Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hålla hans arm så tätt intill min jag ville, så kände jag henne ändå! » Nu går vi och köper dig ett smycke, hm hm, » sa Ruffen. » Hos norrmännen! — - — Det där vackra, du vet. » Det var dråpslaget! Ett smycke! Tvina nu den som kunde! » Och så bjuder jag på supé på Skansen ofvanpå, supé med smällkork till! » Nu var jag fullt öfvertygad, att han ledt två fruntimmer, ett under hvardera armen, fast jag bara såg det ena —. På Skansen • — på Sagoliden när dörren en stund senare öppnades till vårt enskilda rum —! A c k! Hvilka föll mig o m halsen, om inte —; mina båda älskade gifta ungar, Ada och Beda och mågarne med! Ja, de föll mig inte o m halsen, som väl var — för stämningens bibehållande. Och äldsta barnbarnet, lilla Alf, var också med, och yngsta hjärteblomman — Stinabarnet! » Fruntimret » var A d a! De hade kommit i dag för att öfverraska oss, inte funnit oss hemma, sökt oss på Skansen, där vår värdinna sagt vi var. A d a och hennes man hade ätit m i d - dag på restaurangen, hittat Ruffen af en slump. Mannen måste till staden — Ruffen följde A d a till bergsbanan — gick så att söka reda på mig, sedan han likväl först anordnat om ett litet » surpris-emottagande » till presis kl. 9. (Därför skulle jag roas till dess!) Och så finns det fattigt folk som säger att lifvet är fattigt! Jag var så lycklig, att jag satt alldeles stum med lillan i famn, dit Beda lagt henne » som blombukett ». Och så kom Alf och hängde sig kring halsen på mig Ja, det blef en glädjestund, som lämnar ljus efter sig för hela lifvet! På kvällen, just när vi skulle somna, så sa j a g: » Inte att det betyder en smul nu, gubben lilla, men hade du bara ställt dig presis bredvid Industrihallen, så » Men något fel måtte det vara med mig med, t y passa på bäst jag vill, göra allt jag kan, så blir det alltid klater af ändå! Jag undrar, om det händer någon mer än mig???
Skollärare-seminarierna må visst också de, kunna anses vara ett slags nya prestbildnings-anstalter eller nya läroverk för bildande af ett nytt slags lekmannaprester; men de hafva dock mera en verldslig, än kyrklig åsyftning, och äro väl i Sverige lika litet behöfliga, som de nutidens Psevdoapostlar, hvilka utomlands, å den nya s. k. allmänna bildningens vägnar, velat nedlägga i de borgerliga samhällena en annan ordningsgrund, än den, som allena beståndande blifver. Det är ock derföre, som de nya lärdoms-anstalterna hafva synts mig böra från statsfot omflyttas på indragningsfot, helst de ock stå så alldeles enstaka, och ej blott vid sidan om, utan äfven i ett visst, snart sagdt stridsfärdig!, oafhängighets-förhållande till både universitetet och lärdomsskolan och presterskapet och kyrkan, samt äfven derföre, i saknad af det sammanhang sinsemellan, som inom kathedral-skolorna genom universitetet förmedlas, ofta nog lära förråda alltför mycken skiljaktighet i hvad beträffar både kunskaps-fordringar och betygsgradering samt läromethoder oeh tillsyn vid elevernas handledning. Och som dessutom antalet af samtliga seminariernas elever årligen betydligt aftager, enär det under de sista 6 åren, enligt hvad Betänkandet sjelft gifver vid handen, minskats ifrån 554 till 340; så är det väl mycket nog, som talar för indragning af åtminstone dem bland seminarierna, som dels äro intill hvarandra nära belägna, dels ock föga besökta, helst som det också, i nämnda kyrkliga afseende, icke kan vara något rätt biskops-intresse, att en lärdomsinstitution i hvarje stifts-stad funnes af en så ytlig och okyrklig eller kyrkstridig beskaffenhet.
