Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
du också om flickorna ha väninnor, som de önska träffa, så har de ju sitt föräldrahem, dit de kunna inbjuda dem när de vill. Det lägger jag mig alls inte emot. Låt gärna Sally bjuda sin Gunborg Edlin, och Hilma och Lolo sina jag vet inte ens hvilka det är, men gå ut för att träffa dem, det vill jag inte vidare höra talas om. Har du förstått mig, min vän? Det vill jag inte vidare höra talas om. MODERN (serverar honom kaffet; han Hvad var det du ville säga om Hilma? Ja, det var punkt två. FADERN (sätter ned koppen). Det kan inte bli något dricka). af med den där förlofningen. Hilmas? MODERN (förskräckt). FADERN (mycket stilla). MODERN. FADERN (som förut). MODERN. FADERN. Har det då varit frågan om någon annan? Med Efverling? Har det varit fråga om någon annan? Men jag förstår inte ännu i går sa du Jag har fått andra underrättelser i dag på Nå? MODERN. jag trodde denna historia glömd, begrafven för alltid. I stället har han nu begått den i sanning obegripliga taktlösheten att taga barnet till sig och erkänna det som sitt. MODERN. FADERN. Du vet att det fanns en fläck i hans lif. Men FADERN. Hvad säger du? Det är väl inte möjligt. När jag säger det, är det inte bara möjligt utan faktiskt. Jag vill antaga, att han inte vidare för söker visa sig här efter detta men om han skulle vara nog ogrannlaga att komma och åberopa min dotters löfte, så ålägger jag dig, att han bara helt enkelt blir afvisad vid dörren, och att han under ingen förevändning får träffa Hilma. En man, som är i stånd till ett så hänsynslöst beteende, kunde också vara kapabel till (blir mer och mer upprörd veta och stirrar med ögonen) kapabel till att låta min dotter MODERN. Hon är ju så kär i honom. Men hvad ska jag säga till den stackars flickan? FADERN. Säg till din dotter, hvad din moderliga takt och kvinnliga finkänslighet kan ingifva dig låt bara Jag tror nästan du rent af vill tala hans sak. inte det oskyldiga barnet komma sanningen på spåren. Och nu till punkt tre.
För den händelse icke något af sistnämnda två Stånd jemväl vill biträda Utskottets förslag i denna del, får Utskottet således vördsamt framställa denna Voteringsproposition JV? 3. Den som vill att 14 Kap. 45 § i Strafflagen skall, i enlighet med Utskottets af Borgareoch Bonde-Stånden godkända förslag, lyda sålunda: t »Misshandel, som i 12 eller 13 § sägs, ändå a t den skett mot skyldeman i rätt uppstigande led, maka, stjufeller svär föräldrar, fosterföräldrar, förmyndare, husbonde eller annan förman, så ock brott efter 15 eller 37 §, må ej åtalas af allmän åklagare, der ej målsegande brottet till sådant åtal angifver, eller det blifvit föröfvadt vid sådant tillfälle eller å sådan ort, som i 11 Kap. 9 eller 15 § omförmäles. Vållande, hvarom i 17 § sägs, må ej åtalas af annan än tnålsegande.» röstar Ja; Den det ej vill röstar AV; Lag-Utskottets Memorial M 70. 15 Vinner Nej, kominer ifrågavarande § alt erhålla följande af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet i enlighet med Kongl. Majits Proposition anlagna lydelse: »Misshandel, som i 12 eller 13 § sägs, ändå att den skett mot maka, stjufeller svärföräldrar, fosterföräldrar, förmyndare, husbonde eller annan förman, så ock brott efter 15 eller 37 §, må ej åtalas af allmän åklagare, der ej målsegande brottet till sådant åtal angifver, eller det blifvit föröfvadt under sabbat eller vid sådant tillfälle eller å sådan ort, som i 11 Kap. 9 eller 15 § omförmäles.
