Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan öfverläggningen härmed förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., alt, i afseende å Utskits förevide hemställan, hvartill bifall ej blifvit af någon ledamot hegardt, hade yrkats dels utaf Frih. af Ugglas, med hvilken flere ledamöter sig förenat, att R. o. Ad., med afslag å Utskits hemställan, måtte för sin del besluta, att R. St:r. till påbörjande af östra stambanan från Katrineholm, olver Norrköping och Linköping, vester örn sjön Sommen, till trakten af Nassjö, skulle anvisa det för anläggningen af sträckan emellan Katrineholm och Norrköping erforderliga belopp, i jemnadt tal, af 4,135,000 rdr; dels ock af Gr. Anckarsvärd, att Utskits hemställan skulle afslås. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Frih. af Ugglas’ ofvanomförmäldte yrkande, hvartill svarades många ja, blandade med nej; och sedermera propos. på afslag å Utskits hemställan, då svaren utlöllo med inånga nej, jemte åtskilliga ja; h va re1 ter förnyad propos. på bifall till Frih. af Ugglas’ förslag framställdes, samt besvarades med talrika och starka ja, blandade med många nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Den 9 Maj e. m. 199 Frih. Raab begärde votering. Uppsattes oell jnsterases följande voter:s-propos.: »Ren, som vill att R. o. Ad., med afslag å Stats Utsk:ts hemställan i 10:de punkten i Utlåtit N:o 87, skall lör siri del besluta, att R. Sl:r, till påbörjande af östra stambanan från Katrineholm, öfver Norrköping och Linköping, vester om sjön Sommen, till trakten af Nässjo, må anvisa det lör anläggningen af sträckan emellan Katrineholm och Norrköping erforderliga belopp, i jemnadt tal, af 4,135,000 rdr, röstar •la; Ren det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad.
Man vill således, att StatsSecreteraren vid afgörandet af denna epinösa fråga skulle förutse Revisorernas mening. För öfrigt, sedan jag nu redovisat mitt omdöme om saken, må det, då anmärkningen måste grunda sig på en förmodan om bristande skicklighet, tillåtas mig yttra den öfvertygelse, grundad på några och tjugu års erfarenhet och bekantskap, att StatsSecreteraren Skogman är en af Konungens skickligaste Embetsman, och en af de mest rättskaffens menn iskor. Då jag således ej begriper beskaffenheten af det fel, man vill påbörda honom, enär det är af den natur, att grunden dertill vill finnas uti en efteråt inträffad omständighet, så begär jag, att äfven detta Memorial måtte blifva lagdt till handlingarne. Friherre Rålamb, Claes: Jag vill endast hafva äran tillkännagifva, att de vådliga syften Friherre Anckarswärd påbördat ConslitutionsUtskottet, ingalunda legat till grund för Utskottets handlingssätt. Om mitt min - Den 17 J lili i e. m, 145 minne ej bedrager mig, så var frågans behandling inom Utskottet helt enkelt den , att då Utskottet fann den Kongl. Skrifvelsen af 1811, angående dispositionen af ifrågavarande medel, utan anmärkning hafva passerat 1812 års ConstitutionsUtskott, ansåg närvarande ConstitutionsUtskott sig endast höra taga i öfvervägande, om medlen kunde anses såsom Riksgäldsmedeh Denna fråga afgjordes genom en votering, hvars resultat ligger till grund för Utskottets Memorial. Behandlingen har således ej kunnat vara annorlunda, och jag tror icke, att några elaka biafsigter å Utskottets sida deri kunna igenfinnas. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardiej Jacob: Då jag begärde ordet, var afsigten att taga mig friheten vederlägga de af Friherre Anckarswärd mot Utskottets Memorial gjorde anmärkningar. Jag trodde att ett beslut, Som fattades redan 1811, och som oanmärkt passerat alla Riksdagar och Revisioner, borde anses heligt, utan att leda till någon anmärkning af 1827 års Revisorer.
Is k ettets B e t ä n k a 11 d e n. 5 2 3 afvika från Konungens Befallningshafvantles tillstyrkande; Uti hvilket förslag Herr Friherre Åkerhjelm, Carl, instämt, med jet tillägg, att en af Chefen tillförordnad Regcments-Fullraägtig .afven borde, vara tillstädes vid den anställande värderingen, saint att icke Landshöfdinge-Xmbelel ensamt, ulan i samråd med Kegements-Chefen, borde yttra sig öfver dp erbjudne Arrende-vilkoren; Äfvensom Herr Friherren fästat uppmärksamheten å billigheten joraf, att en Indelningshafvare, till undvikande af Lagsökningar, fiqge uti LandtRunleriet uppbära det contaqta Arrendet, bvdket alltså borde af Krono-Fogden i orten för Indelningshafvarens räkning indrifvas och uti Land-Ränterict nedsättas. Från Högvördige Pr esteStån del: 2:0 E|t af Herr Prosten Almgren angifvet anförande, hvaruti, lill beredande ' af någon lindring för dem, som åtagit sig Militiae-Bo$lälls-Arrenden uppå de obilliga vilkor Kongl. Förordningen elen 20 Februarii i8o5 innehåller, föreslås, alt då desse Arrendatorer med laglige Un. dersöknings-Docuuientcr, forsedde, och af ortens Ilushålls-Sällskap understödde inför Kongl. Krigsoch Kammar-CoUegier - 524 $ta'ts-Utskottets Betänkande»; ne kunna styrka sitt lidande, dem mätte förunnas samma förmän, som genom Kongl.
StatsUtsk:s den S dennes e. m. på bordet lagda utlåt. N:o 87, ang:de yrkad befrielse frän vägpenningar för dem, som vintertiden begagna den i Jemtland anlagda nya väg till Norrska gränsen. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då den tredje månaden af riksdagen nu snart tilländalöpte, och de hufvudsakliga riksdagsärendena ännu icke till Stånden inkommit, han och de öfriga Ståndens Talmän ansett angeläget att hos K. M. ett sådant förhållande anmäldes, och att hos K. M. begärdes riksdagens förlängande den fjerde månaden; men för att förvissa sig om sakernas förhållande, hade ett sam - Den 22 April. 3o3 manträde med Utsktns ordför. blifvit beramadt oell förliden gårdag vid den Talmans-öfvei läggning, som då ägde rum, ballet. Dervid hade blifvit upplyst, att utskts-göromålen, ehuru med mycket nit och mycken flit bedrifna, ännu ej kunnat lemna elt sådant resultat, att man ännu på rätt länge kunde emotse de hufvudsakliga riksd.ärendenas afslutande. Talmännen hade således öfverehskommit att i dag hos Stånden föredraga denna angelägenhet, och hemställde Hr Frih. o. Landtm, alltså, om R. o. Ad., på dessa grunder, ville till K. M. ingå med anhållan om riksdagens förlängning den fjerde månaden. Bifölls. R. o. Ad. beslöt derjemte, att Exped.Utsk. skulle anmodas uppsätta förslag till und. skrifvelse till K. M. i detta ämne. Ånyo föredrogos och bi föl los Bevilln.TJtskts den 8 dennes e. m. på bordet lagda betänktn: N:o 4, * anledn. af Riksd.fulim.
P. U. i43. 30 Berättelse, om Revision af Stats-Verket år i8i3. I. io. R. 99. V. B. 1189. A. 1240. P. U. 49. E. 54. — om Revision af Banco-Verket år t813. I. 10. R. gg. V. B. i33. A. 148. P. U. i5o. — om Revision af Riksgälds-Contoiret år 1813. I. 16. 20. IV. B. 493. A. 533. P. U. 535. *— om Revision år 1813 af den under Ccmmerce-Collegii förvaltning ställda Manufactur-Discontfonden. I. 25. R. gg. V. B. 1331. VI. A. 4. P. U. 5i. É. 261. — om Revision år 1813 af de under Commerce-Collegii disposition stående Manufactur-, Spinnhusoch Allmänna Arbetshus-fonder samt Eskilstuna Fristadsmedel. I. 27. R. gg. V. B. i33i. i5Ö2. VI. P. U. 187. E. 261. •— om Revision år 1813 af Allmänna Magazins-Directionens förvaltning. I. 49- R. 99. V. B. 1331. VI. A. 4. P. U. 5r. — om Öfver-Revision af Krigsräkenskaperna. I. 5y. R. gg. V. B. 1189. Å. 1245. P. U. 1267: VI. TJ. 46. A. 89. P. U. ni. E. 178. Besparingen, löne-, om afskaffande af. Se Löneafdrag. Beslraffningssättet, om förändring i det nu antagna. Se Correctionshus. 11 Besvär, angående bestämdare stadganden angående deras anförande hos Konungen i brottmål. III. 174.
