Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Så gingo Dans barn sin väg. Och Micha, då han såg att de voro honom för starke, vände om, och kom igen till sitt hus. Men de togo det Micha gjort hade, och den Presten, som han hade, och kommo till Lais, till ett stilla och säkert folk, och slogo dem med svärdsegg, och uppbrände staden med eld. Och ingen var, som dem undsatte, ty han låg långt ifrå Zidon, och hade med ingom beställa; och han låg i den dalen, som ligger vid BethRehob. Så byggde de staden, och bodde deruti; Och kallade honom Dan, efter sins faders Dans namn, hvilken af Israel född var; och staden het tillförene Lais. Och Dans barn uppsatte sig belätet; och Jonathan, Gersons son, Manasse sons, och hans söner voro Prester uti de Daniters slägte, allt intill den tiden, som de vordo förde fångne utu landena; Och satte alltså ibland sig det Micha beläte, som han gjort hade, så länge som Guds hus var i Silo. Uti den tiden var ingen Konung i Israel. Och en Levitisk man var en främling vid sidone af Ephraims berg, och hade tagit sig ena frillo till hustru uti BethLehem Juda. Och som hon bedref hor när honom, lopp hon ifrå honom till sins faders hus till BethLehem Juda, och blef der i fyra månader. Och hennes man stod upp, och for efter henne, på det han skulle tala vänliga med henne, och hemta henne igen till sig. Och han hade en dräng och ett par åsnar med sig. Och hon hade honom in uti sins faders hus; och då qvinnones fader såg honom, vardt han glad, och undfick honom. Och hans svär, qvinnones fader, höll honom uppe, så att han blef der i tre dagar när honom; åto och drucko, och blefvo der om nattene. På fjerde dagen voro de bittida uppe, och han stod upp, och ville färdas; då sade qvinnones fader till sin måg: Styrk ditt hjerta med en beta bröd, sedan mån I fara. Och de satte sig, och åto hvar med annan, och drucko.
Hon bringar någonting lefvande till verlden, som slagtaren fråntager henne efter åtta dagar, hvarefter djuret fortfar att beta ängarnas gräs; för djuret är allt slut, när det harfylt den akt, som Zola beskrifver, medan han räknar bloddropparna; för qvinnan är dej; blott begynnelsen till ett långt lif af ömhet, af hängifvenhet och af försakelse; man kunde icke fråntaga henne barnet utan att träffa hennes lifsrot. Det finnes qvinnor, som dö deraf. Jag ber läsaren om ursäkt, att jag så vidlyftigt ordat om ett arbete, som helt visst icke förtjenar denna ära, men när man, är tidningsman, när man har papper, bläck och penna, måste man utgjuta sitt äckel i sin tidning, annars skulle man förgås deraf. Hvad Zola beträffar, beklagar jag honom uppriktigt, djupt: man * kan aldrig utan bedröfvelse se en högt begåfvad skriftställare skynda till sin undergång med så lätta steg. Jag uppmanar Zola att samla sig; det gäller för honom hela hans framtida ställning. Må han välja. Med en bok sådan som la Conquéte de Plassans gör man sitt inträde i biblioteken; med en volym sådan som Pot-Bouille hamnar man i kloakerna. &lt;chapter name Den politiska pånyttfödelsens afspegling inom tidskriftsliteraturen. " &gt; Från Italien. Den politiska pånyttfödelsens afspegling inom tidskriftsliteraturen. Originalbidrag, tili Dagens Krönika af Angelo de G-ubernatis. (Öfversättning från förf: s italienska handskrift af H. Sandström. Anmodad att till en svensk tidskrift lemna bidrag, som afhandla literära förhållanden i Italien, har jag ej funnit något i mitt tycke lämpligare ämne, än deri italienska tidskriftsliteraturen i vårt århundrade. Den har spelat en så stor roll i vårt offentliga lif och varit en så trogen tolk af rörelserna inom vårt samhälle, att man genom att studera dess olika faser till en del skall kunna finna grunderna till vårt lands nu varande moraliska, intellektuela och politiska ställning.
Jag har tyckt mig fin. na att denna framställning ej mycket slår i förening med hufvudföremålet för FinanceComittéens arbete, som varit att gifva myntet ett bestämdt - Den 7 Maji /. in, jl?5 * ståmdt värde, hvilket det svårligen lärer kunna få, om inan ytterligire skall ana möjligheten af Bankens anlitande vid kriliska tillfällen, såsom det inträffade år 180g. Jag kan således icke gilla detta motiv för Bankens icke publicitet, utan yrkar med aila de värde talare som yttrat sig för saken, att den genast måtte bestämmas, för att deruppå grunda ett klokt och nyttigt financeproject. Då tankarne rörande propositionen åro delade, måste jag erkänna att, så vidt jag kunnat fatta, ingen år så mycket öfverensstämmande med min öfvertygelse sorn den Friherre Cederström nyss framställt. Jag skulle tro det vara klart att, med det undantag han föreslagit, blott begära publiciten i denna stund, och att sålunda icke binda hånderne på sig att handla som tjenligast synes då financeplanen en gång inkommer. Jag ser icke något hinder att nu till en början afgöra publiciteten, då frågan huruvida den skall fortfara framdeles kan blifva föremål för en ny öfverläggning. Herr Hjerta, Jag skall ej länge upptaga tiden. Jag är till en stor del förekommen af de talare som nyss yttrat sig; och vill blott anföra att 58 §. Riksdags-Ordningen visserligen af mig äfven skulle anses såsom ett hinder, om der statt: ”indi forn nu hemliga hällasmen den lyder icke så, der står blott; ''mål sorn bora hemliga hållas. Således har den icke afseende på hvad som 180g, hölls hemligt, utan på det som Riksens Ständer Ridd. o. Ad Prof. IV. Band. 8, lii * Deri 7 Maji f, m, anse böra hållas hemligt. Bancoeden är lika litet bindande, då der blott står mål som böra hållas hemliga icke mål som jiu hållas hemliga, ty det beror på Riksens Ständer att bestämma hvilka mål som bora vara underkastade hemlighet.
TRYCKT HOS P. A. NORSTEDT & S Ö N E I! Kongl. Boktryckare. Då jag nu för fjerde gången under min tjenstetid har Nåden afgifva den anbefallde femårsberättelse]!, torde jag få hufvudsakligen åberopa innehållet af min sednasle, med tillägg af sådane förbättringar eller förändringar i ekonomiskt afseende, som här förtjena att omnämnas. §• 1- Länets allmänna beskaffenhet. Jordytan inom Kronobergs Län är mycket ojemn och stenbunden. — Sjöar, strömmar, mossar och kärr, stenhögar och ljunghedar, bättre och sämre skogsmarker, löfoch barrskog omväxla; men större bördiga fält finner man endast vid några få betydligare landtegendomar. De största sjöar i Länet äro Åsnen, Bolmen, Helga sjö, Möckeln och Salen, men det genomskäres af en mängd mindre sjöar, af hvilka likväl under sednare åren många genom uttappningar förvandlats till bördiga ängar och åkerfält, likasom betydliga sträckor vattensjuk mark derigenom blifvit torra och odelbara. Hågen att odla och förbättra den magra jorden inom detta Län har på ett förvånande sätt tilltagit under loppet af ett tiotal år, och man likasom trotsar de många naturhindren för att genomdrifva föresatsen att stenbryta och upparbeta de mest oländiga trakter. — Länets possessionater och ståndsperso - Femär s-berättelse frän Kronobergs Län, 1 2 ner föregå med berömvärda efterdömen och allmogen börjar ali följa dem. — Nästan inom alla härader förekomma större odlingsförelag. — Bristen på medel att verkställa dem är dock ett mägtigt hinder för utförandet. Man bar emellertid icke varit overksam till vidtagande af anstalter för förbättring i Länets naturliga beskaffenhet. Jag hade, till bevis derpå, tillfälle i min förra femårsberättelse underdånigst anmäla, att egaren af Drättinge egendom i Uppvidinge härad, numera aflidne Friherre Rappe, ultappat en sjö, som redan tre år efter ut tappningen lemnat betydlig afkastning, och med visshet kan antagas alt derifrån årligen afyttras hö till ett belopp af omkring 14,000 Lisp.
N:o 97, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående rättighet för Directionen af Armeens Pensions-cassa till ett räntebärande creditiv i Rikets Ständers Bank. S. D. Till pröfning ånyo och afgörande i ett sammanhang, företogos Bcvillnings-Utskottets Betänkande N:o 12 j angående grunderna för den blifvande allmänna Bevillningen samt föreskrifterna för tillämpningen deraf, och samma Utskotts Utlåtande N:o 27, i anledning af anmärkningar emot Betänkandet N:o 12; dervid Ståndet beslöt på sätt, som följer: Art. 1. Personlig skyddsafgift. Ståndet, som godkände, alt denna afgift erlägges af alla inom Riket i mantalslängd skattskrifna personer, aktade likväl nödigt för sin del besluta, så väl alt bestämmandet af denna afgifls belopp tills vidare uppskjutes, som ock att den beräknas för hvarje mansoch qvinsperson från och med fyllda 17 år tili och med fyllda 60 år, samt godkände i öfrigt, hvad Utskottet i Utlåtandet N;o 27 föreslagit, angående samma afgifts fortfarande utgörande äfven öfver 60 ars alder. Jfgift af lön, egendom och rörelse m. m. af embetsoch tjensteman samt betjente, m. fl. 2. Bifölls, äfvensom att den hittills af löner utgående centonal må, i enli°het med Utskottets förslag i Betänkandet N:o 12, upphöra 3. Bifölls med det uteslutande af orden ”så väl i Kronans som andra publika byggnader” i l:sta morn., som ock med den förändrade lydelse af 2:dra morn., hvarom i Utlåtandet N:o 27 förmäies.
Skrifvelse, N:o 16. 39 17 Februari innevarande år ahnina memorial i ämnet, hemställde Herr Justitie-Statsministern, det Kongl. Majit täcktes vidare föreslå Rikets Ständer: att ej mindre städer än härader, emot skyldighet att, der så fordras, till statsverket afträda deras äldre häkten med tillhörande jord och åbyggnad, må varda alldeles befriade från byggnad och underhåll, ej mindre af de sålunda afstådde häktena, än ock af de nya cellfängelserna, äfvensom från fångunderhållet och bevakningen i desamma; dock med det undantag för Stockholm, hvilket af särskilda omständigheter påkallas; att häraderna för framtiden, i den mon Kongl. Majit pröfvar fängelseoch domsageregleringen till uppförande af nya tingshus föranleda, må erhålla den förmån, att befrias från tingshusbyggnad och dess underhåll, med vilkor för de härader, som nu hafva tingshus, eller dertill, eller såsom häradshöfdinge-boställen anslagna jordegor och åbyggnader, att allt sådant varder till statsverket öfverlåtet; och alt, efter Kongl. Majits pröfning, nuvarande häradshöfdingeboställen, likasom de här ofvan omförmälde byggnader med jord och tillhörigheter, som städer och härader komma att afstå, må kunna, efter föregången värdering genom ojäfviga domare och nämnd, och sedan i öfrigt nödiga upplysningar äro inhemtade, utbytas eller för säljas, så vidt de anses icke välbelägne eller icke behöllige på de ställen, der de linnas; börande alla genom dylik försäljning inflytande medel särskildt redovisas och användas till anskaffande af boställen, tingshus eller fängelser, der sådana behöfvas. Och torde, på det redan påbörjade byggnadsarbeten må kunna, utan menligt afbrott, fortsättas, Kongl. Majit täckas anmoda Rikets Ständer: att, utan afbidan, det Rikets Ständer hinna taga under slutlig pröfning, hvad denna nådiga skrifvelse i dess helhet innafattar, skyndsamligen medgifva det här ofvan äskade användandet af ännu befintliga öfverskott på gamla anslaget. Kongl.
Jag lade leende det lilla silfvermyntet i hans hand och begärde i stället att få veta vägen till Rue Croix des Petits Champs, n:o 23. Det var ej svårt att hitta, och en half timma sednare hade jag gjort bekantskap med en älskvärd svensk familj och befann mig installerad i ett trefligt rum med en svensk kakelugn och en vy af Stockholm på väggen. Paris på venstra Seine-stranden. Seine-floden skiljer Paris i tvänne delar af olika storlek. Den delen af staden, som ligger höger om floden, är väl ej dubbelt så stor som den andra, men den är oändligen mycket lifligare och tätare befolkad. Också har den blifvit indelad i nio arrondissemanger, då venstra stranden räknar endast tre. Dessa tre arrondissemanger, omslutna af floden och de södra boulevarderna, bilda en figur, liknande en långsträckt, skarpt afsmalnande ellips. I den vestra af de begge smal-ändarne ligga Champ de Mars, École Militaire och Hotel des Invalides; i den östra ligger Jardin des Plantes med Hospital de la Salpétrière på ena och Halle aux Vins på den andra sidan. Den mellersta och bredaste delen innesluter tvänne vida skilda befolkningar: Faubourg S:t Germain’s lysande aristokrati och Qvartier Latin’s revolutionära ungdom. Låtom oss börja i östra ändan! I sjelfva spetsen är en halfcirkelformig plats, der käerna och boulevarderna sammanstöta. Åt bägge hållen har man ett vackert och lifligt perspektiv. Midt emellan höjer sig la Salpétrière’s dom öfver den enorma massa af byggnader, hvilka tillhöra hospitalet. Det grundlades för tvåhundra år sedan och har under denna tid oupphörligen blifvit påbygdt och utvidgadt så att det nu sträcker sig öfver en yta af 110,000 mètres. Icke långt från hospitalet mellan rue Cuvier och rue Buffon ligger dessa bägge naturforskares skapelse, den ryktbara Jardin des Plantes. Hufvudingången är på den sidan, som vetter åt käerna.
