Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med afseende således å den väsentliga förmån en hy poth eks-inrättning skulle för Riket medföra, vågar jag förmoda, att Utskotten skola inkomma med en fullständig plan förde grunder, hvarpå ep sådan inrättning bör uppställas; och depna inrättning skall otvifvelaktig! åstadkomma mycket mera nytta, som derigenom alla fastighetslån i Rikets Ständers Rank komma atf försvinna. I anledning häraf anhåller jag, att Betänkandet må varda till de sammansätta Utskotten återremftteradt. Herr Stråle, Nils Wilhelm : En hypothekspnstalt, ämnad att vara mäklare emellan enskilde, bör, efter min öfvertygelse, ej inrättas ppdef helgd af Statens credit, och allraminst, då d§nna credit är vacklande. Sådana inrättningar kunna visst vara nyttiga, och äro må hända icke eller hos oss overkställbar, men de måste i sådant fall alltid vara skiljde från Staten, samt helt och hållet vara privata. De creditförbund, som man citerat från andra länder, och hvarom Allmänna Journalen talat, 1050 Den 2 2 Julii f. m, äro också endast enskilda inrättningar, icke grundade på Statens credit, och ej dermed sammanhängande, Om vi vilja undersöka de allmänna lånänstalterne hos oss, så skola vi finna, att de alla hvila på Banken; och jag vet sannerligen icke, hvarifrån en på credit grundad inrätt* ning eljest skulle få den. Om nu äfven den föreslagne hypotheks-anstalten skulle af det Allmänna garanteras, erfordrades nödvändigt stränga controller , för att förekomma förluster. Dessa controller skulle medföra dryga utgifter, och dessa senare åter drabba med en ökad kostnad den, som lånte, och med en icke obe. tydlig förlust den, som försträckte capitalet; ty -den senare kunde icke gerna erhålla mer än högst 5 procent, och låntagaren nödga* des säkerligen erlägga 6. Och ändå skulle möjligen förluster kunna tillskyndas den, som garanterade inrättningen, utan att det vore gifvet, att densamma skulle uppfylla sitt ändamål. Jag har derföre ansett det vara högst betänkligt, att i närvarande tidpunct vidtaga en sådan allmän hypotheks-anstalt.
Bru kets behof skola antingen i allmänna tidningarne kungöras samt anbud derå inbegäras, med uppgift å prisen, så väl vid leverering i Stockholm, som i händelse af dess verkställande å Bruket, eller oek, om sådant är med Brukets fördel mera förenligt, ske under hand, genom Bruks-Styrelsens försorg; börande, då denna sednare åtgärd begagnas, skälen derför i Fullmäktiges protokoll upptagas. Anskaffandet af effekter eller varor af mindre qvantiteter eller obetydligt värde öfverlemne Fullmäktige åt Bruks-Styrelsen. För öfrigt iakttages noga, ej mindre att upphandlingarne rättas efter behofvet, Uanko-Unbotten Memorial, A:o ti. Jeilif. §. 25 i. Förråden vid Tumba böra afFullmäktige inventeras vid hvarje Förvaltares afgång och deremellan minst hvart femte år. Jemte den kontroll, som innefattas uti Förvaltarens och Pappersmästarens gemensamma vård öfver Brukets i Stockholm för detsamma. Jcmf. §. 252. Sedan bokslutet _ tillstånd m. m.; börande dervid berättelser af så väl inspekterande Fullmäktigen,- för förvaltningen i dess helhet, som af Förvaltaren och Pappersmästare]), för livard eras detalj, a (gifvas om bruksdriften under nästför11 titna äret. Jemf. §. 255. Oförändrad. 1 så att Bruket ej hädanefter belastas med öfverflödigt förråd af det ena eller andra, slaget, än äfven att datum af den resolution, hvarpå någon upphandling eller utgift sig grundar, antecknas å hvar och en bland kassa-verifikationerne befintlig räkning. liro Förråden vid Tumba böra af Fullmäktige inventeras vid hvarje Förvaltares afgång och deremellan hvart tredje är, eller det då Lagtima Riksdag infaller. Jemte den kontroll, som innefattas uti Förvaltarens värd öfver Brukets i Stockholm befintliga förråd, tillhör Brukets Vaktmästare derstädes en redovisande ansvarighet för detsamma. 12:o.
