Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St. Prot. 1847 oc^ $ Sami. 1 Afd, 8 Haft. 3 5S vakning till oppen sjö i den mening, som 30 § af gällande nedeliagsförordiiiner föreskrifver. § 16. Vid utförsel af malm, rå och osmält, ej specificerad, skall angifningsvärdet styrkas genom vederbörande bergstjenstemans i orten uthändigade em~ betsintyg, som bör varan till stapelstads våg åtfölja samt innehålla, jemte intyg om värdet, bestämd uppgift, från hvilken grufva malmen är bruten; börande till angifningsvärdet dessutom läggas kostnaden för malmens forsling till skeppningsorten. § 17. Skeppare, inhemsk eller främmande, som, för trängande orsaker eller till inhemtande af order för sin vidare resa, inlöper i svensk hamn, der sjötullskammare finnes, må derstädes, utan skeppsumgälders erläggande, intaga förfriskningar och anställa nödiga reparationer, samt jemväl, under Iakttagande af hvad seglationsordningen föreskrifver, och efter behörig märkrullas afgifvande, lossa större eller mindre del af sin last och intaga fyllnad deri, utan att erlägga tull eller annan afgift för mera, än som lossas eller lastas; men för fartyget belöpande skeppsumgäld er skola, med iakttagande af hvad ofvanstående 4 § föreskrifver, betalas, då lossning eller lastning eger rum. Dock må, under fart från en till annan utländsk ort, svenskt eller dermed lika berättigadt främmande fartyg, utan sådana umgälders erläggande, kunna lossa så stor del af innehafvande laddning, som icke öfverstiger fjerdedelen af fartygets lastdrägtighet, för utrönande hvaraf fartygets skeppshandlingar må tjena till grund. Fartyg, inhemskt eller främmande, som i svensk hamn intagit en del af sin laddning, må i annan svensk hamn, der, enligt segla tionsordningen, lastning får ega rum, intaga fyllnad deri. På hvart och ett ställe erlägges tull för hvad lystadt blifvit.
Om dagtractamente för Magistrats-per-' söner och Handtverkare vid publike syner, värderingar och inventeringar. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets den 6 dennes afgifne och den : g dern på följde eftermiddagen på bordet lagde Utlå-J tande N:o 55, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition, rörande löne-förhöjning för lUtaillonsLåkare efter 8 års tjenstgöring, ble£ samma Utlåtande, i anledning af dervid gjorde anmärkningar? till StatsUtskottet återremitteradt. Ut Supra, S. D. Föredrogs å nyo och bifölls ConstitutionsUtskottets den 18 dennes afgifne och den 521 derpå följde på bordet lagde Memorial, N:o 4, rörande sättet, att inom ConstitutionSUtskottet, verkställa låsningen af StatsRådets Protocoll. Ut Supra. Utdrag af Protocollet hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm eftermiddagen den 25 Martii 1820. S. D, Vid förnyad föredragning af Stats» Utskottets <b?n ip sistlidne Februarii afgifne} och d. 17 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, angående de fleste Lands-; Kammererarcs underdåniga ansökning om tillökning i expencer och skrifvare-lön , fann Ridderskåpet och Adeln för godt att, enär berörde Utlåtande redan blifvit af de öfrige irenne Re - Den 25 Martti, spective RiksStånden gilladt, äfven för dess del dervid låta bera. Ut supra. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskilldesi klock* half till i om morgonen den 26 Martii. In fidem Protocolli O. j. Lagerheim, Bilagor tili H 6 g 1 o I 1 i g e Ridderskapets och Adelns Protocoll, vi d Lagtima Riksdagen i Stockholm, År 1823.
