Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dito Pensions-Staten för militäre Embetsoch Tjenstemäns Enkor och Barn . Dito Blesserade Öfveroch Under-Offlcerare Extra anslag i penningar från Statsverket: Topografiska Corpsens arbeten Fästningsbyggnad^- Tillökning i Artilleriets materiel Anskaffning af nya Gevär Anskaffning af Fänghålstappar och Slaghufvar . Förstärkning af Reserv-förrådet Underhåll till Arméens Pensions-Kassa Afgår bland Statsverkets inkomster uptague: Hästvakans-Spannmål Ständige Vakanser vid Skånska Infanteri-Regementerne Vakans-afgift af nya ordinarie Rotehållare Bevillning å Löuerne Rekapitulation af LandtfÖrsvarets tillgångar på sätt de i Förslaget äro beräknade att utgå jemte deras fördelning. l:o) LandtfÖrsvarets tillgångar. Af Statsverket: I penningar förvandlade indelta löningsräntor I penningar förvandlad spannmål I penningar förvandlad afkastning af befälets boställen . Rustbålbarnes afgifter till beväpning, beklädnad, utredning och tross för manskapet samt sadelmundering och mötesfurage för hästarne Rotehållarnes afgifter till beklädnaden för manskapet Nya ordinarie Rotehåliares dito dito Intressemedel samt i penningar förvandlade arrende-afgifter och hemmansräntor Städernas Inqvarterings-bidrag Penningar af Statsmedlen: Ordinarie anslag 2,948,376: 16. — Exfra anS,*y _ 267,176: 16. - 3^215,552: 32. - Härifrån afdrages: bland Statsverkets inkomster nptagne 195,731: — •— Af Hastoch liotchallare till anvisade ändamål: Rnsthållarnes afgifter för manskapets anskaffning och underhåll på roten Rotehållarnes dito dito dito dito Nya ordinarie Rotehållarnes dito dito dito LandtfÖrsvarets ständiga anslag, enligt Tab. 32 Besparingar för Statsverket: Ä Statsmedlen Tili Statsverket ingående hästvakans-spannmåi för 3483 nummer . LandtfÖrsvarets kostnader i enlighet med Förslaget.
Jag har vid ett föreg:de tillfälle uti detta Högh Stånd förklarat, det min åsigt är, att de af Hr Cederschiöld såsom motsatser omförmälda begge metoderna af utanläsning och muntlig förklaring, den sednare i förbindelse. jemväl med bibringande af biblisk, eller rättare Bibelns historia, d. v. s. den i Bibeln framstälda historien om Guds folks öden och Hans nådeinrättningar för deras frälsning — måste åtföljas, såvida derigenom något verkligen; godt skall kunna åstadkommas. Afven de talare, mot hvilka jag nu uppträder, hafva icke förnekat att Luthers lilla katekes må begagnas till utanläsning. Sålunda synes mig, att just deras egna yttranden gifva det bästa stöd för riktigheten af min åsigt. De hafva nemi. sålunda upphäft sin egen sats, att den undervisning, som sker med utanläsningen, blifver endast död och onyttig. Min öfvertygelse är, att i jemnbredd med dogmernas inlärande, d. v. s. inlärda svar å gifna bestämda frågor, ganska väl en god, muntlig förklaring kan med - Den 18 Angust!. 1?3 delas, — en förklaring, sora gör det utantill lärda ordet lefvande och reder begreppet för barnet. Detta anser jag vara rätta metoden vid undervisning i religiönsläran. Att derjemte, som här blifvit y 11 rad t och af läroverks-komitén föreslaget, meddela barnet en lefvande framställning af kristendomens historiska grundläggning och utveckling, får jag, långt ifrån att motsätta mig, tvärtom på det varmaste förorda. Då man här andrager, att resultaterna på de ställen, der utanläsningsmetoden tillämpats, varit bedröfliga, borde man vara beredd — hvad som dock torde vara svårt — att bevisa, det bättre resultater upkommit, der utanläsning icke egt rum. Här har, såsom skäl mot utanläsningen, bland annat yttrats, att man kan vara ganska väl underbyggd och bevandrad i sin kristendom, utan att hafva öfvat någon utanläsning af katekesen. Detta må medgifvas. Afven jag känner åtskilliga sådana personer.