13 § af Tulltaxe-underrättelserna ansågs det efter orden ”af alla slag” införda skiljetecknet comma, med derpå följande ord böra utbytas emot punkt och följande mening: ”Klädespersedlar, guldnipper och silfverprydnader äro från denna tillåtelse undantagne.” 31:o Vid de i 15 § af Tulltaxe-underrättelserne upptagna varor, för hvilka vid utförsel restitution af tullmedel beviljas, ansågs böra tilläggas: 1 stycke Packväf af lin till minst 50 alnars längd — 24 sk. och 1 skålpund Ylleväfnad — 4 sk. 32:o Uti 1 mom. 22 § af Tulltaxe-underrättelserne blefvo orden: ”beräknad å det i denna taxa på de flesta inkommande och utgående varor bestämda värde, eller det enligt 5 § å de öfriga utrönta värde” utbytte emot orden: ”beräknad å det i denna taxa på inkommande och utgående varor bestämda eller enligt 5 § utrönta värde”^ hvarjemte, i fråga om det i sammanhang med denna § omförmälda missförhållande, hvari tolagen nu står till grunderna för sjelfva tull-lagstiftningen, Ridderskapet och Adeln ansåg Rikets Ständer böra i underdånig skrifvelse anhålla ”att Kongl. Maj:t ville vidtaga sådana åtgär der, som för slutlig lösning af frågan om tolagens reglering finnas lämplige.” För öfrigt beslöt Ridderskapet och Adeln att genom Utdrag af Protokollet vänligen inbjuda de öfriga_ Riks-stånden att instämma i Ridderskapet och Adelns ofvanberörde beslut i fråga om 5 och 13 §8 samt den underdåniga skrifvelse, som eger sammanhang med 12 § af Tulltaxe-underrättelserna. Från Bögv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskottels Betänkande, N:o 3, angående Tullbevillningen. Med godkännande af Utskottets Utlåtande, sid. 7, öfver Herr Printzenskölds och Johan Peter Andreassons motioner, beslöt Ståndet att, med anledning af Utskottets yttrande på samma sida vid rubrikerna "Tullvärdet” och "
Sluteligen och sedan Utskotten besvarat eller ansett sig hafva besvarat alla de väckte motionerne, tillstyrka de Rikets Ständer, att i underdånighet Önska, det Kongl. Maj:t täckes genom Vederbörande Auctoriteter från alla Rikets Provinser inhämta upplysningar om hvad hinder, som kunna vara för SkiftesStadgans tillämplighet. Jag skulle tro, att en sådan åtgärd bordt föregå SkiftesStadgans utfärdande, och att upplysningar nu efteråt skulle komma, dels för sent, dels i alla fall vara mindre behÖflige, då RiksFörsamlingen är närvarande, och i detta ämne såsom rörande hvarje Jordägares rätt, med den största möjliga sakkännedom, kan sig yttra. 302 Den 6 April e. m. Om de försigtighetsmått jag vågat föreslå antagas, är jag för min del öfvertygad, att, för de fleste Landskap, detöfverklagade onda skall afhjelpas. Jag nämnde de fleste Landskap, ty en helt annan sak är det med de Norra Länen, der aldrig Enskiftesverket varit infördt, och der likväl nu den Laga SkiftesStadgan på en gång blifvit påbuden, hvilket synes vara ett så vågadt företag, att man verkeligen måste tveka, om något annat medel, än detta Påbuds återkallande, kan afvända vådorne. Må hända finnas äfven trakter inom dessa Län, der den nya SkiftesStadgan är lämpelig, men för den, som lika med mig, genomvandrat dessa nordligare trakter, och minnes deras läge och beskaffenhet, visar det sig klarligen, att detta förhållande ej kan vara allmänt. Der ligga t. ex. Hemanen å Ömse sidor af Elfvarne, tätt bredvid hvarandra byggde, såsom vid en Stadsgata, deras odala inägor äro kring om Abyggnaderne helt inskränkta, —* då åt Skogssidorne ligga deras flere mil långa utägor, dit ingen väg leder, och der man svårligen gående framkommer för vindfällen.
