Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Iiassa-behällningen hos (1853 års Rev.-Ber. § 26.) ®en Fullmäktige, uppå framställning af Direktionen öfver LåneLfåne-Bontoret Kontoret i Wisby, medgifna jemkning i Direktionens åliggande, att, enligt i Wisby. föreskriften i 87 §. l:sta mom. af Banko-Reglementet, »efter hvarje utlå ningsdag, till Ranken insända de kassabehållningar, som icke i och för rörelsen ovilkorligen erfordras», att det belopp af Låne-Kontorets kassa-kreditiv-fond, som under December månad 1852 förföll till betalning och lill Låne-Konloret ingick, skulle vid Kontoret få qvarblifva och på det sätt, Direktionen ansåge vara för Låne-Konloret mest säkert och ändamålsenligt, derstädes förvaras, intilldess medlen för det afsedda ändamålet åter erfordrades, hafva Revisorerne, ehuru den vidtagna åtgärden icke öfverensstämde med Reglementets föreskrift, dock ansett, såsom af lokala förhållanden påkallad, ej böra lill anmärkning föranleda. Banko-Utskottets Berättelse. 7 Utskottet, som instämmer uti detta Revisorernes yttrande, vill vid granskningen af föreskrifterna i Reglementets 4:de Art. tillse, huruvida berörde föreskrift, till följd af de vid de särskilda Låne-Konloren sig företeende olika förhållanden, må kunna påkalla förändring eller tillägg. §. 16. (1851 års Rev.-Ber. §. 19. 1853 års Rev.-Ber. §. 29. Fullmäktiges Ber. §. 9.) Metalliska Af förestående Berättelser inhemtas, att Bän gsson*/öranJieta|iiska Kassa, som den 9 November 1850, ' "n(JI' på det hela, uppgick till Silfver R:dr 4,685,251: 6. 1. under den sedermera förflutna tiden till och med den 12 näst lidne November effektivt ökats med 1,722,441: 10. 4. så alt densamma sistnämnde dag utgjorde '.
så ansåge sig Eder President, på grund af sin pligt att vaka öfver ärendenas jemna gång inom Hofrätten, böra i underdånighet hemställa, om icke Yi af det anförda förhållandet skulle finna skäl att, till undanrödjande af de uppkomna tvifvelsmålen. i nåder meddela närmare förklaring rörande rätta förståndet och tillämpningen af hvad 6 § i Förordningen den 28 Juni 1798 innehåller angående sättet för HofRälls behandling af besvär i lagsökningsoch utsökningsmål. Efter inhemtande af samtlige Våre och Rikets Hof-Rätters underdåniga utlåtanden i ämnet och sedan Eder President i underdånigt memorial den 27 nästlidne Januari sin ofvanberörda framställning förnyat, hafva Vi, i den ordning 19 och 21 §§ Regeringsformen föreskrifva, della ärende till pröfning förehaft; och emedan Förordningen den 28 Juni 1798, § 6, är tydlig och klar deruti, att då uti lagsökningsoch utmätningsmål besvär öfver Våre Befallningshafvandes utslag blifvit i Hof-Rätt anförda, och Hofrätten pröfva!, att andra parten höras bör, men denne icke é föresatt dag möter med svar, Sökanden åligger all till Hof-Rätten ingifva afskrift af besvären med bifogade handlingar, hvarpå saken skall företagas och efter dess beskaffenhet afgörasj samt vid jemförelse af samma föreskrift med de lagens rum och särskilda författningar, enligt hvilka å Hofrätts vårdnad ligger, att alla der fullföljda ärender, — lagsökningsoch utmälningsmålen icke undantagna, .— varda, utan efterlåtenhet för någon parts försummelse eller tredska, med slut afhulpna, lika otvetydigt följer, att uti omförmälda fall, när Sökanden icke sjelfmant sitt åliggande fullgör, Hof-Rätt är både berättigad och pligtig att vidtaga erforderlig laglig åtgärd för sakens försättande i sådant skick, att den derstädes kan till slut befordras, hafva Vi funnit någon förklaring af lag i det ämne, ifrågavarande framställning afser, icke vara behöflig.
