Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men 6om StatsUtskottet vid uppläsandet af detta ProtocollsUtdFag, inhemtade, att frågan, endast i hvad den angeck nämnde dispositions-rätt, kunde anses tillhöra detta Utskotts pröfning, hvarom åter, efter FrotocollsUtdragets föranledande, särskildt utlåtande framdeles komma att af Ekonomiutskottet meddelas, till följe af de flere i detta ämne väckte motioner j så ansåg StatsUtskottet sig, vid sådant förhållande, nu icke hafva någotfatt.i detta ämne yttra; utan skulle handlingarne med förbemäldte Utskott vänligen åter commun!» ceras. Som ofvan. Ex Protocollo, W. Karström» Vidimeras Joli, Jac» Kleman. Lagutskottets Betänhmdén, 727 N:o 134. _ Ankom d. 7 Augusti 1823.' Vt leif ande i "anledning af Ät er-remiss af Utskottets Betänkande N:o 4$» öfver Herr Grefve Joh. Henning Gyllenborgs Memorial, innefattande åtskillige före slagne Lagförändringar till minskande af kostnader och besvär för Rättsökande vid Rättegångars utförande. Vid föredragning hos Höglofl. Ridder? skåpet och Adeln af LagUtskottets ifrågavarande , under den 10 sisth April afgifne, Betänkande, hafva anmärkningar deremot blifvit gjorde af Herr Grefve Joh. Henning Gyllenborg, i anledning hvaraf Betänkandet blifvit till Utskottet återremitteradt. Desse anmärkningar h vafva till föremål att visa, att Utskottet, efter Herr Grefvens förmenande, så stympadt upptagit Motionens ämnen och Motiver, att deraf icke kan hämtas fullständig upplysning, om dess beskaffenhet och åsyftande. Då Herr Grefven framställt föremålet ffir dess Motion vara beredande äf enhets principer vid alla högre och lägre Ämbets
Circulairer i samma ämne att förbigå, böra, så vida de möjligen kunnat genom tidens längd råka i förgätenhet, å nyo upplifvas; i hvilket hänseende Utskottet får till Riksens Höglofl. Ständers godtfinnande hemställa: det må stadgandet beträffande Postfrihets - rättigheten för de fattige och allmogen i rättegångsmål åberopas uti de nu gällande författningar och äfven hädanefter tjena till efterföljd. BeviUnings-Utsiottets Betänka nilen. Ett lika förhållande har Utskottet äfven förmodat böra ega mm, i anseende till den i PostTaxan af den 12 December 1692, Kongl. CancelliCollegii Instruction för samtlige Postförvaltarne af den 16 Februarii 1707, 11 och ofvanförmälde Kongl. Kungörelse af år 1785 meddelade föreskrift, det ina Bref, som i vigt uppgå ända till ett och ett fjerdedels Lod betalas för ett Lod , de af två och ett fjerdedels Lod för två o. s. v. och får således, så vida denna Correspondenter meddelade rättighet torde vara för mängden af Likets innevånare mindre känd och jemväl ub bruk kommen, till Riksens Höglofl. Ständer vördsarnligtn öfverlemna: om icke hos Kongl. Mnj-.t må i underdånighet anhållas, det desse författningar blifva genom en ny i samma ämne upplifvade. Till vinnande af en säkrare controll i afseende på de från ett Post-Contoir till ett annat afgående Bref, hafva Riksens Höglofl. Ständer vid sistlidne Riksdag beslutit, det skola samtlige Post-Contoiren i Riket förses med en svartstämpel för att påtrycka alla afgående Bref. Af denna inrättning har likväl, enligt Utskottets förmodan, deri åsyftade nyttan icke till alla delar följ t, dock anser Utskottet samma anstalt böra ännu ytterligare fortfara. Då Postförvaltare lära lika litet som andre
De gingo genom Jemini land, och funno dem intet. När de kommo uti det landet Zuph, sade Saul till drängen, som med honom var: Kom, låt oss gå hem igen; min fader måtte öfvergifva åsninnorna, och hafva sorg om oss. Men han sade: Si, här är en märkelig Guds man i denna staden; allt det han säger, det sker; låt oss nu gå dit; tilläfventyrs säger han oss vår väg, den vi gå. Saul sade till sin dräng: Om vi än gå dit, hvad bäre vi mannenom? Förty brödet är allaredo upptärdt utu vår matsäck; vi hafve ingen gåfvo, som vi kunne bära dem Guds mannenom: Hvad hafve vi? Drängen svarade igen, och sade: Si, jag hafver fjerdedelen af en sikel silfver när mig; den vilje vi gifva dem Guds mannenom, att han må säga oss vår väg. Fordomtid i Israel, när man gick bort till att fråga Gud, sade man: Kom, låt oss gå till Siaren; ty de som man nu kallar Propheter, dem kallade man i förtiden Siare. Saul sade till sin dräng: Du hafver väl sagt; kom, låt oss gå. Och de gingo åstad till staden, der Guds mannen var. Och när de komne voro upp till staden, funno de pigor, som utgångna voro till att hemta vatten; till dem sade de: Är Siaren här? De svarade dem, och sade: Ja, si, här är han; skynda dig, ty i dag är han kommen i staden; efter folket i dag offrar uppå höjdene. När I kommen i staden, så finnen I honom, förra än han uppgår på höjdena till att äta; förty folket äter icke, förra än han kommer, efter han skall välsigna offret; sedan äta de som budne äro. Derföre går ditupp, rätt nu finnen I honom. Och då de kommo upp i staden, och voro midt i stadenom, si, då gick Samuel ut emot dem, och ville gå upp till höjdena. Men Herren hade uppenbarat för Samuels öron, en dag förra än Saul kom, och sagt:
Jag anhåller om afslag å Utlåtandet, eller oek, att det åtminstone måtte få hvila på bordet, till dess frågan om Bankens Lånerörelse förekommer. Herr Tharrij Wollrath: Jag förenar mig desto heldre med Herr Rosenblad om afslag å detta Utlåtande, som -ett sådant afgörande icke sedan hindrar Rikets Ständer att besluta belåning af ritorr spannemål. De anmärkningar, som gjordes vid Betänkandet örn Bankens Lånerörelse, antydde, att man i alla Stånd önskade en sådan belåning på Spannemål, om blott vissa försigtighetsmått af Assecurance m. m. iakttogos. Att åter en sådan belåning skulle ske med de i Malmö och Götheborgs Disconter redan befintelige Fonder, är en orimlighet, emedan dessa äro dertill otillräcklige, ty då skulle Ilandelsmännerna till denna belåning medtaga 28 Den i Augusti. allt. När åter frågan om Handels-disconten förekommer, blir tillfälle öppet, både att besluta sädesbelåning och afse tillgångar dertill; och som den ifrågavarande Handelsdisconten hör till Bankens Lånerörelse, anser jag vara bäst, att , med afslag å detta Utlåtande, uppskjuta frågan, tilldess Lånerörelsen å nyo förekommer, hälst det äfven synes mig besynnerligt, att Ekonomiutskottet tillstyrkt en belåning, hvaröfver BancoUtskottet sig icke yttrat. Grefve Posse, Arvid: Herr Rosenblad och Herr Tham synas vara missbelåtna med det sätt, hvarpå Ekonomiutskottet yttrat sig uti förevarande fråga, och jag anser med anledning deraf mig vara nödsakad att upplysa förhållandet. Som Motionen var remitterad till Bankooch EkonomiUtskotten, fattade Ekonomiutskottet sitt beslut i ämnet, och communicerade det med BancoUtskottet, för att, om BancoUtskottet instämde deruti, expediera Utlåtandet till Rikets Ständer, eller i motsatt fall få sammanträda med BancoUtskottet. På detta vis ansågo vi BancoUtskottet icke blifva förnärmadt i sina rättigheter. BancoUtskottet afslog Motionen.
Hvad Konstitutions utskottet sålunda föreslagit, blef den 22 Juli af samtlige RiksStånden bifallet, samt godkändes äfven af Norska Storthinget, hvarefter Riks akten underskrefs af Siorthingets ledamöter den 31 Juli och af Rikets Ständer den 6 Augusti 1815, samt sistnämnda dag af Konungen sladfästades, med den lydelse den ännu eger, med undantag endast af de förändringar 7 § undergått i föfjd af Svenska Stats-Rädets år 1840 förändrade organisation. Efter denna redogörelse för Norska Grundlagens samt Riks-aktens tillkomst, återstår alt redogöra för hvad i öfrigt rörande föreningsförhållandenas närmare bestämmande blifvit ätgjordt, för så vidt Utskottet deraf har kännedom. I skrifvelse till Kongl. Maji den 14 Oktober 1834, androg Norska Regeringen, att Norges Grundlag icke, i fråga om diplomatiska ärendens behandiing, innehölle någon uttrycklig bestämmelse, enär 28 § endast visade, att dessa ärenden vore uudantagne från den behandling och de former, som i allmänhet blifvit för vigtigare regeringsärenden stadgade samt 38 § icke afsåge diplomatiska ärenden, hvilket visade sig såväl af denna §:s bestämmelser i och för sig, som isynnerhet af det tillägg, som gifvits åt motsvarande bestämmelse i Riks aktens § 5, likasom det fölle i ögonen att diplomatiska ärendens 16 Allm. Besvoch Ehon.-Utskotlets Betänkande N:o 37. behandling i gemensamt Svenskt och Norskt Stats Råd icke kunde stå tillsammans med Svenska Regeringsformens § 11, hvilken icke i anledning af föreningen med Norge ge nom Riks akten undergått någon (örändring. Det kunde dock icke hafva varit Grundlagens och Riks aktens mening att Norge skulle vara ulan all ansvarig styrelse flir de diplomatiska ärendena Detta syntes följa af Grundlagens § 1 och Riks-aUens § 1. som visade att Norge vore ett sjelfständigt och oafbängigt rike likasom Grundlagens §§ 22, 28 och 75, lin. g), innehöllo bevis a t de diplomatiska förhållandena icke ansetts främmande för Norge och dess Regering.
Grefve Liljencrantz: Hvar och en Leda - Den s Augusti, 137 mot har visserligen rätt att följa sin öfvertygelse; men det är likväl angeläget att grunden dertill må hämtas af verkliga facta. En af Ståndets medlemmar har sägt att Discontrörelsen blefve ökad Det förhåller sig icke så 3 tvärt om är det Stadgadt att den till nästa Riksdag aldrig får öfverstiga närvarande beloppet. Götha Canals och de 2:ne f ilial - Disconternas Utlåningssumma har hitintills, sammanlagdt, uppstigit tili 9 millioner, hvaraf Malmö Discont utlanat 1,800,000 R:dr. Nu är föreslaget att, efter upphörandet af Götheborgs Discont, lemna Götha Canal en maximi Utlåningssumma af 6§ och Skånska Disconten 24- millioner, hvilket ock in summa gör 9 millioner. Frågan är helt enkelt: Vill man rädda gäldbundna produeteurer? —» eller; Vili man det icke? I sednare fallet har man åtmindstone haft orätt att, i afseende pa dessa medborgare, besluta Sedelstockens oförändrade belopp till nästa Lagtima Riksdag, hvilket beslut säkerligen är af vådligare natur än Discontrörelsens bibehållande vid närvarande storlek till samma tid» punkt. Herr Påhlman: Den värda Talare som sidst yttrat sig, har nämnt att Discontrörelsens förökande alldeles icke blifver möjlig, och således ej heller bör sättas i fråga. Om detta är sant så vida man betraktar Discontrörelsen i allmänhet, sedan Götheborgs Discont - Den 5 Augusti. Octroy tilländagått, så förhåller sig dock icke så i afseende pa Canal-Disconten ensamt; ty att BancoUtskortet vill bereda densamma en utvidgad Låntörelse, är ganska påtagligt, då bemäldta Utskott icke allenast föreslår bibehållande af det fördubblade Creditivet i Banken, utan jemväl att Maximisumman af dess rörelse skall fastställas till ungefärligen i| millions större belopp än hvartill den hittills någonsin varit uppdrifven, Månne den i Götheborg concentrerade Discontrörelsen icke någon gäng tal att förmindskas?
Hejsan! det geck ju som det varet smort. Hvar har jag nu Bengt på Åsen och Hinrik i Backa? (^Bengt och Hinrik komma fram ur hopen^) Di här gutera ä' di styfveste dansmästrera i hele sockna, ska herrskape vete. Dra nu te med en hejdundrande Halling, gosser, så det ryker om er! Bengt. Ja dundradö, nock ska det ryke allti, fader Sven. Men här orker en inte göre kast opp te take lell. Hinrik. Nej, det är allt så umöjligt, som te slå en knut på näsa eller mjölke en täljknif. Det är dumt stäldt, att det ska vare så högt te himmeln. (^Hallingen.^) Lisa (^efter dansen^) Nu vor' det inte dumt, om ni ville danse Skrälåten hele högen. Knek' på med den, ni! (^Skrälåten.^) Sven. Tack för dansen, go' vänner! Nu ska vi få oss lite te bäste först, och se'n ska vi be Bengt på Åsen lägge te med en sprakande Jösshärspolske åt oss. Se, der nere har ni bränvin, öl och mat te fägne er med. Bengt. Tack vackert, fader Nämndeman. När bo'n får spise fläsk och joläppel eller ligge i skuggen och äte rågbröd, då är det tid för'en te hålle sej för skratt, säjer ordspråke. Kom, guter och jänter, så ska vi hugge i oss! (^Bondfolket slår sig ned vid borden i fonden^) Lisa. Herrskape är kanske så go' och sätter sej här ve borde och håller te godo hvad gemene man kan bestå. Sven. Ja, det är inte särdeles rart, gunås så visst. (^De sätta sig vid bordet i förgrunden. Per och Stina gå omkring och passa upp^) Brukspatronen (^i det han sätter sig^) Åh, det behöfver ni inte säga, fader Nämndeman, som är så förmögen och har allting så präktigt.
Om man derföre i den föreslagna Redactionen borttager en lång rad serskilta mellan-meningar, så röjes följande omening, eller åtminstone cirkel-beskrifning: _ ”Konungen läte uti Stats-Rådet sig föredragas och af* gört alla Regerings-ärenden, utom sådana enkla Militairiska mål, som icke höra till föredrag* ning i S t a t s Rå d e t." — Sedan man i tanken beskrifvit denna cirkel, står man jämt på samma punct sorn förut. Man har ej blif - Den 2? April. 37? vit det aldraringaste mer upplyst om hvad Commando-mål verkligen är. Denna cirkel skulle dessutom komma att utgöra ett motstycke mot den, sorn insmugit sig i Kongl. Maj:ts Nådiga Ordning får Dess och Rikets Cancellie af dm 23 October 1S09 f 12 hvarest det heter: __ Till StatsExpcditonen får KrigsArenderne hörer det, som enligt Regerings-Formen skäll utfärdas, angående Krigsmagten till Lands och Vatten, alla Bref, Ordres och Instmctioner, sorn Krigsväsendet rora, och ieke dr o Co m mandomå if Pä ena stället sägas således , alla Militairiska Ärenden tillhora Krigs-Expeditionen, som icke äro Commandomål; och pä det aa. dra , alla såtiana Krigs-Årenden vara Commandomål, sorn icke tillhora Krigs-Expeditionen; hvilka föga upplysande bestämningar'äro åtminstone verkliga hålf-cirklar, sorn förenade skola utgöra en hel. Vidare heter det \ Högfoflige Utskottets Memorial: — Commando-mål, ,’hvarmedforstås sådana enkla Militairiska mål: Märk väl! sådana tom icke leda till stiftande af nya, ieke till ändring, förklaring eller rubbning af gällande Lagar aek Allmänna Oeeonomiska FSrfattningar, etter uti dispositionen af allmänna MedelOrdet "sådana” är på detta ställe ej allenast öfverflödigt, utan förderfvar till och med hela meningen alldeles.
Men finnes han hafwa BränwinsRedjkap i sin Gard, utan alt den i behörig ordning är förseglad, betalar han lika Panne,afgift, som wo« re Bränwins, bränning af honom utöfwad, änskönt han föregifwa skulle, att den icke af honom gagnad blifwit. 17:0 De, som äga Landt,Egendomar af högre wärde än den Summa, som swarar emot högsta Pannerymden 90 Kannor pa hwarje Panna, ärs berättigade, att för den öfwerskjutande Summan af Egendomens wärde nyltia en eller flere Pannor, dock icke någondera öfwer 90 Kannor, till det samman - Is26 Den 9 Julis. manstagna belopp som emot Egendomens warde swarar; Och kommer för sädane tillökade Pannor, att erläggas en högre afgif pä Pannerymden än t den händelse dä detta Kannetal icke stiger högre än till 92 Kannor, hwilken tillökning i afgiften kommer akt uti ett billigt förhållande af Bewillnings-Utstottet närmare utstakas. 18:0 Om Bränwins-tillwerkningen och Distilleringen i Stockholm, Götheborg och Carlskrona, och sättet tili dess utöfwande lärer det öfwerlätas Kongl. Maj:t, efter Dep Nådiga godtfinnande och till Statens bästa fördel förordna; Hwarwid, i afseende pä Afwerknings - qwantum af Spannemäl t jemförelse med dessa Städers Mantalstrifne Personer samt Pannornes storlek samma förhållande och grunder komma att tjena till efterrättelse som för de öfrige Städer äro fastställde. ry:o Ifrån nyssnämnde trenne Städers Lager af Bränwin bör icke säljas mindre än en Halfankare ät hwar Köpare, hwadan någon utminulering i smärre partier, eller rättighet till Krog-hällning för desse Bränneriet.- icke får äga rum. 20:0
DiscouUrörelsen (iNästförflutna årets behållna Discontvinster till Banken ingångnc under det löpande året.) Ränteinkomst af Bankens egne till Handels-och NäringsHisconternas disposition öfverlatne medel Ränteinkomst å Riksgälds-Contorets Obligationer på äterstoden af Rikets Skuld till Banken för 1808 års krig nt. m. Summ a Obs. Ränteinkomstens ökning från och med 1835 harleder sig dels fran Kiksgälds-Contorcts med det året började Räntebetalning, dels från då antagen method att såsom ranta för de så kallade SiIfverfasligliets-Lånen ärligen beräkna procent, med motsvarande proportionel nedsättning i deras för 33J är på förhand pitalbelopp, och dels af Bankens Förvaltningskostnader, Onera, Utskylder och Välgörenhetsbidrag, samt hvad eljest blifvit al Rikets Ständer pä Ränteinkomsten anvisadt (hvaribland för år i834 ersatte Capital-förluster till belopp af 4>007: 3. 5.) - (Efter afdrag för de under hvartdera året influlnc återbäringar. ) 4^945,637 45 2 Tillhopa, Ränteutgifter, Förvaltningskostnader och öfrige anslag å Ränteinkomsten Saldo, Öfverskott eller behållning af de räntor Lånerörelsen inbringat - S u m m a För året iS33. Tor året Rik sgälds-Contorcl har af des sa Räntcbehållningar be kommit - 71,380: 19. 10. 79,408: 7. 8 Och Bankens Capital-Räkning Den 3 i. December Af Räntevinsten bar Capital-Räkningen sig till godo bekommit (se N:o i) Capital vinster liafva utgjort: a. Contant influtne (ej bestående i räntor) b. Genom afskrifven skuld efter tilländalupen praescrip tiohstid c. Genom production af papper vid Tumba utöfver det af Banken för hvartdera året lemnade Förlag d. Genom förbrukning af sådant för Bankens egna be hof användbart papper, som redan förut blifvit af Inkomsterne godtgjordt, men inom linien balanceradt såsom tillgång e.
S. D. Då nu å nyo föredrogs Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomieUtskottens den io dennes afgifne, och den 16 i samma månad f. m. på bordet lagde, Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens den a3 sistlidne April meddeldte Betänkande, angående väckte frågor om ändring i hvad Författningarne rörande Afradsoch KronotiondeSpannmålens utgörande, forsslande eller lösande nu innehålla; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit den i3 sistlidne Maji af Ridderskapet och Adeln gilladt, Utskottens ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Ilandlingarne. Ut supra. S. D. Yid förnyad föredragning af Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomieUtskottens den io dennes afgifne, och den 16 i samma månad på bordet lagde, tvenne Memorial, i anledning af de hos Ridderskapet och Adpln gjorde anmärkningar vid Utskottens den 26 sistledne Mars och den i5 derpå följde Maji meddeldte Utlåtanden: 1) Öfver Herr Munck af Rosenschölds, Eberhard, Anförande, angående vidtagande af sådane medel, hvilka återföra välmåga inom Landet. Den 18 Junii e. m. 261 2) Angående väckt fråga om det vid. Höganäs i Skåne befintliga StenkolsVerks öfvertagande af Staten; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enär sistnämnde Utlåtanden redan blifvit af de öfrige trenne Respective RiksStånden gillade, äfven för sin del dervid låta bero. Ut supra.
– Der i Vika – fortfor han – kan du få ’et rasande bra och galant, och dräng ska du ha’ för herrgårdsdagsverkena, och då vet du att jag ä’ så god som en annan, och då ska’ jag säga mig upp i vår, och så ska’ jag komma till dig till hösten, och det ska’ bli fasa galant och roligt, och ä’ vi två, nog ska vi förmå hålla Lena i skinnet, så ho’ intet blir alltför oregerlig. Gunnar teg en stund, men derefter sade han: – Nej, Bengt! vet du, det ska vi intet göra ändå. Först på låt det, som sagdt var, så roligt och galant, att du skulle bli dräng åt mig; men vid nogare påseende, så passerar det slättes intet. Nej, det blir aldrig bra i längda, att du skulle vara dräng och jag husbonde. Vet du dertill ä’ vi för goda vänner, och tyckte jag något, så skulle jag endera tiga me’et, eller ock skulle jag säga’t, och då blef du arg, och då blef jag med arg, och så kom vi ihop och gräla om ’et, och så blef det kif, och så flytte du, och så vore vänskapen och glädjen all. Nej, du! – Dräng skall jag nog ha, men intet skall det bli min bäste vän, utan den vill jag då och då ha’ som främmate, och fägna’n med allt som i huset kan finnas. Och dessutom kan du väl veta hur lita lön och skral kost man skall få utaf en fattig torpare, emot på herregåln. Nej du! det kunde bli’tt en fasa skillnad, som pinat båd’ dig och mig. Bäst som är. När Gunnar sade detta sista ord, rann honom likväl i hågen minnet af denna Lena, som han omöjligen kunde lära sig fördraga, och han suckade djupt och sorgligt, men redan af denna manliga, underkufvade sorg, som icke vill beklaga sig, icke ens vill blifva beklagad. – Åh kors! – svarade Bengt litet misslynt – det tänkte jag skulle bli’ så bra, och att du skulle tycka så mycket om’et. Men kanske du har rätt ändå.
Ett godt pianino med välförsedd nothylla, tidningar och goda tidskrifter voro saker som jag i hast uppfattade vid intradet i sallskapsrummet. Anna mera öfverraskande var det att göra värdfolkets bekantskap. Hon s&amp;g ut att vara en meddelhlders kvinna men hade kvar ett ungdomligt uttryck, sadant. som ibland framtrader hos mycket själfullrs eller mycket lyckliga kvinnor, hvilket gör, att m m tvekar om deras alder; hon hade n8got g&amp; en giing distingueradt och hjärtligt i sitt vgsen, som verkade ytterst tilldragande. Ban tycktes synbarligen niigot yngre an sin frr?, hade vid första beröringen nigot stelt och afmltt i sitt vasen, Iivilket dock försvaun, d&amp; han började tala. Ban yttrade sig 1Ltt och otvunget med lefvande intresse för Norrlands framtid, dess stora, niatiarliga rikedomar, som endast väntade p&amp; kraftiga viljor och armar för att blifva fruktbarande, samt om skolan och dess uppgift för folkets och landets framtid, m. m. Nar vi vid tolftiden lemnade vAs tillflykt, medförde vi det intryck att hafva gastat tvh lyckliga manniskor och hafva sett ett aldra som täckaste hem. F r u Torborg smilog ht min förtjusning öfver besöket och berattade parets historia. " Hon var en vacker och omtyckt prestdotter, " han bondson i fadrens församling. Som barn hade de lekt tillsammans, " som unga hade hans kansla för lekkamraten vuxit ut till en djup, " svarrnisk karlek. Sá hade de skiljts &amp; t; hennes far dog, hon flyttade " med sin mor till staden, blef fjasad och omtyckt; efter nhgra &amp; r dog " afven modren, lemnande henne i goda ekonomiska omstandigheter, " men utan lefnadm81. D8 möttes barndomsvtinnerna igen, han hade " tagit skollarareoch organistexamen och bjöd henne sitt varma, rika %j&amp;rta och sitt nybyggda hem. Sá blefvo de ett par.
Mjölqvarnar, om förändrad beskattningsgrund å A 1 149 231 22 Juni a. a. 22Aug. b. 29 Juni a. a. 22Aug. 21 Juni a.a. 23 Aug. b. 19 Juni a. a. 22 Aug. Svar på återremiss — 4 1 76 20 Mosaiske Trosbekännare, om utvidgade rättigheter för .. — 8 — 37 — 23 Febr. å. 22 Febr. 22 Febr. a. 22 Febr. Svar på återremiss — 8 — 79 — 17 Maj 1 Maj 31 Maj a. a. 22 Apr. I anledning af Riks-Stån/ dens olika beslut — 8 — 104 • — a. a. 5 Juli 8 Juli 12 Juli a. a. 12 Juli 82 57 Motioner, remitterade till handläggning, återställas: i:o ai' Stats-Utskottet till Bonde1 Ståndet, ang. Skydd^afgiften . — 4 1 10 — 4 Jan. a. a. 4 Jan. a. a. 7 Jan. 30 Dec. 2:o af D:o till I):o ang. Personel bevillnirigens användande ■ — 4 1 11 — 4 Jan. a. a. 4 Jan. a. a. 7 Jan. 30 Dec. 3:o af I):o till D:o ang. Afträdesafgiften vid åbo-ombyten å Kronooch Skatte-rusthåll — 4 1 25 — 8 Febr. 28 Jan. 11 Febr. å. I anledning af återremiss . — 4 1 35 — a.a. 25 Febr. a. a. 23 Febr. a.a.23F"ebr. a. a. 22 Febr. 4:o aT ]):o till Borgare-Ståndet, ang.