Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag finner 8i § hafva uttalat den grundsats, att dels frågor om förändring i grundlagen ej få väckas inom RiksStln och dels de derom fattade beslut ej få blifva definitiva förrän vid en kommande riksdag. Längre sträcker sig icke 8i §. Den har således, om man så behagar, lemnat en lucka i afseende på den pröfning af ett grundlagsförslag, som skall leda till definitivt beslut vid nästa riksdag; men det är tydligt, att med ordet besluta har 8i § icke menat annat än definitivt besluta. Sjelfva pröfningen af den i redactionen uttryckta mening har 8i § icke omtalat; och det är denna igo Boil ia Februari t, m. lucka, som 56 § uppfyllt, då den föreskrifvit, huru med pröfningen af grundlagsförslag skall tillgå. Denna § har, såsom R. o. Ad. torde finna, fastän jag märker, att den siste värde talaren ej insett det, endast talat om pröfningen af ett till nästa riksdag hvilande grundlagsförslag och har tydligen föreskrifvit, att sedan frågor om grundlagsförändring blifvit väckta, äga i RiksStm enskilda ledamöter att dervid göra anmärknm, och då dessa anmärkn.Y ej äro till viss beskaffenhet inskränkta, måste de, såvida man får tyda ordet anmärkn. efter vanligt språkbruk, äfven kunna vara af den beskaffenhet, att de innehålla omdömet, att förslaget icke duger. När sålunda grundlagen icke inskränkt anmärknisrätten, utan blott sagt, att anmärkntr få göras och att dessa anmärkntr inom hvarje Stånd skola föranleda tilt en af Ståndet gemensamt yttrad tanke, hvilken det är Conslit. Utskrs skyldighet att med de öfriga Ståndens gemensamma tankar sammanjemnka, så torde roan finna, att det ej är någon stridighet emellan oftanämnda och jag måste derföre varna R. o. Ad. för att låta inbilla sig, att i detta afseende finnes behof af någon grundlagstolkning, d. v. s. förklaring af hvad grundlagen menar. 56 § tillkom alldeles icke såsom en förklaring af den 81, utan blott till uppfyllande af den lucka, som lag i 81 §.
– I sanning, det är en uppeldande tanke, som förlänar ett nytt behag åt den sköna Agatha, – sade Albrekt och vände sig till Edvard med ett satiriskt leende, – hon var vår reskamrat på ångbåten hit, och Edvard syntes uppriktigt betagen i henne, jag slår vad att han hade någon aning om hennes bepröfvade företräden. – Åh, i det fallet, min bästa nevö, är jag förtjust öfver min bekantskap med henne, ty den tillåter mig presentera dig, hon är en charmant värdinna och Köpenhamns gladaste och elegantaste karlar samlas hos henne; ännu i qväll tillbjuder jag henne min vagn och vi följa henne hem om du har lust? Edvard var röd af harm, och stammade några osammanhängande ord, som hans onkel tog för bifall. – Ma foi! det gläder mig riktigt att leda dina första osäkra steg på nöjets bana, der jag sjelf är så tillräckligt hemmastadd och renommerad, att du utan tvekan kan följa mina råd, – sade hofmarskalken med en min af inre tillfredsställelse. Hon är kanske en sol i nedgående, mais, n’import! hon är i alla fall rätt lockande helst för sådana små debutanter som du; vid dina år skulle Agatha förvridit hjernan på mig. – Åh! hvad det är skada att man ej i all sin lefnad förblir sjutton år hvilken spänstighet, hvilken glöd, hvilken imagination, som sedan ingen konst kan ersätta, – sade den gamle syndaren suckande. Albrekt ryckte på axlarne med ett sardoniskt leende, och fransmannen utropade i det han gäspande sträckte sig baklänges: – Åh ja, det är det första syndafallet som har mest behag; och i intet fall har man mera skäl att sakna de gamles Lethe än här, ty då blef det beständigt första gången. – Då man icke eger en enda känsla qvar att trottsa, är nöjet och retelsen förlorad, – återtog hofmarskalken för sig sjelf med en ton af djup nedslagenhet, och steg upp.
