Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
UV af gjorda framställningar angide ytterligare låneunderstöd för kyrkobyggnaden i Christinehamn, löstalja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, varder StatsUtskits Utlåt, af R. o. Ad. afslaget och Borga reStits inbjudning på det sätt Infallen, att R. o. Ad. beslutaV anvisande till Christinehamns och Warnums församlingar af ett låneunderstöd, stort 50,000 rdr, att utgå från Riksg.Kont. under iakttagande af de betalningsvilkor, StatsUtskit i Utlåtit N:o 104 föreslagit för ett lån tdl Linköpings domkyrka». Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda: Ja — 11. Nej -— 23. Föredrogs Sammansatta Stats-samt Allm Besv.- o. Ekon.Utsk:ts d. 25 sisth Maj och (5 dennes bordlagde Utlåt. N:o 8, i. ani. af dels K. Skrifvelse med det af komiterade afgifna underdåniga betänk, och förslag ang:de skjutsningsbesvurets ordnande, dels ock väckta motioner i samma ämne; äfvensom i sammanhang dermed BondeStits d. 6 dennes på bordet lagde prot. utdr. N-.o 3l2‘/2, Ine(i inbjudning till MedStin att instämma uti BondeStits ronde ofvannämnde TJtlåt fattade beslut, enl. hvilket detsamma blifvit i dess helhet bifallet. H. Exc Hr Gnn o. Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad., beträffande sättet för föredragningen af ifrågavide Utlåt., behagade besluta alt först till afgörande företaga Utskits å sid. 9 förekommande hemställan, att gästgifveri-, hålloch reservskjutsen samt postskjutsen skall skiljas från jordbruket och öfvertagas af Staten, samt att, sedan beslut öfver detta förslag, hvarpå Utsk-ts alla öfriga hemställande!! sig grundade, blifvit fattadt, företaga frågan om det lämpligaste sättet för de öfrige punkternas föredragning. Ropades ja.
Pass för sådan utflyttning blefvo från Länets särskilda delar uttagne år 1851 för 405 personer » 1852 » 657 » » 1853 » 219 » » 1854 » 144 » och » 1855 » 21 » tillsammans 1,446 personer, bland hvilka exempelvis år 1852 ej mindre än 292 voro från Kinda och Ydre härader. Af förestående uppgifter vill det synas, som skulle utflyttningsbegäret småningom hafva aftagit, dock är detta ingalunda att påräkna. Snarare gifver en längre tids erfarenhet vid handen, att detsamma periodiskt framträder, stundom till och med oberoende af de mer eller mindre lockande underrättelserna från det land, dit hågen fortfarande är vänd, om också klokheten för någon tid lyckas uppskjuta dess tillfredsställande. En folkvandring, en förflyttning af kultur eller fysisk kraft, från öster till vester har under årtusenden ägt rum, på skiljda tider endast under de olika formerna af kolonisations-företag, eröfringståg och slutligen enskild utflyttning. Den tyckes således hafva sin grund i en öfver de menskliga beräkningarne stående nödvändighet, för hvilken numera i första rummet de gifva vika, sorn i sitt hemland af ett eller annat skäl sakna önskadt tillfälle till förvärf. I detta hänseende gäller emellertid ingen bestämd regel, hvajå såsom bevis må anföras, att utflyttningarne under innevarande år varit talrikast från den del af Länet, som för ögonblicket erbjuder måhända det rikligaste tillfället till arbetsförtjenst, och der de arbetandes behandling företrädesvis kan anses såsom god och faderlig. Ett annat undantag från det allmänna förhållandet i afseende få folkmängdens tillväxt bildar staden Norrköping, der invånarnes antal år 1851 utgjorde 16,937 och tillökningen således endast 171, eller omkring 1 procent.
ntt erh5lla, men so111 Sonja fiirsiikrnr, att hou nldrig s ' lrulle gifta sig med ~ ~ l i g o nnnan, n (11-iijer clet ej k n g e forr iin iifveu haus motst; incl iif~ervinnes. Och nu iir Son ja of verlycldig. R.ec1an i sel~tem1) er skall lnollol bet tirns pli O Ynlibino. T ' anten beskrifver Kovalevs1; y i ctt 1wef sAlnndn:; .Xu har jag gjort bekantskap med fIistmnnneii. Hsn bar * hninstonc icke n~isshagat mig och redan rlet iir tillriickligt. Ynclrei. fnl. Him iir snitrare littell iin stor, 11ar slltt hRr, s o n hiinger ndgot 18ngt ner i nacken och s d, Ijiisu milstnscher. Jag hegriper egentligen iclce hnr 11an f14n fiirstu st.andeti lrnnii it t gora ett sfi stnrkt i n t l y k p: ° ' S~njct. - If haus konversntion]; an mnn 1116rka~ ntt ha11 iir en lildnd oc: h kui~nig man. Hvncl lian vidnrr $I *, f i r f~ * ninticlen ntvisa. Miitte vfir Sonja hli riktipt Iyclilig werl honom! 8 Foljande bref £ran Pnlibino ger en gnnska liflig och utfiirlig slrildring af bri~llopsliogtidligheterncl, och fiiheredelsernn tliirtill. \ ' i liina i sammanclrag tanteus ord: &gt;Lisa och hennes ' familj mi viil. Sonja 21- strdlnatle och fijrtjusande sot. Kovelevsky ser inycket lgcklig nt och tycks w r a stolt ijfver sin erofring.
Riddcrstapet och Adeln fränträdt uteslutande besittningsrätt till Säterier, och alla de wilkor troligen äro uppfyllde, sorn wid en sadan eftergift bliswit fästade, har Bonde - Ständet som pä andras bekostnad aldrig önskar för sig »agra friheter, best» ti t, för Säterier, Rä och Rörs, Jnsoknc, Utsokne, Frälse - Hemman och all annan helt och hällit eller till wist del befriad jord ätaga sig Kronohälloch Reserve skjuts, sä i freds som Krigstid, pä enahanda sätt som deste skyldigheter af Skatte - Hemman nu utgöras, eller framdeles kunna komma at utgä, med det wilkor, att alla andre som af dylik jord äro innehafware i enahanda förbindelse ingä, et wilkor för hwars bifallande troligen desto mindre stall möta nägre strängbeter som'Riddcrskapet och Adeln sjelf ansett sig icke tillkomma när besittningsrättighetcn af Säterier blifwit för alla fri, at rftergifwa de deste Hemman ätföljande Friheter, och Bonde - Ständet med rättwist förtroende till sine Med - Ständers Tänkesätt, icke tror sig behöfwa brwisa den sanning at all stagjord är i Den 2 October. lika behof af Samhällsmagtcns beskydd, och sälcdeS ll. ka skyldig, at lill denna Magtcns uyrätrhällande och bistånd bidrag-; Och skulle ProkokvllsiUldrag härom till de öfrige Respecuve Ständen expedieras. Ve luxrs. Lx krotocoilo, 8. L. IräALreiii . i - ^ - Lepukaklonen afträdde derefter behörigen beLedsagad. Det upläste Pl ototslls - Utdraget begärtes pä bordet; hwareftcr upläsningcn af Allmänna Bcswärs» och Economie » Utskottets Betänkande fortsattes till flut, Lakes pä bordet. UplästcS följanbe Utdrag af Protokollet hällek llti I»ik<> sens Högloft.
Att defie Ädoer Författningarne likmätigt, aro underkastade Byggnadsoch Enstiftes-Lagarne med derwid förenade dryga kostnader: Att om Frihetseller Abo - Dcn 22 Junii. 825 Äbo-aren tift ända löpa, innan Äboerne njutit frukten af deras i sa matto mdlagda möda och arbete, deras undergång och fattigdom stola »rara säkra följder deraf: och stuteligen. att oslast en winningslysten och rik grannes önskan och deraf beroende öfverbud wid Städje - Anctionerne bereder den äldre Äboens afgång fran Hemmanet, merendels i de fall da förenämnde deyga kostnader föregadt, och en kostnadsfriare Hemman stö cfcI lofwar den blifwande förmögnare Arrendatorn en säkrare winst. Ukstottet har trodt sig finna, att Författaren, »ned hänsigt af den ringare afgift, bestående serdeles hwad Kyrko-Hemman angar, endäst uti någon Smör-ränta, förment ten följd deraf böra dragas, att, da Aboerne i öfrigt lika »ned Krono-Hemman i allmänhet utgöra alla öfriga Hemmanets utffylder till Kongl. Majit och Kronan, borde en sadan rin, ga Smör-ränra icke leda till det Resultat, att Iyrkerne derföre wörö såsom werkcliae Hemmans-Ägare att Mose och således berättigade kill ali den förman wid Äooars afoch tillsättande eller Arrende-Auctieners anstäilade, som en fullkomlig ägande rätt medföra. Utskottet har af äldre nu tlllgängelige Förfatkn nqar, serdeles Kongl. Brestven d. -z Nov. 1694, den 28 Aira. »74; och den 18 Febr. 1747 trodt sig »ned säkerhet finna, att Kyrko/ och Acadennemed siere »6 pios usus anftagne Hcrnman, bliswit sadane inrättningar tid ester annan i allmänhet förlänte dels af framlidne Konungar, dels af enffilte
Men, på sätt reservanterne vid StatsUtsk:s Utlåt., uppå grunder, enligt min åsigt, lika öfvertygande som förtjenstfullt ådagalagda, hafva yttrat, böre vi befrämja jernvägsanläggningarne i den rigtning och den skala, att kostnaden icke blifver alltför äfventyrlig för Statens finanser, äfvensom de ansett banorna böra hufvudsakligen byggas i fortsättning af de utaf Rikets sednast församlade Ständer redan beslutade och påbörjade sträckningar. På sådant vis kan man hoppas, att någorlunda snart erhålla banor, som i viss mån kunna gagna såsom ett helt för sig och bereda, om icke direkt afkastning i början, dock en åsyftad nytta för befolkningen genom vunnen lättnad i kommunikationssättet å de största, mest betydande stråkvägarne i vårt land. Detta resultat vinnes icke inom samma tid, derest vi skulle, enligt Utsk:s förslag, för bearbetandet af flera spridda bansträckor utgifva summor, betydligare än de, hvarmed man skulle kunna åstadkomma väsendtliga fördelar genom fortsättning af de påbegynta och redan framskridna arbetena. Jag förbigår här de flere grundade inkast D en 9 Juni. f. m. 45 reservantere för öfrigt framställt emot de af Utsk. förordade rigtningar för nya banor, jag anser likväl dessa inkast förtjena det största afseende och hänvisar alltså till deras, allom tillgängliga och och kända innehåll. Men reservanterne öfverenstämma icke i allo sinsemellan i hvad de hvar för sig i positift hänseende hemställt. Det vore derföre angeläget, att vi måtte komma till en sammanfattad mening af hvad de hufvudsakligen åsyftat. Mig synes, på grund af de ofvan i yttersta korthet antydda premisser, det gemensamma yrkandet kunna blifva ungefär sålunda, att R. St:r, fortsättande de stambanor, hvilkas anläggning från ändpunkterne Götheborg och Malmö redan är till några mil satt i verket, måtte till en sådan fortgång anslå medel, dock endast så långt öfvertygelsen om Statens förmåga att betala ränta och amortering å det för ändamålet förmodligen erforderliga lånebelopp kan synas medgifva.
Kungörelse angående böter för den bruksägare, vars järn eller andra brukseffekter vid skedd vägning i metallvågarna finnas utgöra antingen mer eller mindre än tullsedeln utvisar; Stockholm den 28 januari 1802. Det har sports att då brukseffekter kommer till vågarna stämmer inte vikten med frakt och forsedeln. Den avsändande har skyldighet att ange rätt vikt på fraktsedeln, då den ligger till grund för tullberäkningarna. Stockholm den 28 januari 1802 F RIDDERSTOLPE Kungörelse angående tull för bärgade segel från förolyckade utländska fartyg; Stockholm den 28 januari 1802. Tull skall betalas för tågvirke och segel som bärgats från främmande fartyg. Även för segel som inköpts i utlandet för att ersätta andra på svenska båtar skall förtullas. Stockholm den 28 januari 1802 J LILIENCRANTS Kungörelse angående Produktsplakatets åter upplivande; Stockholm den 2 februari 1802 1801 infördes befrielse för neutrala skepp att införa lovgivna varor från nederlagsorter. Skulle ändring ske skall det kungöras tre månader innan. Nu är omständigheterna ändrade och det s. k. produktplakatet måste upplivas. Stockholms slott den 2 februari 1802 GUSTAF ADOLPH Kungörelse angående förbud för obehöriga personer av judiska nationen och italienare att till handels idkande resa omkring landet; Stockholm den 8 februari 1802. Judar och italienare har inte rätt att driva minuthandel på landsbygden, om de inte har särskilt tillstånd. Dock får de handla i den ort eller stad där de bor och är mantalskrivna. Dryga böter för den som överträder förordningen. Stockholm den 8 februari 1802 J LILIENCRANTS Kungörelse angående de av för detta utredningskommissionen utgivna obligationers uppvisande till inlösen i Riksens Ständers riksgäldskontors kontor innan den 1 maj nästkommande år 1803; Stockholm den 9 februari 1802. Riksgäldskontoret meddelar att en del obligationer, som skulle var inlämnade för lösen ännu inte inkommit till kontoret. Granskning och räkenskaper kan inte ske förrän alla obligationer finns och betjäning, som är anställd att sköta detta måste avlönas.
Det sednare tror jag vara det enda rätta, ty hvem skulle eljest urskilja hvad som vore det vigtigaste. Detta kunde icke tillgå på annat sätt, än att Stånden nedsatte commissioner för att gran - D e n 4 Juni f. ra. ska allt hvad som blifvit sagdt och afhandladt, och utröka hvad som vöre vigtigast. Jag får erinra herrarne om hvilka discussioner och voteringar, som skulle uppkomma i de commissioner, sorn hade fatt sig detta arbete uppdraget. Det blefve den ena luntan på den andra. Jag tror, att, med bibehållande af vår nuvar. representation, det är alldeles omöjligt att komma till det goda ändamål, som jag alltför väl finner vara åsyftadt med denna motion. Jag kan således icke annat un afstyrka alla åtgärder i detta afseende, innan vi först lått en förbättrad representation. Ridd.Ulskts nu föredragna memorial återremitterades. Företogs till pröfning Ridd.Utskts, den 13 och a5 sisth April, på bordet lagda memorial i anleda, af Ridd.directionens riksdagsberättelse. R. o. Ad. beslöt, att detta memorial skulle punktvis pröfvas. Ingressen och i: s t a §: n. R. o. Ad. fann ingressen och yttrandet i irsta §:n icke erfordra någon åtgärd. 2:dra §:n. Hr von Hartmansdorff, Aug.r Jag instämmer med Utsk. deruti, att capitalionsafgiften bör fortfara till hennes nuvar. belopp; men jag vill i afseende på liden föreslå, att R. o. Ad. ej måtte utsätta något visst år såsom man här gjort med i8j5. Det kunde möjligen hända, att en riksdag sammanträder dessförinnan; då vill man måhända besluta efter omständigheterna och möjligen förlänga skatteliden, allt efter som riksdagen intralfade förr eller sednare. Man har under innevar. riksdag sett olägenheterna vid statsregleringen deraf, att man utsatt vis^a år och att man sedan nödgats besluta fyllnadsafgifter.
Och har Kongl. Kammar-Collegium på grund häraf, ansett Räntorne af Hemmanen Säby och Söderby hädanefter böra efter markegångs-pris utgöras . Då sålunda är upplyst,att Kongl. Kammar-Collegium och Kongl. Stats-Contoiret, långt föredetta, stadgat, att Räntorne af ifrågavarande Hemman böra efter markegång utgå, och detta stadgande, enligt hvad af handlingarne kunnat utrönas, icke blifvit ändradt, eller uppliäfvet, utan fastmera måste anses bekräftadt «e O nom 1769 års ofta åberopade Resolution, enär deruti uttryckeligen föutsättes Thorshälla Stads lör bindelse att ifrån 1781 års början, likasom det skedt år 1761, erlägga Räntorne in natura, eller efter markegång, Stats-Utskottets B et änkan deli* i 71 * markegång, är Stats-Utskottet, som det åligger att Stats-Verkets rätt och bästa härvid iakttaga, af den tanka, att Staden icke bör undgå att föreskriften i denna del från och med nästa år fullgöra 5 hvilket dock till Riksens Höglofl. Ständers närmare bepröfvande vördsamt öfverlennäs, Och lärer, med anledning af dert Nådiga Remissen, underdånig Skrifvelse i ämnet till Kongh Maj:ts böra aflåtas—» iS« En Ledamots härvid yttrade skiljaktiga tanka bifogas. Stockholm d. 3 Julii 1823. Utdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Höglofl. Stånders Statsutskott den 9 Julii 1823. S. D. Under åberopande af sin till Protocollet för den 3 dennes anmälda Reservation emot Utskottets Beslut i frågaxl om Räntornes utgörande utaf de Thorshälla Stad förlänte Hemman Säby oell Söderby, uppläste Herr Borgmästaren Ekstrand ett så lydande anförande: ’’Jag har här för Höglofl. Utskottet fått uppläsa en Pro-memoria, tecknad den 24 sistl.
Nu framträdde Angelo Brofferio, en liflig natur, advokat, talare, folktribun och demagog, författare af flera skådespel, hvaraf det, som bär titeln “ I due cugini " (de två kusinerna), är ganska lyckadt, samt af åtskilliga ganska vackra poem på piomentesiska dialekten, hvilka blifvit populära i Piemont hufvudsakligen på grund af sin satiriska hållning och sina politiska anspelningar, Brofferio erhöll tillstånd att utgifva en tidskrift, II Messagiero To-rinese, der kritiken sköttes med en viss skärpa mt^i med en liflighet, som småningom väckte de piemontesiska lynnena ur den sömn, hvari de förut befunno sig. Men Brofferio skötte nästan ensam sin tidskrift; han hade större popularitet än anseende och man läste honom mer, än man lyssnade till honom; då dessutom tonen i hans literära polemiker ofta var allt utom hofsam, stötte han många för hufvudet och stod slutligen ganska isolerad. Två illustrerade tidskrifter, den ena med ett uselt tryck, den andraderemot tryckt med för den tiden utmärkta typer, bidrogo att i Piemont sprida litet allmän bildning. Den ena bar titeln Teatro Universale och den andra Museo Scientifico-letter ar io. Deras hufvudsakliga innehåll utgjordes af naturvetenskapliga, geografiska, historiska och biografiska rön samt af notiser om upptäckter och uppfinningar; men af dem var det omöjligt att finna, att Piemont började röra på sig. Det första lifstecken, som häntydde på den stora rörelse, hvilken höllpå att förberedas, gaf den af Lorenzo Va^ lerio grundade tidskriften Letture Popolari. Underförevändning att endast sysselsätta sig med frågor, som rörde åkerbruket och undervisningen, att åstadkomma ett bättre jordbruk samt grundlägga nya elementaroch folkskolor, sökte man uppväcka folket till medvetande af sitt eget värde och göra det mottagligt för den bildning, hvarigenom det skulle komma till insigt af, att det vore förtjent af en bättre lott. Det mål, som hägrade för grundarne af denna tidskrift, var ej nationens oberoende, men ernående af en större lokal frihet, utan hvilken hvarje sträfvan och längtan efter nationelt oberoende vore gagnlös.
Revisorornes IUrätt. äng. Bankovsrket. 8 58 A. Uppoch Afskrifnings-räkningen. I Malmö. I Wilby. Deposit-rcikningen. I Malmö. 1 Wisby. I Stockholm „ Götheborg „ I hvad mån de på uppoch afskrifningssamt deposit-räkning i medlet af nästlidne September månad innestående summor voro i lånerörelsen använde, inhemtas af följande: I Stockholm . „ Götheborg*) „ Malmö . „ Wisby Innestående å uppoch afskriinings-räkning. a deposit-räkning. Redan den 19 Juli sistlidne år beslöto Fullmägtige, att ränRäntan för tan å medel på uppoch afskrifnings-räkning, hvilken ränta sedan längre tid tillhaka utgjort 3 procent, skulle vid Banko-DiskontnfskrifningtVerket, från och med den 1 derpåföljde Augusti och tills vidare, räh,"fnedsättas till 2 procent, hvaremot Fullmägtige då ansågo räntan å dylika medel vid Låne-Kontoren böra vid förstnämnde belopp *) I de vid Götheborgs Låne-kontor i låne-rörelsen använda medel äro inberäknade från uppoch afskrifnings-räkningen vid Banko-Diskont-Verket i Stockholm öfverflyttade 300,000 R:dr. 60 bibehållas. Efter inhemtande af Låne-Kontors-Direktionemes yttranden hafva likväl Fullmägtige den 21 Februari detta år funnit skäligt förordna, att för medel, insatta på uppoch afskrifningsräkning, skulle äfven vid samtelige Låne-Kontoren godtgöras endast 2 procent ränta, samt att denna räntenedsättning borde vidtaga vid Låne-Kontoren i Götheborg och Wisby från och med den 15 Mars och vid Låne-Kontoret i Malmö från och med den 1 Maj, dock med rättighet för en hvar af Låne-Kontorens Direktioner att den sålunda bestämda tiden något utsträcka derest sådant för diskonteringsoch utlåningsrörelsens fortsatta bedrifvande funnes vara ovilkorligen nödigt, hvarom Fullmägtige då förväntade underrättelse.
Skulle den oförmodade händelsen inträffa, att antingen Konungens Högsta domstol, eller af dess ledamöter en eller flere funnes hafva af egennytta, vrångvisa eller försumlighet så orätt dömt, att derigenom någon, emot tydlig lag och sakens utredda och behörigen styrkta förhållande, mistat eller kunnat mista lif, personlig frihet, ära eller egendom, vare Riksförsamlingens Justitie ombudsman pligtig, äfvensom Konungens Justitie-kansler berättigad, alt vid den Riksrätt, som i följande § bestämmes, den felaktige under tilltal ställa och till anvar efter rikets lag befordra. Har Riksförsamlingens Gransknings-Utskolt, på sätt i 150 8 sägs, beslutat åtal mot någon af Konungens rådgifvare, skall sådant åtal vid Riksrätt af Justitie-ombudsmannen utföras. 8 80. Denna Riksrätt skall bestå af aderton medlemmar, nemligen Presidenten och tre af de äldsta ledamöter af Svea Hof-rätt, tre af de äldste i Göta Hof-rätt, två de äldste af Hof-rätten öfver Skåne och Blekinge, och nio af Landstinget valde lagfarne och i domarevärf nyttjade män. Då åtal inför Riksrätt skall anställas, äske Justitie-kanslern eller Justitie ombudsmannen hos Presidenten i Svea Hof rätt, hvilken vare Riksrättens ordförande, laglig kallelse å den eller dera, som tilltalas skola. Presidenten i Hofrätten foge derefter anstalt om Riksrättens sammanträde, för att kallelsen utfärda och målet vidare i laglig ordning behandla. Skulle mot förmodan han detta underlåta, eller någon af öfrige ledamöter undandraga sig att uti Riksrätten deltaga, stånde de, sås#m för uppsåtlig försummelse af annan embetspligt, till lagligt ansvar. Hafva en eller flere af Riksrättens ledamöter laga förfall, eller finues emot någon af dem laga jäf, vare ändock Rätten domför, om tolf deruti sitta. Är Presidenten i Hof rätten af laga förfall eller jäf hindrad, välje Rätten inom sig ordförande. Denna Riksrätt ege, sedan ransakningen fulländad är, att döma efter allmän lag och, hvad Stats-Rädets medlemmar angår, äfven efter den ansvarighetslag, som för dem särskildt finnes utfärdad.
—- om en förbättrad LandtmäteriTaxa, 248. — om tillökning i slitningspengar för 6 InfanteriRegementer, 249. — om tillökning i Betjeningen vid LandsCancellierne och LandsContoiren, 254-— om utbekommande af en Krono-fordran, öfverlåten till Upsala Barnhus, 260. — om skärpning i ansvaret för Skogsåverkan, 262. — om tvisters biläggande genom förlikning, 264 - om tillökning i fonderna för Lån i Banken, samt en ny fond för Lån till Fiskare i Bohusländska Skärgården, 267. —- om försäljning å Öppen auction af alla Kronan tillhörige Allmänningar och Skogar, 268. — om en ny vägdelning Öfver hela Riket, 271. — angående Spannemålshjelps utdelande vid inträffande missväxtår, 273. ■— om understöd åt Majoren von Konow, 275. — om Bevillningens nedsättande, 277. — om utbekommande af Adler-Salviska Krono-fordran, 280. —■ angående vissa föreskrifter i afseende på ett lättare utbekommande af afrad utaf arrenderad jord, 282. 143 Motioner, nya, af Ricklerskapets och Adelns Herrar Ledamöter, om nödvändigheten af årlige Lagsamlingar, 288. — om en Lagförklaring i afseende på Svedjande å Skattemanna-jord, 2p3. — angående mindre brottslige personers användande till Matroser å Handelsflottan, sg5. — om förbud för högre och lägre
Om det medelst Statsskuldens confracternnde tillkomne Capital användes på productionens ökande, finnes knappt något mixi - Den 19 Julii /. m. 33 5 mimi för dess möjliga belopp, fy i mohn denne ökas, vexa uti en ännu större progession de skattskyidiges tillgångar att fylla de deraf tillflytande räntor, och Landet går framåt i Production, Handel, Näringar, jordbruk och Prosperitet, i stället att skrida tillbaka. Detta är i synnerhet förhållandet med Statsskuld; tillskapad medelst ett nytt i omlopp Satt räntebärande Creditmynt, lör hvilket lån icke blifvit upptagne. Det ökar rörelsen och lemnar Förlagstiligångar ät ail industrie, utan ait dessa Förlagstiligångar å annat håll gå förlorade för productionen, sorn är casus när Statsskulden tillkommit genom län; ty Långi - varen skulle, om han ej gifvit lånet, äfven användt sina penningar productift. I förra fallet är det således ett alldeles nytt tillskapadt RörelseCapital, i det senare blott en öfverflyttning frän den ena handen till den andra (uppfyllande likväl under tiden Statens behof). Detta hvad CapUaäet beträffar} hvad åter räntan sngår, så betalas deh al alia skatteby! diga samfällt, och uppbäres af de Medborgare enskildt hvilka för ögonblicket äro i besittning af Statsobligationerna, och som det gör Staten, såsom Stat betraktad, lika, hvilka de äro som befinnas vara i besittning af dessa räntor, blott beloppet circulerar; medför betalandet deraf intet slags förfång, för landets välmagt. De äro, dessa räntor, en penning, som den högra handen betalar tili den ven - 336 Ben i g Julli. f. ni' «tra båda tillhörande samma kropp (Statskroppen). Deraf föijer visserligen ej att inrikes Statsskuld icke äfven mpdför,o!ägeoheter; men de äro ringa i jemförelse med de deraf uppstående fördelar