Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet föreslår sålunda, att Rikets Ständer antaga det omarbetade förslagets § 5. § 6 är bifalfen af Ridderskapet och Adelen samt Preste-ståndet, endast med den skilnad, att sistnämnde Stånd beslutit, att i 2:dra morn. mellan orden: ”en ligt Förordningen”, orden: ”2:dra momentet i 1 :ste paragrafen af’ etc. skola insättas. Utskottet anser sig böra vidhålla sitt, af ett Stånd ordagrant och af ett hufvudsakligen bifallna förslag, med iakttagande af nämnde tillägg, som Utskottet finner vara riktigtigt och till tydlighet bidragande; och hemställes, att Rikets Ständer gilla hosgående förslags § 6. Uti § 7 hafva, hvad dess första moment angår, Ridderskapet och Adelen samt Preste-ståndet beslutit den ändring, att orden : ”sorn i denna författning med utskänkning förstås”, skola förändras till orden: ”sorn i denna författning under minut-handel med eller utskänkning af bränvin förstås”. Utskottet finner sig böra tillstyrka det af två Stånd sålunda fattade beslut och föreslår antagande af Usta mom. uti hosgående förslags § 7. Uti samma paragrafs 2:dra mom. har Ridderskapet och Adelen fattat beslut, dels, i enlighet med Preste-ståndet, att orden:' ”i samråd med Stadens Äldste”, skola utbytas* mot orden: ”sedan Stadens Äldste hörde blifvit”, dels att den föreslagna beräkningen af det kannetal bränvin, som anses kunna föryttras, skall bortfalla och Magistrat blott afgifva utlåtande om minuteringsoch utskänknings-ställens antal. Den förra föreskriften om kannetals-beräkningen är af Preste-ståndet bibehållen; men då af Borgare-ståndets diskussion vid åter-remissen synes, att en dylik åtgärd i allmänhet hade Ståndets tankar emot sig, och då den i fråga varande beräkningen måste blifva svår och otillförlitlig, samt dessutom öfverflödig, då i alla fall auktion kommer att bestämma summan, har Utskottet funnit sig böra frångå sitt förra förslag och förorda Ridderskapets och Adelens.
Jag hoppas att Utsk., då det erhåller dessa upiysningar, må deraf hämta anledn. att tillstyrka den löneförökning, som för denne Regtsläkare blifvit begärd. Hvad åter beträffar Regts-läkaren vid Wermlands Fält-jägare, så är det en sanning att han har mindre än någon annan Regtsläkare att göra under fredstid, emedan regtet såsom mellan exercistiderna kringspridt öfver hela riket, på visst sätt kan sägas icke existerar oftare än då det är sammandraget till möten. Likväl kommer äfven här det missförhållande att ega runi att Regts-läkaren kommer alt få sämre lönevilkor än Bataillons-läkaren, hvilket sannolikt skall leda derhän att Regts-läkaren för erhållande af bättre lön måste söka bataillons-läkaretjenslen, hvaremot regts-läkaretjen - ■t Den 23 April f. m sten endast genom tillförordnade yngre läkare kommer att bestridas. Utsk. har visserligen såsom skäl för sitt afstyrkande anfört, att liela reg:tet blifvit föreslaget till indragning. Och om R. St. och K. M. besluta detta, så följer naturligtvis af sig sjelf, att frågan om Regils-läkarens lön förfaller. Imedlertid bör väl frågan om denna Reg:ts-läkares lön stå öppen, intilldes det blir afgjordt om regdet kommer att indragas eller icke; och det är i sädane afseenden jag anhåller om återremiss äfven å denna del af förevar, mom. Gr. Mörner: Den siste värde talaren har redan fästat upmärksamheten på de oegentligheter, som genom det ifrågavar. beslutet kunna upkomma. Det var endast med afseende derpå, att Utsk. har grundat sitt tillstyrkande i sista punkten på förutsättning af Wermlands reg:tes uphörande, som jag begärde ordet. Jag skulle tro att om betänk, i oförändradt skick bifalles, detta motiv icke kan annat, än qvarstå, och att, dä det ännu är ovisst hvad utgång frågan om regrtets indragning får, det är nödigt att punkten till Utsk. återremitteras. Hr von Hohenhausen:
En dylik förhöjning kunde på det sätt tillvägabringas, att Skydds-afgiften bestämdes till det belopp, som 6 dagsverken utgöra efter hvarje orts markegångspris; hvarförutan en annan Ledamot, inom samma Riks-Stånd, funnit billighet deruti, att Skydds-afgift icke erlägges förr än vid den tid, Ynglingen inträder i Bevärings-åren, peli alt den såmedelst uppkommande minsk - Bevillnings-Utskottets Utlåtande N:0 a8. ning skulle ersättas genom fördelning på de öfriga betalande från nämnde ålder till 60 år. De anmärkningar, som emot denna Beviliningsgrund och sättet för utgörandet i allmänhet förekommit hos Hedervärda Bonde-Ståndet, hafva, alltsedan afgiftens första antagande, städse inom detta Riks-. Stånd blifvit framställde; men Utskottet förmenar att samma klander icke nu mera än förr vederlägger de enkla och i Utskottets tanka rättvisa skäl, hvilka i Betänkan*, det anföras, samt härmed vördsamt ytterligare åberopas, I fråga om den ålder, hvarvid denna afgift bär begynna, vill det för Utskottet synas mest lämpligt, att tidpunkten, då förmågan att försörja sig med eget arbete upphunnits, äfven bör blifva den, då skyddsafgiftens erläggande börjar. Detta förhållande lärer, i allmänhet taladt, inträffa vid' uppnådda 17 år; och om stundom undantag härifrån förete sig, bör man ej derifrån hemta stöd för ett allmänt stadgande, sorn strider emot sjelfva grundsattsen; och Utskottet tillstyrker, af sådan orsak, att det förra förslaget äfven i detta hänseende må bibehållas.
Rörande den serskilda DepositionsRäkning, som, enligt 5 $. af Lagen angående myntbestämningen, kommer att i Banken öppnas, för insättning af Silfver eller Guld, •mot erhållande af Bancosedlar tillika med attest öfver insättningen , hvarmedelst inne - 4 Banco Utskottets Memorial No ju' hafvaren berat!igas ali (Set insatta beloppet Silfver eller Guld för det erhållna beloppet sedlar åter utlaga, är beslutadt: a) att minimum vid deposition och uttag biifver u5 Ducater i Guld, eller 5o Riksdaler i Silfver, efter gamla myntfoten räknadt; b) all depositioner och uttag utöfver dessa belopp alltid skola ställas å jemna tiotal; c) att vid återuttagandet erlägges en afgift (ill Banken, af J procent utaf det eliag, som sker inom loppet af Sörsta året, och sedermera derutöfver J procent för de uttag, som ske under loppet af hvarje påföljande halfår; d) ali ofvannämnde Attester, för hvad som angår uttagande af på denna Deposit-Räkning insatt Silfver, upphöra att vara gällande å den dag, då Silfver-utvexlingen i allmänhet börjar; och e) alt Banco-Styrelsen ; om den fin ner berörde Depositions-Räkninga begagnande, i eli eiler annat hän - Banco» Vtikottets Mimorial N:o lii: 5 seende hinderligt lör Bankens egna operationer, må ega rättighet inställa alla vidare depositioner , elter derom \ månader lörut utfärdad Kungörelse. Erinran. Denna §. stödjer sig på 10 punkten af Statsoch Banco-Utskottens Betänkande N:o 14 , blott med uttryckens förtydligande i vissa delar. §• 4* Silfvers utlemnande från Banken, emot dess Sedlar, må ej, utölver hvad i föregående 3;dje §. stadgadt är, tillåtas intill allmänna utvexlingens början, i vidsträcktare måtto eller till andra ändamål, än a) till de höga Kongl.
Nådiga befallning uti skrifvelse den iyide April 1821, nu åter bör afgifva, angående tillståndet mora Jemtlands Län i economiskt och statistiskt afseende, kan icke blifva af den omfattning, att den annorlunda än i sammanhang med föregående Femårs-Berättelser utgör en någorlunda fullständig beskrifning af Provinsens ställning i det hela, utan att med en tröttande vidlyftighet upprepa hvad tillförene blifvit anfördt, hvarföre jag inskränker mig till uppgift om de förändringar, som under de sist förflutna fem åren inträffat i afseende på folkmängd, näringar, med flera ämnen, som enligt stadgadt formulär utgöra föremål för Femårs-Berältelsen» §• i Länets allmänna beskaffenhet. Härom får jag åberopa hvad de förr afgifne Femårs-Berättelserne innehålla. §. 2. Folkmängden för hela Länet, Östersunds Stad inberäknad, ulgör år 1836 enligt Skattskrifnings-Längderne /\/[ Af dessa tillhörde 21,600 Mankönet och 22,686 Qvinnokönet. Omkring hälften äro Mantalsskrifne. Hela tillökningen sedan slutet af år 1831 utgör 2,0^4 menniskor. Denna tillökning är dock större än den här synes, emedan Tabellverket, hvarmed Landshöfdingen icke har att göra, upptager och redovisar andra summor, mera tillförlitliga än dem, som vid Skattskrifningarne förekomma. Menighetens bildning har icke undergått någon annan förändring, än att bran vinsförtäringen synes vara i märkligt aftagande och att barna-undervisningen kraftigare befrämjas. De bär inrättade Municipal-Slyrelser fortfara alt med berömligt nit arbeta på folkets och landets förädling. Hela inrätfningen har den välgörande syftningen, att lära medborgare sköta sig sjelfva. Förtroendet, som Landsh. i Jemtlands Lein Femärs-Berdttelse. 1 ■-h-a 2 dessa uppdrag innebära, förädlar och uppmuntrar, hvaremot den tanklösa lydnaden, som godtycket kräfver, förslöar och förringar undersåten. Grunddragen till folkets lynne utgöras af aktning för lagarne, kärlek för ordning och skick samt känsla för egna rättigheters helgd.
Man har sagt, att saken icke vore vådlig, att den kunde rättas vid nästa riksdag; men jag ber att få fästa uppmärksamheten derpå, att om saken företages vid följande riksdag och man föreslår upphäfvande af en lagförklaring, som Högsta Domstolen utgifvit, så fordras för verkställighet deraf 3 Stånds sammanstämmande beslut. Stanna 2 Stånd emot 2, så blifver förklaringen qvarstående. Den fråga, hvarom R. o. Ad. nu har att rösta, är således den: skall ny lag kunna stiftas endast genom Konungens och 3 RiksSt:s sammanstämmande beslut, Den 21 September f. m. 359 eller skall ny lag kunna stiftas af 5 Just.råd, tillsammans med 2 Ständ vid påföljande riksdag, i rak strid med Konungens och 2 RiksShs sammanstämmande beslut? Det är frågan i hela dess enkelhet ; jag finnér den ingalunda tvetydig; jag tror, att det är af vigt och nytta att för lags stiftande finnes ett absolut veto hos Konungen. Något bevis för nödvändigheten att hålla detsamma i helgd behöfves icke. Det vore i sanning märkvärdigt, om det skulle behöfvas inför denna församling. Det vore sannerligen märkvärdigt, om ett lagförslag af denna art, som tvenne gånger blifvit föreslaget af Konungen och nu understödjes af Regeringen, skulle af R. o. Ad. förkastas. Hr Printzenskjöld, Carl: Den öfvertygelse jag äggr, och som hos mig af erfarenheten blifvit befästad, att man bör vid lagars upphäfvande och stiftande med den aldra yttersta varsamhet gå tillväga, har hos mig stadgat den meningen, att ifrågavar. lag, sådan den är, jemväl bör blifva beståndande. Man har visserligen anfört åtskilliga hypotheser, måhända äfven ett exempel derpå, att denna lag skulle i sin utöfning vara skadlig. Hvad de förra beträffar, så hafva de beklagligen föranledt till många lagförändringar, hvilka ännu beklagligen visat sig i tillämpningen vara sämre, än de lagar man upphäft. Det sednare, nemi. exemplet, hörer till undantagen, och jag anser icke att undantagen böra gälla såsom skäl, vid fråga om bedömmande af en lags mer eller mindre nytta.