Då vid slutet afår 1817, detta liqvidations ärende med Kongl. Preusiska Regeringen var nära till slut bragt och en Convention i afseende hårå, den 17 December samma år, mellan de bagge Regeringarnes Commissarier undertecknades ehuru den, i anseende till de Hamburgske Banqvierernes fordrings anspråk, i dess då uppställde skick, icke kunde erhålla K:gl. Maj:ts ratification, emedan innehållet af en af dess Articlar ogillade och upphåfde Rikets Stånders fattade beslut, angående Pommerska Kammarens skuld till Hamburgske Banquiererne, insåg K:gl. Maj:t af liqvidations utslag att derest denne mellankomne gravation icke kunde undanrodjas, blefve det ej eller möjligt, att med Krigsfondens återstående tillgångar (till hvilken fond ifrågavarande medel äfven hårde) verkställa de betalningar, som efter Kongl Maj:ts önskan, samt enligt Rikets Stånders vid 1815 och 1818 årens Rikdagar fattade beslut, på Krigsfonden blifvit vilkorligen anvisade. Det var för att i någon mån betacka denna då foresedde brist, som Kongl. Maj:t under den 24Julii ilo Stats-Utskottet..i Setiinkanden. 1818 beslöt att, af grdje Hufvudiitelns reserverade tillgångar från förra åren , hvilka såsom en följd af de generelle förstråckningarne mellan denna Hufvud-Titel och Krigsfonden, voro för den sednare disponible, afsitta 400,000 R:dr intill dess genom utslaget af den Preusiska liqvidationen, de gemensamma tillgångarnes förhållande till de beslutne utgifterna kunde bestämmas. Desse begge Summor nemligen de af Preusiska Regeringen nu utbetalte 325,000 R:dr Preusisk Courant och sistnämnde 400,000 R:dr eller tillsammans efter afdrag af återstående omkostnader omkring 900,000 R:dr Sv. B:co kunna utgöra Krigsfondens närvarande disponible tillgång.
Det synes likvist af den här meddelade berättelsen, somen sådan försummelse alldeles icke egt rum i början, ehuru sådant sedermera blifvit glömdt. Jag anser således för min del, att en närmare undersökning bör företagas af aktning för den store Stenbock och den Od ödel ige Carl XII, och att slägten må utbekomma sin fordran om den är giltig Jag är ingalunda nuid dermed, att Grefve af Ugglas sagt, det en sådan undersökning skulle innefatta en tyst concession till sjelfva skulden Det är ej nog, att man här förklatar Gyllenstjernska famillens fordran ogiltig. Sådant mäste undersökas; och denna tröst må man ej förneka den ädla slägten. Herr Rosenblad, Bernhard: I en tid punct, då man förtnodeligen med alfvar är betänkt, ali skapa en Stats-credit, och dermed skaffa sig resout. JDeft 16 September e. rru 65 eer, utan att begagna de creditförstörande utvS* gar, sorn, hiitills så ofta använde, skakat allmänna välståndet i sjelfva dess grundvalar, torde det icke vara utur vägen, då fråga är om fordna Statsskulder, 3tt f afseende å dem tillåta en undersökning. När man erindrar sig de olyckliga llqvi. dationssätt, som fordom ihom Riket blifvit begagnade, såsom I,iqvidations commissionenpå i68o talet; 1719 års Ständers Beslut om den såkallade Nummergälden, och 1747 års Kon unga-bref om liqviden af Bytes och Reducktions-fordringar, så torde den önskan vara förlåtlig, au Staten åtminstone en gång börjar blifva rättvis mot sina Borgenärer. Och, i händelse af en undersökning, Staten skulle befinnas lagligen skyldig Gyllenstjernska Arfvingarne större elier mindre summa, si skulle den utgift Statsverket härigenom fick vidkännas, blifva rikligen ersatt genom det förtroende till dess redlighet, som ensamt i nödens stund kan skapa tillgångar utan behof af Riksförderfvan* de åtgärder. Jag förenar mig således i anhållan örn återremiss.
