Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Horn, under erinran att R. o. Ad. ansett öfveriäggningen fulländad, och att nu endast vore fråga om bestämmande af contra-propos:n. Gr. H örn: I öfverensstämmelse med hvad jag yttrat, anser jag det icke gå an alt på ifråga var. sätt lägga till handlingarna ett betänk., sorn grundar sig på remiss från R. o. Ad. Hr L agergren: Jag anser Ståndet bäst komma ifrån frågan genom att vidblifva den af Hr Bråkenhjelm framställda propos.; och då Ståndet tyckes hafva förklarat att contra-propostn skall blifva på återremiss, så vill jag gerna förena mig med Hr Bråkenhjelm uti anhållan om votering om contra-propos:n. Jag kan icke med Gr. Horn finna , att en propos. att lägga betänk, till handlingarna skulle vara olaglig; ty då hela betänk, till sin grund och utveckling är olagligt, så måste det vara lagligt af Ståndet att söka återföra en olaglighet till laglighet. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt då flere talare anmält sig, ansåg lian sig böra fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att tiden mycket förginge ined tal om dessa propostr, och alt i Hr Landtmts tanke blefve, på sätt flere talare yllrat sig önska, ganska riktigt, om R. o. Ad. voterade öfver de försl framställda propos:na, nemi. med förkastande af betänk, i ja-propos:n och återremiss i nej-propostn. Skulle då Ståndets pluralitet anse, att denna fråga icke mera borde förekomma till pröfning, torde pluraliteten votera ja, 133 D c il 5 September f. in. skulle ilen önska att ilen återkomme, loide pluralileten votera liej; hemställande lii Landtm., om ieke detta vore en utväg att vinna tiden på ett riktigt sätt. Hr Ribbing, Bengt: För min de! biträder jag Hr Frih. o. Landlmts mening och motsätter mig Hr Brfikcnhjelms förslag, emedan jaoch nej-propos:n leder till samma resultat.
N:o N:0 Sid. U1 CO CO 3_ > Hl nj 1 — 2 S" p? p Kiks-Ståndens Beslut. i P,- CD l?5 >s t» B. ? o OJ 5f g T* 3" era 2. -i » P P P CU Pj fri CD “ ►1. po v> d CD i->. • aq td CD cn & Ridd. o. PresteBorgareBondeN:o N:o Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. ståndet. ~N«r T Brottsling, om stadgande att efter * 10 års oförvitligt lefverne, sedan brottet begåtts, något omnämnande af brottet icke skall • ske i frejdebetyget för sakfäld, se Frejdebetyg. Bruk, orri upphörande, af skyldigheten att bygga Kyrka oell Prestgård, för, se Kyrkobyggnad. » om succession till hemman, skatteköpta undert se Hemman. Bruncrona, om pension på Indragnings-staten för enkan och döttrarne efter aflidne öfversten 0. A. 70 4 1 152 28 S-e Nionde HufvudTiteln. Bränvin, om drawback för exportoradt 4 2 20 28 Juli b. 20 Juli 1 Aug. g. 20 Juli 1 anledning af återremiss . — 4 2 22 — I. b. 29 Aug. a. a. 29 Aug. a. a. 5 Sept. a. a. 29 Aug. » om upphörande, af Nederlagsrätt g. 8 Febr. för sprit och — 5 1 14 — 11 Febr. b. 11 Febr. b. 8 Febr. » Om förändrad grund för uppskattning, vid partihandel, af värdet utaf 5 2 8 29 Maj 23Maj,9Juni 30Maj,6Juni 16Maj 2Juni 75 32 B r ä n v in s b r ä n n in g sm edlen, om be26 räkningen af — 5 1 48 — b. 25 Okt. g. 25 Okt. g. 25 Okt. b. 25 Okt.
Önskligt är i alla afseenden, att, äfven efter Bänkens öppnnande till utvexling af silfver, Baucosedlar måtte utgöra det liufvudsaliligaste rörelsemedlet, emedan papper, hvilanda på metallisk grund, är för ändamålet beqvämare och fullkomligare än metalliskt mynt, \ \ §> * Föreskriften i denna är enlig med hvad, sorn nu iakttages till' ömsesidig förmon för Banken och det allmänna. Bestyret med Statens medel utgör en af de förmoner, sorn beviljades; Banken genom Kongl.. Försäkran af år 1668. §• 7- Denna §. är öfverensstämmande med så väl Lagen för Banken af dera r Mars i83o, sorn den nya redactionen af Regeringsformens 72 §. Såsom tillägg är föreslaget, att Konungens beslut om den del af Banco-vinsten, sorn skall användas till bibehållande af Bankens grundfond eller till dess förstärkning, bör Rikets Ständer vid hvarje Riksdag tillkäranagifvas, § Innehållet af denna §. är hufvudsakligen lika' med 4 §• i Lagen för Bänken af den » Mars i83o, dock med tillägg, att hvad vid något tillfälle af grundfonden användes bör utaf Bänco-vinsten ersättas. Sättet, huru grundfonden skall bibehållas vid sitt ursprungliga belopp eller dit återföras,-utgör föremål för stadgande i dera reglemerafiariska In structionen för Bankens; förvaltning. >4 Kongl. Maj ds tfådiga Skrifvelse N.o 36. Det synes ändamålsenligt att i Lagen för Banken förbjuda densamma att ega annan fastighet, än som för dess rörelses bedrifvande erfordras, enligt hvad derom vid hvarje Riksdag af Konung och Stanaer Deslutas.
Vid den i orten hällne undersökningen, är äfven af rätta personen erkandt, Nto 5. 166, Den 2f Junti f, nu att redogörelsen var i anledning af underly-, dande tjenstemän* aflemnade uppgifter och iörklaringar , färdig och upprättad, ehuru den icke kunnat tillrättask-tias, sedan personen sorn skolat besörja expeditionen , under fidén, blifvit1 tilltalad för hvarjehanda andrr tjenstefel. Det missödet att kanske fä gälda en underlydandes tillgrepp, motser jag med så myc* ket lugn man kan, då välfärden är i fråga;, in en jsg hoppas att mina domare äfvensom StatsUtskottets Herrar Ledamöter icke skola finna skäl till anmärkningar träffande den, för hvarje rättskaffens man dyrbaraste egendomen., hedern, N;:o 6. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: Högloft. StatsUtskottet anser den afslutade. Eldqvarns handeln för Allmärna Maguns Inrättningen i visst afseende menlig; StatsUtskottet befarar, ej utan temmelig visshet, som orden lyda: att Eidqvarnsköpet kommer att åtföljas af mer eller mindre dryga förlufter. Stats. Utskottet tadlar nuvarande Magasins Directio.- nens underlåtenhet, atti likhet med Magasins: Directionem år 1817, då Eldqvarnen utbjöds till lägre pris än för hvilket det nu blifvit in, köpt, hos Kongl. Maj;t anmäla de skadliga, följder, sorn en slik handel, skulle för AU* manna Magazmslnrättningen tillvägabringa, Den 2 5 Junit', f. mi Deffa oaktadt anser StatiUtskotfe^ sig sakna tillräcklig anledning, att hänföra Eldqvarnshandeln till sa beskaffade åtgärder, soot kanna frräjva en /brängare beijran och deiuisd förknippade ansvarighets påståenden.
Utskott icke kunde sågas vara slutade, så långe återremiss af Betänkandet om förändring i Styrelse-Verkens organisation vore att förvänta, Aflöningen icke syntes bora, såsom föreslaget blifvit, upphöra med nåstl. September månads utgång, utan borde Stats-Utskottets Betänkanden. ari fortfara till Riksdagens slut, hvilket åter blifvit af andra motsagdt. I anledning hvaraf Stats-Utskottet får vördsamt tillkännagifva, att Utskottets tillstyrkande i denna del, som grundade sig på Herr Lantmarskalkens och Herrar Talmåns samt Utskottens Herrar Ordförandes Förslag, synes låmpadt efter göromålens mångd och beskaffenhet inom Särskildta Utskottet, hvilka långe sedan kunna sågas hafva för dess Cancellie biträde upphört, ehuru en och annan fråga, som likväl lärer hafva fordrat mindre möda återstådt; Och föranleder den gjorda anmärkningen så mycket mindre till någon vidare åtgärd, som förslaget blifvit bifallet af Höglofl. Ridderskapet och Adeln den 2():de, samt af Högvördige Presteoch Hedervärda Bonde-Ståndet den 24:de nåstl. October, hvarigenom frågan likmätigt 6g §. Regerings-Formen alltså år afgjord. För öfrigt har Utskottet, i fråga om den uppgifne
Utskottet ansåg sig så mycket mindre kunna tillstyrka bifall till hvad sålunda blifvit föreslaget, som hvarken några skäl derför blifvit, anförda eiler några anledningar örekommo till förändring i hvad Rikets Ständer förut beslutat, i afseende på ifrågavarande beviliningsmedels leverering. På del att äfven Rikets nu församlade Ständer må kunna granska och bedöma beskaffenheten och halten af de skäl och betänkligheter, som vid de 2tne sistförflutna Riksdagarne blifvit anförda och åberopade till grund för ofvanomförmäldte, då fattade, beslut, rörande denna, nu ånyo väckta, fråga, har nuvarande Slats-Ulskott trott sig, i sammanhang med underrättelsen om dessa beslut, böra anmäla det hufvudsakligaste af hvad, som för öfrigt uti ifrågavarande hänseende är vordet yttradt, dels i Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående beslutet vid i8a3 års Riksdag om tuilbevillningen, dels ock i de flera af enskilde Riksdagsmän afgifne anföranden, rörande så väl tull-, som alla andra bevillnings-afgifters afleinnande till oftanämnde Conior. Enligt 64 § i Regeringsformen, ”skola så väl Rikets ordinarie statsmedel och inkomster, som hvad under namn af extraordinarie utlagor eller bevillningar lill Statsverket af Rikets Ständer anslås, vara under Konungens disposition.” Uti 66 § af samma Grundlag, hvilken § handlar om Riksgälds-Contorels förvaltning, omförmäles, såsom tillgång folden Conloret tillhörande liqvid af Rikets gäld, endast den för detta ändamål tillskjutna serskilda bevillning. Om Riksgälds-Contoret skulle emottaga och sedan till Kongl. Stats-Contoret öfverlemna de i mångfaldiga serskilda poster samt på spridda orter och obestämda tider inflytande tullmedlen, komme sådant att förorsaka stor oreda, oordning och osammanhang samt rubba den vid Grundlagens stiftande afsedda öfverensstämmelse i Stats-förvaltningen.
S. D. Föredrogos ånyo och biföllos följande Utskotts-Betänkanden, nemligen : l:o Stats-Utskottets Utlåtande N;o 41, i anledning af motion om aflönings-ersättning för adjungerade ledamöter i Kongl. Götha Hof Rätt; 2:o Samma Utskotts Utlåtande N:o 55, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse 0111 anslag till ett af Wetenskapsoch Witterhets-Samhället i Götheborg inrättadt Natur-historiskt Museum; 3:o Samma Utskotts Utlåtande N:o 56, angående väckt fråga om understöd lör utgifvande af Tunelds geografi; 4:o Samma Utskotis Utlåtande N:o 60, om anslag till en i Stora Råby i Skåne inrättad räddnings-anstalt för vilseförda och moraliskt förderfvade barn; 5:o Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 10, i anledning af ContractsProstarne Sandbergs och Öhrnbergs motioner om bestämmande af en bräuvins-consumtions-algift; - Prof. ZJtdr. d. 2 Maj 1840. 6:0 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 14, i anledning af väckt motion, att Pastorer måga deltaga i aflöning till Klockare, i nion af deras delagtighet i Klockare-val; 7:o Samma Utskotts Betänkande N:o 15, om upphörande af den Handels-Societeterne i Sjö- och Stapel-städerne, genom 7 mom. i Kongl. Kungörelsen den 10 September 1828, ålagde förbindelse att ingifva bevis öfver verkställd saltimport, samt rättelse af berörde Författning i öfrigt; 8:0 Samma Utskotts Utlåtande N:o 16, i anledning af väckt motion om befrielse för rotehållare från skyldigheten att för Regements-Oiiicerare förevisa recruter, innan de antagas; och 9:o Samma Utskotts Betänkande N:o 17, i anledning af väckt motion om vidtagande af åtgärder för Riksdagens förkortande.
Kärl och redskap af äkta porslin för farmaceutiska eller vetenskapliga behof må, sedan beskaffenheten och qvantiteten blifvit hos Sundhetskollegium, Vetenskapsakademien eller vederbörande Universitetsfakultet uppgifna och godkända, af apotekare och vetenskapsmän fritt införas. Portföljer, Penning ebor s ar, Ridikyler och Väskor: af heleller halfsiden andra slag Potates * Potatesmjöl, eller malen potates Pozzolana Qvicksilfver * Redskap och Maskinerier, eller delar deraf, ej specificerade Anm. Under denna rubrik äro att hänföra mera invecklade eller af flera olika delar sammansatta fabriksmaskiner eller jordbruksredskap, samt sådana delar deraf, som icke kunna användas, utan att inpassas i ett visst redskap eller maskineri. '•Ris, oskalad eller Paddy blandad med mer eller mindre fullständigt afskalad ris Russin Russinstjelkar Qvantitet för Tullbcräkningen. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. skålp. skålp. skålp. skålp. skålp. skålp. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. Införsels tull. Riksmynt. Fritt. Pläter; hänföres under Metaller, sammansatta. Porfyr; hänföres till Sten, ej specificerad. Portemonnaier; se Portföljer. Porter; se Dricka. Pottaska; se Aska. Puder; tullbehandlas såsom Mjöl, ej spccificeradt, af vegetabilier. Qvarnstenar; se Sten. Qvercitron; hänföres till Färger, ej specificerade. Kaspar; se Filar. Rabarber; hänföres under Apoteksvaror. Ridikyler; se Portföljer. Risgryn; se Gryn. Rismjöl; se Gryn. Rosmarin; hänföres under Apoteksvaror. Rotting; se Rör. Rumm; se Bränvin. Räfkakor eller Räfkryddor; hänföras under Apoteksvaror. 22 Förslag till Tulltaxa. Qvantitet Införselsför Tullberäktull. mngen. Riksmynt. R:dr. öre.
Priset på råämnet bestämmes i annat fall endast af bebofvet jemfördt med tillgången, och détta är det enda rätta correctivet mot ett prejeriförsök å ena eller andra sidan; men den förädlade varan deremot måste, då en tillfällig svårighet för afsättning eller export inträffar, nödvändigt falla i pris, och beliöfver således ett understöd. Den nu föreslagne lånerätten skall långt ifrån att gagna Bergsmannen, skada honom; ty den skall uppmuntra en och annan att uppdrifva sin produclion högre, än behofvet och åtgången påkalla, hvarigenom priset i längden måste nedtvingas, och Bergsmannen, oberäknadt de utbetalte räntorne, nödgas sälja sitt tackjern med förlust. Om man baft för afsigt att hjelpa Bergsmannen i dess handel med Köpmannen, så är äfven ändamålet förfeladt; ty det blir säkerligen Köpmannen, som begagnar sig af lånerätten. Jag tillstyrker derföre afslag på Betänkandet nu liksom vid sista Riksdagen, då ett dylikt förslag ogillades; enär jag ej finner någon anledning att ändra det då fattade beslutet. Men skulle detta icke bifallas, önskar jag återremiss, för att åtminstone få lånerätten inskränkt till det tackjern, som ligger på Stapelstädernes Vågar, emedan anstalten i annat fall skulle leda till förlust för Banken, då säkerheten på Uppstads våg är ingen. Det är väl sannt, alt Stångjern på Uppstads Den 4 Junii e. m. 179 väg äfven belånas, men detta besigtigas alltid och vräkes före uppvägningen, så att endast det dugliga kommer vid belåningen i fråga; men detsamma går ej an i afseende på Tackjern. Dessutom blifver Stångjernet omringadt med band eller dylikt och förvaradt med Sigill, så att intet kan borttagas, men hvar finnes någon garanti att ej en oredlig Vågmästare kan tillåta uttagandet af ett par hundrade Sk® Tackjern, utan att sådant märkes bland massor af tusendetals Sk®. Äfventyret är så mycket större, som åtskillige bland Uppstädernes Magistrater afsagt sig det ansvar för Vågarne, som Magistraterne i Stapelstäderne bar sig ålagdt.
Då Commerce-Collegium erkände vigten af dessa skäl, ansåg Collegium sig böra lill Kongl. Majrts pröfning öfverlemna underdånigt förslag lill en sådan allmän reglering af Svenske och Norrske Consulemes enibels-inkomster, att de Öfverklagade olägenhelerne af närvarande aflöningssystem skulle derigenom undanrödjas; i hvilket afseende Collegium upplyste, att, i kraft af äldre förordnanden, Consulerne i S:t Petersburg, Riga, Allm. Besvärsoch Oeconomie-Utslcottets Utlåtande lS[:o yg. 1t - Köpenhamn, Helsingör, Stora Briltannien, Lisabon, S:t Ybes, Cadiz, Alicante, Cette, Genua oell Livorno, hade sig ti Hägde mer eller mindre betydliga inkomster af Svenska ankommande fartyg och deras laddningar, men att deremot alla andra, än förut uppräknade Consulat bestriddes utan annan inkomst af Svenska fartyg, än hvad lösen för tillfälligtvis erforderliga documenler kunne inbringa; — att, enligt gjord beräkning, Svenska handelns och skeppsfartens afgifter till Consulerne inom de district, hvarest dylik afgift eger rum, utgjort år i83o R:dr Banco 21,000: 11, 5. samt år 1831 20,797: 45, 6; — att sammanräknade lästetalet af de till berörde district ankomna Svenska fartyg uppgått år i83o till 74,373 och år i83i till 71,809 läster, för hvilka Consulade-afgiften, beräknad efter ^.'dels Species eller Spansk piaster per läst, skulle hafva belöpt år i83o till 12,661 R:dr 28 sk.
Om än desse grunder vid första påseendet skulle synas nog stränga, torde det dock medgifvas, att, vid tidpunkten af ett nytt Sedelmynts införande, en sådan stränghet varit af nödvändighet påkallad, på det alt från början en gräns måtte sättas emot det för Banken lika kostsamma och betungande, som för allmänna rörelsen menliga, oskick, ali det gångbara sedelmynlet ej allenast vanvårdades, utan äfven uppsåtligen och af lättsinne stympades och förstördes, hvilket varit fallet med de äldre sedelsorlerne, och jemväl syntes skola blifva händelsen med de nya, enligt hvad man kunde sluta af det ej ringa antal stympade och illa medfarna sedlar af den först ulgifne nya valören 6| R:dr, som inom få veckor efter ulgifvandet till Banken inkom. Dessutom måste, vid granskning af de fastställde grunderne, ihogkommas, alt, ehuru den Bankens sedel af nya sorten, hvarå någon af de i ofvanberörde Nådiga Kungörelse uppräknade väsendtliga delarne saknas, icke omedelbart i Bankens Cassör inlöses, deraf dock icke följer, att sedeln casseras, ulan det alltid är sedelhafvare!! öppet, att underkasta en sådan sedel serskild pröfning, uppå hvilken det sålunda beror, huruvida en dylik bristfällig sedel må kunna, utan förlust för Banken, inlösas. Denna pröfning hafva Banco-Fullmägtige sjelfva härstädes ombesörjt, samt, i afseende på sedlar af 2 R:drs och 3a sk:s valörerne, öfverlåtit åt Directionerne vid Låne-Conloren i Götheborg och Malmö att företaga, då förslilne sedlar af desse 2:ne valörer till inlösen vid Låne-Conloren företes. 44 Berättelse af Banco-Fil lim äg t ig e. Fullmäglige hafva ock, vid hvarje tillfälle, då förslitne sedlar af nya slagen blifvit till deras pröfning öfverlemnade, aldrig underlåtit noga afse, så väl sedel-innehafvarens rätt och på billighet grundade anspråk, som
Maj afgifna och den 4*8 Dtn 29 Maj. den 2 2 i samma månad pä bordet Ingda Betänkande, angående ändring af tiden för Tjenste, hjons ombyten. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. I anseende till gjorda anmärkningar vid 1:0 Banco-Utskottets den 6 Maj afgifna oell sedan sista Plenum pä bordet hvilande Memorial, angående de af Malmö Discont verk utfärdade 3 proCents Reverser; 2:0 Bevillningsutskottets Memorial af den 18 Maj, innefattande utlåtande öfver de, af åtskilliga Riksdagsfullmägtige, dels i Vällofl. Borgare-Ståndet och dels i Hedervärda BondeStändet, vackla motioner om lindring i den blifvande Bevillningen, för de Städer och Härader, sorn i anseende till sista Norrska Fälttåget blifvit lidande; Blefvo dessa frågor till Utskotten återremitterade, för att med utlåtanden öfver anmärk, tångarne inkomnaUt supra. Ex ProtOGollo Olof Werlin. Uppläst hos samteliga Riks-Stånden den 29 Maj, Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärs■ och Oeconomie-Ulskoits Betänkan - Dm 2 9 Maj. 429 tänkande, i anledning af väckt fråga om samlande af en fond till underhållande af vintervägen emellan Elfvedalens ofver Särna} till Norri ges Rä. Hedervärda Bonde-Ståndet bar till Riksens Hög1 o fl. Ständers Allmänna Besvärs - och OeconomieUlskott den 16 i denna månad remitterat ett af Riksdagsmannen fårost Lars Andersson från. Öster-Dalarna ingifvet Memorial, deruti blifvet föreslaget, örn icke, till lättande af Cornmunirationen emellan Sverige och Norrige och till besparande af kostnaden till upptagande af vintervägen från Elfvedalen öfver Särna till Norrska Rået, Riksens Höglofl. Ständer skulle täckas bifalla, det eri afgift af 12 sk.
På grund af hvad E. K. M:t sålunda i nåder behagat anföra, samt då bemälde 3:ne Landshöfdingar uti föregående reglementen för Arméeus Pensions-kassa blifvit tillförsäkrade pensions-rätt, hafva Rikets Ständer funnit skäligt, med bifall till hvad E. K. M:t i nåder föreslagit, förklara, att ofvannämnda 3:ne Landshöfdingar, ehuru de icke ännu tillträdt pension från Arméens Pensions-kassa, likväl må anses vara bibehållne vid deras rätt att vid afskedet från Landshöfdinge-beställningen kunna, jemte dem enligt författning garne tillkommande pension å Allmänna Indragnings-staten, åtnjuta pension äfven från Arméens Pensions-kassa. Hvilket, såsom svar å E. K. M:ts förevarande Nådiga framställning, Rikets Ständer få i underdånighet anmäla; framhärdande Rikets Ständer etc. Stockholm den 4 November 1857. ExpeditionsUtskottets Förslag till anderd. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 28 Okt. 1837. Preste-slåndet den 31 Borgare-ståndet den 31 Bonde-ståndet den 4 Nov. — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående inventering aj Jlottans mäteriat-Jörråd i Carlskrona. (Stats-Utsk:s Uti:de N:o 139.) S. A. K. Hos Rikets nu församlade Ständer har framställning blifvit gjord om nödvändigheten utaf att genom anställande inventering, ju förr desto heldre, vinna en närmare kännedom om verkliga beskaffenheten af Flottans stora och dyrbara förråder i Carlskrona, hvilka, enligt hvad Rikets Ständer särskildt inbemtat, bestå af inventarii-förråden för fartygen, samt material-, ammunitions-, beklädnads-, sjukhus-, proviantoch virkcsför, råden.
En af de förste kristne hade blifvit lefvande inmurad, men för ett slag af hans helgade hand öppnade väggarne sig, och »han gick ut bland folket och lärde», samt omvände tusental. Af sådana gamla sägner och minnen är så att säga hela kyrkan befolkad, och när dörren stängdes, var det, som om den igenlästs om en verld för sig, en verld, full af nit, ödmjukhet och brinnande tro, inför hvilken man knappt hade mod att glädja sig åt att vara ett barn af sin tid. Den otröstlige enklingen, som ännu icke hemtat sig, beslöt nu att återvända till hotellet; vi deremot foredrogo att fara till »Latomi di Capucini» och der intaga den lunch, som vår omtänksamme värd medskickat. Jag vill här passa på och säga, att Syrakusas hotell alldeles icke fortjena det dåliga rykte, hvari de stå. »Victorias annex», der vi bodde, är ett rätt godt sådant. Vi önskade, att guiden, som var alldeles hes af allt talande, äfven skulle återvända, men han blott skakade på hufvudet, »Il faut tout regarder, mes dames et messieurs», upprepade han som en utanlexa. Han hade varit soldat och var färdig att dö på sin post — eller att döda andra. En mera egendomlig, storslagen plats än Latomi di Capucini torde blifva svår att uppleta. Af kolossal storlek och djup, utan annat tak än himmelens, äro de afdelade i flere gallerier, salar, olika grottor, och ändå förenade till ett helt, genom gemensamma ytterväggar af svindlande höjd. Det är, som om man kommit in i sjelfve titanernes verkstad. Stenblock på stenblock äro hopade på hvarandra, till dess de bilda gigantiska pelare; väldiga kullerstenar ligga kastade, som om de nyss tjenat till bollar för mäktiga händer; hvalfbågar äro som på trots uppresta på svigtande stenblock; öfverallt frapperas blicken af oförmodade scenerier, af hvilka dock många äro af slående skönhet.
När det icke fordras mera än någorlunda försvarlig insigt, och en hvar, som kan innanläsning, påen månad eller 6 veckor kan hemma i bondstugan eller hvar som helst lära sig det, så tror jag det böra stå der, synnerligast som, när skolan kommer i gång, det vore orimligt om det icke stod der. Jag får således tillstyrka momts antagande sådant som det finnes. Hr Lagergren: När jag förra gången yttrade mig med afseende på den erfarenhet jag har om skolundervisningen i afseende på kyrkosången, så trodde jag mig hafva så tydligt uttryckt mig, ali jag ansåg det vara en ganska ringa del af menniskor, som saknade ali förmåga att sjunga, och det tror jag att erfarenheten kan intyga ; ty om man skulle antaga ett antal af 100, så är jag öfvertygad att det icke funnes 10, som saknade förmåga att sjunga. Kanske blott 10 kunde sjunga bra, men nog skulle de öfrige 80 hålla tonen, och derom är ju blott fråga. Det är visserligen sannt, att i Stockholm har inrotat sig den öfveitygelsen att man skall sjunga väl, om man skall sjunga; men kommer man i en landtkyrka, så får man ett helt annat begrepp om saken. Uti landsförsamlingar, der orgelverk icke finnas, skall man finna att hvarje menniska sjunger, visserligen icke väl, men man sjunger och har uppbyggelse deraf, utan att äga någon theoretisk insigt uti musiken. Hvad psalmodicon beträffar, så är den så enkel, att något hvar kan lära sig, och med kännedom deruti kan man, utan att hafva någon röst, undervisa i kyrkosång. Jag är en hland dem, som icke hafva någon röst, men jag saknar derför icke förmåga alt undervisa i kyrkosången. Min öfvertygelse är derföre, att med tillhjelp af psalmodicon skola de kunna hjelpa sig, och församlingarne hafva den största uppbyggeisen af sådan sång. Hr Lagerhjelm, Pehr: Jag har anhållit om ordet, för att intyga att inom Carlskoga församling har en skola varit i gång 18 å 19 år, der undervisning blifvit meddelad uti kyrkosång med begagnande af psalmodicon, och skolbarnen sjunga ganska försvarligt.