Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
den öfver Claeson *, hvad oförsynt drift man med författaren vågat! Måttet är rågadt. Forskningen der mer än allt annat dock varit mig kär; mannen med smak och med snille teckna jag ville. Hög var min flykt, hög, så att mången för djerf den har tyckt. Nämn mig mer » stilig » en prosa, värd till att rosal S. han är vred, så mycket vet jag. Med honom jag stred aldrig dock förr, som ni känner nogsamt, god vänner. När han är död, statskyrkan suckar och söker ett stöd säkert i mig, hvarförutan redlös blir skutan. * Biskop Rundgrens i Svenska Akademiens handlingar införda minnesteckning öfver statsrådet Carlson, hvars åsigter han i ett vigtigt fall hopblandat med hvad som yttrats af en annan riksdagstalare, hr Claeson, skall bli föremål för en utredning i nästa häfte. Red.Bålet. På torget upp vid börsen var rest ett bål, dock mången än ej kände dess ändamål. » Hvem är det, som skall brännas? » — hvarann man sporde, men inte svar de fingo, som frågan gjorde. En massa folk på platsen man bölja såg; der funnos alla klasser, båd ’ hög och låg, och många fröknar lätta der sågos trippa, likt ärlor små, som ständigt på stjerten vippa. Från bålet spred sig skenet till hela sta ’ n, * och ljus var vinterqvällen som sjelfva da ’ n, men brandkår ’ n genom gator och gränder sprängde, och undan veko alla, som vägen stängde. Dock, af polisen kåren snart fick besked, att denna ej behöfde här vara med, ty ordningsmagten skulle nog allting göra; och brandservisen såg man då hemåt köra. Men från Trångsund nu nalkas en procession, så lång att godt den räckte dit ner till bron, der alla slag af päron det fins med mera, som här jag ej behöfver specificera. Högtidlig der var minen hos litet hvar, men i de första leden det var ett par, som feltes; ja de voro nu sexton bara, och skälet skall jag be att få strax förklara.
Sällsam är den stränghet, med hvilken Konungens Rådgifvare, i stället för att upplysa Kongl. Maj:t om det ringa deltagande, som den periodiska pressens afsteg från det sanna, rätta och passande funnit bos Nationen, till och med senare delen af år i838 ansett den år 1S12 medgifna indragningsmakten böra ulöfvas; såsom exempel hvarpå Utskottet kan nämna, att på en enda dag under ur i838, t. f. Hof-Canzleren föreslog förbud af fortsatt utgifning för icke mindre än sex tidningar, ulan alt t. f. Hof-Canzleren ens väckte fråga om laga rättegång emot de tryckfrihetens missbruk, hvilka dock, enligt hans egen framställning, syntes just påkalla åtgärder, som på en gång eftertryckligare och mera öfverlygande, än indragningsmakten, kunnat bidraga att återföra den sans och måtta, man (rodde sig sakna. Serdeles anmärkningsvärd anser Utskottet den underlåtenhet, Kongl. Maj:ts Rådgifvare visat, att i frågor, som röra flans Maj:ts enskilda angelägenheter i förhållande till Staten, lenina alla de upplysningar, hvilkas meddelande grannlagenheten här framför allt synes fordra, utan afseende derpå, att det allmänna icke i sådana förhållanden kan anses något äfventyra. Konungens Rådgifvare hafva afstyrkt inställande af truppers öfningsmöten i orter, som lidit af missväxt, då fråga om sådan inställelse blifvit väckt af Landshöfdingarne, hvilka såsom skäl dertill anfört den stegring, som dessa möten skulle förorsaka i den redan varande nöden, och ehuru dessa föreställningar varit beledsagade af öfverlygande skäl. De hafva afst}U'kt bifall till Riksens Ständers begäran om stadgande af en billig grund till betalningen för den serdeles ojemnt tryckande tungan, alt med proviant och fourage förse tågande trupp, Constitutians-Utskollets Memorial, N.o 13. 7 ehuru vederbörande Collegier och Konungens Rådgifvare sjelfve erkänt rättvisan af Riksens Stånders anhållan.
