Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prol.-UIdrag den 15 Augusti 1860. 621 Yttrandet, sidan 1, angående de §§ af Författnings-förslaget, hvilka äro af tre Riks-Stånd gillade. Lades, med godkännande, till handlingarna. Biföllos. Tredje yttrandet, sidan 4, eller det, som afser § 11, mom. 1, andra punkten. Ståndet vidhlef sitt den 4 sistlidna Maj fattade beslut. Lades lill handlingarna. Yttrandet, sidan 6, angående § 32. § 32 antogs, enligt Betänkandet N:o 7, med uteslutande af orden; eller för liderlighet hända. Yttrandet, sidan 7, angående § 33. § 33 antogs af denna lydelse: Beväringsskyldig eller legokarl, som, i afsigt alt undandraga sig beväringspligten, rymmer eller af stympar sig någon lem, skall uti krigstid i sitt stille och pä sin bekostnad sälta duglig karl; men i fredstid skall af honom erläggas ett belopp, svarande emot årets vapenöfnings-frihels-afgifl. Godkändes. Förslaget, sidorna 9 och 10, angående § 57. Antogs, med uteslutande af orden: efter Kongl. Maj.is disposition och emot vanlig redovisning. Förslaget, sidan 10, angående § 40, och tillstyrkandet, sidan It. Godkändes. S. D. Föredrogos å nvo Stals-Vtskollels Memorial och Utlåtande: 622 Prot.-Utdrag den 15 Augusti 1860. N:o 150, nied förslag till voterings-proposition. i anledning af Riks-Ständens skiljaktiga beslut, i fråga om anvisande af låneunderstöd till Kristinehamns stadsoch Varnums landsförsamlingar. Voterings-proposilionen godkändes. och N:o 151, i anledning af väckta frågor om inlösen af Riksgälds-sedlar, hvilka icke blifvit vid den bestämda preskriptionstiden till invexling företedda.
Jag tager mig derföre friheten framställa följande förslag: i Hofrätt dönies af fem ledamöter, så ock af tre, der alla om slutet ense äro. Om detta förslag antages, så skulle divisionerne inom Svea och Götha Hofrätter blifva 6 f. n. med fyra ledamöter på hvardera, hvaraf turvis alltid en vore ledig frän sessionerne. Uti mål, hvarom ledamöterne icke voro ense, tillkallades två, af hvilka jag förmodar att Presidenten eller vice Presidenten kunde bli den ene och på det sättet kunde 6 divisioner komma i verksamhet i nämnde Hofrätter och 2 divisioner i Skånska Hofrätten. På grund af hvad jag nu haft äran anföra, anhåller jag om ålerremiss af betänk, med begäran att delta mitt yttrande må remissen åtfölja. Gr. Sparre, Erik: De skäl jag redan anfört mot förminskning i domfördt antal ledamöter till 4, tala ännu mera root deras förminskning till tre som den siste talaren yrkat. Då, på sätt jag redan haft äran nämna en mångsidig pröfning och riklig upfatlning af de i Öfver-rätt förekommande saker bör anses vara Statens hufvudsyftemål med dessa domstolar, så skulle det, efter nlitt förmenande, vara orimligt att icke vid sidan af referenten, som i sin upfattning af målet kan vara underkastad misstag, för att kontrollera hans föredragning och jemte honom pröfva förhållandena, sätta mera än två personer, af hvilka den ena tilläfventyrs en af domarens mödosamma arbete uttröttad och försvagad gubbe. Otvifvelaktig! måste det vara, att pröfningen blifver mångsidigare, alt sanningen och det rälta säkrare och klarare framträda i dagen, under en af flere, än af färre, underhållen diskussion öfver ett ämne. Det må vara, att den större skickligheten kan ersätta antalet, men denna är icke alltid att påräkna, i synnerhet bland det stora antal domare, sorn fordras hos Ofver-rätterne och af sådan orsak kan jag ej ingå på nedsättning af antalet till tre. Man har sagt, att der tre voro om beslutet ense, vore det ock öfverflödigt alt tillkalla den fjerde; Hr Just.Statsministern har redan vederlagt della inkast.