som dessförinnan blifvit af dem gjorda; och 4:o att bolagets direktion, efter dertill af bolaget i vederbörlig ordning erhållet bemyndigande, före innevarande års slut till Riksgäldskontoret aflemnar behörig förbindelse att uppfylla de för räntefrihetens tillgodonjutande sålunda stadgade vilkor, samt att gälda återstoden af förskrifna beloppet med utfäst ränta från och med år 1868, till dess full liqvid skett. Stockholm den 22 Maj 1866. Reservation; af Friherre Klinckowström, 11. M.: »Emot Stat.s-Utskottets, i motsats af dess Riksgäldsafdelnings, i denna fråga fattade beslut att hemställa, det Rikets Ständer ville bevilja räntefrihet under 2 år, för det lån bolaget för jernvägsanläggningen mellan Borås—Herr ljunga af Staten erhållit, får jag mig reservera, på följande skäl; att nämnda bolag, som väl med rätta bör anses vara ensamt behörigt att begära förändring i sitt med Staten slutna kontrakt, icke veterligen anhållit om nämnda förändring; att bolaget ensamt tillförlitligen kan lemna de nödiga utredningarne öfver dess ställning och om banan utan den ifrågasatta lindringen i lånevilkoren kan bära sig eller om banan måste annars till Staten öfverlemnas; att dessa, på enskilde motionärers begäran ifrågasatta förändrade vilkor i ett bolags förbindelser till Statsverket är ett farligt prejudikat för framtiden. Af alla dessa skäl får jag hos Rikets Ständer vördsamt hemställa, att afslå den af Stats-Utskottet i denna fråga gjorda hemställan och de motioner, hvarpå densamma grundar sig.» 6 Stats-Utskottets Utlåtande Jfå 103. X:o 103. Alik. till Exp.-Utsk. deli 22 Maj 1806, kl. 2 e. in. Utlåtande, i anledning af väckt motion om förändring i vilkoren för beviljad t statsbidrag till sänkning af sjön Wesel ången. (Riksg. Afd.)
December 1840 angående reglering af utgifterna under RiksStatens 8:de hufvudtitel, såvidt den angått tillökning i anslaget för fångars skjuts och underhåll, m. m., öfverflyttandet till Styrelsen öfver fängelser och arbetsinrättningar i riket af förvaltningen utaf de medel, som för fångväsendet i dess helhet erfordrades, tillsättandet af särskild pastor vid Malmö allmänna arbets och korreklionsfängelse, samt åtgärders vidtagande för att minska olägenheten och kostnaden för forsling af pionniererne vid Carlsborgs fästning, då de i följd af begångne förbrytelser skola undergå bestraffning, äfvensom en polisgevaldiger anställande vid fästningen (165). 1841 den 15 Februari, den 20 September och 23 November äro dessa frågor i StatsRådet anmälde, dervid Kongl. Maj:t beslutat, att StatsKontoret och Fångvårdsstyrelsen skulle om det beviljade anslaget underrättas; att statsmedlen för fångväsendet i dess helhet skulle till Fångvårdsstyrelsen öfverflyttas, samt att slottspastor i Malmö skulle tillsättas; hvaremot Kongl. Maj:t ansett Rikets Ständers framställning i fråga om pionnierers forsling för undergående af bestraffning samt en fånggevaldiger anställande vid Carlsborg icke föranleda till någon åtgärd. 39o af den 23 December 1840 angående reglering af utgifterna under RiksStatens 2:dra hufvudtitel (175). Bil. till R. St. Just. Ombudsm. Emb. Berättelse den 11 Juli 1844. 7 1841 den 1 Februari i StatsRådet anmäld; och skulle skrifvelser angående de af Rikets Ständer beviljade lönanslag till vederbörande afgå.
Den gjorda hemställan bifölls, med uteslutande af orden: ”uppdraget och”. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handling arne Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 14, i anledning af remiss utaf Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse, med de af särskilde Kommitterade afgifna underdåniga förslag, angående Kommunal-styrelser. S. D. Till Stats-Utskoltet remitterades följande Kongl. Maj:ts nådiga Propositioner, nemligen: af den 25 December 1859, angående ifrågastäldt förändradt sätt för amortering af Landshöfdinge-ackorden; af den 5 uti innevarande månad, om anvisande såsom boställe åt Länsmannen i Södra distriktet af Faurås härad i Hallands län, af det till Kronan indragna, f. d. förste Landtmätare-bostället, 1 mantal, N:o 3 Kärreberg Sven Andersgård i Bih. till R, St. Alfshögs socken af nämnde härad, i stället för nuvarande Länsmans-bestället, | mantal, N:o 1 Thorsjö Henrik i Gunnarps socken; och af den 10 dennes, angående utbyte af Skogvaktare-bostället Nytorp emot Kronofjerdingsmans-boställel Lilla Tjärbruket i Wester-Rekarne härad och Södermanlands län; äfvensom till Stats-Utskottet blefvo remitterade nedannämnda Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelser, nemligen: af den 10 dennes, i fråga om förändrade grunder för mjöloch sågqvarnars beskattning., och af den 15 dennes, med det af särskilde Konnnitterade afgifna underdåniga utlåtande och förslag, angående skjutsningsbesvärets ordnande. S. D. Till Bevillnings-Ulskottet remitterades Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse af den 10 uti innevarande månad, med öfverlemnande af uppgjordt förslag till Bevillnings-stadga och dermed sammanhang egande författningar. Frän Hederv. Bonde-Ståndet. S. I).
Att en jordlapp, som ej har någon egen produetion att förädla och så få kreatur, att drankbehofvet är obetydligt, skall bränna samma tid, som större hemmansdelar, synes mig obilligt och så mycket angelägnare att förekomma, sorn vårt hufviidändamål är att minska tillverkningen, Man har erinrat mig, att då jag velat, det små hemmansdelar skulle få bränna, borde jag påminna mig, 1 i ( l >96 Den 5 Juli f. m. att samma rätt är förbjuden torpare; men jag lian ej finna någon motsägelse deruti, liränningsrättigheten är gifven åt hemmansägaren; den skulle fördubblas, om den gåfves äfven åt torparen. På grund deraf, att rättigheten följer äganderätten, finnes deruti ingen motsägelse. Äfven har nian sagt, att då jag för de små hemmansdelarna velat inskränka bränningen till hvad de kunna tillverka för eget Jiehof, det skulle vara en motsägelse att tillåta mäskvärmare och pistoriska verk, hvilka gifva en så hög producJion; men om det pistoriska verket nedflyttas så lågt i panntal, att det ej kan producera mera än en go k:rs panna, ligger häruti ingen motsägelse. Jag tror, att om vi vilja ändamålet och vilja hafva allmänhetens bifall dertill, vi ej böra handla i rak strid deremot. Vi göra det, om vi säga, att man i allmänhet ej får tillverka mera än så eller så mycket, men tillåta pistoriska verk. Detta var orättvist yid sista riksdagen, och det är fortsättningen deraf, sorn jag vill motverka. I öfrigt vill jag fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet å en annan omständighet, att nemi. Utsk. ville föreslå R. St. att uttryckligen begära, att Konungen ville återtaga den rättighet, som blifvit gifven hvarje Norrman, hvilken reser kanske åtta gånger om dagen till Sverige, att medföra i5 k:r brännvin. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.:
Att hafran är för högt upptagen med 5 R:dr Banco Tunnan, och ej borde högre än till 4 beräknas, vill jag gerna medgifva, ehn - Den 16 Maji. 415 tu priset ej salla» uppstigit till Gay R:dr Banco. En minskning af i3oy R:dr årligen förändrar ej i betydlig molm förhållandet på det hela, isynnerhet som mera än denna summa återvinnes endast genom 1 Sk. pr L:p:ds tillökning för värdet af det lågt beräknade höet. 3:o Ej eller om I2y3 R:dr afdragas årligen, af orsak att Stuteriets Beteshagar, inom hvilkas areala innehåll Impedimenta af Skog och stenbunden Mark äro upptagne, icke böra beräknas till högre afkastning, än 3o L:p:d hö per Tunnelandet, ehuru Herr Friherrens anförande, att gräset, vid deras öppnande till bete, ofta är en aln högt, vittnar om en verkelig bördighet. Till försvar för min Calcul tjenar dock, att vid för-arrcnderandet af Kungsgårdens öfriga lägenheter af lika beskaffenhet med ifrågavarande, afgiften är bestämd till 40 L:p:d Hö och dessutom minst 8 Kappar Hafra per Tunneland, utan afdrag för Impedimenta. Om äfven skulle antagas (ehuru det i sjelfva verket är oantagligt), att för de i första Momentet upptagne 31,226 L:p:d Hö i revenue påförde 52o4 R:dr skulle utan all vederkänsla utur räkning försvinna, jemte afräkning af de tvenne sednare poster; och derigenom Stuteriets årliga inkomst-summa stadna vid de af Herr Friherre Adelsvärd upptagne 38,io3 R:dr, kan jag dock ej dela Herr Barons öfvertygelse om de vundna resultat. Att desse böra sökas i räkningarne, lärer vara obestrideligt, och de utvisa ingen annan årlig inkomst, än: 416 Den 16 Majit 1:0 För försålda Hästar R:dr 981. 2:0 samt för knappa 7 till Kgl.
