Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vårt land är fattigare än dessa, har det varit nödigt länka på indragning af öfverflödiga Embeten, och för dem är Utskottets förslag en oundgänglig grund. — Samme värde Ledamot har påstått, att Norra America ej äger Ministrar, utan blott StatsSecreterare — och jag medgifver det, — men namnet är likgiltigt •— det är endast magten och ansvaret som här kommer i fråga. —• Friherre Boije yrkar respect för gamla former, och just detta talar ju för Betänkandet, som söker upplifva gamla former. — I öfrigt har Sverige redan a:ne StatsMinistrar, och jag tror ej att Fiherre Boijas skäl gäller mindre mot desse, än de nya Utskottet föreslagit. — Sluteligen ber jag att få tillägga, det jag med Friherre Cederström instämmer deruti, att, i anseende till tidens korthet, hela målet må öfverlemnas till Kongl. Maj:t, med anhållan att Kongl. Maj:t täcktes med första nedsätta en Committé till utarbetandet af förslag i ämnet, uti hvilken Committé Riksens Ständer likväl borde utnämna vissa af sina medlemmar; och blefve det föröfrigt Konungens rättighet, att föreslå de ändringar 342 Den 27 Maji. i Grundlagen, som i följd af ett slikt förslag kunde blifva af nöden. Friherre Boije: Man har sagt, att förslaget blott skall gå ut på att öka antalet af sådane Ministrar, hvaraf vi redan äga två, och detta skäl kan möjligen förvilla. Jag bör derföre erinra, att om vi ej blott tvista om ord, så är dock visst, att vi ännu Gudi lof, äga ingen enda Embetsmannamyndighet, ingen enda Minister af den magt, af den olycksaliga verkningsförmåga, som Betänkandet föreslår. Någon ting dylikt inträffar icke med de två StatsMinistrar vi nu äga. Det kan vara alldeles likgiltigt hvad vi kalla Chefen för XJtrikesÄrenderne, StatsMinister eller CancelliPresident; och om denna Embetsman är egenteligen icke fråga, då vi tala om Inrikes Styrelseformerne.
— Ehuru jag betvifla!- möjligheten att, åtminstone inom Småland, der allmogen gerna skjutsar mot betalning, kunna, på annat sätt än nu sker, fortskaffa* re - Den 19 Februari f. rn. sande, ber jag att få fästa uppmärksamheten derå, att, om också å de större vägarne, skjutsningsbesväret skulle öfvertagas af gästgifvarne emot förhöjd lega, fördelen eller vinsten endast och allenast tillkom entreprenören, emedan de nu skjntsskyldige, med hvilka den förre contraherade om skjutsningens bestridande, troligen icke undfinge högre betalning, än som nu erlägges; och möjligen skulle den skjutsande, i godt väglag, nöja sig med mindre, hellre än att icke få förtjena något i contant med sina hästar. Jag föreser ett sådant förhållande, om entreprenader å skjutsväsendet skola ovillkorligen tillvägabringas; men jag önskar, i hvad fall som helst, att R. St. i denna vigtiga fråga må vidtaga rättvisa och ändamålsenliga åtgärder, anhållande att dessa mina anmärkningar må få åtfölja Hr Hammarskölds motion till behörigt Utskott. Ur von Hartmansdorff, Aug.t En hvar instämmer utan tvifvel i den önskan, alt de olägenheter, som skjutsen medförer och hvilka för ingen äro obekanta, måtte kunna undanrödjas. Men den som känner Sveriges rike eller särskilda delar deraf, han vet också hvilka stora svårigheter dervid mola; han finner att hvarken Landshöfdingar eller Regering kunna göra det omöjliga. De många försök, som i detta afseende blifvit gjorda af enskilde, men sorn misslyckats och hvaraf Hr Hammarsköld omnämnt ett, bekräfta verkligheten af dessa svårigheter. Det synes mig således, som skulle de retande utropen, förtryck, odrägliga bördor, m. IL, icke tjena till annat, än att onödigtvis förtreta sig sjelf och andra, med hvad som icke kan hjelpas. Åtminstone borde man sjelf kunna uppgifva någon bättre verkställbar inrättning och icke blott klaga. Hvad entreprenaderna angår, så tyckes man redan hafva börjat dem här, och bjudit först 24 sk., sedan 32 sk. oell slutligen 48 sk.
Sedan, uppå AdvokatFiskalsEmbetets härom utförda åtal, Häradshöfdingen erkänt anmärkta förseelsen och visat, att den Kongl. Maj:t och - 51 — Kronan tillskyndade kostnad för Gladers underhåll i häktet längre tid, än vederbort, blifvit till uträknadt belopp, 47 sk. 3 r. banko, af Häradshöfdingen utgifven och i Götheborgs Läns Ränteri nedsatt, samt Glader, hörd i afseende å den ersättning, han för det honom genom den hårdare bestraffningen tillfogade lidande kunde fordra, förklarat, att han derför af Häradshöfdingen blifvit nöjaktigt godtgjord, har Kongl. HofRätten, genom utslag den 26 Maj 1841, dömt Häradshöfdingen, för hans anmärkta embetsfel, att, jemlikt 1 Kap. 12 § Rättegångsbalken, böta Femtio R:dr banko, men, vid nyssberörde förhållande, funnit något utlåtande i fråga om Häradshöfdingens ersättningsskyldighet icke erfordras. Med anledning af särskilda hos mig och Konungens JustitieKansler anförda klagomål deröfver, att 1836 års lagtima Häradsting med ÖfverCalix Socken, som, enligt utfärdad kungörelse, skolat börjas den 12 Mars samma år, ej blifvit å utsatt dag företaget, utan den å tingsstaden församlade menigheten måst den 14 i berörde månad med oförrättade ärenden derifrån afresa, i anseende dertill att vederbörande Domhafvande sig icke infunnit, hade åt AdvokatFiskalsEmbetet i Kongl. Svea HofRätt blifvit uppdraget att utreda öfverklagade förhållandet och mot
I öfrigt och då å statsanslaget för fångvården finnas uppförde följande indelningar, samt oindeli spannemål, nemligen: Indelda Räntor: Upsala län: Lagunda fögderi: Till Presten, som besöker fångarne uti Slotts-häktet, efter förvandling 8: 23. 5. Westmanlands län: Salbergs fögderi: Till Profossen vid Sala grufva utan förvandling 20: Gelleborgs län: Gestriklands fögderi: Till Skarprättaren efter förvandling 12: Stockholms län: Sotholms fögderi: Till Häradsprofossen i Södertörn utan förvandling 5: tillhopa indelda räntor, kronovärdi, B:ko R:dr 45: 23. 5. Indeld Spannemål: Örebro län, Öster-Nerikes fögderi: Till Presten, som besöker fångarne i Slottshäktet, 4 t:r Råg och 2 t:r Korn 6. t:r. Westmanlands län, Bergslags fögderi: Till kapellanen i Westerås för besvär med fångarne i Länshäktet, hälften Råg och hälften Korn . 6. d:o. Tillhopa 12. tunnor. Oindeld Spannemål: Till Fångvaktmästaren i Carlskrona 3. t:r; men dessa obetydliga, i sex olika län utgående, indelningar förorsaka ett räkenskapsbesvär, som kunde undvikas, om beloppen i stället blefve i penningar å stat uppförde, hemställde herr Justitie-Statsministern, att ifrågavarande indelda räntor samt indelde och oindelde spannemål måtte, i den mån de nu varande innehafvarne deraf frånträda befattningarne, till Statsverket indragas, emot det att å stat uppföres tili samma ändamål det belopp i penningar, hvartill berörde indelningar nu blifvit beräknade, nemligen för indelda räntorna 290 r;dr 37 sk. 6 r.st. samt för spannemålen 90 r;dr eller tillhopa 380 r:dr 37 sk. 6 r:st. Kongl.
