Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har fått denna kostnad efter min beräkning att utgöra för en gång: 558,000. För enskildte: antages 40,000 sjelfve bekosta sig gevär 840,000. bandoler 180,000. 1,020,000. eller en sammanlagd upsältniugskostnad af .. 4,182,000. Att årligen bekosta: För Staten: underhåll af gevär och bandoler ä 6 proc. af kapital-värdet 189,720. För enskilda: underhäll af gevär och bandoler ä 6 proc. 61,200. Dock är det oaktadt en betydlig del af landtstormen obeväpnad. En ytterligare förlust skulle de beväringsskyldiga lida genom verkställigheten af Förslaget N:o 1, hvilket jag kalkylerat sålunda: Förlust för beväringsynglingarne genom förloradt tillfälle till arbete: inom starasoldalernes klass på 6 år 1,066,564 eller årligen 177,760 r:dr. inom bevärings-soldaternes klass årligen 39,383 , eller sammanlagdt årligen 217,143 r:dr. Emot den beräknade kostnaden skulle vigtiga skäl andragas. N:o 2 ingå åtskilliga bestämmelser, som jag har skäl att emolsätta mig, emedan jag anser dem högst skadliga för samhället och för arméen af svåraste beskaffenhet om de blifva bifallne. Dessa bestämmelser afse nemi. regementenas sönderslitande samt de indelta räntornas ingående till Staten och i stället lönernas utgående ifrån Statsverket. Delta förslag, som Hr Stiernsvärd först har framställt i N:o 2, anser jag af serdeles vigt att eftersinna hvarthän del skulle leda. Först skulle det i allmänhet leda derhän, att befälets löner, då de upfördes på Riksstat, blefve beroende af R. St:rs beslut.
IVäder kdrordrael stt, under l^ammgi-kädet ^»>weöo/rE, i snoende tili 8ju!cdomstärssil, ^IädiZ8t beviljade tjenstledig list» intill Oetober wäuad nästs är A/u/.'<>5 dlk.'o g 6. beng Kemme,-kläd8-embete körvglle, nu bos Lolle^ium tillllennsAikvit ock mecl b>äliere-bet)Z!; 8t^rllt, »kl. //a5^e?^v»r ek ällommen 8jnliliubet vore bindred kortkere i 8istn8mnde tjen5tAÖ,in^ längre, än till inneverende ers slut, oell dels krem8tällnin^ ek de 8värix;Ilet6r oell binder kör ^öromälens beböriAe känA inom Lolle^ium, 8om derstädes si^ köretedde, seden inom loppet ris t,e inäneder ibleiul Lolle^ii sex b,edemöter iolle miinlre än tre, nemligen Keminer-llädeil /^öz-nsöo/uK oob /?ra/rr/s/ semt tillkörordnede Xem me,-llädet mäst lör sjolidom lör längre tid frän tjenst göring elge, utsi, ett Lollegiuin för närverende vore i tillfälle ett i underdäni»bet köreslä negon till clen edjunotion, Ad vooet-l^islielen no<!gets lrentrede, ännu mirulro till <let sersliilde biträde, 8orn jlä lionom enbomrnit, iunen L.eulmer-!lädöt Denertement blikvit //u^s/^n6r enlörtrodt.
Föredrogs och lades till handlingarne Sammansatta Lagsamt All männa Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 9 dennes på hordet lagda Memorial N:o 9, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 3, i anledning af väckt motion om dels ändring af 3 § och dels upphäfvande af 4 § af 3 kapitlet Handels-Balken. S. D. Föredrogos och biföllos Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottets nedannänmda den 9 dennes på bordet lagda Betänkanden: N:o 10, i anledning af väckt motion om upphäfvande af nu gällande lag stadgande, rörande hus-visitationer efter i riket olofligen infördt gods; N:o 11, i anledning al väckt motion om granskning af Kongl. Förordningen till förekommande af oloflig införsel och utförsel af varor den 22 December 1841, Seglations-ordningen den 15 Maj 1843, och Kongl. Stadgan om hvad vid sjöfart inrikes orter emellan iakttagas bör samt om inrikes tull-förpassning och tull-bevakning, likaledes af den 15 Maj 1845; N:o 12, i anledning af väckt motion om förtydligande af Kongl. Förordningen den 8 Mars 1770, angående rökfrihet; samt N:o 13, i anledning af väckt motion om förändrad grund för beräkning af boupptecknings-procent i städerna. S. D. Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnda den 9 dennes på hordet lagda Betänkanden: N:o 90, i anledning af väckte motioner om ändring af åtskilliga stadganden i Kongl. Förordningen om sockenstämmor i Stockholms stad den IG Mars 1847; och N:o 91, i fråga dels om förändradt stadgande rörande den ålder, rustningshäst vid antagandet hör innehafva och dels om föreskrifter, angående häst-läkares åligganden vid remonterings-förrättningar. Frän Högv. Preste-Sländet.