För att stärka Skandinaviens försvarskraft, knöt Carl Johan förbundet mellan Sverige och Norige; de båda rikena förenades och blefvo nästan helt och hållet omkringflutna af haf. Med kuster från Varanger till Tstad, från Ystad till Haparanda, utpekade de förenade rikenas läge hvar och huru de borde ordna sitt försvar. Med en hundra mil lång anfallsfront; med sin rikedoms källåder löpande längs denna front; med sin armée spridd kring ett långsträckt land; med en bredd, ej tillräckligt stor att betydligt försvåra en operation från kusten; med vattendrag till transportvägar från hafvet; med den genom allt detta upkommande ytterliga svårigheten af ett försvar inom landet, tycktes Sverige böra på sjön söka att förhindra en fullföljd landstigning och ej, med upoffring af Norrland och de rika provinserna kring Mälaren, stöda sig på Carlsborg i det aflägsna Westergöthland. Men Sverige, med uttömdt blod och försvagade krafter, var utan håg och förmåga att vidmakthålla sina fartyg, än mindre att bygga nya, och Norrige egde ingen flotta. Skandinavien låg under decennier öppet för Rysslands våld och, hvad värst var, dess dyrbaraste perla, dess vigtigaste politiska och strategiska punkt, Stockholm, låg fullkomligt utan skydd. Dess vallar och slutvärn voro endast vår hänsofne Konungs stora militära anseende och Rysslands tro, att kunna, genom sin öfvermakt och sin starka anfallsställning, leda Skandinaviens politik. Till denna tro hade Ryssland ock skäl, ty huru kan, under alla förhållanden, Sveriges ombud i Petersburg föra oberoendets språk, så länge Ryssland har i sin makt, att, på några dagar, med 10,000 till 15,000 man af sina alltid marschfärdiga Garder, bemäktiga sig Stockholm såsom pant för vår lydnad? Vårt sändebuds ord kunde understundom blifva Sverige allt för dyra. Kriget emellan Ryssland och Vestmakterna utbröt; dessa sednares flottor beherrskade Östersjön, och Novembertraktaten tog Ryssland ur sin tro, att kunna föra Sverige i en skenbar vänskaps ledband. Från förment vän har det nu blifvit en säker och påpasslig fiende.
Utskottet, som finner förkastandet af Enskilda Bankens anbud vara på ett tillfredsställande sätt förklaradt genom de af Fullmägtige, i deras svar, anförda skäl, samt, i fråga om Konsul Smitts anbud, inhemtat, hurusom, då detta anbud erhölls, de med Heinemann förda underhandlingarne redan hunnit den utveckling, att Fullmägtige måhända icke längre kunde anses ega fritt val, hvadan samma anbuds ställande å sido icke torde böra utgöra föremål för klander, har deremot icke kunnat underlåta att till anmärkning upptaga det ringa tillmötesgående de spekulanter rönt, som erbjödo sig att öfvertaga lånet i kommission. “Att Fullmägtige“ — såsom det i deras förklaring heter — “icke funno sig benägna att ingå på dessa kommis“sionsförslag jemte dermed förenade flerahanda äfventyr, åtminstone så länge möj“ligheten att uppgöra lånet på direkt och ordentlig fot stod öppen“, må så vara, men att, sedan de anbud, som innehöllo förslag om direkt öfvertagande af lånet, vid Fulimägtiges sammanträde den 12 November 1863 afslagits, ingenting åtgjordes för öppnandet af underhandlingar med de firmor, som i kommissionsväg erbjudit sitt biträde, synes Utskottet innefatta en behandling af affären, som icke varit den rätta. Tillkännagifvanden från sådana hus som Rothschild & Söhne i Frankfurt am Main samt Baring Brothers och C. J. Hambrö i London eller af penningeinstitutioner, sådana som Union Bank och The London & County Bank, att de, hvar för sig, voro villige att underhandla om lånets anskaffande eller negocierande, innebära, enligt Utskottets åsigt, sådana anvisningar för penningars erhållande, som, då de fasta låneanbuden befunnos oantagliga, bort af Fullmägtige på ett mera omsorgsfullt sätt vårdas, än genom de sparsamma meddelanden, som en eller annan af desse spekulanter erhöll jemte den fullkomliga tystnad, som mot de öfriga iakttogs. Särskildt måste
Barthelemy s återställande under Sveriges administrar - Hör till Stats-Vtskottets Memorial} N:o 3t/f - tion oell drätsel, hafva Rikets Ständer medgifvit, att de för nämnde Colotiis förvaltning erforderliga utgifter, hvilka icke kunna af densammas inkomster betäckas, må af Stats-Verkets tillgångar förskjutas och, efter skeende requisition, årligen utaf Riksgälds-Contoret ersättas, intilldess sig visar, huruvida godtgörelse för dessa kostnader framdeles kan beredas genom Coloniens afkastning eller afträdande till någon fremmande makt. §. 82. Grundar sig pä Statsoch Economi-Utskottens, af Rikets Ständer*godkända, Utlåtande K*j 34. Med hänsigt till behofvet af ett serskildt capellags inrättande inom norra delen af Undenäs Församling i Skaraborgs Län, hafva Rikets Ständer, för inköpandet af ett passande Capell-predikants-boställe derstädes, anvisat ett anslag af Två tusen sex hundra sextiosex Riksdaler 32 sk.; under vilkor likväl, att capellagets medlemmar sjelfva bekosta uppförandet af en kyrka samt ansvara för nybyggnaden å bostället och delsammas framtida underhållande. Denna anslags-summa utbetalas af Riksgälds-Contoret på det sätt, Kongl. Majit lärer i Nåder föreskrifva. §. 83. (Grundar sig pu Stats-Utskottets bifallna Utlåtande N:o g3.) För verkställandet af de återstående reparationsarbetena uti Grafchor en vid Wreta klosters kyrka i Östergöthland, hafva Rikets Ständer anvisat en summa af Fem hnudra femtiotvå Riksdaler 3a sk., att härtill af Kongl. Majit disponeras och af Riksgälds Contoret utbetalas. §•
Jag kan dessutom berätta, alt en egendom, belägen några mil från Stockholm, som för ett år sedan inköptes för 64,000 Rdr nyligen måste säljas på auktion till 28,000 Rdr. På grund af hvad jag nu anfört förenar jag mig med dem som yrkat bifall till punkten. Hr Gripenstedt, Johan August: Förev:de Betänk, gif ver mig anledn. att yttra några ord, dels i afsnle på frågan i sin helhet, dels i afs:de på de särskilda bestämmelser förslaget innehåller. I fråga om de sednare anser jag mig böra upskjuta mitt yttrande till dess den efterföljande punkten blifvit föredragen, emedan just den lemnar, enl. min upfattning, anledn. till några anmärkn:r. Ilufvudfrågan torde kunna innefattas i den, huruvida vid detta tillfälle Staten bör mellankomma eller icke. I det hänseendet hafva åtskilliga talare, som mig synes, på ett klart och bindande sätt ådagalagt detta behof. Jag anser mig derföre icke böra synnerligen mycket derom orda, utan vill endast lägga på hvars och ens hjerta, om han tilltror sig med godt samvete kunna lemna landets olika arter af näringar åt sitt öde. Detta skulle likväl, enl. min åsigt, omintetgöra det välstånd, hvaruti landet sig be - D en 23 December. 875 finnér. I fråga om utsigterne att erhålla det lån, hvars uptagande blifvit föreslaget, anser jag mig böra yttra några ord, emedan jag kan i det afsniet lemna några upivsningar, som icke enhvar möjligen torde känna. Jag bör då tillkännagifva, att så snart Regeringen ansåg, att från det allmännas sida någon åtgärd för motarbetande af den intiäffade penningekrisen borde vidtagas, har Regeringen genom sina ombud i främmande länder gjort sig underrättad om utsigterne för erbållanda af ett sådant lån som det ifrågavide, och jag kan äfven nämna, att dessa eflerfrågningar utsträcktes till 4 handelsplatser, som Regeringen ansåg konna lemna bästa hopp om framgång, nemi. London. Paris, Wien och Hamburg.
Missbruk av det verkliga behovet av begagnande av extra poster har haft verkan både för postförare och kostnad för Kronan. Därför förordnas: De kollegier, verk och ämbetsmän, som har rikets ekonomiska ärenden om hand, i synnerhet för armén och flottan skall vid marscher och transporter fortskaffa meddelanden till befallningshavaren inte endast med vanlig postgång, utan så att man känner till transportens ankomst i så god tid, att nödvändiga anstalter hinner åtgärdas. Överpostdirektionen skall till krigsekonomiverket lämna upplysningar om de tider och dagar då den ordinarie brevposten anländer till residensstäderna. Extra post skall endast vara tillålen för följande verk och ämbetsmän. 1: o StatsHovKanslers och Generaladjutantsexpeditioner. 2: o Statsministern för utrikes ärenden. 3: o Kongl Maj: ts och Rikets Kollegier samt Kongl Överpostdierektionen. 4: o Samtliga befallningshavanden om de är underskrivna av landshövdingen. 5: o Generalbefälhavare, regementschefer, kommendanter, befäl för korpser och stationerade trupper, de senare endast i krig. 6: o Generalintendenter och överkrigskommisarier och sådana verk som vid krigsrustning förordnas att bestrida ekonomidetaljen. Landshövdingen i varje län har rätt att ändra vägen till ombytesställena bara transporten kommer fram i tid. Uppstår förseningar skall landshövdingarna i de andra länen meddelas så att de kan rätta sig därefter. Stockholm den 30 september 1817. LARS von ENGESTRÖM Formulär till rekvisition från koungens Befallningshavande å Extra post. Anmärkningar. 1: o Extra posten får inte innehålla hemliga ärenden. 2: o När Extra Post angår skjuts för trupp och manskap, skall där stå manskapets antal och till vilket regemente de hör, varifrån de kommer och vart de skall gå. Brev och Påbud till samtliga Sveriges Rikes Ständer, angående en urtima riksdag i Stockholm den 20 nästkommande november. Stockholms slott den 1 oktober 1817. Tillbjude er Våra trogna män och undersåtar Vår synnerliga ynnest, nådiga benägenhet och gunstiga vilja med Gud Allsmäktig!
För att likväl tillse, huru man må komma derhän, att man hvarken gör föreskriften alltför trång eller alltför vidsträckt, så vet jag ingen bättre utväg än den, som ledan är iakttagen i vissa verk, och hvilken, om jag minnes rätt, gäller för begge R. St:s verk, nemi. att särskildt för hvarje sådant t) e n i3 J u n i f. ra. förklara hvilka tjenster, sorn icke få vara med andra befatlningar förenade. Då vet en hvar, som inträder i verket, hvad honom förestår. Då ar man ock obesvärad af den gradation, sorn här är ifrågaställd, nemi. huru mycket en tjensteman beliöfver för att lefva med hustru och barn. Om den af mig föreslagna bestämmelse vore gifven för hvarje veik, så skulle äfven den olägenheten förekommas, att en yngling, som nu inträder uti embetsmannalil vet, anser samtliga verken vara för honom gemensamma befor dringsbanor och dåras på det sättet att vänta sig befordringar, som kanske aldrig inträffa. Vore det deremot bestämdt gifvet, hvilka tjenster, som icke finge med andra förenas, så kunde något hvar beräkna hvad han hade att vänta. Man skulle då måhända icke se så mången förolyckad tjensteman, sorn användt långa tider på sina studier, och på extraordinarie-1 jens'göring, utan att dock ännu vid 4° !”"'s ålder hafva erhållit någon bestämd verkningskrets eller betryggad framtid. Jag tillstyrker således, att betänk, mätte återremitteras, för att erhålla den jemkning, jag nu haft äran föreslå, eller någon annan, som kun befinnas lämp ligare. Frih. Leijonhufvud: Jag har endast ansett mig bö ra från mig afleda den misstanke, att jag skulle tillhöra ett systeme, som tror att flera embeten kunna skötas val tillsammans. Tvertom bestrider jag fullkomligt delta systeme och tror icke, att det särdeles ingår uti det betänk., hvarom nu är fråga.
