Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det var en gång en snäll och vis fru, hvilken — det må tilläggas — äfven ägde en god man. Men som han var en stor bokvurm och nedlade mycket penningar på sitt bibliotek, hände det ej sällan, att hustrun fick sitta emellan härpå. T y bokvurmar äro merendels personer, hvilka sväfva i högre rymder och ej hafva någon rätt uppfattning af hvad ett hushåll kräfver. Hjärtligt tillgifven som hon var honom, önskade hon intet högre än att lefva i frid och sämja med sin herre och man och funderade fram och tillbaka, huru hon skulle kunna göra begripligt för honom att för att lefva fordras mat och för mat fordras penningar. Slutligen hittade hon på råd. D å den lärde en vacker dag .kom hem, hungrig och trött och icke alls begifven på andlig föda, fick han till sin häpnad se middagsbordet dukadt med — böcker. Böcker i pergament, i maroquin, i heloch halfranska band, riktiga rariteter för en kännare, men icke dess mindre » stenar för bröd » vid detta tillfälle! Han gjorde stora ögon, men förstod » andemeningen », och saken slöts i godo och till fromma för framtiden. vill Kamraten, illustrerad tidning för Sveriges tingdom, utgiften af Frithiof Hellberg, af all ifver sträfva Om det nu varit i obemedlade familjer sådant förefallit, som jag nyss anförde exempel på, skulle ju därför kunna förebäras den om än klena ursäkten, att » där inga pengar finns, kan inga pengar fås ». Att familjefä- der, hvilka ej veta hvarifrån de skola » taga bröd i öknen », blifva obilliga mot sina hustrur och af dem fordra det underverk, de själfva ej mäkta, ligger nästan i aakens natur och måste hänföras till mänsklig svaghet. Men ingalunda. Det har varit i hem, där välstånd rådt, där goda inkomster funnits, och där följaktligen ett sådant tillvägagående som det nämnda ej kunnat rättfärdigas.
Det Stats hushållningssysteme, som legat till grund för desse anstalter, och hvilket man under nu varande Riksmöte ej sällan hört utmärkas såsom en olycklig följd af sednare tiders näringsgrundsatser, har i mångfalldiga år, ehuru stundom underkastadt mer och mindre väsendtlig» förändringar, likväl alltid till sin hufvudprincip blifvit i Sverige tillämpadt, och i det hela medfört en välgörande verkan till Manufactuternes befrämjande. Då den välsinnade med - Den 2 8 Junii f. rn, borgaren i desse nyttige näringars framsteg och trefnad funnit ett ämne för sin tillfredsställelse, har han ej eller lemnat utan uppmärksamhet de olägenheter, som mea det antagna förbuds6ystemet varit förenade. Det är naturligt att en nation , som i fordna tider nödgats tillita utlänningen om nästan alla sina förnödenheter och slöjdevaror, ej kunnat hastigt och i samma stund, som beholvet deraf upphöit, besegra de fördomar , som bidragit att underhålla dess böjelse för främmande kram. Också har man i alla tider sett den olofliga handeln med utländska varor oförsynt utöfvas, under det att Staten saknat den inkomst, som vid deras lofliga införsel och förtullning kunnat vara att påräkna. Man har funnit sig mer och mer öfvertygad om svårigheten att afvärja lurendrägerier från våra vidsträckta sjökuster och skärgårdar, och denna erfarenhet har vid flere tillfällen föranledt till den fråga, om icke det vore med Statens fördel mera öfverensstämmande, att medgifva förtullning af Fabriksvaror, hvilkas hemliga införsel cj kunde förhindras, än att bibehålla ett förbud, som lemnade lagbrytaren utvägar, att skörda en obehörig vinst på StatsVerkets och den idoge näringsidkarens bekostnad? Vid de granlaga öfverläggningar, som både i äldre och sednare tider ägt rum i detta ämne, har man funnit stora betänkligheter emot en sådan anstalt. Man har antagit som grundsats, att för ett land, hvars Oeconomiska ställning oundvikeligen fordrar, att alla de medel till förkofran med omsorg 6Ökas, som möjligen kunna vin - 220
Då ett nytt amorteringslån å 20,000,000 R:dr nu skulle utomlands upptagas sjntes denna upplåning lämpligen kunna och böra på det sätt ställas i sammanhang med det temporära statslånets återbetalning, att af det nya lånet, hvars ändamål vore att utgöra fond för jernvägsarbetenas bedrifvande under åren 1860—63, en summa af 9,000,000 R:dr eller det ännu oinlösta beloppet af det temporära lånet, användes till liqviderande af delta lån, emot det att den så kallade statslånefondens tillgångar och fordringar, hvilka eljest måste samtidigt med ifrågavarande låns återbetalning eller under sednare hälften af innevarande år tillfullo indragas, i stället komrne att tilläggas jernvägsfonden, för att, jemte öfrige dertill anslagne medel, för dess räkning i mån af behof användas; hvarigenom följande ganska väsendtliga fördelar skulle vinnas, nemligen: 1:o, liqviden af meranämnde lån å 12,000,000 R:dr kunna med största lätthet verkställas, och sålunda hvarje farhåga för någon financiel svårighet till följd af vexelbrist eller silfverexport under loppet af innevarande år, aflägsnas. 1 stället skulle ett lill 7,000,000 R:dr uppgående öfverskott af vexeltillgång komma att uppslå och verka till förstärkning af Bankens metalliska kassa; 2:o, Statslånefondens utestående fordringar, utgörande omkring 9,000,000
Då således efter min tanke cn värfvad trupp vore att föredraga både i tekniskt och ekonomiskt afseende, får jag, sedan ett annat Stånd återremitterat frågan, hemställa, om icke R. o. Ad. ville fatta samma beslut. Den 24 Oktober e. tn. 127 Hr Reuterskjöld, Fabian: Man har hört mycket an dragas mot detta förslag, och i synnerhet har den förste talaren uppträdt med förnyadt anförande af hvad han redan vid remissen af denna K. Propos. låtit Ståndet höra. Han har der framdragit som ett besynnerligt förslag af regeringen, att den vill låta ett regemente afsitta, för att öka kavalleri-styrkan; och dessutom har han framdragit sådana skäl för afslag å K. M:s Propos., att man af dessa kunde föranledas tro, att regeringen skulle vilja antaga en slags cirkulation inom arméen. Man kan visserligen fästa sig vid det faktum att ett regemente infanteri skulle uppsitta och ett kavalleri-regemente sitta al; men jag hemställer till den värde talaren, om den ringaste tanke på cirkulation framlyser i detta förslag. Det är icke heller fördoldt i utdraget af Stats-Råds-prot., att man ansett det vara bäst, om kavalleriet kunnat ökas med en värfvad trupp; men med afseende på de svårigheter, som häremot uppställt sig, har regeringen valt den utvägen att låta ett infanteri-regemente sitta upp. Den förste talaren sade att detta förslag icke kunde väcka förtroende för den, som föreslagit detsamma; jag hoppas åtminstone att den hedervärde talarens förslag måtte vara uppkommet af det förtroende han hyser till sig sjelf som organisatör. Jag har dock icke deri kunnat finna någon plan, utan endast benägenhet att klandra. Det är endast hans »ja» eller »nej,» som skola gälla för, men icke af mig kunna godkännas såsom skäl. Han kommer slutligen till det resultat, att »någon nödvändighet för Smålands Hussar-reg:te att afsitta finnes icke.» Vidare säger han: »ur strategiska skäl är åtgärden förkastlig.» Här har icke blifvit anförda några strategiska skäl. Här är det fråga om att vi hafva för fåtaligt kavalleri och huru vi skola kunna förskaffa oss tillökning deri.
Tv6nnb skolor, som meddela undervisning i. huslig ekonomi, ~stermalms hogre lloanstalt for flickor och Uddevalla elementarlkoverk, hafva erhfillit sarskildn understod af 500 kr. hvardera. Stipendier i t kvinliga medicine studerande. Ka rolinska institutets l&amp;rarekollegium har med 200 kronor &amp; t hvardern tilldelat tre stipendier af frohmama H. och A. Hiertas stipendiefond for kvinliga madicine studerande, ngmligen A t med. kand. Anna Ahlstrom, Ellen Sandelin och h a StecksBn. Politisk rostratt i t kvinnor. S b a l i engelska underhuset son1 vid den finska landtdagen stir frAgan om utstrackande af .den politiska rostratten %hen for kvinnor i Ar pii dagordningen. Afven om det ar foga sannolikhet for att ifrarne for denna betydelsefulla reform skola under den niirmaste framtiden lyckas genomdrifva densamma, vittnar f r k a n s stallande under debatt infor Europas lagstiftande forsamlingar om, att kvinnans rattmatiga kraf pP att afven med sin rost f B medverka i landets allrniima angeliigenheter, allt lner triinger in i folkmedvetandet. I engelska underhuset har i andra lasningen motionen om r&amp;tt for kvinna, sorn uppfyller vissa betingelser, att rosta vid val till underhuset blifvit antagen med en aktningsbjudaude majoritet, 228 roster mot 157. Motionen v h t a r emellertid p l tredje lasningen och att remitteras till ofverhuset, d&amp; den likaledes nnderkastas trenne lasnihgar, .innan dess ode blir afgjordt. Det i bargarst+ndet inom den finska landtdagen inlamnade petitionsforslaget g %r ut pii att regeringen mdtte for nastkornmande stiinder fradaega proposition om sldan bindring af landtdagordningen, att &amp; t alla de kvimor i Finland, hvilka fylla de villkor, son8 grzazdlagarna uppstalla for litwjtltade af vnlriitt, w2d gifms sa.
Föredrogos och biföllos sammansatta Lag-samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 26 dennes bordlagde Betänkm: N:o 22, i ani. af väckt motion om förändrade föreskrifter i afseende på tiden, hvarifrån utfärdade allmänna författningar skola vara gällande; N:o 23, i ani. af väckta motioner om förändring af föreskrifterna ang:de tjenstemanna-eder och läkares edsförpligtelse; N:o 24, i ani. af väckta motioner om ordnande af lekmannaverksamheten inom kyrkan; och N:o 25, i ani. af väckta motioner om förändrad röstberäkningsgrund vid prestval samt tillsättande af klockare, orgelnister och folkskolelärare. Föredrogs sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.- Ulsk:ts den 26 dennes på bordet lagde Betänk. N:o 26, i aid. af väckt motion om rättighet lör församlingen i konsistoriella pastorat och sacellanier att begära fjerde profpredikant. 442 Den 29 September. Frih. Armfelt: Mot Utslots ifrägav:He Betänk, har någon reservation icke blifvit afgifven, men delta hindrar likväl icke att nära nog öfvervägande antalet af Utsk:ts, vid beslutets fattande, närv:de ledamöter, ehuru de icke velat belasta Betänk:t med reservationer, haft för afsigt att, hvar och en i sitt Stånd, göra allt hvad pä dem berodde för att åt Belänk:t bereda en lämplig undergång. Afven jag är ibland dem och detta hufvudsakligen af det skäl, att jag anser alla pastorat böra vara s. k. regala. Med lika skäl, som det är K. M. förbehållet att till sätta en domare, bör det äfven vara honom förbehållet att utse lärare inom församlingarne, så länge nemi. det finnes en statskyrka, som atlönar sina tjenstemän.
Skrifvelse, IV-0 136, behållning, ånyo utarrenderats, då, vid den tredje af de för sådant ändamål anställda auktioner, anbud blifvit gjordt af 27 tunnor spaninål årligen, hvilket ock antagits; att kronan anställt rättegång emot Matts Anderssons sterbhus-delegure och löftesmän, med påståande om deras förpligtande att ersätta kronan skillnaden emellan det arrende-belopp, som af honom blifvit utfast, och det, som för hans återstående arrendetid erbjudits och antagits, hvilket påslående ock, i hvad det rörde sterbhus-delegarne, blifvit genom Ilofrättens omförmäldte laga kraftvunna dom godkäiult; att, vid Matts Anderssons död, hans enka och omyndiga barn icke haft anledning söka urarfva förmån, enär sterbhusets tillgångar, enligt bouppteckningen, lemnat behållning, hvilken, genom utgörande af arrendet under de fem första åren, blifvit helt och hållet medtagen; samt slutligen att, i anseende till sterblius-delegarnes, af hvilka en del vore minderåriga, nödställda belägenhet, icke ens förefunnes den aflägsnaste utsigt, att ifrågavarande, i sin grund och tillkomst lika obilliga, som tili sina följder för sterbhus-delegarne olycksbringande, arrendeskillnadsersättning skulle komma att till statsverket någonsin ingå. Rikets Ständer, som tagit kännedom af de till målet hörande handlingar och deraf inhemtat, att Matts Anderssons enka med tvänne hemmavarande minderåriga barn befunne sig i fullkomligt utblottad belägenhet och vid serskilde tillfällen för sitt lifs uppehälle erhållit understöd af Tensta församlings faa t tig vård, hafva, med afseende så väl derå!, som å öfrige i ärendet förekomne ömmande omständigheter, för sin del bifallit, att den bemälda sterbhus-delegare ådömda arrendeskillnads-ersättning eftergifves. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M. i underd. anmäla.
I betraktande af allt detta får Utskottet således tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla att, sedan genom vederbörande embetsverk ärendet blifvit fullständigt utredt, Kongl. Maj:t täcktes vid en kommande Riksdag i Nåder aflåta Proposition dels om skattlagde eller skattläggning underkastade sågoch tullmjölqvarnars befriande från grundräntor och dessas utbytande mot bevillning, dels om vederlag af Statsverket för de till åtskilliga ändamål nu anvisade dylika räntor, dels ock att, intilldess en sådan förändring kan tillvägabringas, genom allmän Författning måtte i Nåder stadgas, att nedlagde sågoch mjölqvarnar, derest grundräntan derå icke är i hemmansräntan inbegripen eller till visst ändamål anvisad, och så framt vid undersökning på stället af vederbörande Härads-Rätt i Krono-ombuds närvaro sig visar, att qvarn eller såg är ödelagd och ej vidare kan bibehållas, må utaf Kammar-Kollegium från grundräntas utgörande befrias, sedan Konungens Befallningshafvande sig derom yttrat. Hvad slutligen beträffar mjöloch sågqvarnarne på Gottland, så enär omständigheterna icke synas påkalla särskilda bestämmelser för qvarnarne derstädes, 8 Stals-Utslcoltets Utlåtande, JM 149. hvilka torde böra beskattas på enahanda sätt sorni rikets öfriga delar, hemställer Utskottet, ätt den af Riksdags—fullmäktige J. Lindby och O. Lagergren derom väckta motion icke må till någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda. Approximativ beräkning å beloppet af de i Kongl. Kammar-Kollegii underdåniga utlåtande af den 29 Augusti 1850 uppgifne grundräntor å skatt lagda Tullmjölqvarnar, grundad, hvad de förnämsta markegångs-persedlarne beträffar, på de i Stats-Utskottets Utlåtande JM 92 uträknade markegångs-medelpris för åren 1844—1853.
Herr Prosten Fellenius anmärkte, att orden Landets produeter i Betänkandet borde för mera tydlighet till Landtmanna produeter förändras, emedan Landtrnannen annars kunde taga sig anledning , att utsträcka denna rättighet äfven till Stadens Handelsvaror. Herr Grefven och Ordföranden förnyade åter Propositionen å ofvannämnde punkt, sådan den i Betänkandet finnes upptagen; hvilken Proposition med Ja och Nej besvarades; och sedan votering härom blifvit yrkad; framställde Herr Grefven och Ordföranden följande justerade Voteiings-Proposition : Den som bifaller /or sta punkten af lieredningens Betänkande skrifver: Ja; den det ej vill, skrifver Nej. Vinner Nej, införes i Redactioneil orden Landtmannavaror och produeter, i stället för Landets produeter. Votering Den 14 Julié Votering företogs härefter med slutna Sedlar, men hvaruti Vällofl. Borgare-Ståndets Ledamöter, enligt deras förut fattade beslut, ej deltogo. Efter Voterings sedlarnas öppnande befanns voteringen hafva utfallit på följande sätt: Af Högloft. Ridderskapet och Adeln Elfva Ja och Ett Nej. Af Högvördiga Prest-Stärtdet Tio Nej och Ett Ja* Af Hedervärda Bonde-Ståndet. Elfva II Ja. Härefter gjordes Proposition till bifall I 3 punkten af Beredningens Betänkande, rörande en fri utrikes Handel, hvilken Proposition af t de 3:ne Ståndens Pluralitet med Ja besvarades. Proposition framställdes nu i ordningen å första alternativet , uti Beredningens Betänkande, rörande Product-Placatets upphäfvande , hvilken af Högloft. Ridd. och Adeln samt Hedervärda Bonde Ståndets Ledamöters Pluralitet med Ja besvarades, men Högvördiga Prest-Sfändets Medlemmar förenade sig med det uti Beredningen afgifna a:dra alternatif angående sistnämnda fråga. I öfrigt bifölls Beredningens Betänkande, rörande de öfriga omständigheter ,' som i sammanhang härmed blifvit af Beredningen upptagna och besvarade. I anledning af hvad nu förevarit, ansag.
— » porträttet af en ung flicka, hvarken för liten eller för brunett, men med en näsa så der temligen ». Eller den ljufva lilla idyllen, då Leonard, sedan Emesta spelat, önskar, att hon skall sätta sig, yttrar: » nu skola vi sofva », frågar efter en stund: » Emesta, sofver du? » ber henne sofva riktigt, lyssnar på hennes andhemtning, ropar hviskande: » Emesta! » upprepar det ånyo, men erhåller intet svar. » Då reste han sig försigtigt, ljudlöst lik en skepnad, tog ett steg framåt, famlande efter länstolen, och stannade, då han funnit den, för att lyssna på Ernestas andhemtning, böjde sig ned och vidrörde med darrande läpppar hennes kind. Han reste sig upp, lyssnade lik en tjuf, som stulit en skatt, återvände utan buller till sin stol och smålog, då han trodde sig i säkerhet. Emesta, som med öppna ögon följde honom, kunde icke förhindra en tår att smyga sig öfver det ställe, hvarpå hon emottagit sin makes första kärlekskyss ». Den vackra lilla berättelsen utkom 1875. Dess förf. är mycket uppburen i sitt hemland, Italien, och hans landsmän kalla honom: » den italienske Dickens ». Allt sedan 1870, då han började sitt författareskap, sedan han i Pavia och Turin studerat juridik, har han riktat litteraturen med ett tjugutal ro * maner. Af dessa hafva många uppleft 2 och 3 upplagor, och de flesta blifvit öfversatta till flere europeiska språk. Vi hafva icke erhållit mer än ett af hans verk. Men detta är en ädel * sten. » Amore Bendato » anses såsom hans yppersta arbete.Ur grefve Erik Sparres lefnadssaga. Strödda bidrag till en riksdagsoch kulturbild. Det stod i år eller i fjol i svenska tidningar en anekdot om furst Bismarck och en flock preussiska skolpojkar, hvilka på en utfärd kommit till Varzin och sammanträffat med fursten.
S^io af den 29 Juli 1851,j angående vackt fråga om det i Kronans förråd befintliga äldre, till krigsbruk oanvändbara kruts omarbetning till bergskrut (109). 1851 den 7 Augusti föredragen; och anbefalldes i Nåder Krigs-Collegium att gå i författning derom att det i arméens och flottans förråd befintliga, före år 1831 tillverkade och nu till krigsbruk oanvändbara krut, för så vidt detsamma icke till exercisoch salutkrut erfordrades, blefve till ett belopp af högst 1,200 centner årligen, till bergskrut omarbetadt, hvarjemte för öfrigt nödiga föreskrifter i Nåder meddelades. 59:o af den 5 Augusti 1851, angående väckt fråga om försäljning af en Kronan tillhötig tomt i Malmö (137). 1851 den 22 Augusti föredragen, hvarvid Kongl. Majit med nådigt bifall, jemväl för sin <lel, till ifrågavarande tomts afyttrande, åt Krigskollegium i nåder uppdrog att derom i behörig ordning afsluta laglig afhandling. 60:o af den 9 Augusti 1851, angående befrielse från eller lindring i det komministersbostället Mistelås åliggande roteringsbesvär (145). 1851 den 29 Augusti anmäld och remitterad till Krigsoch Kammarkollegiernes utlåtande och sedan detta omsider inkommit den 13 Oktober 1853 slutligen pröfvad, hvarvid Kongl. Majit, enär nämnde boställe, i följd af nådiga brefvet den 29 Februari 1844, redan erhållit godtgörelse för roteringsbördan, i nåder fann, att någon särskild ersättning i berörda afseende icke, hvarken på ena eller andra sättet kunde boställshafvaren förunnas. »f:o af den 13 Augusti 1851, angående försäljning och utbyte af Christianstads f. d. fästning tillhörande mark (160). 1851 den 5 September föredragen och nödiga föreskrifter i anledning deraf Krigskollegium i nåder meddelade.
De förändringar, berörde sedelstock undergått från den 30 Juni 1844, upptagas uti 1845 och 1847 årens Revisions-Berättelser; och det torde sålunda göra 20 Berättelse af Bcmlco-Fullrnäktige. tillfyllest, att här redovisa för densammas ställning den 13 i denna månad, genom följande utdrag af den uppgift deröfver, som till Fullmäktige ingått: Utelöpande Sedlar 29,166,798: 14. 2. Behållning å räkningen för Riksgälds-Poletternes inlösen 74,055: 13. 6. Dito å Depositoch Kreditiv-räkningarne 11,173,314: 12. 2. Tillkommer, enligt föreskriften i 1845 års Banko-Reglementes 123 §: Afgår, jemlikt berörde §: Riksgälds-Kontorets kreditiv . 1,000,000: vexlingsförskott till Landsorterna . 60,561: 12. — inlöste otydlige sedlar af äldre slaget . 8,874: 43. 4. » » » » nyare dito 2,583: 16. — Metalliska värdet af Riksgälds-Kontorets utelöpande Koppar-poletter 54,885: 4. 7. 1,126,904: 29. 11. — Bankens Guld-och Silfvertillgång uppgick samma dag till 8,197,010: 59. 8., som evalverad till Rdr Bko utgör 21,858,695: 25. 9. Sedelstocken får derutöfver, likmätigt 124 g, uppgå till högst 20,000,000: Men som Sedelstocken endast belöper till 39,287,411: 29. — visar det sig att densamma med 2,571,283: 44. 9. understiger berörde maximum. 54:o.
Hon höll Hilda, som stod bakom henne, i handen, stack in hufvudet, och, frågande: ”Få vi lof, farbror?” stannade hon på halfva vägen, och tusende förrädiska, elaka purpurskyar gjöto sitt skimmer öfver kinder och panna, då hennes öga, utom professorns figur, på soffan midtemot dörren upptäckte en annan, som – huru kunde hon väl tänka på att träffa honom här? Men det var likväl han, det var Mannerstedt, hvilken gått till professor Ling, för att aflägga sin varma tacksägelse för den rika hjelp denne räckt honom. ”Nå, hvad står på, barn? Kom in, kom in!” ropade professorn, och från Rosas blossande kinder vändes hans skarpa blick på den unge kandidaten; men Mannerstedt hade stigit upp och, genom en hastig vändning, råkat i den djupaste, ja, den allra djupaste beundran af – en skön vas. Professor Ling förstod sig något på en sådan beundran, och om just icke rätta förhållandet blef klart för honom, styrktes dock en misstanke, hvars första gnista blifvit tänd på förlofningsfesten. Professorns öga hade då med deltagande följt Mannerstedt, hvilken han aldrig förut sett, men hvars arbetsamhet och fattigdom han hört omtalas; och han hade under denna mönstring tydligen blifvit varse elden, som uppflammade i ynglingens öga, hvar gång Rosas hvita klädning skymtade förbi. Professorns tysta slutsatser uttalade sig nu som vanligt i ett långt: ”hm!” hvarefter han, med tillhjelp af sin käpp, uppstod för att helsa flickorna. ”Välkommen, mitt barn!” han kysste Rosa på pannan; ”och du också, Hilda – hm!” ”Goda, bästa farbror,” bad Rosa smekande och klappade professorns skrynkliga kinder, ”jag har vågat försäkra Hilda, att hon skulle bli riktigt välkommen, och jag dör af sorg, om hon icke blir det.” ”Du lilla toka,” sade professorn, ”jag kan väl icke taga på mitt samvete att låta dig dö af en sådan åkomma. Kom hit, Hilda! Se så, är det nu bra? – Äfven hon fick sin kyss på pannan. – ”Nå, ni är begge välkomna; sätt er nu.
K-i 2° <' 2 c+ 03 zn CD o B <• 1^0 05 *50 O' <1 t—T jr, ^ CO <1 O Of J^5 CO J^5 oi O c W 05 tji to 1 05 HOf CO 05 O O CO O O 05 o s M p: P C£ <1 rD r? cL 4^ co -q to C£ j P: ' B O CD - I <5 CD S CD - CrCfQ ( 03 [i: O <-+■ '"O c-*' ££ T3 r3 CD O O B §> cL - (JQ p (7^ W p 2T. o3?' 21 CD 5»» rr> 1 ö tW B* P° o o ® 2 B -. P W CD B 03o - tCD a2 CD CO w o 05 -sj 4^ 50 O 05 Of W -q 10 co *<| o» 4^ 10 w 05 InS -OI rH-* OO Of 05 4^ CO t—1 )— ►—1 h O» Of -*q -I -1 10 05 O» O W O » O JO CO Of Oi o p 05 05 M OO^M OOf-<I^OO;<IO o 00 p