Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Reservationer: af Herr Rääf, F. L.: ”Att afhända staten dess fasta egendom, uti andra än de mest trängande fall eller för ändamål, som icke äro serdeles angelägna, synes mig vara en mindre lämplig åtgärd. Hvarken den ena eller andra af dessa bevekelsegrunder förefinnes uti närvarande fråga: icke är någon så beskaffad nöd för staten å färde, altman, blott mot putsningen af en gårdsplan, skulle nödgas afträda större delen af grunden: icke eller är Stockholms stad i oundvikligt behof af denna tomtrymd. Tvertom skulle kronan här afstå ett uti hufvudstadens beqvämligaste och följaktligen dyrbaraste trakt beläget ansenligt område, bestående, med undantag af en smal remsa vid kanalen, af Riddarholmens fasta grund, redan nu lemnande plats för betydliga nya byggnader, hvaraf staten ofta förr varit, och ganska säkert äfven hädanefter skull komma i behof, och hvartill vida mindre tjenlig plan skulle få mot dyrbart inköp sökas på aflägsnare malmar; etl område af sä myckel större vigt att i detta afseende bibehålla, som det gränsar intill kronans andra tomter, hvilka, med de ifrågavarande sammanlagda, kunde lemna tillfälle för en både ganska stor och välbelägen praktbyggnad Icke eller är den erbjudna enda ersättningen af qvarblifvande gårdsplans städning och instängning jemvägande förlusten i omfånget. Sedan de 2:ne smärre och nu högst förfallna uthusen blifvit borttagna, återstår för det ön - 12 Stals-Utskottets Memorial, N:o 230 skade ändamålet af större prydlighet endast 3:ne åtgärder: att med mur oek jernstaket instänga den kortaste eller södra sidan; att förbättra och uppmåla planket långs kanalen, och slutligen att grässå och med några sandgångar eller trädplanteringar städa planen, bland hvilka utgifter endast den första är af någon, ehuru ringa betydlighet. Äfvenså lyckas den föreslagna båtbryggan och det ifrågasatta kaffehuset icke vara för staden synnerligen angelägna.
A;o 20T, rör:de sökt everldlig skattemannarätt å dei under Ulriksdals kungsgård förr lydande hemmanet Kefvinge med dertill hörande utjord; N:o 261, i fråga om jordeböckernäs granskning; Be v il In.- samt Allm. Bes v.- o. Öecon. Utskotten: N:o 5. i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utsk:s betänk. N:o 3, ang:de grunderna för förändrade föreskrifter om brännvinsbränningen och hvad dermed har gemenskap; 14 H. G 4* Den a October e. m. Allm. Be sv.- o. Oecou. Utskottet: N:o 122. i anledn. af väckt fråga om föreläsningar och examina i Rikets grundlagar vid universiteten; N:o 123. i anledn. af väckta motioner, dels om skyldighet för dem, sorn undergå prestexamen, att ådagalägga kunskap uti vexelundervisningsmethoden, dels angrde rättighet för lärare uti vexelunder.visningsskola att prestvigas; N:o 124- i anledn. af väckt motion, att allmoge icke, utan eget medgifvande, måtte besväras med underhållet af sådana vägar, som blifvit på statens bekostnad anlagda; N:o 125. i anledn. af väckt fråga om utsättande af premier för ekeplantering å berustade säterier och kronoskattehemman; A:o 126. i anledn. af väckta motioner om brännvinsbränningens inställande. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade tillåta, att StatsUtsk:s nu på bordet lagda utlåt, och mctnor. Atris 256, 277, 280 och 28 r finge upptagas främst på föredragningslistan för nästk. plenum, i anseende till angelägenheten att snart uti förstärkt StatsUtsk. få de deraf beroende mål afgjorda. Bifölls. Vidare upplästes nedanstående 2tne från Ridd.Utsk. inkomne Hörsamste Memorial! Sedan Hr Just.rådet och Ridd. af K.
Med alsia" å Utskottets hemställan, biföll Ridderskapel och Adeln det förslå", som Herr von Francken i en vid punkten afgifven reservation framställt. 54.de Utskottets hemställanden biföllos. 69:de punkten. Utskottets hemställan bifölls med den förändring, att summan 1,000 K:dr förhöjdes till 1,500 R:dr. 7():de punkten. Ridderskapet och Adeln biföll Utskottets hemställan på det sätt, att summan 500 R:dr förhöjdes till 800 R:dr. 71:sta—75:te punkterna. Utskottets hemställanden biföllos. 76:le punkten. Med afslag å Utskottets hemställan, beviljade Ridderskapel och Adeln Professoren S. P. Ågrens enka, Märtha Christina Ågren, en årlig pension al 600 Riksdaler. 77:de—83:dje punkterna. Utskottets hemställanden biföllos. 84:de punkten. Med afslag å Utskottets hemställan, beviljade Ridderskapet och Adeln Protokolls-sekreteraren Per Aron Horgs enka, Christina Magdalena Horg, en till 900 R:dr förhöjd årlig pension. 85:te—93:dje punkterna. Utskottets hemttällanden biföllos. 94:de punkten. Lades lilI hand/ingarne. 95:te—98:de punkterna Utskottets hemställanden biföllos. 99:de punkten. Utskottets hemställan bifölls med den förändring att summan 150 Rtdr förhöjdes till 200 R:dr. Med afslag å Utskottets hemställan biföll Ridderskapet och Adeln det förslag, som Doktor Söderberg i en vid punkten afgifven reservation framställt. Utskottets hemställanden biföllos. 612 Prot.-Utdrag den 28 September 1863. S. D. Föredrogs och bifölls Sammansatta Stats och Lag-Utskottets
Dessa punkter bilöllos. 3:dje punkten, ang:de anslag för upförande af en fyr på Brämön. Hr Skogman, Carl: Jag hemställer vördsamt, huruvida icke det här ifrågavide anslaget må stiillas till K. M:s disposition, på det att omständigheterna måtte visa, om fyren kan upföras på Brämön eller på något annat ställe. Det är möjligt, att en mindre fyr kan vara tillräcklig; men om en större kan upföras, så torde sådant kunna ske på något förmånligare ställe. Jag anhåller derföre om den förändring i Utskis förslag, att E. St:r måtte ställa en summa af 40,000 Rdr Ernt till K. M:s disposition, för upförande af en fyr på något ställe, som af K. M. kan anses mest lämpligt. Hr Montgommerie, Eob. Nils Germ.: Det torde icke hafva undfallit E. o. Ad., huruledes det sammansatta Utsk. i detta Betänk, tillstyrkt särdeles rundliga anslag, så att det t. o. m. föreslagit högre belopp än de, hvarom Lotsdirektören hemställt. I afs:de på den ifrågavide fyren, har man höjt det af honom beräknade anslag, 1 5,500 Rdr, till 40,000. Emellertid är det för den, som icke är en man af facket, ganska svårt att precist bestämma nyttan af dessa anläggningar, och då det icke torde kunna förnekas, att, i afs:de på fyrväsendet i Bottniska viken, är ganska mycket att göra, har jag icke velat upträda mot de föregide tvänne punkterna, isynnerhet som jag erfarit, att Belänk. redan i 3:ne Stånd blifvit bifallet. ; men i äfside på denna punkt vill jag likväl förena mig med Hr Skogman i det förslag han gjort. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: Då förevide fråga sed nast här var under öfverläggning, återremitterades Betänk., derföre att Utsk. afstyrkt anslag till fyren på Brämön. Bra eget vore då, om E. o. Ad. nu afslog Betänk., sedan Utsk. rättat sig efter Ståndets önskan.
Betänk, utvisar, att han med sina ringa inkomster måst lemna sin enka i små omständigheter, att boupleckningen uptager en behållning af endast 2,800 Rdr Bko, och att den enda hjelp hans enka har att påräkna är en pension af 106 Rdr 32 sk. Bko från CivilStatens Pensionslrrrättning. Jag anhåller på grund af dessa skäl, att R. o. Ad. ville, med afslag å Utsk:s Utlåt, i denna punkt, bifalla motionärens förslag. Frih. Cederström: Med nöje finner jag, att Utsi;, på ett utförligt sätt redogjort för motionärens framställning, och ansett densamma icke innefatta öfverdrifna anspråk; ehuru Utsk. till min upriktiga ledsnad sedermera afstvrkt bifall lill motionen. Gr. Sparre har redan visat den ovanliga förtjenst, som i lifstiden tillhörde Lagmannen Carlsson, icke allenast såsom Landssekreterare, ulan äfven i manga andra afsrden såsom menniska och medborgare; hvartill jag vill lägga den uplysn ingen, att han vid sitt tillträde af LandsSekreteraretjensten år 1812 måste till företrädaren erlägga ett ackord af 5,000 Rdr Bko; men före hans afskedstagande afskaffades ackorderne, hvilken åtgärd, ehuru för det allmänna nyttig, likväl medförde mycket lidande för de tjenstemän, hvilka icke fingo ersättning för de af dem erlagda ackorderne. Landshöfd.- ackorder t. ex. godtgjorde R. St:r men icke så med LandsSekreterarnes. Jag har mig bekant, alt PresteSt. beviljat enkan Carlsson en pension af 500 Rdr. Jag skulle önska att R. o. Ad. gåfve enahanda pensionsbelopp jemväl åt dottren; men om R. o. Ad. icke skulle vilja sträcka sin godhet så långt, anhåller jag, att R. o. Ad. åtminstone ville bestämma enkans pension till 500 Rdr.
H o n hade byggt och underhöll på egen bekostnad i Tientsin ett stort sjukhus för utländingar. Hennes inflytande i statsärenden var stort icke blott hos hennes gemål, utan äfven hos den kejserliga familjen. Enkekejsarinnan, som själf hör till de i politiskt hänseende mest upplysta personligheter i Kina, hedrade henne med sitt stora förtroende. * Husmoderlig almanack. September. Denna öfvergångsmånad från sommar till höst medför sina egna göromål. D e husmödrar, hvilka hela sommaren vistats på landställe eller vid badort, återvända nu hem oeh finna rikligt med arbete vid återinrättandet af bostaden, såsom den skall se ut under den stundande vintersäsongen; och äfven den, som varit hemma i lugnet, har full sysselsättning med de bekanta höstgöromålen eller i och för en förestående flyttning till 1 oktober. Dessutom är september en viktig månad för källare och skafferi, hvilka efter vederbörlig vädring och städning skola upptaga hela vinterförrådet af grönsaker, potatis och frukt, vare sig såsom skörd ur egen trädgård eller genom klokt beräknadt uppköp. — Om smörbyttan ej fyllts under juni, lämpar sig ännu septembersmör bra till förvaring, likaså septemberägg. — Syltningen inskränker sig nu till päron, plommon, äpplen (fruktmos), gurkor, pippling och lingon; konserverna bestå hufvudsakligast af blomkål, skärbönor, tomater, rödbetor m. m.; torkning af äpplen och päron företages, där sådant lönar sig. Ägare af bikupor tillvarataga honung. Allt eftersom väderleken tillåter, skördar man i i trädgården återstående lök, blomkål, bönor och rotfrukter — kålen dock icke ännu — • och höstgräfver de friblifna trädgårdslanden. Bärbuskar granskas och nya planteras; sparrissängar behandlas enl. allmän regel; persiljekaggen för vinterbehofvet gö- res, i ordning; frö insamlas. Äppelplockningen öfvervakas noga och verkställes helst med » äppelplockaren ». Appelförrådet förvaras omsorgsfullt i lämpliga källare eller rum och granskas alltsom oftast. Kvinnliga poliskonstaplar har man börjat skaffa sig i Amerika. Fru Arnes, som nyligen blifvit anställd som poliskonstapel i Mihvaukee, är en högväxt, smärt kvinna med energiskt uttryck.
Sits beslut i sin helhet, och ej endast i de begge af mig omnämnda punkterna; så nödgas jag frångå hvad jag förut förbehållsvis yttrade, då jag trodde att det blott var fråga om nämnda punkter. Jag gör det med ledsnad; ty jag befarar ej, att de af Fril). Cederström förespeglade vådor skulle kunna inträffa. Således blir man oförhindrad att gifva, ett hemman o. s. v. till kyrkor, men att gifva ett kappland derifrån, är man genom detta beslut förhindrad; men della kan ej hjelpas. Jag anhåller örn afslag på inbjudningen, såsom den nu är ställd’; och då ingen har yttrat sig för bifall, så hemställer jag, huruvida icke Hr Lefren ville medgifva, att salen nu finge afgöras. Hr Lefren: Jag kan icke afstå ifrån att begära proipos. på hvad jag framställt, på den grund, att om Hr Frih. o. Landtm, skulle framställa propos. på antagande af PresteSt:s inbjudning, så skulle man derpå kunna svara nej och ja, och votering uppstå, då det möjligen kunde hända, att man antoge en inbjudning, hvarigenom tre Stånds redan fattade beslut kunde blifva upprifvet, och detta är ej föremål för en inbjudning, utan man måste vara förvissad om att inbjudningen ej sker så, att tre Stånds redan fattade beslut derigenom rubbas, och jag anser omöjligt att någon i detta ögonblick kan controllera huruvida icke sådant är förhållandet i någon detalj. Derföre har jag begärt att målet måtte få hvila intilldess Utsk. inkommer med jemkningsbetänkandet. Gr. Anckarsvärd: Ingen älskare af inbjudningar i allmänhet, är jag det ej heller af denna, och har redan tagit mig friheten förklara min öfverensstämmelse i tänkesätt med Frih. Cederström ronde denna fråga, i afseende hvarå jag äfven yrkar afslag på inbjudningen.
Då förslaget hvilar på den förutsättningen, att mödrar, som under lifstiden offentligen erkänna sina oäkta barn, jemväl i allmänhet hysa den önskan, all dessa barn skola erhålla del i den qvarlåtenskap, hvaröfver mödrarne lagligen kunna förfoga, bör förslaget hvarken vara stridande emot någon rättsgrund, eller i tillämpningen kunna medföra väsendtlig olägenhet, äfven om det icke med säkerhet kan sägas vara hvarken för inskränkt eller vidsträckt, lör alt motsvara den allmänna uppfattningen. I delta fall finnér nemligen en brist i förslaget sin rättelse i friheten för en hvar alt genom testamente göra sin vilja framför lagen gällande. Vid ofvannämnda förhållanden finnér jag icke synnerlig vigt ligga deruppå, huruvida den arfsrätt, som medgifves oäkta barn i allmänhet, må utsträckas jemväl till dem, som aflats i hordom eller förbudna leder. Men ehuru jag för dessa sist nämndas utestängande icke finner de af en ledamot i Högsta Domstolen anförda skäl tillfyllestgörande, anser jag mig i fråga om barn, som blifvit aliade under modrens äktenskap eller i förbudna led, böra biträda hans åsigt i denna punkt, med fäsladt afseende å den omständighet, att mödrars erkännande af dylika barn i de flesta fall lärer vara genom rättegång och bevisning framtvunget; hvaremot förslaget utgår från modrens frivilliga erkännande, såsom grunden för barnets arfsrätt. Deremot finner jag ingen anledning att från ifrågavarande arfsrätt jemväl utesluta sådana barn, som blifvit af ogift qvinna med gift man aliade. Då del remitterade förslaget innehåller, att oäkta barn må lika med äkta harn taga arf efter sin moder i den egendom, som ej utgör bröstarfvinges laglott, lärer väl redan deraf otvetydigt följa, alt det oäkta barnet icke får bättre rätt till ifrågavarande tiel af modrens qvarlåtenskap; och som förslaget i öfrigt icke med 12 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 35. något ord inskränker omfånget för den i lag stadgade teslamentsrätlen, kan jag icke anse något förtydligande i detta afseende behöfligt.
Jag vill icke förlänga discussionen, utan förenar mig uti hvad. Friherre Anckarswärd yttrat. Den 14 October e. m. a55 Ilerr Rosenqvists Fredrik Leonhard: Jag sivall blott anhålla att få lill alla delar förena mig uti den ifrågavarande reservationen, och utber mig, att mitt namn måtte få stå bredvid det ädla namnet Gustaf Hjerta. Herr Crusensto7pe_, Magnus Jacob: Jag skulle varit Herr Friherre Anckarswärd mycket förbunden för sin godhet, alt fästa en så lång och så skarp uppmärksamhet vid min ringa person, om jag ej funnit, att hvad Herr Friherren i detta afseende yttrat, varit endast en inledning till den panegyrik, Herr Friherren framställt öfver sitt eget politiska förhållande och sitt politiska courage. Herr Friherren, oaktadt sin Goliatiska ståndpunkt i Riksdagspolemiken, borde likväl akta sig att vidröra consequencen uti handlingssätt. Denna ömtåliga punkt kunde lätt framkalla någon David, att erinra, bland annat, huru Herr Friherren bragt votering å bane rörande några hundrade Riksdalers anslag till fyra slotlsknektar, under det Herr Frilierren åtnöjt sig med reservationer, stundom till och med på förhand, der det gällt vigtiga frågor och stora summor. Jag vågar i sanning fortfarande anse fäderneslandets försvarsverk förtjena, att med lika ifver omfattas, som de fyra slottsknektarne. Med Herr Friherren instämmer jag emedlertid deruti, att mera afseende vid detta tillfälle blifvit lemnadt å Herr Hjertås reservation, än den i sjelfva verket förtjenar. 256 Den i4 October e. m. Den innefattar, på ett vackert och bildrikt språk — jag talar icke om innehållet — mycken declamation, allt för litet sak och alls ingen bevisning. Jag förenar mig äfven med Friherren, dels i vördsam anhållan, att detta yttrande ej må belasta inbjudningen till Medstånden, dels i omdömet, att förevarande discussion är både högst obehaglig och vida mera utsträckt, än den bort vara.
