Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi hafva, på sätt jag tog mig friheten visa då frågan förra gången förevar, sett, huruledes man bemödade sig att undanrödja de olägenheter, som af lösöreköpen understundom hade visat sig. Hvad gjorde man väl för detta ändamål? Jo! man stiftade en serskild lag för dessa' köp och gjorde derigenom olagligheten laglig till uppenbart förnärmande af andras rättigheter. Samma förhållande skulle äfven här inträffa hvad Slaten angår. För enskilde skulle sådant äfven medföra olägenheter, emedan den försummade lagfarten förhindrar jordens försäljning. Allt detta undvikes, om man bestämdt föreskrifver, alt hvarje om fastighet uprätlad köpeafhandling skall ovillkorligen förses med karta, ty då finner ingen sin fördel vid att försumma lagfarten, hvartill åter säljare skulle upmuntras genom Gr. Sparres framställning. Jag anhåller på dessa skäl om bifall till Utsk:s förslag. Gr. Sparre: Om man vill vederlägga en person, är det elt mycket beqvämt sätt, att påbörda sina motståndare en mängd medgifvanden, dem de alldeles icke gjort. Så har den siste talaren tillvägagått. Han har nemligen yttrat, som skulle jag hafva sagl, att Utsk:s förslag icke vore öfverensstämmande med rättsprincipen. Jag har likväl icke med ett ord talat om denna princip. Jag har endast yttrat, att denna serskilda kartering är ett obehörigt prejeri, att det är obilligt, alt, då karte-afgifterne åro serdeles höga, man skall fordra, att köparen skall vidkännas en dubbel karte-afgift. Detta är allt, hvad jag yttrat. Alt den talare, som yttrat sig näst efter mig, nu förklarat, att Högsta Domstolens utslag i frågan icke rörde detta ämne, förundrar mig så mycket mera, som talaren i sin motion anför, att Högsta Domstolens yttrande har varit i strid med hans mening. Den värde talaren lärer väl icke vilja bestrida att efter 2:ne så beskaffade prejudikater från högsta Domstolen Underrällerne icke lära taga sig före att ålägga sista köpare ali kartera äldre köpebref.
Då de större brännerierna, vid en sådan inskränkning, gerna kunde beläggas med en långt högre afgift, än som nu äger rum, skulle staten, i afseende på dess inkomster, af en dylik förändring, snarare hämta vinst än förlust. Mången skulle visserligen klandra en sådan åtgärd och anse den såsom ett förnärmande mot den allmänna näringsfriheten; men den torde dock vara af nödvändigheten högt påkallad. Missnöjet skulle ock troligen upphöra, i samma mån, som den mindre besutne bonden började inse, att förlusten af den fria bränvins-brännings-rättigheten i sjelfva verket lande honom till mera gagn än skada. Det är min underdåniga öfvertygelse, att en sådan ständig inskränkning skalle bättre motsvara ändamålet, än de temporära förbud emot bränvins-bränning, som hittills, vid inträffad eller befarad sädesbrist, äger rum; det har icke kunnat undvikas, att ju dessa sednare åtgärder mäst på den enskilta spekulationen hafva ett menligt inflytande, i det de såsom alla tillfälliga förbud, omintetgöra den trygghet, hvarpå hvar och en, särdeles landtmannen, önskar bygga sina beräkningar. Boskapsskötsel. I skogstrakterna af Länet är denna näring lika, om icke mera väsendtlig, än jordbruket; men på slättlandet, äfvensom på Öland, drifves boskapsskötseln ännu icke med den fördel, att afkastningen deraf betydligt öfverstiger egna behofvet, af brist på äng och betesmarker. Nyodlingar företagas väl årligen i betydlig mån, men de användas merendels till ständig åker, i stället för att insås till äng. Vidden af åkerjorden kommer derföre, å de jemna trakterna af Länet, vanligen i ett märkbart missförhållande till äng och betesmark, till följd hvaraf också bonden på många Ställen måste inskränka antalet af sina kreatur långt under det, som, med iakttagande af en bättre hushålls-metod, å hans hemman borde kunna födas.
Hvad beträffar Per Nilssons yrkande, att befälet måtte förbjudas, vid dragoners och husarers tillsättning, i något afseende lägga hinder i vägen för rusthållarne att, bäst de förmå, med karlarne öfverenskomma om lönevilkoren; så får Utskottet blott erinra, att tre Riks-Stånd redan godkänt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets vid denna riksdag aflåtna Betänkande N:o 26, hvaruti enahanda yrkande, som det nu ifrågavarande, blifvit afstyrkt; hemställande således Utskottet, det motionen må jemväl i denna del lemnäs utan afseende. Slutligen, och hvad angår Sven Nilssons yrkande, ”att de augmentsheinman, som till rustningsstammen betala sin ränta med penningar, må i stället deltaga i rustningens utgörande i proportion efter den ränta, hvarmed de augmenterats och hela rustningsstammens ränta”, så lärer berörda yrkande så inycket mindre kunna bifallas, som nuvarande egares till augmentshemuian lagligen vunna rätt derigenom komme att förnärmas; hvadan Utskottet hemställer, alt jemväl detta förslag må af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. Stockholm den 5 Februari 1863. Re ser va tion: af Sven Rosenberg och Per Nilsson från Christianstads län: »Efter den utredning af frågan och de såsom alldeles oundviklig följd deraf framgående skäl till erkännande af våra motionsvis framställda önskningars billighet och behörighet, som Betänkandet innehåller, synes det oss som hade Utskottet följdriktigt bort åtminstone tillstyrka en underdånig skrifvelse till Kongl. Majit med anhållan om att genom sakkunnige män få utredt, huruvida och på hvilka vilkor indelta kavalleriets i Skäne beklädnad och utredning måtte kunna antingen utan eller emot ersättning från rusthållarnes sida öfvertagas af Statsverket, hvar - 4 Sammans. Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N'.o S. igenom åtminstone den fördel vunnits, att Kongl. Majit kunnat, om skäl, dertill förefunnits, till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådig Proposition i frågan.
Boyes yttrande involverade ett afslag på Utsk:s betänk, och jemväl åtskilliga nya frågor om förändring i grundlagen, hvilkas upplagande inom Ståndet är enligt grundlagen förbjudet, den ena jemlikt 5f> §:n, och den andra, i öfverensstämmelse med 81 §:n Reg.F:n. Jag begagnar tillfället för att jemväl protestera mot allt upptagande af så väl Hr von Troils, som Hr von HartmansdorfFs, Frih. Hamiltons, Frih. Sprengtportens och Gr. Frölichs förslag , såsom alla innefattande, jemte afslag på Utsk:s betänk. särskilda i Ståndet väckta motioner om grundlagsförändringar, bokstafligen i strid med 8i §:n Reg.Frn. Jag protesterar emot upptagande såsom gemensam tanke af hvad Gr. Spens, Prosten Ödman m. fl. ledamöter i Const.Utsk., yttrat uti sina reservationer, hvilka, tvertemot stadganpet uti 84 §;n Reg.F:n, fått åtfölja Const.Utskts betänk. Const.Utsk., som förbisett tydliga bestämmelsen uti 84 §:n Reg.F:n, berättigar likväl icke RiksStm, att, med förbiseende utaf 81 §:n Reg.F:n, såsom gemensamma tankar upptaga och derigenom såsom hvilande grundlagsförslag framtvinga åsigter, dem Const.Utsk. icke ansett tjenliga att såsom grundlagsförändringar framställa. Fortsattes pröfningen af Const.Utsk:s mern. N:o 38, ang:- de nationalrepresentationens ombildning. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att i hans tanke skulle egentligen näst i ordningen till föredragande för R. o. Ad. förekomma Frih. Klingspors mening; men då R. o. Ad. torde finna, att denna mening icke innefattade något förslag till gemensam tanke eller vore af beskaffenhet alt ensam kunna blifva föremål för R. o.
