Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då VitterhetsHistoriasoch Anliqvitets-Academien, uti dess af Kongl. Maj:t infordrade underdåniga utlåtande, vitsordat värdet af det Historiska verk, som af Secreteraren Strinnholm utgifves, hvilket jemväl i öfrigt blifvit erkändt, anser Utskottet sig böra föreslå R kets Ständer, att, med bifall till hvad Kongl. M.ij:t i Nåder föreslagit, iooo R:dr må å Allmänna Indragniiigs-Staten, intill nästa Riksdag, för Secreteraren Strinnholm uppföras, emot förbindelse för honom att årligen inför ofvanbemälde Academi redogöra för fortgången af sitt ifrågavarande historiska arbete. 5:o Det Professoren Schlyter, för utgifvandet af Sveriges gamla Lagar, dels såsom arvode, dels såsom ersättning för biträde och kostnader, förut beviljade anslag af 1,200 R:dr årligen, har jemväl uti Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner blifvit till uppförande å Indragnings-Stat föreslaget. Redan vid 1828—i83o årens Riksdag framställde Kongl. Majit Pro fiosition derom, att ett arvode till Professoren Schlyter och numera afidne Juris Doctor Collin af 1000 R:dr B:co till dem hvardera, hvilka summor förut blifvit af Extra Utgiftsmedlen anordnade, måtte å nämnde ktat upptagas, men Rikets Ständer afsfogo denna framställning, med tillägg, att, i händelse Kongl. Maj:t i Nåder fann, att kostnaderne motsvarade det afsetlda ändamålet och således borde fortfara, denna utgift af Extra Utgiftsmedel, under 8:de Hufvud-Titeln, än vidare kunde bestridas. Då likväl nu mera värdet af de vetenskapliga forskningar uti Sveriges äldre Lagväsende, hvaråt Professoren Schlyter, äfven efter Doctor Collins frånfälle, oafbrutet egnat sin lid, ej lärer kunna ifrågasättas.
Strindberg, hindras af en vän, som träder emellan, i sina sjelfmordsplaner. Str. sops » dödfull » af denne kamrat, bars öfver ett plank och kastades i ca snödrifva. En liknande scen i » Inackorderingarna » .tvifvel, clenne gifvit honom. Slutklämmen är en önskan att kämpa sig fram genom detta tvifvel; hvart eller till hvad, det vet han icke ännu, ty han står sjelf midt i kampen. En obetydlig bagatell låter honom bryta med fadern. Sommaren tillbringar han på en ö ute i skärgården, härdar kropp och själ, moraliserar och är » etisk ». På hösten till universitetet; har det svårt, fryser och svälter; omarbetar en teaterpjes, som han bränt upp, kallad » Blotsven », och gör den till » Den Fredlöse ». Här har han inkarnerat sig i flere af sina figurer. I jarlen, som kämpar mot tiden; i dottern, som bryter med fadern; i modern, som revolterar, men försvagas af sin sympati. Hvem igenkänner icke här, i Gunlöds ord till jarlen, de känslor, som besjälat honom efter brytningen med fadern. » Kärleken, » säger hon, » har jag aldrig känt. Vet, du har lärt mig att hata, ty när gaf du mig kärlek? Du lärde mig frukta den store Thorfinn Jarl, men du lärde mig aldrig älska min far. Du stötte bort mig hvar gång jag ville komma till dig, du förgiftade min själ. » Derefter kommer han in i en sentimentalare sinnesstämning; han törstar efter försoning, efter frid, efter ömhet. » O fader, fader! » ropar hon, » Jag ville kyssa molnen från din panna och komma dig att glömma sorgerna. » Och med tanken på sin häftighet vid det uppträde, som nyss timat, ber han genom Gun-löd: » O, glöm hvad^jag har sagt, öppna din famn nu! » Eller hör man icke förf.
