Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Befide eller dess ombud, jemte pastor, kronobetjening och socknemän äro närvar., bänder dock, sedan sådan befrielse blifvit medgifven, att kammarrätten, uppå deremot af dess revisorer gjord anmärku., dömmer dylika lama, lytta, blinda och icke arbetsföra personer ali erlägga personela ulskylder. Delta är så mycket olämpligare, som kammarrätten icke har någon närmare kännedom om förhållandet, hvilket bäst bedömes af dera, som äro boende i orten och vid skatlskrifningstillfäilet kunna erhålla nödiga upplysningar. Jag skulle derföre tro, att den pröfning af förhållandet, som vid skattskrifningen äger rum, är tillfyllestgörande och att dervid bör förblifva, hvilket är desto biligare, som den från afgift befriade personen ofta, dä kammarrättens beslut meddelas, icke finnes qvar inom socknen och i följd deraf beslutet icke kan emot honom göras gällande. Kammarrätten har äfven förklarat alt, ehuru torpare och arbetskarlar dä de hafva 4 barn, enligt 147 § skola njuta afkortning, stattorpare och statdrängar icke äro dertill berättigade, hvaremot jag icke inser hvarföre icke allt arbetsfolk bör tillgodonjuta det afdrag å bevillmn, som i sistnämnde § omtalas. Jag anhåller att denna motion malte remitteras till Bevilln.Ulsk. Hr Gr. o. Landtm, yttrade att den motion, hvarom Hr Hammarberg nu gjort anmälan, sedan den blifvit skriftligen lill prot. uppfattad, komrne att för R. o. Ad. föredragas. Hr Coijet, Carl Au g. Julius, uppläste följande motion; Det torde vara allmänt bekant af hvilken stor vigt för åkerbruket ängsvatlningen är och med antagande häraf torde nödvändigheten äfven inses af ett för detta ämne särskildt gällande lagstadgande, hvilket hittills hos oss saknats. Den kännbara bristen häraf skulle kunna afhjelpas, så alt jordägare blefvo i tillfälle begagna till förbättring af deras egendom de fördelar en lokal dem erbjuda, om det bestämmes: 183 Den 11 De ceni lier.
Jag tror att vid frågan om ett NationalMusrum, måste det visserligen bero på Nationens Representanter att efter omständigheterna bestämma den. Deremot har Herr Grefve von Schwerin mot Höglofl. StatsUtskottets förslag behagat Deri ^ Juia g, ni' 109 anföra den anmärkning, att Herr Grefven ansåge Ständerna i denna fråga böra bevilja antingen allt eller intet, emedan om denna förminskade summa nu på Stat uppfördes, skulle Rikets Ständer vid en annan Riksdag, må hända åter komma att besväras med ansökning om den na afslagna tillökningen. Enligt min öfvertygelse torde det dock vara svårt att vid detta Riksmöte förutse, eller med sannolikhet bestämma, hvad beslut framtida Ständer en gång kunna komma att fatta; för min del kan jag ej se annat än att äfven för dem samma tillfälle som nu kommer att stå öppet, att afslå en sådan tillökning på anslaget, i fall den verkfiligen skulle begäras. Jag kan således ieke anse vådan häraf vara af den beskaffenhet, att den skulle hindra Rikets Ständer att nu bifalla det minskade anslag Statsötskottet funnit sig kunna föreslå , och att således till framtiden fördröja verkställigheten af en inrättning, hvars nytta synes bevittnad genom dylikss bildande i nästan alla odlade Nationers hufvudstäder, och genom det inflytande de samma yttrat tillbefrämjandet af allmän upplysning och vettenskapligt interesse. Vid öfverläggningen rörande det af Höglofl. Statsötskottet beviljade anslag, syntes mig så väl Herr Grefve von Schwerin som Herr von Hartmansdorff , nafv3 hyst den mening, att Statsötskottet beviljat en tillökning af 1500 R:dr, utom ds fölut af extra utgiftsmedlen anslagne 900. Jag tror mig deremot vara förvissad, att med beviljandet af berörde lis Dan 7 Julli e. ml 1500 R:dr, de förut anslagne skulle försvinna och att hela den förhöjning StatsUtskottetä förslag således lemnar, endast gör 600 R:dr.
