Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
GEORGETTE. A. LÖFVENSTRÅLE. Det är tid att hvar och en intager sin rätta plats här. Jag vill vara herre i mitt hus. Ditt hus? Och jag och min bror? Ega intet. GEORGETTE (med förundran). A. LÖFVENSTRÅLE. A. LÖFVENSTRÅLE. B. LÖFVENSTRÅLE (fattar sin systers hand). Var stolt, Georgette! öfver vår rikedom. Vi ega det, hvaraf Herran skapade en skön verld: intet; han eger blott det, som den slemma vinningslystnaden dagligen gör allt mera och mera till en karrikatyr af det syftemål, hvartill det ämnades. Den, som har intet kan komma till mycket; den, som har mycket kan blott komma till intet. Var stolt, syster, öfver vårt fäderne-arf. 10 GEORGETTE. B. LÖFVENSTRÅLE (pekande på A. Löfvenstråle). Intet. När han föddes, föddes den enväldige herrskaren i detta hus. När du och jag föddes, föddes två uppassare åt honom. Jag har fått min orlofsedel. Kom syster och låt mig det återstående ögonblicket få vara tillsammans med dig. GEORGETTE. Du skulle lemna oss? Ja! B. LÖFVENSTRÅLE. GEORGETTE. Du skulle lemna mig? Ja! B. LÖFVENSTRÅLE. GEORGETTE. Och detta vill din bror...? (Hon pekar på A. Löfvenstråle.) B. LÖFVENSTRÅLE. Ja! GEORGETTE (till A. Löfvenstråle). Det är ej möjligt. Du tiger. Skulle du i oss se något annat än kära, tillgifna syskon, som du älskar, och af hvilkä du älskas? Samma modershand har smekt oss, samma modersknä gungat oss, samma modersläppar kysst oss och samma moders välsignelse hvilar öfver våra hufvuden. Icke sannt? Du kan ej blifva främmande för våra önskningar, kall för vår kärlek, likgiltig för vår lycka, ovänlig emot oss.
Fröken Alma Hjelt frhn Helsingfors, en af de ledande krafterna iuom Finsk kviniioföreuing och under en del år dess sekreterare, liar under höstruåiiadesna gastat Stocklioliii för a t t studera itskilliga institutioner och förhållanden. Fröken Hjelt, som genomgatt Gyninastislra Centralinstitutet för a t t i sin fädernestad verka som gymnast, har mycket vistats i Sverige, dar - hon tack vare sin vinnande och älskvärda personligliet ocli sin fraiiistaende begifiiitig förvarfvat många vänner. Pli de saiiikriim, soin af dessa vid ett par tillfallen för den finska gästen anordnats, liar fröken Hjelt liiiniiat intressanta redogörelser om Pinsk kriniioförenings verksamhet och kvinnorörelsen i Finland. Fröken Hjelt ar en af stiftarne af den första finska sainskolan i Helsingfors och a r denna ansedds skolas kassaförvaltare. a, Samfundet för befrämjande a f ett na furen / h t lefnadssäff 8 är namnet p % ett i november förlidet %r stiftadt siillslrnp nied det lofvärda ändamklet att ve11ka för ett siiiidare och enklare lif inom vårt samhälle. Visserligen är sainfiindets hufvudnppgift att p&amp; ett verksamt och inera omfattande satt sprida knnslrapeii on1 och bevisa fördelarne ' af det vegetariska lefnadssattet, men äfven för dem scim ej hylla den absoliita vegetarismen innehålla in&amp;nga a f. de af sällskapet liyllade idderna mycket som ar beaktarisvärdt och för livar och el1 tillämpligt. Bland de många sinåslrrifter, soin redan utgifvits, förtjänar särskilclt den » On1 yåra inhemska trädgårdsprodukters värde som näringsoch liälsoinedeb att uppinarksainmas såsoin ägande stort praktiskt intresse. * Husmoderns almanacka Iiör till de nyheter inom 1896 års bokmarknad, som så väl för sin originella och tilltalande form som för sina praktiska egenskaper efter. all s~nnolilrliet koininer, att Iiälsa med Belåtenhet inom de svenska hemmen.
