Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jo! till Guds pris får man bekänna, att Henen äfven 'bär har några sådana. Deras pligt är det att söka inse, hvad Herren vill lära oss med denna nöd; ty Han liar alltid de aldravisaste och kärleksrikaste afsigter och ändamål med allt hvad Han gör. Hurudant har tillståndet inom Kyrkan varit? — Liknöjdheten, sömnen, ondskan hafva under lång tid så tillvuxit och tagit öfverhanden, att man har kunnat likna henne vid ett andeligt grafchor, der en och annan, med flämtande lif, suckat och ängslats, liksom lefvande begrafven. Vid åsynen häraf påminnes man ovilkorligen, om Herrens egna ord : »Mitt hus skall kallas ett bönehus, men J håfven gjort en röfvare-kula deraf.» — Kyrkans embeten hafva blifvit gifna till spillo, för att gynna hvarjehanda andra, denna verlden tillhörande lörhållanden, på Guds Rikes bekostnad. — Andans Embete har blifvit undanträngdt af Skaldekonstens, Vetenskapernas och Hofgunstens coryphéer; men, icke nog härmed, pensions-anstalten intager icke sällan iless plats; och hvem kan säga, hvad det skulle hafva varit, som den sanna själavården ej hade fått gifva vika för. Latona oss dertill besinna, hurudana de i öfrigt hafva varit, som man mycket ofta under lång tid låtit beklädas med Kyrkans höga, vigtiga och ansvarsfulla lärarekall. — Sådana, som dels .icke dugde till aunat, eller också förspillt sin ungdom, antingen i obeslutsamhet om ett framtida kall, eiler lättja och lättsinne; då de omsider fallit på den tanken: något brödstycke måste nian hafva, nu återstår ej annat, än att blifva prest; då har man lagt händerna på dem och invigt dem till att tjena den Herren, åt Hvilken de icke ville gifva sina hjertan, och som de, i egentlig mening, hvarken ville tjena eller lyda.
Extra Roteringen, angående sättet för verkställande af jemkningen deraf. II. 711. V. B. 982. Å. 1125. P. U. 1146. VI. TJ. 181. A. 210. P. U. 241. E. 261. Extra-Roteringsskyldigheten, om ett förändradt sätt till dess utgörande. II. i4<>. R. 197. 32?. Yl. U. 181! A. 210. P. U. 241. E. 261. F. Fabrikerne, om medel till deras upphjelpande. II. 437. R. 636. III. 217. V. B. 983. A. 1114. P. U. 1147. E. 54. — klädes, oin medel till upphjelpande af. V. B. 720. A. 810. P. U. 838. E. 1269, Familje-Gåfvan, till Wadstena Adeliga Jungfru-Stift angående. Se Jungfru-Stift. Farled, om öppnande af en, från Sulvik till Norrska Gränsen. V. B. 1158. A. 1262. P. U. 1266. Fastighet, angående utgifterne vid lagfart å. IV. B. 192. A. 36i. P. IL 383. 31 Fastigheter, angående belåningen å. III. 128. IV. B. 123. Å. 458. P. U. 476. V. U. 1160. A. 1262. P. U. 1268. 1398. P. U. i4o5. — omyndige barn tillhörande, rörande försäljning af. III. B. 435. A. 719. p. u. 734. Fataliehandlingar, om rättighet till deras afsändande med posten. III. 343. R. 63o. 729. IV. B. 121. A. 178. P. U. 188. Fatburs sjön. Se Clara sjön.
Uti iv rkställlgbeten wi<ar sig ock, att benne nr, gamla Lag icke bliswit ansedd säloM uphäswen, dä Len besittningsrätt, som Högstsalig Kenrmg ben IllrSje i lifstiden den 20 Juiii 178Z i NaSer förun» nade j H.rr Hof-Marffalkcn m. m. Friherre kror Ceöerstrom sör dest samt dist FruS och Barns lifstid, sedermera af s. d. Kvnur.g 6l08 lIV ^VOl.?I4 qe« uow Kongl. Brefwet ben 27 April 1799 förklarades med oemälde FriherreS död löca uphöra, hwaruti är i8vc> widare as Konungen gjordes ben ändring, alt honom tillädes en bestämd arrendetid as 25 är hwar, förukan ö'wen förekommer, att de som erhållit nägon Kungs Fö-laningS» eller arrende-rättighet as Kungsgård eller annan K rono-lägenhet, Utan att sädant hämtar stöd af StäiiderneS tillstyrkande, ellcr emot wik, kor, som uppå auction bliswit stadgade, merendels sjelfwe ansett deras säkerhet fordra, att hos den efterträda-, de Konungen i underdånighet söka bibehållandet af de, ras under förra Regeringen erhällne besittnings rätt. Da den uu antagna Rkgeringö-Formen stadgar, att Deu i6 December. 1045 att de personer och menighcter, som efter hittills gällande Författningar innehafwa eller nyttja Kungs och Kungs Ladugaedar samt Kronans öfrige Lägenheter, mä njuta laglig rätt dera till godo, synes denna innehaswares förbehallne rätt, sassm grundad i de efwan upgisne Författningar icke warit eller kunna förklaras widsträcktare, än att de ägt begagna de dem i Nader förlänio Kungsgårdar, för den Konungs Regements Irid, hwarunder förläai-igs eller besittningsrätten lillkouimit.
Riksgälds-Contoirets obligationer, utfärdade på grun 1 af Kongl. Maj:ts auctorisation den 25 Mars 1791, jemte 2:ne nämnde ConLoirs garantier, ljudande dessa obligationer å 200,000 R:dr hvardera 1,200,000. samt 3 st. dito dito, på grund af dito dito den 12 September 1797 och Riksgälds-Contoirets garanti af den 1 i samma månad, af hvilka 2:ne lyda å 200,000 R:dr hvardera och en å 100,000 R:dr 500,000. Summa R:dr Holl. Cour. Af de för förstberörde lån, genom Riksgälds-Contoirets Commissionärer, utgifna 15,000 st. partial-obligationer å 1000 Gulden eller 400 R:dr hvardera, voro, redan före 1815 års slut, infriade 5,922 st. Derefter hafva ytterligare, under åren 1816 och 1817, dylika obligationer till ett antal af 8,794 st. blifvit inlösta och annullerade, så att endast 284 partial-obligationer, motsvarande ett capital-belopp af 113,600 R:dr meranämnde myntsort, numera kunna vara utelöpande. 2:o För de i Brabant upptagna lån, hvilkas ursprungliga belopp utgjorde 9,250,000 Gulden Brabanskt vexelmynt, 73 st. af Riksgälds-Contoiret utfärdade partial-obligationer å 1,000 Gulden hvardera, grundande sig dessa obligationer på Kongl. Maj:ts, under åren 1792, 1793, 1796 och 1798 meddelade och af Riksgälds-Contoiret garanterade auctorisationer, hvilka hufvud-document åren 1817 och 1818 till Contoiret återställdes.
H o n tar på sig hatten m e d den hvita vingen, som klär henne så bra, o c h när h o n knäppt igen den långa, bruna pälskappan, betraktar hon än en gång den smärta gestalten m e d synbart välbehag. Då slås dörren upp, o c h in k o m m e r Kristian, hennes stolthet, hennes allt. Vi äro öfvertygade, att detta nya verk af den aktade författarinnan, det omfångsrikaste, liksom det utan allt tvifvel mest betydande, som hittills lämnat hennes penna, af våra läsarinnor kommer att mottagas med odeladi intresse och tillfredsställelse. Iduns läkarartiklar. (Eftertryck förbjudes.) födoämnen. Några allmänna synpunkter af Frofessor Ftobert Tifferstedt. (Forts. o. slut.) Man talar o m dyr mat o c h billig mat, men oftast utan att hafva någon riktig kännedom om, hvilka födoämnen i H u r u skola v i då b e d ö m a ett födoämnes billighet eller d y r h e t? 1 kilogram benfritt nötkött kostar vid denna tid 1 krona 20 ö r e; det innehåller 183 gr ägghvita o c h 166 gr fett, summa 349 gr närande beståndsdelar. — 1 kilogram kött med ben kostar 85 öre o c h innehåller 156 g m ägghvita o c h 141 gr fett, d. ä. 297 gr närande beståndsdelar. — 1 kilogram spisbröd kostar 35 öre och innehåller 115 gr ägghvita, 15 gr fett och 720 gr kolhydrat, summa 850 gr närande beståndsdelar. — 1 liter oskummad mjölk kostar 12 öre o c h innehåller 35 gr ägghvita, 35 gr fett och 50 gr kolhydrat, summa 120 gr närande beståndsdelar. — 1 liter skummjölk kostar 5 öre o c h innehåller 35 gr ägghvita, 7 gr fett oeh 50 gr kolhydrat, summa 102 gr närande} beståndsdelar. — 1 kilogram smör kostar 1 krona 50 öre o c h innehåller 7 gr ägghvita, 850 gr fett o c h 7 gr kolhydrat, summa 864 gr närande beståndsdelar.
Häraf finner man nemi., att hemläsningen blott i nödfall skulle begagnas; men då, såsom jag redan haft äran nämna, förhållandet bör vara tvertom, nemi. att skolorna äro att anse såsom nödfallsanstalter för de fall, då hemläsningen är otillräcklig, så får jag föreslå, att detta morn., derest detsamma skall qvarstå, måtte erhålla följande redaction : ”Ofvannämnda stadgande må icke anses lägga hinder i vägen för en mera utsträckt hemläsning, hvilken bör i möjligaste måtto befrämjas, dock med det villköl', att de barn, som densamma begagna, äro skyldiga alt å de tider, som dertill bestämmas, infinna sig i skolan, vid samma ansvarspåföljd för uraktlåtenhet deraf, som finnes bestämd för skojgångsskyldighet i allmänhet.” Hr Gripenstedt, J o h. Au g.: Efter min öfvertygelse håde kan och bör ifrågavar. mom. qvarstå, och jag tillstyrker således detsammas bibehållande, äfven af det skäl, att förändringar böra i möjligaste målto undvikas; men då redighet i lagstiftning, bland andra iakttagelser, fordrar att den allmännare bestämmelsen föregår undantaget, så får jag tillstyrka, att 7 mom. i denna § må uppllyltas näst framför förevar. 3 morn., och erhålla följande lydelse: ”Alla i skolåldern varande barn böra, enligt den gällande skolordningen, i skolan sig inställa. J)e barn, som äro anmälde att undervisas hemma, äro väl befriade från skolgång, men måste vid de allmänna skolförhören sig inställa för att undergå pröfning” etc. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag instämmer hufvudsakligen lili den af Hr Gripenstedt yttrade mening, men anhåller att få höra Hr von Rosens förslag ännu en gång uppläsas. Måhända är det bättre, än Utskottens. Hr von Rosens förslag blef i anleda, häraf uppläst. Den 17 Februari e. m. Hr von Hartmansdorff:
Maj:t af, tid efter annan, yppade [ omständigheter och betänkligheter, i afseende 1 på den vigtiga och kostsamma anläggningens verkställighet, funnit Sig satt i nödvändighet att låta vidtaga flera förberedande undersökningar och åtgärder j hvartill alla erforderliga kostnader utgått af de på Riks-Statens 1 o:de Hufvud-Titel för Sjöförsvaret anvisade medel, ofvannämnde af Rikets Ständer beviljade anslag f icke hittills blifvit anlitadt, dels ock föresla [git, att samma anslag måtte förnyas, på det några hinder för detta arbetets fullbordande, så fort omständigheterna sådant möjligen kunde medgifva, icke måtte möta. Detta hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; oell då härvid förekommer, att Rikets Ständer, med afseende å behofvet af ifrågavarande Vattenledning, såsom egande ett oskiljaktigt sammanhang med Rikets Sjöförsvar, redan 36 Exp. Utsi. Förslag till underd. Siri fr. N:o 15- vid sistlidne Riksdag, anslagit 16,666 R:dr 3a sk. Banco årligen, under Fem år, till utförande af merberörde företag, efter den plan, som Eder Kongl. Maj:t kunde finna tjenligast, hvilket anslag, i anseende till de af Eder Kongl. Maj:t i Nåder anbefallde förberedande undersökningar och åtgärder, ännu icke utgått, hafva Rikets Ständer alltså beslutit, att, i stället för det förut beviljade, men obegagnade, anslaget för oftanämnde Vattenlednings anläggning, enahanda belopp hädanefter årligen, under
Juli och den 1 dennes på bordet lagde Utlåtande N:o 201, i anledning af återremiss å Utlåtandet i Nio 43, i anledning af fråga om Calmar Läns delning. S. D. Vid förnyad föredragning af Slats-UIskottets den 11 och 18 sistl. Juli, på bordet lagda Utlåtande N:o 196, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 41, angående föreslagen ersättning till adjungerade ledamöter uti Kongl. Götha Hof-Rält, ansåg Ridderskapet och Adeln, i likhet med PresteSlåndet, att för ifrågavarande adjungerade ledamöter i Götha Hof-Rält bör beviljas en summa af 6,000 Riksdaler Banco. S. D. Vid förnyad föredragning så väl af Stats-Utskottets den 11 och 18 sistl. Juli på bordet lagde Utlåtande N:o 199, i anledning af erhållne återremisser å Ullålan let N:o 42, angående Landt-statens löne-reglering, som af delta sistnämnda Utlåtande, blef Utlåtandet N:o 42 af Ridderskapet och Adelli bifallet med den förändring, alt Ståndet ansåg 400 R:dr B:co böra uppföras på hvarje Lins tat såsom lön för en Läns-Notarie; och skulle de öfrige Riks-Slånden vänligen inbjudas att i detta beslut sig med Ridderskapet och Adeln förena. S. D. f. och e. m. Då nu ånyo föredrogos, ej mindre Stats-Utskottets den 25 sistlidne Juli och den 1 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 202, i .anledning af erbål'ne återremisser å Utlåtandet N:o 44, än ock sistnämnde Utlåtande N:o 44, angående regleringen af utgifterne under Riks-statens Tredje Hufvud-Titel, stannade Ridderskapet och Adeln i följande beslut: lista punkten. Kongl. Krigs-Collegium oell Utrednings-förråden.
För det ändamål eger klaganden hos domhafvande eller Magistrat, som slutligen handlagt valfrågan, äska behörigt, protokollsutdrag, hvilket genast eller inom högst två dagar derefter bör till klaganden utlemnas; och skall han, vid förlust af talan, sist inom åtta dagar efter valförrättningens slut, ingifva sina besvär till Konungens Befallningshafvande, som, på sätt i § 11 stadgas, lemnar vederbörande tillfälle att sig förklara samt sist innan nästa dags utgång, efter det den för förklarings afgifvande bestämda tid tillända]upit, sitt utslag i målet utfärdar. 2. Den med Konungens Befallningshafvandes utslag missnöjde eger att, sist inom åtta dagar efter deraf erhållen del, till Konungens Befallningshafvande inlemna sina besvär ställda till Konungen, hvarefter med målet vidare så förhålles, som ofvan i § 11 sägs. 3. Till någon klaga öfver beslut, hvarigenom af honom gjord afsägelse af Riksdagsmanna-uppdrag ej blifvit godkänd, förfares i afseende derå, om afsägelsen egt rum vid valtillfälle, enligt mom. 1 i denna § och, om afsägelsen efteråt skett hos Konungens Befallningshafvande, enligt mom. 2. § 23. Hvarje ledamot af andra Kammaren åtnjuter af statsmedel ersättning för resekostnad till och från Riksdagen samt arfvode af ett tusen två hundra Riksdaler för hvarje Lagtima Riksdag; dock att, när antingen Konungen upplöser Riksdag, innan den varit fyra månader tillsammans, eller ledamot af Kammaren eljest afgår från sin befattning under Riksdagen, innan så lång tid af dess sammanträde förflutit, så ock under Urtima Riksdag, Kammarens ledamot undfår, jemte resekostnadsersättning, i dagtraktamente tio Riksdaler, hvilket dock ej må öfverstiga sammanlagdt ett tusen tvåhundra Riksdaler. Den ledamot af Kammaren, som icke i rätt tid vid Riksdagen sig inställer, skall för hvarje dag, han uteblifver, vara förlustig tio Riksdaler af arfvodet. 8 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 61. c) Gemensamma bestämmelser. § 24.
Den aflidnas farfar kallades då till kyrkoherde i dåvarande tyska församlingen i Malmö. Hans son, professorn vid den i Malmö förlagda barnmorskekliniken, hade med sin maka, född Hegardt, llere barn, af hvilka nu det sista skattat åt förgängelsen. Damer jurister. Den i vår uppsats » Kvinnliga jurister » i förra numret omtalade fröken Jeanne Ghauvin bar nu den 6 d:s i Paris promoverats till juris doktor. Den afhandling hon offentligen försvarade för förvärfvandet af doktorsgraden var » En historisk studie öfver de yrken, s o m stå öppna för en kvinna ». Furstinnan Metternich tänker utgifva sina memoarer, som antagas skola komma att lämna ytterst intressanta bidrag till andra kejsardömets historia. V a 1 e r i a. Novell af I. S. Turgenjeff. För Idun öfversatt från ryskan. (Forts.) VIII. Dagen därpå var Muzio borta tidigt på morgonen. Valeria förklarade för sin man, att hon önskade besöka ett närbeläget kloster för alt få träffa sin biktfader, en gammal vördnadsvärd munk, för hvilken hon hyste obegränsadt förtroende. På Fabios frågor sade hon sig vilja genom bikten lätta sin själ, som led af de sista dagarnes pinsamma intryck. Valerias härjade anletsdrag o c h matta stämma förmådde Fabio att bifalla hennes begäran. Den vördade pater Lorenzo kunde må- nande gifva henne ett godt råd eller skingra hennes oro. Under skydd af fyra följeslagare begaf sig Valeria till klostret. Fabio stannade hemma, och ända till hustruns återkomst ströfvade han omkring i trädgården, förgäfves grubblande öfver att förstå hvad det var som ängslade och plågade Valeria. Själf kände han vrede och fasa; han pinades af obestämda misstankar. Mer än en gång närmade han sig paviljongen; men Muzio var icke återkommen, och malajen såg på Fabio som på en afgudabild, med slafviskt nedböjdt hufvud, men, åtminstone föreföll det Fabio så, med ett illa doldt småleende på.sitt bronsfärgade ansikte. Emellertid omtalade Valeria under bikten allt för sin själasörjare, mera med fasa än med blygsel.
Fullkomligt sannt; och i ovanlig grad till och MAURICE. som för andras lidanden... Jag är deremot temligen okänslig såväl för egna ADOLPHE. rine, är det inte så? Nu ljuger han på sig sjelf! Madame Cathé- MADAME CATHÉRINE. ner. Kan man tänka sig att han höll på att hemta polisen derför att jag inte bytte vatten åt guldfiskarne... just de der som stå på bordet... Se, se, det är som de hörde hvad jag sa'... MAURICE. Her Maurice är den beskedligaste tok jag kän englar, och ända äro vi i stort taget färdiga till Hör nu, vi sitter här och tvår oss hvita som hvarje städadt nidingsdåd bara det gäller äran, guldet eller qvinnan. Ni är skulptör alltså, min fröken? BROTT OCH BROTT HENRIETTE. en byst; och för att göra Er, som länge varit min dröm, tror jag mig fullt kapabel. Något litet! Tillräckligt dock för att gö a MAURICE. hast åtminstone! Var så god! Den drömmen kan ju besannas i HENRIETTE. succès, då Ni först är den Ni skulle bli. MAURICE. Men jag vill börja se Er efter denna aftons Så segerviss ni är. HENRIETTE. segra i detta slag, och Ni måtte känna det på Er sjelf... Ja! Det står skrifvet i Ert ansigte att Ni skall MAURICE. Hur så? HENRIETTE. Då jag känner det! Vet Ni att jag var sjuk denna morgon, och nu är jag frisk. börjar bli förstämd. ADOLPHE FÖRSTA AKTEN MAURICE förlägen. blott en. Jag ställer den till Adolphes förfogande. ADOLPHE. Hör nu, jag har en teaterbiljett öfver men Tack min vän, men jag afstår den åt Henriette. HENRIETTE. Nå, men skall det gå an? ADOLPHE. öfrigt aldrig på teatern emedan jag ej fördrager hettan. Hvarför skulle det icke det? Jag går ju för HENRIETTE. spektaklets slut? Kommer Du och hemtar mig åtminstone efter
Anslag till afBeträffande det anslag af 2,000 R:dr till aflöning åt en Antiquitetsintendent isning och reoch 1,000 R:dr till hans resekostnader och expenser hvilket Rikets Ständer vid 1860 sekostnader för års riksdag anvisade att årligen utgå under då instundande statsregleringsperiod, ^Intendent tS~ oc^ h^ket anslag vid sistförflutna riksdag förnyades för åren 1864—1866 med den ändring att beloppet till expenser höjdes till 1,500 R:dr R:mt, har Akademien förmält, att sedan hon, på grund af Eders Kongl. Maj:ts den 29 December 1860 nå digst lemnade uppdrag, den 4 Juni 1861 till Antiquitets-Intendent under tre år antagit och förordnat Adjunkten vid Wisby högre Elementar-Läröverk P. A. Säve, hvilket förordnande förnyats den 12 Januari 1864, hade Säve årligen företagit resor, hufvudsakligen i Östergötland, Westergötland och på Gotland samt om sina iakttagelser och åtgöranden under dessa resor afgifvit utförliga, med talrika teckningar upplysta årsberättelser, hvilkas utmärkta värde Akademien haft tillfälle uti afgifna underdåniga skrifvelser inför Eders Kongl. Majit vitsorda, ej mindre än det nit Antiquitetsintendenten derjemte under sina resor ådagalagt, att genom framställnin - Bil. N:o 7 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. 61 gar hos vederbörande tjenstemän, presterskap och folkskolelärare samt upplysningar, råd och varningar, meddelade åt jordegarne, väcka uppmärksamhet på fornlemningarnes värde, lifva omsorgen att dem vårda och sålunda på öfvertygelsens väg motarbeta det förstöringsbegär, som ensamt genom lagbud icke kan hämmas. Ännu återstode dock vidsträckta delar af fäderneslandet att för samma ändamål genomforska, och nödigt vore dessutom, att redan undersökta orter tidtals finge emottaga förnyade besök af Antiquitetsintendenten, så framt det önskade målet skall vinnas.
Vördnadsfullt böjde jag mitt hufvud för den gamla, men lämnade åt hennes goda vänner fru Lindbohm och syster Mimi att föra konversationen. Och tack vare deras förmåga att under vänliga ömhetsbetygelser framlocka de ämnen, hvaromkring fru Ahlboms tankar ofta bruka röra sig, fick jag reda på ett och annat ur hennes lif, lösryckta bilder fångade i flykten. Att hennes fader hette Berg och varit en förmögen handlande, som hade sin hökeriaffär uti n:r 24 Badstugatan på Norr, och att hon vid tjugutre års ålder stod brud i samma gård. Hennes mans namn var Ahlbom och hade han samma slags affär som fadern. Om hennes bröllop för sjuttiosju år sedan i det burgna, köpmanshemmet ville jag gärna gifva Iduns läsarinnor ett litet begrepp, men det enda som fru Ahlbom nämnde om detta v a r: » Mamma ville hafva det så stort och gjorde det så fint och Ahlbom var så snäll. » Det ljöd så egendomligt i mina öron höra den hundraåriga med sin beslö- jade röst tala om » m a m m a ». Vidare berättade hon om, huru vacker kronprinsessan Josefina var, när hon som brud kom åkande från Haga in till Stockholm. Om huru konung Karl den femtonde en gång under sina promenader på Stockholms gator blef varse drottning Lovisa, gående på orätt trottoar, huru han då skickade en gardist fram till drottningen med tillsägelse att gå på rätt sida af gatan, om drottningens häpnad öfver gardistens tilltag och kung Karls hjärtliga skratt öfver sitt skämt med sin gemål. Fru Ahlboms egna barn äro döda, men att hennes barnbarn och barnbarnsbarn genom sin kärleksfulla uppmärksamhet förljufva hennes dagar märktes väl, och att de uppväxande barnbarnsbarnen ofta voro föremål för hennes tankar, det hördes nogsamt. Drag ur deras lif berättade hon och bland dessa att » Gustaf Valdemars son » (Valdemar är hennes sonson), som nu är styrman, vid sexton års ålder räddade ett människolif i en af Belgiens hamnar och för denna bragd blef belönad med en medalj.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Sammansatta Be v i 1 In.- Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.Utskits d. 21 oell 28 sisth Juli på bordet lagde Betänk:de N:o 11, i anledning af väckta motioner om förändring i vissa delar af K. Förordningen d. 27 Nov. 1857, ang:de vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distiilerade spirituösa drycker. Utsida hemställan i enledn. af Hr Waerns och Riksdagsfullmm Anders Gudmundssons motioner ang:de förändring af stadgandet i g 1 om det minsta belopp bränvin, som finge säljas af andra än dem, som blifvit till bränvinsförsäljning särskildt berättigade. Hr Hjärne, Harald: Jag bar inom Utsk:t icke kunnat bi träda den åsigt, som ligger till grund för afstyrkande af hr Wserns motion om höjande af minimum för bränvinsförsäljning, emedan jag tror att ett så lågt minimum som 15 kannor ovilkorligen måste leda till författningens eluderande. Då emedlertid opinionen i detta fall icke ännu är så utbildad, att jag kan hoppas någon förändring härutinnan, vill jag icke nu framställa något förslag i denna syftning, utan har velat anmäla denna min från Utsk:ts skiljaktiga åsigt, för att för framtiden hafva händerna fria. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framstäld propos., blef Utsk:ts förevide hemställan af R. o. Ad. bifallen. Utslcts öfriga yttranden rör:de g 1, samt hemställanden ang:de §§ 2—4, § 5 och'§§ 7—10. Biföllos; hvarjemte Utskits i det vid Belänk:t fogade transsumerade förordningsförslaget intagna förslag till förändrad redaktion af § (44) ny 45, hvilket föredrogs i sammanhang med Utslcts sista hemställan i afs:de å §§ 2—4, blef af R. o. Ad. godkändt. Utsk:ts under § 11 gjorda hemställan. Frih. Posse, Johan August: