Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Direktionen hade dock, efter det berörda sammanskott sedermera blifvit enligt deras bestämmelse använda, funnit sig nödsakad under återstående delen af året åter öka skulden till ungefärligen det belopp, hvartill densamma förut uppgått, eller 15,000 R:dr, hvilken summa likväl icke utgjorde fullt hälften af den kostnad, sorn å nybyggnaden blifvit använd. Skillnaden emellan berörde summa och det anslag, hvaraf direktionen, enligt sin underdåniga anmälan, vöre i behof, erfordrades dels till uppköp af ännu felande inventarier till 2 sjuksalar med plats till 26 sängar, jemte 4 mindre rum i nya flygelbyggnaden, dels till möblering och inredning af vissa delar utaf gamla lasaretts-huset, som, till följe af derstädes förut befintliga inventariers förflyttning till nya flygelbyggnaden, saknade sådane och numera vore afsedt till emottagande af sjuke, hvilka borde vårdas i afskiljda rum, samt till operationsrum och förvaringsställe för inrättningens samlingar af hvarjehanda slag jemte andra ändamål, sedan behöflig utvidgning af barnbördslokalen hunnit försiggå, hvarförutan de inventarier, som blifvit från gamla lasaretts-huset till sjukrummen i nya flygelbyggnaden förflyttade, vöre i behof af betydliga reparationer och borde till en del äfven af andra ersättas; och ansåg sig direktionen, för verkställande af alla dessa förbättringar, icke kunna beräkna en mindre utgiftssumma än 10,000 R:dr, i betraktande deraf, att, till följd af de ovanligt stegrade spanmålsprisen, hvarjehanda utgifter i någon mån ökades. Derjemte och med anledning deraf, att Rikets sednast församlade
Rammar-Rätten, synas lätteligen en enda, men af dem alla sammansatt hufwudstyrclse öfwer hela den inre hushällnin, gen uti Riket kunna tilffapas. Et dylikt Werk med namn af Collegium för de inrikes civil ärenderne borde, enligt min tanka, hafwa en President med samma löne wilker som et Stats-Räd, en vice President, med lön Mom ct Justitiä - Räd, och til Bisittare Lwä Kammar-Rader, twä Commerce - Räder, twä Den 3i I"Ut. 605 twä eller tre Stats Commitzarier samt cilla Kammererare eller Chefer för hwart och ett under detta Collegio hörande Contoir eller Departement. Sannolikt ffulle ärenderne, behandlade och afgjorde i en fädan Conseil, winna en stämpel af enhet uti prineipe och ett sammanhang, som ffulle winna de lyckligaste följder för det allmänna. / Rammeralgöromalen borde säkerligen blifwa lika wäl förwaltadesom nu, och inga understes synas runna upstä deraf at Kammcrerarne för Contoiren blefwo Bisittare, häldst o>n det tillika stadgades at den Kammererare, ifrän hwars Contoir mälet inkom, endast fick wara Referent, nien borde afträda under ventilationen och beslutets fattande. Stats-Lontoiret, hwars göromäl, sedan en Stats Secreterare i Financearender är tilsatt, egentligen inffränkas til ett Cafieförwaltnings - Departement, ffall wäl kunna förwaltas likaså wäl under denna benämning, dä det sammanflogö, som om det förblef ett särskildt Cottegium. Och Rong!. Ranrmar-Lätten kan vwedersägeligen, utan all olägenhet, och likasä wäl, som före är all deles införlifwas med Kongl. Kammar - Collegium, häldst om allmänhetens önskan wännes, at rubrikerne ä contributioner förenklas, dä afwen controllen blir sä mycket lättare Det werk, som minst synes tala ett sammanfläende är wäl Rong!.