Sedan votering blifvit begärd, uppsattes och justerades följande voteringspropos.: »Den som bifaller Stats-Utsk:ts hemställan i 11 :te punkten af Utlåht N:o 60, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej, Vinner nej, afslår R. o. Ad. denna hemställan och bifaller K. M:s framställning rörande anvisande af medel till anställning af en exsekutionskommissarie i Stockholm och ett biträde åt bemälde tjensteman.» Voteringen företogs och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 57. Nej — 37. Utsk:ts hemställanden bi föllos. 19:de punkten. Gr. Mörner, Garl Göran: Att ytterligare öka anslagen till sådane ändamål, som det ifrågav:de, hvilka synas höra till den kategori, hvarom kommunen sjelf bör draga försorg, kan jag ej finna tjenligt. Då jag för öfrigt helst skulle se, att hela denna rubrik: »om färjor och färjekarlar» komme bort, anhåller jag om afslag å detta af en enskild motionär begärda anslag. Hr Gyllenram, Henrik Gustaf Wilhelm: Med Gr. Mörner erkänner jag visserligen att underhållet af färjor o. d. i allmänhet bör vara en kommunens angelägenhet. Med den här ifrågav:de eger dock det särskildta förhållande rum, att den hufvudsakligen begagnas endast af embetsoch tjenstemän o. d., hvilka äro enl. taxa befriade från alla afgifter för öfverfarten. DS således det föreslagna anslaget är af billighet påkalladt, hemställer jag, att R. o. Ad. måtte bifalla detsamma. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm. _ upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall Den 14 April f. m. till Utsk:ts förev:de hemställan och dels afslag• derå, framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till densamma och, då dervid svarades (lere ja jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. 20:de punkten.
Balken och öfriga sörfannnigar härom stadga. „ Ändamalct med bestraffning är icke endast den brotifliges rättelse, Utan äfweli warnmg för andra, detta sistnämnde skulle säkerligen kill största delen förfelas, om ef samma Allmänhet, hwilken ager närmaste underrättelse om brottet, skulle bliswa wiltne till straffet; och Den 27 November. 1687 och dä flere brott, som icke äro as synnerligen olika grofhet, söröswas ä särffildte ställen, men straffet hwarke» kan eller bör »verkställas ä mera än ett, lärer wal ej någon annan orr än den i logen utsatte, nämligen densamma, hwarest brottslingen sist lagföres, blifwa lämpelig för bestraffningen. Den enda ändring, sorn Uiskoitel anser sig, med anledning af Herr lstejlcentctrolös memorial kunna förestå, är i 4:de momentet af 43 pnnkie» uti Kongl. Förklaringen den 2z Martti 1807, som förmar, ail den, hwilken begäll flere brott pä särskilde orter af olika art, a hwilka hwar för sig Kyrkopligt sölja bör, men warder lagsörd pä en gäng för dem alla, fjkall undergå Kt,r?ogl>gten i den Förstmling hwarcst den grofsta misigecningen sig tilldragit. — Fastän kyrkopligt icke egenteligen är nägor straff, dock som den omedelbarligen bör följa ef er dek senare och bägge gemensamt icke i annat sall i »träffa, än i anledning af bewista brott, sa sär Ukckotket tillstyrka, det nysi äberopade momentet matte ändras och i stället pabjudas, att den derstädes omnämnde Kyrkopligt skall undergas inom samma Pastorat, hwarcst Kroppsstraffet förut bltfwik werkstäldl.
I egenskap af ordförande i Tabellcommissionen, är det min pligt att förorda denna inrättning; och sedan Utsk. nu föreslagit beviljande af allt annat, som blifvit hegardt, med undantag af dessa 200 r:dr, så får jag vördsamt anhålla om återremiss af denna punkt, på det att Utsk. må bli satt i tillfälle alt i afseende derå ändra sitt tillstyrkande. Hr Fåhraeus, Olof Immanuel: Jag instämmer fullkomligen med den förste värde talaren i det omdöme han yttrat, ang:de nödvändigheten för tjenstemännen alt hafva ständigt tillträde till de rum, der archivet finnes, emedan det visserligen vore omöjligt att med erforderlig flit och ordning handlägga deras vigtiga arbeten, om icke handlingarne städse vore tillgänglige. Hvad åter frågan om återremiss beträffar, så yrkar jag för mindel ej derpå; summan, hvars anslående afstyrkts, är så ringa, att det utan tvifvel skall bli tillfälle att, såsom hittills, på annan väg skaffa tillgång dertill. Frih. Cederström, Jacob: Lika med Hr von Hartmansdorff tillstyrker jag den rättelse i Utsk:s betänk., att de 200 r:drne måtte anslås, och det så myckel hellre, som derest runi för Tabellcommissonen bli anvisade i något af Kronans hus, så följer ock deraf, alt ved och ljus skall anslås, och då blir det ingen besparing att hafva vägrat den nu ifrågaställda summan, tverlom, en vida drygare utgift. Derjemte skulle ett sådant arrangement medföra ganska många besvärligheter för den redan älderstegne 420 Den 30 October f. m. tjensteman, som är den enda arbetande ledamoten vid verket, att från sin bostad förflytta sig lill främmande rum; måhända skulle lian för den orsaken icke längre kunna fortfara med arbetet. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Utsk. har så mycket mindre dragit i betänk, att afstyrka delta anslag, som K.
