Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Någorstädes i den nya sakernas ordning hör nationen garanteras den soflriugsförmåga, som collegierna innehaft och varit pligligc att utöfva. Jag slutar medelst upprepande af en fras, som publiciteten nyligen åberopat: ”Uppskof med en förut förfäktad reform bör aldrig sältas i fråga, när reformernas grundidé är riktig och låter ulan våda genomföra sig, emedan politiken derigenom blir personlig.” Frih. Ce d erströ m , Jacob: Det nu föredragna betänk, är sä uppfattadt, att någon vederläggning deraf synes mig öfverflödig, enär det till större delen vederlägger sig sjelf. Jag tillstyrker derföre afslag derå. Hr Gripenstedt, Joli. A 11 g.: För min del kan jag icke anse, alt del nu föredragna förslaget bör sä knapphändigt alfärdas, sorn den siste värde talaren det gjort. Det är nemi. tydligt, att detsamma åsyftar en förbättring i formen för vår administration, och när nian eftertänker hvad som med administrationen egentligen menas, alt den är summan af de medel, hvarigenom med största möjliga skyndsamhet och noggrannhet den verkställande maktens vilja utsträckes lill alla delar af samhället oell pä samma sätt lill Styrelsens disposition återför det allmännas krafter, när man betraktar, säger jag, detta administrationens väsende och ändamål och då frågar sig sjelf, huruvida vår styrelseform uppfyller denna fordran, så tror jag att man ganska liilt kommer till den öfvertygelse!], alt så icke nu är förhållandet. Hvar och en åtgärd, som syftar lill en förbättring härutinnan, bör sålunda vara värd mera uppmärksamhet, än att tvärt och förnämt utan discussion afslås, och med denna öfvertygelse är det, som jag nu tager mig friheten att inför R. o. Ad. något närmare ingå i ämnet. Frågan är ingalunda ny, den är tvertom lika gammal sorn vårt nuvar. statsskick; ty den kom första gången under pröf4 II. 33 25S Den 13 November e. m. ning vid 1809 års riksdag, då K. M. i en nåd. propos. tillkännagaf sin afsigt att söka tillvägabringa en besparing och förenkling i vära embctsveik.
» » Så d u pratar, Albert. I alla o r d e n t - liga hus har man öfverdrag på möblerna. » D e t sitter kvar under det hvita. Men det hvita var nu borta. H a n gläntade på salongsdörren. Riktigt! Naturligtvis voro rullgardinerna nedfällda. Efter den stunden kände Albert en h e m s k förskräckelse för salongen. » » H u då! Det dröjde icke länge. Han u p p s ö k t e sin hustru och fordrade energiskt vattenservisen tillbaka. » H a n lefver! » utropade ver, han lefver! » hon. läst in porslinet. förjagat m i g ur salongen, ur matsalen o c h. och. o c h. » » A h, herre G u d! » utbrast Elise. » » Han måste böjas, » proklamerade mamm a, m e d antik energi. IDUN 1895 Olika ställa sig de bad, som för härdning äro lämpliga, om personen i fråga är van vid kalla badformer o c h har en hud, som kan reagera emot dess ingrepp, eller om vi hafva för oss en person, lidande af hudsvaghot o c h uppdrifven ömtålighet i hela sitt hudsystem. D e n förra behöfver endast tillfälle att få underhålla sin härdade hud, att liksom gymnastisera donna, den senare måste betraktas som sjuk och b ö r som sådan m e d len o c h mild hand behandlas. Lektyr på sommarnöjet. Ett antal äldre årgångar af Idun och IdUUS Modetidning realiseras från expeditionen till betydligt nedsatta priser och erbjuda för dem, som förut ej äga desamma, en billig, omvärlande och lärorik sommarlektyr. Mot insändande af nedannämnda belopp Ull Expeditionen af Idun, Stockholm, erhålles p o r t o f r i t t: E n badform, som inverkar härdande o c h En årgång Idnn 1890 (komplett) för stärkande på en lifskraftig, sund hud, o c h som 2: 50. En årgång Idun 1891 (5 nummer fetillgodoser alla de anspråk man på ett sådant bad kan sätta, påträffa vi uti dc svettbad som las) för kr.
Således får jag föreslå en förändrad redactiön, som bestämmer en gräns, der lagskipningen skulle upphöra, och den stund, då Styrelsen kunde med Riksens Ständer rådgöra om de åtgärder, som skola vidtagas. 2 §. skulle då lyda sålunda: Vägrar Banken, under hvad sken det vara må, att sedel vid uppvisandet inlösa med det belopp, som genom Lagen om Mynt - Den i3 Jan nar i i e, ui. 101 bestämningen vid denna Riksdag faststäldt blifvit, må den, som sedel innehafver, derom göra skriftlig anmälan hos Kongl. Majlis och Rikets Svea HofRätt, hvilken , efter att deröfver hafva hört BancoFiillmägtige , äger att med frågan, enligt lag och författningar, förfara. Finnes dä, att sedelns vägrade inlösen härrört af Bankens oförmåga att genast uppfylla sina förbindelser, gore HofRätten underdånig anmälan derom hos Kongl. Maj:t. På Kongl. Majit ankomme att pröfva, hvilka utvägar, i öfverensstämmelse med Grundlagarna, lämpligast må vidtagas, för att upprätthålla allmänna f örtroendet och återställa Banken i del skick 1 §. stadgar. Herr Hjerta, Gustaf: Då ett alldeles särskildt förhållande uppstår i ett land, som äger en Statsbank, i olikhet med det, som existerar i de länder, der enskilta industrien endast är anlitad för Bancorörelsen, är det af högsta vigt att besinna, att icke den allmänna lagstiftning, som i dessa länder kail begagnas, och som ej innebär det ringaste undantag från det vanliga lagförhållandet, i det förra kan vara användbar. Här hos oss uppstår det förhållande, att om Ridderskapet och Adeln biföll det förslag till a §., som Utskotten framställt, de aflägsnare orternas rätt ansenligt skulle komma att stå efter deras, som äro nära belägne till HofRätten och Banken, då misstroende uppkom - 102 Den i3 Januari! e. m. me bland allmänheten, eller vid tillfällen då BankoStyrelsen genom händelser sattes i nödvändighet svara, att Banken ej kunde betala sina förbindelser.
Hr von Hartmansdorff, Aug.i Jag vill ieke bestrida den propos., som bär är framställd, men jag kan icke underlåta att anmärka en oriktighet i sjelfva motiveringen. Der står nemi.: ”hvarvid Utsk. dock bör anmärka, att enär, såsom bär nedan vidare omförmäles, 3:ne RiksSl. bifallit Utskis framställning i 53 §, att något visst förhållande mellan metallisk cassa och sedelstock för framtiden icke må bestämmas.” Men i den 53 § står endast, ”att föreskriften härom i 120 § af nu gällande bancoreglem. måtte få utgå;” det är allt hvad, som uti den åberopade § är sagdt. Deremot och enär BancoUtsk. har framställt oell R. St. bifallit, att endast 20 millioner sedlar niå linnas ulan metallisk fond, så är derigenom, pä sätt Hr Lefrén förut sagt, ett visst förhållande bestämdt mellan metallisk valuta och sedlar. Hr Rosenblad, Bernh.: Då, så vidt jag fattat Hr von Hartmansdorffs anförande, hans mening icke varit att bestrida den uppställda propos., kunde visserligen all vidare discussion i detta ämne anses öfverflödig-; men jag kan dock icke undgå att fästa uppmärksamheten derå, att dä 3:ne Stånd redan beslutat, alt föreskriften i 120 § af nu gällande bancoreglem. skall utgå, så mäste den ock vara helt och hållet försvunnen, utan att kunna i någon annan § insättas. Någonting helt annat är den 06 Den 26 April f, m. nya grundsats, som nu af R. St. blifvit uttalad, att det icke får finnas mera än 20 millioner r:dr utöfver den metalliska valutan, och har den icke det ringaste sammanhang med det sålunda afskalfade stadgandet.