På grund af hvad jag ofvan anfört, tillstyrker jag på det sätt bifall å Herr Prosten Hallströms förslag, rörande de vägar* hvilka icke ingått i den allmänna Landsoch Håradsvägsdelningen att 1:0 alla de vägar inom en Socken, hvilka icke, antingen på detta sätt, eller af Utsockne hemmansegare, enligt åtagande eller Dom, underhållas och utgöras eller yrkas såsom utfartä från skattlagde och verkliga hemmans ursprungliga tomter, böra, enär sådant af någon hemmansegare yrkas, emellan samtlige hemmanen inom Socknen fördelas, hvarvid hvarje våg bestämmes till den bredd från LngUtskottets ÉHånkaniefi31g tre till sex alnar* sota anses böra underhållas, och grusningen beräknas i mån af hvarje vägs nier eller mindre begagnande, så att taxeringen derefter må behörigen rättas och hvarje hemmans uppskattade vågbelopp med billighet kunna uttagas å hvilken väg som heldst, der laget sådant baqvämligast anvi«ar. 2:0 Härifrån undantages alla sådana vägar, hvilka för enskildt behof finnas nödige inom Bytill Följe af der inträffade skiften och utflyttningar, hvilka efter samma grunder fördelas på hela Byn; vågar, hvartill behofvet uppkommer genom hemmansklyfEingar, hvilkas underhållande tillhör det hemman, eller den hemmanslott, hvaraf klyfningen verkstålles, äfvensom alla de vägar, de der afvika från utfartsvägarne, och deras cotamunicationer, samt endast leda till Qvarnar eller ändra verk j desse vägar underhållas af verbets egare, 3:0 Ifrån Socknevägdelningen uteslutessådsne hemman, hvilka för oöfvervinner* liga eller högst betydliga hinder af berg, sjöar eller mossar, må anses oberättigade att för sig yrka infartsväg; dock att desse hemman bibehållas vid vägs underhållande emellan Pastoratets Kyrkor, i händelse en sådan skyldighet, hemmanen ålegat, före den nya delningen. 4:0
Emeriti-löner för Lärare vid Elemcnlar-Lä roverken Se vidare Svar på älerremiss Se vidare Em-än, upprensning af Engelholm, anslag för hamnbyggnad, se Hamn byggnad. Engström, Doktor, uppförande å indragniugs stat af hans lön Engström, Häradsskrifvare, eftergift af honom ådömd ersättning Enkeoch Pupill-fonden, Civil-statens allmänna, anslag till Enskilda Banker, angtde vissa lagbestämmelser derom, se Banker. Ersättning af Konvoj-Kommisariatet för Turkiska beskickningens aflöning: se Stats-Verkcts inkomster pag. 14. Ersättningar: se Stals-Verkets inkomster pag. 13. Ethraströmmen, öfverlåtelse af en tullbro öfver Exercis af Floltans bemanning, anslaget för Expeditions-taxan, om ändringar deruti . Svar på återremiss . , . , • Extra anslag för allmänna arbeten, deras anvisande för fyra års lid Extra medel och uppbörder, se Stats-Verkets inkomster pag. 15. Extra ordinarie inkomster, se Stats-Verkets inkomster pag. 16. Extra rotering, upphäfvande af Kongl. Brefvet derom, den 2G April 1814 Extra Ulgi/ler, nedsättning i 7:de tlufvud titelns anslag till „ tillökning i 8:de Hufvudtitelns anslag till N:o 45 1 S O 83: SSi 2 srs-g — äS lN:o | Sid. Riks-Ständcns Beslut. Kidd. o. Adelil. PrestcS landet. F. Fabriker och Handtverkerier, om understöd till resor i främmande länder åt arbetare dervid Fabriks-ordning af don 22 December 1846, ändringar deri Svar på återremiss Fahlu stads Båtsmans-rotering Falck, J. A., Stadsläkare, se Eftergift. 2 Maj b. 5 Juni fD — sr g "* CQ C/5 ~ v. > 52 C 2 n B — ® -t fD ~ 1 !? Sr o> Riks-Ståndens Beslut. — s' «T CA cT oej F B' ST 2.
