Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Erfarenheten har likväl visat att det i detta hänseende af Regeringen åsyftade mål icke vunnits sedan förbudet mot införsel af spritdrycker uphäfdes, hvarefter bränvinsprisen med få undantag hållit sig så låga, att, efter hvad K. M:s nåd. Propos. ang-.de ytterligare ökad skatt å tillverkningen af samma vara gifver vid handen, dryckenskapslasten i de sednare åren visat sig allt mer och mer i tilltagande. Orsaken åter till de låga bränvinsprisen kan visserligen till någon del ' sökas i saknad kontroll å tillverkningen vid de mindre brännerierna, så att dessa tillverkat 2 om icke 3 gånger större qvantitet, än hvarför de erlagt skatt. Den kan möjligen äfven till någon del sökas uti den djerfva smugglingen af bränvin till Skåne och på vestra kusten. Men hufvudorsaken består dock, efter min tanka, uti den medgifna tillåtelsen att införa bränvin. Min afsigt är icke nu att begära förbudets återuplifvande, ty jag hatar detta ord i en tulltaxa. Deremot tror jag tullafgifterna vid införseln böra ökas i samma mån som skatten, men framför allt vill jag förekomma en onaturlig och konstlad nedtrvckning af prisen på en vara, den man icke såsom med spanmål, smör, socker etc. vill för det stora antalet konsumenters räkning hålla vid någorlunda godt pris, utan som man säger sig vilja fördyra. En sådan uedtryckning är otvifvelaktigt en följd af den nederlagsfrihet, som är i tulltaxan medgifven för bränvin och genever. Det iir denna, som gör det möjligt att städse hålla prisen nere vid deras lägsta punkt, emedan spekulationen är ögonblickligen till hands att vid den obetydligaste stegring af priset på den inhemska varan låta den på nederlag befintliga utländska varan derifrån lossas för att utgå i marknaden. Jag föreslår således: l:o) att, derest skatten å tillverkning af bränvin vid denna Riksdag varder ökad, jemväl införselsafgiften å spritdrycker måtte i samma förhållande förhöjas; 2:o) att den för bränvin och genever medgifna nederlagsfrihet må uphöra. Om remiss af denna min motion till Bevilln.Utsk:t anhåller jag vördsamt.
Och framför allt är skildringen mättad af en lyrik, som gifver finkänsliga uttryck åt skiftningarna i de uppträdande personernas känslolif och särskildt afspeglar de olika stämningar, som kunna hvila öfver Sveriges sköna hufvudstad i olika dagrar. Anna Wahlenbergs nya skiss-samling, » Stora barn och små » (Stockholm? Alb. Kr. 2.25) utmärker sig för samma förtjänster, som författarinnans föregående alster, vaken blick för verkligheten, godt lynne i uppfattningen och humoristisk kvickhet och frisk naturlighet i skildringen. LITERÄRA NOTISER. •af dessa teckningar ur de stora barnens och de smås hvardagslif är utaf någon större eller djupare betydelse. Men boken är en af de mest underhållande, man kan önska sig under en ledig stund. Särskildt roande äro bilderna ur barnlifvet, ofta uppsluppet komiska utan amerikanska öfvj^drifter. Johan Grönstedt är mest känd från den tid han förtjänstfullt redigerade månadsskriften » Nu » (1874 — 76), men har därjämte försökt sig såsom författare af novellskisser och smärre teaterstycken, innan han nu uppträdt med en något längre berättelse, » Josephine Lööf, Stockholmsbilder vid seklets slut » (Stockholm, Alb. Kr. Förf. har. på senare tiden mestadels vistats utomlands och i själfva verket förefalla också hans s. k. Stockholms-bilder mera parisiska än svenska. Hela » fabeln » är också hämtad från en brottmålsprocess, som nyligen verkligen utspelats i Paris, och här endast nöd-torftligen lokaliserats, utan djupare psykologisk motivering, än redan de parisiska tidningsreferaten erbjödo. Historien är visserligen ganska raskt och drastiskt berättad, men synes oss sakna egentligt literärt intresse. S — c. Andra boknyheter: Harbardsången jämte grundtexten till Völuspå. Mythologiska undersökningar af Dr Fredrik Sander. Stockholm, P. A. Norstedt &amp; Söner 1891. Kr. ITyra föreläsningar, hållna i Göteborg i februari 1891 av L. H. Åberg. Jämte anmärkningar. — Upsala, Exp. af Svensk Tidskrift 1891. Kr.
