånd att få för Kronans räkning inlösa samma Fyrbåk; hvarefter och sedan Kongl.
Regeringens vård af hvarjehanda angelägenheter i Riket, att hon icke bör befatta sig med att vara enskildas förmyndare, likväl nu objudna vilja vara förmyndare för fideicommissarierna. Man skulle tycka, att dessa borde så mycket mer få råda sig sjelfva, som det vanligen ej är fråga om belåning af fideicommiss, förrän fideicommissarie!! blifvit myndig, och som han, i annat fall, har Den 2 Maj f. m. 37 af Hofrätten utsedd förmyndare. Det har blifvit sagdt, att jag troligen förglömt, det fideicommissarierna ej få låna, derföre alt de ej hafva någon fastighetspant att sätta, enär fideicommisset ej får dertill begagnas. Jag har icke glömt denna omständighet, utan påstår deremot, alt en ordentlig fideicommissarie får låna utan att pantsätta fast egendom; och jag vet det så mycket mer, som jag sjelf deltagit i sådana låneafhandlingar. Då ifrågavar. belåning på fideicommiss bestämdt måste leda till den påföljd att göra en efterkommande fideicommissaries belägenhet sämre än den föregåendes och så mycket hastigare bereda fideicommissets upplösning; så är uppenbart, att detta förslag är alldeles stridande emot afsigten med fideicommissers stiftelse, att åt en viss slägt bibehålla en säker förmögenhet. Att vilja uppskjuta med detta betänkts afgörande, i förväntande på hvad som skall bestämmas angtde hypotheksföreningar, är, enligt min tanka, så mycket mera onödigt, som Frih. Ehrenborgh redan upplyst, huru föga vigtig denna fråga är för hypotheksföreningarna. Hvartill skulle då ett uppskof tjena? Mig synes, att detta ämne har vid detta tillfälle blifvit så tillräckligt genomgånget, att man ej behöfver ånyo upprepa, hvad som blifvit anfördt, hvilket troligen skulle ske, om betänk, återremitterades och ånyo komme under öfverläggning. Jag får derföre anhålla, alt II. o. Ad. måtte genast bifalla det, eller ock att vi deröfver måtte få votera. Hr Dalman:
Derigenom att resandes antal minskats och med detsamma fös*» 762 Den 24 Februarii, tjensten för de skjutsande, hvilka jag under mina resor sjelf hört göra denna klagande slut. satts: att det är den håga Jkjutsen man har att Jkylla derföre att icke sä marga resa nu mer och att samma orsak vållat uppfinningen af Ångfartyg och begagnandet a] dem; och 3:0 derigenom att man under en hög skjutslega söker göra resan så litet kostsam som möjligt, men på de arma häfikreaturens räkning såmedelst, att vanligen flera personer på ett tungt åkedon med mycket saker, förena sig till en och samma resa , begagnande så få hästar ske kan. Staten eller rättare StatsCassan förlorar i synnerhet derigenom ganska kännbart, i afseende på de många och dryga resräkningar den måste betala åt Courierer, Embetsoch Tjenstemän af alla slag. Och sluteligen hurusom de resande derigenom öfver ali billighet taxeras och med för höga kostnaden betungas, e* huru de mången gång, såsom Embetsoch Tjenstemän, i följd af deras pligt utan ersättning, oagtadt ofta illa lönte, såsom några Landshöfdingar, alla Officerare och i synnerhet Underofficerare, måste göra ej sällan långa resor, är hvad jag icke anser mig behöfva närmare ådagalägga, emedan sådant icke kan vara någon okändt, aldra minst inom detta rum. Så många förenade, talande skäl tyckas mig pä K.al la Rikets nu församlade Ständers uppmärksamhet å behofvet af en nedsatt skjutslega tili ett belopp som icke blei betungande Ben 24 Februarii, 7% hvarken för allmogen, Stats-cassan eller den re~ sande.
Horn, Claes Fredr., yttrade sig vara förekommen af Hr von Troil oell Frih. Cederström. Frih. Boye; Med tacksamhet skulle jag antaga den utväg att slippa votering, som Hr Rosenblad uppgifvit, om Hr Frih. o. Landtm, täcktes göra propos. pä att alia fyra Ståndens secreterare mätte få 400 >':dr b:co i månaden, jag skall då svara j a dertill och ej yrka votering. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt den propos., han först framställt, var, om R. o. Ad. behagade bifalla, att secret.-arfvodena vid RiksSttn må vid innevar. riksdag bestämmas till lika belopp för alla 4 Stånden. Denna propos. hade Hr Landtm, ansett vära med ja besvarad; således kunde i denna propos., om votering komme att äga rum, ingen ändring ske. Om Frih. Boye afstode från voteringen, och ingen annan begärde den, vore denna propos. bifallen, utan afseende på hvad beslut R. o. Ad. sedan i öfrigt kunde komma att fatta. I den händelsen blefve andra frågan den, om beloppet af de arfvoden, som, lika åt alla Slånds-secreterarne, skola bestämmas. Frih. Boye: Den sista redningen fattade jag icke rätt. Mig förefaller likväl, att, om jag afstår från voteringen, så skulle min mening tappa helt och hållet. Jag fortfar alltså att yrka votering på den propos. Hr Frih. o. Landtm, framställt. Hr Frih. o. Landtm, upprepade i anlédn. häraf sitt förut framställda förslag till voterrs-proposition. Frih. Raab: Det torde tillålas mig att fästa Frih. Boyes och Hr Rosenblads uppmärksamhet derpå, att örn de vidblifva sin önskan att hvarje Stånds-secreterare skall erhålla 4oo r:dr b:co i månaden, så måste de nu rösta ja.
