Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:r aflåtit en ny Propos., utgående derpå, att tackjern skall få Den 4 Mars t. m. 9 tullfritt införas från främmande länder, och detta förslag måste hafva inverkan på tackjernstillverkningen, synes mig det icke vara oriktigt, att nu icke afgöra frågan, utan återremittera den till Utsk.; ty får man hit införa tackjern tullfritt och man bibehåller den nuvar:de skatten på den inhemska tillverkningen, har denna kommit i en förändrad ställning oell då kan det vara skäl att taga frågan i förnyadt öfvervägande. Genom denna sednast aflåtna K. Proposm, har man ock fått den förklaringsgrund hvarför en sådan nedsättning blifvit af K. M. föreslagen och hvilken förklaringsgrund jag eljest saknat. Hvad åter beträffar hammarskatten, så just derför, att stångjernsfabrikationen står i en motsatt ställning till tackjernsblåsningen, har inträffat ett förhållande som, enl. hvad jag tror, gör ett bifall till K. M:s Propos. nödvändigt. Stångjernstillverkningen har icke gjort samma framsteg som tackjernsblåsningen. Afven i fråga om denna, eller stångjernstillverkningen, har jag gått tillbaka ända till 1837 och tagit medelbeloppet af tillverkningen för hvarje 5 år, hvaraf resultatet blifvit, att från sistmde år till 1842, tillverkningen upgått till 572,024 Sk fl från 1843 till 1848 till 581,989 Skft från 1849 till 1852 till 666,189 Sloffl. och under år 1855 hade tillverkningen ökats till circa 200,000 Skfjf. mera. Tillverkningen har således blifvit ökad men långsamt, med undantag af det senaste året, som har en serskild förklaringsgrund uti en fördelaktigare konjunktur. Men det finnes äfven en annan omständighet som talar för stångjernsfabrikationen, nemi. att under fordna förhållanden, upsteg tackjernspriset, hvaremot stångjernspriset nedtrycktes.
Det var jag soth nyttjade •ordet marchandera , dertill föranledd af anmärkningår, som voro gjorde vid omständigheter, Wilka förefollo mig såsom minutier, och hvilka jag ansåg icke förtjena uppmärksamhet. Dessa ininutier har Friherre Wrangel, sorn mig Synes, ökat, då han upptagit frågan om pundtalet af hö, sorn borde bestås Öfverheten. Men jag ingår gärna i deh förklaring, att mitt uttryck visserligen icke åsyftade klander af andras yttranderätt, för hvilken jag alltid skall hysa aktning. Herr Grejven och Landt Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg StatsUtskottets ifrågavarande utlåtande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras. Ropades starka Nej, blandade med Ja. Friherre Anckarsvärd: Då jag år ibland de få, som begårt återremiss, och yttrat mig emot Éetånkandet, känner jag alltför vål, deri ytterligare appell jag åger emot nekandet af återremiss, och jag kånner alltför vål min råttj att votering icke kan nekas, men jag kånner ock, att det vore onödigt att dermed upptaga flidderskflpets och Adelns tid. lag afstår såler ledes derifrån, och då svaret å dert af Herr Grefven och LandfiYTarskalken framställde första Irågan om åtérreniissen troligen gifvet eli ari - Ridd. o. Ad. Pr. yi. Band; £rn g ftdii ffl*. ledning att förese svaret på Herr Grefven* och R-mdtMarskalkens andra proposition, så begagnar jag detta tillfälle, att förklara, att hvad jag redan yttrat, innehåller min reservation, och att jag således anser mitt Nej vara i denna fråga framlagdt inför Nationen ; och att jag följakteligen icke anser mig vara den , som bör begära denna ytterligare appell , emedan detta skulle anses, som enskild envishet hos mig. Herr Grefven och Landt Marskalken gjorde derefter proposition till bifall af StatsUtskottets utlåtande, hvilken proposition med Ja besvarades. Herr Grefven och LandtMarskalken tillkånnagaf, att