Dessa Cassors Capitaler hafva, likmätigt KonglMaj:ts och Riksens Ständers förordnande, blifvit aflemnade f;ån Krigs-Collagium, tinder hvats disposition de förut stätt, till Riksgälds - Contoiret, utgörande följande belopp, nemligen: Samt Skånska Hingst pre mie-Cassan d:o 18,642 2 2. Enligt Riksens Ständers Reslut vid 1812 ars Riksdag, skall Riksgälds-Contoiret godtgöra Stats-Verket 5 procents årlig renta uppå denna sura - ma, hvilken renta alltså här ulföres med 5>39* n'* 37:0 Interesse af f. d. Kron-Prinsen Gustafs Capital Detta Capital, utgörande 36,696 R:d 47 sk. 61st. är af Kungl. Stals-Contoiret förrentadt uti Riksgälds - Contoiret emot 5 prosénts renta, hvilken här upptages med 38:0 Interesse å Vermlands Landtvärns - Cassas Capital. Denna Cassa har tillkom-" mit genom frivilliga gåfvor och sammanskott af Vermlands Dans innevånare under arén 1788, 1789 och 1790, såsom hjelp till Vermlands-Gränsens försvar; rentan deraf anslogs till underhåll för det manskap, som vissa socknar tillsläppt, för att nyttjas sorn. Jägare, med vilkor, att Cassan skulle vårdas och hvart 3:dje år af Provinsens innevånare revideras. Denna Gassa skall år 1792 utgjort 6507 R:d 44 sk. 10 rst. Banco; men 1,834. lo. 9.’ sam» 52S Den 12 Juni. samma år, efter nu mera framlidne Herr Friherre Gustaf Mauritz Armfelts befallning blifvit bortväxlad till Riksgälds - Sedlar med io§ procents tillökning, hvarigenom hon utgjorde 7200 R:d i Riksgälds -Sedlar, hvilka emot inteckning i Fastigheter voro utlånte till flera af Länets innevånare.
– Ja så, det skulle väl vara en släng åt mig det – sade Lena, rodnande af afund och svartsjuka, men Gunnar började vicka med båten och krångla med årorne, och tala högt och öfverröstande till Abraham, som skulle styra och bar sig dumt åt, och derefter började han rent och klart, men högljudt att hvissla en munter polska, något hvarmed han stundom besvarade Lenas utfall, då dessa oftast förvandlades i sur tystnad. Så var det nu, och inom några ögonblick lade man till vid stranden, samt började vandra, ty Lars Carlsson bodde väl en half fjerdingsväg från stranden, men med åtta sådana ben som «våra fyras», är en dylik vägbit blott några steg. När de hunno fram voro många komna och många icke komna. Slottern och traktaten börjades genast, och arbetet fortfor nästan oafbrutet till klockan sex på aftonen, då det på en gång alldeles slutade och alla vände hemåt boningshusen, för att der intaga den enda ordentliga måltiden, ty förut hade man blott utburit smörgåsar med och utan ost, öl, bränvin m. m. Dagens hafda möda och matlusten gjorde hela slotterlaget till en början väl icke just tysta, men lugna och stilla, och endast tänkande hvar på sig och sin lekamen. Elin hade satt sig till bords bland några andra unga hyggliga bondflickor, hvilka i allra högsta måtto berömde hennes «nätta klädning» och öfriga utstyrsel. Elin teg och skämdes för detta, långt mer än det gladde henne, ehuru hon alldeles icke tyckte sig se allt det begabberi, som Lena förespeglat henne, utan fastmera välvilja och godhet öfverallt, ty så öfversatte Elin den beundran hon väckte för sitt vackra, intagande utseende, sitt glada väsende och sin nätta klädsel, som ingen annan än afunden fann opassande; ty ingen må föreställa sig, att ej denna mörka fru (afunden nemligen) sitter lika väl till bords med slotterfolket, som hon tager sin plats vid den konungsliga taffeln, och gjuter sitt gift så väl i finkelflaskan som champagnebuteljen.
Men, som sagdt är, Utsk. bar icke ansett sig berätligadt att deruti föreslå någon förändring. Hr von Hartmansdorff: I fall förhållandet vore sådant, som Hr Gunther uppgifvit, att nemi. motionären icke åsyftat något annat, än att vid denna riksdag få LagUtsk:s förslag vid sisth riksdag förnyadt; sä torde 14. o. Ad. tillåta mig nämna, att berörde förslag, upptaget i LagUtsk:s betänk. N:o 127, slutade med den 10 § och hade alldeles icke den 11 §, som LagUtsk. nu infört i sitt förslag, alldeles lika med 11 § i nu gällande ansvarighetslag. Hvarifrån har dä LagUtsk. fåll eller tagit sig rättighet att införa en 11 §, som icke fans i LagUlsk:s vid förra riksdagen afgifna betänk. Gr. Horn, Claes Fredr., Jag är icke fullt säker, huruvida det är jag som misstagit mig eller den ledamot som yttrade sig näst före Hr von Hartmansdorff, då jag tyckte mig höra alt han framkastade den sats, att LagUtsk. icke kunde göra Den 2 November f. m. 15 afseende på de särsilda tankar, sorn vid en åtcrremiss af della förslag kunde komma LagUlsk. tillhanda, såvida de ej voro alt betrakta som nya motioner. Efter den behandling af lagfrågor och andra riksdagsärender som hittills ägt rum, och som, mig veterligen, icke undergått någon förändring, måste, vid återremiss af ett betänk, eller förslag, hvarje Ulsk. ovillkorligen upptaga och göra afseende uppå alla sådana ändringar eller särskilda förslag, som knuna grunda sig på ett af Disk. redan frarnlagdt tillstyrkande. Delta är åtminslone min åsigt af saken; men efler jag har ordet ber jag äfven alt få helt kort yttra mig öfver ansvarighetslagen för Konungens rådgifvare. Då jag i dag inträdde på detta rum, yttrade sig Gr. Björnstjerna hufvudsakligen som jag tyckte i en vidt omfattande åsigt öfver den ministeriel la ansvarigheten, .lag gillar fullkomligen den mening, ali juridisk ansvarighet för
Ehuru det inrättningen beviljade årliga statsanslag till diverse utgifter icke utgått till större belopp än 6,750 R:dr R:mt, hafva med detta förlag likväl utgifter blifvit bestridda till 21,805 R:dr 7 öre, på det sätt, att dertill användts hyresmedel för de obegagnade magasinsoch ridhuslokalerne 2,825 R:dr, äfvensom förtjenst på smedjan för verkställda hofbeslag, inkomst af kreatursutfordring pä stället m. m.: dock som anskaffandet af årsförlaget utaf fourage för stallen och jern för smedjan måste ske å de för sådane uppköp lämpliga tider, ehuru för tillfället influtne medel vanligen icke dertill lemna tillgång, så hafva Revisorerne funnit ett anslag för en gång behöfligt till förlag för sådane uppköp, på det att inrättningens tjenstemän må undgå nödvändigheten af att, på sätt som nu uppgifves hafva skett, begagna egen kredit för anskaffandet af härtill nödige medel. Af Föreståndarens årsberättelse visar sig, att sjukvården ökat sig för hvarje år ifrån och med 1857 till 1860, hvaraf synes som inrättningen tillvunnit sig ökadt förtroende. Också hafva Rikets Ständer vid sistförflutne riksdag, utom förr omnämnde anslag för en gång, derjemte beviljat årliga anslag till ökade löner för lärare och tjenstemän 5,750 R:dr, till underhäll af nybyg. nader 1,000 Rdr, samt tillökning i anslaget för diverse utgifter 1,830 R:dr, hvilket sistnämnde anslag likväl egentligen måste betraktas såsom ersättning för de hyresmedel, som för inrättningen gå förlorade derigenom, att en del af de nu uthyrda lokalerna kominer att för inrättningens behof iståndsättas. § 2. Hos Revisorerne har räkenskapen ej föranledt till någon erinran. Veterinärinrättningen i Skara, Af denna, i Kongl. Kammar-rätten med anmärkningar granskade räkenskap inhemtas följande förhållande i. afseende å inkomster och utgifter; — 54 — Debet. Balans från år 1858: Uppbörd Statsanslag Räntemedel Arrendemedel Anmärkningsmedel Credit. Utgifter:
Uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet inlemnadt memorial, öfver hvilket Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets utlåtande blifvit infordradt, men hvilket. i anseende till ämnets beskaffenhet, jemlikt 43 § Riksdans-ordningen, varit föremål för Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets behandling, har Riksdags-fullmägtigen Anders Johan Sandstedt från Jönköpings län anfört, hurusom det vore en känd sak, att vissa penningeverk före beviljandet af lån fordrade bevis derom, att den lånesökande icke innehade förmyndare-befattning, men att det mötte svårighet att förskaffa sig och kunna förete dylikt bevis, som vore tillförlitligt och tillfredsställande, till följd deraf, att man kunde vara af annan domstol, än den, inom hvars domvärjo man vore boende, förordnad till förmyndare, utan att den sednare eller den, som borde utfärda det s. k. förmyndare-beviset, derom egde vetskap; hvarigenom osäkerhet öln rätta förhållandet och. såsom följd deraf, andra olägenheter ofta uppstode. Vid Hof-rätterna vore det väl jemförelsevis lätt att föra register öfver de derstädes till förmyndare förordnade personer, enär desse vanligen bure mera bestämda familjenamn; men vid Underrätterna, särdeles pä landet, vore sådant under nuvarande förhållanden alldeles omöjligt. Denna olägenhet har motionären likväl ansett kunna afhjelpas genom ncdannämnda förslag; och ehuru det kunde vara högst önskligt, om register kunde blifva upprättade äfven öfver de förmyndare-förordnanden, som hittills blifvit utfärdade och ännu vore gällande; har han likväl, i anseende till de svårigheter, som ©tvifvelaktigt skulle dervid möta, och det dryga arbete, som derigenom skulle tillskyndas vederbörande domare, inskränkt sig till att, för vinnande af rättelse för framtiden, hemställa, det mätte genom en Kongl, förordning varda föreskrifvet, dels att det skall åligga samtlige domstolar i riket att, Hof-rätterna och Stads-domstolarne inom en månad och Härads-rätterna efter hvarje slutadt ting, hos Domaren i den ort, der en Bih. till B. St.
Om deraf göras flera ldädningar, om färgerna variera, för hvilket sednare Skaparen sjelf gifvit oss känsla i markens beklädnad, så är det allt för obetydligt, för att komma i beräkning. Dan rika damen fean med aflagda feläder hugna d© fattigare. I medel-klassen vandra sådane i arf till Barn och Barnabarn, och blifva alltid nyttiga.” ”Med öfverflöd, såsom man allmänt förstår det, är Lux i ett det närmaste samband, och bägge blifva alltid och allestädes en måttstock för ett Lands Cultur. Jag kallar Lux konstens uppfinning att förfina våra njutningar. Jag kan bo i Jordkula och jag keit bo i Pallats. Jag kan sitta på en träd.» 4zö Best), och Ekon. (Jtsk. Betänkanclen. Stol och jag kan intaga hörnet af en divan. Jag kan värja mig mot vädrets våldsamhet med diurens råa skinn ; jag kan ock svepa mig uti en Purpurmantel. Jag kan skydda mina fotsålor med bark; jäg kan ock vandra med blanka Stöflor och dito Galoscher. Jag kan komma skäligen fort på en kärra” med trädaxlar och femkantiga hjul — Jag lider dock mindre af ett beqvämare Åkedon. Otn man utgår ifrån den principen: att naturen är nöjd nied litet, och skall tvingas att Dara det, så blifva alla dessa nuancer, if» ån den knarrande trädstolen, intillSultanens präktiga Soffa, ifrån dagsverkarens Blaggarnsrock intill Stora Mogols Baldakin, lika mycket Lux, och' man felar icke, att förevita den rike och förnäme dess dyrbara kläder och fina möbler m. m., som att förekasta den välmående Bonden, att han ombyggt och målat sitt hus,' och han ej går i trasor och trädskor. Må de herrar, som äro så beställsamtne att uträkna, huiu många millioner dagsverken landet skall vinna genom några helgedagars indragning, äfven upplysa oss om den ofantliga dagsverks-vinst Landet skall erhålla genom ett lefnadssätt efter den enkla naturen.
