Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St. en förmån, som Stånden vid föregående riksdag åtnjutit, nemi. den, att hafva tätare plena för att remittera motionerna; och sedan de blifvit remitterade, finge Utsk:n med så mycket större verksamhet fortsätta sina arbeten. Jag tror det vara mindre lämpligt, att vi skola sammanträda endast tvänne gånger i veckan , då vi hafva 270 motioner på bordet; och att vi först böra handlägga dem, på det att Utsktn sedan må arbeta. Gr. Frölich: Jag har endast begärt ordet, för att bestrida all bordläggning af mitt yttrande. Det har icke varit min mening att framställa det såsom en motion. Mot den praxis, Frih. Cederström sökt införa, att, så snart en ledamot framtradt med ett yttrande, begära det på bordet, får jag nu för alltid protestera, såsom stridande emot våra former. Frih. Cederström: Det är icke i aniedn. af Gr. Frölichs protest, sorn jag begärt ordet, men derföre att det fallit honom in att påstå, att Hr von Heijnes yttrande skulle kunna upptagas, oaktadt det blifvit begärdt på bordet. Hade Gr. Frölich instämt med Hr von Heijne, och Hr von Heijnes motion fått hvila på bordet, men Gr. Frölichs blifvit upptagen, hade saken, emot hvad lagen bjuder, sedan den blifvit bordlagd, formvidrig! blifvit upptagen. Samma förhållande är det nu, då Gr. Frölich behagat föreslå en modification uti Hr von Heijnes motion; den är äfven begärd på bordet, och lärer icke af Landtm, eller någon annan ordför. kunna föredragas uti annan ordning, än den blifvit framställd. Hr von Heijne: Om jag icke hade betänkt mig bättre, innan jag framställde mitt förslag, än att jag skulle trott del, innebära hinder, dels för K. M:ts sednare propositioner, och dels för enskilda motionärers önskningar om förökade anslag; hade jag trott mig på något sätt förnärma rätten för dessa att i andra rummet komma i åtanka, så skulle jag 28 Den ii Mars f. m. icke hafva gjort min framställning. Det är i afseende på K.
(942) E F T E R M E D 1 0 A F J U L I önskas några veckors inackordering i en bildad familj pålandet, helst nära Stockholm, af en schweitzisk lärarinna. SOMMARVISTELSE PA KINNEKULLE. B ä s t a referenser. Svar till Fru Monthan, Törnsäter, Gössäter. Svar m e d uppgift å referenser, kommunikationer m. m. torde inlämnas till Portvakten, Norrmalmstorg n:r 1. (916) AT SALTSJON, med högst en timmes ångbåtsresa från Stockholm, önska tre damer inackordering under s o m m a r e n. Svar till » B. E. S. H. », tidn. Iduns B y r å. tillförsäkrar på fördelaktiga villkor utmätningsfria pensioner åt änkor och barn eller andra efterlefvande meddelar dessutom lifränte-, kapitaloch testaments-försäkringar i olika kombinationer. O B S. Afven genast börjande lifräntor. tHF " All bolagets vinst tillfaller de förP MS-ANNONSERNA antingen i form af höjda pensioner Sparkassa 5 L proc. säkrade eUer nedsatta försäkringsavgifter. Hufvudkontor: Strömsborg, Stockholm. Aktiebolaget återfinnas i innerarket! Stockholms Privat-Assistans. TCNFTPP Vattenkur Bank&amp; Hufvudkontor * anstalten 1 1 O. Riddaregatan 1 1 A. I L L E N F L I C K A, fr. godt hem, s o m ämnar gå i högre klass i Ahlinska skolan, önskas en rumskamrat, helst fr. Ahlinska el. Inackord. Bergsgatan 18, Sthlm. Fru A. Lindencrona. T (S. T. 39876) Tänk på de dina! Allmänna » &gt; — Pensionsförsäkringsbolaget Drottninggatan 6. Hushållsräkning 5 %. Jacobson. T Vattenkuranstalt Beställningar utföras skyndsamt och t ill billigaste priser. Il !us ' rerad priskurant sändes, da enkelt porlo bifogas. VELOCIPEDER narväxt Rikst. Gustaf Wiséns Bokhandel, Östersund. alla sorters S t o l a r, såsom sals-, f ö r - Nationalocb Olympiagat. Clara (S T A.
