Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Landshöfdingar m. fl. Jag har således blott uptagit sådana som endast åtnjuta pension ur Arméens pensionskassa, och hvilka, derest de icke hafva enskild förmögenhet eller på annat sätt kunna förvärfva sitt uppehälle, blott hafva denna pension att lefva af. Dessa afskedade Militärer hafva dock, lika väl som de nu tjenstgörande, upfyllt sina pligter mot samhället, och mången "af dem har kanske på ett värdigare sätt fullgjort dessa pligter, eller, rättare sagt, dertill haft mera tillfälle, emedan de varit i krig. Att således åt dessa gamle krigare, hvilka numera äro orkeslösa, icke gifva ett dyrtidstillägg vore obiligt, hvarföre jag hemställer vördsammast att R. St:r ville äfven åt dem gifva ett sådant tillägg i deras pensioner. Jag vågar icke här föreslå någon bestämd summa, emedan deantal af dessa personer, som jag upgifvit, blott är approximativt. Jag har visserligen erhållit mina upplysningar från Arméens pensionskassa, men med den upgift, att man icke vore i tillfälle att bestämdt upgifva, huruvida icke en eller annan af de i det upgift na antalet inbegripne hade civil tjenst, eller åtnjöte pension på annan rikets stat. Det är således sannolikt att antalet är något mindre, och att den summa, som nu utgör pensionernas belopp, är för högt beräknad. Enligt en kalkyl, som jag här har i handen, skulle pensions-beloppet utgöra för ifrågavide personer emellan 300,000 och 400,000 Rdr. Ett dyrtidstillägg af blott 55 proc. skulle följaktligen uppgå till omkring 100,000 Rdr. Men denna summa skulle möjligen medgifva en större proc. förhöjning om antalet är mindre än hvad sorn blifvit mig upgifvit, kanske ända till 50 proc.; men det vore väl också icke obilligt. StatsUtsk. har visserligen icke haft någon K. Propos. eller någon enskild motion, att i detta fall stödja sig vid; men då StatsUtsk. i den näst föreg:de punkten, som handlade om Topogr. Corpsens arbeten, trott sig kunna föreslå en summa, som är vida större än K.
De Wadstena krigsmanshus-kassa hittills anslagna burskaps-afgifter, hvilka utgjorts af Handtverkare i Stockholm och Götheborg med 1 r:dr, i första klassens städer 24 sk., andra klassens 20 sk., tredje klassens 16 sk., fjerde klassens 12 sk. och femte klassens städer 8 sk. samt af andra burskapssökande med dubbelt dessa belopp, torde böra sammanföras med den iövBorgarebrcf stadgade stämplade pappers-afgift och föreskriften angående kartering af Borgarebref erhålla följande lydelse: Borgarebref (burskaps-afgiften till Wadstena krigsmanshus-kassa inbegripen): I Stockholm och Götheborg: För Grosshandlare 22: — ” Andre handlande 17: — Bevtllninys-Utskottets Memorial, N:o 24. il För Fabrikörer 14: — ” Sjökaptener och koopveerdie-skeppare ... 8: — ” Handtverkare 7: — ” Andre Borgare G: 24. I första klassens städer: För Grosshandlare 13: — ” Andre handlande och fabrikörer 10: — ” Sjökaptener och koopvrerdie-skeppare |5: 24. ” Handtverkare 5: — ” Andre Borgai-e 4: — I andra klassens städer: ” Andre handlande och fabrikörer 6: 40. ” Sjökaptener och koopveerdie-skeppare 3: 40. I tredje klassens städer: I fjerde klassens städer: För dem, som vinna burskap på utrikes handel 5: — Andre handlande och fabrikörer 3: 24. ” Sjökaptener och koopvasrdie-skeppare... 2: — " Handtverkare 1: 36. ” Andre Borgare 1: 24. I femte klassens städer: För dem, sorn vinna burskap på utrikes handel 3: 16. Andre handlande och fabrikörer . 2: 28. Sjökaptener och koopvasrdie-skeppare ... 1: 16. ” Handtverkare 1: 8. ” Andre Borgare . 1: 4. L 12 Bevillning*-Utskottets Memorial, N.-o 24.
För min del skulle 4^8 Den^ 10 November c. m. jag nu, och då hvarje återremiss hädanefter endast tjenar att förlänga Riksdagen, önska bifall på Betänkandet. Herr Rosenblad: Det förundrar mig, att Herr von Hartmansdorff, sorn först framställ det förslag jag nu förnyat, nu deremot bestrider det. Denne värde Talare har ansett Utskottens förslag bereda en jemnlikhet i kostnad emellan en tidnings Prenumeranter i de aflägsnaste landsorter och på sjelfva utgifningsorten; emellan dem, som Staten, genom kostsamma postinrättningar, måste sätta i stånd att begagna denna litteratur, och dem, som dertill icke behöfva Statens biträde och omtanka; men denna jemnlikhet, som jag icke bestridt, tillskapas på det sätt, att kostnaden ökes för hegge, ehuru naturligtvis i högre proposition för dem , som förut betalt minst. Den värde Talaren visar ännu en fördel af Utskottens förslag, nemligen en ökad Statsinkomst af möjligen ända till 3,3oo R:dr, äfven detta har jag medgifvit, men huru vigtig en så betydande ny inkomstkälla än kan vara för Statsverket, synes mig likväl vigtigare, att, genom ändamålsenliga anstalter, skapa en allmän, fri och sjelfständig tidningslitteratur, verksam till befrämjande af allmän upplysning och bildning. Af detta, såsom mig synes vigtiga skäl, förnyar jag min anhållan om återremiss. Herr af Schmidt.
Beträffande dernäst förslaget att vid de vid omsättningar, som göras efter förfallotiden, nya lånereversalet skulle erhålla det datum , då gamla lånet förföll, i stället för det, då nya reversalet hos Verket belånas; så, utom det att Rikets Ständers ofvanåberopade beslut jemväl, efter Utskottets omdöme, lägger hinder emot vidtagandet af en sådan förändring, fimner Utskottet Herr Linderliolms yrkande i denna del innefatta en så uppenbar stridighet emot Discontverkets hela expeditionsordning och bokföringssätt, att deraf oundvikeligen skulle följa oreda i räkenskaperne; och anser Utskottet i flera afseenden ej mindre betänkligt, att gifva de till Discontverket ställda skuldsedlar en retroactiv belåningstid, af ända till tvänne månader före deras utgifvande, bevittnande och förseende med vederhäftighetsbevis, än alt de - B anco-Ut slottets Betänkande J\7 ■'o jo. rigtnom borttaga oell förkorta den lånetid på det bela, som så länge varit Discontverkets Gäldenärer medgifven, och hvilket rådrum för det mesta äfven ländt lill Discontens fördel.
Utdrag deri ‘Jo Januarii 1830. 154 , i anledning af anmärkningar vid Utskottets Belänkande, Nio 8(j , om indragning af Lagmansoch Kämners - Hatter samt serskilda Domstolar, m. m. S. D. Vid förnyad föredragning, bifo 1 lös Banco-Utskottets Memorial : N:o g4, om fortfarande af den tillfälliga lånrättighet för Stockholms Stads Brand Contoir, som sedan år 17 56 varit medgif ven; N:0 95, nied tillstyrkan , att eftergift af straffränta mätte beviljas för ett till Bonden händers Larsson i Gunnarstorp af Elfsborgs Län utgifvet och hos hans löftesmän utsökt odlingslån ; N:o g6, med tillstyrkan, att i Banken hädanefter, såsom tillförene , måtte kunna till förvar aflemnas så kallade deposita af flyttbart gods, under försegling, men emot viss afgift; Nto 97, med anledning af Herr Friherre F. Ridderstolpes inom Högloflige Ridderskapet och Adeln väckta motion , angående rättighet för Länsmän och Under-Officerare att i Banco-Disconten erhålla lån; och Prot. Utdrag den 2 2 Januarii i8<5o. io3 N:o 98, med tillstyrkan , att för denna gång en summa af 'i5o R:dr Banco, i ett för allt, måtte få anordnas till delnings emellan den Vaktbeljening inom Banken sorn ej i och för den serskilda uppassningen hos BancoUtskottet begagnas. S, D. Föredrogs och bifölls Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Utlåtande, N:o 174, i anledning af väckta frågor om förändringar i Befordringslagarne.
Här gäller alt återställa hvad ingen falsk speculation, ingen vårdslöshet, ingen underlåtenhet vållat, utan som en naturtilldragelse, mot hvilken den enskilde, icke engång genom assuranceafgift, kunnat bevara sig, ådragit bonom, samt att genom hans fortfarande nit och verksamhet gagna, ja kanske rädda en hel landsbyggd. Jag vågar derföre tro, att på de villkor, som här blifvit uppgifne, bjclpen vore lika påkallad af mcnniskokärleken och statsklokhctcn, lika hedrande för R. St. som ändamålsenlig; och säkert skulle denna offentligen gifna hyllning åt medborgerlig verksamhet uppmuntra lill alt i det enskilda lifvet söka förena den egna fördelen med del allmännas, på sätt den man gjort, som sett sina vackra bemödanden på ett ögonblick tilliulctgöras, men som i förtröstan Den 30 Januari. 023 på Försynen icke låtit nedtrycka sig af olyckan, utan manligt vill söka att besegra deri och gagna. Jag anhåller om remiss af denna motion till StatsUtsk. i hopp att Utsk. skall finna sig uppmanadt af de fullständiga intyg, som jag utbedjer mig att la särskildt bifoga angående alla bär gjorda uppgifters riktighet, att tillstyrka R. St. till att låta Riksg.cont. meddela det föreslagna lånebiträdet; och får jag äfven vördsamt begära, att denna min motion malle blifva med de respective Medstånden communieerad. R. o. Ad. biföll, uppå af H. Ex. IIr Gr. o. Landtm, framställd propos., att denna motion linge remitteras lill StatsUtsk. och communiceras dc öfriga RiksSlm. Föredrogs ånyo LagUtsk:s d. 11 och 2!) dennes på bordet lagda betänk. N:o 56, i anlcdn. af dels K. M:s nåd. propos., med förslag till förändring om jords eller lägenhets afstående för allmänt behof, dels ock väckt motion i samma ämuc. Hr von Hartmansdorff, Aug:
Den var också denna morgon redan undanstökad för familjen, och prosten hade dragit sig tillbaka till sitt rum, då han fick se en skepnad komma ut ifrån flygeln. Den var ihopsjunken, så att inaii knappt märkte att den hade ett hufvud, och den skred framåt med små, ojlmna, stapplande steg. Prosten förstod i förstone icke hvein det var. Han gick ut i förstugan och mötte pastorn. » Hur står det till i dag? % sade han, i det han vänligt tog lioiiom under minen och ledde honom in. 2Ä.r pastorn inte kry?, Pastorn såg upp på honom med en hjälplös, tiggande blick. &gt;Vill prosten göra " niig den barmhärtigheten att skjutsa mig till stiftsstaden. J a g skall inte sedan vidare besvara., &gt;Satt sig ner pastor Viseliiis. Hur ar det nu egentligen? Ä r pastorn sjuk? Nog vore det di, bättre att staiiila här. Pastorn skall inte beliöf va sakna någonting. z, Nej, nej, jag vill inte stanna. Jag är inte sjuk. J a g måste bara hem, till mitt barnbarn. Vill inte prosten skjutsa mig - nu - genast. W » Jo, det vill jag visst, sade prosten, som blef rörd af den gamles hjälplösa utseende, %men först måste pastorn äta., Nej, nej, jag har inte tid att ata, sätt bara för., Trillan med den lilla halfkureii uppslagen befalldes fram, hö- säcken bands bakpå, pastorn kladdes på och tvangs att svalja några klunkar kaffe. Dh det blef fråga om plats för knytet, ropade han. häftigt till: w Knytet kan vara, låt oss bara ge oss i väg. w Men knytet fick ruin ofvalip$ hösäcken och så for lian den feni mils l b g a farden till stiftsstaden, följd af familjens vanliga afskedsrop, dem han icke tycktes höra. Han satt hela dagen tillbakalutad mot suffletten utan att tala. När hästen betade en timme på vägen, satt lian kvar i vagnen lika orörlig och tyst. Fram emot kvällen körde de in i staden.
Från en sådan synpunkt betraktadt, vore det en möjlighet alt tillvägabringa reda oell enkelhet i Kronans räkenskaper, men än bättre såsom del tillgick i Carl Xks tid, då flan, efter slottsbyggnaden, infordrade alla räkenskaperna deröfver, för all, som flan sade, Sjelf granska deni, men hvilket tillgick så, att flan uppbrände dem, och derefter skref lill kammarcollegium alt någon rikshufvudbok ej vidare må upprättas i Sverige, ulan räknekammaren förständigas aflemna kassainventarium för den lista och \ månads förslag öfver inkomst och utgift, den 15 i hvarje månad. Det vore önskligt att R. St., i motsats mot hvad de beslutat vid 1810, 1812 och 1815 årens riksdagar, om erhållande af en rikshufvudbok, de nu begärde att blifva af med den lyckan alt hafva en rikshufvudbok, på det att revisorerne måtte kunna få reda på hvad Staten verkligen haft i inkomster och utgifter på hvarje titel. Nu är detta stora svårigheter underkastadt, och såsom exempel derpå vill jag nämna, att kamreraren Frödin vid sista revisionen ej förmått att få reda på hvad fångvården verkligen hade kostat åren 1845 och 1840, utan måste han rätta ziffrorna efter dem, som jag för ordföranden i revisionen, Gr. Lagerbjelke, uppgifvit och hvilka jag genom jemförelse emellan statskontorets memorialböcker och frän kammarförvandtskontorets sammandrag af kassainventerings-inslrumenten och halfmånads-förslagen från länen roed fängstyrelsens redogörelse och slulräkningsbokens undersökningar, sorn jag tog mig friheten göra angående fångvården, i och för den motion jag i ämnet väckt. När han då rättat sina summor derefter, befanns att de voro ändock ej fullt rikliga eller öfverensstämmande med memorialböckerna i statskonl., ulan der var ändå en skillnad på en 40,000 ridr eller så omkring. Ar detta enkelhet i räkenskaper, mine Hrrr, då icke de, som sjelfve handlägga räkenskaperna, kunna utföra en ulgifts-titel efter sina egna räkenskaper?
Hon hade flyttat, för att Gottfrid ville det, för att hon skämdes öfver att dagligen lefva på nåder med dessa människor, som visste om henne, hvad de visste, för att hon tyckte det var roligt att få råda sig själf och kunna få träffa Gottfrid, så ofta hon ville, och för att det fria lifvet på egen hand syntes henne så lockande och nytt och rikt. Hon hade tänkt, att nu skulle Gottfrid tänka för henne, och vidare hade hon inte tänkt als. Men hon hade dag för dag upptäckt sidor hos Gottfrid, som hon ej känt till eller sett förut. Och så förstod hon, att när hon födt sitt barn, skulle hon aldrig få träffa honom mer. Han hade skrifvit, att hon skulle komma och besöka honom en afton, och när hon kom, bad han henne sitta ned. Hans röst hade en dämpad, torr klang, som gjorde henne helt beklämd. Hon satt i soffan och såg ängsligt på honom, medan han tog plats i gungstolen midt emot. – Ja, vi skulle väl tala om, hur vi ska ställa det nu ... med barnet, sade han. Du vet, att jag altid har sagt att vi förr eller senare skulle skiljas åt. Och när det väl är öfver, så blir det bäst – både för dig och mig, tillade han med en min, som om han talade endast för hennes skull. I vår reser jag bort ifrån Stockholm, och sedan vet jag inte, när jag kommer tillbaka igen. Hon satt och kramade fingrarna mot hvarandra. – Du kan väl träffa mig som förut då åtminstone, sade hon. – Du behöfver inte vara rädd, att det ska bli svårt att bli af med mig, fortfor hon dröjande. Bara du säger ett ord, så ska jag aldrig vara dig till besvär. Han erfor en häftig känsla af misstämning. – Det menar jag inte häller. Det är inte det, jag är rädd för. Men jag tänker på dig själf också. När det någon gång skall ske, så är det bra mycket bättre, att det sker snart. Ty lefva vi länge tillsammans, då blir det mycket svårare – både för dig och mig. Det föreföll Elin, som om något vackert hon bygt upp åt sig långt borta, långsamt föll i spillror och lemnade utsigten öfver hennes lifs framtidsväg obegränsadt öde och enformig.
Uppgifves, vid aftal om frakt, fartyget lill större lästetal än mätebrefvet innehåller, vare befraktare berättigad till ersättning för den kostnad och skada, honom tillskyndas, i händelse fartyget ej kan lasta hvad som fraktaftalel föranleder. Är skilnaden mellan det uppgifna och i mätebrefvet utsatta lästetalet icke större, än en tjugondedel af matebreivets lästetal, eger sådan ersättning icke rum. § 77. Är fartyg helt och hållet eller till bestämd del eller till vissa läster befraktadt, vare befälhafvaren skyldig att, utan ersättning, en viss tid afbida att godset aflemnas eller lossas, hvilken tid kallas liggedagar. Dessa räknas från och med nästa helgfria dag, sedan fartyget lill lastning eller lossning färdigt är och btfäl hafvaren derom underrättat befraktare, aflastare eller laslemottagare, så ock, der särskild lastningseller lossningsplats inom hamnen anvisas, dit på egen bekostnad fartyget förhalat. Börjar ej lastning eller lossning, eller hinner den ej fullbordas, 19 inom fartygets liggedag»r; vare befälhafvare skyldig att dertill lemna ytterligare tid, emot ersättning till fartyget af befraktare eller lostemottagare. Denna tid kallas öfverliggedagar, och dessa, sammanräknade med liggedagarne, fartygets liggetid. Är aflastare» icke kand, eller är konnossementet stäldl lill innehafvare» eller till viss man eller order, räknas liggetiden från den dag, aflastare eller lastemottagare blifvit, pä det i orten brukliga sätt, anmanad att godset aflemna eller emottaga. § 78. Äro liggedagarne icke bestämda genom bindande afta! eller annat gällande förbehåll, beräknas deras anta! särskildt för lastning och särskildt för lossning: ett fartyg, som icke är öfver 30 nyläster - 6 dagar ett fartyg öfver 30 men ej öfver 50 8 » » » 50 » 80 10 » » » 80 » 120 12 » » » 120 » 160 14 » » » 160 D 200 16 » » » 200 250 18 » » » 250 » - 20 »
Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtandea N.o f. N:o 7. Ankom till Exp.-Utsk. den 27 Febr. kl. 1 e. m2 Utlåtande, i anledning af väckt motion, att halfva indeldta Arméen må hållas vacant under fredstid, emot en årlig afgift, som vissa år användes till fond för en, i förening med folkskolor, inrättad arbets-anstalt för fattige och obemedlade barn inom hvarje församling. Riksdags-Fullmägtigen Johan Olof Widegren från Östergöthlands Län har inom Hedervärda Bonde-Ståndet framställt ett förslag, som till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet blifvit remitteradt och Utskottet den 20 dennes emottagit, att, som den ständige krigsmagten skall vara större, än som för fredstid kan anses nödigt eller lämpligt, i förhållande till Rikets folkmängd och tillgångar, hälften af den indeldta Armeen må, under fredstid, hållas vacant, med iagttagande: l:o att allt Befäl, så högre som lägre, ända till Corporaler, bibehållas och njuta sina indelningar och löner oafkortade, samt, tillika med den bibehållna stammen af Armeen, öfvas hvarje år och flitigt i vapen; 2:o att, vid hvarje med Regementerne skeende mönstring, afskedas minst 25 man af hvarje Compagni, lill dess halfva Armeen är vacant; 3:o de Rustoch Rotehåll, som blifvit vacanta, erlägga årligen i vacanceaUift 60 R:dr Banco, som af en dertill af Rustoch Rotehållare utsedd
Riksdagsbeslutet, §, 19. 64 Creditivet, mindre, II s 437 — 443- —• — om disposition af för militaire utgifter, III s 101, 107, i3a — i45. om tillägg i AnsvarighetsLagen för Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, med afseende på utbetalningen af mindre. LagXJtskottets Betänkande, VII 3. Underd. RiksdagsBeslutet, §. 13. om hvad som möjligen kan brista 1 de tillgångar, som kunna anses till fond för. Se Penningeanslag, om sättet att bestrida. Creditiven, om, enligt 63 §. i Regeringsformen, IV 5. s 63p, 640, bif, af PresteStåndet, IX 3. s 6, af BorgareStåndet, IX 3. s i3, af BondeStåndet, 1X3. s 20. Dagsverken till Konungsgårdar, om rättighet att med penningar gälda; Motioner, remitt. till Statsoch Ekon. Usskotten, II s 1204, 1282. Utskottens Utlåtande, IV 4* s *68 — 170, bif. af PresteStåndet, IX s 8o5, af BondeStåndet, IX s 815, af BorgareStåndet, IX s 83o, af Adeln, IX s 85a. Dag - G5 Dagtraktamente, om, för MagistratsPersoncr vid publique förrättningar. Statsutskottets Utlåtande, IV i. s aoq—. 263, Aterrem. af BorgareStåndet, IX s 75, liif. af Adela, IX s 8r, af PresteStåndet, IX s 81, af BondeStåndet, IX. s 86. Ytterligare Utlåtande, IV 1. s 4^2, 433, lagdt lill Handlingarne af BorgareStåndet, IX s 120. Underd.
Dig afftgt, famroetögrannt påföra hvarje fattfplDig hmaD, efter De i Denna ftaDga antagne grunDer, af honom bör erläggas; hroarrotD Den allmänna före» frift galler, att afDrag för fulD eller ränta Derå tcfe må ega rum. §. 108. fjus, åbpggnaDer och tomter i fäDerna famt ljus å lägenheter och lufi* Italien på fäDernaS grunD fola uppfattas efter Deras gångbara roätDe, broar* rciD Den bpwsfumma, forn hufet möjligtroiS lemtiar i affajtning, Defj förmoner, läge och mera Dplift må tjena SaperingSmännen till leöntng och jemförelfe; fo* lanDe, i affeenDe på branDförfäfraDe bpggnaDer, minimum af rcärDet blifroa Det, hvartill buS eller bpggnaD blifroit uti allmänna inhemta Q3ranDftoDS*$8o* lag till förfäfring antagne, utan att lifmäl Sommitteen Deraf bmDraS, att, meD anleDning af werfliga fäl och tillkomne förbättringar, höja egenDomenS ellet ho» fets wärDe öfwer förfäfrings*fumman. Snär, roiD ftaDganDe af bufets roärDe t allmänna $5ranbfoDS»$3olag, tomten ej blifwit beräfnaD, bör, wiD ^3emillningS»?apertng, wärDet Deraf får» filöt tilläggas
De föreslagna voter:s-propos:na godkändes. i5 §:n, i hvad som rörer R. o. Ad:s beslut r ö r: d e bokhandlare. R. o. Ad. lät bero vid Utsk:s yttrande. i5 §:n, i h^ad som rörer theater-directeu rer 3ia D en 20 Januari f. m. vid andra än Konungens spek lali ler samt concert g i f v a r e. R. o. Ad. godkände volerts-proposm sami lät bero vid Utslits yttrande rörrde BorgareStts beslut om afgifternas utgående förskottsvis. i5 §:n, i livad som rörer försäljare of utländska lottsedlar. Voleits-propostn godkändes. 15 §:n, i hvad som rörer gesäller. Hr von Hartmansdorff, A u g.: Dä gesäller varit i vår hittills gällande bevilfn.förorda, uppförda i fern särskilda classer oell dessa nu blifvit genom R. o. Ad:s beslut inskränkta till tvänne; så hemställer jag vördsamt, att R. o. Ad. måtte, med vidblifvande deraf, godkänna voter:s-propositionen. R. o. Ad. fann icke för godt alt antaga den till Ståndet gjorda inbjudning, utan godkände voterts-proposm. 15 §: n, i hvad som förer hampvräkare. R. o. Ad. lät bero vid Utskts yttrande. 15 §: n , i li v a d som r ö r e r informatorer hos enskilda. Voterts-proposm godkändes. i5 §.'n, i hvad som rör er lin v räka re. R. o. Ad. lät Leio vid Utskts yttrande. i5 §tn, i hvad som rörer mäster svenner och gesäller vid sockerbruk, manufacturier och fa 1» r i k e r.
Sedan de siste talarne förenat sig med Frih. Raab, instämmer äfven jag med honom och afstår från mitt yrkande om återremiss. Hr Hjärne: Då äfven jag yrkat bifall till Betänk., innan Gr. Mörner yttrade sig, anhåller jag att fä återtaga denna min begäran, samt ber att få förena mig uti det af bemälde Gr. upgjorda redac tionsförslag, till hvilket Frih. Raab gjort ett tillägg. Hr von Koch: Äfven jag förenar mig med Frill. Raab. Frih. Stjernstedt, Joh. Wilh.: Jag förenar mig med siste talaren. Gr. Björnstjerna: Jag anhåller att få instämma med sista talaren. Hr Gr. o. Landtm, yttrade att i sådant fall endast blefve fråga om bifall till Utsk:s förslag eller bifall till antingen Frih. Äkerhjelms, Hr Eslenbergs eller Gr. Mörners förslag, med det i Den 26 April f. m. 441 sistnämnde förslag af Frih. Raab föreslagna tillägg, samt hemslälde derjemte först om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag i förevar:de morn., hvartill svarades Nej. O T-V ° Propos. (ill bifall a Frih. Akerhjelms förslag blef sedermera framstäld och besvarad med starka Nej, blandade med Ja. Vidare framstäldes Propos. till bifall å Hr Estenberga förslag, hvarvid svaren utföllo med starka Nej, jemte ett eller annat Ja. Slutligen blef Propos. framstäld till bifall å Gr. Mörners förslag lill förändring af ifrågavar:de morn., med det af Frih. Raab föreslagna tillägg, och besvarades denna Propos. med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han härvid funnit Ja öfvervägande. n Frih. Åkerhjelm begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande förslag till voler:s-propos.