Sept. P. 10, i o 1. — angående deltagande i SoldatRotering efter Hemmans uppskattniligsvärde. April. P. 628. Maji. P. 21, 77. — angående anmärkningar vid tillämpningen af BeklädnadsFörordningen af 1819. April. P. 628. •— i anledning af väckt motion, att endast torkad säd måtte till Kronans Magaziner lefvereras. April. P. 62S. Maji. P. 21,77. — om en jemnare fördelning Hemmanen emellan vid utgörandet af den så kallade Capellansskeppan. April. P. 62S. Maji. P. 21 , 78. — angående fråga derom att LandsFiscaler ej böra kunna afsättas utan ransakning och dom. Julii. P. io46. 14 Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag, om öfverlemnande af en Herr Hiesleiters Motion till Särskilta Utskottet. Maji. P. 74, i32, 169. — rörande upphäfvande af böter för tillträdande Rusthållares underlåtenhet, att inom föreskrifven tid erlägga de till Wadstena KrigsmanshusCassa fastställde algifter. Maji. P. 74, \dg, 167. — om skyldighet för Lappska Nybyggares söner, att ingå i allmänna Beväringen. Junii. P. 733. —- angående ny delning efter hemmantalet af sådane på utmark belägne och vid förut verkställde skiften ej särskilt afsedde myror, hvarigenom gödningsämnen kunna hämtas. Maji. P. 74, i4f)> I^7* — angående upprättande af en ny Landtmätare-taxa.
Stadens jord, hvilken under tidernas lopp för det mesta kommit i enskild ego, odlas med omsorg och gifver god afkastning, hvartill den rika tillgången på gödningsämnen synnerligen bidrager. Några jordbrukare hafva börjat införa cirkulationsbruk på sina egor, men vanligtvis besädes åkerjorden två år å rad samt hvilar och gödslas det tredje. De vanlig» utsädesslagen äro råg, korn och blandsäd; hvete, ärter och vicker endast i ringare män. Det i föregående Berättelse omnämnda Angbogserings-Bolaget till fragtfarts befrämjande, medelst bogsering af lastpråmar, har nu mera upphört, och härvarande redare hafva återgått till det urgamla bruket att begagna seglande fartyg. Orsaketi härtill lärer hafva varit, att utgifterne för det förra transporteringssättet blifvit nog dryga emot inkomsterna; hvadan det vill synas, som rörelsen och varuomsättningen ännu icke här uppnått den grad af liflighet, att ångfartyg till varors fragtande med fördel kunna uteslutande begagnas. Deremot är kommunikationen med hufvudstaden för passagerare och lättare gods genom flera täliande ångfartyg underlättad och billig. Stadens jemte öfrige vid Mälaren belägne uppstäders af ålder åtnjutna privilegium, att uteslutande transportera brukseffekter på Mälaren, hvilket ansågs ingripande uti bruksidkares rättigheter och på anförde klagomål undanröjdes, samt ifrån år 1842 upphört, torde nu mera befinnas hafva varit icke alltför obilligt, enär denna rättighet var förknippad med skyldigheten att besörja fragten efter bestämd taxa och äfven ålade rederierne ansvar och förbindelser, hvilka i och med privilegiet upphört. Någon anledning är icke här i staden för banden, att de väsendtliga varua riik larne 30 komma att transporteras för billigare pris än förut, och det desto mindre, som rederiernes vinst af deras kapital och besvär de sednare åren varit otillräcklig oell icke svarande emot omkostnaderne. De härstädes inrättade Bildningsanstalter, nemligen Gymnasium samt högre Lärdomsoch Apologist-skolorne, fortfara i sin verksamhet.
Prof. 1S17 - j$i$< 7'de Sami, N:r 9. r*„ (G Lag-Utskottets Betiinkanden. Stad Herr Martin Thunell hoa Vällofl. BorgareStåndet uti ingifvit Memorial gjorde hemställan, om åtgärders vidtagande till påskyndande deraf, att, på sätt Biksens Höglofl.
Ständers Banco-Utskott den 13 Mardi 1823. S. D. Herr Prosten Hallstrom anförde: ”Da jag i frågan om Ränteberäkningen på det år 1817 utgifne lån till Gagnefs Församling, finnér, i full öfverensstämmelse med Högloft. Utskottet, icke skäl vara, att tillstyrka någon lagsökning för den uteblifna räntan, hvarken emot Låntagarne sjelfve, som utan sitt förvållande ej förr än år 1819 bekommit detta Lån, hvilket i iner än 20 månader varit förvarad t i LandtRän. teriet i Fahlun, icke eller mot Konungens Befalningshafvande , som i thy mål svårligen kan i annan egenskap än såsom verkställande Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers välgörande afsigter, vara till svaromål förbunden, så kan jag dock ingalunda i detta mitt begifvande vilja hafva innebegripen en frisägelse från åtalan mot Konungens Befa 1 ningshafvaride, för möjlig Ambetsförseelse. Berörde Lån beviljades af Rikets Ständer på enahanda villkor, som fastighets lån, hvilka utan undantag löpa med ränta från utgifningsdagen, enligt gällande Författningar och allmänt bruk. Detta hade icke bordt vara Konungens Befalningshafvande obekant, och då han i Kongl. Maj:ts allmänna nådiga Kungörelse af den 27 September 1815 Mom. 6 anbefaltes, att som orden lyda, ’’jemte fördelningen vidtaga sådane arn stalter, hvarigenom Banquen vid behörige termi-; ner på en gång erhåller den å Länet fastställde inbetalning’’, var han i och med detsamma på Banco-TJlskottets Beiänknnden. 45 det högtid l igasfe förpligtad, att ej mindre taga den nogaste kännedom af Banco Författningarnes föreskrift i detta afseende, än äfven ombesörja, det ingen oreda vid Lånets och Räntans liqviderande måtte uppkomma.
