Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Instruktionen i 10 §:s 3 Mom. huru Proföfversättnings-arbetena skola utkomma och publiceras, och detta stadgande utgör, i min tanka, en verklig glanspunkt i hela Instruktionen; önskligt vore blott att Kommissionen följde denna anvisning, ehuru besvärligt och sjelfförsakande för Kommitterade ett sådant publicerande blefve; men i samma mon Kommitterades antal hojrsmälter till några få personer — Kommissionens ledamöter utgöra för närv. blott 5 personer, och desse allesammans på ett enda ställe i landet boende —, i samma mon torde nu, mera än förr, den nåd. Instruktionen med afseende på arbetenas publicerande och den allmänna inbjudningen till en hvar, att med anmärkningar dervid inkomma, böra efterkommas. Och särskildt vänder jag mig till Hrr Jurister med förfrågan, om de kunna upspåra någon K. Kungörelse, som enligt Instruktionens 10 §;s 3 Morn. Kommissionen bordt anhålla om hos K. M:t, »hvarigenom »en hvar af Rikets Innebyggare tillbjudes att inkomma med sine »anmärkningar vid det tryckta öfversiittnings project», som BibelKommissionen eger att för hvar och en biblisk bok särskildt afgifva? Den genialiske och frisinnade Konungen Gustaf III har med ett sådant påbud velat åt den fria forskningen i BibelOrdet öpna en synkrets, renad och uphöjd öfver den hierarchiska dryghetens och sjelftillräcklighetens, samt den papistiska ofelbarhetens ensidigheter, hugskott och magtspråk. Efter afgifvandet af dessa vördsamma anmärkningar vid K. Instruktion af d. 18 Maj 1773 för den till Svenska BibelVersions förbättrande utsedde och förordnade särskildte Kommission, får jag inför Högloft. R. o. Ad. vördsamt föreslå, att R. St.-r till K. M:t ingå med underd. anhållan, att berörde nåd. Instruktion måtte, efter tidsförbållandernas kraf och med fästadt afseende på vinnandet af det ändamål, för hvilket den är gifven, undergå nödig förändring.
B:ko mark 6,177,040: \2^. hvaraf innestodo: hos Handelshuset P. Siemsen & K:o i Hamburg . 144,531: 11. „ d:o Sal. Heine i d:o 1,015,631: it72. „ d:o J. H. & G. F. Baur i Altona 1,0619,265: i2fV „ d:o H. J. Merck & K:o i Hamburg . 2,648,755: — „ Nordtyska Banken 1,298,857: 3. Ssgr Hamb. lkko mark 6,177,040: 12^. Under innevarande år till och med den 14 nästlidne September har denna behållning ökats: a) genom influten ränta och kapitalinbetalning å Bankens egande, i utländskt mynt ställda obligationer 19,238: - Transport 19,238: - 6,177,040: 12.^. Bevisorerne» Berätt. ang. Bankoverket. 3 18 Transport 19,238: — 6,177,040: 12^. b) genom ränta å behållningarna hos Ban kens hus i Hamburg och Altona: l:o för sednare hälften af 1860 65,952: u. 2:o för första hälften af detta år 68,843:^18. 134,797: - c) genom köp af valutor å B:ko mark 8,646,000, hvaraf remitterats för 3,000,000: — 3,154,035: — till Hamb. B:ko mark 9,331,075: 12^. men minskats: a) genom försäljning af vexlar å . 4,117,517: 9. b) provision, stämpel och porto 3,534: 2^, 4,121,051: 11^. till Hamb.
