Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rid derskapet oeh Adeln verkställas, samt om RiddarhnsUtikattet och dess göromål; hvilket allt innefattas i 19 till och med 50 §. § , i slutet af 51 Dun 3 Junii. 2a samt i 52 till och med 55 §. §. och borde å dem? na Riddarhusordning, sålunda inrättad, Kongl. Maj.ts nådiga sanction i underdånighet sökas. Att i den nu varande ordningsstadgan, hvilken finnes anslagen i Riddarhussalen och icke är i behof af någon annan fastställelse, än den Ständet sjelf meddelar, borde upptagas de Reglementariska föreskrifter, som, under Ridderskapets och Adelns sammankomster, borde följas. 3:0. Att i de fall der RiksdagsOrdningens stadganden borde intagas i Riddarhusordningen, sådant skulle, så mycket möjligt vore, ske genom hänvisning till det stadgande som skulle anföras, hvilket medförde både tydlighet och korrthet, samt att, der enahanda grundsatser för utöfningen af de 3:ne Ofrälse Ståndens representationsrätt kunde å Riddcrskapet och Adeln tillämpas, utan rubb ning af de grunder hvarpå Adelskapet i Sve rige hvilar, samma grundsatser jemväl borda vid Riddarhusordningens författande följas. Och då Utskottet efter denna allmänna plan gådt till väga, har Utskottet trott, att derigenom skulle vinnas den dubbla fördel, både att Utskottet med mera sammanhang kunde utarbeta hvarje serskild del, och att Ridderkapet och Adeln kunde med mera noggrannhet företaga granskningen deraf, helst om hvarje afdelning i den mohn densamma hunne utarbetas blefve Ståndets skärskådande underställd; och det är af sådan anledning som Utskottet, 4 Den 3 Junit. under anmälan, att Herr von Qvantens ofvan», berörd* motion tillhör senare afdelningen, nu får till Ridderskapet och Adeln vördsamt öfverlemna ett härjemte bifogadt Förslag till RiddarhusOrdningens första Afdelning, eller stadgan Om Ridderskapets och Adelns representation.
Länen med nödig LäkarePersonal, men att alla kostnader för hälsovården i öfrigt borde bestridas af Länets innevånare sjelfva, hvarigenom behofven bättre skulle blifva controllerade och en större sparsamhet iagttagas; hvarjemte Jderr Hjerta Gustaf äskat upplysning huruvida icke ordning förefunnes i dispositionen af detta anslag, emedan, då tillgång redan vore beredd till reseoch tractaments-kostnader för Betänkanden, N:o 237. ^5 farsoters och smittosamma sjukdomars hämmande j genom den så kallade 3-skillings afgiften, det vöre svårt att inse, huru något serskildt dertill behöfde uppföras; emedan ej utredt blifvit, i afseende på rubriken: medicamenter åt fattige sjuke, alt denne kostnad orsakats af farsoter ; emedan arfvoden för tjenstförrättande Pr ovincialLäkare syntes böra utgå af extra medel, och emedan mäst förundransvärd! syntes arfvodet på detta anslag för ProvincialChirurgen i Stockholms Läiij då icke veterligt vore, att detta Län beständigt utsattes för Farsoter. Hos V. BorgareStåndet hafva H:rr Santesson och Ståhle instämt i Herr Lefre'ns Reservation; och hos H. BondeStåndet är af Anders Danielsson från Elfsborgs Län, jemte flera Ledamöter som med honom sig förenat, äfvenledes begärt, att Utskottet måtte uppgifva anledningarne till det ökade behofvet, samt utreda hvad som menades med arfvoden till tjenstförrättande Provincial-Medici och arfvodet åt ProvincialChirurgen i Stockholms Län, då Lazaretter, GarnizonsSjukhus, Institutet och öfrige Inrättningar för hälsovården borde äfven kunna fylla Länets behof af en Chirurg; deremot hos sistnämnde RiksStånd många Ledamöter instämt i bifall till Utskottets förslag i denna del, lika som någon anmärkning dervid inom H. PräsleStåndet ej ägt rum.
Och hans poesi, så smekande som musik, så klangfull som guld, när den o m kvällarne deklamerades på den lilla syskondubletten där uppe v i d Grefturegatan, hade icke alls visat sig äga förmågan att framkalla samma metalliska klang v i d de snöda förläggarpulpeterna eller redaktörernas prosaiska arbetsbord. Men, gudskelof, hon var stark för dem bägge. H o n hade alltid varit som en mor för honom allt från hans späda år; hon var också hela tio år äldre. Ja, en gammal mamsell var hon redan, det var icke värdt att förneka, som hon själf skrattande försäkrade, men en mycket lycklig gammal mamsell, så länge hon hade sin hälsa och sin skola, som beredde dem en anspråkslös utkomst, och honom att skydda och värna om för alla hvardagsomsorgernas knuffar. — Det var slut, och publiken strömmade ut. Elly hade all möda att få honom fatt i trängseln vid utgångsdörrarna, men nu hade hon hans hand i sin, och i den tysta tryckning och den glänsande blick, hon gaf honom, låg ett tack för hennes lifs största glädjestund, som genom honom beredts henne. H v a d han var blek och såg trött ut! Men var det väl att undra p å: all spänningen och oron och värmen i den stora folkuppfyllda salen. Han log dock, när han lade sin arm under hennes. Nyfikna blickar brände dem rundt om, och man pekade och hviskade åt hvarandra. — Därute var det en rå decemberkväll. När de gingo öfver Norrbro, under hvilken en tung, hvit dimma bolmade upp från de svarta brohvalfven, hostade han lätt. Hon hade honom att slå upp den tjocka vinterrockens krage. » Du är väl icke sjuk, Fredrik, min kära, lilla gosse? » - frågade hon oroligt. » Nej, men litet trött. Och j a g längtar så hem. » Ack, det gjorde visserligen också hon. Där hemma först skulle hon riktigt få rå om honom, ensam och helt; få betyga honom, hur stolt, hur lycklig hon var i hans framgång. En liten öfverraskning hade hon ock beredt — det skulle bli ett mottagande, värdigt den stora dagen! — Inom ett ögonblick strålade det yttre rummet i den lilla dubletten af ljus.
St;r som befinna sig i en lyckligare belägenhet kunna anse det vara med sin och med Statens värdighet förenligt, att åt Statens tjenare bjuda ackord i fråga om utbetalning af lönen för deras redan fullgjorda arbete; och detta så mycket mindre som det icke kan undgå Ii. St:rs upmärksamhet att den dyra tiden icke har börjat med detta året, utan fortfarit äfven under flere föregående år, och således förorsakat skuldsättning under en längre tid. Jag anhåller vördsamligen att detta mitt anförande måtte blifva till Höglofl. StatsUtsk. remitteradt. Detta anförande begärdes på bordet. Föredrogs ånyo LagUtslcs den 2 och 3 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 53, i anledn. af skedd återremiss utaf Utsk:s Betänk. N:o 42, öfver K. M:s Nåd. Propos., ang:de ogift qvinnas rätt att vid viss ålder vara myndig. I sammanhang härmed föredrogs jemväl en från Vällofl. BorgareSt. genom prot.-utdrag N:o 470, meddelad inbjudning till R. o. Ad. och PresteSt., att förena sig i det, vid föredragning af LagUtskrs ifrågavide Utlåt. N:o 53, fattade beslut, hvarigenom BorgareSt. afslagit det deri intagna förslag till författning, ang:de ogift qvinnas rätt att vid viss ålder vara myndig, och förklarat sig med vidblifvande af förut fattade beslut bifalla K, M;s Nåd. Propos. i denna fråga. Hr Cederschiöld, Gust.; Förra gången denna fråga var föremål för R. o. Ad:ns öfverläggningar, tog jag mig friheten föreslå några tillägg och modifikationer i den Kongl. Propostn. Sådant skedde, under fullt erkännande af riktigheten af den uti Kongl. Proposm uttalade grundsats, men i afsigt att af förslaget skörda den största frukt och förekomma en reaktion, som framdeles kunde inträffa i händelse icke alla försigtighetsmått vidtagas.
Hr Dalman liar omtalat olägenheter, som skulle uppsla af juryinrättningens borttagande, hvaribland äfven omnämnts en större tidsutdrägt för parterna. Jag kan likväl icke inse detta, ty rättegångens långvarighet måste blifva densamma, om domstolen är permanent eller ieke. Om än icke appel äger rum angtde factum, kan man dock i afseende på lagtillämpningen erhålla rättelse i domen. Hr Dalman har äfven sagt, att domaremagten vore partisk mot publiciteten, emedan publiciteten är en controll på embetsmannacorpsen. Härvid erinrar jag, att såvida domaren är en sansad man, som följer sin öfvertygelse, och publiciteten är sådan den bör vara, bar han af densamma ingenting att befara. Man finner, att i England, hvarest publiciteten står på en hög och aktningsvärd ståndpunkt, domarecorpsen aldrig är utsatt för dess anfall. Skulle man utgå från denna grundsats, borde ingen embetsman få inträda såsom ledamot af juryn, emedan han dertill vore jäfvig. Jag tror, att juryinrättningen skulle härigenom förlora ganska mycket, enär en stor del af de upplysta personer, som egnat sig åt embetsmannabana!!, då skulle vara uteslutna från inträde i jurynämnden. Så är icke heller förhållandet i andra länder. I Frankrike har man stadgat den princip, att nästan alla lägre tjenstemän äro valbara till jurymän. Hr Dalman har vidare förklarat, alt om man skulle afskaffa juryn derföre, att den är en undantagslag, man af samma skäl borde afskaffa alla undantagslagar, och har Hr Dalman i detta afseende särskildt nämnt 11. o. Adts representationssätt. Jag har icke yttrat någon motvilja mot exceplionslagar såsom sådana. Likväl får jag erinia, att jag anser en exceptionslag i afseende på rättegångsformen mera olämplig, än en exceptionslag, som bestämmer vissa civila rättigheter; ty det är isynnerhet i afseende på former, som enhet är nödvändig.
Men först sedan kvinnan och mannen år 1845 fått lika arfsrätt, kan man säga, att reformarbetet på allvar började. (Forts, i nästa n:r.) Böhmiska folkbilder. Tecknade för Idun af Sigrid Elmblad. Med floden. et finnes ett gammalt gult stenhus med mörknad rappning nere vid Ferdinandskajen i Prag. På framsidan af detta gamla stenhus är en. mängd årtal och streck inristad, högre och lägre upp på muren. Artalen beteckna öfversvämningsår, strecken den olika höjd, som floden stigit till. Bakom huset, flere fot under den högt byggda kajen, löpa en mängd små trånga gränder nedåt hamnen, mörka och smala likt svarta diken. Dessa gränder bebos till största delen af små handlande och handtverkare, fattigt, sträfsamt folk, mest böhmare, ty de fattiga judarne hållas i de ännu smalare, mörkare och smutsigare gränderna i stadens midtpunkt bakom AltstädterRing. Frangois Knigék var en lång, vacker karl med ganska regelbundna, men något loja drag, och hans hustru var en liten benig kvinna med svarta ögon, knotiga, en smula hektiskt röda kinder och ifriga brådskande rörelser. Brådtom hade hon också från tidigt på morgonen, då hon kokade kaffe åt Francois, hvilket han långsamt mornande sig förtärde på sängen, till sent på natten, då hon stoppade, stickade och tvättade vid den lilla kökslampan åt mannen, pojken och sig själf. Men så kunde då ingen säga heller, att Francois hade smutsiga skjortor eller trasiga strumpor, och Kurt var så snygg som en 10 års pilt, hvilken dagen i ända håller till vid rännstenar och sandhögar, rimligtvis kan vara. Kati tyckte ej om att låta gossen stryka kring gatorna utan tillsyn, men hvad skulle hon göra? Hon hade uppassning i olika hus från sju på morgonen till åtta på kvällen utom den stuud, som hon med andan i halsen sprang hem för att koka middagsmaten. Kati förtjänade visserligen också sina tjugu gulden i månaden, men det behöfdes minsann, ty Francois tyckte lika litet om dålig kost som om arbete. Man kan ej heller begära, att en vacker karl, som kan blåsa litet falskt på klarinett, skulle ha sinne för vanligt simpelt grofarbete.
Preste-Ståndet biföll hvad Utskottet i punkterna 1 till och med 8 hemställt, tillstyrkt och föreslagit. S. D Föredrogos ånyo Stats—Utskottets Memorial och Utlåtanden: JM 167, angående verkställd omröstning i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i Iråga om anskaffande af medel till jernvägsbvggnader, Lades till handlingarne. JM 181, i anledning af väckt motion om anslag till förhöjning i Härads nämndernas s. k. tingsgästningspenningar. liifolls. JM 182, i anledning af väckt motion om berättigande för vissa embéts*- och tjenstemiins sterbhus att erhålla s. k. begrafningshjelp. Bifölls. S. I). Vid ånyo skedd föredragning af Stats-Utskottets Memorial, JM 168, i anledning al dels erhållna återremisser, dels Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande en del af de i Utlåtandet JM 141 behandlade frågor om statsbidrag för vägför bättringar, brobyggnader, kanaler, valtenaftappningär och andra arbetsföretag, stadnade Ståndet i följande beslut: Utskottets främst förekommande yttrande lades till handlingarné. Det å sidan 3 framställda förslag till voteringsproposition godkändes. Prol.-TJldrag den 17 Oktober 1863.
Stats-kontoret måtte anbefallas att anordna sådana utgifter under förskottstitel, på sätt Rikets Ständer uti ofvanberörda skrifvelse i underdånighet föreslagit och hemställt. % 7- (1858 års Rev.-ber. pag. 16. Utlåt. p,ig. 884.. Efter att hafva meddelat en redogörelse för f. d. Kansli-stvrelsens handkassas ställning, utvisande att nämnde kassas kapitalbehållning vid revisions-årets slut utgjorde 9,000 R:dr B:ko, anföra Revisorerne, hurusom denna kassa, — bildad dels genom kollekt—bidrag; för flere särskilda ändamål, såsom utlösen af Christna fångar, hvilka råkat i Turkiskt slafveri, understöd till Tyska flyktingar, uppbyggande af en Luthersk kyrka i Moskwa m. m . dels ock genom öfverskott å insamlade prenumerations-medel å en prof-psalrnhok, — blifvit, jemlikt Kongl, brefvet den 14 December 1850, öfverlemnad till Kongl. Stats-kontoret, i ändamål att användas till understöd vid vetenskapliga arbetens utgifvande; och syntes det Revisorerne mindre nödigt, att kassan för detta ändamål fortfarande reserverades, helst på 8:de hufvudtiteln funnes anvisadt ett anslag till vetenskapliga arbetens utgifvande samt bestyret med utlåningen af denna kassa medförde en ytterligare tillökning i Kongl. Stats-kontorets vidlyftiga och maktpåliggande förvaltning, hvadan Revisorerne hemställt, att, under förutsättning det Kongl. Majit täcktes i nåder medgifva, att nämnde kassa Stale-Utskottets Utlåtande JM 13. 9 kassa öfverlemnades till Rikets Ständers Riksgälds-kontor, 8:de hufvudtitelns anslag lill resestipendier samt läroböckers och lärda verks utgifvande, måtte al Rikets Ständer förhöjas med ett belopp, motsvarande årliga räntan af denna kassas kapitalbehållning. Kongl.
Deremot är det 4:de mom. alldeles nytt och förutsätter en alltid svår bevisning derom att en gäldenär svikligen, borgenärer till förfång, afhändt sig eller undanskaffat sina tillgångar. Jag anser således detta mom. öfverflödigt och äfven i öfrigt lagberedningens förslag enklare och bättre, hvarföre jag tillstyrker detsammas antagande och i följd deraf återremiss ej mindre af denna g, än af den 3 § samt 2 och 3 tnomenterna i 6 och 7 §§. Gr. Mörner: I första mom:t af denna § förekommer det Den 11 Juli e. m. stadgaude att borgenär eger söka att gäldenärs egendom afträdes, då gäldenär är veterligen ur riket faren oell anledn. är för handen att han förblifver utrikes, för att undgå borgenärers kraf. Det kan visserligen vara bevisligt att gäldenär veterligen ur riket rest; men huru skall man kunna bevisa att han förbli fver utrikes, för att undvika borgenärers kraf? Det är endast på grund af supposition som detta kan bedömas. Och hvem har i detta afseende pröfningsrätrt sig updragen? I stad är det klart att det är rätten. Men hvem tillkommer denna pröfningsrät.t på landet? Icke kan den böra tillkomma domaren ensam, utan deltagande af rättens öfriga ledamöter? Icke borde en persons hela framtida välfärd böra göras beroende endast af ett utaf domaren på sin kammare, utan deltagande af rättens öfriga ledamöter, meddeladt beslut? Detta förhållande blir det tillfälle att framdeles vid 7:de §:en närmare granska, och jag har derföre nu endast velat i korthet påpeka förhållandet, såsom anledn. till varsamhets iakttagande vid bestämmandet af de fall, då man vill medgifva att enskild man emot sin vilja försättas i konkurstillstånd. Genom ett sådant beslut kan ofta en persons hela framtid tillintetgöras; och det torde derföre vara i hög grad vigligt att ett moget öfvervägande föregår beslutets fattande i denna del. Ett gifvet faktum kan hvar och en bedöma; icke så när man ingår på suppositionens område. Jag tror derföre att detta mom. behöfver återremitteras, för att erhålla en noggrannare begränsning.
Den tillfälliga omständigheten, alt afgäld af ett hemman eller torp, uti contractet emellan jordegaren och brukaren, blifvit utsatt i nämnde tjenstbarheter, kunde likväl icke leda till den slutföljd, att den förre dermedelst undfått husbonde välde öfver den senare; ty om så vore, skulle satsen, följdrigtigt genomförd, ej allenast vid hvarje arbetsaftal berättiga ena contrahenten till det större personliga skydd, lagen ansett böra husbonde tillkomma, utan ock kräfva tillämpning af de för åtskilliga brott och förseelser utsatte speciella straff på flere personer, hvilka icke vore eller någonsin kunde betraglas såsom tjenstehjon. Denna uppenbara brist på öfverensstämmelse emellan ifrågavarande serskilda lag och allmänna lagen, hade icke blifvit afhulpen, utan fastmera ökad genom Kongl. Förordningen den 20 Januari 1779. Ärelöshet, utgörande en tillsatts till det fordna edsöresstraffet, bade funnits vara en olämplig påföljd i fråga om försåt i allmänhet; men ehuru 21 Cap. 6 § Missgernings-Balken sålunda ändrats, syntes afsigten likväl icke hafva varit att, i sammanhang dermed, göra ändring i straffbestämmelserne för försåt, anstäldt emot husbonde, ty om sistnämnde förordning dervid skulle böra tillämpas, måste fängelsetiden förlängas, i och med detsamma spöstraffet ytterligare förnyades, hvilket åter komme att medföra en skärpning i straffet, som svårligen kunde försvaras. Icke destomindre vore ärelöshet lika olämplig vid det ena, som vid det andra af dessa likartade brott. Härtill komme ytterligare, att uti sjelfva bestraffningen röjde sig en grymhet och hämndlystnad, ej mindre ovärdiga lagstiftarens hofsamhet, än lyckligtvis exempellösa i våra öfriga strafflagar.
Man har 342 Den 3o Mars e. m. äfven sagt, att de i Minimi-tabellen fastställda hemmansvärden aldrig kunde understigas, då Landshöfdingen och Landskamereraren äro närvarande. Men härvid torde få erinras, att Landshöfdingen ej äger mer än en röst i Committeen och kan öfverröstas. Jag anhåller således om återremiss, Herr von Hartmansdorff, August: Äfven jag anhåller om återremiss, men hufvudsakligen derföre, att jag i det hela instämmer i Herr af Billberghs åsigter. Dock önskar jag att få göra några anmärkningar, i anledning af hvad Herr Hjerta yttrat. Han har ansett det vara otjenligt, att frågor om beskattningen dragas ifrån PröfningsCommitteerna till KammarRätten, och under Kongl. Maj:t i StatsRådet. Orsaken, hvarföre nu så sker, är väl den, att KammarRätten är ett Kongligt Verk. Desse frågor kunna, efter min tanka, ej gerna Öfvergå i sista instansen till Rikets Ständers Verk. Förhållandet skulle derigenom endast omvändas, så att ämnen, hvilka i lägre instanserne behandlades af Kronans Embetsverk, skulle slutligen afgöras af Rikets Ständer, i stället att de nu gå från Taxeringsoch PröfningsCommitteerne till KammarRätten och Kongl. Maj:t. Yille man förekomma detta, så måste man under Ständernas Fullraägtige, såsom domstol, organisera en ny ÖfverRevison, egen för Bevill - Den 3o Mars e. rn. 343 ningsfrågor och skild från KammarRätten, för den öfriga uppbörden. Detta vore att drifva den splittrade penninge-förvaltningen till sin ytterlighet, liksom i Spanien, der hvarje pålaga har sina serskilta uppbördsman och redogörare. Man har äfven sagt, att tiden för anmärkningar å KammarRättens sida borde vara inskränkt, liksom tiden till besvärs anförande för enskilte.
Kamulls, färgadt . Gipssten l Skep:d Glas, optiska, monterade iooR:dr andra slag — spegel, slipade, ofolierade — folierade — Guld, arbeladt Gummi Horn, oarbetadt ar betadt Hudar, oberedda, torra Humla Ingefära, Torr insyltad . * Instrumenter, FältskärsHandtverks Musikaliskt, Forlepianos flygel . i St. Kalk, släckt , Kirsbär, torra Kummin Kött, tork ad t oell rökt Lakrits Lim, dragi Lod Skålp. i L:pd t Skålp. I oo R:dr Skålp. i Lod i Kania i Skålp 100 R:dr l Skålp. i L:pd liäder, Carduan och Maroquin . färgade skinn Manna Muscus Olja, Hamp. Terpentin . ej specificerad Ost, Parmesan oeh Ro chefort Surm jölksPelsverk: kattskinn oberedda i St. beredda — Perlemor, arbetad t Skålp. Piphufvuden, monterade too Rid i Plymer af Struts — Plommon, Catharin. i Skålp. Pommerans-knopp och skal — Porcellaine äkta, hvitt eiler enfärgadt Sandarac Socker, mascovade terres och tete lump Sten, qvarnrhenska Mergel och Skiffer iooRidi Stål, gjut t oo Sk alp. Svafvelblomma , Sviskon Talg Tenn, arbetadt The Tobak , stjelk Tran och Späck Trädvaror! Mahogny . Ved, Al. Vitriol, blå Vitriol-olja . Vin på fastager . bouteiller Vindrufvor 1 Skålp. Väfnader:
Frih. Cederström, Jacob: Någon rättelse i hvad tre Stånd beslutat kan icke vinnas och jag beklagar att Utsk:n vid denna riksdag icke gifvit den minsta uppmärksamhet åt hvad vår grundlag i främsta rummet bestämmer såsom varande medborgerliga rättigheter, i hvilket fall Utslita < j kunnat komma till det resultat, som detta betänk, företer, ehuru det visserligen innehåller föreskrifter, som i någon mån mildra 1833 års författning om försvarslöse personer, men på långt när icke en fullständig och ändamålsenlig lagstiftning, som kan, om ej förbättra de oförbätterlige af denna menniskoclass, dock förekomma att éj den uppväxande generationen må bidraga att öka de nyssnämndas antal; och häruti ligger det stora fel, som Utsktn begått. Jag reserverar mig emot de följder en författning, sådan som denna, kan medföra. Gr. Taube, Gustaf Joh., instämde med Frih. Cederström. Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.Ulskms den 3 dennes på bordet lagda betänk. N:o 57, i anledn. af väckta motioner rörtde ändringar i nu gällande legostadga af den 20 Nov. 1833 samt begagnande af s. k. uppehållskort, m. m., blef samma betänk, af il. o. Ad. bifallet. Ånyo föredrogs Lagsamt Allm. Besvärsoch Elton.- Utskms den 3 dennes på bordet lagda betänk. N:o 58, i anledn. af väckta motioner om förändring i författningarna, ang:de mått, mål och vigt. På begäran af Hr Aminoff, Joh. Fredr., upplyste lindert. R idd.Secret., att detta betänk, blifvit ålerremitteradt af Presteoch BondeStin, men bifallet af BorgareStåndet. Hr Aminoff uppläste följande: De sammansatta Lagoch Ekon.Utskrns majoritet hafva ansett svårigheter inträffa, iden händelse nva författningen om Rikets mått, mål och vigt blefve utfärdad till allmänt antagande uti landet innan förberedande undervisning i skolorna om decimalläkningen m. m. för sig gått.
Friherre Ridderstolpe, Fredrik, förenade sig med Herr Tham. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att sedan flere Ledamöter begärt, aLt detta Betänkande måtte ytterligare hvila på hordet, kunde sådant, enligt 49 §• Riksdagsordningen, icke förvägras. Ånyo föredrogs och bifölls Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den i3 dennes under N:o 108 afgifne, och den inderpåföljde e. m. på bordet lagde, Utlåtande, angående väckt förslag om medel till uppmuntran för Fiskare, att bosätta sig i BoliusLäns Skärgård. Företogs till pröfning Allmänna Besvärsoch EkonomiUtkottets den i3 dennes nnder N:o 109 afgifne, och den 19 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Utlåtande, angående föreslagne åtgärder lill inrättande af en låneanstalt till förmån för Tackjernstillverkarne i Riket. Herr von Hartmansdorff, August: Som en framställning i samma ämne, hvarom ifrå 7* - IOO Den 22 Maji. gavarande Utlåtande handlar, är inom korE att förvänta från BancoUtskottet, anhåller jag, att delta Utlåtande måtte, för alt konna behandlas i sammanhang med BancoUtskottets, få ytterligare hvila på bordet. Häruti instämde Herr Tham, Wolrath, och Friherre Ridderstolpe, Fredrik. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, alt sedan flere Ledamöter förenat sig i begäran, att EkonomiUlskottets förevarande Utlåtande måtte ytterligare få hvila på bordet, kunde sådant, enligt 4ö §• Riksdagsordningen, icke förvägras. Friherre von Duben, Carl: Då Statsutskottets Utlåtande rörande RiksStatens 3:dje IIufvudTitel i går på förmiddagen härstädes förevar till öfverläggning, hade så mångå Talare anmält sig, alt jag saknade tillfälle att yttra mig; och eftermiddagen b 1 eF jag hindrad alt vara tillstädes vid discussionens fortsättning, hvarigenom jag förlorade tillfället att framställa hvad jag önskade säga i detta ämne.