H. St:r föreslå, det en praescriplionstid af ett år jemväl måtte bestämmas, inom hvilken, berörde Invisningar böra , vid förlust af all rätt till betalning, uti RiksgäldsContoret företes, (p. i3. Rev. B.) Sorn 1111 mera en tid af 18 år förflutit sedan ifrågavarande Invisningar utgåfvoS och accepterades, samt desamma redan för 16 år tillbaka voro till slutlig inlösen förfallne, så har Utskottet trott sig böra bifall å Hrr Revisorernes hemställan tillstyrka, och att, i afseende på kungörandet, inktlages hvad i näst ofvanstående punkt är föreslaget. §. 6. Angående uti Räkenskaper ne balancerade förskott till inlösen af förkorn ne, skadade och för fa (skade CreditSedlar. Vidare förmäla Hrr Revisorerne, hurusom, tili RiksgäldsContorets Räkenskaper balauccras ibland Till - Betan ka 11 den. 35g gångarne en summa af 681 R:dr 4 sk. RiksgäldsSedlar, svarande emot 454 R:dr 2 sk. Ö r:st. B:co underrubrik: Förskottsvis utbetalda medel lill inlösen af f urkomne j skadade och förfalskade CreditSedlar; uti hvilken summa finnas inbegripne 5o R:dr GreditSedlar, hvarmed förhållandet är följande: Är 1804 beviljades Vaktmästaren E. Malmberg förnyelse af ett, under den i3 Oct. t8o3, af RiksgäldsContorets DepositionsContor å derstädes till realisation insatte 5a R:dr i CreditSedlar, utfärdadt Bevis, hvilket skall hafva blifvit bemälde Malmberg frånstulet; och, till säkerhet för hvilken sålunda beviljade förnyelse, Malmberg aflemnat D. G. Hildebrands uthändigade och uti dennes ägande Rå- och RörshemmanBygd mantal intecknade Förbindelse, att förden ifrågavarande summan af 5o R:dr CreditSedlar hålla RiksgäldsContoret skadeslöst, i händelse det förlorade RealisationsBeviset skulle till rätta komma.
Med afseende å de betydliga fördelar, som genom detta företag böra kunna beredas den i allmänhet fattiga allmogen i omförmälda härader, som dessutom i högst ringa mån lärer förmå deltaga i kostnaden för verkställigheten, tillstyrker Utskottet, att deu uf Kongl. Majit för sagde ändamål äskade summa 45,000 R:dr, må af Rikets Ständer beviljas att på vanliga vilkor utgå på satt och i den ordning Kongl. Majit begärt. 5:o. Genom remiss har Utskottet från Borgare-Ståndet fått emottaga en inom bemälde Riks-Sländ väckt motion, deruti Herr S. Trägårdh anhållit, att, som staden Ystad för sin hamnbyggnad utgifvit högst betydliga belopp och numera saknade medel för fortsättande af de arbeten, som ytterligare erfordras för denna hamns försättande i fullt ändamålsenligt skick, hvartill hörde densammas fördjupning medelst muddring, och stadens hamnkassa, skuldsatt och dessutom skyldig att underhålla den del af hamnarbetet som redan vore fullbordad, icke eller förmådde bestrida den härför erforderliga kostnad, uppgående, enligt ett af Chefen för södra Vägoch Vattenbyggnads-distriktet upprättadt, motionen bilagdt, förslag, till 60,000 Ridr, deri inräknade 30,000 Ridr för inköp af ett nytt ångmudderverk med tillbehör, hvilket vore behöfligt såvida det såsom nödvändigt ansedda djup af 18 fot skulle kunna erhållas, Rikets Ständer måtte för uppmuddring af ifrågavarande hamn, hvartill, enligt hvad Distrikt-Chefen upplyst, skulle åtgå en tid af 5 år, bevilja omförmälda summa 60,000 Ridr, deraf 40,000 Ridr såsom anslag utan återbetalningsskyldighet och 20,000 Ridr såsom låneunderstöd.
