Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St. ej tveka, att i underdånighet föreslå: att den genom Kongl. Förordningen, den 19' Augusti 1762, efter Stadsrätt stadgade testamentsfrihet, i följd hvaraf man eger till skyld eller oskyld bortgifva och testamentera all aflinge-jord samt ärfda och förvarfda lösören, må utsträckas äfven till det fall, då barn eller bröstarfvingar efterlefva, under förbehåll likväl, alt (i enlighet med hvad i 4^de §. af in;de Cap. ÄrfdaBalken är föreskrifvet) örn testamentsgifvare lemnar efter sig omyndigt barn, sorn 0- ger ingen eller otillräcklig tillgång till bergning och uppfostran, så mycket af den testamenterade egendomen afsältes, som Domaren pröfvar barnet efter stånd och vilkor behöfva, tilldess det kan sig sjelf nära; samt att således 5:te §. i nyssnämnde Capitel och Balk, tillika med ofvanberörde Kongl. Förordning, må helt och hållet upphäfvas, och 4^de §, i samma Capitel ändras till följande lydelse: $. 4’ sill aflinge-jord och ärfda eller förvärf da lösören ä Landet, så ock allt gods i Staden, ärfdt eller förvärf dt, rörligt eller orörligt, må man bortgifva eller testamentera till hvem man vill, skyld eller oskyld, barn eller andra arfvingar. Dock, ther omyndige barn äro, som icke ega något till föda och uppfostran , tå skall them först, efter stånd och värde, så mycket lemnäs, sorn Domaren skäligt Exp. Utsi. Forsing till Und. Skrif v. N:o 276,277- 161 skäligt prof var, till thess the sj elfve sig nära kunnä. Rikets Ständer framhärda etc.
Öfver en af dessa anmärkningsfrågor, nämligen den af ledamoten i Vällofl. Borgare-ståndet, Herr P. II. Hesselgren väckta, har Utskottet här ofvan, under N:o 5, afgifvit sitt yttrande, till hvilket Utskott hänvisar. De öfriga äro följande: A. AJ Herr C. F. Ridderstad emot Honungens Rådgifvare i frågor rörande Rikets förhållande litt främmande stater. Denna anmärkning, som blifvit väckt hos Ridderskapet och Adeln, innehålles uti ett till Konstitutions-Ulskottet ankommet memorial, deruti Herr Ridderstad under en Konshtulions-UIskotlcls Memorial N:o ■//. 33 en omständlig utveckling af Rikets ställning lill åtskilliga främmande stater och den politik, som i följd deraf bordt iakttagas, sökt ådagalägga, dels alt dea af de förenade Rikenas Konung den 14 December 1853 efter samråd med Konungen af Danmark utfärdade neutralilels-förklaring ej varit af omständigheterna påkallad eller med de förenade Rikenas) anseende och fördelar öfverensstämmande, dels att den af Konungen den 21 November 1855 med Fransmännens Kejsare och Drottningen af Stora Rritannien och Irland alsiulade Traktat inneburit en kränkning af neulralitets-förklaringen och ett frånträdande af den derigenom angifne politik, saint lill följd deraf antingen och derest Kabinettet i Stockholm tagit initiativet till detta fördrag, utmärkte neutralitetspolitikens olämplighet, eller ock, i motsatt fall, åtminstone vore för nationen sårande, såsom påtagligen från de Vestra Stormakternas sida föranledd af misstroende tili uppriktigheten och pålitligheten af nyssnäthnda politik. På dessa jemte liera antydde grunder har Herr Ridderstad, på sätt han i omförmälde memorial slutligen yttrat, funnit ■sig uppmanad att begagna sig af sin i Riksdags-ordningens 29 § 2 mom. tillförsäkrade konslilutionela rättighet alt genom Höglofl.
Skrifvelse, N:o 164. båt inlastat, och godset förty, efter skedd kastning, icke blifvit i det gemensamma haveriet upptaget; bafve godsegare ratt till skadeersättning, såsom i § 49 sägs. § 148. Skall sjökast ske, åligge befälhafvaren tillse att, såvidt faran det ntedgifver, gods eller fartygets tillbehör, som för ändamålet med kastandet lämpligast är, såsom varande af större rymlighet, svårare tyngd eller minsta värde, först kastadt blifver, så ock att från kastning i det yttersta vårdas penningar och gods af högre värde. § 149. Det gods, som kastadt blifvit, skall befälhafvaren till märken, nummer och innehåll noga låta anteckna. Kan deri anteckning vid godsets kastande ej genast ske; vare han skyldig att, sednast vid utlossningen genom jemförelse mellan det intagna och det lossade godset, utröna och anteckna hvad kastadt är, i båda fallen med anmärkning om hvad som varit å däcket lastadt. § 150.
