Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:ts för densamma utfärdade nådiga reglemente, skall stå under E. K. M:ts Befallningshafvandes öfverinseende och förvaltning, tillkommit i följd af en statens tjenstemans förvållande, hafva Rikets Ständer, med afseende jemväl å det med kassan åsyftade välgörande ändamålet, funnit billigheten fordra att staten godtgör den sålunda uppkomna förlusten samt dymedelst sätter meranämnda välgörenhets-inrättning i tillfälle att uppfylla de densamma åliggande förbindelser; hvadan ock Rikets Ständer velat medgifva att, sedan beloppet af den förlust, som merberörda pensions-kassa lidit till hufvudstol i följd af Landträntmästaren E. G. Harlins iråkade balans, blifvit utredt, denna förlust ma af Riksgälds-kontoret cassan ersättas; hvaremot den eller de utdelningar i vederbörandes konkursmassor, som derefter kunna pensionskassan tillfalla, i stället skola till statsverket ingå. Hvilket Rikets Ständer få härigenom hos E. K. M:t i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 29 Juli 1851. Expeditions-Utskottets Förslag lill und. Skrifvelse, N:o 117. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 26 Juli 1851. Presle-Ståndet den 26 Aterremitteradt af Borgare-Ständet den 29 Godkändt af Bonde-Ståndet den 5 Aug. — Ihkets Ständers underdåniga skrifvelse, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Forsta Hujvudtitel. (Stats-Utsk:s Uti., N:o 82, Meni. ]N:o 147 oell Först. Slats Utsk:s Mein. N:o 257.) S. A. K. Sedan Rikets sednast församlade Ständer beslutat, alt den till H. K. H. Kronprinsens hofhållning bestämda anslagssumma skulle från och med början af det år, då H. K.
Vid den norr om Mälaren gående stambanans fortsatta ledning från Westerås till Stockholm, komme väl samma bana alt genomlöpa allmänt odlade och fruktbara trakter; men denna landsort synes icke hafva något synnerligt behof af en ytterligare eller ny kommunikationsled, helst den i sitt granskap eger ganska fördelaktiga vattenkommunikationer med hufvudstaden samt andra orter, och den i Kongl. Maj.-ts Nådiga proposition föreslagna norra stambanan kommer att på icke långt afstånd derifrån anläggas. Ett helt annat förhållande eger deremot rum i alseende på den motsvarande delen af eo jernväg söder om Mälaren, eller mellan Katrineholm och Stockholm, som får sin sträckning inuti landel lill större delen på 3 ä 4 mils afstånd frän närmaste vatten-kommunikationsled och kommer att genomgå en landsbygd i vida större behof af förbättrade eller nya kommunikationer. Derföre torde denna jernväg, sedan rörelsen å densamma framdeles ökats med den från Östergötland och rikets sydliga delar tillkommande trafik, förmodligen blifva den lörsta Svenska jernväg, som för att motsvara rörelsens behof måsto utläggas till dubbel bana. I fråga om den inverkan på sammanlagda längden af Statens jernvägsatlläggningar, vestra stambanans ledning norr eller söder om Mälaren kommer att medföra, anser sig Utskottet, som äfven å delta förhållande egnat sin uppmärksamhet, böra upplysningsvis erinra, alt genom de norra jernvägsliniernas utdragning från Upsala och Frövi uppkommer nästan samina väglängd för Statens jernvägs-byggnader, om nämnde stambana anlägges på Mälarens södra sida, sorn genom utföraode af de ntaf Jemvägskommittéen föreslagna jernvägSlinier på hvar sin sida af denna sjö och Hjelmaren; men om vestra stambanan varder anlagd söder, i stället för norr, om Mälaren, kan, ulan ali sådant föranleder någon förlängning af statsbanorna i sin helhet, ett ändanrålsenligare och mera utsträckt samt för de norra provinsernas rörelse mera gagnande jernvägssystem erhållas.