Städernas andelar af dessa afgifter, sedan uppbördsprovision och Hushållnings-Sällskapet tillkommande belopp blifvit afdragne, hafva användts i Upsala till aflöning af stadens polis, åtskilliga förbättringar i sanitärt hänseende, uppförande af stenmurar efter Fyrisåns stränder och fattigvård m. m., samt i Enköping till betalande af en stadens skuld, till uppförande af ny kajinur vid stadens hamn, till reparation af stadens allmänna byggnader och till inköp af en bebygd tomt i och för stadens reglering m. m.; hvarförutom i Upsala, der all den minuthandel med och utskänkning af spirituösa drycker, som eljest bordt å auktion utbjudas, under perioden varit öfvertagen af ett inom Handelskorpsen bildadt bolag, en del af bolagets vinst anslagits till inrättande af arbetarebostäder i staden. Och hafva socknarnes andelar i dessa afgifter anslagits till fattigvården och folkskolorna samt andre kommunala ändamål, såsom sockenbibliothekers inrättande m. m. 5. Kamcralftiiiiållanden. Tab. N:olO. Antalet hemman och lägenheter, dessas natur och brukningsdelar jemte uppskattningsvärdet inhemtas af tabellen N:o 10. Under femårsperioden har inom detta län ej något hemman blifvit ur ödesmål upptaget, hvaremot ett hemman blifvit nyskattlagdt och åsatts mantal, samt 2f§ mantal och tio stycken särskilde lägenheter blifvit skatteköpte. Hemmansklyfning ar och jordafsöndringar förekomma ganska ofta, men bestämd upplysning om deras antal har icke kunnat af Länsstyrelsen vinnas. Tab. Litt. II. Bränvinsminutering och -utskänkning. Minuteringsställen. Utskänkningsställen. Hela afgiftsbeloppet. Stadens andel. GästgifAndra utskänkAfgifter. Ä landsbygden. veriet stälien. R:dr R:mt. R:dr. jöre. R:dr. öre. R:dr. öre. Skiftesverk. Statsinkomster. Skolor. Banker. 23 I afseende å antalet laga skiften samt kostnaderna för under perioden afslutade sådane förrättninTab. N:o 11. gar hänvisas till tabellen N:o 11.
Förslag till den förändring i nämnde prestation under krigstid, som E. K. M. i Nåder finner förenlig med Stats-Cassans bästa, samt med de Rustnings-sky Idiges skydd för oberäkneliga och möjligen förstörande lidanden och uppoffringar. Riksens Ständer framhärda etc. Underdåniga Skrifvelitr. 7l N:o 416. Uppl. o. godk, hos Ridd. o. Ad. d. 16 Dec. 1823- Preste-Ståndet d. 16 Borgare-Ståndet d. 16 •—■ — Bonde-Ståndet d. 17 Riksens Ständers underd. Skrifvelse, i anledning af väckt fråga om förräntande af den lill Kongl. Maj:ts Nådiga Disposition ofverlemnade Saltpeter-Fonden. S. A. K. Sedan, uti underdånig Skrifvelse af den 14 nästlidne Augusti, Riksens Ständer, dels förklarat sig hafva antagit E. K. Mits Nådiga Proposition af den 10 forutgångne Maji, om Saltpetergärdens nedsättande till hälften af dess förra belopp, eller till £ &£ Saltpeter af hvarje mantal, emot vilkor, att den af Kronan hittills bestadde betalning af 1 R:dr 8 sk. £É£:det för sådan Saltpeter skulle upphöra, dels ock, i betraktande deraf att af Saltpeter-Fonden en summa af 5oo,ooo R:dr Banco blifvit af Riksens Ständer till andre behof afsatt, till E. K. M. i underdånighet öfverlemnat, att, med Fondens, efter berörde afdrag, förslagsvis beräknade behållning 473,102
En vård Ledamot har beklagat, att Adeln hittills saknat bildning till att uppträda, såsom Talare på detta rum, och har deraf velat hämta anledning till Allmänhetens uteslutande. Tåg instämmer i denna klagan; och beklagar ytterligare, att denna bildning felas för hela Nationen. Men den offentlighet, som den värde Ledamoten af detta skål velat förekomma, synes mig just vara medlet, hvarigenom talare-förmå.: g an skulle utbildas Ett enskildt Talare-såll. skap stiftades för några år sedan till afhjelpande af denna brist, men Regeringen faun det vådligt, och förbjöd dess tillvarelse. Nu, då Ridderskapet och Adeln eller åtminstone en del af dess Ledamöter, vilja återställa en motsvarande lågenhet till bildning, bestrides det äfven på samma grund. Det synes likväl böra öfverlemnas åt Regeringen, som bör hafva den noggrannaste kännedom om folkets tillstånd, dess behof och egenskaper, att göra detta be - Den 2j Januarii, dömmande. Finner hon något vådligt i detta steg, så kan det af henne afslås. Hår år taladt om ungdomens eller inedelåldrens syftning efter demagogie, 6om skulle det vara meningen med den ifrågavarande motionen. De som redan voro tånkande vid Franska revolutionens början, eller 1789, och må hånda åfven deltagande i den tidens händelser, torde kunna påminna sig, att despotismen, lika vål som demagogien, betjenar sig af orden, allmänt vål och folkets förmon, till förevändning för sina afsigter. Vi sorn ej lefde den tiden, hafva låst, eller, genom muntliga berättelser, förnuni. nit, att Riddarhusets slutna dörrar icke hindra^ de en förvillad folkhop att förolämpa Ridderskapets och Adelas värdighet. Hade Riddarhusets Läktare den tiden varit öppen för åhö. rare, så skulle det troligen icke hafva lyckats att inbilla hopen, att Ridderskapet och Adeln ville störta Riket, då Ståndet sökte försvara Fäderneslandets frihet. Att dylika scener kunde inträffa sedan Allmänheten blefve inlåten, år möjligt; men icke troligt, att det skett, då saminankomsterne voro slutna, år ett factum; och verkligheten bör vål öfverväga möjligheten?
SiatsUtsk. upgifver, i Bilagan litt. c, att Iliksg:sKont., genom upköpta obligationer och meddelade lån mot pant af Ilypotheks-föreningars och andra obligationer, ifrån 1842 t. o. m. 1856 (på 15 år) haft en inkomst af tillsammans 1.580 OCO Rdr Bko. Delarman denna summa med årens antal, så belöper sig i medeltal per år omkring 92,000 Rdr Bko. Utsk. meddelar äfven, i litt. 6, att Uiksg:sKont., vid |8j6 års utgång, egde en genom dessa utlåningar tillvägahragt utestående kapitalfordran af nära 3^ millir Bko. Dessa resultat hufva vunnits genom användande af Riksg:sKont:s besparingar, i enlighet med de för lliksg:sKont:s förvaltning gällande bestämmelser, och således äro åtgärderna i allo klanderfria. Alen jag frågar om detta samlade kapital af nära 3-£ millir Bko under nuvide allmänna penn inge-förhållanden är disponibelt, för bestridande af Riksg>Kont:s varande och blifvande utgifter? Jag frågar vidare, om dessa af Riksens St.-r gifna bestämmelser, sedan llilcsens Ständer antagit stalslåne-syslemet, kunna och böra blifva framdeles gällande? Jag frågar vidare, om de rimligen kunna, såsom StatsUtsk. nu föreslår, utsträckas äfven till utlåning af Statsverkets utaf Ständerna anslagna medel? Och slutligen: om statsoch riksgäldsniedel kunna och böra användas till bedrifvande af lånerörelse med Uvpotheks-förenirigar och Privatbanker, samt såmedelst göras odisponibla för sina bestämda ändamål då penninge-kris inträffar, sannolikt äfven om sådan icke eger rum?
L Krapp 22,444 — 41,615 — 80,846 — 43,246 — Sandel 37,306 — 56,203 — Hvitt bomullsgarn 682,099 — 1,235,730 — Rödt Turkiskt d:o 64,126 — 91,895 — Sumac 26,378 — 17,604 — Risgryn 193,171 — 291,467 — Hampa Salta och oberedda hudar och 3,969 Skepp1,809 Skepp. 11 skinn 254,040 skålp. 1,311,740 skålp. Mandel 38,969 — 25,909 — Peppar af alla slag 78,684 — 104,711 — Russin 91,978 — 117,467 — Salt 50,677 Trnor 60,590 T:nor. Mascovad-socker 1,811,483 skålp. 2,567,806 skålp. Terres gammalt socker 955,364 — 3,146,661 — Stenkolsstybb 28,625 T:nor 39,327 T:nor. Thée . 11,104 skålp. 9,440 skålp. Tobaksblader 1,121,233 — 973,851 — Spunnen och prässad tobak . 5,430 — 28,687 — Tobaksstjelk 348,223 — 371,000 — Tran 44,853 k:nor 83,962 k:nor Oparfumerad tvål 40,858 skålp. 48,045 skålp. Ull 402,705 — 839,970 — Viner af alla slag 65,076 k:nor 61,276 k:nor Helsiden 450 skålp. 429 skålp.
N:o 187, nu afgöra denna fråga. Skulle deremot utlåt, bifallas med de ordalag, som Utsk. har föreslagit, så intrader verkligen det förhållande, som Hr af Grubbens hade antydt: men vi skulle då fatta ett beslut, som vore stridande mot stadgandet uti 77 §:n Reg.Fm, nemi. att Kronans lägenheter skola förvaltas efter de grunder, som Pi. St. derom föreskrifva, ty der står ej, att dessa lägenheter skola förvaltas efter af R. St. derom fattade beslut; och just derföre är det angeläget, att R. St. hos K. M. anmäla, att de medgifva ett undantag från ifrågavar. grunder i händelse K. M. finner sådant vara för Slaten nyttigt. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla StatsUtsk:s utlåt. Ropades ja och nej. Uppå derefter framställd propos. förenade R. o. Ad. sig om det beslut, att R. St. hos K. M. måtte anmäla att R. St. medgifva, att, såvida, efter i behörig ordning anställd undersökning, befinnes att det af sökanden erbjudna särskildta villkor, i afseende på egendomens åbyggnader, är Dea 8 Juli c. ra. s79 för Kronan af verklig fördel, undantag frän de af R. St. i afseende på förvaltningen af Kronans egendomar bestämda grunder må uti ifrågavar. fall göras, och Odelberg, ulan föregången auction, erhålla 3o års förlängning i arrendet af Edeby kronohemman, räknadt från midfastan år 1846, emot erläggande till det minsta af den arrendesumma, som för nämnda egendom nu utgöres, och emot öfriga uti nu gällande arrendecontract föreskrifna villkor, Ånyo föredrogs StalsUtskts den 4 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 189, i anledn. af erhållen återremiss af Utsk:s betänk. N:o 85, rör:de Assessoren C. J. Lagercrantz’s ansökning 0111 förlängdt arrende å Barkarby kronohemman, eller skatteköp derå. Frih.
Yttrandet, sid. 40. Beslöts, alt för läroverket i Hernösand 6 Lektorer och 7 Adjunkter, samt för läroverket i Wisby 5 Lektorer och 8 Adjunkter må uppföras på Elementar-läroverkens stat. De hemställanden, som upptagas sidd. 41, 42 och 45. Beslöts, det skola på stat uppföras för nedannämnde högre Elementarläroverk följande lärare, nemligen: i Jönköping: 5 Lektorer och 9 Adjunkter, i Östersund: 4 Lektorer och 8 Adjunkter, 1 Carlskrona: 4 Lektorer och 8 Adjunkter, 1 Umeå: 4 Lektorer och 5 Adjunkter, I Fahlun: 4 Lektorer och 8 Adjunkter, och I Malmö: 4 Lektorer och 8 Adjunkter; äfvensom afstyrkandet å bifall till Kongl. Maj-.ts förslag, att Elementar-läroverket i Hudiksvall må blifva ett högre, gillades. Förslaget, sid. 45, rältadt, enligt Memorialet N:o 162, angående Lärarestater för särskilda, såsom lägre Elementar-läroverk, ansedda undervisnings-anstalter. Bestämdes för hvardera af läroverken i Wenersborg, Nyköping, Piteå och Westervik Rektor och 7 Kolleger, samt för läroverket i Norrköping Rektor och 9 Kolleger; hvaremot undervisnings-anstalten i Christianstad beslöts skola blifva Bih. till R. St. Prat. 1856 $ 1857. 9 Sami. 82 650 Prot.-Utdrag den 21, 23, 24- och 25 November 1857. ett högre Elementar-läroverk, med 4 Lektorer och 8 Adjunkter; och i sammanhang härmed bifölls för ett Elementar-läroverk i Luleå en lärostat af Rektor och 5 Kolleger. De respektive Med-Stånden inbjudas att förena sig uti beslutet, angående lärare-staten för läroverket i Luleå, äfvensom Högvördiga Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet inbjudas att instämma i beslutet, angående Christianstads läroverk. Förslaget, sid. 47, angående lärare-stater för der nämnda läroverk.
Deremot befarar jag, att då Konungens rådgifvare tillstyrkte den oftaberörde Kungörelsen, de kommit alt förgäta den § i 1851 års bränvinsbrännings-förordning, den 11 :te, som tillät serskilda anmälningar utöfver dem som skett vid mantalsskrifningen. Utan tvifvel hade Konungens rådgifvare eljest tillstyrkt att några nya anmälningar för bränning i April icke derefter finge ske, hvilket synes nästan uppenbart af sjelfva ordalydelsen i Kungörelsen hafva varit meningen, ehuru, när i 11 :e timman den olyckliga tillåtelsen af utbyte tillkom, man glömde bort att tydligen utmärka detta. Jag frågar då, om det kan vara något hinder för Regeringen, eller ens för henne innefatta något obehag, att meddela en sådan förklaring af sin kungörelse, som hindrar alt den på ett groft sätt eluderas. Jag är viss att de fleste, som bränna för husbehof eller endast för att supleera foderbristen för sina ladugårdar, redan anmält sig före mantalsskrifningen och att det endast äro de som vilja olofligen bränna den 3:dje månaden, hvilka nu efteråt anmäla sig. Man har ropat öfver alt den ifrågaställa åtgärden vore ett ingrepp i den lagliga rätten, och detta var äfven ett af Hr Gripenstedts argumenter mot min motion. Man hade likväl nyligen sett Regeringen utfärda en förändrad s. k. lösdrifveri-stadga, hvil - Den 1 Februari e. m. 349 ken ganska väsendtligt inskränker den personliga friheten att välja vistelseort och söker återföra det gamla tvångssystemet. Dervid har man icke varit så öm: men då fråga väckes om att lägga hinder i vägen för en demoraliserande dadering af en ekonomisk författning, eller att hämma en skadlig och förstörande handtering, då ropas på våld och mannamån. Hr Frih. Banér liksom Hr Gripenstedt har förkastat mitt förslag att förseglingen af den redan under 2 månader begagnade bränvinsredskapen icke skulle få hrytas förr än den 1 Maj. Man har nemi. sagt att ej någon kunde dessförinnan hindras att sälja sin redskap.
Prat. 1850 $ 1851. 6 Sami. 1 Afd. 13 Haft. \ 2 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 37. häraf samt då nu gällande Banko reglemente, till förekommande af metalliska kassans nedsjunkande under det faststäldta minimum, icke anvisade andra utvägar, än upptagande af lån å utrikes ort, eller sedelstockens förminskande, hvilka utvägar likväl voro af allt för skadlig natur att, ulan i yttersta nödfall, böra tillgripas, föreslagit, att föreskriften i 114 §, såsom ledande till de vådligaste följder, måtte upphäfvas och i sammanhang dermed 120 §, angående bemyndigande för fullmäktige att upptaga utländskt lån, ur reglementet uteslutas. Då vid 1844—1845 årens riksdag den förut varande föreskriften om ett visst förhållande emellan metallisk valuta och sedelstock utur Banko-reglementet borttogs, ansåg BankoUtskottet det vara för allmänhetens betryggande, med afseende å realisationens bestånd, nödigt, att ett minimum för metalliska kassan fastställdes.
Föredregos ånyo och återremitterades, i anledning af dervid gjorda anmärkningar, följande StaU-Utskottets den 3 och 10 dennes afgifne samt den 21 derpåföljde på bordet lagda Utlåtanden: N:o 13, i anledning af väckt motion, angående ett Jordbruks-Contors inrättande; N:o 16, i anledning af [aflidne KamererarPn vid General-Sjötulls-Contoret A. P. Evers Syster-Döttrar, Enkan Maria Palmbergs, född Zundström, och Annette Lundströms, gift med Lieutenanten N. A. von Schéele, genom Klådig Remiss af den 13 sisth November, till Utskottet öfverlemnade underdåniga ansökning att af gunst och nåd varda befriade från den af Kongl. Kammar-Eätten SterbRih. till R. St. Proc. 18S8 182g, gede Sami. s; dr a Häftet B. 5g go Trot. Ut dr. d. 30 Jan. rgag. huset ådömde återstående ersättning af Bevillning, som Evers i lifstiden icke behörigen beräknat och innehållit ä för detta General-TullArrende-Societetens Fullmägtiges löner och arfvoden; N:o ig, i fråga om stipendiers inrättande för Arméens Officerare till bivistandet af krig Utrikes; N:o 25, rörande tryckningen af Hedervärda Bonde-Ståndets Protocoll vid innevarande Riksmöte samt deras afleverering till RiksgäldsContoret. S. D, Föredrogos å nyo och biföllos följande Stats-Utskottets den 3, to och 16 dennes af. gifne samt den 21 derpåföljde på bordet lagda Utlåtanden: N:o 14, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, angående af Marstrands
Jorda-Balken laga ligen kan anses vara upphäfven, och principen om frihet att afsöndra jord till 7*ö:del af hvarje Hemmans område blifver bibehållen, odalåker och äng deri icke inberäknade, så skola likväl locala förhållanden i Helsingland fordra,’ dels, att ett minimum för hvarje upplåtelse ifrån 6 till a eller 3 tunneland utsattes, dels, att rättigheten att salunda afsöndra jord icke bindes af någon sådan föreskrift, att den upplåtne jorden nödvändigt skall bestå af en enda Lägenhet; äfvensom Motionairen ansett bestämda stad» ganden nödige, huru förhållas bör med äldre upplåtelser och jordafsöndringar, samt om, vid afhandlingars ingifvande till lagfart och inteckning, Härads-Eätterne åligger att granska upplåtelsernes öfverensstämmelse med Författningen och rätta dem derefter, eller de böra afvakta, att fråga derom i laglig ordning väckes; och som de hitintills följde Författningar vid pröfningen af frågor om beståndet af jordafsöndringar varit obestämde, har Motionairen funnit af högsta nödvändighet, att ett från all tvetydighet gkiljdt, klart och ovilkorligt stadgande meddelades, i? Lag-samt Allm.Besv.o. Oec-Utsk.Btt. N:o 13, huru afhandlingarne böra vara beskaffade, för att afsöndringarne skola bestå; samt slutligen af Olof Mänsson frän Blekinge: att en an märkningsvärd stridighet synes uppstå emellan Kongl. Förordningen den ig December 1837 och Kongl. Förordningen den 13 Junii 1800, angående städsel och lego af jord på landet, derest icke, på sätt inledningen till förstnämnde Förordning föranleder, den senare derigenom skall anses upphäfven; i hvilket fall Motionai. ren hemställer, om icke något stadgande behöfves om skillnad emellan ärfd och aflinge-jord, eller om Inteckningshafvaies rätt vid fråga om tillämpning af 1827 års Förordning.
Under förutsättning af Rikets Ständers bifall till den ifrågaställde regleringen af landsstatens personaloch aflöningsstater, bade Kongl. Maj:t, på sätt ofvanföi'e blifvit antyd t, föreslagit, att de å sjunde bufvudtiteln upptagna serskilda anslag till remisslage, observationsoch uppbörds-procenter samt inautalsskrifnings-provision måtte minskas med 20,000 r:dr och, såsom ett gemensamt förslags anslag för utgifter af nämnde beskaffenhet å samma hufvudtilel uppföras endast 4,000 r:dr, hvilken fråga, enligt Utskottets hemställan i I6:de punkten af utlåtandet iN’:o 91, blifvit, i sammanhang med den om landsstalsregleriugen, af Rikets Ständer uppskjuten. Då, i händelse at Rikets Ständers bifall till hvad Utskottet, beträffande regleringen af landsstaten och dess löner, ofvanföre yttrat, det väckta förslaget om förändring i afseende på nyssnämnde trenne till sjunde hufvudtiteln hörande fm slags-anslag lärer komma att förfalla, får Utskottet hemställa, 2:o att uti den nya riksstaten må, på sätt i den nu gällande eger rum , under sjunde hufvudtiteln uppföras följande försiags-anslag: till remisslage 3,500 r:dr, observationsoch uppbörds-procenLer 10,000 r:dr samt inautalsskrifnings-provision 10.500 r:dr. Enär, genom förmedling af den på landskamererare-lönen i Skaraborgs län iudelda spannmålsränta för Lerdahla tullmjölqvarn, de å stat nu uppförda tillgångarne för landsstaten minskats med 34 tunnor, hälften råg och hälften korn, har Kongl. Majit i nåder äskat, att i stället motsvarande belopp, eller omkring 306 r:dr, matte varda å riksstaten uppfördt. Af ett vid Kongl. Majlis nådiga proposition bi fogad t statsråds-protokoll öfver civil-ärendeu inhemlas, att omförmälde förmedling grundar sig på Kongl.
Dandets invänares belätenbet ueb Ltatsskiekets förbättring, bskvs sökt albjelpa detta missförbällande, sä framt Kongl. lVIaj:t ielce äterbällits sf 8värigbeten stt linus för utförandet nöclige medeltillgängar. Kn 8törre uppwarksambet pä cletts ämne bsr nu blifvit päkallad clsrsf, att en mängcl bemman8- ocb bruksägare i Dänets f^ra mest norclligs Härader, samt invånare i Ltäderna vestervik oeb ^Vimmerb^, äfvensom Kllmogens i tvä af clessa Iläracler Kiksdagstullmäktig vicl sistförllutne Diksdag, uti ansökningar, elem Däns-st^relsen unclerstöclt, utbedt sig Kongl. Naj:ts Kädiga bebjertande «f deras anspråk, att lorbjelpas ur deras i administrativa bänseenden vanlottade belsgenbet.
DiSpofttioner, ()mtlfa i contant eller värDe icfe uppgå till 300 3v:Dr; UppbörDSntänS b c fm är, fe SSefiPär; U t f t) n ing, anföf ningar D c rom; Slöal, 'gitllmafter od) SöotcringS?feDlar Dertill; men i mål angåenDe öf? verflagaDe olagligheter DerwtD, fe Q)rejlwal; SJÖarggårDarö anlägganDe, frågor Derom; SSBeD er I)äftigl>et$? be tpg, font jfrifttoaS på lånebattDlingar; S8oteringS?feD(ar, fe ^refltpal och Slöal; Slö äg a rS unberhållattbe, frågor Derom; SS$ärfniiigS?troiftcr, alla meD tiBhöranDe bilagor och faUanDe Utflag; 2:o. £inDrihg i Den nu faflftällDa ftämplaDe papperS?afgiften njute 2lllmogen, Sittare, ©ra? goncr, ©olDater, Grottans SSåtSmän farnt (Snrollerings? och $örDubblingS? manffap, meD De flere af ©emenffapen roiD SDlilitairen i få måtto, att fXätte? 35 gångé* od) SBeftöäré^an&lingar, meD föräring Deröfver, fa mät forn SDomareö od) CSjcfecutorcré Utflag i mål, font Dem inbörDeö vöra, enbafi {frifrcaö på 3 {Mingarö ftämplaDt papper, Der för anDra är utfatt 4, 5 till 6; på 4 {Mitt* gårö