Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad inkomsternas belopp beträffar, så anser Utskottet mig aldra minst hafva bordt sakna kunskap derom, då Särskilta Utskottet erhållit upgifter, sorn upplysa detsamma. Vis* serligen förhåller det sig så, att Särskilta Ut* skottet fatt dylika uppgifter* men Ridderskapet fOen i 8 September t. m. och Adeln kan lätt föreställa *ig, huruvida de böra anse* tillräckliga, da, enligt enahanda Uppgifter för Arméen, den endast skulle kosta j mi linner ehuru den, efter andra uppgifter Som under Riksdagen blifvit lemnade, kostar 6 JniUionér, och efter Friherre Anckarsvärd* beräkning 8 och en half millioner. Jag förmodar ött det kunde förhålla sig med Lärostatens in* lcomsier på samma sätt; och om en bättre Organisation skall ske, så behöfves äfven en härmare kännedom af dessa omständigheter, än den taxeringslängderna kunna lemna. Redan förut har Jag anmält, att det ej kan strida emot PresteStåndets privilegier, att, så länge tlågöt r-j drage* ifrån Ståndet lill andra ända* mål, jemnare och bil igare fördela Lärostaten* inkomster mellan dess Ledamöter, Jag kan Så mycket mindre finna, att denna reglering hin* dras af pri vil igierne, som nian sett Pastoratet Och hela Stift blifva delade. Om Ridderska» pel och Adela skulle gilla den åsigt jag fram* ställt, så vågar jag tillstyrka, ätt Ståndet, jern* te bifall till Utskottets Betänkande för öfrigt, täcktes, i afseende på undei sök ningen -af Pre* g erskapets inkomster och en bättre reglering deraf, besluta hvad jag förut föreslagit, och sorn inhehålles uti följande ord s att Riksens Stander Ville lins Kongl. Maj t i Underdånighet anhålla, att, i likhet Med hvad Som skett i Statsförvaltningens öfriga grenar, mätte undersökas Oell Utredas, hvilka atil huru stora tillgångar fin tia t anslagna ät Käresta ten, synnerligen Preste, skåpet Kidd. och Ad. Prat Vill Band.
Om man t. ex. i Stockholm jemför antalet af Borgare och ståndspersoner, så visar sig här en hell annan proportion än på landet mellan jordbrukare och dem som icke äro det. Huru hon skall vid Komitéernas sammansättning rigtigt iakttagas, kan jag icke för ögonblicket upgifva, hvarföre jag instämmer med dem som yrkat återremiss i detta fall, på det att Utsk. måtte taga frågan i förnyadt öfvervägande. Kan det icke lyckas att fn. vinna någon rättelse, så måste man upskjuta saken till en annan gång, ehuru jag för min del hvarken anser det önSkligt eller riktigt. Hr Prytz, Lars Adolf: De äf Gr. Sparre och Hr von Hartmansdorff anförda skäl, att fästa ett närmare afseende vid Hr Flachs motion än Utsk. har gjort, har jag funnit så talande, att jag med dem instämmer uti anhållan om återremiss. Dä Hr Flach icke begärt att de andra klassernas antal ledamöter skulle förökas, utan blott en minskning af BorgareSt:s ledamöter, så kan den utaf Gr. af Ugglas befarade svårigheten att få ledamöter af de öfriga klasserna, icke blifva större än nu; deremot finnes det numera en lättare utväg än förr, om man gifver akt på hvad 3di Den 27 Maj f. m. Utsk. i afseende på denna § hemställt om borttagande af orden: "sorn icke lill något Riksstånd, höra”, hvarigenom Utsk, har lemnat öppet, att i dessa Komitéer invälja Magistrats-personer, hvilka förut, såsom hörande lill BorgareSt. voro derifrån uteslutne. Om således någon sådan casus skulle inträffa, som den utaf Gr. af Ugglas omnämnda, så hehöfver man blott vända sig lill Magistrats-personerna: Jag anser detta vara ett skäl till att begära återremiss, på det att Utsk. måtte taga Hr Fiachs motion i närmare öfvervägande. Hr Bildt, Knut: Om man vill göra sig reda för Taxerings-komiiéernas sammansättning, så finner man att de skola hesta utaf ledamöter af alla 4 Stånden jemte Ståndpersoner.