Af den öfriga behållningen voro 260 R:dr 16 sk. anmärkningsmedel, beroende på pröfning af Kongl. Kammarrätten, hvaremot, enligt Revisorerne meddelad underrättelse, återstoden, 4 R:dr 24 sk., åtgått till bokbindningskostnad. Vid dessa räkenskaper hafva Revisorerne icke funnit något att anmärka. Kongl. Förvaltningen af sjöärendena. (Ordinarie anslaget). Räkenskaperna, hvilka blifvit i Kongl. Kammarrätten granskade för år 1848 med och för 1849 utan anmärkningar, utvisa: Debet. år 1848. år 184». Balans frå?i föregående året: Statsanslag för året, å 5:te lmfvudtiteln Dito dito uti indelningar och na tura-spanmål Dito för föregående år Diverse för 5:te lmfvudtiteln influtna medel... Från 4:de lmfvudtiteln, till Carlshamns kastell, „ Kongl. Konvoj-kommissariatet, till sjöexpeditioner, „ Kongl. Statskontoret, för spanmålstrans porter - „ Kongl. General-krigskommissariatet, till handvapen för Flottan,... Liqviderade förskotter Afgifter till Amiralitets-krigsmanskassan . Anticipation till påföljande år S:r Summa Credit. Utgifter: Aflöning - Skrifmaterialier och expenser Reseoch traktamentspenningar - Oförutsedda utgifter — Af hesparingarne „ interimsuppbörden Båtsmansbeklädnadsmedel — Förskott emot redovisning - Indelning och spanmål in natura Lefverering till flottans stationer och lotsverket samt Sjöförsvars-departementets Kommando-expedition Dito till Amiralitets-krigsmanskassan
Hittills hafva vanligen embetsoch tjenstemän saknats inom Taxerings-komitéen pä den grund, att om de och blifvit valde, hafva de måst afsäga sig förtroendet, emedan de af sina tjenstebefattningar varit förhindrade, hvarföre de ock blifvit af komitéen befriade. Taxerings-komitéen har således måst gå i saknad af deras närvaro, som i många afseenden varit nyttig, synnerligen genom deras närmare kännedom om andra skattskyldiges ställning inom samhället. En talare har sagt, att Taxerings-komitéen är sällan fulltalig och deruti har lian rätt. Under den tid då komitéen uti Stockholm utgjordes af 72 ledamöter och dä beslut skulle fattas utan något bestämdt gifvet antal ledamöters närvaro — inträffade engång den händelse, att endast 13 ledamöter voro tillstädes samt fattade beslut. Detta i min tanka högst oriktiga förhållande gaf mig anledn. vid förra riksdagen, att inom Bevilln.Utsk., hvars medlem jag då var, föreslå en förminskning af ledamöternes antal från 72 till 48 och att intet beslut må kunna fattas så framt icke 24 ledamöter oberäknadt Ordf. äro närvar. Utsk. antog förslaget och R. St. godkände detsamma. Jag tillstyrker, att embetsoch tjenstemän böra finnas bland Taxerings-komitéens ledamöter, såsom i många afseende både nödigt och nyttigt. Hr Printzensköld: Afven jag tillstyrker vördsamt godkännande af Utsk:s förevar, förslag. Lika med föreg:de talare anser jag en förbättring åstadkommas derigenom, att man i Förordn. be - Den 14 Maj e. m. 481 stämdt uttrycker, alt embetsoch tjenstemän skola vara ledamöter i komitéerna.
