Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men efter det Rikets Ständer i underdånig skrifvelse den 5 Oktober 1860 anhållit, att i de genom nyssnämnda Kongl. Kungörelse meddelade stadganden förändring måtte ske, bland annat, i den syftning att, derest, vid väckt fråga om sammanbyggnad af kyrkor, delade meningar uppstode inom de socknar, för hvilka den föreslagna nya kyrkan skulle blifva gemensam, sammanbyggnad ej finge ega Bih. till R. St. Brot. 1865 & 1866. 8 Sami. 21 Haft. 3 14 Allmänna Betvårgoch EkonomiUtskottets Betänkande M 11. 'runi, med mindre de särskilda socknarna, hvar för sig, genom röstpluralitet derom fattade beslut; har Kongl. Maj:t, med upphäfvande af hvad samma Kongl. Kungörelse i förenämnda afseende och i öfrigt stadgade, genom Kongl. Kungörelsen den 11 Juli 1862 förklarat, att derest särskilda församlingar genom flesta rösterna hvar för sig önskade att om en kyrka sig förena, ärendet skulle anmälas hos Kongl. Maj:t, som, efter vederbörandes hörande, ville, med afseende på förekommande omständigheter, besluta, huruvida sådan förening må tillåtas. Lika med motionären anser Utskottet, att sammanslagning af pastorater, der dessa äro af så ringa folkmängd och vidd, som till exempel i vissa delar af Erkestiftet, Skara m. fl. stift, skulle medföra väsendtliga fördelar, ej mindre med afseende å presterskapets aflöning, än ock i fråga om kyrkobyggnad, fattigvård, folkskolor, m. m.; men, enligt Utskottets tanke, bör det tillkomma församlingarna sjelfva, hvilkas rätt frågan närmast rörer, att i densamma taga initiativet, och Utskottet finner icke lämpligt, att, emot församlingarnes bestridande, förslag om sammanslående ef pastorater blefve af Kongl. Maj:t faststäldt, hvilket motionären icke heller torde hafva åsyftat.
Cederströms rättighet att göra den framställning som han gjort, hafva ett historiskt värde, icke genom talarnes sätt att uttrycka sig, men genom de särskilda viljor, som här velat förneka en talare att framställa hvad som verkligen är en under riksdagen passerad märkvärdig händelse. Jag medger icke, att mina yttranden vid delta tillfälle blifva ur prot. uttagna, utan hoppas att prot. måtte blifva ostympadt. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt då denna fråga blifvit begärd på bordet, och den, ifall R. o. Ad:s majoritet, emot Hr Landtmrs mening, funne den kunna hafva någon påföljd, möjligen skulle kunna komma under andra RiksSCs öfverläggning och således vore en allmän fråga, så fann Hr Landtm, att den måste anses böra hvila på bordet, då den ledamot, som yrkat det, icke derifrån afstod. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum komme att fortsättas på eftermiddagen kl. 6. Hr Lagergren, Anders: Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 REGISTER ÖFVER HÖGLOFLIG K11) l> KII SKA FETS 01 ADELNS PROTOKOLL VID Lagtima Riksdagen i Stockholm 1865 -1866. STOCHHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1867. R. betyder Remiss. B. — Betänkande inkommit. U. — Utlåtande öfver återremiss inkommit. Å. o — Återremiss. A. — Afgjordt. E. — Expedition. A. Acceptering efter riksdagens slut af räkningar å tryckning och häftning af Hillänget till Riks-Ståndens Protokoll, angående: B. V. 638, 657, A. 657. Adels-möte, förslag till Ordnings-Stadga dervid : B. V. 636, 656, 658, A. 660. Adjunkterna inom de verldsliga fakulteterna vid Upsala Universitet, om uppförande på ordinarie stat af ett anslag å 4,000 Riksdaler till löneförbättring åt dem; motion af Herr Knut Olivecrona: se Motioner. Adlercreutz, Axel, dess yttrande: I. 439.
Med afseende å alla dessa förhållanden och i fullkomlig öfvertygelse, att den allmänna spekulationen säkert hädanefter lika litet som hittills skall underlåta, alt i allmänna rörelsen tillhandahålla allmänheten nödig tillgång å en så efterfrågad och afsättlig handelsvara som salt, samt då Konung och Ständer dessutom frigjort ali annan handel och rörelse i landet ifrån allt tvång, har motionären hemställt, att Rikets Ständer för sin del måtte besluta att, med upphäfvande af föreskrifterna i Kongl. Kungörelsen den 7 April 1841 samt andra i sammanhang dermed varande stadganden, åliggandet för Rikets stapelstäder att årligen införa och på ständigt upplag hålla vissa qvantiteter salt må för framtiden upphöra; hvarjemte, för den händelse att detta förslag icke antages, utan ofvanberörde lagbud komme att oförändradt qvarstå, motionären anhållit att Rikets Ständer måtte besluta, att hvarje stad i riket må ega rättighet att, oberoende af stadganderna i ofvannämnda Kongl. Kungörelse, efter omständigheterna förskaffa sig sitt saltbehof, antingen från inellrr utrikes ort. Allm. Besvärs■ och Ekonomi-Utskottets Betänkande JYs 25. Q O Genom Kongl. Kungörelsen den 7:de April 1841 är föreskrifvet, att städerna Carlshamn, Luleå, Piteå, Westervik, Wisby och Ystad skola hålla ständigt upplag af salt til! följande belopp, nemligen Carlshamn 620 tunnor, Luleå 90, Piteå 118, Westervik 480, Wisby 300 och Ystad 94 tunnor, eller tillhopa 1,702 tunnor, hvilket belopp således utgör hela det ständiga salt-upplaget; hvarjemte desse och öfrige stapelstäder, med undantag af Stockholm, hafva åliggande att årligen införa vissa qvantiteter salt, en del af dem likväl öppet lemnadt att antingen från uteller inrikes ort förskaffa det bestämda saltpartiet. Genom ofvannämnde Kongl. Kungörelse är städernas importskyldighet bestämd tili omkring 84,000 tunnor, hvilken qvantitet någorlunda motsvarar en tredjedel af importen och ungefärliga behofvet.
Sk. IL-io. 2 10 k:dr 1,773: 2. 8 oek derjemte, kör att borong Lkirurgire Rrokessorn lika lön med de ökrige Rrokessorerne, ^00 R:dr, elior tillsammans 2,173 k:dr 2 sk. 8 r:st Råneo, körutom den begärda kvrosersättningen 900 R:dr. Longi. Nsj:t biköll den sk tillkörordnsde Ltsts-Leereteraren oek 8tats-kädet sälunda sttrado mening, ook ville, i sammanksng med do ökrige, 8tatsregIoring6N rö- ^ rande ärenden, till Rikets 8tändor kramställa Mdig Rroposition om köronämndo tillökning i Larolinska Institutets 8tats-anslag. 3:o. O/n rr/rsks^ nkkmn/r/ra Hn/n^ö^c/s/rr/soi. Dti en till Direktionen ökver Allmänna Larnbördskuset ingikven skritt, kar Inrättningens Director, krokessoren k7ederse^m7d kramställt bekokvet, kör den med Larnkördskuset köronade läro-anstslt i karnkörlossnings-konsten, dels ntak en rzmligare köreläsnings-sal, än don nuvarande, oek ytterligare ett boningsrum kör examenssökande, vid Inrättningen tjenstgörande läkare, kvilkas antal botsdligen tilltagit, samt till dessa ändamål uppgifvit tvänne inom Larnbördskuset bokmtoliga lägenkotor, dels, under förmälan, att krokossoren, i egenskap ak Lärare kör Larnmorskor, uppbar sä väl 100 R:dr pä karolinska Nedioo-Lkirurgiska Institutets 8tat, såsom ook ett extra anslag intill nästa Riksdag ak 866 R:dr 32 sk.
För öfrigt åberopar jag, mine herrar! allas edert minne derom, alt jag verkligen yttrade, att genom det nej, som R. o. Ad. derpå troligen skulle gifva till svar, hade II. o. Ad. icke bundit sina händer för de modificationer, som sedermera kunde ifrågakomma, d. v. s. ej lagt hinder i vägen för Ståndet att yttra sig öfver alla de andra särskildta förslagen, som här blifvit gjorda och således äfven öfver Hr von Hartmansdorff!;. I anledn. af hvad Gr. Horn yttrat, så öfverlemnar jag till honom sjelf, om jag icke har yttrat mig nog tydligt, då jag åberopat i 14 §:i> Reg.F:n. Jag vet ganska väl, alt den intet innehåller om vår representationsrätt, emedan den hänvisar oss till Riksd.Ordn. ; men det kan vara lika mycket hvar det står. Representationsrätten hafva vi, och det må hero af oss att yttra oss derom; men då måste vi också vara berättigade till en ärlig propos., ej en propos., sorn hoppar öfver vår lagliga l ätt. För öfrigt skall jag helt och hållet instämma uti allt hvad Hr von Troil behagat nämna. Han begärde, all hvarje förslag måtte framställas för sig sjelft. Jag förenar mig lili denna anhållan, på det alt, när Hr Landtm, gör propos. på det vigdga förslag, som Hr von Hartmansdorff framställt, (och sorn, om den också får Den 0 c t o b e r f. m. en stor pluralitet för sig, jag icke desto mindre, sa mycket som i min makt står, skall söka att vederlägga,) — min rättighet alt yttra mig derom icke inå blifva förqväfd. Hr Eli ren hoff, Gust. Herman: Jag är visserligen af den tanke, att en reform är nödvändig; men jag tror icke tiden vara inne att göra en fullkomlig omstörtning.
Motipnairen har upplyst, att UagUtskotfef vid Riksdagen åren 1817 och i8f8, i anled-' nang af då gjord motion i detta ämne, förklarat det vara otyifvelaktigt, att borgenär , Sorn fått papt eller inteckning, icke bör för Concursomkostnader, af hvad beskaffenhet som helst, lida någon afkortning å sin fordran, så vida, efter afdrag af de kostnader, som tilf realisation af pantén åtgå, pfverskpttet förslår till fpll betalning af den fordran, för hvilken pantén eller inteckningen är gifven 5 Oph ansågs en sådan med gakens natur öfverensstämmande rättighet }cke behöfva genom serskildt lagbud försäkras. Men Mptiopairen har icke dess mindre yrkat, att dett§ LagUtskoitets Betänkande N.o 62. 33 stadgande måtte, till förekommande af stridighet och rättegångar, i ConcursLagen intagas. I anledning af detta yrkande, får Utskottet tillkännagifva, att Utskottet, så vidt frågan rörer borgenär, som innehafver lös ■pant, delar den mening, LagUtskottet vid nyssberörde Riksdag yttrat ; emedan det är klart, att, då panten ej är i Sysslomannens vård, och något besvär med dess försäljande m. m dem icke åligger, panthafvaren icke liar förbindelse att arfvode till dem erlägga. Hvad åter angår borgenärer, som hafva inteckning i fast egendom, så är det bekant, 3tt förfarandet härutinnan varit olika , i ty att förvaltningsoch försäljnings-kostnaden för fast egendom stundom utgått af odelade concursmassan, och således träffat de borgenärer, som ej egt förrnonsrätt, stundom blifvit fördelad på samtlige inteckningshafvarne, i mon af hvarderas intecknade fordran , och stundom åter blifvit afdragen å egendomens afkastning och köpeskilling, innan fördelning deraf skett, i hvilket fall siste inteckningshafvaren, om panten ej räckt till, kommit att kostnaden vidkännas. — Efter Utskottets tanka är sistberörde förfarande gru ndadt i sakens natur.
Jag förenar mig derföre med Hr von Ehrenheim. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, yttrade Ilr Gr. o. Landtm., att i afseende å Utsk:ts förev:de hemställan, hvartill bifall ej blifvit af någon ledamot begärdt, hade yrkats dels återremiss och dels att R. o. Ad., med afslag å Utsk:ts hemställan, mätte bifalla Gr. Wachtmeister motion, att R. Sl:r skulle hos K. M. i underd. anhålla, att det stadgande, som innehölls i 12:te §:n af 1856 års läroverks-stsdga, åter måtte erhålla gällande kraft, nemi. att »lärjunge, som begagnar sig af undervisningen i lalin, vore på målsmans anhållan frikallad (rån grekiska språkets läsning, och må i stället under de lärotimmar, sådan befrielse eger runi, på sätt rektor och lärare, med billigt afseende på målsmans uttryckta önskan, finna för honom lämpligt, undervisas inom den afdelning, der latinska språket icke läses, eller ock utom skolan njuta sådan undervisning, som af rektor godkännes.» Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades nej, sedermera propos. på återremiss deraf, då svaren lil (ollo meri (lera nej jemte några ja, och slutligen propos. på afslag å Utsk:ts hemställan och antagande af Gr. Wachtmeister ofvan omförmälda motion, hvilken propos. besvarades med (lere ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. 8:de punkten (sid. 12), jemte förslaget litt. d. Gr. von Rosen: Till följd af R. o. Ad:s på f. m. fattade beslut, torde R. o. Ad. finna lämpligast att återremittera denna punkt till Utsk:t, hvarom jag således får anhålla om propos. 144 Den 10 Juni e. m. Gr. Sparre:
Vi velat fästa det villkor vid utbetalningen af dessa anslag, att Bolagets nu utlånta medel först skola indrifvas och användas: att behörig Revision varder, enligt Reglementets föreskrift och på sätt, som hittills skett, för år 1824 - 1825 R:d. 120,000, — 120,000, — 90,000, — 90,000, 1826 1827 63 Wied deltagande af Publikt Ombud, årligen förrättad, och att års-anslaget ej får utbetalas, innan, genom Revisions-förrättningen, är vordet intygadt, att det föregående årets arbete blifvit, i öfverensstämmelse med vederbörliga stadganden, verkställdt, samt Reglementets innehåll jemväl i öfrigt efterföljdt och iakttaget; börande Staten för evardliga tider fritagas från alla vidare anspråk, i och för denna Canal-byggnad, äfvensom till dess underhåll och framtida iståndsättande. 3:o Till beredande af ersättning åt Staten för hvad som sålunda kommer att utgifvas, skall anmälning till deltagande uti HjelmareCanaloch Slussverks Bolag med alla, uti de för Bolaget den 3i Julii 1818 utfärdade Privilegier och i Bolags-Reglorne den 24 Augusti 1820, medgifne rättigheter, ytterligare under närmast härefter följande 5 år förblifva öppen, på det sätt, att den, som åstundar en sådan delaktighet, bör hos det Rikets Penninge-Verk, hvilket med utgifvandet af anslagen till allmänna arbeten får befattning, tillkännagifva, för huru Stort belopp han önskar blifva Actie-egare, hvarefter honom åligger, att, till samma Verk, af det tecknade beloppet inbetala en femtedel för hvarje år, räknadt ifrån och med nästkommande år till och med år 1828, så att vid Actie-teckningen erlägges hvad som, efter denna grund, för de förflutna åren tillika med det, hvarå teckningen sker, belöper, och sedermera en femtedel hvarje påföljande år; dock utan att de sålunda tillkomne nya Actie-egare må berättigas, att af Staten erhålla Ränta under bygg - 64 nads-åren.
J ±8Mg jBARA 20 E Ö nd R ast E n:r. Priset är i år 1 K r o n a / Häftet innehålÖ 1 ler mer än 50 yp/ perliga il ustrat. j jemte beskrifhinn. l gar öfver drägter, ii hattar, handarb 33., (monogram m. m. Inga permar expedieras, utan att beloppet först insändts antingen medels postanvisning eller ock i sparmärken (ej frimärken!). Efter erfarenheten från förra året, vilja vi enträget uppmana Iduns läsarinnor att med första insända sina rekvisitioner, på det de må vara säkra om att ej komma, sedan upplagan, som på förhand bestämmes, är slutsåld. Dem af Iduns läsarinnor, som sakna n:r 7 och 9 för detta år, meddelas, att dessa nummer komma att nytryckas på nyåret, för så vidt minst 100 anmälningar härom, åtföljda af rekvisition på permar, ingå. För öfrigt kunna öfriga nummer af årgången erhållas till komplettering mot insändande af 15 öre i frimärken pr nummer. Med utmärkt högaktning det präktiga brud(utstyrs el numret) — betingar ett fl pris af 40 öre. ugust Julius OI » S! Frithiof Hellberg Bed. o. utgifvare af Idun. (1359) Nedra botten, I 0. 2 tr. upp. n _____, Mina äkta teer säljas endast kontant, och då alla mellanhänder undvikits, kunna de lemnas billigare än hos någon, hvilket ock b3visats af att, _ „ •,. 111352] U Kongl. Hof-Leverantör. U^F " omsättningen 1889 fyraäubblats. Spceri-, Vinocä Delikatessmagasin " ^jf i parti och minut, 38 Drottninggatan 38. Allm. Bell. Alex. Barclay, Göteborg. (N o r d. A. - B. Göt. Bekommenderar sin tillverkning af varaktiga, praktiska o. billiga gardiner och persienner af papper. OBS. Ombud för Liljeholmens Persiennefabrik (Engelskt patent). franko.
St:r likväl icke sedermera ansett sig böra följa den sålunda anvisade banan, och detta, enl. min åsigt, af ganska goda skäl. Slutligen får jag erinra derom, att Lidköping, Christianstad, Wexiö m. fl. städer, som efter inträffade eldsvådor erhållit anslag till tomtreglering, grundat sina anspråk på understöd deruppå, att eldsvådan ödelagt en större del af dessa städer. I Jönköping deremot hafva endast 16 gårdar nedbrunnit. Det är första gången, som anspråket på understöd från Statens sida blifvit af ett stadssamhälle sträckt ända derhän, att anslag utan återbetalningsskyldighet borde erhållas, ehuru endast en obetydlig del af samhället blifvit af olyckan hemsökt. Det förefaller mig således såsom varande af icke ringa vigt, att R. St:r vid detta tillfälle följa den af dem förut godkända grundsats, att icke lemna sådana understöd under annan form än såsom lån; ty eljest komma 11. S(:r utan tvifvel, att vid hvarje Riksdag öfverhopas af ansökningar i denna väg, stödjande sig på det prejudikat, som vid denna Riksdag gifves. Jag fortfar således i min anhålllan om bifall till Utlåt. Frih. af Ugglas, Curt Gust.: Om, på sätt Hr Bildt i sitt sednaste anförande påstått, R. St:r alltid följt den grundsats, alt endast under form af lån understödja brandskadade släder, skulle jag kunna fatta, hvarföre man icke vill bifalla K. M:s ifrågavar:de Nåd. Propos. Men då R. S(:r just vid denna Riks - 154 Den 21 November. dag, under form af anslag, understöd! en annan stad, hvilken blifvit hemsökt af samma olycka som Jönköping, så förefaller det mig föga konseqvent att nn förvägra bifall till det åt sistnämnde stad begärda anslag. Man påstår, att det är ett olika förhållande med Örebro, ity att det till nämnde stad lemnade anslag vore afsedt till åsladkommande af ny tomtreglering i den albrunna delen af staden, då deremot man med anslaget till Jönköping ämnade verkställa tomtreglering i den icke afbrunna stadsdelen. Denna skiljaktighet bör likväl icke, så vidt jag kan inse, inverka på frågans utgång.
Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, dels i anledning af vid sista riksdagen gjord, begäran om utredning af skogsplanterings kassans inkomster och utgifter, dels angående särskilda framställningar i fråga om värden och tillsynen å samt hushållningen med de i riket varande häradsallmänning ar; Gifven Stockholms Slott den 12 November 1847. Hos Kongl. Majit hafva Rikets åren 1840 ooli 1841 församlade Ständer, med anledning af hos dem gjorda framställningar, uti underdånig skrifvelse den 12 Maj sistberörde år, föreslagit: att, då af menigheternas rättighet till afkastningen af de i riket varande häradsallmänningar syntes följa, att dessa menigheter äfven borde vara berättigade till delaktighet i allmänningarnes förvaltning, äfven då desamma icke upplätos till intressenternes disposition eller till delning dem emellan, helst genom Kongl. Brefvet den 16 Mars 1824 blifvit förklaradt, att landsoch häradsallmänningarne voro att anse såsom landets och häradets egendom, samt enär, under förutsättning, att en sådan delaktighet i allmännings-förvaltningen icke finge leda till inskränkning af den uppsigt öfver skogshushållningen, Kongl.
Beträffande sedermera Stearinoch Margarin-ljus blef den först till bifall å Utsk:s förslag framställda propos. besvarad med starka Nej, jemte ett eller annat Ja, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge införsels-tnllen å dessa slag af Ljus böra nedsättas till 6 sk. pr 8f, och efter denna propos:s besvarande med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, förklarade sig härvid hafva funnit Ja öfvervägande. Vidkommande slutligen Vaxoch Spermaceti-Ijus samt andra slag, blef Utsk:s förslag, utan deremot gjord anmärkning, af R. o. Ad. bifallet. Tenn och Ther niometrar. Utsk:s i afseende på dessa artiklar gjorde förslag blefvo af R. o. Ad: bifallne. Terpentin. Efter någon discussion, hvarunder såväl återremiss, som införselstullens nedsättande till 1 sk. pr U ifrågasattes, blef Utsk:s förslag af R. o. Ad. bifallet. Tobak, Tryffel sami Träd, jernoch stal-, saint kopparoch messings Utsk:s i afseende på dessa artiklar afgifne förslag biföllos. Träd, bomulls I fråga om denna artikel yrkades dels bifall till Utskrs förslag, dels bibehållande af nu gällande tullsatser, och sedan propos: till bifall å Utsk:s förslag blifvit framställd samt besvarad med starka Ja jemte några Nej förklarade Hr Gr. o. Landtm, sig hafva funnit Ja öfvervägande. Träd, linne Ulsk:s förslag bifölls. Trädvaror. Efter någon discussion biföll R. o. Ad. hvad Utsk. i fråga om denna artikel föreslagit. Tågvirke. Utsk:s förslag bifölls. Den 11 Maj. 89 Ull. Utsk:s förslag blef, efter någon discussion, ang:de motiverna derför, af R. o. Ad. bifallet. Sedan nu R. o. Ad. fattat beslut i fråga om artiklarne Hampa, Lin och Ull, förekommo de förut upskjntne artiklarne:
R:dr och till upprensning af Lida-an i Skaraborgs Län 2000 ,g2 S t a t s - U tskottets R:dr, men att berörde Anslagssummor annu lära vara i Ränterierne orörde qvarstående och att rensningsarbetet icke påbörjats. Af detta förhållande hemtar Utskottet anledning tillstyrka den underdåniga anhållan: att, enär beviljade anslag uttagas, men inom loppet af ett år till det uppgifna ändamålet icke till större eller mindre del användas, desamma måtte återfordras för att till andra behöfliga föremål disponeras, så vida icke antagliga hinder för arbetenas påbörjande kunna uppgifvas, då i allt fall dessa, så vida något bidrag skall erhållas, ofelbart under nästpåföljande året böra företagas. Då Åkers Canal nu mera blifvit fullbordad genom de dertill af Strörnrensningsmedlen lemnade bidrag och således icke vidare bör belasta Staten med någon kostnad, hvilket likväl för närvarande är fallet, då, jemlikt 1828 års räkenskaper, aflöningar och underhåll medtagit en summa af R:dr 5o8: 32. - men Canal-inkoinsten endast utgjort roi: 2. - eller en förlust af 407: 3o. - tillstyrker Utskottet den underd. anhållan, att med kringliggande orts invånare må söka tillvägabringas den öfverenskommelse, att Canalen af dem crnottages roed rättighet till der fallande inkomster, men emot skyldighet att, under allmän controll ansvara för dess framtida vidmakthållande utan allt deltagande ä Statens sida. På sätt ofvanstående utredning ådagalägger, har utaf Betänk anden IV:o 35r, jq, utaf 1S28 års anslagssumma samt öfriga contanta tillgångar för arbeten under året endast en del användt-, hvarigenom StorAmiralsEmbetets 3:dje Afdelning kommit i tillfälle att för samma ändamål äfven under innevarande år, föihvilket något anslag vid senaste Riksdagen ej anvisats, disponera omkring 66000 R:dr; och har, enligt hvad den af Chefen för nämnda Afdelning till K.
Kristendomens hela anda stred mot hedningarnas r i a plagseder: fostera-fdrifning, barna-, mord och barnntsattrande. Ti behofva endast 8, sager forf., &amp; erlralla i vArt mime den kklek vAr religionsstiftare i ord som handling bevisade de sm % for att genast inse oforenligheten af h ~ a r j e slags grymhet mot barn med hans liiras ratta efterfijljd.~ Det &amp; r dock ' latt att inse, att trots den kristna liirans fiireskrifter, det skulle droja Arh~mdraden innan de osedel; som har berorts, alldeles utrotats. ~ f v e n i de lander diir kristendomen nntagits till stadsreligion triinger det kristna lsk~dnin~ssiittet blott lhgsamt igeaorn. Men sB val den dmanna morakn som lagstiftningen hojer allt hogljnddare protester och staten borjar allt mer inse, att det iir dess plikt, ja med dess fordel forenligt att so rja for de nyfodda medborgare, hvillras foraldrm af arrnod eller andra orsa.ker aro nrstbdsatta att vBrda sig om sin afkomma. Sti uppstl de forsta Barnav&amp;v-dsanstalterna och hittebanzs7izuelz. Kyrlran g h hiir i spetsen for refomen. Under rnedeltiden Sir det isynnerhet de andliga mdnarna, som gor det till sin mission att taga fattiga, varnlosa och ijfvergifna under sitt hiign. Den ralgijrenhet som af och igenom de kpliliga institutionerna ntiifvas iir storartad. I n5irheten af klostren och kyrkorna inrattades sarskilda anstalter, s. k. orp7tanofrop7~ia, i hvilka ofrergifna barn erhijllo tillfd ligt skydd och underhill.