Befallningshafvande i “Westmanländs län till Magistraten i Sala den 23 December 1852 aflåten skrif'Vfelse, alt desamma förut “Varit anslagna åt en kollega vid nämnda skola, men sedermera blifvit till fyllnad Uti Rektors lön inberäknade, vid hvilket förhållande och då omförrnälde beldpp åtminstone icke numera är ätt anse såsom hushyresmedel för“Rektor, hvilken, enligt hvad upplyst blifvit, är i åtnjutande af boställsrum, utan VitfYöi-ähdrad lönbrfeglering, blifvit Rektor anslagna, finnér jag mig icke kunna tillstyrka, att saj*de belopp må utöfver den ä ‘stat uppförda lönen Rektor tillerkännas. 1 åfsfeendo å de af framlidne Dorhprosten B■ Sjögren till aflöning för lärare Vid éliunehtarläroVérk ftföm Wexiö Stift gjorda donationer är vördet upplyst, ett "3:né'‘sådåiiä finnäs; ätt en af deSsa, äfäedd att bereda någon löneförbättring åt 4 kolleger vid Wexiö elementarläroverk och 2:ne vid läroverket i Jönköping, af hvilka Bil. JY* 7 d) lill Kongl. Maj:ts Nåd. Prop M 1, om Statsverket 1862. 43 de förra skulle hvardera erhålla 15 Rdr B:ko och de sednare 10 Rdr samma mynt, nieu mot åliggande att hvar i sin ordning hålla en oration öfver något passande ämne, ursprungligen utgjorde ett kapital af 2000
Utan att nu ingå i yttrande, huruvida det må vara lämpligt att en Riksbank, hvars hulvudsakliga åliggande det är att upprätthålla myntvärdet, derjemte 20 Banko-Utskottets Utlåtande M 17. bedrifver lånerörelse, har Utskottet bordt erinra, att indragning af Bankens lånerörelse först efter längre tids förlopp kan verkställas; ty, om äfven den lånerörelse, Banken omedelbart besörjer, snart nog skulle kunna derifrån till andra låneinrättningar förflyttas, qvarstår likväl Bankens skyldighet att intill oktroj-tidernas slut förlägga nuvarande filial-banker. Bankens skiljande från all lånerörelse skulle till enskilda låneinrättningar öfverflytta den vinst, som på nämnde rörelse uppkommer; en vinst, betäckande förvaltnings-utgifter och lemnande ett betydligt öfverskott, hvilket Bikets Ständer kunna vid hvarje riksdag disponera. Och enär Bankens blifvande funktioner komine att lemna ringa, om ens någon vinst, skulle Rikets Ständer nödgas att anvisa medel för betäckandet af Bankens förvaltnings-kostnader, hvilka sannolikt blefve uppstegrade genom utsträckt vexlings-rörelse, hastigare förbrukning af sedlar eller vexlar m. II. orsaker. Slutligen har Utskottet icke velat lemna oanmärkt, dels att det, med nuvarande outvecklade kommunikations-anstalter, icke är tänkbart, att skattevexel-beloppet skulle kunna en gång om året bland allmänheten spridas och åtminstone till större delen åter invexlas, och dels att allmänheten, van dervid att de sedlar eller förbindelser, Banken utgifver, fortfarande bibehålla sitt värde och gällande kraft, skulle med högsta ovilja emottaga anvisningar eller vexlar, hvilka, efter den 1 Oktober året efter det, då de blifvit utgifna, endast under vilkor af viss rabatt, emottoges och efter ytterligare ett år möjligen förlorade allt värde.
Famillensunderhåilssumma öfverensstämma; men som Kongl. Majit, enligt sin Nådiga Proposition, säkerligen derlillföranledd af vigtiga orsaker, deln Utskottet ej varit i tillfälle att bedo - 848 Den 17 Juli e. m ma, föreslagit en annan åtgärd än den, Ut" skottet i r-itt förra Betänkande tillstvrkt; sa föreslår Utskottet att, ined bifall till hvad Kongl. Majit i Nåder proponera^ Biksens Ständer i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Majit af den summa, Mntl, för Hertigdömet Pommerns och Furstendömet diligens afträdande, år act förvänta, och Kongl. Maijt i Nåder till Biksens Ständers disposition behagat öfverlemna, låta liquidera f. d. Kongl. Famillens ifrågavarande arf efter Högstsalig Hennes Majit EnkeDrottmngen; hvarvid likväl de 49»5°° Bd. Svenskt Banco, som, på sätt Utskottet i dess förra Betänkande tillstyrkt, skola Staten ersättas för de af Hennes Majit innehafda R«*et tillhöriga Jouveler, synas böra afdragas, så framt de ej varda af Hennes Majits öfriga qvarlåtenskap godtgjorde, heldst denna summa vid den nu verkställda StatsRegleringen ät för bevilljade anslag såsom tillgång påräknad. Upplä stes och lades till handlingarna röl. jandefrån Högvördiga PrestStåndet inkomna ProtocollsUtdrag: 1:0 af den 2 Juli, i anledning af frågan om Presterskapets löningssättj yttrandes 'Ötån - t V. Den 17 Juli. m.