Det var ganska intressant att få förnimma Hr Printzenskölds åsigt i fråga om ull. Jag hoppas att han söker göra den gällande när nämnde artikel förekommer till pröfning, Hvad artikeln hampa beträffar så har inom Utsk, den upplysning 5 H. 17 258 Den 31 Maj e. m. lernnats att oaktadt den låga tullen i allmänhet endast ohäcklad hampa blifvit till riket införd. Det betyder således i sjelfva verket föga om man sammanslår dessa serskilda slag under en rubrik eller antager den af Utsk. föreslagna fördelning, i synnerhet då man, på sätt Hr von Troil yrkat, vidblifver den lägre tullbestämmelsen. Men dä, såsom jag redan tagit mig friheten nämna, oaktadt den låga tullen nästan ingen häcklad hampa inkommit, hemställer jag till de af Eder mine Hrr, som önska varans sammanslående, huruvida de icke finna lämpligast att låta förblifva vid Utsk:s förslag hvilket har mera chance för sig att blifva bifallit af de öfrige Stånden än något annat förslag. Hr Gr. o. Landtm, framställde, att Etsk. i afseende på artikeln hampa föreslagit att den må fördelas i ohäcklad med 50 r:drs värde och 24 sk. införseltull, samt häcklad med 60 r:drs värde och 1 r:drs införseltull pr Skf?, men att deremot Hr von Hartmansdorff föreslagit bibehållande af 1845 års tulltaxa, hvari för all hampa vore stadgadt ett tullvärde af 50 r:dr och en införseltull af 1 r:dr pr SkU. Härvid anmälde sig och yttrade Hr von Troil: Jag anhåller att Hr Gr. o. Landtm, täcktes till ståndet framställa propos. derom huruvida det bör vara någon skilnad emellan häcklad och ohäcklad hampa.
Hr von Hartmansdorff, Aug.: Utsk. säger sidan 7: ”Då dessa åsigter, efter Utsk:s omdöme, äro på ett fullständigt och öfvertygande sätt utvecklade i motiven till Lagcomitéens förslag samt i förutvarande LagUlsk:s derpå grundade betänktn; så kommer Utskrs yttrande, rörtde dessa hufvtidfrågor, att bestå i ett upprepande af hvad samma förslag - Den 2 September e. m. 81 slag oell betänkfn innehålla.” Dessa förslag och betänkrn hafva vid 3 riksdagar blifvit af de 2 Stånd, sorn lagstiftningen angick, afslagna. Jag har deltagit i bemödandet att åstadkomma afslagen. Jag fortfar att hysa samma tänkesätt, oell då Utsk., som är opponent mot den beslående ordningen, har åberopat hvad sorn förut är sagdt, så torde det ursägtas mig, om jag, såsom den gällande lagens försvarare, jemväl upprepar hvad jag, i detta afseende, tillförene framställt De hufvudsakliga invändningarna emot den bestående ordningen, äro för det första rättvisans och den naturliga billighetens fordringar. Den naturliga billigheten och rättvisan lära icke gälla för ett folk allena, utan för alla, samt följaktligen motsvara hvad man kallar allmänna moralbud. Om den lika arfsrätten vore ett sådant, så skulle Svenskar och Engelsmän, sorn ärfva olika, vara mindre moraliska folk , än Fransmännen och andra, som ärfva lika. Om en sådan slutsats likväl icke kan dragas, så lärer det bevisa, att påbuden om arf icke äro några moralbud, ulan politiska stadganden, hvilka hvarje folk bestämmer så, sorn det anser för sig gagneligt. Rättigheten alt göra testamente, hvarigenom både söner och döttrar kunna beröfvas andelar af arfvet efter föräldrarna, skulle eljest vara ännu mera omoralisk, och det aldia fördömligaste vore det sorn är det aldra liberalaste, nemi. tillstånd tor föräldrar att, utan något afseende på eget laga fång, testamentera bort bela deras egendom åt hvilken oskyld de behaga. Jag tror således, mine herrar! att man icke kan åberopa den allmänna rättvisans eller billighetens fordringar.