Förkl. pag. 370.) Beträffande denna kassas tillstånd, innehåller i845 års revisions-berättelse hufvudsakligen, alt, ehuru all nybyggnad på kassans bekostnad då varit inställd, kassans inkomster och utgifter likväl stöde till hvarandra uti ett sådant missförhållande, att densamma omöjligen kunde med blotta ränte vinsten och de årliga reserv-hemmans-räntorne för framtiden bestrida de till dess egentliga ändamål hörande utgifter, nemligen: inqvarterings-penningar och underhåll af redan uppbyggda boställshus, samt derjemte bära en ansenlig förvaltningskostnad; och hafva sednast församlade revisorer, med instämmande härutinnan, uttalat den åsigt, att ifrågavarande kassa, med en förvaltningskostnad, som, jemte pensionerna, för år 1845 uppgått till ej mindre än ii,i4-t> 4a sk. 5 r:st samt med en verklig behållning vid samma års slut af endast 176,010 r:dr 38 sk. 4 r:st> redan var oförmögen att uppfylla sitt ändamål och snart nog torde komma att helt och hållet försvinna. I anledning häraf får Utskottet åberopa sitt redan afgifna, af Rikets Ständer gillade, Utlåtande, angående reglering af utgifterne under riks-statens 4;de hufvudtitel, N:o 73, mom. 8; och lärer fördenskull revisorernes, i förevarande fall gjorda, anmälan icke böra till någon vidare åtgärd föranleda. Slats-Vtskotlet-s Vt/ätande, A'.o 206. 47 Wadstena Krigsmanshus-kassa*. § 43. (1847 års Rev. Ber. pag. i/{j. Förkl. pag. 375.) Af räkenskaperne hade inhemtals, att Kongl. Majit utaf denna kassas tillgångar disponerade 2000 r:dr, för att utdelas, såsom gratifikationer och nådegålvor,. åt fattiga, bräckliga och gamla afskedade krigsmän, till hvilket belopp kornme 700 r:dr,. som blifvit bestämda att användas till pensioner åt afskedade militärer, samt att förvaltningen af berörde, till Kongl.
Ad:s rättighet att å frälse ägor anlägga krogar; N:o 12. i anledn. af väckt motion 0111 anställande af Norrska hingstar vid Rikets stuterier; N:o i3. i anledn. af väckt motion om förbud emot införsel i Riket af hästar från Danmark och dess Tyska provinser; N:o 14. i anledn. af väckt motion om en marknads hållande i staden Mariefred; N:o i5. i anleda, af väckt fråga om bebofvet af ett sammandrag utaf de författningar, som bestämma knektars och båtsmäns skyldigheter och rättigheter; N:o 16. 1 anledn. af väckt fråga om vissa föreskrifters iakttagande vid permittering af manskap från de värfvade reg; terna; N:o 17. i anledn. af väckta motioner, ang:de upphörande af stapelstädernas skyldighet att hålla upplag af salt och spannmål; N:o 18. i anledn. af väckta motioner om förändrade stadganden i afseende å skeppsägares skyldighet att förse sig med helfrihetsbref och Turkiska pass. Upplästes följande från Ridd.Utsk. inkonme Hörsamste Memorial! Till Ridd.Utskottet har H. R *o. Ad., medelst prot.- utdr. af d. 8 dennes, behagat remittera en af Gr. Cronhjelm, Otto Aug., väckt fråga 0111 förändrade föreskrifter för utdelningen af de bflletter, som lemnäs åt åhörare af R. o. Ad:s öfverläggningar, jemte de, i anledn. deraf, nämnde dag afgifna yttranden. Men som Ridd.fiscalen, hvars yttrande i denna fråga Utsk. inhemtat, dervid anmält, att de olägenheter, hvilka föranledt honom att äska ett förändradt sätt för hillet—utdelningen , nu mera icke förspordes, utan att utdelningen der - 4o
Begärdes på bordet. 104 Den 14 November. Hr Cederschjöld, Fredrik August, afgaf en motion, N:o 57, om beviljande af ett årligt anslag å 2.000 rdr till löner åt två biträdande lärare vid undervisnings-anstalterna för barnmorskor i Stockholm och Göteborg. Remitterades till Stats-Utsk:t. Hr Cederschjöld anförde mundtligen: Vid den motion jag nu går att öfverlemna till R. St:rs pröfning, ber jag att få förutskicka några upplysande anmärkningar. Det kan nemi. för mången synas besynnerligt att jag, som icke tillhört något vapen, och således med skäl må anses icke uti dertill hörande ämnen ega sakkännedom, likväl vågar framkomma med ett så genomgripande förslag, som det om kasernbyggnad för Kongl. Svea Artilleri-regemente. Men jag gör det icke heller, och kan icke göra det, betraktande denna angelägenhet från militärisk synpunkt; det är hufvudsakligen såsom egenskap af läkare och ledd af rent menskliga intressen, som jag åtagit mig denna vigtiga sak. Under samtal med mina kolleger, läkarne vid Kongl. Svea Artilleri, har jag ofta hört dem bittert klaga öfver omöjligheten af en ordentlig sjukvård uti nuv:de batterikaserner, och under besök i några af dem, har jag sjelf öfvertygat mig om det olämpliga, och jag kan väl säga upprörande, att ett garnisonsregemente uti hufvudstaden skall, med afseende på boställen, vara i saknad af snart sagi allt hvad som utgör vilkoren för menniskans helsa och trefnad, och det måste lända både befäl och trupp till stor heder, att den sednare, under förhandenvarande förhållanden, likväl kan bibehålla sig på den fysiska och moraliska ståndpunkt, den ovedersägligen innehar. Jag vet väl att fråga om ny kasernbyggnad redan är väkt, men jag tror det vara af största vigt att den blir uppförd på en sådan plats, att den ieke menligt inverkar på den närmast belägna stadsdelen. Sedan jag derföre af fullt sakkunniga personer erhållit nödiga upplysningar och till mig blifvit öfverlemnade, genom enskild uppoffring uppgjorda ritningar och kostnadsförslager, har jag icke tvekat att till R.
Den cheoretista bildningen har gatt i bredd med den praktiska ,ingm och underwisning i sjömannawetenstaperne blifwit lemnad sä wäl wid Kongl. Krigs-Akademien som wid Jnformatiouswerken i Carlskrona och Stockholm, äfwensom någre af Flottans Officerare blifwit anställde såsom Lärare wid de särskildt i sjöstäderne inrättade Navigationsoch Skeppsbyggeriffolor. Föreskrifter hafwa blifwit lemnade om de kunskapsmätt i humaniora, hwilka böra adagaläggas af dem, som anmäla sig till undergående af sa wäl Sjö-Officerssom SjöArtilleri-Officers-examen, och läroböcker i de till sjöyrket hörande wetenffaper äfwensom Exercis-Reglementen äro utarbetade af Sjö-Officerare, samt till begagnande antagne. Nya försatt Flere för sjöwapnet af wäsendtlig nytta warande författningar d"Ww^°ict!'hafwa blifwit utarbetade och antagna. Salunda utgafs under den 3 Juli 1840 Kongl. Majus Nådiga Förordning, angående prejning ifrån Rikets Fästningar af Orlogsoch andra fartyg; under den 20 Augusti samma är Kongl. Majus förnyade Nådiga Reglemente, angående hwad iakttagas bör i afseende pä mätning af till handel byggda fartyg och bätar; under den 27 April 1841 Kongl. Majus Nädiga Kungörelse, angäende huru förhällas bör, dä sa wäl Kronans som enskildes ängfartyg möta hwarandra; under den 11 September 1841 Kongl. Majus Nädiga Instruktion, hwarefter de till GeneralMönstringars förrättande med Kongl. Flottans särskilta korpser hafwa att sig t underdänigher rätta; under ben 8 April 1843 Kongl. Majus förnyade Nädiga Reglemente för afiönings beräknande under sjöexpeditioner, och under samma dag Kongl.
I sistledne Pleuum den 6 Febrilarii* uppstod delade tankar om jordbrukarens förmonliga eller oförtnonliga ställning, och resultatet häraf torde blifva, att ett serskildt Utskott tillsättesDå jag anser detta Utskott ej af nöden, då jag anser dess arbetstid blott befordra utdrägt för ärendernes behandling i de Utskott hvartill de hora, och hvarest de skola behand - Den io Februarii. las; går jag att uppleta de orsaker, som synnerligast efter min tanka verka förlägenheten; och om desse mine framställningar möjeligen kunna omfatta ämnet; torde de directe kunna remitteras till behörige Utskott; hälst Serskilta Utskottet, ej kan annat än hopsamla orsakerna, hvilka åter från dem skola till Utskotten remitteras. Jordbruket har visserligen uppnådt en höjd af fullkomlighet; då man dessa senare åren öfvergått fran behofvet att importera spannemål till möjligheten af att exporteraOdlingsfliten i förening med några goda år har uppfyllt våra behofver, och denna Guds gåfva böra vi veta värdera; således är stälU ningen i detta afseende ganska förmonlig. Men så är ej ställningen med jordbrukaren och synnerligast den delen af Nationen, s«m med sin flit och möda tillskapat denna förmånliga ställning; han står stum och nedslagen öfver resultatet och dignar under bördan af sine lagligen iklädda förbindelser. Huru mången famille af denna Class, har ej redan blifvit försatt i armod? och huru många skola väl ännu uppoffras? vinglarnes tillvaro har redan upphört, de som nu återstå, böra och kunna hjelpas. Förgäfves må man här söka öfvertyga oss om motsattsen; om ock vältaligheten förmår vända blicken från denna sorgliga tafla, måste likväl sanningen häraf förr eller sedna re framtränga.
