Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti en från Ridderskapet och Adeln lill Utskottet remitterad motion, har Herr Du Rietz, F. G., fästat uppmärksamheten derå, att anslagen till skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus för alla Rikets Embetsverk, utom dem, hvilkas anslag tillhöra 4:de och 5:te Hufvud-Tillarne, är såsom förslags-anslag uppfördt, på grund hvaraf motionären föreslagit, att enahanda reglering af samma anslag äfven på sistnämnde tvänne Titlar måtte iagttagas; men enär, enligt hvad räkenskaperne utvisa, de ifrågavarande anslagen icke befunnits vara i någon betydligare morr otillräckliga, och, hvad fjerde Hufvud-Titeln serskildt beträffar, en ännu ytterligare minskning i behofvet torde blifva en följd deraf, att Krigs-Hof-Rätten numera finnes å Andra Hufvud-Titeln uppförd till delagtighet uti det på nämnde Titel för ifrågavarande ändamål uppförde förslagsanslag, hav Utskottet icke funnit sig böra, i anledning af motionen, föreslå någon förändring uti hvad rörande della anslag förut varit stadgadt. h) Oförutsedda utgifter. Anslaget, föreslås till samma belopp, som hvartill det uti sednast fastställde Riks-Stat finnes upptaget. Utom de anslag, som under denna Hufvud-Titel finnas å stat uppförde, har Kongl. Maj:t funnit Sig föranlåten att, för försvars-verket till lands, hos Rikets Ständer göra framställning om beviljandet af följande, till ständiga behof icke hänförliga, anslag, beräknade att utgå under tre år, med en tredjedel om året, nemligen: Stats-Utskottets Utlåtande> N:o 3y. 17 l:o lill anskaffande af sängar, sängklädes-persedlar, husgeråd m. m. för Inslruclions-compagnien vid indeldla Infanteriet 24,000 R:dr.
Jag gör det så mycket hellre, som StalsUtskottet tillkännagifvit, att en af de betydliga orsakerna, hvarföre de medel, som Rikets Ständer sista Riksdag anslogo för fångforslin - 96 Den aa Maji. gen, iclce varit tillräckliga, bestått just deri, att man nödgats transportera en mängd Correctionister till Hufvudstadeti. Detta skulle naturligtvis undvikas, om Correctionshusen voro mera spridda inom landet. Dessutom innefattar det, på sätt redan blifvit sagdt, en verklig orättvisa emot öfriga orter i Riket, alt icke på samma gång bevilja dem en förmån, hvaraf denna ort redan kommiti åtnjutande. Grefve Posse, Arviel: Statsoch EkonomiUtskotten hafva visserligen ej bestridt behofvet att äfven i Götheborg anlägga en Arbetsoch Correctionslnrättning; men de hafva ansett sig ej kunna för det närvarande tillstyrka något anslag dertill, enär alla de Statens medel, som kunna användas till Correctionslnrättningar, redan blifvit disponerade till dem i Stockholm och Malmö. De anmärkta dryga omkostnaderne för fångars forslande hafva icke ensamt härrört af den vanliga fångskjutsen i allmänhet, utan i synnerhet blifvit ökade genom transporten af en mängd allmänna arbetsarrestanter från det upplösta Arbetshuset i Wadstena lill de nya Correctionslnrättningarne i Malmö och Hufvudstaden. Skulle nu en sådan Inrättning äfven verkställas i Götheborg, så bidrog detta snarare att öka än minska fångskjutskostnaden, då förmodligen dit skulle föras fångar från Malmö- och Stock - Den 11 Maji. 97 Stockholms Correctionslnrättningar. Det är också orätt att säga, det endast sistnämnde aine Släder och de derintill närmast belägna orter njuta fördel af dessa CorrectionsInrättningar, och att Götheborg ej har någon förmån deraf; ty från alla orter i Riket och äfven från Götheborg sändas försvarslöse personer till omförmäldte Correctionshus.
Län (med 69 T:r Spanmål under lönernc), jemte Indelta Räntor, i kronovärdi: 2,434: 12. —, upptagna efter Markegång till samt Indelt Spanmål, 350 Tar 12 K:r, å 6 l\:dr tunnan 28:0 Landt-Staten i Gefleborgs V “ 1 *•» UllUUt 1 nerne), jemte Indelta Räntor, kronovärdi: 1,204: 47. 5., upptagne efter Markegång till »arnt Indelt Spanmäl, 606 T:r 1 K:r, a 6 R:dr tunnan 30;o Landt-Staten i Jemtlands Län (med 231 T:r Spanmäl under lö nerne), jemte Indelta Räntor, kronovärdi: 444: 4. 8., upptagn efter Markegång lill samt Indelt Spanmäl, 71 T:r l K.r, å 6 R.dr tunnan 31.o Landt-Staten i Westerbottens Lä (med 97 T:r Spanmäl under löner ne), jemte Indelta Räntor, i kro uovärdi: 1,105: 37. 1., upptagn efter Markegång till 32:o Landt-Staten i Norrbottens I.än. (med 389 T:r Spanmäl under lö nerne) samt Indelta Räntor, kronovärdi: 291: 15, 9., upptagn efter Markegång till . : 33:o Löneförhöjningar för åtskilliga Landt Stats-Tjensteman, Reservations anslag 34:o Gästgifvars friheter jemte Indelt Spanmäl, 21 K:r, 6 ll:dr tunnan samt Indelta Räntor, i kronovärdi 1,896: 20. 11., upptagna e Markegång till Tillkommer: för jemnande af 11 vud-Tilelns slutsumma 36:o Färjor och Färjekarlar:
Presteoch Bonde-Stånden hafva vidblifvit gällande tulltaxas bestämmelser i afseende på förevarande artikel, hvilket sistnämnda beslut dock äfven torde få anses innefatta bifall till införandet i tulltaxan af ofvanberörde genom Kongl. Kungörelsen af den 18 Juli 1850 meddelte stadgande om nedsatt införselstull å Lin för segelduksfabrikationens behof. Utskottet inbjuder Borgare-Ständet, som således ensamt bifallit förslaget, beträffande införselstullen å Lin i allmänhet, att, med frånträdande af detta sitt beslut, förena sig med de öfriga Stånden om bibehållande af nu gällande införselstull härå. Skulle denna inbjudning icke bifallas lärer följande omröstning böra anställas: 77:o. Den, som vill att, jemlikt tre Stånds beslut, införselstullen å Lin skall förblifva, för ohäckladt 1 R:dr 8 sk. och för häckladt 2 R:dr lispundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bestämmes införselstullen å Lin, för ohäckladt till 40 sk. och för häckladt till 1 R:dr 32 sk. lispundet. Lin. 52 Bevillnings-Ulskollets Memorial, JM 14. kjus; x afseende på artikeln Ljus hade Utskottet föreslagit, att införselstullen å Stea rinoch Margarinskulle nedsättas från 9 till 7 sk. skalp., hvilket förslag Borgare-Ståndet bifallit, men de öfrige Stånden, med vidblifvande af gällande tulltaxa, ogillat. Derest icke Borgare-Ståndet vill frånträda sitt skiljaktiga beslut och instämma i de öfriga Ståndens, måste följande omröstning anställas: 78:o. Den, som vill att, i öfverensstämmelse med tre Stånds beslut, införselstullen å Stearinoch Margarinljus bibehålles vid 9 sk. skålp., röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, nedsättes denna tull till 7 sk. skålp.
