Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Swensta Riksdalen, i werkligt mynt; och will jag gärna förmoda, att samtelige refxcctive Niksstän. den mä åtminstone finna en fädan cours bestämning för billig, om den a.52 eller 6, tz. stulle antes för öfwer höfman berungande. N terllgare behagade MksenS Ständer är 1809 tillägga en M. tzerhDs sumlna ät för detta Konungen, stor Riksdaler IS,OO0. ät. för detta Drottningen. iv,ooy ät de förre K^ngl. Barnen. 0,497: 45 s tillsammans ^0,497, 4Z Z Alt denna undcrhällssununa, som iche annorlunda kan anses än en pension eller gä fina, mä utgå efter den ivid °ur,betalnings dagen warande cours, pära Riksens HMofl, Ständer ej mindre Srats» 'ärfforrett finna stäligt; men uppå mitt i ödmjukhet Kifua Förslag kill coursens bestämmelse ä f. d. Kongl. Famillens Jnteresie fordran, anhäller jag op; Hwr Landi,Marstalkens benägna propositton. Den 3 Augusti 441 och ark detsamma i händelse af bisak!, de öfriga Riks-ständen cömmunice>-as. friherre »k lllla^anton, Austers, anförde, alt han trodde den stillnad, som af Stats Nlstoklet blifwik gjord emellan för detta Konungens enffnldia egendom och det tillstött som blifwik honom as Riksens Ständer ansiagit, wara rälta grunden att iakttaga wid den nu ifrågavarande förhöjningen. För detta Konung 6nstak hade egen honom till hörig egendom: han hade äfwen arf det han efter sin högstsalige Herr Fader erhållit. Elt lika förhållande inträffade äfwen med för detta Drottningen i sa mätto, att hon wid 1800 ars Riksdag erhållit en gäfwa af Riksens ständer, lika som äfwen en faddcrgäfwa hade blifwit ät för detta Krvn-Prinsen wid samma Riksdag anslagen.
Allmänheten, jag vet det säkert, hade derföre hos Högloflige Ridderskapet och Adeln väntat ett annat beslut, än det som här den 2 i Maij fattades öfver ofvannämnde ämne, derutinnan tvenne RiksStänd , af hvilka det ena utgör största medborgare-classen, fattat ett emot förenämnde rakt stridande beslut, sorn vidare läster min öfvertygelse, att jag uti mitt berörde dag afgifna yttrande tolkat allmänna rösten, hvilken jag således önskat haf va blifvit hörd mera allmänt, än som skeft inom detta första Riksstånd, hvilket genom sitt beslut tyckes hafva ogillat den förr antagne regien, att menighetens bästa är den yppersta lagen. Jag finner mig derlöre nödsakad ytterligare reservera mig emot detta oväntade beslut, hvarigenom den dygdige medborgaren blifvit betagen det beskydd han sökt, och trott sig böta vinna emot våldet; och anhåller jag ödmjukast, att denna min reservation måtte få införas uti dagens proiocoll, på det eherverlden må få se, att jag sökt fullgöra min pligt, Dm 8 Julii. 221 att, så vidt på mig kunnat ankomma, befräm* ja allmänna säkerheten. Jag har då fredat mitt 6amvete emot förebråelser, och jag kan då vara obekymrad deröfver, att mina tankar i ämnet icke varit behagliga för en eller annan, hvilka antingen icke haft tillfälle lika länge sorn jag uti tre vidlyftiga Domsagor, a£ hvilka den jag nu innehafver är till hemman-' talet vida större, än hela Blekinge Län, erfara lagars verkan på Allmänhetens lynnen , eller och icke haft någon sådan befattning, dervid erfarenheten härutinnan kunnat tillförlåtligen vinnas. af Malmborg. Justerades Pleni-Protocollerne för den 2 t sistledne Maj eftermiddagen, samt för den 23 och 25 i berörde månad. Justerades följande:
I sällskap med denne sin beskyddare och vän samt en herr Gronius (svensk) fick G. tillfälle att göra en resa. till Italien. Efter att hafva besökt Livorno och staden Pisa, der det märkvärdiga tornet ej förglömdes, vistades han någon tid vid baden i Lucca, der eliten af olika länders celebriteter vistades, ty ankomsten dit inträffade under bad-saisonen, hade G. äran att göra bekantskap med svenske ministern i Italien, kommendör Lagersvärd, en på sin tid utmärkt man, hvilken fylde sin plats som representant för vårt larid på ett sätt som haft sitt erkännande så väl af landsmän som utländingar. Denna bekantskap vat för G. icke blott angenäm men nyttig. Sedan han äfven blifvit förestäld för minister Lagersvärds älskvärda fru blef han i deras hus upptagen och väl sedd under deras vistelse i Florens, der L. om vintrarne hade sitt residens. Genom dennes försorg och förmånen af att få vid alla tillfällen vara hans följeslagare, skärptes G: s af naturen skarpa omdöme så väl i ett som annat afseende med iakttagelser af hvad han upplefvat i denna blommornas stad. Icke blott märkvärdigheter besågos dervid, likasom förtjusande, omgifvande nejder. Grusenstolpe blef äfven genom. L: s bemedling införd i den högsta societeten. Derigenom fick han äfven tillfälle att med vår minister blifva förestäld regerande storhertigen och dennes familj, hvilket hade till följd invitation till tvänne hofbaler under karnevalen. En anekdot från en af dem torde kanske icke misstyckas; vi förbigå saklöst namnen på ministrar, prinsar, lorder, com-tesser, markisinnor etc. etc., upptecknade i hans balminnen, och fästa oss endast vid det lustiga i situationen. Jag hade — skrifver han — blifvit presenterad för det bästam
Ehuru jag erkänner att HögloflBevillningsutskottet i dess afgifne Betänkande rörande Curhusafgiftens bestämmande och sattet att densamma utgöra sorgfälligt omfattat detta angelägna ämne och i hvad det Reglenlehtariaka angår uppgifvit verkställtgbetsgrttnder, sä 84 Ben 9 September r. m". torde mig tillåtas att i anledning af 6;fe Momentets innehåll anmärka följande: Utskottet yttrar i nämnde Moment, ”att inom Länen bör genom Socken Fullmägtige en Deputerad väljas tran hvarje Härad, hvilke deputerade sammanträda på viss tid oeli ställe, Landshöfdingen utsätter, för att under dess Ord förande sjelfver öfverlägga och i händelse af olika meningar genom Votering per Capita , deruti Landshöfdingen äger deltag^, besluta huru den Committée bör sammansättas , sorn skall årligen intill nästa Riksdag stadga den för följande året nödige afgiften , samt äfven sättet för de till Båkenskapernes granskning årliga Revisorernes utseende; häruti deltaga äfvenledes Fullmägtige från hvarje af de Städer, sorn begagna samma Curhus som Landet. Jag medgifver att vid första påseendet kan den föreslagne Maximi eller Minimi afgiften ej sakna billighet, men jag anser stora svårigheter om icke omöjeligheter att tillvägabringa den enstämmighet i besluten som fordras tilländamålets vinnande. Mångårig ärfarenhet vittnar derom, att sammankomster »om angå större eller mindre penningebidrag sällan emottages med den benägenhet som utgör fram - ställarens föremål; ehuru billigheten och nyttan tolkar ett önskadt bifall. Redan för flere år sedan då Venerbka smittans tilltagande väckte uppmärksamhet, ansågs nödvändigt att vidtaga kraftiga anstalter för att åtminstone min* ika dess rysliga följder. g September e. m. Uppå Kongl. Maj:t« Nådigt befallning att genom sammanträden med Länens innevånare öfverenskomma om en årlig utgifts åtagande af hvarje Mantalsskrifven person kunde allmänheten ej öfvertalas att lämna bifall, Meningarne voro delade och fastän beveksamhetsskäl sorgfälligt användes kunde i de flästa
