Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hon var klädd i en hvit välstärkt mössa öfver sitt tjocka gråsprängda hår, en mycket tarflig och till och med lappad klädning af bomullstyg, men den var ren och nystruken; helt modern både nu och då, egde den icke ett enda veck öfver hennes breda höfter, och mellan de ansenliga runda proportionerna af hennes bröst och mage, fanns endast ett försvinnande osynligt band, som sammanhöll klädningen omkring hennes kolossala lif. Den hedervärda qvinnan hade satt sin tunga breda fot på en liten stoppad pall, hård och spetsig som en nöt och öfverklädd med svart tageltyg; hennes sticktyg var nedfallet i hennes knä, och hennes grofva och stora hand, kraftfull som en boxares, hvilade helt sysslolöst på dagbladet ”the Star”, som låg utbredt på bordet framför henne. Det var tydligen den nyss slutade läsningen deraf, som försatt henne i det högst ovanliga kontemplativa tillstånd, hvari hon för ögonblicket befann sig. Syslolöshet och meditation var imellertid något alldeles onaturligt och afskyvärdt för den raska fru Barbara, och då den lilla gökklockan i hörnet vid spiseln i detsamma slog elfva, reste hon sig hastigt upp, vek ihop tidningen, sköt pallen åt sidan, satte stickorna till rätta i sitt arbete och sade med en röst, som, ehuru för tillfället låg, var bestämd och oeftergiflig, som huggen af en yxa: — Ja ... det skall han göra ... det är sagdt ... Hvar och en, som hört denna korta monolog, skulle aldrig ett ögonblick dragit i tvifvel, att den icke skulle få en absolut följd, den måtte nu röra hvem eller hvad som helst. Fru Barbara knöt i detsamma ett stort förkläde af hvitt lärft framför sig, tog en nyckel, som hängde på en krok vid dörren, och begaf sig ut i köket för att tillreda middagen åt sin man, smeden vid gården, mr Jonas Burton, och hans biträde Bill Wilkers.
De folk, genom hvilkas sammanblandning nutidens engelsmän uppstått, äro sachsare och normander. Före sitt infall i England egde sachsarne sin bostad längs efter hafs-kusten mellan Schelde och Jutland. Den fuktiga marken, det roflystna hafvet, som då och då beröfvade invåname stora landsträckor, den dimuppfylda luften, med ett ord, klimatet och naturförhållanden i allmänhet danade ett folk, hvars sysselsättning var att föra krig, jaga, äta och förtära spirituösa. Man kan visserligen ej neka till, att icke de, sedan de öfverflyttat till England, blefvo förändrade, men i detta hänseende till ett sämre; alla deras vilda passioner synas hafva fördubblats i styrka. Dock framlysa, trots denna djupa förnedring, ädla böjelser och anlag, obekanta till och med för de förfinade romarne. Individens själfstän-dighet, äktenskapets och familjens helgd, gudomlighetens upphöjdhet öfver allt ändligt voro fakta, ingående i sach-sarens medvetande, hvilka gåfvo honom en hög ställning bland de ociviliserade folken. Dessa egenskaper medför han till England. Förhållandet mellan den simple krigaren och hans anförare, mellan hustrun och mannen äro fulla af ädelhet och förtroende. Hans hedniska poem äro ge-nomandade af en djup och allvarlig känsla, hans kristna utmärkta af denna oro, denna känsla af det oändliga ochdunkla “ på andra sidan “; denna tunga melankoliska vältalighet, som äro början till det andliga lifvet. Till denna sachsiska stam slöto sig normandema, hvilka voro helt annorlunda beskaffade. De voro fransmän, begärliga efter vinst, beräknande, stridsdugliga, listiga, äfven-tyrslystna. Att uppfatta distinkt, ringakta fantasiens skapelser, låta den ena tanken följa den andra i en viss ordning, föredraga det stilla välbehaget framför vällusten, skratta åt det låga och föraktliga i verlden, se der dessa normanders utmärkande egenskaper. Deri ligger också det, som de under fem århundraden först med lansstötar, sedan med käppslag, sist med lärarens färla sökte inplanta hos sach-same.