Delin, utan anspråk på ersättning för detsammas uppgörande, i manuskript till Ståndet öfverlemnadt; så har professoren Selander, uti en inom samma Stånd väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion, föreslagit, att nämnde register mätte pa Riksgälds-kontorets bekostnad varda från trycket utgifvet med en upplaga af 300 exemplar; i hvilket afseende motionären uppgifvit, att, enligt den upplysning han inhemtat, komme kostnaden för den föreslagna tryckningens verkställande icke att öfverstiga 300 r:dr. Då det hittills saknade registret öfver Preste-ståndets protokoller vid 1834 och 1835 års riksdag, genom enskild arbetsamhet och tidsuppoffring, blifvit, utan någon kostnad för det allmänna, upprättadt, så ock på det att dessa från trycket utgifna protokoller, deraf utom de exemplar, sorn förvaras i allmänna bibliotheker och andra staten tillhöriga boksamlingar, ej mindre, än 96 exemplar ännu linnas qvar i Kiksgälds-kontorets vård, måtte, i likhet med de öfriga tryckta protokollerna för samma riksdag, varda med register försedda, anser sig Utskottet böra tillstyrka, att det af komminister Delin uppgjorda och till Preste-ståndet öfverleinnade register öfver Ståndets protokoller under mcranämnde riksdag må, genom Fullmägtiges i Riksgälds-kontoret försorg, till trycket befordras, och att upplagan dervid må bestämmas till det antal exemplar, sorn ofvanbemälde motionär föreslagit; samt att de tryckta exemplaren, efter deras häftning, må utdelas eller förvaras på sätt i afseende å sjelfva protokollerna är eller varder stadgadt. Stockholm den 20 Februari 1854. Ank. till Exp.-Utsk. d 20 Febr. 1854, kl. 5 e. m. Utlåtande, i an Hedning af vackt fråga om de till stipendier för Folkskole-lärare-elever anslagne medels (invändande till förbättring af FoTkskole-lärarnes löner. (RG:S Afd.) Enär den för Folkskolelärare Obestämda lön.
Äfvenledes är den väganläggning af nära 3 mils längd emellan Sysselbäck och Höljes i Elfdahls härad, som 1837 blifvit på allmän bekostnad påbörjad för att bereda de då nödlidande arbetsförtjenst i hemorten, sedermera fulländad; 24 och utgör denna väg en fortsättning norrut mot Norrska gränsen af allmänna vägen, som utefter Clarelfven löper genom Elfvedahls härad. Dessutom äro smärre vägförbättringar på åskilliga ställen i provinsen utförda. Polil is k Författning, Kammarverk. Genom skattläggning af rekognitions-skogar hafva under sisla qvinqvennium 2|| mantal inom Länet tillkommit; men några hemman äro icke derunder af öde upptagne eller i ödesmål förfallne. Sju tullmjölqvarnar med 11 par stenar hafva under nämnde tidrymd blifvit med behörig tillåtelse anlagde. Hemmansklyfningen, såsom en oundviklig följd af folkökningen, fortgår oafbrutet, dock icke i bredd med den eller med lika bastiga steg, som den senare, emedan en del af Länets folkmängd tillhör eller upptages af andra näringar än jordbruket. Ej sällan går hemmansklyfningen i åtskilliga orter längre än författningen derom medgifver, men der fråga icke uppstår om besutenhet eller lösen af sådan utklufven hemmansdel, hvarå åbo ej är besuten, der saknar författningen sin tillämpning. Af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande äro under de sista fem åren förordnanden utfärdade för landtmätare till 541 laga skiften samt 178 andra förrättningar. Krono-hemmånen i Länet utgöra endast 3 mantal, och äro derförutan åtta militiee-boslällen, bestående af tillsammans 11 mantal till Slats-verket indragne; men för öfrigt finnas icke i provinsen några hemman, lägenheter eller verk tillhörige kronan, läroverk eiler fromma stiftelser. Statsbidrag. Af dessa synes den personliga skyddsafgiflen, ehuru den drabbar alla lika utan afseende på förmögenhets-förhållanden, vara den minst besvärande, icke blott derföre att denna afgift numera är till beloppet nedsatt, utan ock emedan man anser den oundvikelig för att äga anspråk på medborgliga rättigheter.
