Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Formen kan åstadkommas; men lif vet ligger icke i formen; den sednare skapar icke det förra, utan förhållandet är omvändt, Der elementer till förlikniugsinstitutioner finnas, laar ej heller någonsin förlägenhet beböft uppstå om formen för deras verksamhet, — så länge man hållit sig på frivillighetens grund och sålunda låtit förlikningen bibehålla sitt egentliga väsende. Det är först när man vill skrida utöfver dessa gränser—när man vill taga organisationen till hjelp emot friheten — som man måste anropa lagstiftningen om hjelp; och hvad man då vinner, blir icke de verkliga förlikningarnes befordrande — utan en ny domstolsinstans, som saknar både lagkunskap och ansvarighet. Till detta resultat har ett föregående Lag-Utskott kommit, då det, på sätt motionären erinrat, tillmötesgått upprepade framställningar i enahanda syfte med den nu förevarande. Yid riksdagen 1850—1851 afgaf nemligen Lag-Utskottet ett förslag till författning angående förlikningsman, enligt hvilket part skulle vara skyldig att på vederpartens kallelse inställa sig hos socknens förlikningsman, innan saken komme för Rätten, vid äfventyr att eljest förlora rättigheten till kostnadsersättning vid första domstolen, äfven om han derstädes vunne saken. Motionären har följdrigtigt kommit till samma åsigt om nödvändigheten af' tvångsmedel emot den part, som ej hörsammar kallelse till förlikningsmannen, och i sådant hänseende föreslagit, att, “om man ej skulle vilja ålägga vitén för försummad inställelse, ena eller andra partens uteblifvande dock borde anses såsom försvårande omständighet,41 Utan en dylik tvångsmagt skulle den föreslagna institutionen uppenbarligen, äfven enligt, dess egna förespråkares uppfattning af förhållandena, blifva overksam; med densamma blefve den egentligen en ny instans, der saken måste behandlas, innan den förekom vid domstolen.
Ståndet yttrar srg haswa bifallit Bancooch Stats-Ut, sköttens betankanden om terminerne för de före nästa tili skeende revisioner öfwer Stats-, Bancooch Rik-gälds-werken, under det förbehåll, hwad Statswerket beträffar, att, innan nästa revision deröswer inlallcr, 1809 och föregående arens räkenskaper mage wara behörigen afftmade och reviderade samt R visorerne såmedelst beredas tillfälle, akt inhämta den wid iglO ars början warande balance i skulder, tillgängar och afkortningar. Uppå af Herr Landr-Marfkalken gjord proposition blef ett sädant tillägg, uti Ridderstapet och Adelns förut fattade beslut, bifallit. Före - Den 8 AugustiZS7 Föredrogs ä nyo och bifölls Bewillnings-Utstoltets, den 3 Augusti pä bordet lagda, memorial, innehållande swar pä gjorde anmärkningar wiv Utskottets förstag till en förnyad Charta Sigillatä förordning. Föredrogs ä nyo fran Expeditions-Utskottet inkommit memorial, som hwilat pä bordel sedan den 3 Julii. om utsättande af terminen till nasta lagtima Riksdag. Erefwe körner, ^stolpil 6öran, erinrade, «tt wid förra Riksdagen som flöts i November, hade terminen till den 15 i samma manad blifwit Utsatt, och trodde sig finna samma skäl sig nu som dä förete, samt föreslog således, att terminen matte utsättas lill medio af September är 1817. Herr Landt - Marstalken proponerade, att terminen för nästa lagtima Riksdag mätte utsättas till den 15 September 1817. Bifölls.
De Ledamöter inom Utskottet, som haft tillfälle att tillämpa detta stadgande, hafva ofta funnit sig i den obehagliga nödvändigheten, att ej kunna uppfylla författningens fordran, ty tillfällen gifvas, då det ej är möjligt; då nemligen åtkomsten är sådan, att den ej kan genom handlingar styrkas. Det är för detta enda fall Lagutskottet föreslagit en större latitud åt lagen, hvarigenom Domaren finge använda den bevisning, som lagen vid andra tillfällen medgifver. Om t. ex. åtkomsthandlingarne förkommit genom eldsvåda, stöld eller någon io Den g F e b r u a r i i f. ra. dylik händelse, så är det, på sätt nu är stadgadt, omöjligt att få uppbud och fasta på en sådan egendom, och den som är uti denna olyckliga ställning måste underkasta sig 20 års häfden, samt kan ej dessförinnan komma i säker besittning af sin egendom, och således under tiden ej inteckna den. Jag hemställer lill hvar och en, huru stor svårighet detta medför. Jag vill visserligen ej bestrida återremiss, och gör mycket afseende på de anmärkningar, som af Herr Ribbing och Herr Tham blifvit framställde, ty de äro af stor vigt, men jag har ej velat underlåta att upplysa, det de inom Utskottet redan varit tagne under pröfning. Beträffande Herr Thams yttrande, att Utskottet ej fästat någon uppmärksamhet vid Herr Landegrens motion, så bör jag nämna att, enligt hvad Utskottets Betänkande upptager, Utskottet ansett Herr Landegrens Motion vara af den beskaffenhet, att den endast antydt, att Domaremagten tillåtit sig något, som ej öfverensstämmer med i8o5 års Förklaring. Detta är ett klander öfver tillämpningen af lagen, som ej tillhör Utskottet att bedömma. — Utskottets förslag deremot är tillkommit i anledning af Herr Crons till vederläggning af Herr Landegrens Motion gjorde framställning. Herr af Gejerstam, Claes Eric, förenade sig med Friherre Ehrenborgh. Deu 9 Februari) f. m. Herr Ribbing:
Tillsyningsman eger lika rätt att afsäga sig sitt uppdrag som i 17 §. är ålderman medgifven. Uti 36 §. skulle ordet dess uteslutas. Dessutom skulle vid slutet af Författningen en ny § inforas af följande lydelse: Hvad genom denna författning således blifvit för Socknestämmor och Sockne-Nämnd föreskrifvet, kommer dock icke att medföra någon ändring uti de för vissa församlingar eller delar deraf utfärdade privilegier eller serskildta Kongl. Bref och Resolutioner. Från H ö g v ö r d. Preste-Staldet. S. D. Då nu till slutligt afgörande förekom ej mindre Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 35, angående stämplade pappers-afgiften, än samma Utskolts Utlåtande N:o 40, i anledning af gjorde anmärkningar vid nyssnämilde Betänkande, pröfvade Ståndet skäligt bifalla Betänkandet N:o 35, med de dervid i Utlåtandet N:o 40 föreslagna ändringar och tillägg. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Memorial N:o 12 i anledning af Riks-Ståndens skiljagtige beslut rörande grunderna och vilkoren för bränvins-bränningens utöfning samt afgifterna derför, beslöt Ståndet som följer §. 2, angående grunden för rättigheten tili utöfning af bränvins-bränning gillades. §, §. 1, 8, 10, 11 och 23. Pröfningen af dessa §. §. uppskjöts till dess Ståndet inhemtat svar å in* bjudniugen till de öfrige respective Riks-Stånden att instämma i Preste-Ståndets keslut angående bräningstidens inskränkning till 3:ne månader om året. §. 3, 1 mom. påkallar ingen åtgärd af Ståndet. 2 mom.
Utdrag af prot., hållet hos IL R. o. Ad. vid urtima riksdagen i Stockholm d. 23 Juli 1834, f. m. S D. Då nu ånyo föredrogs BancoUtsk:s d. 14 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 17, i anledn. af de inom RiksSt. gjorda, till Utsk. remitterade anmärkningar vid dess under JN:o Den 23 Juli e. ra. 4* N:o 8 afgifna betänk., ang:de Bankens öppnande till utvexling af silfver, stadnade R. o. Ad. i följande beslut: 1:0 Att till slutligt besvarande af K. M:s nåd. skrifvelse, ang:de Bankens öppnande till silfverutvexling d. i Juli innevar. år, i und. förklara, att, sedan de binder, hvilka mött för silfverutvexliugens begynnande å den af K. M. i nåder uppgifna dag, blifvit undanröjda, R. St. pumera finna sig i tillfälle på det sätt efterkomma K. M:s nåd. uppmaning, att Banken senast d. i nästinstund. Sept. öppnas till utvexling af silfver, enligt den uti myntbestämningslagen af d. i Mars i83o fastställda grund för inlösen af Bankens sedlar. 2:0 Att R. St. måtte förklara och stadga, det allmänna skatter och onera, deri inbegripna de räntor, hvilka i jordeböcker till visst belopp i penningar äro utförda, icke kunna i deras fordna Silfverbelopp beräknas, och en skatteförhöjning sålunda åstadkommas, utan skola fr. o. m. den dag, silfverutvexlingen tagit sin början, utgå efter enahanda grunder, sorn i myntbestämningslagen af d.
Armeens Flotta, enär uppå Rikets Ständers år 1827 församlade Revisorers i detta ämne väckta fråga, Förvaltningen under den i5 April 1828 sig i underdånighet utlåtit, och någon förändring uti den med lånet, vid dess upptagande, anbefallde åtgärd sedermera icke blifvit i Nåder förordnad. I afseende pä den uti Förvaltningens af Sjö-Ärenderne Cassaräkniug för år 1828 till följande året utbalancerade behållning, hafva Rikets Ständers Revisorer fästat uppmärksamhet dervid, att en del af denna behållning funnits vara, emot interims-qvittencer, förskottsvis utbetald, och emot en sådan åtgärd anmärkt, att de utgifne qvittencerne icke åtföljt räkenskapernes verihcationer; samt således icke varit tillgänglige hvarken för Eders Kongl. Maj.ls och Rikets KammarRätt, eller för Rikets Ständers Revisorer, hvilka sednare derigenom funnit sig urståndsatte, att, i afseende derå, fullgöra föreskriften i 17 §. af deras Instruction, som anbefaller undersökning, huruvida gjorda utbetalningar äro med behörige qvittencer styrkte eller icke. Att åtskilliga utbetalningar ifrån Förvaltningens Cassa göras förskottsvis och emot interims-qvittencer, hörrörer dels deraf, alt en mängd lefverancer ske härstädes eller böra här liqvideras, fastän formella afföringeu måste verkställas i räkenskaperne för den Station, för hvilken effecterne äro anskaffade och der de redovisas samt å hvars Stat anslagen dertill äro uppförde och böra utgå, och dels deraf, att Förvaltningen får sig i Nåder anbefallde och altså måste verkställa utbetalningar, att af under händer hafvande Medel förskjutas, intilldess det varder bestämdt utaf hvilken fond de böra utgå.
Der var så rätt ingen som lyddes på presten, om inte den elaka styf-modern och hennes dotter; kan tro de skulle på något sätt dölja sin förargelse, ehuru de gerna sett om den fagra prinsessan varit hundrade mil borta. Men de fingo inte länge besinna sig; ty rätt som det var steg Ask-ungen plötsligt upp, och skyndade ut ur kyrkan, långt förrän messan var läsen till lykta. Nu skall man tro der blef en uppståndelse! Den unge prinsen lopp straxt efter, ty han ville framför allt utforska hvem hon var; sammaledes ock det andra folket, alla strömmade till kyrko-dörren, och ingen brydde sig mera om hvarken prest eller tidegärd. Likväl fingo de ingenting för sitt omak; ty när den lilla kom ut, steg hon genast uppå sin häst, och sade: »ljust för mig! mörkt efter mig!» och försvann som en blixt ur allas åsyn. Me’ns nu prinsen och allt folket stå der och gapa, och undra hvart i all verlden hon bara tog vägen, skyndade hon tillbaka till eken, klädde sig i sina gamla kläder, och lopp till kungs-gården, så att när drottningen och hennes dotter kommo hem, funno de grynen kokta och gården strödd, men hvarken gångare eller guld-jungfru, utan allenast Ask-ungen i sin spisel-vrå, alldeles som de voro vana att se henne. Drottningen och hennes dotter voro nu än mycket sämre tillfreds med sin kyrko-resa än förra söndagen, och kunde något hvar märka både på deras tal och svar, att inte allt hade gått efter förväntan. Det var så rätt ingenting dem i lag hvarken hemma eller borta, utan allt skulle de klandra och allt skulle de klaga på. Likväl talade de allra mest om en främmande prinsessa, som varit så öfvermåttan präktigt klädd, och jemnt gick deras tal derpå ut, huru drottning-dottern skulle bli ännu grannare än hon. Men hela tiden var der visst ingen som tänkte på den lilla Ask-ungen, om inte för att snäsa och banna henne, såsom hon alltid var den som fick umgälla sin styf-moders och sin styf-systers elakhet.
N:o 40, angule reglering af utgifterne under riksstatens 7ule lnifvudlitel; N:o 75, i anledn. af erhållne äterremisser å utlåt. N:o 41, ang:de utgifterne under riksstatens S:de hufvudtitel1; N:o 76, i anledn. af erhållne äterremisser å betänk. N:o 42, rörtde regleringen af utgifterne under riksstatens 9ule hufvudtitel; samt N:o 77, ang:de tiden, då den nya statsregleringen vidtager. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Då R. o. Ad. säkert finner angelägenheten deraf, att dessa nu ånyo bordlagde StatsUtsIcs betänk, snart blifva för R. o. Ad. föredragne, anhåller jag, ali Hr Gr. o. Landtm, täcktes föreslå R. o. Ad., att desamma samtligen från Den 7 December f. m. 177 från N:o 08 till och med N:o 77, ställas främst på listan till föredragning i nästa plenum. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att dessa mål, i följd af den ordning, hvari de redan voro å bordslistan upptagna, borde blifva de första ä föredragningslistan för nästa plenum. Frih. Palmstjerna: Jag förmodade, att då ett betänk, för K. o. Ad. föredrogs och ånyo lades på bordet, skulle det äfven komma att stå efter öfrige ännu icke föredragna betänkm, hvarigenom, då listan för närvar, är flere alnar läng, de af mig nyss nämnde StatsUlsk:s betanien måhända först efter flere plenidagars förlopp skulle blifva R. o. Ad. föredragna; men dä likväl Hr Gr. o. Landtm, lärer följa en annan ordning i sina befallningar ang:de föredragningslistans upprättande, sä har jag dervid ingenting vidare att för det närvar, erinra.
Troligtvis kunna dylika uppgifter framletas äfven om Korporal Mollberg, Skoflickaren, som ifrån ”Ryttare utan häst och schabrak” blef ”omsider Dansmästare”; om ”Stadsvirtuosen på flera instrumenter Fader Berg”; om ”Grälmakar Löfberg”; om ”Fader Movitz, Konstapeln, som gjort sig ryktbar genom en concert på Tre Byttor och hade componerat musiken till Serlachii Vårblomma” 84, samt dessutom var känd äfven såsom målare, genom ”Bergströmskans porträtt på Liljans krog i Thorshälla” 85; – korteligen, om åtminstone de flesta af detta sällskap. Härmed öfverensstämma muntliga underrättelser af personer, som dels af Bellman sjelf gjorts uppmärksamma på dessa varelser, när de på gatan eller anuorstädes kommo i sigte, dels ock uppspanat dem på egen hand, drifna af en genom hans målningar föranledd nyfikenhet. Den, som af de Fredmanska fosterbröderne längst qvarlefde, säges varit Bredström: denne ”passagerare, som ej oftare såg dagsljuset än genom buteljbottnen”, uppnådde således ändock en betydlig ålder, och skall för blott fyrtio år sedan ännu hafva bott i en stuga på Djurgården. Företrädesvis blef sålunda till beskådning uppsökt sjelfva hjeltinnan, eller den qvinliga hufvudgestalten på dessa taflor, Ulla Winblad: dotter af en Gardes-Korporal, under sin ungdom ”Nymf och Öfver-Prestinna i Bacchi Tempel”, – eller hvad det lägre menniskospråket kallar Krog-jungfru, – och slutligen gift med den äfvenledes af Bellman förevigade Sjötulls-besökaren Norström. Det säges, att hon omsider flyttade med honom till Norrköping, och att hon der för några årtionden sedan afsomnat såsom enka. Att hon varit ganska vacker, hörde man hennes skald ofta försäkra; och det kunde ses ännu i hennes äldre dagar. Afgjordt är, att hon var bland alla Fredmanspersonerna den enda, till hvilken han stod, eller hade stått, i något slags närmare förhållande. Men blott så mycket vet man derom, att en tid hade gifvits, då hon såg och hörde honom gerna.
De Ekonomiska besigtningarne förrättas å tjenstens vägnar, \ utan dagtractamente, skjuts-ersättning eller arfvode för expedition af Besigtnings-instrumentet, dock med det undantag, att, vid besigtningar ä Kyrkoherde-boställen, Krono-betjenten och Nämndemännen må enligt Bese-reglementet njuta skjuts-ersättning, hvilken bekostas af Kyrkoherden, derhän ensam har byggnadsskyldigheten sig ålagd, men af Församlingen, der den ensam bygger Prestgården, samt af Församlingen och Kyrkoherden till hälften hvardera, der byggnadsskyldigheten är mellan dem delad. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln biföll Tredje Punkten af Utskottens Utlåtande. Ropades Nej. I anledning hvaraf Hans Excellence gjorde Proposition till bifall af berörde Punkt toS Den i a Ju n i i c. m. under iagttagande af den utaf Herr Hjerta deruti föreslagne ändring. Ropades Ja. Fjerde Punkten: Af Besigtnings-Instrumentet aflemne Krono Betj euten , som besigtningen förrättat , skyndsamt concept-exemplaret till Prosten , som tillställe Boställs-innehafvarén detsamma; tillika aflemne KronoBetjenten till Prosten ett exemplar, som denne skall inom årets slut, eller sist med ny år s-expeditionen, der sådan är bruklig, till Consistorium insända, att i dess arcliiv förvaras. Der byggnadsskyldigheten hel och hållen eller till en del åligger Församlingen , skall Kyrkoherden, ä dertill lagligen utlyst Sockenstämma, inom fjorton dagar, sedan han af Prosten Besigtnings-Instrumentet erhållit, af detsamma gifva Församlingen del. Hans Excellence Herr Grefven och Bandt Mar skalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla denna Punkt, under iakttagande af den utaf Herr Hjerta deruti föreslagne ändring. Ropades Ja. Femte Punkten:
Då R. o. Ad. afslagit den 21:sta §:n, lår jag anhålla, att R. o. Ad., i öfverensstämmelse med detta sitt förut lättade beslut, måtte bestämma, att förevarande stadgande skall utgå och den gamla ordalydelsen bibehållas. Gr. Hamilton, M. W.: I 2:dra mom:t af denna paragraf finnes följande föreskrift: »Olverskotts-tillverkning, som med mer än } öfverstiger det anmälda beloppet, vare förbjuden». Då nyss blifvit beslutadt, att den öfverskottstillverkning, som öfverstiger ^ af det anmälda beloppet, skall draga i högre skatt, kan jag ej föreställa mig, att någon kan vilja tillverka bränvin, till någon större qvantitet, för en så hög skatt. Då derföre, enligt mitt förmenande, detta stadgande hvarken kan vara nödigt eller nyttigt, får jag hemställa att det måtte ur paragrafen utgå. 1 afseende på det 3:dje mormt instämmer jag med Gr. Mörner. Hvad slutligen beträlTar den i sista mormt åt kronobetjent föreslagna rätt att åtnjuta 3 rdr af bränvinstillverkaren, derföre att kronobetjenten skall taga nyckeln i förvar etc., så får jag anhålla, att äfven detta, såsom mindre lämpligt, helst då kronobetjenten ej förorsakas något besvär, må ur paragrafen utgå. den det ej vill, röstar Ja; Nej; H. IV. 8 114 Den 6 Maj e. m. Hr Reutersvärd: 1 likhet med Gr. Mörner, får jas anhålla, att 3:dje morn., på grund af hvad R. o. Ad. vid den 21 § beslutat, måtte utgå. Deremot kan jag icke instämma med Gr. Hamilton i hans yrkande att 2:dra mom. skall försvinna. Att det finnes en gräns för denna öfverskottstillverkning anser jag ganska lämpligt, och när den blifvit så rundligen tilltagen, som nu är händelsen, kan man gerna dervid stadna.
Detta har jag velat nämna såsom ett ytterligare skäl för nödvändigheten af punktens qvarstående i det förändrade skick, jag sednast föreslagit. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade antaga 4;de punkten med den af Hr Tham föreslagna förändring, hvarigenom den skulle komma att erhålla följande lydelse: att, på det en härifrån uppkommande tillfällig skuldsättning utrikes icke må iklädas natur af stående, Bane os ty reisen åligger att på den erhållna crediten eller creditivet göra afbetalningar så fort, som lämpligen ske kan. Bifölls 5:te punkten: att Bancostyreisen, då den så tjenlig t finner, må äga att förstärka Bankens metalliska cassa medelst inköp från främmande lander af guld och silfver; dock att silfver k öp för Bankens räkning icke böraifrågakomma, när c o ursen håller sig öfver pari. Frih. Rantzou: Jag anser, att 5:te och 6:te punkterna hafva så mycket sammanhang med hvarandra, att de borde på en gång föredragas. Jag skall altså yttra mig öfver dem håda tillsammans. Utsk. har ej fästat afseende ä min anmärk - Den 25 Juli f. m. ning, att ett ungefärligt, transportkostnaden motsvarande maximum måtte bestämmas, utöfver hvilket utvexlingsgrunden vid silfverköp utrikes ifrån ej finge öfverskridas. Jag föreslog i detta hänseende 5 sk. på r:dr Hamb. b:co. När jag emedlertid besinnar de olägenheter, som kunna blifva följder af silfverköp vid pari cours, och den benägenhet till stegring af coursen, som derigenom måste underhållas hos våra vexelhandlare, så tror jag denna latitud för Bancostyrelsen vara ganska betänklig; och med det slags insigt i bank-och börsaffärer, som man kan hoppas af en styrelse, der pluraliteten åtminstone ej kan vara dervid van, skulle jag nu t. o. m. vilja föreslå, att Bancostyrelsen ej ägde betala mer än 128 sk. för 1 r:dr silfver, d. v. s. icke köpa silfver, utan då coursen är under pari.
T* 11 bibliolhek och lidskriller i Bergsvetenskap Till arfvode åt den, sorn elter Koilegii uppdrag vårdar mineralogiska satrdiugarne (att utgå så lange dessa samlingar förblifva under Koilegii vård) Till arfvoden för extra biträden Grufur-stijreisen i Fahlun. 1 Bergshauptman 1,800 — ålujuler derjemte boställesoch särskilda löne-fördelar af Bergs-laget. 1 Grufve-iugeniör, d:o 750 B er galny s-styrelsen i Sala. 1 Bergshauptman 1,000 åtnjuter derjemte boställesoch särskilda löne-fördelar af Bergs-laget. Dessa 6 Stipendiati»r komma alt i Bergslags-orterna anställas elter Kominerse-kollegii förordnanden. Summa Ii: ti i Bih. lill B. St. Aflöning R:dr R:mt. Si,riJveise N:o 106. T AB. N:o 3. Statistiska Jubell-kommis aiona/. R.mt. öre 1'öréslåndaren Ion 4,000 1011111101(11111" 500 4.500 SeK re lera ren: lön 3,500 löntiilökning 500 4,000 Vrkivarien och Registraiorii: lön 2 000 löntiilökning 500 2,500 »evisorn: lön 2,000 löntiilökning 500 2,500 Vaklbel jeningen Till hibiiothekels underhållande och lillerärt olinie Till ljus, Ved, skrifmaterialier in. m !• Piil betäckande al' en del af kostnaderna för en statistisk tidskrift | Till arlvodeii åt tillfälliga biträden: lieserenlidus-aasl/i"
Öfver förslagen i nedannämnde af dels två, dels tre Riks-Stånd återremitterade och dels genom fattade beslut förändrade punkter, nemligen: 4:o om motsvarigheten till 31 § i reglementet; 8:o om d:o till 33 § i d:o; 9:o angående tiden för tillträdandet af föreslagna förhöjda löner; 12:o om motsvarigheten till 36 och 91 §§ i reglementet eller afiöningsstaten; 15:o om d:o till 41 § i reglementet; 16:o om d:o till 42 § i d:o; 25:o om d:o till 53 § i d:o; samt 36:o med förslag till föreskrift, angående tillämpning af äldre stadgande!) intilldess de nya förhållandena inträdt, skall Utskottet icke underlåta att afgifva förnvadt utlåtande, sedan Utskottet fått emottaga underrättelse om Rikets Ständers beslut i anledning af Utskottets här ofvan gjorda framställningar. Stockholm den 15 September 1863. Reservation: Af Prosten L. Westerlund: »I öfverensstämmelse med Utskottets förslag anser jag nödigt och nyttigt, att Banko-fullmägtige, utom de tvänne vexeldeputerade, ibland sig utse en Deputerad för att å deras vägnar utöfva de åligganden, som innefattas i Banko-reglementets 5 §. Då denne Deputerad, enligt sakens natur och Utskottets förslag, måste blifva icke blott inspekterande utan äfven verkställande, innebär delta en verklig förbättring. Emot Banko-Ulskollels Memorial M 55. Emot Utskottets beslut om Under-styrelsens upphörande utan att sätta något annat i stället, måste jag reservera mig, emedan derigenom inom den inre administrationen uppkommer en brist eller en lucka, som icke fvlles genom hvad nu föreslaget är. Med denna min reservation åsyftar jag dock icke Under-styrelsens ovilkorliga bibehållande i sitt närvarande skick, utan har jag reserverat mig endast i den öfvertygelse!), att en kollegial myndighet, upplysande, utredande, rådgifvande och biträdande bör stå vid sidan af verkställande