Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta Utsk:t ansåg derför rättast och mtd billighet förenligt att tillsvidare medgifva rättighet att idka bränvinsbränning äfven med småpaunor, och valde derför den utväg, att indela bränvinsbränningen i tvenne klasser; den ena, som fick begagna hvad redskap som helst och tillverka ett visst belopp bränvin, begränsadt af maximum och minimum pr dag; den andra, som inskränktes till Den 26 Mars e. m. redskap af viss form oell storlek, samt beskattades efter tariff pä dess afverkningsförmåga. Detta Utsk:ts förslag till E. St:r Lief af dem antaget under förutsättning att småpannorna skulle småningom af sig sjelfva försvinna och handteringen öfvergå till fabriksnäring. Jordbrukaren gjorde dervid visserligen en upoffring af pekuniär vinst, men då denna vinst var oskiljaktig från det onda. som ett öfverhandtagande bränvinssupande medförde, tvekade man ej att göra denna upoffring för det allmänna bästa och till vinnande af fördelar, som en förbättrad moralitet medför. En stor del af ledamöterna i Utsk:t, äfvensom af R. o. Ad., var väl öfvertygad att den afverkningsförmåga, som åsattes den till form och storlek begränsade redskapen, var lägre än hvad som vid med omsorg skötta bränneriet kunde åstadkommas, men man ansåg dock bäst att intill nästa riksdag, då en på erfarenhet grundad öfvertygelse skulle vinnas, snarare antaga den lågt föreslagna tariffen, än att yrka höjning under motstånd. Oaktadt således afverkningsförmågan blef allt för lågt åsatt och skatten i följe derutaf vida mindre än vid de större bräunerierna, minskades likväl, redan första året efter det att den nya författningen trädt i verksamhet, småbränneriernas antal ifrån cirka 35,000 till cirka 4,000. Snart började likväl bränvinsbrännare inse att afverkningsförmågan var mycket för lågt åsatt, derpå antalet åter 1856 ökades till 5,138 och 1857 till 5,402.
Du torde ledsna att höra alla dessa omständigheter så noga uprepas. En kallsinnig åskådare njuter ingen ting vid åfynen af tvänne älskande, och oagtat din vänskap för mig, skall du, kan hända, icke deltaga i händelser dem du anser af ringa värde? – af ringa värde! – Gustaf! – agta dig att tänka denna hädelse. Det gifves ingen ringhet i det man dyrkar, och ömhetens föremål blifva aldrig utan värde. Hvad är guldets och diamantens dyrbarhet annat än en stämpel af inbillningen, och äger icke hjertat samma rätt att förädla? Vi beundre de lämningar af fornåldren, som undangått tidens förödelse och skänka oss en påminnelse af försvundne slägter; men dessa skatter af känslan som tidehvarfvets flygtighet icke kunnat förstöra; men dessa tecken af oskulden, som påminna oss att människjorne varit skapte till sällhet, dessa äro toma, osmakeliga, för mängden som icke begriper dem, för brottslingen som föragtar dem. – Jämförom då deras förhållande; Finnes det någon moralisk nytta i ett prål som blott förnöjer våra ögon? Ack! det är endast själens intryck som dana vår sedlighet, de rörelser som binda oss fastare vid dygden äro de som mäst förtjena vår vördnad; och hvilken ädel gerning, möjlig för människjo förmåga, skulle icke begås af den sanna kärleken? hvilken frestelse, segrande öfver sinlighetens begär, skulle icke undvikas af honom. ELFTE BREFVET. I förrgår landsteg jag på tysk botten, och i dag har jag kommit till mitt bestämda ställe. Herr Merensson lefver ännu, – döm om min glädje vid denna underrättelsen. En skicklig Läkare, som jag fört med mig ifrån Stralsund, ger mig till och med hopp att han skall bli återstäld. Likväl har jag ännu icke fått se honom; man påstår att det icke kan ske på några dagar, emedan den sjukes lättrörda temperament icke skulle uthärda en häftig glädje, hvaremot man tror sig kunna draga mycken nytta af min ankomst, om man småningom bereder honom därtill. Jag skrifver i dag till Herr Haller. Emedan du flera gånger har sagt mig att jag bör sluta min Roman på det vanliga sättet, har jag afgjordt att följa ditt råd.
