Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse N:o 196. 137 f) Vidkommande Länsmännen, anlogs vid sednaste löne-reglering aflönings-minimuni för dem böra blifva 450 Ridr, men har af E. K. M:t nu föreslagits till 600 R:dr. hvilket erfordrade en tillökning ä staten ined 69,641 R:dr; hvarjemte E. K. M:t begärt, att de 218 bland desse Länsmän, hvilka ej äro innehafvare al boställen, inätte hugnas med vederlag derför å 100 R:dr, utgörande tillsammans 21,800 R:dr, så att hela förhöjningen i allönings-staten för Länsmännen komme ali uppgå till 91,441 R:dr. Som det obestridligen är af mycken vigt för det allmänna, alt till ifrågavarande mödosamma och maktpåliggande befallningar erhålla duglige, nitiske och pålitlige personer, kan ej heller beholvet af tillökning i desse Ijenstemäns nuvarande knappa löner förnekas: och ehuru, i anseende till talrikheten af denna ijenstemanna-korps, hvarje tillökning i densammas aflöning mäste medföra en betydlig utgift för Slals-verket, anse likväl Rikets Ständer både billighet och det allmännas fördel fordra, att förhöjningen af Länsmännens löner bestämmes något högre, än E. K. M:t i Nåder föreslagit, hvadan aflönings-minimum för ifrågavarande tjenstemän blifvit fastsläldt till 700 R:dr R:ml; äfvensom Rikets Ständer funnit någon förhöjning jemväl höra medgifvas i det af E. K.
Ridderskapet och Adeln, vid sista Riksdag, någon gåtlg, hörde mig, tror jag mi» kunna hoppas det mig ti! åtes, att inför Högh Ridderskap t Och Adeln , äfvensom inför hela Svenska Allmänheten, åb ropa det vittnesbörd öfver mitt förhållande vid si ta Riksdag, sorti ligger tö vara dt i Hoglofl Ridderskapets och Adelns tryckta Protocolier lör samma Riksdag. Hos hvarje Ledamot af detta Samfund, som bivistade 1815 års Riksdag, uppkallar jag minnet, till vittne af den sanning, att min röst inom dessa murar alltid var den vördnadslulla hemställningens , aldrig myndighetens , aldrig parti sinnets eller förföljelseandans. Med dessa vittnesbörder och med det vittnesbörd jag bär inom mitt eget bröst, och ingen förmår rubba, skall — ehurudant mitt öde också blir, en varm känsla för mitt Fädernesland, och en upprigtig Vördnad och tillgifvenhet för detta Stånd , följa mig i lifvet och följa mig i gralven. Herr Lilljehorn, Gustaf Adolph, upplästt följande : Det är en allmänt känd sak, att Fri herre Boye kanske varit nödsakad att föra ef högtt ob. haglig Rättegång med en man, som si tillsägandes efterföljt andra, att vara sin Veder delomans gissel: Att Herr Frihm under skrift Vexlingen gjorts hvarjehanda skymfande tillvitel ser 5 men af hvilken ingert är bevist; Da n FrihBoye för de i sitt försvar nyttjade ul tryck m. m. Undergått den best laffnmc. Lagen fö slik brottslighet utstakar • så har han i min tar ka derigenom densamma 'örsonat och tullkon lfg befrielse Vunnit, hvartill jag äfvep styrkt Den <i g November. deraf, att Frih. Boye åter fått inträda uti sinför» ra Tjenste befattning, som visserligen icke handt, om dess brottslighet angått ära och heder, m, m. Min enskilra tanka, som Höglofl.
Majrts den 18 dennes f. m., på hordet lagde Nådiga Propositioner till Riksens Ständer: Riks-Ständens a) Om fortfarande af det Convoy-Commissariatet beviljande Creditiv; samt b) Angående Recognitions-Skogarne. 2:0 Friherre Ankars värds, C. II., den 17 dennes 1'. m. på bordet lagde Memorial, innehållande Anmärkningar vid Riksens Ständers Revisorers sistlidet år afgifne Berättelse, angående Allmänna Magasins - Inrättningens Räkenskaper och förvaltning, jemte de af Friherre af Nordin, C. J., Herr af Uhr, C. D. och Friherre Ankarsvärd, i anledning deraf, denne dag afgifne yttranden. 3:o Grefve Hårds, C. G., den 21 dennes på bordet lagde 3:ne Motioner, ak) Angående Allmänna Magazins-Directionen; b) Om besparingar i afseende på StatsBidrag; samt c) Angående medel att åstadkomma minskning af Bevillningen. Statsoch Banco-Utskottet: 1:0 Kongl. Maj:ts den 21 dennes på bordet lagde Nådiga skrifvelser till Riksens Ständer : a) Angående de af en i Nåder tillförordnad Committe, utarbetad underdåniga Betänkanden, om Reglering af Rikets PenningeVerk m. m. Protocolls-Utdrag. b) Om inrättandet af etf Handels-LåneContoir i Götheborg ; jemte de af åtskilligé Ledamöter i anledning deraf denna dag afgifne yttranden. 2:0 Herr von Beckers, C. J., den 21 dennes på hordet lagde Memorial, om en förändrad Organisation af Allmänna Magazins-Directionen, jemte de af åtskilligé Ledamöter, rörande samma ämne, denna dag afgifne yttranden. Banco-Utskottet: Grefve Hårds, C. G., den 21 dennes på hordet lagde Memorial, angående förändring i afseende på Bankens utlåningar. Statsoch Bevill ni ngs-Utskotten:
Bilagor till PleniProtocolIet för elen 3 Februarii, eftermiddagen. Herr Afnell, Lars: Den nådiga Proposition Kongl, Maj:t behagat göra, otti det så kallade Schlegelska god - Den 3 Februarii, lil set i Halland, är för denna province så vigtig och fördelaktig, att jag anser mig i ödmjukhet böra tillstyrka dess antagande af det Utr skott, hvartill den blifver remitterad. Rikets Ständer hafva väl i sista RiksdagsBeslutet i underdånighet anhållit, att Konungen om dessa hemmans inlösen i nåder täcktes föranstalta, derest den funnes för Kongl. Majit och Kronan fördelaktig, samt till detta ändamål anslagit nödige medel, men Rikets Ständer kände då icke de sedermera uppdagade omständigheter, som innefattas i närvarande Konungens nådiga proposition, och hvilka icke allenast göra denna återlösen tvistig, utan äfven 6å förnärmande en på god tro innehafd och nära tvenne sekler opåtald lemnad ägande rätt, att denna fråga på sätt Kongl. Maj:t i nåder föreslagit, synes böra förfalla. Alla dessa hemman innehafvas nu under full Frälsemannarätt af Svenske män ur alla stånd och hafva ofta tid efter annan gått i köp samt blifvit genom anslag på Rättens dör offentligen uppbudnej utan att Kronan eller dess Ombud klandrat de ingångne köpen, hvarå Tingsrätterne merendels meddelat laga sköte och fasta. Denna åtkomst kan icke brytas utan Domstols åtgärd och med tillämpning af Kongl. Förklaringen den 14 Maj 1805, angående 20 års tid för klander å fast egendom, utan i de fall, der Domaren i Fastebrefvet förbehållit Kongl. Maj:t och Kronan Dess lösningsrätt och hvilket förbehåll, blott i senare tider blifvit gjordt i en enda Häradshöfding?
Efter denna öfversigt af huru Statscont:s styrelse kunde vara, öfvergår jag att som kortast visa, huru dess inre organisation och styrelse för det närvar, befinnes, och i sammanhang dermed obehöfligheten af åtminstone en del af de föreslagna nya lönerna. Utom cancelliet, med vanliga funetioner, äger Statscont. ett Exped.-kamererarecont. med i kamererare till chef. Till detta cont. remitteras alla inkommande reqvisitioner för att efterses och uppgifvas, huruvida 7 H. a» Den iG Maj e. m. det reqvirerade öfverensstämmer med stat, hvarefter sådant ined kamererarens underskrift och ansvar för uppgiften anmäles. Härförutan inbegripes under detta contors karnererares uppsigt och förmanskap i kammarförvandt, som skall föra en generel öfversigt öfver tillgång och utgift och, som jag tror, deröfver månadtligen utskrifva en calcul; i statsbokhållare, som upprättar staterna, hvilka sedan af Presidenten lära contrasigneras, och i mernorialboks-bokhållare, hvilken annoterar hvad som å titlarna anordnas och vid årets slut nedför summorna. Vidare finnes ett s. k. Riksbokslutscontor jemte Chartae-sigillatae-contoret, hvardera under i kamererares chefskap och ansvar, samt slutligen K. Räntekammaren med 2tne räntmästare, i för inkomst och i för utgift, hvilka, i likhet med de öfriga afdelningarnas förmän, livar på sitt ställe ansvara för under dem lydande ärender och göromål. Sedan nu hvarje fråga på sitt behöriga departement blifvit utredd och med ansvarspligt af departementschefen anmäld, och den af verkets chef i grund deraf beslutade expeditionen blifvit af secreterare och departementschef (kamererare) contrasignerad, kan jag icke finna, att något annat än chefens ensamma underskrift mera här, än t. ex. i Postverket eller vid landtränterierna, erfordras, då beslutet i alla fall ankommit på chefens ensamma tillgörande och äfven af honom ansvaras.
Jag anser nemligen, att rätta förståndet af benämningen ►Specie är ganska allmänt också inrotadt hos en hvar, att densammas borttagande skulle, i stället för den dermed åsyftade förenklingen, inveckla begreppet derom. Dessutom anser jag följande olägenheter vidlåda detta beslut: l:o att Höglofl. Banco-Utskottet, utan medverkan af Höglofl. Lagutskottet, afgifvit ett förslag, som afser upphäfvandet af 1830 års myntlag; 2:o att svårighet torde uppstå att, efter Speciens borttagande, påfinna någon tjenlig text för att beteckna, i hvad silfvervärde de nya sedlarne skola inlösas; 3:o att villervalla och oro lättligen kunna åstadkommas derigenom, att samma silfvermynt sorn hittills benämnts 1 R:dr Specie, hädanefter skulle bomme att heta 4 Riksdaler; samt 4:o att mångfalden af de i landet circulerande sedelsorterne skulle än ytterligare ökas derigenom, att på de nya sedlarne måste ett nytt silfvermynt åberopas såsom grund för deras värde. Jag tror derföre, att den af Banco-Utskottet åsyftade enkelhet och reda i myntoch sedelväsendet, långt ifrån att befrämjas genom Speciens borttagande, skall derigenom motarbetas och anser, att benämningen 1 Specie och dess underafdelningar borde kunna å silfvermyntet bibehållas, jemte den af Utskottet föreslagna 4 Riksdaler, 2 Riksdaler, o. s. v.” Domprosten Hwasser har instämt i ofvanstående reservation, så vidt den rörer Utskottets beslut att borttaga benämningen Specie från den i Myntbestämningslagen antagne Silfver-Riksdalern. Af Herr Nordenanckar^ F. W.: 'Utan att antaga den åsigt, att e» lägre mynt-enhet kan på landets prisförhållanden hafva något afsevärdt inflytande, instämmer jag för öfrigt iHerr Gripenstedts reservation.” Af Herr Friherre Stjernstedtj Jac.
Öfver hela bevillningen, sedan den af Pröfntscomite'ens förrättning blifvit bestämd, skall, för Stockholms stad af krono-uppbörds-kamereraren, och för länen af Landscontoren, vid ansvar, upprättas sammandrag, jemlikt de härvid bifogade formulärer, hvarvid uppmärksamhet bör användas, att alla uppgifter blifva med verkliga förhållandet enlige; hvilka sammandrag af Öfver-ståthållaren och Konungens Bef:h:de till Riksgts-contoret insändas inom näst derpå följande Januari månads slut, med bifogande af särskild förteckning öfver de mål, som då kunna vara oafgjorda, ronde nedsättning i den påförda bevillningen, så att detta sammandrag må innehålla all den fullständighet som är möjlig. Mom. 2. Dessa sammandrag skola i Riksgts-contoret, på det nogaste, till summorna granskas, och örn, vid jemförelse af föregående årens sammandrag, olikheter skulle finnas i antal hemman, lägenheter och räntor eller andra uppgifter, som till rättelse tjena, skola vederböra förklaringar deröfver infordras, hvilka vid sammandragen biläggas samt derefter, jemte sammandragen, öfveriemnas till Kammarcolhm för att pröfva felens beskaffenhet och hvad ansvar derå följa bör. Sedan förberörde handlingar blifvit till Riksgts-contoret återställda, upprättas derstädes ett general-sammandrag öfver bevillningen, hvilket genom trycket utgifves. Den i Februari. § 193. fr. § 172, Bev:s-förordn.
Ådagaläggande »amma förslag, att, vid en år 1822 hållen besigtning, Immetorps ko!-!ag, som begagnat sig af omförmälde, Interessenternc i allmänhet förunnade kolningsrättighet, befunnits hafva öfverskrida vilkoren för dess åtnjutande, hvadan samma rättighet å öfrige delegare i hytlelaget blifvit öfverlåten. Yid förrättningen hade den der tillstädesvarande allmänheten medgifvit
Utlåtande, i anledning af väckte motioner, dels om framtida försäljning af Kungsgårdar och andra Kronolägenheter, dels angående förändring af de i afseende pä utarrendering af Kronans fasta egendomar å landet nu gällande föreskrifter. (I. A.) Från Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet har Stats-Utskotlet erhållit remiss å följande inom hemälde Riks-Slånd väckte motioner, nemligen : i:o af Herr Dankwardt, C., som yrkat, att, enär bibehållandet af Statens egande-rält till de i Riket befintliga kungsgårdar icke allenast utgjorde ett hinder för dessa egendomars ändamålsenliga odling, utan äfven, i följd af den dervid erforderliga kostsamma förvaltning, tillskyndade det allmänna betydlig förlust, men, å andra sidan, penninge-ställningen i landet lör närvarande icke medgåfve fördelaktig försäljning af fastighet, och icke förutses kunde, huru snart en förändring härutinnan vore att emotse, Rikets Ständer alltså måtte besluta, att samtliga för Statens räkning utarrenderade Kungsgårdar böra, när Rikets Ständer framdeles finna tiden dertill lämplig, upplåtas åt den mestbjudande under enskild egande-rätt och lika skattskyldighet, som åtföljer annan skattejord, samt de inflytande köpeskillingarne uteslutande användas för större företag, hvilka stå i sammanhang med Rikets försvarsverk till lands och sjös. Derjemte och då förnyade trettioåriga arrenden af Statens egendomar skulle motverka eller uppskjuta slutliga öfvergången af Kungsgårdarne i enskild ego, har motionären föreslagit, att Kungsgårds-arrenden, hvilka hädanefter löpa till ända, icke må prolongeras på längre tid än fem år samt contract med nya arrendatorer icke eller för längre tid afslutas; 2:0 af Riksdagsfullmägtigen Lars Bygde'n från Westerbottens Län, hvilken hemställt, att så väl Militias-Boställen, som alla andra Kronan tillhöriga jordagods, hvilka äro utarrenderade och för Kronans behof umbärBih. till R. St.
:Y% a - (< r filé;; fi ' t (i 4 i ■ ■ ;( :ii. ' i-j :,1; >51 ,ar-nVi'j »» . -j nolini A .Uhi-< . f . j* •w »Bilaff Aalbi ..-ali : : lii' - .aiio.f-ie.s T .ft—v; ?> b»nf s .•.»'.n.nlr.rtS ■ Oi .. :■ - . ■ ■ . - -t, ib ~ . -ii i' , - )1‘. i /-litt, -f; ■■■• I • ;; ' .. ?H >■! st ». ihi ' ■- . <>J , i -v.o -1 ■ ■ ■• :ui: ■ >rf/ i ., a X .. .. ./ • l '; . i. ’ v: ■■■ Tal). Litt. A. Rik s ga B eli of: läs Ar -Conto ire t s 1829. Se StatsUtsk. af RiksStånden godkända Betänkande A:o 3o2, sid. 4^7, 4^8. Ränta till H. M. Konungen 1829 års Statsbrist tilTStatsContoret . 5-procents Obligationer förfallna till betalning 182g Räntor å flerfaldiga Lån d:o dto . 1828 års förlust på A.ssistanceContoret Utbetalning till Höganäs StenkohlsVerk TJppbringnings-ersättningar Tillgångar: Se StatsUtskottets af RiksStånden godkända Betänkande N:o 3o2, sid. 488, 48g 58,8o3. ungefärl. Behållning vid årets början • Bevillning, Skatterättsoch Observations-medel, samt Tidningsstämpling, lika som 1828 2,3o4,ooo.
("irsta alternativet) kommer berörde anslag att, enligt Ridderskapet och Adelns beslut, bestämmas till (d:dra alternativet) kommer samma anslag att, enligt Bonde-Ståndets beslut, utgå med 20,000 R:dr. 3:o Jemte det Utskottet uti Utlåtandet, N:o 3i, hemställt, att Första Hufvud-Titeln skulle upptaga 2;ne afdeluingar, nemligen den första, sådana anslag, för hvilkas användande icke redovisning, utan endast qvitto erfordrades, och den andra, de anslag, hvarföre borde afgifvas redovisning, underkastad granskning af Rikets Ständer och deras Revisorer samt Kongl. KammarRätten, hade Utskottet till den senare afdelningen hänfört anslaget till Rosersbergs Slott, af2,000 R:dr, hvaremot Utskottet sedermera, uti Utlåtandet N:o 168, i anledning af vid återremissemot sistnämnde åtgärd gjorde anmärkningar, tillstyrkt, att berörde anslag mätte å,första afdelningen upptagas. Denna senare hemställan är bifallen af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet, hvaremot Borgare-Ståndet bifallit Ulskottes första Utlåtande och endast lagt det senare till handlingarne, samt Bonde-Ståndet beslutat, att nämnde anslag skall till 2:dra afdelningen hänföras. Så vida icke Borgare-Ståndet skulle vilja till närmare pröfning företaga, hvad Utskottet, i berörde hänseende, uti Utlåtandet N:o 168, tillstyrkt och dervid godkänna Utskottetsförslag, sorn då kommer alt utgöra 3:ne Stånds beslut, hemställer Utskottet, att votering må företagas öfver följande proposition:
Ion; och denna andan 1 ^, , har redan vuU ken sålunda är till sitt bertild förW , temlige»J omkring 5o - "Wiliam under sistlidet år upp^1 I Solna socken har Aldermann Ragnad, ämnad att, jemte a1 och till församlingen skänkt en P^^atd! skolbus och boställe för lärare dra, nyttiga och välgörande ändamål, tjena tili simu — 27 — År i83o är i Täby socken, skola inrättad i en af församlingen uppförd byggnad, dertill platsen med gårdsrum och en täppa blifvit skänkt af En af Rikets Herrar rn. m. Herr Grefve Cail Mörnell Enkefru, Charlotta Mörner, född Arfvidson. Af framlidne Hofmarskalken yon Francken stiftades år 1828 en skola, egentligen till förmon för barnen å Wasa och Sigridsholms gods i Lunda socken, mea ock med tillåtelse för andre socknens barn att, i mån af utrymme, der intagas. Utom den vid Söderby sockens kyrka förut varande Lankaster-skola, är för socknens aflägsnare byar, en ny skola år 1831 inrättad, hufvudsakligen bekostad af bruspatronen Arvid Arfvidson, som åt skol-läraren, utom husrum, årligen lemnar 4 tunnor spanmål och 20 Ridti penningar, andre bidrag oberäknade. I Lohärads -socken är den förut genom klockaren bestridda undervisningen utvidgad till ordentlig, af Prestman handbafd skol-inrättliing, dertill första anledningen uppstått genom Friherrinnan G. Oxenstjernas, född Sparre, derlin lemnade gåfva, 1,066 R:dr 3a sk. Banko, hvilken genom andra personers bidrag ökats till 1,780 R:dr, hvarefter församlingen lill lärarens aflönande ytterligare anslagit fem tunnor spanmål årligen, samt till boningsrum och lärosal ujipfört hus, der undervisningen 1831 börjats. Genom Eders Kongl. Majus under den 3 December 1829 nådigst meddelde Donation till Wahlö församling af Enke-pastorskan C. Hörners såsom
Men dessutomkan jag alldeles icke gilla Friherre Boijes mening, ”att ett slikt stadgande skulle på den grund vara nyttigt, emedan man före den åldern ärj, i hans tanka, iner corruptibel, än då man blir äldre.” Jag skulle snarare vilja tro, ätt det förhåller sig just tvärtom. I den unge mannens bröst torde nemligen det, för hvarje ädel känsla, öppna hjertat klappa varmast för Fosterlandet; och man i denna, de ädlare passionernas, ålder känna sig färdigast till sjelfförsakelse samt i sjelfva verket mer sjelfständig, oberoende och incorruptibel, än då hjertat med åren börjar afkylas, och känslorna gemenligen att riktas mera åt egennyttan. För öfrigt synes just talrikheten vara det säkraste correctivet mot curmption. Hvad Utskottets förslag beträffar rörande de öfrige Stånden, då anser jag det ganska nyttigt att Presteoch BorgareStånden kunde blifva något talrikare. Jag fruktar likväl, att Universiteterna ej skola blifva mycket Den 27 Maji. 33g smickrade af den erbjudna representations-rätten: de komma åtmindstone, i anseende till Contribuenternas fåtalighet, att betala den dyrare, än någon af de öfrige Medborgare-classerne, hvilka vid Riksdagarne sammanskjuta lill sina Ombuds underhåll. Men härom må det Vördige PresteStåndet sjelf påminna. Jag inskränker mig blott till hvad som rörer Ridderskapet och Adeln, och får ödmjukast hemställa, om ej Högloflige Ståndet skulle täckas förena sig i den gemensamma tanka, att representationssättet för Ridderskapet och Adeln bör förblifva oförändradt. Herr von Schulzenheim, Davidj den äldre:
Vid 13 §., angående Expeditions~Secreteraren Askelöf lemnad gratificationj af Herr Ekerman: ”Jag kan ej biträda Utskottets beslut i denna §•> ly det synes mig hafva tillhört Kongl. Stats-Contoret att tillse, om icke någon af Magasins-Contorets Tjenstemän kunnat uppdragas, utan gratificalion, den Expedilions-Secreteraren Askelöf anförtrodde befattning.” RiksdagsFullmägtigen Nils Strindlund från Wesler-Norriands Län liar instämt i denna reservation. Af Herr Petre': ”Jemte det jag förenar mig i Herr Ekermans reservation, hvad beträffar den, enligt Kongl. Majtts Nådiga Bref af den 10 April 1828, Herr Förste Expeditions Secreteraren Askelöf tillagde gratification, stor 1000 R:dr, får jag endast tillägga, att som Herr Askelöf redan år 1826 innehaft en löngifvande befattning med Statens magasinsärenden, vid hvilken icke synnerligen mödosamma plats Herr Askelöfv ehuru sedan flera år permitterad, med expectance-lön ännu qvarstår, anser jag det hafva tillhört honom, att, utan serskildt arfvode, utföra det uppdrag, för hvilket ofvannämnde gratificalion blifvit Herr Askelöf tillerkänd. ” Herr Friherre Tersmeden_, Doctor Hasselroth j Prosten SvedeUuSj Prosten Nördin samt Handlanden Andersson hafva i denna reservation instämt. Vid 19 §., rörande Carlberg och Anders Danielsson meddelade tractaments-ersättningar; af Herr Prosten Svedelius: ”Emot detta beslut reserverar jag mig på den grund, att då A. Danielsson > i egenskap af Bondeståndets ombud vid Låneconloret i Götheborg, för utlevereringeu af ifrågavarande 173 T:r
Majit vid traktatsförhandlingarnes inledande erbjudna tull nedsättning under tre år från 6 till 3 Bdr skålpundet å helsiden och från 3 till 1 Bdr 50 öre å halfsiden kunde försiggå utan att den Svenska sidenindustrien skulle af en sådan nedsättning erfara något märkbart inflytande, och att, först i den mån, tullsatserna ytterligare nedginge, denna industri komme att mer och mer inträda i täflan med den lagliga införseln, bör följaktligen vara af jemförelsevis mindre vigt, om sänkningen till respektive 3 Bdr och I Bdr 50 öre sker successive eller på en gång, och ehuru det, för lugnande af möjliga farhågor å de Svenske sidentillverkarnes sida, varit önskligt, att äfven denna nedsättning fått ske efterhand, anse komiterade likväl det å Frankrikes sida uppställda, såsom det synes, bestämda anspråket, att sagda nedsättning må genast inträda, kunna utan särdeles olägenhet bifallas. Under förutsättning, att denna mening vinner Nådigt godkännande, och då antagligt är, att någon tillämpning af den blifvande traktaten ej kan ega rum förr än från och med nästa års ingång, få komiterade derföre nu i öfverensstämmelse härmed och med hvad af dem förut blifvit tillstyrkt, underdånigst hemställa, att tullen å helsiden må komma att utgöra 3 Bdr skålpundet under åren 1865 och 1866 samt från och med början utaf hvardera af åren 1867, 1868 och 1869 nedgå med en tredjedel af skilnaden mellan 3 Bdr och det lägre belopp, hvilket kan blifva såsom det yttersta betingadt, samt att tullen å halfsiden, som genast eller med 1865 års ingång nedsättes till 1 Bdr 50 öre, ytter - 4 23 ligare nedgår år 1867 till 1 Rdr 25 öre, hvarvid den förblir till år 1869, med hvars början den nedsättes till dess slutliga belopp, 1 Rdr^skålpundet.
Jag är likväl öfvertygad, att England har att tacka sina Canaler för den hastiga tillväxten i sin industri och rörelse. Delta insåg ock Engelska folket, hvilket synes af det monument det uppfört åt Chatham i Guild Hall i London, å hvars piedestal läses: Åt den Minister, som först upptäckte medlen att komma handeln och industrien att blomstra under kriget, ännu mer än under freden. För öfrigt tror jag, att den patriotism, som lifvade Hertigen af Bridgewather, var just densamma, som den värda Talaren sagt lifvade CanalBolagets Actietecknare, nemligen förenandet af fäderneslandets interesse med utsigten till egen förmån; åtminstone berättigar utgången till detta omdöme, ty Hertigen af Bridgewather depenserade på Canalen 3oo,ooo £ Sterb, och erhåller nu i årlig inkomst 60,000 £ Den 26 Mars e. m. i65 Sterl., sedan alla kostnader äro afdragne. Jag tror för öfrigt, att så1 länge man minnes namnen Ruuth, Hermelin, Ahlströmer, Maclean m. fl., skall man ej med fog kunna förebrå fäderneslandet och denna församling, att icke patrioter kunna uppstå i Sverige, hvilka äro färdige att uppoffra allt för fäderneslandet. Då emellertid den värde Talaren ansett England och Sverige icke kunna jemnföras, vill jag öfvergå till ett annat land, hvilket, af alla jag sett eller hör t omtalas, torde vara det, som har största likheten med Sverige, jag menar Skottland. Ingen, som läst Scottska Historien, lärer neka, att icke Sverige nu står högre än Skottland, då, efter 1707 års rebellion, Martial-lagen blef derstädes proclamerad. Regeringen ville då företaga åtskilliga mått och steg, för att lifva industrien samt underlätta communicationerne. Bland de städer, hvilka mäst lade sig emot dessa förändringar, var Glasgow, hvilken förespådde sig deraf sin nära förstöring. Då emedlertid Martial-lagen gällde, hjelpte icke detta motstånd, utan förändringarne blefvo gjorde.