S. D. Att som ledamot af Constitutions-Utskottet inträda under den permission från Riksdags-göromålen, som blifvit Prosten Ödmann beviljad, hade Prosten Bergqvist > och som ledamot af Bevillnings-Utskottet, i stället för Doctor Wieslander, Prosten Sylvan utsedde blifvit; och skulle de härtill genom utdrag af protocollet legitimeras. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets följande Utlåtanden: N:o 69, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 38, öfver väckt fråga om stock-straffets upphörande. Ståndet, som vidblef sitt lill Betänkandet N:o 38 lemnade bifall, lade Utlåtandet N:o 69 till handlingarne. N:o 70, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 26, angående väckt fråga om den uppenbara kyrkopliktens afskaffande. Med biträdande af Utskottets, i Betänkandet N:o 26,afgifne förslag, att i alla de händelser, der uppenbar kyrkoplikt, såsom påföljd förbrott, hittills egt rum, skall hädanefter till enskildt skriftermål dömas, beslöt Ståndet så till vida skilja sig från samma förslag, att det ansåg någon underrättelse från predikstolen i kyrkan, der skriftermålet sker, icke böra meddelas om den felandes namn och brottets beskaffenhet. N:o 71, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 16, öfver väckt motion om upphäfvande af lagens stadganden, angående qvalificerade dödsstraff. Ståndet fann godt bifalla Utskottets i Betänkandet N:o 16 afgifna och i Utlåtandet N:o 71 vidhållna förslag. S. D. Föredrogos ånyo Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens Betänkande N:o 6, i anledning af vackt motion om Lärare-seminariers inrättande, samt förändringar vid Lärare-beställningars tillsättande m. m. A/slogs.
Men om också å ena sidan allt detta kan sägas, så mäste likväl å den andra medgifvas, att om bränvinsbränningen under hittills gällande vilkor oförändradt får fortfara intill årets slut, så skall följden deraf onekligen blifva ett missförhållande, så stort, en olägenhet, så betydlig och en motsägelse mot det resultat af förminskad bränvins-tillverkning, hvartill man önskar komma, så i ögonen fallande, att jag icke tror ett sådant förhållande skulle kunna försvaras. Om det vore fråga om att fördubbla, tredubbla, fyrdubbla skatten, skulle man möjligen kunna anse den rubbning, som derigenom upkomme, vara någorlunda dräglig. Men då det är fråga om att 16-dubbla, ja kanske i vissa fall 30-dubbla skatten, så är det påtagligt, alt en fruktansvärd omstjelpning af nästan hela bränvinshandteringen skulle kunna upkomma, derest densamma alldeles fritt och obehindradt linge utöfvas under instundande höstmånader. Skulle deremot å andra sidan ett tvärt förbud utfärdas, utan något slags soulagement, så vore en sådan åtgärd, i min tanke, visserligen icke heller billig och välbetänkt. Jag tror således att någon medelväg i delta afseende måste uptänkas, och att Utsk. bör ,få tillfälle att ånyo taga saken i öfvervägande, för att, på ett eller annat sätt, söka åstadkomma en modifikation, vare sig i afseende på tiden, eller i afseende på rättigheten för dem, hvilkas redskap blifver för framtiden så att säga preskriberad. Detta utgör ett af de skäl, hvarföre jag önkar Betänkis återremitterande. Ett annat skäl härtill är, såsom redan förut blifvit anmärkt, att sjelfva basen, elier sjelfva utgångspunkten för ifrågavande förslag ännu icke tinnes såsom en verklighet.