På grund af de undersökningar, komitéen i följd häraf anställt, angående de hufvudsakliga rigtningarne för varurörelsen inom det landområde, som komme att genomskäras af norra stambanan, och en derifrån till vestra stambanan anlagd sammanbindningsbana, hade komitéen vunnit den öfvertygelse, att hela den stora rörelsen inom berörda område ginge i norr och söder, samt att följaktligen dessa banor måste, för tillfredsställandet af denna rörelses behof, utläggas så, att de komme dels att genomskära midten af det spanmålsproducerände landet, dels, särdeles med afseende på bergsbruket, på det sätt beröra dess distrikt, att de såväl kunna uppsamla större qvantiteter för att aflemna antingen vid Gefle, Strömholms kanal, någon af Mälarens hamnar eller andra inre segelleder, som ock inom sjelfva distriktet biträda med tranpsort af råämnen m. m., äfvensom på det sätt, att de underlättade anläggning af större eller mindre bibanor, som kunde dels på kortare väg föra till hamn, dels från aflägsnare, högre upp i landet belägna och mera produktiva hergslagsorter inleda dessas rörelse på stambanorna. 20 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. I öfverensstämmelse med dessa åsigter hade komitéen, vid norra stambanans utstakning, antagit Upsala såsom en punkt, hvilken denna bana under alla förhållanden måste beröra; hvarjemte komitéen låtit öfverse och omarbeta ett genom nämnde stads försorg upprättadt lörslag till ifrågavarande banas anläggning i rakaste sträckning, öster om Sigtuna-fjärden öfver Jerfva, Hammarby och Odensala till Upsala, hvilken linie, med i allmänhet gynnsamma lutningsoch krökningsförhållandon, komrno att i längd utgöra 6 mil G,100 fot och beräknats till en anläggningskostnad af 5,004,807 R:dr, hvaruti dock äfven inbegrepes kostnaderna för stationerna i Stockholm och Upsala.
Itt supra. S. D. Med Åberopande af sam»ia-Regcl, som LagUtflottet i desi Betänkande af den 17 sistlcdne Februarii omnämnt neml. att där wapenstyrkan befaller tystna La, garne, ansäg Bondc-Ständet sig för öfrigt böra godkänna hwad Utskottet i samma Betänkande yttrat, i anledning af Herr Lagmannen von lt-iusvvvllls Memorial, angäenLe stadgande af någon författning, som fvrefkrifwer huru innewanarcna i ett af fiende anfallit Land i allmänhet borde sig förhälla. Vt supra. S. DTill Högloft. Stats-Utffottcts Memorial af den Z:te dennes rörande nödig Controll ivid uppbörden af Charta Sigillatä afgisten och oen sä kallade hwustämplingcns werkstallande genom Riksgälds-Contoirets försorg kemnade Vonde-Ständet sitt Bifall. Vr suprs. kLx ?rolocollc> L. Zl. DillAörcklr. Utdrag af Protocollet, hållet hos Bonde-Ständet den 2Z Mars lZl O. S. D. Efter uppläsande af Riksens Högloft. Ständers St«tssamt Ämiiänna Bcswärsoch Leconomie-Ut stotts - 86o Den 17 Aprik. ssstts afgisne Protscolls-Utdrag den io denne', rötande Medel till Allmänna Magäzins-inrättn-ngens bibehållande, jemte förklaring öfwer de anmärkningar som vlifwit gjorde emot lUskotteuö ben 27 fistledne Januari! i samma ämne meddeldte Betänkande; fann Bonde-Siandet stäligt att bifalla hwud lltstottet barutinnan yttrat och föreslagit med enahanda »vilkor och förbchäll som Högloft.
