Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Konsistorium framhärdar med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung! haf’ . nc i xJmv/oI^ ■etil iitxi-i 72 Eders Kongl. Majis underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, II. G. HULTMAN. A. G. AHLSTRAND. A. E. NORBECK. GUSTAF WETTER. JOH. ANDERSSON, G. FR. KORAEN. Wexiö den 11 December 1861. Lars Gust. Hydin. — 347 — uuiiutaiiiueis i Luna underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid 1859 års räkenskaper för åtskilliga Lunds stifts elementurläroveik. 8 81 jn töj mia. :;ii i.ria I uoitsi,linu..71 le ii;'b na 9 nav>i Stormäktigste, Allernådigste Konung! ■ n I I i I nådig remiss den 18 sistlidne Oktober, hvilken den 2 dennes kommit Domkapitlet tillhanda, har Eders Kongl. Majit nådigst anbefallt Domkapitlet afgifva underdånigt utlåtande i anledning af de anmärkningar, Rikets Ständers Revisorer gjort vid granskning af Lunds, Christianstads, Carlskrona, Carlshamns och Malmö elementarläroverks räkenskaper för år 1859. Till följd häraf häfva närlagde förklaringar från vederbörande Rektorer infordrats, och tillåter sig Domkapjtlet att såsom eget underdånigt utlåtande åberopa innehållet af samma förklaringar. ibid &]}; b lii: ,Jiigti! »igfc m dt Öl gini »Janni l orn Bulid Jgibii •A stibu Den nådiga remissakteu återställes underdånigst. Med all undersåtlig vördnad, nit och trohet framhärda, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
kunna få litet mera färg, om ni hade mera tillfälle att vistas ute i det fria, och i längden kan det ej heller vara utan fara att hela veckan sitta innestängd; nog borde ni väl ändå kunna bereda er tillfälle till någon m o - E U enkel.t sätt att f ö r v a r a inkokningar tion för hvarje dag? Med er diet är det allt skäl att fortfara, men ni kan gerna öka på (å l a Dau&gt;je) af fisk, höns, e t c. Sedan m j ölkqvan titeten. inkoknir_gen blifvit kall, hälles deröfver l a (A n n o n s e r. 25 öre pr petitrad ( Ingen annons införes under 1 kr. Förlofvade. Karl Ulander och Anna Berg. Tillkännagifves end^ät^pä detta sätt. Gustav Berg och Elin den Romare 25 januari 1888. [126] Frans Josef Thulin och Lovisa Tjellman Newyork den 31 december 1887. Se svar till E. A. T. i n:r 3 af Idun samt till » Tyne » i n:r 2 och » Mary » i n:r 3. Jemför ock svar till » Frågvis » 2) i detta nummer! Helene. Ni bör vända er till en specialist i näsans (och halsens) sjukdomar för att få utrönt orsaken till ert onda, ty derpå beror ock behandlingen. Födde. En dotter. Sandruders prestgård d. [128] Ida och G. Guldbrand. En son. Malmö den 23 januari 1888. [129] Pauline och CA. Dahlander. Döde. t o 0 me In Läggningar. litet ' spritättika, så att den betäcker he \ a ytan och står 1 ctm. öfver den ' jamma; härvid bör dock märkas, att geléet måste helt och hållet betäcka det inkokta. Inkokningen sättes sedan på ett kallt ställe och kan förvaras på detta sätt i flere månader. Dock må- ste man en och annan gång fylla på ättika, enär den kan dunsta bort. Inlagda g u r k o r. Inlagda gurkor blifva icke så lätt mjuka, om man till dem lägger ett stycke alun.
Sparre har gjort sig lustig öfver Frih. Hermelins anmärkn. att straff ej blifvit stadgadt för den, som olotligen klipper annans får. Det förslag till straff, som Gr. Sparre afgifvit, nemi. att en ullperuk skulle sättas å den brottsliges hufvud, bär vittne om den civilisation,-sorn Gr. Sparre på f. m. lofordat. Äfven jag anser mig ega skäl, att anhålla om återremiss af denna §. Det är egentligen lista mom. deraf, som jag fästat mig vid. Såsom R. o. Äd. känner, var stöld af annan mans häst eller boskap, som går i bete ute å marken, genom ursprungliga lydelsen af lista §m i 43:dje kap. Missg.Bin, lagd i tveböte, men derföre ålades, genom 1807 års Förkl., urbota bestraffning af ganska sträng art. Jag tror mig kunna försäkra, alt detta sednare stadgande öfverensslämmer med allmänna tänkesättet i landet, och anser det vara ganska vigtigt, att folkets begrepp om rätt och orätt, om gerningars större eller mindre straffbarhet, icke bör af lagstiftningen motsägas. Genom delta begrepp, innött genom en långvarig vana, öfvergår lagen till folkets innersta medvetande och blifver ett uttryck af nationens lefvande rättskänsla. Om vi, på sätt LagUtsk. föreslagit, i en och samma § sammanföra detta grofva och med så strängt straff, belagda brott med andra ringare förseelser, hvilka i 1734 års lag icke en gång åro med något egentligt straffbelagda, såsom förhållandet är med mjölkning af annans kreatur, och straffet för dessa olika slag af brott blifver detsamma, om än i afseende å långvarigheten något olika, så rubbas folkets begrepp om dessa brotts inbördes förhållande och dess inneboende rättskänsla förnärmas. Jag anhåller derföre, att R. o. Ad. mätte återremittera §in, på det att LagUtsk.
På grund häraf och i den öfvertygelse att, likasom Censur-lagen icke saknades, när den icke fanns, den icke heller skulle saknas, om den upphörde, har motionären föreslagit att Rikets Ständer måtte till Kongl. Majit ingå med underdånig hemställan, att theater-censuren med aila slags på förhand lagda hinder för ett theaterstyckes eller hvarje annan skrifts offentliggörande frän scenen måtte afskaffa» och att theaterns produktioner måtte ställas i samma kategori, som tryckta skrifter, så att tryckfrihetens väktare, en hvar i sin stad, äfven må blifva väktare öfver skådeplatsen samt ega tillträde till dess representationer med rätt att efteråt, enligt gifna ansvars-bestämmelser. åtala ett möjligt begånget sjelfsvåld i afseende pä det sedlighetskänslan förnärmande ordet; af Riksdagsmannen Mengel, bland annat, att, utom det att omförmälda censur vore uppenbart stridande mot Tryckfrihcts-förordningens både anda och bokstaf, censorerne kunde tillåta sig de mest egenmäktiga och godtyckliga åtgärder i afseende på dramatiska arbeten och ofta till skada för arbetet uppträda såsom ”förbättrare” deraf, ett åtgörande, som i andra fall endast författare och konstdomare tilltro sig kunna verkställa, enär, enligt ofvanberörde Kongl. Cirkulär, den censorn tillagda granskningsrätt är helt och hållet obegränsad; samt vidare, att samma pjes, som nyligen, efter undergången granskning, fått uppföras å hufvudstadens theatrar, sådant oaktadt, kunde helt och hållet ogillas af Borgmästaren i en små - Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande J\t 122. 9 stad, om andra äsigter i dramatisk konst skulle råda hos denne censor. Derest några föreskrifter skulle erfordras, sä syntes, i motionärens tanka, det vara tillfyllest, att i afseende pä theaterpjeser samma förfarande egde rum, som med tryckta skrifter, och att, i likhet med dessa, de kunde göras till föremål för åtal vid allmän domstol.
Med anledning af flera föregående stats-revisioners anmälan, att Danviks hospital för längre tid tillbaka egt oafslutade liqvider med dels sina ema tjenstemän och dels Läns-styrelserna i Upsala, Stockholms, Södermanlands och Westmanlands län för utestående fordringar uti hemmans-räntor och arrenden, sandkörnings-medel m. m., hade vid 1853 års stats-revision den upplysning blifvit lemnad, att, efter det en del af berörde fordringar blifvit godtgjorda, Direktionen beslutat hos Kongl. Kammar-rätten göra anmälan om afskrifning af återstoden, hvarför liqvid icke skulle vara att påräkna. Sedan derefter sednast församlade Revisorer anmärkt, att ännu uti 1853 års räkenskaper en betydlig del af berörde balans-poster återfunnes, samt att, enligt hvad Revisorerne derjemte inhemtat, utom hvad anginge åtskilliga belopp i en upprättad rescontrerings-liqvid emellan Danviks hospitals-fond och aflidne redogörarens för samma fond konkursmassa, äfvensom en år 1853 inkommen afskrifningsfråga angående 10 tunnor 14 kappar hvete, icke något ärende rörande afskrifning blifvit af Hospitals-direktionen till bemälde embets-verks handläggning öfverlemnadt, har, uti häröfver under den 10 Mars 1856 afgifven underdånig förklaring, blifvit af Direktionen anfördt: att, sedan den betydligaste delen af ifrågavarande poster redan blifvit från Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Stockholms, Södermanlands och W estmanlands län redovisade med 1,011 R:dr 41 sk. 3 r:st, utredandet af det återstående fordrings-beloppet, utgörande omkring 920
Nekade man att emottaga anbudet, skulle vi här i Danmark vara på det klara med och förstå Sverges hållning, och hvaije spår af misstämningen från december månad vore försvunnet. Man visste då här, bvar man har sina vänner.Danmark måste nu gå antingen åt söder eller norr; bli stående - som ett mellanting, kunna vi ej längre. N: o 3. Från O. Rosenberg till E. v. Qvanten. Köpenhamn d. Ännu är kungen, efter allt hvad man vågar antaga, af fri vilja och öfvertygelse konstitutionel, ännu är han besluten att föra krig till det yttersta och, om möjligt, befria Slesvig; låt honom fä hjelp att vidmakthålla denna politik, låt honom f&amp; den på ett Bätt, som öfveriygar det danska folket om, att det under alla fbrhållanden kan lita på att icke svikas af det svenska och norska, och den Glticksburgska dynastien skall oemotståndligt föras in i en nordisk politik; en union, kanske äfven en dynastisk, skall kunna förberedas och genomföras utan brott mot den lagliga ordningen, utan att någon dynastisk eller politisk rätt kränkes. Skulle allt brista, ja, då föredroge jag det mest förtviflade försök, framför en tålmodig underkastelse under tyskt herravälde. Jag ber dig helsa Sohlman och låta honom läsa detta. Jag fruktar att mina två första hetsiga bref bibragt honom, och möjligen andra, en falsk föreställning om förhållandena här. Kom sjelf hit, som du talar om. Det skall blifva en stor glädje att träffa dig. Kom, och jag skall, så långt min kännedom räcker, gifva dig allt möjligt tillfälle att fU reda på tillståndet här. Under alla omständigheter vore detta bra. Oafsedt de mindre betydande farorna, stå vi oss nu synbarligen mycket illa, ensamma med en armé, som allra högst kan drifvas upp till 70 k 80 tusen man, mot det nu eniga Tyskland, under det att Napoleon sitter stilla på lur och ni, våra närmaste stöd, tyckas hafva svårt med att komma oss till lyelp ... Från 0. Rosenberg till E. v. Qvanten. Köpenhamn dén 23 februari 1864.
M:t i underdånighet anhållit, att då han, som vore född den 16 April 1787 och den 22 Juni 1803 ingått i statens tjenst, samt den 27 April 1826 blifvit befordrad till ledamot af Konungens Högsta Domstol, numera, enligt hvad läkare intygat, i anseende till svår sjukdom vore urståndsatt att sin tjenstgöringsskyldighet i Högsta Domstolen fullgöra, men ej Porr än uti April månad nästkommande år blefve, efter uppnådd 65 års ålder, berättigad att till pension å allmänna indragningsstaten uppföras, E. K. M:t mätte i nåder täckas alt, sa fort ske kunde, meddela sökanden afsked från Justitie-råds» emhetet, med tillgodonjutande af den pension, hvilken, enligt författningarne, skulle honom tillkomma, derest han fortfarit med embetets utöfning till fyllda 65 års ålder; så har E. K. M:t, under den 8 sisilidne April, till Rikets Ständers Statsutskott öfverlemnat den underdåniga ansökningen, jemte dervid fogade handlingar, samt, med afseende å det. nit och den utmärkelse, hvarmed Justitie-rådet Stråle, hvilken icke långt ifrån ett halft sekel varit i rikets tjenst anställd, derunder sina många och vigtiga emhetsåligganden fullgjort, sednast i 25 år såsom ledamot af Konungens Högsta Domstol, i nåder föreslagit Rikets Ständer alt, i likhet med hvad i dylikt fall tillförene blifvit mcdgifvet, bemälde Justitie-rad, såsom, efter 148 Exp edilia mUts/co t tets Förslug lill wiel Skrifvelse, N:o 81. läkares intygande, af sjukdom hindrad alt sin tjenstgöring i Högsta
bjuda sin läsekrets, och för öfrigt i allo stödBataljen var i full gång — de kiknande jande oss vid och fullföljande vårt gamla, nu skratten från de anfallande under Bernts välkända program, våga vi alltså hoppas, att hopp öfver bord och bänkar och hans vilda vår vänkrets år 1897 skall ytterligare utvidgas, piruetter blefvo hans bundsförvanter. Han och påminna alla, som ännu ej verkställt preansåg sig som segervinnare. numeration, att nu ofördröjligen besörja denNu flög dörren upp. Ingeborg syntes med samma. Därvid kan man bekvämast begagna den stora trebenta kaffekokaren och öfrigt sig af de prenumerationsblanketter, som medtillbehör. Hon var genast inne med i stämfölja detta nummer, och vilja vi särskildt framningen, glad och upplifvad redan förut, medhålla, alt dessa blanketter äfven kunna använförande idel ljusa underrättelser: » Mamma das af våra hufvudstadsprenumeranler. satt och skref julklappsversar med de lustiDå den första fredagen för år 1897 inträfgaste orlofsedlar öfver hvar och en af dem, far på själfva nyårsdagen, utgifves Iduns n:r både för barn och tjänare; silfret var blank1 för året först fredagen den 8 januari, en skuradt — gardinerna uppsatta. » åtgärd, som vi så mycket hellre ansett oss » Och degen? » frågade flickorna med en kunna vidtaga, som årgången härigenom ändock kommer att omfatta det fulla antalet af mun. » Jäser i högan sky, ölet går också i höj52 nummer. den — allting går som en dans. » I den vissa förhoppningen att vid del laget » Och farbror Östgren skickar ungprästen mangrant återfinna alla våra trogna och * kära vänner begagna vi så slutligen tillfället att tillönska dem samtliga ett hjärtligt menadt: angenämt slut på det gamla året och ett godt nytt år! Red. af Idun. * En brefväxling.
Palmstjerna afgifna redaktions-förslag, samt, sedan svaren härvid utfallit med starka Ja, blandade med Nej, förklarade, att han funnit Ja öfvervägande. Sedan härefter 3:dje och 4:de momme af 35:te §:n blifvit upnämnde, yttrade Frih. af Schmidt: Sedan R. o. Ad. nu beslutat, att Esta mom. skall utgå, och ”Enskilda Banker” Hyttas till del 2:dra morn., så får jag hemställa, om icke nummerföljden mäste ändras. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att R. o. Ad. torde finna, att den förändring i mommes nummerering, hvarom Frih. af Schmidt erinrat, blefve en nödvändig följd af R. o. Ad:s redan fattade beslut. Ropades Ja. Sedan vidare alla momme af gm 36 blifvit genomgångne, upskjöts återstående pröfningen af förevande ärende till nästa plenum, samt åtskiljdes H. R. o. Ad. kl. ^12 på natten. In fidem protocolli. Alberl Munck. Plenum kl. ö e. m. Uplästes elt af Hr Freidenfeldt, Carl Fredrik, iulemnadl, sålydande Mern.: Som jag fått tjenstbefattning härstädes, som troligen håller mig qvar till fram i Juli månad, får jag härmed afsäga mig min befattning sorn Elektor, med bibehållande af min Riksdagsmanna-rätt. Carlskrona d. 11 Apr. 1854. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall. Gr. Mörner, Carl, hade inlemnat följande Mern.: Då, enl. läkares föreskrift, jag för vårdandet af min försvagade helsa, icke anses böra fortfara med trägnare Riksdags-göromål, nödgas jag härmed afsäga mig det förtroende jag innehar, att vara ledamot, af Högh Ekon. och Riddarh.Utsk:n. Frih. Cederström, Carl Emanuel:
Jag har för min del visst icke något emot, att StatsUtskottet slipper dermed taga befattning; men då vid förflutna Riksdagar dessa ämnen blifvit af nyssnämnde 2:ne Utskott handlagde, har jag deraf hemtat anledning till min hemställan. Den 27 Ju lii f, m. 67 I öfrigt skulle jag icke önska nägot heldre, än alt fö upplefva den dag, då StatsUtskottets verksamhet Klefve inskränkt tili att endast reglera hvad till Statsverket hörer. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde om Ridderskapet och Adelil ansåg BancoUtskottets förevarande Betänkande böra, på grund af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras. Ropades Ja. Anmältes och emottogs HofCanzleren och Commendeuren af Kongl. Nordstjerneorden Herr D. von Schulzenheim hvilken, å Kongl. Maj:ts Höga vägnar, öfverlemnade t vänne Dess Nådiga Skrifvelser till Rikets Ständer: 1:0 Angående Directionens för Dykerioch BergningsCompagniet uppgifne vilkor för vidare fortsättning af dess befattning med Dykerioch Bergnings-anstalterne i Riket; gifven Stockholms Slott den 18 Julii 182g. 2:0 Angående utsigterne för innevarande års skörd; gifven Stockholms Slott den 25 Julii 182g. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken anmodade Herr HofCanz - 35 H. 5* 68 Den 37 Ju lii f. m. leren, att lill Kongl. Maj:t framfiira Riclderskapets och Adelns underdåniga vördnad, jemte försäkran, att Kongl. Maj:ts Högstberörde Nådiga Skrifvelser skulle med första varda inför Ridderskapet och Adelil föredragne. Sedan Herr HofCanzleren blifvit på vanligt sätt utbelcdsagad, upplästes Kongl. Majits ofvannämnde aine Nådiga Skrifvelser, och lades på bordet.
Att detta skall ske, tager jag för afgjordt, da bade Allmänna rösten och Riks-Ständens utlåtande synas deruti öfwerensstämma; men om ofwannämnde fördelning af Representationen skulle winna lika allmänt bifall, ätcrstär dock att bestämma sättet att utse Ledamöterne och till huru stort antal de böra sig wid Riksmöten infinna. Om i afseende pä sistnämnde omständighet populationen, säsom jag förmodar, bör tagas till grund för bestämmandet af Lcdamöternes antal i Andra Kammaren, torde närmast instämma sä wäl med ändamälet som med redan existerande inrättningar här i Landet, att walen förrättades, genom Electorer, sälunda, att till exempel för hwarje 500:de personer först »valdes Sockncwis en Elektor. En församling af mindre folkmängd kunde i allt sall fä »välja en Elektor. Dehe electorer sannnanträdde derefter Häradswis, och walde till exempel för hwarje 2000:de personer en Elektor.
Skrifvelse N:o 93. 205 § 9- Har någon i fall, nu sagdt är, hördes-anspråk väckt, och kunna ej parterne å den till anspråkets fullföljd förelagda dag om viss börde-skilling sämjas, läte Rätten jorden i laga ordning värdera. § io. Ar genom parternes åsämjande eller genom laga värdering bestämdt hvad för börde-skilling anses skall, sälle då bördemannen den börde-skilling hos Rätten in å första rättegångsdagen af del Ting, som näst efter en månad infaller. Sker ej det, håfve sin talan förlorat. § 11. I allt öfrigt kommer, i afseende på börd af jord, som genom testamente eller gåfva öfverlälen är, all lända till efterrättelse hvad som angående börd af såld jord redan stadgadt finnes. § 12. Hvad genom denna författning blifvit stadgadt, har ej tillämpning i fråga om testamente eller gåfva af den, hvilken aflidit, innan författningen lill efterrättelse gällande blef. 3:o en Förordning af detta innehåll: Hvar, som fast egendom genom testamente fått häfver, skall med det fång lagfara, på sätt om köp, skifte och gåfva sagdt är; dock må uppbud ej meddelas, innan testamentet vunnit laga kraft, eller slåndande blifvit; samt 4:o följande af samtliga Riks-slånden bifallna Författning: Sedan Ridderskapet och Adeln alsagl sig sin särskilda i 12 § af dess Privilegier den 16 Oktober 1723 bekräftade dispositions-rält öfver aflinge-fastighet i stad, samt öfrige Riks-stånd bifallit, att denna rätt upphöra må, varder densamma härmed upphäfd; kommande förthy hvad allmän lag i berörda hänseende innehåller alt jemväl för Ridderskapet och Adelil lända till efterrättelse. Hvilket allt Rikets Ständer få i underdånighet anmäla samt de sålunda af Rikets Ständer beslutade författningar härmedelst lill E. K. M:ts Nådiga sanktion öfverlemna; framhärdande &c. Stockholm den 22 Juli 1857. 206 Expeditions-U/skoite/s Förslag till anderd. Skrifvelse N:o 94.
På dessa skäl, hvilka jag anser för sig tillfyllestgörande, jemte andra, Som uti Utskottets memorial dels äro uttalade, dels icke, instämmer jag uti det slut, hvari Utskottet stadnat, ehuru jag icke kan till alia delar biträda de grunder, Utskottet för sitt utlåtande anfört.” Uti denna reservation förenade sig Biskopen Nibelius, Doktor Broman och Prosten Forssell. Herr biskopen Hallström reserverade sig mot en del af motiverna. Herr rådman Billström och riksdags-fullmäktigen Bengt Gudmundsson anmälde ock reservation mot beslutet. J3ih. till Jt. St. Prat. 1S4T & 1848. 3 Sami. 11 Haft. STOCKHOLM, TRYCKT HOS MaRCUS & CoMP. '1848. Ank. till Exp. Utsk. den 3 Juli, kl. a e. ra. Memorial till Rikets Ständer, med förslag till ändringar och tillägg uti 56 och 81 $$ Regeringsformen, samt t mom. 29 3 moni. 49 $ och y3 § Riksdagsordningen, rörande behandlingen af frågor om ändring i Grundlagarne. I4 rågorna om förslag till ändringar uti grundlagarne, lika vigtiga i afseende ä formerna för deras behandling och afgörande, sorn de äro det i afseende å deras innehåll, hafva uti förstnämnda afseende ännu allt för bl i f vi t på den 0- säkra grund för deras bedömande, som haft till följd vid hvarje riksdag återkommande meningsstridigheter örn formerna och förfaringssättet vid deras beredning inom Riks-stånden. Förslag lill införande af en stadgad ordning uti delta hänseende hafva väl ej saknats. Sådana hafva tvärtom vid hvarje riksdag från och med år 1823 blifvit uppgjorde; men, alltid ogillade af ett eller annat stånd, på en eller annan grund, hafva de förfallit och sålunda lemnat den så vigliga frågan åt sitt öde.
Majit sålunda i nåder föreslagit tillstyrker Utskottet Rikets Ständers bifall. Värfvade arméen. 13:o. Med anledning af det vid garnizonsregementerna i Stockholm anställde presterskaps, på anförda skäl gjorda och af vederbörande embetsmyndigheter förordade underdåniga framställningar, att, till någon ersättning för den genom Kongl. Cirkulärbrefvet den 6 Oktober 1842, dem frånkände högre tjensteårsberäkning, hugnas med dels löneförbättring och dels nya löner, har Kongl. Majit i nåder funnit skäligt, att Begementspaslorerne vid så väl förenämnde regementen, som de utom Stockholm förlagda Götha och Wendes artilleriregementen, komme i åtnjutande af enahanda löneförmåner, sorn doras vederlikar vid flottan redan uppbure, samt för vinnande af denna fördel behagat af Rikets Ständer äska en lönetillökning för hvardera af 200 Ridr, utgörande för sex regementspastorer ett sammanräknadt belopp Stals-Utskottets Ullålande, f 85. 13 af 1,200 R:dr, deraf 600 R:dt belöpte sig för gardesregémenterne 6cb återstoden för artilieriregementerne.
SRe^arationer ©tatöanflagen för btjggnab odi reparationer af fronattö buö i ©tocf* lius i ©tocf-polm od) lanböorterna .Ijafma i manlig orbning blifmit genom beutälba polrtt od) , lanbsorterna.©mbete anmånba ^ufmubfafltgett till erforberltga utmånbtga reparattoner af jhrngöljufet, jlammar 1 - 1 ' 1 „ „ ö mcajdö förflag örn flottning af &tifö*Slrfmet tilt fronanö ba at åtommerö* ©oltcgium, Öfmcr Slrfiofatnlingarneö förflpttanbe bit funnat i bet nårmafte fullborbaö. ftpretfe f t g tillbragit feban fifta Stiföbag. 85 Set reftaurationöarbete för SBabftena flotté utmänbiga iftånbfättanbe, SBabfiwa pmartill anflag blifmit af 9'lifetö ©tanber bemiljabt, är beräfnabt att un* ber tnnemaranbe år afflutaä. åtongl. Rafina genom framlibne öpofmarffalfen o. ^fiongi.
Orsakerna dertill, att fattigvårdsafgifterna ökas, oaktadt de goda år och arbetsförtjenster, deraf befolkningen varit i åtnjutande, torde hufvudsakligen böra sökas dels deri, att jordbruket, ehuru i tilltagande, dock icke gått framåt till den grad man kunnat hoppas, dels deruti, att arbetsförtjensterna, egentligen härflytande från skogsafverkning, äro tillfälliga, och genom den lätthet de medföra till penningeinkomst föranleda till miss hushållning och brist på håg för stadigare sysselsättning och antagande af årstjenst, hvarigenom en mängd krafter så väl af menniskor som dragare gå för jordbruket till spillo, dels ock i öfverdrifna lefnadsbehof, som vanligen äro en följd af omförmälde tillfälliga arbetsförtjenster och deraf ofta härflytande mer eller mindre vidsträckta resor inom orten och beröring med affärsmän och deras betjening, hvilkas lefnadsvanor så småningom antagas af den arbetande klassen. Landskansliet i Umeå den 22 Maj 1862. G-. L. MUNTHE. J. Cygnaeus. Magn. Huss. Westerbottens län. Den 31 December enligt Enligt de mantalslängden som upprättats vid slutet af motstående år. Utskrifhusförhörslängderne. Hela folkmängden af Deraf frie från mantalspengar. ningsmanskap. Å landsbygden. Mankön. Qvinkön. Summa. Mankön. Qvinkön. Summa. Mankön. Ovinkön. Summa. Qvinkön. Summa. Anmärkning. Den i berättelsens text uppgifna folkmängden för år 1860 : 80,365, är beräknad sålunda, att till de å landsbygden, enligt det ofvanstående, mantalsskrifne: 64,160 blifvit tillagde: 16,205 personer, som enligt kyrkoböckerna skulle utgöra folkmängden i Lappmarkerna, hvarest ingen mantalsskrifning äger rum. Då emellertid städernes folkmängd komine att öka summan till 82,528, är antagligt, att uti ofvanberörde tillägg äfven inheräknats stadsfolkmängden. Till Tabb.