Då härvid likväl tillika förekommer, atti på Medicinal-Staten, Utom öfriga anslag, är uppförd en af Riksens Ständer vid 1809 och 18la Srens Riksdag till 10,000 R:dr bestämd Summa för Eder Kongl. Majas Nådiga Disposition i och för obestämde utgifter till Allmänna Hälso-vårdens befordran , och hvarutaf Lön-förhöjningar blifvit af Eder Kongl. Majit i Nåder beviljade, samt omkring 5000 R.dr finnas för närvarande odisponerade, anse Riksens Ständer det bero af Eders Kongl. Majus Nådiga bepröfvande om icke, uti ifrågavarande fall, Assessoren Doctor Carlander må utaf denna tillgång pjuta ersättning för de 266 R:dr 32 sk., Doctor Hartman innehafver, och hvarigenom den förre erhölle fyllnad i Assessorg-Lönen intilldess lian får tillträda denne Lön till hela beloppet på Sundhets-» Collega Ordinarie-Stat. 16. Bland annat har Kongl. Sundhets-Collegium under den 15 Maji förledit år i underdånighet framställt olikheten i Aflöningen för Carolinska eller Medico-Chirurgiska Institutets Adjunkter, af hvilka Chemiseoell AnatomiteAdjunklerne innehafva hvardera 320 R:dr 47 sk. i Lön, Artis - Obstetricise - Adjunkten 220 R:dr 17 sk. g r. och Historia - Naturalis-Adjunkten 133 R:dr 16 sk., men både Theoretices och Praetices-Adjunktferne endast en Pension af 175 R:dTe Underdåniga Skrifve! ser.
Till följe af Konungens befallningshafvandes kungörelse voro nu socknemännen kallade och samlade i sockenstugan för att välja deputerad vid pris-courantens uppgörande å Gärde gästgifverigård i Brunflo socken, den 15:de näst instundande october kl. 9 f.m. hvarvid socknemännen fattade det beslut, att denna gång, såsom nästan alltid tillförene, förena sig om samma deputerad, som Liths och Kyrkås socknemän dertill utvälja, förklarade Häggenås hemmansegare sig fullkomligrn nöjde med hvad berörde fullmägtig dervid lagligen gör och låter. § 2. Som f.d. sockensnickaren Pär Ed efter nära 9 års bortovaro under hvilken tid han till det mästa lärer uppehållit sig i Thorsåker i Ångermanland, sistl. vinter hit till socknen återkommit, men beklagligen så sjuklig och till krafterna försvagad, att han är oförmögen sjelf förtjena till sitt lifs uppehälle, så beviljade församlingen att han, P. Ed, skulle tills vidare få njuta föda och skjötsel 2:ne dygn hos hvarje bonde inom socknen (hvarmed början skulle ske i 114 Norderåsen) till dess utrönas kunde om och huruvida Ed under sin bortovaro, varit mantalsskrifven i Thorsåker eller annorstädes, då han borde begifva sig till den församling, hvarest han sist varit mantals-skrifven och njutit försvar. In fidem N. S. Edlund Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. 1845 d. 12 october i allmän sockenstämma, till följe af herr löjtnant L. M.
Stånden att deltaga i alla våra beslut rörande a:dra och 3:dje HufvudTitlarne säkerligen skulle föranleda till contra-inbjudningar från dem; men jag kan ej se, huru något sådant kan vara att befara af min motion att begära instämmande i ett enda partiell beslut, Den i3 October. io5 eller att BondeStåndet kan taga det så illa, att det deraf skulle finna sig befogadt, atti repressalievåg inkomma med någon inbjudning af motsatt syftning. Om Herr Grefven och Landtmarskalken täckes framställa proposition å hvardera motionen särskildt, så blef åtminstone diseussionen mera rigtad åt ett bestämdt håll. Friherre Cederström: Jag skulle förmoda, att det är främmande för närvarande öfverläggning, och alldeles olämpligt att bär inblanda frågan om BondeStåndets beslut, angående Statsregleringen. Utan afseende derpå, måtte det vara Ridderskapets och Adelns rättighet, att fatta hvad beslut Ståndet behagar, och deri begära instämmande af de öfriga Stånden till förekommande, såsom meningen är med min motion, af tidens upptagande med frågornas dragande under Nämndens afgörande. Det må vara hvar och en förbehållet, att i ord ständigt synas vilja lindra skattebidragen, men likväl hindra ett förslag, sorn tydligen åsyftar dessa skatters minskning genom Riksdagens förkortande. Hvad ett Stånd beslutat uti frågor, som röra Statsregleringen, betyder jämnt intet, förr än de andra sig dermed förenat eller jemkningsförslagen blifvit antagna. Att genom inbjudningar förmå hvarandra att ingå på fattade beslut, är en Grundlagsenlig rättighet, som Stånden äga att utöfva till förekommande af, att Statsregle - Den i3 Octo ber. ringen skall blifva fördröjd genom frågornas öfverlemnande till Nämnden. Då här blott är fråga om villfarandet af en framkastad opinion, förmodar jag det vara bättre framställa den i sin helhet, sådan den uttryckt sig uti alla likartade frågor, än isolerad för ett enda fall.