Och hade Herrar Fullmägtige med tillämpning af detta stadgande, i likhet med Commissariatets och Bankens Fiscals-Ämbetes yttrade mening, funnit, att Rådmannen Kjellandersom ej fogat särskild anstalt för Låne-Summans lyftande, och i följd deraf måtte anses hafva godkänt och så till sågandes constituerat Kongl, Maj:ts Befallningshafvande till sitt Ombud, icke kunde undgå, enär han ej gittat eller sökt bestrida, det sednare hälften af lånet verkligen från Banken blifvit Kongl. Maj:ts Befallningshafvande tillsänd, att jemväl denna sednare Låneandel med Ränta, till Banken betala, och emedlertid ställa nöjaktig säkerhet för hela Lånebeloppet; blifvande häraf äfven en följd att det vore klaganden och icke Banken, som hade att emot Kongl. Majrts Befallningshafvande föra den talan, om medlens utbekommande, hvartill han kunde finna sig befogad. Vid pröfning af hvad sålunda åtgjordt blifvit, håfve vi funnit, det Banco-Styrelsen utaf Riksens Ständers den åberopade i5 puncten i Kongl. KungöreK sen den 3 November 1819 egt fullkomlig ratt och äfven varit pligtig att, då Rådmannen Kjellander icke sjelf eller genom Ombud anmalt sig bos Commissariatet om desse Lånemedels lyftning, de samma till Konungens
Med öfverlemnande af upprättad riksstat, att gälla för 1849 och följande åren, intill dess nästa statsreglering vidtager, få Rikets Ständer underd:st anmäla, dels att, i afseende å dispositionen af besparingarne uppå hufvud■titlarne, Rikets Ständer i allo vidhlifvit hvad derom vid 1840—1841 åren riksdag är vordet stadgadt och af Rikets då församlade Ständer i underd. skrifvelse den 12 Maj 1841 hos E. K. M. anmäldt; dels ock att, sedan bemulde Ständer beslutat, att de embetsoch tjenstemän, som, efter den vid ■ samma riksdag fastställda statsreglering, erli olle löner, hvarunder spanmål funnes beräknad, skulle ega att för nämnde spanmål tillgodonjuta en bestämd förhöjning af 1 r:dr för hvarje tunna, samt derjemte förklarat de einbetsoch tjenstemän, hvilka före berörde tidpunkt tillträdt så beskaffade löner, berättigade att, så länge de deraf vore innehafvare, uppbära spanmålsförhöjning efter ett på grund af de föregångna årens riksmarkegångspriser för hvarje riksdag serskildt bestämdt belopp, har den förändring numera kunnat vid riksstatens uppgörande iakttagas, att penningelönerne deruti utförts med tilllägg af det bestämda beloppet af 1 r:dr för hvarje under lönerna inbegripen tunna spanmål, hvaremot den ytterligare spanmålsförhöjning, som tillkommer innehafvarne af före 1840—1841 årens statsreglering tillträdda löner, blifvit å allmänna indragningsstaten uppförd, vid hvilket förhållande och då följaktligen den uti serskild kolumn i föregående riksstater förekommande uppgift å de under löncrne inbegripna spanmålsqvantiteter numera blifvit öfverflödig, Rikets Ständer ansett ifrågavarande kolumn böra uteslutas ur den riksstat, sora nu blifvit upprättad. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 22 Oktober 1848. 676 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skri/veise, N.o 238.
Passagerare funnos om bord till ett stort tal kanske öfver 100, deribland flera Engelska familjer, hvaraf isynnerhet tvenne små barn, kanske om 10 år, en gosse och en flicka, isynnerhet roade mig. När alla andra barn skreko och föllo omkull vid den första skarpa stöten vi fingo i hamnen, och flera gamla personer lågo sjösjuka och ömkliga, gingo de raskt omkring och sjöngo en Engelsk sjömansvisa. Mången rolig och munter scen såg man här bland den stora folkhopen. Men det bästa var att ingen generade sig, hvar och en tog fram sitt lilla matknyte eller sitt Franska bröd eller ostbit eller hvad helst han tagit med sig och sparade så in hvad kosthållaren annars hade förtjent öfverhufvud gjorde den vackra trakten, (hvilken såsom jag sedan hörde af vidtberesta Fransoser, skall vara nästan obestridligt den vackraste i deras land) det roliga och mångblandade sällskapet och det vackra vädret, denna färd för mig bland de angenämaste jag gjort. Hvad jag saknade och isynnerhet här saknade, var någon god vän och reskamrat af mina landsmän. Men alltid skall något fattas. Middagstiden efter omkring 8 timmars färd framkommo vi till Rouen, der tiden ej medgaf oss annat än att äta en hastig middag och i förbigående betrakta den såsom skönast i hela Frankrike ansedda gamla kathedralkyrkan. Dagb. Aug. 24. Bittida om morgonen kl. 6 gingo vi om bord på ångpakettbåten La Seine. Vädret var väl ej numera regnigt, men luften var tjock och blåsten stark. I stort sällskap af minst 100 personer gingo vi af. I kanalen var ännu temmeligen lugnt, så att hvar och en såg nyter ut och lagade sin stol i ordning och satte sig; men vi hade knappt hunnit ur hamnen förrän en stor sjö kom vräkandes på oss från sidan och rutsch! alla stolar vräktes omkull med dem som så behagligt tagit sin plats på dem, och barnen började skrika och fruntimren visade förskräckta miner. Emellertid gick kaptenen, som såg barsk ut, och skrek och kommenderade och vi gingo så småningom framåt till Seinens stora ståtliga mynning, som dock är omkring en half eller hel timmas väg ifrån Havre.
Proposition M 89. männens hushyresersättning berättigade att uppbära sådan ersättning ända från början af innevarande statsreglerings-period, helst det förhållande att medel dertill icke blifvit anvisade i Malmöhus läns stat syntes vara föranledt deraf att, enär gatehusplatsernas ränta funnes inberäknad i Länsmännens löner, sökanderne ansetts innehafva af Kronan bestådda boställen; hvarjemte, för den händelse Kongl. Maj:t likväl icke skulle finna sökandernes rätt till hushyresersättning vara så ostridig, att dylik ersättning kunde dem beredas af redan anvisade statsanslag, Kongl. Majits Befallningshafvande åberopat, hurusom enahanda förmån, som den nu sökte, redan blifvit förunnad innehafvarne af sex andra lika beskaffade bostadslägenheter inom länet, nemligen N:is 9 och I i Kerrstorp, N:is 6 och 22 Stäfvie, N:is 5 och 6 Stora Rödde, JY° 14 Stora Uppåkra, N:is 19, 21 och 22 Filborna samt Ekebro. Uti häröfver infordradt och under den 16 nästlidne
Krigs-Collegium har till upplysning om förhållandet hufvudsakligen andragit: att sedan det af Riksens Ständer föreslagne förändrade sättet lör indeldte Infanteriets beklädande, blifvit af Kongl. Maj:t i Nåder, genom Dess derom den 3o December 1819 utfärdade förordning, gillat och påbudet, i följd hvaraf Staten till ena hälften och Rotehållarne till den andra skola bestå kostnaden med J-del hvardera utaf en Monderings värde efter upprättande Markegång; har nyttan och företrädet af delta beklädnadssätt framför de anstalter, som i äldre och sednare tid varit för Regementernes beklädande förordnade, visat sig i så måtto, att indeldte Infanteriet, endast med undantag af Helsinge Regemente, vid medlet af detta år, finnes försedt med a:ne Monderingar, hvarutaf den sednast anskaffade, som i allmänhet är ny eller obetydligt nyttjad, förvaras till begagnande under Fälttåg och den äldre för tjenstgöring i fredstid i446 Stats-Utskottats Betänkanden. är bestämd: att af de bidrag som för detta ändamål åro anvisade, det sista Riksdag uppförde Stats anslaget, 95,000 R:dr B:co, vid beräkning efter varuprisernes högst betydliga stegring de sednare åren, ungefärligen motsvarar eller obetydligt öfverstiger den kostnad som fordna Kronoeller Lif-Monderingens anskaffning och underhåll erfordrade: att når anslaget nu till lika belopp hvarje år utgår, den rubbning i Stats-calculen icke eger rum som från ovisse och betydligare kostnader, det ena året mot det andra, år oskiljagtig att Rotehållarnes bidrag på det hela, i stallet för hvad dem förut ålegat, utgöres med betydlig lindring i de utgifter som för denne del af Roterings besvåret egt runi, och i sårskilde fall vid visse Regementer äfven lemnar hopp derom för framtiden, samt att det nu föreslcrifne sattet uppmuntrar Allmogens och Soldaternes arbetsflit derigenom, att Vadmal, Boy, Våf och mindre
I afseende pä bestämmandet al Dedamöternes antal i 8vea oeb Kotka DolLätt, bar Herr dustitiie-Nats-Ninistern ankört, att, dä Longi. Naj:t redan prölvst nödigt, att pä kvar oek en al Dol-Lätternes Lxra Divisioner döra linnas 6 Dedamöter, samt derlöre, i anseende till otillraokligkoten al do Ordinarie Dodamöternes antal, lörordnat en adjungerad Dodamot i 8veaoeb k;ra adjungerande Ledamöter i kotka Dol-Lätt, allt mod egna rotlar; men det ieko vore lörenligt med god ordning, att Domare-platser ständigt beklädas ak personer, som blott tills vidare aro dertill körordnade, eller att desse lortlarande tjena utan lön, sa ansäg Herr dustitise8tats-Ninistern sig böra i underdänigket ksmställa, att lör 8vea Dol-Lätt, der Ledamöternvs antal utgör 23, mä ansläs 1 n^ Nssessors-lön, ock att lör Kötba DolLätt, som kar blott 20 Ledamöter, mä beviljas 4 n;a Nssessors-Iönor, jemte det att, enär 8vea Dok-Lätt kar sex Läds-Iönor, men kötka Dol-Lätt blott l^ra, den likstämmigket i dessa ^Verk, emellan kvilka den närmaste likket i arbetet eger rum, mä beredas, att 2 Nssossors-Iöner i sistnämnde Dol-Lätt mä till Läds-löner lörköjas.