Möller och hela verlden. Hennes blickar följde fågelns rörelser, och hon log så att tandraden syntes och ögonen lyste. Sjelf stod hon der så full af sprittande lif, belyst af den sjunkande solen. Och der nere sprang ärlan omkring med näpna små rörelser. Då och då stannade hon, gjorde en liten nick, fick rätt på någonting nytt att snappa upp, och så bar det af i ny riktning. Slutligen såg Selma ned på sin kamrat. Han såg besvärad ut och petade bland stenarne med sin käpp. »Adjö», sade hon hastigt och hoppade ned, »lycka till.» Han hade stått i funderingar och spratt upp vid hennes ton. Det ljöd någonting bittert och hånande i den. Grinden slog igen, och hon vandrade framåt vägen med sin vanliga sjelfsvåldiga gång och händerna i kappfickorna. Han stod qvar vid vägen och följde henne med ögonen, hon vek in om grinden till prestgårdens trädgård, och så såg han henne icke mer. Sjelfva solskenet tycktes mörkna genom den känsla af missräkning, som smög sig öfver honom, tillökt med något af sjelfanklagelse. Hur hade han uppfattat henne ... hur hade han uppfört sig ... och hvad allt borde han ej hafva sagt! Hvad hade ej dessa minuter kunnat innebära, om han vetat att begagna dem! Hur hade han icke kunnat bikta för henne allt hvad han tänkte och kände! Hon skulle ha förstått honom. Nu var tillfället borta och skulle kanske aldrig mera återkomma. Hennes glada lynne hade en hemlighetsfull makt öfver honom, och han erfor det aldrig så lifligt som hvar gång de skildes. Det kändes som om hon toge med sig något af hans inre jag, hvilket smärtsamt måste lösryckas, och i dag var det värre än någonsin. Han kastade sig ned på stenröset under träden. Det var som om hela verlden vore död och han ensam lefde qvar med sin ånger och saknad. Ty hon skulle aldrig komma igen, han kände det, och hans enda lisa var att ytterligare sarga sig genom att i inbillningen draga upp konturerna till allt som kunnat vara och icke var. Han riktigt njöt af att pina sig med alla möjligheter och fördjupade sig i en bottenlös tomhet, under begäret att få känna den i hela dess utsträckning.
Anblicken af Turkgubbarne, som suto med benen korslaggda under sig, rökte sin nargil och sysslade vid sitt arbete med den allvarsammaste min i verlden, var högst rolig. Så liknöjda och bekymmerslösa om verlden och de förbigående de än tycktes vara, så funnos dock många, isynnerhet Armenianer, hvilka dels på Italienska, dels på Turkiska ropade åt oss och frågade hvad vi behöfde eller önskade. I allmänhet förekommer mig alltid en stor marknadsoch handelsplats, såsom den roligaste del af en stad och om någorstädes isynnerhet bazaren här, der jag såg nästan blott mina älskade Turkgubbar, sittande vid nästan hela orientens rikedomar. Dock syntes här äfven oändligen mycket af Engelska kolonialvaror af alla sorter, och i mina ögon togo de sig ej väl ut bland de brokiga och egendomliga orientalia. Sedermera gingo vi härifrån åter till andra sidan och drefvo der omkring till skymningen, då de kommo efter oss ifrån briggen. Foro middagstiden i land på Stambolssidan, men nu på ett annat ställe än det vanliga. Här mötte oss en väktare, såsom vid alla andra portar och landningsställen, och frågade efter vår pratique billet. Den råkade nu vara glömd om bord och Turkgubben släppte oss på intet sätt upp, med mindre vi skickade båten tillbaka till briggen och läto hemta den. Gubben var något knottrig, men hygglig så snart han sett den hemtade billeten. Sedan gingo vi upp och kommo till Ahmeds moské, der vi på gården sågo soldater och mycket folk. Vi gingo dit in utan minsta hinder och kunde nu gissa att sultanen var i mosken och gjorde sin fredagsbön. Det erforo vi äfven genast derpå af en svart polisman, som talte Arabiska och med största artighet och välvilja svarade på allt hvad jag frågade, och visade oss den plats derifrån vi bäst skulle kunna se sultanen vid hans uttåg. Vi vandrade nu utan minsta hinder af soldater eller poliser öfver gården till andra sidan, der vi i skuggan af en stor lind kunde se öfver det hela.
Med hufvudsakligt gillande af Bih. till R. St. SI Haft. 1 2 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 17 8. sistnämnde förslag anvisade Rikets Ständer ett stats-anslag af 24,000 R:dr årligen till inqvarterings-kostnader i landsorterne, och befriade för öfrigt Stockholms stad från inqvarteringselier hyres-ersättning till Lif-Bevärings-regementet, Landtförsvars-departementets Kommando-expedition, Topografiska Korpsen, Ingeniörs-korpsen och Artilleristaben, för hvilket ändamål å Riks-stäten uppfördes ett årligt anslag af 12,000 R:dr; men enär det borde åligga staten att, om hufvudstaden ensam bekostade servisen, anskaffa och underhålla kaserner för så väl Svea Artilleri-regemente som öfriga derstädes förlagde trupper och korpser, stadens egen Militär-korps undantagen, anhöllo Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse den 20 Januari 1841, att då de, i saknad af nödig utredning, varit förhindrade att närmare pröfva frågan om dertill erforderliga medel, Kongl. Majit ville i Nåder meddela, huruvida någon kronans, till kasern för Svea Artilleri lämplig, lokal funnes att tillgå, samt hvilka kostnader dess ändamålsenliga inredning äfvensom årliga underhållet af densamma jemte Gardes-regementernes kasernoch stallbyggnader kunde medföra, på det frågan derom samt den allmännare, om utgörandet af inqvartering i Stockholm, måtte i ett sammanhang kunna behandlas.
Endast grundernas framläggande ingick härvid i Utsk:s plan.” ”Utsk. underkastar det hela af sitt förslag R. St:s benägna och upplysta ompröfvande, för den i grundlagen föreskrifua slutliga behandling; hvarjemte Utsk. får bifoga sä väl en dess ledamots, i sammanhang med delta ämne, ingifna anförande, som ock ett utdr. af prot., innehållande åtskilliga ledamöters reservationer.” Denne ledamot var Frih. Ehrenheim, hvars yttrande var fo gadt vid betänk. När detta ärende d. 27 Maj 1818 förekom i Ståndet, yttrade Frih. Ehrenheim följande: ”Const.Utsk. har endast superlicielt vidrört den delen af frågan, som angår R. o. Adis 316 Den 11 September. representationsrätt, i förmodan, att R. o. Ad. ville i detta afseende infordra Ridd.Utsk» yttrande.” Denne ledamot af Const.Utsk., sjelfva upphofsmannen till förslaget, omtalade, att det var sakens behandling inom Ridd.Utsk., som Const.Utsk. äsyftade. Under öfverläggningen derom yttrade dåvar. Frih. Anckarsvärd, Carl Henrik, följande: ”Jag vet ej, om jag misstager mig deruti, att jag anser Hr Påhlmans förslag, som endast går ut på, att, innan R. o. Ad., i hvad dess representationssätt vidkommer, fattar ett definitivt beslut, Ridd.Utsk. måtte höras, gerna kunna bifallas, enär detsamma ingalunda synes mig upprifva R. o. Ad:s nyss tagna beslut. Jag kan ej annat än förena mig med honom, då jag tror det vara svårt för Const.Utsk., att i det som rörer detaljerna af R. o. Ad:s representationssätt afgifva något fullständigt förslag, och jag ser således ej något hinder, att betänk, i denna del öfverlemnas till Ridd.Utsk:s handläggning, men för öfrigt lill Const.Utsk. återremitteras.”
Riddaretorp för af samma boställe utgående roterings-afgift; och Nio 44, i anledning af väckt fråga om förhöjd ersättning till Nämndemän för extra förrättningar; hvarjemte Memorialet Nio 46, i anledning af erhållen remiss från Ridderskapet och Adeln å Kongl. Majits nådiga Proposition, med förslag till ordnande af Biskoparnes löneinkomster, Lades till handlingarne. S. D. Lag-Utskotlels Betänkande Nio 17, i anledning af väckta motioner om antagande af ett stadgande derom, att vid arfskifte mellan syskon afseende bör fästas å erhållen uppfostran och uppnådd ålder, Lief, vid nu förnyad föredragning, bifallet och lades till handlingarne samma Utskotts Memorial Nio 18, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande Nio 7, i fråga om förklaring af föreskrilterne, angående verkställighet af straffarbete. S. D. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: Nio 20, i fråga om utarbetande af stadgar till skyddande af inhemska ar tisters förlagsrätt till original-arbeten i bildande konst; N:o 21, i fråga om utfärdande af en förordning till skyddande af landets fornlemningar; Nio 22, i anledning af väckt motion om upphäfvande af förbudet att under vissa månader af året idka hummerfiske; Nio 23, i anledning af väckt motion om lindring i kronobrefbäringsbesväret för Jerrestads härad; och Prot.-Utdrag den i Februari 1860.