I senare tider liar 1720 års* Inqvarterings-Ordning sällan tjenat till efterrättelse vid inqvarterings-penningarnes beräknande, utan hafva serskilda öfverenskommelser derom emellan garnisonerne och släderne blifvit ingångne; och då desse contract, upprättade efter hvarje-orts olika förhållande, således sakna all öfverensstämmelse, mäste inträffa, att genom införande af den enhet uti inqvarterings-penningarnes beräknande, hvarom nu är fråga, en del tillkommer mera, en del mindre, än hittills. Den beräkning, som Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse upptager, grundar sig på omkring ^:dels nedsättning emot den för Stockholms stad, genom senare Författningar, bestämda inqvartering, till hvilken nedsättning de i allmänhet lägre lerorna och varuprisen i de öfriga städerne ansetts föranleda; börande i öfrigt anmärkas, att denna beräkning skiljer sig både ifrån ÖfverDirecteuren Rönbecks och Stats-Contorets förslag hufvudsakligen deruti, dels att Kongl. Maj:t ansett någon olikhet icke böra ega rum för gifte och ogifte, dels att beloppet är ökadt i de högre, men minskadt i de lägre graderne, hvarföre den af Kongl. Maj:t antagne beräkning onekligen på det hela leder till minskning i inqvarterings-utgifterne, emot hvad de öfriga förslagen innehålla, jemte det densamma synes vara efter nuvarande tids fordringar lämpad. Med afseende å hvad sålunda förekommit, tillstyrka Utskotten, att den classification och beräkning af inqvarterings-penningarne, som af Kongl. Maj:t ansetts lämplig och här ofvan finnes införd, måtte af Rikets Ständer an - — Servicen inberäknad till R;dr 20: — Statssamt Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk.
Uråldrig gneis är hufvud beståndsdelen i denna bergås; dock förekomma deruti större och mindre lager och gångar af de flesta andra mineralier, som vanligen åtfölja den grofva nordiska gneisen, såsom hornblendestenoch skiffer, qvarts, fältspat, hälleflinta, diorit, chloritskiffer, m. m. samt någon gång smärre kalkoch metallådror, ehuruväl icke af brytvärd beskaffenhet. Vid Bölet i Undenäs socken hafva visserligen brunstensgrufvor någon längre tid varit bearbetade, men malmfyndigheten har så aftagit, att grufvorne nu mera icke äro brytvärda. Gneisens strykning är från N.N.O. till S.S.O. och dess fall är mot öster. Sjelfva höjdsträckningen löper från Tiveden i sydvestlig rigtning och utgör, jemte Wettern, så att säga länets östra ram. Landshöfdinge-Embctels uti Skaraborgs län und. ber. för åren 1856—1860. 1 2 Skaraborgs län. Naturbeskaffenhet. Sjöarne Skagern 232 fot öfver hafvet, Unden 393,6 fot, Wiken 308,6 fot och Örlén 334 fot öfver hafvet äro i denna höjdsträckning belägne. Skagern utfaller omedelbart i Wenern genom Gullspångs ström, som utgör länets gräns mot Wermland. Unden, som ligger högst, utfaller i Wiken, hvilken åter har sitt naturliga utlopp genom Bottensjön i Wettern, men lemnar jemväl slussvatten åt Göta kanal till Wenern. En mindre sjö, vid namn Knipsjön, som förekommer vid bergåsens södra del, lemnar äfvenledes, vid flodtider, sitt öfverloppsvatten så väl åt Wettern, som åt Wenern. Då Wenern ligger 147,7 fot öfver hafvet samt Wettern 297,6 fot, befinnes skilnaden emellan Wenerns och Wetterns ytor utgöra 149,9 fot, som alltså Wetterns yta är högre än Wenerns.
strnrrrnor: helst minka grå e ' ler hvita — Husmoder tillrådes att skaifa sig af hemspunnet garn. här neu.au beskriiua, nyup^f .. n^a möLei, M ' Tia Iloinen. som är aa besivailäu att man i ett rum N t 1317. SiälP utsatt för polfflrasr, kan lörena sängkammare, formak och använder ja.cr renhridsskor (" s. k. beVino-cherrum. Möbeln bes Lär af en vackert sVorV som jag köpt hos Carl Liljefors, skulpterad, med pmna schagg k.ädd, Upsala. pryaiig sulfa, som kan utdragas till en ElVn. tiLrä«-idig tvåmunssäng med resärinaN:r 1317. 8ka * fa er ett r&gt;a.r halmsVnr drass. f ä ena gaiveln finnes nattduKsatt använda - på. kontoret. Kan nog kö- bord och lavoir, och å andra byra samt pas i sportmagasinen. skniburd med särskild plats for skiifpplle douet. ÖfverstycKot inrymmer bokskäp, Krr 1321. » V * wr » «fn för knn«t irrW« * r hvars dörrar utgöras al ' speglar. att tillgå hos mobelhundlan^en Wiberg. af » Knn * * t oHi KvbetQmagac n. com förut Praktisk. Mot frost anbefalles teipenn+gafs i f ' ^ Aro-åncar Tn^ärt^a^n har nfv^p^ä^n^a Tfd^k^ift 0 Ti - Q* rr ar tin, hvarmed de angripna stål.ena ingmn t das. Ett annat medel är att som oni&amp;iag 0 8 2 3 — 3 °) f " nne« v «st yt^-^g-^-e 3 årlägga skiivor af rå lois pa de angripna o-ångar 33 — 3 * 3) n * * i " na. Tidsk if en nusiaiiena.
Stat, för att med dess Artilleri bilda en Corps; att dä, hvad beträffar Infanteriet, Befälet vore alldeles otillräckligt i förhållande till Beväringens antal, så att Compagniernes styrka nu uppgår från 230 ända till 550 man, 7 af de största Compagnierna mätte hvart och ett fördelas i 2 Compagnier, samt hvarje af de sålunda tillkomna 7 nya Compagnierna erhålla samma antal Öfveroch Under-befäl, som de förut varande; att en 4:de Bataljons-Chefs-beställning, i likhet med de förut befintliga, måtte å Stat uppföras, hvars innehafvare skulle vara Chef för en 4:de Bataljon under namn af Stads-Bataljonen, som borde utgöras af Wisby stads beväring och de närmast staden belägna Compagnierna; att de vid Wisby stads Beväring anställda Officerare måtte erhålla samma löner, som Officerarne vid Landt-Bcväringen; att, då Militär-Befälhafvarebefattningen, med vidsträckta militär-göroinål, är förenad med Landshöfdingebeställningen, en Stabs-Chefsplats måtte på Beväringens Stat blifva uppförd med arfvode, i likhet med hvad som eger rum vid öfriga General-Befäl ; att alla nuvarande 50 Under-officersoch 100 Corporals-platser utan arfvoden måtte erhålla sådana till lika belopp, som de nu bestådda lägsta i hvardera graden; att dagtraktamentet under befälsmötet äfven för Under-officerarne mätte, i likhet med hvad nu sker för Corporal erne, fä utgå af anslaget till Beväringsmanskap pets vapenöfning, och att det belopp, som derigenom skulle besparas ä anslaget till National-Beväringens extra utgifter, finge användas att förlänga befälsmötet; 8 Bil. JY2 2 till Kongl. Maj:ts Nåd.
B:co samt med fraktförlust och den å penningar förlorade ränta till omkring 200,000 R:dr s. m., de, efter all anledning, skulle åtnöjas med vida mindre belopp: att genom framställningen af ett sådant anbud dessutom, såframt det icke gjordes så lågt att det synbarligen bar stämpeln af någon afsigt att få detsamma förkastadt, Svenska Regeringens ställning emot den Amerikanska blefvejhelt skiljaktig, äfven om det med billighet gjorda anbudet icke antogs, emot hvad den skulle blifva, om ett bestämdt yttrande i frågan fortfarande vägrades, samt slutligen att för tillvägabringandet af en sådan ersättning, hvilken ansågs kunna i ett för allt tiilbjudas med 5o,ooo R:dr H. B:CO, 2:ne utvägar erbjödo sig; nämligen antingen att förklara Amerikanska Ombudet att ärendet skulle vid nästa Riksdag hos R. St:r anmälas och serskildt anslag till reclamenternes förnöjande dervid begäras, eller ock att med berörde summa genast på en gång godtgöra fordringen , hvilken senare utväg äfven tillstyrktes såsom den rälta och lindrigaste. Betänka n Jen, !\T:o 327. 27 Med hufvudsaklig! gillande af dessa skäl liar K. M:t derefter förordnat, att Amerikanska Medborgarnes förberörde fordringsanspråk skulle utan afvaktan af R. St:rs sammankomst godtgöras, och sedan Ombudet, Hr J. Connel, uttryckligen förklarat, det han icke kunde ingå på mottagandet af nyssberörde summa och att den yttersta nedsättning han kunde medgifva vore ersättningens bestämmande till 60,000 R:dr H. B:co i vexlar att betalas inom 3:ne månader, har K. M:t genom högstberörde Nåd. Skrifvelse d. 21 Julii 1825 anbefallt StatsContoiret utgifva sistnämnde belopp samt derefter under d. 5 Julii 1827 anvisat ersättningen till StatsVerket, beräknad efter d. 19 Julii i8a5 gällande kurs, å det mindre Creditivet med i52,5oo Jl:dr B:co.
Askars och kartors vigt inbegripes. Penslar; tullbehandlas såsom Verktyg. Peppar, alla slag 1 skålp. 11 Anin. Vid förtullning af cayennepeppar inberäknas vigten af de flaskor eller burkar, hvarpå denna vara inkommer. Pergamcntsskinn; hänföras under Hudar och Skinn, ej pelsverk, beredda, andra slag. Perlemor, oarbetad — Fri. arbetad, oinfattad 1 skålp. 35 infattad med guld eller silfver; väges med infattningen och förtullas såsom den. infattad med andra ämnen; tullbehandlas såsom Bijouterivaror. Perlor, äkta, oinfattade eller infattade — Fria. oäkta: glas1 skålp. — 15 andra slag 1 skålp. — 50 *infattade med guld eller silfver, vägas med infattningen och förtullas såsom den. Förslag till Tulltaxa. Qvantitet för Införselstullberäktull. ningen. Riksmynt. R:dr öre. Pcrlor, oäkta : infattade med andra ämnen än guld och silfver; tullbehandla» såsom Bijouterivaror. Amu. Efter sådan grund tullbehandlas äfven armband af glasperlor, försedda med platter eller knäppen af glas. Persikokfirnor; hänföras under Apotheksvaror. Pinsback: hänföres under Metaller, sammansatta. Piphllfvndcn, med eller utan beslag: af sjöskum, äkta eller oäkta 1 skålp. 1 — andra slag 1 skålp. — 40 Pipor, tobaks-; hänföras under Piphufvuden. Pistacicr; hänföras under Frukter och Bär, ej specificerade, torra. Pistoler; se Gevär. Plantor _ Fria. Platina, oarbetad eller arbetad Fri Platåer: se Dekorationer. Plommon, Brandler och Sviskon 1 skålp. — 6 Plymer, alla slag 1 skålp. 3 — Pläter; hänföres under Metaller, sammansatta. Pomada, burkarnes vigt inberäknad 1 skålp. — 15 Pomcranscr 1 skålp.
Om det verkligen är en nationalvinst, att eldfasta byggnader i städerna uppföras, hvilket 18 >4—1835 års Ständer tvifvelsutan antagit, då byggnadslån endast för sådana byggnader beviljades, böra väl de husägare, som af den tidens penningeförhållanden och deras egen medellöshet voro föranlåtne att upptaga byggnadslån och bygga af sten, icke nu mera, sedan räntefoten i allmänhet nedgått, tvingas att betala högre ränta och amortissement, än som för bankens vanliga utlåning på faslighet gäller; — ty af behofvet inledda i ett företag, som, jag måste öppet uttala min lanke derom — i allmänhet öfverstigit deras krafter, skulle de då hafva skäl att högt klaga, icke just i juridisk mening, öfver förnärmad rätt, men destomer i moralisk, öfver saknad billighet lins borgenären, som bär är Staten, hvilken uppträdt för att hjelpa dem, och detta så mvckel hellre, som 18 >4—35 års Ständer med låneanslaget för Wenersborg tänkte och uttryckte sig afse en uppmuntran till, eller ett prsemium för stenhusbyggnad, och som det är kändt, dels att andra städer hugnats med lindrigare villköl1, utan slikt betungande förbehåll, dels att lån emot första inteckningen i fastighet för närvar, ofta kan erhållas mot 4 proc. ränta, dels ock att en större lånetillgång, om den skulle behöfvas, lärer blifvit Riksg.-cont. erbjuden emot sådan ränta. Efter denna factiska framställning af förhållandena, lärer jag ej behöfva särskildt upptaga hvad StatsUtsk. anfört till grund för afslyrkandet af så val den ifrågaställa räntenedsättningen, som den föreslagna förändringen i amortisseinents-beloppet för byggnads-låneanslaget till Wenersborgs Stad. — Jag föreställer mig dessutom, alt då, vid utomordentliga fall, R. St. nödgas mellankomma, för att med lån af Statens medel undsätta en afbränd stad eller en af missvext hemsökt landsort, dermed åsyftas något högre ändamål, än som ingår i beräkningen, när enskild man förräntar penningar.
Och pä det Commistarierne mätte komma uti tillfälle atk sädant ali med skyndsamhet iagttaga, sä stola räkenstaperne ifrän Lands-Contoiren, Stockholms Stad och andra redogörelse-ställen, sä wäl soM mänadsförstagen ifrän Landt-Ränkerierne omedelbarligen lill Commistarierne insändas. Commistarierne stola stelfwa gransta söljande till l!pbördén hörande räkenskaper, nemi.; 1:0 Restamie förslagen och ftrmmariste redogörelserne öfwer upbörden af Conkvirets Fonder, samt Med anledning af deste räkenskaper, hos Fullmäglige ti l widare handläggning anmäla förställandet af restantier, tö eller hwad eljest kan fordra någon äkgärd. 2:0 De förteckningar och rapporter öfver Bewillningen af testamenterad Egendom samt behällna förmögenheten uti sterbhus, hwilka frän Kongl. HofNätkerne sanrt Lands-Cvntoiren hwarje är stola af gifwas; tillse och conrrollera att sä wäl den contant inZ:te B-nd2:dra Afd4Z - 650 DmZelima ni. inffulne Bewillningcn warder till Contoiret lefwererad, som den Bcroillnings-afgift, för hwilken borgen blifwit siald, sä fort ste kan, infordrad och z:o De sirsing öfwer Npbörden. hwilka hwarjs Manad ifrån Landt-Ränlericrne stola asiemnas, hwarwid rillfes, att innestäende behåll ningar warda infordrade. För den stada och förlust som Contoiret tillskyndas genom Commiffarieettes urakrlärenhek och försummelse, att påminna om felande räkenskaper och innestaeude behällningar eiler eljest ästdosatt Comroit ä redowisning och u-börden, staude Commistarierns till answar rni Leg lig ordning; hwarfvre och i händelse
Det är nemligen gifvet att en sådan angelägenhet då skulle komma att pröfvas till en början af kanske öfver 100 särskilda domare och vidare af dessa 100 domares 100:detals vikarier, som i domarevärf hafva föga eller ingen erfarenhet. Denna angelägenhet, som så djupt ingriper i samhällets framtid, skulle sålunda öfverlennäs åt det individuel omdömet hos så många särskilda personer, i stället för att det nu är öfverlemnadt åt en enda person, och man sålunda kan förutsätta, att en viss kontinuitet i åsigter ska1! göra sig gällande. Ensamt detta skäl vore för mig tillräckligt att förkasta Utsk:ts förslag; men dertill kommer dessutom den omätliga vigt för samhället, som äktenskapet innebär, och de betänkligheter, det medför, att lossa på dess band. Man har här omtalat uprörande exempel på de olyckor, som inträffat i äktenskapet. Men gifves det väl någon samhällsbelägenhet, der icke olyckan kan skaffa sig inträde? Det är väl en olycka, om jag håller på att svälta ihjel, men går jag in i en annans hus och förser mig med föda, blott så mycket jag för tillfället behöfver, blir jag dömd för stöld. Det är väl äfven en belägenhet, som år uprörande, men lagen dömer mig det oaktadt derföre, att jag tillegnat mig en annans egendom, vore det ock för att frälsa mitt lif. Det år otvifvelaktigt att många missbruk finnas inom äktenskapet, men det är också lika visst att vid pröfningen af en sådan fråga, som denna, måste man ställa de fördelar, som skola vinnas, vid sidan af de olägeiiheter, som kunna upstå, och regeln år att i detta, Pen 14 Mars f. m. 109 liksom i alla likartade fall, se på det helas bestånd. Då nu detta bestånd oeftergifligen hotas genom hvarje eftergift, måste jag för min del motsätta mig förslaget. En tal. har uti afgifven reservation underrättat oss om hvilka påföljder sådana eftergifter haft i andra länder, och att genom en eftergift, ungefär likartad med den här föreslagna, äktenskapsskillnaderna uti ett land vuxit till G-dubbla antalet mot förut. Utan tvifvel är att så äfven här skulle blifva förhållandet.
Enligt: 18 § af sin instruktion skall Justitiä-Ombudsmannen hos Rikets Ständer anmäla alla sålunda utkomna lagförklaringar, och tillkännagifva örn han finner en sådan förklaring olämplig, eller ny lag stiftad under namn af förklaring; och uti 20 § af insruktionen föreskrifves hvad Justitiä-Ombudsmannen åligger, om han finner, att någon författning icke efterlefves, utan råkat i glömska 4). Här finnas alltså positiva reglor för bedömande af lagars giltighet. Endast Rikets Ständer kunna ogilla en af konungen utfärdad författning, såvida den tillkommit i annan ordning, än grundlagen bjuder5). Men förr än den blifvit återkallad, eger icke domaren rättighet att gå den »ohemäldt» förbi, och aliraminst tillkommer det honom att pröfva dess giltighet i något annat afseende, än så vidt den ej vore af en ansvarig föredragande kontrasignerad B). Hvad åsyftas då med ifrågavarande af Justitiä-Ombudsmannen så ifrigt förfäktade lära? Ar det det lagbundna samhällets bestånd, han derigenom vill försäkra Om så, är det just så borde vara, är ett »resultat af mina riittsfilosofiska undersökningar», och just infördi i berättelsen, för att såsom praktisk sanning blifva erkiindt och efterlefvadt. 3) Vill Talaren, att de skola gälla, ehvad de äro lagar eller ej; ehvad de utgått från Konung och Ständer, i fall de äro lagförändringar,'eller ock endast från Konungen, i, fal! de äro påbud om gärder och skatter, eller de äro af Ständerna samtyckta och beviljade? För min del gör det mig lika, om härtill jakas eller nekas; det är icke härom, som jag tvistar. Jag fäger blott, att om tvekan uppstår, huruvida ett stadgande af Konungen allena i dessa ämnen må anses för lag, efterlefnaden måste ske domaren förutan, eller ock tvisten af honom slitas. Finner han, att det utgångna påbudet icke är lag, och derföre ej heller förpligtar någon till lydnad, eller straffar någon för öfverträdelse deraf; så äger den missnöjde att anlita högre domare; men alltid af domare, slutligen i högsta instants, måste frågan slitas.
Maj:t uti sin Nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof, föreslagit, bland annat, att haminarskatlen skulle upphöra, och stångjernsverken, i stället lör denna grundskatt, endast underkastas bevillning, dervid något minimum af smidels värde icke borde för uppskattningen bestämmas, så får Utskottet, då frågan om förstnämnde beskattnings upphörande utgör föremål för annat Utskotts behandling, nu endast fästa uppmärksamheten derpå, att Rikets Ständer torde vid Bevillnings-stadgans pröfning böra förbehålla sig öppet, att i föreskrifterna angående bruks och bergverks värdering vidtaga de förändringar, till hvilka Ständernas blifvande beslut i afseende på hammarskaften må kunna föranleda. § 80. Med åberopande af exempel) från fremmande länder med mera ulbildadt statslif, der det plägar gälla såsom regel att voteringar om sakförhållandeu ske öppet men om personer hemligt, har Herr Stolpe, som ausell den öppna omröstningen utgöra en af de Bevil/ningsUtskottets Betänkande N:o 5. 23 verksammaste orsakerna till den anstötliga flathet, hvarmed den större förmögenheten allmänneligen behandlades i taxerings-kommiltéerua, föreslagit att, då vid uppkommande meningsskiljaktighet angående bevillnings-belopp, som må skattskyldig åläggas, eller i annan fråga, som rörer person, omröstning måste anställas, densamma alltid bör ske med slutna sedlar; men då omröstning förutsätter öfverläggning, under hvilken de voterande måste högt utsäga sin mening, synes den slutna voteringen ieke innefatta den af motionären åsyftade säkerhet, enär bakom densamma biafsigler och personliga konsiderationer kunna söka dölja sig, hvadan Utskottet, på denna grund, icke finner skäl att å Herr Stolpes förslag tillstyrka bifall. §§ 87, 88 och 116.
Till svar å den begäran som en föregående talare framställt, får jag uplysa att det ifrågav:de stadgandet infördes i ILsFm och icke i SuccessionsOrdmn af den anledning, att i våra Grundlagar antages hela förhållandet mellan Konung och folk vara intaget i lt:sF:n, hvaremot den ställning som de öfriga medlemraarue af Konungahuset böra intaga, framställes i SuccessionsOrdnm. Det tinnes icke ett enda stadgande om Konungens ställning till folket och representationen i SuccessionsOrdn. Det var derföre rätt attGrundlagsstiftaren vid SuccessionsOndms stiftande deruti intog föreskrifterne ang:de Arfprins och Hans skyldighet att innan Han mottager styrelsen i ett annat land, han dertill behöfver representationens och Konungens bifall; men att insätta i SuccessionsOrdn., som handlar, om huru Konungen skall efterträdas, Don 25 Juli f. m. 509 ett stadgande om huru lefvande Konung skall förhålla sig till representationen, det ansåg Utsk. icke riktigt. Man finner att allt hvad som angår Konungen eller Konungens tillgöranden antingen personligen eller såsom Regent tillhör R:sF:n; Prinsens rätt att efterträda Honom tillhör SuocessionsOrdn. Den sednare punkten som blifvit vidrörd af Hr Fåhraeus har ledt Utsk. till motsatt resultat. Samme talare har ansett att då SuocessionsOrdn. gäller för både Sverige och Norrige borde detta stadgande stå i SuocessionsOrdn., emedan den för båda länderne är gemensam. Det förhåller sig så att Svenska Ständerne kunna, utan att fråga någon annan till råds, för sin del besluta förändring af SuccessionsOrdn., och om den af Konungen sanktioneras, så blir den lag. Men Norrska lagen innehåller att den Kronan ärfves efter den Svenska SuccessionsOrdn.