Hr von Walter, fullm. Frih. Leijonhufvud, Bengt Carl Fredrik. » 2080. » von Konow, fullm. Hr Pajkull, Lars Gustaf. Suppleanter: » 212- Hr Lind af Hageby, Axel Ferdinand. » 2283. » Akrell, fullm. Gr. von Bosén, Axel August Gustaf. » 21I8.B. » Lagerheim, Elias. » 1465. » von Unge, fullm. Hr Reuterskjöld, Axel Magnus Otto. Upplästes en af Gr. Hamilton, Jakob Essen, inlemnad motion JV? 5, ang. anvisande af medel förskottsvis till fullbordande af Statens jernbana emellan Falköping och Jönköping. Remitterades till Stats-Utsk:t. Hr P almcrantz. Joli. Maur., väckte en motion JlI 6, ang. förändring i sältet för uppbörden af de s. k. augmentsbemmans-räntorna. Denna motion begärdes på bordet. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 6 e. m. In fidem, O. Brakel. Lördagen ilen 1 November 1862. Plenum kl. 10 f. m. Justerades ett prot.-utdr. för den 30 sisth Oktober. Öppnades Hrr Elektorers lista vid d. 30 sisth Oktober förrättadt val till återbesättande af åtta ledigheter ibland R. o. Ad:s deputerade vid vestra stambanans invigning; och befunnos följande ledamöter hafva blifvit till deputerade utsedde, nemi.: 108. Gr. Ruuth, lullm. Hr Nordenfelt, Enar Wilhelm. » 393. Frih. af Schmidt, Carl Johan Georg. Hr Cremer* fullm. Frii). Beck-Friis, Joachim Tavast. » 1741. » Wolffelt, Mauritz Constantin. » 1708. » von Walden, fullm. Hr Blomstedt, Carl Reinhold. » 1079. » Brakel, Carl Otto. » 2094. » af Sandeberg, fullm.
Utdr, d. 7 Nov. 1840. -65 N:o 106, i anledning af väckta motioner 0111 rättighet för Hernösands Stift att komma i åtnjutande af de 124 tunnor span mål, som derifrån årligen utgå till Upsala domkyrka. Bifölls; och Nio 108, om föreslagna åtgärder för att befordra skeppsfartens förkofran. Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets bordlagde Utlåtande Nio 107, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 26, angående skjutsnings-anstalterna i Riket; äfvensom i sammanhang härmed förekom sistnämnde af Ståndet dels bifallna, dels återremitterade Betänkande. Ståndet fattade härvid följande beslut: l:o Ståndet vidblef Utskottets i Betänkandet N:o 26, pag. 15, 16 och 17, afgifna och af Ståndet den 17 sisth Juni godkända förslag, om entreprenader för gästgifveribålloch reserv-skjutsen, samt ordning och vilkor dervid, utom hvad beträffade 5:te och 10:de momenten, för hvilka Ståndet gillade den af Utskottet i Utlåtandet N:o 107 tillstyrkta lydelse; 2:o Ståndet godkände Utskottets i Utlåtandet N:o 107, pag. 19, afgifna tillstyrkande, att, i sammanhang med underdånig framställning, rörande den föreslagna förändringen af skjutsnings anstalterna, Rikets Ständer hos Kongl. Majit må i underdånighet anhålla, att, med afseende å nu förändrade förhållanden, Kongl. Majit täckes låta utarbeta en ny skjutsoch gästgifveri-ordning, innefattande de stadganden, Kongl. Majit i Nåder pröfvar nödiga och ändamålsenliga, lill de resandes och skjutsandes betryggande emot missbruk vid skjuts-inrättningens begagnande, äfvensom alt, utan afbidan häraf, skjuts-entreprenader måga tillvägabringas, i den nion omständigheterna kunna det medgifva. Betänkandet
