Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Direction gjorde anbud, så vidt det angick de 5oo,ooo R:dr Silfver Specie, hvilka skulle levereras under år i83g; dock med den förändring i de erbjudne vilkoren att, likasom alltid tillförne, leverantören skulle sig förbinda att, för den händelse leveransen Lill större eller mindre del inom utsatt tid icke fullgjordes, erlägga lill Banken sex för hundrade om året å de betingade förskotls-summorne; i öfverensstämmelse hvarmed Contracter, på sätt Rikets Ständers Revisorers år i83g afgifne Berättelse (pag. 17, 18) omförmäler, afslötos så väl den 19 April och den 2 Maj med bemälda arne Handelshus i Götheborg, om de af dem erbjudne belopp, som äfven sistnämnde dag med Directionen för Bruksegarnes Idypotheks-Cassa om Silfver eller Guld till ett värde af 5oo,ooo Rrdr Silfver Specie efter ofvan upptagne pris, samt emot vanliga räntefria förskott och enahanda vilkor i öfrigt sorn förut vid ingåendet af dylika Contracter varit bestämde; hvilka Contracter behörigen fullgjordes, det första genom leverering af Silfver Specie Rrdr 100,098: 7. 8, och sålunda med en öfverleverering af g5 Rrdr 7 sk. 8 rrst. i Silfver Specie; det andra med Silfver Specie Rrdr 5o,3o8: 42• 6, och således med en öfverleverering af 3o8 Rrdr 42 sk. 6 rrst. Silfver Specie; samt det tredje, eller det med Directionen för Bruksegarnes Hypotheks-Cassa ingångne, medelst leverering af Silfver Specie Rrdr 501,284: 38. 3, och således med en öfverleverering af 1,284 R;dr 38 sk. 3 rrst. Silfver Specie. Bankens Metalliska Cassa har alltså från sisth Riksdag intill närvarande tid blifvit på förenämnde väg förstärkt med Silfver och Guld från Utrikes ort till följande belopp, nemi.:
Utstottet icke tua tillstyrka någon förändring uti den ordning för efterlysningen som rz:de Capitlet Giftermåls-Balken förestrifwerDock warder detta allt. Riksens Högloft. Ständer wördsamr underställt. Orebro den r r Junii 1812. Pa Högloft. Ridd. och Pä Högw. Prest - StanAdelns Ledam. wägnar, dets Ledam. wägnar, Ik. k. 8 trömke 1 t. ss. kke 6 ren. Pä Wällofl. BorgarePa Hederw. BondeStändets Led. wägnar, Ståndets Led. wägnar, köncjvist, I^Lrsson. ä.. XV. kullgren. Upp - H Den 22 Junii. 84Z Uppläst hos Ridd. och Adelx dm 22 Iunii. Preste-Ständer den 2.2 - Borgare-Standet den 22 - Bonde-Ständct den 22 WZrdsamt Memorial! cderwärda Bonde-Ständet har den 9 dennes till Lag-Ulstottet Remitteradt, ett af Riksdagsmannen Jvh. Roswall frän Gottland ingifwit Memorial, hwaruti af anförde skäl förestås, att den Krono-Äklagare eller Actor, som med halft skäl ej styrkt sitt käromål, bör icke allenast ersätta den anklagades, ertan äfwen alla under Rättegången hörde wittnens tidsspillan och kostnader, eller ock uppgifwa Angiswaren, som i denna händelse borde wara en lika ersättnings-skyldighet underkastad; Dock har Roswall ansedt, att härifrån borde undantagas undersökningar om mord och nidingsbrolt, dä werklighercn af dehe förbrytelser wisas, ehuru brottslingen ej kan upptäckas. Genom Kongl. Förordningarne den y Mars 17ZZ och den ,2 Octvber i?