Utdrag den 16 Februarii 1829. én Lag , som bestämmer i hvad förhållande Pastorer och Kyrkovärdar eller andra Förvaltare af Kyrkooch Fattig-Cassor böra ansvara för yppad Cassabrist; samt N:o 18, öfver Herr G. A. af Sillens Motioner om afskaffande af klämtning vid andra tillfällen än då eldsvåda inträffar , samt om inskränkning af nu brukliga ringningar, blefvo, vid nu skedd förnyad föredragning, af PresteStåndet bifallne. S. D. Då nu ånyo föredrogs StatsUtskottets Utlåtande , N;o 02 , angående anslag af allmänna medel till åtskilliga vägars förbättrande , anläggning och underhåll , blef samma Utlåtande af PresteStåndet bifallet, S, D. Bifölls, vid nu skedd förnyad fö-, redragning, LagUtskottets Betänkande, N:o 17, öfver JRiksdagsFullmägtigen från Jönköpings Län Johannes Svenssons Motion om afskaf-' fande af den i 48 och 4g Capitlen MissgerningsBalken föreskrifna UrtjufvaEd. S. D. Efter uppläsning af LagUtskofc. tets den 6 dennes pä bordet lagda Memorial, 3Si:o 39» af innehåll, att, sedan Lagutskottet, i afgifvet Utlåtande, N:o 8 , på anförde skäl förklarat sig ej vara behörigt* att taga befattning med Herr DomProsten Holm3 Fiol. Utdrag den 16 Februarii 1829. Ströms , Herr Prosten Dedekinds samt Herr Kla>nans fran PresteStåndet och. Vällofl. Kor. gareStåndet till Utskottet remitterade Motioner, angående ändringar och tillägg i Instructionen för Rikets Ständers Justitieombudsman , så hade Vällofl.
Då drog Og, Konungen i Basan, ut emot dem med allt sitt folk, till att strida i Edrei. Och Herren sade till Mose: Frukta dig intet för honom; ty jag hafver gifvit honom i dina hand med land och folk; och du skall göra med honom, såsom du med Sihon, de Amoreers Konung, gjort hafver, hvilken i Hesbon bodde. Och de slogo honom och hans söner, och allt hans folk, tilldess att ingen var igen; och togo det landet in. Sedan foro Israels barn ut, och lägrade sig i Moabs mark, vid Jordan, in mot Jericho. Och då Balak, Zipors son, såg allt det Israel gjort hade de Amoreer; Och att de Moabiter mycket fruktade för det folket, som så mycket var; och att de Moabiter grufvade sig för Israels barn; Då sade de Moabiter till de äldsta af de Midianiter: Nu varder denne hopen uppgnagandes allt det omkring oss är, såsom en oxe uppfräter gräset på markene. Och var Balak, Zipors son, den tiden de Moabiters Konung. Och han sände ut båd till Bileam, Beors son, den en spåman var; han bodde vid älfvena i hans folks barnas lande; att de skulle kalla honom, och lät säga honom: Si, ett folk är draget utur Egypten, det öfvertäcker jordenes ansigte, och det ligger emot mig. Så kom nu, och förbanna mig det folket; ty det är mig för mägtigt; om jag kunde slå dem, och fördrifva dem utu landet; förty jag vet, hvem du välsignar, han är välsignad, och den du förbannar, han är förbannad. Och de äldste af de Moabiter gingo bort med de äldsta af de Midianiter, och hade spådomslön i deras händer; och gingo in till Bileam, och sade honom Balaks ord. Och han sade till dem: Blifver här öfver nattena, så vill jag säga eder igen, hvad Herren mig sägandes varder. Så blefvo de Moabiters Förstar när Bileam. Och Gud kom till Bileam, och sade: Ho äro de män, som när dig äro?
Sedan dess fann hertiginnan Teresia det nya hemmet ödsligt, hennes egen helsa fordrade äfven en mildare lult, och därför har nu furstinnan en stor del af år vistats utomlands, på sin villa nära Neuchatel. Hon har dock alltid haft en varm kärlek för Sverige, sin makes fosterland, och hennes tysta välgörenhet har här lindrat mångens nöd. Nästan hela sitt apanage använder hon i det godas tjänst, och hennes egna behof, i betraktande af hennes ställning, äro ringa. Nu har hennes helsa så förbättrats, att hon på allvar och, som hon hoppas, för alltid kan vistas i sitt andra fädernesland, och helt visst bringa Sveriges kvinnor henne ett hjärtligt välkommen åter. Det minnesrika Haga med sina drömfyllda, dunkla alléer bjuder frid och ro, Edsvikens blå böljor sprida sin svalka, och solen silar sig sparsamt genom de rika löfkronorna, som skugga Gustaf den tredjes gamla slott. Må här prins Augusts maka tillbringa en glädjefull sommar och hemta helsa och krafter. Adolf Hellander. tffi glida öfver d e n stilla m i g vidrört af den Fågel diktens Ijärrlägna säges vakta. ö ijärd Daniel i ^ / if^ Hon slumrande e n silfverfåra betecknar v å r färd på speglande det sjunger till vida, sakta: Osterland vill Till j a g vatten. Österland klipporna borta p å andra med klingande ekon svara. Hur tydligt vi jag velat men De och som höllo vår midsommarvaka i glömska drömmarne k o m m a bädda vända s o m ekot hviska sin i lifvet m e d Ijufva musik min ungdoms midsommarnattens vid minnet ännu jag känner mitt af din kyss, hjärtas inneslöt korta vaka morgonens en Du skapats barn tog glöd slut, s o m af blomdoft, sång a f d e n vårljusa, min — minut, fägring, hägring. af skymning, af ett skälfva. sommarens midsommarnattens — älfva, så ö m, fibrer min ungdomskärleks m e d mitt dröm strålande Du, svann i får göra. och när — nordiska nat— min var du, när sakta en gång jag gled vid en sång öfver speglande vatten. Ditt din namn, kyss vill hvem j a g Fal / ström.
I den ståtliga solennitetssalen var en scen upprest, och snart fylldes de långa stolraderna till sista plats af en förväntansfullt sorlande publik. Efter en af ett par unga musikälskarinnor utförd uvertyr för 4 händer gick ridån i höjden, och August Blanches bekanta lilla skämt » Grannarne » utfördes friskt och hurtigt af ett par af klubbens medlemmar. Så följde musik — verkligt god och gedigen musik — sång, harpsolo, deklamation, allt af bästa halt. En paus med promenad in till buffetterna, glada samtal, helsningar, förfriskningar. Och sist Frans Hodells enaktslustspel » Min hustrus affärer », som väckte stormande bifall. Samtliga de uppträdande och agerande voro naturligtvis klubbmedlemmar, och isynnerhet framkallade de manliga rollinnehafvarnes bemödanden att lägga karlaktighet i röst och gester mycken och gladt harmlös förnö- jelse på båda sidor rampen. För sista gången har ridån gått ned, ocb de outtröttligt skallande applåderna lyckas ej längre rubba den. Den dramatiska afdelningen är slut — man måste finna sig däri! Och det gör man med gladt mod i förväntan på den goda materiella välfägnad, som lär komma. Medan man svalkar sig med en promenad genom våningen och salongerna, röjes stora salen som af ett trolleri fri, och om några få minuter är scenen helt förändrad. Långa bord digna under supéens läckerheter. Man har lika god aptit som godt humör i detta angenäma samkväm. Det går fort undan. Kankända hemliga baktankar på den improviserade balen, som lockar efteråt, ej så litet bidraga härtill. T y verkligen — inom en liten stund nytt stort changement! Det bonade golfvet ligger vidsträckt och glänsande, inbjuder lätta, ungdomliga fötter till dans. De flitiga äquatremain-spelerskorna befinnas tjänstvilliga som alltid. Att herrarne äro få, betyder ingenting. I Kvinnoklubben är man van att reda sig utan kavaljerer, det märkes granneligen på det rutinerade behag, med hvilket man inbördes » för » ocb » föres ». I glad yra är den lilla balen i full gång.