Med samma rätt derföre, som Rustoch Rotehållarne nu kunna vilja undandraga sig manskapets och bästarnes underhåll på möten och marcher, skulle de äfven kunna begära att blifva från sjelfva Rustningen och Roteringen befriade. Och sedan de vunnit den förmånen, skulle de med lika rätt kunna fordra, alt alla öfriga onera, grundskatter och hemmansräntor skulle afskaffas, samt slutligen att deras intecknade Bankolån, eller till och med privata lån skulle eftergifvas. Jag kan derföre icke utan på det högsta beklaga, att Konungens Rådgifvare nu framkommit med ett förslag, som var så ägnadt att väcka oro bland allmänheten, och som skulle inleda oss på en väg, förande rakt till de rysligaste brytningar och hela samhällsordningens upplösning. Jag är derföre outsägligen glad, att Hans Maj:t nu begagnat sin rätt att besluta tvärt emot samtlige Rådgifvarnes mening; och det kunde väl ej an - Den 26 Octo ber f. ra. »23 nät väntas af en man, som sjelf i sitt fordna fadern island sett just likartade jemlikhets anspråk utgöra de gnistor, från hvilka den rysliga eld uppblossade, som sedan förhärjade allt, och hvars släckning kostade millioner menniskors blod. Men i en omständighet förenar jag mig med Herr Friherre Anckarsvärd, nemligen i ledsnad deröfver, attalia Konungens Rådgifvare reserverat sig, utan att likväl någon enda af dem tyckes hafva insett nödvändigheten att under sådana förhållanden sätta Konungen i tillfälle, att antaga andra Rådgifvare, som kunde bättre harmoniera med honom. I min tanka är det ett nödvändigt vilkor för den constitutionela monarchiens organisation, att Majestätet aldrig bör kunna blifva föremål för tadel och missnöje; och följagtligen i sina beslut alltid bör hafva åtminstone någon Rådgifvare bredvid sig, på hvilken det möjliga tadlet och missnöjet må kunna ifrån Majestätet afledas.
Med öfweriäggningen om Bewillfiings-Utffottets swar pä anmarkningarne wid Bewillnings-förordningen. llpläsies förklaringarnc wid z:'e artikelns 2 hwilka godkändes. Förklaringen wid z:dje §. om beräkning af äbyggnads warde pä landet, uvlästes. Grefwe ökenborg, josian Hennin», anförde iknsieltgen till proiocollet: Om landtegendomakS marden kunde b"stämmaS, efter sä palitelige grunder, hämtade i egendomars säkra afkastning och behällning af bewillmngen i stl lika fbrhällande träffade jordbrukaren som innehafware af löner, handel, näringar m. m., samt annan 644 Den 12 Augusti. annan egendom ä landet och i städerne, skulle jag icke halt betänkande att medgifva Utsiottets förslag, men dä, ulan u, tagande och besivarande, af mine, tvid Utskottets betänkande, gjorde anmärkningar, grunderne för egendoms wärderingar synes, jemlikt Utskottets oförändrade betänkande, wara sä litet öfwerensstämmande med billighet, och till taxerinasmännens godtycke aldeles öfwerlymnade, kan jag,föv min del, icke bifalla den föreslagna bcwillningen efter hemmans wardet, annorlunda, an sä midt wärdermgarne grunda sig pä au'hentique uplysningar, om hemmanens beskaffenhet, jemlikt mitt yttrande, dä betänkande! förra gängen hos Ridderffapet och Adeln till pröfning föreh.ades, utan all bera ning af äbyggnadens supponerade warde, och jemförelse med de sednast i or» ren uprästade egendomsköp.
