Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om jag funnit detta tillägg lämpligt skulle jag sjelf intagit det i mitt förslag; men då jag anser det, minst sagdt, obehöfligt, så kan jng icke tillstyrka detsamma. Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad framställde H r Gr. o. Landtm, propos. till bifall å den ifrågavande 13 §, men härvid ropades starka nej, blandade med några ja; i anledn. hvaraf Hr Landtm., med förbehåll att Hr Lagerheims förslag framdeles finge pröfvas, hemställde om R. o. Ad. bifölle det af Hr von Hartmansdorff framstäldta förslag. Ropades ja. Hr Landtm, hemställde sedermera om R. o. Ad. ansåge att, enl. Hr Lagerheims förslag, i den nu beslutade underd. skrifvelsen borde efter orden ”skjutsersättning” tilläggas ”samt ersättning för inqvartering”; men denna propos. besvarades med starka nej,jemte ett eller annat ja, hvarpå Hr Landtm, förklarade det han funnit, att nej öfverröstat ja. § 14. Rifölls. § 15. R. o. Biföllos. § 24. Biföllos. § 33. Biföllos. §§ 48 och 49. Lades till handlingarne. Hr Aminoff: Sedan klockan snart är 3 och Riddarhuset temmeligen fåtaligt så får jag vördsamt hos Hr Gr. o. Landtm, heim Den 1 Juli f. m. 395 ställa, huruvida Hr Gr. o. Landtm, skulle finna för godt, tillåta, att Ståndet lick åtskiljas, för att taga sin middag. I anledn. häraf yttrade Hr Gr. o. Landtm., att han, då endast en mindre del af StatsUtsk:s förevande utlåt, äterstode, samt R. o. Ad. enl. förut fattadt beslut komme att vid början af eftermiddagens plenum förrätta val af suppleanter för ledamöterne i förstärkta BankoUtsk., ansåge sig icke höra framställa propos, till R. o.
Men tillökning lärer dock ingen Rusthållare godvilligt sig åtaga, hvarken på grund af nya refoch skatllägg - Kongl. Majit s 'Nacligti Skrifvelse N:o 26. ningar, livilia håde de rustande sjelfve och Läns-styrelsen funnit så bctänklige, ej heller på grund af någon förändring med hemmanens rusluingsdalerlal; och utan Euslhållarnes förnyade underdåniga ansökan om en så beskaffad, på egnnderätten ännu mera inverkande jemkning vill Kgl. Maj:t Nådigt utlåtande derom icke meddela. Genom upphäfvande af jemkningsanstalten, sådan densamma af Corn i tern de föreslagits, återstår alltså till Nådig pröfning endast frågan, om sättet för öfverskottsräntornes prestation, derom Kongl. Maj:t redan under den 26 April 1814 förklarat en reglering nödig, sorn återförde^ Indelningsverket och Båtsmans-contractet till sine hufvudgrunder och rätta tillämpning. För denna pröfning har hos Kongl. Maj:t i öfvervägande kommit, huru med berörde räntor och deras licjuidation sig hittills förhållit. Blekingska hemmanen deltaga nemligen i bålsmanshållet, i nion af deras grundräntor, men för öfrigt efter hemmanens vid indehiingstiden befunna beskaffenhet så, alt bättre hemman rusta för lägre , men sämre hemman för högre ruslningsdalertal af hemmanens räntor. Dessa dalertal variera, såsom ofvan är omförmäldt, emellan 16 och 31. Endast ett mindre antal hemman hafva räntor, jemt motsvarande rustnings-dalertalen, hvilka hemman alltså hvarken betala öfverskoltseller erhållna tilJskotts-räntor. Men sådane Kqvider inträffa deremot för de öfrige hemmanen sålunda, att, der räntan utgör a4 daler, men rustningsdalertalet blott 18, praesterar hemmanet Båtsman för dessa 18 daler, hvaremot ränteöf verskotte t 6 dale)' erlägges till Uppbördsmannen.