Hade den ena eller andra af desse tänkare blifvit vederlagd med bevis och facta. Jag hade derföre varit tacksam och denna min reservation hade då uteblifvit. Men då så icke skett, måste jag tro, att äfven här sanningens oemotståndliga magt gjort sig gällande, tro, att Sverige icke kan bestå med sjelfständighet och inre belåtenhet, om dess näringar undertryckas och uppoffras. Det återstår nu att se till, hvilka medel Staten eger i sin magt att använda, för ändamålet af näringarnes skyddande. Sveriges näringar, säger man, hafva åtnjutit ett ioo:årigt skydd. Det är en villfarelse, ty skyddet består icke i den döda bokstafven, utan i det sätt, hvarpå denna bokstaf blifvit lefvande gjord, eller varit en verklighet. Man söker troligen förgäfves ett land, der Tull-lagarne så fräckt kunnat öfverträdas och der öfverträdelserne blifvit så tolererade, som i detta Sverige. Orsaken ligger väl i betydlig mon i vacklande orediga lagar, ^men ännu mer i ett befordrings-system, som från de inflytelserikare platserne inom Tullverket alltför mycket uteslutit practiske män ; deröfver de årliga JCalendrarne må vittna. De behöfvas dock der, desse män, bättre än annorstädes, emedan de hafva att bekämpa en inrotad och listig smugglare-practik. Skyddet har emedlertid varit ingenting mindre än verkligt, ehuru det med tacksamhet får erkännas, att på den senare, om icke senaste] tiden, en tendens till förbättring förmärkts. Välberäknade Tull-lagar, stränga och rättvisa, tydliga och verkställbara, äro första villkoret för ett verkligt skydd. Derefter förekommer sjelfva Tull-taxan med sina tull-bestämmelser och sina förbud, båda såsom medel till industriens utveckling. Tullbestämmelsen kan ej och behöfver ej eller under alla förhållanden vara lika för samma vara.
Aln —- — genom väfnadssättet facon4° _ nerade t. 0. ni 8 qv. bredd 1 Aln — 8 — För ofvan uppräknade Bomullstyger af större bredd, än bär för hvarje slag är utsatt, förhöjes värdet oell införseltullen i förhållande till den större bredden. De väfnadsslag, hvilka, i egenskap af Bomulls-alnBil. till Expeditions-Vtskoltets Förslag till und. Skrifvelse N.o 3o8. $9 TullyUrdc. V 24 — I 12 — Wäfnader: gods, äro till införsel medgifva, må, äfven i form af Dukar, förtullas emot enahanda afgift, som för hvarje aln af samma väfnad är i Taxan bestämd. Färgade: Corderoy, Cordet, Dimity, Felb, Gaze, Halflinon, Musslin eller Nettelduk och Moll, Percale, Batist, Sammet, Manchester, Satin, Jean, Sticktyg eller Piqué, Tricot och Tyll: samma tullvärde och införseltull för alnen, som för hvarje slag Dvitt; till utförsel fria alla andra slag: genom väfnadssättet släta dito • faconerade tryckte eller prässade Shnwlar, Shawletter och andra Dukar; Släta, af färgadt garn, större och mindre, samt tryckte under 7 qv. fyrkant, fransarne oberäknade . Dock får tullvärdet å dessa icke beräknas under 32 sk. stycket. Faconerade, större och min - Qvantitet för tullberäkning. Införseltull. Sl. Prot. t834 och i83S. 10 Sami. 1 d/d. 2 Bandet. 12 Bil. till Expeditions-XJIskottels Förslag till und. Tullvärde. Qvantitet för | tullberäkning. Införseltull. Utfbrscltull. Wäfnader: dre, samt tryckté, af 7 qv. fyrkant och deröfver, fran24 sarne oberäknade 1 qv. aln — 8 — Bomulls-, med blandning af Lin: 1 Dräll och Damast
– Ja ja, det är så med våra unga herrar nu för tiden, de se bara på ett fagert skinn, och bry sig för resten om ingenting; men att grefve Edvard, som ser så högmodig ut, skulle göra ett sådant gifte, det kunde jag väl aldrig tro. – Ja, han ser högmodig ut, ja; men i grunden så är han alldeles för stolt att vara högmodig, och det är just hans stolthet, som gör att han följer sitt hjertas val i fråga om maka. – Hvad är det herr Didrik pratar? att vara stolt och högmodig, det måtte väl komma på ett ut kan jag tro, – sade fru Berg, som var sysselsatt att rödja af thébordet och satte kopparne i hvarandra – med en tvärsäkerhet i tonen som icke tålte någon motsägelse, och det var derför helt sakta för sig sjelf, som Didrik sade: – Hm, det är en stor skillnad på att vara stolt och högmodig, – i det han steg upp och ställde sin stol till rätta efter sig. – Lisa ber hon ska få tala vid frun, – sade i detsamma en pojke, som stack in hufvudet genom dörren ifrån köket. – Ja ja, jag kommer nu, – sade fru Berg, som, belastad med thébrickan, gick emot dörren. – Se så, nu ringer hofmarskalken så att ringsträngen gick af, – sade pojken som ännu icke hunnit stänga dörren efter sig. – Hvad i herrans namn är det nu då, det måtte väl aldrig vara någon olycka med maten, – sade fru Berg i yttersta ångest och skyndade ut. En söndagseftermiddag. – Hvart går du nu så bittida, min gosse? vänta ett ögonblick, så kan du få en kopp kaffe först, det är icke bra att gå ut i dimman, innan man ätit något förut. – Nej tack, tant Lovisa lilla, jag vill icke ha något kaffe i dag, – sade Konrad, som med bössan på axeln, och den hoppande Ajax vid sin sida, stod färdig att gå genom den lilla grinden utåt hagen. – Bevare mig, vill du icke alls ha’ något kaffe? Prostinnan och Anna äro straxt klädda, och då ska vi dricka tillsammans; du vill väl icke gå din väg, innan du gratulerat
En otalig mängd af s. k. kallkällor bildar denna jordens allmänna vattensigtighet, hvilken i följd af källvattnets låga temperatur och kemiska beståndsdelar endast tillåter en klen växtlighet af dåliga foderarter och i allmänhet småväxt skog, oaktadt sjelfva jordlagrets goda beskaffenhet i och för sig skulle, om marken vore utdikad, förete hög fruktbarhet. Icke nog härmed, förorsakar dessa kallkällors vatten en jordens och luftens afkylning, långt utöfver deras eget område, hvilken i hög grad nedsätter äfven den utdikade och odlade eljest ypperliga jordens växtkraft samt öfver de odlade fälten, i synnerhet då fjellvindarne någon längre tid fortfara, utbreder härjande nattfroster. Det är hvarken Jemtlands nordliga läge eller dess höjd öfver hafvet, som hufvudsakligen motverkar landtbrukets utveckling. Jemtlands län. Folkmängd och dess tillväxt. De under senare 20 åren, synnerligen i början af 1840-talet, med statsbidrag understödde utdikningar af frostländiga och frostförande myrtrakter inom Jemtland hafva redan ådagalagt ett så märkbart inflytande på klimatet i allmänhet och på fruktbarheten och frostfriheten hos de utdikade och närbelägna fälten, att intet tvifvel, icke ens hos allmogen, återstår derom, att en allmännare genomförd utdikning utgör det första och angelägnaste vilkoret för Jemtlands uppbringande till en hittills knappast anad höjd af odling och fruktbarhet. Provinsen Herjeådalen deremot utgör ett synnerligen i vester berguppfylldt och öfverallt stenbundet land med föga’ fruktbara jordlager. Men äfven derstädes förefinnas vattensjuka och vidsträckta myrtrakter, genom hvilkas allmännare utdikning och odling, synnerligen af gräsväxter, boskapsskötseln skulle kunna ganska betydligt upphjelpas, samt den i allmänhet fattiga befolkningen beredas rikare utkomst. 2. Innevånare. Enligt mantalslängderna utgjorde länets hela folkmängd vid 1850 års slut 51,364 personer, och Tab. N:o ökades under följande qvinqvennium med nära 6 procent eller till 54,272. Bilagde tab.
— frågade då kritikern — att äfven detta ljud är » tilltalande »? Emellertid gå vi nu vidare till den nya editionen. Här har bearbetaren ansett sig böra utbyta den gamla svenska benämningen Busksqvätta mot Buskär la, en bej nämning, som måste vara mindre passande, dels derfore att hon ingenstädes så kallas, dels äfven af den anledning att hon icke har någon slägtskap med ariorna. Om Strömstaren säges: » hans föda består nästan uteslutande af insekter och deras larver, men om vintern säges han äfven förtära små musslor och småfisk samt rom. » Bearbetaren har här uteglömt ett af Strömstarens vigtigare födoämnen, nämligen krustacéer, hvilka dock blifvit omnämnda redan af äldre författare. Sid. 24 finna vi åter en öfverdrift, då ' det säges, att sades * ärlan vid förföljandet af en roffogel ådagalägger ett mod och en snabbhet, som sanr.olikt skulle låta henne undgå den ^snabbaste jagtfalk ». — riärkvärdigt nog har bearbetaren icke känt till orsaken, hvarför 1 tökar och falkar begifva sig af, da de blifva utsattå för sädesärlans förföljelser. Det är ju helt enkelt af skrämsel öfver att de blifva uppdagade. Här yttras något rätt lustigt om Talgoxen: » Feg, om han fruktar någon fara, beter han sig, som vore han utan all besinning, då han märker en roffogel, och förskräckes, om man åstadkommer ett hvinande ljud eller kastar en hatt i luften, i hvilken han trör sig se en falk. » — Här uppträder bearbetaren såsom en riktigt öfverdådig tankeläsare. — Och sid. 41 tilllägger han: » Då om vintern ett svin slagtas, är talgoxen genast till hands och drager åt sig så stora stycken som möjligt » Vi betvifla, att äfven den värsta talgoxe kan nafsa åt sig t ex. ens en vanlig fläskskinka. På mångfaldiga ställen säges både om mesarna och andra småfoglar, att de klättra, hvilken förmåga de likväl sakna.
Hofmarskalken var också förhindrad, hvarför jag utan fråga skulle åka i kungens vagn till börsassembléen men Hamilton prétenderade, att han borde det som capiten vid drabanterna. Lyckligtvis är kungen själf den störste connaisseuren i fråga om etiketten, och den insolenta lurken fick svälja förtreten i tysthet. Min triumf var fint modererad, med idel »mon cher», »mon cher», men jag kände, hur mina ord stucko som nålar. Åh nej, därför att man gift sig med en mamsell Petterson, som går i små hvita ridbyxor, för att visa problematiskt vackra och i alla händelser omöjligen fullblodseleganta ben – så får man ändock iakttaga en viss måtta i sina exigenser. »Det är ej nog att vara hängd, man bör ock höflig vara.» Elakartad gyllenåderskolik har tillstött, och Pyrmontervattnet, som jag dricker, ger mig ingen lindring. Oh, la pauvre charogne humaine! Knesebecks mercurialpiller och ingen annan jouissance hela veckan. Jean-Jacques reste redan i går till landet – ty han har jour först i juli, och sedan han ärfde Elfsjö gamla slott och blifvit rik, är det blott på drottningens specifiqua bön som han stannar vid hofvet. Han har blifvit en hel rustique landtjunkare, som frossar af lagårdslukt och våta långstöflar. Jag kände mig helt rörd till sinnes, jag vet icke hvarför, när han kom på congévisite hos mig. Vi hafva ju alldeles kommit ifrån hvarann och mötas numera tids nog ofta eller – tids nog sällan, hur man vill ta det. Frossa och hetta omväxlande, precis som i qvartana febern. Bäck har konsulterat Schulzenheim, och i morgon slå de åder, och sedan kommer väl turen till herr Fleurants klassiska sprutor. – Oh, la médecine, quelle farce, malheureusement pas si drôle du tout pour les assistants que pour les spectateurs! Jag har legat i fjorton dygn i feber, är i dag uppe men kan på intet vis sköta min månad hos kungen.
Interessen å utlånte medel: på Lånet till nya Bibliotheksbyggnaden i Upsala „ „ „ Staden Ystad .. .» » Borås. „ o Norrkoping Lefvereringar från Banken:: Utaf behållna räntevinsten Af betalningar på StatsVerkets Skuld till Banken Ersatte Brandförsäkrings-afgiftcr Brist, till hvars betäckande Creditivet pa Banken blifvit begagnadt Summa R:dr B:co 1824. 182 5. 1826. 1827. 182 8. Summa. Utaf de till Pviksgalds-Contoirct, år 1824, utgifnc R:dr 101,763: 14. i - Utdrag af den vid R. St:rs Riksgälds-Contoir afslutade serskilda Hufvudbok öfver Anslagen till Canaloch andra Byggnader för År 1828, Skulder, utbalancerade den 3i December lBaS: Tillgångar och Fordringar, utbalancerade den 3i December 1828: Skuld på Räkningen N:o 3 i Vexel-Bankcn . Lånet mot 3 procents ränta: Riksgälds-Contoiret, för iönehafvande Insattningsbevis Obligationer utelöpande bland Allmänheten . Interesscn beräknade till 1828 ars slut: å Riksgälds-Contoircts Insättningar R:dr 40)|jl7: 3a. å Obligationcrnc med 3 p:cts ränta . , a,aa3: 37- o. 4^,671 : 11. 6 Tillgångar och Fordringar, utbalancerade till ett Skulderne öfverstigande belopp Utlånte mot 3 procents ränta: till nya Bibliotheksbyggnaden i Upsala „ Staden Ystad för Hamnbyggnad . „ Norrköping . , Borås Lånbiträden utan ränta: till Götha Canal „ Hjelmare Canal och Slussverk Capital.
Nio 222 angående 8:de Hufvud-titeln, i afseende på de högre elementarläroverken, bland annat, (pag. 24) uttalat den åsigt, att då lärjungarnes antal vid ett sådant läroverk stiger till 200, ett normal-antal af 16 lärare borde antagas, samt att, när det då uppgifna antalet lärjungar tillökades med 30 till 40, en lärare ytterligare borde påräknas, till följd hvaraf ock Läroverks-styrelsen i hvarje stift skulle tilläggas rättighet att, för hvarje gång lärjunge-antalet vid ett läroverk ökades med 30 eller 40, om så pröfvades lämpligt, inkomma med anmälan om behofvet af ännu en ny lärare, som då finge anställas med samma rättigheter och skyldigheter som de öfriga; — varande nu uti den Kongl. Propositionen tillkännagifvet, att, i öfverensstämmelse med denna beräkningsgrund och då vid de högre elementar-läroverken i Linköping, Skara, Wexiö, Göteborg och Malmö lär - 44 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123. jungarnes antal vunnit betydlig tillvext, nemligen i Linköping till 349, i Skara till 341, i Wexiö till 280, i Göteborg till 308 och i Malmö till 214, Kongl. Majk i nåder förordnat, att vid hvartdera af dessa läroverk ytterligare en lärare, utom de förutvarande, skulle tillsättas med samma rättigheter och skyldigheter som ordinarie lärare, i anledning hvaraf Kongl. Majit af Rikets Ständer äskat, det ifrågavarande nya lärarebeställningar måtte å stat uppföras med ett belopp af 1,000 Ridr Rimt hvardera eller tillsammans 5,000 Ridr R:mt. Då den af Kongl. Majit i nämnda hänseende anbefallda åtgärd varit föranledd af och öfverensstämmer med den utaf Rikets sednast församlade Ständer för undervisningens ändamålsenliga ordnande vid de högre elementar-läroverken antagna grundsats, hemställer Utskottet, att det för samma åtgärds verkställande erforderliga anslag må beviljas. 37:o.
— J a g lämnar alldeles åt sidan det obehag, som det skulle skänka mig. » uppkastade planer till dylika och började äfven utförandet af några, men slutade aldrig någonting dylikt och var i allmänhet mycket rädd att visa mina försök. » Hon var äfven ett i hög grad märkvärdigt litet barn — häftig, excentrisk, orolig och nyckfull, fastän i grund och botten godhjärtad och ädel. (Hon kunde gå u t i sjön, tills vattnet gick under hakan, och sade sig vilja fortsätta promenaden, om hon straffades. Hon kunde » Hon kunde, » berättar hon i ett autofästa ett par af en slaktad gås ' vingar biografiskt utkast, » på fädernet skryta vid skuldran, ställa sig på ett tak och med att hafva 16 alldeles fullblodiga störta sig ut i luften och ögonblicket däranor. » Hon dröjer äfven med stolthet efter nedfalla i en grushög. Skadorna, vid förfäderna på mödernet och säger, som bon erhållit, glömde hon för sin att hennes mormor var utmärkt för sin harm, — hon kunde icke begripa, hvaresprit, för skönhet, kvickhet, intelligens för hon icke lyckades!) Att få henne och bildning, liksom att hennes far, sonen sitta stilla under lektionerna var omöjligt, till en hofjägmästare, ägde ett mycket särskildt då hon spelade för den nykomskarpt och klart hufvud och mycken fynna guvernanten. » Så där, » sade denna, dighet — » hans idéer, hans svar och in» bör Sophie icke vara, ty då komina onda andar och taga sin boning hos dig, fall voro tusentals. » En telning af dessa 16 adliga anor och men om du strider mot dem, så fly de, denna kvickhet föddes Sophie Zelow i och goda andar komma i stället. » En en tornkammare på Gräfsnäs den 29 sepdag började hon bli orolig vid klaveret, tember 1797. Fadern arrenderade det upphörde att spela och satte händerna romantiska herresätet, hvilket var en hans för ansiktet. » Hur är det fatt? » frågade svåger, öfverste Gripenstedts, fideikomiss. den förundrade guvernanten.