StatsUtskottet har haft anledning att undersöka detta ämne, genom den Motion, som i PresteStåndet blifvit väckt och till Utskottet remitterad; en Motion, som, om den än skulle bevittna den värda Ledamots nit, som hen. ne gjort, likväl lika mycket bevittnar, hururinJ ga kännedom han haft af saken. Hvad sorn egenteligen förmår mig att nu vid detta Betänkande göra anmärkning, är den form, hvari den till Ständer är framställd, den nemi. att det föreslås, att Riksens Ständer skulle besluta, att om, vid anställande undersökning, någon brist skulle finnas i vederbörligt antal exemplar af Bihanget till sistl. Riksdag, den , som deraf besörjt tryckningen, skulle åligg? att delas värde återbära. Riksens Ständer kunna ej Dtn 19 Martil. *87 utöfva en sådan Domaremagt. Den allmänna Lagen har sörjt -för de åtgärder', som i dylika fall kunna vidtagas, och i den del redogörelsen här drabbar mig, har jag intet skäl att undandraga mig eller frukta för dess föreskrifter. StatsUtskottet har likväl, i en meddelad uppgift pa räkenskaper och befintlige exemplar al Bihanget, framställt det resultat, att någon brist skulle finnas. Då denna allmän gjorda åtgärd kunde föranleda till en allmän mening, att så verk< ligen förhölle sig, tror jag mig äfven berättigad, att lika allmänt anmäla hvad jag vid denna uppgift har att anmärka. Den stödjer sig på en inventering, gjord ett helt år elter sedan exemplaren aflemnades, af en Bokbindare, utan någon controll hvarken af redovisande eller redofordrande. För öfrigt saknas i uppgiften afdrag för de exemplar, sorn till HofCancelleren och publique Verk alltid aflemnas, och hvad som är betydligare, för de exemplar, som ännu äro oredovisade och fin, nas i Boklådorna. I allmänhet räkna alla förläggare på en vanlig upplaga 30 å 40 exemd plars defecter. Mig iförefaller det undransvärdt, att icke ens detta ringa antal defecter här uppstår. Att så få exemplar nu kunna erhållas completta, härrörer deraf, att af första Delen endast 500 exemplar aftrycktes.
Ständers Constttutions - Utstottö MtMvrial, af den 29 nastledne Nowcmbcr, angående de anmärkningar, som hos samteiige Respcctiwe Ständcn wid Rege'llngs-Formcn, innan D si antagande, blifwit gjorde, biföll BorgareStänder tor sin del, att, enligt hwad Eo-jiitukrons« U-stotiet tillstyrkt, och uppå de af det femma wäigrnn.dade staf, p ro fn ingen och asgörandek af samma anmärkninZar, ma först wid näst infallan de - Ds«i z Ianuan'!^ §z de Riksdag i hela betz widd företagas, i likstämmig, het med Högloft. Ridderskapttö och Adel,6 samt Hög. wördchs Preste. Slcmdecs, i afseende pä deras i della ämne gjorde anmärkningar, förut fattade särskildta beslut. Hwarom de Respecttwe Med Stånden skulle wördjami och Maniche» underrättas. Oe supra. kix ?rotoc2ilo Ik. ?oterlon. S. D. Hwad Riksens Höglofl. Ständers Lag, Utskott, uppå Nsmitz frän Högwördigs Preste, Ståndet, uti betänkande af den zo nästledne No, wember yttrat och hemstäflt, angående mildring i straffet för lägrad Qwinna, bstf as Borgare-Standek till alla delar bifallet; hwarom de Resprttiwe Med, Ständen skulle wördsamt och Manligen underrättas, kst supra. Lx krotocollo ^f. kk. kelerkon. S. D. Uppå Remist ifra» Hederwärda Bon, de-Ständet, rörande den ändring i i §. i Mom.
Ehrenborgh förklara sig emot allm. valrätten och för bibehållandet af det gamla representationssättet; men han har likväl dervid gjort modificationer, som jag ej anser riktiga, nemi. att val borde införas bland R. o. Ad., och han tyckes tro, att Constit.TJtsk. vore sinnadt att framlägga ett sådant förslag, sedan Ståndet medgifvit grundsatsen. Jag är öfvertygad, att Constit Utsk:s ordförande vet, hvad TJtsk. vill göra; men något officielt derom känner icke R. o. Ad., utom hvad som slår i betänk. och dessa Utskrs förmodade afsigter nämnas icke i detta betänk. Jag anhåller derföre, att framdeles, när det kommer så långt, att ett dylikt förslag möjligen framställes, det må vara öppet lemnadt att derom yttra sig. Jag förnyar min anhållan, att Hr Gr. e. Landtm, ville göra någon proposm. Hr Gunther, Carl Gust.: Frågan om reform af Svenska nationens representationssätt är onekligen en af de vigtigaste frågor, som kunna komma under öfverläggning Deli i3 Octobcr c. m. 4i3 hos R. St., ej allenast derföre, att representationssättet djupt inverkar på samhällsoch statsskicket, utan ock än iner för den vigt, frågan erhållit genom det sätt, på hvilket man här söker att behandla den. Utan att ingå i pröfning, huruvida någon reform af Svenska nationalrepresentalionssättet är behöflig eller ej, antager jag, att den behöfves; men jag yrkar bestämdt, att man måste ovilkorligen gå till väga med största varsamhet vid behandlingen af en så högst magtpåliggande sak, och att man mäste, med fullt allvar och fullständigt, ,noga undersöka, öfverväga och pröfva, innan man gillar och antager något förslag, som innefattar djupt ingripande förändringar uti hittills gällande och nu bestående principer för representationssättet.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 17 Aug. 1857, kl. 5 e. m. % Betänkande, i anledning af väckt motion om utarbetande af förslag till ny •patent-lag. Herr Grefve von Rosen, A. E., har uti ett till Högloft Ridderskapet och Adeln ingifvet, till Lag-Utslcottet remitteradt, memorial anfört: att den patent-lag, som i riket varit gällande ifrån år '1834 till den Usta Oktober nästlidne år, samt ännu vore tillämplig i afseende å de under nyssnämnde tid utfärdade och ännu fortgående patenter, hade gifvit anledning till så talrika förvecklingar, förluster och klagomål, att en förändring deraf varit af behofvet högt påkallad. Den nya Kongl, patentförordningen den '19 Augusti 1856 hade visserligen afhulpit flere af den föregåendes öfverklagade brister; men med fullt erkännande af dessa förbättringar och af de ytterligare afsedde, trodde motionären likväl att åtskillige paragrafer i sistnämnde Kongl. Förordning dels lemnade anledning till tvetydigheler. dels icke öfverensstämde med hvad man i andra länder, med vida rikare erfarenhet af ämnet än hvad här i Sverige kunde vara fallet, ansåge böra tillförsäkras uppfinnare i konst och industri samt patent-innehafvare. Största tydlighet och noggranhet i alla bestämmelser vore, måhända mer än i andra lagrum, påkallade i patent-lagen, hvilken ej blott mägtigt mgrepe i eganderätten, men äfven måste tjena till efterrättelse snart sagdt för alla klasser så väl inom sorn utom riket, bland hvilka flere hvarken kunde ega eller vore i tillfälle att förskaffa sig kännedom om de här gällande stadgar och bruk, »hvilka, utan särskildt omförmälande, kunna anses å en hvarje förordning tiilämplige;» yrkande motionären, på grund häraf, att Lag-Utskottet skulle »till Rikets Ständer inkomma med förslag till ny patent-lag, der de,» af motionären, »anmärkte olägenBih. till R. St.
Ja — 34- Nej — 42. I följd hvaraf, och sedan det öfver Voteringen särskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och Landt-Marsk af ken förklarade , att Ridderskapet och Adeln således beslutar, det Riksens Ständer borde, med åberopande utaf Särskildta Utskottet anförde Hufvudgrunder, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl, Maj:t i Nåder täcktes till verkställighet befordra de delar af Särskildta Utskottets förslag , Kongl. Maj:t fann leda till Styrel: sens förenkling och till inskränkning i Embetsmännens antal. Herr Lagerhjelm: Jag får vördsamt till Protocollet anmäla min reservation emot det af Ridderskapet och Adeln nu fattade beslut , hvarigenom hufvudgrunderne i Särskildta Utskottets Betänkande blifvit åberopade , mot hvilka jag gjort anmärkningar, utan att Högloflige Ridderskapet och Adeln sig yttrat , huruvida dessa anmärkningar förtjena äterremiss, eller ej. Herr Cederschjöld■ Afven jag anhåiler vördsamt, att till Protocollet få reservera mig emot det fattade beslutet. 720 Den 14 December. Herr Hjerta: Jag får reservera mig emot det fattade beslutet , huvudsakligen på den grund Herr Lagerhjelm anfort, att hufvudgrunderne icke förevarit till pröfning. Herr Riben förenade sig med Herr Hjerta. Herr von Hartmansdorff': Såsom grund för den reservation jag nu får anmäla emot Ridderskapets och Adelns nyss fattade beslut , åberopar jag hvad jag förut flere gånger yttrat* och lorenar mig föröfrigt med Herr Lagerhjelm. Herr Grefven och Landt - Marskalken yttrade, att sedan Contra-propositionen vidden nyss verkställde voteringen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen, torde frågan om målets öfverlemnande till Nämnd komma att förfalla ; hvaruti Ridderskapet och Adeln äfven hördes instämma. Friherre Åkerhjelm :
Preste-Standet. S. D. Tillkännagaf Herr Vice Talmannen Biskop Hedren, att han erhållit Kongl. Maj:ts Nådiga tillstånd att från Riksdagen hemresa på 3:ne veckor, räknade från den 14 dennes; och som Prosten Lundblad redan vore af Ståndets Electorer vald alt vara suppleant i Slats-Ulskottet, skulle lian genom protocolls-utdrag i vanlig ordning legitimeras att i sådan egenskap i besagde Utskott inträda och fungera under Biskop Hedrens öfvande rörda frånvaro från Riksdagen; Likaledes skulle Comminister Janzon, genom utdrag af protocol let, legitimeras att såsom förut vald suppleant i Bevillnings-Utskollet, der inträda och fungera i stället för Contracts-prosten Nibelius, som erhållit Ståndets permission att för företagande af en resa till hemorten från Riksdagen vara frånvarande 14 dagar, räknade från nästa onsdag. S. D. Föredrogs Constitutions-Utskottets memorial, N^o 9, med uppgift å de af samtliga Riks-Stånden godkände grundlags-ändringsförslag: Lades till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo Kongl. Maj:ts till Rikets Ständer aflåtna följande Nådiga Skrifvelse och Proposition: l:o, i anledning af väckt fråga om bildande af ett National-mu seum : Remitterades till Stats-Utskottet, jemte de i anledning af den Nådiga Skrifvelsen i Ståndet afgifne anföranden; 2:o rörande anslag till inköp af boställe åt en Capell-predikant i Undenäs församling inom Skaraborgs Län: Remitterades till Stats-Utskottet. Föredrogs ånyo Banco-Utskottets betänkande, N:o 15, med förslag lill ett förändradt myntsystem: Återremitterades. S. D.
Bifölls. N:o 168, i anledning af väckt motion om förbud för Presterskapet att utfärda lysning till äktenskap för manspersoner, som, i saknad af anandra medel alt sig försörja, ej ens, på sätt i Kongl. Förordningen den 8 December 1756 är föreskrifvet, såsom vilkor för allmogens söners rättighet att vid 18 års ålder träda i gifte, innehafva stadig tjenst eller arbete och handtverk idka. Bifölls. N:o 169, i anledning af väckta motioner om dels upphäfvande, dels ändring af 3 Cap. 1 och 10 §. §., jemte 5 Cap. 1 §. Giftermåls-Balken samt 8 Gap. 2 §. Ärfda-Balken. Bifölls. 9^4 Vrot. Utdr. d. ig Dec. 184°- N:o 170, i anledning af väckt motion om upphäfvande af sista momentet i 37 §. af 17 Cap. Rättegångs-Balken. Från Y ä 110 f 1. Borgare-Ståndet. S. D. Fortsattes föredragning af Bevillnings-Utskoltets Betänkande N:o 21, angående Tull-bevillningen samt bemälde Utskotts Utlåtande N:o 30, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet N:o 21. Härvid förekommo: l:o Den i Utlåtandet N:o 30, upptagna tredje Speciela anmärkningspunkt, som innefattar Utskottets yttrande, i fråga om tiden, ifrån hvilken tillåtelsen att infora de i gällande taxa med förbud belagda artiklar må vidtaga, men hvilken punkts pröfning Ståndet den 8 dennes uppsköt. Ståndet beslöt, att Rikets Ständer böra hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att det af Rikets
Kungörelsen den 6 November 1857, angående upphörande af den särskilda medicinal-vigten; 3:o Kongl. Förordningen den 7 September 1858 om förfalskning, så ock om bedrägeri och annan oredlighet, genom hvilken förordnings 7, 8, 19, 26 och 28 §§ straffbestämmelserna i 2 mom. af 16 § uti ifrågavarande stadga, äfvensom 3:dje och 4:de mom. af 26 § i instruktionen för justerare blifvit väsendtligen ändrade, utan att sådant blifvit i nämnda förordning särskildt erinradt; samt 4:o Kongl. Kungörelsen den 29 November 1861, hvarigenom 13 § i stadgan örn mått och vigt fått en helt och hållet ny redaktion; och Instruktionen för Justerare genom l:o Kongl. Kungörelsen den 9 December (856 angående förändrad lydelse af 14, 15 och 17 §§ i samma instruktion; 2:o Kongl. Kungörelsen den 6 November 1857, angående upphörande af den särskilda medicinal-vigten; 3:o Kongl. Kungörelsen den 23 April 1858, angående ändring af 9 och 19 §§ i Instruktionen; 4:o Kongl. Brefvet den 13 Maj 1859, med förändrade föreskrifter i afseende på kröning af förvaringsoch transport-kärl för saltad fisk; 5:o Kongl. Brefvet den 3 Februari 1860, angående begagnande vid Statens jernvägar af brooch deciinal-vågar; 6:o Kongl. Brefvet den 3 Februari 1860, angående föreslagen ändring i föreskrifterna om formen och justeringen af förvaringskärl för tjära och vissa sorter saltad lisk; 7:o Kongl. Kungörelsen den 29 November 1861, angående ändring af 18 och 21 §§ uti justerare-instruktionen; 8:o Kongl. Brefvet den 29 November 1861, angående justering och begagnande af särskilda postvigter, samt 9:o Kongl. Kungörelsen den 6 Juni 1862, angående vissa ändringar uti instruktionen.
Slnbra b:o . £rebje b:o . bjerhe b:o . ^actorcr, rcib ©täberneö Sruf, SHanufacturier ocp SSoftrtjcferier, fe .£>anbelå erpebiter. $iff ate, efrcab be äro borgare eller ej, i 9tio (Slaf er: görjla ©(afen Slnbra b:o Srebje bjerhe ftentte ©jette ©junbe Slttonbe Sltonbe b:o b:o b:o b:o b:0 b:o b:o SS:eo 0l:br 10: — 7: 24. // // n // // tt // // 6: — 5: — 4: — 2: 24. 1: 12. —: 30. —: 16. 33:Co9l:br 5: ^tSrfäljerffor, få fallabe SBröbjnngfrnr, famt alla öfriga perfoner af qvinno* fönet, forn förcftå förfäljning i babar eller på näringéfällen för anbraö räf Sjerbe gemte ©jette ©juitbe Sörjla ©tafelt Stnbra b:o £rebje b:o bjerhe b:o .. ^entte b:o ©jette b:o £>d) fatt beit, font antingen efter £areritigS Sjanbtioctfare, Ijioilfa, utan mäfterjfapd eller bwrffapö förmärfmanbe, erhållit tillftånb att fåfont förförjningdmebel åftabfomma ljanbtroerferi Äaffeffäitfar od) ftaffcfjusibfctflot, fe krögare.
För min del finnér jag således icke något skäl att afstyrka bifall, utan anhåller att R. o. Ad. måtte lemna samtycke till ifrågavar. grundlagsförslag. Hr Printzenskjöld, Carl: I motsats emot den siste värde talaren, får jag för min del afstyrka förslaget. Jag förutser visserligen, att jag i detta fall får med dem, som tänka lika med mig, dela samma öde, att nemi. anses vara allt för kär i kaslintressct, för alt vilja medgifva några concessioner; men jag får vördsamt påminna derom, alt förliden gårdag en med denna i det närmaste likartad fråga här var under öfverläggning. Utgången af denna fråga visade, att majoriteten då ansåg de skäl gilltiga, som anfördes för R. o. Adis bibehållande vid de prerogaliver, som uti grundlagen blifvit Ståndet tillagda. Jag förmodar, att denna samma majoritet, om den nu finnes tillstädes, skall uti förevar, fråga också hafva lika tänkesätt. Man vill, såsom raan förliden gårdag äfven yttrade, pocka på upphäfvaude af än det ena och än det andra af våra få ännu återstående prerogativer, för alt slutligen komma derhän, att desto lättare kunna upphäfva R. o. Ad:s Den 26 September f. m. existence såsom RiksSt. Medgifvas alla dessa eftergifter, så kommer man också slutligen, utan sin egen vilja, till ett sådant mål, och hvad följd det skulle medföra för fäderneslandet, det torde framtiden säkrast komma att visa. Man har här likaledes i afseende på det omtalta hotet sagt, att man icke inom detta Husfunnit något tecken till att sådant vore å färde. Jag vill icke yttra mig härom. Måhända har exemplet äfven inom detta Ständ icke varit aflägse; men att hotet finnes till i verkligheten, derom kan öfvertygelsen icke länge blifva oviss, då man ser de tidningar, som påstå sig föra folkets talan, öppet förklara, att R. o. Ad:s rättigheter hafva med väld blifvit inkräktade, och att de derföre också med väld kunna återtagas. Den popularitet, som man eftersträfvar, värderar jag ringa.
Cronhjelm föreslagit förändringar deruti. II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att sedan han tillkännagifvit huru den framställda propositionen blifvit besvarad, och Hr von Hartmansdorff i anledu. deraf begärt votering, nu borde afgöras hvilket förslag skulle utgöra contrapropos. H. Ex. Hr Gr. Björnstjerna: Som R. o. Ad. svårligen 534 Den 15 Maj. vid hastig uppläsning kunnat falla skillnaden emellan Hr von Hartmansdorffs och min propos., så får jag upplysa, alt de visserligen båda innehålla en und. anhållan, att K. M. täcktes inkomma med en nåd. propos., men att jag har trott mig böra utsätta: på de hufvud grunder, som Utsk. föreslagit, hvilket Hr von Hartmansdorff icke gjort. Deruti ligger skillnaden, och föröfrigt äro våra propos:r enahanda. Hr von Hartmansdorff: Jag får nämna, att jag först hade ämnat instämma med Gr. Björnstjerna; men då han i allmänhet åberopat de grunder, som i Utsk:s betänk, innehållas, och Frih. Cederström bevisat med skäl, som, enligt min tanke, äro obestridliga, att dessa grunder icke kunna i sin helhet antagas:' så har jag ansett det för mig ligga en motsägelse uti ett allmänt instämmande med Gr. Björnstjerna. Detta är orsaken hvarken hvarföre jag skilt mig från Hr Grefve». Då nu H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bi föl le, att Gr. Björnstjcrnas förslag blefve contrapropos, uti den förestående voteringen, ropades starka ja blandade med nej, hvarpå H. Ex tillkännagaf, del han funnit ja vara öfvervägande. Hr Printzenskjöld, Carl: Jag anhåller vördsamt, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes framställa propos., huruvida icke R. o. Ad. skulle vilja antaga Hr von Hartnransdorlfs förslag lill contrapropos., och i fall Hr Gr. o.
När nu Konungen, som otvifvelakligt är den myndighet inom landet, sorn bäst är i tillfälle att känna och bedöma billigheten och behofvet af dylika fördelar för städerne, som den här irågavar., afslagit ansökningen, och detta Koungens afslag icke är äldre än sedan d. 13 April sisth år, således ännu icke ett år, sä synes det mig, som R. St. skulle visa Konungen föga upmärksamhet för att icke säga något ännu värre, om R. St. nu inginge till K. M. med begäran, att Han måtte ånyo pröfva frågan örn den ifrågasatte förmånen för Sölfvitsborg. Helt annat vore, om motionären och Ekon. Utsk. hade gittat anföra nya omständigheter, som vid frågans föredragning hos K. M. icke varit kände, men detta har hvarken skett eller ens kunnat ske, af den helt naturliga orsaken, alt frågan så nyligen blifvit pröfvad af K. M. alt några förändrade omständigheter icke hunnit att inträffa. Utsk:s hela åtgärd har således inskränkt sig till skärskådande af de utaf konungamakten redan pröfvade skäl, hvilka Landshm anfört för och öfrige auktoriteter emot bifall till stapelfrihetens beviljande, och jag hemställer då, om det är lämpligt, att ånyo göra ärendet anhängig! hos Konungen med begäran, alt Han ville ogilla de skäl, Han förut begagagnat, och godkänna dem, Han förut ogillat. Dessutom lärer det ingalunda kunna bestridas, att om stapelfrihet beviljas Sölfvitsborg, beredes derigenom ökadt tillfälle lill lurendrejeri inom orten. Hela Blekingska kusten bebos hufvudsakligast af lurendrejare: jag säger det rent ut, och är det under sådana förhållanden välbetänkt, att öpna ännu vidsträcktare tillfälle för dessa lagbrytare att fortsätta deras handtering. För ifrågavar. stapelfrihet har man såsom ytterligare skäl åberopat den omständigheten, att hamnen vid Christianstad skulle vara sämre än den vid Sölfvitsborg: det må väl vara möjligt, men på sätt Hr Rosenblad uplvst, hafva R.
Vid pojken fick se det vackra djuret, tänkte han för sig sjelf: »godt, den som hade den hunden med till sällskap här i ödemarken, då vore det ingen nöd!» När gubben märkte sådant, tog han till orda: »fördenskull har jag kommit hit, att jag vill byta min hund emot en af dina galtar.» Pojken besinnade sig icke länge, utan gick in på handeln; han fick så den stora hunden, och gaf sin galt i stället. Derefter gick gråskägget sina färde. Men vid afskedet sade han: »väl tänker jag att du blir nöjd med vår köpslagan, för det är inte med denna hunden som med andra hundar. Han heter Slit, och hvad helst du ber honom slita, det rifver han i stycken, vore det ock det grymmaste troll.» Så samtaladt skiljdes de åt. Men pojken var glad i hugen, och tyckte att han gjort ett godt byte, ehuru han väl visste att hans gamla mor icke skulle bli nöjd med handeln. När det nu led mot qvällen, och pojken kom hem, blef gumman icke mindre vred än dagen förut. Denna gången dristade hon likväl icke slå sin son, ty hon räddes för hans stora hundar. Men, som det plägar hända, att när qvinnor länge hafva bannats gifva de sig omsider till tåls, så, gick det äfven nu. Pojken och hans moder blefvo således åter förlikta, men gumman tänkte vid sig sjelf, att hon lidit en skada, som sent kunde botas. Tredje dagen gick pojken åter till skogs, med sin galt och sina begge hundar. Som han nu var glad till sinnes, satte han sig uppå en stubbe och spelade på pipan, efter som hans sed var; men hundarne dansade så konstigt, att det var rätt lustigt att se derpå. Vid pojken satt i allsköns ro och gamman, kom det gamla gråskägget åter gåendes utur skogen. Denna gången hade han med sig en tredje hund, som var lika stor med de andra. När så pojken fick se det vackra djuret, kunde han inte låta bli att tänka: »godt, den som hade den hunden till sällskap här i ödemarken, då vore det ingen nöd!» Straxt tog gubben till orda: