Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I början pä plakatet upmanas till husandakt, och det har aldrig hittills handt att denna andakt blifvit af auktoriteterne störd. Jag har sjelf exempel nära mig till hands derpå att, jag vill icke kalla dem fanatiske läsare utan gudfruktigt folk kommit tillsamman på söndags-eftermiddagen, samt dervid sysselsatt sig med läsning af predikan, böner och psalmers afsjungande. Sådant är således icke förbjudet, men det är dessa förklaringar, dessa Den 19 December. 319 uttolkningar som äro så farliga, då de som göra dem icke äro mäktige att inse hvad som är det rätta eller icke. Derföre hafva vi prediko-ståndet, som egnat sig åt detta kall och som det ensamt tillhör att utöfva verksamhet i detta hänseende. Jag tror att vid en så vigtig fråga som religionsvården, bör man åtminstone iakttaga samma varsamhet som i afseende på den allmänna helsovården. En läkare mäste nemi. vara examinerad för att få utöfva praktik, hvilket är stadgadt för att förekomma qvacksalfverier af sådane som icke förstå att bota sjukdomar utan oftast blott förvärra det onda. Jag tror att desse andlige qvacksalfvare äro än farligare, dä de gå så långt att de stundom vilseföra de enfaldiga ända derhän att desse blifva vansinniga och såsom sådane obotliga. Ehuru jag för min del finnér flera af de yttranden, som i denna motion förekomma, vara stridande emot 90 § Reg.F:n, underställer jag dock detta Hr Gr. o. Landtm.-s och det Högh Ståndets bepröfvande samt för den händelse att motionen blifver till LagUtsk. remitterad, vidhåller jag min anhållan att de i samma ämne af Hrr Tham och Tersmeden samt Gr. af Ugglas afgifna yttranden mätte få till Utsk. medfölja. Hr Carlheim Gyllenskjöld, Henrik Adolf Oscar, anförde dels muntligen, dels skriftligen: Motionären har sagt och vår måhända mest frejdade häfdatecknare vitsordar, att föremålet för denna motion, den religiösa frågan, är ”tidens vigligaste fråga”. Den är så. Den har så varit och skall så blifva, i alla tider.
Ridderffap och Adel! Nödwändigheten af ändring i nationalbewäringens utgörande, anser jag fuUkomligcn bewist, dä tvär lika wördade joni ältade Konung i samråd med wär oförliknelige Krön-Prins askar och fordrar den. Rättwisan och billigheten deraf, skall hwarje ar» lig man, inom sig finna, oä han gör sig denna fråga : är du skyldig att tjena och förswaca det land, der dn är född, der du njuter Lagarnes skygd, och medborgares rättigheter? Swaret ligger klart i sakens muur, och ingen med re ngt hjerta kan härtill sana, nej. Worc långt ifrån mig att tro dek nägon Swensk kan wara nog feg för akt ha Idre hemma wid eldbrasan manta och emottaga främmande ok, än att i tid göra sig skickelig ull sin Konungs, sitt Fosterlands förswarare. Wi aga nn, hwad Swerige ej pä hundrade är kunnat fägna sig ät, en Kron-Prins, som redan - Den i Majiirr dan förr än dcfihjesia burit Kronan, bewisat sig wara lika stor hjelte — som Statsman och memilsPowän ^ sam derigenom wunnikwerldens beundran. Denne Prius, hwilken blott i afseende pä de» Konungs dygder som kallat honom till Aon, förenat med den tapperhet — den ära _ dem redlighet som fran Hedenhös utmärkt Swenstorp antagit wärk land li i fosterjord , skall hall lemnäs bedragen i det hopp, atk uri Swenstkar finna de gamla Swenslkars mod och tänkesätt? Skall han finna »agon bland ost wara kall för den äran, att med lif och blod wilja förswara sin Konung sin Fosterbygd? Skola wi »välja emellan dek, alt lemna en mild och ivis Regering det bistånd som i denna lid är war enda mvjeliga frälsning, eller att laka främmande magiers tyranner med wald taga folk och egendom efter godtycke.
Den beskedliga mamsell Lovisa andades tungt, och kastade sig hit och dit i sömnen; hon drömde så förfärande lifligt hur den stora grå katten låg på lur efter ankungarne, hon ville skynda fram, hon ville springa, men den plågsamma drömmen förlamade hennes ben, och nu – nu var det för sent, nu grep den äreförgätna katten en af de olyckliga ungarne, men nu bröts också mamsell Lovisas förlamning af öfvermåttet i hennes vrede och förskräckelse, och med ett häftigt anskri vaknade hon upp, just då hon i drömmen högg röfvaren i lufven. Hennes hjerta klappade häftigt, och glad att endast hafva drömt, satte hon sig upp, men glömmande kattens oskuld mumlade hon likväl halfhögt: – det var dumt att jag inte hann ge honom ett rapp ändå. Solen stod högt på himlen, det var redan för länge sedan ljusan dager, kl. var säkert redan 7 då hästarne voro beställda till Byarum, och mamsell Lovisa steg upp helt tyst, för att icke väcka prostinnan, som ännu sof lugnt. Hon sträckte sig öfver sängen för att af den stora silfverklockan, som hon qvällen förut hängt på väggen öfver prostinnans läger, utröna hvad tiden led; men – hvem kan måla hennes ytterliga bestörtning och stumma fasa, då hon kastade ögonen ned på sin sofvande matmor! Om himlen öppnat sig öfver hennes hufvud, eller åskan slagit ned vid hennes fötter, så kunde hon icke blifvit mera öfverraskad,– hon trodde sig ännu drömma – hon gnodde sina ögon och ville icke tro sina egna sinnen – ty der – på den djupt sofvande prostinnans arm låg ett barn, – ett litet nyfödt barn, vackert som en engel, och sof liksom hon. – Hur i herrans namn är detta möjligt! – utropade den alldeles förbluffade och tillintetgjorda mamsell Lovisa så högljudt, att hon väckte sin matmor, som helt lugnt frågade hvad klockan var. Men då den häpna mamsellen blott stirrade på henne, som om hon blifvit tokig, och icke svarade ett ord, ämnade hon sätta sig upp, men varseblef då sjelf det sofvande barnet bredvid sig.
Stat måtte ökas med de för Artilleriet särskildt behöfliga Officers-lönerna, nemligen: för 2 Kaptener å 1,000 R:dr » 2 Löjtnanter å 700 R:dr » 3 Under-Löjtnanter, å 500 R:dr att å samma Stat måtte för Infanteriet uppföras nya löner eller arfvoden för 7 Kaptener, å 1,000 R:dr lön » 7 Löjtnanter, å 700 R:dr lön » 7 Under-Löjtnanter, å 500 R:dr lön » 50 extra Under-officerare, å 30 R:dr arfvode »100 extra Corporaler. å 18 R:dr arfvode attida så väl en 4:de Bataljons-Chef, med Adjutant, till följd häraf för tjenstgöringen erfordras, som ock en Stabs-Chef till Militär-Befälhafvarens biträde vid militär-göromålens handhafvande, aflöning för sådana beställningar jemväl mätte ä Staten uppföras, nemligen: för 1 Stabs-Chef hos Militär-Befälhafvaren, arfvode i likhet med hvad sorn bestås vid öfriga General-Befäl; » 1 Bataljons-Chef, lön » 1 Bataljons-Chefs-Adjutant, arfvode och att, sedan Wisby stads Borgerskap i underdånighet, anhållit a tt fä afsäga sig nu egande rättighet att välja Officerare vid Stadens Beväring, samt Eders Kongl. Majit förklarat Sig benägen dertill lemna bifall, så framt Officers-lönerna derstädes kunna bringas till likhet med Transport 26,550: — 2,000: — 1,400: — 1,500: - 7,000: — 4,900: — 3,500; — 1,500: — 1,800: — 1,000: — 1.800: — 150: — Bil. M 2 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Om staten behöfver medel, är otvifvelaktigt bränvinsskattens förhöjning det bästa sättet att uttaxera sådane, och jag har, under denna förutsättning, ingenting att invända mot denna punkt. Vidare föreslås restitution af bränvinsbrännirigs-afgiften vid varans export. Detta är just hvad jag alltid, både såsom ledamot i Utsk. och i en fö/ frågans utredande år 1845 tillsatt komité, yrkat och är en ganska riktig åtgärd, som kan komma att föranleda en ej obetydlig export, och som derföre bort förr af R. St:r vidtagas. Äfven det föreslagna stadgandet att bränvinsdistillering får utan särskild skatt utöfvas jemväl å landet, anser jag medföra stora fördelar, helst då föreskriften om att kontrollör alltid skall finnas på stället, innebär garanti för att författningens bestämmelser icke öfverskridas. Deremot kan jag icke till alla delar understödja K. M:ts förslag i de två öfriga punkterna, nemi. om tiden för bränvinsbrännings utöfvande samt om maximum för bränvins tillverkning. K. M:t har nemi. i afseende härå föreslagit, dels att bränvinsbränning får utöfvas under alla tider af året, dels att stadgandet om ett visst maximum skulle borttagas. Båda dessa förändringar äro ganska priocipenliga och Den 13 Januari. 67 riktiga, så vida man vill draga bränvinsbränningen till städerna från landet. För min del föreställer jag mig likväl, att bränvinsbränningen, ehuru den numera är och bör förblifva en fabriksnäring, dock mera tillhör landet än städerna. Man måste ock göra afseende å vårt lands förhållanden, att nemi. för produktionen af råämnen till ett bränneri fordras i vårt vidsträckta land en ofantligt mycket större yta, än t. ex. i Danmark eller Preussen, hvarigenom transporterna af dessa råämnen till ett alltför stort bränneri på landet hos oss blifva så långa och kostsamma, att de mer än motväga den vinst, man påräknar af näringens utöfning i större verk.
Hader 483 B Backmans Major: af honom sökt ef« tergift af Bytes-» och Efterräk» nings-skuld 196 Banco-Läns meddelande emot pant af Tackjern: reglementariska före-» skrifter dervid 3y3 *—> -Utskottets bifallne Memorial N:q 139; i anledning deraf , 455 Bankens förseende med koppar-skiljemynt, för vexlingens oafbrutenhet 6q —- Lån; lagförklaring i afseende på sådane, för hvilka gäldenärerne icke aflemna skuldförbindelse 189 — Fastighetspanter; förändring i för» faltningarne om deras föryttrande genom Banco-auction irja Låne-Contoir i Götheborg: beläning derstädes på Jern och Ef» feoter . 819 Lag för densamma , , , , . 338 Register öfver Rikets Ständers und. Skrifvelser. 5 Bankens Forarn i Concurs-mäl: förklaring öfver Kongl. Brefven derom 3g5 Befallnin%shaf vandes förpligtande att till Justitipe-Cancelleren och Justitiae-Ombudsmannen insända exemplar af allmänna påbud och kungörelser io5 Bef ordrings - Lagarus : förändringar deri • 352 Beklädnadsoch Bevärings-Directioners inrättande vid Rusthålls-Regemen ten. Ledamöters utväljande dervid i -Directionerne: tillåtelse f" Bergsbruks anläggande; förändring i stadgandet om vilkorenderföre . i5p Betäckande af möjlig brist i till gånga r n e för de vid denna Riksdag beviljade anslag 3()2 Bevillnings Förordning; ny 399 — stadgans tillämpning för år 1824 och påföljande år, vid hemmans-värdets nedsättning i vissa Län j83 Afgift ä Sagar Valk ock Stamp - N:o att förränta sina medel Ständers Bank. Brandstods Bolag; d:o i Rikets! verk 478 6 Register öfver Rikets StändeFs tind. Skrifvelser.
S. D. ^wad Lag-Utffottet uti Memorial af den L8 September yttrat i afseende pä äffadt stadgande, att Marknader ej mätte för nära till Söndagarne anställas, lemnades af Borgare-Ständet utan erinran, vt supra. Lx ?rotocol!lr jf. O. Valerius. Utdrag af Borgare-StändetProtokoll wid Urtima Riksdagen i Arebro den 8 Oktober 18 io. S. D. I^ppä Hederwärda Bondc-Ständcts inbjudning, beflöt Borgare-Ständet att till amin nelje - Den L Oktober. »else af det lyckligen werkställda enhälliga walet as Thronföljare en M^daille stnlle, pa Riksens Ständers Banques bekostnad, präglas. Vr supra. Lx ?rotocol!o ). 0. Val unus. Utdrag af Borgare. Ständets Proto. coll wid Urtima Riksdagen i Arebro den 8 Oktober 1810. S. D. bifölls det Särffildta Uiffottets den 6 denneS pä bordet lagda Memorial, om wista försigtighetSmätt i anseende till f. d. Konungens wistelle-ort och till användande af ett försök ä dest sida, att nalkas eller beträda SwerigeS gränsor. vt supra. vx ?rotc»coIIo O. Valerin». Utdrag af Borgare. StändetS Moto. coll wid Urtima Riksdagen i Arebro den 8 Oktober 1810. S. D. (^tats-Utstottets utlätande rörande understöd till tryckningen af Högloss. Ridderstapets och AdelnS Protokoll wid nästledne och innewarande Riksdagar samt af Bihanget till samtlige Riks Bihang. II. B. Or:o 41, 42. Z22 Den 8 October. Riks,Ständens Protocsll, äfwensom angäende bestridandet af kostnadcrne till Skrifmaterialierne m. m. för Gränden och Utskotten, blek ivid förnyad föredragning af Bergare» Sländet gil» ladt.
Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: l:o Herr Baggesj angående upphäfvande af Kongl. Förordningarne den 24 Maj 1815 och den 24 Maj 1825 om Sveriges och Norriges handels-föi hållanden; uti hvilket ämne flere yttranden i öfrigt äro afgifne; 2:o Herr Bagges j om upphörande af landsorternes infödde Skådespelares skyldighet att erlägga afgifter till Dramatiska Theaterns och HofCapellets pensions-cassor; uti hvilket ämne några yttranden i öfrigt äro afgifna; 3:o Herr Bagges j med förslag, att Kongl. Wetenskaps-Academien eller Philosophiska Faculteten vid ettdera af Rikets Universitet må anmodas föranstalta om Svensk öfversättning af det uti Riks-Archivet förvarade, på Latinska språket skrifna Rosckildska fredsfördraget, hvarigenom Skåne, Halland, Blekinge och Bohus Län afträddes till Sverige af Danmark, och att denna ii handling derefter torde, på Stats-Verkets bekostnad, till trycket med både Latinsk och Svensk text befordras, samt blifva tillgänglig; i anledning af hvilken motion \Tice Talmannen Herr Halling sig yttrat; 4:o Herr Bagges, med förslag, att Landshöfdinge-Residencet må flyttas från Götheborg till Uddevalla, samt att Götheborgs och Bohus Län må kallas Bohusland, med Götheborgs Län; i anledning af hvilken motion Herr Ekholm sig yttrat; 5:o Herr Mobergs> med förslag, att Rikets
Uti den anmärkning^ sorn af Herr Cederschjöld blifvit gjord, angående åldern, instämmer jag dock ej af samma skäl, som han, att nemligen Riksdagsordningen säger, att man får blifva Riksdagsman, när man fyllt s5 år, och att sådant genom detta stadgande skulle hindras, ty enahanda förhållande ager ock rum uti ett annat Stånd, nemligen PresteStåndet Detta ar likgiltigt, men jag är öfvertygad, att en person, sorn ar kommen till myndiga år, samt kan ådagalägga god frejd och erforderliga kunskaper, bör äfven erhålla burskap. Beträffande hvad Herr Hammarsköld anfört, att PhilosophiaeMagistrar genom detta stad. gande skulle vara stLngde frän handelsyrket, så Den 30 dagusti e, m. 349 lärer ej af dem fordras examen i annat, än det som ej tillhörer Magister-graden, men då ingen examen tages vid Academierne uti Bokföringssätt och Handels-förhållanden, torde det vara nödvändigt, att de examineras i dessa stycken, öch uti dem kunna de äfven allt för väl låta examinera sig. Jag ser således icke, huru de skulle vara skilide från detta yrke. Herr von Hohenhaufen, Michael: Hvad först angår nyttan af caution för 6 års utskylder, så tror jag detta stadgande ej vara utan sin stora nytta, emedan vid vissa conjuncturer våra handels-städer öfversvämmas af främmande handels-expediten, som taga burskap på en tid, och sedan, när conjuncturen upphör, lika som flyttfoglar gifva sig derifrån. Det är då åtminstone för Staten en vinst, att de betala för de 6 åren. Hvad beträffar Herr Moraths yttrande, rörande en handlandes sort, som ej vinlagt sig om handeln, men dock anser sig skyldig att fort* sätta den, samt äger förmåga och hufvud dertill, så lärer han nog finnas hafva tillräcklig skicklighet att emottaga Contoiret.
Metalliska kassan, med afräkning af depositionsskulden i dukater, utgjorde den 5 September 1863: i guld. i silfver. Under de tio sistförflutna åren, 1854 till och med 1863, hafva från Banken ut gifvits följande belopp i myntadt och omyntadt silfver, nemligen: Jo samt se(lei_ SedAUi: ÄT Utelöpande sedlar, invisningar och insättningsbevis 30,895,174: 85. Depositionsskuld,: Behållning, tillhörig allmänna verk och inrättningar samt holag och enskilda personer 5,215,040: 60. Sedeloch depositionsskulder 36,112,896: 70. Obegagnade andelar af kreditivoch låneförlag: tillhörande Härifrån afgå, jemlikt stadgandet i 26 § af Bankoreglementet den 30 November 1863 4,444,200: — Summa Sedelstock 36,754,597: 70. Bankens reservfond, utgörande, enligt 4 § i åberopade Banko-reglemente, skillnaden emellan beloppet af högsta tillåtna sedelutgifning och summan af beräknad sedelstock 7,193,107: 47. Bankens silfveroch guldtillgång: Dukater. R;dr Silfver i R:mt. Myntadt, gångbart i kassa liggande 15,800. 5,073,528: — Utländskt mynt 644,778: 90. På utriket ort: i silfver 2,981,660: 01. S:gr R:dr 13,947,705: 17. Jemlikt 27 § i Bankoreglementet, får sedelstocken derutöfver högst utgöra 30,000,000: — Summa R:dr 43,947,705: 17. § 6. Angående Vid genomgående af de rapporter angående
Mig äterstär nu ej annat än at försäkra Eder Kongl.Höghet om RidderSkapcts och Adelns underdåniga trohet och tilgifwenhet för Eder Kongl. Höghets Person, om deras fasta föresats at fullborda det werk, som med sä mycken framgång blifwit börjadt; om deras öfvertygelse, at detta stora och heliga föremäl endast kan winnås genom enighet och inbördes förtroende, samt vm den tanka som uplifwar allas hjertan, och ger en ny lyftning ät allas sinnen, den at leftva och dö et stridbart, fritt, lagbundet och sjelfständigt folk. Nti Eder Kongl. Höghets fortfarande näd -innesluter sig Riddekffapet och Adeln underdänigst. Hwilket Herr Landtmarskalkens Tal med bifall afhördes och gillades. Uplästes et af Herr Lellerstsät, in lemnadt t.lemoriLt, sä lydande: Ändteligen är den tidpunkt äter inträffad, dä Swea Rikes Ridderskap och Adel, samladt för at om Rikets wärf öfverlägga, ej mera befara, at för sina ptranden in kienis antingen in - 14 Den 6 Maj inmanas i häckte eller fläpas inför fjärmare eller närmare Domstolar. Wi hasme dock under denna förflutna tid ej falt det mod, som ägnar rättskaffens Medborgare ochSwensteRiddersmän. Härom wittna ware sä tryckte som otryckte krotocoiis-,-. Jag får i anledning häraf proponera, destas tryckande, pä det sätt, som tvidförre Rjksdagar öfligt warit, likwäl med det undantag, att derutur skiljes Riddarhusets Oeconomi», och at af det dertil tilförordnade Utskottet, stylén och icleerne städas, dock med Wedcrbörandes eget samtycke.
Den » japanska » kjolen är rak, men liksom den förra, kort och .delad; många slags lif bäras äfven till denna, men dock i intet fall tätt åtsittande. Vackra, mjuka tyger och behagliga färgsammansättningar tillika med ledighet vid alla rörelser utmärka dessa kostymer, men man måste erkänna, att som de flesta äro ganska korta, spela fötter o c h smalben en väl stor rol, hvilket torde motverka deras allmännare antagande, o c h ej är det heller nödvändigt för fria rörelser, att klädningen har en delad kjol, eller, för innedräkt, är så ofantligt kort. Ur artistisk synpukt kan anmärkas, att öfverkroppen, i anseende till den korta kjolen, synes allt för iång mot underkroppen. Lady Harberton — en stor, kraftigt byggd dam, Husmoderlig almanack. Maj. Våren kan nu anses vara herskare öfver naturen — husmodern kan alltså utan skrupler ställa med pelssakernas och den öfriga vinlergarderobens vädring, piskning och nedläggande; — hvar och en tillvägagår därmed på sitt bepröfvade sätt; dock varnas för användande af uteslutande lätt bortdunstande ämnen, såsom kamfert, linnelappar doppade i fotogen o. d., samt att utsätta kläderna för stark sol under vädringen. Brasornas och lampornas tid är äfven slut, de vika för värme och solljus; därför rengöras eldgafflarna, hvarefter de bestrykas med olja eller fett, lindas i papper och förvaras på torrt ställe. Lampornas oljehus befrias från alla fotogenrester, och så framt återstoden af vekarna skall kunna begagnas till hö- sten, urkokas desamma i såpvatten. Hela brännaren kokas i skarp sodalut, för att befrias från all smuts och sot. Kronorna förses med sina gazeöfverdrag att skydda dem för flugor. Sängkläder vädras och piskas, hvartill man dock väljer en riktigt varm och solig dag; men piskningen bör vara gjord, innan de hunnit bli genomvärmda, intagningen däremot bör ej ske, förr än de blifvit helt och hållet afkylda igen. Markiser uppsättas, och i skafferier och matbodar anbringas s. k. flugfönster, d. v. s. flyttbara ramar med ståltrådsväf att inpassas i fönsteröppningen.
Vid Räkenskaperne öfver Anslaget för Exercis-Sqvadronerne hafva Revisorerne anmärkt, att fonden vid i835 års slut häftade för en lill 1836 balancerad skuld af 10,917 R:dr 24 sk., å hvilket förhållande — 86 — Revisorerne ansett sig icke kunna undgå att fästa Rikets Ständers uppmärksamhet, såsom innefattande, efter deras tanka, en afvikelse från Stats-Regleringen, enär fonden, hvars enda tillgång utgöres af årligt till bestämdt belopp uppfördt anslag, blifvit försatt i skuld, medelst upplåningar utan anvisning på ersättning af andra inom Tredje HufvudTiteln disponible medel, hvilken skuld, i följd häraf, förblifvit fortgående genom flere år och äfven utöfver det, då den vid 1829 års Riksdag fastställda Stats-Reglering upphörde. I afseende å denna anmärkning får Krigs-Collegium i underdånighet upplysa, att fondens verkliga skuld vid 1835 års utgång blott utgjorde 5,333 R:dr 16 sk. eller återstoden af det, i följd af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 12 December 1829, ifrån Gamla PassevolanceCassan till nämnde fond anordnade räntefria förskott af 16,000 R:dr Bane», för Exercis-Sqvadfonernes vidsträcktare öfningar år i83o, ämnadt alt godtgöras af det å Riks-Stalens Tredje IIufvud-Titel för nämnde Sqvadroners underhåll uppförda årliga anslag 22,000 R:dr, medelst inskränkningar i påföljande årens öfningar; men hvaraf dock den slutliga liqviden, dels i anseende lill slika inskränkningars menliga inflytande på Cavalleriets tjenstbarhet, dels i följd af sistföi flutne årens uppdrifna fouragepriser, hittills icke kunnat tillvägabringas, och med hvilken liqvid Eders Kongl. Maj:t för öfrigt, uti Nådigt
Lades till Handlingarne, såsom afBondeStändets ensamma åtgärd beroende. ytterligare upplästes ett Memorial frän Banco-Utffottet af den 29 dennes, rörande sammanjämkande af befundne stridigheter emellan Banco-Utffottets »vid sista Riksdag Fullmägtige kemnade föreskrifter och Riksdagsbeslutet, i afseende pä betalningen as Bankens gjorde och tillgörande förskott ät Stats-Werket. Lades pä bordet. Föredrogs ä npo Banco-Utffottets Memorial af den 2z Augusti, uppgifvande Utffottets tanke wara, att en inventering afVanco-Werket wid denna Riksdag icke befunnes af nöden. Friherre (oecll-rslröm, fscob, yttrade sig: Oberäknadt att jag, säsom hedrad med förtroendet att wara Fullmägtig i Banken, personligen önffar att inventering ma äga rum, pä det Riksens Ständers Deputerade mä sjelfva kunna dömma huru Werket sedan de nya Fullmäktiges tillträde warit styrdt och wärdadt, tror jag att en sädan inventering är en ibland de angelägnaste formaliteter att iagttaga, i afseende pä Bankens credit och Nationens opinion om dem förwaltning, och sä mycket nödigare att »verkställa som den är i lagarne tydligen föreffrifvcn. Dcstutom är sedan sista Riksdag en förut icke gjord anstalt fogad i afseende pä den Möjligheten att Bankens redbara fond kunde behöfwa flyttas, och om hwilken kännedomen ej Den Zo Augusti. 12Z rj torde tillräckligen kunna af en beskrifning inför Banco-Utstottet inhämtas. Äfwenwäl är tidspillan för cn sadan inventering icke be.tydlig; den kan pä gansta fä dagar werkställas: och kostnaden dertill kan aldeles, icke öfverstiga Zoo R:drBanco. Jag för min del kan således ej annat an tillstyrka dest wcrkställande, och tror att den lämpeligast kan för sig gä, enär efter stedt Fullmägtigs-wal, de nya Fullmägtige böra tillträda förwaltnin,gen.