15 till lindring i roteringsbördan medgifna rättigheter och förmoner böra med den största sorgfällighet hållas i helgd, Rikets Ständer i underdånighet anhållit, att, derest, i följd af Kronoparkerne Halleoch Hunnebergs nya reglering, en del rotehållare i Skaraborgs Län skulle, på sätt det blifvit uppgifvet, vara betagne den af dem tillförne åtnjutna rättighet att å desse Kronoparker erhålla utsyning af virke för sine knecktestugors uppbyggande, en sådan rättighet måtte varda dem till fortfarande begagnande i Nåder tillerkänd, i likhet med hvad, i afseende å ålskillige militiae-boställens utsjningsrätt å samma parker, redan skulle vara medgifvet. Hvad nu först serskildt beträffar den för rotehållarne inom Skånings härad påyrkade rättighet att å parkerne Råda åsar, Ledsjömo, Stenåsen, Varaskogen samt Kinneskogen erhålla utsyning för knecktestugors uppbyggande; så, enär Rikets Ständer, på sätt ofvan är närandt, redan sökt bereda desse rotehållare tillfälle till en sådan utsyning å parkerne Halleoch Hunneberg, anse Utskotten sig icke böra tillstyrka någon vidsträcktare rättighet för dem, att äfven å de af motionären omnämnde parker för ändamålet undfå utsyning. Hvad deremot angår motionen, såvidt den åsyftar rättighet för rotehållarne inom Kinne Q.ch J^innefjerdings parader atf, å de i motionen uppräknade parker erhålla utsyning för ifrågavarande ändamål; så få Utskotten anföra, att nämnde rotehåilares rättighet i detta hänseende grundar sig på enahanda skäl, som uti Rikets Ständers ofvanberörde skrifvelse finnas upptagne; och är det af sådan anledning, sorn Utskotten tillstyrka, att Rikets Höglofl. Ständer hos Kongl.
IDUN 260 1 8 9 5 beståndsdelar förena sig med luftens syre, ljuset blir småningom allt kortare o c h slutligen har det brunnit ner. Ljuset finnes ej mer, af detsamma bar bildats kolsyra och vattenånga. att ifrågavarande ämnen måste tillhöra någon af följande tro hufvudgrupper, nämligen: 1) ägghmteämnen och d e m nära stående kroppar, 2) fett, 3) stärkelse och socker. P å samma sätt i vår kropp. G e n o m den i h o n o m oafbrutet försiggående förbränningen, förstöras o c h förbrukas de hos honom befintliga brännbara ämnena. O c h dock brinner han ej ner som ett ljus. Till sin kemiska beskaffenhet ma alla dessa ämnen däruti, att grundämnena kol, väte o c h syre. ingå i ägghvitans sammansättning ämnena kväfve o c h svafvel samt ven fosfor. H varför? Emedan kroppen alltjämt upptager nytt brännmaterial för att ersätta det förbrukade. Detta sker genom födan. Får kroppen ingen föda, så dröjer det icke länge, innan han dör hungersdöden. D a g efter dag blir han allt lättare och på samma gång allt svagare. D e n förbränning, som i honom försiggår, blir allt mindre omfångsrik o c h allt mera otillräcklig att underhålla den för lifvets bestånd nödvändiga kroppsvärmen o c h rörelserna hos hjärtat o c h de muskler, som ombesörja andningen. Slutligen dukar kroppen under i ett tillstånd af ytterlig utmattning o c h kraftlöshet. Födans uppgift är sålunda i främsta rummet att tillföra kroppen det bräimmateriel, som han behöfver för underhållet af den hos honom oafbrutet försiggående förbränningen. D ä r - för måste födan framförallt innehålla brännbara ämnen af det slag att de lämpa sig härtill. Dessa ämnen kallas organiska näringsämnen; dc utgöra också det material, hvaraf kroppen vid sin tillväxt bildar sin lefvande substans. Därjämte måste i födan ingå vatten o c h vissa miueraliska beståndsdelar, nämligen koksalt, fosforsyrade saltcr, kalkoch järnsalter, o. s. v. Det är visserligen sannt, att nyssnämnda ämnen icke äro brännbara o c h således icke spela någon roll vid förbränningen i kroppen.
