Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 7 Augusti f. m»8t Jag styrkes ännu mer i denna tanka, då jag ser, att den emot 12 §. i förslaget svarande 5 §. i gamla RiddarhusQrdningen, inneliåller följande stadgande: "JSUfr ’Jver under påstående Riksdag_, Ättemän ”eller Fullmägtig, genom Hufvudmans afJ’gångj sjelf Hufvudmanj intage han sä”te för Ätten, utan att skiljas frän egen”skap af Electorj Utksottseller Nämnds"Ledamot. " Grefve Mörner: I anledning af den siste värde Talarens anmärkning får jag äran tillkännagifva, att Utskottet verkligen ansett det böra bero på Fullmägtigs eget val. när han blir Hufvudman, att lemna sin förra plats eller icke. Herr Cederschjöld: Af det förslag den förste värde Talaren framställt, kan jag icke se någon väsendtlig fördel, men deremot betydliga olägenheter; emedan en, som sitter för Fullmakt, och tillika är Ledamot i Utskott, genom ett dylikt dödsfall kunde komma att uppstiga till Ordförande i Utskottet, och uttränga den förut varande, till obehag icke blott för sig sjelf, utan kanske mången gång för Riksdagsärendernes behandling. Herr Riben: I anledning af Herr von Schulzenheims förslag, uther jag mig först fä fästa hans uppmärksamhet dervid, att här icke är fråga om alt intaga säle på 182 Den 7 Augusti f, ra. Riddarhuset, ty detta har man redan intagit, innan den ifrågavarande casus kan inträffa, utan frågan är, om man skall få bibehålla, eller icke, det rum man har. Jag är hufvudsakligen förekommen af Herr Cederschjöld i afseende på omnämnandet af de oredor, som kunde uppkomma, om Ridderskapet och Adeln bifaller Herr von Schul zenheims redaction; men såsom ett tillägg vågar äfven jag anföra ett ytterligare exempel. Man tänke sig en ung Grefve af någon bland Rikets äldsta Ätter, hvilken gör sin första Riksdag såsom Fullmägtig för en yngre Ätt; han väljes till Ledamot i Utskott. Under Riksdagens lopp dör Hufvudmannen för hans egen Ätt.
Om Ridderskapet och Adeln med sorgens och saknadens smärtande känslor beledsagat de jordiska lemningarne af denne vördade och älskade Monark till det rum, som förvarar stoftet af de Konungar, hvilkas ärorika namn Han burit, har Ridderskapet och Adeln äfven med glädjens och de af erfarenheten stadgade förhoppningarnas känslor fått å t löija Eders Kongl. Majt till CA.RL XflLs lediga Thron; Den 21 Julli. 415 och då, efter att med hjertats hela värma hafva delat den förlust Eders Kongl. Maj:t och Riket gjordt af bägges vördnadsvärda Moder, af Sveriges, genom sina ömma omsorger såsom den bortgångnes oförgätlige Konungens Maka, och den vanlottade mensklighetens vän, lika minnesvärda EokeDrottning, som dödens hand med en öfverrumplande hastighet bortryckt från Thronens sida, Ridderskapet och Adeln nu åter är församladt inför denna Thron, värdes Eders Kongl. Majit Nådigt tillåta oss att här nedlägga de offer af undersåtlig vördnad och kärlek, som tillkommer Eders Kongl. Majit med förtjenstens rätt, af en tacksam samtid lika högtidligt erkänd, som den af en granskande efterverld skall med dess oväldiga dom bekräftas.
Konungen äger att i Stats-Rådet utnämna och befordra infödde Svenske män till alla de embeten och tjenster inom Riket, högre och lägre, hvilka äro af den egenskap, att Konungen fullmakter derå utfärdar ; dock böra vederbörande förut med förslag hafva inkommit, der sådana hittills ägt rum; Vare likväl Konungen obetaget, att uti militära embeten nyttja utländske män af sällsynt skicklighet, men icke till kommendanter i fästningarne. Konungen fäste, vid alla befordringar, afseende endast å de sökandes förtjenst och skicklighet, men icke på deras börd. Till civile embetsmän inom Riket och till Domare må sådane män endast nämnas, som äro af den rena Evangeliska läran. Hvarje Departements-Chef skall föredraga och expediera alla ärenden, rörande befordringar, förordnanden, tjenstledighet och afsked, till och från embeten och tjenster, vid de verk och stater, som under Departementet höra. 7¥:o 1. Konungen äger att i Stats-Rådet utnämna och befordra infödde Svenske män till alla de embeten och tjenster inom Riket, högre och lägre, hvilka äro af den egenskap, att Konungen fullmakter derå utfärdar; dock böra vederbörande förut med förslag hafva inkommit, der sådane hittills ägt runi. Till beställningar vid Universiteten och andra inrättningar för vetenskap eller skön konst må Konungen ock, efter vederbörandes hörande, eller uppå deras framställning, kunna kalla och befordra utländske män af utmärkt förtjenst. Konungen vare likaledes obetagen, att uti Militära Embeten nyttja utländske män af sällsynt skicklighet, men icke till Kommendanter i fästningarne. Konungen fäste vid alla befordringar afseende endast å de sökandes förtjenst och skicklighet, men icke på deras börd. Till Civile Embetsmän inom Riket och till Domare må sådane män endast nämnas, eller, pä sätt ofvan sagdt är, inkallas, som äro af den rena Evangeliska läran. Departementet höra. Konstitutions-Utsi: otids Memorial N:o 4. Xm 2. Anm. I händelse att förslaget
Faller någon af från vår rätta evangeliska lära och träder till en främmande, och låter han sig ej rätta; håfve förverkat rättighet att i riket vistas. 4 §. Lag samma vare, der någon utsprider villfarande lärosats, och, efter varning, dermed ej afstår. Är dess mening sådan, att lärare af den rätta trosbekännelsen derom icke äro enige; gånge dermed, som särskildt stadgas. Vid Reservationer vid Lag-Ulskollets Betänkande, N:o 58. 97 Vid slutliga handläggningen af lagförslaget, blef, genom votering, alltsammans inskränkt till något, som möjligen skulle komma att sakna betydelse. Visserligen gäller ännu med full kraft och verkan 2 g i kyrkolagens 1 kap. som innefattar nämnde stadganden. Men vi hafva att motse en ny lagstiftning i denna väg. Till grund för densamma lärer väl läggas det af kyrkolags-kommittéen utarbetade och nästlidet år tryckta förslag. I dess 1 kap. hvilket motsvarar det med samma nummer i kyrkolagen af år 1686, äro ifrågavarande förbrytelser icke ens vidrörda. Påtagligen har man ansett dem höra under kriminallagen. Utskottets pluralitet resonnerade tvärtom. Jag fruktar, att tidsandan, begagnande sig af detta ömsesidiga frånskjutande, skall förmå så bedrifva, att ej blott utspridandet af villomeningar i läran, utan äfven det uppenbara affallet från våra fäders tro, omsider blifva strafflösa. Jag ser häri de största vådor för mitt fädernesland, och måste, för att ej dela ansvaret, förklara det jag icke med min röst bidragit till uteslutande af omförmälde lagstadganden, hvilkas återupptagande jag på det innerligaste önskar. Man må ej säga, att de äro hårda. Det lindrigaste, samhället kan företaga mot den, som genom efterdömet väcker förargelse, och den, som genom irrläror fräckt och ihärdigt sprider oro och söndring, måtte väl vara att honom från samhället aflägsna, och såmedelst göra honom oskadlig.
– Stella Kleve-affären speglas i DoB II, s. 156 ff. och i C. Sjöblad, Baudelaires väg till Sverige, s. 113 ff. – Orsaken till de upprörda brev som skrevs mellan t.ex. Ola Hansson och VB var en artikel i Framåt den 1.9.86 av Stella Kleve: ”Om efterklangsoch indignationsliteraturen i Sverige”. – ”judekotteriet i Köpenhamn”, dvs kretsen kring bröderna Brandes. För VB, liksom för så många andra samtida författare i Norden, hade Georg Brandes föreläsningar och skrifter haft en enastående betydelse. Han var 80-talsförfattarnas idégivare och väckare, han hade givit inte bara deras författarskap utan i många fall även deras personligheter avgörande impulser. Redan 1884 i ett brev räknar VB upp 6 böcker av GB som hon läst (SB I, s. 285). – Rörande VBs mer skeptiska inställning till Edvard Brandes se SB II, s. 324 f. Den danske förf. Sophus Schandorph (1836–1901) påverkades av Georg Brandes att överge efterklangspoesin och skriva realistisk prosa om själländskt småstadsliv och psykologiska romaner. ”Afslaget” gällde ett penninglån, som VB nekat AL i juni 1886. Jmf SB II, s. 299. – I almanackan den 29.9 har VB skrivit: Skymningsprat med drufvor och cigarretter. Sedan gick jag ensam på teatern. – Pjäsen var av Gustav Esmann, skriven samma år. Denna anteckning är nedskriven den 9 okt., när VB är tillbaka i Hörby. Rättelserna hänför sig alltså till uppgifter hon lämnat i deras samtal. – Fru Sofie Horten, f. Jacobsen (1849–1927) var VBs danska översättarinna. I Framåt 15.8.1888 skrev hon en dödsruna över VB. – Schéele, se not I, 159. – Schou, se not II, 203. På Leopolds Hotell, vid Hovedvagtsgade 6, hade VB bott under tidigare Köpenhamnsbesök. Tidens konsthistoria III uppger på s. 403:
Vid Femte Hufvud-Titteln för de frie Konsterna, öfverlemnar Kongl. Majit till Stats-Ueskottet en af Musikaliska Akademien i underdånighet gjord framställning, om behofvet af ett årligt arrsiag af 2000 Ridr till vidmagthållande af dess anstalter för Musikalisk undervisning. Kongl. Majit föreslår för öfrigt: att pä denna Hufvud-Tittel må uppföras det hittills på Extra Utgiftsfcnden anvista anslag af 900 Ridr årligen för ett Riks-Museum, som blifvit formeradt af Hofmarskalken Friherre Paykulls, under vissa vilkor, till Staten öfverlåtne NaturalieSarolingar. 79? Proposition orri Statsverkets tillstånd ocA behof• För Sjette Hufvud-Titteln för milda Stiftelser, fortfara förut bestämda förhållanden utan förändring. Sjunde IIufvud-Titeln: Pension3-Staterne. Ehuru Riksens Ständer vid sista Riksdag beviljade någon tillökning af Pensions-beloppet, i de tre lägsta Classerna, å Pensions-Staterna för Civile och Militaire Ämbets, och Tjenstemäns Enkor och Barn, kan Kongl, Maj:t likväl icke undgå att ånyo fästa Riksens Ständers uppmärksamhet på otillräckligheten i allmänhet af de på dessa Stater bestämda pensioner, och Kongl. Majit är öfvertygad, att Riksens Ständer skola taga i särskildt behjertande denna del af Statens utgifter, och, så vidt tillgångarne möjligen tillåta, anslå den af behofvet deruti påkallade förhöjning. Åttonde Hufvud-Titteln: Allmänna och Extra Utgifter. De på denna Hufvud-Tittel för flere bestämda behof förslagsvis beräknade Summor hafva, med få undantag, varit för ändamålet otillräcklige. Kongl.
Efter de Byggningar och Verk , som till ett sådant Bruks fortsättande nödvändigt fordras, äro vid Eöfåsen dels mycket förfallne, dels ock mäste alldeles å nyo inrättas, ty efterlåten Jnteressenterne uppå fyra år hela formyntningen .af allt Silfret, som der tillverkas kari, på det de med den andel, som Hans Kongl. Majit eljest deraf tillfalla borde, måge kunna Verket åter till god uppkomst befrämja; hafvandes dock deremot att förvänta, det, i fall efter bemälte tids förlopp, detta Verket intet häfver kunnat sättas uti dess rätta skick och esse, de då, uppå vidare underdånig remonstration till Hap$ Kongl. Majit om Verkets tillstånd, läre derå eri Nådig Prolongation än ytterligare af JJögstbemälte Kongl. Majit hafva att förvänta. 2:0 På det Jnteressenterne måge kunna förse arbetsfolket med Boställen samt ock hafva Beteshagar för Hästar och Dragare, och eljest lika med de andra Bruken af de ädlare metallerna .få hugna sig af Bergsfrälse-rättighets åtnjutande, ty är Hans Kongl. Majit i Nåder benägen till Brukets fortsättande , välbemälte Her? ^Landshöfding och dess med interessenter att uppdraga Nybergs Gård uti Skedvi Socken och Kopparbergs
Hofbageri-egendomen vid Regeringsgatan förstärka anslaget för byggnader och reparationer å Kronans hus i hufvudstaden, för att med sålunda beredda tillgångar bila. å den Kongl. Majit och Kronan tillhöriga tomt, som vore belägen i Jacobs församling och q,varteret Mars emellan Arsenalsgatan. nedre delen af Konung Carl Xlllides torg. Strömgatan och Kongl.
Konungens Befallningshafvande ega att, efter Magistratens och Stadens Äldstes hörande, årligen bestämma det för hvarje stad erforderliga antal af värdshus, källare, spisqvarter eller andra ställen, der, på sätt här ofvan stadgadt är, bränvin må utminuteras, och hvilket antal bör vara så inskränkt, som möjligt är; skolande Magistraten noga tillse, att till dylik näringsrätt antagas och bibehållas endast tjenlige, ordentlige och välfrejdade personer, hvilka antingen ställa borgen för skattens utgörande, eller densamma i förskott erlägga. Äfvenså tillkommer det Konungens Befallningshafvande att å landet sparsamt och efter noga ompröfvande, sedan vederbörande Pastor och socknemän, samt, der så anses nödigt, äfven Häradsrätt blifvit hörde, meddela tjenlige, ordentlige och 60 Bevtlln.-, Lag-samt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N.-o i. välfrejdade personer tillstånd, under ofvannäninde vilkor, till enahanda försäljning af bränvin, på obestämd lid, men icke utöfver ett år, å ett eller annat ställe, vid segelled samt vid sommaroch vintervägar, som, utan att vara landsvägar, allmänt begagnas; äfvensom, der behofvet för forslande det synnerligen fordrar, vid allmänna landsoch farvägar 5 och ege Konungens Befallningshafvande derjemte att, vid förutvarande innehafvares afgång, eller då näringsrättigheten af desse förverkas, eller på derom af Pastor och socknemän gjord anmälan, efter omständigheterna, omflytta eller indraga öfverflödiga värdshus, spisqvarter och andra näringsställen. Pastor å landet vare pligtig att hvarje år, vid Valborgsmässo-socknestämma, inhemta socknemännens yttrande, huruvida något värdshus, spisqvarter eller annat näringsställe, med ofvannäninde minuteringsrättigbet, inom socknen bör indragas, och i sådan händelse göra anmälan derom hos Konungens Befallningshafvande.
Men skatten fortginge fullkomligt oberoende häraf eller af den uppkommande nettobehållningen och tilltoge i alldeles samma förhållande, sorn tillverkningen ökades, upptagande således en allt större del deraf eller slutligen hela nettobehållningen och utgående med oförminskadt belopp, äfven om bruksegaren haft verkligförlust. Lika hämmande som denna skatt sålunda vore för hvarje utvidgning af äldre jernverk, lika menligt inverkade den äfven på anläggning af nya; men äfven i ett annat afseende utöfvade den ett hämmande inflytande på såväl sjelfva jernhandteringen som ock på all annan derpå grundad industri. Detta bestode deri, att den utginge af råämnen och i mån af tillverkningen samt således icke blott gjorde ett förlagskapital af doras eget belopp nödvändigt, utan ock tyngde hand - 8 Stats-Utskottets ‘Utlåtande JY:o 45. teringen med räntorne derpå till dess att jernet eller de deraf tillverkade fabri katerna kunde säljas. Genom nedsättning uti skatternas belopp minskades väl bruksoch hytteegarnes utskylder, men skatternas menliga statsekonomiska följder kunde endast upphäfvas genom deras totala afskaffande, en åtgärd, sorn ock af rättvisan påkallades.
A. till 1S51 års Revisionsberättelse, angående Statsverket, sid. JFor år 1848. Ordinarie Inkomster: Riks-staten påräknar. Tionde-spanmålslösen efter bestämda pris 4,800: Arrendemedel - 110,000: Silfvertionde, myntarelön och slagskatt 10,000: Kopparränta , 33,780: — Tiondeoch hammarskattsjern « 118,050: Alun-tionde 1,000: — Svafvelbruks-tionde 1,000: — Mantalspenningar 327,599: Gernings-ören 1,700: — Bötesmedel 40,000: Kavalleri-regementenas hästvakans-spanmål 133,500: Ständiga rotevakans-afgifter vid Skånska infanteri-regementena 13,860: Tillfälliga rotevakansoch mötes-afgifter 6,000: Rotefrihets-afgift af oroterad, men ordinarie rotering underkastad, jord. 27,000: Båtsmans-vakans-afgift 30,000: — Krutoch salpeter-försäljningsmedel 95,000: Kontrollstämpel-medel 10,500: Bakoch lotsmedel 85,459: 41. 1. Ersättningar 50,000: Observationsmedel 10,000: Extra medel och uppbörder 12,000: Intressemedel 3,300: S:r 4,456,750: 15. 2. 11. Öfverskott. Brist. Extra or di n a r i e Inkomster: Enligt regeringsformens 60 §., inflytande såsom bevillning: Sjötullsmedel Salu-accis af städerna Postmedel Karta-sigillata-medel... Bränvins-afgift Restantier Tillkomma: Inkomster, i riksstat en ej påräknade: Spinnhusmedel Dana-arf Af f. d. Bilaga Litt. B. till 1851 års Revisionsberättelse, angående Statsverket, sid. 11.
Om, utan Magdalenahemmens mellankomst, endast hälften af dessa, eller 100, i ofvan berörda måtto till fängelserna återkommit; så skulle, endast för underhåll — oberäknadt sjukvårds-och transportkostnader — Statsverket för dem måst utgifva omkring 23,000 R:dr, öfverstigande allt, hvad Magdalenahemmen, under de tio åren af deras tillvaro här i hufvudstaden, kostat. Ringa bör dock denna penningevinst skattas emot den af dessa arma qvinnors sedliga förbättring samt af dem, uti Magdalenahemmen, vunnen eller ökad arbetsskicklighet och deraf betingad gagnelig verksamhet. Uti det med Magdalenahemmet nu förenade Räddningshem för vanartiga minderåriga flickor hafva sedan dess inrättande, hösten 1860, tjugosju sådana varit intagna. Utaf dessa äro två till anhöriga återställda (en såsom öfverårig, en såsom mindre vetande), fyra hafva utgått i särskilda tjenster, och har om dem alla godt vitsord lemnats. l)e 21 i Räddningshemmet nu qvarvarande skicka sig i allmänhet öfver förväntan väl och gifva godt hopp om sig. Hvad ondt i samhället skolat, utan Magdalenahemmets mellankomst, af dessa förut hrottsliga, liderliga, lättjefulla qvinnor föröfvats; hvad deras onda, mången gång förföriska exempel kunnat åstadkomma, kan icke beräknas. Men säkert är att både de sjelfva och samhället vunnit på den undervisning, tukt och omvårdnad, de der af den kristliga kärleken åtnjutit. Och om så är, hvarföre må, hvad på de 208 hittills från Magdalenaoch Räddningshemmen utgångna blifvit, med i det hela lycklig framgång, försökt, icke äfven försökas på så många af fängelsernas och lastens beklagansvärda offer, som sådant önska och begära? Hvarföre skola så många bortvisas, så få kunna mottagas, i de bättringssökande synderskornas fristäder? Ingen ålder, inga föregående lefnadsförhållanden berättiga Staten att åt elände och fortfarande brottslighet öfverlemna någon af sina medlemmar. Från födelsen till döden, så länge någon erkännes såsom samhällsmedlem, måste han, om Staten skall uppfylla sin pligt, mötas och omfattas af dess hägnande, efter omständigheterna och behofvet lämpade omvårdnad.
Grefve von Platen , Baltzar Bogislaus: Då fråga nu endast är om upplysningar i följd af Kongl. Maj.-ts Nådiga Proposition, om Götha Canal-arbetets fortgång, i hvilket afseende jag redan haft äran inför Ridderskapet och Adeln för en stund sedan uppläsa ett Memorial, hvilket torde komma att till Statsoch Banco-Utskotten remitteras, och då sjelfva hufvudämnet således nu icke är under pröfning, borde jag visserligen icke förlänga denna Discussion, eller borttaga Ridderskapets och Adelns tid, om jag icke ansåg mig skyldig, att genast besvara en del af de, emot mitt Memorial, framställde invändningar. En värd Ledamot har yttrat, att de bevis jag anfört, på fördelarne och nyttan af Götha Canal, snarare ådagalade motsatsen, och gåfvo anledning till den farhåga , att fördelarne af Canalen icke varit vid företagets början, fullständigt undersökte och utvecklade. Jag får härvid anmärka, att de af mig, om nyttan af Götha Canal, nu tgjorde uppgifter, visst icke äro nya, utan redan före Canalens anläggning, blifvit framställde och pröfvade, hvarefter, i anledning af de olika meningar, som tid efter annan både hos en jDen 9 Februarii. *97 del af Allmänheten och äfven här å Riddarhuset uppstått, om Canalens“sanna och verkliga gagn, samma uppgifter vid flera tillfällen mast till vederläggning deraf, utaf mig förnyas , och hvaraf således följer, att de bevis jag i enahanda afseende uti mitt Memorial nyss haft äran anföra, ingalunda kunna anses ådagalägga , att Canalen icke skulle kunna behörigen uppfylla sitt ändamål. Efter den värda Talarens yttrade mening, skulle annars den slutföljd kunna göras, att rätta bevisnigs-sättet är att intet bevis anföra, En annan Ledamot har förklarat, att någon jemnförelse emellan Sverige och andra Länder, alldeles icke skulle kunna äga rum. Jag kan endast till en viss grad instämma i detta yttrande , men alldeles icke positivt. Jag torde ock få erindra, att jag påmint om iagttagande af varsamhet vid en sådan jemnförelses anställande.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., bifölls Utsk:ts förslag med det förbehåll, att den nya 7:de §:n icke skulle lända till efterrättelse förr än den 1 Januari 1865. Hr Fahnehjelm, Gustaf, uppläste en motion af följ:de innehåll: Då till min kunskap kommit, att Lektorn vid Kongl. Krigsakademien W. Tham, som redan tillförene är, såväl af IL o. Ad. som af den Svenska allmänheten väl känd såsom forskare i fäderneslandets häfder, hos Höglo!!. Riddarh.-Direktionen framställt den anhållan, att han i och för forskningar till Svenska riksdagarnes historia under Konung Gustaf III:s regeringstid måtte få hemlåna, mot vederbörligt qvitto, efterhand för hvarje riksdag särskildt, de otryckta såväl protokoll som öfriga handlingar för riksmötena under nämnde Konungs tid; men att Direktionen af § 36 i den för densamma gällande Instruktion funnit sig förhindrad att till denna begäran lemna bifall; vågar jag härmed vördsamligen föreslå, att R. o. Ad. behagade till den af Lektor Tham framställda anhållan lemna sitt samtycke; och anhåller jag vördsamt, att detta förslag måtte varda till Riddarh.-Utsk:t remittera dt. Hr von Knorring, Oscar: Jag får så mycket heldre tillstyrka bifall till hvad Hr Fahnehjelm föreslagit, som jag inom Utskjt var af den åsigt att Hr Tharas till Utsk:t framställda begäran borde bifallas. Majoriteten inom Utsk:t var af den lanke att det icke tillhörde Utsk:t att i denna fråga bestämma, utan att R. o. Ad. sjelf borde lemna den i motionen omnämnda tillåtelsen. Öfverläggningen förklarades slutad och motionen jemte yttrandet remitterades till Riddarh.-Utsk:t. Anmäldes och bordlädes nedannämnda, från Utskm inkom na Mem:r, Utlåt-.n och Retänkm, nemi. från 14 Ben 10 Oktober.
Upplästes och lades på Bordet 2.*n« ProtocollsUtdrag, af den 28 Juni, det ena från Prestdet andra från BorgareStåndet, hvaruti dessa bägge Stånd förklarat frågan om en allmän näringsfrihet röra BorgareStåndets privilegier, och således icke klinga, emot RegeringsFormens uttryckelig» föreskrift, till behandling upptagas, i de» 142 ,Dcn 2 Juli. <? m form dea’ararai ru blifvit vackt oell till Riksens Ständer inkommit» Äfven upplästes och lades på Bordet tvänne frän BorgareStåndet inkomne ProtocollsUtdrag, af den 28 Juni, det i-na om anmodan till ExpeditionsUtskottet att, så fort sig göra later, författa och til justering inom RiksSlånden ingifva §§ af Riksdagsbeslutet sorn, i följd af hvad Riksens Ständer iredan fastställt, nu kunna uppsättas; det andra angående Tryckning af LagUtskottets Betänkande i anledning af LagCommittéens dit ölverlemuade Förslag om Förändring af Domstoiarnes antal och organisation. Justerades följande Utdrag af Protocollct, hållet i Flögloll. Ridderskapets och Adelns Plenum , den 2 Juli 1815. S. D. Uöredrogos å nyo och bifölloS följande Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens, den 16 Juni afgifne och den 28 på Bordet lagd.e Betänkanden; 1:0 Angående FattjgProcenten af Sterbhus. I)en 2 Juli e. m. 2*.o Om Allmogens rättighet att i Städerna få försalja sina varor, äfvensom i öppna Bodar och Stånd. 5:0 Rörande Friherre Akerhjelms Memorial om Strömrensningar m. rn. 4:0 Om anläggning af Svanshamrar, m. m. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning, blefvo följande LagUtskottets, den 28 sistlidna Juni på Bordet lagde Betänkanden af Höglofl.