J\T:o 447 för R. o. Ad. föredrogs, hade en vidlyftig discussion förevarit, som slutats dermed alt Hr Landtm, ansett sig af grundlagen förhindrad alt för R. o. Ad. till godkännande framställa den volerts-propos., sorn StatsUtsk. föreslagit af de skäl, som Hr Landtnäs da afgifna yttrande innehållit, och hvilket Hr Landtm. 1111 (inge låta uppläsa. Delta yttrande upplästes nu, så lydande: ”Ilr Landtm, yttrade, alt den propos. som vanligen framställdes på ett Utskts förslag eller utlåt., vore till bifall eller gillande af detsamma, och denna propos. vore äfven under discussionen begärd; men Hr Landtm, ansåg sig af 75 §:n Riksd.Oriln. vara förhindrad att vid detta tillfälle framställa den. R. o. Ad. torde måhända fordra, att Hr Landtm, äfven framställde de skäl, som vore orsaken dertill, alt han funne sig af nämnda § förhindrad att framställa denna proposition. Vid hvarje tillfälle, då en fråga förekomme, hvars grundlagsenlighet kunde vara tvetydig, och då det kunde åligga Hr Landtm, att framställa sin tanke derom, hade han försökt alt från sig skilja all tanke på följderna af frågan, huruvida de kunde vara nyttiga eller skadliga, ändamålsenliga eller onödiga, och alt fästa sig dervid, huruvida frågan, enligt grundlagens ordalydelse, kunde för R. o. Ad. till bifall eller afslag framställas. Så hade Hr Landtm, äfven vid detta tillfälle sökt göra sig reda för, huruvida de af StatsUtsk. föreslagna ifrågavar. voters:- proposir vore med grundlagens bud förenliga. y5 §:n Riksd.- Ordn. bestämde i allmänhet, att tre Stånds mening gällde såsom R. St:s beslut i en fråga, endast med undantag af de frågor, hvarom 66, 69, 70, 71 och 72 §§:ne Reg.F:n handla, eller då målen äio af beskaffenhet att icke kunna förfalla.
Nägot hwar wet hwilken egendom har FiderEommch-egenstap, rch bör säftdeö ej försträcka Innehafware» mera Den 9 Janitarii. 42; än som kan smara emot elt ärs revenue as egendomen. Det kan mål inträffa att ekt stort FideiEommik gtfwer mindre afkastning och Letz jord kc« ke blir sä wäl anrväud, som om det more deladt emellan flera; men delta händer mid andre stora egendomar, hwilka innehafwas as en. Det är en beklaglig sanning att FidetTommih,inrättningar osta föranleda til! mihsämja emellan Syskon och till oenighet inom Slägten: dock som aswundsjuka, denna laga patzion, merendels dertill är orsaken, förtjenar sädant e> stort afseendeHwad sist beträffar att FideiCommitz inrättningar icke skulle kunna förenas med Riksens Höglvfl. SränderS brflut, vm hwar mans ratt att kunna svcmärfwa all flags jord; sä underställer jag Höglvfl. Ridderskapet och Adeln om icke Lagutskottet gifmit delta bestut en rvldstracktare mening än den, hwaruti detsamma är fotradk. Jag tror att dermed ej annat äsystaS, än att hwarje Swensk man kan innehaswa äfwen den sä kallade privilegierade jorden, hwilken hittills warit wttze Medborgare-Cleher ensamt sörbedällen, och ffulle meningen wara sadan som Utskottet syneS rro, blir beslutet omöjligt i werkställighet, dä mycken jord finnes i Riket, som aldrig kan sörwärfwas: säsom Krono,gode och gärdar, sä wida de ej komma att försäljas, alla Boställen, Presteoch Kiockare-bord samt Skommar inberäknade, Magistraters EmbetS-jord, Academiers och andre Lärowerks samt HospikalerS Hemman, jemte wänga andra Lägenheter.
