Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 5 maj försäkrar han kung Karl, att Monrad komme att, om så behöfdes, » göra sakens främjande till kabinettsfråga », utan den ringaste antydan af att Monrad i någon punkt motsatte sig förslaget. Tre dagar efter hans inträde i ministéren skrifver Monrad till kungen sitt andra bref, om hvars innehåll Carlsen, ifall han hållits i okunnighet derom, genast underrättades genom bref från mig. Kungen kunde väl då vänta, att han utträdde ur ministéren och jemte sina meningsfränder på lämpligt sätt kämpade för det förslag, som de sjelfva hade uppgjort. Men Carlsen teg, stannade qvar och förlamade derigenom äfven de andra. Att Carlsen likasom Monrad i sina bref till kung Karl uttryckte sig: » Eders majestäts unionsförslag », » Eders majestät har tagit initiativet » o. s. v. skedde i enlighet med den vedertagna coutume ’ n och courtoisie^ gent emot regerande personer. Men då det sedan vardt fråga om att framlägga en redogörelse för 1864 års unionsförslag, ville Carlsen på allvar göra gällande, att det icke uppgjorts i Danmark, utan af kung Karl. Carlsen, den rike godsegaren, utnämdes framdeles till kammarherre vid danska hofvet. Den fattige, kunskapsrike och duglige Rosenberg tvangs att taga afsked ur statens tjenst. Ändtligen har det berättats samstämmigt från flera håll att, sedan underhandlingarna mellan konung Karl och Monrad af brutits, hela svenska ministéren i ett officielt aktstycke afsade sig all delaktighet i förslaget. Härvid kan endast anmärkas, att detta ju var fullt korrekt och alls icke är det samma som att svenska ministéren motsatte sig hela förslaget. Men mot allt hvad jag senast anfört, invänder man dock måhända att sjelfva faktum, att den svenska ministéren ej var unionsförslaget obenägen, dermed icke blifvit förklaradt. Man antager, såsom jag vågar tro, att min redogörelse är i det stora hela korrekt, mina uppgifter riktiga. Men jag har dock icke, säger nian, framlagt skälet, hvarför konung Karl trodde sig om att kunna upptaga unionsförslaget.
Hvad jag haft äran med ziffror visa, hade jag hämtat ur tidningen L’Independance Beige. Huru nu än härmed må förhålla sig är likgiltigt, emedan jag måste anse mig af Hr Gr:ns officiella upgifter vederlagd, så vidt de af oss ömsesidigt åberopade siffror omfattat enahanda utgifts-poster, hvilket jag likväl tillåter mig betvifla hafva varit händelsen. Den observation torde dock kunna göras och uplysning derom af Gr:n lemnäs, om mina upgifter varit så fullkomligt origtiga som af Grins anförande vill synas. Beträffande Grins yttrande i anledn. nf mitt yrkande, att de diplomatiska angelägenheterna borde och kunna bestridas af mindre höga eller med lägre rang försedda diplomatiska agenter, är det onödigt att uptaga Ståndets tid med en tvist derom, emedan en sådan, förd emellan en diplomat och en som icke är det, tjenar till intet. I allmänhet får jag säga, att jag tror, att cilaterna från Gustaf lis och Drottning Christinas tider om våra förhållanden till Holland icke äro fullt adseqvata med det nuvaride, ty hvarken det ena eller andra landet behöfva nu samma relationer som då. Under Erik XIYis tid Var Sverige en större sjömakt än det nuvaride England: dess Flotta var talrikare, än att man nu kan förklara huru den då kunnat vara så betydlig. Diplomatien har för mig förlorat helt och hållet sin gamla betydelse, så att den, enl. min åsigt, har för sitt bestånd knappast någon annan grund än traditionens, ty sednare Den 2i Mars. tiders upfmningar, såsom jernvägar och elektriska telegrafer, hafva så förändradt behofvet af diplomatien, att den till stor del och möjligen helt och hållet tillintetgjort vilkoren för dess tillvaro. Jag kan icke underlåta att erinra, hurusom, då man så väl i Sverige sorn i andra länder i särskildta fall understundom utsänder en särskild personlighet för att Ministern på stället ovetande, upgöra eller afsluta särskildta afhandlingar eller traktater.
Jag tillstyrker således godkännande af ifrågav:de punkt i Utsk:s förslag, dervid jag förenar mig med Frih. af Ugglas och Gr. Lagerbjelke. Hr Flach, Joli. Fredr. Philip: Enär jag reserverat mig emot Utsk:s förslag i denna fråga, finner jag mig föranlåten att, ehuru tiden är långt framskriden, besvära E. o. Åd. med angifvande af de orsaker, som föranledt denna min reservation. E. o. Ad. torde erinra sig, hurusom detta förslag tillkommit på det sätt, att, i och för underlättandet af internationela förhållandet emellan Sverige och Norrige, K. M. förordnade tillsättandet af en Komité af svenske och norrske män; men att före deras sammanträdande de svenske männen grepos af ett särdeles stort nit att drifva förbättringen i fosterlandets Tulltaxa så långt som möjligt, hvadan de nedskrefvo en splitter ny Tulltaxa, och föreslogo derjemte E. St:r, att med öfver 1,000,000 Edr Eko inlösa nu ifrågavande afgifter. Man hade förmodligen trott, att för ett så stort och ädelt mål de norrske ledamöterne äfven skulle kasta Norriges Tulltaxa öfver bord; men de norrske Hrr ledamöterne förklarade, att den dem lemnnde Instrukt. icke tillät dem sådant, hvadan de ock undandrogo sig, att jemte de svenska Hrr komiterade, vidlyftigare tolka betydelsen af sitt updrag. Derefter har man fått erfara, hurusom de norrske ledamöterne i Komitén såväl under Eiks dagsförhandlingarne som inom pressen fått upbära mer eller mindre allvarsamt klander; men, långt ifrån att finna detta klander befogadt, måste jag göra rättvisa åt dessa Hrr Norrmän för deras fosterländska förfarande, att icke åsidosätta det allmännas intresse för enskildas, det vare sig personers eller korporationers. Man skulle kunna önska, att andra länders komiterade i likartade fall hade Den 22 Juli f. m. 467 följt likartade exempel. Emellertid, och ehuru således hela ändamålet med den nedsatta internationella Komitén förfelades, fortsatte icke destomindre de svenske
Ammunitions-vagnar för FältArtilleriet 45,630: Till d:o af 12,000 st. refflade Infanteri-Gevär å 37 R:dr 50 öre st 450,000: — Till fortsättande af Carlsborgs fästnings-byggnad 300,000: — Till fästnings-byggnads-arbeten vid: — Till bestridande af ökad beklädnads-passevolans för Svea Lifgarde, Andra Lif-Gardet, Lif-Gardet till häst, Kronprinsens Hussar-Regemente och Sappör-Kompaniet 35,113 R:dr 78 ö. årligen, eller för 3 år ■ 105,341: 34. Till Indelta Arméens utredning, ett fyllnads-belopp af 4,963 R:dr 83 ö. årligen, eller för 3 år 14,891: 49. Till Topografiska Korpsens arbeten 81,000: — Till Arméens pensionering, ett kreditiv af 150,000 R:dr årligen, eller för 3 år 450,000: — 1,957,012 83 B) Anslag för en gång. Till nybyggnad af en kasern m. m. för Smålands Hussar-Regemente å Ränneslätt 29,200:
IJt Supra. J£x Protocollo Plof Werlin, ja. P. h öredrogos å nyo Lag-Utskottets den 25 Maj afgifne på Bordet hvjlande Betänkande, i anledning af Riksdagsmannen Lars Carlssons och Anders Carlssons väckta Motion, att mål rörande försummad skjuts och underlåten väglagning endast böra vid Härads Rätterna och ej hos Konungens Befallningshafvande upptagas och afgöras, hvilket till sitt hufvudsakliga innehåll bifölls i afseende på Ståndets allmänt yttrade önskan, att hvad Utskottet om rätter Domstol för åtalande af försummad Kronoskjuts föreslagit äfven må sträcka sig till alla mål, som angå försummelse af JiåUoch reserv-skjutsen, blef betänkandet till Lag-Utskottet återförvist; och skulle de öfrige Respective Stånden vördsamt och vänligen - 620 Den 19 Juni. ligen inbjudas att i detta beslut instämma. Ut Supra. Éx Protocollo 0/o/ Werlin. S. D. V id ytterligare föredragning af Allmänna Besvärsoch Qeconornie Utslc^ttets den 13 Juni afgifne, sedan sista Plenidag pä bordet hvilanda Betänkanden: 1:0 I anledning af Riksdags - Fullmägtigen Bengt Anderssons, från Elfsborgs Eän, Memorial, angående yrkad ersättning till de Hemmansägare uti Wäne Härad af samma Eän, som å sina intill den så kallade Hällsjön gränsande ägor skola lida ganska betydlig skada; och 2:0 Rörande Riksdagsmannen Anders Ivarssons från Elfsborgs Eän motion om jemkning i grunderna för Städernas rösträttighet vid Prestval, då denna utöfvas gemensamt med någon ^Landtförsamling; fann Hedervärda Bonde-Ståndet iför godt, att. dessa Betänkanden bifalla. Skolandes ae öfrige Respective Stånden, genom Protoc. olls Utdrag, härom erhålla vördsam och vänlig underrättelse. Ut Supra.
Då nu stadgandena i förordningen, att ieke öfver en tiondedel utan serskildt tillstånd får frän hemman afsöndras, att lägenheten skall åsättas afgift i förhållande till stamhemmanets hela onus, att samma lägenhet efter den bestämda lidens förlopp återfaller till hemmanet utan ersättning eller lösen, att lägenheten icke får öfverlåtas pä annor man utan hemrnansegarens tillstånd, komma att qvarstå och förblifva gällande; så kan jag sannerligen icke inse de vådor, som från detta håll blifvit påpekade. Staten förlorar intet, den håller sig till stamhemmanet, hemmanet förlorar intet, det får motsvarande afgift af lägenheten. Ytterligare har anförts, att den mindre bemedlade icke är utestängd från att förvärfva sig en andel efter 1827 års förordning. Må vi likväl icke förglömma, att 4 å 6 tunnland duglig jord i våra tider hafva ett icke obetydligt värde, som den arbetande klas - Lagoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 14. 23 sen med en ringa lön eller dagspenning icke alltid kan anskaffa. Denna omständighet har också ledt derhän, att 1827 års förordning i de flesta fall aldrig blifvit efterlefd eller kunnat efterlefvas. Lagstiftaren, som från en riktig grund så ofta åberopar eganderättens helgd, må ock här taga denna i betraktande. Eganderätten förnärmas genom den rättighet, innehafvaren af stamhemmanet tillerkännes, att med ett af lag skyddadt våld drifva arbetarne med familj från dess af rätter egare förvärfvade lägenhet, derföre att denne icke förmått att köpa eller kunnat till salu erhålla en areal, i enlighet med förordningen. Om 1827 års jordafsöndrings-förordning vore sådan, att den inom alla delar af riket kunde efterlefvas, så skulle mycket godt beredas samhället; men der, hvarest stattorpuresystemet, näringslöshet och bristande arbetsförtjenst, tillsammans med den allmänt gängse seden, att hvarje jordegare anser sig oförhindrad, att, när som helst, upplåta en liten plats till backstuga, mot några riksdaler eller motsvarande dagsverken, der skall landet öfversvämmas af en befolkning, som måste förorsaka bekymmer.
Theatrarna, stä i np§nämde afsccndcn under Kongl. Spektakel - Direktions answa. righct. För de öfriga Theakrarna i Riket fortfars Konungen att, hädanefter som hittils, utse en eller twenne Mtkre Män, till hwilkas granskning Dramatiska Stycken spm där spelas, förut insändas skola, och hwilka böra tilse, att dctza Arbeten ingen ting innehälla som antingen oscdcligt wore, eller hwarigenom annan offcntclig förargelse föranledas kunde. Z;o En Censur öfwer Dispukationer, som utgifwas wid Akademierna, och hwilken kommer att efser manligheten förrättas af Fakulteternas Dckaner. Z. §. Säfom ett, kill högsta eller lägre graden, brottsligt bruk af Tryckfriheten, anses as Lagen, och stall med perä utsatt straff beläggas: i. Det ständeliga brott som fält uamn ak Hädelse emot Gud, och hwarmcd bör förstäs, ett genom sjclfwa uttryckets gröfwa och afstywärda lydelse, rystigt smädande af det Högsta Wäsendct. Brottet skall straffas efter Allmänna Lagen Missg. Balk. i Kap. i. §. och Skriften konfiskeras. Dernäst: allvarlig och klart uttryckt förnekelse st en Gud och ett tillständ efter detta. — Allwarlkg och klart utkrpckt förnekelse af den Christna Tros - Lärans hufwudgrunder eller nögon deribland. Brottet skall staffas med Etthundrade Riksdalers böter och Skriften konfiskeras. Den 2 Oktober. isz? s ^ 2. ' Sedernas fräcka manhelgd, ware sig genom offcnteliga" Läror till nägon grof last, särdeles demsom fZrar ärbarhcten, eller sädana ohöljda och skändcligcr framställningar af desi utöfning, hwarigenom främjandet af ett owärdigt och förderfligt lefnadssätt uppenbart äsyftas.
Dito dito; och vcrkslällcs i ar några återstående skiftesläggningar emellan nybyggarne. Under delning. Till fullo mätt, och med några få undantag afvitiradt. fGammalt mätt och ä nyo undersökt; dock finnas i förestående ägosumma 134,661 Tunni. 29 kpl. inbegripet, som f i832 i Frostviken blifvit afmätte. Afslutadt. Den Kronan bchallne marken undersökes i år till anläggning af Nybyggen och indelning af Fäbodc-lottcr. Afslutadt. Dito. > Komma att förmedlas, sedan klagomålen blifvit afgjord*. Den Kronan bchallne marken, ej tjenlig till fyllnadsord, bär blifvit indelt i lämpliga Fäbodc-lottcr, och komma de bristande hemman, att innevarande år förmedlas. 1 FY, Förmedlas innevarande år. Afslutadt. Förmedlas, sedan klagomålen blifvit afgjorda. r Den Kronan behåll ne marken 93,049 Tunni. 18 kpl. ej tjenlig till fyllnadsjord, använda* på sätt 10 § i KM. ^ Nåd. Afv. St. föreskrifver, och komma de bristande hemman, att efter afgjordä klagomålen förmedlas. ^Afslutadt; hvarvid 16,486 Tunni. 9 kpl. blifvit Kronan behållna, som användas i enlighet med 10 § i Kongl. Majits ^ Nådiga Afv. Stadgan. Förmedlas innevarande sommar. Afslutadt; och användas den Kronan bchallne marken 2,o63 Tunni. 10 kpl. på sätt 10 § i K. M. Nåd. Afv. St. föreskrifver. Gammal afmätning. Äldre och nyare mätningar; och torde cj något återstå alt affattas. Afslutadt. Kommer efter all sonnolikhet att undergå ny afvittring. Under delning. Graderingen är verkställd. Under delning, som troligt slutas innevarande år. \593,2281 13 Riktigheten häraf bestyrker Åkeräng den 22 Mai 1833. A. PENTZ.
Motionären bör väl inse, att Landsh:n icke kan vidtaga en sådan åtgärd såsom enskild person, utan i utöfningen af sill embete, och följaktligen inför protrt. Innan någon myndighet kan ställa en underlydande tjensteman under tilltal, måste i första rummet anställas undersökning om det förhållande, som skall åtalas. Detta är en så naturlig och med laga former öfverensstämmande ordning för ärendens behandling, att det icke kan annat än förundra mig, att motionären tyckes föreställa sig, att en Landsh. icke skulle behöfva iakttaga densamma. Skulle han likväl förfara godtyckligt, d. v. s. sakna skälig aniedn. till en beslutad suspensions-åtgärd, måste väl han, likasom hvarje annan embetsman, ansvara för sitt beslut, så att ban, om detsamma befinnes obefogadt, derför ådömes ansvar och ersättnings-skyldighet. Enl. min öfvertygelse hade det varit både obeböfligt och äfven omöjligt att i Instruktiv fullständigt uptaga alla de fall, då suspensions-åtgärden skulle få användas, och det har derföre, såsom mig synes, med skäl blifvit öfverlemnadt åtLandsh:ne med tillämpning af antydd allmän grund, att sådant bedömma. Detta torde ej heller vara vådligare, än då i en mängd fall, der personer äro för brott tilltalade, Lagen öfverlemnat till Domaren att ådöma straff, som kunna variera från böter och ända till lång tids fängelse. Sådant är likväl en naturlig följd deraf, att det för lagstiftaren icke är möjligt alt noggrannt beskrifva alla de serskilda fall, då en åtgärd bör vidtagas, hvarför tillämpningen af allmänna bestämmelser ofta måste, alltid till större eller mindre del, öfverlemnas till den pröfvandes eget omdöme. Derföre heter det äfven uti det nu ifrågav:de stadgandet, att suspension får förordnas, i händelse omsländigheterne del påkalla, och detta uttryck utmärker således tydligt att Landshm ej annat än i verkligt nödfall bör använda den alltid obehagliga och ansvarsfulla åtgärden. Vidare söker motionären att injaga farhåga för de vådliga följder, som den förmenade maktutvidgningen skulle utöfva på LandtStats-tjenstemännens ställning.
I anledning härd' får jag vordstmmast föreslå att Ridderskapet oc!» Ad in täc«tcs, med afdag af RiddrrhusUtskott.ts förevarande Betänkande, anmoda Utsicortet atr , sa i ort sig göra låter , i enlighet med Herr Rutensköld? princip, och de af .mig dervid >rda tillägg, inivomma med för slag till ny icdaction af de angående Bänkman i Ridd uhusOi dnmgen befintliga paragrafer i hvarber Ridderskipct och Adeln lätteligen torde komma i tilllälic att, för d ss del, vid dtnna Riksdag slutligen afgöra fragan, Hrr Grefven och Landt Marskalken propone» rade å nyo atsl 'g å Betänkandet, jumte oiverletnnande at Rid la h .sUfkottet att , i enlighet med de af Hair Munck af Rosensköld uppgiltn principer och i anie Ining af d • hos Ridderskapet och Adeln i likhet dermed yttrade tankar , inkomma med förslag till förändrad redaction af de stadganden i Riddatnus Jrduingen, oom angå val af Kleetorer. Bifölls. Den 7 Augusti, 235 Herr Påhlman yttrade sig instämma uti det nu fattade beslut, men icke kunna dela Friherre Mannerheims mening, att detta beslut icke skulle vid nästa Riksdag kunna vara gäliande , af den grund att Kongl. Majit icke hunne derå vid denna lemna sin Nådiga stadfästelse. Uti den upplasta §:n stöde blott öfverlemnas till Konungens stadfästelse, för att vid nästa Riksdag blifva gällande^ hvaraf Herr Påhlman ansåg följa att blott Ridderskapet och Adeln vid denna Riksdag i underdånighet Öfverlemnade sitt beslut till Konal. Majt, skulle der, för verkställigheten deraf vid nasta Riksdag, göra tillfyllest att Kongl. Majit då derå lemnade sin bekräftelse. Herr Friherre eif Wetterstedt förklarade sig ingalunda kunna instämma i den tolkning af 521a §:n, som af den sista Talaren blifvit framställd.
Expeditions-Ulskollet, till hvars handläggning detta förslag blifvit af Herr Cederschiöld önskadt, torde jemväl bereda oss tillfälle att laga kännedom 0111 den kostnad, sorn skulle uppslå genom införande al del föreslagna hehandlings-sältel i jemförelse med det nuvarande. Het torde väl komma att blifva något dyrare, men skillnaden blelve troligen så obetydlig, alt vinsten på det hela komme alt blifva öfvervägande. Herr Cederschiöld, G.: Jag ber att få fästa uppmärksamheten derpå allden punkt, emot hvilken Friherre Cederströms anmärkningar voro riktade, finnes endast i motiveringen och icke i förslaget. Jag har just undvikit att upptaga den der, på det att den icke skulle utgöra något hinder för framgången af det hela. I berörda hänseende skulle således förblifva enahanda förhållande, som för närvarande. Men det stöde vederbörande Utskott fritt, att, på sätt jag anlydt, betydligen förkorta rubrikerna till sina belänkanden. Redan under nuvarande förhållanden brukas stundom af Stats-Utskotlet, alt uti sina betänkanden om stats-regleringen utesluta niotivcrna lill enskildas motioner. Sådant har ofta föranledt klagomål, som, i händelse mitt förslag anloges, icke vidare kunde förekomma. Då nu ingenstädes är föreskrifvet något angående formen för Utskottens belänkanden, tror jag att den af Friherre Cederström i detta hänseende framställda anmärkning icke bör kunna hindra bifall lill förslaget. Den enda förändring i delta hänseende, som derigenom upp komme, vore att Utskotten, vid rubrikernas redigerande, hade fullkomlig frihet att förfara efter omständigheterna. Jag anhåller om remiss lill Expeditions-Utskottet. S. D. Föredrogs och lades lill handlingarne Stats-Utshotlets Memorial N:o 1, med anmälan att Kongl. Majlis nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof blifvit sistlidne dag till Utskottet öfverlemnad. S. D. Sedan Ridderskapet och Adeln denna dag för sin del beslutat att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla 0111 utsättande af tid för Hans Majlis och Hennes Majit
C:o äfvensom Nordtyska Banken i Hamburg, å andra sidan, genom hvilket kontrakt bemälde Bankirhus och Bank åtagit sig att, mot öfverenskomna vilkor, aflemna en lånesumma af 8,400,000 Thaler Preussiskt Courant; så är för de förestående ränteliqviderna och kapital-afbetalningarne i anledning af detta lån, som, med inberäkning af det belopp, 1,600,000 Thaler, hvarmed Rikets Ständers Bank skall deruti deltaga, utgör Tio millioner Thaler, ett anslag af En million fyrahundra sextiosex tusen R:dr R:mt anvisadt, att från Riksgälds-kontoret årligen utgå från och med den l:ste Maj innevarande år och intilldess lånet blifvit till fullo återbetaldt. Detta årliga ränteoch amorterings-anslag bör ingå till en särskildt redovisad liqvidationsoch amortissements-fond, hvars behållning skall för det med sagde medel afsedda ändamål oförryckt tillhandahållas och användas, så att ränte-liqviderna vid derför bestämda terminer varda ovilkorligen fullgjorda och lånets återbetalning i föreskrifven ordning verkställd; börande de till liqvidationsoch amortissements-fonden influtna medel, så vidt ske kan och denna fond åliggande liqvider medgifva, städse på säkert och ändamålsenligt sätt göras fruktbärande. Stats-Utskottets Memorial N:o 223, 11 Ilen summa, motsvarande ungefärligen Fyra millioner R:dr, hvarmed Rikets Ständers Bank skall, under de i ofvan åberopade kontrakt bestämda vilkor och emot erhållande af sådana 41-procents-obligationer, som för meranämnde lån blifvit utfärdade, deltaga i samma lån, kommer att af Bankens, sedan 1857 års början upplupna, disponibla vinst utbetalas med en tredjedel årligen vid slutet af hvart och ett af åren 1860, 1861 och 1862. § 224.
Den ene eller andre läraren kan vara mer eller mindre sysselsatt med elevernas inöfning i vissa af de mångfaldiga detaljer af insigter och färdigheter, som äro nödvändiga för en rätt sjukvård; men alla böra de ega tillfälle att ur denna det medicinska vetandets hufvudkälla eller sjukiakttagelsen hemta innehåll och kärna för vetandet, impuls till vidare forskning och berigtigande af möjliga misstag i analogier och slutsatser. Att skilja den medicinska vetenskapen i theori och praxis är derföre olycksbringande och orimligt och sker numera icke heller på annat sätt, än att under studiitiden en viss succession af läroämnen lämpligen eger rum, samt att i anseende till kunskapsfältets vidd vissa lärare få sysselsätta sig mera med det allmänna och förberedande, andra med inlärande af de mångfaldiga detaljerna. Ej en gång studiet af medicinens grundläggande discipliner såsom anatomi, physiologi, kemi och pharmaeologi, kan utan skada drifvas för sig och på annat ställe, än de egentliga medicinska studierna, emedan sambandet dem sinsemellan, saint mellan detri och medicinen eger nästan samma karakter af oskiljaktig sammangjutning som det, hvilket förefinnes mellan den egentliga medicinens theori och praxis. Endast vid ett sådant fullständigt medicinskt läroverk kunna dessutom ensidighet och förfall i undervisning och studier förhindras, derigenom att lärare-antalet blifver tillräckligt och disciplinernas mångfald behörigen iakttagen, ty der så många lärare verka och så vidsträckta studier bedrifvas, måste otvifvelaktigt behörigt lif och Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande I\':o 94. 17 och omvexling i forskning och undervisning uppkomma. Undervisningens förfall i någon eller några vetenskapsgrenar förekommes åter derigenom, att de kunskapsarter, hvilka leda och kontrollera hvarandra, här genom samverkan och förening till ett helt kunna utöfva denna inflytelse, hvilket åter icke låter sig göra, om man åtskiljer dem».
Jag får då börja med att bekänna mig hylla näringsfriheten och ogilla allt förmynderskap öfver den enskildes oeconomi och industri; pren då putt nu gjorda förslag afviker från denna grundsats, är det derföre, alf utomordentlig ga händelser fordra utopjordentljga medel. Vi stå nemi., färdiga att börja en silfvervexling, så litet familiarisprpd med folkets begrepp och dess förtroende, att största uppmärksamhet mäste användas på dess garantier för att afvända alla farhågor och afböja alla skakningar, Denna silfvervexling skulle svårligen i sip födsel utstå profvet af en spannmåls import, som, innan ännu en stadgad credit hunnit öppna utväg för erforderliga papitaler, mäste åstadkomma en strypping för näringarna, i hög grad vådlig för ett land, hyilket, såsom Sverige, redan förpt äger kpappa capitajtillgåpgar. I bredd med detta nya experiment, som realisationen företer, hotar en härjande farsot att sprida sig kring landet, hvilken öfverallt, der de.n framgått, yisat sig hemta hufvudsaklig näring af fattigdom och brist. Sedan jag sålunda uppgifvit de hufyudsakliga skälen för hushållning med årets skörd, hvilken hushållning jag tror förnämligast kunna tillvägabringas genom bränpvinsförbud, återstår det att i korthet uppdraga en tableau öfver de tillgångar, årets skörd erbjuder.