IV. B. 187. A. 353. Folkskolor. Se Arbetsskolor. Forbes, Alex. J., Major, angående sättet för godtgörande af dess skuld till Riks-Disconten, såsom cautionist i Celsingska Concursen. V. B. i3a. A. 238. P. U. 285. Fordringar, om upptagande och erkännande af någre Svenske undersåtares. II. B. 33g. A. 602. P. U. 608. Förselles's, af, Carl Otto, yttranden. I. 39. 58. För - 33 Forvagns-inrättning, angående en. II. 85. 181. V. B. 984. A. n4o. P. U. 1148. Fria Konsterna, om tillökning i anslaget åt Akademien för. V. B. ur. Å. 236. P. U. 1264. Fribrefsrättighet för, Städernes Magistrater, angående. V. B. 1156. A. 1249. P. U. 1263. E. i346. Frälseräntor, angående deras anseende såsom lös egendom. IV. B. 192. A. 364- P. U. 383. Frälseskatteräntor, om skyldighet för ägare af, att derföre taga lösen. IV. B. 288. A. 453. P. U. 477. Frödelius, Stats-Commissarie, om en gratification för. VI. B. 116. A. 176. P. U. 187. E. 240. Fullmägtige vid Tingen, huruvida de personer sorn åtfölja Häradshödingarne, dertill må brukas. IV. B. 121. A. 178. P. U. 188. — i Banken, angående val af. V. 68. — val af. V. 288. i Banken och Riksgälds-Contoiret, om förhöjning i honorarierne för. P. U. 1564.
Jag vill icke därmed påstå, att i större städer hemslöjd kan så bedrifvas som på landet, utrymmet tillåter det icke, men fruarna på landet vilja gärna härma efter de fina fruarna i staden o c h gä där o c h » svansa » eller sitta med en virkning eller ett broderi i sina händer, mer för syns skull än till gagn. Därför, alla ädla, arbetsamma, fosterlandsälskande kvinnor, jag beder eder: låten hemslöjden komma till heders; o c h I, som tongifvande ären, om ej annat så för exemplets skull, tagen vår gamla hederliga spinnrock och spinn det silkeslena linet till bländhvita servietter. Småländska i Dalarne. En krigardotter. I den höga åldern af närmare 86 år afled i * dagarne i Karlskrona fröken Flora Pake, dotter af framlidne general amiralen, en af rikets herrar, grefve Johan Puke o c h hans aflidna maka, född Giertta. Af denna urgamla svenska ätt, s o m på manssidan utgick 1837, linnes nu blott en kvarlefvande medlem, nämligen den nu aflidnas syster, fröken Louise Puke, född 1811. Underrättelsen om den stora konstnärinnans bortgång skall mottagas med saknad af alla vänner af svensk konst. D e kungliga teatrarnes personal har anlagt åtta dagars sorg efter den hädangångna. * Ur lifvets skola. 1 Norrköping har allidit fröken Johanna Sofia Landberg i en ålder af öfver 87 år. Dotter af handlande J. Landberg i Norrköping grundlade hon vid faderns död 1828 en mindre privatskola, som emellertid utvidgades, så att den omfattade 8 klasser och 2 förberedande afdelningar. Efter att i 60 år ha skött skolarbetet måste hon nedlägga detsamma, och på senare åren har fröken Landberg ej varit i besittning af fulla själskrafter, hvadan döden nu kom som en befriare. Hon sörjes närmast af broder och halfsyster. Kvinnlig åldring. En för mången äldre stockholmare välbekant personlighet, fröken Carolina F^alk i Vaxholm, fyllde i tisdags sitt 87:e år.