Med anledning häraf, samt då tillika hos Utskottet anmäldt blifvit att en större summa för det närvarande finnes ligga ofruktbar, hvarigenom så mycket större förlust för Cassan hotar att uppkomma, sorn de å Fonderne anviste pensioner och stipendier ovilkorligen måste utgå; får Utskottet', nu provisoriskt föreslå att, intill dess granskning af LåneRegletet i hela dess vidd af Utskottet hinner verki Ställas och Höglofl. Ridderskapet och Adeln underställas Directionen må, på sätt i ofvannämnde måtto är föreslaget, mot godkänd säkerhet af hypotheque eller borgen, på högst ett års tid söka förränta de nu innestående me? del, hvarvid äfven derest någon person anmäler sig till erhållande af lån emot sådan sä - ben Ix Martii, 71? kerhet som LåneReglementet i allmänhet Före-i skrifver, och anhåller att under tiden få lyft* penningar emot annan säkerhet afofvannämn. de beskaffenhet* Directionen må äga att så-' dant bevilja emot Låntagarens afgifvande förförbindelse att, inom viss föreskrifven tid aflemna complette Lånehandlingar, enligt LåneReglementet, vid äfventyr att om sådant icke fullgöres, eller om de inlemnade Lånefaandlingarne af Directionen icke godkännas, skulden genast är till betalning förfallen; hvilket ålit vördsamt Höglofl. Ridderskspets och Adelns ompröfvande underställes. Stockholm dea ii Mars 1823. Å RiddarhusUtskottets vägnar C* F. Horni F. O. Silfverstolpe - 718 Den 12 Martii, Bilagor till PleniProtocollet för den 12 Martii. N:0 1, Grefve Posse, Cart Hindric; Bland föremål, som, ovilkorligen påkalla Lagstiftarens uppmärksamhet och reformerande åtgärder, kan med skäl räknas Svenska Tullverkets närvarande organisation.
Minimiafgifter efter pannornas sammanslagna kanncrymd: 10 kannor 65 H.dr med 5 fl:dr tillökning för hvar kanna t. o. m. 45 kr 45 — 90. 1: 16. — ______ 50 _ 50 — 96. 32. — 2 _ — 55 __ 55 _ 10G: 32. — 2: 32. — _____ 60 _ 60 — 120: _ _ 3; 16. _ _ 65 — 65 — 13(i: 33. — 4: 70 — 70 — 156: 32. — 4: 32. — _____ 75 _ 75 — 180: 5: 16. — 80 — 80 — 206: 32. _ 6: _ _ _ 85 _ 85 — 236: 32. — 6: 32. _ _ _ _ 90 _ 90 — 2.0: — Hvar och en bör vid mantalsskrifningen uppgifva det qvan turn bränvin, som under det förflutna året, räknadt frän den 1 October, blifvit tillverkadt. Taxeringskommittéerna pröfva och beskatta. Afgift Försäljning å landet må i allmänhet ej ske under 1 k:a, utom vid gästgifvargårdar och krogar, dock må jordbrukare sälja minst | k:a till dem, som hos honom förrätta arbete. I stad, utom å minnteringsslållen, må distilleradt brän>in cf s3lias i mindre qvantum än 1 ka, ratt oj i mindre än 7£ k:r Försegling af redskapen egde vid detta tillfälle ej rum. Undantag från föreskriften om redskappns försegling gafs icke denna gång. om bränvin. Viii transporter af bränvin inrikes orter emellan, bör tillverkningsbevis medfölja.
Om man vill göra sig besvär beräkna det stora antalet flickor, som ej i hemmen få den moraliska och till verksamhet ledande vård, som erfordras för att af dem bilda goda men niskor, så torde man få medgifva, att det allmänna har en skyldighet ersätta hvad i det enskilda brister. Men i alla fall, huru många af de tillräckligt bildade, goda och rena hemmen äro tillika så förmögna, att de genom enskild undervisning förmå bibringa sina döttrar alla de kunskaper, som borde komma dem till del? Många af dessa sända nu redan sina döttrar i pensioner, der de kanske mera utsättas för de faror, man vill undvika, än som blefve fallet i väl organiserade allmänna skolor; och om dessa tillfällen till mindre kostsam enskild undervisning kunna beredas i Stockholm och kanske i 2 å 3 större städer, hvad blir det af de många familjer i öfriga städer och orterna deromkring, hvilka ville påkosta en behöflig undervisning åt sina döttrar, men ej hafva annat val, än att åt en dyrlegd guvernants otillräckliga bemödanden anförtro dem. Det är en villfarelse att skolan motverkar hemmet och ger dåliga intryck. Numera kunna och böra skolorna, flickskolorna isynnerhet, genom val valda föreståndarinnors moderliga vård, inrättas så, att de lägga en god moralisk religiös grund på samma gång de utveckla förståndet och stärka karakteren och helsan genom sorgfälligt öfvervakadt umgänge och öfningar; många ensidiga intryck och missrigtningar, många dåliga vanor och svagheter, som i hemmet insugas, bortnötas i skolorna genom umgänget med lärare och jemnåriga och genom den disciplin, skolan inför. Det är min tro att på samma gång hemmen bevaka skolan, skolorna komma att återverka fördelaktigt på hemmen, ty ingen tänkande mor eller far anförtror åt skolan vården af en älskad dotter utan att noga följa denna och i följd deraf skolan med sin uppmärksamhet; men föräldrarne få, äfven af nitiske lärare och lärarinnor mången nyttig vink, som förädlar hemlifvet. Det blir en vexelverkan dem emellan, som är nyttig, bör finnas och leder till ett godt resultat. Vi sakna här i landet ej erfarenhet af goda flickskolors fördelaktiga inverkan, och jag tillåter mig såsom ett vackert exempel hänvisa till Fru Tengbergs från alla landsdelar eftersökta skola i Upsala.
Jag yrkar derför, i likhet med åtskillige reservanter, att denna § måtte erhålla följande lydelse: »Sätter sig fånge eller häktad person till motvärn etc.» Hr Olivecrona: Det första mom. af nu föredragna 57 g innehåller egentligen 2;ne stadganden: det lista, att om fånge eller häktad person rymmer, då må emot honom det våld brukas, sora till rymningens förekommande nödigt är, och det 2:dra, att om fånge eller häktad person sätter sig till motvärn mot fångförare eller annan, som honom från rymning hindra vill, eller emot föreståndare eller upsyningsman vid straffinrättning eller häkte, då denne honom till ordning inom inrättningen eller häktet hålla skall, då må äfven det våld användas, som erforderligt är. Mot detta sednare stadgande har jag ingenting att invända. Så snart en fånge eller häktad person sätter sig till motvärn, så måste en nödvärnsrätt vara gifven för den, som inom straffinrättningen, i egenskap af upsyningsman eller föreståndare, ordningen uprätthåller; men hvad det lista stadgandet beträffar, så anser jag det icke höra till kapitlet om nödvärn. Nödvärn förutsätter nemi. nödvändigt, att en person blifvit på ett rättsvidrigt sätt angripen, eller att rätts - 3S6 Den 24 Msrs e. m. kränkningen varit ögonblickligen botande; först då kan man säga, att någon rättighet till nödvärn inträdt. När en person är på flyende fot, kan icke något så beskaffadt nödvärn ifrågakomma, ty han har, såsom flyende, icke angripit någons rättigheter, och derföre borde, enligt min tanka, detta stadgande hafva sin plats på ett annat ställe och sjelfva rubriken: »om nödvärn» ändras. Vidkommande för öfrigt sjelfva stadgandet eller att hvad våld som helst skulle kunna utölvas mot en flyende fånge eller helt. oskyldigt häktad person, så har jag i min reservation uttalat mina betänkligheter mot dess antagande.
Efter hos Riksens Stänrler vackt motion, att Lats JS>en 2 Augusti Lots och Båk-afgifterna samt stora Sjö-Tullen mätte förhöjas i jemförelse med varuprisens stegring och myntvärdets försämring; hafva Rik seris Ständer, som hvad Lots och Bäk-afgifterna angar ansett en rättelse, häruti nödig, i anseende till tidens förändrade skick, velat till Eders Kongl. Majit framställa den under, dä niga önskan , det Eders Kongl. Majit mätte i Kader täckas låta öfverse och förbättra Taxan pä Lotsoch Båkafgiftema , samt deruti fast-; ställa en efter närvarande tids myntoch penningevärde närmare lämpad förhöjning, till för-' m®n för Stats Intraderna. Hvad åter angar den föreslagna förhöjning gen i Sj o t u i 1 saf g i f t e r n a; så hafva Riksens Ständer redan vid iSi« års Riksdag i detta afseende åt Eders Kongl. Majit i underdånighet uppdragit, att genom en Comrhité af kunniga Embetsman och erfarna Handlande låta utarbeta en ny Sjö-TullsStadga, pä en gång afseende handelns och näringames förkofran och Stats Intradernas bestånd; och anhöllo Riksens Ständer, i underdånighet att vid nästkommande Riksdag i och för denna granskning af Sjötulls1 fgi f erna och den vidare åtgärd dermed,- som, enligt Go § Regerings-Formeri, dem tillkom, mer, undh del så val af den ny a. Taxan och Stadgan, som af de resultater öfver .Statens ökade Intrader, hvilka dosta författningar kun. de medföra. Vid ett sådant förhållande hafva Riksens Ständer ansett , sig för närvaranda ieke kunna vidtaga någon annan utväg i detta. mm 42 L)en 2 Augusti ämne, äsi att hos Eders Kongl. Majit i underdånighet göra en förnyad hemställan i detta afseende. Riksens
Desias anseende och werkan hwilar pä allmänna opinion, pä det understöd de äga af densamma; och en Regering som satte sig emot denna och Ständernas derined förenade och i enlighet n ed Lagen utträde wilja, skulle antingen snart förlora sin Magt eller sinna en Nation icke wärd friheten. Än mindre kan man föreställa sig at för blotta frägan om nägra uplpsningars erhällande, en Regering skulle wilja satta sig i strid med Ständerne Det blir alldrig genom en direck wägran, det blir genom ofullständige eller oriktiga upgiftcr, som man för dem skulle söka dölja sanningen, och detta skulle ej förekommas genom Utskottens rättighet, at directs infordra uplpsnin gar. Den 3 Augusti. 653 gar. Jag ser deruti ingen nytta, ty ifall Ämbetsmannen wägrade eller gäfwo dem vfullständige underrättelser skulle ju Utskotten ändock i alla fall wända sig til Konung och Stander ty meningen mätte wäl ej wara at de skulle sjelfwa blifwa ereeutorer. Men wäl ser jag möjligheten af misibruk af en sädan Utskottens rättighet. De skulle snart deraf föranledas at öfwerskrida den gräns Constitutionen utstakat och säleLes efter hand bereda desi fall. Det är derföre med samma nit, hwaraf jag war uplifwad da, nar inför den Konung, som nu mera ej regerar, jag wägade föreställa mädan af de Rädflag hwarigenom man ffiljde Konung och Nation, det är med samma nit, som jag nu inför Rikets här församlade Ridderskap och Adel, äfwen med faran at misshaga, wägar föreställa mädan utaf at förblanda ständers och Konungens rättigheter, at genom en oriktig tillämpning af de förra gifwa anledning til inkräktning pä de senare. Genom bwarje sädant steg nalkas man Anarkien eller Despotismen, och Friheten finnes blott emellan bäda.
Jag har, efter noga öfvervägande med mig sjelf, funnit att någon annan representationsförändring än en sådan, hvars hufvudprinciper äros t å n d si n d e I n i n g e n s upphörande, allmänna val och en kammare, hvilka också äro hufvudprinciperna uti Norrska grundlagen och Const.Utsk:s under pröfning varande förslag, icke skall vara nyttig för fäderneslandet. I värde dernäst sätter jag visserligen det förslag, hvars fordringar äro upptagandet af ett femte Stånd af hittills orepresenterade, hvilket Stånd indelas uti valkretsar och efter dessa inväljer sina representanter; bibehållandet af de öfriga fyra, bildade på sätt sorn hittills; samt ett skyndsammare och ändamålsenligare sätt för riksangelägenheternas afgörande. Men detta är dock det förra vida underlägset; det femte Ståndet kom troligen ej att inbegripa alla orepreseuterade medborgare, säkerligen blott de s. k. stånds - 54 Den 21 Octobcr f. ra. personerne; snart skulle en ny sarahiillsclass göra anspråk på att blifva det sjette Ståndet. Det bibehöll oell än mera utvecklade den nationens krafter så mycket splittrande ståndsindelningen, kastskilnaden, sista arfvet af forntidens barbari; det gaf icke representationen den enighet, sorn skall vara dess styrka; det var väl tillfyllestgörande för den hittills orepresenterade samhällsclassens eller de s. k. ståndspersonernes fordringar men icke för fäderneslandets. Dessa äro de skäl, som göra det ringare värdt än det förra förslaget; — det, som gör alt jag ej skulle vilja tillsvidare antaga ett sådant förslag, är, att det skulle tjena till att i sekler undanhålla oss det bättre. Jag anser ett representationssätt, grundadt på allmänna val och en kammare, hafva företräde framför alla andra i tvänne afseenden; dels i afseende på inre förhållanden, dels i afseende på yttre. Må detta representationssätt då vara enligt hvad Utsk. föreslagit eller med någon förändring, såsom t. ex. den Gr. Frölich föreslog, att de som ägde under den af Utsk. fastställda förmögenhet skulle välja genom electorer, de andra genom omedelbara val.
Nog synes det strängt att dä den fattiga torparehustrun mäste skatta till den rika Svenska spinnarn 55J procent af varans verkliga värde, lion ej kan fä sitt behof på den lid, då hon häfver tid att förarbeta det. Kalkyl pu Engelskt bomullsgarn N:is 26 & 30. R:dr 1070 c:a g r:dr. 24: 46. — Stämpelpengar 1 g 10, 34. m. m. 38 sk , 11: 24. -— Vågpengar c:a 2 sk. pr Lti , 2: 10. — Packhuspengar , — 24.— 39-8 Engelska specen, Sunds-tull, m. m. Emballering & frakt till Hull c:a 35 sk. pr 1000 ti, £. 1: 15.— Assurance & polis , — 8. 2. Sunds-tull , — 15. 4. — Tull å 1070 ti Svensk vigt c. 5. sk 111:22.— Afgift till handels& sjöfartsfonden c. 10 g 11: 7. — Tolag å 1070 ti c:a 1 r:dr, R:dr 1070 c:a 24 g, r:dr 24: 46. — Stämpelpengar lg, 10:34. m. m. 38 sk , 11: 24. Den 22 Januari. 217 Vågpengar c:a 2 sk. pr Lti r:dr 2: 10. — Packhuspengar , — 24. — gg. g Engelska specen, Sundslull, lil. m. Emballoring & fragt lill Hull c. 35 sk. pr 1000 ti . SL. 1: 15. — Assuranse & polis , — 8. 2. Sunds-tull , — 15. 4. N:o 20 är en nummer, som föga tillverkas i Sverige, men sorn användes icke obetydligt af såväl hus-slöjden som vid fabrikerne äfvensom till någon ringa del af allmogen.
Cecilia, som simmar utmärkt, bryr sig ej om hotelsen; därtill har hon märkt, att bå- ten, som ej är längre än 5 0 0 meter från land, drifver längs utmed stranden, och att således ingen fara är tänkbar; men inom sig beslutar hon att ej dröja för länge med kapitulationen. Resen röker fortfarande under tystnad, och Cecilia funderar. » Hvarför hoppar ni ej i vattnet, baron, och simmar i land; lemna mig åt mitt öde, ni kan säkerligen få en annan hustru, » föreslår hon mildt. Resen svarar ej på detta välvilliga förslag. Tystnaden fortfar. Cecilia försöker. » Baron! » Intet svar. En halftimme förgår sålunda; båten går sakta fram. » Om några minuter äro vi på Blåskäret » säger slutligen Resen med dyster tillfredsställelse, » och där slås troligen båten sönder. » » Nonsens, » menar Cecilia, » Blåskäret ligger långt härifrån, » men hon anser dock stunden vara inne att gifva med sig. » Baron, kom hit, jag ber er. Sätt er här hos mig och låtom oss underhandla, » föreslår hon. Han efterkommer hennes begäran och sätter sig på toften vid hennes sida. » Eftersom det är slut för oss båda om några timmar, » förklarar hon, i sin ifver läggande sin hand på hans arm, » så är det väl bäst ändå, att jag nu, » hennes hand flyttas upp på hans skuldra, » först som sist, » hon lägger plötsligen sina armar om hans hals, » säger er, att jag gärna blifver er hustru, och att jag älskar dig och har älskat dig nästan från första ögonblick, som j a g såg dig. » Hon böjer sitt hufvud ned till hans, som hon dragit ned och gifver honom nu själfmant en kyss, en lång glödande kyss. Resen trycker henne jublande till sig, han kan knappast fatta sin lycka, och glömsk af den tragiska situation, hvaruti de befinna sig, uppför han sig precis liksom alla förälskade unga män gjort allt ifrån världens begynnelse. De ryckas ur sin lycksaliga dröm genom båtens häftiga törn mot stranden, dit de så småningom drifvit. » Hallå, godt folk!
Qvinna! medan din man smyger kring kungen i Köpenhamn, för att förvilla honom med obefogade klagomål, hafva de upproriske bönderne här sitt tillhåll; här är sjelfva källan till alla de stämplingar mot konung och land, som under en följd af år stört det allmänna lugnet. Tyrann! du ljuger! sök källan i ditt eget bröst! JÖSSE ERIKSSON. För att öfvertyga mig derom, har jag sjelf begifvit mig till Dalarna. Jag vet nu allt! (till knektarne) Gripen dessa qvinnor! ABILGARD (till knektarne som skynda fram). Hållt ett ögonblick! Jag ansvarar både för deras personer och gerningar! JÖSSE ERIKSSON. Du? hvem ansvarar för dig sjelf? hvarför finner jag dig här här vid sjelfva upprorets utgångspunkt? ABILGARD (förer sin far afsides). Jag vill inte fråga dig, min far, hvarföre det arma folkets julfred blifvit störd af mord och brand; men hvad hafva dessa ädla, värnlösa qvinnor gjort, som påkallar hämd och straff? I vår heliga kyrkas namn, begå inte ett våld, som du innan morgondagen bittert ångrat! JÖSSE ERIKSSON. Tig, så framt ditt eget lif är dig kärt. Knektar! ABILGARD (fattar hans båda händer och knäfaller för honom). På mina knän, som endast borde böjas för Gud och den Heliga Jungfrun, bönfaller jag om nåd för dessa oskyldiga qvinnor! dröj med din dom till morgondagen, om du inte vill se din enda son dö för dina fötter! Jag skulle inte kunna öfverlefva min faders vanära! Nåd, nåd! JÖSSE ERIKSSON (stöter honom våldsamt ifrån sig och vänder sig till knektarne). Skall jag befalla er för tredje gången! ABILGARD (uppspringande drager sitt svärd). Tillbaka knektar! eller, vid alla Helgon, jag klyfver hufvudet på den första som nalkas! Det är inte mer 19 en far, det är en bödel som står för mina ögon! Denna stund har slitit det sista svaga bandet mellan oss! (höjer svärdet med båda händer.)
Va procent för utgående undantag af dels några artiklar, för hvilka särskild dels andra, som äro varor, med tolag efter gifna föreskrifter erlägges, dels andra, som äro ifrån tolag frie; Och denna afgift, som, efter afdrag af aflöningsoch uppbördskostnad, fördelas til! stadskassan med 8%5o:delar, hamnoch brobyggnadsfonden med 30/i50:de!ar, iuqvarteringskommissiouen med M/i so:delar och Stockholms allmänna barnhus med 7/iä0:deIar, har odelad utgjort, utan afdrag af kostnaden: år 1851 . » 1852 208,699: 25. » 1853 198,079: 6. Summa 1,097,882: 9. 19,096 116,755 Afgift af varor, som vägas » » » som stämplas » » » som mätas eller räknas Häribland är inbegripen den afgift, som, enligt Kongl. Brefvet den 23 Februari 1838, för alla till Stockholm, sjövägen, ineller utrikes ifrån ankommande målbara våta varor i fat, såsom brooch kajafgift, till stadskassan influtit och hvilken utgjort, efter afdrag af uppbördskostnader: — Afgift af varor, som packas, eller af lakegods 4,336 26 — Afgift af barlast, landningsstockor och bockar 3,570 43 — Sluss-afgift 9,108 39 3 Stailens öfrige inkomster:
Den ena, att jag väl icke känner huru långt förändringsbegåret kan gå hos den Comilté, sorn har att föreslå en ny organisering af Embetsverken; men jag skulle dock tro, att LandsKammereraretjensterne ändå bibibehållas, emedan jag icke inser möjligheten att dem umbära. Den andra, att om då Comittéens förslag skall af Ständerna pröfvas, det skulle visa sig, att Svenska Folket .dock ännu har någon kärlek qvar för sina gam - 676 Den 24 Februarii, !a former; och alla de förändringar alltså icke skulle bifallas, hvarmed allt skall omstöpas; så skulle den hvila, som Herr Friherre Lövenskjöld föreslår åt nu förevarande motion, dels förefalla öfverflödig, dels kunna blifva ganska långvarig: och jag begär alltså återremiss, Friherre Hjerta, Fredric: Hår åro frenne anmärkningar i anledning af Betänkandet gjorde: af Herr Ehrenborg, Friherre Lövenskjöld samt Friherre Boije, och jag förenar mig med den sistnämnde. Hvad StatsUtskottet i berörde Betänkande yttrat, år endast grundadt på samtlige LandsKammererarnes underdåniga ansökning om löntillökning i allmänhet, utan afseende på de skål, som kunde enskilt till förmon för en eller flere af dem vara talande. Jag vet att det år ganska stor skiljaktighet emellan dessa Tjenstemåns lönevilkor. De uti Stockholms och Linköpings Lån hafva kanhända dubbelt så mycket som i flere andra Lån. Nu år frågan om löneförbättringen generel, och det är derföre StatsUtskottet afstyrkt den; men jag ser ingalunda något hinder, att framdeles väcka en särskild motion om lönetillökniog för de LandsKammererare, som deraf kunna vara i behof. Friherre Cederström, Jacob: I hufvudsafcen instämmer jag med Herr Ehrenborg; men i afseende på StatsUtskottets Betänkande, ber jag att få göra några anmärkningar.