Bifölls; d), angående fortfarande anslag af 1,200 IF dr till Professoren Schlyter} för utgifvandet af Sveriges gamla lagar: Återremitterades; e), angående en årlig sportel-ersäIlning af 61 R:dr 22 sk. åt Canzliposten vid Kongl. Bibliotheket P. Flink: Bifölls; f), angående anslag af 3,000 R:dr årligen i ändamål att bereda de officerare, civile tjenstemän och under-officerare vid flottan, hvilka förut tillhört armeens flotta, lika pension med tjenstemännen af samma grad och inom samma vapen: Återremitterades; Pro!.-Utdrag, den 6 November i844; 30l g), angående en löne-ersättning af 689 R:dr 20 sk. till ProtocollsSecreleraren Hegardt: Återremitterades; h), angående pension åt f. d. Stats-Rådet Grubbe: Återremitterades; i), angående pension af 1,000 R:dr åt f. d. Stats-Rådet Grefve Hårds enka: Bifölls ; k), angående pension åt f. d. Juslilice-Stats-Ministern, m. m. Törneblahds enka: Återremitterades; 1), angående anslag till pensionering af Högstsalig Hans Maj:t Konung Carl XIV Johans och Hans Höga Gemåls, Hennes Maj:t, nuvarande Unke-Drottningens Ilof-Stat: Återremitterades; m), angående pension åt Assessoren Osbecks enka: Bifölls; n), i anledning af väckt motion om rättighet för civile embetsoch tjenstemän, att vid 60 års ålder och efter 30 års tjenstetid åtnjuta full pension: Utskottets afstyrkande utlåtande bifölls; o), i anledning af väckt motion om rättighet till pension för de vid fångvården anställde personer: Utskottets afstyrkande utlåtande bifölls; p), angående pension af 1,000 R:dr lill Öfverste Lagerheim: Återremitterades; q), angående ett årligt understöd af 500
Huset blef såldt efter hans död, det har jag hört, men intet vidare. » » Hvem skall jag vända mig till för att få hennes adress? » » Var god stig in, så skall jag höra efter. » (Qualité Inghilterra) härstädes lagrad sedan 1891. Vid K. A. handelskemist befunnen enl. analys Stockholm, 2 Stnreplan. Pris kr. 1:26 pr butelj. Finnes endast hos Kikaoch Allra, telefon. Extra fin Marsala fullgod. IDUN 336 -, En timme hade förgått, då han åter inträdde i sjukrummet. Modern låg vaken och till hans förvåning alldeles ensam. Hon räckte honom banden med ett matt leende. » Hur är det, älskade mamma? » » Jo tack, jag är ej sämre. » » Men hvar är uppasserskan? » » Hon gick när sköterskan kom. Du kan ej tro en så älsklig syster man skickat mig. » » Det var godt, men hvar är hon? » » Hon skulle gå och hämta något; men hon kommer nog snart, och då vill jag vara ensam med henne. » » Jag går in i mitt rum för att skrifva. Skicka systern efter mig, när du blir färdig, lilla mamma. » Han kysste henne ömt och gick in i det angränsande rummet. Moderns sjukdom hade under de senaste timmarne helt upptagit hans sinne, men nu återkom tanken på Marguerite med ökad styrka. Han kunde ej skrifva, utan vandrade af och an. Hvad skulle han göra för att återfinna henne? Var det möjligt, att han för alltid skulle vara skild från henne? Han hade stannat vid fönstret och stod och såg ut med ryggen vänd åt dörren till moderns sofrum. Ljudlöst öppnades dörren och lika ljudlöst steg sjuksköterskan öfver tröskeln. Det var en lång, ståtlig gestalt med strålande mörka ögon, och med ett uttryck af frid och stillhet öfver det bleka ansiktet. » Monsieur, madame väntar eder! » Vid ljudet af denna lugna, klara röst vände Rikard sig hastigt om. Drömde han väl, var det ej Marguerite, hans egen, älskade Marguerite, som stod framför honom i sjuksköterskans dräkt? En mörk rodnad spred sig öfver sjuksköterskans bleka ansikte; igenkännandet var ömsesidigt.
Beräknad spannmålsproduktion utöfver den årliga konsumtionen. Beräknad konsumtion fast mark. CCö Cl. o' -j CL Af hela arealen. Af odlad jord. utöfver den årliga produktionen. Tunnland. % Tunni. Tunni. Tunnor. Tunnor. Areal fast mark. Deraf odlad jord. På hvarje person belöper Beräknad spannmålsproduktion utöfver den årliga konsumtionen. Beräknad konsumtion utöfver den årliga produktionen. Af hela arealen. 1 ^ s" O 3- 2: i * CS Tunnland. Tunni. % Tunni. Tunnor. Tunnor. Örbyhus härad : Wesslands s:n 34047 11,2 16,8 1,9 d:o d:o Tierps, Wendels och Tolfta s:r) | 1,2 | 6000 d:o d:o Elfkarleby s:n j 189072 7,0 15,4 0,9 | 2000 d:o d:o Söderfors s:n j i 0,3 Olands härad: Areal fast mark. j Deraf odlad jord. På hvarje person belöper Beräknad spannmålsproduktion utöfver den årliga kon-1 sumtionen/ Beräknad konsumtion utöfver den årliga produktionen. Af hela arealen. Af odlad jord. Tunnland. % Tunni Tunni j Tunnor. Tunnor. Lagunda härad: Åkerbo härad: . Areal fast mark. Deraf odlad jord. På hvarje erson belöper Beräknad spannmålsproduktion utöfver den årliga konsumtionen. Beräknad konsumtion utöfver den årliga produktionen. Af hela arealen. Af odlad j jord. Tunnland. % Tunni. Tunni. Tunnor. Tunnor. Län. Westerbergslagen: Areal last mark. Deraf odlad jord. På hvarje person belöper Beräknad spannmålsproduktion utöfver den årliga konsumtionen. Beräknad konsumtion utöfver den årliga produktionen. Af hela arealen. ► Oo c. a ' 05 CTunnland. % Tunni. Tunni. Tunnor. Tunnor. Kopparbergs Län: Malmohus Län. Timmer, bräder, tjära och äfven ved tillföras länet sjövägen från Blekinge, Kalmar län, Norrland och stundom Göteborg.
Är det nu bestämdt föreskrifvet i grundlagen, att alla R. St:s framställningar skola anses vara vigtiga, så blir också följden, att dessa blifva bland de mål som Den i December. ofta måste uppskjutas, emedan Statsråds-personalen icke iir fulltalig. Delta iir hvad jag velat förekomma. Att något godtycke eller någon likgillligliet herrskat i sältet alt behandla R. St:S framställningar, det kan jag bestrida, så långt mili erfarenhet räcker. Det iir för en hvar, som känner sältet att behandla målen hos K. M, bekant, att det tillhör föredraganden, genast ett mål inkommer, alt remittera det, innan drl föredrages hos K. M. Men man har med R. Sits skrifvelse!’, åtminstone så vidt jag känner, alltid iakttagit att, ehuru ringa föremål deruti än varit alband hule, föredraganden likväl icke tillåtit sig remittera eller handlägga dem på eget bevåg, utan först gjort framställning derom i sittande Statsråd. Jag förbigår de smärre anmärkntr, som för öfrigt blifvit gjorda och får vidhålla den anmärka, jag vördsamt framställt. Gr. Anckarsvärd: Jag anhåller om ursägt för det jag ännu nödgas uppträda i detta amne. Till Hr von Hartmansdorff, som säkerligen för närvar, har bland oss den största erfarenheten af sjelfva sakförhållandet, tager jag mig friheten stalla en fråga, huruvida de mål, som kunna rubriceras under R. St:s önskningar eller framställningar, verkligen äro af ett så stort antal att derifrån kunde härledas den olägenhet, som Hr von Hartmansdorff anfört såsom ett af skälen hvarföre icke ett fulltaligare iStatsråds närvaro vid behandlingen af dessa frågor borde bestämmas.
Ja således vunnit, så kommer det för allmänna undervisningen äskade extra anslag icke att beviljas. Tionde Voteringen. Den, som vill, att Contra-Propositionen i voteringen om anslagssumman för vatten-communicationer m. m. skall upptaga ett årligt anslag af 5o,ooo R:dr, voterar Ja; Den det ej vill, Nej; s Förs tarfia Stats-UtshoUets Memorial N'.o 3; 8. Vinner Nej, anses Contra-Proposition bora, i enlighet med Ridderskapets och Adelns beslut, sLällas på 100,000 R:dr årligen. Sedan vid häröfver anställd votering, som utfallit med 7 5 Ja och 44 Nej och hvarvid Ja alltså vunnit, har i hufvudsaken omröstning skett efter följande Proposition: Den, som bifaller, att till vatten-communicationer ra. m. må göras ett årligt anslag af 70,000 R:dr voterar Ja; Den det ej vill Nej; Vinner Nej, bestämmes den årliga anslagssumman till 5o,ooo R:dr. Denna Votering har utfallit med 5i Ja och 68 Nej, hvadan och då Nej vunnit, kommer att till vatten-communicationer m. m. beviljas ett årligt anslag af 5o,ooo R:dr. Elfte Voteringen. Den, sorn anser, att några andra vilkor, ån de i Stats-Utskottels Betänkande N:o 291 omnämnde, icke böra fästas vid dispositionen af de medel, som anslås till vatten-communicationer ju. m., voterar Ja; Den det ej vill, Nej; Vinner Nej, komma, utom närande vilkor, följande förbehåll alt fästas Vid dispositionen af berörde medel nemligen: t:o att understöd i främsta rummet bör lemnäs de arbetsföretag, som, af Kongl. Maj:t gillade och anbefallde, redan äro påbörjade med löfte om bidrag af allmänna medel, men hvilka bidrag likväl icke erhållits; 2:0 att understöd dernäst lemnäs åt sådane företag, hvilka, af Kongl.
Enligt hvad nämndt är, har öfver Riksdagsfullmägtigen Carl Anders Larssons omförmälda förslag redan vid sistförflutna riksmöte Rikets Ständers pröfning varit påkallad. Men vid samma riksmöte framkom jemväl ett förslag i alldeles enahanda syftning som det, hvilket nu blifvit väckt af Herr Friherre Cederström. I anledning af de sålunda gjorda framställningar afgaf dåvarande Lag-Utskott ett Betänkande N:o 43, deri Utskottet, under erkännande af vigten af de genom samma framställningar föreslagna tillägg och förändringar i intecknings-lagen, förklarade sig dock icke hafva funnit lämpligt att då föreslå någon förändrad lagstiftning derutinnan. »Rikets Ständer hafva nemligen nyligen», fortsätter Utskottet, »genom sitt bifall till hvad Utskottet i dess Betänkande N:o 31 tillstyrkt, beslutat ingå till Kongl. Majit med en underdånig skrifvelse, innefattande begäran om utarbetande af förslag till införande hos oss af så kallade grundoch hypotheksböclcer, hvilken institution åter, såsom Utskottet i nämnda betänkande jemväl antydt, förutsätter en revision af alla nu gällande stadganden om inteckning. Vid en sådan revision, omfattande inteckningslagen i dess helhet, synas äfven nu väckta frågor böra komma under pröfning; — och att de dervid icke skola förbises, kan med så mycket större säkerhet antagas, som de äro upptagna i det af Lagberedningen utarbetade förslag, hvilket vid omförmälda revision otvifvelaktigt kommer att tagas i betraktande.»
HZg till fäfänga och representation sökt stn ersättning uti högre wärdlghct medelst Fullmagt, och eftcrträdarne, som högt accorderat stg tjenstcn, sökt högre inkomst efter wärdighct samt lågt tjenstc-beswäret vppä närmaste man i corpsen; sämc» delst kunna en del tilkommit, men hwarwid wana och häfd äro swäre att nu bryta: äfwcn af de mindre lön» te tjenster kunna säkerligen flere sammanstär, där göromälen icke gifwa full sp-flosättning, hwllket synederaf bewisa-, att mänga EmbctSmän hafwa flere updrag och commi-sioncr uti olika dircction dem de nödgaför utkomsten emottaga; oaktadt tjenste-gbromä» len pä Stat derwid lider. Oswikeligt är, akt en förminskad Stat kill Land, Folk och inkomster kräfwcr färre EmbetSmän än förut, att skickeligaste EmbetSmän danabär gbro» mälen äro trägne, att flkälig utkomst medför redbar, het, ätminstone hodenna Nation och med dest nakio» nal-caractrre; säledeS är jag öfwertygad derom att wiste bfwcrflödigc tjenster, sä uti Civile som 'Militaire och Ecclestastikecorpscr kunna aldeles indragaoch förswin» na, somlige äter stäs tildopa med andre; och en ytter» ligare möjclighet för sädana indragningar upkommer äfwen genom den enkelhet, den redighet som wid den» »a Riksdag är föreslagen att gifwat ät de mängfal» bigr 126 Den 6 September. dige' tid efter annan utkomna sä Juridiffe som Teonomiskc Författningar.
Jag behöfver endast fästa uppmärksamhet på den mängd varor och råämnen, som för fraktkostnadens skull ej kunna förås på längre afstånd efter landsvägarne, äfven om transportmedel funnes att tillgå, men hvilka genom jernvägar göras afsättliga på allägsnare orter, samt på fördelarne för resande att alla årstider kunna billigt, beqvämt och hastigt färdas, utan de kostnader, äfventyr och besvär samt den tidspillan, som äro oskiljaktiga från landsvägsresor. 11 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 54. 33 “Det är dessa egenskaper, billighet, säkerhet och snabbhet, sorn föranledt don i sanning förunderliga och för den ytlige betraktaren oförklarliga tillökning i rörelse, som, öfver de djerfvaste beräkningar, uppstått å hvarje jernväg, och hvarpå Svenska Statens jernvägar, Gefle—Dala-banan med flera kunna anföras såsom exempel, och resultatet blifver så mycket fördelaktigare ju mera jernbanorna utsträckas i längd och förenas med andra jernvägar.” och yttras längre ned i samma utlåtande: “Westra Wermland egor betydliga och vextliga kolskogar, hvilka för närvarande sakna värde och derföre vanvårdas; den östra delen har rika jernmalmfält af ädlaste beskaffenhet; tillfällen till nyodlingar och en lönande boskapsskötsel finnas öfver allt och Wermlands många elfvar och vattendrag lemna ofantliga naturkrafter för intet, till förädlande af jordens, bergens och skogens råa produkter.
