Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fredrika-Bremer-Förbundets byrå, Stockholm. (G. En m e d e l å l d e r s bildad enkefru med mångårig vana att förestå ett hem söker anställning att sköta någon enklings eller ungkarls hem. Goda såväl skriftliga som mundtliga rekommendationer finnas. Underrättelse hos fröken Andersson, Grefthuregatan 34 B. (nedr. b:n). [476] E n u n g flicka önskar blifva inackorderad i någon bättre familj för att lära sig alla inom ett hus föref. göromål. Framför allt ett vänligt bemötande. Svar med prisuppgift till » C. 10 », Ström. (G. E m o t fritt vivre! Uti en bildad familj i stad eller vid bruk i de nordl. ländsk, önskar en flicka af god familj plats för att vara frun till sällskap o. hjelp i husl. bestyr el. delt. i skrifn. Svar innan 15 okt. till » A. Y. », Mariestad, p. r. under vinterfer. pl. i fam. för att delt. i husl. görom. Sv. emots. med tacks. und. adr. » Lärarinna 2 2 », Eskilstuna p. r. T487J En anspråkslös flicka af god familj, kunnig i handarbete samt deltagit i klädsömnad, önskar sig plats att gå frun tillhanda. Afven kan undervisning lemnas åt minderåriga barn i de svenska ämnena och musik. V i d lön fästes mindre afseende. Svar till » W. A. » Oscarshamns-Postens annonskontor. Oscarshamn. (G. E m o t fritt vivre! Uti ett bättre hem pä landet önskar en ung flicka af god familj plats för att gå frun till hända i hvarjeh. husl. bestyr. Svar afvaktas till » I. », Trekanten, p. r. b i l d a d flicka af god familj, med gladt o. jemt lynne samt van att handleda barn, söker plats som barnvårdarinna eller som sällskap för något äldre fruntimmer. Den sö- kande är kunnig i sömnad och andra inom hus förefallande göromål. Svar torde godhetsfullt inlemnas till » H. L », Iduns byrå, Stockholm.
Majits disposition för befordrande af vattenaftappningar eller andra förberedande åtgärder för större odlingsförelag inom landet, har af Rikets Ständer medgifvils, att någon del, som vid de trenne sednast förflutna riksdagarne varit bestämd till en femtedel af de anvisade beloppen, finge utgå såsom anslag ulan återbetalnings-skyidighet; och enahanda stadgande har, i öfverensstämmelse härmed, af E. K. Majit föreslagits i afseende å den fond för utdikningar och vattenaftappningar, som komme att vid innevarande riksdag anvisas. Enär likväl det gagn, som genom vatteodränkta trakters utdikning och sjösänkningars verkställande beredes, hufvudsakligen kommer egarne af de förbättrade eller i odlingsbart skick försatta jordvidder, som derigenom vinnas, tillgodo, har del synts Rikets Ständer skäligen kunna och böra ålläggas dem, som, antingen i anseende till saknade tillgångar eller den längre tid, Expeditions-Utskott,nts Förslag till underd. Skrifvelse N:o 168. 103 som åtgår innan full ersättning för nedlagde kostnader kan påräknas, erhålla understöd af allmänna medel till dylika företags utförande, att till Statsverket återgälda de meddelade bidragen till hela sitt belopp. Utom det alt Statens uppoffring härigenom minskades, hafva Rikets Ständer ansett sig kunna antaga, det omsorgen hos interessenterne uti ifrågaställa odlingsföretag, att med tillförlitlighet utröna, huruvida utförandet skulle komma att medföra beräknad nytta, borde väntas blifva större än någon gång visat sig vara händelsen, i fall alt understöd för dessa företag kunde endast i egenskap af lån erhållas, äfvensom derigenom arbetets verkställande på det mest ändamålsenliga och minst, kostsamma sätt, otvifvelaktig! betryggades. Någon olägenhet af den föreslagna förändringen i del hänseendet, att den hos enskilde vaknade hågen att genom vattenaftappningar förbättra och vidga sina jordområden skulle komma att aftaga, hafva Rikets Ständer icke ansett numera vara att befara, sedan de fördelaktiga resultaterna och det välgörande inflytandet af redan fullbordade odlingsarbeten hunnit visa sig och blifvit allmänt kända.
Utskottet har nemligen, i Memorialet N:o 97, framstält två förslag af den beskaffenhet, att det enas antagande omedelbart medför det andras förkastande. Då nu Bönde-Ståndet godkänt den i sama Memorial föreslagna Grundlagsändring, synes deraf ej, hvilkendera Ståndet menar, antingen uppliäfvandet af Tryckfribets-Förordningens 5 §. i3 morn., samt ändring af de i sama § följande momenlernas ordningsnumror , eller den ändrade lydelsen af förstnämnda moment. I fall den första meningen är Bonde-Ståndets, får Utskottet till samtliga Riks-Ståndens behandlande äfven anmäla denna skiljaktighet mellan Borgareoch Bonde-Ståndens tankar, samt, för den händelse, att samtliga Riks-Stånden vidblifva sin ytrade mening, för omröstning i Förslå) k t Conslilutions-Utskott, föreslå nedanstående voteringsproposilioner. 14 Constitutions-Utskottets Memorial, N.o no. Skulle Bonde-Ståndet antingen förklara sin mening hafva varit densaina som Borgare-Ståndets, eller sig nu efter Borgare-Ståndet foga, förfaller den under litt. A. upptagna propositionen, och voteringen sker genast öfver den proposition, som är föreslagen under litt. B. A. Den, som vill, att 5 §. >3 mom. Tryckfribets-Förordningen må upphäfvas och ordningsnumrorna på de tre följande momenterna al sama § ändras till 13, 14 och i5, röste Ja; Den, det ej vill, röste Nej. Vinner Nej, kommer icke något förslag om upphäfvande af TryckfrihetsFörordningens 5 §. i3 morn., och om ändring af de i sama § följande momenternas ordningsnumror, att till nästa Riksdag hvila; men anställes ny votering öfver en så lydande proposition: B. Den, som vill, att 5 §. i3 mom. Tryckfrihets-Förordningen skall erhålla följande, ändrade lydelse:
871 Vi hafva sett författningar utkomma om Brännvins-brånning, Lurendråjeri och Tullförsnillning m. m., som renderat Beslagarne flere hundrade, ja tusende R:dr om året och man skulle, når sådane ansvars-Lagar ofta funnits olåmpelige och blott riktande för en roflysten beslagare, icke kunna vidtaga någon åtgärd till deras ändring eller afskaffande, utan att gifva Beslagaren full ersättning för hvad han derigenom förlorat? Låt nu också Nationen betala en okad Bevillning, eller, som år detsamma, låt den förra Bevillningen derföre fortfara, att utgå utan en nedsättning, som eljest vore att påräkna, då frågar jag, om vi handlat rått för väre Commitenter, och om vi kunna vänta Oss deras bifall? Sjelf Tjensteman, kan och skall jag visst aldrig vilja fråntaga Tjenstemän hvad dem efter rättvisa eller billighet bör tillkomma, men alla orättvisa utbetalningar till dem af Staten, måste jag alltid bestrida, jag skulle eljest också nödgas medgifva, att all betjening i Götha Hof-Rått, i afseende på Lösen, samt sjelfva Ledamöterne i anseende till Revisionsskillingar m. m., hade lika rått, som Advocat-Fiscalen tili ersättning af Staten, 872 Stats-Utskottets B et iinkan elen. ej för hvad de genom Skånes och Blekinges frånskiljande, samt en deraf intråffad minskning i de till Hof-Råtten inkommande Mål, förlorat uti Sportler, men jag kan det ej, då det måste synas mig nog, att man oagtadt minskade göromål, gifver samma Ordinarie-Lon som förut, och då jag icke kan godkänna, att man skall få betalning för det man icke gör; sådane betalningar hafva ej varit vanlige för något slags Tjensteman förut; man vet till exempel att för indragning till ^, eller mindre, af vissa Trupper, hafva Compagnie-Chefer aldrig fått ersättning af Staten.
— » H o n bad mig draga så långt vägen räcker — o c h det skall jag också, det skall Så brast m e d ens hela Tatjanas själfbehärskning. H o n kröp ihop till en liten svart boll, som skakades af snyftningar. Herr Birger var ej alls van att handskas m e d fruntimmer, allra minst m e d gråtande fruntimmer. H a n skrufvade nervöst på lampans skruf, upp o c h ned. » Fröken Tatjana! » Den lilla svarta bollen tycktes ej lystra till namnet. Utifrån skyltmålarens ljöd vaggvisan: » Stackars, värnlös, liten sparf. » » Tatjana — stackars lilla Tatjana! » — Herr Birger sträckte försiktigt ut handen o c h strök tafatt öfver den lilla svarta bollen, lätt o c h tvekande såsom den, hvilken aldrig själf blifvit smekt. » Ni kan ej bli sittande här i trappan hela natten, vill ni ej k o m m a in till m i g? kanske ni ändå skulle vilja. Kanske ä n d å. H ö r ni Tatjana? Där hos mig är det också fattigt, m e n ändå bättre än här i trappan. » — Herr Birger har öppnat dörren till sitt rum. Tatjana tar ett par dröjande steg o c h blir ståena j g. » Ahjo, de på tröskeln m e d den nötta fiollådan i ena handen, det blå knytet i den andra — ögonen nedslagna. Herr Birger placerade lampan upp på byrån, sköt samman manuskripten på skrifbordet och såg tafatt bort till henne, som ej ännu lämnat tröskeln o c h fortsatte att stirra m o t golfvet med sina förgråtna ögon. Så hostade han till, drog ett tag i rocken, gick fram till Tatjana o c h tog fiollådan o c h knytet ur hennes händer, som slappt öppnade sig, samt ställde d e m på den ena af rummets tvänne stolar. » Vill inte fröken vara god o c h sitta n e d? » sade han slut ligen efter en lång paus. » Tack! » Tatjana satte sig ytterst på soffkanten m e d händerna stelt slutna o m hvarandra. Så lägrade sig åter den tryckande tystnaden öfver rummet.
Hvilken tisk, derför att den godt låter tvätta röres, 1 " 8 socker, 5 hela ägg, 2 18 das dagligen under 3 dagar och tillangenäm sysselsättning att i det så- sig. Då stoppningen måste vara mjuk mjöl, 1 / 2 lod hjorthornssalt och 1 / 2 stång stoppas ännu hårdare, innan man efter lunda i ordning stälda hemmet, der allt och icke får rassla, rekommenderar jag vaniij, fint stött med litet socker, tillde tre dagarne lemnar ut dem till var putsadt och rent, pryda julgranen! i stället för sjögräs ungefär fingerlånga sättes. Bakas i fason af eklöf samt rökning. Bökas ej för hastigt eller för Hvilka ljufva minnen från många så- och blyertsbreda, tillklipta tygrester beströs med mandel och socker. varmt; hänga under vintern i luftigt dana julaftnar i föräldrahemmet! Vanan (ylle och bomull blandadt). Fjäder Ullis. rum; om våren inlindas de i papper att på ofvan beskrifna sätt indela julskulle bli något för dyrt. och nedläggas i torr, kall aska, då de Potatisbröd till kaffe. 2 5 ort smör, stöket på bestämda dagar har följt mig i en god källare hålla sig lika goda Hushållerskan får en bok för inskrif2 5 ort potatismjöl, 5 0 ort hvetemjöl, till mitt eget lilla hem, och jag tycker och mjuka till nästa år. ning af köksoch hushållsrecept. 2 0 ort socker och 5 ort rifven mandel alltid att Den stöket går lugnare. Skulle beställes hos bokbindaren i qvartforblandas väl till samman, klappas ut på någon af Iduns läsarinnor komma att Mor Sara. mat, ungefär fingertjock, i grönt eller plåt, gräddas i varm ugn och skares i följa mitt exempel, vore dessa rader brunt linneband med guldpressning på ej förgäfves skrifna af Albert. så stora bitar man behagar. Gifas framsidan, angifvande bokens ändamål och mottagarinnans namn. För 2 kr. kan den göras synnerligen prydlig. En Medel att fördrifva gammal frost. Man sjelfdiktad tillegnan eller en titelmålfuktar en linnelapp i kallt vatten och ning på första sidan af boken ger Trollmos.
Rofdjur, angående förhöjda praemier för deras fångande och dödande. XI. E. 232. Rolen, Johan Samuel af, yttrande. VII. 296. Roos, Adam, yttrande. I. 180. Roos, Bo Christian, yttranden. Roos, Carl Ulric, yttranden. I. 180. Roos, Jonas Emanuel, yttrande. XLII. 193. Rosen, Grefve Adolph Eugene von, yttranden. III. 159. XVIII. 36, 161. Rosen, Grefve Magnus von, yttrande. VII. 277. Rosenblad, H. Exc. Herr Justitiae-Ministern Grefve, angående åt honom beviljad lön-> ersättning. LI. E. 63. Rosensvärd, Adolph Reinhold, yttranden, lil. 422. Y. 421. YL i5. XI. 299. Roleandelar, spridde, om deras sammandragande i möjligaste nion. XI. B. mj. XIII. Rotehjelpen, om förhöjning i, flir svaga Rotar inom Kronobergs och Calmar Län. I. P.U. 356. XXIII. B. in. XXIV. A. 12. XXVII. E. i75. Rotehållare vid Bålsinanshållet, om förändring i stadgandet att de skola personligen sig inställa vid General-Mönstringar. X. B/263. XI. Å. 258. XXVIII. U. 115. XXIX. A. 124. XXXII. E. i,5. Rotering, om inställelse af all nu påbörjad, ordinarie, hvarigenom ordinarie Knecklehållet skulle ökas utöfver det i KneckteContractet bestämda antal. U. 3oi. XXXIX. A. 260. XLII. E. 47- XLVII. io. Rotering, om befrielse från, för Tynderö Socken. Se Tynderö. Roteringen vid Westerbottens Regemente, om jemnare fördelning af.
Men samma tillsyn bör äfrveu i anseende till statrstyldiges ratt, sträckås derhän, att icke som nu ofta sker, sju/ligoch stlj arbete oförmögne barn, i fattige föräldrars hus, som af ingen i tjenst ems,- taras, nu wäk ö a tiggare hopen blifva mid femton ars alder owiliorligcn r mantal upsörde, med afseende hwarpä det borde sä ankomma pa nstd luantalsflrjfning-''. liärmarande presterstaps, krons hekjenings ych sexmans gemensamma bepröfmande pch decij-ou i hivad matto upstof, eller lnst r rtag strän 2Z6 Dsttt 16 Iulrr. ifrän mantalsskrifning isa besta-chibe omständigheter, likasom för aldre, hwilka ej ännu uphunnie den föreskrifne aldern ' kill befrielse barde skäligen' och i afseende pä ömmande cynstderstioner fä öga rum,' Hw.id nu äler angar kostnaderne wid mantalsffrisning6 förrättningarne, sä enar snantalsffrifninqarnes egemeliga föremal warit, akt bereda ett bestämmande af de personliga mflyldsr, som under benämningar af mantals penningar, Lagmans och HrradShöfdrnge penrl-nqar m. ni. ril! statsmedlen beräknas, och man afseende derpå, att allmänna bewiiiningar'sedan längre tid existerat, kostnaderne för maylatsskrifningsrne i följd deraf astid' af statsmedlen mgait, fa, i anledning af hwad förenämd är, anser jag för min del fä mycket mindre något Ml wara nu mera än förr, akt med förändring dori öfwerflvtta desto kostnader pä bewilinin-» ge», som denna förändring, sannolikt torde föranleda till nya hitkilS okände kostnader för ds flättstyldige som kunna undwikas, och i anseende hwartill jag tillstyrker akt med afstag pä IWotters betänkande i denna omständighet, wid nu warände förhållande mä förblifwa.
För det närvarande får jag upplysningsvis nämna, att i afseende på gäle Hufvudtiteln, sorn från Ridderskåpet och Adeln blifvit återremitterad, har StatsUtskottet inkommit med ett lika lydande, svar som till BondeStåndet, nemligen att tre Stånd bifajlit Betänkandet, och att Utskottet ej Dea 2? Augusti f. m. i 37 funnit några nya skäl till förändra rit Utlåtande. Jag tror ej att Ridderskapet och Adeln mera i detta fall, än i flere föregående, kommer att yrka något särskilt upptagande af atla de skäl, sorn vid återremissen blifvit anförde, och sorn redan blifvit besvarade. Hvad åter angår det Fri. herre Cederström yrkat, så finnes det uttryckeligen intagit uti Herr von Hartmansdorff nyss framställda förslag, till svar å BondeStåndets inbjudning. Kanske torde det fordras, att berörde förslag blifver ytterligare uppläst. Deruti finnes allt hvad Friherre Cederström yrkat. Grefve af Ugglas, Gujlaf; Friherre Cederström synes förutsätta, att tre Stånd skulle kunna frånträda deras beslut, örn ett Utskott förändrade sitt förslag Detta tror jag dock ej låter sig göra, då det står uti 69 §•. RegeringsFormen, att tre Stånds beslut utgöra Riksens Ständers. Det måtte då vara lika heligt, sorn, om alla fyra deruti deltagit, och icke kunna undergå rubbning. Annat är, 0111 en uti fjerde Ståndet gjord anmärkning blott afser ett tillägg, som ej är uti contradiction med hvad förut blifvit heslutadt, och ej deruti åstadkommer någon ändring. Då tror jag visserligen det vara Utskottets skyldighet, att alla Stånden framlägga det förslag, sorn i enlighet dermed göres. Det i BondeStåndets ProtocoIlsUtdrag omförmälte jnål var ock så af Utskottet behandladt, emedan BondeStåndets anmärkning gick ut på fullkomlig ändring, och ej på något tillägg. Jag tror således att det svar Herr von Hartmansdorff föreslagit3 bäst uppfyller ändamålet.
Uppenbart synes vara, att sålunda skulle ärendenas handläggning i Stånden vinna en mångsidig förkofran. Alla öfriga länders representationer yrka såsom sin rättighet och såsom en o u m b ä r I i g parlementär-plägsed, att regelings-ombud alltid och ofelbart äro under sammankomsterna tillstädes. Vid våi representalionsform, och dermed förknippade beklagliga arbetssätt, borde denna beröring såsom än högre påkallad anses. — Lagstiftning på kamrar har den väsendtlig» fördel, alt till den sist beslutande kommer målet ända igenom, belvst af debatten i den som först handlagt det; — hvarjemte det tillhör kamrars blandade sammansättning, att de hysa mångartade vetanden. — (lös oss deremot företagas ärendena liktidigt i alla fyra Stånden, hvarmedelst att i ett Stånds plenum utvecklade sakkunskap är alldeles förlorad för de öfriga, af hvilkas homogena beskaffenhet likväl följer att inom hvardera är endast den, dess samhällsbestämmelse motsvarande, erfarenhet, med visshet och med rättmätigt anspråk derå , att förutsätta. — Än högre än förstnämnda kammar-representationer, göres således vår stånds-representation behof af att, under öfverläggningarna, höra Regeringens organer. Jag anser oförgripligen, att närvar, förslags antagande vore vårt näst ofvan anmärkta parlementära lytes, väl icke fulNtändiga , men dock i sin mån verkande correcliv. — Fåfängt har jag bemödat mig med upptänkandet af en, om än blott skenbar, grund till en betänklighet dervid. Rationelt kan det ju icke vara, att ifråga var. beröring Den iS November f. m. 99 salrnas af de 3:ne Stånden, medan den äges nf Adeln, som den minst behöfver, enär mertalet af detta Stand består af män, sorn äro eller varit i allmänna ärenden använde. Icke heller är något bevändt dermed, att af fvra röstande Stånd blott ett, oell just det sorn i följd af sitt mångdubbla antal ledamöter alltid röstar sist, blifver behörigen doctiinenleradt.
Det är förtroendet till bans insigter, hans redbarhet oell ordentlighet, hans hushållsamhet o. s. v., som egentligen grundar hans kredit, hvilken följaktligen är personal, och emot honom är derföre ett personell exekutionstvång pä sitt ställe. En handlandes tillgångar äro vanligen ock på flerahanda sätt lätt realiserade, och beskaffenheten af hans yrke gör det för honom nära nog lika lätt alt annorstädes slå sig ut som i fäderneslandet (ubi bene, ibi patria). Bibehållandet af det personliga exekulionstvånget emot personer, hörande till handels-kathegorien, är således icke någon principvidrig undanlags-lagstiftning, i afseende på vissa personer, utan ett exekutionssätt, som har sin grund uti handelsyrket och de kommerciela förhållandenas egna beskaffenhet. För öfrigt är delta exekutionssätt mera ett af lagstiftningen stadgadt, nödvändigt hot, än i verkligheten förenadt med något lidande. Ty så länge köpmannen har kredit, blir om dess tillämpning aldrig fråga, och, när denna upphört och hans oförmåga alt uppfylla ingångna förbindelser derigenom blifvit konstaterad, så inträder konkursen de jure och personal-arresten upphör med egendomens öfverlemnande.. Upplyses det vid undersökningen, att han förhållit—sig brottsligt, så går han i statens fängelse, tills han blifvit dömd, men detta får med den personliga exekutionen för penningeskuld icke förblandas. Men likasom det finnes och måste finnas en emot personer riktad särskild exekutionsprocess, till betryggande af personal-krediten, så måste det ock, för handelsidkande personer af alla kathegorier, gifvas en särskild, af handelns egna vilkor och förhållanden betingad konkursrätt och konkursprocess. Härmed är dock icke sagdt, att konkurs och cessio bonorum skola vara förmenade personer, som tillhöra andra samhällsstånd än köpmannens *). För dessa, likasom för alla, måste det vara en skyldighet, att göra alla fordringsegare lika och möjligast största rätt.
Denne klagar öfver skenbara lidanden, men förbiser verkliga fordelar af den för handen varande ordningen. Lyckligtvis räknar han 3 om icke 4 ymniga år emot 1 missväxtår. Hvarföre samlar han icke, under ds förra, besparingar, att dermed utgöra det senares ränta? Hvilken fördel för honom sjelf att på så sätt utan penningar alltid kunna utgöra den största af dess skattebördor? Hvilken fördel för det allmänna, att på så sätt i ett svägare år kunna påräkna tillvaron af en Spannmålstillgång, vida större än den, som genom Spannmåls-Creditivet kan erhållas. Också är uti de orter, der Krono-Tionden om hösten intages i Tiondebodarne, denna spannmål alltid påräknad såsom en säker tillgång för fyllandet af det korn* mande årets behof af tjenlig frösäd. Bilt. till R.-St. Prat. 1828-1830, 4 Sami. 2 Afd* 2 Band. lissta Filif t. d lS Be'!).- Lag-s. Oac.-Utsh. Uti. IS:o l ig. Ankom till Exp. Utsk, d. 17 Febr, 1830. Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande, j\:o n8) rörande Kongl. Majrts Nådiga Proposition samt enskilde inom Riks-Slånden väckta motioner om förändrade grunder för Legooch Salu-Sågars samt Valkoch Slampverks beskattning.
Prop. Jfå 26. stor del antingen minskas eller undvikas; — att då för afgjordt kunde tagas, alt ej mindre transitofarten, än den öfriga vida större och vigtigare rörelsen inom landet framdeles icke skulle under några omständigheter kunna mot dess naturliga riktning bibehållas på en norr om Mälaren gående bana, så förlorade väl i och med detsamma denna riktning af Vestra stambanan, betraktad från en allmännare och vidsträcktare synpunkt, sitt bufvudsakliga värde och förnämsta stöd; — attén jemförelse mellan de begge banornas relativa längd icke visade den verkliga skillnaden i banbyggnad och kostnad för staten, som uppkommer om den ena eller andra linien antages, derest man icke på samma gang beräknade den inflytelse, som de olika riktningarne utöfva på längden af de Norra och Östra stambanorna; — alt om detta iakttoges och man för frågans tydliga framställning förläde Upsala på Norra banan, Hjulö i Nerike på den Vestra, samt Kathrineholm i Södermanland på den Östra, såsom punkter, dit man under alla omständigheter förr eller sednare måste framdraga statsbanorna, uppstode följande resultat: Om linien lägges gå norra sidan utmed Mälaren: Vestra banans längd från Stockholm till Hjulö norr om Mälaren ... 26 mil, Afväg från denna bana till Upsala 21 » Östra banan från Stockholm till Kathrineholm i Södermanland 121 » Summa 41 mil. Om linien lägges söder om Mälaren:
Ordning i Städerna mästare och lärande emellan må gerna bibehållas, men ingenting bör kunna förmena hvem som helst att idka hvilket tillåtet handtverk elier näiing han behagar, endast han anmäler sig hos Sty-' reisen i orten, vare sig på landet elier i sta* 296 Dm 2 9 Mars. den och betalar till Staten i förhållande till sin rörelse och förtjenst, samt dessutom, den som bor i Stad, deltager med dess öfriga invånare i utskylder i och för Stadens och dess Embetsmäns skuld. Den invändning häremot, sorn torde synas kraftigast, är, att om näringsidkare, i följe af en upplåten vidsträcktare näringsfrihet, flyt. tade från Städerna på Landet, skulle, genom de contribuerandes förminskning, tillgångar komma att saknas till de nödvändiga Stadsutgifter, till underhåll af allmänna anläggningar, byggnader, broar m. rnMen derpå svaras, att om en sådan näringsfrihet upplätes och verkligen medförde en sådan verkan, blefve det Regeringens omsorg att pröfva, huruvida det. ta underhåll ytterligare billigen kunde åläggas en i sina tillgångar försvagad Stad, eller se* dermera borde äfven reparteras på Häradet,soin genom utflyttningen hade vunnit ökadeutvägar, och i de allmänna anläggningarnes underhåll, sedan dess industri hade stigit, måste hafva ett större intresse. För påbjudandet af alla Författningar, sorn förändra individuers förhållande till Staten, bör en sådan jemkning vafa ett oskiljaktigt vilkor. I fall Riksens Höglofl. Ständer anse tiden vara kommen, då de band, som fjättra idogheten, böra lossas, så blifver nödvändigt, att 3‘.dje och 4:de Cap HandelsBalken undergå förändring; i anledning hvaraf jag^får anhål? Dsn 29 Mart. Ja, att detta yttrande blifver remitteradt, så väl till Lagsom Oeconomieoch BesvärsUtskotfen. Remitterades till Lag. samt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten, och blef det Författaren tillåtet att sitt Dictamen med de öfriga respectiva Stånden communicera - Hans Excellence Herr Grefven och Landt.