Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet anser sig, genom detta Förslag till reglering af Riks-Statens 3:dje Hufvud-Titel, jemväl hafva besvarat följande till Utskottet remitterade, härförut icke serskildt omförmälde motioner, nemligen: Herr Munck af Rosenschölds, R j om indragning i stående Armeen och förändrad organisation af Beväringen; Herr Rosenqvists, J. L., om Lif-Bevärings-Regementets upphörande; Lars Larssons från Westerås Län, angående indragning af de för oförutsedda militär-behof bestämda 50,000 R:dr, samt det för Kongl. Krigs-HofRätten beviljade anslag; Lars Bengtsons från Malmöhus Län, att Indelclta Armeen mattei fredstid till halfva numerären nedsättas, så att tvänne Rusteller Rotehåll sammanslås till uödeihållande af endast en man, och att Rusthållarne jemväl måtte befrias från skyldigheten att förskaffa och underhålla sadelmunderingar; Herr Hallströms, att rote.ringskostnaden, så väl för Indeldta Infanteriet, som för Båtsmanshåiiet, måtte minskas; viljande Utskottet till serskild behandling företaga de öfrige motioner, som, utan att ega direct sammanhang med denna Titel, åsyfta anslag, hvilka kunna dertill i mer eller mindre mon hänföras. Reservationer. Vid Utskottets förslag till förändringar i Armeens organisation. Af Hr Grefve von Platen.
Skepparens fel genom godsets confiscaiion eller beläggande med högre tull oskyldigt samt utan mindsta eget förvållande träffatj så hemställer Herr Arvidsson, att Ståndet täcktes hos Kongl. IYlaj:t i underdånighet anhålla, det förenämnde Nådiga Seglationsordning. 1; föreskrifter i så måtto undergin g o förändring, att Skepparen med sitt Skepps och enskiidta gods må blifva Kongl. Majit och Kronan ansvarig för det begångna felet, utan att tredje mans Egendom derföre Ijeslås, eller confisceras, så framt han ej lan bevisas vara uti Skepparens förseelse eller underlåtna skyldighet delaktig. Vid öfvervägande häraf har väl Utskottet funnit, att som 9de af 1774 års Seglationsordning stadgar: att tilt införsel tillatet gods, som ej ä märkrulla uppfördt blif - Bes v. och Ekon. Utsk. Betänkandcn. 315 vit, Ur förbrutet, så kan en obillig förlust ofta tillfogas godsägare genom Skeppares uraktlåtenhet, att å märkrullan uppgifva allt det gods han i fartyget intagit, men inser äfven den möjliga förlust för Kongl. Majit och Kronan, sorn skulle inträffa, om godsägaren frikändes från all motsvarande skyldighet och åliggande i detta afseende. Utskottet tror fördenskull de ifrågavarande olägenheter å ömse sidor bäst kunna förekominas, i fall Riksens Höglofl. Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om den förändring i berörde SeglationsOrdnings föreskrift, att Skepparen väl med sin enskilda egendom må vara Kongl. Maj;t och Kronan ansvarig för det begångna felet, men godsägaren derjemte förpligtas, efter inhändigandet af Connoissementet genast till Tullkammaren i Orten, elit varan är destinerad, afgifva Förteckning å det gods, han med någon Sk ppare väntar; eller ock i händelse Skepparen möjligen anlände före Connoissementet, och sådan försummelse skulle yppas, hvarom nti är fråga, godsägaren då må edeligen få styrka sin oskuld, derest han ej med andra lagliga bevis kan densamma ådagalägga.
— Till modebilderna. — Barnslighet; skiss af Anna Branting. — Mina grannar: af Vidi Källner. I CD dessa dagar utkommer på Wilhelm Billes förlag: Om den sexuela hygienen CD några af dess etiska konseqvenser. Trenne föredrag C O CD SEVED RIBBING,! Professor i praktisk medicin vid universitetet i Lund. CO Pris 2 kronorto [581] 55 " ro oo Annonser. PLATSSÖKANDE. bD S L U i. L U - i es n •3 o o m •t / 3 [470] 349 Stockholm, [3911 œ o o — ' o En lärarinna — 2 2 år — önskar med första plats att undervisa i vanliga skolämnen (icke främmande språk) samt musik. Den sökande, hvilken eger vana både som lärarinna och lektris, har god helsa och gladt lynne samt har utgått från ett mycket godt hem. Anspråken äro ej stora. De bästa rekommendationer kunna företes. Närmare upplysningar kunna erhållas genom Iduns Redaktion, dit svar, märkta » H. H. », o c k torde ställas. sr [584] och Tillkännagifvande. — Träldoiusok; några smä betraktelser af Mathilda Langlet. — Det klappar så sakta på himlens port. Poem af K. A. Melin. — I dag. — Hjerteqval; en novemberhistoria ur lefvande lifvet af Elsa. — Iduns fjerde pristäflan. — Teateroch musik. — Literatur. — Ett storstadsbarn. Berättelse för Idun af Johan Nordling. I EL ST ss CD •-3 crq C / 3 rH o " O En ung, bättre flicka, B r e f l å d a. T ' era. Ni saknar icke stil och förutsättningar att med fortsatt arbete verkligen lyckas. Nu föreliggande något för naivt och omoget. A, K. För långt och för bombastiskt! Vi halva sett mycket bättre saker af eder penna. Ai Edra » taflor » äro väl gjorda, och vi betvifla ingalunda deras natursanning. Men icke äro de vackra. Vi ha ännu ej bestämt oss, huru vida Idun kan använda dem. Mor Sara är då alldeles för sträng.
R:dr ökadt, för att, jemte den genom skol-afgiflen bildade statsinkomst, användas till samma läroverks slutliga reglering på följande grunder och vilkor: att skol-afgifternas erläggande skulle begynna samtidigt med den öfvergångs-stat, E. K. M:t funne godt att i Nåder fastställa; att hvarje vid eiementar-läroverken anställd lärare skulle erhålla den bestämda löne-tillökningen mot det vilkor, att han alsade sig all högre, än enkel presterlig tjenstårsberäkning, och att, ifrån och med den dag, då den' nya aflönings-slalen trädde i verksamhet, vid hvart särskildt elementar-läroverk skulle meddelas så fullständig undervisning i de till allmän medborgerlig bildning hörande ämnen, som läroverkets omfång medgåfve. Genom det af E. K. M:t den 6 Juli 1849 utfärdade Nådiga Cirkulär angående regleringen af eiementar-läroverken i Riket hafva, med anledning häraf, väsendtliga förändringar i undervisningen inom dessa läroverk blifvit anbefallda; men dessa förändringar medgifva icke längre tillämpningen af särskilda i Skol-ordningen af år 1820 rörande dessa skolor gifna närmare föreskrifter. Saknaden af sådana närmare föreskrifter bekräftas äfven af den olikhet, som för närvarande eger rum i skolornas organisation och verksamhet. Klassernas antal och deras förhållande lill hvarandra äro väsendtligen olika, äfven inom läroverk, som hafva sinsemellan lika uppgift. Den ordning, i hvilken läroämnena efter hvarandra inträda i undervisningen, är vid särskilda läroverk mycket olika bestämd, hvilket medför betydliga svårigheter för de lärjungar, som i följd af föräldrarnes flyttning eller af andra skäl skulle komma att öfvergå från ett läroverk till ett annat. Förhållandena vid tillsättning af Rektor äro inom särskilda läroverk ganska afvikande och lärarnes tjenstgörings-skyldighet är vid olika skolor högst olika bestämd.
Det förundrar mig följaktligen, att inom Const.Utsk. linna så få reservanter mot denna anmärkn., så vidt hon rörer de rådgifvare, hvilka deltogo både i författningens och i ändringarnas tillstyrkande, 1 den torra åtgärden dellog icke jag Utsk. kan således icke veta hvad jag derom tänkte, eller om jag verkligen ändrade mina tänkesätt, då jag tillstyrkte ändring i författningen. Om jag derigenom tvertom vidhöll mina egna, så kan ju ingen oloflig omvändelse, än mindre en alltför hastig, eller s. k. vankelmod påbördas mig? Hvarigenom har jag då felat? Hade jag gjort motsatsen, hvad skulle väl Utsk. då hafva företagit sig? Svårligen hade det kunnat underlåta att under Riksrätt ställa älven mig, sorn, när de fleste andre ville Den i Juli f. m. rätta författningen om Judarna, likväl hade satt mig deremot. Om följdriktigheten fordrat, alt jag i sådan händelse fastnat för 106 §:n, och nu ändock är underställd 107 §:n för den motsatta meningen om samma sak ; så synes det klart, att Utsk. skolat befinna mig skyldig, antingen jag yttrat mig för eller emot. Denna utsigt är, ehuru bedröflig för mig, dock i så måtto lärorik för mina efterträdare , att för dem, sorn skola hafva orätt, är det likgilltigt huru de yttra sig. Men Utsk. tillägger: ''Föredraganden har i denna lag ”infört obestämda stadganden, hvilka i lagskipningen klinga föranleda oreda, som med måttlig omtanka kunnat und”vikas. ’’ Hvad Utsk. menar med denna lag är ej rätt säkert, emedan ingen sådan, utan blott ett beslut och ändringar deri äro förut i stycket omtalade. Men, eftersammanhanget i det hela, måtte det vara ändringarna eller K. kungörelsen af den 21 Sept. 1SJ8, som orakelspråket åsyftar. Det ser ock ut, som Utsk. här ej velat åt någon annan, än föredraganden. Men då han i kungörelsen icke infört andra stadganden, än som blifvit
— N:o 53. i anledning af gjorda anmärkningar inom Riks-Stånden vid förehafvande af Utskottets Betänkande N:o 38, i fråga om ändring i vissa delar af 17:de kapitlet Handels-Bulken och andra författningar, rörande borgenärers rätt och företräcie för hvarannan till gäldenärs egendom: B. X, 286, 293; XI. 30, A. 30 33, E. 317. — N:o 54. i anledning af väckt motion om ett stadgande derom, att verkan af sökt lagfart å fastighet å landet skall beräknas, icke blott från det ting, utan från den dag, lagfarten sökes: B. X. 287; XI 117, 237, A. 237, E. 315. — N:o 55. i anledning af gjorda anmärkningar samt skiljaktiga beslut inom Riks-Stånden vid förehafvande af Utskottets Betänkande ' N:o 41, i fråga om upphäfvaude af bysättning: B. X. 287; XI. 117, A. 117, E. 315. — N:o 58. i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Utlåtande N:o 48, innefattande svar å återremisser af Utskottets Betänkande N:o 33, i fråga om an - 134 — L — tagande af ny Konkurs-Lag samt nya lagar angående boskillnad och urarfvagörelse: B. XI. 116, 251, A. 251. Lag-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: N:o 59 i anledning af återremisser utaf Utskottets Betänkande N:o 36. i fråga om upphäfvande eller revision af Kongl. För ordningen i afseende på handel om lösören, som köparen låter i säljarens vård qvarblifva, den 20 November 1845: B. XI. 198, 253, A 253, E. 377. —
Vid föredragning inom Respective Rik*-: 78 “Banco Utskottets B et änkan elen. Standen af Utskottens Betänkande N:o 57, med anmälan om de af RiksStånden fattade sär-* skilde beslut, i anledning af Utskottens hern* ställanden, rörande Rikets penningeväsende och de dermed gemenskap egande ämnen, tillika med förslag till sarmnanjemkning af de dervid förekommande skiljaktigheter; hafva, på sätt Utskotten meddelade Protocolls Utdrag, från Höglofl. Ridderskapet och Adeln, af den 30 September, Högvördiga Preste-Ståndet af den 27 September och 3 October, Vällofl. Borgare*» Ståndet af den 3 och 4 October, samt från Hedervärda Bonde.Ståndet af den 3 October, närmare omförmäla, de af Utskotten föreslag* ne förändrade redactioner, i afseende på 2, 8, 14, 18 och 26 Puncterne af Utskottens i Utlåtandet N:o 50 infattade förslag, blifvit en» hälligt godkände; äfvensom den redactions» ändring af 21 och 22 puncten, hvarigenom Utskotten föreslagit dessa Puncters sammandragning till en, genom trenne Stånds öfverensstämmande beslut antagits; samt den Vote» rings-Proposition, hvarefter Utskotten föreslagit att vid yppad bestämd olikhet emellan tvänne Stånds beslut i afseende på de i 19 Puncten föreslagne Alternativer, emot de tvänne andres, frågan derom skulle med Rikets Ständers rätt genom omröstning inom Förstärkta Stats och Banco-Utskotten afgöras , af samtelige Riks-Stånden , hvilka hvar för sig För bl i E v i t vid sine förut fattade beslut är vorden gillad. Banco-Uttkonett Betänkanden. 79 Genom det beslut Hedervärda Bonde-Ståndet fattat, i afseende pä 5 och to Puncterrie, till instämmande med Högvördiga Preste Ståndet och Vällofl. Borgare-Ståndet, uti den af bemälde
Ehuru, på gjord underdånig framställning, Kongl. Maj:t under den 15 Augusti nästlidne år, auctoriserat Convoy-Commissariatet att, derest icke, genom betingadt längre anstånd med betalningen för de till present-laddningar da upphandlade effecter eller på annat tjenligt sätt, bristen kunde, under iakttagande af stadgade förvaltnings-grunder afhjelpas, i mån af behof och mot återbetalnings-skyldighet vid först sig yppande tillgång lyfta och till förefallande utomordentliga utgifter använda detta Creditif, har likväl Commissariatet ännu icke behöft begagna detsamma till större eller mindre del. Det är imedlertid till försäkrandet af Convoy-Inrättningens framtida bestånd, sorn Kongl. Maj:t af nu församlade Riksens Ständer vill hafva äskat, att om den, vid sista Riksdag, gjorda särskilda disposition af Convoy-Commissariatets ordinarie Fond 66,666 R:dr 32 sk., kommer att fortfara, Commissariatet må än ytterligare bibehållas vid berörde Creditif på en motsvarande summa, hvilket dock ej bör utan högsta nödfall anlitas. Kongl. Majit förblifver Riksens Ständer pied ali Kongl. Nåd och ynnest välbevågen, Dat um ut supra, CARL JOHAN. C. S. Skog mani 266 Proposition om understöd för Jordbrukare. Kongl. Majsts Nådiga Proposition till Riksens Ständer angående behof vet af en Fond till understöd för jordbrukare som genom frost eller hagelskada förlora växande gröda. Gifven Stockholms Slott den 23 Januari 1823, X• id efter annan hafva jordbrukare, hvilkas växande gröda skadats eller förderfvats af timade naturhändelser, i underdånighet anhållit örn särskildta understöd utöfver de under nuvarande, förhållanden föga båtande förmåner, sorn författningarne i sådane fall medgifva. Kongl.
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flera ledamöter, Riddarh.Utsk:s nedannämnde d. 5 dennes på bordet lagde Utlåt:n: N:o 16, i ani. af återremiss å Utsk:s Mern. N:o 12, ang:de vilkoren för utdelning af en medalj öfver Presidenten August von Hartmansdorff; och N:o 17, ang:de erläggande af en afgift utaf hvarje ledamot af R. o. Ad. som uttager pollett för inträde å Riddarhuset. Anmäldes och lades på bordet: Bevilln.Utskrs Utlåt. N:o 23, i ani. af återremiss utaf Utsk:s i Betänk. N:o 10 afgifne yttranden och förslag ang:de tullbevillningen; och Allm. Besv.- o. Ekon.Utslcs Betänk. N:o 110, i ani. af väckte motioner rörande skjutsningsbesväret. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. Jpå 3 e. m. In fidem protocolli. Alberl Munck. Lördagen dea 12 September 1857. Plenum kl. half 12 på dagen. Justerades 3 prot:s-utdr. för d. 9 dennes samt pleni-prot. för d. 13 sisth. Juli. Justeringen af förenämnde prot. hade blifvit afbruten genom ankomsten af 11. Exc. Justitie Stats.Ministern m. m. llr Claes Ephraim Gunther, som å K. åhs höga vägnar aflemnade en Dess Nåd. Skrifveise till R. St-.r, ang:de Rikets styrelse under H. M. Konungens sjukdom; och blef, sedan justeringen blifvit fulländad, denna Nåd. Skrifvelse föredragen samt remitterad till Const.Utsk. Föredrogs till justering Exped.Utsk:s d. 9 dennes bordlagda ander N:o 124 afgifna förslag till R. St:rs underd.
Majit, uti nådigt bref till Telegraf-styrelsen den 15 November 1861, bland annat, yttrat, att det uppkomna resultatet af telegraf-korrespondensens minskning ingalunda borde tillskrifvas ensamt det nya medelportots införande, utan tili stor del äfven de dervid i öfrigt gjorda inskränkningar, t. ex. ordantalets nedsättande för enkelt telegram från 30 till 20, jemte andra af portoförändringen oberoende omständigheter; att emot det af Telegraf-styrelsen framställda förslag till återinförande af en graderad portotaxa, bland annat, förekomme, dels att samma förslag, i anseende till det deri upptagna stora antalet zoner och olika portosatser, medförde en inveckling i taxering och räkenskapsföring, som hvarken för allmänheten eller Telegraf-verket vore önskvärd, dels ock, att den mer eller mindre betydliga förhöjning i nuvarande taxa, hvilken alla zonerna utanför den tredje blefve underkastade och som egentligen komme att träffa det slags korrespondens, hvars lättnad dock i främsta rummet torde böra afses, troligen skulle verka missnöje hos dem, hvilka deraf betungades; och slutligen, att ifrågavarande förslag vore till sin bufvudgrund stridande mot de åsigter, hvilka förut blifvit af såväl Kongl. Maj:t som Rikets Ständer i ämnet uttalade. Pa grund häraf har Kongl. Majit funnit Sig icke kunna samma förslag antaga, likasom Kongl. Majit ej heller ansett lämpligt, att till Telegraf-styrelsens alternativt gjorda hemställan om återinförande af 1857 års portotariff lemna bifall; hvaremot, jemlikt samma dag utfärdad nådig kungörelse, medelportot för enkelt inländskt telegram från och med början af innevarande är blifvit nedsatt till 1 Ridr 50 öre, med 50 öres förhöjning för hvarje nytt päbörjadt tiotal af ord utöfver det för enkelt telegram bestämda ordantalet. Tabell, tillhörande sid. 84. Inländsk telegramvexling. Utländsk telegramvexling. Summa. Antal afsända, betalta telegrammer. Portoinkomst i Riksmynt. Antal afsända, betalta telegrammer.
Direction tillhanda, mot vilkor, att nämnde person, efter återkomsten till fäderneslandet, genom trycket offentliggör, hvad han, i afseende på dessa Inrättningars organisation och de resultat, hvilka genom dem erhållits, kunnat inhemta. Hvilkets Rikets Ständer få härigenom hos E. K. M. i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 27 Maj 1840. Expedit ions-Utskoitets Förslag till tind. Skrifvelse, Nio 1J. Sa N:o 17. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3 Juni 1840. Preste-Såndet deri 3 Borgare-Ståndet den 3 Bonde-Ståndet den 3 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående upphäfvande af Rikets Ständers garanti för vis>a Hjpotheks-Föreningars skuldförbindelser. (Stats S. A. K. Rikets Ständer hafva inhemtat, att, ehuru, enligt hvad vid sista Riksdag beslutits, Kiksgälds-Contoret borde garantera de efter vissa fastställda grunder inrättade hypotheks-föreningars skuldförbindelser, någon så beskaffad garanti lik viii icke under tiden funnits för berörde Inrättningars oafbrutna verksamhet behöflig eller ens blifvit ifrågaställd; och som det med ifrågavarande beslut åsyllade ändamål således i sjelfva verket synes vara vunnet, titan att det, under förutsättning af sedermera väsendtligen förändrade förhållanden, såsom oundgängligt ansedda biträdet af Statens borgen behöft anlitas, hafva Rikets Ständer, med hänseende härtill, samt enär, äfven i detta fall, statens sammanblandning med enskilde personers credit och industriföreningar bör, så vidt möjligt är, sorgfälligt undvikas, godt funnit till ali kraft och verkan upphäfva det vid sisla Riksdag, till befrämjande af Hypotheks-Föreningars uppkomst, fattade beslut, angående Riksgälds-Conlorets åliggande att garantera fullgörandet af de skuldförbindelser, som utfärdades al dylika, enligt derför fastställda hufvudgrunder, organiserade föreningar; Hvilket Rikets Ständer få härmed i underdånighet anmäla.
Hamilton anmäla sig, hvilken i denna fråga äger mera sakkännedom än jag kan hafva. Frih. Hamilton, Hugo: Någon vidlyftigare utveckling af denna fråga torde icke vara behöflig. Ty då Ståndet redan beslutat alt förbudet emot tackjerns utförsel skulle fortfara, så höiman väl, om man vill iakttaga någon slags conseqvens, äfven bibehålla förbudet för utförsel af sjelfva råämnet jernmalmen, som är den vigtigaste af alla malmer. Frih. Cederström: Till hvad de tvenne föreg:de talarne 37G Den 3 Juni e. ra. yttrat till stöd för förbudets bibehållande, anhåller jag att få lägga den erinran, att ingen må låta hänföra sig till ett bifall å Utsk:s tillstyrkande deraf, att Utsk. föreslagit en tämligen hög införseltull; ty om man en gång bifallit förbudets upphäfvande, skola de som tro sig kunna profitera deraf, i en framtid icke underlåta att yrka på tullens nedsättande till ett allt lägre och lägre belopp. Allt svårare få härvid de inhemska tillverkarne att uthärda medtäflan utifrån, i händelse nämnde yrkanden tid efter annan förmå göra sig gällande; hvadan man säkrast undviker all fara från detta håll, pä det sätt nyss blifvit förordadt, och hvaruti jag instämmer, R. o. Ad. ansåg att i afseende på artikeln malm, 1845 års tulltaxa borde fortfarande blifva gällande. 26:te punkten, ang:de artikeln oljekakor. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Det må visserligen vara sannt hvad Utsk. här uppgifvit, eller att oljekakor åro ett förträffligt foderämne, och äfven mycket begagnas. Alen för att få oljekakor inom landel, är det nödvändigt alt hafva oljeslagerier inom landet och det torde vara osäkert om icke oljeslagerierne skulle skadas i fall priset pä oljekakor genom en hög utförseltull nedtryckes. Följden deraf kunde blifva att vi icke allenast skadade oljefabrikationen utan äfven genom oljeslageriernas förstöring borttoge tillfället för landtbrukaren att erhålla ifrågavar:de förträflliga foderämne.
A. iog. XIII. U. 197, 295. A. 498. XVIII. Petre emot Konungens ( 72 ) Rådgifvare anmäld anledning fil! anmärkning. X. B. 296. XI. 18. A. 127. ConstitutionsUtskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 23. med föreslående af ett tillägg uti 28 § Regeringsformen. XI. B. 62. XII. i32. A. 166. XIII. — N:o 24. med förslag till ett nylt moment af 28 § Regeringsformen. XI. B. 62. XII. 132. Å. 182. XIII. U. 385. A. 551. XVIII. U. 33o. XIX. A. 34g. N-.o 26. angående en af Hr E. J. Westman anmäld anledning till anmärkning. XII. B. >45. A. 323. — N:o 27. med utlåtande öfver Kongl. Majrts nådiga proposition, angående Lagtima Riksdagars återkomst hvart tredje år, samt om föremålen för Urtima Riksdagar. XII. B. i45. A. 32 5. XXI. E. 153. — N:o 28. ined utlåtande öfver Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående ändring i 109 § Regeringsformen och 80 § Riksdagsordningen. XII. B. 145. A. 33a. XIII. U. 109, 287. A. 3o8. XXI. E. 153. — N:o 29. i anledning af tre Stånds fiterrernisser på memorialet N:o 1 1 , angående Riksdags återkomst hvart tredje år. XIII. — JN:o 3o. i anledning af återremisserna på memorialet N:o 14» rörande liden för Riksdags fortfarande. XIII.
Jag hade väl lyckats finna ett trefligt och vänskapsfullt umgänge hos orientalisten D:r B. och hans sköna, intagande fru, men kunde ej gerna besvära dem hvarje afton – det skedde dock hvarannan. Derföre vände jag mig till första student jag träffade, presenterade mig som en kamrat och bad honom föra mig till en «Studentkneipe» – en sådan hade jag ännu ej sett, och ungt blod är mig dessutom kärt. Han ursäktade artigt, att han för qvällen ej kunde göra sällskap, men visade mig till ett ställe, der ungdom kunde anträffas. Der såg högst anspråkslöst ut, såsom, efter hvad jag sednare erfor, på sådana ställen är vanligt. Ferierna voro nyss ingångna; blott en enda besökande fanns på stället. Vi blefvo snart förtroliga. Jag fick veta, att jag befann mig i en «Verbindungs» lokal. Han förde mig i ett inre rum, der på serskilda taflor hela konventet var afskildradt från olika tider, namngaf utan farhåga seniorer och subseniorer och berättade fleres icke ointressanta biografier. Jag träffade mannen äfven de följande dagarna. Han beredde sig som bäst till sin juridiska slutexamen och var således en gammal bursch. Vid närmare bekantskap visade sig, att han endast ogerna numera tillhörde landsmanskapet, emedan han insåg både det barnsliga i dess upptåg och det förderfvande i det lif, der ofta föres. Sednare på aftonen kommo flera studenter dertill, ibland dem en ung friherre från norden, som likväl ej hörde till landsmanskapet. Vi togo åter plats i det yttre rummet, och qvällen förlefdes högst städadt och anständigt, under nyfiket prat från ömse sidor. I Bonn hade jag glädjen förnya bekantskapen med docenten Tullberg från Upsala, som här nyss slutat utgifvandet af ett sanskrit-drama, och om hvars lärdom och insigter man här hade en ganska hög tanke, såsom jag hörde af den nämnda d:r B. Han lemnade Bonn redan före mig, drifven af sitt forskningsnit för andra gången till London, der några manuskripter voro honom en lockande skatt.