Tillfälle till inackordering linnes. Vackert o. landtligt läge. SJÖBERG. o ÄRARINNA, undervisningsvan i svenN ALLVARLIG och ordentlig flicka, som ska ämnen, språk och musik, får under E genomgått en kurs i matlagning och är L sommaren lätt och angenäm plats på lankunnig i sömnad m. m. önskar plats i sludet. Norra Inack.-Byiån, Mäster Samuelsg. (687) tet af maj att i treflig familj på landet deltaga i bättre förefallande göromål. Lön önskas. Svar till » O. Hallberg, Sparreholm. (699) En hurtig flicka, som skrifver stenograf! och därjämte ett utländskt språk samt är något kunnig i bokföring erhåller plats hos läkare. Svar med uppgift på föregående verksamhet, löneanspråk och referenser till » Villig hjälpreda », Dagens Nyheters hufvudkontor. NG, ORDENTLIG FLICKA med godt sätt önskar plats hos ensamt bättre frunU timmer att vara som hjälp och sällskap; något kunnig i matlagning. Svar emotses med tacksamhet, märkt » Punktlig », Iduns annonsbyrå. USHÅLLERSKA eller jungfru till ungM karls hushåll sökes. * Kunskap i finare vård och sällskap, som vistas sommaren på H matlagning ej behöflig. Pretentioner och om landet, mot fritt vivre utan lön. Svar till TTlSTd DAM N UNG, enkel och anspråkslös flicka med vänligt och förekommande sätt får E i medio af maj plats att tillse en ogift lä- för alla åldrar, från 1 till 14 år. G o d a tyg-er. Denna balsam är: 1) Ett oupplmnnet verksamt botemedel mot alla sjukdomar i lunjror ocb. bröst, lindrar katarrh, stillar slem-afsöndring-, lindrar den smärtsammaste hosta ocb botar till ocb med ffamla lidanden. 2) Verkar förträffligt vid alla halssjukdomar m. m. 3) Fördrifver grundligt hvarje feber. 4) Helår öfverraskande alla sjukdomar i lefvern, magen och tarmarne, i synnerhet magkramp, kolik och värk i underlifvet. 5) Borttager smärtorna och botar hämorrhoider.
Cederströms anmärkn. emot StatsUtsk. kan jag icke godkänna; ty då jag icke kan neka, det ju StatsUtsk. har i sitt skön, i sin makt, alt hos Consl.Ulsk. anmäla an märk n:r emot Statsrådet, så kan jag ej finna, att det ligger något särdeles felaktigt deruti, att Utsk., i stället för att nyttja den vanliga frasen, den i grundlagen föreskrifna ordalydelsen, gifvit del af ett förhållande till Coust.- Utsk.; och kan jag så mycket mindre fästa någon uppmärksamhet dervid, då jag betraktar, att Const.Utsk. icke deraf blifvit inledd till något vidare åtgörande. Jag kan således icke godkänna denna anmärkn. och alltså icke heller det resultat, hvartill Frih. Cederström kommit, nemi. att Pi. o. Ad. skulle infordia StatsUtsk:s prot. för att efterse om icke dylika eliel1 andra fel skulle vara begångna. Emot delta resultat protesterar jag, emedan det vore ett olagligt resultat; ty derigenom skulle, på sätt en ledamot af StalsUtsk., Frih. Sprengtporten, yttrat, vägen öppnas lill Ständers inqvisition emot Utskin. Sedan jag nu yttrat mig ang.-de den anmärkn., som rörer StalsUtsk., utber jag mig att särskildt få yttra några ord öfver den anmärka., som blifvit riktad mot Const.- Utsk. För att sätta hvarje ledamot af detta
Den 29 Maj. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid föredragning af så väl Lag-Utskottets den 28 sistlidne April och den 23 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 25, i anledning af väckta motioner om Prot.-Utdrag den 29 Maj 1860. 435 om förändring i Kongl. Förordningen angående Handels-böcker och handels-räkningar den 4 Maj 1855 som ock Högvördiga Preste-Ståndets Protokolls-utdrag N:o 269, innefattande bland annat, inbjudning till Medstånden att antaga en af Preste-Ståndet beslutad författning i stället för det al Lag-Ulskollet i 3:dje punkten af ifrågavarande Betänkande afgifna förordningsförslag; biföllos Utskottets hemställanden i Esta och 2:dra punkterna, hvarjemte Ridderskapet och Adeln, med afslag å förenämnde inbjudning, gillade Utskottets nyssberörda i 5:clje punkten framställda förslag, och skulle ej mindre PresteStåndet än äfven Borgare-Ståndet vänligen inbjudas att samma förslag jemväl antaga. S. I). Efter föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskoltets den 9 och 23 dennes på bordel lagda Betänkande N:o 11, i anledning af väckta motioner om upphäfvande af straffarterna prygel och dagg samt om inrättandet, i stället derför, af straffklasser inom alla regementen m. m. blef detta Betänkande af Ridderskapet och Adeln afslagel. S. D. Föredrogos Sammansatta Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnde, den 22:dre och 23 dennes bordlagde Belänkanden nemligen. N:o 7, i anledning af väckt motion om ändring i sättet att expediera den s. k. Kyrkoposten. Bifölls. N:o 8, i anledning af väckt motion angående färändrad grund för uppskattning al bränvins värde vid parti-handel.