Då begrafvas icke gerna några lik, inga brudpar vigas, inga barndop hållas på en sådan dag o. s. v. Vi gå nu att, hufvudsakligen efter Carl Rosanders förträffliga afhandling, meddela åtskilliga andra bland folket gängse vidskepelser. Tros-satser angående giftermål m. m. Om en flicka och en gosse äta af samma bit, bli de kära i hvarandra. Sax, knif, nålar eller annat uddhvasst må ej en ungkarl gifva åt en flicka, ty då stickes kärleken sönder; icke heller skor, ty då går hon från honom till en annan; icke heller näsdukar, ty med dem torkar hon då bort sitt tycke för honom. Om någon ogift möter sopor, bör han sjelf sopa ett par tag eller åtminstone taga i qvasten; i annat fall blir han ej gift det året. En flicka må ej se sig i en spegel sedan det är mörkt eller vid ljus, ty då förlorar hon karltycket. Första gången en ungkarl står fadder, bör det vara åt en flicka, och en flicka åt en gosse; i motsatt fall blir det svårt, om ej omöjligt, för dem sjelfva att bli gifta. Brudvigsel bör ske vid nymåne, så blir de nygiftas välmåga i ständigt tilltagande. När bröllop tillagas, må ej slamras med såstången, ty då blir det oljud och gräl under högtiden; om tvänne gossar ställas uti en grind vid gårdens egoskillnad och der hetsas ihop att slåss, så blir ingen osämja mellan gästerna. När bruden påtagit brudskorna, bör hon genast gå ut i ladugården och mjölka en ko; hon får då godt om mjölk i huset; uti hvardera skon skall hon lägga en silfverpenning, så kommer aldrig mynt att fattas. Bruden skall laga att hon får se brudgummen innan han får se henne, så blir han ej någon elak man. På det hon må få husbondeväldet, skall hon under vigseln sätta sin fot framom hans, laga att hon först sätter sig ned i brudstolen samt liksom af våda släppa skon af foten eller ock näsduken eller något annat på golfvet, så att brudgummen af artighet bugar sig för att hjelpa det till rätta; hans öde blir då att kröka rygg under hela äktenskapet.
Men jag älskar för högt mitt fosterland och jag har, såsom ledamot af detta Stånd, för hög tanke både om vår pligtkänsla och vår förmåga att göra uppoffringar då landets väl krälver det, att icke äfven anse mig hafva fullt skäl att hoppas, att hvarken den ena eller den andra ytterligheten skall ifrågakomma. Jag slutar derför nu med att förklara, att då, enligt min öfvertygelse, det nuv:de representations-sättet icke är för landets närvarande förhållanden gagnelig!, och det hvilande förslaget bättre uppfyller hvad som dermed afses, det vore oklokt förkasta detsamma för någonting obekant, möjligen lika omöjligt att vinna. Viss att min gamle vän på andra sidan, hvars ihärdighet, att, snart sagdt, ensam, öppet och utan omsvep, på 326 Den 6 December. det sätt grundlagen medgifver och vid alla tillfällen, med en slags sonlig pietet uppträda till försvar för det genom sin ålder aktningsvärda, jag icke kan annat än högakta, icke skall misskänna, om jag, med minnet fästadt vid de män som utgjorde 1809 års Konst.-Utsk. och för att i min mån söka uppfylla de önskningar, som då af dem uttalades, men ej kunde bringas till verkställighet, fortgår på samma bana, röstar jag sålunda för bifall till det nu hvilande förslaget till ny R. O. Afven detta anförande framkallade många bifallsyttringar. Gr. Mörner, Garl Göran: Så många talare hafva redan yttrat sig i förevarande ämne, att nödvändigheten bjuder att fatta sig kort. Innan jag ingår på granskningen al det hvilande förslaget, anhåller jag dock att få upptaga ett par yttranden, som blifvit fällda al en föregående talare, hvilken fästat mycken vigt vid de meningsyttringar, som inom landet förekommit till förmån för det hvilande förslaget. Han fann der ett bevis, att Svenska folket vore värdigt det förtroende man visat detsamma. En annan grund för ett sådant förtroende skulle jag önska se förevisad än den, som kan bernias från dessa meningsyttringar, hvilka till och med understundom blifvit framställda i sådan form, att de vittnat om okunnighet om våra nu gällande grundlagars stadganden, såsom då i våra grundlagar icke tillåtna adresser blifvit ställda från korporationer direkte till R.
Till yttermera visso har denna obligation blifvit af oss, Rikets Ständers Fullmäktige i Riksgälds-Kontoret, undertecknad, och Riksgälds-Kontorets Sigill å densamma påtryckt. Stockholm den 15 April 1864. 2)te äatylung het ätngabfd)nute erfofgt am 15 Steril unb 15 Dctober eineg jeben Satyr». 2)te jut Salgung beg 3lnletyen§ erforberlidien 2lu»loo|ungen finben (mit 3lu»natyme ber erften $ie Dbligationen finb arn barauf folgenben 15 October riidjatylbatyr. 2)er ©ctyloebifctye ©taat betyält ficty bag fRectyt oor, mit bern Satyre .1879 anfangenb, ba» gatije 'Tlnletyen fiari juritdjujablen ober gröjjere 2lugloof ungen, al» ber s7tmortifation»^lan »orfctyreibt, anjuorbnen; jebocty mnjj bie beabfictytigte gänjltdje fkucfjatylung ober bie oen gröjjerfe Stugfoofung jloölf Skona te oortyer offentlig angejeigt »erben. 3)ie ,3infen ber ritdjatylbaren Obligationen »erben tutr big juni 33erfalltage geleiftet; aucty finb alle nictyt faUigen ^in»abfdtynitte mit ben riidjatylbatyren Obligationen einjultefern. 2)a» 3ieictyg Die äing Dbligationen beren Gapitalbetrage nid)t innertyalb 15 Sahrén nåd) ber öffentlié betannt genuufiten T civia lije i t ertyobeti, unb 3ing
Usta § innehåller i fråga om tillåten tid för bränvinsbränning, »så framt icke högst vigtiga omständigheter föranleda inställandet af denna tillverkning». Om derföre en sökande visar sig hafva uppfyllt det vilkor, som Författningen föreskrifver för tillåtelse att anmäla sig till bränvinsbränning efter skedd mantalsskrifning, så skulle det vara en afvikelse från en af Konung och Ständer stadgad lag, om andra vilkor och förbehåll uppställdes, än dem lagen innehåller för åtnjutandet af den äskade rättigheten. Af sådant skäl har jag, i likhet med Utskottets majoritet, funnit mig förhindrad att yrka på bifall till första delen af Herr Dalmans motion. Men då denna utväg att i någon mån förminska bränvinstillverkningen under April icke kunnat tillstyrkas, har jag ansett det vara så mycket mer angeläget att fästa afseende vid motionens sednare del, som har för afsigt att hindra begagnandet af samma bränningsredskap under loppet af 3:ne månader. Då Kongl. Förordningen af den 13 Juli 1833 uttryckligen föreskrifver, alt bränvinsbränning innevarande vinter endast skall vara tillåten under 2:ne månader, så synes det mig innebära en uppenbar afvikelse från denna föreskrift, om samma redskap begagnas under 3:ne månaders tid. Det har under offentlig diskussion inom ett af Riks-Stånden blifvit af en representant tillkännagifvet. att han hade för afsigt att under April månad bränna med samma redskap, som han begagnat under November och December, och jag betvidar ingalunda, alt många briinvinsbrännare gifvas, som hysa enahanda afsigt, om än deri icke lika öppet tillkönnagifves. Man anser sig på grund af 3:te paragrafens innehåll i nu gällande Förordning för bränvinstillverkning kunna försvara cn sådan öfverträdelse af stadgandet i Kongl. Förordningen den 13 Juli 1833. G Särskilda Utskottets Utlåtande, JW 6.
Till dess gäller hvarje yttradt ogillande för ingen ting annat, än ett anfall, alltid lika förgripligt, huru beskaffadt det ock för öfrigt må vara. Med detta begrepp om saken är det, som äfven meningsstrider i allmänhet förås, innan odlingen i dem inträngt; och att detta ännu icke här inträffat, har jag funnit mig nödsakad att sluta deraf, att de ogillande omdömen, jag yttrat om högsta lagskipningen, endast såsom sådana blifvit kallade förgripliga och af lika halt med verkliga oförrätter. Annorlunda måste det blifva, när odling hunnit intränga i meningsstriderna *). Sedan man blifvit bekant med den art af ogillande omdömen, af hvilka man icke med fog kan finna sig förfördelad; skall man öfvertyga sig om pligten att fördraga dessa helt annorlunda, än de verkligen förnärmande, de mot sanning och person förgripliga; och man skall vinna det välde öfver sig sjelf, sorn fordras att uppfylla denna pligt. Redan min närmaste efterträdare kan komma att erfara någon verkan af ett framåtskridande på denna väg; och om jag lyckats att något bidraga tili dess förberedande; så är jag rikligen skadeslös för den rättvisa, som ej kunnat blifva min lott. I den förtröstan, jag härpå kan bygga, att mitt arbete ej varit fruktlöst, fortsätter jag det äfven nu, i samma anda och rigtning, som det blifvit börjadt. Jag kan dervid icke erkänna en fordran, i hvars fullgörande man velat finna det enda lofliga syftemålet för den omtvistade kritiken, — så framt denna skulle för någon del kunna urskuldas. Den finge nemligen endast åsyfta att uti lagskipningens brister uppdaga lagarnes oduglighet; och när granskningen icke kunde komma till detta resultat, borde deri följaktligen ej heller äga rum. Jag kan icke underkasta mig ett sådant vilkor, så vida det är lagskipningen, som jag har att granska. Ty då är det hennes, och icke lagarnes brister, som det gäller att utforska.
R:dr inom Maji månads slut i83o, 500.000 R:dr inom September månads slut samma år, och de sista 5oo,ooo Rrdrne inom Junii månads slut i83a. Jag anhåller, att desse anmärkningar må, i händelse af återremiss, till Slalsljtskoltet få medfölja. Herr Stråle, Nils Wilhelm: I anledning af Högloft. Ridd:s och Adelns beslut alt återremittera föregående Betänkande, som handlar om sjelfva principfrågan, eller huruvida Statslån skola upptagas eller icke, torde jag få antaga för gifvet, alt så väl 16 Den 12 Februarii f. m. ifrågavarande, som nästföljande StatsUtskoftets Utlåtande återremitteras, och anhåller derföre, att få framställa några anmärkningar emot de båda sednare, hvilka upptaga de detaljer, som blifva en följd af beslutet att låna. Uti det första af de sistnämnde sysselsätter Utskottet sig hufvudsakligen med bestämmandet af de för Låns erhållande nödige rabatter, och föreslår, att provisionen icke må öfverstiga 8 högst 10 procent, så att go procent af hvad sorn förskrifves åtminstone måtte blifva behållning. Då blir likväl räntan å hvad som erhålles icke blott de nominella 4 procenten, utan utgör i sjelfva verket en högre summa, af omkring 4i-|-:dels procent, och således återstår endast circa ^£:dels procent till bestridande af alla för låneoperationen nödiga förvaltnings-omkostnader. Dessutom måste RiksgäldsContoiret förskjuta ett halft å 1 års ränta, ty äfven med strängaste noggranhet kan icke den RiksgäldsContoiret tillkommande ränta inflyta så precist, att Riksgälds-Contoiret derföre kan hinna köpa vexlar och dermed betala sina ränteförbindelser, hvilka naturligtvis förr skola förfalla till betalning än Contoirets fordringar inom landet blifva räntegifvande.
Dock bör anmärkas att karantäner här^ och hvar måste intagas i anledning af kolerans utbrott på flera ställen man passerade, förutom inväntande af väder och vind. För Grusenstolpe, som aldrig varit någon sjöhjelte, utan tvärtom jemmerligen plågats af det våta elementets inverkan, blef ej heller denna färd en lustresa. Också är det af fullaste hjertats tacksamhet han utbrister vid åsynen af svenska kusten: “ O min älskade fosterjord, jag har skådat dig som en punkt, i det fjerran blå, men det är dock du, välsignad vare den stund jag dig återsåg. " Icke mindre upprörande blef för honom återseendet af såväl hans födelsestad Jönköping som hans 75-årige fader, ännu, alltid bosatt derstädes, dit han nu styrt kosan. Uppehållet der blef dock ganska kort, ty medelst negociationer från många håll hade han étiiållit en ny befattning såsom sekreterare vid svenska generalkonsulatet i Tanger, hvars chefskap då bestreds af generalkonsul Ehren-hoff, och dit han anlände den 5 november ofvannämnde 4r-I glädjen öfver att återfått fast fot med afseende på befattning, erfor Grusenstolpe samma känsla som den, då man efter en lång sjöresas besvärligheter inkommit i den bestämda hamnen. För öfrigt finner han, att då man besett en stad i Barbariet, har man också sett alla. “ Tanger ", säger han, föreföll mig derför som en gammal bekant, och skilde sig ej från Tripoli uti annat än, att den är ännu miserablare, hvilket vill säga mycket! Folket är äfven härstädes mera fanatiskt, så att europeerna här ej njuta samma frihet och säkerhet, som jag fann rådande på förra stället. Belägenheten i anseende till Europas granskap är deremot mycket behagligare. Obegripligt ' att detta förhållande ej åstadkommit ringaste utveckling i upplysning och civilisation. Innevånarne i Tanger äro mycket mera råa och mindre försigkomna uti de få handarbeten, de företaga, än Tripoliboame, och de tyckas just sätta sin heder uti att göra kontrasten emellan det 4 timmars aflägsna Europa och deras eget land så stor som möjligt.
ALLA SJUKDOMAR I SLEM-AFSÖNDRING, ETT OUPPBUNNET VERKSAMT BOTEMEDEL LUNGOR LINDRAR OCB. BRÖST, LINDRAR KATARRH, DEN SMÄRTSAMMASTE HOSTA M A N BESTÄLLA DIREKT UNDER A D R E S S: OCH BO8chutzengel-A.pothéke des A, Thierry in Pregrada bed MohUsch-Sauerbrunn, ÖsterreicJi, Franko hvarje poststation i Skandinavien kosta 12 små eller 6 dubbelflaskor kr. Mindre sändas icke. Sändas mot efterkraf. Kraft och verkan ÖREBRO KEX af den äkta engelska under-salvan. M E D DENNA •MBBgH|Hll BENRÖTA SALVA BLEF E N FULLKOMLIGT KRÄFTARTADT LIDANDE. LÄKT, 14 ÄR G - A M M A L NYLIGEN FIFVEN FÖR OBOTLIG ' A N S E D D ETT 2 2 - ARIGT SVART ENGELSK UNDERSALVA MR ETT VID DE » V I R A S T E, ÄFVEN GAMLA SKADOR M E D DET BÄSTA RESULTAT ANVÄNDT MEDEL M E D UTMÄRKT DRAGNINGSBäst! • Billigast! Säljes hos herrar Speceri-, Delikatessoch Kaffehandlande. Högstedt &amp; C:o 32 REGERINGSGATAN Bordeaux&amp; Bourgogne-viner BILLIGA C. IG. PRISER. Lagerström Stockholm Frej amagasinet Sybebttrsoch Modeaffär. Specialitet: Garnerlngsartifelar till KIÄDNINGAR o. KRAFT.
Bland räntebärande fonder ingå tre donationer till belopp af 1,950 R:dr, 6) Den tredje läraren undervisar i sång. 7) De räntebärande fonderna äro: Sjöstedtska 15,000 R:dr och donation af en anonym 3,750 R:dr. 8) Den s. k. Kniggeska fonden, af hvars ränta lärarne årligen förut åtnjutit 313 R:dr 50 öre, har, enligt Nådigt Beslut den 5 Januari 1860, blifvit på Adolf Fredriks församlings Folkskola öfverflyttad. 9) Ladugårdslands församlings Kyrkokassa bestrider skolans utgifter för böcker, kartor och annan nödvändig materiel. 10) Utom räntebärande tillgångar, äger Folkskolans allmänna fond fastighet till uppgifvet värde, 57,000 R:dr. 11) Stiftad genom Testamente af Grosshandlanden m. m. Grewesmyhl. Underhåller jemväl Ilandtverksskolan, som är förenad med en afdelning af Borgareskolan. 12) Fonderne hafva tillkommit genom donationer: af aflidne Assessoren Törnebohm 3000 R:dr, af en okänd gifvarinna genom sedermera aflidne Fältprosten C. G. Grawallius 1,500 R:dr och af aflidne Skeppsklarerarcn P. Petrejus 6000 R:dr. 13) Ager fastigheten N:o 5 med adress N:o 31 i qvarteret Rosendal större vid Adolf Fredriks torg, hvilken fastighet är brandförsäkrad för 50,000 R:dr. 30 Stockholms stad. Undervisnings-anstalter. gar örn de förändringar, en eller annan af samma inrättningar undergått under den tidrymd, denna berättelse omfattar. Fortsättning af Tab. Litt. M. Undervisning s-anstalter. tT1 p P Lärarnes lönebelopp. Af andra slag. e) Catharina församling: 14) Folkskola för Gossar » » Flickor 2 4 182 199 1 1 | 46,832 — 8,653 - 3,725 — 4,962 — f) Ulrika Eleonora eller Kungsholms församling:
Hvad den förra omständigheten angår, så lärer den icke innefatta ett giltigt skäl, att frångå ett stadgande, utom hvilket full rättvisa i saken, full säkerhet för jordegare icke skulle kunna vinnas; och då frågan är om ett egoskifte, som, rätt verkställdt, kommer att gälla kanske för ett sekel, torde icke synnerligt afseende böra hafvas derpå, om dess fastställande ett eller annat år uppehälles, äfven af en orättmätig klagan. Beträffande det senare skälet, eller att skiftet får vid skedde ändringar i ao Lagsamt Allm. Bese.- och Oecon.- Utsi:* Betånlande N ° tr. graderingen omgöras, så är det ovedersägligt, att då domstolen anser graderingen så felaktig, att den helt och hållet måste omgöras och derföre ogillas, liela skiftet, utom mätningen och liäfdebeskrifningen, måste göras å nyo, hvaraf olägenheter genom längre uppehåll i skiftet delegare förorsakas; att då domstolen gör större förändringar i graderingen, måste antingen nj graderings-längd upprättas eller förändringarne å serskild längd upptagas och nj'tt delningsförslag samt deraf följande ny uträkning af egofigurerne och delningsbeskrifning, äfvensom upprättade liqvider om utflyttningsoch odlingshjelp samt ståndskogs-ersättningar kunna lill större eller mindre del blifva onyttiga, i hvilken händelse delegarne kunna, utom tidsutdrägten i skiftet, tillskyndas kostnader genom nytt arfvode åt Landtmätaren härför, emedan i det fall, då denne icke kan anses hafva felat af uppsåt eller uppenbar vårdslöshet, han ej heller kan åläggas för samma betalning verkställa förändringarne, men att deremot, då domstolen beslutar mindre-ändringar i taxeringen, hvilket i de fleste fall, om skiftesmännen använda tillbörlig noggrannhet och iakttaga stadgandet i 12 Cap. i5 §. om granskning af taxeringen, vid provisionel planens utvisande, lärer få anses inträffa, samma ändringar kunna afhjelpas genom sådan jemkning i skiftet, som snart är verkställd och hvarken åstadkommer tidsutdrägt eller nya kostnader för delegarne.