Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Årligen och i vanlig ordning besökes Helsobrurinarne vid Helsingborg och Ramlösa. Vid Ramlösa finnas Sjukhus uppbyggde, hvarest 5o a 60 fattige sjuklingar under brunnsiiden erhålla fritt logis, hvarförutan desse jemte andra medellöse bru nnsgäster till ett sam mani äknadt antal al nära 200 årligen erhålla kost utan ersättning. Denna välgörande falligvårds-inrätlning, stiftad hufvudsakligen af de Nådegåfvor Eders Kongl. Maj:t täckts för ära, förvallas och handhafves lika omsorgsfullt nu, som tillförne, och bestyret härmed skulle ej medföra så mycken svårighet om Presterskapet i de orter, hvarifrån sjuklingar ankomma, i allmänhet vore mera noggrannt vid utfärdandet af sine betyg, hvilka ofta utgöra enda ledningen för Diiectionens bedömande af de sjukliges mer eller mindre behof af understöd. Då det inträffat, alt Socknars hela Fattigpersonal blifvit af Presterskap förpassade till Brunnen, har Directionen nödsakats afvisa större delen och genom allmän kungörelse uppmana Presterskapet så väl i detta som angränsande Län, alt vid förpassningars meddelande åt sådane sjuke, som anmälas till fritt logis och underhåll under brunnstiden, iakttaga mera noggrannhet. Underdånig framställning af de vilkor, som borde erfordras för åtnjutande af dessa förmåner, utber jag mig nåden framdeles få afgifva. Den i senare tider i närheten af staden Lund å Gullåckra bys ägor inrättade helsobrunn, äfvensom de af Apolhekarne i nämnde stad och bär i Malmö anlagde så kallade Artificiella Mineralbrunnar af Carlsbader, Ems och flere andre utländske helsovatten, hafva varit temmeligen besökte; äfven i Ramlösa lärer en dylik brunn till nästa år blifva anlagd. Helsovården har i öfrigt godt stöd att påräkna af Lazarettet i Lund, hvilken inrättning närmare blifvit beskrifven i förra Femårs-Berättelsen.
Bejv. och Oecou.-TJtskottms BitutikanJe N:o 5^. reslagua Författning må införas detta stadgande: att derij som tillåter gifta hushåll från annan socken hos sig inflytta, utan att den församling, dit inflyttningen sker, å allmän Socknestämma dertill bifall lemnat, skall, derest han icke med församlingen kan i godo öfverenskomma om de ökade bidrag, som i sådan händelse må till fattig-cassan erläggas, vara pligtig att ställa full säkerhet för den kostnad, socknens fattigförsörjningsanstalt kan få vidkännas för dylike personers framtida underhåll. Herr Prosten Stenhammars motion synes egentligen åsyfta åläggande för egare af Verk hörande till Bergshandteringen, att, i mon af deras egendom, lemna bidiag till det gemensamma fattigförsörjnings-verket. Ett allmänt stadgande härom, utom hvad grunden för afgiftens belopp beträffar, finnes redan meddeladt i Kongl. Kungörelsen den 14 Februarii i8ir. Om Bergverks-egare aller någon annan vägrar att fullgöra sin skyldighet härutinnan, står det församlingen öppet, alt, efter fattadt beslut om afgiftens belopp, hvilket, sedan detsamma blifvit af Kongl. Maj:t i Nåder pröfvadt och g iliad t, eger förbindande kraft, dertill tvinga honom, utan att någon serskild fatligförsörjnings-anstalt för berörde Verk behöfver inrättas. På grund häraf, och i förmodan, att det correctiv, Utskotten i föregående punkt föreslagit, må göra tillfyllest att förekomma jemväl de missbruk Herr Prosten Stenhammar önskat se afhulpne, tillstyrka Utskotten, att ifrågavarande motion icke må till vidare åtgärd föranleda.
Skingra sig ej upprorsmän, utan visa trotsighet emot offentliga Myndighetens befallning; varde dömde, anstiftare och anförare till straffarbete från och med två till och med fyra år, och annan deltagare i upproret till sådant arbete i högst tvä år, eller, der omständigheterna äro synnerligen mildrande, till fängelse. 9 §. Göra upprorsmän våld å person, eller bryta eller förstöra de hus, eller plundra eller förderfva de annan egendom; då skola de dömas, anstiftare och anförare till straffarbete från och med sex till och med tio år, och annan deltagare i upproret till sådant arbete från och med två till och med sex år; varde ock, för våld eller annan brottslig gerning, som vid uppror begås, gerningsmannen straffad efter ty i 4 Kap. 1 § skils. 10 §. Dräper upprorsman den, som uppror stilla vill; miste lifvet eller dömes till straffarbete på lifstid. Varder upprorsman dräpen; ligge ogild. 11 §. Har någon, muntligen inför menighet eller annan folksamling, eller i skrift, den han utspridt eller utsprida låtit, till uppror uppmanat; straffes, när uppmaningen ingen straffbar verkan hade, med fängelse i högst sex månader. Samma lag vare om den, som annans skrift utspridt eller utsprida låtit, för att dermed komma uppror åstad. Bih. lill R, St. Till upprors stillande må krigsmanskap användas; dock ege det ej å upprorsmän vapen förr bruka, än den på stället varande Civilmyndighet tre gånger ljudeligen i Konungens namn befallt dem att genast åtskiljas, vid äfventyr att vapenmakt eljest användes. Öfvergå upprorsmän så hastigt lill våld, att Civilmyndigheten ej kan så förfara, som nu sagdt är; då ege den Myndighet förordna, alt upproret med vapenmakt genast stillas skall. Ej må dock i något fall vapen längre brukas, än Civilmyndighet finner sådant, för upprorets stillande, nödigt vara. Med Civilmyndighet förstås här Konungens Befallningshafvande, Borgmästare eller Polismästare i stad och Kronofogde å landet, eller den, som i sådan embetsmans ställe satt är.
Slutligen finner jag icke heller den föreslagna inskränkningen af domfört antal i Domkapitlet vara på något sätt nödvändig. Det torde icke skada, då Lektorerne i alla fall äro ständigt boende i stiftets residens, att de deltaga och besluta i de ofta ganska vigtiga mål och ärenden, som af Consistorium handläggas. Vigten af detina min anraärkn. synes äfven vara af LagUtsk. erkänd, då Utsk. i betänk, såsom skäl till afslag å den af K. M. föreslagna ytterligare inskränkningen af domförl antal i Consist., bland annat omnämner den domsrätt, detsamma utöfvar öfver Stiftets Presterskap samt i detta fall förliknar Domkapitlet med Hofrätten. Ehuru LagUtsk. i delta hänseende icke gått så långt som K. M., anser jag likväl det vara obehöfligt, att, innan del af Kyrkolagskomiiéen afgifua förslag lill en förändrad organisation af Domkapitlen i allmänhet blifvit slutligen pröfvadt, och, i följd deraf, föremålen för närande myndigheters verksamhet närmare bestämda, fastställa en organisation ad interim, uti hvilken sålunda föreslagna organisation, såsom jag ofvan sökt ådaglägga, flerfaldiga brister förefinnas och bland dessa, jemväl en och annan af betänklig art. På dessa skäl, sammanstälde med dem jag vid ärendets första behandling hade äran andraga, anhåller jag vördsamt att R. o. Ad. täcktes afslå LagUtskis nu förevaride betänk. 74 Den 2 Augusti. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Med LagUtsk. instämmer jag fullkomligt deruti, att K. M:s i detta ämne afgifne nåd. propos. bör af R. o. Ad. afslås, men jag nödgas vara af samma tanke i afseende på hvad Ståndet bör göra med det förslag, Utsk. såsom contrapropos. lill den nåd. proposm upstält. Det är en allmänt gällande och af vår grundlag helgad regel, att domareplatser böra vara oafsättliga.
Att nu på förhand Stats-Utskottets Utlåtande, N.-o 86. 23 genom ett tilläfventyrs förhastadt beslut nedsätta den, efter hvad sålunda utredt blifvit, redan otillräckliga underhållssumman, och dymedelst göra det onda, ännu värre, har ej synts mig med statens sannskyldiga intresse förenligt, utan skulle jag, för den händelse, att det ansåges serskildt böra utsättas, hvad som skall få användas till nybyggnad, och hvad, som bör påräknas till underhåll, vilja för min enskilda del hemställa, att Rikets Ständer, jemte uppförande å stat af hela den föreslagna summan 502,115 R:dr 8 sk., tillika uppdraga åt Stats-utskottet, att, sedan Rikets Ständer fattat deras beslut i afseende på de till ordnande af flottans materiel framställda förslag, inkomma till Ständerna med yttrande om lämpligaste fördelningen af nyssnämnde summa, då Rikets Ständer sedermera med större säkerhet kunna pröfva frågan”. Af Herr Riskop thurlin och Lektor IVallman. V; ■ i ’' ■ ■ t );j ■ ■i-i, ,'iW> ■ ’ !■■"< "i'- »! •■■■ !■'■" ,ii( iduli!» v i'! hr ; - :.*' '.livlifet ii v - :., , . ;,: >: STOCKHOLM, tryckt iios isaac marcus 1851. Aflöning s‘81 ater ne, Departeraents-Chefen Lön 4,500: — - Taffelpenningar 2,500: — - Departementets Kanzli-Expedition Expeditions-Chefen • Öfrige Embetsoch Tjenstemän . 4,971: 32. Departementets Kommando-Expedition Förvaltningen af Sjöärendena samt Aflönings-Statcrne vid Flottans Stationer i Carlskrona, Stockholm och Götheborg.
Och vi anbefalla detta fint utstyrda häfte icke åt ungdomen allenast, åt hvilken Strindberg egnat boken, utan åt alla dem, som lärt sig hålla af blommor, ängar och sol, sko * games hemlighetsfulla dankel och fjärdarnes spegelklara vatten.Ett mål. (Tillegnadt en viss nvutnämd professor. Att man bör ha ett mål att lefva for, Det är en sanning, sannare än andra. Hvad mig beträffar, jag se ’ n långe hör En inre röst mitt tröga ego klandra: Blygs, säger den, att, som du ännu gör, Din väg] &gt;å måfå genom lifvet vandra! Om du vill lefva gagneligt och lugnt, Sök för din lefnad då en medelpunkt! Jag har en vän, som samlat många är Latinska quum, uti ett verk, som räcker Från Ennius, så långt latinet når; Ej fins det fall, dit ej sin blick han sträcker; Och långsamt växer med hvar dag, som går,. Den flod af quum, der andens törst han släcker. Hur afundsvärd, der stilla på sitt rum Med forskarns fröjd han samlar sina quum! Jag har en annan vän, som är artist, Och som i åtta år har målat hästar. En välgjord häst förutan vank och brist Vid annat allt han foga värde fastar. Det är hans dagars tanke forst som sist, Det ideal, som nattens drömmar gästar. Och ingen glädje större är än hans, När på sin duk han fardig fatt en svans.En livar med sin detalj sig tycker bäst, Och hvarje annan smått är en filister. Quum-samlarn skrattar åt artistens häst, Artisten skrattar åt hans quum-register. Och för enhvar det är en hemlig fest Att se sitt värde i den andres brister. Men båda dock de vörda i hvarann Ett verksamt väsen och en framtidsman. Ja, säll är den och full af handlingsnerf, Som vet, att han en uppgift har att fylla, Som känner, att han verkat har ett värf, När ned han bäddas i den svarta mylla, Som lem nar efter sig ett godt förvärf En bok om quum på vetenskapens hylla, En samling hästar med och utan vagn, Om som artist han gjorde här sitt gagn!
Om vidden eller arealen sättes i främsta rummet, kan man väl ändå icke med fog begära att taxeringsmännen skola kunna hinna granska och förvissa sig om egokartornas tillförlitlighet. Jag tror äfven att köpeskilling och hypoteksvärdering i allmänhet äro bättre och fullt tillförlitliga mätare å värden än arealen. Det var visserligen några år då köpeskillingarne voro öfver höfvan högt uppdrifne och således icke gåfvo tillräcklig ledning; men i allmänhet får man väl antaga att de, som ingå i köp af en egendom, taga dess verkliga värde i betraktande, då de sjelfva hafva mesta intresset deraf. Dessutom måste man väl äfven antaga, att då belåning sker i verk och kassor, så fästa dessa det största afseende vid egendomens verkliga värde. Jag skulle derföre tro, alt om det ock framdeles kan låta sig göra, det dock icke är skäl att nu vidtaga denna förändring; ty om den också icke direkte är förenad med någon fara, är fördelen alltför obetydlig, för att man bör riskera någon sådan. Jag anhåller således om afslag och bibehållande af den gamla föreskriften. 100 Den 6 Juni e. m. Hr von Ehrenheim: Då författningen för närvarande sätter köpeskillingen i främsta rummet af de förhållanden, som skola afses vid taxerings-förrättningar, har Utsk:t trott sig höra göra en ändring härutinnan derföre alt denna föreskrift medfört allt för stora svårigheter att kunna tillämpa, emedan det i allmänhet visat sig, att vid de mindre hemmansdelarne slodo köpeskillingarne i större förhållande till arealen än vid de större egendomarne. Likaledes inträffade att man icke kunde komma till något tillförlitligt värde på de egendomar, som icke på längre tid blifvit sålde. Ehuru jag således, för min del, tror att det vore en vinst att antaga Utsk:ls förslag, i så läll att arealen sättes framst, har jag ingenting emot Gr. af Ugglas’ yrkande, att den al honom omnämnde punkten må qvarstå; ty ehuru den i och för sig sjelf icke inverkar på något afgörande sätt, kan den dock, i likhet med arrendesumman, vara nyttig som en kontroll på de öfrige bestämmelserne. Jag får på grund häraf anhålla om propos. i den riktning jag nu framställt.
Indelda kavalleriet har under många årtionden haft exercis-squadroner, vid hvilka rekrytoch remont-bildningen drifvits och kunnat drifvas med den omsorg, att ingen karl eller häst behöft insättas i ledet, förr än de vunnit den utbildning, som dertill erfordras; hvaremot indelda infanteriets rekrytundervisning, i saknad af de mot exercis-squadronerna svarande instruktionskompagnierna är inskränkt till korta, på flera år fördelade, och i det hela otillräckliga rekrytmöten, hvaraf följden blifver, att rekryten måste insättas i kompagniet i halfbildadt tillstånd, som sedan under hela dess tjenstetid fortfar och såmedelst inom indelda infanteriet underhåller ett allmänneligt rekryttillstånd, i trötts af befälets nitiska bemödanden, att under regementsmötena afhjelpa hvad som, i brist af nödig öfningstid under rekryt-bildningen blifvit försummadt, och hvarigenom än vidare den lika väsendtliga olägenhet uppkommer, att en betydlig del af den i alla fall korta regements-mötcstiden måste ryckas ifrån sitt egentliga ändamål, som är truppens utbildning och fullkomnande för krigstjensten. Bil. N.o i till Kongl. Maj. ts Prop. 1847, klaf t. 1. 3 18 Behofvet af instruktions-compagnier vid iadelda infanteriet är således obestridligt och fråga kan endast blifva: huru lång tid rekryten bör vid instruktions-kompagniet qvarstanna för att vinnna den bildning, som fordras för att kunna såsom stamsoldat ingå i kompagniet. Rekryt-undervisningens längd är olika i olika länder, allt efter folkens större eller mindre fallenhet och bildbarhet, den längre eller kortare garnizonstjenst, som i de skiljda länderna följer omedelbarligen efter rekryt-undervisningens slut, samt de större eller mindre fordringar, som ega rum, men kan i allmänhet antagas vara ifrån 4 till 6 månader.
Söefvielfe till bålften af Söeroillningen eftev i:fta Slvt. njuta, intill näfta 3viféDag, §tjfave i $5ol)uö Sån, forn icfe ega jovD, iDfa nåving eliev f>afroa annat pvfe, fann De af allmogen i <28eftevbottenö, 9?ovv* botten^ ocb 3emtlanD$ Sån, åfroenfom gjelltvaftcvne i QBejtev^ovvlanDS Sån, broilfa, enligt Sajcevtngémånnené pvöfning, anfeé Devaf roava i bcbof. 3>e i öjtev* funDé ftaD bofatte SSovgavc, bmilfa Dev iDfa vövelfe od) nåving, njuta, lifalcDcö in* till näfta fftiföDag, eftev enaf>anDa pvöfning af ^avevingémånnen, eftevgtft till en tveDjeDef af f>voaD $emte 0ajjem> ftåDev, eftev 2:Dva Slvt. af Denna ©taD* ga, utgöva. §. 149. 3 ftaDen <3Benevébovg må, i anfeenDe till Den jtaDen öfrocvgångna elbs* voåDan, alla tomtev, bm? od) bpggnaDcv befviaé fvån £3eroillnmg; od) fommev Denna linDving att intill näfta DvtföDag fovtfava. §. 150. §vån SöeroiUning, bevåfnaD eftev låftetalet, fvttageö ©feppövcDave föv Det åv favtpg berotoltgcn legat i båmn obegagnaDt. 0m Keöogorelfeit. §• 151. Se injiructiotter od) förordnanden, rörande räfenjfaperne öfwer kongl.
Maj:ts Nådiga Tal på RiksSalen den 14 dennes, innehållande dess Nådiga sanction å större delen af de af Riksens Ständer antagne förändringar i Grundlagarne samt uppgifter af skälen, hvarföre Hans Majit ej ansett sig böra godkänna andre bland dem; och skulle afskrift af detta Kongl. Majits Tal till Constitutions-Utskottet öfverlemnas i afseende på 94 §:ns Regerings-Formen ställande i öfverensstämmelse med den 42. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. Bilaga till Meni. Välborne, Ädle och Välbördige, Ärevördige, Vördige, Vällärde, Äreborne, Förståndige, Välaktade, Hedervärde och Redlige, Gode Herrar och Svenske Män! Sedan I, Gode Herrar och Svenske Män, under den 7 i denna månad, till Min Sanction i underdånighet öfverlemnat de af Eder antagna, från de trenne sista Riksdagarne hvilande lagligen beredde förslag till förändringar i Grundlagarne, har Jag, efter att hafva inhemtat Mitt Stats-Råds underdåniga tankar deröfver, stannat i följande beslut i Till den förändrade och af Eder antagna redactionen af 4:de, 20:de, 35:te, 49ide, 53:dje, 6lista, 69ide, 70:de, 93idje, 97:de och I03idje §§ i Regerings-Formen, 2idra, 14:de, 19:de, 2lista, 23idje, 31:sta, 33:dje, 34ide, 56ite, 57ide, 63:dje och 64:de §§ i Riksdags-Ordningen jemte 5 § 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 och 8 Momenterna af Tryckfrihets-Förordningen har jag härmedelst velat lemna Mitt Nådiga bifall. Med antagande af det tillägg I föreslagit i 42 § af Regerings-Formen, har Jag likväl icke kunnat undgå att anmärka en omständighet, som undfallit Eder.
Ersättning för reservhemmansräntor Balans till år 1861: — Dito, antecknad inom linien, 6,163: 30. Credit. Balans från år 1859: Skuld Transport: 33,962; — - 71 — Balans till år 1861: Kontant behållning Utlånta medel Fordringar och förskotter, antecknade inom linien, 19,309: 28. 8:o IuvaUdhus-fomlen, Debet. Balans från år 1859: Kontant behållning Utlånta medel Fordringar och förskotter, antecknade inom linien, 13,204: 16. Uppbörd: Statsmedel: ersättning för hemmansräntor och arrenden 37,710: — fyllnad i dito 14,386: 95. Räntor Aterburne underhållsoch pensionsmedel Balans till år 1861: Skulder, antecknade inom linien, 13: 75. Credit. Balans från år 1859: Skulder, antecknade inom linien, 13: 75. Utgifter: Aflöning Underhåll till f. d. invalider Gratifikationer och tillfälliga understöd Svärdspensioner Svärdsmedalj-pensioner Diverse utgifter Transport: 33,962: — 62,209: 17. 297,046: 42. 359,255: 59. Balans till år 1861: Kontant behållning I afseende å mötespassevolans-fondernas i flere föregående revisionsberätteiser omförmälda fordringar hos aflidne Regements-qvartermästaren vid Westerbottens f. d. regemente, C. A. von Essens afträdda bo, hos Krigs-koramissarien O. W. Invenii sterbhus. hos Hof-intendenten F. Westin och hos enkefru A. W. Rosenborg har under revisionsåret någon förändring icke försiggått.
De samhällen, hvilka ej lyssnat till den, på erfarenhet grundade, uti ingressen till Kongl. Maj:ts Kådiga Skrifvelse till karantäns-kom missionen den 22 September 1834 uttalade åsigt, att alla inre spärrningsoch karantäns-anstalter voro otillräckliga att, sedan sjukdomen en gång inträngt i landet, hindra dess framfart, utan i stallet begagnat sig af den, i nämnde Nådiga Skrifvelse, undantagsvis lemnadc tillåtelsen för stad eller samhälle på landet, att från sig afhålla personer, som ej under tio dagar vistats på frisk ort. och på sådan grund vidtagit ifrågavarande späfrnings-åtgärder, kunde icke annat än beklagas, då man såge, att det åsyftade ändamålet förfelades. Sådana åtgärder visade sig nemligen vara icke blott ändaittålslösa utan rent af skadliga, så till vida, sorn de i allmänhet lade hinder i vägen för industriens fria verksamhet. 1 följd af denna och andra deraf härllytande olägenheter, samt genom den inkonseqvens och godtycklighet, sorn ofta uppenbarat sig uti de, enligt motioBih. till R. St. Prof. 1853 £ 1854. 8 Sami. 19 Haft. 1 2 Allm. Bese.- och Ek o il-T i lisl; ollofs Betänkande, \:o 85. r.ärens åsigt, med nästan allt för stor makt beklädda Sundhets-nämndernes förfoganden. hade också nämnde anstalter gjort sig förhatliga för alla dem, som lugnt och fördomsfritt betraktade saken..
De äro icke heller lika behöflige. Kavalleriet kan icke på krigsfot upptaga beväring i det stora förhållande till stammen, som infanteriet, och har derföre icke samma behof att uppfostra ett stort antal underbefäl. Det har derjemte under sina längre öfningar i sina exercisskvadroncr och de nu föreslagna instruktionsskvadronerna bättre tillfälle än infanteriet att hvarje regemente inom sig bilda det mindre antal underbefäl som erfordras. Den styrka som nu beordras till kavalleriets, med exercisskvadronerne samtidiga, korporalsskolor 12 man på bataljon hvart tredje år, eller i medeltal 4 man om året, är för ändamålet tillräcklig, men bland läroämnena saknas några såsom hofslagarlära och hästkännedom, hvilka deri böra ingå Af denna anledning hafva komiterade uppgjort och få härmed öfverlemna Förslag till förändrade föreskrifter beträffande undervisningen och läroämnena vid kavalleriets korporalskolor. (Bil. B.) I afseende å underbefälsbildningen i öfrigt vid indelda kavalleriet anse kommitterade att i sammanhang med korporalsskolorna och de öfriga vapenöfningarna, undervisning kan lemnäs i hvad som fordras såväl för underofficers-examen, som ock för att i öfrigt bilda ett i all tjenstgöring kunnigt och användbart underbefäl. Vid underbefälsskolorna erfordras en fullständig undervisningsmateriel, men då sådan redan för rekrytmötena och timmermännens undervisning skulle anskaffas, blifver hvad som ytterligare erfordras hufvudsakligen läroböcker, några enklare instrumenter för fältteckning, samt skrifmaterialer m. m. s. Kommitterade föreslå derföre: att för underbefälsskolorna tillhandahålles den undervisningsmateriel, som kan fordras utöfver hvad vid regementena bör finnas för rekryter, timmermän och korporalsskolor.
Men hvad som sksnker Rydbergs varskoiist dess totala egendomlighet, det är att han, hvars rytmk måla, bölja och toas, tillika 7 ~ ~ 6 9 % gifva dem ett suggestivt och eiiastkende tycke af crnti7; s7atZ2.h~. Han öfverför siii fast miijslacle prosa i .lika fast majslad viirs. Ett idealt mmrnorskim~ner ligger öfver dem bida. Hvarför? Ty i halis sjal bor Hellas sida vid sida medO ' &gt;) roinantiken. Det visar sig redan i de aiitilra gärsslag, som hos honom iitam. dilettantisiii uttrycka hans egendomlighet. Man liise en strof sådm som den sista i » Till ödet » för att se, hur hdividnellt den saphliiska varsen smyger sig kring rydbergska taidcer - den strof som malar h r iniinniskan bryter n&amp;niödv&amp;ndighetens grymma bojor, » talicler iipproïsf acklan - vid lij iiït ats lggoi., fattar svgrdet, slipadt i tankens verkstad, störtar dig och iiplinr åt Gid sin fria manliga hyllning. D Poemet stod för öfrigt att lasa recla.ii i kalendern Flora f ör 18 64 jiiinte åtskilligt, som delvis upptagits i samlingarna,. ja i) &gt;Vapensmeden ». - Den liingtan, som, medan sinnevarl-. deii möi; lrnar, i alltets stora tystnad stiger upp mot det oänd-. liga, uttryckes målande i den korta, sublima dikten .På, ve-, randim vid hwfvet~ med dess elegiska hexametrar. Och slutligen ar &gt;&gt; A.rf från Kaos » slående karalrteristisk med sitt, O mystiska, platonskt-kristna taiikedjnp i plastiska, rytmer, en dikt af antik höghet och djupt kristet medvetande af otillräcklighet inför det idealas lcraf.