med sann högaktning Doktor Slump. Folksaga. Det var en gång en konung som var mycket sjuk och hans läkare ansträngde sig förgäfves att finna botemedel för denna sjukdom, hvars orsak de icke kände, ingen kunde bota honom och han hade förskräckliga plågor i magen. Då lät han utfärda ett påbud att hvem helst som kunde lyckas att återställa honom till helsan skulle blifva kungligt belönad både med egodelar och rang, men den som misslyckades skulle blifva hårdt straffad för sin förmätenhet. Detta hörde en bonde, hvilken begåfvad med en god portion dumdristighet och en knipslug fyndighet, ansåg sig böra anställa ett försök att genom dessa egenskaper vinna den utlofvade belöningen; förlitande sig på sin egen rådighet och vana att draga nytta af slumpen. Han begaf sig således till konungens gård och lät anmäla sig som läkare under benämning: Doktor Slump. Konungen emottog honom med glädje och beskref mycket noga sitt onda för den nye hjelparen. Doktor Slump skakade på hufuvdet och sade att denna åkomma vore ytterst svår och mycket långsam att bota, men att han trodde sig kunna utföra kuren, endast konungen ville låta honom få tid på sig. Konungen beviljade honom en månad och erbjöd honom att få bo på sjelfva slottet, der han undfägnades på det präktigaste och egde fri tillgång till biblioteket. Den nye doktoren kastade sig med glupsk ifver öfver böckerna, menande att han i någon af dem skulle kunna finna botemedel för konungens onda, på samma gång som han bespejade konungens lifmedikus så mycket han kunde, för att i hemlighet kunna tillegna sig något af dennes vetande. Så gick dag efter dag och den läslystne eremiten i biblioteket hade redan genom sin tystnad och sina vigtiga miner förvärfvat sig rykte för vishet och lärdom, då det hände sig att drottningen på ett oförklarligt sätt förlorade en utomordentligt dyrbar ring, hvilken icke på något vis kunde skaffas till rätta, hon vände sig till doktor Slump och han lofvade att göra hvad i hans förmåga stod. Åter gick någon tid, men konungen var lika sjuk och drottningens ring kom icke till rätta. Då hände sig att bondens hustru kom för att besöka honom på slottet.
Beträffande förslaget, om låns lifgifvande till Gapitalhelopp, motsvarande |. af [Egendomens Taxeringsvärde, har Utskottet, vid besvarandet af anmärkningarne vid 2 Punkten af Betänkandet N:o 384, i Utlåtandet N:o 4[6, sid. 532, 533 och 534 meddelat sine tankar, och Utskottet har, hvad Egendomens Taxeringsvärde angår, ansett sig höra, ej mindre för att trygga RiksgäldsContoiret ifrån förluster, än ock för att äfven genom denna omständighet kunna sträcka förmonen af hela låneanstalten till ett större antal jordägare, antaga det uppgifna beloppet af |, destohäldre som Banken icke utlånar utöfver af Taxeringsvärdet; hvarjemte Utskottet, beträffande antagandet endast af 182g eller sista årets Taxeringsvärde, icke kunnat anse det så tillförlitligt, sorn medeltalet af de 5 föreslagne arens, hvilket senare likväl hör antagas efter PiQfningsComite'ernes värde, Enär således den fråga, Hr Munck af Rosenschöld nu väckt, redan varit under R. St:rs pröfning, och R, Stili denna del godkänt hvad Utskottet föreslagit; finner Utskottet nu icke eller anledning att föreslå någon ändring eller förklaring i de af R.SUrfastställta grunder för / 614 S t a t s - U t s k o 11 e t s utlåningen från RiksgäldsGontoiret, emot inteckning i jordegendom å landet och i städerne, utan tillstyrker Utskottet att, hvad Hr Munck af Rosenschöld i ofvanberörde afseende föreslagit, icke må af R. St:r bifallas. Utlåtande, i anledning af erhållne återremisser, ej mindre å 3:dje Puncten i Utskottets Memorial N:o 422> mecl fortsättning af förslaget till Reglemente för RiksgäldsContoiret, än ock å 91 och 98 §§. i samma Reglemente, (R:gs-A.)
