Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Äfven i allt hvad sorn angår Piöfniiigs-fcoiiiileer inom länen, skulle jag för min del önska Oförändradt bibehållande af 18 >5 års förordning, och får anhålla alt propos. derpå måtte blifva framställd. Jag tror, att de gamla föreskrifterna icke innehålla någonting, som ej kunde ganska väl appliceras, då de ej allenast under de sista fem åren, utan ock en längre tid förut, varit tillämpade. Hr von Rosen: Utsk. har här ändrat den motsvarande §:n i gamla förordn. och endast uppdragit Pröfnings-com i teen, att granska fastighetsvärdet å landet, då deremot i34 §:n i nu gällande författning ger en vidsträcktare latitud åt Pröfnings-comiteens verksamhet. Den skall jemväl granska taxeringarna å näring, rörelse och löne-inkomst; men nu tyckes det, enligt 112 §:n afUtsk:s förslag, vara meningen, att den blott skall bestämma fastighetsvärdet. Jag föreslår, att 1 54 §:n af i835 års författning må qvarstå, i stället för 112 §:n af den nu föreslagna. Hr von Hartmansdorff: Jag biträder Fiih. von Kraemers anhållan, att den gamla förordningens stadgande om Pröfnings-comite' må oförändradt qvarstå, likväl med undantag af 138 §:n, som svarar emot 116 §:n i Utsk:s betänk. Der står: "Konungens Bef:h:de utfärdc derefter genast allmänna kungörelser, som innehålla dagen för Piöfnings-comitöens sammanträde, namnen å de ledamöter han utsett, samt föreskrift för den, som af Pröfnings-comitéen äskar någon rättelse, att antingen förut hos Konungens Bef:h:de, eller sednast kl. tolf å den dag comiteen sammanträder, skriftligen ingifva sina anmärknrr vid den öfverklagade åtgärden” etc. Denna lid af kl. 12 har samma fel, som jag, i fråga om inställelse vid mantalsskrifning, förut anmärkt vid den utsatta inställelsen 3 timmar sednare än förrättningen börjar.
Vid sådant förhållande, och då en fördröjd verkställighet af ifrågavarande skattläggningar kan leda till skogarnes vanvård, såsom inverkande på blifvande skalteköpe-skilling, och derjemte tillskyndar Staten, under tiden, förlust af räntorne för de nya hemmanen, samt angränsande socknar och härad emedlertid ensame mäste vidkännas de extra onera, hvari de lägenheter, som till skatte försäljas, äfven böra deltaga, hafva Rikets Ständer, som trott, alt det af Kammar-Collegium anförda hinder för irsta osli 3:dje Province-Contoren att handlägga nämnde skallläggningsmål bör kunna undanröjas, skolat, med förnyande af deras uti skrifvelse af den 11 Februarii i83o gjorda underdåniga framställning, hos E. K. M i underdånighet anhålla, det E. K. M. läcktes i Nåder låta vidtaga sådana åtgärder, hvarigenom de ännu återstående skattlägga 3oB Expeditions-XJtskottets Förslag till lind. Skrifvelse N.o 180. tångarne 3 Recognitions-skogarne, samt regleringen af Krono-skogarne måtte med möjligaste första blifva briagade till slutligt afgörande. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 3o October 1834* N:o 180. Uppläst och godliändt hos Ridd. och Adeln den 3o Oct. i834« • Presle-Slåndet de-n 3o Borgare-Slåndet den 3o Bonde-Ståndet den 3o Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående upphörande af den vissa Collegier, Academier och Allmänna Inrättningar tillagda rättighet att undfå ersättning af Banken för den förlust, som de till fö lid af förändradt vexlingspris fått vidkännas vid Silfver-utvexlingen. (BancoUtsk, Betänkande JN:o 19.) S. A. K.
Slutligen satte denna, som ändtligen sansat sig, på hans hufvud en liten hvit mössa, hvilken hon hela tiden hållit i handen och gång efter annan fört till sina läppar i sin högljudda sorg. — Se så — sade min mor hastigt, i det hon ännu en gång kysste barnet och sedan drog ned suffletten öfver vagnen, så att ingen kunde se honom. — Se så! Nu är den lilla drunknade lorden återfunnen. Det vore alltför stor skada, om arfvingen till ett sådant namn och en sådan förmögenhet skulle dränkas i en dam som en hundvalp. Ni har nu här en liten lord, som sannerligen skall göra er heder med tiden, och i afton, sedan det blifvit mörkt, återkommer jag för att hemta de penningar och det papper ni lofvat mig. Vi behöfva icke frukta något förräderi af hvarandra — tillade hon skrattande — ty vi vinna eller förlora detta spel gemensamt. — Det är sannt, men ni får icke synas här mera, det är en lycka, att ingen i byn sett barnet. Vänta mig vid hafsstranden i det förfallna skjulet der! Ni kan vara säker, att jag kommer — sade mannen, som hastigt och ifrigt aflägsnade sig med qvinnan och barnet. Allt detta hade gått så fort, att visst icke fem minuter förgått, ifrån det ögonblick jag först upptäckte dessa menniskor innanför parkstängslet, tills de nu försvunno mellan häckarne. Då de voro borta, fattade jag häftigt min mor i armen och frågade, om hon verkligen sålt barnet. — Tyst! Låt oss skynda härifrån; lyckligtvis har ingen menniska från slottet mera än dessa sett mig, ty jag hann aldrig komma längre än i parken. Skynda dig, kör på med hunden! Jag skall förklara allt för dig, när vi väl kommit ut bland klipporna på strandvägen. Jag visste, att det var fåfängt att tala mera till henne, innan hon sjelf ville svara, och ehuru jag var bedröfvad öfver förlusten af min lilla bror, som jag fäst mig vid, och som efter apans död intagit dennas plats i mitt hjerta, så påskyndade jag mina steg, allt hvad jag förmådde, och vi voro snart inkrupna för natten i ett af dessa gömslen bland klipporna, hvarpå kusten här är så rik.
Minskning i Spanmål 85 T:r ä 5: 16 453: 16. - d:o genom nedsättning af Spanmå lens förslagspris 642: 3a. - Cavallerioch Artilleri-Hästars Remontering, skoning m. ni. hvartill nu blifvit anslaget För LitGardet till Häst. , , 12255: 4°.- Kronprinsens Husarer 8320: — - Artilleriet ioiqo: —- : 30771:40. således en tillökning af . ArtilleriHästars underhåll af Rusthållare vid afsitne Cavalle riet, nytt Anslag för 382 Hästar å T:r Sp:ml eller 2865 T:r 4 5 Fouragering för värfvade Gavalleriets och Artilleriets Hästar hvartill nu blifvit anvist för LifGardet till Häst 415 Hästar a 110 .. 4565o. Kronprinsens Hussarer , 42173, Artilleriet 352 Hästar ä noR:dr 38720. således tillökning 126543: — - S:r 1 Bevaring. I LifbeväringsRegementet j Gottlands Nationalbeväring . , , Hallands Beväring Beväringsmanskapets vapenöfning S:r Materiel. FörsvarsVerket eller KrigsCollegii Departementer, inberäknadt de 133,333 R:dr 16 sk. som å Öfverskotten hittills varit anviste 780000. samt Indelta Räntors värde 265: 19 2. Minskning i Penningar tillökning genom indelta Räntornes lättande enl. Minskning 5;r Diverse Anslag. Spanmåls upphandling oell Bagerikostnad . .. Minskning Ved och Ljus för Spanmålsoch GarnisonsOrter, hvaribland indelt 235: 43. 4 »- . « . Minskning genom indeldta Bäntornes rättande eil.
Om man nu, med ledning af dessa stadganden och förhållanden, i penningar beräknar sådana ömsesidiga förmåner, som Bergslaget och Kronan tillkommit under de 20 sednast förflutna åren, från och med 1841 till och med 1860, och hvilka med någon säkerhet kunna till siffran uppgifvas, så befinnes att Bergslaget af Staten åtnjutit t:o. Inkomsten af Kyllinge qvarn, antagen till det belopp, hvartill qvarnen var skattlagd, eller 70 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn. Enligt en för åren 1841—1860 efter hvarje års markegång uppgjord beräkning, utgjorde denna inkomst: för alla 20 åren i Riksmynt 17,522: 40. och således i medeltal pr år 876: 10. 2:o. Räntorna af de 6 nedra socknarna. Beräknade för åren 1841—1860 efter hvarje års markegång utgöra de för alla åren 277,060 R:dr 7 sk. 10 r:st. B:ko eller i Riksmynt 415,590: 24. och således i medeltal för år 20,779: 51. 5:o. Grufvedrängshjelpen och öfriga konst-statsmedel. Beräknade efter årsmarkegången, utgjorde de för alla åren 139,678 R:dr 13 sk. 2 r:st B:ko eller i Riksmynt 209,317: 41. och således i medeltal för år 10,475: 85. Siats-Utskottets Utlåtande M 109. 7 Häruti är äfven inberäknadt lösen för Jordeboks ökeoch drängedagsverken, utgående, enligt öfverenskommelse år 1803, efter hvarje års markegång. 4:o. Lönerna på Kronans stat till Tjenstemän vid verket.
Öfver användandet af de åren 1834 och 1835 anslagne medel för Strömrensningar och lättade Vatten-communicationer hafva räkenskaperne, som uti Kongl. Kammar-Rätten blifvit för hegge dessa år granskade, med anmärkningar, visat följande resultat: Debet. Balance från föregående året: Af Strömsrensnings Anslag: Contante Medel 70l: — 7. 3,544:31.10. Oliqviderade äldre Förskotter och Lån 11,219:25.10. 8,804:34.10. Inkomsten; Anslag till Vattenkommunicationer (sedan år 1833 förskottsvis anväiidts för år 1834 25,000 R:dr) , . 25,000: 50,000: — A terdebitering af såsom skuld lill Helsingborgs Hamnbyggnad balancerade Intressemedel 3,000: 110:24. Credit. Utgif ten: Allmänna kostnader Åkers Canal Gråda dito Djurgårds dito Lillströms dito Wäddö dito Upprensning af Enköpings Å Dito uti Lida dito Dito uti Dahl-EUVen Undersökning å Strömsholms Canal-linie . Jönköping Hamnbyggnad (sedan Borgerskapets Bidrag afräknats med 13,461 R:dr) Bolaget för Sluss-anläggning vid Seffle . Reparationer vid Almare Stäk 31,402:44.u. 48,815:5.10.
Allraminst synes det mig lämpligt att, såsom här skett uti 4:de, 5:te och 6:te momenterna, så uppställa förslaget att det synes såsom om de i riket befintliga pcnninge-förvallande verk och inrättningar skulle i första rummet och företrädesvis få sina anspråk tillfredsställda; och sedermera hvad som derefter kunde blifva öfrigt få användas till direkt utlåning för de inhemska näringarnes omedelbara understöd. Dessutom synes mig att Jern-kontoret och Manufaktur-diskonten snarare bordt anvisas såsom kanaler, genom hvilka en del af de ifrågavarande medlen kunde komma den inhemska industrien til! godo. Det torde äfven kunna ilrågasiittas huruvida icke Landthushållnings-sällskaperna skulle kunna anlitas om upplysningar och annat biträde vid utlåningen till jordbrukets understöd uti landsorterna. Äfvenledes torde det hafva varit lämpligt att föreslå det samtlige Fullmäktige höra vara tillstädes och deltaga uti besluten angående fördelningen af medlen, på det denna måtte kunna ske så billigt och rättvist som möjligt emellan de olika orter och särskilda näringar, hvilka derpå kunna göra anspråk. Åtminstone synes detta vara lika behöfligt som ett särskildt bemyndigande för Banko-fullmäktige att för den närmare tillsynen och förvaltningen inom sig utse särskilda deputerade, hvarifrån de i alla läll torde vara oförhindrade, så vidt sådant anses vara af nöden. Emot föreskriften uti 9:de momentet alt detta utländska lån skall inom 1860 års slut vara til! fullo iiqvideradt, är ingenting annat att anmärka än den betänklighet att alla dessa 12 millioner R:dr R:mt då kunna redan vara utgångna för an nan utländsk skuld och således liqviden åstadkomma en långt svårare strypning än den som nu öfverklagas. Slutligen kan jag icke begripa att någon de! af det utländska lånet erhåller en solidare natur och förvandlas till metallisk valuta derigenom att ett motsvarande belopp af sedlar utgifvas. Ständerna hafva bibehållit 106 § i Banko-reglementet oförändrad och således redan afgjort hvad sorn skall utgöra Bankens metalliska kassa.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå gjord underdånig ansökning, om upplåtelse af en Örebro Slott tillhörig Tomt för uppförande af ett nvtt Schokehus i Örebro Stad. N:o i34- I anledning af Kongl. Majrts Nådiga proposition angående Sala Silfververk. Angående förlängning af tiden för åtnjutande af förlagslån ur ManufacturDisconten, samt om säkerheten för sådane lån. Med anhållan om stadgande, att kännedom af Rikets Grundlagar bör ådagaläggas af dem, som undergå Juridisk-och EmbetsExamen. Angående Kongl, Maj:ts och Kronans bevisningsskyldighet i frågor om förmedlings återgång. 39 H. 226 Den 29 Augusti f. m. N:o 138. Angående afskrifning af åtskilige anmärkningsmedél. Angående upphäfvande af det i KamniarCollegii CirculairBref a^ den 18 Februarii 1806 intagne Stadgande om Stämmoböter. Angående skyldighet för Borgare, att i staden vara Mantalsoch Skattskrifves Öppnades Herrar Electorers Lista till val af Ledamöter i nedannämnde Utskott; och befunnos följande Herrar dertill hafva blifvit utsedde: I StatsUtskottet: Efter N:o 1 5q4- Herr von Heynne, Georg; N:o Herr CoijetCarl Fredrik. Efter N:o i3o4- Herr Kuylenstjerna, Gustaf Wilhelm; N:o 566. Herr Liljeskjöld; Fullmäktig. Herr Kuylenstjernaj Johan Wilhelm. Herr af Grubbensj JVHs Wilhelm_, hade inlemnat följande, som upplästes: Inom motionstiden vid innevarande Riksdag, gjorde jag, Herrar Cederschjöld och Uggla, motioner örn dels upphäfvande dels mildring och förändringar i bysättningstvånget. Dessa motioner hlefvo till Lagutskottet remitterade, men ännu i denna stund Den 29 Augusti f. m. 227 liar något Utlåtande ifrån bemälte Utskott till RiksStånden icke inkommit.