Måtte det der upptagas med känsla för det ingående tidehvarfvets lynne, med ansvarighet för begagnandet af de medel Försynen lagt i hvarje individs handlingssätt, och dettas verkande på det allmänna. Jag ser omkring mig en mängd hoppgifvande unga män, hvilka ej lära misstyda uppmaningen ifrån en Landsman, som ej för ang att äga erfarenhet, och ej för gammal ätt ju känna med hela ungdomsvärman vågar 56a Den 5 Marth'. erinra dem om vigten af den national-caractere som deras handlingssätt går att för den ingående epoken bestämma. Vi vörda Gustaf Wasas tarflighet, förvarad igenom uttrycken i dess bref till sina söner — då Studerande i Upsala Vi yfvas öfver den tid af storhet som Balttågets Skald beskrifver med denna rad: ”Den tid att heta Svensk var mer än heta Prins.” Ännu förvarad, kan ses den simpla trädstol som bar Axel Oxenstjerna då han sammanskref grunderne till Westphaliska freden. Carl XII:s oförgyllda värjfäste, __ hvem mins ej det! Svenskar! Återtagom vår nationalitet! Återblifvom hvad vi varit före 1718; Måtte fördomsfrihet, duglighet och kraft blifva igenkänningsord för den generation, genom hvars verkande anda vårt tidehvarf skall caracteris eras! Om vi, åtskiljde efter detta Riksmötes lyckliga slut, i alla Svea Landsändar sprida tarflighet, omtänksamhet och brödrakärlek, skall denna Den 5 Marlit, lijelfejorrl åter skryta med att bära söner, som, fria från prål, veklighet oell orosinne, än en gång igenkännas på den erikla blå rocken, svärdet och sjelf-försakelsen. Det är salunda vi skola belöna den XiV;de Carl för att åt oss hafva återvunnit hvad den Xlhs olyckor beröfvat vårt national-lynne. Jag osskar oss att nasta Riksmöte, återförenade under dessa minnesdigra hvalf hafva bevisat att: några hundrade själar som förstå nordens kraf af kraft hos sina söner, och sorn förstå hvarandra _ förmå mera an flera förflutna Riksdagars beslut.
Grenom bildningens, d. v. s. boklärdomens, allt vidsträcktare spridning har kroppsarhetet kommit att på sätt och vis bli allt mer och mer ringaktadt, och det har ock kommit att bli allt mindre och mindre väl aflönadt, åtminstone om man tar hänsyn till dc, just i och genom bildningens utbredande, stegrade anspråken på lifvets bekvämligheter och dess fördelar. Följden af detta blir, att så många som möjligt, och egentligen flera än möjligt, kasta sig öfver det intellektuela arbetsfältet I följd af en oafvislig naturnödvändighet behöfves dock i ett samhälle ett visst, betydligt stort antal kroppsarbetande ledamöter för hvarje dess ledamot, som har tillfälle att blott ägna sig åt inteilektuelt arbete. Sålunda måste det mellan dem, som vilja fram på den senare vägen, bli en vild kappränning, en kamp för lifvet. Hvar och en vet, att han har hundratals medtäflare, som sträfva efter samma mål, och att den som kan arbeta fortast och bäst, kommer först fram. Därigenom spännes nervkraften till det yttersta, en del komma oskadda fram, en del duka under, en del nå visserligen målet men bära med sig märken af kampen i form af mer eller mindre svåra nervlidanden. Vid våra högskolor af olika slag har man särskildt tillfälle att åse detta skådespel, men icke blott där, utan äfven sedermera i lifvet öfverallt är det ungefär samma förhållande. Embetsmannen, vetenskapsmannen, köpmannen, alla intellektuelt arbetande (om man undantager ett få- tal särdeles gynnsamt lottade) måste kämpa samma strid. Nu är det likväl här som förut väl a t t märka, att det oftast icke är det öfverdrifna intellektuela arbetet i och för sig, som vållar de nervösa sjukdomarne, utan de som företrädesvis drabbas af dessa sjukdomar äro de, som arbeta under ogynnsamma förhållanden, såsom under tryck af svåra motgångar och bekymmer af ekonomiskt eller annat slag, under missbruk af spritdrycker eller dylikt, och de som kanske allra minst tåla vid det ansträngda intellektuella arbetet, äro de som ha en utprägladt svag, nervös konstitution.
Om spanmål och andra jordbruks-alster skulle åter beläggas med tull, ina det visserligen kunna antagas, att denna komme att i motsvarig mån öka prisen å inhemska landtmanna-produkter och såmedelst tillskynda landtbrukaren en högre inkomst vid dessas afsättning; men härigenom skulle äfven föranledas stegring i dagsverksoch materialkostnader, samt vidare i prisen å andra förnödenheter, hvilket allt, i den mån det drabbar landtbrukaren, bör L debet af haus kalkyl intagas. Den motvilja, som röjer sig mot främmande konkurrens, kan i sjelfva verket betraktas såsom en fiktion. Man skådar nu med förtrytelse, att spanmål och ladugårdsprodukter få t. ex. från Finland inkomma utan tull; men om Finland i en lycklig stund blefve åter införlifvadt med Sverige, och således tullbarriéren bortfölle, skulle ju importen icke vidare gifva anledning till klagan, — Ja, invänder man, ty då blifva icke heller de Svenska laudtmannaprodukterna såsom nu underkastade tull i Finland'. Visserligen! Men härvid tillåter jag mig den anmärkning, att, om införseltullen bör antagas föranleda motsvarande stegring i varupriset inom det främmande land, hvarest tullsatsen är gällande, och tullens upfaäfvande således bör leda dertill att äfven prisstegringen försvinner, torde häraf böra anses vara en följd, att våra produkter der blifva lika litet eller lika mycket afsättliga, ehvad tullen fortfar eller icke. Skilnaden är blott, att varan i förra fället måste al konsumenterne i det landet betalas högre, — hvilket lärer finnas vara deras ensak. Jag Ivar redan nämnt, att införseln af spanmål är underkastad betydlig fraktkostnad. Antages denna t. ex. till l'/2 eller 2 rdr pr tunna, är det klart att varan icke med någon fördel kan till Sverige importeras, så vida icke priset här med mer än detta belopp öfverstiger det å verldsmarkuaden gällande.
Den 28 October f. m. rättigheter Konungen tillkomma i afseende pä Tractaters afslutande med främmande Magter, en allmän frihet må förunnas, attj emot en i afseende på skydd för inländska näringar samt consumtionen afpassad tullj ej mindre i Riket införa alla utländska varö, r, än ock till främmande Stater utföra och afyttra alla inhemska producter och tillverkningar, och att sådana varuartiklar, hvarmed i Sverige handel kan drif vas, må, i den TullbevillningsTaxa, som af Rikets Ständer nu fastställes, med derför utsatt tull intagas. Herr von Hartmansdorff, August: I öfverensstämmelse med hvad jag tillförene yttrat, anser jag BevillningsUtskottet icke hafva ägt rätt, att uti detta fall säga mera: än att otti Kongl. Maj:t i Nåder tillåter de och de varornas ineller utförsel; föreslås den och den tullen derå. Att deremot, såsom Utskottet-nu gjort, yttra hvilka varor borde till ineller utförsel tillåtas, det tror jag icke vara BevillningsUtskottets rättighet; ty om Ständerne biföllo Utskottets åsigter, och anmälde beslutet hos Kongl. Maj:t, så borde det ovilkorligen blifva gällande, emedan Ständerna allena äro lagstiftare i Bevillningsmål. Men som Kongl. Maj:t äger Grundlagsenlig magt att förordna, hvilka varor må i Riket införas eller icke, och Ständerne i detta hänseende endast kunna frambära underdåniga önskningar, synes der - Den 28 O c t o 1) e r f. »1. af tydligen, att denna del af målet kordt behandlas af Allmänna Besvärs-och Ekonomiutskottet, och att BevillningsUtskottet befallat sig med något,- som detsamma icke tillhörer. Min tanka är följaktligen, alt första Bevillningsgrunden bör förfalla, utom det föreslagna medgifvandet af rättighet för Kongl. Maj:t till Traclaters afslutandc med främmande Magter, angående ömsesidiga förmåner i lullbehandling. Herr Tham, Wollrath:
Bes v. och Ekon.-Utskottels Betänkande N:o 38. digheter, på samma gång som det verldsliga sinnet högt ropade på det timliga förvärfvets och sinnesnjutningens obundna frihet, syntes ock Utskottet föga lämplig till företagande af nämnde lagars omarbetning, då det vore att förutse, det lagstiftaren komrne att röna de största svårigheter, att emellan de olika anspråken uppdraga en gräns, som tillfredsställde det allmänna rättsmedvetandet. Hvad som uti de äldre sabbatslagarne kunde synas för strängt, hade redan blifvit mildradt af seden, och Utskottet hyste den förhoppning, att de bestämmelser, som uti dessa lagar möjligen saknades, också torde af en vaknande bättre och frommare tidsanda ersättas och göras öfverflödiga. Den verldsliga tidsriktning, som i synnerhet från medlet af det sist förflutna århundradet sträfvat till försvagande af kristlig tukt och ordning inom församlingen, hade onekligen länge varit på återgång och lemnat rum för en allvarligare håg att tillfredsställa de andliga behofven, hvarpå den förväntan syntes med allt skäl kunna grundas, att en kristligare anda skulle med allt större styrka fritt utveckla sig inom samhället samt, genom sitt intlytande på det allmänna tänkesättet, göra användandet af tvångsmedel till sabbatsfridens upprätthållande i viss mån öfverflödigt. Utskottet vore ock förvissadt att en sådan bättre anda skulle i främsta rummet utöfva sitt inflytande på de offentliga myndigheter, som egde att vaka öfver allmän ordning, och att dessa myndigheter sålunda skulle, utan att derom behöfva af öfverheten särskildt erinras, sjelfmant vidtaga sådana inom gränsen för deras befogenhet liggande anordningar, hvarigenom de företeelser under hvilodagen i möjligaste måtto undanröjdes, som kunde väcka förargelse eller störa dem, hvilka af kristligt sinne manades till ett värdigt begående af denna dag; och, såvida ej Utskottet oriktigt uppfattat tidshändelserna, hade en sådan riktning i ofvannämnde myndigheters verksamhet redan länge spårats, ehuru icke få anledningar till missbruk ännu torde återstå att aflägsna.
Proposition örn StatsVerkets tillstånd oell behof förekomne allmänna frågor, och N:o i32, angtde reglering af utgifterne under RiksStatens Tredje HufvudTitel jemte de, i anledning af dervid gjorde anmärkningar, under Ntris 9.35 och 9.3g meddeldte yttranden, utvecklat dess åsigter i frågan om Boställen för Indelta Befälet vid Arme'en, får, under åberopande deraf, andraga, att Utskottet, som i de sålunda afgifneLöne-reglerings förslagen tillstyrkt R. H. St:r, att tilldela så väl penninge-lontagande som med Boställen försedde Militaire Ernbetsoch Tjenstemän hvilka äga svaga löne-inkomster, all den förbättring i deras vilkor, som med Statens tillgångar kan finnas öfverensstämmande, har så mycket mindre ansett sig kunna derutöfver föreslå ersättning af Staten för ifrågavarande förluster, som någon StatsVerkets Fond, hvaraf en sådan ersättning skulle kunna utgå, icke kan af Utskottet uppgifvas och Utskottet dessutom saknar all ledning för bestämmandet af det. Anslag, som härtill skulle finnas erforderligt. 3o8 Stats-Utskottets Af desse skäl finner Utskottet sig föranlåtet att afstyrka bifall till ofvanberörde af Hrr Silfverstolpe och Nordenfalk gjorde förslag. Börande Utskottet tillika anmäla, att sedan Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten nu mera afgifvit gemensamt Utlåtande ang:de Boställens utarrenderande oell dervid föreslagit andre grunder derför, än som hittills ägt rum, Utskottet förmodar, att ifrågavarande förluster för framtiden kunna förekommas. Utlåtande, ang:de af åtskilige LandsStats Tjenstemän i "Westerbotten, Skåne och Westmanland sökt tillökning i deras löningsförmåner. (U.-A.) M edelst Nådig Remiss har K. RI:t till Utskottet behagat remittera: 1:0 K. M:ts Bef:h:des i Westerbottens Län underd.
Doktor Afzelius, Stockholm. H J O förmedlas den snabbaste förbindelsen till kontinenten medelst de stora, elegant och bekvämt inredda hjulångarne Svea och Qermania samt propellerångarne XCex och Imperator. OBS. 1 Endast en tullbehandling! Vidare genom von Essen &amp; Frick, Malmö, Kontinentkontoret, Trelleborg, och Stockholms Besebureau, Stockholm, genom hvilken senare biljetter för resor öfver hela världen tillhandahållas. Svenska rundresebiljetter utlämnas genast utan tillägg af provision. Vattenkuranstalt. 1 Sparkassa ö ^ proc. Aktiebolaget Stockholms Privat-Assistans. G u s t a f? telef. Lars Monténs 16 » Vs kg. tvål kokas i 2 liter vatten; när tvålen är upplöst, tillsättes under omröring 20 å 25 liter ljumt vatten; i denna utspädda lösning neddoppas plaggen. Vid ylletvätt böra såväl lösningen som sköljvattnet hafva 36 å 38 grader. » Finnas hos de flesta specerihandlare samt i mina butiker. Silfvermedalj i Köpenhamn 1888. Guldmedalj i Stockholm 189V. N:r 19 Stora Nygatan. — N:r 29 S:t Paulsgatan. Bank&amp; Hufvudkontor Regeringsgatan 1 6. T a s s af järn, hopfällbara, ny förbättrad modell, målade, kosta endast 3,75 kr. stycket. Vid rekvisition af minst ett hälft dussin levereras stolarne fraktfritt vid rekvirentens närmaste i samtrafik varande järnvägsstation. (G. Neutrala Kärntvål till ylletvätt och Oleintvål till linnetvätt användes lämpligast sålunda: Utan att sönderspråttas kemiskt tvättas eller färgas alla slags Herroch Damkläder, Gardiner, Broderier m. m. och bli som nya igen. Fort, väl och till billigaste pris Norrköpings Ullspinneris Kemiska Tvättanstalt 7 Slöjdgatan 7 14 H o l l ä n d a r e g a t a n 14 A. T. Stockholm. x x l c! ~^MI Godt f0f~ tryckta o s a Badoch Sommarvistelseort D A L A R O. Öfverström. MARK!
Andra iakttagelser, livilka ofta blifvit gjorda, äro att flickorna tyckas förhålla sig inera osjälfständigt till sitt arbete an gossarne, men å andra sidan göra sig hos dem en större flit och samvetsgrannIlet märkbara. Bland gossarne skall man finna hade de bästa och de sä~nsta lärjungarna, men bland flickorna de flesta skolljusen^, sarskildt pk det Iiigre stadiet. I det hela, säges det i den norsks redogörelsen, war olikheten mellan individerna större an mellan de båda könen. D, Den olikhet, som finnes mellan könen och individerna, synes just bidraga till att gifva undervisningen mera lif och fullhet, siiges det i samma rapport, och det ar ett godt ord, ty den undervisning, som är så ställd, att den blott passar för en art intelligens, den uppfostran, som blott passar för en art karakterer, den ar, synes det oss, ej den ideella, och ett af skolans stora företräden framför den isolerade undervisningen och uppfostran är just det, att den lämnar tillfälle till en brytning mellan de olika begkfningarna, som ej bör vara, ej beliöfver vara att kvafva det individuella och omstöpa alla i en form. Finnes det en skiftning i intelligensen mellan gossen och fickan, liksoin det alldeles säkert finnes en skiftning mellan deras karakterer, så ar det, enligt vår uppfattning, endast ett skal för, ej emot samskolan. Men det ar dock i ett afseende, det fysiska, som flickorna äro svagare. Dariiti öfverensstamma mhnga meddelanden friin olika landers samskolor. De itygieniska aninäskningarna mot sairiundervisningen äro ocksh de tyngst vägande. Visserligen kan man hoppas, att i framtiden det kvinliga slaktet i fysiskt afseende lättare skall utbarda jämförelsen med det manliga, då flickorna blifra förnuftigt kladda, och dk de f3 lika godt tillfälle till frisk luft och ordentlig föda1) som gossarnie, men kanske knnna de mdå ej i regeln, särskildt under 14-16 i r s kldem, orka med lika mycket intellektuelt arbete. Manne darföse ej vid ett samarbete gosl) Se hiirorn doktor Lovhs föredrag rid flickskolemötet 1886.
Utsk. liar ursägtat Statssecret. och Statsrådet förnämligast på den grund, att de ifrågavar. mediens obehöriga användande ensamt faller Gen.consul Eli renboff till last ocli alt Statssecret. icke kunnät hvarken förutse eller förekomma ett dylikt användande. Mig veterligen, bar ej heller någon anmärkning blifvit gjord emot Statssecret., för det Hr Ehrenhoff förskingrat honom anförtrodda medel. Om Convojcommissariatet ej genom sin vårdnad kunnat förekom-' ma detta, medgifver jag, att det ej kunnat hindras af Statssecret. ; men att, sedan en dylik förskingring, en dylik grot tjensteförbrytelse skett, efterskänka ^ af summan och tillika, såsom en ytterligare belöning, låta den felaktige behålla sitt embete, det hade bort och kunnat af Konungens rådgifvare förekommäs. Att sådant ej skett, är högst anmärkningsvärd! och innefattar, i sin princip, ett för Kronans embetsman till lagbrott lika uppmuntrande exempel, sorn det skall finnas nedslående för de skattdragande och äfventyrligt för Svenska handeln, att statsmedel, anslagna till "handelns och sjöfartens skydd’' olofligen och strafflöst få användas för en tjenstemans beqvämlighet eller capriser. Att icke sanctionera en dylik princip af embetsmäns strafflöshet i mån af deras mer eller mindre mägtiga relationer, tyckes verkligen hafva varit något vigtigare, äh att rädda 5ooö piaster åt convojcassan, det enda, sorn, med uppoffringen af denna princip, vunnits af Hr Ehrenhoffs bibehållande, hvarigenom han ändock qvarblef i åtnjutande äf omkring utaf sin betydliga lön, hvilken anpart således är att betrakta såsom premium för välförhållandet. Om Constit.Ulsk. behagat skärskåda äreödet från denna synpunkt, hade utslaget troligen blifvit något förändradt-. För att bereda ett sådant, begär jag återremiss.- Frih. Boye, Ludv.:
Gulorna pressas genom en sil, sammanröras med lika mycket smör, det finhackade köttet af 16 kräftor, några råa äggulor, salt, muskot, något litet parmesanost, en finhackad, i smör bryndt charlottelök och något rifvet hvetebröd; till denna färs blandas litet hårdt vispad ägghvita, hvarpå man härmed fyller de halfva äggen så högt, att de få form af hela ägg, glattstryker färsen, lägger äggen på en med smör smord, flat karott, gjuter något buljongsspad eller saltadt vatten derunder, öfvertäcker med ett fettadt papper och sätter in anrättningen i måttligt varm ugn. Till dessa ägg serveras vanlig frikassésås (köttspad, afredd och tillsatt med vin och citron). Till påsken plägar man ju ofta inom familjerna roa sig med att dels förse äggen med inskriptioner dels färga dem i brokiga färger. Fastän j u denna sport ej precis kan hänföras under gastronomien, torde kanske några vinkar och råd i den vägen ej här vara ovälkomna. Vill man skrifva namn, verser eller tänkespråk på äggen, sker detta bäst med hvit tvål, som man spetsar och något fuktar. När skriften torkat på skalet, lägger man ägget i - färgspadet under 8 minuters tid, hvarpå det skrifna stället ter sig hvitt, medan det öfriga skalet bär sin särskilda färg allt efter färgspadet. Hvad nu äggens färgning beträffar — de må nu vara urblåsta eller hela ägg — så måste färgmedlet på förhand ha kokat under 10 minuter och får, sedan äggen ilagts, koka i ytterligare 8 till 10 minuter. D e skilda färgerna erhållas af följande ämnen: ljusgul — af saffran; guldgul — af lökskal; blå — af blåholz; röd — af fembock; rosa — af kugellack; grön — af spenat; brun — af kaffesump. Violett färg erhåller man, om man i blåholzspadet gjuter litet ättika; svart, om man till samma spad i stället för ättikan tillsätter litet kromsyradt kali. Vill man, att färgerna skola erhålla en glänsande yta, öfverdrar man dem med gummivatten. En gourmand. Fönsterträdgården. Något o m rosodling i boningsrum.