Fastän de på underdånigst bifogade tabell upptagne belopp af utsäden och skörd icke kunna ega full trovärdighet, i anseende till omöjligheten att med tilräcklig säkerhet utröna dessa förhållanden uti vidsträckta trakter, der ägarne sjelfve, dels ej häröfver göra anteckningar, dels ej vilja meddela hvad de derom veta, och jemväl i anseende till de olika årsväxterne, som göra en tids riktiga beräkningar oriktiga för en annan tid, och således alla dessa uppgifter mäste betraktas såsom blott sig sanningen närmande öfverslagsberäkningar; så torde dock kunna antagas, att de, som nu äro afgifne, stå lill verkligheten uti ett någorlunda lika förhållande med dem, hvilka afgåfvos för 5 år sedan, helst samme personer afgifvit båda och med god kännedom af tillståndet uti deras tjenstgöringsorter. Under denna förutsättning linner man, att utsädet, sedan sednaste afgifne underdåniga Berättelse, ökats med omkring 3,5oo tunnor säd och 10,000 tunnor potatis, samt alt skörden anses ökad med 17,000 tunnor spannemål och 68,000 tunnor potatis. Nu skulle derigenom utsädet per hemman öfverhufvud böra anses uppgå till nära 18 tunnor spannemål och något öfver 8 tunnor potatis. Skörden skulle efter dessa uppgifter lemna tunna spannemål och något utöfver 1 £ tunna potatis för hvarje inom Länet lefvande äldre eller yngre person. När bafra och blandsäd, som mera sällan begagnas till bröd, afräknas, så återstår för hvarje person omkring 41 kappar hvete, samt 1 tunna råg och korn, Under de sednaste Irenne årens högst medelmåttiga skördar torde 23 verkliga afkastningen ej stigit högre; men i goda år, då ansenliga sädesqvantiteter aflåtas åt andra Län, är den säkerligen ej obetydligt högre.
Att det är både Riksens Ständers rätt att föreskrifva de vilkor, med hvilka utredningen skall ske , och att afdraget hvarken är öfverdrifvet eller obilligt, tror jag vara solklart ; men då denna Disconternes utredning handteras såsom ett Concoursmål, bör äfvenden, till den 1. October 1817, då bétalningarne upphörde, upplupna Räntan Sedel-Innehafvarne till godo beräknas , helst dem, sorn hafva yngre eller äldre Sedlar, annars ej sker lika rätt, hvilket skulle vara likaså obilligt, sorn olagligt. \ Följderna af den föreslagna Liqviden skulle blifva, att den nu stillaliggande PenningeSumman , hvars hvila varit högst skadlig, återkomme i rörelsen, för att, genom de utestående DiscontLånen, småningom och med mindre känning lör den allmänna PenningeTransactionen åter ingå och försvinna, att all agiotering och vingleri med de annars utgifvande Annuiteter eller Statsobligationer förekommes , samt lidande för den Enskilte så långt möjligt vöre undanröjdes. Det återstår nu att genom Calcul visa, det den föreslagna Operationen icke medför någon förlust för Banquen , åtminstone ej så 58 Den 17 Martti, f. m, betydlig, att den på något sätt rubbar dess af mig kända soliditet. Jag skall bjuda till att uppgöra dtnna Calcul , så godt som jag förstår, och efter det begrepp jag fattat om de Calculer, hvilka åtfölja Utskottens Betänkande. Debet. Malmö och Götha Canal - Disconters utelöpande Assignationer göra sammanlag de 7 37j687-' 46: 2. Dessa Verks TreProcents Skulder 3»924j468: 4: 4- Creditive Skulder till Ban quen ♦ i>799?99s: 31* 11. Credit. Disconternes utestående Fordringar med löpan de Räntor till den 1. När nu afdrages Debet Summa 6,462,148: 34: 5.
Skåne till hvad det varit, hvilar ej blott på öfvertygelsen, att Konung och Ständer nu utse utvägar, att till någon del afhjelpa de gemensamma svårigheter, som utgöra alla Landskapens klagan; utan äfven så mycket på ett fritt förhållande i tillverkningsoch utförsel-systéme, samt i anstalter om en icke döende eller våldsamt tillstoppad penningerörelse i ett Land, naturligen lidande genom sjelfva afståndet från Hufvudsta den, Penningens egentliga Emanations-punkt. Att Extra Roterings-skyldigheten, örn den ej som man hoppas, hos oss som i an. dra Landskap, kan alldeles få upphöra tills . krig inträffar, må göras så dräglig som möjligt, och ej med stränghet ötverföras till en anstalt af förkrossning, som för Sta. tens väl alldeles icke fordras, är en allmän och vigtig önskning. Men Skånes förhållande har, efter de krig som afhändt oss Finland och förvärfvadt Norrige, blifvit så alldeles särskildt, så helt förändradt och olikt de andra La.ndskapens, att det ur denna synpunkt betraktadt, torde med rätta anses såsom ovilkorligen fordrande en ny^ omtanka af Regerinr gen, för att till allmän båtnad reglera detta Lands handels-rättigheter, om ej dess hushållning skall ytterligare förfalla, och den verkan uppkomma, som känd till sin möjlighet och oberäknelig till sin följd, ej kan 49^ Den 16 Maj. med nog omtanka förekommas. Sveriges Vestra Provincer voro förr Gränse-orter. Deras läge intill det förenade Norriges lån-' ga sträckning, öppnar dem tillfället att skörda nya fördelar i handel och varubyte med detta Rike, som mer och mer skall, i följd af sakens natur, ingå i principerna af en inhemsk rörelse. Upplands och Södermanlands kuster hafva blifvit gränse-orter; men de äga inga producter att till våra fordna Landsmän afsätta.
Men dä ät hans nit och wälme» nande afsigter gifwes uppenbarligen sädane bestyll» ningar, som äsyfta icke mindre an wald och straffbar egennytta i hans företag; dä ar tystnaden ä hans sida et brott, dä fordrar hans medborgerliga ära er förswar. Efter en af Stats-Utskottet pä det sorgfalligaste anwänd möda, at wärdig! kunna swara emot et af Riksens Högloft. Stander Utskottet lemnadt dyrbart förtroende, är det för Stats-Utstottet högst smärtande, och Utskottet tror, at det äfwen för Riksens Högloft. Ständer lärer blifwa lika vwän» rädt, at Stars-Utstortet emot sin wilja blifwit blottstäldt för ogrundade mihtankar och de mäst oför» rjente tilwitelfer för dest göromäl. At nu ytterligare inför Riksens Högloft. Ständer söka Ådagalägga gran lagen helen, widdén och mängden af Srats-Utstottetö äligganden under det» ra Riksmöte, anser Utskottet wara destomera öf» werflödigt, som Riksens Högloft. Ständer derom redan haft tilfälle inhämta tilräckelig kännedom, och Stats-Utskottet dehutom haft den tilfredsstäl» lelsen, at sädant af Riksens Högloft. Ständers Ledamöter nästan utan undantag blifwit allmänt er» kändt. Under alla Stats-Utskottets göromäl har Ut» -kottet aldrig lemnal utur ögnasigte Statens allmänna - Den Zi Mars. e. m. 1587 na fördel. Der anmärkningar funnits äga ruin hafwa de icke blifwit umraktlätne. Jnga enffildta afsigker, inga särffilda förbindelser hafwa nägonsin ledr Utffoltets öfwerläggningar och besiur; och om, i afseende pä sätter, som säkrast ledde til der gemensamma maler:
Ven 27 Maji /. m. ledamöter uti Hemliga Utskottet samt att i RiksdagsEeslutet intaga Riksens Stånders beslut i anledning af Kongl, Majts Nådiga Skrifvelse, angående Hans Kongl, Höghet KronPrinsena Joseph Frans Oscars utnämnande att i vissa fall föra ordet i Regeringen, 8:0 Beroende vid hvad de öfrige RiksStånden beslutitj, i anledning af StatsUtskottets Retånkanden om Dag-trnctamente för Magistratspersoner och Handtverkare vid publike Syner, angående understöd för Carlscrona Fattigvårdsinrättning j om sökt anslag till aflöning för en Kyrkoherde i Strömstad; angående utförande på allmän bekostnad af en Bro öfver Färjesundet vid Sigtuna, och i frågan om aflöning för Uppbördsskrifvare eller lön-tillökning för Länsmännen i de Norra Orternej och 9:0 Läggande till Ilandlingarne af RondeStåndets Protocolls-Utdrag rörande väckt fråga om en TacksågelseAdress till Hans Maj;t Konungen, ConstitutionsUtskottets Memorial, med underrättelse det Utskottets pluralitet funnit det ifrå— gakomne särskildta Utskottet icke vara af nöden, StatsUtskottets Utlåtanden , i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskoltets Retånkanden om provisoriska Låns-styr elsen på Oland; angående dispositionen af Weudlholms Hof stall - Z)en 27 Maji f. m. Ång» och om TalmänsTafflarne. Samma Utskotta Utlåtande om sårskilt anvisning å den Summa Rik. sens Stånder komma att anslå till kostnadernea godtgörande i och för Hans Kongl. Höghet Kronprinsens förestående förmälning och verkställde Utrikes resa. BancoUtskottets Memorial, angående Revision af B incoi.)iscontYerket under nu påstående Riksdag.
Slutligen har äfven, i anledning af de ofta öfverklagade olägenheterna af Olandsåns och dermed sammanhängande vattendrags öfversvämningar, hvaraf omkring 8,000 tunnland jord anses svårt lida och hindras från odling, frågan om fördjupning och utvidgning af nämnde å och dess tillflöden under år 1860 ånyo blifvit upptagen. Under kronobetjeningens tillsyn har rensning af åar och mindre vattendrag årligen ägt rum i åtskilliga delar af länet, ehuru någon egentlig vinst genom sådana arbetens utförande icke kan sägas uppkomma, enär rensningarne icke äga allmogens förtroende och, till följd deraf, mer och mindre noggrannt och ändamålsenligt verkställas. 2. Innevånare. Tab. ko 1. Vid 1855 års slut var länets hela folkmängd, enligt mantalslängderna, 89,275 personer. Vid slutet af år 1860 uppgick folkmängden, enligt samma längder (Tab. N:o 1), till 91,007 personer, deraf voro frie från mantalspenningar och skyddsafgift: mankön 20,948, qvinkön 22,192, eller tillsammans 43,140; men, enligt husförhörslängderne, deremot till 92,536 personer, deraf voro mankön 43,840 och qvinkön 48,696. Vid jemförelse af nästföregående berättelse, deruti redogörelse var lemnad för folkökningen sedan år 1810, visar det sig, att folknummern varit i en jemn, om än icke betydlig tillväxt. Inoch utflyttningar, årsväxt eller farsoter kunna icke anses i någon väsendtligare mån hafva utöfvat inflytande på de vexlingar i folkmängdens tilleller aftagande, som kunna anmärkas, ty till utflyttningar äga innevånarne i allmänhet föga böjelse, och inflyttning förekommer ganska sällan och står då i jemförligt förhållande till utflyttningen. Uti Upsala stad torde dock folkmängdens tillväxt till en del böra tillskrifvas den inflyttning, som företages af personer, hvilka för sina barns undervisning vid akademien och öfrige läroanstalter, åtminstone under tiden o derför, bo i staden.
Maj 1836, i förbigående omnämnde 2:dra hufvudtitelns knappa tillgångar, sådant ej innebar något förnekande af den förut varande bristen, utan endast anfördes såsom ett skäl för mitt tillstyrkande, att arfvodel å tjenstförrättande Sekreteraren i Statskontoret, som detta Embetsverk hade föreslagit till 800 R:dr, måtte nedsättas till 400 R:dr. För mig personligen är det dessutom en tillfredsställelse att hafva varit ett tillfälligt medel till förökande af2:dra hufvudtitelns tillgångar och följaktligen till bristens förminskning, enär under den tid af 5 år, ifrån hösten 1833, till hösten 1838, som jag utan lönens åtnjutande förvaltade Presidentsembetet i Kongl. KommersKoliegium , en besparing af omkring 16,000 R:dr uppkommit, motsvarande största delen af de anmärkta nya anvisningar å titelns besparingar, hvari jag sedan sista Riksdag såsom Rådgifvare deltagit. Förklaringen vid 2:dra och 3:dje punkterna åberopas i hvad hvar och en rörer, af nndertecknade: Rosenblad. Stjerneld. Löwenhjelm. jkerhj elin. Poppius. Lagerbjelke. von Schulzenheim. Härd. Gyllenhaal. Ihre. Skogman. Munthe. 124 4:de punkten, angående arfvode för tillförordnad President i Kongl. KrigsKollegium. Föremål för Hr JustitieOmbudsmannens åtal i denna punkt äro de rådgifvande åtgärder af den / September i83y och den 26 Oktober i838, enligt hvilka åt Generalspersoner, som utsågos att tills vidare förvalta Presidentsembetet i KrigsKollegium, arfvoden anslogos att utgå af 3:dje liufvudtitelns besparingar, i förra fallet med 333 R:dr 16 sk. i månaden, i det sednare med 2000 R:dr om året.
Och att detta sätt derjemte innebär en motsägelse, är påtagligt; ty i samma mån som den tidrymd vinner i utsträckning, under hvilken byggnadsarbetet måste fortsättas, i samma mån tilltager äfventyret, att under tiden freden kunde blifva störd, och det nedlagda öfärdiga arbetet sålunda förfela ändamålet. Emellertid skulle 30 till 50 år, och» derutöfver, komma att förflyta, innan våra redan påbörjade Fästningsbyggnader blifva, åtminstone till det nödvändigaste, fullbordade, så framt anslaget för desamma fortfarande inskränkes till det belopp, som i Statsregleringarne hittills kommit dessa anläggningar till godo. Det vore då önskansvärdt att innevande Riksdag kunde medföra en helsosam förändring i detta system, hvars fortsättning allraminst är lämplig i en tid, som företer så föga stadga i förhållanderna Staterna emellan, som den närvande, och som äfven för vårt land varit betydelsefull, genom de förbindelser det iklädt sig, hvilka, i samma mån som de äro ärofulla, tillika för oss medföra en erinran, att vara betänkte på deras möjliga följder. Att vid ett lands försvar, befästningar utöfva ett stort och afgörande inflytande, som på intet annat sätt kan ersättas, torde icke en gång af den i krigskonsten oinvigde betviflas, allraminst om han med sin upmärksamhet följt de sednaste årens krigshändelser vid Donau samt Svarta Hafvets och Östersjöns kuster, hvilkas utgång, å båda sidor, väsendtligen varit beroende af det fasta försvarets uthållighet och förmåga att upehålla och förhindra en fiendes fram - 314 Den 22 November. trängande. Icke heller behöfves det en stor skarpsinnighet för att inse, att det land icke gjort allt hvad det bort till bevarande af sin frid och värnande af sitt oberoende, såväl under rådslagen med främmande makter, som sedan svärdet blifvit blottadt, hvars hufvudstad, i sin lulla blomstring, med allt hvad den innehåller dyrbart för Folket, och oumbärligt för försvaret till lands och vatten, kan, i händelse af ett hastigt utbrytande krig, äfventyra en öfverrumpling, eller blifva ett utsedt mål för det första hugg, som temligen strafflöst skulle kunna riktas mot landets hjerta.
