Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
G re five V o n k. a nri r>A8 kia u 8S n, .^1 bescb c. ta. Annars skulle möjliglwis Ridderffapet och A« deln kunna komma art taga ett öfwerstödigt beslut. Herr Grefwe» och Lan dt-Ma rsk a lken hemstälde i anledning häraf, om icke Ridderskapet och Ädel» wille läka denna sräga hwila, till dest nogare underrättelse om dctze upgiftec hunne anffaff',6. Friherre Lsäsrsrrom, ssccrli. Wid hwad Herr Grefwe lAornsr anfört rörande nödwändigheren, art beloppet af der stora Credilivct mätte förblifwa c» hemlighet,far jag erindra, alt sädant alris warit brukeljgr, och dertill är ctt gällande skäl, dct att cj Fiende» bör känna wära tillgångar för ögonblicket. Dessutom följer det af ordalydelsen i Regerings.Formen, som förcskriswer att Creditivet skall ligga försegladt i Ban» quen, hwilkct wore onödigt, om ej dermed menades att dcst innehäkl skulle wara hemligt. Grefwe kkö^nsr, (larl 6abrisl» yttrade det han ej anfag nödigt, art fjerde man skulle till pricka känna beloppet af den summa som Crebitivet inne» hölle. Herr Grefwe» och L a nde-Marskalke» proponerade bifall till Grefwe lAörners motion, art der större Credilivct skulle hallas hemligt, cch endast wara kändt till sitt innehall, af Vanco.Utffotter, r.Lgrs anfag nödigt otc först erhölles underrättelse) hwilkendera af de särskilde upgiskerne, Friherre !,.i! seneran^: och Herr von 8eIiulÄentteim meddelat, wore den rak» De» 7^2 Dcn iz Dccenrber. Deputerade af Stats-U:ffoi:et cch Hans Mi>j:t Konungen. Ropades Ja och 17? c j, samt pä bordcc.
dam inackordera sig i god fam., der barn finnas och halfva priset kunde ers. gen. 1 å 2 timmars daglig musiklektion. Svar: » Landet », Upsala, p. r. [383] U N G förfärdiga underkläder. i fara. att bitr. S ö k. r. A s k a, Norra Sandby, Hessleholm. [374] E N PS caCO FLICKA, Å R, v a n v i d husliga sysslor, ö n s k a r n u eller till hösten plats i e n bättre familj, helst p å landet för att g å frun till hända i bushållet. Godt skånskt grofbröd. Tag 8 kannor vatten, en handfull salt, 1 d:o kummin; bringa det i kokning, hvarefter det, då det kokat några minuter, sammanblandas i baktråget med groft rågmjöl tilJ en stadig deg, som bör stå en half timme, hvarefter den arbetas med en lång degspade, tills den blir ' " 3 PS [387] Sofia Ekman $ C:o PLATSSÖKANDE. p Läroär n y - insänSleipTamm. [389] E N S T U D E N T med utmärkta betyg och rekommendationer önskar nu genast informatorsplats. [382] X / 1 Gefle Ångväfveris 163 Ho * w vid varuinköp billigare pris än andra, så vida d e hänvisa till resp. annonser i Idun. Annonser mottagas genom 8. Gumseflus annonsbyrå locn nos redaktionen till 2 5 öre pr 4-spaltig petitrad ( Tidningen kostar endast en (I) krona for qvartalet, befordringsafgiften inberäknad. — Fullständig modeoch mönstertidning gratis. Pris 1 kr. Scharwenka, Album fur die Jugend. O p. Idun Stockholm, Iduns Tryckeri Aktiebolag. Prenumerationspris p r Idun ensam _ Iduns Modet., fjortondagsuppl. Iduns Modetidn., månadsuppl. Barngarderoben är: kr. Klara Södra K y r k o g. 1 6, 1 tr. A l l m. telef. Prenumeration sker &amp; alla postanstalter i riket.
Vid dessa sammanträden halva dels handlagts löpande ärenden, dels granskats och antagits af särskilda komit6er utarbetade planer och stadgar förf3rbundsbyrdns vmksmhet inoni alla dess olika omriden, för ~mddefande af r&amp; ' och handledrzirnrrg vid hnrzshrdier, för en yukkassa m. m.; om hrilka företag i det följande utförligare redogörelse meddelas. För att sträcka sin verksamhet till landets olika delar ocli i dem vinna medarbetare, har Styrelsen utsett flera ombud i landsorten. Förbundsbyrån, som under första skedet af föreningens verksanihet bcgagnade en af Slöjdföreningen kostnadsfritt uppiteii lokal, inflyttade den I april i den nuvarande lokalen, rg A Lilla Vattugatan, hvilken hallits for allmänheten tillgänglig hvarje söknedag kl. 12-4. Sasom chef for byrin har fröken Mina Forsclf, af intresse för saken, utan all ersättning, goilhetsfullt tjenstgjort. Till byråbiträdc och bokförare har utsetts frbken Cerintd Adelborg, hivilkcn mot en, i förhallande till det trägna arbetet. ringa aflöning tjenat dcii goda saken. Uyrins verksamhet har vant mycket omfattande, Iivadaii den vid henne anst ' alda personalen mången gång visat sig otillräcklig, livarför längre eller kortare tid sasom extra biträden tjenstgjort fröknarna A. Carfbmg, S. UInd. O. Adelborg ocli Af. Ttrsmeden. Hyran liar för Styrelsens rakning utfardat kallelsebref till nyvalde ledamöter, skött kassarörelseii och expedierat förbundsnieddelandena. Under den första tid byrin hölls tillgänglig (december 1884) var hennes verksamhet inskränkt till att lemna rad till bokinköp för julen. Under år 1885 har i utfardade cirkulär gifvits tillkänna, att b y r h meddelar råd i ekmorniska, juri ' duka och hygriniska angelägenheter. Förvaltningsutkottet liar, för infriande af d e t h löfte, förvärfvat byräii biträde af franistäcnde yrkcsniän inotii dessa områden. (Se bilaga z).
St:r måtte i underd. skrifvelse anhålla det K. M. täcktes utfärda ny författn. till skyddande af landets fornlemningar, med stadgande af tjenliga ansvarsoch vitesbestämmelser för förstöring af desamma samt låta uprätta och sprida förteckningar å dessa minnesmärken, äfvensom i öfrigt vidtaga de åtgärder, som för deras bevarande kunna anses lämpliga och, der R. Stms medverkan för sådant ändamål finnes nödig, i ämnet aflåta Nåd. Propos. LI. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ på 11 om aftonen. In fidem protocolli. Albert Munck. Maj. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 9 prot:s-utdr. för d. 13 dennes samt pleni-prot. för d. 8 sistl. April e. m. Öpnades Hrr Elektorers listor vid val af 1 :o) En ledamot i StatsUtsk. efter N:o 2324, Hr Ericson, Nils; hvartill blifvit utsedd : N:o 778, Hr Leyonancker, Wilhelm Fredrik; 2:o) En ytterligare supleant i SlalsCtsk., hvartill blifvit utsedd : N:o 279, Frih. von Vegesach, Achilles; 3:o) En ledamot i Bovilln.Utsk. efter N:o 373, Frih. Sköldebrand, Knut, samt en supleant i samma Utsk. efter N:o 1257, Hr Eding, Fullm. Gr. Piper, Thom.; hvarvid blifvit utsedde till Ledamot : N:o 1233, Hr von Strokirch, Johan Paul Fredrik; Supleant: Nio 215, Ilr Ramsay, Fuliin. Gr. Oxenstjerna, Axel Thure Gabriel ; 4:o) Tvenne supleanter i BankoUtsk. efter 1794, Hr von Hofsten, Cari August, och N:o 1703, Ilr Blomcreutz, Fullm.
– Ja, men se det vill jag höra på, och derför går jag med – sade Gunnar och gick äfven med, och hvad ännu mera: han störde alldeles icke deras läsning, utan gick tyst och stilla bakom de andra, och tyckte att Elin för hans ögon såg ut som en «Guds engel», der hon gick och tolkade «Guds ord» för den arme, hittills halffånige ynglingen, som nu, dels i egna, dels i några af Gunnar lånade klädespersedlar, som Elin bedt honom om, gick der så snygg och skicklig, samt bevisade i sina svar, väl att han var ytterst enfaldig och dum, men visst intet utan både hjerta och en smula förstånd. – Hvad tycker du om vår rare kyrkherre? – frågade Gunnar Elin, när de gingo ur kyrkan. – Ack! det är en herrlig Herrans tjenare! – sade Elin, som gråtit varma tårar vid den värdige prestmannens, till enfaldiga och rena hjertan gående, ord. – Ja, det är en Herrans och ärans man – sade Gunnar – jag ville alldeles bära’n på mina händer. Från kyrkan skulle Abraham gå bort till «ena mustera»,40 som lofvat honom en «summerrock», och Elin återvände således allena med Gunnar. När de vikit utaf vägen och lemnat allt det andra kyrkfolket, hvilka med nyfikna blickar betraktade den unga, vackra och nätta flickan, som de blott en gång förut sett vid deras kyrka, då gingo de båda tysta en lång stund. Slutligen sade dock Gunnar: – Elin! Vet du jag har något på hjertat, som måste fram. Jag vill be dig om något, som du måste lofva mig. – Och hvad kan det vara? – frågade Elin och stannade och såg på Gunnar, hvars röst var ovanligt allvarlig och djup. – Jo, kom och sätt dig här litet – bad han – jag vill be dig om något. De satte sig på en mjuk och inbjudande skogstufva. – Jo Elin – fortfor han och tog hennes hand mellan sina – du ska’ lofva mig, lofva mig heligt att aldrig aldrig i din tid taga tjenst på Grantorp. Och vid dessa orden blixtrade hans mörka öga både af vrede och svartsjuka och kärlek, och var ock förfärligt eller oemotståndligt.
Derjemte vill jag äfven tillägga, det man har alldeles förbisett, alt det finnes en annan formation i riksrätten, hvilken, ehuru icke afsättlig genom Konungens makt, likväl är amovibel på ett annat håll. Högsta Domstolens medlemmar kunna nemi. genom en för vårt land egen ostraebm olaf representationen beröfvas sina platser; de innehafva således förti oende-embeten och äio följaktligen 372 Den a4 April e. m. fullt ut om icke meia beroende af impressioner utifrån än de andra. Jag vill visst icke bestrida, att icke riksrätten kunde önskas vara bättre sammansatt än den är, och i den händelse alt ett förslag varit i fråga, som hade stått oafhängig! från andra förslag, så skulle jag hafva tillstyrkt Ståndet att såsom sin gemensamma tanke förklara, att den rättelse uti nuvar. stadganden angtde riksrätt borde äga rum, alt då den äldste ledamoten i ett colkm eller i Svea Hofrätt har förfall, så skulle den närmaste i ordningen i hans ställe inträda i riksrätten; men då nu detta förslag är satt i sammanhang med andra förslag, och vi icke lära kunna här improvisera en ändamålsenlig organisation af riksrätten, så tror jag att det är bäst att låta de smärre förbättringarne, som kunna komma i fråga, hvila till en annan gång. Efter upptagande af de olika förslag tili gemensamma tankar och anmärknrr emot Utsk:s framställning, som blifvit gjorda, hemställde Hr Frih. o. Landtm, nu, om R. o. Act. behagade bifalla det först framställda, af Gr. Frölich gjorda förslaget, att R. o. Ad. skulle såsom sin gemensamma tanke antaga det af Gr. Spens framställda förslag. Ropades starka nej, blandade med ja. Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfverrösta! ja. Uppå derefter framställd propos. förklarade R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke, alt Utskts förslag, i följd af R. o. Ad:s öfver Utskis mern. N:o 85 fattade beslut, icke nu kunde föranleda lill någon åtgärd å Ståndets sida. Frih. Cederström:
Ständer öf. verlemnat Tabell-Comrnissionens i underdånig-, het afgifne Utlåtande, angående Riksens Stän^ ders vid 1815 års Riksdag yttrade önskan i ål. s k j I lige omständigheter rörande QuinquenniU Tabellemes upprättande jemte de, i följd deraf, utaf Commissionen författade Tabeller; så hafva Riks-Stånden remitterat desse Handlingar till Stats-Utskottet i afseende å den af TabeU-Corrimissionen föreslagne tryckning m, m. Vid handläggningen häraf, har Stats.-Ut-, skottet funnit Comrnissionens utlåtande, såsom innefattande fullständig uppgift af hvad Tabel-' lerne innehålla och vidlyftigt upptaga, samt i Stats-Utsr.ottets Eetiinkanilen *497 flere hänseenden upplysande, böra till trycket befordras att ej mindre bland Riksens Höglofl. Ständer utdelas, än ock hållas Allmänheten mot betalning tillhanda; Men beträffande sjelfva Ta» bellerne, synes tryckning deraf vara mindre angelägen; och då densamma efter hvad Utskottet inhämtat, skulle fordra en tid af minst 1 år samt medföra en kostnad af omkring 3000 R:dc B:ca, höra undvikas. Beträffande åter Comrnissionens Förslag örn icke Riksens Ständer skulle finna för godt utse någon serskild Fond för framtiden till tryckningskostnaden af ej allenast Quinquennii-, utan ock af årliga Mortalitetsoch Nativitets» Tabell - Sammandragen ; får Stats-Utskottet upplysa, att på Stat nu bestås till tryckningskostnad och expenser i och för TabellCommissionens arbeten en årlig summa af 480 R:dr B:co; Qch då detta anslag synes lemna erforderlig tillgång för tryckning af en sådan på uppgjorde Tabeller grundad Berättelse, sqm den nu afgifne, hvilken upptager en fullständig Resumée af förhållandet och alltså tillräckligen uppfylla? ändamålet, har Stats-Utskottet trott någon aapan Fond eller tillgång för detta behof icke böra anslås.
Vid §:n ig, 3 raden står: ”samhällets myndighet,” borde slå: samfundets myndighet. 4 raden står: ”å samhällets vägnar,” borde stå: å samfundets vägnar. 5 raden står: ”samhället,” borde stå: samfundet. Vid §:n 26. Här synes klart, att ordet ”samhällets,” icke kan begagnas emedan detta ord har en alltför vidsträckt bemärkelse; om ordet ”samfundets” begagnas, så blir meningen klar. Nämnden utöfvar icke Svenska samhällets rätt, utan det inskränkta famfundets, socknens, eller de förenade socknarnes rätt. Ytd §:n 32, 2 raden står: ”communens,” borde vara: samfundets; likaledes på näst den sista raden. Vid §:n 33. Är det ej nog att 11 §:n härom stadgar? Vid §:n 34. Förordningens stadganden böra bär införas. Vid §:n 36, 6 raden, böra orden ”hans område” [utgå, och ordet roten i stället införas. Dessutom boide det sägas: (sitt område). På 7 ladén höra orden ”eller district” alldeles utgå, 1:0 emedan de äro onödiga, 2:0 emedan district är ett utländskt ord, sorn dessutom kari försvenskas med område. De 6 sisla raderna kunna alldeles utgå; ty då det förut i 16 §:n (af mig föreslaget i i5 §:n) är sagt, alt samfundsområdet bör delas i vissa rotar, samt äga en ålderman, så synes ganska oegenlligt att i denna § angifva en häremot stridande inrättning, nemi. en underafdelning i roten med en särskild, under åldermannen lydande, s. k. tillsyningsman. Der roteområdet skulle fordra en sådan delning, må den då enligt stadgad ordning genast styckas till Den a 9 Augusti f. m. alne rotar med hvar sin ålderman, så att organisationen må blifva enstämmig och ordentlig. Hr von Rosen, Georg:
I öfverensstämmelse med den åsigt, som af Rikets Ständer vid sednaste riksdag yttrades i en då väckt likartad fråga, anser Utskottet, att ett enda institut i ändamålsenligt och väl vårdadt skick är att föredraga framför flere dylika, ofullständigt ordnade instituter, för hvilkas tillvägabringande, utom den betydliga kost naden, ett väsentligt hinder för öfrigt möter genom bristen på lärare i den speciela undervisnings-skickligbet, som för ändamålet erfordras; och då Utskottet här ofvan tillstyrkt beviljande af ett betydligt anslag till förbättrande och utvidgande af det institut, som nu finnes, hvarigenom hufvudsyftemålet med motionärens framställning äfven kan anses vara vunnet, hemställer Utskottet, att den väckta motionen icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 102:o. Uti en hos Preste-ståndet väckt, till Utskottet remitterad motion har Domprosten Knös påkallat Rikets Ständers uppmärksamhet å angelägenheten att tillse, hvarifrån de medel skola erhållas, som, i händelse Rikets Ständer bifalla Kongl. Majlis Nådiga framställning om flere mindre fullständiga skolors utvidgande till högre elementar-läroverk, komme att erfordras för byggande af nya lärohus eiler tillbyggnad af äldre dylika. Enligt gällande föreskrifter, skulle byggnad och underhållande af lärohus, der sådant icke efter författningarne åligger städerna, bekostas af Stiftens byggnads-kassor genom vederbörande Biskops och Konsistorii försorg, samt under deras tillsyn. Något skäl att härtill anlita dessa kassor, hvilkas hufvudsakliga tillgångar uppkommit genom inkomster af vakanta pastorater, hade, enligt motionärens tanke, varit för handen, så länge de högre elementar-läroverken i någon mån kunde betraktas såsom prestbildnings-anstalter, men nu mera, sedan delta förhållande vore förändradt, och undervisningen vid elementar-läroverken helt och Bih. lill R. St.
Utak. tog vid lörslagets afgifvande icke allenast i betraktande att det borde vinna Ständernas, utan äfven Regeringens bifall, och för denna sednare orsak var det som Utsk. icke ville gifva kyrkomötet en allt för vidsträckt makt. Jag inser emellertid mycket väl vigten af att äfven ledamöterna erhålla motions-rätt, och jag vill derföre ingalunda motsätta mig en återremiss i denna syftning. Redan vid de allmänna öfverläggningarne tillkännagaf jag, att jag anser sådana åtgärder som den här föreslagna, hvarigenom en reform i Kyrkan åstadkommes, böra föregå den mycket omtalade religionsfriheten. Jag skall således vara den förste att understödja och söka utarbeta ett förslag, som i denna syftning kan vinna representationens bifall. Det förslag som vid förra Riksdagen upgjordes, ansåg jag i så måtto vara riktigt, att mötet skulle bestå af hälften prester och hälften lekmän. Då presterna till nära hälften skulle utgöras af Biskoparne, hvilka voro sjelfskrifne, så kunde mötet i fråga om de presterliga medlemmarne naturligtvis aldrig blifva fulltaligt, och derföre behöfde man icke frukta det öfvertag, som några talare här ansett, att det presterliga elementet skulle komma att få. För öfrigt torde man väl kunna antaga lika stor sammanhållighet hos lekmännen som hos presterna. Men om R. o. Ad. är missnöjd med förslaget, så skall jag med största beredvillighet arbeta på en annan väg, på det att detta vigtiga förslag en gång må vinna representationens bifall. Hr Cederschiöld, Gustaf: Ehuru jag icke är så förskräckligt uprörd som den siste värde talaren, och ehuru jag icke är så besvärad af att yttra mig, så skall jag likväl blifva kortare än han i min framställning. Gr. Sparre vidhåller till en del Utsk:s förslag, åberopande föreg:de Ständers beslut, men med afs:de på Ständer gäller detsamma som med afs:de på enskilda personer, nemi. »att», som en mycket aktningsvärd numera afliden ledamot af detta Hus yttrade, »man blir klokare med hvarje dag». Ständerna kunna lika väl, för att begagna ett plebeiskt uttryck »låta lura sig» som någon enskild. Gr.
Maj 184 r • lagde Memorial, N:o 171, i anledning af väckt fråga om förhöjning i arfvodet för Läkarevården vid Tumba Bruk. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 5 dennes på bordet lagde Memorial, N:o 144» mecl återlemnande af en motion om revision af förvaltningen af ön St. Barthelemy, beslöt Ridderskapet och Adeln, att motionen skulle till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet ålerlemnas, samt remitterade i sammanhang dermed till samma Utskott ett af Herr Brummer, Carl Magnus, den i3 sistlidne Februari afgifvet yttrande, utgörande egentligen en reservation emot Ridderskapets och Adelns gillande af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o i38. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 5 dennes på bordet lagde Betänkande, Nro i45, i anledning af motion, att Ön St. Barthelemy må till Danmark öfverlåtas. S. D. Lades lill handlingarna Allmänna Besvärsoch Ekonomi-* Utskottets den 5 dennes på bordet lagde Memorialer : Nro 146, i anledning af ålerremiss utaf Utskottets Betänkande^ Nro 95; Nro 14.7, i anledning afåterremiss af Betänkandet, Nro 51, angående upphörande af eller rättelse i den afgift, som erlägges till Commendanlen å Elfsborgs fästning af fartyg, som komma från Götheborg eller dit afgå, N:o 148, i anledning af ålerremiss å Betänkandet, Nro 124? Nro 149, i anledning af återremiss utaf Betänkandet, Nro 66; Nro i5o, i anledning af återremiss utaf Utskottets Betänkande Nro 113.
Han gaf den åt oss i lifvets vår för att blifva oss ett dyrbart minne i dess höst och för att mana oss att, till tack för den del af lyckan vi fått, sedan lefva vårt lif för andra — och det finnes så mångas lycka att taga hand o m och vårda. ' Och ofta får man först då, ögonen öppna för sina medmänniskors väl och ve, då man lärt att se bort från sin egen sorg och, i stället för att duka under för slaget, taga det som en pröfning, men en pröfning, som ej har till mål att krossa, utan att upplyfta. Så kan t. o. m. den obesvarade kärleken blifva en lycklig kärlek; det var ju ändå genom den vi kommo in på vägen att hjälpa och stödja andra, och till det målet kan den alltid leda, om vi riktigt vilja och bedja därom. Då gifvcs det heller ingen så kallad olycklig kärlek, som ej kan förvandlas till en lycklig sådan. Detta låter kanske som en predikan, men min ålder berättigar mig att tala ett varningens och uppmuntrans ord till de unga, som så ofta taga miste och sjunka ner vid vägen, och jag slutar med en innerlig bön till hvar och en, som känner sig olycklig och sorgsen: » Tag fast på lifvet igen, hata inte, håna inte vare sig dina gamla eller nyare känslor, utan tänk på och lägg på minnet de välkända orden: » Öfver allting hafven nu en brinnande kärlek inbördes ty kärleken skyler all öfverträdelse. » I vår tid af rastlöst arbete och då kvinnan så ofta slår sig fram och skapar sin egen framtid, oberoende af mannen, kan denna lilla uppsats anses obefogad — men jag talar ej till de starka, de som af sig själfva upptagit och vunnit kampen. De flesta af dem veta för resten lika väl som jag, att det varit en strid och att det måste kämpas för att nå målet. De behöfva ej mina ord, men de svagare, de som ej våga och ej tro sig kunna strida, de skola läsa detta och också veta, att ingen är så svag, att inte Gud gifver krafter och stora sådana, om man blott vill rätt använda dem. Bo. ; — - * - vivre (sparade utgifter för mat och husrum kanske af mången anses som god årsinkomst) är villig att hafva tillsyn öfver och representera i hemmet.
I vagn med bommar: Då endast 1 häst transporteras, erlägges för denne per mil 1 R:dr 50 öre. Då 2 hästar intagas, erlägges för hvardera per dito 1 » — » » 3 eller flere dito dito per dito — » 75 » Hästvagnar få icke reqvireras på andra ställen än vid banornas ändpunkter Götheborg och Falköping samt Malmö och Höör. Anmälan om hästars transporterande måste göras 2:ne timmar och hästarne vara vid stationen sednast en timme före tågets afgång. Afgift för en hund erlägges med 25 öre per mil, men aldrig under denna afgift, äfven för kortare distanser. Afgift för pisketer erlägges lika för samma vigt inom 5 mils distans, eller för 1 till och med 10 'SS, per stycke 25 öre. öfver 10 » till oJi med 20 » dito 40 » » 20 » till och med 30 » dito 55 » o. s. v., med 15 öre tillägg för hvarje 10 & tillökning i vigt. Ofver 5 till och med 10 mils distans erlägges för 1 till och med 10 per stycke 30 öre. öfver 10 » 20 » dito 50 » b 20 » 30 » dito 70 » o. s. v., med 20 öre tillägg för hvarje 10 « tillökning i vigt. öfver 10 till och med 15 mils distans erlägges för 1 till och med 10 « per stycke 40 öre. öfver 10 » 20 » dito 65 » »20 » 30 » dito 90 » o. s. v., med 25 öre tillägg för hvarje 10 S tillökning i vigt. Afgift för boskap per mil: För hel - vagn, hvaruti må lastas 8 oxar eller kor, 20 kalfvar, 30 får eller svin 4 R:dr » half vagn, eller 4 oxar eller kor, 10 kalfvar, 15 får eller svin 2 » 25 öre. » en oxe eller ko » 60 » » en kalf — » 25 » » ett får eller svin — » 20 »
Sedan Kongl. Majit, »då tiden syntes vara inne att bereda ett sådant ordnande af rikets penningeväsende, att allmänna rörelsens ostörda och oafbrutna gång klefve för en längre framtid fullt betryggad», genom serskilda Kommitterade låtit utarbeta förslag till ordnande af kreditväsendet och låneanstalterna i riket, samt vid öfverBih. till B. St. Brot. 18S3 & I85i. 6 Sami. i Afd. 13 Haft. 11 82 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 34. lemnande af samma förslag, uti nådig skrifvelse den 16 November 1853, fastat Rikets Ständers uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att Riks-bankeus verksamhet varder så ordnad, att all den lättnad för allmänna rörelsen beredes, som med dess betydliga tillgångar kan åstadkommas, så synes Utskottet, vid behandlingen af de frågor, som genom remissen af nämnde skrifvelse och i flera enskilda motioner blifvit väckta, hafva bordt bestämdt uttala sina åsigter, rörande desamma, bestämdt uttala, huruvida Utskottet tillstyrker Rikets Ständer att fortfara i sitt vid 1848 års Riksdag i delta ärende efter längre tids erfarenhet och mogen pröfning fattade beslut, hvilket numera eger hela vigten af tvenne Riksdagars sammanstämmande mening, eller huruvida Utskottet anser Rikets Ständer böra frångå detsamma. Då Utskottet »afstyrker bifall å det af flere motionärer framställda förslag, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, alt oktrojer för Prival-banker icke vidare må af Kongl. Majit i Nåder meddelas», så synes denna hemställan i och för sig, genom sjelfva sin obestämdhet, visserligen kunna lemna rum äfven för den meningen, att en sådan anhållan, numera, är mindre behöflig, då Rikets Ständer om