Alt uti de Verk, der fråga är om ny organisation, blott constituera embetsmän med åtnjutande af gamla lönen, anser jag för 0- rättvist, om man påräknar att få duglige su - Den 19 Ma j i e. m. 367 jetter. Uti denna del är jag ense ined Hgrr von Hartmansdorff, men ej i hans rangordning för HofRältsPresidenterne. Då de hafva lika göromål, hvar å sin ort, och det blifvit upplyst, att representations-kostnaden är förenad med mera depence i Landsorterne, än här, tillstyrker jag, att de äfven måtte få lika inkomster, särdeles som man lättare kan inskränka sig här än i Landsorten, der man lefver isolerad som högste Embetsmannen. Huruvida representation är nödvändig , för att bibehålla högre Embetsmäns värdighet, öfverlemna!1 jag lill dem, somnärmare känna förhållandet an jag. Äfven anser jag för orättvist, att borttaga Ijuspenningarne, hvilka under många år utgöra de i Verken engagerade ExtraOrdinariers enda sportel. Gerna förenar jag mig med Friherre Wrangel i dess yttrande om Veterinärinrättningen, men önskar en fullkomlig frisägelse från samma missräkning i kostnadsförslagen, som ägt rum vid byggnaden af Lejonbacken, nya Bancooch nya Posthuset, samt, efter hvad StatsUtskottet torde komma alt visa, äfven vid Garnizonssjukbuset. Jag hoppas dock, att det skall undvikas, enär Inrättningens föreståndare visat prof af den hos oss sällsynta förmåga, att kunna bygga under förslagssumman. Ilerr Cederschjöld har anmärkt att det vore orätt på SundhetsCollegii Stat öfverföra hvad sorn anslås till smittosamma sjukdomars botande} och Herr Hjerta har trott att 3 sk:s-af - 368 Den ig Ma j i e. m. giften vore dertill bestämd. Jag får i anledning häraf blott anmärka, att 3 sk:s-afgiften endast är anslagen för Veneriska smittans hämmande; och att Herr Cederscbjölds anmärkning vore rigtig, om icke alltför stor svårighet vid verkställigheten mötte.
Hr Roos, Jon. Eman.: Det är icke utan förundran jag hört några värda ledamöter uppstå för att försvara en sak, som är smältande för alla, hvilka R. o. Ad:s ära och värdighet ligga om lijertat. Yi hafva nyss förehaft ett ämne, som af ingen anses af så betänklig beskaffenhet som detta, och jag hemställer till R. o. Ad., om consequens i opinion skulle yttra sig, i fall R. o. Ad. så hastigt skulle öfvergå till en annan tanke än den, som dervid gjorde sig gällande, enär jag ej kan föreställa mig, att den förklaring, Hr Crusenstolpe afgifvit, kan anses mera tillfredsställande, än den Frih. Klingspor afgaf. Orden qvarstå ännu i prot. i ali sin bitterhet, och jag kan således ej annat än yrka, att, på sätt Frih. af Nordin föreslagit, ett Utsk. må tillsättas, för att närmare pröfva saken. Ilr Cederschjöld, Pehr Gust.: Sedan jag nu hort 33i Den 3o April f. m. den delen af prot. för sista plenum justeras, som gifvit anledn. till denna öfverläggning, anser jag mig icke kunna underlåta att deröfver något närmare yttra mig. Jag finner alltförväl, att anledn. kunnat vara för Konungens rådgifvare och äfven för Hr Gr. o. Landtm, att med någon särdeles ömhet upptaga det nyttjade ordet skälmstycken; men helt visst hafva dessa Hrr icke gifvit akt på sammanhanget, och kanske just genom det skedda afbrottet i talarens yttrande hafva de gått miste om laglig rätt att emot honom anställa åtal. Hvad finner man väl Hr Crusenstolpe hafva gjort, då man läst hans yttrande? Han har först öfversatt ordet nefas med skälmstycken eller sagt, att det kan öfversättas så, och derefter har han, utan något sammanhang med denna öfversättning, utbedt sig att få göra en framställning af Regeringens förhållande. Jag kan således ej se det ringaste skäl att deraf draga den conclusion, att han velat bevisa, det Regeringens förhållande varit en kedja af skälmstycken.