Uäns innevånare meddeldte Uån, Jude Herr Biskopen Doctor Almqvist anfört, att Herr Doctoren och Biskopen för sin del tillstyrker Högvördiga Prest-Ståndets fullkomliga bifall till Stats Utskottets yttrande, att af de till Norroch Westerbottens Uäns innevånare i Hernösands Stift af Stats-medlen utlånte Den 2 Juli. 407 utlånte so,000 R:dr Banco, hälften eller 2 5,000 Itrdr Banco måtte efterlåtas, men med den uttryckliga anmärkning, att. i händelse, vid noga och opartisk granskning, skulle befinnas, att om och sedan de verkligen behöfvande erhålla ett större eller mindre afdrag å deras skulder, ändock något öfverskott skulle befinnas af ofvan» nämnde eftergifne 25,000 B.;dr Banco, samma öfverskott, efter underdånigt till Kongl. Maj:t ingifvet förslag af Länens Höfdingar, matte fa anslås till en fond, hvaraf årliga rentan kunde användas till landets odling eller andra behof, hvilkas afhjelpande allmänt väl och mensklighet mest påkalla; och hade Herr Doctorn och Biskopen begärt, att denna anmärkning måtte till StatsUtskottet remitteras, heldst Herr Doctorn och Biskopen hyser det grundade hopp, att då Utskottet redan funnit skäligt, att tillstyrka afskrifningen af nämnde 25,000 R:dr Banco, samma Utskott också måtte inse och tillstyrka , att berörde afskrifvande 2^,000 B:dr matte användas till dessa af ett olyckligt krig blottställda Läns största inöjliga förmon och förkofring: äfvensom Högvördiga Prest-Ståndet, jemte instämmande jräri, beslutat, att Betänkandet skulle med ofvanstående anmärkning till Stats-Utskottet åtefrem itteras.
Generalpoststyrelsen förklarat sig vilja för framtiden medgifva, nemligen från omkring 23 öre pr ® vigt till 5 öre pr fE; så synes allt skäl vara för handen att, genom förnyade försök, när omständigheterna dertill äro gynnsamma, söka vinna en större erfarenhet om de relativa kostnaderna vid uppköp af silfver i London och i Hamburg. Hos Banko-Fullmäktige har ock under innevarande sommar fråga förevarit att ytterligare på försök från London indraga silfver för 10 å 20,000 £ St., men detta har, så vidt Revisorerne känna, ännu icke kommit till verkställighet. § 9. Inköp af Från London har införskrifvits guld till värde: guld enligt faktura d. 7 Evalveradt till Svenskt Riksmynt efter den, vid tiden för guldets införsel, af Banken vid vexelförsäljningar betingade kurs för korta vexlar, R:dr 17: 80., motsvarar of vanberörde belopp R:mt R:dr 375,738: 79. hvartill ytterligare böra läggas kostnaderna för transport från Hull öfver Göteborg till Stockholm m. m » » , 556 : 03. då hela kostnaden befinnes utgöra R:mt R:dr 376,294: 82. Guldet har, enligt Kongl.