Enkel pluralitet gifve utslag, utom uti den fråga 11g omförmäler. 16 g. Votering skall, då sådan af trenne ledamöter begäres, ovägerligen ega rum. Votering sker med slutna sedlar, och aflägges vid voteringens början en sedel för att, om rösterna befinnas lika delade, öpnas och gifva utslaget. 44 Den 31 Oktober. 17 g. Votering må ej ske förr än på Ordfldens framställning öfverläggningen förklaras slutad. Ingen genom votering, eller på annat sätt afgjord, fråga må vid samma sammanträde åter kunna uptagas. 18 g. Läns-Nämnden ege: l:o. Att uptaga och behandla hvarje fråga af ekonomisk natur, som på länets förhållanden inflyter, samt att rörande den fatta beslut. 2:o. Att upgöra, förändra och uphäfva de reglementariska stadganden, hvilka för länets gemensamma inrättningar och företag erfordras 3:o. Att öfver ofvannämnda inrättningar och företag hafva tillsyn och kontroll, samt att, då denna ej af Nämnden sjelf kan utöfvas, updraga den åt några af den utsedda personer, hvilka vid Nämndens nästkommande sammanträde skola inför densamma aflägga berättelse. 4:o. Att bestämma de bidrag, som möjligen kunna erfordras, samt grunderna, hvarefter dessa uti arbete eller penningar skola utgå. 19 §' Ingen fråga, som icke under något af föregående g:s mom:r kan hänföras, får af Nämnden till öfverläggning uptagas. 20 g. Intet förslag, som åsyftar införande af nya ekonomiska stadganden, eller förändring uti redan fastställda, så ock intet, som afser tillvägabringandet af nya företag eller inrättningar eller medförer rubbning uti rörande sådana förut fattade beslut, får till afgörande företagas vid samma sammanträde, under hvilket det blifvit väckt; utan skall, sedan öfverläggning derom egt rum, den till \ Nämndens nästkommande sammanträde förklaras hvilande. Beslut rörande de frågor, hvilka 11 § samt 18 g:s 2:dra, 3:dje ocb 4:de moimr omförmäla, må af Nämnden utan upskof fattas. 21 g.
måtte låta dervid bero. Efter först till bifall å Utsk:s Betänk, framställd propos., som besvarades med starka Nej, jemte några Ja, beslöt R. o. Ad. att, med ogillande af Betänk., låta dervid bero. Föredrogs ånyo LagUtskrs den 8 och 10 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 54, i anledn. af väckt motion ang:de verkan af borgen såsom för egen skuld, då borgenären förlorat sin rätt emot gäldenären. Sedan, uppå förfrågan af Hr von Koch, Nils Sam., lindert. Ridd.-Sekret, tillkännagifvit att prot.-utdr. ankommit, som utvisade att Presteoch BondeSt:n bifallit förevande Betänk:, men att Borgare-St:s beslut ännu icke blifvit R. o. Ad. delgifvet, yttrade - Hr von Koch: Vid det förhållande, att 2 Stånd godkänt Betänk., vill jag endast för min del förklara, att jag skulle hafva tillstyrkt bifall till Hr Sclnvans motion ; hvarjemte jag får erinra, att Lagberedningen med orätt blifvit beskyld för att hafva ogillat en förändring i nu föreslagna syftning, hvilket kan inhemtas af Lagberedningens förslag till 4:de §:n i 7 Kap. HandelsB. Uppå Hr Gr. o. Landtnäs härefter framställda propos. blef förevande Betänk, af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs ånyo och bifölls LagUtsk:s den 8 och 10 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 55, i anledn. af väckt motion om löftesmäns rättighet att upsäga och betala gäld. Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, nedannämnde den 10 dennes på bordet lagde Mern. och Utlåt., nemi. från Constitutions-Utskottet: JV2 59, med voler:s-propos:r, rör:de Utsk:s i Mern. N:o 57 Den 14 November.