Om expediering af Rikets Ständers beslut vid sista Riksdag, i afseende på Kongl. CancelliStyrelsens HandCassa. 4:o Instämmande uti Högvördige PresteStåndets beslut, att genom underdånig uppvaktning inför Kongl. Maj:t uttrycka undersåtligt deltagande uti den djupa sorg och saknad, som, genom Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Sophia Albertinas frånfälle, träffat Kongl. Huset och hvarje trogen undersåte, samt att ExpeditionsUtskottet skulle anmodas, att i anledning deraf uppsätta en underdånig Skrifvelse. 5:o Öfverlemnande till Allmänna Besvärs-och Ekonomiutskottet, af StatsUtskottets Utlåtande, i anledning af Anders Nilssons i Tottarp motion 0111 Skatte-lösen af Presterskapet i Skåne tillhörige hemman; äfvensom till ConstitutionsUtskottet alt afgöra, af hvilket Utskott Herr Gustaf Grönhagens Motion, rörande ändring i Instructionen för Rikets Ständers JustitiaeOmbudsman, bör behandlas. 6:0 Afsla^ å följande Utskotts Utlåtanden, nemligen: SlatsUtskottets: I anledning af Kongl. Maj:ts Remiss, rörande nedsättning af Grosshandlanden Weners arrende för Svartsjö Kungs Ladugård; Den 11 Ju n i i e. ra. i frågan om Statens ordinarie räntors utgörande i Skåne, Blekinge och Bohus Län. Allmänna Besvärsoch EkonomiUlskottets: I frågan om Planpenningar. ExpeditionsUtskottets: I anledning af vackt fråga om ProtocollsUtdrags intagande i RiksStåndens tryckta Protocoll. 7:0 Beroende vid StatsUtskottets Memorialer, dels angående den förste KammarMusicus B. Crusell tillagde pension; dels rörande sökt befrielse från Tiondes utgörande för Alun-tillverkningen vid Lowers Bruk, samt om uppmuddrande af hamn vid Degershamns lastageplats. 8:0 Läggande till Handlingarne af nedannämnde Utskotts Utlåtanden: ConstitutionsUtskottets: Angående verkstäld granskning af JustiteOmhudsmannens
Föredrogs ä nyo Herr si Lcbonboms i plenum den 22 September uplästa och pä bordet lagda Memorial, innehällandc en förfrägan om Riddrrstapcks och Adelns deltagande för Säterier och Frälsc-Hemma» i Kungsstjutscu. Herr Grefwe» och Landt-Mar, sk olken trodde dtt frägan wore huruwida Ridderskapcts och Adelns under denna Riksdag fattade beslut rörande deltagande i Krono-skjutsen, äfwcn borde utsträckas, till Kongsskjuts och heniftälde om icke Herr sk Lckenboms Memorial till denna frelgäs utredande kunde »ill allmänna Dcswärs - och Economic-Utskottck fä remitteras. Mcningarne hördes häröfrvcr wara delade, och Åtskilligt yrkade at saken utan remiss kunde afgöras. Herr st o t siIi o b, Esil str-str'a: Erinrade att enligt Regerings-Fcrmkn borde en st.k ej till afgörande uptagaS innan ben förut genom remiss till nägok Utskott undergätt pröfning, hw-ar^örc han rilstp'ktk att betta Memorial till Ekonomie-Utskottet singe hänwisas. Grefwe lel 5 r n 6 r. ^stoipsi Lör«n, trodde att den af Herr sk Lcsieusiom wäckt» motto» ej ku? de anses säsom en allmän fräga som till ett alli ärt Riksens Ständers Utskott borde remitteras, utan wore sn> - rare Den 27 September. ryo? karr en privilegii fräga, som rörer Ridderffapek och Ak deln enskildt, och säledes nu här utan rcmitz om sä behagades, kunde afgöras. Grefwe ^körner, Larl Oabrial, wille för sin del erindra, att sedan Riddcrffapct och Aheln redan cederot sä betydligt af sine Privilegier, mätte man ej utan den största eftertanka och grannlagenhet jngä i nägra nya cessioner.