Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kungörelsen af den 4 Maj 1778 lör Wadstena Krigsmanshus blifvit faslslälldt, yrkal, alt ofvaunämnde Kongl. Bref måtte varda upphäfvet samt den deri stadgade afgiften upphöra, eller, om detta icke i allo kan ske, samma afgift nedsättas till en fjerdedels procent; och hafva vid remiss af dessa motioner många af Bonde-Ståndets Ledamöter deruti instämt. Sedan Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet ansett nödigt alt för dessa frågors behandling sammanträda med Slats-Utskoltet, hafva Utskotten gemensamt desamma i öfvervägande tagit, och härvid inhemtat, att den så kallade Rusthålls-afgiften till Krigsmanshuset är först bestämd genom Kongl. Ordningen och Påbudet af den 3i Dec. 1689, förklarad! genom Kongl. Brefvet den 6 Dec. 1731, och 3’llerligare stadfästad genom Resolutionen å allmogens besvär den 17 December 1734 och Kongl. Kungörelsen den 4 Maj 1778. Utskotten få derjemte upplysa, alt berörde afgift uppgår årligen lill omkring 28 å 29,000 R:dr B:co, och utgör en af de betydligare inkomsterne för Krigsmanshuset, hvars underhålls-tagare uppstiga till ett antal af öfver 8,000 personer. Då det alltid är med stora svårigheter förknippadt alt göra förändringar i beskattningen på det sätt, att skattebördan lyftes från en dass af medborgare på en annan, hvilket vore oundgängligt, om bifall lemnades till ofvanberörde motioner, enär Krigsmanshuset icke kan ulan motsvarande ersättning beröfvas den betydliga inkomst, som det i öfver i5o år af den nu öfverklagade afgiften åtnjutit, samt då härtill kommer, att bland de skalle-besvär, som trycka jordbruket, detta lärer kunna anses Bil1. /{. till St.
Men Han kom och när Han stod där och såg ut öfver mängden, så hade ingen behöft säga: »detta är din Konung, Lovisa!» Just så och inte annorlunda skall en Konung se ut, och min tro är, att om man också klädde Honom i skarpskytteuniform och gaf Honom ett muskedunder i hand, så skulle man ändå se kronan öfver Hans hufvud, ty den är Honom medfödd, ja, det är den! »Sätt sig tant!» hviskade Villy och drog mig i klädningen. »Skulle jag sitta, när min Konung står? Nej tack!» Och så neg jag ett tag till. Men parketten är tydligen inte afsedd för fylliga personer med lifliga rojalistiska känslor, ty fasligt trångt är där. »Sätt sig, tant lilla», hviskade Villy en gång till och drog mig åter i klädningen, fast nu något kännbarare. Men jag gjorde en nigning till, och nu hade jag den obeskrifliga nåden att se Hans Majestäts ögon fästade på mig. Han log och vinkade nådigt med handen, ja, det gjorde Han! Hvad kunde jag hjälpa, att en skallig jude framför oss i detsamma vände sig om och så råkade att få min sista nigning rakt i ansiktet på sig? Han såg så arg ut som en tjur och tog sig om hufvudet, som om han fått bulor. »Kluck, kluck, kluck», frustade ett af Villys ohjälpliga skratt fram. Snart fnittrade hela bänken och till sist hela parkett. Jag såg på Gustaf, att han önskat sig hundra mil därifrån, och det var inte fritt att jag gärna skulle ha velat göra honom sällskap, men ändå var det ett bland de stoltaste ögonblicken i mitt lif. Jag hade lidit för min Kung! Undrar just, hur många af de där spolingarna, som skrattade, hade gjort det! – Ja det var en underbar afton – minnesrik – uppfostrande – och skön! Tra, la la, tra la la la, tra la la la! Tänk, när vattnet sa, dropp, dropp, dropp – och månen silfverskyar blänkte! Ack, hvarför ska lifvet vara så tarfligt, tomt – och mörkt. O säg, o säg! »Gå och lägg dig, Lovisa.» Det var min Romeo som talade. Öde! Nattsvarta öde!
St. att upphäfva ett redan fatladt beslut^ och ehuru jag visserligen för öfrigt biträder Hr von Hartmansdorffs åsigt, att myntverkets lägq^icke är det bästa, i anseende lill den omständighet, att arbetet måste drifvas med eld, hvilket skulle kunna medföra stora vådor, så måste jag likväl på denna grund hemställa, att Utskrs betänk, måtte bifallas. Hr von Hartmansdorff: Om vidden af min motion vittnar StatsUtsk:s eget utlåt. Man finner der, sid. io, följande ord: "varande, på alla dessa skäl, af motionären hemstäldt, alt 11. St. ville hos K. M. i und. anhålla, det K. mynthuset måtte upplåtas till embetsrum åt de 6 Regeringsdepartementen, utom det Utrikes, samt K. Myntverket och dervar. embetsverk förflyttas annorstädes, äfvensom att R. St. ville anslå nödiga medel till husets inredning för nämnda ändamål." Jag har således verkligen satt anslaget i fråga, och StatsUtsk. har deraf haft anleda, jemväl föreslå R. St. att bevilja något sådant. En af Utsk:s ledamöter har nämnt, att jag icke afgifvit något kostnadsförslag, och att Utsk. således icke af min motion kunnat håfva någon ledning uti detta hänseende. Det är nog öfverdrifvet att begära kostnadsförslag af enskild motionär, hvilken icke äger till sin disposition de embetsverk, som behöfva rådfrågas för ett tillförlitligt förslags uppgörande. Det hade icke heller kunnat ske så hastigt, enär min motion föranleddes af R. St:s beslut om en förändrad organisation af Statsrådet. Jag har likväl sett StatsUtsk. vid de tillfällen, då det varit beredvilligare, kunna tillstyrka R. St. att ingå till K. M. med förfrågningar att besvaras under riksdagens lopp, t. ex. i fråga om användandet af Sundhets-collegii hus till Iliksarchiv. Jag vågar således hoppas, att StatsUtsk., om det vill saken, skall nu göra sammaledes, ifall R. o. Ad. beviljar återremiss. Om StatsUtsk. förändrar sitt tillstyrkande, eller R.
Med föranledande häraf och då derförutan icke allenast handeln och sjöfarten synas böra tillgodonjuta antingen lindring eller fullkomlig befrielse från Consulad-afgifter å de orter, der Consuler redan äro med löner å Stat försedde, utan äfven den till Consulatet i Helsingör undantagsvis utgående afgift af 2 Kalr för däckadt oell 1 R:dr Banco för odäckadt fartyg, oaktadt detsamma derstädes hvarken lossar eiler intager last, icke eller bör belasta de Svenska fartygen, då de Norrska icke äro densamma underkastade, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla. l:o att E. K. M. måtte i Nåder anbefalla Consulad-afgifternes uppbärande å alla orter i fullkomligaste likhet för Svenska och Norrska fartyg, så att för Svenska fartyg, sorn betala Consulad-afgift, ingen lösen eller expedilionsafgift för erforderliga documenter derjemte må få uppbäras, samt den hitintills i Helsingör utgående serskilda afgift af 2 R:dr för däckade och 1 R:dr Banco för odäckade fartyg komma att alldeles upphöra; 2:o att, der löner på Stat äro för Consulerne anvisade, Consulad-afgiflerne måtte komma att, i nion derefter, antingen nedsättas eller alldeles upphöra. 3:o att, med serskildt fästadt afseende å Svenska sjöfartens betungande å de orter, der Consulad-afgiflerne ännu beräknas efter äldre serskilda Författningar, E. K. M. malte i Nåder anbefalla en skyndsammare, allmän verk - Expeditions-Utskollets Förslag till und. Skrifvelsej N.-o 2S5- 567 ställighet af Kongl: Brefvet den 29 Juni 1833 och, om serskilde anslag för sådant ändamål skulle erfordras, derom till Rikets Ständer aflåta Nådig Proposition; samt 4:o att E. K.