Publiken fick här tillfälle återpå order från herrarne i privatrummen. knyta bekantskapen med ett par yngre artister, Värden, eller rättare festarrangören tittade i smyg som förut uppträdt här, men på senaste liden vapå klockan och kväfde en gäspning. Det var ännu rit fästa vid Göteborgs-operan. Hr Bratbost uttre timmar, innan tåget gick, och överenskommelförde nämligen don Josés parti och fröken Lindegren Micaelas. Hvad den förre beträffar, så få vi sen var ju, att de alla skulle vaka natten ut och sedan följa resenärerna till stationen. Detta lät bekänna, att vi ej kunna finna någon egentlig anså trefligt i teorin, men praktiken hotade att lämna ledning, hvarför hr Bratbost ånyo, såsom det uppett allt annat än godt resultat. Hade de varit gifvits, skulle fästas vid vår operascen. Stämman nödsakade alt gå klockan tolf eller ett, skulle nog är hård och föga sympatisk samt blir i höjden glädjen tagit ny fart vid hvarje timme de fått på som oftast skrikande. Tonansatsen och renheten köpet. Men nu. lämna också åtskilligt öfrigt att önska, och text» Hvad katten skall jag hitta på för att få lif i uttalet är grumligt. För vekare lyriska saker lämde domnande lifsandarne, » tänkte han. » En idé. par den sig föga, att döma af hvad hr B. presteett kungarike för en idé! Ah jag har det, » och rade som don José. Måhända lämpar den sig därmed knackade han i bålen och äskade tystnad, bättre för hjältetenorpartier. Vacker är den i alla hvilket ögonblickligen eflerkoms, ty sanningen att händelser ej. Bättre anslog aftonens andra » gäst », säga hade de få, som ännu pratade, gjort detta fröken Lindegren, hvilken åt Micaelas parti lyckablott för alt det skulle så vara. des förläna den värme och innerlighet, som karaktärisera detsamma. Spelet är både hvad mimik » Mina herrar, » började han, » här ha i afton och rörelser beträffar väl afvägdt och den lilla, men hållits otaliga tal, och om vi därmed samt genom ganska sympatiska stämman användes väl men att sjunga, äta och framför allt röka och dricka bör ytterligare kunna utvecklas.
dä, i följd af trafikens öfvervägande rigtning åt ett håll, vagnar mäste förås tomma längre vägsträckor, ingå särskilda öfverenskommelse!1 om transport mot lägre frakt af större partier sådant gods, för hvilket jernvägen eljest icke skulle komma att begagnas; hvarförutan Kongl. Majit medgifvit följande nedsättningar af de uti taxan bestämda frakter, nemligen: att afgifterna för artiklarne Gjutgods, gröfre, Jern, stäng-, band-, knipp-, tråd-, bult-, bleckoch plåt, Gröfre smide, Spik, Stål, Sill, salt i tunnor, Fat bränvins-, öl-, dricks-, tomma och återgående, efter anmälan dä samma fat försändas fyllda. Drank, Ris, bundtadt eller hackadt, samt buteljer, tomma, lösa eller i lådor, hvilka artiklar nu äro upptagna bland andra klassens fraktgods, skola hädanefter utgå enligt de för tredje klassen bestämda belopp; att artiklarne bjelkar, ej öfver fyratio fot, bräder, plank, sparrar, timmer samt oarbetade inhemska träblock och virke, då försändning sker i hela vagnslaster samt frakt betalas för tjugu mil och deröfver, må åtnjuta nedsättning i frakten med tretio procent af hvad i taxan föreskrifves; att ved i hela vagnslaster må få transporteras mot en med tjugufem procent nedsatt frakt, då sådan erlägges för åtta till tolf mils väglängd och med 30 procents rabatt, då frakten betalas för tolf mils transport och deröfver; att kärl, säckar, burar eller korgar, uti hvilka mjölk, smör eller andra dylika förnödenhetsvaror, spannmål eller mindre kreatur till någon station med bantåg ankommit, må få utan afgift tomma återgå till afsändningss.tationen, allt inom den tid och under de kontroller, sorn Styrelsen kan finna skäligt till iakttagande stadga; hvilken nedsättning i taxan tillämpas frän och med den 1 innevarande Juni.