Maj:t om tillgång till och Revisionsrätt öfver Råkenskaperne lör SjötulsKrigsmanshusHospitals-och Laz rettsMedlen, m. m.; af Grefve von Plåtens, Baltzar Bogislaus, hos Högloffige Ridderskapet och Adeln upplåste och med PresteStåndet corn. municerade Memorial, om återställande af TalmansTafflarne; af Prosten Doctor Stenhammars Memorial, om anslag af medel till kostnaderne för och vid Hans Kongl Höghet KronPrinsens förestående förmälning; af Prosten Forssanders 6o6 Den 27 Maji f. m, Memorial, angående anslag af Lön för en Provincial Läkare i Sunnerbo Hårad af Kronobergs Lån; af Pastor Primarius Doctor Wallins Memorial om interims understöd af StatsVerket för Stockholms Stats Undervisnings-anstalter; af Lectoren Doctor Håggblads, angående Djeknepenningarnes användande inom Hernösands Stift; af Prosten Elfsbergs Motion om tillökning i den pension Registratorn i f. d. CanzliCollegium Ferd. Berndsson af StatsVerket åtnjuter; af Prosten Gustaf Herlitz^ Memorial om Lönförhöjning för KronoFogdar och Häradsskrifvare på Gottland; af Riksens Ständers Deputerades vid KrigsRevisionens Beråttselse af den 20 Januarii 1823; af Prosten Östbergs Memorial, om Lombard-Inråltningens upphåfvande; af Professoren Doctor Knös’s Motion, angående undersökning om ordsakerne, hvarföre Mantals-penningarne under de sednare åren blifvit så betydligt minskade, af Prosten Doctor Stenhammars anförande, om de för ÖrlögsFlottans behof disponerade Stats-medel; af Professoren Fröbergs Förslag till ett tillägg uti Kongl.
Öns försvar är anförtrodt åt invå narne sjelfve och bestrides genom conscription, hvilken älla män, sorn kunna föra vapen, äro från femtonde till femtionde året underkastade. Denna conscription eller National-Beväring, som åren 1810 och 1811, efter serskilde sammankomster och träffade aftal emellan öns dåvarande Landshöfding och Militaire-Befälhafvare, Friherre R. Cederström, samt invånarns derstädes, inrättades och af Kongl. Maj:t under den 5 Februari sistnämnde år fastställdes, är helt och hållet grundad på invånarnes frivilliga åtagande. Vid sådant förhållande, och då med förevarande motion åsyftas en väsendtlig förändring i organisationen af Gottlands NationalBeväring, samt Utskotten anse dylika organisationsfrågor, som i allmänhet ensamt ankomma på Kongl. Majrts Nådiga pröfning, icke lämpligen böra utgöra föremål för Rikets Ständers handläggning, kunna Utskotten väl icke tillstyrka Rikets Ständers bifall till de genomgripande förändringar, motionären föreslagit; men då Utskotten icke kunnat underlåta fästa uppmärksamheten på det förhållande, att beväringspliglen for Gottlands invånare inträder redan vid ynglingens 15 års ålder, och således innan han blifvit mantalsskrifven, samt Utskotten anse ynglingens så väl själssom kroppsförmögenheter vid denna ålder ännu vara så outvecklade, att han icke torde kunna i någon serdeles morr fylla sin pligt såsom landets försvarare, få Utskotten hemställa, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, att Beväringsskyldigheten å Gottland icke må vidtaga förrän det år, då ynglingen blifver mantalsskrifven. Stockholm den 20 Mars 1845. Ank. till Exp.-Utsk. d. ao Mars, kl. 8 e m. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om Lärare-Seminariers inrättande, m, m. Vid sistföillutne Riksdag hade Herr Lagergren, Anders, uti en hos Rid - Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskcttens. Utlålandej N.-o 8g.