Dem, som endast sett England på afstånd, fäller blott detta Lands Stora handel samt vidsträckta ManufactUr och Fabriksinrättningar i ögonen; de hafva ej sett ett större armod råda bland de lägsta classerna der* än kanske hos oss. jag kantier ganska väi, att om genom eti Regerings Författningar* som påbjuda tvång på ett näringsfång, och en exclusiv frihet för ett annat, en viss gren af industrien forceras till ett högre flor, än den skulle hunnit till* i fall industrien (sorn i sin princip torde vara det bästa) blefve öfverlemnad åt sin egen na* turliga ■x II. Den 13 April. turliga otvungna gång, så blir blott följden den, att en del al landets rörelse-capital och arbetsförmåga dragés till den på sådant sätt mer gynnade näringen från en annan. Om således jordbruket mer gynnas af författningar, än andra näringar, drifves rörelse ca•pi;alet och arbetsförmågan från dessa dit. Men det måste också förhålla sig tvärtom, och då författningar gynna mera andra näringar än åkerbruket, måste capital Och arbetsförmåga draga sig tiil dem från detta, hvarpå vårt Rikes nuvarande belägenhet fränker ett bedröfligt exempel. Man har i sednare tider nedtryckt jordbruket på två sätt, det ena direct, det andra indirect, nemligen minskat dess producters verkliga värde, och ökat andra näringars. Och hvar menniska skall då slutligen söka att vända sitt capital och sin industri från åkerbruket i: andra företag. Men örn någon näring framför andra skall gynnas, så tala flera vigtiga considerationer för åkerbruket. Vår sjelfständighet beror mera af fri tillgång inom oss på de första lifsförnod.enheter, än pä fabriksoch manuläcturvaror. I händelse af ett krig med en betydlig s ömagt, ja mer och mindre under sjelfva fredstillståndet, försättas vi i beroende af den för vårt lifsuppehälle, om ej vårt eget jordbruk Kan fournera oss med tillräckliga produeter dertill.
Hr Bråkenhjelm, Per Reinhold H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 9 på aftonen. In fidem protocolli, F. O. Silfver stolpe. Fredagen den 5 Juni i84o. Plenum kl. 8 f. m. Företogs val af 21 ordinarie ledamöter och i5 suppleanter uti Förstärkta StatsUtsk.; och befunnos, efter valförrättningens slut och sedan lottning blifvit anställd till utrönande af den ordning, i hvilken de suppleanter, hvilka erhållit lika röster, borde, i händelse af behof, inträda, hafva blifvit utsedde till Ordinarie Ledamöter: N:o 3. Frih. Gyllenstjerna af Lundholm, Nils Christopher 169 röster. , 166. Frih. Stjerncrona, Henrik David 170 „ „ 220. — Palmstjerna, fullm. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabriel 169 , , 24g. Frih. Adelsvärd, Johan Carl 169 „ „ 329. — Adlerbeth, Jacob 170 „ „ 389. — von Kraemer, Robeft Fredrik .170 , 93 röster. Hr Lagerhjelm, Pehr — Riben, Cari Wilhelm — Braunerhjelm, Ferdinand — Edenhjelra, Gillis B. — Nordensköld, Otto Gustaf — von Röök, Gustaf — Printzsköld, fulim. Gr. Piper, Ca Fredrik — af Zellen, Nils Wilhelin — Edelstam, Fabian — Lefren, Joh. Pehr — af Tannström, Nils Magnus — af Role'n, Joh. Samuel — von Beskow, Bernhard — af Ström, Israel Adolph — Rabenius, fullm. Gr. Suppleanter: Hr af Wåhlberg, Gustaf Denitz —• Coijet, Carl Fredr Frih. von Friesendorff, Fredr. Hr Lind af Hageby, fullm.
Men oratoriet är ju * nästan en gudstjänst, som därför står de religiösa — eller religiositet affekterande ■ — engelsmännen närmare än en opera, hvars utförande är så världsligt, ja, enligt äldre engelska begrepp rent af syndigt, " Åsikterna härom må under de sista årtiondena hafva i mycket förändrats, men470 LONDONS TEATRAR. vanan och smaken hafva icke lika hastigt undergått förvandling. Intresset för operan har därför ej ännu blifvit stort. Därtill kommer, att man i England ej kan påräkna någon sorts offentligt understöd for operaverksamheten, och med hvilka svårigheter en sådan dessutom har att arbeta, är nogsamt bekant. Åtminstone kan man lära sig inse det af de i England upprepade gånger gjorda erfarenheterna. » Den tyska operan är död för England », har jag redan för flere år sedan påstått. Jag bör tillägga, att den dödats genom det kortsynta tillvägagåendet af dem, som företogo sig att omplantera den i engelsk jordmån. För åtskilliga år sedan hade den Wagner ' ska konsten ernått en aktningsvärd utveckling äfven i England, förnämligast tack vare dess outtröttlige förkämpes, den nu bortgångne Dr. Franz Hüffers bemödanden, dåvarande musikkritiker i » Times », och genom de förträffliga, särskildt åt Wagners musik egnade konserter, som gåfvos af hofkapellmästaren Hans Richter från Wien. Då ansåg man ej utan skäl tidpunkten egnad att bringa en cykel tyska, särskildt Wag-ner ' ska operor till uppförande i London på tyska språket och med tyska krafter. Resultatet blef, att tvänne tyska operaledare med stor kostnad samtidigt uppförde tyska operor på olika teatrar och under hatfull inbördes opposition. En i England bosatt herr Franke gick först i elden, och största skulden för den stora skandalen träffar därför hans senare sig inblandande konkurrent, herr Angelo Neumann, som uppenbarligen var alldeles obekant med de engelska förhållandena och trodde sig i sista ögonblicket kunna rycka en god vinst från sin medtäflare.