Om ändring i 2 och 3 §§. af 3 Cap. ÅrfdaBalken, att Syskonebarns rätt, att vid arfslägt emellan sidoarfvingar träda i sin aflidne Faders eller Moders ställe, må ut - Den 7 September e. m. 4°^ sträckås till Syskons Barnabarn och deras af kotnlingar; om ändring af 7 §. 8 Cap. ÄrfdaBalken, alt oäkta Barn må berättigas taga a rf efter deras Mödrar; om ändring af <6 Cap. GifterrnålsBalken angående Medgift och Hemföljd. Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens : Om utfärdande af de vid sistförflutne Biksdag af Rikets Ständer föreslagne Handels-och HandtverksOrdningar; rörande Näringsfriheten ; i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition med öfverlemnande af Förslag till ny PrestvalsFörordning. Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets: Om undanrödjande af hinder för enskilte Theatrars inrättande i Stockholm och Rikets öfrige Städer; om Sågarelönens utgörande vid Sågqvarnar; om Presterskapets aflöning; om fullkomlig frihet, i afseende på köp och salu af Tackjern, äfvensom vid Jerntillverkningén i allmänhet. ExpeditionsUt skottets: Förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse angående tillåtelse i vissa fall till Bropenningars uppbärande. 3:o Bifall till följande Utskotts Memorial och Utlåtanden: 40 H. Den 7 September e. m. ConstitutionsUtskottets: Rörande Allmänna Beredningens Grundlagsenliga befattning med RegcringsÄrender. StatsZJtskottets :
Brefvet den 2 Nov. 1786, det uti 19 Cap. 3 § Missgernings-Balken stadgade ansvar för den vaktkarl, sorn af försummelse eller vangömmo släpper fånge lös, i så måtto blifvit skärpt, som berörde förseelse ovilkorligen skall straffas med spö, efter beskaffenheten af försummelsen och den undkomnes brott; och har Motionairen, som ansett denna skärpning icke vara förenlig med tidsandan, hvarföre den ock i allmänhet vöre lemnad utan efterföljd, hemställt, om icke ali verkan af berörde Kongl. Bref borde upphöra , samt att det måtte förblif va vid hvad allmänna Lagen innehåller. Lag-Utskottet, som tagit berörde motion i öfvervägande, tror sig böra densamma understödja. Det ifrågavarande brottet kan visserligen begås under sådane förhållanden, och vara till sine påföljder för det allmänna af en så vådlig beskaffenhet, att detsamma understundom måste alfvarligen bestraffas; men omständigheterne kunna också en annan gång vara så mildrande, förseelsen eller uraktlåtenheten så ringa, och fången sjelf så litel farlig för andras säkerhet, att verkställandet af det omnämnda Kongl. Brefvets föreskrift blefve en grymhet, som ogillades af rättskänslan, och som säkerligen icke skulle undgå att ofta illuderas, derest man ej hoppades på Konungens benådningsrätt, hvilken också, i de fleste förekommande mål som angå fångspillning, plägar utöfvas. Lagen bör dock ej hvila på förutsättning derom, att den sällan skall följas i tillämpningen, ulan bör vara sådan, att dess uppfyllande må utgöra regel, och behofvet afbenådnings-rättens användande blifva undantag.
Och om nu dessa några 100,000, hvilka Hr Stats-Rådet anser som en bagatell, genom en serdeles lätt och för bränvinsbrännaren ex professo inbjudande eludering af författningen, möjliggjord endast genom det medgifna utbytet, skulle, såsom man med visshet kan förutse, derest ingen hämmande åtgärd vidtages, förvandlas till millioner, så måhända Hr Stats-Rådet icke vill bestrida att sådant är principalt. Hr Gripenstedt har vidare förklarat som ett misstag att några stora och utomordentliga ansträngningar blifvit vidtagne för att öka bränvinsquantiteten och har som bevis härför upställt åtskilliga siffror ur de tabeller, som K:s Beflude Den 4 Februari e. nr. 347 insändt till Regeringen. Man vet likväl att siffror béro till väsendtlig del på sättet horn de begagnas, och hvilka slutföljder man deraf drager. Hr Gripenstedt har deraf dragit en mening. Jag anhåller att från samma siffror få hemta en annan. Jag anser nemi. jemförelsen icke böra upställas serskildt mellan höstmånader 1852 och 1853, samt vårbränningen 1853 och den förmodade bränningen i April 1854, utan jag vill jemföra det antal bränvinspannor och kannerymden för dessa under de 2 höstmånaderna 1852 samt de tillsammans 2 månader, vare sig på hösten 1853 eller på våren 1854, under hvilka bränning nu varit tillåten och hvartill redan anmälningar skett. En sådan jemförelse som utan tvifvel är den rätta, visar ett helt annat resultat, åtminstone inom de län, der egentligen bränvinsbränning såsom industri idkas. Jag har i detta hänseende upgjort en beräkning för 6 län, nemi. Blekinge, Christianstads, Malmöhus, Linköpings, Calmare och Stockholms.