Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Här prålade den stora solroslika Arnica Pseudo-Arnica och en annan Senecio-art (S. frigidus); tätt tufvad, blomrik Oxytropis nigrescens, här ej förkrympt som i Tschuktschlandet; flere Pedicularis-arter i sitt fullaste flor (P. sudetica, P. Langsdorffii, P. Oederi och P. capitata); den ståtliga snö-aurikeln (Primula nivalis) och den täcka Primula borealis. Såsom karakteristiska för vegetationen på stället må vidare nämnas flere ranunkler, en sippa (Anemone narcissiflora), en art stormhatt med visserligen få, men så mycket större blommor, stora, med blommor öfversållade tufvor af Silene acaulis och Alsine macrocarpa, flere Saxifragor, tvenne Claytonior, den i tschuktsch-befolkningens hushållning som matväxt vigtiga Cl. acutifolia och den späda Cl. sarmentosa med sina fina, svagt rosa-färgade blommor och slutligen, der marken var stenbunden, långa, men ännu blomlösa, föga gröna refvor af vårt hemlands älsklingsväxt Linnæa borealis. Dr Kjellman gjorde alltså en rik skörd af högre växter, och äfven en vacker samling af landoch hafsdjur, lafvar och alger hopbragtes här. Marken bestod af sand, uti hvilken lågo stora, hvad vi i Sverige skulle kalla erratiska granitblock. De tycktes dock ej vara hitförda med is, utan ligga »in situ»; troligen hafva de jemte sanden uppkommit genom klippornas söndergrusning. I hafvet funno vi ej få alger och en verklig, om ock artfattig strand-evertebrat-fauna, något som helt och hållet saknas i de egentliga polarhafven. Medan jag framgick längs kusten, fick jag se fem temligen stora enfärgadt gråbruna sälar sola sig på stenar ett stycke från land. De tillhörde en form, som jag ej sett i polarhafven.
Förvaltningen i Nåder gifna uppdraget med tryckningen och utdelningen af det oftanämnde Reglementet sådant det erhållit Nådig stadfästelse, i stället egenmäktigt företagit och låtit verkställa åtskillige förändringar och tillägg i Reglementet och, sedan detsamma i så beskaffad! felaktigt skick blifvit tryckt, deltagit i beslutet om dess utdelning till vederbörande, för att lända till allmän rättelse och efterlefnad, samt vidare, efter det frågor Bih. till R. St. St. Just. Ombudsm. Emb.-Ber. den 14 Jan. 1840. yppats om förklaring af vissa på anförde sätt obehörigen tillkomna föreskrifter i Reglementet, anbefallt en Protokollsförande bos Förvaltningen att vid dess afslutade, behörigen justerade Diarium eller Protokoll för en dag, som redan var förfluten, innan Reglementet sluteligen utdelades och frågorne om förklaring yppades, bilägga och med Protokollet sammanfäsla conceptet till Grefvens och ContreAmiralens enskilda underdåniga anmälan om de af honom tillvägabragta ändringarne och tilläggen, allt utan att derom meddela Ledamöterne, KommendörKapitenerne Kreuger och Servais samt AmiralitetsKammarRådet Elers någon kännedom förr, än efter fulländad utdelning af Reglementet och beslutade svar å förklaringsfrågorne, då också förhållandet börjat af ryktet vidröras; genom hvilket allt ej allenast uppkommit hinder för Reglementets behöriga meddelande till efterlefnad i rätt tid samt kostnader till detsammas omtryckning, utan ock inträffat, att ett Förvaltningens Protokoll, fastän behörigen afslutadt och justeradt, likväl ej fått äga den helgd, detsamma lagligen tillkommit, utan dervid på anförde sätt blifvit fogad en handling, 0111 hvars tillvaro och innehåll de i samma Protokoll, såsom den dagen närvarande, upptagne Förvaltningens sistbemälde
RegeringsFormen nödvändigt tillägg , får Utskottet härmedelst till Riksens Ständer öfverlemna det förslag till ett sådant tillägg , Utskottet ansett tjenligast till det åsyftade ändamålets vinnande. Vid slutet af bemälte 81 §. föreslår Utskottet salunda ett nytt Moment , så lydandet Om vid Riksdag, dä Grundlags-frägor lagligen kunna af göras, ytterligare uppskof föresläs, mä det ej äga rum, utan Konungens och alla fyra Riks* Ståndens sammanstämmande beslut. Hvilket förslag till behandling enligt 56 §. RegeringsFormen vördsamt anmäles. Stockholm dén Juli 1815. På Höglofl. Riddersk. ®ch Ad. Ledamöters vägnar Rudolf Cederström, På Vällofl. BorgareStåndets Ledamöters Vägnar j. Wegelin. På Högv. Prest-Ståndets Ledamöters vägnar C. v. Rosenstein. På Hederv. BondeStåndets Ledamöters vägnar driders J n Hyckert, G, A. Silverstolpe y-fc Mandet. ti. Uppls*» Den 5 Juli. Uppläst hos Samfeliga RiksStånden den 5 Juli, Vördsamt Memorial: Till Constitutions-Utskottet liar igenom Remiss ifrån Höglofl. Ridderskapet och Adeln in-* kommit ett Förslag af Herr A. J. Spaldencreutz, till ändringar i Riksens Ständers Justitia? Ombudsmans Instruction , nemligen: Att Riksens Ständers Justitise Ombudsman skulle åläggas , att under loppet af hvarje Riksdag efterse och granska, huruvida Riksens Ständers alla Önskningar och beslut, så väl i de från Ständernas Utskott utgående Expeditioner, som i de sedan ifrån vederbörande Embetsmän emanerande författningar blifva rigtigt uttryckta, så att ej Förordningar eller Stadganden, sorn motstrida Ständernas afsigter, ina kunna utgifvas.
Hedan vid 1809 års riksdag och allt igenom har den princip varit följd, att man icke vill en grundlagsförändring, sorn icke vore så befästad af ett allmänt tänkesätt, att den hade säkerhet alt tillvinna sig framtidens bifall. Delta uttryckte 1809 års Const.Utsk. på det sättet, att ett mer än tillfälligt tänkesätt barde hafva gifvit sig tillkänna innan någon ändring i grundlagarne skulle äga rum. Ett mer än tillfälligt tänkesätt fordrade naturligtvis, att 11. St. skulle med välvilja omfatta ett förslag, gjordt vid hvilken riksdag som helst, och att således icke förslaget skulle anses för godt endast vid den riksdag, då det beslöts att hvila, utan äfven vid den, då det antogs att vara gällande. Då nu två Ständ afslagit den fråga, hvarom mern. N:o 31 handlar, så lärer man finna, att aagot så beskaffadt allmänt tänkesätt om nödvändigheten af denna förändring, som nyss blifvit nämndt, icke finnes; hvarförutan frågan icke synes vara af den vigt, att icke man kan uppskjuta ett grundlagsändringsförslag i detta ämne och äfven möjligen framställa det annorlunda än Utsk. gjort. Denna betraktelse har föranledt mig alt inom Utsk. rösta för bifall till det förslag, som Utsk. har framställt. Det innehåller tvenne morn., nemi. först en hemställan till de 436 Den 26 Mars f. m. tvenne Stånd, som förklarat förslaget oantagligt, att foga sig efter de andra Stånden, hvilken hemställan är gjord i öfverensstämmelse med ordalydelsen i 56 §, och sedermera Utskrs sats, alt, om R. o. Ad. och BondeSt. icke vil ja foga sig efter hvad Presteoch BorgareStm beslutat, så skulle delta förslag komma att förfalla. I sammanhang med dessa mina åsigler föreställer jag mig, alt, om R. o. Ad. vidblifver sill beslut och lägger mern. lill handlingarna, man har lillfyllestgjorl hvad grundlagen föreskrifver.
Det förundrar mig att höra, att man vill mäta Stockholm med andra Rikens Hufvudstäder, hvarest Folknummer!! uppgår till nära 1 million. Om dessa Städer kunna utan svårighet underhålla lysande Spectaeler, så böra vi ej missunna dem sådant. Jag tror väl, att Stockholm bör hafva ett NationalSpectacle, men det bor så inrättas och dermed så hushållas, att det kan bära sig sjelf. Jag bestrider af sådan orsak Spectaciernas öfvertagande af Staten, samt förenar mig till alla delar uti Stats^ Utskottets afgifne Betänkande. Det har smär-J tat mig mer än en gång, att då de Herrar Kidd, 0, Ad, Prot, VI. B. II. Afd. 31, 32. 24* Dm 2 5 Maji. i StatsUtskottet, hvilka fått sig det besvärliga Och ansvariga uppdraget anförtrodt, att föreslå Statens behof och utfinna medel dertill, ofta med bekymmer mäst se sig sakna till-, gång till fyllande af Statens mest nödvändiga utgifter, man äfven fordrar sådana, sorn med skäl anses mindre nödvändiga , och ej kunna fyllas , utan genom ökade Bevillningar pä Folket, hvilket jag anser för en orättvisa. Jag har hört Herr Grefve Löwenhjelm ömma för jooo Personers öde , hvilka skola blifva olyckliga , om Spectaclerne ej understödjas , men jag svarar , att Nationen bes ar af flera , än dessa Personer, af nära 2 och en half million människor, och ctå största delen af denna massa ofta är i behof af skillingen, förtjena den äfven vårt medlidande. Jag utbeder m g derföre Hans Excellence, Herr Grefven® och LandtMarskalkens Proposition till bifall af U.tskottets Betänkande. Herr Cederskjöld:
Utffottet har redan öswerenskommit: att den för ifrägawarande ändamål framdeles tillkommande Sedelstock ingalunda kan anses medföra nägon särffil» olägenhet för Realisationens undcrhällande; denna första huswudfrägan afgjord, har jag dernäst fästat min hela upmärksamhet pä den till Kongl Majit i unverdäuigbet stälde ansökning af den ic> sistledne October, hwaruti Rikets Ständer yttrat den fullkomligaste öswertygelse om Canal-WerketS Allmänna nytta; att det samma endast genom ett enskildt Bolags försorg kan och bör werkställas, ait hela detta Riksgagneliga företag bör werkställas uran upskof, samt i en plan och ett sammanhang; och, såsom orven lyda: att alla mdjeliga och skcNLga förmåner mä i nädcr dec blifwande Lanal Bolager förunnas. Af ett sädant redan giswit sörhällande, hämtar jag den slutföljd, att det tillämnade CanalWcrket bör anses säsom ett det Allmänna interresierande söremäl, och att, wid srägan om Banqnens biträde, man mera bör ätnöja sig att förekomma förlust än att äswen för Banco Merkel directe äsyfta nägon egentelig winst.
Hvilket dock till II. R. o. Ad;s egen orapröfning vördsamt öfverlemnas, Stockholm d. 16 Sept. 1844. Pä Riddarhus-Utskottets vägnar: S. A. Sandels. W. F. Dalamn. Hörsamt Memorial. Sedan Ridd.Utsk. inhemtat Ridd.Direct:s utlåt, öfver ett af ITr Gr. Sandels1, Samuel August, d. 17 sist!. Äng. hos R. o. Ad. framstäldt och lill Utsk:s yttrande hänvisadt förslag, ang:de upprättande af en förteckning å de personer, hvilka, enligt genealogiernas föranledande, utöfva hufvudmannarätt för de ä Riddarhuset introducerade ätter; får Utsk. i anleda, häraf yttra, att Utsk., Den 20 September f. nr. 473 lika med motionären, linner upprättandet näst före hvarje riksdags början af ett så beskaffadt register, som det motionären föreslagit, vara ändamålsenligt och för framtiden ledande till betydlig lättnad och tidsbesparing vid de i 10 och 11 §§ i Ridd.Ordn. föreskrifna anteckningar, äfvensom upplysande i afseende å de hinder, hvilka tilläfventyrs mola för representationen af någon ätt; och har Utsk. derföre, i enlighet med hvad Ridd.Direct. jemväl tillstyrkt, ansett sig böra föreslå införande af följande tillägg lill 10 § i Ridd.Direchs instruetion: ”Dessutom skall en särskild, på de i Riddarhusarcliivet befintliga genealogier grundad, af Direct. undertecknad förteckning varda uppropslistan bilagd, hvari, jemte hvarje lefvande ätts nummer och namn, jemväl upptagas, så vidt genealogien sådant vid handen gifver, dopnamn och titel å den medlem af ätten, som hufvudmannarätt utöfvar, eller ock de hinder, som förekomma för ättens representerande å Riddarhuset.”
Utsk. Betänkande/!. 795 melserne härom hinna blifva mera allmänna, den på olika skjntsningsställen till olika belopp uppgående entreprenadeafgiften sammanräknades och fördelades lika på alla skjutsningsskyldige hemman inom hvarja Härad, likväl icke annorlunda än efter den öfverenskommelse, Häradsboerne under Konungens Befallningshafvandes bemedling derom kunde träffa: och ändtligen om på eådane skjntsningsställen, der locala omständigheter af många och långa skjutshåll lika mycket försvåra entreprenaden, som de skjutsskyldige hemmanens aflägsna läge gjort det betungande för deras egare, att sjelfve fullgöra denna skyldighet, hvilket förhållande i synnerhet inträffar vid sådane vägar, som utgöra deflléer eller de enda communicationerne genom mindrebebodda tracter, såsom till exempel Bodarne i Nerike och Hofva i Vestergötland, skjutslegan blefve, ehuru sparsamt, icke utan synnerliga skäl och endast efter Kongl. Maj:ts Nådiga ompröfvande, förhöjd till sådant belopp, att entreprenade utan de skjutsskyldiges alltför stora betungande kunde för sig gå, heldst derest entreprenade af skjutsningen för en längre tid såmedelst kunde ernås; tillförseende sig Utskottet, ej allenast att entreprenaderne af skjutsningen såmedelst skola befordras, utan ock medföra 6ådan vinst för dem, som åtaga sig densamma, att vid de betingade entrepre - 794 Besv. och Ekon. Utsk. Betankanden. nadeterminernes slut, en större concurrence skall inträffa af personer, som på lindrigare vilkor och somlige, må hända, för blot» ta skjutslegan ingå i slika åtaganden, hvarigenom man slutligen skulle, utan egentlig rubbning i nuvarande skjutsförfattnings grun» der och med bibehållen säkerhet för de resande, att emot en bestämd skjutslega blifva fortskaffade, ändock närma sig det eftersträfvade målet, att få skjutsningen besörjd utan något betungande för landtmannen.
Cederström till andre Ridd.cancellist utnämnd, dels att Ridd.secreteraren, Majoren och Ridd. F. 0. Silfverstolpe, som af K. M. blifvit kallad till ledamot af Dess Statsråd, i följd deraf anhållit om afsked från Ridd.secreteraretjensten, hvilket Direct. under d. 21 sisth Maj beviljat; hvarefter Direct., på grund af 13 § i dess instruction, låtit ledigheten af Ridd.secreteraresysslan i Statstidningen kungöra, och har Direct., sedan så väl Ridd.cancellisten W. F. Dalman sorn Ridd.fiscalen, Kammarherren Abr. Reenstjerna undanbedt sig det dem af Direct. erbjudna förtroende att Ridd.secreteraretjensten under ledigheten förrätta, under den 5 derpå följande Juni förordnat Adjungerade ledamoten i K. M:s och Rikets Kammarcolh, Notarien Johan Albert Wilhelm Munck, att berörde tjenst bestrida, intilldess densamma varder i behörig ordning återbesatt; hvarefter och då nyssbemälde Notarie Munck, såsom ensam sökande, till tjensten sig anmält; Direct i mern. af d. 26 sisth Juli hans ansökningshandlingar till R. o. Ad. insändt, dervid Direct. för sin del tillstyrkt, att Notarien Munck måtte varda till Ridd.secreterare förordnad. Utsk. får i sistnämnde hänseende åberopa sitt under d. 16 sisth Sept., ang:de återbesättande af Ridd.secreteraresysslan, till H. R. o. Ad. ingifne utlåt. § 8.
Öfvergående härefter till nu ifrågavarande nya Instruktion för FörmyndareKammaren i Stockholm af den 9 April sistlidet år, har motionären yttrat: att den saknade ingress eller introduktion, hvadan läsaren stadnade i okunnighet om från hvilken eller hvilka förslaget dertill utgått, huruvida stadens under Förmyndare-Kammaren lydande innevånare, eller dess styrelse, eller någon gren af dess styrelse, eller någon annan myndighet deröfver blifvit hörde, och hvilka anledningar funnits till de vigtiga förändringar i äldre föreskrifter, som genom densamma blifvit påbjudna, under det att åtskilliga mindre klart bestämda punkter i de äldre Instruktionerna äfven nu lemnats utan närmare bestämning. 6 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande A:o »V. De nya föreskrifterne vore förnämligast följande: l:o) att, då räntan på sådana omyndiga tillhörande medel, som borde slå under Förmyndare-Kammarens vård och förvaltning, blifvit, likasom tillförene, bestämd till 4i procent, eller efter den räntefot, som framdeles kunde varda fastställd, nu tillika stadgats: att, derest genom testamente eller annat förordnande föreskrifvet blifvit, att omyndig tillfallne penningar skola genom serskild persons försorg för visst bestämdt ändamål göras fruktbärande, utan att ingå i Förmyndare-Kammarens allmänna fond, eller om för omyndigs, frånvarande elier okänd arfvinges räkning blifvit allemnade laneeller säkerhets-handlingar, löpande med annan räntefot, än den ofvan i allmänhet bestämda, då skulle Förmyndare-Kammaren dessa medel och handlingar serskildt bokföra, och vederbörande njuta den inflytande afkomsten, dock att, derest räntan ej understege 4i procent, derifrån först skulle afdragas
å 1,500 R:dr, för utdikningen af Redeberga egendoms andel i Möllarps mossar inom Marks härad; dito dito 900: — 780: — för utdikningen af Dagsnäs och Höryda samt en del af Stora Bjurums mossar inom Gudhems härad, å 10,200 R:dr, emot återbetalning af 8 procent årligen, med beräkning af 2 procents ränta 10,200: — 10,200: — » sänkningen af sjön Orien och ån Orian inom Ramsbergs socken, å 6,800 R:dr, emot dito, med beräkning af 3 procents ränta 6,800: — 6,800: — inom Orebro lån: för sänkningen af Mosjön samt rensningen af ILumla, Täby och Aby åar inom Orebro, Kumla och Sköl - Transport: 8,818,301: 41. 8,885,507: 44. — 38 — Transport: 8,818,301: 41. lersta härader, å 30,000 R:dr, emot återbetalning af 8 procent årligen, med beräkning af 2 procents ränta 30,000: — för sänkningen af Lindesby-sjön och upprensningen af Hustelfven inom Jernboås socken af Nora bergslag, å 2,175 R:dr; återbetalas jemte kronoutskylderna 2,179: 31. » dito af Halda ä i Kumla och Halsbergs socknar, å 20.400 R:dr, emot återbetalning af 8 procent årligen, med beräkning af 3 procents ränta 20,400: — inom Wermlands län: för sänkningen af sjön Björklången inom Nyeds socken, å 3,300 R:dr; återbetalas jemte kronoutskylderna 1,716: — till sedermera aflidne J^agmannen A. P. Sandberg, å 2,100 R:dr, för ett vattenaftappningsarbete å säteriet Agnhammars egor inom Grums socken och härad; dito dito 1,092: — » Majoren F. G.
Som Fullmäktige i Banken och Riksgälds-Kontoret, enligt 28 §. i Banko-Reglementet, ega att för framtida uppsigten och kontrollen öfver Götha Kanals vidmakthållande gemensamt utse och välja en person att, å Bankens och Riksgälds-Kontorets vägnar, såsom Ledamot deltaga i Götha Kanal-Direktion, samt ofvanberörde anmälan skedde af den person, som då hade sig uppdraget omförmälde Ledamotskap, ansågo Fullmäktige destomindre nödigt, att utse serskildt Ombud i och för berörde försäljning, som det måste tillhöra nämnde Ledamot, att, i sådan egenskap, iakttaga och bevaka Bankens och Riksgälds-Kontorets rätt och bästa uti alla de frågor, hvilka utgöra föremål för Götha Kanal-Direktions pröfning och afgörande. § 12. Angående det, genom 29 §. i Banko-Reglementet, Fullmäktige lemnade uppdrag, få Fullmäktige, med åberopande af hvad deras vid sednast församlade Herrar Revisorers Berättelse fogade tryckta Utlåtande, pag. 102, i detta hänseende innefattar, nu endast tillägga, att efter det Direktören Theofr. Muncktell, på sätt af Fullmäktiges Protokoll för den 2 Februari 1843 inhemtas, erbjudit sig, att, enligt uppgjorde och af Fullmäktige godkände Modellritningar, af ångkokadt trä förfärdiga de i och för förflyttning af Bankens redbarheter nödige ansedde skåp, Fullmäktige, under den 23 Mars samma år, åt bemälde Muncktell öfverlåtit, att, i enlighet med de den lö December 1841 samt nästberörde dag fastställde 3:ne särskilde modeller, af ångkokadt trä förfärdiga och, inom utgången af Oktober månad detta år, omkostnadsfritt till Banken lefverera, ej mindre nedanstående antal lådor, emot följande pris, nemligen: 200 st. lådor enligt den större modellen, å B:ko R:dr 13: 24. 520 st. D:o af den mindre D:o . „ „ 13: — samt 30 st. D:o af den minsta D:o . „ „ 11: 8.
Vid jemförelse af folkmängden, enligt mantalslängderna — eller den grund, som ensam i tidigare femårsberättelser blifvit följd —- visar sig emellertid en tillväxt under femårsperioden af 5,647 personer eller 10,f procent, och således starkare än under något af nästföregående qvinqvennier, — en lika naturlig som lycklig följd af de i allmänhet för Jemtland och dess jordbruk gynnsamma år, som sista perioden omfattar. Jemte goda skördar och den deraf förnämligast beroende folkökningen inom länet har också af det i samma mån ökade välståndet samt en vaknande företagsamhet framkallats större och mindre nya arbeten dels för jordens odling, dels ock i flera andra industriela rigtningar, hvaraf åter icke obetydliga inflyttningar af arbetsfolk från andra orter blifvit föranledde. Bland större allmänna företag, som i detta hänseende utöfvat inflytande, förtjenar att särskildt omnämnas den af ett bolag med understöd af så väl statsverket som en stor del bland länets socknar under perioden började och snart fulländade nya vägoch vattenkommunikationsled emellan Bräcke, ej långt från Medelpad, och Norska gränsen till en utsträckning af omkring 22 mil. *) Med anledning af ofvanstående torde här böra upplysas, att Statistiska Central-Byråns uppgift omfattar jemväl länet tillhörande Lappbefolkning, äfvensom att Stadspredikanten i Östersund uppgifvit folkmängden vid mantalsskrifningen d. 10 Lee. 1861 så väl som d. 31 Dec. s. å. till 1,571. Förklaring öfver skiljaktigheten är emellertid infordrad. B—g. 6 Jemtlands län. Inoch utflyttningar. Talrikhet af nervfebrar och sjelfmord. Icke mindre förtjent af uppmärksamhet i omförmälda och andra hänseenden är den mångsidiga och kraftfulla verksamhet, som Gustafs och Carlbergs kopparverks bolag utvecklat för tillgodogörande af de i Areskutan befintliga rika kopparmalmstreck, af hvilka bolaget är i besittning, samt för ett utvidgadt och förbättradt jordbruk vid bolagets vidsträckta egendomar.
Det kan icke bestridas, att åtskilliga stegrade anspråk under tidernas lopp i detta afseende gjort sig gällande, och att den förutnämnda grundsatsen redan blifvit i vissa fall modifierad, så alt den stränga skilnaden emellan statens och bankernas affärer icke längre finnes. Det vid sista riksdag fattade beslutet om begagnandet af postremiss-vexlar var en åtgärd, som, ehuru deraf uppkommande förbindelser inskränkas till korta tider, dock innebar ett närmande till affärs-gemenskap. Ett annat närmande i detta hänseende är, att, fastän icke i någon bestående lag finnes medgifvet, att privatbankssedlar få i allmänna uppbörden mottagas, sådant dock, för att icke vålla alltför stora olägenheter och obehag, i sjelfva verket sker, hvarefter ett utbyte af dessa sedlar under hand eger rum; och synes häraf således, att de förut nämnda föreskrifterne redan blifvit i tillämpningen ej obetydligt jemkade. Hvad slutligen beträffar, att staten icke borde gifva de enskilda bankerna någon förhoppning om hjelp i nödens stund, så är detta, såsom grundsats, också ulan tvifvel ganska riktigt; men det har likväl vid ett kritiskt tillfälle befunnits nödvändigt att staten, till undvikande af en brytning, som säkerligen skulle hafva medfört stora olyckor, lemnade en temporär hjelp åt en sådan bank. Man ser således, att det verkligen visat sig vara en af behofvet påkallad rörelse till vidare utveckling af bankväsendet, som i viss mån erfordrar modifikation af den grundsats, jag först omnämnde. Jag vill nu icke lör min del bestämdt yttra mig huruvida jag anser att dessa fordringar ännu äro af den vigt, att de böra verka till helt och hållet frångående af nämnde grundsats; men jag kan icke förneka, att, i en så vigtig fråga som denna, det, efter mitt omdöme, är skäl att saken grundligt utredes, innan man bestämmer sig för den ena eller andra af dessa grundsatser, och utan att på förhand vilja tillkännagifva min enskilda åsigt i frågan, tror jag derföre att en utredning i detta afseende icke kan vara skadlig.