Di härigenom skall inträffat, att ofvanberorde inkomst liir I8li blifvit, emot det föregående året, mindskad for Stadens sju Uppbörds Cornmissarier med ett samtnanberäknadr beioppraf93o R:dr Banco, och deras lön dessutom medtagen deraf , att de till fortskyndande af så väl restantiernäs indrifvarede, sorn undersöknirigarne , hvilka föregå Afkortnings Längdernas upprättande , • varit nödsakade att mot betalning begagna större biträde, än som under de förra åren, med en rymligare redogörelse tid , fordrats; så och enär Uppbördsbetjeningen icke desto mindre villigt fullgjort dem lemnade föreskrifter, utan afseende på egen förlust, hvilken för ’dern vore desto mer känbar, som den lön, de af Eders Kongl. Majt och Kronan samt Stads-Cassan åtnjutit xgl I , sammanlagdt för hvarje Uppbörds-Commissarie och dess Skrifvare , ej utgör mer än omkring 260 E:dr, anhåller Herr Grefven och Öfver-Ståthållaren , det Eders Kgl. Maj:t till ersättning för hvad i frågavarande sju Uppbörds-Commissarier, såsom ofvanberördt är, genom en tidigare indrifning af l8rl års Krono Uppbörd förlorat, i Nåder täcktes anslå till Öfver Ståthållarens disposition xooo R:dr Banco, heldst det, i annat fall, 6kulle blifva svårt, om ej ogörligt, att eljest forcera Dm 11 Juli. 1095 forcera dessa Uppbördsman , att med lika skyndsamhet uppbära och redovisa äfven 1812 års Rppbörd, på fortskyndandet hvarafiikval endast och allenast skall bero möjligheten, att, efter förrättad taxering, kunna i Hufvudstaden företaga innevarande års Krono-Uppbörd på samma lid, som i. hela den öfriga delen af Riket samt för framtiden ärna en lika ordning.
Tages i betraktande att det bolag, som besörjer trafiken å Jemtlandsleden, fraktar tyngre] gods, såsom salt, spanmål, m. m., emellan Melen och Östersund, 16 mil, för i medeltal 7,8 7 öre per centner milen enligt taxa, i stället att varutransporten med vanliga förmån under normala förhållanden kostar minst 15 öre och att för hvarje centner gods, som med vanliga formän fortkaffas från Sundsvall till östersund, erfordras 1,2 5 hästdagsverke och till samma ort från Lewanger 1,8 7 ; men att transporten å kommunikationsleden verkställes med begagnande af blott respektive 0,60 å 0,61 hästdagsverken öfver land mellan sjöarne; så synes det vara alldeles uppenbart, att denna led redan i sitt nuvarande ofullkomliga skick är och i en snar framtid, äfven om inga förbättringar vidare förekomma, ehuru i det afseen det - Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:o 291. det mycket kan göras, äfven med hänseende till frågan att minska omlastningarnes antal, kommer att blifva till ofantligt gagn icke allenast för de delar af Nordre Trondhjems arnt och provinserna Jemtland, Herjeådalen och Medelpad, som tillböra området för denna led, hvars areal kan uppskattas till omkring 1,000 svenska med en befolkning af endast cirka 150,000 personer, sorn till följd af sin glesa utsträckning på den stora ytan har största behof att spara arbetskraft för jordens odling, utan jemväl, i mån bileder hinna anläggas, hvilket af naturliga förhållanden underlättas för Helsingland och Ångermanland, sorn otvifvelaktigt till vissa delar deraf komma att anlita ledén för sina behof af norska produkter, äfvensom för export till Norge af sina väfnader, när tullförhållandena mellan de båda rikena så ordnas, att äfven sådana varor må tullfritt dit införas landsvägen. I samma mån kommunikationen till lands mellan tvänne orter förbättras, ökas handelsförbindelserna och som följd deraf utbytet mellan de båda. Detta är en regel, som beklagligen varit nära nog främmande för folken i de båda förenade rikena, för såvidt frågan rört förhållandena deni emellan.
Kammar-Collegiurn, gom öfverlemnat Handlingarna till Kongl. StatsContoirets åtgärd; i anledning hvaraf Kongl. Stats Contoiret, för att kunna anordna pensionen, sorn borde utgå till det belopp Mantalsskrifnrngsprovisionen utgjort, beräknad efter Nio års Medium, genom'skrifvelse den 24 December 1812 anmodade Kongl. Majus Befallningshafvande, att låta upprätta och insända uträkning å berörde provision, men hvilket icke skeft, ulan har Kongl. Majus Befallningshafvande sedermera först den 12 April 1814 till Kongl. Stats Contoiret inskickat en ny Reqvisition å Mantalsskrifnihgs-provisionen för åren 1 809 och 18 10, men hvaruti hvarken den förra eller Kongl. Stats-Coutoirets derå aflåtne svar åberopas; i anseende hvartill och ehuru - 1336 Den s>8 Juni. ru beloppet af den i sista reqvisitionen för Åkerström uppförda provision, bestigande för år 1809 till 80 R:d 18 sk. 3 rst. och för 1810 till 80 Il:d 29 sk. 8 rst , vid anstäld granskning i Kongl. Stats-Gontoiret funnits rigtigt, Kongl. Stats.Contoiret, vid målets förehafvande elen 15 Augusti förlidét år, funnit sig emot Kongl. Kungörelsen den 9 December 1812 icke kunna bevilja utbetalning af denna provision, såsom ej reqvirerad inom den föreskrifna tiden af den 1 Juli året efter det, hvarunder fordringen tillkommit. Sedan förhållandet sålunda är upplyst och utredl samt det hinder derigenom upphört, som satte Stats-Utskottet ur tillfälle, att i dess förra utlåtande hufvudsakligt yttra sig öfver denna fråga, få får nu Utskottet förklara, att som förra Mantalsskrifvare!!
Utskottet anse för tillräckligt att åberopa sitt redan afgifna yttrande, så framt icke Utskottet funne sig pligtigt förklara, att det ingalunda kan godkänna en framställning, som sätter Skådespelarekonsten i bredd med hvarje annan industri-utveckling. Den förra, äfven om hon skulle antaga ett lägre rum bland de sköna konsterna, har ett med dem gemensamt högre syftemål, nemi ligen det skönas fulländade framställning, för att verka till bildning och förädling. Penningevinsl eller inkomst ingår egentligen icke i dess beräkning, utan för så vidt som den fordras för dess bestånd, och den borde åtminstone aldrig för henne blilva hvad den är för det borgerliga gäringsyrkef, huf - vudsak. Och om det än skulle kunna sägas, att friheten, såsom ett vilkor för bägges utveckling oell tillväxt utgör en föreningspunkt dem emellan, så företer sig likväl dervid den märkliga skillnad, att, när konsten alltför nära befryndar sig med speculationen och öfvergår till födkrok och vinstberäkning, så är hon äfven snarast färdig alt förlora ur sigte sin högre bestämmelse, och just då torde någon gång uppstå anledning att begränsa dess fria utöfning, hvilken Utskottet i öfrigt, betraktande henne i och för sig sjelf och oberoende af inskränkande yttre förhållanden, ansett för dess fullkomnande så väsendtlig. Utskottet kan ock derföre icke hänföra konstfriheten under samma lagparagraph med näringsfriheten Men om äfven så vore, att 60 §. af Regeringsformen vore tillämplig för bägge, så kan Utskottet likväl icke finna, att Grundlagens bestämmelser, genom önskningar framburne af Oeconomie - Utskottet, böra göras gällande. Vägen till vinnande af ett sådant ändamål är så väl känd och så ofta beträdd, att den icke lärer behöfva anvisas. Vidkommande åter den andra, eller hufvudsakligaste anmärkningen, att nemligen det resultat, hvartill Utskottet kommit, är i strid med dess egna öfver Theaterfriheten uttalade åsigter, så torde Utskottet före pröfnin - 36 Ålim■ Besv. o. Otc. Uisk. Uil.
Sorn erfarenheten visar, att under Epoken från 180*. lill 1807 SilfverFonden jemt förminskades un der det RiksgäldsSedelstocken förminskades, och BancoSedelstocken förökades j likväl unde en allt jemt fortfarande ungefär ÅlpariCourp och utvexling5 så vill jag först uppställa förhållandet mellan SilfverFonden och Banco Sedelstocken, jemfördt med det nuvarande, och derefter jemförelsen emellan hela Rörelse» Capitalet af BancoSedlar, RiksgäldsSedlar, samt Discontpapper, och den nuvarande. År i805 t. ex. var Coursen på Hamburg 50 sk-, SilfverFonden i Banken 3,408,054, BancoSedelstocken 7 millioner då förhållandet räknadt efter 126 sk. myntvärde, var nära det samma som nu. 1806 vsr Coursen 51 sk., SilfverFonden 3,302,570 R:dr B:co, Sedelstocken S,390,930, således redan förhållandet sämre då än nu. 1807 vsr MedelCoursen 54 SilfverFonden 2,909,285 , BancoSedelstocken Den 3 2 Julii c. m. 9j554)05'°j således 3 gånger större än SilfverFonden. 1808 var Silfve» Fonden 5,437 <M. Medelcoursen 537;dels sk-, BancoSedelstocken i7j526,i9o, eller öfver 3 gånger större; dett* under brinnande krig. Nu är BancoSedelstockeo blott något öfver 1 gång till så storsom SilfverFonden.
B. XVII p. 56. B. XXI p. 101. Preste-Ståndets d:o B. XI p. 370. B. XIV p. 136, XVIII. 166. Borgare-Ståndets d:o B. V p. 775. B. Bonde-Ståndets d:o B. VII p. 167. 4:o. Förslag lill ändrad redaction, rörande Erke-Biskopsoch Biskopsval. RegeringsFormen. §. 29. Till Erke-Biskop och Biskopar, Till Erke-Biskop och Biskopar; med hvilkas val förhåiles efter förra med hvilkas val föihålles enligt Kyrvanligheten, utnämne Konungen en af kolag, utnämne Konungen en af de tre, de tre, som föreslagna blifvit, som föreslagna blifvit. Se Bill. 3 Sami. Meni. Ridd. och Adelns Prot. B. Vill p. 302. Preste-Ståndets d:o B. VII p. 156. Borgare-Ståndéts d:o B. III p. 726, 836, 877. Bonde-Ståndets d:o B. V p. 209. Consliliitions-Utskotlets Memorial, N.o •5’. tid. 5:o. Förslag till stadgande om Lagtima Riksdags återkomst på bestämd Regerings Formen §\ Riksens Ständer skola, i krall af denna grundlag, livart femte år sammankomma. Uti hvarje Riksdags-Beslut skola Pviksens Ständer bestämma då de till följd häraf åter sammanträda, samt u leise med 49. Riksens Ständer skola, denna grundlag, lill sammankomma livart Lagtima dagen, ig Riksdags kalnöd ma föreskrifter i afseen • • de på Riksdagsmanna-valen, deruti intaga. Konungen vare alt Riksens Ständer till dag derförinnan kalla. dag på den första helgfria dagen dock obetaget, Urtima Riks - kraft af Riks femte år, af October månad.
Låtom oss hvar och en i sin stad besinna detta och försöka förstå och känna det nästan som en gudakraft inom oss, denna gåfva att kunna sprida lycka bland våra medmänniskor. Låtom oss dagligen och stundligen arbeta därpå och därigenom i viss grad bereda andra och oss själfva den lycka, hvarefter vi alla längta, och som ej är så fjärran, som vi tro. Jag tackar honom, hvilken tillönskade lycka, men ej förstod, att han hade den i sin egen hand, ty han kom mig att tänka p&gt;å, hvilken makt att gifva hvar och en äger i det fallet. Broder Edmund. af lefnadsbanor. De ha redan kommit till användning i lärarinnans, den kvinnliga lä- karens, sjuksköterskans och gymnastens kall. Jag Vill icke vara vidlyftig o m det första, hur odrägligt det är att höra och se. Det känna vi alla. Kanske ligger det i Föreläsarinnan önskade emellertid särskildt vårt blod sedan krigets gamla dagar, att hänvisa på ett område, som i sig förenar något vi med eller mot vår vilja lyssna till trumaf alla dessa kall; nämligen den bildade barnskö- mad takt. En nervös fingertrumning slår terskans. Mödrarna äro ofta upptagna af ' andra dock sällan takten till vår egen tankegång göromål; deras sociala ställning hindrar dem stundom att ägna sina krafter åt barnens vård och eller våra egna känslor, äfven om vi själfva uppfostran, för att ej tala om de fall, där bestämd äro mer eller mindre nervösa. Och sålunlust för andlig produktion eller bestämd oförmåga da tvingas vi in i en annan takt, hvarvid till uppfostringskallet träda hindrande emellan. disharmoniska slitningar uppkomma. Det Särskildt ur den så ofta missbrukade fosterlandskärlekens synpunkt borde man ifra för utbildanginge väl an och vore rent af godt, om det af svenska barnuppfostrarinnor och de utländtrumningen dock sålunda satte oss i harska » bonnernas » afskaffande. De första djupa moni med den andre. Men det är just fosterländska intrycken, allt skönt och stort i vårt lands saga och sång, minnen och moderstvärtom. T y huru karaktäristisk en nervös mål kan ej en utländsk kvinna bibringa de svenoch tanklös trumning än kan vara för perska barnen.
Jag föreslår derföre, alt Hammarby måtte för allmänna medel inköpas och antingen af Staten behållas och skötas, på sätt lämpligt kan finnas, eller ock öfverleinnas till Upsala Academi pä sådana villkor, som kunna förvissa fäderneslandet om en noggrann omvårdnad och helgd af Linnés hemvist. Remitterades till StatsUtsk. Ilr Råfel t, Anton, uppläste följande: Ibland Sveriges alla städer finnes ingen, ens med Carlskronas halfva folkmängd, som ej, undantagande Norrköping, åtnjuter förmåner af ett fullständigt elementarläroverk; tvertom befinnas många städer, hvilkas folkmängd på långt när ej uppgår till hälften af Carlskronas innevånare, hugnade med betydliga 1 II. 4S 378 Den 24 Augusti f. ra. anslag för elementarundervisningen och derpå grundade fullständiga inrättningar. Huru just Carlskrona och Norrköping kommit att i delta vigtiga afseende så utomordentligt tillhakasättas, känner jag ej. Hvad Norrköping angår, så göres saknaden af ett efter ortens folkrikhet lämpadt elementarläroverk derstädes mindre kännbart, i anseende till stadens nära grannskap med Sveriges största gymnasium, Linköping; men det är obestridligt, att Carlskrona har och måste hafva ett framför många städer företrädesvis stort behof af någorlunda fullständiga elementarundervisnings-inrältningar, till följd af dess innevånares samhällsställning, deder, till stor del tillhörande embetsverk, i synnerhet K. flottan, nödsakas bereda sina söners framtida utkomst medelst en sorgfälligare intelleclucl uppfostran. Att också en sådan föreställning gjort sig gällande hos Regeringen redan vid stadens anläggning, vitsordas af det tidiga, år 1722, inrättandet af en på kronotionde-anslag grundad trivialskola, försedd med en rector, en conreclor samt 2:nc colleger, och bevittnas ännu bestämdare af 1!) punkten uti Carlskrona stadsprivilegier d. 10 Aug. I6S0, hvarest stadgas, att ett gymnasium skulle här inrättas.
Så cck enär förhållandet med nu ifrågavarande jordlotter, i hänseende till såväl lotternas beskaffenhet, som räntornas tillkomst och behofvet af nedsättning i desamma, befunnes vara enahanda, som med de lägenheter å förra kronoparken Strandskogen, för hvilka, uppå Kongl. Maj.ts den 16 November 1853 derom aflåtna framställning, Rikets Ständer, för deras del, medgifvit förmedling af räntan, hade Kongl, Maj:t, som, beträffande särskildt lotten N:o 12, ansett att för densamma, såsom numera skoglös, skogsränta å 6 sk. Banko tunnlandet icke, såsom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ifrågasatt, vore lämplig, utan att med denna lott borde förhållas på samma sätt, som med de öfriga, funnit sig föranlåten att, i öfverensstämmelse med hvad Kammar-kollegium tillstyrkt samt Läns-styrelsen i anledning af lägenhetsinuehafvarnes underdåniga ansökning jemväl hemställt, föreslå Rikets Ständer, att skattläggning efter ortens method må, på Statsverkets bekostnad, få ega rum å samtliga nu ifrågavarande lägenheter, samt att, sedan skattläggningarne blifvit, enligt i allmänhet gällande författningar, pröfvade och vunnit stadfästelse, den derigenom be - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 125. 35 stämda nya räntan må, i stället för den nuvarande, utgöras af hvar och en lägenhet, hvars innehafvare inom tre månader efter erhållen del af beslutet om den nya räntans belopp, derom hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande gör anmälan. Stats-Utskottet, som från samtliga Riks-Stånden emottagit remiss å förevarande nådiga framställning, har tagit densamma i behörigt öfvervägande, samt får, med fästadt afseende å de i den Kongl Propositionen ådagalagda förhållanden och på de af Kongl. Maj:t anförda skäl, tillstyrka, att den nådiga framställningen måtte af Rikets Ständer bifallas. Ank. till Exp. -Utsk. den 23 Joni 1863, k i. 2 e. m.