Något hinder för deras öfverflyttande å Allmänna Indragningsstaten synes således icke förefinnas, och, hvad den tredje eller yngste angår, så, enär han visserligen ännu länge kan och måste tjena innan han uppnår föreskrifven ålder, kunde ju, äfven om han tillika med sine kamrater öfverfördes å sistnämnde stat, honom blifva ålagdt att fortfarande vid behof inställa sig till tjenstgöring. Vidare är å Departementets stat under benämning ”till Departementet hörande Embetsoch Tjenstemän” uppförd en Translator för Finska Språket med lön af R:dr 70 Bil. N:o 2 till Kongl. Maj.ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket i856. B:ko 457: hvarförutan han i ljuspenningar erhåller R:dr II:ko 15: 16. Huruvida någon tjenstgöring är förenad med denna befattning har jag mig icke bekant, men skulle näppeligen tro det. Inom Departementet liar hans biträde icke blifvit påkalladt, och anser jag, vid sådant förhållande, att den lön, han åtnjuter bör uppföras å Rikets Allmänna • Indragningsstat, samt tjensten, vid den nuvarande innehalvarens afgång, indragas, eller att, derest sådant icke anses vara i sin ordning, den må öf verflyttas till annan Rikets stat, med hvilken befattningen möjligen kan hafva någon frändskap. Hvad angår Öfver-Ceremoni-Mästare-befattningen, så har den alltid blifvit räknad till Kansliet, och då det ännu i denna stund är åt Öfver-Ceremoni-Mästaren uppdraget att vaka öfver Ceremonielet vid främmande Ministrars emottagande, torde det vara skäl att han, likasom under föregående 200 år, fortfarande uppföres å Utrikes-Departementets stat.
Dock måste jag lägga er ännu en sak på hjärtat – jag önskar att kungen öfverlämnade åt mig direktionen för de franska spektaklen. Jag hyser, som ni väl vet, stort intresse för all slags konst och tror mig på den platsen ha en verklig mission att utföra. Smakens allmänna nivå behöfver höjas – och jag har därtill både studier och kapaciteter! – Också detta tror jag mig kunna lofva er. På detta speciella område har ni få medtäflare och – Ja, icke sant? Också faller det mig nu in, att högsta ledningen af alla konstens arter lämpligen bör hvila i samma hand. Jag nödgas därför samtidigt bedja er utverka åt mig en utnämning också till direktör för den kungliga tafvelsamlingen och konstgalleriet. Villfares denna min önskan, tror jag mig kunna förutspå Danmarks konst en hittills oanad blomstring! – Verkligen? – Struensee småler, road af Brandts stigande själfkänsla. – I så fall skulle det ju vara rena vandalismen, om man icke på allt sätt understödde er kandidatur! Jag skall göra allt hvad på mig beror för att bibringa kungen och drottningen samma uppfattning, men måste nu i vänskapens namn råda er, att åtminstone till en början icke begära någonting utöfver hvad ni redan betingat er. – Det lofvar jag! För öfrigt har jag inga ytterligare önskningar, med undantag af några rent tillfälliga, som ha sin rot i en permanent kassafeber och som med stor lätthet kunna tillfredsställas genom så kallade gratifikationer ur kungens privatkassa. Därom skola vi icke tala nu. En gratifikation har i hela sin karakter någonting af tillfällighet – är barn af stunden. – Jag vet, att man icke kan lefva i kungens omedelbara närhet utan att då och då – af en ren slump – råka få handen full af sekiner. Midsommarnattens halfdager faller in genom de öppna fönstren, tobaksröken hvirflar i luften, och Brandts ansikte skymtar i en blå skymning, som kommer dragen att framstå förskönade och idealiserade.
Då således dessa creditiv, enligt å ena sidan meddelte gällande föreskrifter icke få utbetalas utan med vissa vilkor, och å den andra icke få till förvaltning emottagas på samma vilkor, följer häraf, att om, sedan Kongl, Maj;ts Nådiga svar blifvit lagdt till Den 17 Julii. 335 handlingarne, någon annan åtgärd vid detta mål icke af Riksens Ständer fogas, creditiverna hvarken komma att blifva utbetalte eller emottagne, och således att landets rörelse, samt productionens uppbjelpande, för hvars skull de egenteligen blifvit meddelade, och jemväl i beräkningen af rörelse-capitalets belopp upptagne, komma att af dem blifva i mistning, och derigenom de flesta af Ständerna på denna Riksdag uppgjorda planer och calculer helt och hållet förryckas. Då jag likväl för min enskiita del anser de skäl, som, hämtade af landets ställning och behof, föranledt Riksens Ständer, att bevilja dessa creditiv-anslag, ännu lika verksamme qvarstå, och af denna or. aak ej aktar nödigt, att åberopa dem, som så ofta och så väl blifvit anförde j tager jag mig nu friheten, att hos Högloflig© Ridderskapet och Adeln väcka den af den nu under Riksdagen inträffade händelse omedelbarligen föranledda nya motion : Att de MagazinsDi rectionen och ManufacturDisconten vid denna Riksdag beviljade creditiver måtte få till vederbörande Embetsverk utbetalas, äfven med andra vilkor än dem Riksens Ständer förut faststäldt, men under hvilka Kongl. Maj:t nu förklarat sig ej kunna tillåta, att de varda af Embetsverken emoUagne, antingen nu dessa vilkor anses böra förblifva ds samma, sorn hittills för dylika biträden varit föreskrifne, elies; andre, endast de blifva sådane, att creditivens utbetalning , såsom högst nödig och hufvudsaklig, i alla händelser icke kommer att ute» blifva. Denna min mojion torde få remitteras 3*6 Den 17 Juliu till Statsoch BancoUtskotten, sorn förr hati«3 Herr Påhlman:
Kl M., under den 10‘nästlidne Junii, i Nåder öfverlemnat Gornetten vid Skånska Dragon-Regementet Friherre Casimir Sparres, a£ Chefs-Embetet vid samma Regemente ingifne, underdåniga ansökning, att då han, som vid Pommerns »afträdande till Konunga-Riket Preussen, år 1815, var såsom Fändrik med lön vid dåvarande Drottningens Lif-Regemente anstäld, och derefter, samt i anledning af Kongl. Mapfs Nådiga tillåtelse för Officerarne vid de aine Pommerska Regementerne, att erhålla placering på Svenska Regementen, blef, enligt egen åstundan , i Nåder transporterad till Smålands Infanteri-Bataillon , samt sluteligen år 1820, i Nåder placerades på Skånska Dragon-Regementet, der han, den 19 October samma år, erhöll estra lön, hvilken lik. Underdåniga Skrif v elser'. 455’ väl icke kommit honom (ill godo förr, än med September månad 1821, numera erhållit underrättelse derom , att någre af Sökandens fordna kamrater, hvilka varit i ungefär enahanda belägenhet med honom, blifvit i Nåder hugnade med Expectance-Löner, E. K. M. täcktes i Nåder tillåta, att en sådan lön måtte Sökanden tilldelas för de år, han varit i saknad af löne-inkomster. Åf handli ngarne i detta mål hafva Riksens Ständer inhemta!, att Friherre Sparre gjort tjenst såsom Fändrik vid f. d. Drottningens LifRegemente under sista Campagnen i Tyskland , men, vid Regementets återkomst till Stralsund, erhållit Permission, att öfverresa till Sverige, och blifvit placerad till tjenstgöring vid Upplands Regemente, till Norrska fälttågets slut, hvarefter han fått Kongl. Permission, att tills vidare qvarblifva i Sverige; Samt att, vid Pommerns öfverlemnande till Kongl. Preussiska Regeringen , Friherren, såsom frånvarande, icke är vorden, upptagen å en vid samma tillfälle upprättad