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 12 Fehr. 18S8. Presle-ståndet den 13 Borgare-slåndet den 13 Bonde-slåndet den 16 Rikets Sliinclers underdåniga Skrifvelse, angående statsbidrag för vägars anläggning och förbättring, hamn-byggnader och kanaler saint sjösänkningar och andra valten-aftappnings JÖrelag m. fl. dylika föremål. (Stats-Ulsk:s Uthden N:is 158, 218 och 249 samt Först. Stats-Utsk:s Mern. N:o 258.) S. A. Iv. 1 öfverensstämmelse med hvad Rikets Ständer i underdånig Skrifvelse, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens 6:te Hufvud-tite! anmält, få Rikels Ständer nu i underdånighet sig yttra rörande de under innevarande riksmöte, genom E. K. M:ts nådiga propositioner och skrifvelser eller inom Riks-stånden gjorda framställningar, Rikets Ständers pröfning underställda frågor om stats-bidrags beviljande för väg-anläggningar och väg-förbättringar, bro-byggnader, hamn-arbeten, kanaloch slupsverks-anläggningar, ström-rensningar samt sjö-sänkningar och andra vatten-aftappnings-företag, nemligen: A) t/ iiy ant ägg n ing n r och väg-för bättring nr: Uti den vid Riksdagens början aflåtna nådiga proposition, angående Stats-verkets tillstånd och behof, har E. K. M:t föreslagit att för anläggning af nya samt förbättring eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar, måtte af Rikels nu församlade Ständer anvisas 150,000 R:dr årligen, eller för åren 1858, 1859 och 18G0 tillsammans 450,000 R:dr R:mt. 244 Expedilions-Uls/cottets Förslag till lindard. Af det General-förslag, hvilket Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader, före innevarande riksdags början, till E. K.
R:dr 32 sk. i månaden för alla Utskottens Secreterare, Stats-Utskottet undantagen, så vida ej desse Secreterares aflöning skulle kunna bestämmas olika, efter arbetens mängd och vigt, samt med 24 sk. per dag för hvarje af Ståndens Notarier och Cancellister, hvarigenom denna aflöning sattes i ett någorlunda jemförligt förhållande till den Statens Tjenstemän i allmänhet åtnjuta. Och ansåge Herr Linström för öfrigt, det Statens knappa tillgångar påkallade all möjlig sparsamhet. Kommandes desse Reservationer, att, jemte det afgående Betänkandet, meddelas Riksens Höglofl. Ständer. Som ofvan. Ex Protoeollo J. C. Lorich. Stats-Utskottets Betänkcinden. 463 N:0 gi. Antom den 7 April 182X Utlåtande, i anledning af våckte Motioner, om Medels anslående till kostnadernes godtgörande för Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens förestående Förmälning ochverkstålde Utrikes resa. Xfrån samtlige Resp. Riks-Stånden har StatsUtskottet erhållit remiss på de Motioner, som hos hvarje Stånd särskildt blifvit väckte och sammanstämmande hufvudsakligen innehålla t att då Riksens Ständer nyligen af Hans Majit Konungen emottagit den af Svenska folket lifligt efterlängtade underrättelsen, om Hans Kongl. Höghet Kronprinsens förestående Förmälning med Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Josephina af Leuchtenberg och Eichstädt och inför Hans Kongl. Majit och Hans Kongl. Höghet deröfver i underdånighet förklarat folkets glädje, Riksens Ständer, i fortsättningen af dessa tänkesätt och likstämmigt med hvad tillförene vid dylike tillfällen skett, borde vara betänkte på anslående af nödige Medel till bestridande af de kostnader, hvilka i och för Högstberörde Förmälning, dels redan inträffat, dels ännu måste uppkomma, hvartill unsåges höra Hans Kongl. Höghet 464 Stat s-Ut skottets Betänkanden.
Benedicks derefter uppgjorde Köpeförslaget i lika många R:dr Hamb. ”B:co som Pesosduros, hvarigenom en skillnad tillkom, Betänk anden, N:o iot. io5 >’som svarade emot 5 procent; och att som denna elif-» ”ferance, uppkom af hvad R:dr Hamb. B:co eifective ”vöre större än Pesosditros, kom JK. M:t och Kronan ”derigenom intet att förlora, emedan 171,000 It:dr ”Hamb. B:co, sora utgjorde återstoden då 5 procent ”afgick, vore lika med 180,000 Pesosduros.” Äfvensom i afseende på försäljningen af Fregatten ef Chapman det är vordet uti K. Mtts Nådiga Skrifvelse till K. StatsGontoret d. 19 April 1825 förmäldt: ”Att hos K. M:t hade GeneralAmiralen m. m. H;r ”Grefve Cederström i linderdrhet anmält Handelshuset ”härstädes Michaelsons <St Benedicks’s anhållan, att för ”en tillämnad Handelsexpedition få köpa Fregatten af “Chapman för en Summa af 19,000 Pund Sterb, hvil”ken Fregatt vore ett af de Krigsskepp, å hvilka, enligt K. Mtts Nådiga Beslut under den 2:dre” nästförutgångne ”Mars, anbud skulle få emottagasi” att ”efter ”inhämtade upplysningar om denna Fregatts då” va”rande ”beskaffenhet och värde hade K. Mtt detgjor”da anbudet i Nådigt öfvervägande tagit; och bifölle ”K. Mtt det Fregatten af Chapman måtte emot ofvanstående Köpeskilling till Michaelson & Benedicks öf”verlåtas;” - att K. M:t då uppdrog GeneralAmiralen H:r Grefve Gederström, alt på desse vilkor med Michaelson &
Då man likväl betänker, att en sednare lagstiftning alltid upphäfver en föreg:de, vidare att alla riksdagar efter år 1815 56 § har varit så förstådd, att då Const.Utsk. framlagt något förslag till grundlagsförändring, på samma sätt som Utsk. bär framlagt ett förslag till den nuvar. nationalrepresentationens ombildning, så bar det varit tillåtet för hvilken Ståndets ledamot som helst att lill Ståndet hemställa, att såsom sin gemensamma tanka antaga hvilka modificationer som helst af förslaget, att proposir på sådana förslag aldrig hafva af Landtmarskalkarne blifvit vägrade, och att man nu således har alt åberopa en 20-årig praxis, följd af många Landtmarskalkar, hvilka haft Ståndets förtroende; så skulle jag tro, alt åstadkommandet af en förändring uti hvad sålunda genom grundlagens sannolikaste mening och genom 20-årig praxis blifvit stadgadt, skulle innefatta en verklig grundlagsförändring. Att på detta sätt införa nya ordningar i så vigliga ämnens behandling som Const.Utsk:s förslag, blott genom votering i ett Stånd, skulle i sanning vara ett sätt alt verkställa betydliga grundlagsförändringar på en fullkomligt grundlagsvidrig väg. Det skulle i sanning vara ett steg på den revolutionära banan. Att deremot bibehålla den tolkning af grundlagarna, som under 20 år varit följd, det anser jag vara alt hålla grundlagen i helgd, och jag hemställer till Ståndet alt nu låta denna fråga förfalla, samt alt låta oss vidblifva den ordning, som hittills varit iakttagen. Frih. Palmstjerna, Nils Fredr.: Jag kan icke undgå att till en talare midt emot göra den anmärkn., alt han alldeles icke uppfattat mina ord i deras mening. Icke har jag yttrat den absurditet, att något sammanhang ägde rum emellan det förslag till nationalrepresentationens ombildning, som den värde talaren nnderstödt och i hvars utarbetande han sagt sig hafva del, och emellan det hypotetiskt af mig anförda, alt man på sådant sätt skulle kunna försöka, att i Sverige införa suveräniteten. Om den värde talaren gifvit akt på de ord, hvilka han företog sig att besvara, skulle han icke fallit i ett så förundransvärd! misstag.
Sig ej finna skäl den begärda ändringen i nåder bifalla. 23®:o angå ende bildande af ett Nalional-museum (185). Med anledning af Rikets Ständers i della ämne vidtagna beslut, har Kongl. Majit förordnat om dc åtgärder, hvilka verkställigheten deraf påkallar. 24#:o angående en, emot skedd nedsättning i personliga skyddsafgiflen svarande, afgift lill folkundervisningens befrämjande (202). Öfverlemnad till Finans-departementet. 241:o an gående förhöjning af anslagen lill folkundervisningens befrämjande (203). Med antagande af det utaf Rikets Ständer beviljade anslag, har Kongl. Majit i afseende på användandet deraf meddelat nödiga föreskrifter. 242:o an gående beviljadt lån för reparation och utvidgning af Nyköpings skolhus (214). Sedan Konsistorium i Strengnäs stift blifvit bordt, har Kongl. Majit under den 27 Augusti 1845, med gillande och antagande, för Dess del, af ifrågava - Bil. lill R. St. Justitie-ombudsm ans Embetsberättelse den 15 Nov. 1847. 39 rande lån, härom förständigat Fullmäktige i Riksgäldskontoret samt ofvanbemälda Konsistorium. 554«$:o angående lån för uppbyggande af ny kyrka i Christinehamn (22l> Med gillande af det utaf Rikets Ständer beviljade lånanslaget, bar Kongl. Maj:t den 15 Juli 1845 härom allåtit nådig skrifvelse lill Fullmäktige i Riksgäldskontoret samt Konsistorium i Carlstads stift. /SA-£:'■<) angående en gratifikation åt Akademi-adjunkten Ramström för hans genom inrättandet af Stockholms Lyceum ådagalagda förtjensler (222).; Kongl.
Man har hört Privilegier nämnas och an - g2 Coust. Utsk. Betänkanclen. ses som förs kaus ningar, hvarinom den lycklige Privilegii-ägaren tagit sin tillflykt då fråga uppstått om reformer, påkallade af tidens och allmänna upplysningens kraf. Nästan hela Samhället, har uppträdt, såsom sökande eller, kärande Part emot en del deraf, för att tillvinna Statens medlemmar i allmänhet den medfödda naturliga rättigheten att genom användandet af egna krafter på ett sätt, som sammanstår med alla andras frihet och rätt, underhålla sin fysiska tillvarelse, eller ock för att komma i utöfning af Statens ostridiga rätt att bestämma lönevillkor för dess egna Embetsmän. Det har måst vika för dessa förskansningar, hvilka ju mindre de kunnat förklaras och med förnuftskäl försvaras, haft desto större trollkraft, att afhålla äfven den modigaste kämpe från försöket att undergräfva deras grundvalar. Hvad än mera är, sjelfva Privilegii-ägaren har, med erkännande af billigheten eller rättvisan af den sökande partens anspråk, undandragit sig att dertill bifalla, på den grund, att dess privilegium vore så heligt, att han sjelf ej ägde att det uppoffra. Konungen sjelf har ej, såsom den högste Ekonomiske Lagstiftaren, haft magt att genombryta dessa förskansningar; Iian har af dem varit hindrad, att vidtaga författningar, nödiga för främjandet af allmänna välståndet. Rättigheter äro heliga i och för deras nödvändighet för Samhälls-inrättningens ändamål. Den positiva Lagstiftningen, som åt dem gifver en yttre sanction, bör i sina föreskrifter allt mer och iner närma sig till idealet af (gernst. TJtsk. Betänkanden. Shmhälls-inrättningen. Att försvara rättighet ters helgd, endast genom deras ålder och de pergamentsbref, hvarigenom de blifvit befästade, sedan ändamålet för deras sanction upphört, och deras oumbärlighet samt skadlighet blifvit allmänt visade, är ett försök, som kan lyckas endast för kort tid. För införandet af den högsta Lagen, hvars mål är menniskoslägtets högsta förädling, måste alla hinder förr eller sednare vika.