Redan den äldre lagkomilén, som för mer än 20 år sedan afgaf sitt förslag lill kriminallag, ansåg den i nu gällande lag stadgade straffpåföljd af ärans förlust böra afskalfas, och yttrade såsom motiv härför, att de i en stat sammanlefvandes omdöme om »hvarandras moraliska värde, såsom fritt och beroende endast af inre öfvertygelse och känsla, hvilka hvarken kunde förbjudas eller påbjudas, rätteligen icke vore föremål för yttre lagstiftning.» I stället föreslog komitén en straffpåföljd för vissa brott, som benämndes förlust af medborgerligt förtroende för all tid eller för viss tid, hvarmed likväl vanfrejd skulle förenas endast då förlust af medborgerliga förtroendet vore ådömd för alltid; men då den vore ådömd för viss tid, medförde den endast förlust af embete, tjenst eller annan allmän befattning med deraf följande pension, rättigheter eller förmåner, så ock adelskap, riddareorden eller annan utmärkelse, samt under den tid, som i domen utsättes, ovärdighet att deltaga i val till allmän befattning och att dertill väljas eller förordnas. Den äldre lagberedningen, som afgaf sitt Betänk. 1842, tillstyrkte lagkomiiéns förslag. Men den nya lagberedningen, som förordnades 2 år derelter, ansåg påföljden af vanheder för vissa brott bättre betecknas genom lagens förklarande, att den, som Den 11 Juli e. m. 401 sorn dertill gjort sig skyldig, ej må i allmänt värf brukas, än genom talesättet att han skall dömas förlustig medborgerligt förtroende. »Lagstiftningen», yttrar beredningen, »kan svårligen tillegna sig rättigheten att råda öfver allmänna förtroendet. Förlusten deraf, uttalad såsom bestraffning för brott, synes nog mycket närma sig till ärans förlust — ett straff i nu gällande lag, hvilket blifvit på goda skäl ur lagförslaget uteslutet.» Beredningen föreslog således, att i vissa fall brott straffas med påföljd att den dömde ej må i allmänt värf brukas, hvarmed förstods att han vore oberättigad utöfva embete, tjenst eller annan allmän befattning, äfvensom att till en sådan befattning välja, så ock att föra annans talan inför rätta. Tvenne af beredningens ledamöter, Gr.
K. M:s nu föredragna nåd. propos. blef, jemte det i anledn. deraf afgifna yttrande, remitterad lill Bevilln:s samt Allm. Besv. o. Ekon. Utsk:n. Föredrogs ånyo och remitterades till StatsUtsk.: E. M:s d. 27 dennes på bordet lagda nåd. propos. ang:de nedsättning uti den af Stora Kopparbergs bergslag utgående kopparräntan från hvart I0:de lill livart 30:de Skeppund af tillverkningen, samt upphörande af allmogens inom åtskilliga socknar af stora kopparbergs län skyldighet att in natura till bergslaget leverera deras hemiuansräntcoch mantalseller qvarntulls-kol; 10S Den 30 November e. m. K. M:s fl. 27 dennes på bordet lagda nåd. propos. om upphörande af s. k. nådårsoell liggetids-besparingar viii tillträden af embeten och tjenster på rikets stat, samt om årliga anslag lill arméens och civilstatens pensionskassor och amiralitelskrigsmanskassan såsom ersättning för de inkomster dessa kassor af nämnde besparingar åtnjuta; samt K. M:s d. 27 dennes på bordet lagda nåd. propos. angtde medel till slutligt liqviderande af köpeskillingen för en till ny lokal för myntock kontrollverken inköpt egendom, äfvensom till betäckande af öfriga med dessa verks flyttning förenade kostnader. Ånyo föredrogs K. M:s d. 27 dennes på bordel lagda nåd. skrifvelse, i fråga om båtsmansbeklädnadeos öfverlagande af kronan, emot en viss afgift dertill af rustoch rotebållarne. Efter af Hr Gr. o. Landtm, gjord hemställan om denna nåd. skrifvelses remitterande till StatsUtsk., anmälde och yttrade sig Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag vågar underställa det H. Ståndet, huruvida den nåd. proposm icke borde remitteras till Statsoch Ekon.Ulsktn.
I betraktande af den betydliga och årligen tilltagande sjöfart, äfven på aflägsnare utrikes orter, hvilken icke allenast från Hernösand och Sundsvall, utan ock frän de nordligare hamnarne bedrifves, och med fästadt hufvudsakligt afseende derå, alt, på hela den ansenliga kuststräckan från Gefle till Haparanda någon annan undervisningsanstalt för de till sjömaunayrket hörande vetenskaper icke finnes att tillgå, än omförmälde i Hernösand befintliga lägre navigationsskola, hvilket förhållande nogsamt ådagalägger behofvet af denna skolas utvidgande, har Utskottet funnit sig böra tillstyrka, att, på sätt i den Kongl, propositionen blifvit äskadt, det nuvarande årliga stats-anslaget för Hernösands navigationsskola må ökas med 800 r:dr. 18:o Från Borgare-ståndet har Utskottet, erhållit remiss å en inom bemälde riksstånd af vice Talmannen Herr A. M. Brinck väckt motion, innefattande hemställan, att nuvarande stats-anslag för navigationsskolan i Stockholm måtte förökas med ett årligt belopp af 600 r:dr, hvaraf hälften borde användas till förhöjning af det för skolans underlärare nu bestämda arfvode, utgörande allenast 200 r.dr för året, och den andra hälften såsom bidrag till bekostande af skolans underhåll. Då, efter hvad till Utskottets kunskap kommit, en betydlig enskild donation blifvit för inrättande af en navigationsskola i hufvudstaden anvisad, och, Bih. till B. St.
Luggude, Rönnebergs och Onsjö d:o » 107,019. Torna, Bara och Harjagers d:o » 110,300. Oxie, Skytts och Wemmenhögs d:o » 54,872. Städernas fabriks rörelse uppgifves jemte färgeri ocb garfveri hufvudsakligen omfatta i Malmö: Tobak och snus, såpa och tvål, oljor, handskar, gjutgods, stärkelse, cikoria, ljus, socker och sirup, repslageri, läder, kork, träarbeten och borstar; med sammanräknadt tillverkningsvärde af 1,500,000 K:dr. Landskrona: Socker och sirup, kläde, läder, tobak, repslageri, cikoria och tändstickor med tillverkningsvärde af 2,100,000 R:dr, deraf 1,950,000 R:dr tillkommer sockerfabriken. Ystad: Såpa, tobak, cikoria och vagnar med tillverkningsvärde af 144,000 R:dr, deraf såpa och tvål för 105,000 R:dr Helsingborg: Gjutgods, vagnar och lerkärl för tillsammans 123,000 R:dr. Tackjern till gjuterierne erhålles dels från England, dels från Småländska masugnar. Vid sockerfabriken i Landskrona användas hvitbetor, i stor skala proflucerade i orten. Produkterna afsättas dels sjöledes till flera inrikes orter, dels landvägen i det inre af provinsen och till landthandlande i Småland. Till folkets binäringar på landet med någon vidsträcktare afsättning af produkterne kunna, utom brännvinstillverkningen i sinåpannor, som år 1858 uppgick till vid pass 132,000 kannor, räknas: huggning af kvarnstenar, slipstenar och byggnadssten i Hörs och Munkarps socknar af Frosta härad samt i Luggude härad, hvarifrån försäljning äfven sker till Småland; förfärdigande af träarbeten och jordbruksredskaper i nordöstra delarne af länet; hemväfnader från samma trakter; kalkoch tegelbränning på slätten samt fiske 51 och sjöfart vid kusten. Största delen af dessa näringars produktioner konsumeras doek inom länet.
1826 års missväxt, nära 2 millioner R:dr Silfver ingått i Banken, såsom realiseradt öfverskott af Rikets exporter öfver dess importer, utan att för detta äudamål ser - Kongl. Maj.-ts Nådiga Skri/v N. o 86. 11 skild beskattning, lån eller ständig tillökning af Sedelstocken behöft användas. Dessa resultat, följder af ett oafbrutet inre och yttre lugn, af den friare utveckling Rikets Handelsföi hållanden vunnit, och af productionens framsteg, ådagalägga Styrelsens omsorger att bereda Staten tillgångar och att dem förvalta. Genom de öfverskott på Stats-Verkets inkomster, som blifvit till Riksgälds-Contoiret aflemnade, och dem, som på allmänna Bevillningen inträffat, äro RiksgäldsContoirets äldre skulder vid innevarande års slut nedsatta till ett obetydligt belopp, och Riksgälds-Contoiret har dessutom, sedan sista Riksdag, kunnat betala 2,090,00a R:dr till Canal-byggnader, och 5oo,ooo R:dr till Ström-rensningar, utan att för mer än en högst ringa del hafva behöft härtill upptaga nya lån, enligt den autorisation, som 1823 års Ständer i sådant afseende gåfvo. Till råga på financielt oberoende hafva Rikets nu församlade Ständer uti öfverskotten på Stats-Verkets inkomster för åren 1828 och 1829, samt andra för handen varande tillgångar, funnit utväg, så väl att bestrida flera utgifter för en gång, 12 Kongl. Maj.-ti Nådiga Skrif v. N .o 86. sorn att, utan allmänna Bevillningens förhöjning eller lån, anslå nära tre Millioner Rldr till en angelägen oapital-utgifi: Fcirsvars-Verkets iståndsättande. Då Statens Fmancer sålunda äro i det bästa tillstånd och Staten icke liar behof af lån för egen räkning, så kan den allmänna erediten , utan minsta olägenhet, begagnas för alt understödja de Jordegare, som behöfva omsätta äldre skuldförbindelser, och äro i tillfälle att gifva tillräckliga säkerheter. Kongl.
Uplästes Let, hos Riksens Ständers Herrar Electorer till utwäljande af Riksens Ständers Zu« stitia-Ombudsman och desi Suppleant, den z sistledne förda prokocoll^ hwaras finnes att, sedan en ledamot genom lottning ulgätt, voteringen med flutna sedlar anstäld, urfaltik som föijer: Till Iustitiä-Ombudsman Förste Expeditions-Secreteraren Friherre ^lan norlieimz L,ars hugult ^ 42 köster. För detta Stats-SecrererarkN Mkta, lllanS, Z Lagman Andra Del. N:s 3Z» §46 Den 5 Augusti. Lagman von Brinkman - Revistons-Seccekeraren lurZLsoll Lagman 8an6berZ Ahehor 2eniu8 i rösten Till dest Suppleant: Herr Lagman keterlonj ^ li. zr För detta Stals»Secreterare» ^ärtaj I följe häraf hade blifwit utsedde: Till Riksens Ständers Iustrtiä - (Ombudsman» Förste Expeditions - Secreterare» m. m. Friherre klanricrkeiln, Bars ^u.^ull. Till desi Suppleant. Herr Lagman koterlonj ^ IB Härefter företogs klockan 5, enligt anslag, wal af 2 l ledamöter och 4. supplL-anter ttli den Nämyv, som kommer atr förstärka Stats-Urstottet, i den händelse 71 tz. 9Eegerings-formen och 73 H. Rilsdags-ordningen omförmäla; och sedan voteringssedlarne blifwit öpnade, befunnos röstörnö hafwä utfallit som följer: Til ordinarie Ledamöter: N:o röster» Z Grefwe l)e la 6ar6iej ^sacob. 89 42 Grefwe L^IIenborZ, blenninA. 90 5l Grefwe kotlh.
Confiftorierneö fullmafter ä paflorat böra, i fläUet för Sanjli*geböhren, Degutom beläggas meD (lämplaDt papper till följanDe belopp, nemligen: för förila flagenS paflorat 8: auDra flagenS paflorat 3: — treDje flagenS paflorat 2: ft. r:ft. 16. — 16. — 3 affeenDe ä efterlefnaDen af h^äD fälunDa i näjlföregäenDe och &«nna §. förejfrtfroet är, gäller: 39 l:o att voebevböranbe jfofa toib förjlagö infänbanbe till fåDatic tjcnjler, ä Ijvoilfa fuUmafterne bora efter benna Quint) cgarteraö, foga behörigt utbrag af fötegäenbe fem ärenö taperingödängber, jemte uträkning öfrcet begå lönednfom* (lerb mebelbelopp; 2:o att, voib tiHfdttanbe af förtroenbe«tjenfler eller anbra bejlällningar, famt fuDmafterö mebbelanbe m. m., ^martill förflag icfe eger rum, bet åligger treberböranbe, font fullmafter, öppna bref eller conjlitutorialer m. m. contra* ftgnera, eller be berför belöpanbe afgifter uppbära odj rebovoifa, att inforbra odj till l;anblingarne lägga behörig uppgift pä ofroannämnbe lönebelopp; 3:o att, roib aflentnanbet till Sonfijlorierne af roaldängberna för ecclefia* (lifa bejlällningar, bör foaaö en af £anbö 7. llnbantag ifrån od? linbrtng uti fåregåenbe ftabganben; t;n>ilfa un* bantag od?
I8»o. pretle - 5l!n6ek 60014 - öorxrre-8ranäsr 6en 14 - Lonäs ^ 8läo6ek 6en 1; Kongl. Maj:tS Nädiga Proposition till Riksens Stätt, der, angäcn-e rättighet för Carls, crona Stad, att hädanefter som hit. tills, fä utöfwa BrännwinS. brän. ning och distillering genom ett Bo. lag och wld ett enda sammansatt Werk Gifwcn Arebro Slott den iz tzocpt. i8to. edan, till följd af Riksens StänderS Be. slut och Kongl. Masts i öfwerensstämmelse der. Med utfärdade Kungörelse, Brärmwins-bränning - Den iz September. 415 ning blifwit öfwer hela Riket, emot fastställde afgifter tilläten, hofwa, uti underdänig skrift, de flera Personer, som utgjort Directionen af ett i Carlscrona inrättadt Bränneri. Bolag , framstä lt angelägenheten af ett undantag för samma Stad i denna allmänt bewiljade rättig, het, och anbällit om sädan ändring härutin. nan, som utan att minska den för Staten päräknade inkomst, kunde pä en gäng förekomma den förlust, hwilken genom Anrättningens upp. hörande skulle Bolaget tillskyndas, och trygga Kronans öfwer allt i Staden belägna dyrbara Werk och förräd, jemte Jiuvänarnes enskilda egendom för hotande olyckor, af tillfälligt, genom en allman Brännwins bränning beredde eldswädor. Directionen har härrvid tillika i underdänighct upplyst, att under en tid af 40 är en allmän Brännwins. bränning i Staden ej warit medgilwen, och att, med stadgad öf. wertygelse rm fördelarne af en sädan inskränkning, ingen enda bland Jnwänarne, wid den nyligen »verkställda Mantalsskrifningen anmält sig att bränna eller distillera brämvin, hwilket ock genom bifog»dt jntyg sinnes bestyrkt.
I fråga, huruvida statsregleringen skulle afse ett annat statsskick, som förväntas , skulle jag väl tro, att sådant vore det rätta. Jag skulle ock, oberäknadt flera andra skäl, tro, att då t. ex. Ständerne till Konungen öfverlemnat förslag ang:de omorganisation af Statsrådet, och Ständerne skäligen kunnat förvänta att längesedan hafva fått nåd. svar i denna fråga, men sådant likväl icke skett på ett bestämdt sätt; så vore det måhända förhastadt af Ständerna, ja, det vore att icke considerera politiska skäl, om Ständerne i allo eller till det mesta biföllo de statsbidrag, som under gamla systemet blifvit äskade. Det är således rätt att, på sätt StatsUtsk. föreslagit, taga i betraktande, det en sådan ny organisation kan ske; men då den icke var skedd, kunde deruppå ingenting byggas, emedan detta ämne ännu beror på Konungens bifall eller afslag. Jag kan följaktligen icke finna annat, än att tills vidare det skäl StatsUtsk. åberopat, nemi. att bifall icke följt å. R. St:s beslut i allmänhet, är det förnämsta, det mest till ändamål ledande svar, R. St. kunnat afgifva. Jag skulle äfven tro, alt det finnes en allmän grundsats, när fråga uppstår att reglera staten, den nemi. att Svenska folket, såsom ett fritt folk, är berättigadt till en god styrelse. En god styrelse måste äfven vara en sparsam styrelse, när det gäller ett fattigt folk. Under denna discussion, har Hr Gyllenhaal citerat en gammal riksact, ett gammalt Konungabref eller dylikt. Det torde då äfven tillåtas mig att göra en citation. Citatet lyder så: ”När en Regering icke tager animuru Regis än oök ”talar pro re publica, utan agerar in pr i vatum och ''talar å Rikets Ständers bästa; då kan regementet icke länge bestå.’’ Orden igenfinnas i Axel Oxenstjernas tal till Senaten den 20 Juli 1636.
De allmänna stadgar och förordningar, hvarom Konung och Ständer under riksdag gemensamt beslutit, skola dock endast i Konungens namn och med Dess underskrift utfärdas. §. 66. l:o. Riksniimnden bör, i den mån ärendena utarbetade blifva, till Ståndens Plena hemställå de beslut, i hvil - Bih. Ull R. St. Till Grundlags stiftande, upphäfvande, förändring eller förklaring fordras alla Riks-Ståndens sammanstämmande beslut och Konungens sanktion. För beslut i alla öfriga ärenden, de mål undantagna, hvarom i Regerihgs-Formens 66, 69, 70, 71 och 7% §§. särskildt för or dnadt är, galle, jemte Konungens samtycke, Tre Stånds mening; men skulle Två Stånd stadna emot Två, forfalle frågan och för hl ifve vid det, som tillförne stadgadt varit, utan att samma fråga må kunna vid den Riksdagen å nyo väckas eller upptagas. Ar åter frågan af sådan beskaffenhet, att den ej kan förfalla, gånge såsom i 73 §. stadgadt är. ka Nämnden stannat Öfver allmänna frågor. Ulan sådan hemställan skall Riksnämndens beslut såsom Riksens Ständers anses, då väckt förslag af Riks' nämnden nedlägges eller af slås, då någon af Konungen af gifven grundlagsproposition titl hvilande anlages, och då sådan fråga, som enligt tre Stånds mening afgöres, blifvit af Riksnämnden bifallen antingen ulan omröstning, eller med en pluralitet, som utgör minst två' tredjedelar af de röstandes antal. För af slag, ulan hemställan till Stånden, å. Körningens propositioner, erfordras likväl, all minst två tredjedelar af de röstande uti beslut derom sig förenat, så vida af slaget ej på beslut ulan omröstning grundas. 2:o. Såsom Riksens Ständers beslut i alla ärenden, med undanlag af dem, om hvilka uti yf och 106 §§. Regerings-Formen annorlunda stadgadt är, galle tre Stånds mening.