Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bland solisterna utmärkte sig främst hr Strandbet ' g, som gaf evangelistens temligen taktlösa, ansträngande, reciterande parti med god artikulation, virdadt sångsätt och mild tjusande tonklang, korteligen alldeles som sig borde. Hr Holms sträfva bas-bariton gaf illusion åt Pilati parti, men passade mindre för första delens recitativ ocb aria, där röstens utvecklade beskaffenhet också var ett hinder för full verkan. Fru Edlings sköna röst föreföll vid första konserten ansenligt fatigaerad, men hade repat sig till extrakonserten, hvarvid den utmärkta sångerskan särskildt i arian » Förbarma dig » nära nog rörde publiken till tårar genom sitt känslorika, poetiska föredrag och sin ädla ljufva timbre. Vid denna konsert var hr Lundquist någos hes, hvilket förtog verkan af hans storartade sång i Jesu parti. Med denna konsert har Filharmoniska Sällskapet inlagt stor förtjenst om det svenska konsertlifvet. Det har i sanning mit en skam, att sådana konstens monumentala jätteverk som Bachs oratorier ioke införlifvats med den inhemska musikodlingen. Filharmoniska sällskapets ära blir dessutom fördubblad, då man erinrar sig de svårigheter, som uppställt sig mot verkets ntftrande, svårigheter, hvilka sällskapet med sin hr Hallén i spetsen besegrat på ett exemplariskt sätt. Att denna musik har sina modiga 200 år på nacken 1 Man skalle nästan icke vilja tro det, så lefvande är den än i dag. Denna lyckliga omständighet orsakas främst af den dramatiska prägel, som hvilar öfver arbetet i dess helhet, särdelea dess andra del. Redan introduktionskören sätter åhöraren nästan med vild in i den tragiskt storslagna, djupt gripande situationen: Kristi vandring till Golgatha. Samma dramatiska accent genomgår folkmassans korta replik-körer, hvilka ännu i dag äro oöfverträf-fade i naturlig ton på samma gåDg som i musikalisk affattning (detta senare till skilnad från nutidens Wagnerism m. m. ) Att lftrjungarnes körer skrifvits för blandad kör synes oss däremot mindre naturligt, då ensam manskör här naturligtvis varit det rlttaste.
Om ekens klimatiska gråns för närvarande är i rörelse mot norr eller söder kan vara ovisst; men fullkomligt säkert är deremot, att i hvilken riktning denna rörelse Den 7 Mars. än må befinna sig, den dock ar — hvad våra trädslag beträffar — så långsam, att först efter århundraden en verkan på skogshushållningen derigenom kan komma i fråga.» Således lärer val, af hvad jag anfort, också kunna antagas, att Utsk:ts påstående, att Leckö är för nordligt beläget för ekplantering, endast härleder sig från bristande sakkunskap. Den erfarenhel, som ännu af hvem som helst kan vinnas, nemi. att eken växer långt nordligare än Leckö, ja i alla trakter omkring Wenern, (Dalsland och Wermland icke undantagna), äfvensom uti Nerike, Westmanlands, Stockholms m. fl. län, vederlägger fullkomligt Utsk:ts åsigt så väl hvad de klimatiska förhållandena vidkommer, som dess helt och hållet grundlösa, ja obefogade farhåga att det ekvirke, som på Leckö skulle kunna frambringas, icke kan blifva af beskaffenhet att upfylla flottans behof; äfvensom att på detta virkes beskaffenhet samt ekens växtlighet skulle inverka planteringens läge hufvudsakligen på en ö, utsatt för vindarnes åverkan. Jag måste beklaga att Utsk:t icke gjort sig bättre reda för ekvirkets beskaffenhet på Kållandsö, der Leckö kungsgård är belägen, och likaså att icke Utsk:t af den tillgängliga specialkartan öfver nämnde egendom eller allmänna geografiska kartorna velat inhemta, att denna egendom och de delar deraf, som äro i fråga att planteras med ek, icke ligga för öppen sjö, utan omgifvas af skogbeväxta holmar och skär samt åro synnerligen väl skyddade för nordliga vindar. Anmärkningen mot ekens beskaffenhet å Kållandsö är lika obefogad.
Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomi e-Utskottens : Om Fabriks - Gesällers ställande under Tjenstehjons-stadgan; angående yrkad förändring i nu gällande Brandstods-föreningar å Landet; om yrkadt utvidgande af de så kallade Privilegia Exciusiva; nied förslag till jemkning af Riksens Ständers skiljaktiga beslut i fråga om upphäfvande af Kongl. Förordningen den 7 Dec. 1787, angående lifsstraff för obehörige omdömen öfver de af Kongl. Maj:t vidtagne Författningar; angående yrkad frihet till svedjande å Skattehemmans ägor, samt begagnande af Mastträd och Ekar; rörande Arbetsoch Corrections-Inrättningen i Wadstena; i frågan om Näringsfriheten; och med förslag till jemkning uti Riks-Ståndens olika beslut i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående en ny författning om Mått, Mål och Vigt. Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets: Med Yoterings-propositioner i frågan om jemkning af Extra Roteringen;. om skyndsammare verkställighet af en i Nåder anbefalld åtgärd lill beredande af utvidgade Handelsförhållanden mellan Sverige och Norrige; om behofvet af nya åtgärders vidtagande tili förekommande af oäkta barns långsamma förstörelse i Stockholm genom nöd och elände; om byggnader å Soldate-torpen vid Lif-GrenadierRegementeroe, samt dessa Regementens befrielse från bevakning vid Wadstena CorrectionsInrättning; om ^stadgande af vissa föreskrifter, Den 21 December t. m. 33? sorn böra iakttagas vid upprättande af förslag till Civile och Militaire Tjeuster; i fråga om bestämmande af en viss tid för bortvandrade personers afförande utur Husförhörs-längderne; rörande anläggande af en Köping uti Fryksände Socken af Wermlands Län; och om Allmänna Författningars utgifvande från Trycket på ett för Allmänheten mera tillgängligt sätt. Expeditions - Utskottets:
Detta hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; och ehuru, på sätt här ofvan är anmärkt, en sådan behandling af utsöknings-ärenden synes medföra väsendtlig» fördelar, skulle det likväl, efter Rikets Ständers tanka, icke vara välbetänkt, att genom lag godkänna densamma för andra än ringa fordringar, och till hvilkas bestyrkande handlingar företes, som äro af mera offentlig beskaffenhet och således ega anspråk på trovärdighet, emedan, då fråga är om fordringar, som uppgå till större belopp eller grunda sig på mera enskilda, ofta invecklade förhållanden, ej mindre gäldenärens än fordringsägarens säkerhet, klafver iagttagan.le af de i lagen föreskrifne försigtighetsmått emot förhastade åtgärder, hvartill den lägre kronobe!jeuingen, som vanligen begagnas vid utmätningar, skulle kunna göra sig skyldig; och då till fordringar af förra slaget förnämligast kunna hänföras sådane, som härleda sig från auclions-inrop, hvilka ske offentligen, upptecknas uti dervid förda protocoll och, serdeles å landet, ofta äro så obetydliga, att värdet deraf ej ens motsvarar beloppet af de med en lagsökning förenade kostnader; samt uppmärksamhet jemväl bör fästas derpå, att vilkorliga utn ä nings-resolutioner hitintills vanligen i n last varit i afseende på så beskaffade fordringar bruklige; anse Rikets Ständer ett godkännande, å lagens sida, af berörde resolutioner böra Lill dessa fordringar inskränkas; äfvensom ett stadgande af dylikt inskränkt omfång ej fordra ändring af ofvannämnde lagrum, utan kunna, såsom ett undantag från hvad i dem föreskrifves, erhålla rum i en serskildt föi fällning. 1 följd häraf hafva Rikets Ständer, för deras del, beslutat samt få hos \ 473 Éxpcditions-Utskottcts Förslag till und. Skrifvelse, N:o 20S. E. K. M. underdånigst anhålla om utfärdande af en författning, hvarigenom, såsom ett undanlag från lagens föreskrifter i 2 Gap. 1 och 2 §. §. UlsökningsBalken, stadgas sorn följer:
Byggningabalken, tilleller afträdes husesyn blifvit emellan enskild jordegare och landbo af två nämndemän i behörig ordning förrättad, åligge den, som med förrättningen är missnöjd, att inom tre månader, sedan han af syneinstrumentet erhållit del, slämma vederparten till Rätten in. Försummas det, vare synen gällande; dock skall i syneinstrumentet tydlig hänvisning lemnäs om hvad den missnöjde sålunda har att iakttaga för klandertalans anställande". Denna författning har, såsom dess innehåll tydligt utmärker, afseende endast på förhållandet emellan enskild jordegare och hans landbo. 