S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande Banco-Utskottets den 19 Maj afgifna och. den 29 på bordel lagda Memorial: 1:0 I anledning af Herr Cederschöld» Memorial örn några medel (ill si-idga 'i myntvärdet och minskande af penningebristen. 2:0 Om Manufactur-Diseontens Discont-rättighet i Banken m. m, 3:0 Om Riks-Discontens Disconträttighet der* »ammastädes. 4:0 Angående beviljande af ett Banco Lånj till uppbyggande af Calrnare Stads afbrända Gymnasiioch Scholsehus. Ut Supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D. i å Den 3 Junti S. D. 1 anledning af Kongl. Maj:ts den 27 sistlidne Maj på Riks Salen meddelte Nådiga svar å Rikets Ständers underdåuinga skrifvelse om tillägg uti 14 § af Justitia; - Ombudsmans Instruction, . beslöt Ridderskapet och Adeln att åt ConstHutiöns-Utskottet öfverlemna, att i de §. §. af Regeringsformen och Riksdags - Ordningen, sorn angå Constitutions-Utskolfets göromål och Justitias* O mbudsmannens val föreslå så beskaffade rättelser, som af det beslutna tillagget uti JustitiaOmbudsmannens Xnstruction föranledas. Ut Supra, Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. SD. -tSiföllos följande Lag-Utskottets den g] 12 och 17 Maj afgifna samt den 29 derpå följande på bordet lagda Memorial, nemligen 3:0
— N:o 19. i anledning af väckt molion i afseende på skyldighet alt afstå jord för anläggningar af jernvägar. VI. B. 162, 396. A. 143. — N:o 20. i anledning af "vackt molion om förändring i gällande stadganden, angående den varning, som oeniga makar skola undergå innan de för oenigheten vid verldslig räll tilltalas. VI. B. 162, 396. A. 143. XV. U. 113. — N:o 21. i anledning af väckt motion om förändring af hvad 15 kapitlet Ärfda-Balken stadgar om dana-arf. VI. B. 162, 397. A. 143. XI. U. 286. A. 313. — N:o 22. i anledning af väckt motion om bestämmande af en summa appellabilis för fullföljd af talan i Hof-Rätt emot Underrätts beslut i tvistemål. VI. B. 162, 397. VII. 143. A. 144. XV. U. 113. — JN:o 23. i anledning af återreraiss af Utskottets Betänkande N:o 5, angående antagande af Lag-Beredningens förslag till Civil-lag. VI. B. 163. A. 397. — N:o 24. i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 12, i fråga om uphörande att börda jord å landet. VI. B. 163. A. 397. —■ N:o 25. i anledning af återremiss utaf Lag-Utskottets Betän kande N:o 6, så vidt det innefattar yttrande öfver väckt motion örn uphäfvande af lagens stadgande, angående revisions—skillings nedsättande för rättighet att fullfölja underdånig talan mot HofRätts dom och utslag i civila mål. VI. B. 163. A. 397.
Kanske hade jag, föreställande läraren, säkrare än denne, kunnat besvara C s fråga. Men, "nu är att säga": huru allmänt uppbrott i hast ägde rum, ty i och med pjesens slut hade äfven publiken speglat sig nog, samt rustade sig nu hörbart till affärd; och sedan jag under stormen vid det allmänna uttågandet, icke utan fruktan sett Fröken Dolls oförmodadt mot mig lyftade pekfinger i luften, småhotande svänga sig i förunderliga directioner, samt jag ännu vidare i Flinkmans (betjentens) vård, omtänksamt öfverantvardat de teänne öfrigblifne confectpåsar, hvarmed Majoren förtänksamt nog, behagat proviantera mig, togo äfven vi, logens innehafvare, vår retrait. Jag för min del var med min afton oändeligt belåten, samt insomnade efter den, rätt godt; för min fantasie sväfvade väl någongång Fru T., Herr T., äfvensom förtretligt nog Major Fixenheim, men i och med den sistnämnde framträdde då alltid, vänligt medlande, mina tvänne väldiga confectpåsar, hvarigenom jag, försonad, inskränkte mig att i inbilningen hurtigt vända den beskedlige Majoren ryggen. I dag har jag oafbrutit endast sysselsatt mig med musik, vid sin afresa lemnade mig Rosa några sköna stycken af Spohr och Bellini, hvilka redan länge retat min nyfikenhet, men jag först i dag varit i tillfälle ostörd få genomgå; Friherrinnan har derunder, treflig och bestyrsam genom rummen vankat ut och in, stundom lågt smågnolat melodien till: "klingen, klingen ljufva toner", hvilket alltid är ett bevis på att hon mår bättre eller är nöjd och upprymd; att hon i dag haft något i sinne, hvilket till det yttre verksamt sysselsatt hennes person, har ej undgått min uppmärksamhet, ehuru jag härtills ännu ej kunnat utgrunda hvari det väl må bestå. Men, nu god natt min Emilia!
En af de hufvudsakligaste anmärknrr, som blifvit riktade mot det speciella i handelsförhållandena emellan Sverige och Finland, var just att Finsk spanmål kunde inkomma mot half tull och alt en länge önskad förbättring i våra spanmålslagar derigenom blef omöjlig. Detta insågs och förekoms vid afslutandet af i838 års tractat. Sådan, mine herrar! är i kort öfversigt denna så myc« ket klandrade diplomatiska transaction. Det synes som Utsk. hufvudsakligen skulle hafva ogillat den derföre, alt den icke stod i full öfverensstämmelse med R. St:s år 1834 till K. M. yttrade önskningar, och Utsk. framställer omsorgsfullt i sådant afseende såsom hvarandra motsatta antipoder dessa önskningar och den a-fslutade tractaten. Utsk. säger, ”alt ”man slutade en ny handelstractat i stället för’’ etc. etc. Den sorn läser dessa ord, utan att närmare pröfva förhållandet, skall tro meningen vara, att denna tractat var en förnyelse af den gamla. Den betydliga skilnaden emellan 1834 och i838 års tractater har nu likväl af mig blifvit tillfyllest ådagalagd. Utsk. säger vidare, att handelstractaten ”afslöts på ro år ’’i stället för de trenne, som utgjorde den fastställda tiden för ”den förra.” Det är just i öfverensstämmelse med R. St:s önskan, som den io:åriga tractaten blef afslutad, ty den innehåller endast allmänna reciprocitets-stadganden för handelsförhållanden emellan Ryssland och Sverige. Den speciella öfverenskommelsen deremot rörtde Finland, som är annexerad till hufvudtractaten, och derifrån utgör ett temporärt undantag, upphör med 1844 års slut. Utsk. hade således här åtminstone bort säga 6 år i stället för 10. Af Utskts hela framställning vill sålunda synas, som örn dess afsigt endast vöre att visa, huru R Sits önskningar allesammans blifvit åsido - 73 Den i Juli (■ m. satta.
Ett sådant läsande af lagens bokstaf utan eftersinnande af Lagens mening skulle leda till sjelfmotsägelser 60m äro alltför ögonskenliga, för att behöfva med Den 9 Octo ber j. m. 65 exempel upplysas. Jag antager således, att Lagens anda alltid forst bör betänkas och tillämpningen ske derefter, så vida icke ordslydelsen är så bestämd att afvikelser från bokstafven kunde leda till Lagens förtydning. Från dessa grunder vill jag draga de slutledningar, jag nu går att göra. Huru förhållas skall med tillsättandet af JustititiasQmbudsmannens efterträdare mellan Riksdagarne är intet tvifvel underkastadt. Återstår således att först utreda frågan om nytt val af JujlliiceOmbudiman bör, under det Riks dagarne påflå af Rikfens Ständer fnr&ttas, ehuru de redan valt en Suppleant att honom efterträda? Derpå svaras fa, ehvad man vill hemta svaret från allmännatförnuftsskäl, eller från andan af vår Statsförfattning. Suppleanten är eljest JustitiasOmbudsmannens ovdkorliga Survivancier, och tillvarelsen af en sådan, då det icke behöfdes, är stridande både mot rättsgrunder i allmänhet och mot vår Statsförfattnings fordringar. Eftertankan måste nemligen säga en hvar, att då ingen våda genom brist på Survivancier uppkommer, bör en sådan icke finnas, dels emedan det kan hända, att Survivancieren, innan företrädaren afgår, varder genom moraliska eller physiska fel oskicklig, eller mindre skicklig, ändå han valdes, dels emedan en annan mera tjenlig person till efterträdare, kan under tiden varda bekant. Derföre .är det ock som grundlagliga Författningar i allmänhet äfvensom vår, vanligen icke erkänna några andra Survivancierer än till Thronen och till 64 Den 9 Oclobcrf. in, vissa rum i den Lagstiftande Församlingen! Likaså vådligt som det skulle vara, att, synnerligen i första fallet, för hvarje gång bestäm* ma efterträdaren genom nytt val, likaså litet farligt synes det vara, att göra det med Justitieombudsmannen; och då bör valet för nyås.
Vid erinran derom, att tolags-ersättningen hädanefter skulle, enligt förslaget, blifva, beroende af hvarje stads tull-uppbörd, lärer anmärkningen att denna ersättning komme att utgå äfven för varor, som nu eller framdeles blefve tullfria, icke förtjena något afseende; och den tillika såsom något fel anmärkta omständigheten, att grunden för tolags-ersättningen hädanefter skulle hemtas icke från varornas värde, utan från deras tull-pligtighet, utgör, enligt Utskottets tanke, just en af förslagets framstående förtjenster, enär derigenom systemet lör tulltaxans ordnande äfven vinner tillämpning på den väsentligaste stads-afgiften, hvilken deremot hittills ofta utgått i uppenbar strid mot det antagna tull-systemet. Någon fara af don anmärkta sammanblandningen utaf statsoch stads-inkomster, kan Utskottet icke heller inse, lika litet som Utskottet kan dela farhågorna, att regleringen af tolags-ersättningen, på sätt föreslaget blifvit, skulle kunna gifva anledning till anspråk utöfver hvad genom denna reglering uttryckligen bestämmes. Hvad slutligen angår förmenandet, att tolags-regleringen föranledts af förslaget till-en friare handels-gemenskap med Norrige och borde med samma förslag förfalla, så förefinnes, enligt Utskottets tanke, emellan dessa frågor icke något annat sammanhang, än sä vidt det endast genom tolags-regleringen blifvit möjligt att Bevillnings-Utskoltels Memorial N:o 16. 5 att bestämma verkliga beloppet af härstädes vid varors inoch utförsel utgående afgifter samt emellan dessa och andra länders tull-lagstiftning uppställa någon tillförlitlig jemförelse. Frågan om tolagens reglerande är långt äldre, än den om förändrade grunder för samhandeln emellan brödrafolken. Hon har också en vida allmännare betydelse. Utskottet får på dessa och förut anförda skäl, i anledning af Preste-Ståndets återremiss, anmäla, att Utskottet vidblifver sitt ifrågavarande, i afseende på afgiften till Handelsoch Sjöfarts-fonden af tre Stånd, och, beträffande tolagens reglerande, af två Stånd hufvudsakligen godkända förslag. Stockholm den 6 Augusti 1857.
Hr Tömqvist återgifver med mycken måtta, san-sadt och vackert, sonens abstrakt idealiskt tecknade figur. Det torde vara svårt att för vår tids skeptiska publik göra denna roll stort mera sympatisk. Det gäller att moderera författarens teckning för att få folk att tro derpå. Hr Bcrck-ström slutligen är den bland herrarne, som jemte de nämda intager ett framstående rum i taflan. Han är ganska rolig, men temligen sig lik. Godmodigheten och lugnet utgöra hr B: s starkaste sida. Derfor ha de äfven fått stort utrymme hos uppkomlingen Marechal. Men någon skarpare karaktärsteckning efter författarens anvisning förefinnes knappast. Man får det intrycket, att figuren kunde vara något mer. Fruntimren, fru Rundberg (flickan), fröken Ahlander (adelsdamen, soip gjort en mesallians med uppkomlingen Marechal) och fru DorschBosin (intriganten), fylla sina platser synnerligt väl. Fru Bosin dominerar på fruntimmerssidan, men gör det stundom litet för mycket, så. att hennes spel skulle af omgifningen uppfattas som spel, äfven der detta icke är meningen. För öfrigt är hon i sitt esse, smidigt öfverlägsen, kall och beräknande. En annan repris, men af mindre lyckadt slag, är upptagandet å Nya teatern af » Mycket väsen för ingenting Repris är måhända icke rätta uttrycket, ty då det nämda underhållande Shakspearesstycket senast uppfördes härstades, hade det sin tillvaro på Dramatiska teatern, hvarifrän det nu med fru Gurli Ulff förflyttats till Nya teatern. Olyckligtvis ha dock icke de öfriga medspelande å Dramatiska teatern följt med vid flyttningen, och hr Josephson har denna gång vid det må hända i sig sjelf vackra bemödandet att upprätthålla en Shakspearesrepertoar icke rätt beräknat sina krafter.