Stats-Rådet kunde således för sin del icke uppfatta gällande skäl till ändring i hvad det framställda förslaget till ny Stängsel-förordning i förenämnde omständighet innehåller.” Rörande nämnde fråga anförde Hans Excellence Justitiae Stats-Ministern i underdånighet, i likhet med hvad Hauf Excellence vid Laggranskningen i Högsta Domstolen yttrat: ”att då hvarje jordegare, oberoende af den angränsandes bruknings-sätt, måste vara berättigad att begagna, vårda och bekosta sina egor, såsom honom godt synes, så länge han icke gör intrång i grannens eganderätt; och den ena grannens enskilda fördel ej kan utgöra något giltigt skäl att ålägga den andre dertill bidraga, medelst deltagande i hägnads-besväretj så ansåg Hans Ex - Kongl. My ts Nådiga Skrifvelse N.o 38. cellence detta besvär, i öfverensstämmelse med den grundsats, sorn varit följd uti härom hittills gällande Författningar, böra fördelas förnämligast efter den förmon, hvardera grannen hade alt af hägnaden påräkna; hvarföre, och då i allmänhet det ej finnes vara något jemförligt förhållande emellan den nytta, som genom hägnader beredes tvänne grannar, af hvilka den enas tillstötande egor bestodo af skog eller utmark, men den andres af odlade egor, hyste Hans Excellence den åsigt att, hädanefter såsom hittills, egare af skog och utmark icke borde förpligta.? deltaga i stängsel emot andra egor, än dem som voro af lika beskaffenhet. Deremot fann Hans Excellence beteshagar och planteringar, hvilkas fredande i de fleste fall vore nödvändigt och alltid nyttigt, böra, ehuru i mindre mon, ansvara för hägnads-skyldigheten emot in-egor, samt tillstyrkte derföre i underdånighet, att detta deltagande måtte bestämmas till en tredjedel af skiljelinien.
September 1840 tillstånd lemnades till den ifrågavarande slussens användande till anläggning ef vattenverk, hördes ej mindro f. d. Ctor-omrrbv-c: tets tredje afdelning, än ock chefen för Vestra kanal—distinkte., I ... - '..3 l - ningshafvande i Götheborgs och Bohus län samt Styrelsen öfver allmänna vatten - byggnader, hvarvid upplystes, att gamla slussen vid Kjila Edet damsra, ecdan, i anseende till dess bristfällighet, trafiken allt ifrån år £C£. iitenla^nde r".tt gcoott den »f gamla Trollhätte kanal-bolag 5 vestra sidan af Lilla Eijets vattenfall c;:i: g;:a s. 12 Slatt-Vltkotlels Utlåtande, N:o 293. k. Ströms kanal, hvarken var elter kunde blifva af någon egentlig nytta för seglationen å Götha eif, helst då vattenfallet vid Lilla Edet är medelst Ströms kanaloch sluss-anlägguiug fördetadt uti 2:ne enkla slussar med en större mellanliggande bassin, hvarigenom behofvel att för rörelsens fortgång hålla Lilla Edets sluss i framtiden farbar för mindre fartyg och flottor jemväl blifvit undauröjdt.
DvifSdaler 0pecie, enligt den, med affeende å 0lagjFattenS beräf ning i mpntet, af ^ongl. ^aj:t och Svifets ©tänder förändrade 1664 årS mpntfot; Och håfve SSt i öfrigt anfett £>jj böra hoS ^ongl. ®?aj:t i underdånighet anhålla, dels att ofvanberörde ftadganden måtte meddelas till allmänhetens fännedom, i den ^ungörelfe, forn torde i 'DJådep utfärdas, angående uppbäfvande af det, medell Äongl. Äun* görelfen den 18 ®arS 1818, allmänheten tillfännagifna bejlut omin* jftänfning i utveplingen af 0ilfver emot banfens SranSportfedlar, dels ocf att, i fammanl>ang f>ärmcd, nödiga före)Trtfter måtte blifva meddelade, ej mindre för liqotdationer enfftlde emellan, efter enahanda grund, forn för jfatternaS utgörande utjlafad är, än ocf för debi* tering och uppbörd af alla jlags kronans räntor, fa att BÖSatt förenämnda jladgande må efter ordalpdelfen blifva tillämpadt, och all farhåga för ffatteförl>öjning genom mpntbejlämningen, fålunda, un* danröjd. sgijj. tia 3t. ©t. $5rot.
I detta hänseende får -Convoy-Commissariatet underdånigst åberopa, hvad Convoy-Commissariatet i underdånigt utlåtande af den 13 Februari 1838 öfver då nyss afgifne Revisions-berättelse till upplysning i ämnet anfört, och hvaraf torde följa, att, sedan ve derbö - — 105 — derbörandes önskningar i afseende på inskränkning i kostnaden för Convoy-Comnaissariatets aflöning inträffat, och Eders Kongl. Maj:t, genom Nådigt bref af den 14 April 1837, förordnat CommerceCollegii President till Ordförande i Convoy-Commissariatet, denna fråga kan anses såsom de facto afgjord, samt rätteligen hädanefter afforas från de ärender, som äro uppskjutna och behöfva vidare omförmälas. Remiss-handlingen återställes härjemte underdånigst och ConvoyCommissariatet framhärdar med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit, Stormägtigste, Allernådigste Konung! Eder Kongl. Maj:ts nnderdånlgste, tropligtigste tjenare och undersater €. D. SKOGMAN. Fredr. Due. J. H. Kreuger. Garl Arfwedson. Jon. Schön. "Stockholm den 7 Februari 1840. M. F. Åberg. 14 — 106 — Seraphimer-Ordens-Gillels und. utlåtanda. Storm ägt i g ste, Allernådigste Konung!
