Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har egentligen nu begärt ordet, för att motsätta mig deras yrkande, som anse frågan om Decimalsystemets införande i myntet böra upskjulas intilldess den ifrån K. M. möjligen förväntade Proposm om Decimal-systemets införande i mått, mål och vigt inkommit. Vid en sådan förändring som denna, är det åtminstone i min tanka nödvändigt att man gör början med något. Då är det väl icke lämpligt nu att börja med myntförändringen, emedan denna förändring är mycket lättare att åstadkomma, än de andra. Dessutom hafva vi nu, genom det löftet, som är R. St; gifvet i den Kongl. Proposm om myntförändringen, att förvänta en Propos. om Decimal-systemels införande äfven i mått, mål och vigt. Det är således verkligen att förutse att en sådan Propos. kommer att af R. St. vid denna Riksdag behandlas. Här har af den talare, som först yttrat sig, blifvit sagdt, att Decimal-systemets införande i myntet endast skulle medföra beqvämlighet för de stora räkneraäsjarne, men att det deremot skulle vara en olycka för de mindre. Ar räknesättet enklare och bättre för de stora räknemästarne, så måste det väl äfven vara det för dem, som hafva mindre räkning. Hvad dessutom delta beträffar, så tror jag, att intet folk har så lätt för att lära sig olika räknesätt och evalvera från det ena till det andra som just det Svenska folket. Hvar och en, som har färdats omkring i vårt land och haft beröring med personer af arbetsklassen har säkert kommit i erfarenhet deraf. Deras lätthet att räkna i hufvudel och förvandla ifrån den ena myntsorlen till den andra, är alldeles förvånande. Vi hafva dessutom sett att det Stånd, som väl närmast representerar de arbetande klasserna, nemi. BondeSt., är just det enda Stånd, som jemte R. o. Ad. tillförene har antagit Decimal-systemels införande. Deraf visar sig att de inse fördelarne häraf och således tror jag, att man i detta afseende icke har något att befara. Samme värde talare har likväl, oaktadt han icke är emot systemets införande i allmänhet, önskat att
Det beror således på Hrr ordförande att reglera det, och jag vet intet hinder för dem att föreslå och få den ordning införd, alt målen öfverlemnas åt i5 H. 4« 3» Den a3 Oc<tober e. m. den eller de personer inom Utsk., som synas hafva mesta kunskap om ärendet, med uppdrag att samla alla möjliga upplysningar derom, och i Utskrs plenum föredraga ärendet, när det vore beredt. Då Liefve det någon eller några få af Utskrs ledamöter, som vore personligen interesserade att uppgöra förslaget så väl som möjligt, och Utsk. skulle då endast få att discutera öfver förslag, som på detta sätt blifvit utarbetade. Derigenom skulle de högst olämpliga, i många Utsk. brukliga ständiga beredningar undvikas, tillika med alla tidsödande bordläggningar samt remisser fram och tillbaka emellan dem och Utskrns plena. Man bar jemväl klagat öfver Utskrns talrikhet; meri jag tror den vara nyttig, först och främst derföre, att många ledamöter af hvarje Stånd må kunna blifva ledamöter af Utsk. och derigenom komma i tillfälle att inhemta en närmare kännedom om riksdagsärendernas behandling, samt i följd deraf blifva mera interesserade för dem, och kunna till sina landsorter hemföra dessa högre insigter. Dessutom tror jag, att våra Utsk. kunna på visst sätt anses som andra kammaren eller underhuset i andra constitutionella länder; ty der beredas ärenderna för att sedermera öfverlemnas till den andra kammarens eller R. St:s afgörande och fastställning. Jag tror derföre, att det är nyttigt, att så många opinioner som möjligt i Utskrn kunna få söka att göra sina meningar gällande och betrakta saken från flera sidor. Hittills liar det dessutom varit alldeles nödvändigt, att sjelfva Utskrn varit talrika, då Stånden icke haft tillfälle att sammanträda till gemensam öfverläggning på ett rum. Jag medgifver dock, att om dylika sammanträden kunde komma att äga rum, blefve det mindre nödigt, att Utsk:n vore så talrika, som de hittills varit; men innan det kommit i gång, anser jag mindre rådligt att minska Utskrns personal.
Ett annat förhållande uppstår, i fall dessa samma mål afgöras af fem ledamöter, och ibland dessa yppa sig skiljaktiga meningar af samma art, men så fördelade, att ingendera tillhörer mer än två ledamöter, ehuru de tre Sammanstämma i ett gemensamt slut, äfvensom i fall det händer, att af sju ledamöter tre förena sig om en grund, tre om en annan, och en blir ensam om den tredje grunden, men deraf härleder samma slut, sorn tre af de öfriga antagit. Skall äfven då den ledamoten, som är ensam om sina grunder, icke kunna anses förstärka deras mening, med hvilka han sammanträffar i ett gemensamt slut? och skall således den motsatta meningen råda, i fall det är den, som af äldsta ledamoten yttras? — Så tror jag lagen böra rätteligen förstås; men vid fråga om hvad som bör stadgas vore det kanhända större skäl att anse den ensama rösten såsom en förstärkning till dem, med hvilka den i slutet sammanstämmer, än att lägga större vigt på äldsta ledamotens företräde. Ännu ett fall kan förekomma, som hvarken efter lagen eller lagförslaget låter lösa sig. Ibland sju ledamöter kunna tre och tre, eller bland fem ledamöter två och två, vara ense, men den sjunde eller femte yttra en särskild mening, som antingen blott i slutet eller ock hvarken till grunder eller slut instämmer med någondera af de öfriga. Om nu denne sjunde eller femte är ordföranden; huru förhåller sig då med majoriteten imellan de tre mot tre eller två mot två? Skall företrädet lemnäs åt dem, bland hvilka finnes den äldste ledamoten näst ordföranden? Denna utväg öfverensstämmer med den ancieunetetsprincip, hvarpå ordförandens företräde är grundadt; och efter denna principt hvilken jag trott mig icke kunna ogilla, har jag således bordt tillstyrka, att i nu beskrifna fall den meningen skall gälla, som af den äldsta näst ordföranden bifalles. Imedlertid gifves det ett inkast, som skulle kunna tjena till försök att göra lagförslagets uppställning användbar. Lagförslaget upptager i 1 RE 8: 4. det fall, att i hufvudsaken äro flera frågor, och föreskrifver, att dessa 79 då skola noga urskiljas och till öfverläggning och omröstning hvar för sig uppställas i den ordning, som med sakens beskaffenhet instämmer.
Dernäst och i afseende å det af Herr StatsSekreteraren och StatsRådets öfriga Herrar Ledamöter den 7 Maj samma år tillstyrkta beslut, om anslag af 400 R:dr årligen ifrån Andra Hufvudtitelns besparingar åt xlen i StatsKontoret tjenstförrättande Sekreteraren, bör jag emot Herr StatsSekreteraren serskildt anmärka, att, ehuru det vid berörde tillfälle åtminstone för honom icke kunnat vara obekant, att på Andra Hufvudtitelns besparingar ingen tillgång för nya utgifter fanns, enär bristen på dessa besparingar redan vid 1833 års slut öfversteg 58,000 lhdr, Herr StatsSekreteraren likväl inför. Kongl. Maj:t omtalat 32 en sådan tillgång såsom befintlig, ehuru knapp, och således äfven genom detta uppsåtliga döljande af en upplysning, som han, i kraft af sitt embete, var skyldig att meddela, i sin mån vållat, att bristen å dessa besparingar, på sätt i första punkten är anfördt, årligen blifvit ökad. Beträffande sedermera de, år efter annat, ifrån och med. 1836 till och med 1840, beslutade anordningar af 400 R:dr årligen, så kallad lönfyllnad för yngste StatsKommissarien, synes det först påkalla uppmärksamhet, att, vid denna frågas förehafvande den 23 Januari 1836, likasom nästförutgångna tillfället den 6 Maj 1835, något yttrande af Konungens Rådgifvare icke är till Protokollet afgifvet: att icke destomindre i Protokollet för den 13 Januari 1837 förefinnes den tili syftningen obestämda mening, att Konungens då närvarande Rådgifvare åberopade hvad de i afseende å denna lönfyllnad skola förut i underdånighet yttrat; och att Protokollet för den 2 Februari 1838 förmäler, hurusom Konungens Rådgifvare, lika med hvad de skola yttrat vid de förutgångna tillfällen, då samma fråga förevarit, i underdånighet afstyrkte beviljande af det ytterligare anslaget; att deremot uti Kongl.
Staten redan varit nödsakad återtaga jorden, om den varit mindre styckad och många enskilda personer således icke derå nedlaggt odlingsoch byggnads - Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 84. 5 kostnader. På dessa grunder och då förmedlingens beviljande vore tillstyrkt af Kongl. Majits Befallningshafvande och Kammar-kollegium, samt den Kongl. Propositionen fotad på giltiga skäl, syntes bifall dertill hafva bordt af Utskottet tillstyrkas; hvarförutan inom Preste-Ståndet blifvit1 anfördt alt, till undvikande af de med ny skattläggning förenade kostnader, åt Kongl. Majit kunde öfverlennäs att, utan föregången skattläggning, men efter vederbörlig undersökning och pröfning, fastställa ny grundränta. Med föranledande af hvad sålunda förekommit och då, genom antagande af nyssnämnde inom Preste-Ståndet väckta förslag, enligt Utskottets tanke, skattläggnings-kostnader sannolikt ej kunde undvikas, enär för vederbörlig undersökning och pröfning säkerligen oftast, om icke alltid, erfordrades skattläggnings-förrättning, finner sig Utskottet böra, med frånträdande af sitt i förra Utlåtandet framställda förslag, tillstyrka Rikets Ständer, att bifalla hvad Kongl. Majit i dess^ofran högstberörde Proposition behagat i Nåder föreslå. Stockholm den 2S Mars 1854. Ank. till Exp.-Utsk. d. 30 Mars 1854, kl. 12 ra. Utlåtande, i anledning af vackt motion om utbyte af komministers-bostället Mörby emot Troxhammars kronohemman. (IA.) Uti en inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion har Riksdags-fullmäktigen Anders Sundholm från Stockholms län, efter anmodan af Sånga och Skå församlingar i Färentuna härad af nämnde län, anhållit, att som det till boställe åt komministe riri berörde församlingar upplåtna kronohemmanet Mörby
Län för år 1841. mantal mantal manta manta F rälse-Säterier Säteri-Rusthåll Rå- och Rörs-hemman Frälse-hemman Rergs-frälse-hemman Frälse-skatte-hemman Krono-hemman Krono-Bergsmans-hemman Krono-Nybygge med Frihets-år Krono-Rusthåll Krono-Augments-hemman Krono-Skatte-hemman Krono-Skatte-Bergsmans-hemman Krono-Skatte-Rusthåll Krono-Skatte-Augments-hemman Militie-Boställen Civila Dito Ecklesiastika Dito Akademie-hemman, krono Hospitals-hemman, krono Krigsmanshus-hemman, skatte Rekognitions-skogs-hemman, skatt Rekognitions-skogs-hemman, krono Skattlagda, bebyggda Torp och Utjordar m. fl. lägenheter utan och ej under något hemmans ränta inbegripna, frälse Skattlagda, bebyggda Torp och Utjordar m. fl. lägenheter utan och ej under något hemmans ränta inbegripna, skatte Skattlagda, bebyggda Torp och Utjordar m. fl. lägenheter utan och ej under något hemmans ränta inbegripna, krono Skattlagda, obebyggda Torp och Utjordar m. fl. lägenheter utan och ej under något hemmans ränta inbegripna Oskattlagda, bebyggda Torp, deraf 864 Husaroch Soldat-Boställen Backstugor Bebyggda lägenheter, afsöndrade från hemman, med ständig äganderätt Dito
É. 99. XXIV. 3a. — i anledning af Kongl. Skrifvelse angående afskrifning uti Räkenskaperne af NummerLotteriets fordran hos HamnbyggnadsDirectionen i Helsingborg. XII. B. 35a. XV. A. 119. XVIl/E. 99. XX. E. 168. — i anledning af väckt fråga örn de så kallade Djeknepenningarnes upphörande. XII. B. 353. XV. Å. 126. XXXI. U. 66. XXXII. A. 219. — i anledning af väckt motion om öfverlåtande till Staden Hjo af Kronans andel i der fallande Sakören. XII. B. 353. XV. A. 131. —- rörande väckt motion, angående grunden för rän tornes utgörande af någre Thorshälla Stad upplålne hemman. XII. B. 353. XV. A. 13 r. — i anledning af väckt motion om öfverlåtande af cn Kronan tillhörig tomt åt 479 Oelreiehska Enklms-Tnrättningen i Landscrona. XII. B. 353. X V. A. 131. XXVII. U. 219. XXVIII. A. 48. XXXII. SlatsUtskoltets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden med hemställan rörande tryckning af Allmänna IndragningsSlaten. XIII. XV. Å. i37. XXI. U. i23. XXIII. A. 148. — i anledning af erhållne remisser å 1825 och 1827 årens Revisorers Berättelser, om verkställde granskningar af StatsVerkets, med dertill hörande Allmänna Fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1822, 1823, 1824 och 1825. XIV. B. 141. XV. Å. 164. XVI. 3. XLIX. U. 281. L. 280. LVII. A. 266.
Då det likväl icke ännu kan förutses, till huru stor del rustoch rotehållare vilja på förslaget ingå, kunna Utskotten endast så till vida tillstyrka beviljandet af 12 Statssamt Allm. Bese.- och Elcon.-Utskottcns Betänkande, iV.-o 12. berörda anslag, som detsamma må erfordras för beklädnaden af det antal båtsmän, hvilkas rustoch rotehållare antaga det förslag, som här ofvan är omnämndt.
Kan det då vara skäl att för den korta tiden af några månader lili den I Nov. anhålla om inställande af denna pressjästberedning. Del vore ju detsamma, som om K. M. lemnat ett tillståndsbref på en näring och sedan återkallade det. Jag befarar, att delta skulle verka mera hat än bifall till Utsk:s Betänk., hvarom jag anhåller. (Ifverläggningen ansågs härmed fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, framställde, att under densamma blifvit yrkadt dels bifall till Utsk. Betänk., dels bifall till Hr Hjärnes vid Betänk, fogade reservation, samt derjemte hemställde, om B. o. Ad. bifölle förevande Betänk. Denna propos. besvarades med starka Ja, blandade med Nej, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Efter härmed af Hr Hjärne begärd votering uplästes till justering och godkändes följande votens-propos.: Den som bifaller Serskildta Utsk:s Betänk. JVs 10, röstar Ja; den det ej vill röstar Nej; vinner Nej, anser B. o. Ad. R. St:r böra ingå till K. M. med 42 I) e n 1 Juli. en underd. anhållan, att K. M. behagade i nåder pröfva, huruvida icke under nuvande förhållanden all bränvinsbränning i sammanhang med pressjäst-tillverkning borde uphöra, och att, i sådant fall, de tinder helt andra förhållanden utfärdade K. Resolut., hvarpå dylik bränvins-tillverkning grundar sig, varda, sä fort ske kan, återkallade. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 14. Nej — 10. Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, nedannämnde den 28 sisth Juni på bordet lagda Betänk:n, Mern. och Utlåt., nemi. från Allm.
Vi se af redogörclsernc öfver Bankens ställning, att dess årliga vinst upptages lill ö, 8 ja 900,000 r:dr b:eo, på samma gång sorn man börjat hysa farhågor för realisationens bestånd. Alt en dylik farhåga icke må realiseras, måtte väl dock vara angelägnare, än alt få vinstsumman i siffror upp så högt som möjligt. Ställer mau sina calculer endast härpå, kan man slutligen komma derhän, alt endast äga siffror i behåll, sedan deras valuta försvunnit. En värd talare har före mig omnämnt hvilka stora uppoffringar den Engelska Banken för detta ändamål ansett sig nödsakad alt göra. I afseende på de anmärkn:r, som blifvit gjorda emot redactionen af betänk., i synnerhet i afseende pä stadgandet i slutet deraf, får jag förena mig med dem som önska, att betänk, mätte blifva klarare uppstäldt, och biträder derföre begäran om återremiss. I afseende pä det deri för mycket eller för litet sagda, får jag reservera mig, då jag inom Utsk. har tillhört den egentligen illiterata eller s. k. räkenskapsafdelningen, hvilken det icke tillkom att förrän i Utsk:s plenum i öfverläggningarne härom deltaga. Vid en justering inför 30 ledamöter, dervid redactionen stundom afgjordes genom votering, kan man ej göra sig stora förhoppningar att få en lag affattad i fullt tjenliga ordalag. Jag väckte derföre inom Utsk. det förslag, att, innan justering i plenum ägde rum, en föreg:de granskning af redactionen malte äga rum och öfverlemnas åt 2 eller 3 ledamöter; men detta förslag rönte ej bifall, hufvudsakligast i anledn. af de påstötningar från diverse håll flere ledamöter er - Den 13 November f. m. 213 Milit att påskynda expeditionen. Jag hoppas likväl, att bristerna skola kunna afhjelpas, om en ålerremiss blifver bifallen. Jag vill likväl nu nämna ett par ord, i anledn. af en anmiirkn. vid §§.
Jag anmälde mig att tala under det Hr Rosenblad hade ordet, och linner visst att det är dristigt att yttra sig i detta ämne, som med vidlyftighetens hela upplysande kraft blifvit afhandladt, och sedan R. o. Ad:s uppmärksamhet blifvit upptagen med framställningar ej allenast i detta ämne, utan äfven i många andra. Jag skall försöka, att så mycket som möjligt hålla mig vid den enkla formfrågan, som nu är för hand, nemligen huruvida det går an, medan en ny redaction till en grundlags §. ligger på bordet hos R, St. till afgörande med ja eller nej, att pröfva samma redaction under namn af civil lag. Hrr Cederschjöld och Dalman hafva redan framställt de menliga följder, som möjligen skulle uppkomma genom ett sådant förfarande. Frih. Cederström har deremot anmärkt, att det icke vore möjligt undgå att remittera en K. M:s Skrifvelse, och såvida Hr Gr. o. Landtm, icke skulle dela Hr Cederschjölds tanka, att denna Nåd. Skrifvelse icke blifvit aflåten i ändamål af remiss, kan icke undgås, att Hr Landtm, gör proposition till någon remiss. Hr Dalman har föreslagit remiss till Constit.Utsk., andra åter, Frih. Boye och Hr Rosenblad, till BancoUtsk. För min del får jag anhålla, att Hr Gr. o. Landm., i fall han anser remiss böra ske, ville göra R. o. Ad. den proposition, att K. M:s Nåd. Skrifvelse må remitteras till BancoUtsk:s behandling i de delar, hvilkas antagande icke 86 Den 8 Mars f. ni. rubbar det beslut, som vid denna Riksdag fattas om bibehållande af Reg.F:s 72 §. i dess närvarande skick eller antagande af den nya redaction, hvilken vid förra Riksdagen blifvit föreslagen. Sålunda tror jag, att man på ett grundlagsenligt sätt skall kunna komma från denna debatt. II. E. Hr Gr. af Wetterstedt:
Anförande i Bondeståndet, remit. till ExpeditionsUtskottet III, s, 312—3t4f Lurendrägeri och Tullförsnillning, om en ny forfattning emot. BevillningsLagoch EkonomiTJtskot. tens betänkande bif, af Presteståndet, lil. s. 367* af Borgareståndet, ///, s, 4o6. Qvarnars reparation, rörande forskjutne medel till; StatsUtskottets betänkande, bif. af Presteståndet , s. 343, af Borgareståndet, s. 344- af Adeln S. 365. Lysning till ägtenskap bör anmälas, om närmare bestämmande af tiden inom hvilken hinder för; Lag Utskottets betänkande, återrem. af Adeln, s. 7g. af Presteståndet, s. 83, bif. af Bondeståndet* s. 96. af Borgareståndet, s. 103. Ytterligare Utlåtande, bif. af Presteståndet, s. 386, lagdt til Handlingarne af Borgareståndet, s. 389. af Bondeståndet, s. 393- afsk af Adeln, s. 4o4. Lån, rörande tillåtne omsättningar af till lagsökning forfallne och lagsökte; Statsoch BaricoUtskottens betänkande, bif. af Adeln, s. 34o. af Borgarestån. det, s. 353- af Presteståndet, S, 368. af Bonde, ståndet, s, 387.
Friherre Åkerhjelm3 Gustaf Fredrik: Den Motion, som nu är i fråga, påkallar genom dess förtjenstfulla utarbetning [mycken uppmärksamhet. Jag har ansett för min skyldighet, att, innan Motionen till Utskottet afgår, gifva de upplysningar jag, sedan jag mottog Styrelsen öfver Tullverket i Riket, kunnat i ämnet inhämta. Motionären söker genom lämpliga tull-afgifter bereda jemkning uti Spanmålspriserna och motarbeta deras för starka stigande eller fallande, men han söker detta genom ofta varierande tulltariffer. Vid förslag till Tulltaxans uppgörande af GeneralTullStyrelsen ingick äfven detta ämne i betraktande, och Styrelsen lifvades af samma afsigter, och önskade vinna samma ändamål, som den värde Motionären; men Styrelsen trodde sig i första rummet böra följa den grundsats, att fastställa afgifterna så, att deras förändrande så sällan som möjligt blefve nödig. Det vore önskligt att Tulltarifferna finge med några undantag, åtminstone 10 års stabilitet; ty ingenting är skadligare för handeln och näringarne, än hastiga och ofta förefallande omväxlingar Den a3 December. 25t af tullafgifterna. Med denna grundsatts och med afseende på Finska handeln, sorn efter sista Tractalen blifvit för Sverige så förmånlig, densamma för det närvarande möjligen kan blifva, uppgjorde GeneralTullStyre. lsen ett förslag att 5o procent skulle blifva införsel tullen å Spannemål beräknad till ett medelvärde, som hade afseende på det vigtiga resultatet, att äfven upprätthålla Spanmålspriserne i jemvigt; ty med detta pris och denna tull, kan ingen Spannemål införas utan förlust, när landet deraf ger öfverskott, hvaremot den kan införas med vinst för införskrifvaren och ulan förmycken tunga för consumenten, när brist uppkommit, och detta allt, utan att nämde tullbelopp behÖfver ändras. Förenämde förslag, har Tullstyrelsen till Kongl. Maj:t i underdånighet ingifvet, hvarifrån det till Riket Höglofl. Ständer lärer blifva aflemnadt.
Herr Lerkman. Pä det icke mä sagas: at, igenom det jag updagat den olagliga ätgard, hwarmedelst Wargeringen tilkommit och föreflagit, at den samma för all tid matte indragas, jag kunnat wilja minsta Kongl. Majus utwägar til Landels förswar; får jag åberopa hwad jag, sä wal i mit första iviemoi-i-U härom, som i nu uplaste viLl.nnen haft den aran anföra, at nemligen, om, igenom Wargeringens afstaffande, Krigsmagren blir otilrackelig til Rikets förswarande, Riksens Högloft. Stander kunde widtaga en annan urwag til ArmLens förstärkande, som ej b.lefwe det ständiga Rothället ensamt til last; och derjemte förklara, hwad jag ock ä wederbörlig Ort upgifwir; at jag anser icke allenast Rustoch Rothällare, uran ock all ororerad Jords Innehafware, jemte Städer, Bruk, Näringar, LgpitLii8ter, Löntagare, med et ord alla Rikets Jnnewänare, böra, hwar s sin mohn, dertil bidraga, efter Bewillnings-grun dey - Den 8 Mars. zn verne; da pa hwarje In6ivi6u en obetydelig afgift skulle belöpa, för at underhalla en Drouppe, swarande emot indragne Wargeringen, och hwilken, såsom i Fredstid stående, ffulle wid pakommande behof, wara mera anwändbar, an i hast upsatt Wargering. Härefter talades åtskilligt, som icke kunde til krotocollLt fattas. Htffillige pastodo, at malek om Wargeringen wore afgjordt, och ar någon votering således icke kunde aga rum. Herr Kotklisd yttrade sig, at Grefwe Dövenii)elln hade begärt votering genast wid första swaret pä Herr Landtmarffalkens proposition.
Majit i Nåder bifalla. 0:o. Anslaget till Skrifmaterialier och Ljuspenningar. Hans Excellens Herr Justitiae-Stats-Ministern hemställde i afseende härå: att, sedan vid den fördelning, som, lill följd af Rikets Ständers vid sednasle Riksdag framställda anhållan, blifvit af Kongl. Maj:t den 8 Maj nästlidne år beslutad emellan Embetsverken af de 10,000 R:dr B:ko, Rikets Ständer anvisat tili gratifikationer och i vissa fall ljuspenningar åt e. o.tjenstemän och vaklbetjente, Justitim-Departemenls-Expedilionen erhållit B:ko R:dr 100: — Justiliae-Revisions-Expeditionen ~ » » 1,000: — Justitim-Kanslers-Expedilionen » » 100: •— Svea Hof-Rätt » » 900;— Götha Hof-Rätt » » 9CO: — Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge n » 400: — samt Krigs-Hof-Rälten - » » loO: — B:ko R:dr 5,500:—; Kongl. Majit, med bifall lill den af Rikets Ständer, vid anslagets beviljande, anmälda önskan, läcktes lemna Rikets Ständer underrättelse om det sätt, hvarpå berörde medel blifvit inom Justitiae-Deparlemenlet fördelade, pl det Rikets Ständer måtte komma i tillfälle att på vederbörande stater uppföra dessa beltpp, hvilka, så vidt de tillkomma Svea och Götha Hof-Rätter äfvensom Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge, blifvit tagne i berikning vid uppgörandet af de för dessa Hof-Rätter föreslagna Stater. Och täcktes Kongl. Majit lill denna hemställan, hvaruti Stats-Rådets öfriga Ledamöter instämde, lemna nådigt bifall. Kongl. Majlis Nådiga Prop. om Statsverket 1853. 21 Några flera, än har ofvan i underdånighet tillstyrkta och af Kongl. Maj:l