Men jag skall tiU lägga, att efter freden Arméens rörlighet och öfning är sorgfälligt bibehållen, under det att densamma genom stora nationalarbeten blifvit härdad och bidragit till allmän nytta; att oaktadt inskränkte tillgångar förråden blifvit Ökade i väsendtliga delar och Wanås Fästningbörjad; att den visar puncten för Centralförsvaret, och vittnar om beslutet att häldre uppJ offra allt, än frihet och sjelfbestånd; att Sverige sett nationen hedras uti det sätt, på hvilket Thronföljaren blifvit ibland främmande Dea 17 April e, m, 58 7 mottagen; att ändtligen våra förhoppningar fullbordas igenom den förening, som skall försäkra fortfarandet af Carl Johans Dynasti och af Oscars sällhet 1 X Vid dessa heliga minnen behöfver jag val för att fullborda teckningen, tillägga, att fredens återställande, att Krigrustningarne, att 2:ne svåra missväxtår, att flera af en knapp eller medelmåttig skörd, att handelsställningens skakningar, som satt hela Europa i förlägenhet, att allt detta fordrat ansträngningar, att det skulle vålla förluster och kännbara kostnader, att således allt i den inre ställningen icke kan vara fullkomligt, att välmågan icke kan vara så allmän som man skulle önska det? njen äro vi väl lika dessa vilda och okunniga Folkslag, hvilka fordom när missväxtår in; träffade sköto skulden på sina Regenterj eller skola vi icke undersöka, om de olägenheter, hvaröfver vi beklaga oss kunnat af Regeringen förekommas? Först efter en sådan pröfning, kan man afgöra, om tadlet varit billigt eller ej; först då kan man säga hvad som kunnat götas bättre. Emedlertid må vi påminna oss, att ännu äro icke alla faror försvundne, att
309 tiel, skulle finnas med verkligheten öfverensstämmande, Kongi. Maj:t icke lärer underlåta att vidtaga nödige åtgärder, till beredande af en fullständig Religions undervisning och oafbruten Själavård för de klagande Finnarne, vare sig genom tillåtelse att utgöra egna Församlingar, genom anställande af Prester, kunnige i Finska språket, Capellers uppbyggande eller hvilken annan utväg, Kongl. Maj.ts höga vishet och ädla hjerta, efter de pröfvade omständigheternas föranledande, kunna finna lämpligast. Hvarigenom Utskottet gör sig försäkradt, att Finnarnes belägenhet, så i religieust som borgerligt afseende, skall varda förbättrad, och denna sista lemning under Svenska Spiran af ett troget och tappert folk med välgerningarnes band än närmare fästas vid Konung och Fädernesland. Hvad Utskottet sålunda hemställt, varder till Riksens Högloft. Ständers egen pröfning vördsamt öfverlemnadt. Stockholm den 21 April 1823. gio Besv. och Ekon. IJtsk. Betcfyikanden. Ankom d. 26 April »8a3- Betänkande, i anledning af yrkad inskränk* ning uti rättigheten för torpare att antaga Tjenstehjon, Hedera. BondeStändet har genom Protocolls Utdrag af d. 3:dje nästl.
Angående Bankens odlingslån; samt om liw hibition af cn emot Rådmannen i Carlstad Kellander anställd Lagsökning för ett honom beviljat odlingslån. Frän Lagutskottet Om närmare bestämmande af den lid* inom-, hvilken hinder för lysning till äktenskap bör an-, jaiålas och styrkas;, angående Förmyndares fiikallande från skyldigheten att hvart tredje år tillöka sine myndlingars Arfs-Capital med derå under tiden upplupna ränta; om befrielse för Rådmän och Kämnårer ifrån ansvar för försummelse att till öfverDomaren insända Domböcker ochPrctocoll; ifråga om återupplifvande af Kyrkolagens föreskrift i 16 Capitlet 6 §. rö-, rande verkställandet af åktenskaps-skillnader; om tjenlige författningars vidtagande emot allmänna förbrytare; angående rättighet för Syskon.ebarn, samt med hvarannan i Svågerlag på sidan va-, rande personer att ingå äktenskap utom Konungens tillstånd; ont förbud för Ledamöter i Den 11 Maji J. m. HofRätt att sig emellan byta lottade Mål 5 angående påskyndande af Lag-Commitéens arbete och granskning deraf5 och om förrymd makas rättighet att ingå nytt gifte 5 samt Från Allmänna Besvärsoch OeconornieJJtskottet\ Rörande väckt fråga om tidens förlängande för de allmänna Utskyldernes erläggande; i frågan om upphåfvande af föreskriften, att de af Allmogen utfärdade Kungörelser om auctioner m. m. böra af vederbörande KronoRetjent påtecknas, innan de från Predikstolarne upplåsas; i anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition om behofvet af en fond till understöd för Jordbrukare, som genom frost eller hagelskada förlora växande gröda; rörande väckt Motion om särskilda Markegångar för Öfre och Nedre Dalarne; angående skyldigheten att in natura lefverera Hö och Hahn till Kongl.
Hanania barn voro: Pelatia och Jesaia. Hans son var Rephaja. Hans son var Arnan. Hans son var Obadja. Hans son var Sechania. Men Sechania barn voro: Semaja, Semaja barn voro: Hattus, Jigeal, Bariah, Nearia, Saphat, de sex. Nearia barn voro: Eljoenai, Hiskia, Asrikam, de tre. Eljoenai barn voro: Hodaja, Eljasib, Phelaja, Akkub, Johanan, Delaja, Anani, de sju. Juda barn voro: Perez, Hezron, Charmi, Hur och Sobal. Men Reaja, Sobals son, födde Jahath. Jahath födde Ahumai och Lahad. Det äro de Zorgathiters slägter. Detta är den fadrens Ethams slägte: Jisreel, Jisma, Jidbas; och deras syster het Hazelelponi. Och Pnuel, Gedors fader, och Eser, Husa fader. Det äro Hurs barn, den första Ephrata sons, BethLehems faders. Men Ashur, Thekoa fader, hade två hustrur: Helea och Naara. Och Naara födde honom Ahusam, Hepher, Themeni, Ahastari. Det äro Naara barn. Men Helea barn voro: Zereth, Jesohar och Ethnan. Men Coz födde Anub, och Hazobeba, och de Aharhels slägter, Harums sons. Men Jabez var härligare än hans bröder; och hans moder kallade honom Jabez; ty hon sade: Jag hafver födt honom med bekymmer. Och Jabez åkallade Israels Gud, och sade: Om du välsignar mig, och förvidgar mina gränsor, och din hand blifver med mig, och så skaffar med det onda, att det mig intet bekymrar. Och Gud lät ske som han bad. Men Chelub, Suahs broder, födde Mehir, det är Esthons fader. Men Esthon födde Bethrapha, Paseah och Thehinna, fadren till den staden Nahas. Det äro de män af Recha.
Nej, sitt stilla, jag vill inte höra några artigheter, det kan ni väl förstå, då började jag väl inte på det här viset; jag vet dessutom, att ni tycker om min röst, sådant käns i luften. Nej, det är något mycket viktigare. Vet ni, hvarför jag så ofta bedt, er komma in och höra mig sjunga? Jo, därför att jag tror på ert omdöme; ni är en riktig musikmänniska, inte en musiker af yrket, gudskelof, det skulle inte duga, bara göra mig rädd, utan ni känner för musik ungefär detsamma, som fromma människor känna för religion, och så har ni hört så mycket, de bästa, de förnämsta. Tänker ni på något annat, herr Hoffman, eller hör ni på hvad jag säger? — Jag hör på. — Nå, därför har jag sjungit för er som för ingen annan; jag har aldrig tänkt: där sitter en person, som kritiserar, som bedömer, hur jag tar den eller den tonen — jag har bara känt: han förstår mig, därför kan jag ge hvad jag har att ge. Har det inte varit som ett osynligt band mellan oss, som ingen märkt eller anat utom vi själfva? — Signe! Hon hörde ej hans utrop, lade ej märke till tonfallet i hans röst, hon tänkte blott på hvad hon ville säga. — Ja, ibland glömde jag totalt bort, att ni var inne i rummet! Det var precis, som om jag var ensam, som om jag bara sjöng för mig själf, och därför kan ni bedöma det bättre än någon, bättre än min lärare — säg mig uppriktigt: tror ni det kan bli något af mig? Hon vände sig plötsligen om med en djup suck, som om en tung sten lyfts från hennes hjärta, och såg på honom. Med en häftig, nervös rörelse snodde hon boan kring handen och armen. Han fick behärska sig för att ej taga denna lilla rastlösa hand och föra den till sina läppar, lägga den mjuka armen kring sin hals. — Hvad menar ni? — Tror ni jag skall kunna bli konstnärinna, en värklig, en stor, inte en dilettant, ett oting, en sällskapstalang, utan en konstnär? Jag vill arbeta, jag har energi, jag tycker jag skulle vara i stånd att bryta ner klippväggen här, om den stode i vägen. Hvad säger ni? — Ni har många förutsättningar, en sällsynt härlig röst, ni är ung, begåfvad
Sedan större delen af ståndets ledamöter tillkännagifva sig uti motionen instämma, blef densamma till Bevi/lnings-utskottet remitterad. S. D. Föredrogos ånyo och remitterades till Stats-utskottet följande inom ståndet väckta motioner: l:o af komminister Schagerberg om rättighet för tiondegifvare att få lösa all kronotionde efter markegång; jemte med anledning deraf i ståndet nu afgifna yttranden; och 2:o af prosten Traneus, angående löneförbättring för kontraktsprostarne i Bohuslän, jemte hvad i anledning deraf nu blifvit i ståndet yttradt. S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Lag-utskottet doktor Sandbergs motion om inrättande af förliknings-nämnder på landet, för att bilägga uppkommande tvister af mindre vigt och derigenom minska rättegångarne; jemte hvad med anledning deraf i ståndet nu blifvit yttradt. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet ett af komminister Schagerberg nu i ståndet afgifvet yttrande ^ i anledning af gjorda anmärkningar vid hans lill samma Utskott den 23 dennes remitterade motion, rörande delning af rikets större pastorater. S. D. Remitterades till Stats-utskottet ett af Biskop Heurlin i ståndet nu afgifvet yttrande, i anledning af Kongl. Majrts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående förändring i vilkoren för återbetalning af det till uppförande af nytt rådhus i Wexiö, efter den staden sednast öfvergångua eldsvåda, beviljade låneunderstöd. Prot.-utdrag den 29 December 484-7. 107 Från välofl. Borgare-ståndet. S. D. Förekommo följande bordlagda motioner: l:o af herr Gullström, i fråga om anslag och åtgärder för mossars bringande till tjenlighet för skogsodling (N:o 52). Remitterades till Stats-utskottet. 2:o af herr Sjöstedt, angående underdånig hemställan om några tillägg uti Kongl, stadgan den 29 Maj 1846, rörande försvarslöse och till allmänt arbete dömde personer (N:o 55).
Ehuru föga geni han för öfrigt ägde, var han dock temligen fintlig, då det kom an på att hitta upp sådant, som kunde lända till förargelse, och om han gick den rätta vägen, få vi se. Han begaf sig emedlertid direkte till öfverstinnan. «Ers nåd är verkligen att gratulera, som fått ett par så talangfulla och framför allt belefvade unga män i sitt hus. Jag har hört, att fröknarne mycket skola profitera af dem.» Ett sådan der «jag har hört», isynnerhet när det säges med en viss ton, klingar alltid på ett eget vis i en mors öron; men öfverstinnan tydde det dock ej denna gång på den ofördelaktiga sidan, utan medgaf att det förhöll sig som Jernkrona sade. Då således det första skottet gick bom, måste en ny kula läggas i, med litet mera krut, och Jernkrona fortfor: «jag hörde en reflexion af några fruar här i sällskapet, att hos fröknarne det redan syntes frukter af det poetiska umgänget, och vi, prosaiska menniskor, kunna blott beklaga, att vi derigenom bli ställda så mycket i skuggan.» Öfverstinnan rodnade till, men fattade sig, och bad blott Jernkrona förklara sig tydligare. «Det är måhända orätt af mig, att yttra mig i en sådan sak, emedan jag inte förstår den,» sade Jernkrona, «och erkänner derföre rätt gerna att det är mitt fel att jag inte förmår följa med i den sublima flykt, fröknarnes konversation nu tar, emot då jag hade den äran att vara tillsammans med dem sist. Jag kunde inte emotstå frestelsen att för några ögonblick sedan vara en hemlig åhörare till ett samtal, som föreföll emellan fröken Celestine och herr Albert. Det var riktadt emot ståndsfördomar, fördomar mot mesallianser, och Gud vet icke allt hvad för slags fördomar, och om jag också må tillstå, att jag inte fann mig öfvertygad, så kom sådant åtminstone ej af brist på vältalighet hos profeterna för de nya lärorna, ty talet hade sannerligen en öfversvinnelig flykt, och fröken Celestines inspirerade utseende tillkännagaf, att hon uppfylldes af sublima tankar.
Adelns sjelfskrifvenhet skal uphöra, väl velande, alt sedan denna rättighet en gång försvunnit ifrån detta Stånd, den aldrig mer skall kunna återtagas, och alt man, blott man hunnit så långt, snart skall lyckas att för alltid beröfva R. o. Ad. den andel i lagstiftningen som della Stånd f. n. eger och som Adeln nu söker att på de grunder Utsk. framställt, för framtiden bibehålla. Jag beklagar djupt den stund då Coust.Utsk:s förslag varder antaget, emedan R. o. Ad. då oåterkalleligen brutit stafven öfver sin existens, och framtiden skall nog visa, att min förutsägelse i detta fall kommer alt gå i fullbordan. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag skall icke länge uppehålla Ståndet, emedan jag begärt ordet endast derföre, att min tystnad icke må orätt tydas, och för att om möjligt söka förkorta öfverläggningen. Hvad jag i hufvudsaken tänker, bar i tryck meddelats såväl Utsk., som allmänheten, och det är Ståndet nogsamt bekant. Jag står i min mening fast, fastare så att säga för hvarje dag, och är nöjd att i tid hafva uttalat min mening, oaktadt det ogillande för hvilket jag derigenom blottställt mig. Derpå har jag varit beredd, men jag hade icke väntat mig att blifva af en sjelf - 232 Den 27 Maj e. m. skrifvenhetens förfäktare så alt säga klandrad derföre, att jag varit opartisk nog att framhålla sjeifskrifvenhetens och bordens fördelar. Till min tröst får emedlertid lända, att mitt arbete blifvit åberopadt å båda de motsatta sidorna, nemi. af Frih. Raab å ena samt Hr Printzensköld å den andra. Detta förhållande torde åtminstone visa att jag icke utan framgång bemödat mig vara oväldig. Klandrets obehag är dock ringa, mot del som härrörer från min fruktan att sjeifskrifvenhetens vidhållande och de ofrälse embetsmännens utestängande skola bringa fäderneslandet i olycka.
