Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lill visst belopp i kontant, enligt de utaf kommitterade i detta afseende föreslagna grunder; äfvensom att, hvad angår sådane utarrendei'ade boställen, hvilkas arrenden äro anvisade till aflöning, frågan om indragning deraf likaledes må blifva beroende, på pröfning i sammanhang med de serskilde löneregleringarne; börande på sätt Rikets Ständer för deras del beslutat och äfven synes vara lämpligt, de till regementerne anslagne utarrenderade boställen, intilldess en slik lönereglering i afseende å indelta armeen egt rum, eller åtminstone tills vidare, förblifva under vederbörandes disposition och alltså regementslöningsdirektionerna fortfarande ombesörja uppbörden och fördelningen emellan vederbörande löntagare af de inflytande arrendeafgifterne. För öfrigt skulle iakttagas, att hvarje skeende förändring med de indelte lönerne för de ordinarie embetsoch tjenstemän, uti hvilkas fullmakter eller konstitutorialer serskildt förbehåll ej blifvit gjordt, först vid deras afgång från tjensten verkställes, så vida de icke sjelfve förklara sig nöjde, att den dessförinnan försiggår; i hvilket afseende yttrande borde hvar och en affordras; att uti regleringen härmed icke inbegripas sådane tjenstebefattningar, hvilka åtnjuta aflöning af de till serskilde inrättningars disposition ställde anslag; samt att de] anslag, hvilka framdeles kunna jvarda anvisade i stället för indragne indelningar, erhålla lika helgd som indelningsverket, så att de icke utan Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers sammanstämmande beslut må kunna förändras. Beträffande åter de indeldta anslag, som äro anvisade, dels till åtskilliga allmänna verk och inrättningar, kyrkor och fromma stiftelser, dels till enskilda inrättningar och personer, äfvensom räntor och tionde, som tillgodonjutas i följd af vissa hemman åtföljande besvär, så tillstyrkte Departements-chefen i underdånighet, att hvad kommitterade rörande grunderne och vilkoren för indragningen af dessa anslag i underdånighet hemställt, måtte af Kongl.
Jag tror, alt med dessa förändringar borde man vara ömsesidigt nöjd oell kan ej instämma deruti, alt elementarläroverkens lärare m. fl. derigenom för mycket gynnas, men endast befrias ifrån att, en gång ditkomne, dervid till dödedag blifva fästade, hvilket i min öfvertygelse vore högst otjenligl, ty derigenom skulle läroverken komma all stå på samma punkt i stället för att gå framåt. Hr Lagerhjelm, Pehr: Det är ostridigt att borttagandet af den dubbla Ijenstårsberäkningen vore i vissa hänseenden nyttigt. Detta bar också länge varit insedt. Hvad som återhållit derifrån, är, att man icke ägde något surrogat för den förmån man derigenom betagit skollärare. Äfven för undervisningen har det en fördel med sig, som den siste talaren också nämnde, att ingen söker sig in på läroverken blott för att få dubbla tjenstår. Den fördelen är icke heller att förkasta, men hela hindret för den dubbla tjenslårsberäkningens upphörande består hufvudsakligen i br istande anslag för de offentliga läroverken. Detta insågs redan för 10 är sedan, men dertill behöfves ett betydligt belopp. Det som anslogs var icke tillräckligt att ersätta behofvet , sorn skulle uppkomma, i händelse den nämnda tjenstårs beräkningen upphörde; och om man jemför den ställning, hvaruti nu så väl pastoralvården som undervisningen sig be - Den 18 Januari. a63 finna, med deri nya, som man skulle kunna tillvägabringa, innebärande en annu fullkomligare pastoralvård an hittills, så riskerar man likväl alt läroverken icke skola besättas med skickliga män, såvida icke Staten kunde sörja för deras framtida underhåll. Har man då vunnit elier förlorat? Man hetänke, innan man besvarar denna fråga, att det är just vid läroverken, som presterskapet bildas! Det är svårt att säga, om skicklige och nitiske läraie skulle kunna erhållas, äfven oin den dubbla tjenstårsberäkningen borttoges. På en blott opinion i detta hänsende är alltför äfventyrlig! att bygga en statsålgärd i ett så vigtigt ämne som den allmänna undervisningen.
Herr Munck af Rosenschöld frågade, om den af Herr Grefven och L ndtMarskalken nu lemnade upplysning vore tillförlitlig4 i anledning h varaf 9 Herr Grefven och LandtMarskaIken yttrade, det berörde underrättelse val ännu icke i officiel väg från de andra Riksstånd n ankommit , men att någon anledning i !<e « ore att tvifla på rigt ig heten deraf, och hade H rr Grefven och LandtMarskalken endast trort sig upplysningsvis böra meddela Ridderskapet och Adeln samma underrättelse , utan att derföre anse den i ringaste måtto böra verka på Ridderskapets och Adelns Beslut. Herr Cederskjöld: Om mitt minne ej allt för mycket bedrager mig, har förut aldrig varit fråga om mer, än hvad Utskottet nu tillstyrkt, nemligen en Månads förlängning af Prtescriptions-tiden, räknadt fiån den dag då Beslut derom blifver allmänt kungjordt. Eå nu der emot blifvit yrkadt, att den Månad, hvarmed Praescriptions-tiden förlängdes, borde räknas fi an den dag, då allmänna FinanceRegle1 ingen kommer till Allmänhetens kunskap ; synes detta mig vara en alldeles ny Motion, hvaröfver Utskottet aldrig blifvit hördt, och som således ej nu lär till afgörande kunna upptagas, ej heller göra något uppehåll iden gamla Frågans afgörande. Häraf hämtar jag 34© Den 24 Martil, f. in. således en ytterligare anledning till min ödmjuka anhållan om Proposition på Bilall till Utskottets Betänkande. Herr af Brinkman, Gustaf: Jag instämmer, för min del, till alla delar uti hvad Herr Grafve Mörner och Herr Cederskjöld nyss anfört. I anledning af hvad jag för en stund sedan hört yttras, att Executionsverket i Landsorterne skulle vara förfallit, samt i följd deraf Crediten försvunnen, önskar jag få Veta, i hvad afseende sådant kan sägas hafva inträffat.
Majit hittills serskilt i Nåder tillagt i 5oo Rvlr I '' * Stockholms ^ ?olicef ^marens’Tjenstimän.1Varje Molholms Studs Milita t r~Compagme, underhållet af Rodge rskanet nf gjorde ännu vid i832 års slut, enligt den Stat, som genom Rond R * den 3 Oktober 1809 blifvit faststäld, ,36 man jemte8Befäl, till bestrid d af Fångförmg morn Staden, åtskilige vaktposteringar, bevakning vid p”* 6 cutioner, handräckningar vid arrest erin »ar m. m Å 1 r Uxe längre lid, i följd af fönevilkorens otillräcklighet ' !’’ T 1 b> fdan Mt vid Truppen få dugligt folk anstäldt, i så föga ijmislLTt^skiS^ ocl^åU e” till utseendet så hiet motsvarande måttliga anspråk att janvid slutar W Smnrd-e f S »i? föranlkten till ifder £ {. Maj:', f andt, ! Set afgifva Förslag 1,11 förundrad organisation af denna Corps. Seda, Eder Kongl. Majit den 16 sistlidne Martn i Nåder bifallit detta Förslag, har detsamma den i derpåföljde Junii galt i verkställighet; och resultatet deraf synes hittills varit tillfredställande. Compagnie!, som blifvit reducerad t, består nu af i Capitaine såsom Chef, i Lieutenant, 5 Under-Officerare, 2 Profosser, 3 Trumslagare, 5 Corporaler och g5 Soldater, med Uniform och Mundering efter bruklig modell, samt med ny aflöningsoch BeklädnadsStat, uppgjord i nära likhet med Garnisons-Regementernas. Befriadt från flera onödiga Vaktposters hållande och andra för Corapagniets egentliga ändamål främmande besvär fortfar Compagniet för öfrigt med ofvanomförmälde tjenstgöring, och har tillika på försök, i Brandvakts-Corpsens ställe, öfvertagit Nattvaktens bestridande i Staden inom broarne.
Domaren är med enthera i den skyldskap eller Swageriag, then Äktenskap efter 2 Capitlet Gifterm. B. Antingen owilkorligen förbndit är, eller ej utan Konungens särskildta tillstånd fär byggas, sä ock om han är emheras Syskonbarn i skyldskap, eller i andra Swägerlaget med enthera befryndad, i the leder som uti 6 §. äberopade Capitel nämnas: eller är Domaren thess wederdelvman eller upenbara owän, eller äger Domaren eller hans skyldeman, som nu nämnde äro i then saken del, eller kunna the nägorr synnerlig nytto eller stada cheraf wänta, eller hafwer han i annan Rätt i samma sak Domare waru eller förr warit Fullmägtig theri eller wfttnat eller förut såsom Betjent i nägon Rätt elier H06 Konungens Bcfallningshafwande något stut fattat, som rhen saken rörer, eller hafwer han sjelf en lika sak i annan Rätt; Wet Domaren, att fädant jas emot honom Den i3 November. 8z? honom är, änka att Parken ej är therom kunnig, träde sjelfmant frän Rätten. Riksens Ständer framhärda, oc. Föredrogs ä nyo Grefwe 6yllendorZ8, polian Nenning, den 14 November ingisna ocy sa Bordet lagde Diktamen, om föreffrifter rörande wai till Banco och RiksgäldsFullmägtige. Zerr Ltjornelä, Lamuel. Dä Banguen är Riksens Stänvers Werk, och Fullmägtiga bero af Riksens Ständer, synes det mig ej andra än Ständerna sjelfwa böra kunna dem wäija, och i följe deraf obilligt, att de mellan Riksdagarna, fä wida kj varancé inträffar, ftulle kunna ombytas. Grefwe O^liendorAs Diktamen blef uppä gjord proposition remitteravl lil! RiddarehusUtfkottet. Friherre knäbeck-, ^lexanäcr, uplasie följande lill Protokollet:
Statsoch Bevillnings-Utskottens Angående minskning i Stämpel-afgiften för Spel-Kort, och förändring i afseende på sättet för Kort-Bevillnings-stämplingens verkställande, m. m.; samt om ytterligare förmåner och friheter för Gästgifverier i åtskillige orter. StatsBeviUningssamt dllmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens: Angående understöd för Nybyggare i de Norra Provinserna; och rörande Postföringen i Riket. Statsoch Banco-Utskottens : Angående tiden för nästa Revision af StatsBancooch Riksgälds-Verkens Räkenskaper; om förskott å anslaget för Götha Canal; rörande Riks-Ståndens olika beslut i afseende å sättet för slutliga behandlingen af frågan om inlösen af f. d. Filial-Disconternes utelöpande Skuldförbindelser; angående sättet Den 21 December «. m. 339 för slutliga behandlingen af målet rörande Lånerätt i Banken för Allmänna Brandförsäkrings-Yerket; och om Liquid för den af förra Kongl. Familjen liär i Riket innes tående förmögenhet. StatsBancooch Lag-Utskottens: Om stadgande af liquidationsgrund vid gäldande af Skulder i Banco-mynt, StatsBancosamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Rörande jemkning af Riks-Ståndens olika beslut, i fräga om Allmänna Magazins-Inrättningen, StatsLagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens : Om ändring i nu gällande grunder för Militiae-BostäUens och annan Krono-jords utarrendering. Statssamt Allmänna Besvärs,- och Oeconomie-Utskottens
Em. Hagdalil iii. fl. Halsovii.iiiieii, tidskrift för alliniiii och enskild litilso \ ~hrl, y ttrnr i sitt niiiiimer för den 1 februari följade: ~Siiir-cleZes or&amp;vamcie och u i i ~ l e ~ i sc~sopiz ~ c t ett ico,rceizt~ * ei * cct~t oc7h s~zu1r ' M~t mzä~ * inpwnedeZ ä v t5.uep.l cleol i 7r,mzcZeZrb hos oss .ilzföir * clcc Zuctosev; ilzcucuo.~ Pris pr burk 0111 l /, kilo kr. 2,60; l /, kilo kr. 1,30; l /, kilo kr. 1 ": li: ~lles hos brr specerihandln-re samt i parti Iios 2 ' 12. T; Wnborg &amp;? C: o, .Stoc7cI~oZ9n Koiigl. Hofievernntör. AMALIA LUNDBERGS Garnoch Tapisserihandel; 50 Drottninggatan 50, rekommenderar sitt väl sorterade lager. Rekvisitioner expedieras mot postförskott. csom e) nskril olyckarf&amp;llfOrs~l~; r~ s i g uti Bolaget F Y L G I A kunna hiiiivilncla sig till A X E L I N E STERECXAdress: Stoc7: hoZm, TTccsayatalr 40.. f. iii. och 6-6 c. in. !i ' riiffns diiistktles iiicl1: wi 1.0-11, T.ill Fredrika-Bremer-Forbundet insänd periodisk litteratur,. Nordisk tidskrift, n: r. T Statistisk tidskrift, n: r 2. - Svensk tidskrift, ii: r 11-1 ' 7. Ord ocli bild, n: r 10-12. - Tidskrift för kristlig tro och bilcliiiilg, " n: r 6.
Stad eller tullplats, för att der uppte samma förpassning och undergå visitation, innan mer eller mindre af de medförda varor å något stolle utlastas. 506 Eesv. och Ekon. Vtsn. Betänkande».. Till följe af dessa upplysningar, hvar» igenom Utskottet tror sig hafva kommit i tillfälle att visa, dst i fråga varande Seglationsfrihet verkligen är begränsad af sådana stad» gauden och författningar, att deras behöriga efterlefnad borde blifva en tillräcklig Coutroll mot öfverklagada missbruk; anser Utskottet sig icke kunna något föreslå i afseende på hvad Memorialets författare yikat; Och får derjemte tillägga, att, om grundade skäl till ofvannämnda rättighets öfverklagan» de mö ligen skulle gifvas, torde de samma snarare böra sökas i en försummad, än i ea bristande controll; I hvilket afseende det icke lärer tillhöra Utskottet att rörande detta ärende taga någon vidare befattning. Dock varder detta allt R. H. Stä ders Eget upplysta ompröfvande vördsamt understäldt. Stockholm den 5 Aprill 1818. Riksens Högl. Ständers Allmänna Besvärs» och EkonomiUbskotbs Utlåtande i anleda ning af de hos Högloft. Ridder skåpet och Adeln samt Högvördige l1 re st Ståndet gjorda anmärkningar vid Utskottets den 21 sistlidne Januari afgifna, och från välbemäldta 9.ne Riksstånd återremitterade Betänkande, angående väckt fråga om skyldighet för Gotha CanalBolag, att Besv. och Ekon. TJtsk. Eetånhanden. 597 besörja underhållandet af de vägstycken i Skaraborgs och Östergöt ands Län, hvilka tillhört sådana hemman, som genom C anal anläggningen blifvit indragne m. m. II os Höglofl. Riddersknpet och Adeln hafva anmärkningar emot Betänkandet blifvit gjorde af Herr Gr fve Baltzar Bogis>aus von Vlaten, som, på grund af de utaf Kongl.
Vid detta förhållande, och då det synes mig vara Rikets Ständers rättighet att veta resultatet af deras beslut, angående ifrågaställdte lagförslag, för att sättas i tillfälle att deråt bereda en med grundlagarne öfverensstämmande behandling i utan att i detta afseende bero af pluralitetens inom Lagutskottet vidtagne åtgärd, att förklara frågan böra förfalla, vågar jag vördsammast hemställa, att Utskottet mätte genom ProtocollsUtdrag förständigas, att till Rikets Ständer ej allenast inberätta huru frågan af deni blifvit afgjord, utan ock afgifva ett fullständigt motiverad t yttrande angående den behandling af ärendet, som Utskottet anser böra af de fattade besluten blifva följd; och då saken, såsom väsentligen inverkande på allmänna credilen inom landet, är af ganska 94 Den i Februarii f. m. stor vigt, hemställer jag derjemte, att Utskottet måtte få sig förelagdt att inom åtta dagar afgifva dess utlåtande, så att Rikets Ständer må medhinna att ärendet till slutlig handläggning befordra. Derefter uppläste Herr Printzensköldj följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Rikets Högh Ständers LagUtskott di 22 December 1829; §•6, S. D. Sedan Lagutskottet, i anledning t»f derom väckte motioher, uti dess under N:is 58 och io3 meddeldte Betänkandet! äfgifvit Förslag till ändring eller förklaring af 18 och tp §§ i Kongl. Förordningen den 10 Julii 1818 öni Inteckning i fast egendom; Så föredrogos nu från sätntelige respective RiksStåhden ankomne ProtocollsI tdrag, innehållande Ståndens i denna fråga fattade Beslut, och hvaraf hufvudsakligen inhemtades: ätt Höglofl.
Af Casper Wijkman frän Upsala Län: att föreskriften i denna §, det skifte bör öfvergå hela skifteslaget, då det af en delegare begäres, strider mot hvars och ens fria dispositions-rätt öfver sin egendom, hvadan Motionairen föreslagit, att det må bero på de delegares, som ej begärt laga skifte, godtfinnande, antingen de vilja deruti ingå, eller Önska få sina egor lagda uti förut vanligt Storskifte, med iakttagande likväl, att laga skifte emellan öfriga delegare derigenom icke hindras eller göres omöjligt. Af Petter Andersson frän Hallands Län: att det tillägg i förevarande stad - 48 Lagsamt Allm. Bcsv. o. Oec. Ut sk. Bet. IV.-o 8. gande måtte inflyta, att, enär, i större skifteslag, sökanderne erhålla sina Egolotter sig tilldelda på föreskrifne grunder, de öfrige böra ega frihet, att skilja sig emellan i mindre skifteslag, när de sig derom förena kunna, utan behof för byar och en serskildt alt taga laga skifte, på det tvånget ej måtte allt för vidt utsträckas, och för stora kostnader drabba Bya-lagen, der den ena ej förmår hjelpa den andra , då alla på en gång skola underkasta sig ovilkorligt skifte; samt Af Herr Tham, Wollrath , dels, att den fria nyttjande rätten af ärfd och väl förvärfd egendom vore, genom det förmynderskap stadgandet i denna § innebär, ovilkorligen rubbad, utan afseende på den förlorade kostnad, ett helt Bya-lag kanske för några få år sedan på ett fordom tillåtet Storskifte nedlagt; och för att bereda en enda delegaxes förmon, eller uppfylla hans Önskan eller nyck, skulle en hel samhällighet tvingas till utgifter, hvilka, serdeles på slättbygden, lätteligen öfverstiga deras krafter, då jordbrukare på sådane orter icke ega andra tillgångar, än den till låga priser fallna Spannmålen kan gifva dera; och dels Lagsamt Allm. Desv. o. Oec. Utsk. Det.
Hjerta har fästat sig vid räkenskapssättet inom GeneralTullStyrelsen; och yrkat, alt Utskotten skulle framställa förslag till ändringar deruti. Jag känner ej detta räkenskapssätt, men med visshet tror jag mig kunna påstå, att Utskotten icke med något skäl af rimlighet kunnat tillstyrka Rikets Ständer att, i anledning af en motion om tull å talgljus, ingå med en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, och anhålla om ett förändradt räkenskapssätt inom GeneralTullStyrelsen. Jag tillstyrker så mycket helldre bifall å Betänkandet, som jag tror, att Herr Hjertås anmärkningar, i händelse af återremiss, icke kunna föranleda lill något förändradt resultat, 2g3 Den i4 September e. rn, Herr af Billbergh: Jag är förekommeu af den sista värde Talaren, och vill endast tillägga, att af rubriken på Betänkandet linnes, att endast högre tull är yrkad på vissa effecter, och att Motionen icke föranleder till utredandet af förhållandet med handels-; balancen. Utskotten hafva svarat på hvad Motionärerna yrkat, och tyckas således hafva fullgjort deras pligt. För öfrigt torde BevillningsUtskottet minst böra tillvitas någon förbehållsamhet eller obenägenhet, då det fordras, att meddela statistiska upplysningar, enär alla de Tabeller, hvilka åtfölja Betänkandet angående Tullbevillningen, framställa fullständigare Tableauer öfver allt hvad som angår handel och näringar, än Rikets Ständer någonsin tillförene erhållit, och det är redigheten och fullständigheten i TullVerkets räkenskaper, som gjort det möjligt att meddela så tillfredsställande upplysningar. — Jag tillstyrker bifall å Betänkandet. Herr Hjerta: Jag anser mig skyldig förklara Grefve Posse, det jag aldrig lagt Utskotten till last att de ej medskickat en Copia af HandelsTractaten. Jag nämnde väl HandelsTractaten, men beklagade blott ofullständigheten af Betänkandet i den mening, der Utskotten omtala resultaterna af denna Tractat vara goda, utan alt nämna ett ord, hvaruti dessa resultater bestå. Jag trodde likväl detta vara förtjent
Dä jag uti wifta delar af det betänkande öfwer bränwinsbränningen i Riket, som nu, af Allmänna Besvärsoch Deconvmiä- samt af Bewill»ungs - Utskotten gemensamt, kommer till Riksens Högloft. Ständers granskning art öfwerlämnas warit af olika tankar med pluralirekens, anhäller jag atr Uti detta Memorial fä nprcpa hwad >ag rinder discusionerne sä ofta ansörr, bäve uti Occonomiäoch Beswärs-Urfkot et enfkildt, som uti det feder» mera sammansatta Ulffoklct, och anhäller jag likaledes, Den -4 November. rZ77 des, akt detta mitt anförande mätte med betänkan» det till de Högloft. Riks-Slänven fä åtfölja» Jag instämde till hela dest innehall, med der Betänkande som Allmänna Beswärsoch OesonomiäUtffottet asgaf den zo sistl. Augusti, och anser det wara grundadt pa de mäst godkände politiska oecoriomiffa principer. Och sedan det blef ärerremirteradr har jag förblifwit wid samma vfwertygelse^ Men af alla de förändringar sorn detta betänkande undergått, äro i synnerhet följande delar de, emot hwilka jag protesterat och anser i högsta mohn skadlige, nämligen den gränslösa tillåtelsen af pannerymder, den sä wida utsträckte bränningsrättigheten för personer af alla closter; och den äl Släderne Stockholm och Götheborg lämnade rättighet akt idka <sa kallad) husbehofsbränning. BränwinSbränning katt efter min tanka aldrig räknas ibland de menniskans rättigheter, hwilka i ett wäl inrattadt och under lagar och ordning ejri. sterande Samhälle, böra wara en önskelig rättighet för en hwar i Samhället utan undantag. Icke eller kan jag någonsin fatta att den bör anses stsonr en tillåtlig industrte.näring, skild fran jordbrukar»^ eller säsom en »verkelig Sladsmanna näring.
Wi kunne ännu fä bade räuwisa och oräitwisa fälttåg der Ca» vallerie alc för wäl kan behofwas. Harwid upkom bland Ridderskap?! och Adeln mycket buller. Grefwe l^ovenbjulMj Larl, instämde aldeles med Friherre beckerström. Dek more afgjordt 6tL Exereirii-Esqvadrouer gjort mycken nytta der Se marik - 1-772 Den 28 November. rit införde. Att reducera dem more att betaga Armeen ett tillfälle till bättre öfning och större skicklighet. Om olägenheter uu dermed följt för Rusthållare, torde de uran indragning kunna afhjelpas, om det lämnas Kongl. Maj:t öper akt med wederbörande om bästa sättet öfwerenskomma, och salunda sätta alt pä en dräglig sol. Herr Grefwe» tillstyrkte derföre akt Stats-UrskoltetS förslag ej mätte affläs. Friherre AäellvLrä, Lric (-öran, anmärkte att Stats, Utskottet hade upgifwlt en medelwäg, hwilken kanske icke alla wid upläsningen hade fattat, hwarsöre han anhöll att Dest betänkande än en gäng mätte uplasas. Herr ?LK!man. Dä detta mål till Statsutskottet remitterades befann Det sig i en werkeligen brydsam belägenhet alt afgöra en sä aldeles nnlitairisk fräga. Stars-Utskottet fann dock atk det ej kunde höra till Dest ätqärd att pröswa inrättningens nytta, och att Skänderne ej kunde eller borde föreskrUwa huru en troup bör exerceras, utan att Utskottet endast hade alt yttra sig öfwer kostnaden. Dä den som hittills kill denna inrättning warit antvänd, bäde för det Allmänna och enskilda personer warit ganska betungande, har Utskottet förestagit andra utwagar, bade kill Statens och enskildes lättnad.
Att beräkna besparingen ensamt i medikaments-kostnaden för ett år här i vårt land, är naturligtvis ingen lätt sak, utan tillgång till upgifter öfver samtliga i riket varande Apotheks årliga omsättning. Men om man antager, att denna gör i medeltal för hvarje af Apotheken i hufvudstaden och de betydligare landsortsstäderna 10,000 rdr rmt, samt halfva detta belopp i småstäderna och vid lands-apotheken, så kommer man sannolikt upp till en mill. rdr och deröfver, sora åtgå till menuiskooch djur-sjukdomarnes behandling efterdet gamla systemet, under det icke ens tjugondedelen - Den 30 November e. m. 529 delen deraf skulle erfordras för samma antal personers och djurs skötsel efter homöopathisk method. Eftersom iag kommit att nämna kreaturssjukdomars homöopathiska behandling, vill jag fästa B. St:rs upmärksamhet på den nationalvinst, som äfven deraf är att hemta. Det är bekant, att mot vissa smittosamma sjukdomar hos såväl hornboskap, som hästar, svin oell får den hittills praktiserade djurmedicinen icke känner bättre utväg, än — nedslagtning. Hvilken förlust härigenom tillskyndas den enskilde egaren till djuren och tillika hela nationalförmögenheten, är lätt att inse. Vid det 4:de allmänna Svenska Landtbruksmötet, hvilket hölls i Malmö år 1849, utgjorde frågan om lungsjukan hos hornboskapen ett af öfverläggningsiimnena. De tillstiidesvarande veterinärerne både från Sverige och Danmark hade intet bättre råd, än hvad jag nyss omnämnt — nedslagtning. LandtbruksAkad:ns så förtjenstfulle Sekreterare, Hr Nathhorst, var den enda, som framstod med en annan mening. Han anmärkte, att, konseqvent haudladt, skulle man gå tillväga på samma sätt äfven vid smittosamma sjukdomar bland menniskor, men om man så gjort, skulle säkerligen läkarekonsten aldrig upnått sin närvande ståndpunkt. Det måste hos denna konst, rätt använd, finnas någon hjelp också för husdjuren; — efter hvilken anmärkning