Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anhåller om propos. på bifall till de öfriga momme, sådana de blifvit af Utsk. föreslagne, men till del sista morn., med det af mig nu föreslagna tillägg. Frih. Raab: Jag skulle föreställa mig, att vi ej längre behöfva diskutera denna §. Hvad beträffar de första momme, sä äro de alldeles lika med R. o. Ad:s förra beslut. Hvad angår det 4:de morn., så, derest det också vore tillåtligt att tillägga några ord, som förändrade meningen, hvilket R. o. Ad. förklarat sig icke kunna eller böra göra, så skulle jag anse, att sådana undantagslagar, som Hr Hjärne föreslagit, icke äro lämpliga, och får derföre motsätta mig hans förslag. Om 4:de moars olämp - 124 Den 7 Oktober f. m. lighet i sin helhet, torde icke behöfvas annat vittnesbörd, än att de varmaste ifrarne för nykterheten inom Utsk. reserverat sig emot detsamma, såsom af Betänk, synes. PresteSt. har äfven nyss afslagit detsamma. Jag tror icke att vi behöfva några flera motiver för afslag. Jag anhåller, alt Hr Frih:n och Ordhden ville dela propos:na så, att den första propos. blir om de tre första momme och den andra om det 4:de mom. ensamt. Uppå härefter särskildt framställde propos:r lades Irsta, 2:dra och 3:dje momme af ifrågavarrde §, med vidblifvande af R. o. Adrs förut fattade beslut, lill handlingarne, och afslogs ej mindre Utskrs än ock Hr Hjärnes, i afseende på 4:de moni., afgifna förslag. 24:de punkten, ang:de § 26. Hr Frih. o. Ordfrden uplyste, att R. o. Ad., vid pröfningen af Utskrs Betänk.
Jag instämmer fullkomligen i den anmärkningen, att Revisorerne blott hafva Riksens Ständer till Principaler och ej Allmänheten, och jag tror således, att Allmänhetens pröfning är för tidig, då Riksens Ständer ännu icke tagit kännedom af de anmärkningar, Revisorerne kurn* nät göra. Jag vill ej klandra förra tiders Revisorer j men om man skulle dömma efter tiden, hvari vi lefva, föreställer jag mig såsom möjlig den händelse, att sådana Personer åtminstone af de andra Stånden kunde tilläfventyrs blifva valde till Revisorer, hvilka ej kände allmänna affairer, och om dessa skulle göra anmärk* ningar, hvilka i en eller annan måtto voro menliga för ett Verks Credit eller Förvaltning} så skulle ett allrnängörande af dessa anmärkningar vara skadligt för allmänna ordningen, och verka tätare Riksdagar, samt vara alldeles stridande mot den principe, jag nyss anförde, att Revisorernes arbete endast bör förbere; da Riksens Ständers, och att således detsamma först bör af Riksens Ständer kännas, innan det meddelas Allmänheten Jag anhåller alltså om afslag af denna punct i Betänkandet. Hvad andra puncten åter angår, eller införandet i Instructionen af beloppet utaf Revisorernes arfvode under förrättningen, är det i sig sjelf Den 25 Maji. indifferent, antingen denna punct afslås eller bifalles; men om Ridderskapet och Adeln an. ser det senare böra ske, tror jag, att det är mest enligt med Formerne, att hela Betänkandet varder återremittcradt. Grefve Mörner, Adolph Goran: Sedan Herr Silfverstolpe förekommit mig i hvad jag ämnade anföra, vill jag endast förklara, att jag tror, att enhet i Lagföreskrifter är det, som utgör deras värde. Då det är föreskrifvit i Betänkandet, att Revisorernes Berättelser skola förseglade till Riddarhus-Archivet aflemnas , för att der förvaras intill nästa Riksdag, så är det äfven härigenom stadgadt, när en sådan Berättelse skall komma till Allmänhetens kunskap.
St. alt åtminstone börja beträdandet af en ny bana för rörelsecapitalets ökande, så vida ej Riksbankens soliditet och realisationens bestånd skall derigenom äfvenlyras. Denna grundåsigt är äfven uttalad i BancoUtsk:s nu förevarande mern., och jag tror, att den kommer att göra sig gällande, såsom den enda sannolika utvägen alt undvika den för nationens industriella förkofran och näringsidkarnes ekonomiska ställning eljest botande penningeförlägenhet, den der möjligen kan blifva vådlig för Sveriges framtid i både financielt och ekonomiskt hänseende. Det är således numera egentligen blott fråga om, huru man skall kunna tillställa så, att den tillökning i lånerörelsen, som allmänt efterlänglas och för närvarande vida mer än vid de förra riksdagarne är af omständigheterna påkallad, må kunna lillvägabringas, utan alt sådant kommer att allt för mycket inverka på Bankens förmåga att uppfylla sin hufvudsakliga bestämmelse. BancoUtsk. har föreslagit, såsom bekant är, att för detta ändamål skulle till Riksg.cont. öfvertlytlas Bankens utlåning på namn emot borgen, eller den s. k. allmänna disconten. Härigenom skulle Banken befrias frän en del af sin lånerörelse, uppgående till nära 9 millioner, i st. hvarför Banken skulle erhålla statsobligationer, på hvilka den skulle kunna öka sin sedelstock, utan att äfventyra realisationens bestånd. Jag erkänner fullkomligen riktigheten deraf, att goda statspapper, då de blifva utfärdade, i den form, att de kunna användas på den stora Europeiska marknaden, i många fall motsvara silfvervaluta; men jag fruktar likväl, att BancoUtsk. bar föreslagit utgifvandel af eli alltför stort obligationscapital, för att kunna påräkna någon framgång för sitt förslag. Jag tror nemi., att i synnerhet de 2:ne RiksStåml, som hafva, om jag så må uttrycka mig, en panisk fpr - 550 Den 19 December. skräckelse för all sorts utrikes skuldsättning, skola vägra sitt bifall lill utfärdandet af statsobligationer å ett belopp af 9 millioner r:dr, af hvilka större delen möjligtvis skulle kunna vara i utländsk mans hand innan R. St. nästa gång sammanträda.
Län, Olof Svensson ifrån Robus Län, G. Apelqvist och Ola Jeppsson ifrån Blekinge, Pehr Nilsfon ifrån Christianstads Län och Anders Andersson ifrån Skaraborgs Län, 2:0 F, v, Zweigbergks motion, om grundskatternas upphörande cch jemkning i Beskattningen, ö:o Följande, ang. förhöjning i Postlegan, m. m., ingifne memorial, nemligen af Peter Persson ifrån Calmare Län, Erik Svanberg ifrån Vesternorrland, Jan Peter Jansson och Nils Insulin ifrån Stockholms Län, Olof Olsson ifrån Östergöthland, Tzc fve Mänsson ifrån Malmöhus Län, Anders Brisman ifrån SkaraborgsLän, Olof landbeck ifrån Halland, Erik Norberg ifrån Westerås Län, Johan Andersson ifrån Upsala Län, Jöns Jönsson ifrån MalmöhusLän, Johannes Svensson ifrån .TönköpingsLän, Johannes Andersson ifrån Calmar Län och Johannes Johansson ifrån Bohus Län, 4:o Nils Strindlunds ifrån Vesternorrland och Botvid Jonssons ifrån Östergöthland, memorial, rörande Jordeböckernas granskning, 5:o Nils Insulins ifrån Stockholms Län motion, om skyldighet för'innehafvärne af Ortala Bruk och Norrtelje Factori, att betala de deraf utgående kolräntor efter markegångspris, 6:0 Johannes Anderssons ifrån Jönköpings Län motion, om be-, stämmande af ersättning eiler annan grund, än allmänna markegångeiv för tågande truppers förplägning, 7:0 Sven Jonssons ifrån Jemtland motion, om upphörande eller inställande af Afvittrings verk et 1 Jemtland, S-o Prat. Utilr. d. 13 Mars 18.54. 33 8:0 Motion af samme Sven Jönsson} om anslag till anläggande al en ny viiff 1 Jemtland, (.;o Nils Månssons ifrån Malmöhus Län och Olof Lindebecks ifrån Halland motioner, om de, genom Talmans-tafllarnes indragning, besparade medels användande såsom tillökning i understödet för dem, hvilka-, till följd af laga skifte, måste utflytta; tillika med Pehr Jönssons ifrån Christianstads Län memorial, 0111 fördubbling af det berörde
Uppå begäran af Gr. Frölich upplästes Hr von Troils förslag. Gr. Frölich: Jag finner, att den egentliga orsaken till den förändring, Hr v. Troil föreslagit i min 6 §, är den, att han ej vill, att K. M:s Bef:h:de skall pröfva säkerhets-, bandlrna. Jag får likväl erinra derom, att man på ett annat ställe i denna lag yttrat, det man ansåg nyttigt, att ett Kronans ombud vore närvar, vid de årliga revisionerna, och det synes, som K. M:s Bef:h:de i länet vore närmast att blifva detta ombud. Dermed står således i sammanhang, att han bör känna säkerhetshandlma förut, för att kunna tillse, huruvida de undergått någon förändring, i fall han utses till Kronans ombud. I afseende på det förslag, som här blifvit gjordt om pröfningen af documenterna, har Hr Rosenblad redan blifvit besvarad af Hr Lefren, som förklarat sig anse nyttigt, att pröfningen skedde i landsorten, der banken inrättas. Hr Stråle har trott, alt pröfningen borde verkställas af en commission. Jag får förklara, att då det ej vore i lagen föreskrifvet, huru pröfningen skall ske, vore alltid de personer, som ämnade stifta ett bankbolag i största osäkerhet, huruvida de kunde inkomma i bolaget eller icke. De kunde icke, såsom vid Wermländska bankens stiftande ägde rum, hafva sina conclayer för att fråga hvarandra: Tror ni, att det eller det hypotheket kan antagas för så och så mångå procent. De skulle alla famla i mörker om hvad den blifvande auctoriteten, som komme att verkställa pröfningen, kunde tro om deras säkerhetshandbr, som af denna auctoritet kanske föga eller intet kunde bedömas. Följden kunde blifva, att, på samma sätt som då inteckningar här erbjudas till belåning, de bedömas ensamt efter taxeringsvärdet, utan att man underrättar sig, om taxeringsvärdet är 4 gånger lägre eller möjligen 4 gånger högre än rätta värdet. Pröfningscornmitte'en skulle hålla sig endast vid en siffra eller en föreskrift i reglementet.
Jag får vördsamt hemställa, alt med justeringen af R. o. Ad:s prot. matte få tillgå på förut ytligt sätt, så att de särskilda yttranden, som till prot. blif vit afgifne, icke matte in extenso uppläsas, hvilket onödigtvis skulle borttaga mycken tid, enär de i prof. intagne yttranden, förut kunna genomses och justeras i cancelliet. Jag anhåller om propos. alt man i detta hänseende må förfara sorn vid föregående riksdagar. Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad., att vid prot:s-justeringar Ståndets ledamöters afgifne yttranden icke behöfde uppläsas, såvida särskild begäran derom ej gjordes. Efter det prot. sedermera , med iakttagande af detta beslut, blifvit uppläst lill slut, blef detsamma af R. o. Ad. godkänd t. Då numera, efter det kl. slagit 12, plenisammanträden för alia de öfriga Stånden ägde rum, afgick, under anförande af Gr. Ridderstolpe, Carl, den deputation, som borde framföra R. o. Ad:s i dag beslutade inbjudning till Medstånden. Upplästes lill justering oeh godkändes pleni-protin för d. 18, 19, f. och e. m.., 20 och 22 dennes. Justerades 2:ne prot.-utdi"., innehållande af R. o. Ad. under gårdagens plenum fattade beslut. Äterkom R. o. Adis lill Medstånden afsönde deputation, hvarefter Gr. Ridderstolpe anmälde sig oeh yttrade: Jag anser mig skyldig anmäla, att deputationen fullgjort sitt uppdrag. PresteSt. gaf till svar, att
Transport 11,819,780: Stals-Utskottets Memorial, M 555. 3 Transport 11,819.780: fogade tabeller, äfvensom Utlåtandena j|N:is 155 och 296, samt Förstärkta Slats-Utskottets Memorial JM 257, (ll:te, 12:te och 13:de voteringarne) och Rikets Ständers beslut i anledning af Stats-Utskottets Utlåtanden N:ris 81 och 266, 650,260: Tillsammans 12,470,040:—•/— Enligt Rikets Ständers vid denna riksdag, i afseende på statsverkets inkomster, fattade beslut, äro de ordinarie statsinkomsterna uti Riksstaten beräknade till 4,639,360: samt restantierna till 180,000: Och hvad beträffar de extra-ordinarie inkomsterna eller bevillnings-medlen, så hafva Rikets Ständer, genom bifallandet af Revillnings-Utskottets Utlåtande JM 29, fastställt deras beräkning till nedanstående årliga belopp, hvarmed dessa inkomster följaktligen komma att i Riksstaten upptagas, nemligen: Tullmedlen till 4,530,000: — Saluaccisen till Postmedlen till Karta-sigillata-afgiften till 684,800: Husbehofsbrännerimed len till 650,000: eller till ett sammanlagdt belopp af 6,466,800: Således uppgå de ordinarie och extra statsinkomsterna, enligt nu fastställda beräkningar, till 11,286,160: hvilken summa med 1,183,880: understiger de å Riksstaten uppförda utgifterna; hvadan denna summa således utgör den brist, hvilken, för statsutgifternas bestridande, måste fyllas genom allmän bevillning eller andra härtill disponibla medel samt af Riksgälds-kontoret i stadgad ordning Stats-konloret ersättas.
M:t i underd:het anhålla, det liqviden öfver CreditivFondens användande till Spannmålsuppköp i följd af 1826 års missväxt, hvilken liqvid ännu ej är afslutad, må, afskiljd från andra vid samma tid för allmän räkning vidtagne upphandlingar, för sig varda uppgjord; äfvensom Utskottet, med hänsigt till vigten afen full - 3^3 Stats-Utskott#ts ständig granskning äfven af K. M.ts Bef:h:des förvaltnings-åtgärder, hvilken granskning Utskottet nu, di redogörelser från ett och annat Län ännu saknas, icke kunnat verkställa, hemställer: att underd. anhållan göres det nästsammankommande R. St:rs Revisorer må erhålla del af redogörelsen för Creditivmedlen i sin fullständighet, pi det att ett säkert omdöme om företaget till alla dess delar må kunna af dem gifvas. Efter att nu hafva behandlat alla de till 1826 års förvaltning af MagazinsVerket hörande åtgärder, dem Utskottet ansett påkalla uppmärksamhet, har Utskottet jemväl funnit nödigt till upplysning bifoga en åskådlig framställning af Verkets ställning vid de förnämsta perioderna eller vid lista qvartalets slut år 1824, då f. d. Allmänna MagazinsDirectionen upplöstes; vid slutet af år 1826 eller första Redogörelse-terminen sedan StatsContoiret öfvertog UtredningsStyrelsen samt npproximatift vid slutet af förlidet år. I sådant ändamål bifogas en Tableau sub Litt. B, hvilken tillika innefattar en calcul öfver det belopp, hvartill Utskottet anser MagazinsFondens tillgångar kunna uppskattas. Enligt densamma , äro dels genast, dels inom en kortare lid disponible 1,169,077: 34- 3. Om af denna summa, användas till slutliqviderande af det år 1826 utgifna Creditiv, som Stats-och BancoUtskotten påräknat till Silfver fondens förstärkande 4^4>35i:47- 5.
Lag samt Allmänna Besvärs och EkonomiUtskotfens betänkande I\;o 179, i anledning af väckt fråga om upphäfvande af Landshöfdingarnes Domsrätt i Enskiftesmål, biet detsamma af Presteståndet alslaget. S. D, e. m. I anledning af gjord anmärkning, hvilken Ståndet förklarade utgöra dess gemensamma tankar, återremitterades, vid lörOyad föredragningj ConstitutionsUrskottets Memorial J\i;o 50, med förslag till ändring i 43 § Riksdagsordningen. S. D. Wid förnyad föredragning af Lag samt Allmänna Besvärs och EkonomiUtskottens utlåtande N:o 1785 öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens gemensamt afgifne Betänkande Trot. TJtdr. & 18 Septemb. 1823. 9O5 N:o 102, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, om antagande af en Författning angående förändring eller afdömande af ^Vattenverk, som genom uppdämning skada jord eller hindra dess odling, blefvo begge dessa af Utskotten i ämnet afgifne yttranden utaf PresteStåndet afslagne. Från Wällofl. BorgareStåndet. S. D. Wid förnyad föredragning biföllos StatsUtskottets utlåtanden; N.o 423. I hvad det angar så väl de från BorgareStändet återremitterade delar af Betänkandet N:o 244, om Statsverkets tillstånd och behof under tredje Hufvudtittcln, som ock det jemväl återremitterade Betänkandet N:o 264, i anledning af Motioner, om Lotsoch Bak-afgifterne» N;o 454.
»Ända till dessa skyters område är allt det land, som vi beskrifvit, en enda slättmark, med åkermylla, men derifrån blir marken stenig och hård. Och på andra sidan om denna vidsträckta stenbundna trakt bo vid foten af en hög bergskedja menniskor, hvilka samt och synnerligen, män och qvinnor, skola vara födda flintskalliga; äfven äro de plattnästa och hafva stora kinder. De tala ett egot tungomål, men bruka skytisk klädedrägt och lefva af frukter. Ponticum är namnet på trädet, hvaraf de lefva, hvilket är ungefär så stort som det vilda fikonträdet och bär en kärnfrukt, som liknar en böna, men har en kärna. När denna frukt är mogen, pressa de den i dukar, och saften, som afrinner, är tjock och svart och kallas aschy. Denna saft slicka de, eller ock dricka den blandad med mjölk, och af de utkramade frukterna göra de kakor som de äta. Boskap hafva de icke mycket, emedan betet derstädes är klent. — Ända till dessa flintskalliga är nu landet tillräckligt bekant och kändt, äfvenså folkslagen på denna sidan om dem, ty de besökas af skyter. Från dessa är det icke svårt att samla underrättelser, hvarjemte sådana äfven kunna erhållas af hellener ifrån stapelplatsen vid Borysthenes och ifrån de öfriga stapelplatserna vid Pontus. De skyter, som fara till dem, uppgöra sina angelägenheter genom sju tolkar och på sju språk. Så långt går vår kunskap. Men om landet på andra sidan om de flintskallige vet ingen att lemna någon säker berättelse, emedan det är afstängdt genom en skiljemur af höga obanade berg, hvilka ingen menniska kan öfverstiga. Men de flintskallige berätta – hvad jag likväl ej tror – att menniskor med bockfötter bo på bergen, och på andra sidan om dem andra menniskor, som sofva hela sex månader. Detta senare kan jag dock alldeles icke antaga.
Jag tror det vara i Grundlagen stadgadt, att en motion ej kan upptagas, om den innefattar flera ämnen, och jag förnyar derföre min hemställan, att den nu ifrågavarande motionen må fördelas, innan den remitteras. Hr Rosenblad: Ledd af förra praxis att lill tvenne Utskotts gemensamma behandling remittera frågor, som äga omedelbar gemenskap med hvarandra, har jag, för att icke äfventyra ett olika utlåtande från de tvenne särskilda Utskotten, begärt remiss till Statsoch BancoUtskotten af min motion, hvilken för öfrigt är så uppställd, att den, när som helst, kan sönderdelas. Om derföre R. o. Ad. äskar, att en slik sönderdelning sker antingen genom Ridd.-Secreteraren eller af mig, så har jag visserligen ingen ting att invända emot ett sådant beslut. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att Hr Rosenblads motion, ehuru innehållande en gemensam fråga, den nemi., att räkenskaperna för de under R. St:s förvaltning stående Verk skulle underkastas KammarRättens granskning, likväl vore så uppställd, att hvad som hörde till hvardera Utskottets pröfning, kunde särskildt expedieras. Hr Cederschjöld: Innehållet af sista delen af motionen, som skall remitteras till StatsUtsk., tycktes mig vara sådan, att Utsk. knappt skulle veta, hvarom fråga vöre, i händelse man särskildt dit remitterade densamma. Det är således nödvändigt att i remissen till StatsUtsk. upprepa de förut i motionen upptagna premisserna; och det är detta, som jag ansett böra af Motionären sjelf verkställas. II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. biföll, att, före expedierandet af den beslutade remissen, Motionären finge afsöndra hvad som hörde till det ena eller det andra af de Utskotts pröfning, till hvilka remiss blifvit besluten. Bifölls. Den 7 Fcbruarii f. m. Föredrogs å nyo och remitterades till StatsUtsk.
— Mera vore väl, att vid detta tillfälle erhindra, men som jag underlåter, desto hellre, emedan sådant står att läsa i ett, till vår Psalmbok hörande litet Bihang, kallat de Obotfärdigas förhinder. Herr Grefven och LandtMarskalken frå - Den 24 Januarii. 319 gade om Ridderskapet och Adeln ansåg öfverläggningen i förevarande ämne vara fulländad. Ropades Ja. Hvarefter Herr Grefven och LandtMarskalken framställde följande Proposition: Bifaller Ridderskapet och Adeln OeconomieUtskottets ifrågavarande Betänkande, angående fortfarande af den fria HusbehofsBränvinsbränningen. Ropades i flera omgångar, ganska starka Ja och Nej. Herr Grefven och Landt Mar skalken hemställde, om icke underdånig anmälan hos Kongl. Maj:t måtte göras, det Bränvinsbränningen under de återstående Vintermånaderne och intill dess öppet vatten i Vår inträffar, må varda inställd uti de Provincer, hvilka kunna hotas med Spannmålsbrist. Ropades Ja och Nej. Herr Munck af Rosenschöld: Jag får anmärka att den af Herr Grefven och LandtMarskalken sist framställde Proposition icke var enlig med hvad jag föreslagit, emedan jag yrkade att till inställning af Bränvinsbränningen skulle erfordras icke allenast vederbörande Embetsmäns, utan ock härstädes befintliga Riksdagsmäns ifrån Orten sammanstämmande inty - 320 Den it\ Januarii. ganden, att verkelig Spannmålsbrist vore att befara. Friherre Cederström, Jacob: Då Herr Gr efvens och LandtMarskalkens första Proposition till bifall af Utskottets Betänkande med Ja och Nej besvarades samt votering äfven, enligt hvad jag tyckte mig hora, begärdes; så får jag till tidens vinnande och på det förevarande ämne må kunna till slut bringas, anhålla, att votering varder anställd, i hvilket afseende Ja-propositionen bör innefatta bifall af Betänkandet. Hvad ContraPropositionen angår må Hr Munck af Rosenschölds mening, för min enskildta del, deruti gerna inforas, om Ridderskapet och Adeln sådant åstundar.
Länsmän i så måtto är ofördelaktig för kronan, som de, angelägne att först indrifva Auctionsmedlen för de af dem förrättade Auctioner, nödgas Besv. och Ekon. ijtsk. Betänkanden. visa skonsamhet och lenina anstånd vid Kronoutskyldernes uppbärande: att, då Kronobetjeningen eger befattning med Auctioner, det stundom inträffar, att fordringar för Auctioqer blifva hos Allmogen utmätte, utan att vara i laglig ordning fastställde, hvarigenom den förlorar den vigtiga rättigheten, att förut sölca3, höras och förklaras skyldig att betala: samt att, så länge Länsmän ega rätt, att emottaga uppdrag till Auctionerä hållande, Lönnkrögeriet aldrig verksamt skall kunna motarbetas, emedan klokheten och fruktan, att se sig sjelf angifven för lagstridigt förfarande vid Au* ctioner, måste tvinga Länsmannen, att of* verse med den brottsliga Lönnkrögaren. Efter det Utskottet öfvervägat detta ämne, får Utskottet förklara; att, då det i fråga ställde förbudet för Länsmän, att för enskilde personers räkning förrätta Auctioner, skulle rubba den rättighet, allmogen, i kraft af Kongl. Resolutionerna på dess Besvär af den 17 December 1734 och den 9 December 1766, eger att till Auctioners verkställande utse och antaga de personer, till hvilka de hafva förtroende, och vid hvilken rättighet Utskottet anser Allmogen böra utan någon förändring bibehållas, linner Utskottet sig häraf hindradt, att med tillstyrkande af bifall, så vida anledning eljest visade sig dertill, understödja den i ofvannämnda afseende väckte Motion, Best), och Ekon, ZJtik, B elci tikanden. 155 1 öfrigt bar Utskottet, rådfrågande sin egen erfarenhet, icke kunnat finna, att skäl till allmän klagan öfver olägenheterne deraf, att Länsmän, lika med andre, ega rätt för» rätta privata Auetioner, förelinne9.
Fredagarne skurar Klara, d. v. s. tvällar af korkmattorna i tamburen och de öfriga rummen samt piskar och borstar de lösa, mjuka mattorna vi hafva ofvanpå korkmattorna. 1 förmaket hafva vi matta öfver hela golfvet. De gånger vi hafva främmande till middag eller supé, är Klara mig till större nytta än en okunnig ung tjänstflicka. Helgdagsaftnar, då vi behöfva Klara kvar till kvällen, får hon inbjuda sin man till gäst, på det att han icke skall fira t. ex. julelkr nyårsafton ensam hemma. Vedkarlen har maten hos oss nästan hela dagen, d. v. s. då han ej sköter om vedhuggningen på två andra ställen, och Klara får äta middag, om hon så vill, då hon i alla fall lagar maten. Deras aflöning tillsammans går på 15 kr. i månaden, det är hvad en tjänstflicka kostar, när jag beräknar lyse, tvätt, tvål, presenter och lön till henne ensam. Min 16-åriga brorsdotter, som vistas i vårt hem, har sedan sitt 12:te år haft att ombestyra middagsdukning och kaffets serverande, det har hon haft som motion efter stillasittandet i skolan. Förmakets och sängkammarens städning och sängarnes bäddning hjälpas vi båda åt med, och det skulle vi göra, äfven om vi hade tjänarinna. Såsom jag nu har mitt hushåll ordnadt, går allting så lugnt och stilla, göromålen blifva gjorda, och därtill ordentligt gjorda. Jag för min de " vill ej hafva det annorlunda. Jag vill därmed ej säga, att jag ringaktar tjänstflickornas klass eller tror dem alla vara pretentiösa och odugliga, ej heller har jag i den vägen gjort några sorgliga erfarenheter, men jag hör och ser dagligen denna oro och dessa ombyten, som vållas i hemmen af tjänarinnor, och jag är glad att vi ha det så lugnt som vi ha det. Hvems skulden till detta missförstånd mellan matmödrar och tjänare är, vet jag ej.