Ridderskåpet och Adeln, jamte Riksdagsmannen ^näor8 Heckert, med särskildt förklarande af Herr Directeuren Lveäenkjerna, det han endast i afsigt, att något wisit Beslut af Utskottet mätte kunna fattas, biträdde den af Herr Profesioren Wijkman gjorde hemställning; hwaremot Herrar Ledamöter af Wallof!. Borgare - Skändct, samt Hederwarda BondeStändets öfrige Deputerade, med tillkännagifwande, att De ej kunde frångå deras Ständs i enlighet med ConstitUkions-Utskot ets Förslag stadgade Beslut, förmenade akt som twä RiM-Ständ slädnät emot iwa i en staga icke äsyftande ändring i antagen Grundlag, densamma bör pä fält 69 §. i Rezerings-Formen, wid upkommen skiljaktighet Ständen emellan, bjuder, under innewarande Riksdag ftuteligen afgöras; hwarjamte Herr Brukspatronen Lbartiejn yttrade: att sä wida genom Regerings-Formen af den 6:te sistledne Iunii, förra Riksdags-Ordningen b ifwit till sin kraft och wcrkan som Grundlag uphäfwen, borde i Bruks - Patronens ranka, ehwad förewarande staga nu eller wid nästa Riksdag hinner afgöras, sädant icke ske annorlunda än i likstämmighet med Regerings, Formens esprit, i sammanhang och fortsättning hamras Riksdags - Ordningen blifwit utarbetad; hwadan han ansäg det i denna Ordning föreflagne voteringssatt wara det enda lämpeliga, halst sedan de förra Grundlagarne uphört, en af dem härledd praxis ej syntes förtjena större helgd. Och Den 22 November. n6z Och skulle i följd häraf ärendet, i hwad denna §. i hela sin widd anginge, pä Riksens Högloft. Ständers omedelbara ompröswande ankomma, vt kuxra. In stäsm kebr v:n Ltröm. Utdrag as Protokollet/ hällik uti Riksens Högloft.
Linus D. Äggserviett. På midten sys ett vackert m o n o g r a m och en blomkvist. Linus O. Kam-väska. Belle-soeur. Stolar. S m å fällstolar, s o m vanligtvis säljas linoljefernissade och öfverspända m e d vanligt bols t e r v a r s a m t s a d e l g j o r d a r för a t t s a m m a n h å l l a b e - nen, göras förtjusande söta, o m m a n öfvermålar dem m e d svart aspinallsemalj, tager bort O t a x t i d ä r l i g i öfre Saknar man för en tandpetare, som man spjut, våra måltider en till gästabudsbordet, på [" persilja rätt väsentligt viss artistiskt behaglig prägel i stället rent ett t. såsom ögat, sålunda kan förvandla den enklaste rätt till en lockande katess, och steken ken den icke behagar så att sak de på midten Kommer steken in hel på tulpaner af morötter och rödbetor, sticker hvarje rätdå gom och tunga må, vill ögat ock sin andel få. i bordet — derns ända kring grönsakerna. uppmärksamhet ma, ty Den nade Eller tvärtom: man lägger stekkranslikt tillfället lefvande blommor, skär man rosor och smaklig och aptitretande uppläggning af desamförlorar af grönsaker. bitarne borde inpå en smaklig och närande tillredning af terna, det skimmer som möjligt. utsträcka behandlade kokkonsten. P r i s: inb. i rödt band kr. Förteckning öfver alla inom ett hus förekommande artiklar till begagnande vid bosättning och inventarieförteckning. INF " " i Vid fråga D e s å jämnt som möjskickligt uppskärande. Konsten att servera. för lilla besväret. för I w a r j e ordri.iagsalsJxari.de familj! IDUN 390 till bladen skär skalet likväl utan att frånskilja lägges nu några timmar efter skårorna stå ifrån afrundats litet i spetsen, det af en blomma. nedåt i jämna snitt, detsamma. Rädisan i friskt vatten, hvarnågot och, sedan de gifva frukten utseen1893 frukterna sjunka ned.