13 landsorten af ett nytt institut för döfstumma, nemligen att ett enda institut i ändamålsenligt och väl vårdadt skick vore att föredraga framför flera dylika, ofullständigt ordnade, för hvilkas tillvägabringande, utom den betydliga kostnaden, ett hinder mötte genom bristen på lärare i den speciela undervisningsskicklighet, som för ändamålet erfordrades, synes Utskottet vara giltigt endast i det fall, att det nuvarande institutet vore af det utrymme, att det kunde intaga alla dem, som der söka vinna inträde. Detta är likväl ännu icke fallet; och den omständigheten, att skicklige lärare ej skola finnas till den ifrågasatta läroanstalten, utgör, enligt Utskottets tanke, en så mycket kraftigare anmaning att ej längre dröja med vidtagandet af tidsenliga och lämpliga åtgärder till bristernas afbjelpande; och, med åberopande i öfrigt af motionärens sakrika framställning i ämnet, samt enär den ifrågasatta anstalten torde böra omfatta ej mindre blinda än döfstumma, men Utskottet deremot ej kan tillstyrka att ytterligare utvidga den redan befintliga anstalten till ett omfång, som otvifvelaktigt skulle försvåra förvaltningen och lägga hinder i vägen för en lämplig uudervisningsmethod, får Utskottet vördsamt hemställa, att Rikets Ständer måtte, i underdånig skrifvelse till Kongl. Majit, anhålla, det Kongl. Majit täcktes, efter behörig undersökning och vederbörandes hörande, till Rikets härnäst samman trädande Ständer aflåta nådig Proposition om inrättande å lämpligt ställe och på Statens bekostnad af ytterligare ett institut för döfstumma och blinda. Stockholm den 20 Februari 1863. Bih. till R. St. Prot. 1862 & 1863. 8 Sami. 20 Haft. S STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1863. lltmdnva Besvärs* och Eleonomi-liUkolleli Betänkande N:o ii, 1 JV:o 93. Åak. till Exp.-Utsk. den 24 Febr. i 803, kl. 3 a. ut. Betänkande, i anledning af vackt motion om revision af nu gällande Landshöfdin ge-instruktion.
Till grundlagsenlig behandling af Rikets Höglofliga Ständer får Konstitutionsutskottet vördsamt anmäla de i § 4 af Riksdagsbeslutet den 8 December 1863 omförmälda, från sistlidna Riksdag hvilande förslag till ändringar i Grundlagarna. Stockholm den 6 November 1865. Förslag till ändringar i Grundlagarna, af Rikets Höglofliga Ständer vid Riksdagen åren 1862-1863 känskjntna till grundlagsenlig behandling vid nu ingångna Riksdag. 1:0. Om ändringar i nedannämnda Grundlags-paragrafer, för att bringa der förekommande straffbestämmelser till öfverensstämmelse med strafflagen. SSegerings-Formen. § m. (Nuvarande lydelse, hvari med kursiv stil aro utmärkta de delar, hvilka blifvit föreslagna att ändras eller utgå.) Blifver någon Riksdagsman, und$r påstående Riksdag eller under dess resor (Föreslagen lydelse, hvari ändringarna] eller tilläggen äro med kursiv stil utmärkta.) Blifver Riksdagsman, medan Riksdag samlad är, eller under resa till eller ifrån Bilt. till 11. St. Brot. 1865 & 1866. 3 Sami. 3 Raft. a Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 3. till och från Riksdagen, med ord eller gerningar ofredad, sedan han tillkännagifvit, att han i sådant ärende stadd är, då skall sådant såsom Edsöresbrott anses och straffas. Riksdag, när man vet honom i sådant ärende stadd vara, med ord eller gerning ofredad, gälle derom hvad angående våld eller förolämpning emot Konungens embetsman, i eller för embete, i allmän lag stadgadt är. RiksAagSteOMiiisi&en. § 17. l:o. Uti Riksdagsmannavalen — sysslan. Beträdes någon annan, att, genom lockande, tubbande eller hotelser, hafva stört Valfriheten, må han sitt brott ej med penningeböter umgälla, utan straffes med tillämpning af 5 Kap. 4 § Straff-Balken, kroppsplikten svarande emot Tjugufem lill och med Sextio Dalers böter, efter omständigheterna. Ingen obehörig Protokollet. 2:o. Vid alla Akademi fonden. l:o. Uti Riksdagsmannavalen — sysslan.
SCnbra bito 20: Xrebje bito — 10: gjerbe bito 5: gemte (3) bito ““7 ■ ' 3: ig SCrf. N. §. 17. Cotfecteurer erldgga S3etoidning af beråd infomjl i lifa fSr^dffönbe, forn för Smbttd* 0$ Xjenjfemdn dr faftffdlbf, ocfj (fad beloppet af ben får bet fåregdenbe dret uppburne prooifion, genom berni* frdn Sotterietd j?ufroub<.Sontoir, ftprfad. SDirecteurer, Cljeatrc*, tott anbra dn .Konungen* ©pectacler, erldgga ärligen Del) begufom får broarje reprefenfation t ©tocfgolm ocp ©Staborg *— 4: famt i ada öfriga ©tdber 0$ Orter -*■ — 2: (Jn lifa afgift (faa erldggad af refanbeutldnningar, broilfa tneb fdr. jfilbt fidjfdnb gifroa reprefentationer af Sttec&anijfa fonjler, Sinband* ning, Äonfirtbning m. m. ener fdbane, forn fringfora oc& roifa frdm* nianbe bjur m. m., bocf afgiften berdfnab får F>tvarje bag, bd bplifa reprefentationer (fe; åliggande ada fårendmnbe, att innan be frdn ©tabén eder Orten afrefa, eder pag bern mebbelad, mcb bemid af Äronand Upbårbdman (fprfa, att reprefentationdafgiften blifroit erlagb; odj (Tad qroitto berd, jemte befpg, att
De hafva äfven, såsom motionären sjelf vitsordat, blifvit antagna först ef ter långvariga och ifriga strider emellan hvarandra skarpt motsatta meningar, strider, hvilka det icke torde vara välbetänkt att, innan något verkligt behof af förändring visat sig och erfarenheten angifvit det sätt, hvarpå en sådan borde verkställas, redan nu ånyo upptaga, synnerligen som en lagförändring, hvars nödvändighet icke blifvit mera allmänt insedd, måste, och det företrädesvis i ett sådant fall sorn detta, der fråga är om en ny och nästan opröfvad lagstiftning, menligt inverka på den aktning för lagarne, hvarpå samhällets väl i sä väsendtlig mån hvilan Utskottet får alltså, utan att ingå i bedömande om den större eller mindre lämpligheten af ofvan omförmälda, af Herr Henschen uppgjorda förslag, hemställa, att ifrågavarande motion, för så vidt den nu utgjort föremål för Utskottets pröfning, icke måtte till någon vidare åtgärd af Rikets Ständer föranleda. Stockholm den 26 Juni 1863. Reservationer: af Herr Grefve Hamilton; af Herr Henschen: »»Utan att ingå i bedömande om den större eller mindre lämpligheten aT» de uti min ifrågavarande motion framställda förslag till dels förändringar i Kongl. Maj:ts den 23 Oktober 1860 utfärdade nådiga Förordningar, angående a) »ändring i gällande bestämmelser om ansvar för den, som träder till eller utsprider villfarande lära», samt b) »främmande trosbekännare och deras religionsöfning», dels ock upphäfvande af Kongl. Majlis den 26 Oktober 1858 gifna nådiga Förordning, »angående särskilda sammankomster för andaktsöfningar», har Utskottet hemställt, att motionen, så vidt den rörde nämnda förordningar, måtte icke föranleda vidare åtgärd af Rikets Ständer.
HELENA. skap för. Dem är jag icke skyldig, dig någon räkenTORSTEN. kan det icke fortfara på detta sätt. Ty icke Låt så vara. Men för bådas vår skull Sluta npp med denna förställning. Du heller du kan nöja dig med detta. Ett sådant ingen människa kan dela så mellan sitt inre och sitt yttre lif. HELENA. Jag har icke delat. halflif kan ingen människa lefva i längden, En tvekamp. 194 TORSTEN. inför världen tillhöra en man och i dina tankar en annan? Ja, förneka det icke, jag vet det, jag har vetat det nu i två år. Förstå Icke delat, kallar du det icke dela, att mig rätt, jag beklagar mig icke, jag vill icke hafva några rättigheter, icke några anglömma att jag är din man, eller, rättare är fader till ditt barn språk, jag vill, att du skall glömma allt detta, sagdt, att jag varit din man, glömma att jag HELENA. Det hvarken vill eller kan jag glömma TORSTEN. det, jag vill icke hafva några rättigheter, Men jag, jag fordrar, att du glömmer hör du, inga rättigheter, inga andra än HELENA. Välja? Mellan hvad? TORSTEN. Mellan Richard och mig! dem jag har som människa. Se'n får du välja! HELENA (efter någon tystnad). Vill du inte tända lampan, det är mörkt. 195 TORSTEN (tar i ett häftigt utbrott hennes hand). Helena! HELENA (söker draga bort sin hand). Släpp mig, Torsten! TORSTEN (släpper henne, rätar upp sig). Hur sa du, lampan, skulle jag tända HELENA. Ja tack! TORSTEN (går till bordet och tänder lampan; hans händer darra, men så småningom själf. Då lampan är tänd, står han kvar vid bordet; Jag nöjer mig icke med detta. HELENA. menar. Jag vill icke tillhöra någon annan vill jag tillhöra, men endast honom. Jag har redan valt, fast icke som du Du måste återfår han väldet öfver sig ett steg emot henne och griper lampan? hans röst är hård och kall). välja, och den du väljer måste du tillhöra helt! än mig själf. Jo, äfven Sten, äfven Sten 196 TORSTEN.
Det hade icke "gått an", ty den vagn vi sutto uti (eller uppå) hade nu engång blifvit destinerad till S:t Petersburg en ändring var icke möjlig. Vår konduktör sof fortfarande. "Oh boschje moj! Ack herre Gud!" utropade nu skjutsbonden, "vargarne skola äta upp mina hästar!" Minin och jag gåfvo konduktören en duktig skuff. "Volki, vargar!" skreko vi. Då for han upp. På det nordliga Lithauens slätter och i dess skogar äro vargar ingalunda sällsynta. Konduktören vaknade, gned sina ögon och sporde barskt: "hvad behagas?" "Vi ha fastnat i snön och bli offer för vargarne om icke flera hästar anskaffas", ljöd svaret. Nu blef det oroligt äfven derinne i vagnen. Hans helighet tittade ut och frågade: "Hvad står på, hvarföre går det icke framåt?" Minin förklarade förhållandet hans tänder skallrade af köld. Kort och bestämdt, och denna gång på sin rätta plats, befallde biskopen konduktören att genast anskaffa flera hästar. I följd häraf begåfvo sig konduktören och körsvennen ut i natten för att leta rätt på någon by, derifrån succurs kunde anskaffas. Vi blefvo allena på den öde, snöbetäckta slätten med våra hästar framför oss. Ej ett träd syntes på det vida slättlandet det var alltigenom en dyster situation, illustrerad blott af den yrande vindens tjut och vargarnes hesa skall i fjerran. Närvaron af menniskor afhöll dock de vilda bestarne, hvilka annars skola vara ganska närgångna, att nalkas våra hästar, som imellertid skälfde af fruktan. Derinne sofvo alla, men Minin och jag vi kunde icke sofva af köld. Jag hoppade ned och började motionera mig tills jag åter blef varm. Då klef jag åter upp på min plats, der jag fann kamraten nästan öfvergifven af förtviflan. "Rör på er, karl!", sade jag, "så fryser ni ej ihjäl". Och Minin lydde mekaniskt. Han steg ner och började gå af och an, men snart hörde jag honom i bevekande toner be presten att släppa honom in i den värmande vagnen. Jag var allena.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde att de i denna punkt förekommande morn., måtte få särskildt blifva föremål för R. o. Ad:s öfverläggning och beslut, hvilket bifölls, hvadan nu först till pröfning förekom l:sta mont., at/g:de skola/gifts erläggande af lärjungarne vid elementar-läroverken. Frih. Cederström: Omöjligen kan jag godkänna den af Utsk. härutinnan etablerade princip, att afgift för elementar-läroverkens begagnande skall någon affordras, ej heller synes maximum deraf vara roed billighet öfverensstämmande. Deremot anser jag den hittills följda grundsats, att de allmänna läroverken lemna kostnadsfri undervisning, så vacker att deruti icke torde böra vidtagas någon inskränkning. Man säger visserligen, att föräldrar, hvilka för sina söners skolgång icke förmå erlägga den förordade afgiften, skola enl. förslaget derifrån kunna vinna befrielse eller nedsättning; men det är oundvikligt att många ledsamheter blefve med frågor om sådan lindring förknippade. Antagandet af denna helt nya afgift vore säkerligen ganska betänkligt inom vårt land, hvarest så många menniskor befinnas på gränsen emellan egentlig fattigdom och knapp bergning. Man må ej förtänka dem om de icke vilja presis anses såsom utfattige och på denna grund söka afgiftsfrihet; heldre underkasta de sig derföre dylik afgift, äfven då den medförer den kännbaraste uppoffring. Jag anser alltså hela afgiften olämplig, och önskar att, på sätt hitintills varit förhållandet, de allmänna läroverken må stå öppna för att af alla till undervisnings åtnjutande kostnadsfritt begagnas. Hr von Troil: Jag anhåller att få fästa uppmärksamheten derpå, att här ingalunda är fråga om någon ovilkorlig afgift, som af lärjungarna skall erläggas, utan att betänk, endast innehåller, att ”hvarje lärjunge må åläggas för hvarje lästermin en afgift af högst 10 r:dr b:co, hvilken dock efter omständigheterna må kunna af vederbör, till större eller mindre del, eller ock alldeles eftergifvas”. Pröfningsrätten utaf afgiftens förminskning eller befrielse frän densamma tillkommer eforaleller lokalstyrelsen.