Pehrsson, såsom för oloflig försäljning af bränvin, att höta Tjugo R:dr banco, eller, i brist deraf, undergå tolf dagars fängelse vid vatten och bröd, hvilken bestraffning Anders Pehrsson, då han saknat tillgång till böternas gäldande, jemväl undergått; och, genom detta domslut, om än Anders Pehrssons erkända åtgärd att hafva, en dag i Mars månad 1829, åt det så kallade Bultare-laget, under arbete å. Grufvefältet, emot öfverenskommen betalning, anskaffat en kanna bränvin, som, enligt hvad Bergmästaren, uti sin förklaring uppgifvit, säljaren skall låtit å stället suptals utdela, men hvarom BergsTingsRättens protocoll icke innehåller någon upplysning, varit att såsom utminutering anse, BergsTingsRätten i allt fall, enär Bultarelaget, ehvad de vid grufvan församlade och der dagligen arbetande personer utgjort fleraeller färre till antalet, icke kunde hänföras till så beskaffade folksamlingar, som i nyssberörde. artikel och § omför maldes, saknat all anledning att tillämpa detta stadgande på den åtalade förseelsen, hvil - ( 35 ) ken, om den ägt rum, bordt, efter a § i förstnämnde artikel, anses försonad med Tio R:dr böter, motsvarande åtta dagars fängelse vid vatten och bröd; ty och då Anders Pehrsson undergått svårare kroppsstraff, än å oloflig bränvinsminutering, vid tillfälle som det ifrågavarande, enligt Lag följa bordt, pröfvade Kongl. HofRätten rättvist, det skulle Bergmästaren, förden af BergsTingsRätten sålunda fällda orätta dom, jemlikt i Cap. 12 § RättegångsBalken, böta Femtio daler silfvermynt med Sexton R:dr 32 sk. banco.
— i anledning af väckt fråga om underdånig anhållan af Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t, det Kongl. Majrt täcktes i Nåder låta, genom det för ColonialÄrenderna inrättade Departement, uppgöra fullständig redogörelse för S:t Bartlielemy-fonden, ifrån och med 1823 års Riksdag till och med den dag, då nästinstundande Riksdag börjas. LXV. B. 435. LXVI. A. 175. — i anledning af gjord motion angående rättighet för Herrar Fullmägtige i RiksgäldsContoret att försälja Attesterna öfver det i Banken på depositräkning insatte, i låneväg anskaffade, silfver. LXV. B. 435. 12. — i särskilt väckt fråga om åtgärds vidtagande till RiksgäldsContorets betryggande för förlust, i händelse det till jordbrukets underlättande beslutade lån af 2 millioner i silfver icke, på föreskrifne grunder, varder till fullo i låneväg uttaget. LXV. B. 435. LXVI. 12. A. 180, — i anledning af erliållne återremisser, ej mindre å 3:dje punkten i Utskottets memorial med fortsättning af förslaget till Reglemente för RiksgäldsContoret, än ock å 91 och 98 §§ i samma Reglemente. LXV. B. 436. LXVI. A, 12. E. ao3, 537 StatsUtskottets Betänkanden, Memorialer och ProtocollsUtdrag i anledning af erhållen återremiss å Utskottets Betänkande, angående Åkerbo Härads dagsverksskyldighet under Kungsöhrs Kungsgård. LXYI. B. 6g. A. 73. E. 2o3. — angående Gratificationer åt RiksgäldsContorets Tjenstemän för befattningen vid utdelningen af, och redovisningen för Riksdags-kostnadsmedlen, emottagningen och utdelningen till Prenumeranter af, samt redovisningen för RiksStåndens Protocoll vid innevarande Riksdag; äfvensom Herrar