Det är väl sannt, att grundlagen ingenting nämner 0111 inbjudningar eller om det sätt, hvarpå sådana skola behandlas; men då vi i detta fall genom en långvarig praxis erhållit en art af lag, så ansel' jag, att grannlagenheten emot det Stånd, sorn gjort inbjudningen, ovillkorligen fordrar, att vi utlåta oss öfver densamma, innan saken öfverlemnas till ett förstärkt Utskrs afgörande; och härpå får jag anhålla om Hr Frih. o. Landtm:* propos. Hr Lagerheim, Lars Magnus: Detta är ett af de mest beklagansvärda bevisen på svårigheten att röra sig i de former, som vår nuvarande grundlag bestämmer, då dessa påkänna* af partiförhållanden, hvilkas tillvaro vi icke katrna förneka. Vi se nu, att sedan voler:s-propos:r af’BiksSt:n blifvit godkända och anslag utfärdadt till sammanträde i förstärkt'; StatsUtsk., så har likväl det förstärkta StatsUtsk., till följd deraf att en inbjudning från BorgareSt. i ämnet icke blif - Den 39 Maj f. m. vit besvarad, nnselt sig böra inställa voteringen. Det hade mahanda varit hällre, om den ifrågavarande inbjudningen blifvit antingen antagen eller förkastad, innan det förstärkta StulsUlsk. sammanträdde för att votera i frågan; men sedan saken en gång kommit på den punkt, der den nu befann sig, så tror jag, att Utsk. handlat riktigare, om det, oaktadt alla protester, iakttagit sin pligt att votera. Då sådant emed] o i tid icke skett, så synes mig den enda lagliga utväg, som återstår för att bringa till slut det trassel som uppkommit, vara, att med aldra första antingen antaga eller förkasta BorgareSlts inbjudning.
Ett och annat försök i denna väg är gjordt: åtskilliga strödda stycken ur Ad:s prot. förekomma i tryckta aktsamlingar, så äldre som yngre, bland annat i de som fortfarande utgå från det ”Kgl. Samfundet för lifgifvande af handlingar tili Skandinaviens Historia” ett samfund, som, intill sednaste åren endast med egna tillgångar, bestridt en litterär verksamhet, i sitt slag ihärdigare och fruktrikare, än nästan något annat; men denna verksamhet har ej kunnat, och kan ej, äfven om den skulle blifva ytterligare utvidgad, sträckas utom de allmänt vigtiga, till de för särskildta stånd egna förhandlingar. Ett mera specielt, dock ej för Adeln, uteslutande och mera i ett sammanhang utfördt försök, gjordes för flera år tillbaka af en af Ståndets ledamöter, frami. Prof. Cederschiöld, som, börjande vid det konstitutionela statsskickets återuplifvande efter K. Carl XII:s död, utgaf en samling Riksdagsprot:r; men dermed stannade företaget, af brist på lipmuntran å någon statsmyndighets eller korporations sida. För offentliggörande af PresteSt:s förhandlingar särskildt, är mera ulrättadt, såsom de der för någon tid sedan äro, visserligen i sammandrag, utgifna af några ståndsledamöter. Hvad åtskilliga skriftställare sednast försökt åstadkomma till Riksdagarnes historia, på hvilket fält jag sjelf användt någon tid, har åter varit i en mera allmän rigtning, syftande på sammanställning till ett helt för hvarje Riksdag af samtlige Ståndens och Riksrådets öfverläggningar. R. o. Ad:s egna dyrbara samlingar, i och för sig betraktade, äro således ännu nära nog ovidrörda, Och hvad som för både varande och blifvande forskare vore det angelägnaste, återstår: att Den 28 December f. m. 159 Ad:s äldre prot:r skulle utgifvas i sin helhet, eller blott så mycket sammandragna, som utan förlust för innehållet kunde låta sig göra.
former af bad — j a, det vill säga, man får icke Önskas en extra bädd, betalas den med 1,50 i vecbegära att få simma i öppna hafvet, men för resten kan. Detta med uppassning och sängkläder, utom finnes allt, från en enkel dusch till det mest komlinne. Kurplatsafgiften är 5 kr. i veckan, och baden plicerade » medikamentösa », kolsyrehaltiga och elekbetalas för samma tid med 6,50. För familjer moditriska bad. Hvad beträffar den med särskilda appafieras dock dessa afgifter. Läkarvården är fri. rater försedda barnbadafdelningen utgör den små- Elektricitet, massage od. betalas efter särskild taxa. herrskapets förtjusning o c h är särdeles lämplig för För dem, som önska hafva eget hushåll, äro matbehandling af en mängd barnsjukdomar. varor af alla slag lätta att erhålla, såväl vid sjelfva badorten s o m ock vid Ranten o c h den, en fjernEn trappa upp äro sällskapsrummen belägna, en dels limmas väg derifrån belägna, Falköpings stad. större sal och fyra mindre rum, försedda med tidOch detta tror jag vara allt, som nu behöfver sägas. ningar, piano, m. m. Såsom betecknande för MösseSkulle ni på allvar tänka på, att sjelf förvissa er, berg ber jag er observera, att pianot är placeradt i om huruvida min beskrifning är efter naturen, o c h ett litet, längst bort beläget rum. Och då vi nu dä önskar närmare upplysningar, erhållas sådana kommit in på detta kapitel, skola vi taga plats i Ilärån e 1 Minusxrlpt, som e] antages till Införande, återsändes, såvida porto blfogas. Inga ofrankerade försändelser lösas. i en af doktor Torstenson utgifven bok, » Från Mösseberg », samt genom årets program, hvilket säkerligen fås på reqvisition hos badanstaltens kamrer. Och kommer ni dit i sommar och ej har funnit mitt prat allt för odrägligt, så kan det j u hända, att vi träffas, ty jag kommer bestämdt att vara der. Ett storstadsbarn. Berättelse för af J o h a n Idun jfordling.
Ständers Stats - Utskotts Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid dess yttrande, angående P ensi or, sStats reglerande för Högstsalig Hennes Maj\t Enke-Drottningens Hof-Stat. Höglofl, Ridderskapet och Adelrt har, i anledning äf derstädes gjorde anmärkningar, till Stats - Utskottet återremitterat målet, angående Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om medels anslående till Pensioner för Högstsalig Hennes Maj t Enke - Drottningens Hof-Stat; hvarjemte Hedervärda .Bonde-Ståndet, med bifall till hvad Utskottet föreslagit, likväl tillagt den underdåniga önskan, att Kqngl. Majit täcktes vid regleringen af nämnde Pensions-Stat i Nåder tillse, att äfven den ringare Betjeningen varder, utan afseende på viss ålder och tjenstetid, efter billighet ihågkommen. I anledning häraf har Utskottet till förnvad handläggning upptagit detta ärende och får dess ytterligare utlåtande deruti nu afgifva. Stats-Vtshottets Betänkanden. 2059 Kong!. Maj:t hade i Dess Nådiga Proposition askar, alt Riksens Ständer, till Pensioner för Högstsalig Hennes Majtt Enke - Drottningens Hot'Stat, måtte anslå en Summa af 16,666 li:dr 32 sk. att efter Kongl. Majas Nådiga pröfning och förordnande fordelas och användas utan något bestämmande af grunder eller vilkor dervid utaf Riksens Ständer; Och StatsUtskottet tillstyrkte val ock Riksens Höglofl. Ständer, att uppföra nämnde Summa till Kongl. Maj:ts, Nådiga dispositinn; men trodde sig tillika höra föreslå, att samma grunder, som vid denna Riksdag blifvit lägde för Pensionernes beviljande åt den del af Kongl. Hof - Staten, som tillhörde Högstsalig
Det är hög tid, att denne skådespelare snart tar sig samman och vänder åter, om han ej alldeles skall förspilla naturens från begynnelsen så odisputabelt rika håfvor. Fröken Sigrid Carlheim-Gyllenskölds konsert förliden vecka var talrikt besökt och gaf den dugande pianisten tillfälle att ådagalägga sina goda egenskaper i ett kraftigt och tekniskt vårdadt, om än något torrt spel. Glansnumret var Beethovens härliga Kreutzersonaten, vid hvilken hr Zetterqvist biträdde med sin eleganta stråke. Konsertens intressantaste del utgjordes emellertid utan tvifvel af grefvinnan Ebeth Mörners vissång. Efter den lysande framgång, densamma nyligen rönte i Helsingfors och hvarom ryktet äfven nådde våra tidningar, motsåg man hennes uppträdande med en viss spänning. Hvad hon denna gång gaf var väl litet, för att däraf kunna fälla ett mera afgörande utlåtande, men nog för att i grefvinnan Mörner låta oss ana en romanssångerska af mindre vanlig själfullhet och personligt temperament. Vi hoppas att hon snart förnyar sitt framträdande och då med mera omfattande program. Symfonikonsert gifves i morgon lördag å k. teatern, hvarvid till åminnelse af Beethovens fö- delse flere af den store mästarens orkestrala verk komma till utförande. O såg mig, hur kommer kärlek? — » Den kommer — o c h kommit harb Och säg, hur försvinner kärlek? » Om så, det ej kärlek var? » Och när är kärlek som — » När någon den helt Och säg mig, hur talar - — » Den talar ej, älskar rikast? har fått! » kärlek? blott »! » Friedrich Halm. 399 När julen står för dörren, En flickrumsinteriör För Idun af G ö r ». - Mlickorna Hallbergs prydliga jungfrubur förer tedde denna afton en högst ovanlig och brokig, för att icke säga skräpig anblick. Stolarna voro belamrade med garner och allehanda sömnadstillbehör, och på småborden trängdes spritkök, kaffeattiralj samt hvarjehanda småbröd och » godtor ». Lampskenet flöt starkt ned öfver det stora bordet i rummets midt, kring hvilket fem unga damer sutto församlade i trägen arbetsflit.
Till följd häraf hade Domkapitlet hemställt, att det, äskade anslagets belopp måtte^ i nåder bestämmas till 50,000 R:dr. Men då det af Öfverintendents-embetet godkända förslaget icke upptagit kostnaden härför till högre belopp än 45,984 R:dr samt stiftets byggnadskassa, efter det kostnaden för läroverkets hufvudbyggnad blifvit bestridd, antagligen egde ett öfverskott af mer än 5,000 R:dr, har E. K. Majit icke ansett sig kunna tillstyrka Rikets Ständer att för berörda ändamål anvisa mer än 40,000 R:dr. Ehuru Rikets Ständer, vid behandlingen af denna nådiga framställning, funnit behofvet af ifrågavarande nybyggnad ådagalagdt, hafva Rikets Ständer likväl, med fästadt afseende på den inkomst, som skulle beredas läroverkets byggnadskassa genom den beslutade förhöjningen af terminsafgifterna, i Calmar med öfver 300 lärjungar sannolikt uppgående till 2,000 R:dr årligen, ansett denna kommun erhålla tillräckligt understöd, om den föreslagna summan beviljas endast såsom lån, enär, Expeditions-Utskottets Förslag till mderd. Skrifvelse, N:o 169. 75 då beloppet flera år får innehafvas räntefritt, med den inflytande terminsafgiften både lånet bör kunna amorteras och ändock tillräckligt öfverskott finnas för bildande., äf en byggnadsfond. Af sådan anledning hafva Rikets Ständer, såsom bidrag till uppförande vid läroverket i Calmar af en nybyggnad för inrymmande af gymnastiklokal, bibliothek, kemiskt laboratorium m. m., beviljat ett låneunderstöd af 40,000 R:dr att, i mån af behof, från Riksgäldskontoret utgå, emot enahanda vilkor för detta låns åtnjutande, som, rörande låneunderstöd för läroverksbyggnaden i Halmstad, blifvit föreskrifna. 86:o Slutligen har E. K. Maj:t, uti samma nådiga Proposition, meddelat, hurusom t. f. Rektorn vid Umeå högre elementarläroverk, J.
Antipatin kom helt enkelt däraf, att denne Reinhold ägde alla de farligaste egenskaper, som funnos hos Tore Gam, fast så att säga i förstoradt mått. Jag kunde ju ej neka, att hos denne långe, magre man med sina brinnande ögon och fanatiska blick fanns ett visst patos, som sannolikt på vissa individer skulle verka tilldragande. Men hans hela människa fick på samma gång något, jag ville nästan saga paradoxalt, hvilket jag tycker borde varit ett gif akt äfven för de allra minst kritiskt anlagda människor. Man har sagt mig, att han sedermera hamnat på en anstalt för sinnessjuka. Och det förvånar mig icke. Jag skulle redan då hafva kunnat säga det till Tore Gam, om han velat höra mig. Men det ville Tore Gam icke. Han skulle i fråga om denna sin egendomliga böjelse icke hafva tålt den ringaste invändning af någon. Det visste jag mycket väl. Och jag rättade mig därefter. Redan från första stunden var det mellan oss båda som en afgjord sak, att Reinhold var ett ämne, som ej fick afhandlas i våra samtal. Om Tore en afton varit ute i hans sällskap, berättade han det aldrig och jag tyckte ibland, att jag, när han kom hem, kände på mig, att han sällskapat med denne individ. Men han var i denna punkt alltid förbehållsam, och jag å min sida framställde aldrig några frågor. Så hände det en afton, att han kom hem med ett så förgrämdt och sorgmodigt ansiktsuttryck, att jag ej kunde underlåta att fråga honom, hvad som händt. Han vände sig bort, och han svarade i en kort, kärf ton, som var honom naturlig, när han var upprörd. »Reinhold har rest,» sade han. Jag blef förargad, öfver att jag rört vid det ömtåliga ämnet, men kände på samma gång, som om jag skulle göra ondt värre, ifall jag nu teg. »Hvart har han rest?» sade jag. »Han har rest till Petersburg.» Svaret kom häftigt och skarpt, liksom mättadt med förbittring, och plötsligt bröt han ut: »Han kunde icke stanna hemma. Denne man kunde icke lefva i sitt fädernesland. Han riskerade att blifva uppäten af möss.»
Alla frågade honom någon ting: hvad han var för en, hvarifrån han kom och dylikt, samt gjorde sina anmärkningar, än vid pälsen, den flere erkände vara Herr Gästgifvarens, och än vid Unos utseende och berättelse. Rådvill och nästan färdig at gråta, stod han likasom en obeväpnad Europé, ensam midt ibland vilda Indianer, hvarje ögnablick färdige til anfall; då han lyckligtvis råkade at kasta sina blickar under sängen, och til sin outsägeliga glädje blef han der varse sin reskassa och sina kläder undanstuckne. Gud ske lof! ropade han, jag kan åtminstone komma hän! Det var fan te ha rar sedelbok, sade en bonde, som trängt sig närmast; Gästgifvaren lyftade af sig nattmössan och blef efter denna oväntade vändning lika höflig, som han förut varit stursk, påtände sjelf brasan och bar med egen hand in frukost til Uno, som glad at han sluppit med förlusten af sin kappsäck och sit toma schatoull, ansåg det icke löna mödan at efterspana tjufven; utan fortsatte genast sin resa. Anländ til Stockholm följde Uno den anvisning han fått af sin far, och erhöll derigenom rum på Källaren Förgylta Krediten. Efter några dagars vistande i hufvudstaden och sedan hans Garde de Robe åter blifvit i stånd satt, gjorde han sina upvaktningar hos Presidenten och högre Ämbetsmännen vid det af Rikets verk, der han ämnade söka engagement. Ansökningen beviljades lätt, och en af Assessorerne, som förordnades til examinator, utsatte en viss dag, då han i kappa och värja lagligen undergick sit förhör, hvarigenom han likväl icke fick något särdeles tilfälle at ådagalägga sina kunskaper i Historien och Kameralvetenskapen, ty hela hans examen bestod förnämligast i följande frågor: Assessorn. Kan Herr von Trasenberg säga mig hvilken utskyld eller skatt til Kronan är den äldsta? Uno. Nässkatten. Assessorn. Hvilken Konung påböd Nässkatten. Uno. Oden. Assessorn. Ganska rätt. – Fanns det intet äfven i äldre tider någon annan personel afgift? Uno.
När nu t. ex. en Civil Embetsman, hvars halfva indelta lön belöper sig till 2 ä 3,000 R:dr, dör i tjensten , får verkeligen Enkan Begrafningshjelp, men ej de af Staten vid tillträdet innehållne 2 å 3,000 R:dr, ännu mindre den derå under en måhända ganska lång tjenstetid af Staten begagnade rentan, utan blott 250 R;dr. Om samma Embetsman ej dör i tjensten, utan antingen får transport, eller tager afsked, så behåller Staten alltsammans.” ”Om ej verkligheten af dessa uppgifter så lätt kunde bestyrkas, skulle det synas otroligt, att i ett Land, der Lagstiftarne så ofta utmärkt sig Den 2 2 Juli. 316 i sig af rättrådighet i princip och fdrträffeliga Lagar, ett så obilligt förfarande i Embetsmäns rätt kunnat vinna laglig kraft, också länge fortfara. Meri af den enighet, det nit för allmänt och enskildt väl, som utmärka de närvarande Rikets Ständer, vågar jag önska, att detta må blifva rätfadt, och att aliade, som ifrån och med detta Riksmötes början ännu ej till Staten erlagt denna afgift, antingen matte helt och hållet derifrån befrias, eller åtmindstone, att ingen må vid tillträdet insätta mer än hans Enka vid dödsfall har att återbekomma, äfvensom att hädanefter någon bevillning af lönen ej må åläggas.” ”Jag anhåller ödmjukast, att detta Memorial ina blifva till vederbörande Utskott reinitteradt. ” Stats-Utskottet får härvid tillkännagifva , att, hvad löne-besparingarne angår , så utgöra de för alla Troman, så af Militairesorn Civil-Staten samt Commendanterna aine månader, under titul vacafice-månader, och för alla Trotjenare af Militaire-Statema och de till Militairen hörande Civile personer 4 månader, samt af Civil-Staten 2:ne vacance-månader och I ligge-månadFör Militaire-Staterna ingår denna lön-besparjng till Arméens Pensions-Cassa, men vid Civil Staten tillfaller den Stats-Verket.
Man bar svårt att bedöma hvad i detta hänseende är mycket eller biet utan jemförelse med andra nationers; militair-anslag. Upplysningsvis anhåller jag derföre alt få nämna, att Frankrike med 32 millioner invånare betalt: år 1829 lill Krigs-Departementet 194,000,000 Francs. Stor-Britannien med 17 millioner menniskor betalte: år 1828 tillLand-armeen ochArlilleriet 9,53i,ooo P. St. 4 i medeltal „ .829 9,278,000 „ I 9,005,200 P. St., „ i83o 8,6o5,ooo „ v motsvarande i , 183 8,690,000 „ i Sv. B:co R:dr „ 1882 * . 8,922,000 „ I ii2,565,ooo. år 1828 till Marin-Denartemenlet 5,668,000 f , o 1 K „ I per medium 5,490,400 ” 901,000 I P. St., motsvarande „ l830 5,009,000 > • c i . t> d J 00 t. a [ 1 Svenskt Banco R:dr , i8öi . 5.000,000 i 0*3 / qqo 1 OOjOj0)000. „ .832 4>o°d,ooo J Stor-Bi itanniens Krigs-budget är alltså per medium .81,195,000 R:dr Svenskt B:co. 8 Allm. Besvärsoch Oeconomie-Utshottets Utlåtande N:o 1/fo. Spanien med 11 millioner invånare betalte: ' år x825 till Krigs-Dcpartementct 253,000,000 rcaler 1 i medeltal 25g,5oo,ooo realer, motsvarande iS35 “