Då vid de i 16 § uppräknade fall dragandet af knif eller svärd, spännande af bössa eller resande af annat lifsfarligt vapen, icke sladnar dervid, utan den brottslige jemväl hugger till med vapnet eller aflossar detsamma på ett sådant sätt att afsiglen att döda annan derigenom tydligen ådagalägges, ehuru hans styng eller skott felar sitt mål, och han således begått försök till dråp, torde en bestraffning af böter från och med tio till och med femtio Riksdaler vara allt för lindrig. Äfven andra fall kunna förekomma, såsom vid iteration, då bötesbestraffningen icke kan anses till fy llestgörande. Jag föreslår derför alt 16 §;s sednare moment "kommer skada etc.” måtte erhålla följande lydelse: ''Sker skada eller förekomma annars synnerligen försvårande omständigheter, må straffarbete från och med två till och med sex månader ådömas, der eljest blott till fängelse eller böter dömas skulle.” Om jemte dessa försvårande omständigheter tillika skulle inträffa, alt förbrytelsen skett emot personer eller vid tillfälle eller ä ställe sorn i 39 och 45 §§ afses, torde 70 §:ns bestämmelser lemna Domaren tillräcklig ledning vid straffmätningen, hvilket också eger rum om blott de i 39 och 45 §§ nämnde fall konkurrera. § 55, Genom den af Utskottet föreslagna förändring af 55 § i Kongl. Maj:ts Proposition, skulle, om man af annan blefve öfverfallen med våld eller hot, som iunebure trängande fara, den öfverfallne vara saklös för den skada, som han till farans afvärjande gjorde. Då ingen annan begränsning af (äran förekommer, än att denna skulle vara trängande, hvilket ord på intet sätt utmärker beskaffenheten af de personliga rättigheter, som voro i fara att störas, följer ock deraf alt den öfverfallne, om han icke på annat sätt skulle kunna freda sig för den trängande faran, egde rätt alt till och med döda den öfverlällande, hur ringa ock den rättighet vore, som denne sökte förnärma.
Den invändning hade väl blifvit gjord, att bevisningen om enskiftes-principens olämplighet för hela Sverige icke träffade Skiftes-Stadgan, emedan den uti 10 och xi §§ af I2:te Cap. tillåtit undantag från regeln, der belägenheten så fordrade; men då undantagen öfverstiga regeln, upphäfva de ock densamma, och om således större delen af Rikets jord hörer till undantagen, så hörde nya Skiftes-Stadgan icke till Sverige, utan borde sjelf utflytta och söka sig ett Fädernesland. Genom dessa undantag egde man blott valet mellan en overksam Författning och en våldsam; Och hade sannolikt fått en som vore bägge dera, allt efter som den af magten eller svagheten påkallades. Härifrån har den slutsatts liemtats, att en gemensam SkiftesStadga för alla Rikets provineer icke kunde blifva lämplig, utan att serskilda Författningar, lämpade efter olika locala förhål - 6 Lagsamt Allni. Besv. o. Oec. Utsk. Uti. N.-o landen, erfordrades; och då en längre lids erfarenhet visat välgörande verkningar af förra Skiftes-Författningar, då dessa onekligen beredt framsteg i cultur, ökad välmåga och trefnad, syntes önskningarne om de sammas bibehållande förtjena uppmärksamhet och bifall; hvarjemte slutligen blifvit yrkadt, att underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t måtte göras om inställelse af Skiftes-Stadgan till all kraft och verkan, intill dess de ändringar deri, som Rikets Ständer kunna föreslå, blifvit af Kongl. Maj:t i Nåder pröfvade, samt den af Utskotten föreslagna undersökning, angående Stadgans tillämplighet i allmänhet, hunnit verkställas och förhållandet deraf utredas, Utskotten hafva tagit detta allt, med hvad mera härom vidlyftigt blifvit anfördt, i noggrannt öfvervägande; men finnér deraf icke anledning att förändra deras i detta ämne förut afgifna utlåtande, och föga att tillägga de derföre anförde grunder.
Allt hvad i denna Författning finnes stadgadt om utminutering af bränvin, gälle äfven för andra spirituösa drycker, som i mindre qvantitet än en fjerdedels kanna försäljas. Sjette Artikeln. Föreskrifter i afseende på Författningens verkställighet. 58. §. Konungens Befallningshafvande böra öfver efterlefnaden af allt hvad i denna Författning stadgadt blifvit hålla allvarlig hand; och skall det ovilkorligen åligga KronoStadsoch Police-beljente samt andra vederbörligen förordnade personer, att förbrytelser deremot på det allvarsammaste beifra; egande derförutan alle och en hvar rättighet, alt förbrytelser emot denna Författning angifva och åtala, undantagande harn emot föiäldrar, samt tjenstehjon, under den tid de i tjensten äro, emot husbondefolk; men endast Kronofogdar, Landsoch Stads-Fiscaler, Länsmän samt andra personer, hvilka antingen äro eller framdeles kunna blifva dertill af Justitbe-Cancelleren eller Konungens Befallningshafvande förordnade, vare berättigade att, så i städerne, som på landet, anställa visitation och göra beslag. Denna rättighet tillkommer äfven Policeoch Stads-betjente inom städerne samt Kronofjerdingsmän på landet, hvar och en inom sitt district. Då beslag göres, skall det ske 1 två tillkallade vittnens närvaro och 204 Bil. lill Expeditions-TJtskoltels Förilag till und. Skrifvelse N.-o 338. efter det bränvins-redskapens egare eller dennes på stället varande ombud blifvit tillsagdt; åliggande det nämnde publike betjente att, enär förbrytelser bos dem af andra angifvas, målen lagligen instämma och utföra; dock på angifvarens äfventyr och ansvar, om angifvelsensaknar grund eller anledning, eller diktad är.
Sedan 47, 44, 45 och 46 §. §. i Riddarhus-Ordningen blifvit uppläste, börjades Voteringen klockan | till 11 om aftonen, och befunnos vid Voteringens slut klockaa ~ till, 12 om aftonen, sedan en Voterings-sedel blifvit undantagen och förseglad , samt de Öfrige Voterings-sedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: I följd hvaraf, och sedan det vid Voteringen särskildt lörde Protocoll blifvit uppläst , Herr Gref ven och Landi-Marskalken förklara de, det Friherre Åkerhjelms ofvanberörde förslag till Contra-proposition således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallet; Och hemställ. Ridd. o. Ad. Fröt. XI. Den 14 December. de Herr Grefven och Landt-Marskalken, om icke Voterings - propositionen , rörande sjelfva Hufvud frågan , nu mera kunde erhålla följande lydelse ; Den som anser, att Ridderskapet och Adeln bör förblifva vid dess i frågan om reglering af Rikets Styrelseverk redan fatrade beslut , samt godkänna den af Särskildte Utskottet löreslagne Voterings-proposition » voterar Den det ej vill, voterar Nej; . ' Vinner Nej, komma, med åberopande af de utaf Särskildte Utskottet anförde Hufvudgrurtder , Riksens Ständer att hos Kongl. Majtt 1 underdånighet anhålla , det Kongl, Maj;t i Nåder må täckas till verkställighet befordrade delar af Särskildta Utskottets förslag. Kongl. Maj:t finner leda till Styrelsens förenkling och tili inskränkning i Embetsmännens antal. Herr Lagerhjelm : Då jag icke kan finna annat , än att ja-propositionen , sådan den nu blifvit föreslagen , innebär tvenne beslut; hemställer jag, att den del deraf rriå uteslutas, sorn godkänner Särskildta Utskottets Voteringsproposition. Herr Berghman : Jag instämmer mad Herr Den 1/f. Decémhtr. Lagerhjelm deruti, att Ja-propositionen endast bör innehålla ett förblifvande vid det förra beslutet.