Ibland de anföranden som blifvit hos H. R. o. A. afgifne, vid granskningen af Utskottets Förslag till RiksStatens reglering under HufvudTitlarne, har Utskottet funnit ett af Hr Grefve Gyllenborg, Johan Henningj hvilket bordt till besvarande härstädes upptagas. Bemälde Hr Grefve har nemligen anmärkt, att, i förening med nyssnämnde Förslag, bordt af Utskottet uppgöras en Tableau, som upptoge alla fordringsbeloppen, Utskottets yttranden derom, med Förslag till utgifterne och hänvisning till Utskottets Betänkanden i afseende på raotiverne dertill, samt framställning af tillgångarne till uppfyllande af behofven, eller i ett sammanhang en så kallad StatsBudget; äfvensom att ordningen skulle fordrat, att Utskottet först ingått i pröfning af det utomordentliga större Anslag som fordrats för FörsvarsVerkets iståndsätlande, samt derefter, under förutsättning att inga nya Anslag borde bereda Statens skuldsättning, taga i öfvervägande om och i hvad mohn tillökning i årliga StatsAnslagen nu borde kunna äga rum. Genom det under N:o i53 afgifna Sammandrag af behofven för samtelige HufvudTillarnes reglerande, hvarom specielle Förslager eller Betänkanden på en gång blifvit R. St:rs pröfning nnderställdta, tillika med en fullständig utredning, N:o i54, af förhållau - Betänkande!), N:o 235. xiii det nied Öfverskotten på StatsVerkets inkomster, och de disponible tillgångar som deruti kunna påräknas, tror Utskottet, under åberopande af dess förut afgifne Förslager, angående beräkningen af StatsVerkets inkomster, sig, kanske fullständigare än någonsin tillförene ägt rum, hafva för B. Sttr framlaggt nödige beräkningar, Förslager och yttranden, för att tjena till grund vid beslutens fattande i desse ämnen, fastän, i sammanhang dermed, Utskottet icke upptagit eller uppräknat andra anspråk på bidrag af Allmänna Medel.
St:s Rank; men denna förmodan torde härflyta från en mindre noggrann läsning af nämnda §; ty eljest hade han bort finna, att Hr af Tuneld, såsom icke redovisande i banken, icke kan vara hindrad all vara fullmäktig derstädes. Revisor kan han icke vara, emedan han är redovisande i Stats-cont., hvilket är underkastadt revision af revisorerna. Sedan emedlertid Hr af Tuneld afsagt sig befattningen, så följer af Riksd.Ordms föreskrift, att nytt val måste förrättas. Hr von Hohenhausen, Michael S i 1 v i u s: Mig synes att frågan 0111 klander af det förrättade valet är för tidigt väckt, enär något prot.utdr. om valet icke blifvit uppläst. För min del skulle jag önska, alt denna fråga måtte få hvila på bordet. Hr Munck af Rosenschöld: På samma sätt som Frih. Cederström har jag hört andra förklara 70§:n Riksd.- Ordn, Jag skulle äfven kunna ingå uti tolkning af denna §; men jag anser mig derifrån hindrad utaf föreskriften uti 83 §:n Reg.F:n, der det heter, att grundlagarne uti hvarje särskildt fall skola efter deras ordalydelse tillämpas, och således är den förklaring, som Frih. Cederström gjort öfver 70 §:n Riksd.Ordn., icke i grundlagen tillåten. Uti sistnämnda § slår, att till fullmäktige för ett Stånd i Ranken och Riksg.cont. samt lill revisorer öfver statsverket, Ranken och Riksg.cont. skola ej andra väljas än sådana af Ståndets ledamöter, hvilka kunna i detsamma vara riksdagsmän och ledamöter af Utsk., samt att dertill icke må utses någon person, som vid ett eller flera af dessa veik är redovisande, 6 Den 5 TVI a j. njuter lön eller annan inkomst. Jag anser det vara likgiltigt huru man vill förklara innehållet af denna §, då 83 §:n Reg.F:n uttryckligen lörmår, att grundlagarne i hvarje särskildt fall skola efter deras ordalydelse tillåmpas. Gr. Frölich, David:
Och som utom Afrad, och KronoTionden samt Afrads-Spannemälen af indragne Löningsräntor, dem Räntegifwarne äro pligtige att in Natura utgöra, sä framt näqon ej lidit sädan mistwäpt som, enligt Kongl. Förordningen afj den 7 October 1766, gör honom berättigad till ett ärs anständ, de öfrige Span. mäls afgifterne icke kunna utfordras, eller annorlunda erhällas in Natura, än om Räntegifwaren sjelf Dunbar att dem pä sädant sätt flg afbörda, och denna Uppbörd säledes ukgär, ls i penningar för Spannemäl som löses, dels i Spanmäl in Natura; Sä, jemte det pen nin - 1 480 Den iz September. rungarns härefter som hittills böra uppbäras af de wanlige UppbördSmännen, som dem pä wanlige ställen till Märt Stats Contoirö Dispo, sition insätta, kommer Spannemälen att genom deras försorg jemwäl in Natura lefwereras till Magazinerne: hwilka Spann,äls-lefinereringar in Natura Wi nu i Räder mele till Eder Förwaitning hafina öfwerlemnat och det utan förändring af redogörelsen för sjelfwa Uppbörden, hwilken redogörelse bör förbliswa wid de Werk hwarunder den nu efter Försattningarne lyder: Deremot börén I föranstalta det Stats-Werkets Spanmäls-behofwer austaffaS och ä bebörige orter hällas tillhanda, hwar. wid Märt Stats-Contoir äger att efter inköps, priserne betala den Spanmäl I för Stats-be. höfwen upphandlen, och af Stats. Contoiret di. sponeras; Äfwensom Eder äligger, att efter hwarje orts olika Markegängar godtgöra StatsWerkst hwad det för dest öfwerstotts Spänne, mäl bör unbfä. Af desie omständigheter, lagde till grund för Förwaltningen af Kronans Span. mäls.
Den, sorn vunnit i Underrätt, eller hos Konungens Befallningshafvande, men tappat i Hofrätt: vare fri för doms och utslags fullbordan, och ställe der full borgen före. Huru det lyftas må, som utgifvas skall, urskils i 26 Capitlet 7 ,f. UtsökningsBalken. 3 Cap. 5 §. Denna §. sitall hafva följande lydelse! Häfver någor vunnit hos Underrätt, och varder deremot vädjaclt; njute ändå utmätning, och ställe borgen för det han i48 Exp.-TJlsk. Förslag till und. Skrif v. N.o 43g. om händer får , eller läte godset sättas i qvarstad. När godset så utmätit är , må det sedan ej skingras , eller utom egarens vilja föryttrasj förr än saken i Hofrätten af dömd varder. Tappar han der; gånge det, som utmätit, eller i qvarstad salt är, åter, med dess ränta och afgäld. 9 CaP i §• Sista punkten af denna §., eller orden: ”Går saken ej öfver tryhundrade daler eller dess värde; njule den fordrande utmätning å Konungens Befallningshafvandes utslag, ändå att ändring theri sökt är, och lyfte det som utmätit är, emot full borgen, ” ändras till denna lydelse: Den fordrande njute utmätning u Konungens Befallningshafvandes utslag, och lyfte det , som utmätit är > emot full borgen. Vill den tappande ändring i Konungens Befallningshafvandes utslag söka; utgifve hvad han är skyldig Jiänd, såsom i u6 Capitlet Rätte gångs-Balken sägs. Exp.-Utsk. Forslas, till and. Denna §. är ändrad sålanda: Nu vill någor med den synedom sig ej åtnöja; vädje då under Hofrätt, som i Bättegåings-Balken sägs. Fullföljes vadet, och finnér Hofrätten ny syn tarf vas; utnämna Hofrätten en af sina Ledamöter, att synen hålla , och kalle tvenne Underdomare i orten, att honom biträda.