M en då upplyst är. att Nätra och Själevads socknemän från äldre tider af Trysunda fiske varit i oqvald besittning intill år 1700, då fisket utan socknemännens bevislig» medgifvande är vordet för kronans räkning utarrenderadt, äfvensom att begagnandet af nämnda fiske är för soeknemännen i och för deras ekonomiska förkofran af synnerlig vigt, får, på grund häraf och öfrige förekomne bevekande omständigheter, Utskottet föreslå, att Rikets Ständer mätte uti allåtande underdånig skrifvelse meddela, att de för deras del medgifva, att Nätra och Själevads socknemän må ega att till skatte lösa fisket vid Trysunda fiskehamn med dertill hörande skär, holmar och fiskevatten, med underdånig anhållan derjemte, att, för den händelse Kongl. Majit kunde finna godt i Nåder bifalla hvad sålunda blifvit af Rikets Ständer beslutadt, och soeknemännen, häröfver hörde, dertill förklarat sig villige, men alla de för skatteköpets tillvägabringande nödige åtgärder icke medhunnes, innan fisket, hvaraf det nuvarande arrendet med år 1855> Stats-UlsUottets Utlåtande, N:o 94. löpte till ända, ånyo borde på arrende utbjudas, Kongl. Majit då täcktes anbefalla, att detta utbjudande måtte ske endast för någon kortare tid, på det icke, i annat fall, dymedelst hinder för skatte-köpets verkställande kunde uppstå. Stockholm den 10 April 1854" Reser v al i o ner: lid den sednare punkten: o - af herrar ron Troil, S. G, Björnstjerna, /. M. och Åsbrinck, C. G. N:o 95. Alik. till Exp.-Utsk. den 12 April 1854, kl. 3 e. m. > ('Hatande, i anledning af liongl. Maj :ts Nådiga Proposition anga en di: erforderliga medel för bellöfrandes undsättning i missväxtår. (R:gs Afd.)
H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf att anslag blifvit utfärdad t till fortsättande af plenum kl. G e. m. Punklerne I. III. och IV blefvo hvar för sig uplåste och lagde till handlingarne. Efter upläsning af punkten V. yttrade Frih. Cederström: Jag anhåller vördsamt om u(dasalide af den reservation, sorn blifvit i fråga om denna punkt afgifven af en Utsk:s ledamot, med hvilken Gr. Lagerbjelke, Frih. Cederström och Hr Tersmeden sig förenat, samt att jag derefter måtte återfå ordet. t Den sålunda begärda upläsningcn försiggick, hvarefter Frih. Cederström anförde: Med all den vördnad jag hyser och hör hysa för de herrar och män, hvilka K. M. utsett till sina rådgifvare, och med all aktning för auktoriteter af Coust.Ulsk:s majoritet, kan jag icke med likgiltighet åse det en framställning, som är med sanningen mindre öfverensstämmande finge ulan aumärkn. af detta Ständ läggas lill dess handlingar. Uti den nyss uplästa, af Professor Lindgren afgifna reservationen finner R. o. Ad. förevarande ärende på ett hufvudsakligen utredande sätt berörd; men jag skall anhålla att ytterligare få med några ord till vederläggning uplaga Const.Utsk:s vid denna punkt gjorda framställning. Efter det att Const.Ulsk. temligen riktigt, (åtminstone finner jag icke någon väsendtlig erinran att deremot framställa), refereratförloppet af ifrågavar:de ärende jemte den derutinnan aflåtna K. propos:n så tager det från och med begynnelsen af Utsk:s eget bedömande af frågan, till och med sisla slutorden i dess ullål. derom, mer än ett, i min tanka, alltför besynnerligt snedsprång. Const.Ulsk. lägger vigt dervid att, enl. dess förmenande, ”vid jeroförelsen af K. M:s till R.
Valerius ej mindre såsom utmärkt embetsman och snillrik skald, än äfven genom mångårigt arbete i Rikets Ständers tjenst förvärfvat sig rättvist anspråk på fäderneslandets erkänsla, anser Utskottet den aktning, Svenska folket är skyldigt hans minne, lämpligast kunna visas genom att från nöd skydda hans efterlefvande enka; hvadan Utskottet tillstyrker, att Kansli-Rådet Valerii enka, Anrora Christina Ingell, må förklaras berättigad, att å Allmänna Indragnings-staten för sin återstående lifstid uppbära en pension, stor 400 R:dr Banko. 25:o. Under åberopande af framlidne Professorens vid Upsala Kongl. Universitet Fredrik Wilhelm Palmblads utmärkta förtjenster och den stora verksamhet han under sin lefnad ådagalagt, synnerligen genom utgifne förträffliga arbeten inom den Grekiska litteraturens, Historiens, Statistikens, Geografiens och skönlitteraturens områden, har Herr Doktor Broman, uti en inom Högvördige Presteståndet väckt motion, föreslagit, att, som bemälde Professor vid sin den 2 September 1852 inträffade död efterlemnat enka och barn i stort ekonomiskt betryck, enär sterbhuset vid detta tillfälle befanns i den utblottade belägenhet, att dess försättande i konkurs-tillstånd blef nödvändigt, samt det understöd af 500 R:dr enkan af Akademiens medel årligen åtnjuter, icke vore tillräckligt för hennes eget uppehälle jemte barnens underhåll och uppfostran, Rikets Ständer måtte åt Professoren Palmblads efterlemnade 3:ne barn bevilja ett understöd af 200 R:dr till hvarje, att utgå åt döttrarne så länge de lefva ogifta och åt sonen till fyllda 20 Stais -Vt silo Hels Utlåtande, JYs 74. 24 år, eller den tidpunkt, då denne förmodades hafva medhunnit afsluta sina akademiska studier.
