Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
lag anhåller om bifall till Utsk:ts hemställan. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att under densamma hade yrkats, dels att R. o. Ad. skulle bifalla Utsk:ts hemställan i förevrde punkt och lägga Preste-St:s inbjudning till handlingarne, dels ock att Utskds hemställan måtte afslås samt inbjudningen antagas; framställde Hr Gr. och Landtm, propos. på bifall till samma hemställan och inbjudningens läggande till handlingarne, hvarvid svarades många ja jemte några nej; och förklarades ja hafva varit öfvervägande. TJtsk:ts hemställan bifölls. Föredrogs ett från Vällofl.. Borgare-St. ankommet prot,-utdrag N:o 194, innehållande inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att förena sig i Borgare-Stds beslut, att samtliga Riks-Stånden skola sammanträda till gemensam öfverläggning rörande sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskds Utlåt. N:o 5, i ani. af K. Propos. ang:de förändring i grupderna för beväringsinrättningen samt om bildande af en landstorm. Begärdes på bordet. Föredrogs, men begärdes af dera ledamöter ånyo på bordet, Högv. Preste-St:s den 28 sisth April bordlagda prot.-utdrag H:o 184, med inbjudning till R. o. Ad. att förena sig i Preste-St:s beslut öfver Allm. Besv.- o. Ekon.- Utskds Utlåt. N:o 75, i ani. af återremiss af Utskds Betänk. N:o 39, ang:de väckta motioner om utvidgande af qvinnans medborgerliga rättigheter. Föredrogs ånyo Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskds den 11 och 19 sisth April bordlagda Betänk. N:o 79, i ani. af väckt motion om beredande af emeriti-löner åt ålderstigna eller sjukliga prester. Den 1 Maj.
Tionde och Räntor af Rruk Arrende - Kostnad Rustning för och Kyrko! ning FattigförsörjSkjuts. Väghållning. Diverse afgifter, onera och Summa Efter lista Art 2, 7 §.§. 8, 36 §.§. 6, 7 §.§. bränningsAfgift. Summa. HemmantalsRänta. Kronotionde. Afrad. Mantalspen ningar. Gerningsören. SalpeterAfgift. och Rergverk samt andra Verk och Inrättningar. Summa. narie Rotering underkastad jord. Rotering. Pastor jrs. Kapellaners. tetjes. Summa. besvär. oiais-Diurag. Carlstad å Lands-Kontoret den 30 December 1848. Berättelse Öfre 1 Wermlands Län för åren 1843—1847. F. TF ången ber g t. f. Lands-Kamererare. TABELL för itiiderna inom W e r m I ands Ii Si n Underhållna Kreatur. Medelafkastning, sedan utsädet ar aldraget. Uppskattadt yärde. Utsäde af Bevillning efter 1841 och 1845 årens Förordningar. Bruk, Manufakturer, Qvarnar, Fabriker, in. in. Ständiga Räntor. Hus och Tomter. Jord. Efter 2:dra och 3:dje Artikeln. Summa. Klereciets underhåll. Efter l:sta Art. Jordcboksoch Hem mantalsRäntor. Jord, Hus, Tom Bran vins b ränn in gsafgift. Kostnad för Städernas styrelse. Efter 2 g. j ter,'Verk och j Borgerlig J (Efter 31 8-enligt | Personer ej Inrättningar ! näring. ^uer g., 1841 ars Bevillhörande till mngs-Förordn. I viss näring. Arrende Medel. Tionde och Räntor af Bruk, Verk och In rättningar. Boskapsoch Aker - Kostnad för Rotering. Krono Tionde. Mantals penningar. fattigförsörjning. Väghåll ning. Summa Stats-Bidra Diverse Onera. Skjuts. Salu-Accis. Kommini strars.
Uti sistnämnde betänk, förekommer lill en del samma anmärkn.-r som nu blifvit gjorda, och såsledes måtte det icke varit något hinder för LagUlsk. att upptaga dem till pröfning; dessutom tror jag det vara ett stort misstag af LagUtsk. 16 Den 2 November f. m. alt sälla sig i samma predicament sem en domstol. Denna har icke rättighet ali utsträcka sin pröfning utöfver stämningens gräns, men helt annat malte det vara med eli Utsk. Dä för ändringar i en lag blifvit föreslagne och utlät, deröfver ifrån LagUlsk. begäras, då malle det vara detta Utskis ieke allenast rättighet utan äfven dess pligt alt föreslå alla de förändringar, som för sammanhangets bibehållande i lagen erfordras. Sä har jag åtminstone uppfattat LagUlskis skyldighet. Hvad angar Hr Giinlhers yllrande i afseende pä uppsälligt fördöljande, lill motsats af fördöljande i följd af glömska, sä tror jag ej alt man kan säga all något fördöljes af glömska, ty ordet fördölja in nefattar ovillkorligen elt uppsåt. Hr G ii n t h er : I anledning af Hr von Harlmansdorffs scdnasle yttrande, får jag påminnna derom, att den 1 I §, sorn Utsk. bibehållit, redan finnes i den gamla ansvarighetslagen. Då nu motionärens förslag siulade med den 10 § och följakle1 i igen åsyftade, alt den 1 I § i nuvar. ansvarighetslag borde uteslulas; så var ock Uisk. fullkomligen bcrälligadl alt taga under pröfning, huruvida eli sådant uteslutande borde äga rum, hvarvid man kom lill det resultat, att § skulle qvarstå. — Med anledn. äter af Gr. Horns anmärka, får jag erinra, att jag åtminstone icke sä uppfattat grundlagens föreskrift, att man skulle under loppet af en riksdag äga räll alt väcka frågor om hvilka förändringar som helst uti en lag. endast till följd äfen till förändring i ett visst hänseende väckt motion.
Stats-kontoret af Riksgälds-kontoret godtgöras; 3:o att, beträffande särskildt utbetalningarne af de Riks-ståndens och Utskottens Sekreterare samt kanslioch vakt-betjening tillerkända arfvoden och traktamenten, dessa utbetalningar må verkställas i enlighet med specifika uppgifter å bemälde betjening, undertecknade, för Riks-stånden, af hvarje Stånds Talman och för Utskotten af hvarje Utskotts Ordförande; och 4:o att, då tillfälliga utgifter, sorn till riksdags-kostnaderna måste hänföras, inom Riksstånden eller Utskotten förekomma, räkningarne derå böra, före desammas liqviderande af Riksgälds-kontoret, vara attesterade af vederbörande Talman eller Utskotts-ordrörande. ' / Under förutsättning af Rikets Ständers bifall till hvad nu blifvit af Utskottet föreslaget, får Utskottet derjemte hemställa: Bih. till R. St. 4 Samt. 1 Afd. 4 Uäft. 1 2 Slats-Ultkoltels Memorial, M 7 & 8. att Rikets Ständers beslut, angående riksdags-utgifternas besörjande och godtgörande af Riksgälds-kontoret, må hos Kongl. Majit i underdånighet anmälas, äfvensom att Utskottet, för samma besluts verkställande, må få sig uppdraget underrätta Fullmägtige ej mindre om hvad Rikets Ständer uti sagde hänseende nu komma att besluta och förordna, än ock om de särskilda beslut och föreskrifter, som Rikets Ständer:! riksdags-kostnaderna rörande frågor framdeles kunna finna för godt meddela. Memorial, angående godtgörande af riksdag s-kostnaderna för Landtmarslcalken och Talmännen.
Jag tänker på alla lottade, som äga icke endast hela vår dag, utan därtill så många andra medel att förljufva tillvaron, kunna taga exempel af dem, lägga litet de olika intressena och viljorna, som det ermera af vår personlighet in i vår välgörenhet, fordrats så mycket tålamod och takt att jämka icke blott våra pengar? Det är ju så ofta icihop, på all denna af und och fåfänga, som komke själfva gåfvan, utan sättet hvarpå den ges mit i dagen, emedan den och den fått sig anoch de vänliga ord och blickar, hvilka beledsaga visadt ett bättre stånd eller haft en vackrare den, som göra det. Och där en större penkostym. Jag har, med ett ord, under dessa ningsumma verkligen är af nöden — i stället dagar blickat djupare i den afgrund, som rymför alla dessa bråkiga välgörenhetsfester, basamer mänsklighetens mindre vackra egenskaper, rer, spektakler, cirkusföreställningar m. m. — än någonsin förr. De drag af verklig, glad ofhvarför kunna icke de, som hafva viljan och fervillighet, som visst icke uteblifvit, ha varit förmågan därtill, låta sina större eller mindre för få att kunna försona allt det småaktiga, bidrag helt tyst glida ned i en uthängd sparsom hvirflats upp af vår välgörenhetsfest. När bössa eller dylikt? » jag lägger tillsammans allt detta, finner jag allt Den lifliga fru Ek hade talat med stigande mitt arbete, alla mina trötta fjät för denna baifver, det gjorde henne tydligen godt att få sar så tröstlöst ändamålslösa, och jag frågar lätta sitt hjärta, och hennes man hade tåligt mig: skola vi ständigt göra godt på detta braåhört henne. Nu anmärkte han blott helt lugnt, skande sätt? Huru mycket mer uppnå icke de med ett ironiskt småleende: » Därför, min vän, fattiga på sitt enkla sätt! » att människorna i alla tider varit och aldrig &amp; hela tiden. Nej, min vän, det är icke det, som dessa, vid dylika tillställningar, oundvikliga inp t — trycker mig — det är något helt annat » triger, på all denna oenighet och split mellan » Säg det » — ber hennes man.
Skulle någon av manskapet vara vanfrejdad eller fallen för liderlighet och fylleri, att han efter varningar inte rättat sig, bör en sådan vanartig av mönsterherren kasseras. Manskap som begått tjuvnad eller brott av den beskaffenhet att de vanhedra en soldat, skall han kasseras. § 10 När rotarna är uppräknade beger sig mönsterherren och adjutanten åtföljd av bataljonsläkaren till sjukhuset för att inspektera de sjuka. Särskilt tittar man på rekryterna om de skall godkännas eller inte. Samtidigt utfärdas avsked för de oförmögna och kasseras de vanfrejdade. Allt upptecknas i rullorna. § 11 Generalmönsterherren låter upprätta en rulla, över de som benådats med medalj för tapperhet i fält och uppbär anslagen pension. De tillfrågas om de fått sin pension. De nya uppmanas sända in namn och adress för att få ut sina. § 12 Om någon skulle infinna sig vid mönstringen och klaga över gratialerna av Vadstena Krigsmanshus kassa skall den förteckning göras och bifogas Krigs Kollegii exemplar av mönsterverket. § 13 Precis som med manskapet bör kavalleriets hästar inspekteras, så att man vet deras färdigheter och egenskaper. De får inte bära sadel och karlen skall rida av och an framför mönsterbordet vid inspektionen. De nya som blivit insatta sedan föregående mönstring skall vara friska, starka och utan fel, inte under 9 kvarter och 2 tum och inte över 9 kvarter och 5 tum bakom sadeln och utan skor. De som är mellan 4-8 år gamla och de som är av denna beskaffenheten blir godkända. De gamla med lyten och sjukdomar kasseras. De som förmodas kunna bli friska får en respit på viss tid, men är de inte förbättrade då, bestämmer mönsterherren hur länge hästen skall kvarstå. § 14 Till lättnad för de rustade och för att hålla priserna på hästar jämnare, så att inte ett stort antal hästar måste dresseras på en gång, förrättas kassations och approbationsmönstring varje höst. § 15 Mönsterherren skall efterse att befälet har rätt löner och att inte flera är anställda än vad som är tillåtet. § 16 Likaledes efterser han att officerarna är väl beridna och har rätt antal tjänstehästar, vilkas ålder, färg och tecken finns antecknade i rullorna.
Raabs yttrande, att, om man afsloge punkten, skulle man råka i strid med sitt förut fattade beslut. Sådan blifver likväl ej händelsen, ty de beslut, R. o. Ad. i anslagsfrågorna fattat, måste, hvad R. o. Ad. beträffar, blifva beståndande, såvida icke R. o. Ad. genom ett särskilt fattadt beslut sitt föreg:de beslut frånträder. Men derom är icke nu frågan, utan här är fråga, huruvida R. o. Ad. skall fastställa Statens jernbanor i den riktning StatsUtsk. föreslagit eller icke. Om ett nekande svar härå af R. o. Åd. meddelas, förringas, i min tanke, alldeles icke verkan af R. o. Ad:ns föreg:de beslut; utan, för den händelse att R. o. Ad:iis beslut blifver R. St:rs, kommer den afgående underd. skrifvelsen att innehålla, det R. St:r beviljat anslag till vissa bansträckningar, men för öfrigt icke funnit skäl att den Nåd. Proposrn bifalla. Jag får, på grund häraf, i likhet med Gr. Anckarsvärd, anhålla, det punkten i dess helhet måtte afslås. Frih. Raab: Jag för min del har ej kunnat finna att några giltiga skäl för afslag å punkten blifvit anförda. Hvarföre har R. o. Ad. beslutat, att anslag till vestra stambanan icke skulle beviljas för någon annan sträckning än den emellan Götheborg och Orebro, om icke derföre att man derigenom velat undvika striden om denna stambanas förläggande söder eller norr om Mälaren ? Om man nu yrkar rent afslag å denna punkt, så börjar man ju ånyo denna strid. Hr Cederschiöld säger, att om 2 Stånd afslå 1 mom. i denna punkt så har frågan förfallit och kan icke blifva föremål för omröstning i förstärkt StatsUtsk., men Hr Cederschiöld Den 12 J un i e. m. 213 säger tillika, att ett sådant beslut i ekonomisk lagstiftningsväg icke förringar de beslut, hvarigenom anslag blifvit beviljade, Om någonsin gäller bär satsen, att det är penningarne som tala, och det beslut hvarigenom penningar blifvit anslagna blifver äfven det gällande beslutet.
I.efverenngsstället beror, enligt äldre Författningar, af Riks-Stal Imästare-Embetets förordnande och är de sednare arén anvist till Kungsöhr. der Kongl. Maj:t och Kronan eger ett serskildt för ändamålet inköpt förvaringsrum, sorn åter vid Strömsholm icke finnes att tillgå. Riksens Ständer hafva val icke ansett Stats-Verket böra belastas med anskaffande af ett sådant pä sednare stället för Räntegifvarnes beqvämlighet; men Riksens Ständer tro den önskade billiga lindringen kunna utan olägenhet för Hof-Stallet eller Stats-Verket vinnas om de Häradsboer, sorn den åstunda, vilja på egen bekostnad anskaffa eller uppbygga vid Strömsholm ett tillräckligt förvaringsrum eller Magazin på den plats, sorn varder utsedd, emot det att, sedan detsamma är uppbyggdt och i alla delar fullbordadt, Härad evile befrias fran dess framlida Underhållande och Stats-Verket vidkännes den dertill nödiga kostnad. Hos E. K. M. är alltså Riksens Ständers underdåniga anhållan, att, i händelse Häradsboarne finna för sig förmånligt att häruti ingå, E. lv. M. i Nåder täcktes låta'utse något tjenligt XJnderdäniga Siirifv elser'. ställe vid Strömsholms Eastage-plats för en sådan byggnads uppförande på Häradernes bekostnad, samt att Krono-Betjeningen måtte likaså här, som på andra ställen, åläggas nödig tillsyn och vård öfver Ränte-höet ochhalmen, ifrån lefvereringen intill dess afhämtningen för Hof-Stallets räkning på första öppet vatten verkställe». Riksens Ständer framhärda SCc. Uppl, och godk. hos Samtl. Riks-Stånd, d. 30 April 1818. med den rättelse, att på alla ställen, der orden Kongl, Maj:t förekomma, böra i stället införas Eder Kongl. Maj: t. Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om Stats-Verkets tillstånd och behof under Riks-Statens Första HufvudTitel.
Den outslitliga » tanten » (» Charleys ») är nu efter närmare ett hundratal uppTädanden ändtligen permitterad — åtminstone tills vidare — och tisdagen bjöd på ett nytt program. I press läggningsminuten först kunna vi ägna det ett omnämnande, men måste därför ock bli korta. » Kung Kandaules » — en lever de rideau af Meilhac och Halévy — var egentligen blott en portion snömos, men serverad med äkta parisisk finess som den var, åtminstone för författarnes vidkommande, gjorde den sig rätt appétissant orh slukades med begärlighet. Gustaf af Oeijerstams folklustspel » Jan Anders och Lars Anders och Deras Barn » visade sig vara en realistisk, frisk och underhållande allmogeskildring af verklig originalitet. Ämnet är i och för sig mera novellistiskt än dramatiskt, men genom en rikedom af väl studerade och karaktäristiska små- drag utfylldes det därhän, att intresset hölls lifligt uppe genom alla de tre akterna. Utförandet var ock på de flesta händer ägnadt att understödja intrycket; i synnerhet var fröken Widells framställning af bonddottern Lena af fullödig verkan och hr Olsson som hennes fästekarl, bondsonen, förträfflig. Hr Hirseh och fru Fornell förtjäna äfvenledes framhållas för sina prestationer. Bifallet var högst lifligt, framgången afgjord, och utsikterna för det nya programmet böra — efter allt att döma — ställa sig odeladt gynsamma. Matiné gifves söndagen den 15 dennes kl. half 2 e. m. å K. Dramatiska teatern. Programmet upptager som piéce de réstistance » Flickan från Ändros » (Andria), lustspel i 5 akter af Publius Teientius Afer, i öfversättning af hr Nils Personne. Det var detta stycke som illustrerade sällskapet » lduns » trettioårsfest den 22 november 1892 och då mottogs med ett så stort intresse, alt man ofta hört uttalas önskningar om dess offentliga uppförande. Matindn gifves till förmån för en af teaterns verksammaste och nyttigaste medarbetare, hr Emil Michal, hvilken i snart 23 år såsom sufflör tillhört teatern.
Jag har från Högsta Domstolen erhållit åtskilliga Domar, och på dem hafva alltid afgifterne varit påskrifne. Friherre Cederström: Jag förnyar ännu hvad jag förut sagt, att jag ej särdeles förstår Lagformer; men mig förefaller det helt en - Den 3 Juni. e. m. 73 keit, att å Domen påskrift göres, rörande alla omgälderna. Friherre Boye: Att fordra, det alla slags utgifter, som förefalla uti rättegången hos Kongl. Maj:t, skulle å utgående expeditioner qvitteras, vore att fordra mer, än sam alltid kan verkställas, emedan de icke kunna alltid bestämdt sammanräknas, då de icke af samma personer uppbäras. ProtoNotarie» emottager jnsinuations-penningarna ; den till kallelsers meddelande i ordning varande Vaktmästaren uppbär förhörskallelse-penningar; Vaktmästaren i Högsta Domstolen åter uppbär andra kallelse-penningar till Doms emottagande; och åndtligen emottages den egentliga lösen af helt annan person, hvilken så mycket mindre kan känna hvad de andra emottagit, som sådant vanligen erlägges efter eget godtfinnande, utan att någon viss taxa derför äger rum. Herr Mannerstam uppläste utur den Ut skottets Betänkande åtföljande taxa för Kongl. Majus och Rikets Canzli följande: ’’För Re* J’visionsDomar, DesertionsDomar, Confirma”tioner på Förlikningar, Resolutioner af tooo 3,R:drS värde, betalar then sorn saken vinner , ,5the fattige undantagna, 8 Daler Silfvermynt. 3> å 2000 R:drs värde 16 Daler Silfvermynt, 99 6ooo __ „ 24 IOOOO — 30 __ 99 20000 . 60 ”och vidare 30 Daler Silfvermynt för hvarje 74 Den 3 Juni. t. m. *’r 0,000 R:drs värds. Men för alla andra
Ståndet biföll de af Utskottet tillstyrkte Låne-anslag uti Utlåtandet, N:o 354 af 45,000 R:dr för Emåns upprensning, och uti Utlåtandet JN:o 435 af 15,400 R:dr för upprensningen af Stångån; oell skulle vid dessa 2:ne län samma vilkor iagttagas, som Ståndet vid nästföregående 1 punct för de deri omförmälde lån föreskrifvit. 6:0 Till upprensning af Himble och Tollereds åar. Ståndet biföll Utskottets tillstyrkan i denna punct under enahanda vilkor för detta lån, som i 5:te puncten blifvit stadgadt. 7:o Tili låne-understöd för utlappning af myror på Gottland. Bifölls. c) Väganläggningar, m. m. Ståndet beviljade, för omläggning och förbättring af backiga eller eljest för cornmunicalionell mindre tjenliga delar af de allmänna landsvägarne i Ri - Prot. JJtdr. d. 3i Mars 184* • ket, ett Slats-anslag af 200,000 R:dr, att, under fyra år, utgå med 50,000 R:dr årligen; och skulle detta anslag, till lika belopp, fördelas emelian Rikets samtlige Län, samt i hvarje ort ställas under inseende och förvaltning af Länets Pröfnings-Comité, hvilken sålunda egde att pröfva beholven och nödiga medel till ifrågavarande ändamål anordna. I följd af detta beslut, afslogs Utskottets tillstyrkan, pag 57, angående under stöd för anläggning af den mellan Öfveroch jNeder-Calix. socknar föreslagna viig. 7:o (Pag. 57 i Utlåtandet N:o 435) till anläggning af Chaussee emellan Westerås och Fahlun. Afslogs.
Till ytterligare stöd för motionen, har Herr Biskopen upplyst, att då den i Mariestad af Hertig Carl i586 förordnade Superintendenten öfver Wermland och en liten del af Westergöthland, som ifrån Skara Stift afskiljdes, blef af Drottning Christina flyttad till Carlstad, så anslogos för det nya Stiftet de ifrån Wermland och Dahlsland utgående domkyrbotunnor, på sätt Kongl. Brefvet den 4 Augusti 1647 innehåller-! Samma rättighet skall genom serskilde förordnanden hafva blifvit tillagd de öfriga Stiften, som ifrån äldre Stift afsöndrats, nemligen Götheborgs, Calmar och Wisby, att ej nämna Borgå, sorn numera icke tillhörer Sverige, så att Hernösands Stift nu vore det enda, sora är i saknad af en sådan förmon. Det har äfven blifvit anfördt, att Upsala Domkyrka skall i årlig inkomst åtnjuta räntan å ett Capital af emellan 4° a 5o,ooo R:dr samt arrendemedel af i3 underliggande hemman, utom domkyrkospanmål, sora utgör 558 tunnor; hvadan om nu derifrån skulle afdragas de 124 tunnor, som utgöras ifrån Hernösands Stift, så komme nämnde Domkyrka, ändå att ega i behåll 4^4 tunnor. Deremot har Hernösands Kyrka endast 43 tunnor korn sig anslagne, och som hon nu skall vara så förfallen, att hon nödvändigt måste med det första ombyggas, så synes det i Herr Biskopens tanka nu vara hög tid, att hon kommer i besittning af hvad hon så länge, emot rätt och billighet, har saknat; hvarjemte Herr Biskopen ansett den omständigheten icke böra förbigås, att till Hernösands församling höra endast några få hemman på Hernön, af hvilka således blott ett tinga bidrag till den nya Kyrkobyggnaden kan väntas. Till upplysning rörande detta ämne, har Utskottet ansett sig först böra anföra, att det anslag af tionde-spanmål, som ännu utgår under benämning af domkyrkotunnor, egentligen härleder sig ifrån Kon. Gustaf den I:s tid.