Jemte det Rikets Ständer funnit bestämmelsen i §:ns första moment: “eller kommer fartyget efter denna resas fullbordande“, böra förändras så att dermed tydligen uttryckes, hvad ock otvifvelaktigt är meningen: “efter fullbordande af den i kontraktet aftalade resa“, har äfven i afseende å andra momentet föreskrift ansetts böra meddelas, angående hyras utgörande i den händelse, att hyran blifvit bestämd för viss resa, som likväl på sätt i ofvanberörda första fall nåmndt är, blifvit ändrad och sålunda ej kommit till stånd; Och som uti hvilkendera af de omförmälda tallen som helst, hyresaftalet egentligen är att anse såsom å rederiets eller befälhafvarens sida brutet, fastän besättningen, det oaktadt, skall hafva skyldighet att under föreskrifven tid å fartyget tjenstgöra, har det synts Rikets Ständer vara med billighet förenligt att, i dessa fall, hyran, antingen den är bestämd för tid eller resa, bör beräknas efter månad enligt den i förhvringsorten gångbara högsta mänadshyra till de hamnar, fartyget under bela resan anlöper, vid ändrad resa för hela den tid den förhyrde tjenstgör å fartyget och, der den i kontraktet bestämda resa blifvit fullbordad, för tiden derefter intill dess afmönstring sker; i öfverensstämmelse hvarmed jemväl §:ns 2:dra mom. undergått erforderlig redaktionsförändring. § 56. För att vinna nödig öfverensstämmelse emellan § 56, angåeende betalning af hyra i den händelse att resa blifvit af vissa uppräknade orsaker inställd, och § 71, som handlar om besättningens rättighet att blifva afmönstrad 14 dagar efter fartygets ankomst till Svensk hamn enligt § 55 och att utbekomma innestående hyra, hafva Rikets Ständer ansett bestämmelsen om tjenstens upphörande genom afmönstring äfven höra i § 56 införas; hvarjemte och då den i samma § omförmälda “ersättning“ egentligen icke är något annat än sjelfva hyran, redaktionen af §:s andra moment blifvit i enlighet härmed ändrad. § 58.
Det är utan tvifvel att delta åstadkom en reaktion, och den var så stark, att då det alltid finns personer, som hafva direkt intresse för sådana anslag som Den 15 April. 2tiS det nu ifrågavide, så lyckades man för 2:ne Riksdagar sedan förmå R. St:r att bevilja anslag till byggnader och anstalter vid Universitetet i Upsala, hvilka man likväl nu finner hafva blifvit tilltagna i större skala än det hade varit behöfligt, ja, som till och med hade kunnat umbäras; men som nu kunna utgöra ett ökadt hinder för Universitetets förflyttande till hufvudsladen. Jag tror, att man bör taga en varning häraf och betrakta, huruvida det är absolut nödvändigt, att nu genast anslå de stora summor, som blifvit satta i fråga till det här afsedda ändamålet, eller om det icke kan vara troligt att landtbruket Ihy förutan, kommer att hålla sig uppe och gå framåt intill nästa Riksdag lika väl som hittills, Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: Jag är säker på att några hinder icke möta befrämjandet af kunskapsmåltets vidgande i hvilka grenar som helst, och isynnerhet i afseende på landtbruket. Ulen det är sjelfva sättet att upnå det önskade målet, som hufvudsakligen bör uptaga R. o. Ad:ns upmärksamhet. Hvad som i den K. Proposm först och främst synes mig mindre ändamålsenligt, ar, alt man skall upoffra en så stor summa som 30,000 Rdr för att 1858 kunna komma i besittning af en egendom, till hvars tillträdande man 1862 har laglig rätt. För det andra får det väl icke kunna nekas, att Skåne med afseende på landtbruket står på den högsta kulturgrad inom hela Sverige, och omman vill anlägga ett Jordbrukslnslitut i södra Sverige, så behöfver man, som Hr Jlonlgommerio yttrade, icke derföre lägga det i Skåne. Vidare är den Svenska jorden ingenstädes så dyr som i Skåne, och derföre synes mig, att man på något annat ställe i södra Sverige för bättre pris och på för Staten förmånligare vilkor skulle kunna anlägga detta Institut, och derigenom nå det mål man önskar.
Underhåll af sex frilärlingar å 8 R:dr i månaden 576: Hyresmedel, ved, ljus, inventarier för frielevernas rum samt åtskilliga behof för undervisningen 600: eller inalles R:dr 2142: 52. Hvarjemte Kollegium hemställt att, i händelse det begärda anslaget beviljas, Kollegium måtte erhålla nådig tillåtelse, att till Eders Kongl. Maj:ts pröfning få framställa förslag till de föreskrifter, hvilka ej mindre i afseende å den nya undervisnings-anstalten, än ock i sammanhang dermed för barnmorske-undervisningens ordnande i allmänhet finnas erforderliga. I betraktande af hvad Sundhets-Kollegium sålunda anfört i afseende på behofvet af en ny läro-anstalt för barnmorske-undervisningen och det tillfälle, som nu erbjudit sig ätt med jemförelsevis ringa kostnad för det allmänna en sådan inrätta, torde Eders Kongl. 12 Kongl. 9Iaj:ts Nåd. Prop. om Statsverket tSS3. Mgj:t behaga till Rikets Stander göra framställning om beviljande, på sätt Sundhets-Kollegium föreslagit, af de dertill erforderliga medel, hvilka i afrundad summa torde kunna bestämmas till 2,ISO R:dr årligen. 14:o Om anslag till Orthopediska Institutet.
Hr Ehrenheim fäste sig endast vid det materiela behofvet, icke vid det andliga. Ligger dock ej beviset för det andliga behofvet för hufvudstaden af nya tillfällen till upplysning och bildning i den allmänna klagan man hör deröfver att sedligheten och upplysningen inom hufvudstadens lägre befolkning står på en ytterst låg ståndpunkt. Hr af Klint har yttrat, att, om ett universitet skulle i sedligt afseende inverka förädlande på den stads befolkning, der det är beläget, så borde Upsala och Lunds befolkning stå på högre ståndpunkt än Stockholms. Detta antagande torde vara rigtigt; de faktiska bevisen 30 Den 3 Januari. derför kan jag icke nu framdraga, men att döma efter de statistiska uppgifter, vi hafva ang:de Stockholm, måste jag erkänna, att denna stad står i sedligt och moraliskt afseende vida efter både Upsala oell Lund, och jag kan ur egen erfarenhet lemna ytterligare bevis härpå. Jag har förmodligen bättre än någon annan här varit i tillfälle att bedöma Stockholms lägre befolkning under de 25 år, jag varit i daglig beröring med de sjuka å Serafimer-Lazarettet, der omkring 2,000 personer utur de lägre och lägsta samhällsklasserna årligen vårdas, och dervid bäst lärt känna, på hvilken låg ståndpunkt denna befolkning befinner sig och huru väl den behöfver upplysning. Jag vill icke tala om de bättre lottade samhällsklasserna, men på deras bildningsgrad beror dock de lägres, ty finnes upplysning hos de högre och medelklassen, så meddelas den de lägre, och det är just detta som åsyftas med ett universitet i hufvudstaden, nemi. att höja de s. k. bättre samhällsklasserna, för att så sprida bildningens ljus till folket. Detta behof tror jag icke kunna jäfvas, och detta behof har jag fäst mig vid. En värd talare har ansett, att man icke borde fästa sig endast vid Stockholms behof i denna fråga, utan vid hela landets; men vi måste besinna, att Stockholm är brännpunkten, hvarifrån upplysning i många rigtningar utstrålar öfver hela landet, och såsom förhållandet är i Stockholm, sådant blifver ock, ehuru mer eller mindre likartad!, förhållandet uti landsorterna.
Föredrogs ånyo och bifölls LagUtskottets den 28 sisth Mars, under N:o 45» afgifna , samt den 1 sisth April e. m. på bordet lagda Betänkande öfver väckta Motioner om inrättande af Förmyndare-Kamrar. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades , på grund af dervid gjorda anmärkningar, Lag-Utskottets den 8 sistlidne April, under N:o 49 afgifna , samt den 21 i samma månad e. m. på bordet lagda Betänkande , t anledning af åtskilliga Motioner, om ändring af 17 Gap. Handels-Balken och aoCap. Ärft da-Balken, 20 Pro/. Utdrag den j Maji 1829. S, D. Vid förnyad föredragning af Stats* samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 18 sistl. April, under N:o 11, afgifna, samt den 21 i samma månad e. m. på bordet lagda Utlåtande, i anledning af Kongl. Majus till Rikets Ständer aflåtna Nådiga Skrifvelse om befrielse för Tynderö Socken i Vester-Norrlands Län att deltaga 1 Ordinarie Rotering, blef samma Utlåtande ? på grund af dervid gjorda anmärkningar? till Utskotten återremitteradt. Från Högvördige PresteStåndet, S. D. Föredrogs och lades till Handlingarne StatsUtskottets Utlåtande, N:o tog? i fråga om utbetalning af det utaf Rikets Ständer beviljade förskott af 100,000 R:d Banco till Götha Canal-byggnads fortsättning. S. D. Föredrogs ExpeditionsUfskottetl Memorial, N.o 63, hvaruti Utskottet anmäler sig hafva måst, allt ifrån den 10 sistlidne Januarii, till budskickningar emellan Utskotten och Tryckerierne begagna serskildt biträde af en yngre person, hvilken förbun» Prot. Utdrag dtn 7 Maji 1819. 91 dit sig att, emot hälften af ett Vaktmästaredagtractamente, eller 39 sk.
Ja, i sanning, värdigare och mera passande än de som smetat dit den tro, ty den är lika ytligt och lika löst påklistrad som de dygder, den symboliserar och hvilka den skall bevara för de frestelser, som de annars vore for depraverade att motstå eller de nakenheter vi äro för okyska för att kunna betrakta med annat än orena blickar, höra med annat än af liderlighet spetsade öron. Hur har man inte, för att återvända till Shakspeare, i denna falska och rent ut sagdt på inneboende osedlighet tydande anständighets namn, gått åt honom. Må vi ta den behandling han rönt som exempel, ty den är betecknande för hela systemet. Det har länge legat och grott i författaren till denna uppsats att i den riktningen fa säga våra välvisa teater-styrelser några vänliga ord, och nu ha Rossirepresentationerna bringat det beslutet till mognad. Att man skulle af pietet för skalden låta bli att stryka, livad han skrifvit, det är nu naturligtvis ej, med de åsigter om sedlighet Men inte en gång det hoppet gick i fullbordan. Hur har man t ex. inte burit sig åt med Kung Lear? Jo, sä här: Först och främst, bort med allt som bär spår af en icke af moralisering åtföljd eller i omskrifningar insvept aning om, att menniskoslägtet består af två kön, vidare, ^ bort med allt som låter &gt;rått&gt;^, äfven om det just är meningen att det skall vara rått. Och hur dumt tnau har gått till väga sedan! 8å säger till exempel Gloster i första akten till Kent, på tal om bastardens födelse, om hans mor att: » hon fick en son i sin vagga, innan hon fick en äkta man i sin säng. » Hur tror ni det låter i kungliga teaterns edition? Jo, på det här viset; » hon fick en son i sin vagga, innan hon fick en äkta man », och dermed punkt Bort med sängen, det är en oanständig möbel, en i hög grad oanständig möbel. Men i de elfva tusen jungfrurs namn, hvarför inte åtminstone ta bort vaggan med, i stället för att låta meningenbli enbent genoro att ta bort den ena ledens försinligande bestämning och inte den andras!
Departements-chefens betänkande innehåller, är med dessa anslags-medel afsedt att betäcka de förskott för nämnda arbeten, hvilka, utöfver de af Kongl. Maj:t under åren 1853 och 1854 härtill anvisade tillgångar, under de följande tre åren af Krigs-kollegium dels äro med tillsammans (56,263 R:dr 37 sk. 4 r:st. bestridde, dels med 35,736 R:dr 10 sk. 8 r:st. ytterligare behöfva utgifvas. Härvid får dock Utskottet lästa uppmärksamheten derå att, efter hvad genom redovisningen för Kreditiv-medlen numera blifvit upplyst, det i förenämnde betänkande omförmälda förskott för är 1855 å 26,463 R:dr 37 sk. 4 r:st. blifvit, jemlikt Kongl. Brefvet den 19 Oktober samma år, ersalt af det till Rikets försvar och andra högst vigtiga och angelägna ändamål vid sistlidne Riksdag beviljade Kreditiv, så att de af Krigs-koJlegium redan utbetalda förskottsmedel, hvilkas godtgörande kunna ifrågakomma, rätteligen utgöra 39,800 R:dr, allt banko. Då omförmälde befästnings-arbeten, hvilka, påbörjädé är 1853, sedermera fortsatts utan att uågra medel dertill blifvit äskade eller af Rikets Ständer beviljade, synas Utskottet vara utan ändamål och icke kunna blifva af något gagn för Riket, finner Utskottet icke skäl att tillstyrka beviljande af nu begärda anslagsmedel. i 3:o För Beklädnadsbehof till underhållande af bevärings-manskapels beklädnad, i följd af den för detta manskap föreslagna utsträckta exercis, en summa af 378,000 R:dr, beräknad, under antagande alt ett års exercis inställes, för tvenne år med 189,000 R:dr b vartdera året.