Hans läppar frågade ingenting, men hans blick gaf en påminnelse om det afbrutna ämnet. ”Jag har glömt”, sade Blenda med en liten förvirring, den hon utan moderns varning icke skulle hafva känt, ”jag har glömt nämna att baron T–svärd var hos oss för några dagar sedan Det var dock alldeles en händelse att han blef emottagen.” ”Den herrn är förmodligen också en af era bekanta från resan?” ”Hvarför säger ni det så förargligt?” Nu kände hon sig genast modig och obesvärad, ty hon märkte att kusin Jean var nära att dömma henne utan förklaring. ”Jag säger det mindre af förtrytelse än ledsnad – ni har ju sjelf berättat mig att ni, i följd af er förträffliga tants kloka råd, aldrig skulle emottaga någon af dessa herrar.” ”Ja, men var säker”, svarade hon med en liten gäckande elakhet, ”var säker att tant skulle ha blifvit icke mindre sträng i fråga om andra herrar?” ”Det är icke något svar, min fröken – och jag vågar tro ”Nåväl, hvad tror ni, min kusin?” ” att ni ej bör vägra att säga den vän, på hvars heder ni kan förlita er, orsaken till detta afvikande från ett beslut, som pligten mot er sjelf förestafvat er!” ”Den är helt enkel ” ”Nå?” ”Alltsammans är er skuld!” ”Då är det förmodligen min skuld på samma sätt som jag var skyldig till misstaget den aftonen, då ni tog kammarjunkaren för mig?” ”Ja, ungefär Föreställ er att jag, som ni vet var lite hängsjuk dagarna före jul, inbillade mig att det icke vore någon omöjlighet att en viss person kunde falla på den idéen att efterhöra mitt tillstånd – var det något underligt deri?” ”Visst icke!” ”Nå, just i det ögonblick jag i samråd med mamma öfvervägde, om jag skulle våga att gå till fru Gyllenhake för att lugna den oro, mitt uteblifvande kunde ha väckt såväl hos henne som som hos den, hvilken åtagit sig att följa mig hem, kommer madam in och säger att en ung herre, den hon aldrig förut sett, men hvilken sade sig vara en bekant, bad att få göra oss ett besök. Mamma och jag hade blott en mening: ’Släpp honom in!’
Denna stat slutar på ett belopp af 441,000 R:dr, som väl med 14,333 R;dr 16 sk. öfverstiger utrednings-afdelningens nu egande otillräckliga anslag 426,666 R:dr 32 sk., men, jemnfördt med det verkliga behofvet under nu befintliga förhållanden, sådant detta behof upptages uti Krigskollegii afgifna förslag för berörde afdelning under åren 1848, 1849 och 1850, och hvilket (efter afräkning af det högre anslaget för Lifgardet till häst under år 1848, som i alla händelser komma att utgå) belöper till omkring 463,000 R;dr årligen, visar en förminskning i utgifterna af 22,000 R;dr årligen, härledande sig hufvudsakligen dels från upphörandet af bekiädnadsunderhållet 12,600 R;dr vid Wermlands Fältjägare-regemente, hvilket regemente, enligt den nu föreslagna regleringen, skulle indragas, och dels från en förminskad underhållskostnad för bevärings-manskapets beklädnad. Äfven om den till 19,500 R:dr beräknade underhållskostnaden för flottans beväringsmanskaps beklädnad tillägges ofvannämnde slutsumma 441,000 R:dr, blir kostnaden ändock mindre, än hvad närvarande förhållanden kräfva. Häraf synes, att likasom besparing, snarare än ökad utgift, medelst det nya förslaget framdeles beredes, i hvad sjelfva vapenöfningarna angår, så blir 36* förhållandet lika fördelaktigt i afseende å beklädnadsunderhållet. Den egentligen ökade utgiften i och för den nya regleringen af bevärings-manskapets vapenöfningar är: anslaget för en gång till första uppsättningen af beklädnad och utredning, hvilket, enligt hvad här ofvan nämndt är, utgör: för arméens beväringsmanskap R:dr 130,200: flottans dito — 20,300: tillhopa R:dr 100,500: samt anslaget till reserv-förrådens kompletteiande till erforderlig styrka att endast tills vidare årligen utgå med .
Jag vågar hoppas, alt om man med allvar önskar och vill hafva ett hvilande grundlagsförslag till nästa riksdag, så måtte rätta sättet att få det vara att till Const.Utsk. öfverlemna de allmänna grunder, som R. o. Ad. redan beslutat och ali dervid för närvar, låta bero. I detta fall instämmer jag med Gr. Horn och hvad Frih. Hamilton sjelf tyckes vara nöjd med, nemi. att låta sitt förslag förfalla. Hr Grubbe: Jag ber att först och främst, med afseende på den erinran, som blifvit gjord emot mig af Frih. Boye, få nämna, att då jag för en stund sedan omtalade de tvänne projecter till tvåkammar-systeme, som af Frih. Hamilton och Hr von Hartmansdorff blifvit gjorda, och dervid icke nämnde Hr Nordenskölds förslag, så var det icke min mening att här anföra alla de förslag till tvåkammar-systeme, som hos R. o. Ad. kunde komma under öfverläggning, utan jag nämnde dem såsom dem, hvilka jag oftast hört ifrågasättas. Att jag ej nämnde Hr Nordenskölds förslag kom sig helt enkelt deraf, att jag ej måtte varit närvar, då det upplästes, emedan jag endast partielt och någon gång haft tillfälle alt bevista R. o. Ad:s öfverläggningar. Men hvad för öfrigt beträffar den discussion, hvilken jag råkat föranleda genom mitt förslag; så skulle det göra mig ganska ondt, om jag, genom ett förslag, som jag framställde i största välmening för att förkorta discussionen, skulle råka att förlänga densamma, derigenom att en öfverläggning skulle uppkomma om föredragningssättet. Jag skulle i ögonblicket hellre vilja återkalla mitt förslag, än alt föranleda något sådant. Men jag skulle tro, att mitt förslag kan någorlunda förenas med det beslut, som R. o. Ad. redan fattat, nemi. om det modifieras på det sätt, att, efter vi nu skola sysselsätta oss med granskningen af Frih. Hamiltons förslag, man, i stället alt företaga förslaget i massa eller klump eller in totum et tantum, finge dela sönder detsamma i sina hufvudpunkter. Då komma vi till samma ändamål, som jag åsyftat, nemi. att få hufvudpunkt» i na särskildt afgjorda.
Emedlertid äga alla, som med flit förena sparsamhet och omtanka, deras bergning. För dem, hvilka af ålder och sjukdom eller motgångar och olyckor förlorat helsa och krafter, finnas i staden 2:ne fattighus; det Mörnerska, stiftadt genom enskild donation år 1812, bestående af ett trädhus, hvarest 29 fattige erhålla fritt husrum och hvartill 6? tunland jord, för inrättningens underhåll, äro anslagne; samt stadens fattighus, af sten, inköpt år 1831 för 7.000 R:dr Banko och hvarest 48 fattige hafva fritt husrum. På sistnämde inrättning äro äfvenväl sängar afsedde för sjuka tjenstehjon. Läns-Lazarettet består af 3 särskildte stenhus med godt utrymme för 56 sjuke, hvilka der hysas och vårdas och födas mot 8 sk. banko om dagen, om de äga tillgång att betala, men medellösa erlägga intet. Antalet sjuke der understiger sällan 50. Kostnaderne för inrättningens och de sjukas underhåll, läkares och nödig betjenings aflönande m. m. uppgå nu årligen till yid pass 5,500 R:dr Banko, i medeltal beräknadt. 61 Härvarande Gymnasium, nu hufvudsakligen organiseradt på samma sätt, Som det ordnades, straxt efter dess stiftelse år 1628, med de förändringar, som af 1820 års skolordning blifvit en följd, har 6 lärare på stat, 1 tills vidare förordnad, samt derutöfver särskildt anställde 1 Adjunct och 1 Bibliotekarie, hvilka undervisa uti de lefvande språken , 1 lärare uti Naturalliistorien, 1 för Gymnastik, 1 för Musik. De studerandes antal, som icke längesedan afvexlade emellan 100 och 150, har de sednare 5 åren icke uppgått högre än emellan 80 och 100 och sednast derunder. Högre lärdomsskolan är organiserad på 4 afdelningar med 5 lärare på stat, samt 1 sånglärare. Antalet lärjungar har minskats mot förr, och under sednaste 5 år i medeltal utgjort 115 stycken.