Dessa, såsom icke befintliga vid utfärdandet af 1880 års Justitia Ombudsmans instruktion, vore ej heller inbegiipna under de fånglistor, hvilka enligt denna böra till Justitia Ombudsmannen insändas, så beskaffade som de, hvilka Justitia Kantsleren tillsändas; och deras försvinnande innebure således ej heller en förändring i den rätt till fånglistors erhållande, som jag var skyldig alt i underdånighet förfäkta. Deremot faun jag mig icke hafva rätt att eftergifva anspråket på någon annan ari af fångförteckningar, så vida de öfriga funnits före 1830 års instruktion och följaktligen vöre deri afsedda. Jag instämde med JustiliäKaulslersembetel angående olägenheterna at den begärda ändringen, hvad vissa slag af dessa förteckningar angick; men iag ansåg mig böra utsträcka mitt underdåniga bestridande till dem alla, enär I O Ö O > < O ^ jag trodde JustitiäOmbudsmaus instruktionen, i hvars stiftande Rikets Ständer deltagit, icke ulan deras bifall kunna ändras; och jag kunde lika litet medgifva, att någon art af fångförteckningar, hvilka ännu förtid re att komma mig tillhanda, firine upphöra att. till R. S. Just. Ombudsman insändas, som att aflemnandet af dem allesammans skulle, genom bifall till Fångvårdsstyrelsens ansökning, upphöra. Denna underdåniga ansökning afsåge endast besväret för de tjenstemän och betjente, hvilka förleckningarnes upprättande åligger, samt kostnaderna för papper och tryckning. Men af detta skäl, i lall det gällde, skulle hela besväret med fåugibrteckningais upprättande kunna besparas, då det likväl utan tvifvel gåfves ett giltigt motif, hvarföre sådana förteckningar en gång blifvit påbudna och hvarföre sedermera är förordnad!, att de skola komma ej blott Kongl. Maj:ts Justitia Kanister, utan ock deli embetsman tillhanda, ät hvilken af Rikets Ständer uppdrages tillsyn olver embetsförvallning i allmänhet och fångvård i synnerhet.
Fredrik, väckt motion, att den vid innevar. riksdag heslutade förändring af lagens stadganden om giftorätt och arfsrätt ej må, hvad giftorätten angår, tillämpas i frågor om redan ingångne äktenskap; tillika med 2:ne i afseende på denna motion afgifne yttranden.” Hr von Hartmansdorff, Äng,: Prot.utdr. lydde: ”tillika med 2:ne dervid afgifna yttranden”. Jag kommer ej ihåg huru många de voro. Men då det vanliga uttrycket plägar vara, alt de i ämnet afgifna yttranden åtfölja; så anhåller jag att samma ordalag nu äfven måtte begagnas. Undert. Ridd.sccret. upplyste, alt, innan den ifrågavar. remissen heslöts, endast 2:ne yttranden i afseende på Frih. Tcrsmedens motion blifvit afgifne, nemi. ett af Hr von Hartmansdorff och ett annat af H. Ex. Hr Gr, Björnstjerna, samt hemställde huruvida, vid sådant förhållande, någon förändring af det uppläste prot.utdr. erfordrades. Hr von Ilar t mans dorff: Jag påminner mig, att vid åtskillige tillfällen hafva yttranden, som i ämnen afgifvits, t. o. m. flere dagar sedan remiss af en motion blifvit beviljad, fått medfölja. Hvarföre skulle de ieke nu få göra det? Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att när så tillgått, som Hr von Hartmansdorff nu omnämnt, hade det alltid skett på begäran af den eller de ledamöter, som yttrat sig i afseende på en förut remitterad motion, samt i följd af derom framställd och af Ståndet bifallen propos. Då nu Hr von Hartmansdorff i afseende på sitt sednare yttrande gjort en sådan begäran, skulle propos. derom blifva framställd, men till en dylik propos. i afseende på andra efter remissen afgifna yttranden, fann II. Ex. sig icke hafva anledning, ulan derom af talarne sjelfve framställd begäran. Frih. Haab, Adam Christian:
Kongl Hofstallet:- 2056 Tunnor 26 K:pr Hafra Ruftkammareoch Tygfiaterna; 90 T:r 4 K pr Råg 45 . 4 . Korn . l35~T;r 8 K;pr. Stockholma Stad. Wrån Tanto Maga-zin utlemnat .|r 1812. Till Bagare-Émbetet: R'dlk. rft* 327 Tunnor Råg ■; ~ - 2709 — 2340 L:pd Rågmjöl : .2 ■ 1560 Till Bryggare. Embetet; .sooo Tunnor Korn - — : 13333 16 Summa 17602 16 sorn Inom året äro betalta. I följe häraf utgör beloppet af det under, flöd Stockholma Stad erhållit; 520 T;r 8 K;pr Hvete -2 - • 6243 .— 4495 * 24 - Råg . •• 36574 34 — 2878 - — • Hörer till Bih 1, B, sid, 4Q,^ Utredning ofver de Åren 1812, 1813 och 1814 hån Allmänna Magazins-Inrättningens tillgångar meddelade undlättningar af Spannmål, Mjöl och Bröd till Rikets nödftälda Invånare; upprättad för År l8l2 efter Kongh Allmänna Magazins-Directionens för famma år afilutade Hufvud» Bok, och för Åren 1813 och 1814 efter de till Högbemälda Kongh Direction intill medio af Februari Månad År 18I5 inkomne Redogörelfer, Uppgifter Och Rapporter. General-Räkning, forn utvifar Contanta värdet af nare från Allmänna Magazins - Inrättningen blifvit terbetaldt för åren Debet. Ofvanuämnde Årens uudfättningar utgöra, enligt efterföljande Sammandrag Litt. A. ett fammanlagdt Contant vär. de af « • » ■ i • - *■ - *• Banco.
Tager raan derjemte i öfvervägande, att den fran sistnämnde stad utgående vestra stambanan af den ifrågavide bibanan skulle komma att skörda en särdeles stor vinst, emedan bibanan, på sätt Hr Bildt i sin reservation yttrat, blefve en ständigt välförsedd motare till liufvudbanan, så synes det mig såsom man icke ett ögonblick borde draga i betänkande, att medelst understöd söka åstadkomma en så vigtig åder till den stora pulsåder, som stambanan utgör. Man behöfver blott betrakta spanmålspriserna i Borås, jern lör da med dem, som gälla i andra delar af landet, för att finna, att dem emellan vanligtvis förefinnes en skillnad af circa 6 ä 7 lidr på tunnan samt att detta missförhållande bör genom lättade kommunikationer afhjelpas. Tager man ytterligare i betraktande, att den fabriksidkande delen af ortens befolkning, hvilken utan tvifvel utgör det största antalet, måste hemta största delen af sina lifs• förnödenheter från andra orter, samt att råämnet för fabrikaterne, nemi. bomelin, måste hemtas från Götheborg, så framstår behofvet af banans anläggande i än bjertare dager. Vid betraktande af allt detta kan jag ej finna annat än att StatsUtsk. i väsendtlig mån förfarit orätt, då Utsk. afstyrkt R. St:r från att med låneunderstöd bidraga till banans anläggning, och då, på sätt Hr Bildt upgifvit, det finnes en utväg att lemna det äskade understödet utan att ytterligare anlita Statens redan hardt medtagna tillgångar, vågar jag anhålla om återremiss af denna punkt till StatsUtsk., på det att Utsk. måtte taga frågan i ytterligare öfvervägande. Hr Bildt: Jag har begärt ordet, sedan jag hört tvenne af li o. Ad:s ledamöter understödja det förslag jag i min reservation afgifvit. Jag tror, att det ligger mycken vigt deruppå, att man söker göra sig reda för hvad som är hufvudsaken, då fråga är om att understödja jernvägs-bibanor.