Man har ansett som en förbättring det tillägg, som Utsk.-t gjort till komiterades förslag, att från hvad gäldenären kan ärfva eller förvärfva, afdrag må göras för all kostnad till förlag, jemte gäldenärens. hans hustrus och oförsörjda barns nödiga underhåll. Men pä hvad sätt skall det bestämmas, huru mycket han behöfver till sitt förlag, och hvem skall gifva honom förlag, oin ej konkursmassan sjelf? Ty icke lärer någon utom densamma vilja göra upoffringar. som ensamt skulle komma de gamla borgenärerne till godo, och utan alt förlagsman nen egde någon rätt att göra anspråk på återbetalning utur de tillgångar, som kunde genom förlaget beredas. Resultatet blefve fördenskull i de allra flesta fall, att, det principvidriga stadgandet medförde obehag och trassel, icke blott för gäldenären, utan äfven för borgenärerne. Man säger, att gäldenären får sitta i lugn och ro; men det är just en skön ro, då, enligt hvad Gr. Sparre sjelf förespeglat, sysslomännen kunna när som helst afbryta densamma genom att låta verkställa utmätning, så snart cessionanten förtjenat litet mera än lian kan äta upp för dagen. — Man har påstått, att denna § måste antagas derföre, att vi redan bifallit en föregide, som innehåller att gäldenären är skyldig att med allt, som han framdeles kan ärfva eller förvärfva, svara till fulla gälden; detta är också alldeles rätt, men fullgörandet af en sådan skyldighet befordras enligt min tanka just derigenom att man låter gäldenären förblifva i lugn besittning af hvad som kan tillfalla honom under konkursen, och att han får sjelf i otvungen verksamhet förkofra detta. Om dessutom, enligt hvad Gr. Sparre synes opinera, det enligt nu gällande lagskipning är sysslomän i konkurs medgifvet att, äfven under det denna varar, göra exsekution af gäldenärs nya tillgångar, så bör väl sådant göra tillfyllest. Det utestänger åtminstone icke de nya borgenärerne, sora gifvit förlag, att äfven vinna någon tillökning i dessa tillgångar. Att, såsom Gr.
Ja; men Friherre va Oscr, (larl, yttrade sig frukta, at det blefwe swart at fatta saken i sit sammanhang, Utan at hela Betänkandet uplästes. Da flere häruti instämde blef Betänkandet helt och hållet uplast. Herr ve^onlkolpe anhöll-at de as honom gjorda anmärkningar mätte blifwa iakttagna. Friherre Vs 6esr ansag detta af Oscanamis-Uiskottet upgifna ?rojeL!: wara pä sa goda grunder byggdt, at han wagade förestå bifall til det samma, och tog sig derjämte friheten proponera, at de derwid fogade särskillda yttranden, sa wäl som de af Herr ve^onstolps gjorda anmärkningar, mätte til 94S Hans Maj:ts Nädiga ompröfninq k underdånighet öjwerlemnas tillika med Betänkandet. Herr Greswen och Landt.Marffalken gjorde häruppå ^roxoliliem^ hwilken med Ja befwaravcs. Uplästss Riddarhus-Utskottets Betänkande öfwer Riddarhus-Arenderna, jamte er krttrocoIlL-Uldraq innehållande cwänne Ledamöters Herrar Lääsrdjelms sch l^erlaervvooäs särfkillda yttranden. Lakes pä Bordet. RiddarhuS-UiskottstS Betänkande öfwer förwaltNlngen af Slifts-Ärenderna upläsies och LadeS pä Bardet. Widare upläsies följande Riddarhiis-UtskottetS Betäickande rörande tilläggningar i Riddarhus-Ordningen: Hörfammasie ^Ismorial!
Jag kan ej heller tro, att de fleste af eder, mine herrar! så fattat min framställning. Jag skulle icke hafva något emot instämmande i den redaction Hr von Troil föreslagit, emedan hon innehåller hvad jag äfven för min del önskar, om jag icke fruktade, att derigenom, på detta rum, göra en ny motion i grundlagsväg, hvilket icke är mig tillåtet. Jag tror icke, att min rätt sträcker sig längre än att söka förekomma eller ogilla det förslag, som Const.Utsk. gjort. Det är derföre jag nödgas vidblifva min förra framställning, nemi. att R. o. Ad. måtte förklara den första delen af förslaget vara onyttig. Det står i 81 §:n Reg.F:n, att förslagen till grundlagsförändringar böra vara högst nödiga eller nyttiga och möjliga att verkställa. Jag tillstyrker, på sådan grund, att R. o. Ad. måtte såsom sin gemensamma tanke förklara den förra delen af Coust Utskcs förslag vara onyttig. Den sednare delen må gerna qvarstå. Frih. Cederström, Jacob: Du jag yttrade mig förra gången, erinrade jag mig icke, att 34 §:n Reg.F:n redan vid innevar. riksdag undergått förändring, i anledn. af den antagna nya organisationen af Statsrådet. Ett annat förhållande med redactionen deraf äger således rum, än våra förfa ttnings-sam lingar utvisa. §:n lyder nu sålunda: ”Statsmini"strarne innehafve Rikets högsta värdighet, och Statsråden "den närmaste derintill. Ledamot af Statsrådet eller af Ju"stitaerådet må icke tillika annat civilt embete bekläda;”, hvaremot, enligt Utsk:s nu gjorda förslag, sista perioden skulle komma att lyda sålunda: ”Ledamot af Statsrådet eller af Högsta Domstolen må icke tillika annat embete innehafva, ej heller till förrättande deraf förordnas.” Jag Den 5 Augusti c. m. frångår således min förra anmärkn. emot förslaget, emedan perioderna i nuvar. redaction icke äro mera än s:ne, och den sednare således verkligen kan undergå en sådan förändring Utsk. föreslagit. I afseende på sjelfva saken instämmer jag i den af Hr von Troil föreslagna redaction lill gemensam tanke.
Tre hundrade Tusende C300,o00) Riksdaler inom 1815 års slut, såsom AmörtissementsFond till realisationens verkställande, enligt 4. uti 1800 års Riksdags-Beslut, och likaledes inom 1816 års slut Tre hundrade Tusende (300,000) Riksdaler, eller tillhopa Sex hundrade Tusende (600,000) Riksdaler. Till Kongl. Stars Contoiret efter Reqvisitiötxer följande Summor: 1:0 De Trehundrade Sextio tusende 360000) Riksdaler, hvilka för 2:ne sista qvartalen af innevarande år 18x5 , uppå årliga Samman af Sju hundrade Tjugo Ta - de Res:anrier uppå 1817 och lorra arens Bevillning, jemte den Ali manna Bevillning, som, enligt 1815 årsEörordning, kommer att utgöras, äfven för innevarande år 1818, skall RiksgäldsContoiret, efter Reqvisitiotier, halla Kongl* Stats-Contoiret till handa följande Summor, nemligen: ilo De Tre hundra Sextio [Tusen (360,000) Riksdaler, hvilka för 2:ne sista Qvartalen af innevarande år 1818 uppå årliga Summan af Sju hundra Tjugo Tusen (720,000'
Axel Oxenstjerna, på sin Konungs befallning, upgjorde för ett ÖfverConsistorium i riket, skulle det bestå af 6 andelige och 6 verldslige ledamöter, hvilka skulle öfverse KyrkoOrdningen, samt, när den af K. M. blifvit gillad, vaka öfver dess efterlefnad och tillika hafva inseende öfver allt klereci i Riket, öfver akademier och skolor, öfver hospitaler och barnhus m. m. Consistorium Generale skulle ock förordna några af sitt medel eller andra att visitera alla skolor i riket och der, tillika med stiftets Biskop, hålla examen publikum; och dessutom skulle detta EcklesiastikColl., som det ock kallades, hafva en egen Fiskal, som årl. borde undersöka alla Consistorii göromål. Instruktrn upsattes 1623 af den erkändt utmärktaste civile embetsman Sverige ägt, efter föreskrift af den ännu märkeligare store Konungen, grundläggaren af vårt undervisningsväsende, men medan Han utom landet undanröjde hindren för dem som ville komma till sanningens kunskap, motarbetade inom landet Biskoparne det GeneralConsistorium, som skulle hafva »tillsyn på dem och deras underlydande, så att, oaktadt förslaget derom 3:ne gånger blef framstäldt i allt antagligare form, det ändock icke kunde genomdrifvas; deröfver, som vi af historien veta, Konungen missnöjd förklarade att Han svor, det Biskoparne, om de något syndade eller otillbörligt komiterade, skulle de föras inför rätta att plikta för gerning sino. Detta lärer dock sedan aldrig inträffat. 200 år derefter, eller 1823, framlade en ledamot af den då tillsatta Komitén för organisation af rikets styrelseverk en berättelse derom, att de brister och missbruk, som skolat genom nämnde Den 3 December e. m. 1G7 embetsverk förekommas, verkligen inträffat, att Consistorierne sjelfva icke visste hvad som i stiftens angelägenheter förefallit, och att det vore en tillfällighet om Regeringen kände det.
Tyvärr var lokalen dock snart fylld, oeh i hundra-, ja, vi tro oss tryggt kunna säga tusental fingo de, som ej i tid försett sig med biljetter, med oförrättadt ärende vända åter vid ingångarna. till tid alla Allt tydde således på, att den varmhjärtade talaren redan på förhand vunnit sin publik för de önskningsmål, han gick att uppställa. Oeh det var en synnerligen distinguerad, en verkligt tow-gifvande samling, som mötte honom — måtte det båda det bästa för sakens framtid och framgång. Bland andra märktes några af de herrar, som inbjudit til! föredragets åhörande, såsom generalmajor Björnstjerna, öfverstelöjtnant Lagercrantz, generaldirektör Wieselgren, riksarkivarien Odhner, förre landshöfdingen Treffenberg, prof. Linroth m. fl. åtföljda af sina damer. Äfven krigsministern frih. Rappe med friherrinna var närvarande. Det kunde synas förmätet, så började talaren, att han hit sammankallat en så stotdel af hufvudstadens förnämsta familjer endast för att tala med dem om deras svaga sidor. Men hvad som gifvit honom mod därtill var den omständigheten, att bakom honom stodo hundra unga män, som trodde hans sak och hoppades, att de bästa elementen inom hufvudstadens familjekretsar skulle vilja gå i spetsen för hela landet med värdiga exempel att reformera vårt umgängesiif till större enkelhet och ett djupare och ideelare innehåll. Dessa unga medlemmar af förbundet » Sveriges framtid », hvilket nu efter en knappt tvåårig tillvaro äger afdelningar vid båda våra universitet, Tekniska högskolan och 1 4 högre allmänna läroverk. flere på män voro Vid studiet af historien finner man, att så Ett för tillfället af e n k l u b b m e dlem M e n o m n å g o t skal l göras, m å s t e m a n e n a fort ett folk skaf at sig de nödvändiga exidramatiskt skämt, hvars innehåll r stensmedlen, ledas de lediga krafterna in p si å g om något bestämdt, ty i annat fall komme författadt de materiel a njutningarnas väg.
Skolans nyttiga verksamhet är väl öfverallt erkänd, men svårigheten att få elever ökas med hvarje år, och denna svårighet kommer otvifvelaktigt att fortfara, så länge skogsafverkarne, med förbiseende af jordbrukets vigt, betala så höga dagspenningar, att ungdomen derigenom lockas att, med förbiseende af skolundervisningens Westernorrlands län. Mejerskor. Jordbruksarbetare. Dagsverkspriser. Väfnadsslöjd. 13 vigt för deras framtida väl, föredraga den ögonblickliga nog stora förtjensten för den mindre, men i längden mera gagnande. Hvarken stuteri eller holländeri finnes inom länet, och icke heller något bränneri. För bildande af mejerskor har Hushållningssällskapet bekostat qvinnors undervisning i mejeriskolor, och en utexaminerad mejerska har blifvit anställd att inom länet meddela undervisning i ladugårdsskötseln. För jordbrukets behof är, enligt hvad förut är antydt, stor brist på arbetare, då de fleste arbetsföra manspersoner, enligt hvad äfven förut är nämndt, använda sig för skogsafverkning och skogseffekters flottning. En mängd Dalkarlar och Wermländingar invandra årligen för att söka arbetsförtjenst, och en mindre del af dessa invandrare användes för nyodlingar, men största delen begifver sig till lastageplatserna, der de erhålla god och tillräcklig arbetsförtjenst. Jordtorpare finnas snart sagdt på hvarje hemman, men stattorpare endast vid bruken. Dagsverkspriserna äro högst olika under vintern och sommaren. Under den förra årstiden kan markegångstaxan i allmänhet anses uttrycka rätta priset, men under sommaren, synnerligen vid lastageplatserna, händer det icke sällan, att dessa priser måste flerdubblas; likasom under bergningstiden jordbrukaren gerna betalar ett dagsverke högre än vanligt, 0111 han ock icke kan täfla med trädvaruhandlaren i fråga om betalningen. Svårigheten att få lagstadde tjenare i husbondens kost och lön ökar sig med hvarje år, likasom tjenarnes fordringar på ökade förmåner årligen stiga. Tjenare, sorn i samma hus qvarblifva flera år å rad, blifva äfven år ifrån år fåtaligare, och sjelfsvåldet stiger i samma mån.
Flickornas intryck af den första balen - karlelien, som kommer ovantadt, starkt, med underbar tjusning, vantan, hopp, lycka, sorg, allt detta &amp; r förtrgffligt tecknadt, dock satts vi Bnnu h6gre afslutningen p&amp; denna kärlekssaga, brytningen med dess lugna, kalla men just derför sil mycket hemskare afgorande, d&amp; orden si6 fAf %ngt begagnas för att bemantla en verklighet, som ej längre kan förnekas, - att karleken ar död och borta - för att aldrig mer aterkommaMen dottrarna i Berleska huset iiro ocksik unga damer, som ha nutidens lust att arbeta och att roa sig. Taflor af hemmets gnabb, bröders kitslighet., pojlsförtjusningar och flicktycken aflösa hvarandra. Under tiden moderniseras detta gamla hus till oigenkiinlighet, tidens ands förkroppsligad i tapetserare, mtibelhaudlare o. d. vandra genom salarna, man gör bjudningar, samlar unga m8lare och man har f %tt en skönhet i huset, dermed ockss en magnet och en fthrgelseklippa. Man ser sorgen, den hemliga gnagande angesten lilgga sin skonings18sa hand pA den ädla husmoderns viirdiga och milda gestalt, man ser mannen skydda siu " värdighetn för hustruns r8dde frigor och allvarliga varningar, man marker den brottsliga t.anken pik tillgreppet först som en dunkel nattlig syc göra sitt intag i direktörens själ. Som sista räddningsplanka kommer slutligen en ganska gjord deus ex machina, en hr Smith f r h Australien, som bjuder p&amp; supéer, blommor och juveler. Ack! s8pbubblan har brustit, familjen Berles namn &amp; s flacladt - lyxen kom och valnitigan försvann. Med undantag af direktörens sista stunder - en masterligt utförd m %lning - kan dock icke sista delen af boken mtita sig med den första.
Utskottet i det föregående lemnat för de åtgärder, hvilka under en följd af år vidtagits för bestämmandet af norra stambanans rätta läge, visar sig, att meningarne om den ena eller andra liniens företräde varit i hög grad delade. Bland tre komitéer, som i denna fråga afgifvit yttranden, har den första, eller 1855 års komité, ehuru erkännande, att den kortaste och minst kostsamma sträckningen för norra stambanan otvifvelaktigt voro dess framdragande öster om Sigtunafjärden rakt på Upsala, likväl, under förutsättning att vestra stambanan skulle komma att framdragas norr om Mälaren, samt med hufvudsakligt afseende på den stora kostnad, som skulle uppkomma genom att låta både norra och vestra stambanorna utgå från Stockholm i särskilda rigtningar, förordat, att om förmäl da stambanor skulle anläggas i en gemensam sträckning öfver Almaresläke, vester om Sigtunafjärden, till närheten af Örsundså, från hvilken punkt den norra stambanan borde utläggas till Upsala samt vidare fortsättas i nästan rak linie till Gefle; den andra komitéen, som år 1858 förordnades, har föreslagit, att norra stambanan skulle framdragas öster om nämnde fjärd till Upsala och derifrån i rakaste sträckning till Sala samt vidare till Robertsholm på Gefle—Dala-jernvägen; och den tredje, eller 1862 års komité har slutligen förordat samma stambanas ledande vester örn Sigtunafjärden till Örsundsbro, med en grenbana derifrån till Upsala, samt från Örsundsbro till trakten af Sevalla kyrka och vidare till Sala, äfvensom från sistnämnde stad till Korssnäs station å GefleDala-jernvägen. Det vid den Kongl. Propositionen i ämnet fogade Statsråds-protokoll utvisar jemväl, på sätt Utskottet ofvan ant.ydt, att en stor skiljaktighet i meningar rörande denna fråga egt rum ibland Konungens rådgifvare.
Till alla andra Chartor nyttjas hela ark. I Stockholm stola, genom Öfwer, Slathallarens försorg, minst Tre särskildta FörsäljningsContoir inrättaS, Ett i Staden, samt Ett a hwardera Malmarne, hwilka Contoir böra hällas öppna till Charta - Försäljning alla Sökned«gar, fran kl. 10 till i förmiddagen, 06) fran 4 till 6 eftermiddagen, emot åtnjutande af nedanstående provision. I alla öfrige Städer antager Landshöfdingen nödige Forsäljningsmän med enahanda willtor och förbindelse. I Landsorterne och hwarje Läns Ränteri kommer Stämpladt Papper under lika tillsyn och contra!! som pa Kronans Uppbörd i allmänhet föreskrifweS, att hällas i beredskap, samt till den ändan, att af den tillförordnade CommHarien ditsandas. Lands - Den r8 Augusti. 2975 Landshöfdingen eller den i hans ställe är närwarandc wid allmänna Taxeringen, bör innan Commiltöen atstiljeS, etter föregången pröfning af nödwändighecen, utse och förordna erforderiige Försäljningsmän i hwarje Taxerings-District efter Ortens behof, hwilka Försäljningsmän pä reqvisition hos Lands-Contoiret, stola genom Landshöfdingens försorg, kostnadsfritt och skyndsamt fa sig tilisändt erforderligt Stämpladt Papper, för hwi ket dem åligger, acc i Räntener insätta, eller till Häradsfogden r Orten afletwerera betalningen. Den z i December hwarje är bör allt osäldt Stämpladt Papper hos detza Försällnirgrmän Inventeras. En eller twenne Jnvcnteringsmän som i Orten äro boende, och hwilka af Landshöfdingen sörvrdnas, »verkställa denna förrättning, samt uppräkna och bestyrka huru mycket Papper är i behåll; och kommer detta bewis att till vcrisication bifogaS
Sedan nemligen Krigs-kollegium år 185Ö hos Kongl. Maj:t gjort underdånig framställning derom, att det såsom tillgång för beväringsmanskapets förseende med beklädnadsoch utrednings-persedlar för åren 1851, 1852 och 1853 från anslaget till försvarsverket i allmänhet påräknade belopp af 30,000 R:dr om året måtte, i anseende till dess otillräcklighet, till 67,000 R:dr årligen förhöjas, hade Kongl. Maj:t, jemlikt Nådigt beslut deu 17 September 1851, blott medgifvit, att, för betäckande af bristen i anslagsbehöfvet, beklädnads-materialier och persedlar finge från beväringsmanskapets reservförråd uttagas till ett värde, ej öfversligande det af Rikets Ständer till förrådets förstärkande för åren 1851 med 1853 beviljade extra anslag af 26,666 R:dr 32 sk., hvadan under dessa år för Kollegium ej funnits för ifrågavarande ändamål att tillgå mera än 56,666 R:dr 32 sk., eller 10,033 R:dr 16 sk. mindre, an Kollegium uppgifvit vara behöflig!. Följden häraf blef, att, då af tillgångarne måst i främsta rummet tagas den manskapet för begagnande af egna skjortor, strumpor och skor bestådda slitnings-ersättning af 1 R:dr per man för öfningstiden, utgörande i medeltal 22,000 R:dr årligen, samt kostnaden för underhållande af den öfriga beklädnaden jemte remtygs-, utredningsoch tross-persedlar i medeltal uppgått lill något mera än 2 R:dr per man om året, eller för en styrka af 22,000 man till minst 44,000 R:dr. de efter utbetalningen af nämnda slitnings-ersättning återstående medlen endast räckt tili det nödtorftigaste underhåll af berörde persedlar, hvilka derföre ock, år efter år, i sin helhet blifvit allt mindre brukbara.
Råg in natura återbekomma, hade sådant oaktadt flera påminnelser, uteblifvit. 5:0 Till följe af Kongl. Maj;ts Nådiga Skrifvelse den 12 November 1816 till KrigsCollegium, hafva 986 centner krut blifvit tili export försålde, utan att de derför erhållne medel kommit Statsverket tillgodo i den ordning Grundlagen före - 136 Constitutions-Utskottets betänkanden. skrifver. Vidare har Kongl. Majit, i Nådigt bref till Krigs Collegium den 9 Februarii 1819, förordnat att betalning för häraf exporterade 660 centner skulle såsom en tillfällig inkomst afsättas. % 6:0 Sedan, i följd af 181 7 års Handels Iractat med Ryssland, Spannmål derifrån blifvit tullfritt afhemtad och, med Kon^l. ... c Maj:ts Nådiga tillstånd, i Sverige, införd, mot erläggande af half tullafgift härstädes, har behållne inkomsten häraf, enligt Kongl. Maj.ts bref, den 18 November 1818, till StatsContoiret, blifvit allmänna MagazinsDirectionen anslagen till omkostnaders bestridande vid verkställigheten af Kongl. Majus gifne befallning, om Hufvudstadens behöfvande Invånares förseende med bröd till billigt pris. 7:0 Åren 1817 och 1818 hafva, tvärtemot Riksens Ständers beslut, Enkor blifvit bibehållne vid sine aflidne Männers innehafde pensioner på Indragnings-Staten. 8:0 Riksens Ständers beslut år 1818, att Deras Revisorers Berättelser skola tryckas, hade ej blifvit Kongl. Maj:t af vederbörande i underdånighet föredraget. Slut. Cons titutions-Vs tkot tets betcinkanden. 138 Slutligen hemställes vördsamligen till Höglofl.