N:o i^ä.1 Byggnadsskyldighet vid Prestegårdar, erinra, att så väl det ena som det andra grundar sig på Presterskapets Privilegier och gällande Författningar, hvilka icke, utan ömsesidig Öfverenskommelse, böra eller kunna rubbas, samt att Utskottet förut, uti dess Betänkande N:s 13a och 168, föreslagit en underdånig Skrifvelse till Kongl. Majtt nied anhållan, det vederbörande Landshöfdingar och Consistorier måtte å nyo anmanas atl befordra frivilliga Överenskommelser om Presträttigheternes utgörande, på det sätt, Kongl. Kungörelsen den 5 April 18 16 och Kongl. Förklaringen den November 1819 innehålla, med tillägg, bland annat, att dessa Överenskommelser må omfatta alla slags Preslrättigheter, under hvad namn som helst, icke blott Tionden, utan äfven Likstod och de så kallade Jura Stolas, taxerade efter de olika grunder, som omständigheterna kunna loranleda; hvarjemte Kongl. Maj:t redan, uti Nådigt Circulaire af den 11 Februarii 1824,1 — anledning af Rikets Höglofl. Ständers vid sista Riksdagen gjorda hemställan, att Prester, nes rättighet, att få sina Boställen af Församlingsboerne bebyggde, måtte upphöra, der Contract om Pastoralierne blifvit upprättade, — bestämdt föreskrifvit, att denna fråga bör såsom en serskildt punkt, vid skeende öfverenskommelser, deruti intagas; Och Allm, Bav. o. Otc. Utsi. Uti. N:o 172. 2 5 och lärer, vid sådant förhållande, dessa motioner, hvilkas utförliga upptagande Utskottet jemväl af denna anledning funnit öfverflödigt , iå, såsom redan i sjelfva verket besvarade, och då någon serskild åtgärd i anledning deraf hvarken bör eller kan ega rum, förfalla. Utskottet undantager likväl härvid den af Tufve Larsson från Christianstads
Derutinnan är min Fader prisad, att I bären mycken frukt, och varden mine Lärjungar. Såsom Fadren hafver älskat mig, så hafver jag ock älskat eder; blifver i min kärlek. Om I hållen min bud, så blifven I i minom kärlek; såsom ock jag hafver hållit mins Faders bud, och blifver i hans kärlek. Detta hafver jag talat till eder, att min glädje skall blifva i eder, och edor glädje fullkommen varda. Detta är mitt bud, att I skolen älska eder inbördes, såsom jag hafver älskat eder. Ingen hafver större kärlek, än att en låter sitt lif för sina vänner. I ären mine vänner, om I gören hvad jag bjuder eder. Härefter säger jag icke, att I ären tjenare, ty tjenaren vet icke hvad hans herre gör; men vänner hafver jag kallat eder, ty allt det jag hafver hört af minom Fader, hafver jag kungjort eder. I hafven icke utkorat mig; men jag hafver utkorat eder, och tillskickat eder, att I skolen gå, och göra frukt, och edor frukt skall blifva; på det att hvad I bedjen Fadren i mitt Namn, det skall han gifva eder. Detta bjuder jag eder, att I älsken eder inbördes. Om verlden hatar eder, så veter, att hon hafver hatat mig förr än eder. Voren I af verldene, så älskade verlden det hennes vore; men efter det I icke ären af verldene, utan jag hafver eder utvalt ifrå verldene, derföre hatar verlden eder. Kommer ihåg min ord, som jag hafver sagt eder: Tjenaren är icke förmer än hans herre; hafva de förföljt mig, så skola de ock förfölja eder; hafva de hållit min ord, så varda de ock hållande edor. Men allt detta skola de göra eder för mitt Namns skull; ty de känna icke honom, som mig sändt hafver. Hade jag icke kommit, och talat med dem, så hade de icke synd; men nu hafva de ingen ursäkt för sina synd. Den mig hatar, han hatar ock min Fader.
Detta hafva de offentligen för hela Svenska folket förklarat, och de hafva ytterligare befästat denna förklaring, när de sammanträdt i förstärkta Const.Utsk., för alt genom votering formligen fatta ett beslut, derigenom de bestämde de grundsatser, hvarpå eli nytt representatioussätt skulle byggas. lyo Den 19 April f. m. Detla förstärkta Utsk:s volum är således just det, sorn åstadkommer ett skiljaktigt förhållande emot hvad som ägde ruin vid förra riksdagen, eller vid alla de vanliga tillfällen, när Const.Utskts förslag kunna genast afslås. Ett steg är taget, som icke kan återtagas, och som derjemte förbinder att gå ännu längre i öfverensstämmelse med formerna. De vidtogo detta steg, när de fyra Ståndens olika meningar skulle sammantvingas uti en enda mening; ty lill en enda mening måste de öfverläggande Stunden komma, derest någon lagförändring skulle bli af, och de mäste då erkänna skyldigheten att vika för majoriteten, emedan i annat fall, och 0111 man ånyo skulle gå tillbaka till Ståndens primitiva s. k. beslut, all öfverläggning äfvensom all votering i förstärkt Utsk. till meningarnes sammanjemkande varit obehöflig. Erkänner man således icke det förstärkta Utsk:s beslut såsom absorberande alla andra föregående, erkänner man icke den conseqvens i handlingssätt, att, sedan man instämt i den åsigt: ”att det bestående är odugligt,” och derföre antagit åtskilliga grunder, hvarpå något mera dugligt kan byggas, man numera måste fullfölja banan, för att leda sig till gemensamma beslut; så upphäfver man icke blott ali aktning för den majoritets rättighet att besluta, som jag fölen stund sedan omtalade, utan, jag går längre, man tillintetgör all rimlig förmodan alt sådana Riksförsamlingar som dessa, på fyra kamrar, någonsin vidare vilja bekymra sig om alt yttra sig för eller emot representationsförslag, då de aldrig kunna komma lill något resultat.
Embctcks, si wäl sein Police Staten, samt pa Mdicinal - Staten, i Lönerne för Prtvncialoch Falt-Läkare: — samt uti Betänkande dat. d. 4 i denne manad vi» Mede! till Löne-förbättring lär Nrwisionk.Secieterare, KonglHof-Rärrerne, Kammar Collegium och Stats-SntoiretI öfrigt innebegriper ifräaawarande Summa, dels 577 R:dr rk> si. j aflöning för det Contoir, ftin tili Juks-Bokslutets författande i Noder bliswit i Stats - Contoirtt inrätladt, tillika med Löner för någre Landsoch Slotts - Stats-Betjente, som böra ulga pa ständige Staten i Contanle Penningar, sedan Tiensternes nu warande innehafware med Indelta Löner pa Indragnings - Staten asgätt, men hwilka Contante Löner, stigande till 715 R:dr, ehuru nödige fundne, likwäl bliswit wid upprättandet af 18' ars Stater förbigångne — dels <02 Rrdr i Hushyra för Landshöfdingen, Lands'Canz.'«'ets, Lands. Contxirets och Lindt'Nänkerict samt Province LandtMäterie-Contoiret i Stockholms Län, hwilken hushyra, såsom innebcgripen i nu mera aflcdne Hans Excellence H:r Grefwe af Ugglas Löne-wilker, da han med bibe-aHande af Surrogat för hwad ya.: som Landshäfdinge åtnjutit, emviteg Presidents-Embetet i Kammar. Collegio, icke kommicatl pä Stat serstildt uppföras. Tre - Den 9 Julik. i2zs Trc-je ^ufwud-Titulen innchällande Militaire och Förswars - Werken till Lands och Sj-'si —, 647,8?sl47,'z Beskaffenheten af denna tillökning är hos Rikets Högkfl.
Domaren ej vistas å tingsstället offtare än under tingen, fordrar både kostnad och tid, erfar man likväl med tillfredsställelse, att mycket i detta afseende på sednare tiden blifvit uträttadt, så att numera ganska många Arkiv befinnas i fullkomligt skick och inventarii-förteckningar deröfver upprättade. 484 Protokoll och Domböcker, åtminstone för de sednare åren, hafva befunnits på de allra flesta ställen fullkomligt uppsatta och afslutade, och der detta ej varit förhållandet, har, sedan uppmärksamheten blifvit fästad å befunna brister, rättelse inom kort tid följt och endast i högst få fall åtal blifvit af nöden. Såsom jag i början af denna Berättelse omnämnt, hafva fängelserna varit föremål för min forskande uppmärksamhet och jag har ofta samtalat med fångarne om deras behandling, vård och underhåll. De få klagomål, som vid dessa tillfällen förekommit, hafva högst sällan rört dessa ämnen eller i öfrigt varit af någon synnerlig betydelse. Rörande häktenas beskaffenhet och tillsynen derstädes har i allmänhet skäl till anmärkning icke förefunnits, och i fråga om cellfängelserna instämmer jag i de fördelaktiga vitsord, som om dem i föregående berättelser äro uttalade. Cellfängelse-systemets företräden i många hänseenden torde numera kunna anses obestridliga och detta systems fullständiga genomförande bör derföre äfven framgent blifva föremål för Rikets Sländers behjertande. Ett undantag från häktenas nu omtalade goda beskaffenhet företer sig likväl med det nordligaste häktet i Riket, nemligen det i Haparanda, som hestår af allenast ett fängelserumi Man påminnes om den fordna uselheten i dessa eländets bpningar, när man förnimmer, att för icke längre tillbaka än sistlidne års höst, vid ett tillfälle då fyra män och en qvinna skulle samtidigt i detta häkte förvaras, qvinnan fastkedjades vid en vägg och alla fyra karlarne vid den motsatta Efter min hemkomst har jag derföre i detta ämne liksom förut i några fall meddelat Kongl. Styrelsen öfver fängelser och arbetsinrättningar i Riket hvad jag funnit anmärkningsvärdt.
Ånyo föredrogs Herr Tharas, Wolrath, den 10 dennes f. m. på hordet lagde Me - Den 32 December e. m. 171 morial, angående Reglering af Rikets Styrelseverk. Grefve Frölich j David„ anförde skriftligen: Herr Tham har medgifvit, att Svenska Nationen år 1809 stod på brädden af sin undergång och, derifrån på ett underbart sätt räddad, påmint sig allt hvad den ansett varit orsaken till dess olyckor, och deribland funnit sig äga anledning till klagomål öfver sine äldre Institutioner, öfverflöd på Embetsman och den förlamade gången vid tilllämpningen af Lagar och Författningar. m• Jag instämmer fullkomligt med Motionären i desse åsigter; men jag tror, att de motiver till allvarliga mått och steg, hvartill dess betraktelser liksom tvingande bordt föranleda, af Motionären anses hafva gjort ett sådant intryck på NationalRepresentationen vid föregående Riksdagar, att han icke nu bordt ställa dessa motiver i bredd med det af en ringa besparing af några Löner, som han igenfunnit hafva varit grunden lill Representanternes yttrade önskningar om StyrelseVerkens förbättrade organisation. Jag kan icke tro, att ett jämförelsevis sä obetydligt motiv, när man såg Staten nära sin undergång och hade den ännu knapt tillslutna afgrunden under ögonen, har väsendtligt ingredierat i Nationens allvarligt stämda föresats och önskan, att för fram - »72 Den aa December e. m. tiden förebygga ett sådant gradvis sjunkande till fysisk kraftlöshet, barbarisk okunnighet och politisk tillintetgörelse, som regimer från 1789 till 1809 medfört. Åtminstone ville jag slippa höra talas om några få löneindragningar, när det vore fråga om att försäkra en Stats politiska frihet och existens. Sådane ämnen, skickligt framkastade, kunna dock, oaktadt sin relativa obetydlighet, tjena till afledare af uppmärksamheten från det vigtigare. Också ser man, att Motionären gått alldeles ifrån de vigtiga conclusionerne af sine första premisser. Eller medför icke öfverllödigheten i EmbetsmannaCorpsen andra och vigtigare olägenheter, än den af onödige löneutgifter?