Hon arbetar hela dagarna och ibland får hon sätta till nätterna med. Bark. Får hon det? Stackars unge! Nåja – det blir alt någon råd, skall du få se. Jag har mycket funderat på att själf skaffa mig något arbete Fru Bark. Käre gubben Bark. Hva falls? Fru Bark. Det vet du nog blir inte af. Det har du nu funderat på i sju år – alt sedan vi sålde Bergfors och flyttade till Stockholm. Bark. Ja, du skall få se, jag gör nog allvar af det en dag. Nu gäller det bara att komma ur denna tillfälliga förlägenhet. Tag nu fram papperen med detsamma, så slipper jag väcka dig, när jag går ut i morgon. Fru Bark. Jag har dem inte. De äro deponerade i banken. Bark. Hvad skulle det tjäna till? Nå, du har väl i alla fall ett depositionsbevis? Fru Bark. Det har Berta. Bark. Berta! Hvad för slag, Berta! Du är en oförlåtligt svag mor, Julie – det säger jag dig rent ut. Låter du inte Berta styra och råda i allting som om hon – men jag – jag tänker inte – har man någonsin hört maken! Emellertid säger du Berta att hon genast återlemnar till dig Fru Bark. Jag skall ropa in henne. (Går mot dörren till höger.) Bark (häjdar henne). Nej, nej, nej! För all del! Jag har inte lust att stå här som supplikant inför min fröken dotter. Det där får du göra upp med henne enskildt. Men säg henne bara från mig, att hon inte bär sig dumt åt och ställer till några scener eller gör svårigheter. Det är inte hon, som är den styrande här i huset – och jag måste ha papperen strax i morgon bittida. God natt nu, lilla gumman. (Kysser henne.) Om du vill, så kan du ju säga Berta, att jag beslutat att aldrig spela mer. Och hör – du kan ju också säga henne, att jag tänker skaffa mig någon sysselsättning, så att jag får bättre inkomster. Det skall glädja henne. Fru Bark (småler tviflande). Bark. Hvad – hvad behagas? Fru Bark. Misstyck inte, lille gubben – men vet du, den hälsningen vill jag inte framföra till Berta. Hon törs inte riktigt lita på dina löften.
Till en början såg länsmannen flat och förvirrad ut, ty först och främst var samlingen ganska fåtalig, förhöll sig alldeles tyst och stilla, samt tycktes på intet sätt låta störa sig i sin andakt af dennes oförmodade ankomst, och för det andra inverkade Elins skönhet och saktmod besynnerligt nog på den unga mannen, som oaktadt sina många fula sidor, oaktadt sitt länsmansskap hvilket han i allmänhet bedref något för mycket con amore, dock hade rätt menskliga känslor i bröstet, hvilka af skönhet och den gloria, som omgifver skönheten när Gud understundom väljer den till sin tolkare, både kunde bländas och tjusas. Denna tjusning varade dock icke rätt länge, eller bättre sagdt, den jagades snart bort med våld, och herr länsman harskade sig embetsmessigt, och ropade derefter i barsk ton: – Hvad skall detta föreställa? Hvad vill detta säga? Vet ni intet att tocket är förbjudet, godt folk? – Hvar står det beskrifvet? – frågade Gunnar, med något trotsig ton, dock icke förr än han sjungit ut psalmversen. – Hvar det står! Hvar det står! Det ska’ du din lymmel snart få veta – svarade länsmannen, redan förgrymmad af Gunnars fråga. – Akta sig, herr länsman – sade Gunnar, af länsmannens hetta kall vorden – akta sig att anfalla stilla, allvarsamt folk, som en söndagsqväll samlat sig för att tillsammans höja sina hjertan till Gud, och be honom om nåd och förbarmande. Akta sig att lägga sig uti hvad kyrkoherden lemnar oanfäktadt, och som han likväl har långt mera att göra med, än herr länsman. Ibland träffa somliga menniskor på just de ord, som skola verka hvad de i den stund åsyfta, och när detta icke är en slump, en tillfällighet, utan nästan alltid inträffar, så kunde man måhända med stort skäl kalla sådana personer för talare, antingen de sedan uppträda på talarestolen inför tusental af åhörare, eller i den halfskumma torparstugan.