BRO rc-cknens betTidelse oltrahzzu*\ /SJ VSWARN Z a n ds 7; apar Hur arts, tfocfan&orTi/jSz/väyar m m m m h h 1—1 Z a/tn/ra/is /fctrai/syrutts Jen 11 nz/s/mifz Gräns tor Stockholm/^ Ztpsahz/- SuJa Jtartrur/U7t ^ Gräns tor Mock/to/m - Onmn</s6ra_ Seda/ wret Ors7cnetsf>roUpsala ffannai/em är/filtet Fromma \ W. N I 'Hit Skala Kongl. Maj:ls Nåd. Ank. till Eip.-Utsk. den 28 Nov. 1882, kl. 2 e. m. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Stander, angående gjorda underdåniga framställningar om statsbidrag för anläggning af särskilda bibanor till Statens jernvägar; Gifven Stockholms Slott den 25 November 1862. Till Kongl. Majit hafva inkommit följande särskilda framställningar om understöd af allmänna medel för utförande af nedan omlörmälda jernvägsanläggningar: l:o. Sedan innevänarne i städerna Uddevalla och Wenersborg, vid i Augusti månad detta är hällne sammanträden inför dervarande Magistrater, fattat beslut om bildande af ett gemensamt aktiebolag för anläggning af jernväg mellan Uddevalla och Wenersborg samt derifrån öfver Håkantorp till Herrljunga station vid vestra stambanan, samt ät särskildt utsedde Kommitterade uppdragit att göra ansökning om understöd af allmänna medel för utförande af delta företag, dertill hvardera staden ätagit sig att bidraga med Tre hundra Tusen Riksdaler, hafva bemälde Kommitterade för fullgörande af della uppdrag, uti en af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Elfsborgs Ian till Kongl. Majit insänd skrift, anhållit om framställning till Rikets Ständer rörande bidrag för ifrågavarande jemvägsanläggning; i hvilket afseende bifogats tvä särskilda af Majoren C.
Föredrogs och uplästesanyo Herr tZriponvslöts, ^acob Lric, i plenum den i December pä bordet lögde diktamen, rörande en Deputation till Hans Kongl. Majtt, i afseende pä Dest nådiga yttrande Uti Nalio, nal armerings frägan m. in. Friherre IVlsrinsrbsim, I-ars /c u§usl. Under ashörande af det nu upläste diktamen lärer Höglofl. Ridderstapet och Adeln hafwa inhämtat, att det innehåller flere wigtiga ämnen, och i ansecnde till sammansättningen egna och sällan förekommande pathetista uttryck. Jag hemsiällcr derföre att det mätte Den 4 December. 251 pä Högloft. Ridderstapet och Adelns bekostnad till trycket befordras. — Herr 6rix>snv3lör, ^acob kris. Jag ' har blott gansta sä ord att anföra. Jag har inför Högloft. Ridderstapet och Aoel, gjort cn motion ensam, rörande en tacksägelse till Kongl. Mij:r i afseende pä Desi senaste nädiga yttrande om National armeringen: denna motion bör ej kunna söttydas. Liknål hor jag trott mig finna, att häröfwer någon oro och Eiljaatiga meningar upstä, och förklarar derföre, att jag häldre afstar ifrån fullföljandet af denna miir motion. För öfrigt lämnar jag gerna hwar och en fritt art deröfwer yttra sig. Friherre Mrsäe, Kabisn, upläste till Protocollel följande: En ward Ledamot Herr Öferste Lieutnanten 6ri^envalcir, har i sitt Memoria! as den ZO Notvem» ber stämplat Conscriptionsfrägan pä ett sätt, som wäckt hela min förundran. Jag hade trott, att en warm tänsta för Fäderneslandet, ägde samma rätt att ifra mot faran as Utländskt förtryck, som mot allahanda tankespökcn af inhemsta ingrep.