Försummas sådant, och blifver godkännaren sedermera oförmögen att vexel infria, ege vexel-innehafvare ej någon talan, hvarken emot vexelgifvare, vexeltagare eller öfverlåtare, utan får vidkännas den förlust, som genom godkännarens obestånd kan uppkomma. 12 La,"-Utskottets Betänkande N;o ryg; §■■ 47* Vägra9 betalning för godkänd vexel, uppvisad inom den tid nu sagd är, tage då innehafvare protest för ^ betalning innan andra dagen tilländagått, eller, i händelse af mellankommande söneller helgedag, å den derpå följande första söknedag. §. 48. Vexel-innehafvare är ej fritagen från protest för non betalning, hvarken genom skedd protest för non accept, ej heller genom acceptantens död elier iråkade cession. §. 49, I händelse af acceptantens iråkade cessions-tillstånd före förfalloliden, kan vexeltagare, efter gjord protest, börja sin återgångs-talan. (Regress) (RecambiodJ § 5 o. Återgångs-talan eger rum antingen emot vexelgifvaren, eller någon af öfverlåtarne serskildt, eller ock samfäldt emot allesamman. En hvar af öfverlåtarne eger samma återgångs-talan emot alla dem, sorn. före honom öfverlåtit eller utgifvit. §. 5 r. För att bibehålla sådan återgångstalan, måste likväl innehafvaren på landet med nästa post, efter skedd protest, om densamma underrätta den eller dem, emot hvilka han ämnar vända sig samt af honom eller dem yrka betalning; äro innehafvarne och den, som underrättas och sökas skall, boende i samma stad, då skall anmälan ske inom 24 timmar efter protesten. Varder ej innehafvare genast förnöjd, då åligger honom uttaga stämning till vederbörlig Domstol och der fullfölja målet, på sätt i ^ide Capitlet säges, §. 52.
Der iDfa rörelfe od) näring, njuta, lifaleDeö intill näfta SciféDag, efter enaljanDa pröfning af taperingömännen, eftergift till en tre» DjcDel af IjmaD $enite Clagenö ftäDer, efter 2:Dra 2lrt. af Denna ftaDga, utgöra. §• 149. 3 jtaDen Q3oråé åtnjuta De innemånare, font genom ftaDen öfmergångne elDémåDor bltfmit fatte ur ftånD att erlägga perfonlig ffpDD&afgtfc, befrielfe Der» ifrån, efter taperingömännenö pröfning od) beftämmanDc, för man, !>uftru od) barn, Ijroarförutan alla tomter, t>uö od) bpggttaDer i SSoråé må unDantagaö från SSeroillning.; od) fomtner Denna linDring att intill näfta SufoDag fortfara. 3 ftaDen <28eneröborg tillgoDonjuta De inneroånare, font genom Den Dem öf* metgångna elDömåoatt bltfmit urftånDfatte att erlägga perfonlig ffpDDéafgift, be» frielfe Derifrån efter taperingémättnenö pröfning od) beftämmanDe, hvarförutan alla tomter i <2Beneröborg fanit De l)iiö od) bpggttaDer, tymilfa Derå uppföras, befriaé från SSewiUning, f>rr>ilf ett för borgerliga rörelfen DerjtäDeS må ut göra ö etiDaft meD trefjerDeDelar af IpmaD för ftäDerne af Den dag, hvartill nämnDe ftaD fjöre?/ blifvit ftaDgaDt; od) fomnter