Jndeldt 4 l,52o 24 724 T:r 7 K'pr Kronotionde Spannmål a 36 tz. - 543 8 _ Öindeldt « 227 2,270 Z2 ^ Skillnaden bestar deruti, att pa Allmänna Indragnings-Slaten blifwik flyttade följande, nämligenr i:o Landshöfdingen vvn Kierotbä Extra Lön ^ 1,520 2:0 L,ne-23skhällaren sl-nfrauas Lön Indeldt . 18 16 __ samt 20 T.r Kronotionde Spannmål a 36 fl. iZ Z3 16 Hwaremot bans Efterträdare i dest ställe undfär en Contant lön af roo Rdr. Z!0 Cancellie Waktmästaren i.unäliolms Lön TrauSp, 1,533 r6 ^ Men e^tr hans afgång , antages i ht,US ställe en Cancetlie Post med en Cvnlanl lön af 25 Ror. Ror 1,566 16 wästerbottens Län. 1809 ars Ordinarie Stat »pläger: Judclkk I,z?o Z4 — Oindelvt 6^>i — i,y?i 34 Extra G . din arie Staten - Oind.id, ^S^Z^2,-ZS ,S - ,8lv ars projecrerade Stat uplagcr: Jndcldt 1,370 34 — Oindeid. Wld denne Ela! har icke warit nigel alt erinra. Slotts-Staten i Länen. 1829 ars Ordinarie Stat »pläger: Jndeldt iZlv Den 22 November.
På samma grund och med samma rätt, som desse bestämmelser blifvit meddelade, måste äfven kunna föreskrifvas, att hädanefter all leverering in natura kommer alt upphöra, och attalia räntor skola betalas efter ett visst oföränderligt och för all framtid bestämdt belopp. Hvad åter angår K. M:s propos., hvaruti det andra alternativet af komiterades förslag i nåder tillstyrkas och förordas, sä, och under erinran att jag icke deltagit i detta alternativs framställande, vill jag medgifva, att innan ett sådant beslut, som häruti föreslås, varder af R. St. fattadt, eller att, i st. f. en mängd under hemmansräntorna nu upptagne persedlar, dessa räntor skola i utsättas i ett färre antal andra persedlar, kan icke utan skäl yr kas att räntegifvarne böra höras, men då fråga nu icke är om Den 8 September f. m. 107 någon persedelförvandling, utan endast huruvida de nuvartderäntepersedlarne alltid skola få lösas med penningar, så finner jag räntegifvarnes hörande alldeles öfverflödigt och opåkallad!. Emot det ifrågasatta hörandet förekommer dessutom att skattskyldige, i fall de tillfrågas, naturligtvis måste anses berättigade att antingen svara ja eller nej, och således antaga eller förkasta den föreslagna förändringen. Om nu, såsom troligt är, icke alla räntegifvare förklara sig villige densamma antaga, utan en eller annan inom samma uppbördsdistrikt bestrider det framställda förslaget, skulle följaktligen den reda och enkelhet vid uppbördsoch redovisningsväsendet man velat åstadkomma, helt och hållet förfelas, emedan, om förändringen skulle fastställas endast för dem, som på densamma inginge, men icke för de öfrige, räkenskaperne komme att blifva ännu vidlyftigare och mera invecklade än för närvande. Man har äfven emot det af Frih. Palmstjerna framställda bemedlingsförslag erinrat, att räntegifvarnes hörande öfver detsamma vore nödvändigt. Jag kan ej heller instämma uti den härom yttrade åsigten. Så vida jag icke alltför origtigt uppfattat
Till stiftarnes angenäma öfverraskning befanns att inrättningen bar sig af sig sjelf, så att intet tillskott af aktie-egarne be höfdes; äfvensom att tilloppet af hyressökande i denna byggnad blef så stort, att man nödgades hålla antecknings-listor, enl. hvilka endast efter lång väntan den först antecknade kunde komma i besittning af en ledig lokal. 7:o Till följd häraf kunde man utöfva en strång kontroll öfver hyres gästernes upförande, sä att förseelser bestraffades med upsäg ning, hvarigenom de fattige snart kommo till medvetande a 328 Den 30 December e, m. den stora förmånen, som genom denna inrättning blifvit (lern beredd, äfvensom inga restantier på hyran kommo i fråga, emedan det var lätt att få en ordentlig hyresgäst i st. f. en försumlig. 8:0 Uti Götheborg är man betänkt på dylika inrättningar, och en utmärkt architekt har redan besökt London, der han inhemtat närmare kännedom om alla dessa förhållanden. Bilaga N:o 3. Kj;ere Lillienstolpe! De oplysninger du skriver om i dit sidste Brev, seer jeg 111ig ikkc istand til al meddele dig i den Udslrtckning, sorn du önsker det, nemlig bilagte ved Tegninger og Magi, da détte vilde blive altför vidtlöftigt. Ilusene i Nyboder ere nemlig opförte i forskjellige Tidsperioder og paa meget forskjellig Maude baade i 1 oell 1 2 Etager, baade med större og mindre Huusleiligheder. I almindelighed indeholde de en lille Forstue fra Gadén, en Dagligstue paa 2 eller 3 Fag Vinduer, et Soyekanimer paa 1 Fag og endnu en lille Stile, samt et lille Kjökken med spisekammer-atlukke. Denne tredje
Maj i8/[3 gifna utslag, i hvad detsamma angick Presidenten af Billberghj Cansli-rådet Valerius, Kammar-rätts-rådet Winroth och Controlleuren Middendorff ådömd ersättningsskyldighet i och för den efter aflidne Tullförvaltaren Finer yppade balans, finge anstå, intill dess Rikets Ständer, vid deras nästa sammanträde, ånyo företagit frågan om ersättningsbeloppets indrifning eller afskrifvande; i sammanhang hvarmed och på det Kronans säkerhet måtte behörigen iakttagas, men, å andra sidan, bernälde personer icke, under afbidan af målets slutliga afgörande, sakna utväg för egen och deras familjers tarfliga borgning, Rikets Ständer förordnat, att, under tiden och intilldess beslut i detta ämne kunde vara meddeladt, den af Kongl. Maj:t anbefallde qvarstad komine att fortfarande ega rum å af Billberghs, Val er ii, Winroths och Middendorff fasta och lösa egendom, med undantag likväl, på sätt i likartade fall tillförene blifvit medgifvet, af de bemälde embetsoch tjenstemän tillkommande löner och pensioner: — så har, vid föredragning häraf, Kongl. Majit pröfva t skäligt i nåder bifalla, hvad Rikets Ständer sålunda i ofvanomförinälde afseenden, för deras del, beslutat; hvarjemte Kongl. Majit låtit otu innehållet af Rikets Ständers förrberörde underdåniga skrifvelse vederbörande embetsmyndigheter till kännedom och efterrättelse, i hvad på dem ankomme, förständiga; Och har, med anledning af de, efter Kammar-rätts-rådet Winroths timade frånfälle, utaf hans efterlemnade enka i underdånighet anförde besvär - Kongl. Maj:ts Nåd.