Yid tillsättandet af öfriga tjenster, hör jemväl fullt erforderlig skicklighet, i förening med ett redligt och ordentligt uppförande, utgöra den egentliga befordringsgrunden; men under uppfyllandet af detta oeftergifiiga vilkor för hvarje befordran, böra de inom verket förut anställde tjenstemän njuta till godo den i förut gällande författningar dem tillerkända befordringsrätt. § 45. Den, som till kommissarie befordras, måste, innan han får uppbära den med kommissarie-beställningen förenade lön, hafva lemnat annorstädes innehafoande tjenst. För öfrigt anses, vid alla befordringar inom Riksgäldskontoret, det vilkor fästadt, att den, som innehar syssla vid annat verk, skall, derest den ena tjenstebefattningen finnes för den andra hinderlig, vara förbunden att, när fullmäktige sådant äska, från endera afgå; börande, till sökandes underrättelse, omförmälda vilkor alltid i anslagen intagas. Angående behandlingen af frågor, rörande tjenste försummelser m, m. § 46. Om någon, kommissariatet underlydande, ordinarie tjensteman vid mindre förseelser i tjensten, ej låtit sig rätta af vederbörande förmäns tillsägelser och varningar, eller blifvit beträdd med vårdslöshet eller försummelse i sin tjenstgöring, eller ock i allmänna lefvernet ådagalagt ett mindro värdigt uppförande, bör han Slals-Ulskoltels Memorial, Nio 295. 19 inför kommissariatet erhälla lämplig föreställning och åtvarning till framtida bättring. Inträffar åter enahanda förhållande, i afseende på någon af verkets öfrige embetsoch tjenstemän, skall denne, efter härom gjord anmälan, förek allas inför fullmäktige samt tillrättavisas och varnas.
På grund häraf och då enkefru Fahlstedt icke af Staten erhållit mera än 54 R:dr i Stats-Utskottets Utlåtande N:c 153. årlig pension från Arméens pensionskassa, af hvilket obetydliga understöd hon icke kom i åtnjutande förr än flera år efter mannens död samt med kännedom om hennes numera försvagade synförmåga, hvarigenom bon urståndsatts att såsom hittills förtjena sill uppehälle med färgläggning af kartor o. a. d., hafva motionärerne föreslagit, alt Rikets Ständer måtte bevilja bemälda enka ett årligt understöd af 300 R:dr, Med afseende derå alt Major Fahlstedt, med erkänd utmärkelse deltagit i tvänne fälttåg och föröfrigt under sin långvariga tjenstemannabana ådagalagt mycken verksamhet i Statens tjenst, har Utskottet, enär af tillgängliga handlingar styrkt är att hans enka vid uppnådda 61 år med försvagad helsa befinnes urståndsatt ali sig vidare försörja, ansett Staten höra lemna något understöd till hennes framlida bergning, hvadan Utskottet hemställer att, med bifall till motionärernes förslag, Major Fahlsledts enka, Sofia Euphrosyne Fahlstedt, född Schméer, mätte å allmänna indragningsstaten tilldelas en årlig pension af 500 R:dr. 79:o. Med anledning af Postmästaren i lljo, Majoren Pontus Lagerbergs den 17 sistlidne November timade död och den särdeles torftiga belägenhet, hvaruti hans efterlefvande enka, döfstumme son och flera oförsörjda barn befinna sig, har Herr von Axelson, J. F., uti en hos ltidderskapet och Adeln under N:o 149 väckt, till Utskottet remitterad motion, under åberopande af såväl den långa lid, Major Lagerberg med utmärkelse Ijenat Staten, som äfven den omständigheten att han bevistat tvänne fälttåg, föreslagit, alt Rikets Ständer måtte bevilja bemälda enka, Charlotta Lilliehöök, en årlig pension af 500 R:dr.
Ständer i underdånighet framställde önskan, någon åtgärd ännu icke inträffat, så, ehuru tillika å andra sidan ef blifvit anmäldt, och Utskottet icke heller kunnat erhålla underrättelse, att under denna tid några exclusiva Privilegier af den skadliga beskaffenhet, hvaremot Memorialets Författare med skäl ifrat, blifvit i Nåder bevill* fade; anser Utskottet sig böra, jemte gillande af Författarens grunder, till Riksens Högloft. Ständer hemställa, om icke hos KongL Majit den underdåniga önskan må anmälas, att Kongl. Majit i Nåder täcktes, genom utfärdande af en allmän Författning i detta ämne, till allmänhetens upplysning och föreskrift bestämma grunderna och villkoren för åtnjutande af en sådan uteslutande rätt, sorn kan förena det allmännas intresse med de enskilde personers billiga anspråk, hvilka dels först uppfunnit eller förbättrat, dels först i Riket infört någon inrättning af mer eller mindre värde. — Dock varder detta Riksens Högloft. Ständers eget mogna ompröfvande vördsamt understäldt. Stockholm den 15 Aprill 1818. Vördsamt Memorial; Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. H öglofl. Ridderskapet och Adeln har, under den iqåe sistlidne Februari, behagat återremittera Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ucskottets utlåtande, rörande väckt fråga om utfärdande af en Förordning, angående vattenverksägares åliggande, m. m. på grund af en utaf Herr Grefve F. B von Schverin dervid gjord anmärkning, som innehåller, att Utskottet icke lemnat underrättelse, huruvida den fråga, hvaröfver Kongl. Maj:t behagat anbefalla Dess och Rikets Bergscollegium samt Dess samtliga Befallningshafvande i Länen att afgifva underdåniga yttranden, sedan år 1815 skridit närmare möjligheten af sin utveckling. Med anledning häraf får Utskottet till vördsamt besvarande anföra, att Utskottet vid det återremitterade utlåtandet, hvilket de jne öfrige RiksStånden redan behagat bifalla, icke har att göra vidare tillägg än dt; att Kongl.
Den beskattning jag föreslagit, grundar sig dels på den förutsättning, att med något gilltigt skäl icke kan ådagaläggas, att bidragen till fattigvården böra utgå, antingen endast från fast egendom, eller endast i mån af inkomst, såsom förhållandet nu oftast är, utan att dessa bidrag böra utgå jemväl från alla dem, som kunna komma att falla fattigvården till last, så länge de äga förmåga att lemna bidrag; dels ock på den åsigt, att alla personella afgifter böra erläggas efter ett visst proportioneradl förhållande mellan penningens nominella värde samt i orten gängse lefnadsoch arbetskostnader. Jag anhåller, att dessa anmärkningar må få åtfölja remissen af Frih. Sprengtporten motion. Frih. Gederström, Jacob: Så väl i förra som detta plenum har jag hört af en ledamot af R. o. Ad. yttras den tanke, att han icke skulle vara representant för de fattige, utan endast på papperet representant för Svenska folket. För min del anser jag det icke vara papperet, som bestämmer representantkallet, utan att representantens verkningskrets är i grundlagen bestämd, och att jag, i öfverensstämmelse dermed, såsom ledamot af Representationen, är representant för så väl den fattigaste, som den rikaste bland Svenska folket. Jag bestrider deremot Styrelsen represenlantrält för någon af Svenska folket. Styrelsen är af lagen Den »5 Februari e. m. 63 satt öfver oss alla, och lagen emellan Styrelsen och oss. Ve den, som på någondera sidan öfverträder dess gräns eller mot bättre vetande åsidosätter något dess bud. Men att på den väg och i den ordning, våra grundlagar utvisa, bereda fäderneslandet gagneliga lagar och författningar, är den krets, inom hvilken representaten bör handla, och ändamålet för hans verksamhet. Hr Frih. Sprengtporten har uti sin förevar, motion föreslagit, att mantalspenningarne skulle upphöra att ingå till statsverket och i stället användas till bildande af fonder inom länen, i ändamål att jemna fattigvården inom socknarna, dymedelst att dessa medel funnos att tillgå för fosterhjelp åt barn efter bortdöda eller afsigkomna föräldrar, för bildandet af arbetsinrättningar, för skolundervisningen, m. m.
Han skall då undvika allt hvad han anser nedsätta sina krafter, och skall veta begagna sitt dagliga arbete till en fortsatt utveckling af hvad lian yid lediga stunder genom Gymnastiken får elay till. — De Gymnastiske öfningarne blifva, sedan de angifvit sitt inflytande, en controll på hans kroppsliga afeller tilltagande, och dymedelst skall förenämnde moraliska ombildning på den fallna delen af naltionen vida kraftigare verka, än alla förordningar rörande bränvirissupare, Vi söka vid ynglingars uppfostran tillägna oss den bildning Greker och Romare fordom ägde; skola vi då försumma att bruka de medel, som dessa stora nationer, under deras kraftigaste blomningstid begagnade för att förekomma den veklighet en ytterlig bildning eller missbildning kunde medföra. Gymnastik var hos dem en 'notvigt till sedef01 fallet: är den då mindre behöflig hos oss? Jag vågar påstå mi - 220 Ren 39 December e. in. ne Herrar, att ingen kan på rätta grunder bevisa detta. Med antagande, att den Gymnastiska utvecklingen äfven är ovilkorligt nödvändig för vår Annee, kan icke Gymnastik vid Regementerne betraktas såsom hvarje annan exercice och blott allmänt meddelas trouppen, utan individuel åtskilnad. Gymnastiken, rätt förstådd, bör, såsom ett mera fullkomligt utvecklingsmedel, än den hittills vanliga exercicen, riktas efter subjectets skiljaktiga förhållanden. Det är så mycket vigtigare, att en gymnastisk utbildning föregår, som nu varande exercicen är ytterst inskränkt till sina rörelser och kan med denna ensidighet aldrig gifva den kroppsliga utveckling, som är erforderlig för en krigare. På grund af dessa reflexioner, torde livar och en finna nödvändigheten af Gymnastikens allmängörande. Det skulle med mycken lätthet kunna försiggå, om från hvarje Regemente skickades en Ofiicer till Gymnastiska Central-Institutet, och han, såsom skicklig Regements-Gymnastik-Lärare, sedan utbildade nödigt antal Underbefäl för Trouppens Gymnastiska behandlande.
Constitutions Utskottet in pleno, då alla Ledamöterne, undantagandes Herr Majoren Kuylenstjerna, hvilken anmäldes vara borrtrest, och Herr Borgmästaren Ullberg, som var af sjukdom hindrad, voro närvarande. Herr Grefven och Ordföranden anmälde, att till utskottet inkommit protocollsutdrag ifrån de respective Stånden, innehållande deras bifall till Utskottets utlåtande rörande Friherre Mannerheims förfrågan om Justitise Ombudsmannens vistelseort. Lades till Acterne. Uplästes en ifrån Bonde Ståndet inkommen remiss rörande frågan, om, vid tillkommande riksdagsmannaval, borde få röstas på Riksens Ständers Fullmägtige i Banquen och Riks Gälds Contoiret 1. Ötverläggningen om detta ämne blef på åtskillige Ledamöters begäran upskjuten. Riksdagsmannen Anders Jansson Hyckert trodde sig böra underställa Utskottet, huruvida, då hans hitkomst varit en af de föranledande orsakerne till Bonde Ståndets anmärkning, han kunde Utskottets öfverläggning derom öfvervara. Herr Grefven och Ordföranden erinrade, att den gjorde remissen ej anginge den enskildta frågan om nu såsom Riksdagsmän hitkomne Fullmägtige, utan allenast den allmänna, huruvida framdeles Fullmägtige kunna till Riksdagsmän väljas, hvarföre han äfven trodde ingenting hindra Riksdagsmannen Hyckert att i ventilationen deltaga. Herr Silverstolpe föreslog, att i följe af Utskottets rätt att, äfven rörande Commando-mål i allmänt kända fall, äska protocollen, de protocoll, som rörde händelserna i hufvudstaden den 20 sistlidne Junii, måtte infordras, hvilket efter derom gjord proposition bifölls. Herr Törneblad anmälde sin önskan, att äfven protocollet rörande Vestra Arméens marche ifrån Stockholm måtte inbegripas. Åtskillige hördes yttra sig ej inse något skäl, hvarföre af detta protocoll del skulle begäras. Friherre