Men då jag är en ibland dem, hvilka det åligger att utreda frågans beskaffenhet och uppgifva botemedel mot bränvinsförderfvet, tror jag min pligt vara oeftergiflig att, så vidt jag förstår, uppgifva hvad sannt och rätt är. Om jag dervid misstager mig, så är felet visserligen mitt, men otillräkneligt. I alla fall, vill jag, hvarken nu, eller i framliden, anses hafva instämt i meningar, hvilka jag ej tror mig kunna försvara. Om än de afgörande äro af mycket stridiga och måhända, i flera fall, villfarande meningar, hvarföre skulle jag förutsätta, att de låta öfvertyga sig blott till en del, och ej fullständigt? Det blifver, i alla händelser, deras sak. Men alt, under sådan för utsättning, tiga, eller blott till hälften uttala min mening, vore min skyldighets åsidosättande. Derföre beledsagar jag Utskottets förslag och betänkande med följande anmärkningar, hvaribland några uppkommit först sedan jag fått tillfälle att, i -ett sammanhang, genomläsa och öfverskåda författningsförslaget. § 1. Morn. 2. Det förbud, som detta mom. innehåller, för vissa embetsoch tjenstemän, alt idka bränvinsbränning, anser jag böra utsträckas till alla. Hvarje tjensteman borde väl här, såsom i andra läder, förutsättas vara så upptagen af allmänna värf, att ban icke har tid med enskilda näringsfång, och sä aflönad, att han ej, för sitt uppehälle, behöfver deras tillilande. Om förhållandet icke alltid är sådant i Sverige, så är det ett fel, sorn ej må förvärras genom ett annat, hvarpå tjensten måste, i de flesta fäll, blifva lidande. För närvarande skulle det anses opassande, om någon ecklesiastik, civil eller militärembetsman tillika vore skomakare, skräddare, smed eller kopparslagare. Likväl äro alla dessa yrken nyttiga och nödvändiga. Hvarföre an. jyi st uu särsk. duk. itec. m s. U skulle del då vara tillåfligare att idka bränvinsbränning, sorn i ali mänhet Sr skadlig och umbärlig?
Under medgifvande af de mångfaldiga, vigtig;» och brydsamma angelägenheter, som hindra den enskilde representanten at.t åt ett enda ärende uteslutande egna sin lid och förmåga, torde likväl representationen samfäldt ega billiga anspråk, att de grundsatser, hvilka en gång blifvit antagna, varda af dess underafdelningar iagtlagna och ovillkorligen tillämpade. Att sådant likväl, vid nu förevarande tillfälle, icke alltid varit händelsen, ådagalägges nogsamt af de utaf Banco-Utskottet meddelad® utlåtanden och förslag rörande o ni förmäld le ämne. Exempelvis åberopas endast förhållandet med Banco-Commissarie-lönerne. Dessa löner hafva nemligen, ej allenast till beloppet, utan äfven lill antalet blifvit af Utskottet ökade utöfver hvad Fullmägtige, för sin del tillstyrkt och föreslagit. Utgående från den obestridligen rigfiga grundsats, att, i ett penningeverk de embetsman, åt hvilka Verkets egentliga förvaltning och ansvarigheten för dess tillgångars vårdande är uppdragen, böra vara på ett lefnadsbehofven fullt motsvarande sätt aflönade, har jag, för min del, väl icke något alt erinra vid de Banco-Commissarierne tillerkända betydliga aflöningsförmöner; nien deremot anser jag dessa beställningar böra inskränkas åtminstone lill det af Fullmägtige föreslagna antal. Med fast och orygglig vilja och föresats att, så vidt med Bankens säkerhet och göromålens gång är förenligt, minska detta Verks förvaltningskostnader, torde det dessutom icke vara omöjligt att än ytterligare nedsätta berörde tjenslers antal, serdeles om man derifrån skilde de mindre väsendlliga bestyr och uppdrag, som synas, ulan någon egentlig olägenhet, kunna åt underordnade tjenstemän anförtros. I'å enahanda sätt torde göromål, som, enligt arbetsordningen och löneregleringsförslaget, skola tillhöra tjenstemän med Kamererare-löner, lämpligen, i anseende till göromålens natur och beskaffenhet både kunna och böra bestridas af Bokhållare och såmedelst skillnaden emellan de föreslagne Kamererare-och Bokhållare-lönerne åtminstone för en och annan tjenstebefattning besparas.
Det skulle vid detta förhållande möjligen kunna synas orätt att begära mera än hvad redan blifvit beviljadt, och jag skulle medgifva rättvisan af denna förebråelse, ifall fråga vore om personliga fördelar; men då fråga är om anslag för sjelfva vettenskapsoell undervisningsverken såsom sådana, hoppas jag det icke måtte misstyckas, att jag yrkar, att, då man börjat göra hvad som är ratt, man icke bör stanna på halfva vägen, utan fullborda verket. De anslag , som blifvit begärda för sådana ändamål, sorn lill ett chemiskt laboratorium, ett astronomiskt observatorium och för den anatomiska undervisningen, — dessa anslag, säger jag, äro sådana som, oaktadt hvad som blifvit beviljadt till lönetillökningar m. m., äro oumbärliga vid begge universiteten. Hvad StatsUtsk. anfört som skäl hvarför 1 Utsk. icke trott sig böra tillstyrka bifall till det begärda anslaget, är något, som jag hoppas att StatsUtsk. vid närmare eftersinnande torde komma att finna mindre riktigt. Det anslag, nemi. af tillsammans 6ooo r:dr, som till materiella behof vid begge läroverken blifvit beviljadt, är för ingen del öfverflödigt tilltaget, utan knappt tillräckligt för hvad som årligen erfordras till bibliolheken, botaniska trädgårdarna, sjukhusen, naturaliecabinetten, fysiska, chemiska, astronomiska, anatomiska undervisningen m. m., så att del är omöjligt att derutaf bespara något, hvarmed de uppgifna nödiga byggnaderna skulle kunna uppföras. Prosten Stenhammar har i sin reservation lemnat upplysningar, grundade på authentika documenter, som blifvit inlemnade af auetoriteterna vid båda universiteten. Jag hoppas att denna reservation är af R. o. Ad:s medlemmar genomläst, och jag får, till följe af min mångåriga vistelse vid det ena af dessa universiteter, till alla delar instämma uti hvad Hr Prosten Stenhammar yttrat.
Det är en helt annan sak. RUDOLF. en stackars karl vill ha ett ord med. VENDLA. Se så, nu börjar han tvärt att dundra igen! RUDOLF. du då mig eller tillhör du dig själf? VENDLA. Jag tillhör alltid mig själf, naturligtvis. RUDOLF. dig. Hvad blir det så med själfständigheten? VENDLA. samma nu vet du i alla fall, hvad jag tänker. RUDOLF. mamseller tänker om äktenskapet. Det vill säga hvad Gunborg och andra gamla Det där är bara sofistik. Men det gör detNej, stopp! Du tillhör mig. Och jag tillhör Säg mig en sak. När vi bli gifta tillhör Ja, det förstås, det är alltid en annan sak, när Riktigt fult och simpelt, ville jag kalla det. 28 VENDLA (generad). Men nu måste jag också göra dig en fråga. RUDOLF. Hur stora inkomster jag har, kanske? VENDLA. Äsch! RUDOLF. Eller hur stora skulder! VENDLA. Puh! RUDOLF. Gör mig bara en enda fråga men den får du göra så ofta du vill håller du af mig! VENDLA. talade om. Nej, låt mig nu du vet, hvad Mina RUDOLF (allvarsamt). verkligen du själf säga mig, att om jag inte kan svara tillfredsställande på den frågan så vill du inte ha mig? VENDLA. inser Vi måste ställa dessa fordringar, Rudolf. Du RUDOLF. sa du inte det strax? Ja, jag inser, att du inte älskar mig. Hvarför Hvad angår mig Mina? Men vill du själf Jo, Rudolf, det gör jag jag älskar dig RUDOLF. Du älskar dina principer och idéer högre än mig. VENDLA. Rudolf du måste förstå RUDOLF. du har förhastat dig, du vill finna en reträtt. söker. Jag önskar dig lycka till att få tag i en till den grad, så, det är detsamma. (Vill gå.) VENDLA (efter honom). Gå inte, Rudolf! Nej, gå inte! Låt mig tala låt mig förklara RUDOLF (vekt upprörd). åt! Pina inte ihjäl mig! Å! Adjö. Det är att bli galen Låt det nu vara nog.
I öfrigt ansåg Hans Excellens sig böra biträda Svea och Götha IIof-Rätters af deras tjenstgöring på fem divisioner föranledda hemställan om erhållande hvardera Hof-Rätten af ytterligare anslag för en vaktbetjent, äfvensom föreslå, all medel mätte begäras till arfvoden åt adjungerade ledamöter och erforderliga biträden dels för Sekreteraren och Fiskalerne, i stället för de nuvarande kanslisterne, samt dels för Advokat-Fiskalcn, Akluarien och Arkivarien, hvaremot, då fullt skäl syntes saknas för qvarståendet å Götha Hof-Rälls stat af det derå uppförda årliga arfvodet, 30 Rdr, för en läkare, Hans Excellens ansåg detsamma böra indragas. I afseende å beloppet af de löner, som borde tilläggas Hof-llälternas särskilde tjenstemän och bcljenler, hvilka ulan gensägelse voro pliglige ställa sig till efterrättelse den 14 Kongl. Maj-It Nåd. Prop. om Statsverket 1853. förändrade arbetsordning, som för Hof-Itätten kunde blifva utfärdad, ville Hans Excellens, i öfverensstämmelse med det af honom år 1850 framlagda förslag, hemställa: att Advokat-Fiskalen, såsom den för hvilken löneförbättring mest vore af bchofvet påkallad, kunde å stat uppföras till lön af R:dr 1,800: — att för, Sekreteraren, som eger mera betydliga extra inkomster, lönen bestämdes endast till D 4,000: — att af Fiskalerna de, som tillika skulle ega förbindelse alt i vissa fall vara Advokat-Fiskalen till biträde, linge i lön men de öfrige att de två äldste Notarierne i Svea och.
Sparre, huruvida det ej vöre skäl, att E. o. Ad. nu beslutade ett sådant tillägg till den 80:de §:n, som redan åsyftades vid det tillfälle då §:n återremitterades. Gr. Sparre, Erik: Vid den siste värde talarens anmärkn. att jag, då denna fråga förra gången var under öfverläggning, skulle sjelf så ifrigt hafva yrkat på en återremiss af ifrägav:de g, ber jag få anmärka, att den värde talaren ej riktigt upfattat mitt svaromål vid det tillfället. Mina ord föllo ungefär så, att jag nemi. ansåg det tillägg till 80:de §:u, som af flere talare påyrkades, ej egentligen höra till den omförmälde §:n, men att jag icke desto mindre gerna ville instämma i en återtemiss, på det att frågan på förmånligt sätt i Utsk:t måtte komma att behandlas. Hvad nu sjelfva saken vidkommer, så ansåg IJtsk:t, till följe af dö beslut, söm inom de andra Stånden vid denna § blifvit fattade — pröt.-utdrägen ifrån de andra Stånden till Utsk:t gåfvo nemi. vid handen, att §:n blifvit af Borgareoch BondeSt:n antagen och af PresteStit lemnad utan anmärkn. — sig icke kunna företaga någon vidare förändring af §:n, helst som det ifrågasatta tillägget icke ansågs af Utsk:t på något sätt behöfligt. Ehuru jag sett försök göras till ett sådant uttydande af PresteSt:ts beslut, att det ej skulle innefatta ett godkännande —- hufvudmotivet för Hr Dalmans anförande — så torde efter det förklarande, som åtskilliga ledamöter af det Högv. Ståndet personligen till mig afgifvit, ej någon vidare talan derom lämpligen kunna ifrågakomma. Utsk:t ansåg sig således förhindradt, på grund af trenne Stånds redan fattade beslut, att företaga någon vidare ändring af <§ n och har detta varit orsakön hvarföre E. o. Ad:ns återremiss i frågan ej föranledt till någon åtgärd. Hr Dalman: