Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
135 ringen af riksstatens 9:de hufvudtitel innehöll följande å 5 sidan förekommande mening: ”Med åberopande af hvad Utsk:s ullar. ang:de reglering af 2:dra, 4:de och 7:de hufvudtitlarne innehålla, tillstyrkcs hår: uppförande af den Advocalliscalen Lagmannen Hedenstjerna tillkommande sporlelersåttning r:dr 750; Invalidhusfondens hcmmansräntor: r:dr 13,656: 16.” Hr Westerstrand: Det är visserligen sagt i betänk., alt desse räntemedel skulle å 9:de li u fv tid ti le 1 n uppföras, men i sjelfva sammandraget af hufvudlileln finnas de icke. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Invalidhusfondens hcmmansräulor äro i tabellen ä 9:de hufvudlileln inberäknade uti den summa, som står under rubriken allmanna indragningsstateu, och således uppförde på sätt StalsUtsk. i sitt ullått. föreslagit. Hr Westerstrand: Allmänna iudraguingsslalcn är utförd i cn enda summa af 373,930 ndr 16 sk.; det kunde således icke vara lätt för mig alt veta, att under denna summa äfven inbegrepos Invalidliusfondens hcmmansräntor. Jag anser för öfrigt icke vara rätt, alt desse medel uppföras under summan för allmänna indragningsstateu, ulan höra de, likasom Wadstena Krigsmanshuscassas medel, uppföras särskildt å 9:de hufvudlileln såsom andre peusionsanslag. Hr von Hartmansdorff: I öfverensstämmelse med hvad jag förut sagt, yrkar jag äfven nu, att R. o. Ad. mätte, på sätt Frih. Cederström begärt, återremittera betänk, i denna punkt, på det all StatsUtsk. antingen mätte förändra sitt tillstyrkande, eller R. o. Ad. kunna besluta annorledes, och vid 4:de hufvudlileln bibehålla de ifrågavar. hemmausräntorna.
Efter det ofvan sagda behöfver knappast anmärkas, att riset bör läggas bort igen, så fort man tycker sig märka, att barnet förstår och synes vilja rätta sig efter tillsägelser. Tidpunkten för kroppsagans upphörande kan naturligtvis icke bestämmas lika för alla barn, ej heller lika för alla förseelser. Efter det fjerde året borde dock aldrig något barn få stryk. Då är redan reflektionen så utvecklad och på samma gång känslolifvet så ömt och sårbart, att allt kan vinnas i godo, likasom allt förloras genom en hårdhet, som så lätt af den lilla och svaga kännes som upprörande våld. Den fader eller moder, som förstår att tillvinna sig sina barns fulla förtroende och kärlek, vet bäst, att kroppsagan endast är en fiende till detta goda förhållande, hvilket dock mer än allt annat är ett vilkor för möjligheten af en god barnuppfostran. veÅ, dj-eEpdj * föfc emfiefoBtoSetn me3 futEmadf aj; (^uSt o c d 9 l o m, oom •ooj-3 ofuet - BaSSen fotd u n n a t e n flotte fadeSoin .. JCtutmötde AftiSädamtatet !• anSadtASuAfet fEocd att f å n g a Sen AiAta ftån fitiAtanSe 97Len CdngAt inS foten aj; daSSen •på R n a v goEfuetA S a m e n Sj-upt fotdtoAAaS få * d n a p f guinna 6 t n Amåtfa |tam. 5 " otEotat foAtetfanSet aj; fuAen djeEfat en, * å gifueA Set a t m a djettan, » o m daft&gt;a intet i g e n. ©cd Cj-uAefA ejfät af uigSa t \ j.Aet Daggen ögon, ef3 » d e opp A o m fotgtåfa » tätat utan dopp. om i Sin djeEteA ö g a en gnista a f Ulf fot-BtannA, * å Aodet Sen Sia i ännu.
F e b r u a r i i e. m. skall, har varit stängsel, eller hvem då upförde eller underhöll den. Deremot skola de, som förblifva i samfällighet, inbördes taga del i nytt så väl som i gammalt hägn, som efter ofvannämnde stängselgrund kan tillkomma de med hvarandra i samfällighet liggande jordbrukare att underhålla, efter det hardtkorn de äro matrikulerade till, eller, så framt allas andel i den inhägnade lotten på annat sätt vore bestämd, efter den andel en hvar har i samma lott. Andra gärdesgårdar skall en hvar af desse framdeles underhålla, likasom hittills.” —- Det blir således häraf klart, att stängselgrunden, då delning af ägorne i en samfällighet skett, är hälften för och mot alla dem, som äro utskiftade; men de, som ligga qvar i öppen samfällighet, kunna icke deltaga i det halfva hägnet mot de utskiftade, utan efter hardtkornet, och emellan de i samfällighet varande kommer, såsom ofvananfördt är, någon stängsel icke egentligen i fråga, då deras ägor ligga oskiftade i Byalag. Förhållandet är således i det hela detsamma här, som föreslaget blifvit i den nya SlängselFörordningen för vårt Land. — Att den Danska StängselLagen icke gällt för Norrige, härrör deraf, att Norrige först 1821 erhållit Lag om jords utskiftande och således ej ännu känt behofvet af de nya grunder för stängselhållning, som af såda11 e lagar förr eller sednare blifva nödvändige följder. Den 26 Februari i e. m. Detta Anförande torde till Lag. samt Alllmänna Besvärsoch Ekonomiutskotten få remitteras. Remitterades till Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten. Fortsattes den i förmiddagsplenum förehafde pröfning af de, uti ConstitutionsLftskottets den 3 sistlidne Januarii aflåtne, och den 5 i samma månad på bordet lagde, Memorial omförmäldte, sedan sista Riksdag hvilande Grundlagsändringsförslag. ConstitutionsUtskottets förslag till smärre redactionsjemkningar, föranledda af det inom Utskotten införda omröstningssätt.
Har ar arbete både för bemedlade kvinnor och för sidana, som. arbeta för sitt bröd: ' Saken blir nog bhde svir och mödosam a t t. ordna såväl som att utföra, men det galler också ingenting mindre än att höja sjukvården och hälsotillståndet hos en betydlig del af den arbetande befolkningen i vikt land. Ingenting stort vinnes utan offer; och blickar. man aldrig så, litet djupt in i arten af dennauppgift och i den nöd och de lidanden, den afser att lindra, sa känner man sig gripen af den som af en kärleksplikt - ett Guds bud till dem, som ännu icke upptagit en lifsgar' ning - att har finnes srbete i hans tjänst. Att angif va f örutsättningarna för och betydelsen af ett arbete i nämnda riktning har varit afsikten med ofvan-, staende rader, och att efter bästa förmåga biträda vid arbetets ordnande, skall vara Förbundet en gliidje. ' asselde. Skriftliga meddelanen i ämnet torde adresseras till Fru S. L-d Adlersparre, 2 5 Tunnelgatan, Stockholm. Dessutom ku~iiia upplysningar erhallas, s &amp; väl muntligen som skriftligen, genom Fredrika-Bremer-Förbundets byra, 5 Malmtorgsgatan, Stockholm. ' Något om aftonklubbar för mbriks-. flickor. ~ o i d o n; mars 1892. Det ofantligt stora antal unga flickor - öfver 150,000 ensamt i London - som har arbete i fabriker, nödvändiggör inrättandet af en mängd klubbar, där dessa flickor kunna bllbringa sina aftnar efter sitt oftast hårda och enformiga daparbete. Men, inviiiider säkert mången, de hafva ju sina hem, livarför ej tillbringa sina lediga stunder dar? Hvarför bringa till stånd något, som drar iingdomen f r i n hemmen? Denna invändning förefaller nog .riktig. Men låtom oss betänka, livad sorts liein det gr, so111 i allmanhet s t i dessa flickor till buds.
Kommitterade hafva tillika tagit kännedom om de till Fiuans-kommittéen afgifna förteckningar öfver de inom hvarje socken af Upsala län för åren 1834—1857, och inom vissa socknar af Stockholms, Westerås, Stora Kopparbergs och Gefleborgs län för åren 1834 1844 afslutade laga skiften; men då för såväl Gefleborgs som i synnerhet för Stora Kopparbergs län hemmantal ej finnas i landtmäterihandlingarne upptagne, hafva kommitterade hvarken kunnat använda de från Ofverdirektören för landtmäteriet eller från Finans-kommittéen meddelade uppgifter rörande dessa begge län. Vid begagnande af uppgifterna för de öfriga länen hafva kommitterade deremot antagit, att i de socknar, der minst af hela antalet hemman blifvit skiftad, hela socknens areal af olika slags ägor derefter kunnat beräknas, och då efter tillämpning af detta beräkningssätt på socknarne inom Bro, Håbo, Trögds, Lagunda och Asunda härad uti Upsala län befunnits, att de ekonomiska kartorne öfver nämde härad angifva en i medeltal 15 procent större areal af odlad jord eller åker och jord i cirkulation, än den, som kunnat beräknas med ledning af skiftesuppgifterna; så, och under antagande, att odlingen fortgått i samma förhållande uti de öfriga inom banlinierna belägna socknar, har den med ledning af skiftesuppgifterne uträknade areal af odlad jord för dessa socknar äfvenledes blifvit förhöjd med 15 procent. De socknar, hvilka under den ifrågasatta tidrymden icke till 1 af hemmantalet undergått laga skifte, hafva blifvit beräknade till enahanda areal å mantal som de angränsande. Arealen af afrösningsjorden har vunnits, då sammanlagda arealen af odlad jord och ängsmark inom hvarje socken blifvit afdragen från hela socknens areal, sådan denna enligt från ekonomiska karteverket erhållen uppgift befinnes.
Bevillningsstadga utgöres för ett rum med sidentapeter, för 6000 R:dr ofruktbart lös egendoms.värde ej högre Be - *] 6 Bevillning!-Utskottets Bet tini and tn. villning, än som nu utgöres för en mahognystol, och för 333^ R:dr varde ej större Bevillning, än den, sorn den fattigaste bonde nu betalar för det han nytjar tobak Orri det är motbjudande, att emot sa lindrig afgift beskatta åkerbruks, Bruksoch SlöjdeInventarier, så kunna de undantagas från beskattning, utan att den af mig föreslägne Beviliningsgrund derigenom förändras i dess tillämpning. Emellan Statens Ämbetsoch Tjenstemän och enskilda personer är den olikhet, att de sednare ega fritt använda deras tid med sådan syselsättning, hvarigenom de tillskyndas inkomst och .fördelar, då deremot Ämbetsoch Tjenstemän äro skyldige uppoffra ali deras tid och omsorg för Statens tjenst; emot den lön de åtrijuta, och då desse sednare betala lika personlig och egendoms skyddsafgift med de förra, torde det vara rättvist, att Ämbetsoch Tjenstemän befrias från Bevillnings erläggande af lön, eller åtminstone att den nedsättes till vida lägre procent, äq den nu är, och att den innehålles, och redovises af det verk, som utbetalar lönen. Den Näringsafgift-jag föreslagit, skulle endast komma i fråga, att utgå af sådane Näringsidkare, som ej ega så stor verklig förmögenhet, att en deremot svarande Bevillning deraf kunde utgå, emedan annars den omständighet kunde in. träffa, att Näringsidkare som suttit i full rörelse, kunde bli skattfri, ehuru de delat medborgerliga fördelar med de skatlgifvande. Om så skulle anses nödigt, kunde den af mig föreslägne Nämnd tilldelas den rättigheten. Bevillnings Uctiotteis Bttånkandtn, 77 att ålägga de slcattskylclige med ed fästa deras uppgifter, då deremot gjordes anmärkning och. förekomne gällande skäl och anledningar deitill föranledde.
Vägomläggning emelian Bodarnes och Hasslerörs gästgif varegärdar i Skaraborgs län Sänkning af Groröds backe emellan Uddevalla och Raknebo gästgifvaregård i Götheborgs och Bohus län Vägomläggning emellan Christianstad och Ystad, vid Maglehem, Brösarp och Bondrum i Christianstads län Sänkning af Tågarps backe i Malmöhus län Vattenaftappnings fonden: Utdikning af myrer å Täländö, Niva, Pajala, Kirnujänvi och Erkheikki byars ägor i Pajala socken af Norrbottens län Utdikning af myrer vid Wester-Sjulmarks by i Bygdeå socken af Norrbottens län Sänkning af sjön Örlén och ån Örlan i Ransbergs socken af Skaraborgs län Fonden för smärre hamnbyggnader och årensningar: Hamnanläggning vid Råå fiskeläge i Malmöhus län Beviljadt statsbidrag: Anslag. De för detta ändamål auslagne medel redovisas i sju särskilda hufvudböcker, nemligen för: l:o Öfverstyrelsen. 2:o Vestra stambanan från Götheborg; byggnadsafdelningen. 3:o Dito dito dito; färdiga banan. 4:o Vestra stambanan från Stockholm. 5:o Södra stambanan från Malmö; byggnadsafdelningen. 6:o Dito dito dito; färdiga banan. 7:o Södra stambanan från Falköping. — 106 Dessa räkenskaper hafva för revisionsåret ännu icke i sin helhet undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten. Chefens för statens jernvägsbyggnader den 31 sistlidne Juli till Kongl. Majit afgifna särskilde underdåniga berättelser, angående arbetenas fortgång samt trafiken å statens jernvägar under år 1859, hafva, i likhet med hvad föregående år ägt rum, blifvit till Revisorerne öfverlemnade och äro af följande innehåll: Angående arbetenas fortgång. »Vestra stambanan från Götheborg. Den för året nådigst gillade plan för arbetena å denna stambana innehöll, att linien emellan Falköping och Töreboda skulle göras färdig och öppnas för allmän trafik, samt linien från Töreboda mot Nerikes lånegräns påbörjas, hvarjemte byggnadsarbetet å reparationsverkstad och lokomotivstallar i Götheborg skulle fortsättas.
RegeringsFormen, i hvilken Expeditionschefer i StatsförvaltningsDepartementen voro uptagne under förtroende-cathegorie, så äro desse ExpeditionsChefer, hvilka vanligen blifva förordnade att föredraga i StatsSecreterarens ställe, ej i den ställning alt kunna afsättas utan dom och ransakning. Nu kunde det likväl hända, om man antog den nya redactionen, att en sådan, som ej hade förtroende-plats, kunde skiljas ifrån embetet utan dom och ransakning, emedan det står, att Rikets Ständer kunna hos Konungen skrifteligen anmäla deras önskan, att Han ville ur StatsRådet och ifrån Embetet skilja den eller dem, emot hvilka anmärkning blifvit gjord. Jag tror således detta vara ett nytt skäl att äfven afslå den nya redactionen af denna §. 128 Den 23 Fe bni ar i i e. m. Hörr Hjerta, Gustaf: Jag förenar mig till alla delar i livad Herr Lefrén och Grefve Gyldenstolpe anfört. Det skulle innebära en oformlighet, att fatta beslut, det man ej kunde lagligen tilltala Vicarierande Föredragande, men väl önska bort dem hos Konungen, då de ej med oväld, nit, skicklighet och drift deras förtroende-embete utöfva. Jag får tillika utbedja mig att få visa Ridderskapet och Adeln, huru Friherre Cederström tolkar Grundlagen. Om man läser 29 §. Riksdagsordningen srdra Morn., sfi står der: Finner Utskottet af dessa Protocoll, att någon StatsMinister, Stats Paid, HofCanzler en , Stats Secr eter aren eller annan Ledamot af Stats Rådet &c. Nu frågar jag, hade jag orätt att säga, det StatsSecreteraren är Ledamot af StatsRådet? Jag anhåller om proposition till bibehållande af den nuvarande 107 §. RegeringsFormen. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Jag har begärt ordet endast för alt bestrida den mening, som skulle en tillförordnad Föredragande ej kunna anklagas efter 106 §. RegeringsFormen. I 9 §. RegeringsFormen står:
Den som, enligt Utskottets af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet gillade förslag, anser följande Stadgande böra i Banko-reglementet införas: »Af fonden för utlåning med omsättnrngsräft, skola Fullmäktige årligen, frun och med 1855 uti tre på hvarandra följande år, innehålla ett belopp af 200,000 Rtdr, hvilken innehållning verkställes på sätt och i den ordning, Fullmäktige lämpligast anse, dock under förbehåll att någon minskning icke sker af den andel utaf fonden, som. med 100,000 R:dr B:ko, är för Wisby låne-kontor afsatt, röstar Ja; Den del ej vill, Nej; vinner Nej; kommer något så béskaffadt stadgande icke att intagas uti Bankoreglementet. att Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet gillat, och Borgareoch Bonde-Stånden låtit bero vid Utskottets uppställning af 55 punkten; hvadan densamma är vorden antagen; alt Borgareoch Bonde-Stånden, till följd af deras afslag å 50 punkten, ansett 4:de momentet af 59 punkten, innefattande förslag til! föreskrift i Bankoreglementet om ifrågasatt förminskning af fonden för utlåning med omsättningsratt, böra uteslutas; kommande uteslutningen af nämnde 4:do moment likväl att bero af det beslut Rikets Ständer fatta, angående nyssberörda 50 punkt, så att om den deruti gjorda framställning gillas, 59 punktens 4:de moment lärer böra oförändradt bibehållas; samt att alla Riks-Stånden antagit moment 1 af 66 punkten med den lydelse, detsamma erhållit i utlåtandet JVs 48.
Vid den slutliga Bolagsstämman, som hölls j Stockholm i December månad samma år å-< ter upplifvad ’s det hopp, att antingen till utländsk man få försälja det hela, eller att ädle patriotiske medborgare skulle deltaga i detta för landet nyttiga Verks underhållande; hvilket föranlät Intressenterne, att med inskräkning af arbetsstyrka, blott drifva arbetet i gamla köhlfallet, och hvilken arbetsmethode ända hittills med framgång blifvit följd. Intressenterna hafva likväl härvid varit högst angelägne* att Den io Februarii 217 icke mista någre af de vid detta arbete ti 11— vandi* personer eller att förskingra någre af Grufvans tillhörigheter, som för framtiden kunde blifva behöflige. Enligt gifven föreskrift hafva Infressenterne till Högloflige Kongl* Bergscollegium aflämnnt räkningar för de utgifter, Verket i och för nya arbetet haft till den 1.9 Junii 1820. Lit. B■ C., och som belöpa sig till en summa af 5 * 1,388 R,*dr 29 sk 5 3 r:st, Sedermera är efter bifogad räkning Lit O. uibetaldt 9616 R:dr 47 sk. Häraf inhämtas, att kostnaderna för detta arbete öfverstiga med 10,005 R:dr 28 sk 5§ r den summa, Interessenterna af Statsmedlen uppburit, eller 51,000 R.dr. Premiemedlen för utförsel af kohl sistförflutne åren, hvartill Bolaget i annat fall varit berättigad, utgöra: 1819 för 62,800 Tunnor å 6 sk. hvarje tunna R;dr 7,85o:_Lit E. 1820 - 6j,oi6 Tr — 7.623•'36. - F. 1821 - 46.938 Tr — 5,867:12. - G. J822 - 59,595 T:r _ 7,449: r 8. - H *). Summa Banco R.dr 28,794? 48 sk.
Säte och Stamma äger, eller i annat Stand werklig Riksdagsman ar; börandes i anseende til alla ^emoriols beskaffenhet och deras communiomion med de öfrigs Riks' iZ98 Den 29 Mars e. m. Riks-Ständen noga iakttagas hwad 51 och 52 §. §. i Riksdags-Ordningen derom stadga. §. 4Z Inkommer, i sädan fråga Grundlagen tilläter, nägot striftligt Memorial, hwarä Remiss til Utstött «j begäres eller pröfwas nödig, bör detsamma owilkorligen, utan afseende om nägon der astar eller icke, pä bordet läggas och ej förr företagas, an efter den ordning Föredragningslistan urmarker. §' 44- Hwar och en Ledamot af Ridderstapet och Adeln åge ratt al in klen» fritt yttra sig öfwer alla de mål, som til öfwerläggning förekomma, och om lagligheten af alt som inom Riddarhuset sig tildrager. Jnga andra mundrliga anföranden ma likwäl kil krotocollet upragas, an de som giswas af Le» damöter, hwilka, ester anmälan til Landrmarstalken och af honom i behörig ordning upropade, upstigit och fran sin plars yttra sina tankar. Ingen ware berättigad at utom trotocollet ralaIngen tilläte sig personligen förolämpande uttryck. Upstär staga om nägon pa sädanr sätt sig för. gätt, pröfwe Ridderstapet och Adeln, om han derföre af Landtmarstalken enligt 57 §. z mom. af denna Riddarhusordning wärnäs bör; om saken af et Utstött stall närmare pröfwas eller ock aldeles mä förfalla. Förwifcs saken til et Urstolt, stall et sädant af Tolf Ledamöter sättas, och äge Landtmarstalken famr den person, hwiiken i fräga är, at af nämnde Ledamöters antal hwardera hälften utnämna.
Jag har aldrig lirj rendrejat, och aldrig skall jag göra det, ty ingen skall biträda mig med en uppsåtlig öfverträdelse af gifna Lagar, men då jag besinnar hvad en värd Ledamot Herr Grefve von Platen redan anmärkt, att många varor förbjudna till införsel, äro icke allenast till nyttjande tillåtne utan rent af anbefallta, då jag vidare besinnar att jag således sjelf kan finna mig nödsakad att köpa lurendrägadt gods, så säger jag uppriktigt att jag kan tänka mig det fall, då man skulle kunna sätta i fråga att häldre låta 6traffa sig sjelf än angifva ett lurendrägeribrott, hvaraf man varit tvungen att draga fördel. Helt annat är förhållandet med Tullförsnillaren; vanäran och förakt skola alltid följa Ridd. o. Ad, Prot. V, Band. 41. 642 Den s8 Junii J. »1. honom, och han skall i hvar redlig medborgare frukta att se sin anklagare. Vinsten af en Tullförsnillning kan dessutom icke bli sä retande som den af ett lurendrägeri. Mycket ^ vöre ännu att yttra i anledning af hvad här i dag blifvit taladt; men tiden är redan långt liden, och jag bör icke längre missbruka Ridderskapets och Adelns tålamod. Herr Grefven och Landt Mar/kalken hemstälde, om icke enär flere Ledamöter ännu anmält sig , att tala uti förevarande ämne, discussionen derutinnan kunde till eftermiddagens Plenum uppskjutas; hvilket bifölls. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskilj< des klockan half till tre eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim.- Ven 2 g Junii e, m, Lördagen den 28 Junii. Plenum klockan 6 eftermiddagen. Fortsattes den i förmiddags Pleno började öfverläggning i afseende å Bevillningsutskottets den 3 dennes under N:o j2 afgifne samt den 11 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, angående de genom Stora SjöTullen inflytande Bevillningsmedel. Herr Munck af Fosen/kjöld, Eberhard:
Löwenhielm, att ansvaret för samlade menigheters förbrytelser och Lag-heslämmelserne för embets-myndigheter, att tillvägagå mot olaglig och tredskande folksamling, borde i serskilda Författningar stadgas och meddelas; af Herr Grefve D. Frölich, att, då, enligt hans öfvertygelse, det för närvarande vore omöjligt att i ämnet tillvägabringa ett fullständigt Lag-äödag, som tillfredsställde alla, man nu borde inskränka sig till en Författning, som bestämde, hvad uppror är och när våld skall med våld motas; i hvilket afseende han framställt följande förslag: ”Då en folkmassa samlat sig til uppror och sådan afsigt är ådagalagd genom våldsamma åtgärder, riglade mot allmän ordning eller dess 'upprätthållare, skall högste civile embetsmannen i Länet eller sladen 'eller den person, han för tillfället förordnat, tillkalla krigsmanskap och, 'derest folksamlingen icke på åtvarning åtskiljes, ega lemna krigsmanska' 'pets befälhafvare skriftlig anmodan att möta våld med våld. Dock skall 'den civile embetsmannen förblifva qvar på stället och tillse, att icke 0- 'nödigt våld nyttjas lill upprorets stillande;” Bih, till R. S. Prot. 1840 och 1841- 7 Sami. 1 4fd, 47 Häft. 1 2 Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 182. af Herr Ungm, att Utskottet bordt stanna vid afstyrkande af bifall lill den Kongl. Propositionen i förevarande ämne, enär en ny Cri minal-lag snart vore att förvänta; af Herr Helleday oell Pehr Eriksson från Wermland, alt Utskottet bordt till Riks-Ståndens pröfning oförändradt framställa Lag-Comitens förslag i ämnet ; af Herr P. G. Cederschiöld, att de brott, om hvilkas bestraffning fråga är, kunde bestämmas genom en Lag, hvartill Herr Cederschiöld framlagt följande förslag : i. Folksamling, som förhåller sig tyst och stilla och ingen o"fredar, må ej störas eller s! i igras af - ffentlig myndighet. ”§. 2.
Med ogillande af Utskottets yttrande, lades memorialet till handlingarne; N:o i3, rörande Stats-Utskottets anmärkning, i afseende på en ål befähafvande Amiralen i Carlskrona anslagen representations-kostnadsersättning: Lades tiil handlingarne; N:o 14, rörande Stats-Utskottets anmärkning emot pensionering af ett Ståts-Råd, som icke i fem år detta embete innehaft: Med ogillande af Utskottets yttrande lades memorialet till handlingarne, ' N:o 15, angående af Riksdagsfullmägligen M. Persson yltrad anmärknings anledning, i anseende till medgifvande för Finska och Åländska far - Prot.-Utdrag, den 3o November 1844• 367 tyg att ytterligare i tre år användas till inrikes transport af trädvaror och tjära frän de norrländska Länen: Lades till handlingar ne. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Lag-Utskottets betänkauden: N.o 32, i anledning af väckt motion om bestämmelse af viss tid, hvarifrån den i Kongl. Förordningen den 13 Juni 1800 bestämda praescriptionstid lör fordringars utsökande räknas må; N:o 33, i anledning af väckt motion, angående förändradt sätt för kyrkoböckers förande, och skärpta controller i afseende på deras förvarande; N:o 34, i anledning af väckt fråga om förtydligande af de i Lag och serskildta Författningar innefattade bestämmelser, angående straffet för inbrottsstöld; N:o 35, i anledning af väckt motion, angående förklaring af 18 Gap. Ärfda-Balken; N.-o 36, i anledning af väckt motion om förlängd tid för besvärs anförande öfver Under-Rätts utslag vid husesyner å Prestebohl i Helsingland; och N-o 3j, i anledning af väckt motion derom att Kongl. Förordningen den 1 Maj 1810, som innefattar förbud att, vid försäljning af fast e gendom, göra förbehåll om rätt lill densammas återlösande, måtte tilläggas relroactiv verkan.