Stats-Secreteraren uppläste i underdånighet till justering det, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts Nådiga beslut den 28 sistiidne Augusti uppsatte förslag till Kongl. Majits Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständers StatsUtskott, i fråga om Lån af allmänna medel till segelfartens skyndsamma förbättrande å Götha Elf och en hamn-anläggning vid Götheborg. Kongl. Majit behagade, enligt Stats-Rådets tillstyrkande, i Nåder gilla detta förslag, sådant det finnes Protocollet bilagdt, och befallde, att Nådig Skrifvelse till Rikets Ständers Stats-Utskott skulle, i öfverensstämmmelse dermed, under denna dag expedieras. Ex Protocollo S. G. Schyberg. I STOCKHOLM, 1834. Tryckt hos P. A. Norstedt & Söner, Kongl. Boktryckare. Kongl. Maj:Is Nåd. Skrifvelse N:o 6a. I N:o 6a. Ankom 1 afskr. till Exp.-Utsk. d. i4 Oct. KONGL. MAJ: TS Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående rättighet för hemmansegare på Gottland, att få erlägga penningelösen för deras räntetjära. Gifven Stockholms Slott den 26 Juli i 1834. Sedan hos Rikets
Otillräckligheten af detta anslag för det dermed afsedda ändamålet inses lätteligen, då för det närvarande elfva officerare, tillhörande arméens hufvudvapen, artilleri, kavalleri och infanteri, befinna sig i utländsk krigstjenst, fem i Fransysk och sex i Nord-Amerikansk, och då endast några få ibland dem hafva kunnat nådigt hugnas med större eller mindre andelar af anslaget, hvarjemte dessutom underdåniga ansökningar om delaktighet deri äro ingifna af ett större antal officerare, som, i följd af bristande tillgångar, icke derförutan kunnat söka en sådan anställning, helst någon aflöning åt främmande officerare icke beviljas annorstädes än i den Amerikanska tjen sten, der dock de öfverdrifvet höga priserna lära göra allöningen otillräcklig, äfven om den med säkerhet skulle utfalla. Som således ganska få af de unga officerare, hvilka i aktiv krigstjenst redan söka eller önska att söka erfarenhet och bildning i det vapen de tillhöra, kunna vinna del af det nuvarande för sådant ändamål anvisade anslaget, vågar jag hos Rikets Ständer föreslå och begära, att detta anslag för den kommande statsregleringsperioden må höjas till åtminstone 15,000 Ridr årligen, eller tillhopa för alla tre åren 45,000 Ridr, i likhet med hvad som varit anslaget och äfven nu blifvit af Kongl. Majit äskadt Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. 385 iiskadt till stipendier för officerare af flottans korpser under anställelse i utländsk tjenst. (Se Bil. N:o 4 till Kongl. Maj:ts nådiga Proposition N:o 1, pag. 41.) Om remiss till Stats-Utskottet anhålles. Stockholm den 29 November 1862. J von Axelson. Af Herr von Axelson? »lollan Fredrik? angående pension åt framlidne Majoren Pontus Lagerbergs enka, Charlotte Lagerberg, född Lilliehöök.
Med förmälan, hurusom inom Gefleborgs, Wesler-Norrlands, Westerbottens och Norrbottens län redogörelserna för skiftesoch afvittrings-verken inginge i de särskilda landtränteriernas special-räkningar och sammandroges derifrån i Riks-hufvudboken, hafva Ilevisorerne ansett alt, för vinnande af likstämmighet i redovisningssättet, särskilda redogörelser för nyssnämnda fyra län borde afgilvas, i likhet med hvad redan för Jemtlands och Stora Kopparbergs län egde rum; hvarjemte Revisorerne hemställt alt, för beredande af en fullständigare kännedom om skiftesoch afviltrings-verkens fortgång, Rikets Ständer malte hos E. K. M:t i underdånighet anhålla om meddelande af nådig föreskrift till vederbörande, alt för hvarje stals-revision i berörda afseende aflemna underdånig berättelse för alt Revisorerne tillställas; och som Rikets Ständer dela Revisorernes åsigt om ändamålsenligheten af de sålunda ifrågaställa åtgärdernas vid • • lil* tagande, samt Kongl. Slats-kontoret uti afgifYet underdånigt utlåtande förmält, det hinder icke mötte för särskilda redogörelsers afgifvande för skiftesoch afvitlrings-verken Fxpedilions-Utskollets Förslag till underd. Skrifvelse, A!:o 116. 247 inom förenämnda fyra län, få Rikets Ständer hos E. K. M:t i underdånighet anhålla, alt vederbörande måtte meddelas nådiga föreskrifter ej mindre derom att, i likhet med hvad redan eger rum för Stora Kopparbergs och Jemtlands län, särskilda redogörelser för skittesoch afvittrings-verkeri inom Gelleborgs, Wester-Norrlands, Westerbottens och Norrbottens län må upprättas och med dertill hörande verifikationer till Kongl. Kammar-Rätten insändas; än äfven att före hvarje stats-revision afgifva underdånig berättelse om skittesoch afvittrings-verkens fortgång, för att Revisorerne tillställas. Ulriksdals Ronijl. Slott:
Hvad beträffar den siste talarens förmenande, som skulle Hr Cederschjölds föreslagna tillägg stå i strid med Bankens grundförfattningar, så får jag lästa uppmärksamheten derå, att frågan ieke ar att anticipera på Bankens vinst, utan att stadga, det öfverskottet af Bankens vinst för det ena året skall det påföljande öfverlemtias till Riksg.cont. Vinsten är väl lika ”behållen, ” fastän den endast är ett år gammal, som om den vore fem år. Ilr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Jag anhåller, att Hr Nordenanckar motion må hvila på bordet. Den torde genom en remiss till vederbörligt Utsk. blifva bäst utredd. Emedlertid kan förevar, punkt, oberoende af den väckta motionen, bifallas; ty denna sednare har endast afseende å Bankens vinst före 1835. Jag delar Frih. Ehrenborghs öfvertygelse, att den upplöpande vinsten väl kan behöfvas till fullgörande af hvad Ständerna beslutat i anseende till silfverköp m. m., som Banken kan blifva nödsakad att vidtaga i och för realisationens uppehållande. Beträffande öfverskotten å grundfonden, så hör det icke till denna, ulan till den 28:de punkten. Hr Lagerhjelm: Att icke den utaf Ilr Nordenanckar väckta motion strider emot 1668 års bancoförfattning torde jag få ådagalägga med sjelfva författningens ordalydelse, som är ganska väl känd. Der står i 74:de punkten: ”Och "lära R. St., som, under K. M:s nådigste protection, dess ”handhållande och försvar sig uppå tagit hafva, öfver be”mälde salderade gevinst sedan disponera, som det med K. ”M:s och Fäderneslandsens heder och nytta till publicos usus ”bäst kan användas.” Att nu disponera en sådan behållen ge vinst kan jag icke inse vara mera stridande emot fortgången på en ordentlig bana, än hvar och en annan disposition af uppkommande öfverskott på annan väg, än de ingått. Att med Bankens vinst oupphörligen öka dess förmögenhet, skulle vora att göra Banken rik, under det landet blefve fattigt.
Såsom ständige Ledamöter i Commissionen å Provincens vägnar deltogo Ilof-Marskalken Grefve Barnekow och Kammarherren Baron Trolle, hvilka Herrars aktningsvärda egenskaper böra utgöra en ytterligare borgen för detta Ärendets omsorgsfulla behandling. Det är naturligt, att Roterings-Commisiojien måste inom sig uppgöra och bestämma vissa grunder, i afseende på Taxationcn, lill rättelse för sjelfva Rotesätlningcn: Deribland lärer ock varit den af viss behållen Revenu af Hemmanen, att svara för en Rote; men dessa detailler innehöllos ej uti Instructionen. Emedlertid anser jag det vara alldeles klart och osvikeligt, icke allenast att blott 2000 Rotar blifvit nu mera fastställde, utan ock att Pro v ine en fått fullt tillgodo njuta den femtedels-minskningen, sorn varit densamma lofvad, hvilket sednare bäst och säkrast torde kunna vitsordas af de Rotehållare inom Provincen, sorn erhållit icke allenast fullt en femtedelr utan i följd af 76 Den i g Januarii. Rotejemnkningen, en än ytterligare nedsättning, som i samma mån verkat att en annan icke fått sin femtedel till fullo; bägge likväl härvid behandlade efter enahanda för dem lika gällande grunder. 2 i Friherre Stael von Holstein: Friherre Wirsén medgifver nu, att Konungens Skrifvelse af den a3 Mars i8i3 är den hufvudgrund, hvarefter Comitterade bordt verkstäldt Roteringen; men derjemte alt Comitterade efter egen pröfning funnit för godt derifrån afvika, samt efter alldeles motsatta grunder förfara derutinnan; att då Konungen sagt, att en hvar skulle åtnjuta lika rätt och lindring, Comitterade dock funnit skäligt, tilldela somliga mycket, andra litet, och många intet; det är således gifvit, att Comitterades förrättning är en olaglighet, då den strider emot Konungens Föreskrift och det med Landet ingångne Contract; det bör således icke kunna förmodas, att man soutenerar det en olaglighet skulle vinna laga kraft, sedan den nu mera är så lydeligen uppdagad.