1 fråga åter om de tilloch afträdes-husesyner, som å kronohemman och andra kronolägenheter jemlikt 27 Kap. 1 § Byggningabalken förrättas af kronofogde eller länsman med två nämndemän lör bestämmande, huru åboen under sin besinningstid har byggt och häfdat, och hvilka syner på grund af 2 § samma kapitel skola af Häradsrätten prölvas, finnes någon tid icke utsatt, hvarinom missnöje skall hos Rätten fullföljas, för att komma under pröfning: Men den ordning och säkerhet i förhållandet emellan enskild jordegare och hans landbo, som med den i 1849 års förordning för klandertalans anställande införda tidsbestämmelse åsyftades och äfven vunnits, torde vara icke mindre önskvärd i afseende å biloch afträdes-husesyner emellan kronan och dess äboer. Sådan förrättning skall nemligen enligt 7 § i åberopade kap. tjena lill bevis om åboens skyldigheter vid jordens afträdande; och det är derföre af synnerlig vigt, att i lagen någon viss lid angifves, efter hvars förlopp förrättningen, då den af endera kontrahenten emot den andre åberopas, skall dem emellan ovilkorligen lända till efterrättelse. Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Riksens Ständer infordre Lag-Utskottets Utlåtande häröfwer, beslute sedan och öfwerlemne Konungen deras swar uppå Rikssalen, om de bifallit Konungens Proposition, och skriftligen genom Talmännen, om de densamma afslagit. I alla dylika Lagfrågor skall tre Stånds mening utgöra Riksens Ständers beslut. Författningssamling 1800 Låssa kyrkas arkiv Svensk författningsamling 1812 Låssa kyrkas arkiv Kungörelse om bekräftelse på de utnämningar till ämbeten och tjänster, som av Hans Höghet Kronprinsen blivit gjorde. Stockholm den 7 januari 1812. Vi bekräftar alla de utnämningar till nya ämbeten och tjänster som Kronprinsen under dess förvaltning låtit utfärda. Stockholms slott den 7 januari 1812. CARL. Till Konungen av Hans Höghet Kronprinsen vid Hans Maj: ts återtagande av riksstyrelsen den 7 januari 1812. Mina livligaste önskningar är uppfyllda, då Er förbättrade hälsa tillåter Er att återta riksstyrelsen. Oaktat den dagliga redogörelse jag givit om landets inre och yttre ställning, tror jag mig likväl böra vid detta tillfälle framlägga en kort målning därav. Då Ers Maj: t beslöt att biträda fasta landets poletik och förklara krig mot Storbritannien, hade Sverige ännu inte hunnit hämta sig från ett olyckligt krig. Dess sår var ännu blödande och trots det måste de göra nya uppoffringar i en tidpunkt, då de förlorat av sina penningtillgångar, nästan hela beloppet av tullinkomsterna. Oaktat Sveriges avskilda läge, har, för den allmänna saken allt blivit gjort, som man kunde vänta av ett troget folk. Över 2.000.000 riksdaler har använts för arméns förstärkning och för att sätta Våra kuster, öar, fästningar och flotta i försvarstillstånd. I april skall armén kunna visa sig för både vänner och fiender. Eget försvar är enda tanken med ökningen av vår militärstyrka. Utan annan äreslystnad än att bibehålla lagar och frihet, både vill och kan Sverige försvara sig. Gränsande till havet på ena sidan och bergen på andra är det inte allenast innevånarnas tapperhet eller förflutna tiders ärorika minnen, som utgör borgen för dess självständighet. Vi har järnet och föresatsen att nyttja det, som kan försvara oss.
Likväl må i sistnämnde hänseende det ankomma på Directionens pröfning, att göra undantag från detta allmänna stadgande; hvarvid dock iakttages, att, till förekommande af den hastiga temperaturförändringens menliga inverkan på Plafond-taflan, Riddarhus-Salen, vid kall eller fuktig väderlek, på förhand uppvärmes. § 19. Då contanta penningar till Directionen insändas, med reversal in dupplo och sedelförteckning, bör å det qvarblifvande reversalet ankomstdagen jemte målets ordningsnummer antecknas. A det andra, som återsändes, tecknas qvitto, underskrifvet af tvenne Directeurer, samt af Kamereraren kontrasigneradt. En serskild bok bör finnas, hvaruti en af Direktörerne antecknar, å ena sidan, alla de medel, som till Directionen insändas och till Kamereraren aflemnas för insättning i Banken, och, å den andra, inskrifver BankoAttestens datum och nummer, hvarefter Attesten till Kamereraren återställes. De medel, som till Kamereraren directe aflemnas, dels för uplupne räntor, (hvilka eljest, på sätt Lånereglementet föreskrifver, skola af Låntagarne sjelfve insättas i Banken), dels för andra afgifter, eger Kamereraren att genast insätta å behörig Banko-räkning, hvarefter Banko-Attesten bör af honom inför Directionen upvisas. Alla qvittenser på medel, som af enskilde inbetalas till Cassör eller Fonder under Directionens förvaltning, utfärdas och undertecknas af Kamereraren samt annoteras af Secreteraren, som med sin underskrift bestyrker samma annotation; och komma, till följd häraf, inga andra af Kamereraren utgifne qvittencer att för gällande anses. Secreteraren skall öfver sådane utgifne qvitten - Riddarhus-Utskottets Betänkande N:o 12. 15 cer, hvilke böra vara numererade, föra serskild anteckning, som vid hvarje Directionens sammankomst uppvises, för att i ofvanomförmälde Bok införas. § 20.
Arén icke gått alldeles i saknad af den erkänsla från det allmännas sida, hvaraf han genom sitt vid berörda tillfälle visade mod och rådighet gjort sig förtjent; ty genom Kongl. Brefvet till Stats-kontoret don 19 Oktober 1808, tillerkändes Arén såsom orden lyda: ”till ytterligare betygande af Kongl. ”Maj:ts nådiga välbehag öfver hans ådagalagda nit och rådighet vid Ryska truppernas fördrifvande från Åland”, ett belopp af 200 R:dr B:ko årligen, till dess han kunde erhålla någon annan tjenst, hvilket sedermera likväl icke inträffade, hvadan nämnde pension fick af Arén fortfarande bibehållas. Under åberopande häraf och med uttryckande af den förhoppning, att Svenska folkets representanter icke skola undandraga sig att lenina af behofvet påkalladt bistånd åt den i torftiga omständigheter efterlemnade åldriga enkan efter den fosterlandets son, som af detsammas erkänsla gjort sig förtjent, hafva motionärerne föreslagit Rikets Ständer att, såsom en gärd af aktning för Kronolänsmannen Aréns minne och hans vid ett vigtigt tillfälle ådagalagda välförhållande, måtte medgifva, att hans Enka, Fredrika Sofia Lindström, finge för sin återstående lifstid uppföras å allmänna Indragningsstaten till åtnjutande af den hennes bemälde man i lifstiden tillagda pension af 600 R:dr R:mt; — och tillstyrker Utskottet, på grund af hvad bemälde motionärer sålunda anfört, att den i ofvannämnde hänseende gjorda framställning må vinna Rikets Ständers bifall. 50:o. Hos Bonde-Ståndet har Riksdags-fullmägtigen Lars Ersson från Södermanlands län genom motion, deruti Riksdags-fullmägtigen A.
tycker sig helt visst en insändare bland de 88 ha funnit, hvilken söker klarera den för så många husmödrar kvistiga uppgiften - — - en rationell städning af våra boningsrum » — på följande enkla vis: » Som man vet, dödas bakterier i allmänhet, då de utsättas för en temperatur af omkring 4- 7 0 \ För att nu kunna meddela de i dammet befintliga, så hälsovådliga bakterierna denna erforderliga höga temperatur är väl lämpligaste sättet att söka införa dem jämte dammet i en behållare eller ugn, uppvärmd till minst + 100° ä 200° C. För att åstadkomma detta synes mig lämpligaste sättet vara att använda en slags pumpinrättBelfrages pensionat och hotel, del välkända hemmet för resande i hufvudstaden, har numera adress S Vasagatan, ej 4A vid samma gata, som genom förbiseende några gånger i annonsen uppgifvits. Hvilketdera önskar ni: illustrationer eller icke illustrationer i Iduns romanbibliotek? Teater och musik. Kungl. operan. I trenne olika uppgifter har, då detta skrifves, Francesco d ' Ändrade haft tillfälle visa de skiftande faserna af sin mångsidiga talang. Hans don Juan är sedan föregående gästuppträdanden härstädes väl bekant, lika så hans Vilhelm Tell. Hur olika dessa båda roller än äro, finner man dock i hr d ' Andrades utförande af dem alltigenom samma helgjutenhet, samma förträffliga individualisering. Liksom man i den förra ej gärna kan tänka sig den öfvermodiga. sjudande lifsglädjen, det febrila jäktandet efier nya njutningar och nya offer få ett sannare uttryck, så måste man ock i framställningen af fosterlandshjälten Tell beundra de olika skiftningarna hos denna karaktär, där man finner, huru den enkle alpsonen, som i början endast lefver för sin familj, steg för steg utvecklas till den ener giske och oförskräkte fosterlandsbefriaren. Vi äro nästan benägna sätta hr d ' Andrades Vilhelm Tell framför hans don Juan. Ett så gripande och förträffligt spel som i tredje akten af » Vilhelm Tell » skulle hedrat den störste skådespelare. Och vid allt detta gör sig naturligtvis den fylliga, malmrika stämman förträffligt gällande.
Norrmännen hade således i Sveriges Grundlag den säkraste borgen för deras egen, och Kongl Majit kan, med liflig känsla af hvad Sverige ägde rätt att fordra och Norrige att hoppas, samt med lugnt medvetande af sina afsigters renhet, yttra, att, om meningen varit att pålägga Norrmännen ett förhatligt ok, och dä de rest sig att möta förtrycket, hade de, hos hvarje redlig Svensk man, fun-nit den säkraste af deras bundsförvandter. Kongl. Majit öfverlemnade sig länge åt det ljufva hopp, att, utan någon blodsutgjutelse, tillvinna sig ett Folk, hvars lycka Konungen endast eftersträfvade att befästa, men slutligen måste !'Han gripa till vapen, då ingen fredlig öfverenskommelse , genomett fortfarande misskännande och en förhållen upplysning om Konungens afsigter, var att tillvägabringa. Kongl, Majit gick sjelf att, jemte KronjPrinsen och Hertigen af Södermanland, dela med Sven - Den 7 Alars, Svenska Arméen och Flottorna krigets faror, ej i afsigt alt vinna någon ny lager, rpen för att, från ett närmare håll, bjuda frid och försoning. Att detta olyckliga inbördes krig, i alla dess rys. liga följder, af Kongl. Majit och Hans Kongl, Höghet Kron-Prinsen behjertades, och art de, vid försla_ anledningen till fredliga tänkesätt å Norrska sidan, genast fällde de vapen, sorn en. dast böra vara ämnade att, gemensamt med de Norrska, försvara en gemensam sjelfständighet, derom vittnar den i Moss, under den 14 Aug, sistlidet år, afslutade Convention och de grun, der på hvilka den är uppförd. Kongl. Majit hade, i kraft af densamma, förbehållit sig rättigheten att, genom tillförordnade Commissarier, om villkoren för” den blifvande föreningen mellan båda Händer, under, handla med Norriges Rikes Stor-Thing.
Frånvarande röslegare må genom skriftlig med namn och sigill eller tvänne på en gång närvarande vittnens påskrift försedd voteringssedel eder ock genom mundlligt likaledes af Ivaline vittnen under edelig förbindelse till protokollet intygad fullmakt sin röst afgifva. Pastor har vid hvarje sådant val en hel embetsröst, oell röste lian dessutom för sitt innebo (vande hemman; men dessa hans röster algifve han efter församlingens. Innehafves pastoral vården under vakans af vikarierande pastor, afgilve han embelsrösten ; men för pastors-boslället röstas enligt Prestvals-förordningen den 1 April 1843, § 20, Elier sluladt val, och sedan de föreslagnes röstetal i vallängden blifvit utiördt och kungjord), vare densamma såsom justerad ansedd och underskrifves derjemte protokollet, sedan della blifvit uppläst och godkändi, af valförrätlaren och minst tvänne valberättigad» socknemän. Slutligen uppläser valförrätlaren följande besvärs-hänvisning: "Den med delta val missnöjde, må deri söka ändring genom besvär, som, åtlöljde af behörigen styrkt afskrift utaf vniprolokollet, ingifvas lill Stiftets Dom-kapitel innan lil. 12 å 30 dagen elier valdagen, den likväl oberäknad, eller, om helgedag dä infaller, å nästföljande söcknedag. Besvärandet) åligger jemväl alt inom 14 dagar, elter det besvären sednast bordt inlemnas, till valförrätlaren aflemna dia rii be vis från Dom-kapitlet olver besvärens ingifvande. Försummas något af detta, vinner valet laga kraft.” Uti de församlingar, der rättighet all orgelnist, kantor och klockare tillsätta lagligen innehafves af Patrono Ecclesi® eller eljest af någon säiskild myndighet, skall inom tre månader elier ledigheten till tjensten, af deri det vederbör, utses en i alla afseenden skicklig man, hvilken löre utnämningen skall hos församlingens pastor förete alla utaf sökande til! dylik tjenst erforderliga betyg och handlingar.
Jag har redan förut visat, att vår tulltaxa, i allmänhet, långt ifrån att vara radikal eller ens liberal, tvertom är ganska protektionistisk, och af andra länder betraktas såsom en af de mest ofrisinnade i Europa, ehuru densamma, ifråga orri jordbruksalsler och lifslörnöderiheter i allmänhet, onekligen är liberal. Meri äfven detta har sin grund i den stora omsorg, man haft att skydda och gynna industrien. Ty då, för omkring 10 år sedan, ett i någon mån liberalare tullsystem tillämpades, sökte man, för att göra öfvergången så litet känbar sorn möjligt för våra näringar, i sammanhang med förbudens borttagande och tullsatsernas förminskning, bereda industrien den väsendlliga, och till sin grundsats ganska riktiga, förmånen, att göra vilkorcn för produktionen så gynnsamma som möjligt. För detta ändamål afskafiädes nästan allmänt tullafgifterna, ej blott för de vigtigaste lefnadsbehofven, utan ock för råvaror, machinerier, redskap, färger, m. m.; och man ansåg sig så mycket hellre kunna göra detta för jordbruksprodukterna, som något tullskydd i delta hänseende, enligt de förhållanden, sorn numera inträdt, och enligt upplysta och erfarna landtbrukares egen åsigt — hvilken äfven vid detta tillfälle blifvit kraftigt uttalad — icke vidare kunde vara jordbruket till något gagn. Jag bör likväl tillkännagifva, att äran af initiativet till denna, enligt min tanka, fullkomligt riktiga åtgärd, icke tillhör mig, utan min företrädare i embetet, Frih. Palmstierna. På hans föredragning beslöts nemi., först den 26 Sept. 1855, att tullfrihet skulle ega rum under viss tid för alla landtmannaprodukter och åskilliga andra vigtiga lifsförnödenheter, och dessa stadganden förnyades sedermera den 11 April 1856, likaledes på Frih. Palmstiernas föredragning, och den 12 December 1856, med min kontrasignation, intill dess samma bestämmelser blefvo af R. St:r 1857 godkända och stadlästade.
Till ledamot deruti är Pastor alltid sjelfskrifven, och väljes dessutom, å utlyst sockenstämma, bland hesutne personer inom pastoratet, högst tolf ledamöter, nemligen sex af Ridderskapet och Adeln eller ståndspersoner samt sex af Bondeståndet; dock kan Taxerings-kommitté, om så åstundas, bestå af ett mindre antal leda - Bevillnings-Ulskollets Betänkande. M 4. 41 ledamöter, likväl Pastor oberäknad, ej under ätta, hvaraf fyra af Ridderskapet och Adeln eller ståndspersoner, samt fyra Bönder, med det undantag sorn 57 § omförmäler. 2:o. Skulle Pastor, af ålder, sjuklighet eller annat laga förfall, vara hindrad att i Taxerings—kornmilléen deltaga, skall han utse någon bland församlingens presterskap, som han finnér mest tjenlig alt sitt ställe företräda, dock emot dem emellan öfverenskommeu ersättning för resekostnaden. § 53. Finnes ej i ett pastoral hesutne män af Adel, Ståndspersoner och Bönder till det antal och förhållande, som erfordras, må bristen ersättas med personer, som äro eller varit i Kongl. Maj:ts och Kronans tjenst, eiler, i saknad deraf, med personer inom den klass, hvarå tillgång är. § 54. Vilja flere pastorat förena sig om en Taxerings-kommitté. vare sådant tillåtet; dock hör tidig underrättelse härom meddelas Häradsskrifvaren, och må en sådan kommitté, vederbörande Pastorer oberäknade, ej beslå af flere än sexton och ej mindre än tolf ledamöter. Endast i det fall, som här upptages, må Taxeringskommitté kunna utom pastoratet sammanträda. § 55. Skulle församlingen utan omröstning ej kunna förena sig om ledamöter, anställes af de närvarande ordentligt val, hvarvid röslerne beräknas efter samma grund, som vid sockneslämma i allmänhet är föreskrifvet, och jordegaren sjelf röstar, om han ej genom serskild öfverenskommelse sin rätt till åhoen upplåtit. § 56. Hvarje Taxerings-kommitté välje inom sig ordförande. I händelse af skiljaktighet, anställes omröstning, och emellan dem, som erhållit lika röstetal, lottning.