Om en vecka skrattade han och hela familjen, så som endast de hvilka ha gråtit länge kunna göra det. Det var en lustigkurre af rang och dertill spelade han viol, guitarr och sjöng Bellman. Det kom ny luft i våningen, nya åskådningar, och sorgens inbillningsfantomer vädrades ut. Kamrern hade också haft sorg, han hade mistat sin fästmö och hade sedan förblifvit ungkarl. Lifvet hade icke lett mot honom, men han hade aldrig tagit saken med lifvet riktigt allvarsamt. Så kom Gustaf hem från Paris; i uniform, blandande franska ord med svenska, och med lifligt lynne och qvicka gester. Fadern tog emot honom med en kyss på pannan, och ett moln af sorgens minne drog förbi, ty sonen hade ej varit hemma vid moderns död. Men så klarnade det igen och det blef lifligt i huset. Gustaf ingick i affären, och nu hade den gamle någon att tala vid om hvad som intresserade honom. En sen höstafton efter supén, då kamrern var hemma och sällskapet satt tillsammans, steg fadern upp och bad att få tala. Mina gossar och min barndomsvän, började han. Derpå förkunnade han sin afsigt att skänka sina små barn en ny mor, och han tillade att passionernas tid var förbi för honom och att endast intresset för barnen dikterat hans beslut att taga mamsell * * * till sin äkta hustru. Det var husmamsellen. Detta sade han med en öfverlägsen ton, såsom om han ville säga: detta angår er inte egentligen, men ni ska få veta det ändå! Derpå fördes mamsell ut och mottog lyckönskningar, varma af kamrern, men mycket blandade af de tre ynglingarne. Två af dem hade icke så fina samveten, ty de hade häftigt, men oskyldigt tillbedt henne, den tredje, Johan, hade lefvat i oenighet med henne på sistonet. Hvem som var mest generad, undras. Det uppstod en lång paus, hvarunder ynglingarne ransakade sina njurar, uppgjorde sina konton och funderade på följderna af denna oväntade händelse. Johan måtte först ha osat brändt horn och funnit situationens kraf, ty han gick samma afton in i barnkammaren och rakt fram till mamsell.
O • AO TTtl Bönde-Ståndét liar Riksdags-Fullmägtigen Anders Danielsson anmält, linrusom, enligt inkonme tillförlitliga underrättelser, tillståndet i Bohuslänska skärgården skall vara i högsta grad bekymrande, dels derigenom att de der belägna talrika fiskelägen blifvit af Cholera-farsoten hemsökta, ulan att invånarne ega tillgång lill erforderligt läkarebiträde och medicamenler, dels ock af den anledning att, genom inställandet af så kallade Lärsmässo-marknaden i Götheborg, hvarest skärgårdsboerne vanligen föryttra deras under sommaren samlade fiskfångst, de sakna tillfälle att förse sig med nödigt lifsuppehälle; och som, till följd af de grymma härjningar nämnde farsot å vestra kusten redan föröfvat, all handel och rörelse lärer der vara så afstannad, alt, äfven med antagande det hälsotillståndet snart skulle förbättras, någon afsättning af skärgårdsböernes fiskförråd likväl icke torde kunna påräknas, samt någon hastig och förmonlig förändring för skärgårdsboerne alltså icke är att hoppas, men tviwlom en årstid tilJstundar, då deras näringsfång nästan helt och hållet upphör och hvarunder de få alt kämpa mot både hunger och köld, bär Riksdags-Fullmägtigen Anders Danielsson föreslagit, att, utom de bidrag den enskilda välgörenheten kan lemna samt de anordningar Regeringen kan vidtaga till sjukdomens hämmande och nödens afhjelpande, äfven Representationen måtte härtill medverka och bereda utvägar för Regeringens verksamhet. 1 detta hänseende och med yttrande af den öfvertygelse, alt, å folkets sida, huru ringa förmågan också kunnat vara, ännu aldrig saknats vilja ali, i hvad på det ankommit, bispringa med hjelp, när verkliga behof yppats och blifvit framställda, och då det närvarande, der ej mindre än 7 å 8,000 menniskolif äro i fråga att blifva offer för farsoten och hungersnöden, säkerligen icke kan af någon jäfvas, har Anders Danielsson vidare tillstyrkt, ”att något understöd af allmänna medel måtte åt de nödlidande i Bohuslänska skärgården af Rikets Ständer beviljas/'
I sådant afseende bör förseglaren, i förut utfärdad kungörelse, för försegling bestämma tid och ställe inom distriktet, då och hvarest en hvar, sorn önskar att emot den i sista momentet af 648 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 199. denna §. stadgade lägre afgift få sin lösa redskap förseglad, bör sig infinna och redskapen medhafva. Ar redskap enligt 23 §. uti allmänt förvaringsrum insatt, åligge det den, som samma redskap emottagit och i förvar häfver, att förteckning derå upprätta och förseglaren tillhandahålla från den dag, då redskapen enligt nyssnämnda §. skall vara aflemnad; och skall denna förteckning äfven upptaga namn och hostad för egare af i förvar inlemnad redskap. I stad lale Magistraten ombesörja förseglingen och förvarandet. Förseglingen skall ske med messingstråd, på det sätt, att densamma trädes uti borrade eller stampade fina hål och sedan, sträckt, öfver midten af pannans, hattens, det lösa bröstets eller rörens öppning, hopknytes genom en linnelapp, samt förseglas på båda ändarna med deras sigill, hvilka det blifvit anhefalldt att denna förrättning verkställa. Den lor materialierna till försegling åtgående kostnad kommer att af Kronans medel från landträndterien förskjutas och ersättning derför i vanlig ordning af Stats-kontoret meddelas emot behörig redo och räkning i landsboken; hvaremot arfvode för förscglingsbestyret bekostas af panne-egaren, och utgår efter fcannerummet, med en skilling för inmurad redskap med fast bröst, som å egarens hemvist förseglas, äfvensom för all sådan lös redskap, som innehafvaren, enligt stadgandet i föregående moment, låter försegla å stället, der den finnes, samt 6 r:st. för öfrige sådane redskap, som till de af förseglaren utsatte mötesställen transporteras, allt för hvarje kanna af pannans innehåll; dock må, vid dessa tillfällen, reseoch traktaments-penningar af förseglaren icke beräknas. §. 27. De personer, som, enligt §.
Att Konungens Befallningshafvande i alla län må ega lätt att, med afseende på derefter lämpade förhållanden och på sådana ställen, der en större trafik fordrar utvidgad skjuts-skyldighet, sedan genom entreprenad-auktion skjuts-skyldigheten blifvit af entreprenör öfverlagen och tillika blifvit utrönt den för skjulsningens bestridande erforderliga afgift utöfver hvad skjuts-laget nu är förpligladt utgöra, påbjuda en efter omständigheterna lämpad högre skjuts-lega, i förhållande lill det erforderliga större skjutsnings-besväret. Af Herr Kyrkoherden Ollerström: l:o. Att alla skjuts-stationer, oberoende af gästgifveri på stället, blifva fasta på entreprenad och med eli beräknadt medeltal hästar på stället för hvarje dygn; 2:o. Alt entreprenaden får bero på konkurrens, ulan allt bidrag af den skjuts-skyldiga jorden och skjuts-legan blifva den minsta, som på hvarje ort sålunda kan betingas; 3:o. Att legan för skjuts från reserv-laget, oberoende af legans belopp efter entreprenad vid den fasta stationen, föreslås af laxerings-kommilléen och pröfvas och bestämmes af pröfnings-kommillécn efter normen af värdet för ett ökedagsverke på orten, samt alt 1 1J1 mil skjuls mätte anses såsom ett ökedagsverke, den skjutsandes väg från hemmet till stationen inberäknad; 4:o. Alt, med antagande af alt skjutsen sålunda verkligen blir betald, icke någon, som är stadd i lofligt ärende betages rättigheten att med skjuts heljenas; 5:o. Att Kongl. Majis Befallningshafvande föranstaltar, alt vid hvarje station må finnas en förteckning, upplagande alla stationer utefter de olika vägarnc i länet, äfvensom legan för entreprenad och reserv-skjuls vid hvarje station för en lid af tre år, hvarefter ny entreprenad och skjuts-värdering hör hållas; 6:o. Alt Bese-reglementet för embetsoch tjenstemän med afseende på nu angifna förhållanden underkastas nödig jemkning i statens intresse. Af Herr Göran Hammar: Alt skjulslegan för en häst mätte bestämmas lill 1 R:dr 42 sk.
det svara med sig, att om en flicka, utskrihen ur församlingen på varen och åter inskrifven p&amp; hösten, senare vill inga aktenskap, saknar hon för den tid hon icke varit skrifveu i församlingen betyg ang. hinderslöshet för aktenskap, och jag vågar sallunda ej lysa för henne utan annonsering i tidningarna m. m., hvilket orsakar mycket Detta olika tillvägagAende gör, att då de statistiska siffrorna för Nöbbeleds, Eringsboda och Karlshamns socknar aren 1886-1887 nära nog stamma med antalet utvandrande för dessa t enligt Statistiska Byrans tabeller, ansalg deremot kyrkoherden i Öljehult att i Lans församling endast 6 % af de utvandrande vor0 upptagna A dessa tabeller. I Södra Sandsjö hade i %r 7 personer erhallit utflyttningsbevis för resa till Danmark, d&amp; deremot 34 erhállit arbetsbetyg ocli m h g a rest utan att alls göra anmälan. Under shdana förhållanden blir omöjligt att anskaffa siffror, hvilka ens tillnärmelsevis angifva utvandringens storlek. Som utvandringen till Danmark ofta sker endast för månaderna maj-oktober, under hvilken tid svenskorna hufvudsakligen användas som hvitbetplockerskor och som ladugårdspigor, hade mhnga af flickorna just nyss kommit hem, när jag i november besökte trakten. Genast jag trädde in afdammades en stol och stäldes midt på golfvet - det var tydligen ohöfligt a t t bjuda någon att sitta vid en vägg; - jag framstälde mina frågor och sökte få flickorna att berätta huru de haft det i Danmark, men vanligen hade jag ej hunnit långt, innan jag blef afbruten af frågan: " Ska ' ho ' söke plats i Danmark? : Ph mitt nekande svar följde då någon anmärkning såsom: " Jaså, ho ' ä ' frhn Stockholm; ja, der ä ' ju sh möe trädgårdsarbete, sh att hon behöfver väl inte ge ' sig till Sade jag att jag var skickad för att höra efter om de hade det bra eller illa i Danmark, ville man gärna tro, att jag var sand af nk~mgen ". " Ja, se om bara kungen visste huru vi hade det, sh hjälpte han oss nog.
Det förra af desia satt finner jag föreslagit af den wärda Ledamot, sorn yrkat ett ärs indragning till Statskasian af alla Ämbetsoch Tjenstemans löner, sa fort de innom 15 är blifwa ledige. Jag nekar icke att genom denna indragning kan minnas en direkt besparing, till siffran beräknad, för Staken; men jag önskar att den ej mä medföra en förlust, hwillen, ehuru ej i hast uppgjord genom en enkel summering och division, likwal med sannolikhetslärans kalkulcr ffulle kunna bedömmas. Zag nödgas tillika fräga: är det rättwist och bör följas? är det billigt och kan bifallas? ar det werkställbart och mä widtagas? Jag tror äfwen att desia frågor böra besmaras förrän sielfwa förslagets uträkningar underkastas pröfning Jag sö?er uppdraga för min föreställning taflan af en Stat och desi sammansättning. Jag ser här en talrik samling af medborgare, som genom sina fysiska krafters anländande Åstadkomma framalstringar af wänga stag, icke endast tillräcklige för egna behof, utan lemnande ett öfwerskott; jag ser der, icke långt ifrän, en annan, som pä lika sätt förädlar det, ta öfwerskott till nödwändiga behof, gagnande beqwämligheter och de för den mera odlade menniskanaturens oskyldiga njutningar tillfredsställande ämnen; jag ser annu en harwid nära angränsande, som hämtar ifrän och sprider ikring eget område och aflägsna trakter allt detta: jag ser alla besia särskilt anwända mödor lemna ät hwar Clasi en behållning, hwaraf en stor del, äterförd i samma ordning, ökar antalet as krafter till nya framalstringar, förädlingar och deras kringspridande; men jag ser ock att asta besia Clasier annu icke utgöra hela sammansättningen af denna stora tafla.
Beredningen har, hwad först angar grunden för S:ö, Tulls-afgifternes bestämmande, insett att ''wigren af de stal som i den Nådiga Propositionen blifwit sramstalldte för en hastig och obehindrad förändring i Tull-afgifterne, sadan, som Stats-intreset och Politikens fordringar saint NationerneS omwärlande Handels, Relationer osta förestriswa, icke kunna af någon enda sakkunnig och rättskaffens Medborgare mistkännas." Salom bewis pä denna sanning anförer Beredningen widare, huruledes "Folklagens inbördes förhållanden, alltför hastigt och osta sig förandra, att Handelns närwarande föremal, genom en enda tillfällighet ombntas, andre utsigter öppnas, nya förbindelser uppkomma, samt att Staten skulle ofelbart raka i mistning af de fördelar, som wid sa förändrade stick wore att winna, derest Styrelsen icke ägde magt i ögonblicket, genom förändring i sitt Sosten, genom en stundom nedsatt, stundom förhöjd afgift pä Handelswarorne försäkra ät Fäderneslandet den winning som det Utländska Jntrestet alltid försöker att undanrycka Nationen." Med ett fullkomligt instämmande i deste säledeS anförde grunder, torde det likwäl tillätaS mig fräga, om de medel-Beredningen framställt, tili befrämjande - Den zo Julik. > 2O77 jande af deste grunders werkan och fölgder, ärolill, fyllestgörande eller deremot fwarande? I detta afseende anförer Beredningen, att "dä 6o§. af Regerings, Formen, utan Ständernes samtycke, icke medgifwer annan Sjö,Tulls-förhöjning än den, ä inkommande och utgående Spannemal, besiöto uppä derom af f. dHerr Riks-Rädetm.m. Friherre Lrlljecrantz wäckt Morien, Riksens Högloflig!!
— Emot hvad Bergs-Collegium sålunda anfört, till bibehållande af tackjerns-bergs -och stapelstadsviglerna, kan följande uppställas: Att desse vigter ej ensamt och uteslutande röra bergshandteringen, på sätt Bergs-Collegium menar , har Collegium redan i premisserna bevist genom erkännandet af den villrådighet vid uträkning och ovisshet om vigtsorten vid jern-elfecters leverering dessa vigter medföra; en olägenhet, som endast kan vara känbar för consumenten, d, ä. för allmänheten. Att någon slags economisk anstalt grundar sig på bergsvigterne kan icke eller vara ett rigtigt uttryck, emedan dessa vigter endast äro ett räknesätt, som kan förvilla den dermed obekante , och på räknesätt kan i bergs-oeconomien icke annat än beräkningar vara grundade, hvadan således ingen slags egentelig economisk ananstalt kan genom vigt ombytet komma att rubbas. Beträffande åter hammarskatt, smedslöner, kolåtgång, forlöner och afgifter, så är deras re duction genom en enkel propositions-räkning, på sätt 1789 års Cornmission, genom sina Tabeller visat och Bergs-Collegium sjelf för reductionen af tullafgiften på salt erkänt, så lätt att det ringa besväret af reduction, som drabbar ett inskränkt antal af tillverkare och uppbördsmän , ej Betänkande om Matt, J^tat och Pigt» 389 fej kan motväga den störa fördelen af en enda oell för alla varor lika vigt, som träffar hela nationen.
Det är, under en sådan granskning, som Utskottet trott sig finna, att ofvannämnde förslag, vid första ögonkastet, äger ett fördelaktigare utseende , härledt äfven ifrån det rena och varma nit, sorn röjer sig i framställningen, än det vid närmare pröfning torde bibehålla. Till vinnande af en tydligare framställning af närvarande ämne , torde det samma böra indelas i tvänne hufvudpunkter. 1:0 Om en Allmän Uppfostringsanstalt, grundad på det sätt nu blifvit föreslaget, skulle bibringa den uppväxande Närings-klassen af Samhällets medlemmar en bättre religieus och moralisk bildning. 2:0 Om denna Inrättning skulle medföra någon väsendtelig nytta för Närings-klassens oe co - 1200 Den 14 Jult^ conomiska välstånd, samt Näringarnas förkofraij. Vid besvarandet af den första punkten, har Utskottet trott sig böra utgå ifrån den obestrideliga sats; att Religionen är källan till alla Medborgerliga och enskilta dygder, samt att derföre alla medel till befrämjande af en sann reiigieiis bildning inomSamhället ej nog sorgfälligt kunna iakttagas Våiden om denna bildning är öfverlempad åt Presterskapet, som, under medvetandet af sin höga kallelse, alltid lärer bemöda sig, att sorgfälligt uppfylla sina piigter ,| heldst om det ej nödgas, att åt talrika Allmänna Oeconomiska förrättningar ägna en tid , sorn tillhör tolkningen och inpreglandet af Gudalärans heliga sanningar. Genom verkningarna af dessa bemödanden, erhåller den klass af Medborgare, sorn måste använda sin tid och sina krafter åt kroppsliga mödor och arbeten, en. bildning , som ma hända torde tillräckligt svara emot måttstocken af dess behof, och om den sannt utvecklas utgör en borgen för dess gagnande och kraftfulla inflytande.