För afhjelpande af omförmälda brist, har jag låtit genom Chefs-embetet vid Ingeniör-korpsen upprätta förslag till bildande lill en början af en min dre stam för ifrågavarande trupper; och skulle, enligt detta förslag och dervid fogade beräkningar, vid hvilka jag icke funnit något alt erinra, till första uppsättningen af en dylik trupp, beslående, utom nödigt befäl och underbefäl, af 60 mau värfvade Sappörer, och påräknad att utgöra stam för det be vä - 41 beväringsmanskap, som kan finnas tjenligt att densamma tilldelas, erfordras ett anslag för en gång af 8,995 R:dr samt till aflöning för befäl och trupp, äfvensom den sednares brödkorn och beklädnad, m. m., en summa af 10,621 R:dr 42 sk. årligen. Vid detta förslags uppgörande är äfven afsedt, att den liva truppen skulle förläggas på Carlsborgs:' fästning, för att der, jemte dess egentliga åligganden, bestrida fångbevakningen i stället för de dertill nu beordrade kommenderingar utur itidelda arméen, hvilka underhållas af anslaget för fångvården; och då jag föreställer mig, att enahanda underhållsm. 11. förmåner, som hittills varit dessa kommenderingar bestådda, äfven skola den nya truppen al nyssberörda anslag tillgodokomma, anser jag endast en mindre del af ofvanberörda underhållskostnad, eller förslagsvis 3,640 R:dr behöfva under 4:de hufvudliteln anvisas; hvaremot särskild tillgång borde beredas till hvad som fordras till truppens uppsättning. Under uppgörandet af förestående förslag till landtkrigSmaktens behöriga ordnande och bildande för kriget, har jag ej kunnat förbise ett ämne, som dermed eger det närmaste sammanhang: jag menar arméens sjukvårdsanstalter. Åf dessas beskaffenhet blifver utan tvifvel i väsendtlig mån beroende, huruvida arméen skall, då det gäller, med kraft kunna uppträda till fosterlandets försvar samt sålunda återgälda de kostnader, nationen under freden för dess underhåll och öfvande användt.
HGrundelstjerna, Axel Wilhelm, Förste Exped.-Secreterare, R. N. O. 36.te Bänkm.-s-Afd. N:o 1736. Hr Hallenborg, Carl Johan, Kammarh. 3j: de Bänkm.-s-Afd. N:o 1798. Hr Bruncrona, Gustaf Adolf, CancelliRåd, R. N. O. 38.-de Bänkm.-s-Afd. N:o 1829. Hr Dahlcrona; Fullm. Frih. Wrede, Rabbe Fabian Gustaf, Lieutenant, genom lottning med N:o 1Ö4 * - Hr von Heland, Isaak Fredrik, Capitaine. 3g.de Kammarh. 4o.de Major, R. S. O. 4i sta Bänkm.-s-Afd. N:o 1979. Hr Brakel, Gustaf Anton, BancoCommissarie, R. N. O. 42:dra Bänkm.-s-Afd. N:o 204 t • Hr von Celse; Fullm. Hr Lagerheim, Lars Magnus, Öfverste, R. S. O. 43:dje Bänkm.-s-Afd. N:o 20Ö2. Hr Hultenheim; Fullm. Frih. Hermelin, August, Kammarh. 44-'dje Bänkm.-s-Afd. Hr Gustafskjöld, Gustaf, Öfverste, R. S. O. 45:te Bänkm:s-Afd. N:o 2176. Hr Linderskjöld; Fullm. Gr. Hamilton, Gustaf Wathier, Landshötd., f. d. JustitieRåd, C. N. O. 46.-te Bänkm.-s-Afd. N:o 2189. Hr af Melin, Henrik Georg, GeneralMajor, C. S. O. St. K. 4l-^c Den 3i Januari! f. m. 4,7: de Bänkm:s-Afd. N:o 2218.