Aflöning och inqvarterinas-penningar 70: 32. — 70: 32. — Tryckningskostnad för en rulla 193: 24. — ' Dessa räkenskaper hafva icke heller till någon anmärkning från Rikets Ständers Revisorers sida föranledt. — 136 Styrelsen för allmänna räy~ och vatten-byyynailee. Dess räkenskaper, som för båda revisions-åren undergått granskning i Kongl. Kammar rätten utan anmärkning, utvisa följande förhållande: Debet. år 1852. år 1853- Balans från föregående är: — Uppbörd: Anslag till arfvoden 12,900: 12,900: —* — Jiito till reseoch traktaments-kostnader . 12,000: 12,000: Dito till ombyggnad af Tranebergs bro .. 48,000: Dito till undersökning för jernvägen mellan Köping och Hult 7,250: Dito för kanal-anläggning genom sundet Draget 5,750: — -t5,750: Dito för muddring i Albrechts-sunds kanal 2,576: Balans till påföljande år: Credit. Balans från föregående år: — Utgifter: Undersökning för Köping-Hults-jernvägen 7,250: Kanal vid sundet Draget . —- — 8,412: 24. — Broar å nya Kårböle-vägen . 272: 14. S:r 58,720: 17. 2. 58,170: 2. — Balans till påföljande år:
Sålunda anhåller jag om propos. på bifall till den 9:de punkten, samt om propos. pä återremiss af den 10:de. Hr von Hartmansdorff: Då jag såg i detta Utsk:s betänk., att K. M. hade, med åberopande af vunnen erfarenhet om de inom serskilda landskap inrättade lägre landtbruksskolor etc. framställt förslag i detta afseende, så föreställde jag mig icke att anslagen vore fästade vid bestämda län, utan skulle bevilljas för landtbruksskolor i allmänhet. På denna grund trodde jag också att StatsUtsk:s förslag för de nordligare länen var fotadt; men om icke så är, afstår jag ifrån den delen af mitt yrkande, hvilken icke rörer Jemtland. I det fallet borde också den sista punkten rättas, nemi. den, som lyder sålunda: ”beroende af K. M., att i händelse besparingar å detta anslag upkomma, använda sådana besparingar för bildande af ytterligare en landtbruksskola i något af de nordligare länen”. Detta tillägg borde då omskrifvas så att intet annat län än Jemtlands blefve berätligadt att af besparinga i ne få en landtbruksskola. Anser åter R. o. Ad., emot min tanka, att StatsUtsk. eger motionsrätt och vill tillägga denna punkt, så anhåller jag blott alt Ståndet måtte, på sätt Frih. Cederström nyss yttrat, icke anse sig af detta tillägg förhindradt att medgifva återremiss på den sednare punkten eller den 10:de. Hvad nu Jemtland serskildt beträffar, så får jag fästa upmärksamheten derpå, att om man, såsom Frih. Palmstjerna sagt, icke kan påtänka anläggningen af en landtbruksskola derstädes förr, än någon lärare blifvit bekant med förhållandena på orten, så är det ju möjligt alt till en början använda det anslag, som R. St. beviljat, för en i landtbruket skicklig person, som på stället underrättar sig om naturförhållandena i Norrland, samt om folkets kunskaper och bruk i landthushållning m. m. innan anläggningen begynnes. StatsUtsk. har i flera punkter af sina nu afgifna betänk:n ronde
Likväl bör jag erinra om olaglighelen och otillbörligheten deraf, att anmärkntr, som Utsk:s flertal icke gillat, och således icke äro af Utsk. gjorda, likväl få för R. St:r och allmänheten framställas genom en Betänk, vidfogad reservation. Jag skulle tro att Utsk. hade haft rättighet, och jag ville säga pligt, att hindra sådana reservationers biläggande. Hr Adelborg har yttrat, att han, såsom landtbrukare, räknade sig till folket. Jag får förklara att jag, såsom embetsman, äfven räknar mig dit. Jag skulle ej heller tro, det någon Svensk man anser mig eller andra embetsman, eller Konungens Rådgif - Den 5 Juli f. m 8J vare för att hafva genom denna egenskap blifvit främlingar, eller iiphört att vara medlemmar af Sveriges folk. Frih. af Ugglas har fillstyrkt, att Betänk, måtte med ogillande läggas till handlingarne, men jag måste bestrida detta påstående. Om man å ena sidan yrkar att Betänk, skall med ogillande läggas till handlingarne, så kan ju någon annan begära att det skall med gillande läggas dit, hvilket jag äfven tror, att man i ett eller annat Stånd tillåtit sig. Jag anser detta vara ett förhastande af Frih. af Ugglas, och förmodar, att R. o. Ad. icke derå fäster något afseende, samt att ingen annan Propos. kommer att af Hr Gr. o. Landtm, framställas, än den, som Grundlagen föranleder, nemi. om R. o. Ad. anser skäl vara, att till följd af de gjorda anmärkmne begära det någon eller några af Konungens Rådgifvare må entledigas, ett beslut, hvilket jag, för min del, alldeles afstyrker. Hr Tersmeden, Pehr Reinh.: De aderton punkter, som äro intagne i nu föredragna Betänk, innehålla, som man genast vid en blick deruppå finner, blott enstaka fall, hvilka väl kunna framkalla mer eller mindre vidlyftiga discussioner, men icke äro egnade att fästa R. St:rs upmärksamhet på det egentligen vigtiga.
N:o 90 ligger till grund, bar, som jag finner, Exped.Utsk. begått det anmärkta förbiseendet, och della har kommit sig deraf, ali den § i förra Riksdagsbeslutet, som motsvarade denna, rådfrågades och i densamma fanns en sådan ordställning införd, som man jemväl nu begagnat, enär del i sjelfva verket utgör en obestridd och obestridlig sanning, att sakförhållandet härmed är alldeles enahanda, som det var vid förra riksdagen. Men Utsk. förbisåg den omständigheten, att, under förra riksdagen, låra berörde ordalag grundat sig på en af SlalsUlsk. serskild gjord och af Ständerne bifallen hemställan: nu åter är detta icke händelsen. N:o 90 finnas icke dessa ord och icke annorstädes heller bland StalsUlsk:s utlåtrn. Jag har, sedan Exped.Utsk:s nu förevar:de förslag afläts, fått anledn. efterforska delta, har dervid funnit all sig så förhåller som nyss upgifvet blifvit; och jag kan således destomindre motsätta mig Frih. Palmstjernas begäran; — den jag tvertom finner billig och riklig, och derföre lemnar obestridd, under förhoppning att R. o. Ad. icke för strängt bedömmer Exped.Utsk. för det i formen begångna föibiseendet, som i sak icke skulle hafva ledi till någon orimlighet. — Så öfverhopadt af göromål som Utsk. varit och ännu är, torde misstaget benäget detsamma tillgifva.». Jag hoppas det, helst Frih. Palmstjerna, som anmärkt det, icke deraf gjoit någon förbråelse för bristande nit; ett förfaringssätt, som väcker min uprigtiga erkänsamhet. Jag föreställer mig emellertid alt, lill undvikande af en återremiss, som icke behöfves, och Frih. Palmstjerna icke heller påyrkat, det R. o. Ad. kunde helt enkelt förklara förslaget vara godkändt med antagande af följande påskrift: