Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På grund häraf anser jag att detta mom. ej bör antagas utan afslås, eller snarare förändras t. ex. dertill, att denna öfvergångs - 352 Den 29 Juni. stats närmare bestämmelser öfverlemnas till K. M. att uppgöras i enlighet med de af K. M. föreslagne och af StatsUtsk. antagne grunder. Skulle den deremot nu definitivt fastställas i fullkomlig öfverensstämmelse med StatsUtsk:s förslag, tror jag att stora orättvisor blefvo begångna. Hr von Troil: Då en gång ordinarie staten skulle inträda, då inträffar också tillfället för Konungen att göra den slutliga jemkningen, som kan vara nödvändig i de föreslagna lönerna; men om, på sätt Hr Tersmeden yttrat, man skulle nu först bestämma en viss stat, sådan t. ex. som StatsUtsk. den föreslagit, och sedermera deruti göra jemnkningar o. s. v. så skulle sådant ske på bekostnad af andre, som derigenom blefvo lidande, och som således skulle komma i mistning af en del utaf de förmåner som blifvit deni till godokände igenom öfvergångsstaten. Således skulle jag tro, att de jemkningar, hvarom Hr Tersmeden talat, kunna eller böra ej ega rum förr än den slutliga ordinarie regleringen inträder. På grund häraf anhåller jag om bifall till förevande mom. Hr Tersmeden: Jag skulle tvifvelsutan biträda hvad Hr von Troil framställt, om icke en möjlighet vore för handen att öfvergångsstaten korame att räcka i många år; och då hemställer jag om det är billigt, att en lärare skall förlora, och andra rikta sig pä den förres förlust. Hr von Hartmansdorff: Min tanke instämmer visserligen med Hr Tersmedens derutinnan, att jag tror det hvarken R. o. Ad. för sin del, eller R. St. gemensamt, böra fastställa öfvergångsstaten, utan blott öfverlemna åt Konungen, att densamma efter vederbör:des hörande reglera. Om staten här för tillfället uppgjordes, utan att förut hafva undergått Statskontorets granskning, torde man svårligen kunna antaga att den blefve med all vederbörlig noggranhet upprättad. Men detta ämne hörer i alla fall, icke till detta mom.
Af embetsgöromål förhindrad att för närvar:de fortfara med utöfningen af de befattningar, jag dels såsom ledamot i LagUtsk., dels i egenskap af Bänkman inom 20:de bänkm:s-afd:n, innehar, får jag härmed äran afsåga mig desamma, under anhållan, att vid min riksdagsmannarätt varda bibehållen. R. o. Ad. lemnade härtill sitt samtycke, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att utse en ledamot i LagUtsk. efter Hr Berg von Linde. Föredrogs Exp.Utsk:s d. 12 dennes e. m. bordlagda under N:o 173, afgifna förslag till R. St:s underd. skrifvelse lill K. M. i anledn. af den år 1845, verkställda revision af statsverkets m. fl. fonders förvaltning åren 1842 och 1843. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Vid föreg:de riksdagar hafva i anledn. af berällelserne öfver stats-revisionernes granskning af stats - 232 Den 15 Augusti verkets räkenskaper en gemensam tind. skrifvelse afgifvits. Enl. min tanka hade det varit så mycket mera skäl att vid denna riksdag följa samma säll, som nii de båda revisions-berältelserne förekomma åtskilliga punkter, hvilka med hvarandra slå uti så oskiljaktigt sammanhang, att de icke kunna annorlunda behandlas än gemensamt. Utsk. har äfven nödgats, alt, då det velat afgifva serskildt skrifvelse öfver hvardera revisions-berättelsen, uti den första skrifvelsen eller den, som angår 1845 års revision, upptaga endast vissa punkter, och uppskjuta de öfriga uti skrifvelsen, ang:de 1847 års revision, i följd hvaraf den sistnämnde skrifvelsen angår icke allenast 1847 års revision utan äfven åtskilliga punkter i förstberörde revisions-berältelse. Det hade väl varit lämpligare, att sammanföra båda berättelserna uti en enda skrifvelse, hvilket på sätt jag förut nämnt, vid föreg:de riksdagar ägt rum.
Berörda skolegodshemman, belägna uti Jönköpings, Kronobergs, Skaraborgs och Östergötlands län och utgörande 51| till 40J förmedlade mantal, hade mellan åren 1640—1660 blifvit af Riksdrotset Grefve Per Brahe och hans Hauptman Julius Lantzenfelt skänkte till Wisingsö skola, samt, sedan de år 1681 reducerats af Konung Carl XI, år 1693 ånyo förlänats till nämnda skola, hvars lärare af hemmansräntorna dragit sina löner. Sedan emellertid Wisingsö skola, i anseende till sitt aftynande tillstånd, år 1811 indragits, förordnades att dess inkomster skulle dels reserveras för en särskild fond under Wexiö konsistorii förvaltning, som granskas af Kongl. Kammar-rätten, dels ock användas till utvidgande af Jönköpings skola. Redan vid 1812 års riksdag hade motion blifvit väckt om berörda hemmans försäljning till Bih. lill R. St. Prof. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Aid. SS Håft. 1 2 Slals-Ulskollels Utlåtande N:o 71. skatte, men ehuru densamma vunnit understöd ej mindre af Rikets Ständer, Konungens Befallningshafvande och Kammar-kollegium, samt utredt blifvit, att, med undantag af ett mantal Gräshult Pukaregården och ett mantal Mörby, som ansågos vara af frälse natur, öfriga skolegodshemman voro kronohemman, hade likväl den ifrågaställda skatteköpsrätten blifvit afslagen.
Judarne utvidgade rättigheter och förunnat dem förmånen att fä bosätta sig i alla städer inom riket, anhålla att R. o. Ad., vid sådant förhållande, måtte vidblifva sitt engång fattade beslut: hvarjemte jag förenar mig med Hr Adelborg äfven i den önskan, att en inbjudning måtte till Presteoch BorgareStrn afgå att förena sig i detta beslut. Gr. Wachmeister, Hans: Jag är hufvudsakligen förekommen af Hrr Dalman och Adelborg, i afseende på den inbjudning, som af BondeSt. blifvit afgifven, och anser att R. o. Ad. bör vidblifva det beslut, som en gång blifvit af Ståndet fattadt. Jag vill icke ingå i någon pröfning af hvilketdera utaf dessa beslut eger företrädet framför det andra; den saken har redan tillräckligt blifvit delibererad, och min reservation angifver i detta fall den åsigt jag hyser. Jag vill blott, i likhet med Hr Adelborg hemställa, huruvida R. o. Ad. skulle anse med sin värdighet förenligt, att ensamt bland de öfriga Stånden frångå sitt engång fattade beslut; och jag föreslår för den skull, att R. o. Ad. ville till dessa Stånd ingå med en inbjudning att förena sig i nyssnämnde beslut. Frih. Creutz, Stephan: Då detta Ekon.Utsk:s Betänk. N:o 79 endast afser besvarande af PresteSt:s återremiss med anledn. af samma Utsk:s Betänk. N:o 37, så hemställer jag, huruvida det icke vore skäl att lägga detsamma till handlingarne; ty 'det kan, efter min öfvertygelse, icke nu blifva föremål för något beslut, då icke något sammanjemknings-förslag blifvit af Ulsk. framställdt. Jag tror fördenskull att någon discussion ej bordt komma i fråga, enär, såsom jag förut haft äran nämna, Betänk, blott har afseende på hvad PresteSt. i saken beslutat. På grund häraf anhåller jag vördsamt hos R. o. Ad., att Usk:s ifrågavande Betänk, måtte blifva lagdt till handlingarne, hvarom jag anhåller om propos.
St:rs redan fattade beslut i frågan icke är förenadt med något vilkor, torde detsamma icke kunna, i anledning af en ny framställning, uprifvas. Hr Flach, Johan Fredrik Philip: Om Frih. Tersme dens framställning i detta afs:de vunne bifall, kunde möjligen hända, att beslutet i en fråga, som efter min öfvertygelse är af R. St:r redan afgjord, skulle till slut kunna sönderrifvas. Således f§r jag vördsamt yrka, att R* o. Ad. måtte utan något tillägg af stå Utsk:ts hemställan. Hr Printzensköld, Carl: Det förslag, som Frih. Ter smeden framställt, förutsätter upenbarligen, såsom den siste talaren erinrat, möjligheten att äfven under sista dagen af denna riksdag ett förslag kan dyka upp, som åsyftar att tillintetgöra ett af R. St:r förut fattadt beslut. Jag kan således icke annat än på det bogsta protestera mot de ordalag, som kunna föranleda en sådan åtgärd, och förenar mig derföre med Gr. Mörner derom att orden »för närv:de» måtte uteslutas och R. o. Ad. helt enkelt förklara att som genoro R, Stms förut fattade beslut (rågan om den fond, som angår fastig - Den 12 September e. m. 135 hetsbelåningen, redan är afgjord, så kommer frågan om denna fonds öfverflyttande till hypotbeksbanken att förfalla. Hr Hjärne, Harald: Om jag icke hörde orätt, föreslog Frih. Tersmeden att R. o. Ad. skulle fatta det beslut att för närv:de aWlå frågan och upskjuta den till nästa riksdag. Folie icke orden precist så, som jag nu anfört, så låg åtminstone, enl. min upfattning, denna tanke i det sätt, hvarpå Frih. Tersmeden uttryckte sitt förslag. Var det annorlunda, tar jag mig friheten att framställa en sådan propos., ty det är väl klart, att sedan denna fråga är i förstärkt BankoUtsk. definitivt afgjord vid denna riksdag, så kan den icke vidare förekomma, hvadan således den siste värde talarens farhåga att den skulle dyka upp ånyo under innev:de riksdag, lärer vara obehörig.
Summa 1,076,410: 4. 4 Af Öfver-direktörens för Myntoch Kontroll-verken till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga berättelse angående Mynt-verkets förvaltning år 1860 inheratas, bland annat, att under nämnde år blifvit tillverkade och utlemnade 57,580 stycken enkla dukater, 124,633 stycken en-riksdalersstycken samt 429,000 stycken kopparmynt, i prägelvärde uppgående till 9,175 R:dr, eller tillsammans 611,213 myntstycken, hvarförutan vid årets slut Mynt-verket egde i behåll kopparmynt, vägande 819 skålpund, till prägiadt värde af 1,206 R:dr 61) öre; att till ofvannämnda utmyntning under revisionsåret blifvit använde 416 skålpund 22 ort fint guld och 1,875 skålpund 94 ort 81 korn rent silfver; att de utmyntade kopparmynten vägt 5,149 skålpund 90 ort, samt att till lojering af guld och silfver, för utmyntningen åtgått 434 skålpund 40 ort koppar. Under året hafva medaljer och jettoner blifvit präglade: af guld, till ett värde af 830 Dukater. » silfver » » 16,326 R:dr 42 öre. » ' koppar » » 44 » 7 » Hela beloppet af från Mynt-verket utlemnade myntade samt till medaljer och jettoner präglade metaller uppgick i värde till: Guld, 58,410 dukater, ä 8 R:dr 20 öre, 478,962: — Silfver 140,959: 42. För utmyntningen, inköp af materialier och maskiner, underhåll och reparationer å Mynt-verkets hus m. m. hafva penningeutgifterna under revisionsåret, 6nligt Ofverdirektörens uppgift, utgjort 60 051 R:dr 70 öre. Beträffande de arbeten och reparationer, sorn under året verkställts vid Myntverket, innehåller ofvanomförmälde berättelse, bland annat, följande uppgifter:
I anledning af hvad sålanda inom 3:ne Riks-Stånd blifvit yrkndt, och då Utskottet inhemtat den upplysning, att allmänna medel förut blifvit använde för uppbyggandet af redan i Wermlands Nordliga Finnmark befintlige kyrkor, får Utskottet tillstyrka, att en summa af 6000 R:dr mätte ställas till Kongl, Maj:ts disposition, för att, sedan erforderlige förberedande undersökningar hunnit fullbordas, användas till uppförandet af kyrkor i Finnmarkerne inom Carlstads Stift, äfvensom inköp af boställe åt en Prestman. 6:0 Inom Ridderskapet och Jdeln har, i anledning' af Utskottets yttrande, angående anslag till planering af Voltige-gården vid Gymnastiska Central-Institutet m. m, blifvit anmärkt, att det på Riks-Statens 8:de Hufvud-titel uppförde ordinarie anslag till underhåll af Kronans hus och byggnader i Stockholm icke kunde till detta föremål disponeras, firar fråga icke vore om underhåll, utan om nybyggnad. Deremot hafva Presteoch Borgare-Stånden lemnat denna punkt utan anmärkning och Bonde-Ståndet densamma bifallit. Vid detta förhållande och då Utskottet icke kan finna, det Kongl. Maj:t är förhindrad att af anslaget till Kronans hus och byggnader i Stockholm anvisa de medel, som kunna erfordras för föreslagne förändrade inredningar uti Gymnastiska Central-Institutets local, vidblifver Utskottet sitt förra yttrande. Stockholm den i5 Februari 1841. N:o 435. Stats-Utskottets Utlätandej N:o 435. Litt. E. N:o 435.
Mot öster tecknade han ett alfa, mot vester ett omega. Derefter delade han kretsen medelst ett kors genom medelpunkten i fyra fält. De begge fälten bakom sig anvisade han till platser åt mig och min följeslagare. De voro stora nog för att på dem knäböja. Strängt ålagda voro vi att icke lemna dem, att icke låta ens en flik af våra mantlar flägta utom cirkeln. Förgätenheten häraf kunde kosta oss lifvet. Magiern lade svärdet ifrån sig i en triangel utanför kretsen. Han bestänkte sig sjelf och oss med vigvatten, läste några formulärer öfver rökelsen och törnqvistarne, samt antände dem. Detta var tecknet för oss att åter försänka oss i bön. Vi fingo icke upphöra att bedja, förrän vi hört det första ordet af besvärjelsen. Rökelsen utbredde likasom ett genomskinligt flor öfver cellen. Här och der förtätade den sig till besynnerliga gestalter: än menskliga, än fantastiska djurskepnader, som stego upp mot hvalfvet och åter sänkte sig. Det måtte hafva legat något narkotiskt i dessa rökmoln. Jag betraktade dem i ett nästan halfdrömmande tillstånd, medan mina läppar ohörbart hviskade de anbefalda bönerna. Jag väcktes ur detta tillstånd af besvärjelsens första ord, hvilket slog ned som en blixt i min själ och väckte mig till fullt medvetande af min ställning och stundens beskaffenhet. Blodet i mina ådror var såsom förvandladt till is. Magiern stod framför mig, högvext, rak och befallande. Han hade upptagit besvärjelseboken och läste ur densamma med dof röst den första citationen, som börjar med ett långt formulär, åkallande de olika mystiska Gudsnamnen. Det är mig omöjligt att återgifva denna citation. Det högsta och det lägsta, det gudomliga och det helvetiska, det för hvars helighet vi känna en outsäglig vördnad, och det för hvars gudlöshet vi erfara den djupaste fasa, voro här förenade i de högtidligaste och förfärligaste ord, som menniskotunga någonsin framstammat. Jag började först nu få en aning om ordets magt. Ännu var icke demonens namn uttaladt.
Kammar - Collegii Kungörelse den '21 Mars innevarande år, stadgadt och förordnadt; hvarigenom det lidande, som Tiondegifvarne, genom Spannmålens forslande, förorsakas och Riksdagsmannen Bruhn nu öfverklagat, synes blifva allrabäst afhulpet; hvilket till Riksens Högloft. Ständers egen pröfning vördsamligen öfverletnnas. Stockholm den 6 Juni. 1815. På Hoglofl. Bidderskapets På Högvörd. Prest” och Adelns Ledamöters Ståndets Ledamöters På VällofL BorgarePå Hederv. BondeStåndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar A. Lantingshausen. vägnar Carl Fr. Ortman. vagnar And. Fredin. vagnar Nils Mänsson. M. M. Rosbeck. Upp - Den 12 Juni. Uppläst hosHöglofl. Ridd. och Ad. d. 12 Juni, Högvörd. Prest-Siåndet d. 15 VälJofl. Borgare-Ståndet d. 15 — ,— __ Hederv. Bonde-Ståndet d. 12 •— Riksens Högloft. Ständers Stats-Utskotts utlåtande, i anledning af Herr Lagmannen Grefve f. H. Gyllenborgs anförande om Inqvarteringen för tågande troppar, m. m. (jeqom Protocolls - Utdrag' den 11 i denna månad, har Högloft.
B:co, derföre räkenskaper blifvit aflemnade och på hvilken Sumjna till redovisning i räkenskaperne för Gomminitterades Sammankomst år 1828 blifvit öfverförde 700: 4a. 8. För desse 700: 42- 8. äfvensom ofvannämnde 4,000 R:dr äro dock redogörelser icke afgifne och de torde således böra i Räkenskaperne vidare ba~ lanceras. I öfrigt bör Utskottet tillkännagifva, att der, enligt försedda räkenskaper, återlefvereririgar å anordnade Summor ägt rum, beloppen deraf åter ingått till Öfverskotten, till hvilka jemväl återbetalas hvad hädanefter af anviste Summor inflyter. Summa till afskrifning i Räkenskaperne anmäldte ÖfverskottsMedel R:dr 322,400: 2.6. Utlåtande i anledning af Friherre C. H. Anekarswärds Motion om erhållande af upplysning angående en uppgifven Behållning hos Betan kand en, N:o i5G. 433 StatsYerket af omkring Fem Millioner Riksdaler. Högi. Ridd. och Adeln samt, efter erhållen communication, älven Hederv. BondeStåndet hafva till Statsutskottet remitterat Frih. Anckarstvärds, Carl Henric, Motion om anmodan till Utskottet, att, i anledning af den vigtiga underrättelsen om en, genom det noggrannare och utförligare Räkenskapssätt, som RiksHufvudBoken beredt, vunnen tillökning af omkring Fem Millioner Riksdaler, till R. St:r afgifva en specifik uppsats å det belopp, som dels i Allmänna Cassör, dels i ännu icke influtne Skatter eller utestående Fordringar under denna Summa innefattas; börande uti en sådan Uppsats de serskildta Cassornas mera eller mindre disponibla egenskaper angifvas, äfvensom för de ännu icke influtne Skatter och utestående Fordringar utsättas de terminer, inom hvilka hvarje sådan Penningepost kan beräkningsvis anses för R. St:r disponible.
gifva skyndsam verkställighet åt legostadgans föreskrifter, med husbonde och tjenare lemnad rätt att deras talan vid domstol, efter befogenhet anhängiggöra; hvarjemte motionären ansett sig böra till iakttagande vid den nya legostadgans utarbetande påpeka, att alla föreskrifter i densamma borde upptagas i sjelfva texten, utan noter eller hänvisningar vid densamma. Sammans. Lagsami Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 3. 3 Herr von Miiller har hufvudsakligen anmärkt: i afseende å de i nu gällande legostadga befintliga föreskrifter rörande tjenstehjons skiljande ur tjenst, att desamma vore i flera afseenden ofullständiga och olämpliga. Sålunda förcfunnos flere fall förbisedda, hvilka borde berättiga såväl husbonde att yrka tjenstehjons skiljande ur tjenst, som ock tjenstehjonet att sjelf påfordra sådant. Till de förra hörde: om tjenstehjon bedragit husbonde med falsk orlofssedel eller prestbetyg; om det vid tjenstens tillträdande varit behäftadt med smittosam eller vämjelig sjukdom eller i tjensten genom osedlighet ådragit sig sådan och om tjenstehjonet vore hafvande; samt till de sednare: om husbonde sökte förleda tjenstehjonet till brottsliga eller osedliga handlingar eller, derest andra till huset hörande personer på enahanda sätt förginge sig, husbonden icke toge det i behörigt beskydd; om husbonden egenrnägtigt kränkte tjenstehjonets goda namn och rykte eller utsatte det för offentlig beskymfning; om husbonden, utan derom med tjenstehjonet träffad öfverenskommelse, afflyttade från orten eller företoge en resa, hvars tid öfversköte den löpande legotiden; om husbonde icke i behörig tid utbetalte kostpenningar eller lemnade betingade naturapcrsedlar, eller desse icke vore af afradsgild beskaffenhet samt om tjenstehjon, som tagit ny städsel, icke vid den förflutna legotiden erhållit sin lön utbetald.
Ledamöter hördes önska undvika votering, och somlige yttrade sig ej anse sjelfva frågan af den större betydenhet, att mycken tid på dess afgörande syntes böra användas, föreslogs den proposition, att 38. §. måtte förblifva oförändrad, hvilken Herr LandtMarskalken framställde, och hvilken biet med jfa besvarad. Upplästes det Särskildta Utskottets Betän kande, af den 17 dennes, angående öfverklagad förlägenhet i Allmänna Rörelsen och förslag till inskränkning af umbärliga utländska varor, m. m., jemte dervid fogade s:ne särskildta yttranden. Lades på bordet} och blef sedermera, under detta plenum, i likhet med ett af det Vällofl. BorgareStåndet, genom ProtocollsUtdrag af denna dag, meddeldt beslut, äfven af Ridderskapet och Adeln beslutet, att detta Betänkande, till utdelning inom RiksStånden, skulle , af de till Riksdagskostnaderna anslagna medel, genom Särskildta Utskottets försorg , till trycket skyndsamligen befordras. Upplästes och lades på bordet StatsUtskottets Betänkande, af den 17 Juni, angående åtskilliga omständigheter, som äga sam - t 492 Den 20 Juni. manhang med regleringen af Rikets Penning, väsende, jemte ett af Utskottets pluralitet godkändt förslag af Majoren Påhlman, samt sär* »kildta yttranden af åtskilliga Utskottets Ledamöter. Remitterades till BancoUtskottet, att skyndsamligen sig utlåta i de delar Bankens biträde röra. Herr von Schultzenheim, Daviel, hade inlemnät följande : Ödmjukaste Memorial. Höglofl. BancoUtskottet behagar, i Betänkandet om publiciteten af Banco Sedelstockens belopp, anföra att Herrar BancoFullmägtige i målet hörde blifvit, och att de, med undantag af 2:ne Ledamöter, den yrkade publiciteten afstyrkt; sorn icke dessa Riksens Höglofl.
För öfrigt skulle jag helst önskat, att bela slafstyrkan på en gång blifvit friköpt, och jag befarar icke deraf de vådliga följder, som en föregående talare förmenat. Jag känner, att slafvarne på St. Barthelemy äro välsinnade, och jag tror icke eller, alt arbetsförtjenst skulle tryta. Jag får derföre tillstyrka bifall å betänk. Hr von Hartmansdorff, Äng.: Hr Fåhraeus yttrade en tanke, som jag tror äfven finnes intagen i BorgareShs beslut, nemi. att om de summor, som nu lemnäs af Riksg.cont., framdeles kunna med öns inkomster ersättas, en sådan återbetalning må äga rum. Jag anhåller om uppläsning af BorgareSt-.s prot.- utdr. i ämnet, samt att Frih. Palmsljernas förslag måtte bifallas med det af mig nu omnämnda tillägg. I anleda, häraf upplyste H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., alt Frih. Palmsljernas förslag lill beslut innefattade del tillägg, som Hr von Hartmansdorff begärt, samt att BorgareShs beslut innehöll, ”att B. St. må hos K. M. i und. anmäla, alt B. St. förderas del anse en summa af 10,000 Spanska piastrar årligen, under 3 år, böra af Handelsoch Sjöfartsfonden,funder förbehåll af framlida ersättning till berörde fond, ställas till styrelsens öfver ön St. Barthelemy disposition, emot redovisning, alt användas till slafvars å nämnde ö friköpande, hvarvid likväl qvinnor och harn, samt män, som sjelfva till friköpandet bidraga, böra äga företräde.” Då nu öfverläggningen ansågs vara fulländad, hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Land t m. om R. o. Ad. behagade bifalla SlatsUtsk:s utlåt. N:o 116 på det sätt, att R. o. Ad. för sin del beslöte, att en summa af 10,000 Spanska piastrar, ärligen under 3 år, bör, under förbehåll af framtida ersättning, då inkomsterne från St.
ÖFVERFLÖD PÅ FRASER, SOM FÖRSVAGADE TOTALINTRYCKET OCH MÄKTIGA ORATORIUM » LEGENDEN OM DEN HELIGA ELISASLUTNUMRET, F. SCHNBERLS STRÅK-KVARTETT OP. I SYNNERHET DE POETISKT SKÄRA OCH FINT TÄNKTA SCENER, BETH » FRAMFÖRDES, SOM BEKANT, REDAN I VÅRAS AF SÄLLHVILKA GRUPPERADE SIG KRING KARIN MÅNSDOTTERS PERSON; SKAPET OCH VÄCKTE DÅ, TROTS SIN NÅGOT TRÖTTANDE 161 I G-DUR, VAR LIKSOM INLEDNINGSNUMRET EN NYHET OM DE BEFRIATS FRÅN MYCKET AF SIN ORDGRANNLÅT, HADE LÄNGD, DET LIFLIGASTE BIFALL OCH INTRESSE. NU HADE FÖR VÅR PUBLIK. FIN OCH ETERISK SOM FJÄRILSDANS ÖFVER STYCKET OVILLKORLIGEN VUNNIT I STYRKA. VID REPRISEN NÅGRA VÄLBETÄNKTA FÖRKORTNINGAR VIDEN BLOMMANDE ÄNG, BILDADE DEN VACKRA KVARTETTEN EN VÄRDIG AFSLUTNING PÅ PROGRAMMET. FRU HOLMLUND, SOM ÅTERGAF KARIN MÅNSDOTTER, TAGITS, I DET HELA LV:E AFDELNINGEN OCH ELISABETHS HADE EMELLERTID FÅTT ETT LYCKLIGT GREPP PÅ ROLLEN, HVILAFSKED TILL UNGDOMSMINNENA I AFD. DET SOLISTPARTI, SOM I VÅRAS INNEHADES AF FRU DAVIDA KEN GENOM HENNES TOLKNING OCH TJUSANDE APPARITION VANN EN SEGER SÅVÄL ÅT HENNE SJÄLF SOM ÅT FÖRFATTAREN.