Län, hvilka till Läns-Lazarettet i Carlskrona, genom Gurhaa-afgiCt* ärligen lära bidraga med ett belopp af omkring 3,000 R;dr Bise, öro; i anseende till dess aflägsenhet från sistnämnde Stad, fega 1 tillfälle att iå sine sjuke derstädes vårdade, men Carlshamn deremot ligger nästan i medelpunkten alf Brak ne och Listers Härader, samt denna Stad redan eger ett mindre sjukhus, underhållet genom omsorg och bidrag af några bland Stadens invånare, ett serskildt Curhus alltså måtte, i förening med nvssberörde sjukhus, varda i Carlshamn inrättadt, för alt begagnas ef obemedlad^ och andra sjuke inom nämnde Stad och Sölvitsborg, jemte Bräkne oeh Listers Härader, samt dertill anslås den Curhus-afgift, som från berörds Städer och Härader utgår, jemte behörig andel af befintlige inventarier och förråder vid Länets gemensamma Curhus-mrättning i Carlskrona. Då Curhus-inrättningarnö måste anses för hvarje Läns invånares tilIhÖrigheter, såsom tillvägabragle för deras behof och åtminstone till största delen af dem bekostade genom de årliga bidrag, sorn dertill erläggas lör hvarje mantalsskrifven person, anser Utskottet Blekinge Läns invånares enskildta rätt vara beroende af den ifrågasatta anslalten, på ett sådant sätt, att förslaget icke kan blifva föremål för Rikets Ständers pröfning hvarföre Utskottet hemställer, att motionen lemnäs utan afseende; hvilket dock Rikets Höglofl. Ständers egen pröfning härmed vördsamt underställes. Stockholm den 3o April 1840. Jtih. till R. St. Prat. 1846* 8 Sami. 7 Béft. I a Ålim. Besv.r och Ekon.-Utslottets Utlåtande, N:o 2 0. N:o 23. Ant. till Exp; Utst. den 7 Maj', tl. 3 e. m. Utlåtande, i anledning af vackt motion om förändring: i sättet att efterlysa brottslingar.
ÄN BAKTERIEDÖDANDE FÖRMÅGA alla ANDRA I HANDELN FÖREKOMMANDE DYLIKA PREPARAT TABELLEN ÄR STÖDD PÄ I STOCKFörsäljes af alla välsorterade parfymHOLM ANSTÄLDA UNDERSÖKNINGAR. Getterj / ajen? / Svpr / ^e för Parft / mpr / e-ry / ltfö / n fin / / os from, Norrbnép ?:£S /, StocA / ?oJm. G. TYFOIDBAKTERIER DÖDAS PÅ Ny fläcktvål Quillaia oöfverträffad. ÄR EN NY FLÄCKTVÅL, SOM BORTTAGER ALLA FLÄCKAR T. O. M. BLÄCK, UTAN ATT SKADA TYGET. MED Quillaia-tvcUen TVÄTTAR MAN SJÄLF PA NÅ- » RA MINUTER SINA glacéhandskar OCH LJUSA SKOR. TVÅLEN FÅR ÅTERLÄMNAS OM DEN EJ HÅLLER HVAD SOM LOFVAS I PROSPEKTET. SÄLJES HOS C. F. DUFVA, DROTTNINGG. 41, HOS NORDLINGS PARFYMAFFÄR BIBLIOTEKSGATAN 11 SAMT HOS DE FLESTA SPECERIHANDLARE I STOCKHOLM. SÄNDES TILL LANDSORTEN MOT INSÄNLANDE AF 1 KR. I FRIMÄRKEN TILL J. MALM, STOCKHOLM. (G. 2 % » 5 % B 50 / o » 50 % » DENTOLIN GAHNELIT STOMATOL AZYMOL ASEPTOL VADEMECUM Tulseboda Brunnsoch Badanstalt SAISON 1 JUNI — 1 SEPTEMBER. SVERIGES BILLIGASTE FULLSTÄNDIGA KURORT. I SKOGRIK OCH NATURSKÖN TRAKT, 500 FOT ÖFVER HAFVET. HÄRLIG LUFT.