Husen, som till sin inrättning äro kända ur Nederländska skolans målningar, ligga omgifna af trädgårdar och inbäddade mellan löfträd. De äro byggda af korsvirke, och mellanrummen fyllda med tegelsten. Väggarne hafva nemligen blott ett enkelt lag af dessa och måste derföre uppehållas af korsvirket. Ofver dem höjer sig det höga, spetsiga taket, täckt med såkallade skånska halmtak. I det inre sträcker sig långsåt hela huset en med flata stenar belagd, bred, öppen gång, «die Tenne», vid hvars inre ända den låga spiseln står, midt på golfvet. Lilet bakom den finnes en tvärvägg af plankor, som från det öfriga afskiljer tvenne kamrar, behängd med det glänsande, välskurade husgerådet. På ena sidan om die Tenne är stallet, på den andra fähuset, båda med skilda ingångar, så att endast krabborna och de frodiga kreaturens hufvuden finnas inom densamma. Förråden för folk och fä förvaras på den rymliga vinden. Ehuru man med hästar och vagn åker in i die Tenne, som äfven utgör logen, så hålles likväl den lika snygg, som allt öfrigt i huset. Äfven den har vanligen fönster, på båda sidor om inkörsporten, med, såsom allt synligt af träd, väl målade poster, och ofta försedda med gardiner. Till och med vagnar och annan redskap äro vanligen gröneller blåstrukna. Större delen af vägen från Kiel till Altona, som är en präktig, alldeles ny chaussee, är man omgifven af detta trefliga landskap. Det blir dock längre åt söder mera jemnt, kullarne försvinna, och i deras ställe infinna sig stora moar med bränntorf. Hela sträckan, ehuru den förefaller fremlingen nog rik och fruktbar, tillhör dock den mindre fruktbara delen af Holstein, Geest-landet, under det den vestra delen, die Marschen, är den egentligen rika och bördiga.
(RG:S Afd )1 O Efter derom af direktionen för Ränteoch Ivapital-försäkringsanstalten inom Stockholms stad och län, i början af nyssförlidet år, gjord anhållan, hafva Fullmäktige i Riksgälds-kontoret medgifvit, att ett i jordvåningen af kontorets hus beläget och Stals-V[skottes Memorial, fl:o 17. 5 och från öfriga i samma våning befintliga lägenheter afskiljdt rum, hvilket, sedan de dittills der förvarade tryckta äldre revisionsberättelser och räkenskapsutdrag, jemte åtskilliga Kongl. f. d. Nummer-lotteriet samt fordna General-assistans-kontoret och f. d. Filial-diskonterna rörande handlingar och räkenskaper, blifvit till annan lokal inom nämnde hus förflyttade, kunde af Riksgälds-kontoret utan olägenhet eller afsaknad undvaras, finge tills vidare af bemälde direktion, utan hyra eller afgift, begagnas till kontorslokal, hvilken förmåns beviljande för den förste här i riket bildade ränteoch kapital-försäkringsanstalt Fullmäktige ansågo öfverensstämma med den åsigt och i sin mån befrämja det syftemål, som föranledt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 26 Mars 1845, deruti Rikets Ständer erkänt vigten och angelägenheten deraf, att dylika inrättningar, hvilkas fördelaktighet i både allmänt och enskildt hänseende erfarenheten inom andra länder vitsordat, äfven härstädes blefve tillvägabragte. Jemte anmälandet af den sålunda tills vidare medgifna hyresfria upplåtelsen af ofvannämnde rum, dervid för öfrigt fästats det vilkor, att ränteoch kapital-försäkringsanstaltens direktion, utan anspråk på framtida ersättning af Riksgälds-kontoret, borde bestrida kostnaderna för rummets erforderliga reparation, m. m., hafva Fullmäktige uti skrifvelse till Stats-utskottet hemställt, att samma rum, såvida det efter innevarande riksdag icke komme att för Riksgälds-kont orets egen räkning eller annat allmänt ändamål behöfvas, må fortfarande af merbemälde ränteoch kapilalförsäkrings-anstalt få hyresfritt begagnas.
TryckfrihetsFörordningen, blef detsamma utan anmärkning godkändt, att hvila till afgörande vid nästa Riksdag. Frän Vällofi. BorgaveStändet. S. D. Då nu å nyo föredrogs StatsUtskottets Memorial N:o 312, angående frågan tsm inköp af Astronomiske Instrumenter för Observatorium i Stockholm, fann BorgareStåndet denna fråga af sådan beskaffenhet, att densamma’, enär två Stånd stadna emot två, bör, enligt 75 §. Riksdagsordningen förfalla. S. D. Vid föredragning af Bevillningsutskottets Memorial: N:o 20, Rörande de olika beslut, hvaruti ÄiksStanden stadnat i afseende på grunderee för den blifvande Be vinningen och Trot. Ihår, i, a% jfafö 182f. 53 N:o 22, 1 anledning af RiksStåndens olika beslut, uti frågan om utvidgad Fribrefsrätt för Städernes Magistrater, fann Borgart Stan. det för godt, att öfverlemna de af Bevillningsutskottet uppgifva frågor till Förstärkta StatsUtskottets pröfning och godkände de propositioner BevillningsUtskottet i sådant ändamål föreslagit* S. D. Vid förnyad föredragning biföllos StatsUtskottets nedannamnde Utlåtandens N:o a88, Om sökt Lönförhöjning för Krono* Fogdarne och Häradsskriivarne i Götheborgs och Bohus Län* Nio 290, Angående upplåtelse af en under Gripsholms KungsLadugärd lydande Lägenhet kallad Tegelhagen. Nso 291, Om yrkad förhöjning af Djekne» penningarne. N:o 292, I fråga om Löneanslag för Lärare i StatshushållningsVeitenskapen samt de fria Statsföifattningarnes kritiska Historia. N:o 293, I fråga om inrättande af eo ge»; meo«am Klubb för RiksStåoden. Utdr. d, ~ 2 £fulii igsg. N:o 295, Om begärd Expectancelön för Cof* netten Friherre Casimir Sparre.