Det finnes 3:o ett parti, som önskar att Regeringen skall anlägga dem, ett annat, som vill att de skola byggas af enskilta bolag. Jag1 vill då yttra mig öfver frågan i dessa hänseenden. Hvad nu först beträffar den frågan om vi böra hafva jernvägar eller icke, så är det vigtigaste skäl, som anföres af dem, 'sorn icke vilja hafva jernvägar, att rörelse och trafik icke skulle blifva så stora att man af dem kan få någon nettobehållning till underhåll af vägarne och till betäckande af ränta på anläggningskostnaden. Denna sak är af den beskaffenhet att det omöjligen kan på förhand afgöras om förhållandet blir sådant eller icke. Det tillhör framtiden att utvisa; det heror på hvad lif en jernväg kan upväcka; och i den vägen lia vi i hög grad upmuntrande exempel utifrån andra länder. Men då det ej kan med någon säkerhet afgöras, vill jag antaga att jernvägar icke kunna bära sig, 264 Den 17 December f. m. deremot frågar jag tillbaka: bära sig våra landsvägar? jag skulle tro att åtminstone alla de bland R. o. Ad., som höra till den jordbrukande klassen, kunna derpå svara: nej; vi hafva ingen inkomst afdem; men jag bär derföre icke hört någon påstå, alt vi icke skola hafva landsvägar emedan de icke bära sig, och hvarföre det ? jo derföre att de äro nödvändiga. Så är det äfven med jernvägarne: de äro nödvändiga för vårt land, de utgöra så att säga, ett conditio sine qua non för vår existens såsom Europeisk stat, både i politiskt och industrielt afseende, och under sådant förhållande skulle ett afstående från systemet af jernvägar i politiskt hänseende vara nesligt och i industrielt nära nog omöjligt.
Utlåtande öfver gjorde Anmärkningar vid Utskottets Betänkanden, så väl angående yrkadt anstånd med indrifvandet af den återstående delen af Wesrerbottniska Lånet, som skall erläggas af Invånarne i Norrbottens Län, som i anledning af väckt fråga om Allmänna Brandförsäkrings-Inrättningens ställande tinder tillsyn af Riksens Ständers Fullmägtige i Eancjuen och Riksgälds-Contoiret, blifvit lagde till har.dlingarne. den 54 sistl. Martiin om bifall till följande från nedannämnde Utskott inkomne Betänkanden, nemligen: Ifrån Stats-TJ t skottet: Angående ny Stats Reglerande för Gripsholms Slottsoch Djurgårds-betjening; angående en till Upsala Barnhus donerad Kronofordran$ om lösen för Osmunds-Jernet efter Kronovärdi, utan förvandling efter Markegång j angående KronoTionde Spannmålens utgörande tili Stockholms stora Barnhus; — om förändring i Roteringen vid Westerbottens Regementer. Ifrån Banco-Utskottets I anledning af väckt fråga om fördelning af arbetet emellan Riksens Ständers Revisorer Den t April. öfver StatsBancooell Riksgälds-Verken, samt tryckning af samtelige Revisions-Berättelserno ro. m. Ifrån Allmänna Besvärs• och Oeconomi#- Utskottet: Om jämkning i Båtsmans Roferingen i Halland; rörande deltagande uti Krono-SkjutsningsBrefbäringsoch Krono-Fjerdinj>smansbesväret m. m.; i anledning af väckt fråga oni en Fristads inrättande för sådana Personer, hvilka mindre af verkelig ondska och elakhet an af andra tillfälliga orsaker förlorat medmänniskors aktning; — rörande gjord Motion om nödvändigheten af förklaring i vissa delar af Kongl.