S* D. Föredrogos å nyo och återremitterades Constitutions-Utskottets den 8 dennes på bordet lagda Memorial: N:o 60, till Borgare Ståndet, , angående dess återremiss på Memorialet, N:o 42> »ned föres-1 åge tillägg i gg §. Regerings-Formen; JNT:o 63, till Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, i anledning af deras återremisser på Memorialet N:o 46; N:o 64, till Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, i anledning af återremisserna på Memorialet N:o 47* S. JD. Vid förnyad föredragning af Constitutlons Utskottets den 8 dennes på bordet lagde Memorial, N;o 61, angående Bonde*Ståndets åteTemiss på Memorialet, K:o 43, med föreslaget tillägg vid 38 §- Riksdag - Trot. Utdr. d. 11 Dec, 1834* Ordningen, Lief den af Utskottet föreslagna voterings-proposilion af Ridderskapet och Adeln godkänd. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Banco-Vtskottets den 8 dennes på bordet lagde Betänkande, N:o'68, i anledning af Riksdags-Fullmägtigen Petter Anderssons motion, om förhöjd t arfvode för Riks-Ståndens Fullmäglige uti Banken och Kiksgälds-Conteret, samt -Ombud vid Låne-Contoren. S. D, Vid förnyad föredragning af Constitutions-Utskottets den 8 dennes på bordet lagda Memorial, N:o 5g, i anledning af återremiss å Memorialet, jy;o 41, nied Gi undlagsändrings-förslag, åsyftande Riksdags-förhandlingarnes ordentligare gång, stannade Ridder&kapet och Adeln i följande beslut: i :o Ståndet vidblef sitt i afseende på usta förslagspunkten fattade beslut, samt godkände voterings-propositionen Litt. A; 2:0
S. D. Remitterades till Lag-Utskottet Friherre Cederströms, Thure Fredric, den 1 dennes anmälde och denna dag skriftligen aflemnade motion 0111 upphällande al Kongl. Brefvet den 25 September 1777, huru förfaras skall, dä någon angifves för iasteligt (a! 0111 Kongl. Majit eller Regeringssättet. Från Hög v. P reste-Ståndet. S. D. Föredrogs Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer om ytterligare conlroli-föreskrifter för betryggande af stämplade pappersafgiflens behöriga erläggande; Gifven Stockholms Slolt den 30 Augusti 1844: Ståndet fann för godt, alt denna Nådiga Skrifvelse skulle BeviUrdngs-Utskctti t meddelas. S. D. Föredrogos och remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Majlis till Rikets Ständer ailåtna följande Nådiga Propositioner: l:o af den 9 dennes, angående Hof-slats-pensioneringen efter Högstsalig Hans Majd Konung Carl XIV Joban; 2:o af den 2 dennes, angående pension för f. d. Siats-Rådet Grubbe ; 3:o af den 2 dennes, angående pension för f. d. Justitia:-Stats-Ministern un m. Töruebladhs efterlenmade enka; 160 Prot.-btdrag, den 14 September 18 44- 4:o af den 2 dennes, angående pension å Allmänna IndragningsStaten för aflidne Stats-Rådet Grefve Härda enka. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos Kongl. Maj:ls nedannämnde Nådiga Propositioner, nemligen: l:o angående borgenärs rätt att, efter anställdt utmätnings-försök, använda bysättning: Remitterades till Lag-Utskottet; 2:o angående pension för f. d. Justitiae-Stats-Ministern m. m. Törnebladhs efterlemna de enka:
Jag har ingenting alt invända mot bifall lill det förslag, sorn den K. proposm innehåller j men jag önskar att dervid måtte göras ett tillägg 68 Den 4 April. föranledt af den erfarenhet jag hade under Stats-secret.- embetets utöfning. Då hade nemi. Kongelfs innevånare tillåtit sig att taga sten från ruinerna af Bohus fästning!, för att användas såsom byggnadsmaterialier. Deremot gjordes anmärkningar, och på grund af 1828 års författning mot åverkan pä fornlemningar blef sådant dem förbjudit. På det ingen anledn. nu måtte gifvas vederbör, att förnya delta tilltag; så anser jag nödigt att uttryckligen mätte förklaras, det hvarken nyttjandeeller ägande-rätt till dessa tomter måtte staden tillerkännas, på det att ruinerna måtte sättas i säkerhet för slika tillgrepp, oaktadt arrendet för tomterna åt staden skänkes. Hr Eden hjelm; I anledn. af hvad den siste talaren yttrat, får jag upplysa, alt dessa tomter icke äro på sjelfva fästningen, utan att fråga endast är om den lilla ängsbit, som går omkring densamma, och hela arrendet deraf går till ungefär 80 r:dr. Hvad stenbrytningen från fästningen angår, har sådant icke heller mig veterligen skett efter förbudet deraf. Remitterades till StalsUtskottet. Vid förnyad föredragning af K. M:s den 1 dennes på bordet lagda nåd. skrifvelse, an'g:de sökt låneunderstöd för Söderhamns stad, till följd af den derstädes år 1835 inträffade eldsvåda, blef samma nåd. skrifvelse remitterad till Statsutskottet, Ånyo föredrogs K. M:s den I dennes på bordet lagda nåd. skrifvelse, i anledn. af framstäldt förslag, att halfva tulluppbörden för inkommande utländska stenkol må lill understöd för Höganäs stenkolsverk anvisas. Hr Hjerta, Lårs: Jag utber mig att få beledsaga remissen af denna nåd. skrifvelse med några anmärkningar, hufvudsakligen med afseende på de omständigheter, under hvilka densamma tillkommit och blifvit öfverlemnad till R. St.