Endast två uppdämningar hafva öfverklagats, deraf den ena af första domstolen förklarats olaglig och den andra, sedan strömrensning skett, ännu icke kommit under domarens pröfning. Statsbidrag. Så vida man dervid fäster betydelsen af alla de allmänna onera som åtfölja jorden, så kan ej nekas att de äro tryckande, emedan, med beräkning att tre tunnor potates motsvara en tunna spanmål, per medium uppgå till ett sammanlagdt penningevärde af 1 R:dr 32 sk. på hvarje tunna spanmål som jorden frambringar, utan afdrag af brukningskostnad; men menar man dermed intet annat än hvad sjelfva uttrycket tyckes närmare antyda, afgifter till Kongl. Maj:t och Kronan, så stanna de vid ett värde af 40 skil lingar. De ständiga Räntornas utgörande in natura tyckes visserligen å ena sidan belasta jordbrukaren, då längre transporter kunna dermed vara förenade; men å andra sidan betraktade finnas de vid bristande afsättning eller vanpris å produkterne tillskynda Landtmannen den förmån att ej vara iförlägenhet för penningars anskaffande, hvilket mången gäng vida öfverväger forselbesväret. Då emellertid något lindrigare sätt för deras utgörande ej finnes för närvarande, lärer det vara öfverflödigt granska svårigheten deraf. Likväl synes att Räntors utgörande i lii) torde motverka den egoförbättring och den afkastning, som med tillräcklig fodertillgång bör vara förenad. Skjuts, väghållning och inqvartering äro de mest tryckande onera; och af allt detta kan dock intet i olägenhet jemnföras med skjutsen. Den lemnar val någon kontant inkomst, men betar Landtmannen dragare och folk äfven under den mest brådskande tid,beröfvar hemmanet spillning efter det bästa fodret, som vid skjutsningen måste medtagas, och, under vistandet vid Gästgifvaregårdar, genom sysslolöshet och tillfällen påskyndar sedeförderfvet utan undantag för 12 hvad ålder som helst. Väghållningen är en börda som icke kan lättas.
För 79} jS 15j Under 1853—1854 års riksdag beviljade extra statsanslag: några landtförs varet tillhörande föremål skeppsbyggeri-institutet i Karlskrona uppmuddring af hamnen vid Ystad vägars anläggning och förbättring brobyggnad öfver Helge-å vid Kristianstad utdikning och aftappning af sanka trakter och sjöar anläggning af kanal mellan Eskilstuna och Mälaren fortskyndande af afvittrings-ärendena inom Wester-Norrlands, Westerbottens och Norrbottens län inköp af konstalster utaf Svenska konstnärer 50. 17. 19.000 312 7,500 56,438 12,500 5,535 15.000 7,166: 66. 3,000: — Under 1856-1858 års riksdag beviljade statsanslag: För länsfängelse-byggnader » landtförs varet tillhörande föremål » sjöförsvaret dito dito » förbättringar i fyroch båkväsendet på rikets kuster » sockne-karteverkets påskyndande » skiften och afvittringar » inköp af tomt till den nya byggnaden åt Teknologiska institutet » läro-apparater vid tekniska skolorna i Borås och Norrköping » skeppsbyggeri-institutet i Karlskrona » geologiska undersökningars anställande och utgifning af geognostiska kartor - » inrättande af ett landtbruks-institut på kungsgården Alnarp » aflöning åt Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader samt reseoch traktaments-kostnader för dess tjenstebiträden » civil-ingeniörers bildande vid Mariebergs artilleri-läroverk » undersökningar rörande ifrågaställda ytterligare jernvägsanläggnin gar för Statens räkning » ny kommunikationsled inom Jemtland mellan gästgifvaregården Bräcke och Norska gränsen .• » väganläggningar och vägförbättringar mindre hamnbyggnader och årensningar utdikning och aftappning af sanka trakter och sjöar beskattningsväsendets förenkling och granskningen af de nya jorde böckerna Wadstena slotts yttre iståndsättande inköp af det s. k. Geijerska huset på Riddarholmen i hufvudstaden 1858 års förvaltnings-kostnader för kolonien S:t Barthelemy Gratifikation till Kaméreraren I Kongl. Stafs-kontorets Kammar-kontor