Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till arfvode så väl åt dessa, å 12 R:dr per man, och ät 6 båtsmans signalist-korporaler å 25 11:dr per man, erfordrades åt de förre .. 480: och åt de sednare 150: 630: äfvensom till en musik-direktör, som hade ledningen af det hela sig anförtrodd, behöfdes 333: 16. — eller tillsammans 2,725: 36. — hvilket belopp E. K. M:t äskat måtte varda af Rikets Rtänder anvisadt. Då antagandet af en musik-direktör på stat och bildandet af en talrikare musikkorps synes vara af mindre väsendtligt behof för flottans tjenstbarhet, hafva Rikets Ständer funnit sig icke böra bevilja det anslag, E. K. M:t till ifrågava rande föremål äskat. 8:o. Enär Amiralitets-krigsmans-kassans tillgångar till pensionerande af flottans befäl och underbefäl vid afgång ur tjensten, vöre så anlitade, att någon pension till redan varande exspektanter och än vidare afgående icke på längre tid kunde lemnäs, under det flottans officers-rulla upptoge ett betydligt antal af äldre, otjenstbare, officerare, hvilka således, urståndsatte att lemna tjensten, af brist på tillgång för sitt uppehälle, måste hämta detta, till statens och tjenstens stora skada, från de medel som äro beräknade till underhåll af ett fullt verksamt befäl, samt härtill komme, att Rikets Ständer vid ett föregående likartadt fall, funnit nödigt afhjelpa deraf uppkommande olägenheter, genom anvisande af medel till en extra och exspektans-stat, hvars belopp i medeltal årligen intill närvarande tid belastat staten med en summa af 33,452 R:dr och 82 tunnor spanmål in natura, men på hvilken, då anslagen i mån af afgång minskades, nu återstode endast 9,393 R:dr; så har E. K.
— För fyra större seminarier: 4 föreståndare å 2,500 R:dr 10,000: — 4 andre lärare å 1,500 „ 6,000: — 4 tredje lärare å 1,000 „ 4,000: — 16 instruktörer i musik m. m. å 400 R:dr , 6,400: — Summa lärarolön 30,600: — som med icke mindre än 25,500 R:dr årligen understiger lärarelönen vid de 11 seminarierna, ehuru dessa forn seminarier fått den lärarekraft som de hehöfva, och ehuru andre läraren genast får 500 R:dr högre lön, än Kongl. Maj:t föreslagit. De 8,900 R:dr, som af anslaget 65,000 R:dr äro öfver lärarc-aflöningen, för att betäcka de 11 seminariernas utgifter för hyra m. m. med blott 809 R:dr för kvartdera, blifva fördelade på 5 seminarier, mera än dubbelt, eller 1,780 R:dr för hvartdera. Ändamålet med bildnings-anstalten kan således på detta sätt vinnas i vida högre mått med besparing på lönestaten af 25,500 R:dr årligen och med hopp, att seminarierna kan fortgå med 39,500, säkrare och bättre än med 65,000 R:dr, utan att för hvarje riksdag påkalla högre anslag. Ännu mera slående blir jemförelsen, om de tretton seminarierna skulle bibehållas. När två akademier med sina två fakulteter äro mera än tillräckliga, för att bilda hela rikets presterskap, så borde väl fem seminarier kunna anses tillräckliga, för att bilda bela rikets folkskolelärare. De torde ändå cj behöfva få 100 elever Bih. till R. St. N:o 109. hvartdera, för att med tre års kurs kunna bilda så många elever, som behöfvas för de folkskolor, som härefter uppstå, och för att kunna rekrytera, de afgående lärarne.
Transsumt af Protokollet, hållet hos Hedervärda Bonde-Ståndet vid Lagtima Riksdagen i Stockholm den 29 Oktober 1862. S. D. Föredrogs och upplästes ett hos Ståndets Elektorer vid hållet sammanträde tordt Protokoll, rörande förrättadt val af Ledamöter för Ronde-Ståndet i de uti 29, 30, 31, 32, 33, 34 och 36 §§ Riksdags-Ordningen föreskrifna Rid Prot.-Utdrag den 30 Oktober 1862. 5 kets Ständers Utskott; och inhemtades deraf, att följande blifvit till Ledamöter och och Suppleanter uti nedannämnde Utskott utsedde, nemligen: t Expeditions-Utshottet: till Ledamöter: Jöns Rundbäck från Götheborgs och Bohus län, Johan Gustaf Wasmuth från Stockholms d:o, och Olof Olsson i Slängserud från Wermlands d:o. till Suppleanter: Nits Pettersson från Kalmar län, Nils Peter Bäckström frän Kalmar d:o, och Johan Olof Sundgren från Stockholms d:o. S. I). Beslöt Ståndet dels att, då ordinarie ledamot i Utskott hos Ståndet begärt och erhållit permision, den i ordningen närmast varande suppleant skall till tjenstgöring i Utskottet inträda, hvaremot, när för Utskotts-ledamot uppstår tillfälligt hinder, som icke kan i Ståndet anmälas, denne eger att tillkalla den suppleant inom samma Utskott, som först anträffas eller, i annat fall, någon annan ledamot af Bonde-Ståndet, dels ock att, då ledamot tillfälligtvis och utan anmälan från Utskotts förhandlingar uteblifver, Ståndets närvarande främste ledamot eger på lika sätt tillkalla suppleant i hans ställe. Ut supra. In fidem J. Sjöberg. Den 30 Oktober. Frän Hoglofl. Ilidderskapet och Adeln. S. I).
Vid Med-ståndens beslut i afseende å 5a, 55_, 6o, 64 och 65:te punkterna, lät Ståndet bero; och förklarades Utskottets yttranden, rörande 57:de och 61:sta punkterna samt öfriga ej återremitterade punkter af utlåtandet N:o 124, icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarna. S D. Skedde åter föredragning af Stats-utskottets den 22 dennes bordlagda utlåtande N:o 208, i anledning af erhållna återremisser å betänkandet N:o 125, angående regleringen af utgifterna under riks-statens nionde hufvudtitel. Vid Med-ståndens beslut i afseende å 10, 14, 28 och 29 punkterna i betänkandet N:o 125, lät Ståndet bero. I afseende å 15 och 16 punkterna vidblef Ståndet förut fattade beslut. Beträffande 30:de punkten eller frågan om pension för kommerserådet B. H. Santesson, bifölls Utskottets förslag, enligt hvilket pensionen tillstyrkts, till ett belopp af 500 r:dr årligen. Prot-utdrag den 28 Juni 1848. 487 Utskottets yttranden i afseende å 13 och 27 punkterne, samt ^öfrige ej återremitterade punkter af betänkandet, ansåg Ståndet deremot ej fordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna. S. D. Stats-utskottets den 22 dennes bordlagda utlåtande N:o 209, i anledning af väckt motion om ersättning af allmänna medel till innebyggarne i Elfdals härad för genom öfversvämning liden skada å växande gröda, blef, efter nu skedd förnyad föredragning bifallet.
Prest och Adelns Ledamöters Ståndets Ledamöters På Vällofl. .BorgarePå Hederv. Bonde Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters Utdrag af Protocollet, hållet uti Riksens Högloft. Ständers Lagsami; Allmänna Besvärsoch QeconomieUt skotts Plenum den 19 Maj 1815' S. D. pplästes samfäldta Beredningens Betan" tande öfver ett af RiksdagsFullmägtige Petter Jernström, vägnar H. F. Strömfelt. A. Lantingshausen. Joli. Olof Wallin, A.. Wikblad. vagnar vagnar JE. G. Holm. And. Fredin. vägnar Petter Jernström. Hils Månssonl A. J. Wahlstjerna’. Den 19 Juni ström, Änclérs Pehrsson, Pehr Pehrsson Johan Marn. W essing och Olof Larsson frän Westerås Län, Petter Andersson, Lars Nilsson, Pengt Pehrsson och Anders Sebelius frän Hallands Län, Pengt Larsson och Anders Petter Pettersson från Östergöthland, Jan Jansson från Cal mare Län, Jacob Ericsson från Örebro Län, Pehr Olsson och Pehr Andersson från Södermanland -samfäldt underteknadt Memorial rörande, hvad vid Landsvägarnas utläggande till större bredd bör iagtagas; hvarvid Herr Generalfflajoren, Baron Djerta hem® ställde huruvida det skulle vara öfverensstämmande med billigheten, att Jordägare, som ifrån längre tider tillbaka ägt vissa bestämda vägstycken, sig tilldelade, hvilka det ålåg dem, att behörigen underhålla, nu äfven, utom besörjandet af denna vägrödning, skulle betungas med deltagande uti de kostnader, och besvär, som vid å*> lagdt utvidgande af en annan vägalots - ägarea vägstycke kunde uppkomma; i anledning hvaraf Herr Baron och General-Majoren yrkade rättelse uti denna del af den samfäldta Beredningens Betänkande, Ut Supra. Ux Protocollo A. J. Wahli t jerna. Den ig Innu Uppläst hos Höglo flEidel, och Ach cl. ig Juni, Högvörcl.
BondeSt. ankommet prot.utdr. N:o 301, innefattande inbjudning till Medständen, att förena sig uti det denna dag, vid föredragning af StatsUtskis utlåt. N:o 221, i anledn. af ätterremiss af betänk. N:o 46 ang:de väckt motion om befrielse för utsockne frälsehemmanen i Halland från skyldigheten att erlägga rotevakans-afgift, af BondeSt. fattade beslut att med afslag å förenämnde betänk, och utlåt, antaga det förslag, uti hvilket afdeln.-n inom Utsk., som behandlat ämnet, slädnät. Hr von Troil, Sam. Gust.: Sedan R. o. Ad., såsom mig synes, på serdeles välgrundade skäl, bifallit StatsUtsk:s utlåt. N:o 221, anhåller jag, att R. o. Ad., med vidblifvande af sitt beslut, må lägga BondeShs inbjudning till bandlingarne. 33 * 516 Den 10 Juli f. m. Frih. Cederström, Rudolf: Ehuru ogerna jag söker öfvertala R. o. Ad., att frångå sitt 2:ne gånger fattade beslut, anser jag likväl denna fråga vara af så mycken vigt, billighelsanspråken hos Hallädningarne så stora, de växlingar frågan redan undergått, så många, och derigenom faran för en inkonseqvens mindre i ögonen fallande, än den eljest skulle vara, att jag finnér mig böra begagna det tillfälle, som för mig sig yppat, att ånyo lägga R. o. Ad:s ledamöter på hjertat, huruvida icke reservationen till StatsUtskis utlåt. N:o 221 utgöra så bevekande omständigheter, att R. o. Ad., med frångående af sitt beslut i ämnet skulle vilja förena sig med BondeSt. Ehuru de Halländska frälse socknehemmanen, genom K. M:s och R. Sl:rs sammanstämmande beslut af d. 7 Sept. 1756 blifvit för alltid befriade från den ordinarie roteringen emot erläggande af utskrifnings-penningar, har detta beslut likväl icke blifvit respekteradt; möjligen kan i en framtid inträffa, alt hvad R.
Rätt kanske, men ej kraft! Och utom dess, Ej tog jag dig från Danmarks kungastol Och satte dig på Sverges Jarlasäte, Du har haft nog uti din första vår För att dig vaka och bekymmer gifva! Af sorg och pust, nu må uti din sommar Du njuta lifvet gladt invid min sida! Min ädle make! Birgers Jarlasäte MECHTHILD. Är mera högstäldt än kung Abels tron, (rysande) Som restes på ett skändligt brodermord! O! aldrig sof jag tryggt i kungasalen: Mig tycktes att jag såg i hvarje vrå BIRGER. Den mördade kung Eriks vålnad skymta! S:t Erik vare prisad! Salarne Uppå mitt gamla Bjelbo, veta ej Af brodermord och dessa hemska dater Som kläda samtiden i våld och blod! Och kanske har de bleka skuggorna Af kungabröderna, jag sonat redan Då jag den enes dotter gaf min son, Och sökte så bereda bådas lycka Och tog den andres enka sjelf till äkta, I nabolandet, fjerran från de nejder MECHTHILD. Som skådat deras sorg, de andras brott! Helt visst har så du gjort, min ädle make! Och likväl BIRGER. Likväl? Tala ut, min Mechthild! Och likväl saknar jag mitt rika Holstein, Med sina lunder utaf bok och ek. BIRGER. MECHTHILD (vemodigt). Mitt fagra barndomshem; det sköna Slesvig Som lockade till brodermord din make! Hans onda sinne gjorde det, ej de. MECHTHILD. 87 Nog nu derom! BIRGER. (går till fönstret, slår upp det och ser utåt) MECHTHILD Hvad Härved dröjer länge! (följer honom, och lägger sin hand på hans arm). Min ädle make! Kan du mig tillgifva Att jag har dolt hans återkomst för dig? Hans återkomst? Han är då återkommen? Ja, sent i aftons kom han hem igen. BIRGER (mörk). MECHTHILD. MECHTHILD. BIRGER (vänder sig häftigt om). Jag kunde annars tro att vred du vore
Sedan Konungen en gång stiftat en ekonomisk lag. måste han ställa sig den till efterrättelse. Hans rättighet är att stifta allmänna ekononomiska lagar, men icke lex in oasu. Man har sagt, att Konungen skulle förlora kännedom om målens behandling om han icke deltager i deras afgörande, men, som man vet, har Konungen, sedan införandet af nuvartde statsskicket, i allmänhet öfverlemnat dessa måls afgörande till t. f. Regeringen. Den närmare kännedom Konungen, genom rättigheten att. afgöra dessa, på sådant sätt om dem skulle vinna, fås de facto icke; men är Konungen, äfven om berörde mål komme att öfverflyttas på en annan auctoritet, oförhindrad att på annan väg om dem inhemta kännedom, i händelse Han sådant. åslundar. Om jag således anser, att med StatsRådets nuvartde organisation det vore önskligt, att besvärsinålen skiljas från dess pröfning och öfverlemnas till en annan auktoritet, återstår likväl att tillse, huruvida den föreslagne Regerings-rätfen dertill är lämplig. Vi lefva i ett samhälle med gamla institutioner. Vi hafva ingen brist på embetsverk, snarare för många än för få. När fråga upstår om inrättande af ett nytt, måste man noga besinna, huruvida sådant verkligen är nödigt eller om icke de redan varande institutionerne skulle kunna utvidgas och öfvertaga de bestyr man vill anförtro det nya embetsverket. Erfarenheten har otvetydigt visat, att om ett embetsverk eller embetsman har ringa eller obetydligt att, sköta, nedsjunker så småningom dess anseende. Kommer ytterligare dertill, att ledamöterne i ett dylikt embetsverk icke innehafva erforderliga egenskaper så sker fallet med ökad hastighet. I den föreslagna Regerings-rätten skola 5 ledamöter förut hafva beklädt civilt embete och endast 2 hafva varit Domaie. Nu är likväl en stor del af de ärenden, som skulle öfvertagas af Regerings-rätten, så beskaffade, att de för afgörandet fordra samma förmåga, som de rent judieiela.
Professor, efterlemnade Örtoch Lafsamling. StatsUtsk. Bif. af BondeStåndet, IX s 1427» af BorgareStåndet, IX s 454> af Adeln, IX s 471, af PresteStåndet, IX s 49°* Adelsfanan, om Öfverstens vid, Boställen, må från extra rotering befrias. Ekon. Utsk. Betänkande, VIII s 862,871,883. Adjutants-Arfvode, i anledning af Chefens för 3:e CavallerieBrigaden, underdåniga Memorial om utbekommande af. StatsUtsk. Betänkande, IY 2 s ii63, bif. af PresteStåndet, IX s 319, af BorgareStåndet, IX s 320, af Adeln, IX s 325. Biksens Ständers Underd. Adlercreutz, Grefvinnan, understöd åt, II s 5i3. Administration, öhr förändring i Bankens inre. BancoUtskott. Betänkande, Yl 1 s. iq3—210, bif. af PresteStåndet, IX. s 286, återrem. af BorgareStåndet* IX S 3oö Förnyadt Utlåtande, VI 2 s 200 — 220, bif. af PresteStåndet, IX. 3 s <31, af Adeln, IX 3 s 148* af BondeStåndet, IX 3 s 172. Adresse, Tacksägelsekan af Kongl. Maj:t ej emottagas* I s 160—■ i63. Förslaget derom förfaller, IX s 12 * i 3. — Lyckönsknings-* till II. M. Konungen och H. K, H. Kronprinsen* besl. af Adeln, IX s 17, af PresteStåndet, IX s 18, af BorgareStåndet, IX. s 19, af BondeStåndet, IX s 20. Bernitt, till Exped.
En talare har yttrat, det Adeln redan vore så fattig, att det icke lönade mödan alt vilja hejda dess ytterligare förarmande. För min del vill jag aldrig anse någon sak så förlorad, att man icke bör försöka att hjelpa den, eller någon tidpunkt inträffa, då man af misströstan bör låta allmänna angelägenheter gå vind för våg. Man liar påstått, till bevis på den olika arfsrättens otillbörlighet, att han vore så Deri 22 Junii f. m. tillfällig, att om en ofrälseman flyttade från en ort till en annan, berodde barnens arf på händelsen, om han allede i stad eller på landet. Men detta är ett misstag; ty om mannen bodde i stad, men bade egendom på landet; så skiftade barnen arf efter landsrätt, och tvärtom, i motsatt förhållande. En ledamot har förklarat, att emedan vår gamla lagstiftning icke vore passande åt vårt närvarande samhällsskick, borde man begagna hvarje kil, som kunde öfverkommas, för att sönderrifva den. Jag är af alldeles motsatt mening, och undrar, hvilken mästare i lagars tillverkning äger den kännedom af vår samhällskropp, att han på förhand kan uppgifva den snitt, som skall passa bättre. — Säkrare tror jag det vara, att vi bibehålla de författningar vi af våra förfäder ärft, och med hvilkas iagttagande både de och vi funnit oss väl belåtna. / N En ledamot af Lagutskottet bar sjelf uppgifvit, att motionairen ej väckt fråga om något annat än likhet i arf; och alt LagUtskottet. sjelf tillagt frågan om giftorätt. Men detta är, då Lagutskottet icke äger någon motionsrätt, en olaglighet. Betänkandet kan således icke antagas, äfven om Ridderskapet och Adeln skulle gilla innehållet. Jag anhåller om afslag derå. Friherre Anckarswärd, Carl Henrik: I en fråga, der känslan yttrar sig så starkt Den 22 Junii f. in. 93 och öfvertygelserna äro så stadgade, att det torde vara föga förhoppning kunna verka på dem, synes det mig nästan öfverflödigt, att utsträcka en sådan discussion som den förevarande.
Hvarföre skola vi här genom fina distinctioner nu leda oss till det beslut, att remittera saken i3* l Den 3o lunii e. m. till StatsUtskottet. Här gr ej fråga om uppbörd, endast om afskrifning af en uppbörd, som ännu ej blifvit upptagen. Det är fråga om sådana futtiga innevånare i Ilufvudstaden, hvilka ej kunnat erlägga uppbörden. Jag anser, att Utlåtandet mycket väl kan bifallas, och anhåller om proposition derå. Herr Tham, Wolrath: Hvilket Utskott, som än afger utlåtande rörande denna sak lärer dock aldrig kunna tillstyrka annat, än en underdånig Önskan till Kongl. Maj:t, att Konungen i anledning af de förekommande omständigheter, som Utlåtandet innehåller, ville låta undersöka, huruvida de personer, som öro i fråga, kunna utgöra de omtalte utskylderne, eller icke. Det Utskott, som rätteligen bör lemna utlåtande i saken, kan ej vara något annat, än BevillningsUtskottet. StatsUtskottet skrifver ej förslag till Bevillnings-Förordning; BevillningsUtskottet, som har tillgång till alla handlingar i detta afseende, så äldre som yngre, kan äfven skaffa sig nödiga upplysningar ifrån EmbetsVerken, och har således ej öfverträdt gränsorne för sin befattning, då det framställt frågan till Rikets Ständer. Det är ej BevillningsUtskottet förbudit,att framkomma med sådane önskningar. I vissa fall äger det visserliger framställa mål, som uteslutande tillhöra Rikets Ständer att afgöra, men det hindrar ej BevillningsUtskottet, eller något annat Utskott, att afgifva Den 3o Xufiji e. ifi. *97 förslag till underdåniga önskningar till Konungen. Om Ridderskapet och Adeln i öfrigt ej har något emot Utlåtandet, anser jag, att man ganska väl kan bifalla det, utan att vidare remittera ämnet fram eller åter. Herr von Hartmansdorff:
Vid remissen häraf har herr Lagerheim, Lars Magnus, instämt med motionären, under förklarande, att han ansåg bestämmandet af plats för riksdagens hållande böra öfverlemnas till Kongl. Majit, emedan sådant, i i nseende till möjligen inträffande omständigheter, såsom missvext, eldsvåda och dylikt, ej nu kunde af rikets ständer föreslås; hvaremot friherre Raab, Adam Christian, yttrat: att han, för sin del, icke ansåge de oroligheter, som i Stockholm under denna riksdag passerat, hafva varit af den skarpa beskaffenhet, att de afhållit någon riksdagsman ifrån att yttra sig och i fortsättningen af sina riksdags-förhandlingar verka i öfverensstämmelse med sin öfvertygelse, eller att så svåra emeuter, än mindre uppror, förelupit, att de kunna hänföras till den §. i riksdags-ordningen, som bjuder, att riksdagen må förflyttas ifrån hufvudstaden, då pest, krig eller dylika omständigheter sådant föranleda, äfvensom att så många anledningar förefinnas, hvarföre riksdagarne i allmänhet böra hållas i hufvudstaden, såsom upplysningars lättare vinnande i förekommande frågor, m. m., 20 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 115. att det visserligen ej utan högst vigtiga och giltiga skäl bör ifrågasättas att förlägga riksdagen till annan stad. 2:o från högvördiga Presteståndet: herr doktor Bromans memorial, hvaruti blifvit framstäldt, att, då antagas måste, det Kongl. Maj:ts nådiga förslag till ny riksdags-ordning och dermed sammanhang egande förändringar blifver hvilande, till grundlagsenlig behandling vid nästkommande riksdag, samt inom ett annat riks-stånd yttrats, att en motion möjligen torde der väckas, att till Kongl. Maj:t ingå med underdånig anhållan om urtima riksdags snara sammankallande, för denna vigtiga frågas slutliga afgörande, ansåg motionären, att första vilkoret lör möjligheten af ett lugnt öfvervägande utaf de ärenden, hvilka komma under representationens granskning, otvifvelaktigt vore, att yttre lugn, personlig och huslig säkerhet äro rådande i dess närmaste omgifning.
Rtdr samt hushyran för Contoiret , hvilka utgifter hittills blifvit best ridde af Krigs-Fonden, måtte flyttas på annan Ordinarie Stat , och andtligen, att ett särskildt arfvode måtte anslås och uppföras å Kgl, Collega Stat för den af dess Xedamöter, hvilken reviderar Medicainentg Räkningarna och Apothekare - Tåxan; Den 14 Juli. 1175 Taxan; fä Riksens Ständer, som funnit något särskildt anslag härtill icke erforderligt, enär den Summa af 10,000 R:dr , hvilken Riksens Ständer beviljat , af odisponerade Besparingar, till understöd för Rikets Medicinal-Verk, och hvilken skulle pä Kongl. Sundhets-Collegii Stat såsom ett ständigt anslag uppföras, lemnar en odisponerad tillgång af 8,200 R:dr, nu allenast i underdånighet hemställa , att Eders Kongl. Majit i Nåder täcktes uppå berörde tillgång låta anvisa hvad Eders Kongl. Majit kan finna böra härtill beviljas. Hvilket allt Riksens Ständer härmed få hos Eders Kongl. Majit i underdånighet anmäla. Riksens Ständer framhärda nied djup undersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majits underdånigste , tropligtigste tjenare och undersåter På Ridd. och Adelns vägnar Carl Mörner, h. t. Eandtmarsk. På Prest-Ståndetj vägnar J. A. Lindblom, n. v. Talman. På Borgare-Ståndets vägnar H. Schwan, h. t. Talman. På Bonde-Ståndets vägnar Lars Olsson, n. v. Talman. vppliit ii 76 jDen 14 Juli. Ujjplä5t hos Samtliga Riks-Ständon den 24 Julö Kongl. Majitx Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående betalningen af de i anledning utaf Högstsalig Hermes Majit Enke - Drottningens Arf uppkommande skulder; gifven Stockkolms Slott den i? Kongl.
Directeurerne bö:a med redlighet och yttersta noggrauhet förvalta lJisconten till det allmännas förman och säkerhet; sa hemställer jag till hvarje opartisk man, att sjelf dömma, huruvida reglementet blifvit i laglig ordning'efterlefvadt. En allmän och dagligen hörd klagan bade i Skåne och derintill belägna orter öfver den agiotering, som Malmö Disconts förskrifningar åstadkommit, torde tillräckligen bevittna, att missbruk inträffat , att penninge-oredan dag för dag tilltagit, och denna högljudda röst kan hvarken af advocatUre, sofismer eiler magtspråk vederläggas. Beträffande andra frågan, om Malmö Discont-Direction bör underkastas lagligt tilltal och ansvar; så tror jag, att en klok medelväg härvid bör iakttagas. Jag yrkar ej att Directionen. bör af publik actor tilltalas, emedan ett sådant steg säkert skulle bland allmänheten åstadkomma intryck, sorn satte dessa Contoirs-förskrifningar i ännu större misscredit, och följakteligen Jemnade agioteurerna ett ännu vidsträcktare fält för deras låga vinningslystnad, under nuvarande tryckande Eåne-behof och penningebrist. Jag känner ej, och om jag än kände, kunde jag likväl ej med fulla skäl bestyrka, livad som gifvit första anledningen till den ifrågavarande penninge-oreda och dermed förknippad agiotage, h orin od * Dm 17 Juli. modligen hafva händelser inträffat, som sa'te Directionen i obehaglig nödvändighet , att för Discont-röredsens upprätthällande vidtaga den utväg, att i stället for Assignationér på Banken, utläria egna förskrifningär , ställde på 3 månaders återbetalning.