Om man jemför försäljningsvärdena uti orterne med taxeringsvärdena och gör en beräkning af den tillökning som i taxeradt jordvärde skulle uppstå, i händelse taxeringen öfverensslämde med verkliga värdet, så skulle man få se att denna tillökning uppginge till minst 200 millioner. Med ett sålunda rättadt texeringsvärde kunde egare-bevillningen på hvarje 1000:de nedsättas och jemnlikhet uti denna beskattningsgren vinnas. Men en dylik åtgärd kan svårligen ske af R. St. omedelbarligen, och ej heller af K. M. beredas utan R. St:s derom gjorde begäran. Jag föreslår derföre: att R. St. måtte genom und. skrifvelse hos K. M. anhålla, att K. M. täcktes låta infordra, från alla domsagor i riket, uppgifter på de egendomsköp å hvilka lagfart egt rum under sednaste 5 åren; samt låta jemföra köpesummorne uti dessa uppgifter med de i taxerings-längderne uppförde värden för samma hemman och lägenheter, hvilka uppgifvits hafva gått uti köp, och uträkna beloppet af skilnaden för hvarje köp; samt att derefter K. M. täcktes låta uppgöra en beräkning, som utvisar hvad summan af taxerad jordegendom inom hvarje län skulle utgöra, om samma egendom vore taxerad i öfverensstämmelse med det verkliga förhållandet, som förenämde skillnads-uträkningar beteckna för länet i det hela. Om dylika beräkningar tillvägabringas, blifva R. St. vid en annan riksdag i tillfälle alt bestämma minimi-tariffcrne för taxeringen af jordegendomsvärdet inom länen med sakkännedom och noggrannhet, samt i rättvist förhållande länen emellan, hvilket annars torde vara ogörligt. Jag anhåller om remiss af detta förslag till Bevilln.Utsk. Frih. Raab, Adam Christian: Då det lider så nära till riksdagens slut, vill jag icke begära denna vigtiga motions bordläggande, utan önskar tvertom all framgång åt densamma, emedan den bestämdt kommer att bereda möjligheten af en bättre egendomarnes taxering. Slen jag beder att till Dtsk. få beledsaga denna motion med en anmärkning.
Priserna på jordbrukets alster äro i allmänhet icke lägre än de förr varit, utan tvärtom, de äro högre. Och alla officiella uppgifter, liksom all enskild kännedom om förhållandet, bevittna att produktionen är i ständigt stigande. Huru kan föröfrigt det påståendet försvaras, att vi här hemma på vår egen marknad icke skulle kunna uthärda täflan, då, såsom en annan talare redan anmärkt, man har det slående faktum för ögonen, att vi under en föfjd afår, i stor skala, med framgång kunnat uppträda bland spannmålsproducenterna på den utländska marknaden. Hvad jag nu haft äran yttra ang:de spannmål,• gäller till största delen äfven i fråga om ladugårdsprodukter. Det är visserligen sannt, att i detta afseende den olikhet förefinnes, att en ansenlig import af dessa sednare eger rum. Men jag ber att dervid få erinra, dels att en ej obetydlig export, synnerligast af kreatur, går landvågen till Norige, utan att vara synlig i tabellerna, dels också att den åberopade importen ingalunda bevisar att produktionen inom landet aftagit. Tvertom! Den 27 Maj f. m. äfven här instämma alla uppgifter deruti, att den inhemska produktionen ganska mycket ökat sig. Men då, oaktadt detta, en stor import erfordras för att fylla beliofvet, så bestyrkes derigenom endast, hvad man också ganska väl vet, nemi.: att förbrukningen af dessa varor inom landet högst betydligt tilltagit. Och häruti ser jag lör min del ingenting ondt eller oroande. Detta förhållande utgör deremot i min tanke en ganska glädjande företeelse, ty det bevisar i sin ordning, alt den arbetande befolkningens lefnadsvilkor förbättrats; och jag kan då icke i den omständigheten, att vår egen produktion ännu är otillräcklig i förhållande till förbrukningen, finna någon giltig grund att minska tillgången eller uppdrifva priset på förnödenheter, hvilkas behöflighet just genom importen bevisas. Men ett 'hufvudskål, som den värde reservanten, och jemte honom många andra, åberopat för införandet hos oss af tullar på spanmål och öfriga landtmannäprodukter, är andra länders exempel.
Herr Grefwe» och Ordföranden tillkänna» gaf, att Oeconomie - Utskottets Betänkande skulle näst* kommande Fredag till Ventilation företagas. Den Ii April. 843 Föredrogs A nyo Stats» Utstottets den 6 dennes pä bordet lagda Memorial, angående underhäll för Hennes Mant Swerigcs nu warande Drottning i den händelse, Hennes Mant skulle uti Enke-Ständ blifwa försatt; hwilket Memorial genast uppä gjord Propo, sition Bifölls. Derefter företogs Stats - Utstottets förledne gärdag pä bordet lagda Memorial, innefattandes swar pä garda Anmärkningar ivid Utstottets Betänkande, rö« rande indragning af Klubbar och Tafflar. Herr k^orcksnsrnlps, ^.ullers. Under förhopp» ving, att wälmeningen icke utaf nägon inom detta Scimhällc benämnes såsom enwishet, fär jag äter yttra mig uti ett ämne, som wisierligen wacker Allmänhetens uvsccnde och fleras misinöje, dä kvstnaderne till Ständens Klubbar och Tafflar komma till desi kännedom och hwarwid densamma wisit icke gillar den blott för gamla wanors stull. Stats-Mstottet har än framgent ansett nödige 4 särskildta Klubbar, hwilka dock till en del stola päkostas af Ständen sjelfwa. Jag mäste dä för att ej uptaga Ridderstapcts och AdelnS tid begiswa mig frän mina förra pästäendön om en enda, ehuru jag anser detta hafwa blifwit för Riket och Medborgare gagneligare, emedan alla Ständen dä hade kunnat der fä rädgöra samt hwarandra uplpsa, och derigenom enighet blifwit befluten. Hivad äter Tafflarne angär kan jag icke uti Utstottets Betänkande instämma, fastän de sätt en annan form, derigenom att Ständen »vid hwarje Riksdags början stola bestämma kostnaderne.
@umma ©ultimatum 3c:dr 10,898,190. §ili fyllande af 9lifögälbös£entoretS i öfrigt möjliga b ef) of, f>af« me *201 öfmerlemnat åt (Jöåre $ullmägtige i 9ctfögäldS*£ontoret, att eftet fig företeende omftändigljeter, emot obligationer i ©menjFt mpnt, upptaga fförre eller mindre lån, att betalas trud anfordran, efter upp» fägntng eller på beflämd förfallotid; dorf att förfallottden ej blifmer längre än femton (15) år från obltgattonernes utfärdande, odjatträn* tan ej beftämmes t>ögre, ätt till fern procent; (FolandeS ^ullmägtige företrädeSmiS begagna de förenämnde (ånefätten, fymilfa erbjuda för* moneu af en lägre ränta; äfmenfom att någon upplåning emot (Sapis talsrabatt icfe under något milfor må äga rum. 3b(and de utbetalningar, forn innefattas uti den, för DltfsgäldS* SontoretS befjof f>är ofman upptagna, attjlagSsfumma af 1,200,000 3e:dr 93anco, befinnas följande af Dfj bifallna utgifter, anmtfade för beftämda tider: i:o
Landtm, följande stycke ur motionen: »I sammanhang med denna fråga, får jag i största ödmjukhet fästa uppmärksamheten på de mångtusende tunnland torfmossar, som inom våra skogar ligga gömda, på understöd af Statens medel, för undersökning från utlandet af rätta bedrifvande! af torfmossars förädling till brännmaterial, lika med de bästa Engelska stenkol, som härigenom skulle fylla ånbåtsflottans, 62 Den 2 November. jerntrainernas, fabrikernas och enskildtes behof och gifva anledning till export af densamma» ; hvarefter uppropades och yttrade Frih. von Schulzenheim: Just med anledning af detta tillägg, hade jag önskat att få yttra mig. Då jag anser att vid denna Riksdag sparsamhet i främsta rummet bör göra sig gällande, önskar jag att ifråga var: de förslag icke måtte vinna något afseende, samt anhåller, att detta mitt yttrande måtte till Utsk:t få medfölja. Öfverläggningen ansågs fulländad, och motionen, jemte det nu afgifna yttrandet, remitterades till Allmänna Besv.- o. Ekon.Utskrt. Just:s 2:ne prot.utdr., ang:de de af Frih. Palmstjerna och Hr Montgomery i detta plenum väckta förslag och R. o. Ad:s i anledning deraf fattade beslut, hvarefter föredrogs oell uplästes ett från Högv. PresteSt. ankommet prot.utdr., hvilket, enär detsamma innehöll en inbjudning till de öfriga St:n att biträda ett beslut i enahanda syftning som det af R. o. Ad. uppå Frih, Palmstjernas framställning, redan fattade, ej ansågs erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne. Gr. Anckarsvärd, Carl Henrik, upläste följande motion : Fyratiofem år äro förflutna, sedan den så kallade Noriges förening med Sverige å bane bragtes.
Maj:t begärt årligen 7 tunnor eller 44 kubikfot 1 kanna säd; och då af Statsråds-protokollet inhemtas, att berörda kyrka, som för närvarande i vinoch byggnadssäd uppbär endast 6 tunnor 20 kappar korn, jemväl med den begärda tillökningen, kommer att erhålla mindre, än provinsens kyrkor i medeltal uti ifrågavarande hänseende uppbära, äfvensom att kyrkan, i anseende till nu pågående laga skiftesförrättning, hvari prestbordet ingått, redan iråkat en skuld af 1,303 Ridr 93 öre, hafva Rikets Ständer för ifrågavarande ändamål beviljat äskade 44 kubikfot 1 kanna oindelt spanmål årligen. Resestipendier samt läroböckers och larda verks lifgifvande, 78:o Med tillkännagifvande, det E. K. Maj:t ville till Riksgälds-kontoret öfverlemna f. d. Kansli-styrelsens handkassas kapital, 13,500 R:dr, jemte derå upplupna odisponerade räntemedel, har E. K. Majit begärt att det för ofvanberörda ändamål uppförda anslag, 15,600 Ridr, måtte förhöjas med 4,400 R:dr.
Då emellertid detta stadgande föranleder till göromål, som lill en del äro öfverflödige, enär ganska ofta smärre förändringar af redskapen vidtagas, och det i sådan händelse är fullt tillräckligt, all den skedda förändringen beskrifves, har andra momentet i § 60 erhållit den med afseende härå förändrade lydelse, förslaget innefattar. § 62. Då sista punkten uti t:sta momentet af denna § skulle kunna tydas derhän, att distillerings-idkare, som i § 20 omförmäles, om han missbrukat sin dislillerings-rättighet till oloflig bränvins-tillverkning, icke vore underkastad annan påföljd, än alt hafva förbrutit dislillerings-rättigheten, hafva Rikets Ständer ansett nödigt att åt ifrågavarande lagrum gifva den förändrade lydelse, förslaget innehåller. Enligt 2:dra momentet i § 62, skall tillverknings-afgift och böter för lönbränning med enkel redskap beräknas efter redskapens pannervmd och afverknings-förmåga, hvilket väl låter sig göra, då redskapen (ages i beslag, men icke i händelse densamma, såsom ganska ofta inlräffar, blifvit af lönbrännaren på förhand undanskaffad. Derföre och emedan ingenstädes i förordningen finnes omförmäldt huru då skall i afseende å algiltens och bölernes beräkning förfäras, hafva Rikets Ständer beslutat, att om lönbränning skett med enkel redskap, men redskapens storlek icke kan utrönas, afgifleu bestämmes lika med den, sorn för högsta tillåtna pannervmd är stadgad. § 67. Enär bräilvins-tillverkare otvifvelaktigt kan på många andra sätt, än de i denna § uppräknade, undansnilla afgift, som för bränvins-tillverkning bör utgå, och uti § 81, der ansvar stadgas för kontrollör, sorn är i sådan förbrytelse delaktig, förekommer uttrycket ”främjar tillverkares försnillning af den afgift han erlägga bör”, hvilket uttryck omfattar alla möjliga fäll af försnillning, samt det ingalunda kan hafva varit lagstiftarens mening, alt låta hufvudmannen i dylik förbrytelse undgå ansvar, hafva Rikets Ständer Expedilions-U/skotlets Förslag till underd.
R:dr årligen för åren 1852 med 1865, och 39 R:dr för år 1866 » Hemmansegaren Anders Germundsson, för ett dylikt arbete vid hemmanet Rephult i samma socken, å 1,118 R:dr, dito dito af 89 ll:dr 21 sk. 1 r:st. dito för dito, och 44 R:dr 34 sk. 7 r:st. för dito » förre Gästgifvaren Anders Gabrielsson, för utdikningsarbete vid hemmanet Elmhult i samma socken af sistnämnde härad, emot årlig inbetalning af 8 procent å Transport: 5. 1,936,183: 28. 4. 2,306,357: 20. 2. 2,393: 39. 5. 2,207: 18; 7. 13,983: 36. — 12,228: 25. 9. 3,459: 34. 1. 3,193: 27. 3. 5,520: 4,560: 825: 693: 975: 819: 1,117: 47. 7. 939: 5. 5. 1,964,458: 41. 5. 2,330,998: 1. 2. — 34 — Transport: hela lånesumman 1,592 R:dr under I4J år efter 1850 års slut, hvarvid räntan beräknas efter 2 procent till deltagarne i aftappningen af Slenhults, Mellanoch Mexarp-sjöarne inom Qvenneberga, Slätthögs och Mistelås socknar af samma härad, ernoi dito dito efter 1857 års slut » dito i aftappningen och sänkningen af sjön Möckeln inom Albo och Sunnerbo härader, emot dito dito » vederbörande strandegare, för aftappningen af Rinkabyoch Barnesjöarne inom Konga och Kinnevalds härader, emot dito dito efter 1859 års slut » deltagarne i aftappningen af Tomsjöar ne i Dädesjö och Furuby socknar af Upvidinge och Konga härader, emot dito dito efter 1861 års slut inom Christianstads län: till deltagarne i utdikningen af 8 myrer inom Örkeneds socken af Ostra Göinge härad, emot dito dito efter 1859 års slut » dito i dito af 6 myrer inom Wittsjö socken af Westra Göinge härad, emot dito dito efter dito » dito i dito af myrer vid Hyngarp och Snärshult inom samma socken, emot dito dito efter dito » dito i mossutdikningar vid Björstorp, Hästhult. och Mörkhult inom dito, emot dito dito efter 1861 års slut » dito i dito vid byarne Gjörbjörnarp, Molleröd, Glimåkra m. 11. byar inom Glimåkra socken och Ostra Göinge härad, emot dito dito efter dito inom Hallanda län: till vederbörande jordegare invid Himble å, för samma ås upprensning, å 4,533 R:dr 16 sk.,
Utgifter: l:o Aflöning och pension 8,905: 46. 2. 2:o Taffelpenningar och arfvoden till Kongl. Kollegii President och Ledamöter samt i och för extra biträde och revision af fondens räkenskaper m. m. 2,941: 8. —- 3:o Extra utgifter i postporto, skrifmaterialier, ljuspenningar m. m 1,926: 42. 6. 4:o Reparationer och diverse omkostnader, såsom Sabbatsbergs fattighusafgift, skorstensfejning m. m. ... 197:40. — 5:o Rikets Ständers RiksgäldsKontor, enligt Kongl. Brefvet den 9 November 1841, 14,000: —* — 6:o Afskrifning af åtskilliga osäkra fordringar, på grund af Kongl. Brefvet den 24 October 1845, 13,785:22.11. 41,757: 15. 7. Då vinsten på diskonteringen år 1845 blir Balans till år i8/f6. Skulder: l:o Till Rikets Ständers Rank, Kongl. Kommerse-Kollegii kreditiv för Manufaktur-Diskonten, emot 3 procents årlig ränta å begagnadt kapital, 1,500,000: • Agrell. 20 Bilaga Lit. B. Kapitalslut öfver Manufaktur - ©ebet Balans frän år 1845. Skulder: l:o Till Rikets Ständers Bank, Kongl. Kommerse-Kollegii kreditiv för Manufaktur-Diskonten, emot 3 procents årlig ränta å begagnadt kapital, 1,500,000: — •—• Credit Balans från år 1846. Tillgångar. l:o Behållning i Rikets Ständers Bank å räkningen N:o 5 med — Upplupna räntor. 1,811:23. 1. -104,226:41. 1. 3:o Osäkra Fordringar: a) Manufaktur-Diskontlån b) Förlagslån.
S. D. Den 2Z Januari!. 949 S. D, I anledning af Riksens Högloft. Ständers BaneoMrskotts utr Protocolls Utdrag al nästledne pardag gjorde anmälan att den os Riksens Högloft. Ständer wid 1800 ars Riksdag föreffrjsne Rewisflon öfwer Niks-DllconttWerkecs förwaltning, hwarun en Ledamot af hrvarje RiksStänd bör deltaga, i början of instundande Februari! Månsd kommer ett företagas, beflöt PresteSköndet ott om walet as dest Fullmägkig wid berörde förrättning foga skyndsam anstalt; hwarom wördsum och wänlig underrättelse skulle de Respective MedSkänden samt Banco-Uljkottet lemnäs. Or supra. Lx krorocvllo fl. o. ^imrzvistd Utdrag afprotocsller, hällek hos HZgwörOrge preste Grandet den i z Ianrrarii r8ro^ SDHwad Riksens Högloft. StänderS StatS-wskott uri Memorial of den 2 t denna mänad, ynrot och hemställ, angäende arfwoden lök Högloft. Rrdderskapet och Lldelns, Preste Ständets, ochWälloft Bvrgare-SrändekS Secreterare, Eank^ lier 06) Wakt Betjening wid innewarande Riksdag, blef af Prestr Ständer till alla delar bifallitMen som hos Hederwärda Bonde-Ständet ätstilliga anmärkningar dlifwit gjorde emot Utskottets Förflag kill aflöning för samma Sränds Secreterare, Coniz» lieoch Wakl-Betjenilig, bcflöt Ständer, att mi denna del injörwänta Slott Urffoktetö ytterligare Bejakande. Härom ffulle n ördkm och wänlig Ridd. och Ad. Proc. 5. B. M 79 » 9Zc> Den 2Z Januani. underrättelse lemnäs de Rsspective MedStänden samt StatöUljkottet.
Af beredda hudar och skinn belöpte sig införseln under hvartdera af de tre förstnämnda åren till respektive 16,824 skålpund, 109,479 skålpund och 166,482 skålpund samt uppgick under år 1864 till 308,439 skålpund och intill sagda tidpunkt år 1865 lill 326,592 skålpund. Den omständigheten, att Svenska statskassan, enligt jemväl företedda uträkningar, derigenom under år 1862 undandragits en tullinkomst af 13,924 R:dr och under år 1863 af 24,162 R:dr, vöre väl af jemförelsevis underordnad vigt, ehuru dervid icke borde förbises, att detta sätt att eludera mellanrikslagen ännu vore i sin början. Det betänkjigaste syntes ligga deruti, att en Kongl. Författning kunde och finge begagnas till täckmantel för ett uppenbart lurendrejeri, så att Norrmännen, — som, när fråga vore om införseln lill deras land, högljudt beklagade sig öfver den tull-lindring, mellanriks lagen medgifver, och lade alla möjliga hinder i vägen för samma införsel, — till lätes undandraga sig all tull å de varor, som af deni på nämnda sätt till Sverige infördes. Under det stadgandet uti 5 § af 1825 års ofvan åberopade Kongl.