Skrifvelse, N.o 3t, 55 belopp, genom sin frånvaro på den vid Tingets början utsatta dagen för inställelse, icke blott uppehålla målets handläggning till Tingets slut, äfven om det utan bans hörande kan afgöras, utan jemväl, derest lian allt framgent under Tinget uteblifver och bans hörande är nödigt, vinna uppskof med målet till ett nytt Ting, hvilket dels kan högst menligt inverka på arbetets fortgång vid Idärads-Rätten, i fall de mål äro mångå, uti hvilka svarandernes ankomst måste lill Tingets slut afbidas, dels ock är oförenligt med det anspråk, en hvar eger att skyndsamt varda till sin rätt förhulpen; hafva Rikets Ständer funnit sådane föreskrifter vara behöflige, hvarigenom Domaren blifver oförhindrad att antingen genast företaga målet lill pröfning på den dertill bestämda dagen, elier, om det ej kan ske, stadga verksam påföljd för svarandens inställelse pä annan dag under samma Ting; äfvensom Rikets Ständer ansell billighet och rättvisa fordra, att, i fall ett måls beskaffenhet med"ifver, alt det å första Tinget i svarandens frånvaro afgöres, böter för uteblifvande från Tinget icke ådömas svaranden, hvilket ock synes hafva varit lagstiftarens mening, ehuru densamma ej blifvit så tydligt uttryckt, att icke anledning för Domaren förefinnes att på annat sätt förfara. På grund häraf hafva Rikets Ständer för deras del beslutat utfärdandet af en Förordning, hvarigenom, med afseende på föreskrit terne i 12 Cap. 2 och 3 §§•
Vid nu skedd ytterligare föredragning, fann Bonde Ståndet för godt bifalla Ali - Prof. Utdr. d. ijTFebr. 1818. 137 manna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 13 i denna manad på bordet laggda Utlåtande, om upphörande af Dykeriets befattning med skepp oell gods, då skeppet i Eotsrnans farvatten af Lotsen sättes på grund. S. D. Vid nu skedd ytterligare föredragning, fann Bonde Ståndet för godt bifalla Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 13 i deri. 31a månad pä bordet laggda Utlåtande, i anledning af väckt fråga om Spectaclernes inställande på de större Högtidsdagarna in. m. S. D. Vid nu skedd ytterligare föredragning farin Bonde Ståndet för godt bifalla Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottottets den 13 i denna månad på bordet laggda Utlåtande, angående föreslaget förbud för Städernes Borgerskap, att med sina till afsalu hållande varor och effecter besöka Fri.marknaderne på landet, utom de District som fordom, innan de enskilde Marknaderne äflystes, varit Stiderne tillaggde. S. D. Vid nu skedd ytterligare föredragning, fann Bonde-Ståndet för godt bifalla LagUtskotteis den 13 i denna Månad på bordet laggda Utlåtande, angående föreslagen ändring i Författningarne rörande barnamord. S. D. Vid nu skedd ytterligare föredragning, fann Bonde-Ståndet för godt bifalla Lag~ Utskottets den 13 i denna månad på bordet lagda Utlåtande, angående förrymd rnakas rättighet att i nytt gifte ingå. S. D. Vid nu skedd ytterligare föradragnnig, fann Bonde-Ståndet för godt bifalla Lag-Utskottet den 131 denna månad på bordet lagda Utfå - 138 P/Of. Utdr. d. 77 Fehr. 1818. tande , rörande föreslagen ändring i 19 Cap. 1 celi 2 §§.
Emellertid hafva Fullmäktige besvarat detta Hr Gripenstedts yttrande eller klander dermed, att de bordt ställa sig R. Stms dem meddelade föreskrifter till efterrättelse. Då nu härtill kommer, att vid déchargefrågans afgörande ärendet icke blifvit bringadt å bane, och R. o. Ad. med ett nytt förtroende af enahanda art hedrat de män, som förut varit Fullmäktige, och nu lemnats tillfälle att inför Ståndet sig nöjaktigt förklara, återstår intet annat, än att l:o öfverlåta åt den kommande statsrevisionen att granska Fullmäktiges åtgöranden efter den dem meddelade décharge, och 2:o att lägga motionen till handlingarne, hvarom jag anhåller att Hr Frih. och Ordf:den måtte framställa propos. Gr. Anckarsvärd: Jag är icke den, som öfverflödigt för länger discussioner inom detta rum, och jag vill nu endast med några få ord bemöta Frih. Tersmedens anförande. Det skulle högligen förundra mig, hvad afsigten med Hr Gripenstedts yttrande 308 Den 25 April. månde vara, om icke den att bevisa, det de erforderliga och i StatsUtsk:s Betänk, upgifna medel icke finnas i Riksg:sKont. att tillgå. Ar detta icke afsigten, så vet jag sannerligen icke, hvartill det så ofta åberopade yttrandet skall hafva tjenat. Jag tog mig också friheten, då frågan först bragtes å bane, att erinra, hurusom discussionen nog mycket aflägsnade sig från ämnet. Hvad beträffar de 1,300,000 Rdr, som af StatsUtsk. uptagits såsom tillgång, så kan jag icke frångå min åsigt att, såsom Hr Gripenstedt synes hafva afsett, endast 300,000 fidr återstått, och derföre finner jag en uplysning härutinnan från StatsUtsk. icke öfverflödig. Frih. Stael von Holstein, F a b. Wilh.:
Sjerbe b:o „ — 40. Semte b:o „ — 10. ©utibeéför följare, feofatte od) ftabigt miftattbe på miff ort, i Små klaf er: Stnbra b:o „ 3: 75. 5lttbre, af SSruféegare tid fjattbelérefor nteb jernftniben antagne ocb mc Små klaf er: Se ftftnäntitbe [fola berjemte, tid fäferfjet för afgiftenö erlägganbe, iafttaga fjmab röranbe .£>äftf)anbtare är foreffrifmet. 33e»illningés$örorbning I8ö8. £räbgåtbötnäffnte, lifa nieö bent t ©täberne, § 10. 2:0 Stebannänuibe pevfoner på lätthet erlägga afgift till följanbe bcftämba belopp, nemligen: SJctjcnter, Sågare, Guffar, 2afcjer od) £affcltäcfarc nt. fl., lifa nteb bent t ftäberna, g 10. 9lmt 9l:bt — 50. glättare od) Sabufogbat »ib Sanbtegenbontar Slutt Stbr i: — ©e aitntätfningen för Snfpeftorer, ^rälfe-, mom. 1. ©cfäller i ,.e ta tllfrt (youneritanter ) ©arbsljattöfnjctfarc ^oftnäjlare, sjuöljålletffor, .f)usntantfcllcr, .^uöprcbifautcr, ftäfUjattölatc, Äammarjungfrur od) Äatitmattienate, Äorfar, Sinmräfarc, lifa nteb bent t ftäbenta, § 10. lifa nteb bent i ftäbenta, § 10.
Ståndet måtte tillfrågas, huruvida det yrkar den vägrade propostn. Hr Hammarskjöld, Carl Willi.: Jag får vördsamt hemställa, huruvida fullmakterna kunna blifva gällande, örn icke grundlagarna följas. Det slår i min fullmakt, att jag är ovillkorligen förpligtad att ställa mig Rikets gällande grundlagar till efterrättelse. Om nu ,'\\ §:n Riksd.Ordn. åsidosättes, så nödgas jag hemställa, om min och öfriga här företedda fullmakter kunna vara gällande. Gr. Horn: Den högst oväntade och högst obehagliga händelse har inträffat, att Ståndets pluralitet synes sätta sig i opposition mot sfn Landtm. Jag tror, att de proposrr, som blifvit äskade, icke hafva annat ändamål, än att framkalla en tydlig opinionsyttring. Det har jag motsatt mig,emedan jag anser oss derigenom icke kunna komma till något resultat, enär något Const.Utsk. icke finnes. Men då den händelse inträffat, att Hr Frih. o. Landtm., vid detta tillfälle, torde anse sig såsom part emot Ståndet, emedan de fleste, som talat för den åsigten, som äfven jag delar, yrkat, att detta vore Ståndets ensak och icke någon allmän fråga; sa hemställer jag, om icke det finnes ännu en utväg att komma till slut, nemi. om Hr Frih. o. Landtm, ansåge sig vara för tillfället jäfvig att inhemta Ståndets tanke, enär den compromiss (Const.Utsk.) som sliter dylika frågor mellan Stånden 4° Den ao Januari. och dess Talmän icke existerar, och lemnade klubban åt någon annan; hvarefter Ridd.Fiscalen kunde anbefallas, att, vid uppropet till valet, förbigå de personers namn, som bär blifvit ifrågasatte. Frih. Boye, Ludv.: Jag protesterar på det högsta mot det förslag Gr. Morn framställt.