Utsk. yttrar i denna del: ”1 händelse det af Utsk. nu framsläldta ”förslag skulle af R. St. bifallas, torde beslutet härom böra ”bos K. M. i nild. anmälas;” efter denna ordalydelse skulle beslutet således blott ad notitiam meddelas K. M.; och detta, såsom det vill förefalla, till följe af en inom Utsk. förut företagen votering öfver sjelfva den abstracta principfrågan, hvilken då ännu synes hafva saknat bestämdt föremål för tillämpning, men som man vid detta tillfälle vill söka göra gällande i öfverensstämmelse med den röstande majoritetens åsigt. Det dr denna principfråga, jag nu utber mig att något närmare få skärskåda, under den 3-dubhla synpunkten af våra grundlagars, för mig åtminstone, icke tvetydiga mening; af dess speciella förhållande till nu ifrågavar. inrättnings särskilda beskaffenhet, och slutligen i afseende på hittills städse iakttagen praxis. Det torde vara obestridligt, att om, på sätt 83 §:n Reg F:n innehåller, våra grundlagar skola efter ordalydelsen tillämpas, får detta icke så tillgå, att man lösrycker en enstaka § och tillägger den sedan efter behag en extensiv eller restrictiv tydning; hvarje § måste, tvertom, för att blifva riktigt tillämpad, tagas i sammanhang med alla öfriga §§:r i grundlagen, hvilka röra samma ämne. Denna allmänna princip ber jag nu att få tillämpa på den 5y §tn Reg.F:n; på denna §, som så ofta varit åberopad till stöd för det påstående, att R. St. äga, utan K. M:s sanction, bestämma de ordinarie statsintraderna. 5g §:n Reg.Fin innehåller: ”Efter Rikets och statsverkets tillstånd och behof läte ”Konungen till Utsk:s öfverläggning framställa hvad .Staten kan "larfva utöfver de ordinarie inkomster, och hvilka ”behof genom bevillningar böra fyllas.”
Dessutom finnes äfven ett annat ändamål med detta förslag, som jag anser vigtigast, nemi. att i framtiden komma till en sådan reglering af embetsmännens löner, att de helt och hållet utgå af statscassan; ty innan alla räntor komma att utgå efter någorlunda stabelt pris kan staten ej beräkna sina inkomster och således ej heller öfvertaga de indelta räntorna och kronobonden samt bestrida embetsmännens aflöning till bestämdt belopp. Jag tror emedlertid, att de flesta önska de indelta lönernas försvinnande; och det är i hopp, att detta förslag dertill skall bidraga, som jag röstar för bifall till "Utskrs betänk, i denna punkt. Hvad tiden för markegångssättningen beträffar, så Den ig Januari f. m. 99 innefattar den frågan en särskild punkt, hvarom jag nuen dast vill yttra, att jag för min del önskar bifall till Utskts första betänk. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum komme att fortsättas på eftermiddagen kl. 6. Hr von Hartmansdorff: De skäl, som emot mig blifvit anförda, gå hufvudsakligen derpå ut, att räntegifvarne skulle, med bibehållande af nuvar. författningar, gå under i missväxtår. Detta påstående anser jag öfverdrifvet; ty om icke hemmansklyfningen och andra orsaker vållade, att somliga bönder nu för tiden ej kunna motstå ett missväxtår, så skulle de icke undergräfvas af skatterna, särdeles då man påminner sig, att i missväxtår den säd, som finnes, betalas bättre, fastän hennes bergning och behandling fordra mindre arbete. Men i allt fall frågar jag, om det ej är riktigare och bättre att låta räntegifvarne sjelfva göra sina beräkningar och hushålla för sig sjelfva, det bästa de förstå, såväl i de onda som i de goda åren. Månne det ej likaledes är bättre att låta räntetagaren sjelf beräkna sin vinst och förlust och inrätta sin hushållning derefter, än att staten skall befatta sig dermed.
Enligt uppdrag af vederbörande stadsfullmägtige, får jag härigenom föreslå att Eskilstuna treklassiga elementarläroverk måtte varda utvidgadt till femklassigt, såsom skäl för hvilken framställning endast torde böra anföras att lärjungarnes antal i läroverket för närvarande uppgår till 80, hvilket antal, till följd af årlig tillvext i stadens folkmängd, som nu utgör öfver 5,000 personer, med all säkerhet än ytterligare kommer att förökas, samt att det lätt inses att vid sådant förhållande undervisningen icke kan till lärjungarnes och det allmännas båtnad bestridas af endast trenne lärare. Åberopande i öfrigt en härvid fogad Pro memoria, anhåller jag att, med bifall till denna framställning, Rikets Ständer måtte anslå nödiga medel till aflöning åt ytterligare tvenne lärare vid Eskilstuna elementarläro verk samt detta blifva likstäldt med öfriga femklassiga elementarläroverk. Om remiss till Stats-Utskottet anhålles. Stockholm den 14 November 1865. J. A. Bovin. Bih. tilt R. St. Af Herr Bovin, J. A., om tekniska söndagsoch aftonskolans i Eskilstuna utvidgning till fullständigt tekniskt läroverk, samt anslag af medel dertill. Som lärjungarnes antal uti den tekniska söndagsoch aftonskolan i Eskilstuna, som för närvarande af Staten åtnjuter ett årligt anslag af 5,000 R:dr R:mt, på sednare åren så betydligt tillvext att detsamma nu utgör 76, deribland flere från omkringliggande landsort, får jag, enligt mig meddeladt vederbörligt uppdrag, härigenom föreslå, att nämnda skola måtte varda utvidgad till fidlständigt tekniskt läroverk, äfvensom att Rikets Ständer måtte anslå derför nödiga medel. Då Eskilstuna samhälle är stadt i raskt framåtskridande och till följd af beskaffenheten af den rörelse, som i staden hufvudsakligen drifves, den stora nyttan af läroverkets föreslagna utvidgning icke lärer kunna bestridas, vågar jag så mycket heldre emotse bifall till denna motion, som med säkerhet kan antagas att antalet af de tekniska läroverken i riket icke motsvarar behofvet samt ett fullständigt sådant på få ställen skulle vara till så stort gagn, som inom Eskilstuna samhälle.
Augusti afgifwit Evert unverdäniga Utlåtande sä hasme Wi hwab anfört blifwit i Nådigt öfwerwägande tagit, och fom enligt ffedde undersökningar och wederbörandcs intygande!!, den Byggnad och Odling, som Capitaine» diloräermäler föreiagit sig ä de af honom nu särskildt innehafmande ägor under Horns KungS-Ladugärd, redan blifwit sä långt fortsatte att en Ståndsperson der kan bo och beqvämligen wara besuten, äfwensom utredr blifwit att KongSgärdens öfriga ägor och tillhörigheter aro fullt tillräckelige för en serstild Arrendators bergning, och lemna alc det inrymme och tillfälle till odling och förbättring, font han skäligen kan behöfwa; alisa och i anledning af hwad I äfwen i underdänighet tillstyrkt, hasme Wi i Näder godtfunnit sörordna, att de af dlorZenaäler nu innehafwande Lägenheter af Horns KongsLadugärd, lomma att undantagas fran d-et är 1814 blifwanve ny Arrende af samma Kongs-Ladugärd, till följe hwaraf deste upoblingar och ägor, hwilka hädanefter komma att utgöra en särskildt Kcono-Lagenher, skola ordenteligen reflvas, samt efter örtens mcthode staktläggas till ärlig ranta i persedlar, att in natura eller efter markegängspris urgä; Och hasme Wi med Nådigt ivo» Den 21 Zeöruaru. afseende pä den byggnadsoch odlings-kostnad d^oräenaäler ä förberörde afstilde Lägenhet redan ned» lagc som de flere för honom förekommande bewekande omständigheter, i Nader weiat förunna honom, desi Hustru och Barn Nadigr tillständ, att ytterligare lili ga är, räknadt ifrän Midmstan 1814 till 1844, samt emot den ränia som framdeles kan blifwa faststäld fä beflrrja denna Lägenhet, som dä den afträdes bör till byggnad, odling och hach wara i fullt ständ, dera Wär Befallningshafwande stall hafwa inseende; äfwensom styldigheterne härutinnan böra wid en anställande Laga syn bestämmas; Hwilket
HVAD SOM HÄR EMELLERTID GÖR STYCKET NÅGORLUNDA NJUTBART ÄR DET PÅ DE FLESTA HÄNDER GODA UTFÖRANDET. FRÄMST FÖRTJÄNAR HÄRVID ATT NÄMNAS FRU Hartman SAMT HRR Palme, HVILKEN GAF DEN UNGE VARMHJÄRTADE ERVIN VON HARDECKS ROLL MED LIDELSEFULL KÄNSLA OCH UTAN ÖFVERDRIFT, Personnc, Hillberg OCH Backström. I DEN KVINLIGA HUFVUDROLLEN, OLGA VON ARNEWALD, HADE FRU EMY KEYSER SIN ANDRA DEBUT. TROTS SÄKERLIGEN GODA BEMÖDANDEN LYCKADES HON DOCK EJ ALLS MOTSVARA DE ANSPRÅK, DENNA VIKTIGA ROLL KRÄFVER AF DESS FRAMSTÄLLARINNA. FRAMSTÄLLNINGEN VAR ALLTIGENOM STEL, MATT OCH FÄRGLÖS. — BIFALLET VAR UNDER DE SENARE AKTERNA MYCKET LIFLIGT, TACK VARE DET, SOM SAGDT, Å DE FLESTA HÄNDER GODA UTFÖRANDET. Vasateatern GAF TORSDAGEN DEN 27 MARS FÖR FÖRSTA GÅNGEN EN NY OPERETT, SOM ÄR AF SÄRSKILDT INTRESSE, DÄRFÖR ATT KOMPOSITÖREN ÄR SVENSK. OPERETTEN ELLER BUFFAOPERETTEN, SOM DEN MED RÄTTA KALLAS, BÄR NAMNET » Prinsessa FÖR EN DAG » OCH HAR TILL KOMPOSITÖR VASATEATERNS UNGE OCH INTELLIGENTE KAPELLMÄSTARE HR Herman Berens. LIBRETTON UTGÖR EN » FRI BEARBETNING EFTER ETT FRANSKT ÄMNE », VERKSTÄLLD AF HR ERNST WALLMARKS VANA PENNA.
Han hade som det tycktes en passagerare, hvilken var sysselsatt med "Essai sur les deux mondes", och de sutto hvar i sin länstol på ömse sidor om en vacker kamin, i hvilken de hade en stenkolsfyr och värmde sig framför den. Han bjöd oss "spirits", men tycktes vänta att vi skulle ej vara så ogudaktiga och fortära något slikt, hvilket vi ock icke gjorde. Vi dröjde blott en liten stund der, hvarunder samtalet mellan båda kaptenerna vände sig blott om sjöfart och dylikt. Härvid hade jag tillfälle förundra mig öfver min kaptens färdighet i Engelskan. Derifrån foro vi till vår Norrman, åto först en liten tugga af den präktigaste fina Norrska sill till en god elfva, och drucko derpå ett glas porter, som smakade mig ovanligt väl, emedan jag ej fått smaka det sedan i Hamburg. Norrmannen blir allt trefligare, ju vanare man blir med honom. Han hade i början en viss haltlöshet och komlighet i sitt sätt att vara, och mycket hos honom påminte mig om Fraenkel; men när man litet vant sig vid hans, såsom det tyckes i början, enfaldiga och påhängsna väsende, finner man hos honom en högst älskvärd hjertlighet och uppriktighet. Sedan vi hos honom intagit en dugtig middag af stockfisk, begåfvo vi oss alla 3 i land, der Norrmannen handlade vin af vår trefliga Grekgubbe, och sedan kommo vi i fäl med tvenne Italienska kaptener, som ock lågo här för ankar och af hvilka den ena var dugtigt groggig. I kompani med dem handlade Norrmannen och min kapten en liten fet oxe, som genast slagtades på stranden och deltes. Sedan gingo vi hela sällskapet till ett kaffehus, sutto der och drucko kaffe, rökte vår kaljan och pratade alla möjliga sorts språk, jag Ryska med 2 här boende Greker. Vinet, som Grekgubben sålt oss, är ett utmärkt godt vin, liknande Bordeaux-vinet. Det kostade ungefär 13 kop. koppar stopet, således billigare, tror jag, än hos oss svagdricka.