Då motion inom Constit.Utsk. väcktes om inrättande af Landtständer, trodde jag, att deraf kunde härflyta mycket godt, och omfattade denna ide' med mycken liflighet. Jag trodde nemi., att derigenom skulle mycket och det mesta af Regeringens inre ceconomiska bestyr kunna hänskjuta; och öfverlemnas till afgörande af dessa Landtständer i förening med en verkställande committé' under landshöfdingen* inseende. Det var i den tanken, jag understödde förslaget. Men sedan valclasserna blifvit formerade och man slutligen kom till gcromålen, började jag genast frukta för utgången, dä Utsk. ville, att dessa Landtständer skulle få motionsrätt i alla möjliga ämnen. Jag fruktade icke allenast, att i följd deraf’, såsom Frih. Boye nämnt, en alltför stor mängd motioner skulle vid riksdagarna förekomma, utan jemväl alt sådana motioner från alla landsändar kunde framkallas, sorn vore i strid med de opinioner, hvilka af R. St. hystes om Rikets sannskyldiga nytta, och att R. St. således på visst sätt blefve öfverröstade eller tvungna att antaga, hvad de i annat fall ej kunnat eller bort bifalla; men ännu mer blef jag missnöjd med liela förslaget, då man beslöt, att dessa Landtständer hela befattning skulle inskränkas till att svarfva motioner. Jag frågar hvilka väl skulle vara hågade att göra ofta långa resor till provinsens residensstad och der uppehålla sig en hel månad, endast för att det ena året väcka motioner och det andra året fullända dem, utan alt sedermera hafva någon vidare befattning dermed? Jag fruktar, att ingen för ett så lönlöst arbete ville åtaga sig ett så stort onus, och hemställer derföre, om icke i4 och >5 §§ i förslaget borde få följande lydelse: den i4 §• Landtdagen må ej befatta sig med annat än sådana o e e o n o-< miska ärender, som röra dess eget district; och den i5 §: De beslut, Landtdagen fattar, skola öfverlemnas till verkställighet åt en särskild municipal s ty re I s e , under ledning af landshöfdingen, som deruti bör hafva veto. Frih.
519. angående jemnkning i extra Roteringen, Vf. 284- Be - Register. 9 Besvärsoch OecouomieUtskottets Memorial, angående förhållandet med de af Utskottet afgifne Memorial , VI. 311. _ angående Trycknings-kostnaden för Utskot tets Utlåtande i frågan om Allmänna Magazins-inrättningen, VI. 338. äng. Hålloch Gästgifveri-skjutsen, VI. 547. ang. Lumphandlare och lumpors anskaffande för Pappersbrukens behof, Vi. 757. Banco Utskottets Memorial, ang. ett under 1809 Srs Riksdag åt Westeroch Norrbottens Läns invånare beviljadt Lån , III. 237. __ ang. indragning af Malmö Disconts 3 pro cents sedlar, lil. 337. äng. Götha Canal-Bolags-Discont och Ban co-Låns erhållande mot inteckning i fast egendom, lil. 478- _ iäng. Penninge bristens mindskande och stadga i myntvärdet, III. 521. — äng. Manufactur Discontenå i Banken anslag na Låne biträde, III. 530. äng. Götha Canal-Verks beviljade understöd, III. 3-33. L „ ang. ett Banco-Låns erhållande till uppbyggande af Calmar Stads Gymnasiioch Scholae-Hus, lil536. _ — äng. Fastighets Lån i Banken, IV. 134. _ _ ang. Publicité af tillståndet med Bankens Se del-rörelse, IV. 743. __ ang. Silfver-Vexlingens upphörande i Ban ken, IV761. ang. åtskilliga financiella ämnen, IV'. 764. ang. förslag till Bankens deltagande uti Ö stersjö-Compagniet, IV. 766. ang. upphäfvande i vissa delar af Revisorer nas öfver Riks-Discont-Verkets förvaltning för ar 1814, i afseende på samma Verks administration, meddelta stadganden, IV. 775. *£. ~ äng.