Jemte förmälan, hurusom distriktsläkaren vid Tumba i årlig lön endast åtnjuter 150 R:dr, utgörande räntan af ett för sådant ändamål doneradt kapital, hafva, uti särskilda motioner, hos Ridderskapet och Adeln Friherre Bonde, Knut (motion N:o 149), inom Preste-Ståndet Kyrkoherden Wennerström, (motion N:o 79) och inom Bonde-Ståndet Riksdagsfullmägtigen L. M. Carlsson från Stockholms län (motion N:o 259), af i öfrigt anförda skäl, föreslagit att Rikets Ständer måtte på ordinarie stat anvisa ett årligt anslag af 850 R:dr till löneförhöjning åt distriktsläkaren vid Tumba, så att dennes lön komme att uppgå till samma belopp, som de nuvarande extra provincialläkarelönerna, hvaremot bemälde läkare skulle vara underkastad samma skyldighet, som extra provincialläkare; men då, såvidt Utskottet har sig bekant, Staten icke i något fall bidrager till aflönaude af de utaf åtskilliga kommuner anställde distriktsläkare och någon anledning icke förefinnes att i afseende på den ifrågavarande läkarebeställningen göra något undantag, hemställer Utskottet, att omförmälda motioner må af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. 83:o. Uti den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof har Kongl. Maj:t erinrat, att den under titeln Sundhets-kollegium och Medicinalstaten, med ett förslagsvärde af 3,908 R:dr 40 öre, upptagna indelta spanmål 1,954 kubikfot 2 kannor, såsom rätteligen tillhörande det i Riks-staten nästpåföljande anslaget för B ammor ske-under visning en och Barnbördshusen, hvilket förut varit inbegripet under nyssnämnda anslagstitel, borde från det förra anslaget till det sednare nedflyttas; och är detta i bilagda tabell Litt.
M. att efter omständigheterna bestämma personer, huru många som skulle komma alt resa o. s. v. Att. anslaget nu blifvit bestämdt för 70 personer, tror jag icke är någon förbättring; men då en återremiss gör ett uppehåll, som kunde föranleda att innan denna expedition korn åstad hela expositionen vore slut, så, ehuru jag anser att Utsk:s tillstyrkande kunnat vara bättre, tillstyrker jag likväl bifall dertill. Gr. Mörner: Det är mindre för att motsäga de skäl, som för öfrigt äro anförda, enär troligen hvar och en härutinnan stadgat sitt omdöme, än för att anmärka något emot den stora brådskan med saken, då man befarar alt en återremiss skulle tillintetgöra hela förslaget, som jag begärt ordet. Jag kan icke föreställa mig att en sådan påföljd deraf skulle inträffa då man vet att tiden för expositionen är rundligen tilltagen och man sannolikt icke heller har anledn. att befara att de förstkommande kunna för de personer, som härifrån skickas, hvilka än dessa personer kunna blifva, borttaga något, som de kunna hafva att skörda under de 14 dagar, som dem medgifvas att bese expositionen. Om de komma något tidigare eller sednare torde således vara af föga vigt. Den 10 Maj f. m. För öfrigt vet jag icke med hvad slags fartyg dessa personer skulle komma att transporteras: men vi kunna svårligen råda öfver elemenlerna. Möjligen skulle dessa kunna göra ett längre upskof än del som skulle blifva en följd af den här ifrågasatta åter remisseu. Jag tror i alla fall att en mogen öfvertygelse och ett rigtigl beslut är bättre än ett brådstörtad! och tilläfventyrs mindre förmånligt. Frih. Cederström: Elemenlernas motstånd å hafvet torde med tillhjelp af Kronans ångfartyg kunna öfvervinnas; men 0111 genom deras strid någon tidsutdrägt kunde antagas varda orsakad, sä är det väl så mycket mera skäl för R. o. Ad. att ju förr dess heldre låta expeditionen afgå, men ingalunda sjelf utföra de stor miga elementernas röle pä förhand.
Majtts Befallningshafvande böra inom en viss fastställd tid inkomma till Allmänna Magazins-Directionen med tidiga årsberättelser om tillståndet i Länen; så får Utskottet härvid anmärka, att Kongl. Maj :ts Befallningshafvande redan länge haft ett sådant åliggande sig uppdraget, och då Utskottet ej äger sig bekant, att någon af H errar Landshöfdingar uraktlåtit att med behörig noggrannhet fullgöra denna för Länet magtpåliggande åtgärd, finner Utskottet ej nu någon anledning vara för handen, att tillstyrka bifall till förnyandet af en Ekonomisk anstalt, som redan är vidtagen och grundad på de noggrannaste föreskrifter. Vidkommande åter den väckta frågan om väljande af en Comité i hvarje Församling, till fördelande af den till'dagna undsättningsSpamnålen, så får Utskottet härvid erinra, att till utrönande af hvarje Orts Spannemåisbehof vanligen så tillgår, att livar och en af Församlingens medlemmar, som åstundan ett sådant understöd, anmäler beloppet deraf vid i detta ändamål utsatt Socknestämma, hvar - Besv. och Ekon. Utsh. T\etanhanjen. g/J7 efter Protocollet till Kongl. Majus Befallningshafvande öfversändes, som, efter granskning a.f aila sålunda insända reqvisitioner, häst blir i tillfälle att utröna Länets behof af Spannemål, och sedermera, i enlighet dermed, fördelar tillgångarna Församlingarne imellan, i förhållande till deras gjorda uppgifter.
Barn saknas sällan i dessa familjer, men föräldrarnes fattigdom och deraf följande oförmåga och sorglöshet för deras vård och uppfostran förorsaka, att de till större delen i spädare år dö, eller komma fattigförsörjningarne till last, eller på flerahanda sätt förspridas, så att ett högst ringa antal af dem vid den uppvuxna åldern igenfinnes i födelse-bygden och der hafva utkomst. Öfvertygande bevis härom träffas vid de årliga bevärings-mönstringarne, då från dessa trakter alltid ganska få bevärings-ynglingar inställas, och från Danderyds socken år i83a icke en enda. Utan att Länets allmoge kan i allmänhet rättvisligen beskyllas för misshushållning och öfverflöd, hafva dock hufvudstadens och de bildade klassernas ständigt för ägaren varande exempel ej kunnat undgå att väcka llya behof och inleda i lefnads-utgifter, som, måhända i sin mohn, äfven motverkat en allmännare förkofran och talrikare bosättningar. För öfrigt hafva Länets invånare icke haft känning af de missväxter, sorn träffat åtskilliga andra provinser, utan skördarne varit nöjaktige och äfven i83a, oaktadt detta års otjenliga bergnings-väderlek icke under medelmåttan. Äfvensom smittosamma sjukdomar kunna sägas hafva uteblifvit, då de fall af koppsjukdom, som i åtskilliga delar af Länet årligen inträffa, mindre ofta äro dödliga och alltid väcka så tidig uppmärksamhet, att smittans utbredande motverkas. i fråga olli invånarnes bildning i sedligt och intellektuell hänseende, torde vara svårt, att, genom jemförelse med en så nära förfluten tid, komma till något bestämdt omdöme. Tjenstemännen och i synnerhet Presteme, hvilkas iakttagelser i detta ämne måste mest tillitas, yttra sig derom olika, allt eftersom de, hvar i sin ort, finna undervisningen oell den moraliska ordningen befrämjad eller hindrad genom mer eller mindre goda skol-inrättniugar, genom invånarnes från förra lider ärfda lynne och lefnadssätt, genom orternas läge och granskap m, na. I allmänhet laget, saknas dock ej tecken Lill ett visst stigande.
Besvärsoch EkonomiUtskotten: 1:0 Herr Hammarskölds, L. den 24 sisth Febr. f. m. på bordet lagde Memorial, innefattande anmärkningar mot nu gällande ScholOrdning; jemte de af Friherre Adlerbeth, J., och Herr von Hartmansdorff, Aug.. i anledning deraf, afgifne yttranden. 2:0 Herr Tolls, Florus, den 24 sisth Febr. f. m. på bordet lagde Memorial, om nyttan af Marscher för Armeen och sättet att derigenom befordra Fenninge - Circulation; jemte Herr Klingstedts, Gustaf Fredric, rörande samma ämne afgifne yttrande. Frun Iloga>. Preste-Slånclet. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet: Riksens Ständers Deputerades vid KrigsRevisionen Berättelse al den 20 Jan. 1S2Ö. Riks-Ständens Stats-, ocli Ekonomi-Utskotten: Prosten Georg Herlitz’s Memorial, om inrättande af Postföring på Gothland. B e vill 11 i 11 gSrUt skottet: Prosten m, m. D:r Rönbecks Memorial angående Bevillning af Kyrkornas inkomster i Skåne? Halland, Blekinge och Bohus Län, Lag r Utskottet: Professor Fröbergs Memorial, angående Expeditionssätfet af Kongl. Majrts Nådiga Ren solutioner i Besvärsmål, Frän Vällojl. Borgar e^Stäiulet. S. D. Remitterades till StatSaUtskottet: Malmö-Riksdags Fullmägtiges Herrar IL A. Falkmaös o.oh J. Möllers Memorial om bidrag från Staten till Incjvarteringen för den der i Staden förlagde Garni zon jemte flere Ledamöters tillägg, Statsoch BeyiU nfngSnUtskotten: 1:0 Herr B. H. Santessons Memorial, om algi flen till Veneriska smittans hämmande, 2:0 Herr Ehingers i samma ämne tillika med flere Ledamöters yttranden. Stats-, och BanconU tgkotten :
Sedan mycken lång tid tillkaka hafva vissa af landets näringsgrenar varit skyddade genom förbud emot införsel från främmande land af dylik vara, deraf ock upstått den följd, att högst betydliga kapitaler blifvit i dessa näringar använda En ganska stor del af landets befolkning finnes i samma yrken inlärd och förskaffar genom sin konstflit bergning och trefnad för sig och de sina, samt åt den angränsande jordbrukaren en lättare atsättning för öfverskottet af jordens alster. Af icke mindre vigt än dessa med större ikapitnl-tillgång och många arbetare drifria fabrikationer, äro för vårt land, med dess långa vintrar, husslöjden och de binäringar, som kunna af allmogen bedrifvas, hvilka till väsendtlig del äro beroende af nämnde tillverkningar af större omfång. Af alla dessa vigtiga omständigheter, och af omvårdnad för så många dess undersåtares välfärd, har K. M. funnit hinder möta för sig, att borttaga det skydd lagstiftningen sålunda lemnar, med mindre full säkerhet kan gifvas, att de bestämmelser, som komma att sättas i stället, blifva beståndande någon längre tid, derunder näringsidkaren kan hinna bereda sig på andra förhållanden. Nöjaktig visshet härutinnan synes ej stå att erhålla, så länge, enl. Cl § Reg:sE:n tullbevillningen i alla dess delar kan vid hvar Riksdag underkastas granskning och möjligen äfven förändring. Rikets Ständer lära nogsamt inse, att näringarnes upkomst och förkofran i högst väsendtlig mån beror deraf, att lagstiftningen i detta fall blifver mera fast och beståndande, så att ej tidt och ofta äfventyr för näringsidkaren af menliga omkastningar upstå. Då K. M. nu föreslår ett tillägg till nämnde §, sker det ock i afsigt att bereda R. St:r möjligheten att åt detta slag af lagstiftning gifva en större varaktighet, utan att härigenom någon rubbning sker i de Konungen eller R. St:r genom Grundlagen ömsesidigt tillerkände rättigheter. Med anledning häraf föreslog K. M. en sådan förändring i tull-lagstiftningen: »Alla afgifter, som R. St:r under de i föreg:de§ nämnde titlar bevilja, skola utgöras intill slutet af det år, under hvars lopp den nya bevillningen af R.
Biskoparne äro sjelfskrifne ledamöter, och man kan vara säker på att de prester sorn blefvo valda, skulle anse sig hufvudsakligen bestämde att bevaka Presterskapets s. k. rättigheter, hvilka stundom kunna vara i strid mot församlingens sanna väl och högre intressen. Det skulle anses som ett himmelsskriande brott om någon af de valda presterne vågade hysa en skiljaktig åsigt, alla frågor kommo således de presterliga ledamöterna att stå som en man, och kunde de få endast en lekman med sig så hade de en ständig pluralitet. Penna sammansättning skulle blifva ännu fördelaktigare för hierarchien, än om prester ensamt skulle afgöra frågorna; ty då kunde man stundom påstå, att deras beslut voro stridande mot församlingens opinion och tanke, men nu skulle presterna alltid kunna säga: det vore icke allenast deras åsigt, utan hela församlingens tanka, som blifvit uttalad; hvarigenom ock mötets yttranden skulle tillskrifvas en större vigt, än om mötet utgjordes allenast af prester. I fråga om Kyrkomötenas kompetens, så skulle de, enl. Utsk:s förslag, endast blifva en komité, som utredde vissa frågor, men för det ändamålet behöfver man ingalunda sammankalla ett kyrkomöte. Afsigten med ett kyrkomöte borde vara att få ett uttryck af församlingarnes opinion, men för att vinna denna afsigt, fordras äfven att kyrkomötena erhålla motionsoch petition s-rätt. Motionärens förslag har åtminstone ett företräde framför Utsk:s, ty enl. det förra skulle kyrkomötet sammanträda periodiskt, ehuru med vissa inskränkningar. Jag skulle vilja att kyrkomöte sammanträdde hvart 3:dje år, dock skulle man undvika att dessa möten kommo i kollision med Biksdagarne, utan borde de hållas året efter hvarje Eiksdag. Någon beslutande-rätt kan ej nu komma i fråga att updragas åt dessa möten, emedan dertill skulle fordras Grundlags-förändring, men jag lägger vigt på att de erhålla petitions-rätt.
Saken var af fru Sopliie Acl1erqywr.e förberedd skviil. i Ticlslxift för hemmet som i Dagny genom nppsatserlia Om ykkesoch ssiiuc~k ?st~x ?nclier ', för .flicka ?$ 1: q f t e a.tk gqvn dem t6h$,y till sjii (fÖrsö~yj~z.in,p samt » Statistiken och Stipendiefonder, fö9, kwinnor a. Dessa uppsatser ' spriddes vidare talrika sepap&amp; ett synnerligen öfvert y galide och rat-aftryck och fYa~nl~öllo belysaiide satt behofvet af stipendier för kl 71111ior. Intresset för friigan var på detta satt w k t i vida kretsar, och 5s 1887 nedsatte Fredrika-Bremer-Eörb1111det sin St.ipm&amp;ie7; onziti. Med fog kali man ju saga. att den tadien, att vårt la~ands clöttrar hafva samma rätt som dess söner till. sj alfförsör,jning, annu ej till fullo geiiomträngt det nllmänna rättsmedvetandet. Hurn mycliet lättare är det ej t. ex. för en yngling än for en flicka a t t beträda den väg, som leder till verkligt oberoende. A t t i någon mkn söka bidraga till ~ t j ~ m n a n d e af t dessa orättvisor hör natiirligen till de uppgifter, Fredrika-Bremer-Förbundet satt sig före. Den uppmärksamme iakttagaren kan. dock ej iindgk att finna, det de förvärfssökande kvinnorna vid val af arbete ensidigt kasta sig öfver några få verksamhetsgrenar, under det a t t iitsldliga synnerligen lämpliga äro förbisedda eller med fördom betraktade. Denna ensidighet inverkar menligt p&amp; skval mans som kvinnors löneförhållanden i drniinhet.
Wid förnyad föredragning af Bevillningsutskottets den 6 October pä bordet lagda utlåtande, rörande Brännwins-tillwerkningen för Carlscrona Stad, blef detsamma, uppä gjord Proposition, af Ridderstapet och Adeln bifallit. Upplästes ä nyo Banco-Utskottets uti Memorial af den 4 October, hwilket sistledne ^leni-dag kades pä bordet, yttrade tanka till afstyrkande af Annuitets-läne-systemets bibehällaade. Herr Baron och Landt-Marstalken yttrade, att, dä detta Memorial blott innefattade Banco-Utskottets, i anledning af Stats-Utstettets meddelande, yttrade tanke om detta ämne, torde det ej kunna annorlunda anses än såsom sci notity-im ingifwit,och nstd sjelfwa hufwudfrägan nägon ätgärd icke för det närwarande kunna äga rum, sedan Stats-Utskottets betan - 408 Den 8 October. kande deröfwer blifwit af RidderstapeL och Adeln äterförwisadt. Ropades Ja. Föredrogs ä nyo detSärstilta Utskottets sistledne ^Uni-dag pä bordet lagda Me-norial, rörande fastställelse af de wid förra Riksdagen tagna beslut, hwilka ansetts endast trll den nästföljande blifwa gällande. Bifölls. Upplästes a n po Stats-Utskottets den 6October första gängen pä bordet lagda Memorial, rörande medel till tryckningen af Ridderstapets och Adelns Protocoller, samt Bihanget till RiksStäadens Protocoller för denna Riksdag. Herr lorneblscl, Osri, hade inlemnat ett