Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prot. 1828 och 1829, 7 Sami. 2 Af cl, h i5:e II: t. 82 Lagsamt Alin). Besv. o. Oec. Utsh. Uti. N:ö4L manna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet* deltagit utan anmärkning i det afgifna yttrandet, och ej eller, vid ärendets föredragning i Hederv. Bonde-Ståndet, deremot haft något att erinra. Hvad angår Herr Ribbmgs yttrande i öfrigt, så nödgas Utskotten ytterligare upprepa: att, efter deras förmenande, alla icke lagligen afsöndrade lägenheter kunna, såsom under sjelfva Hemmanen innebegripne, icke tilläggas någon serskild utflyttningshjelp, och att något tvifvel icke lärer kunna uppstå derom, att ju upplåtelsen måste anses laglig, intilldess motsattsen blifvit satt i fråga; äfvensom Utskotten hålla före, att betydliga hinder för Skiftesverkets befrämjande skulle uppstå, om stadgadt blef, att på viss tid upplåtne lägenheter skulle förblifva orubbade, fastän jorden tillfallit annat Hemman, än det, hvarifrån upplåtelsen skett. Utskotten hemställa derföre, vatt Herr Ribbings anmärkningar måtte lemnäs utan afseende* 12 Cap. 10 och 11 §§. Hos Högvörd. Preste-Ståndet har Kyrkoherden Ahlquist anmärkt, att, om än det varit nödigt alt för Sveriges skogiga, bergiga och svårodlade provincer medgifva, att hvarje hemmanslott tilldelas l\, 5 och flera skiften, vore likväl ett sådant undantag från Enskiftes-principen af menligt inflytande på Lagsamt Allm. Besv. o. Oec. Utsk Uti.
Dessa val till öfre kammarens ledamöter skulle naturligtvis ske vid början af riksdagen, således innan riksdagsarbetena i öfrigt hunnit synnerligen långt fram. — Annu mindre kan jag gilla den andra anmärkningen, att förslaget åsyftar att i någon mån rubba jemnvigten emellan Stånden. Afven detta här uppgifna fel, eller hvad som skul - 3j6 Deu 28 October e. ta. le gifva anleda, till detsamma, erkänner jag vara en af de omständigheter, som mest hos mig stadgat öfvertygelsen alt gilla Frih. Hamiltons förslag. Jag tror sannerligen, då man uppdrager så skarpa ståndsskilnader vid valen till den nedre kammaren, att det kan vara nyttigt att se dem, om icke försvunna, åtminstone modifierade vid valen till den öfre kammaren, så att ståndsprincipen då inskränkes dertill, att electorer af de särskildta Stånden uti ett gemensamt valmanscolkm välja, utan afseende på hvilka Stånd de äro, hvarifrån personerne blifva utsedde. Frih. Sprengtporten: I anledn. af Hr von Troils yttrande utber jag mig blott att få nämna, det jag ej velat säga, att Frih. Hamiltons förslag åsyftar att rubba jemnvig ten emellan Stånden, men att jag tror ett sådant förhållande möjligen kunna uppkomma genom detta förslags antagande. Frih. Hamilton har här antydt på ett förslag, sorn jag jag hade förra året meddelat i tryck, och gifvit tillkänna, att hans förslag grundade sig på mitt. Jag har icke förbi sett värdet af det stöd, som Frih. Hamilton lemnat åt mitt förslag. Jag har således funnit mig särdeles tillfredsställd, att uti de flesta punkterna kunna erkänna riktigheten af Frih. Hamiltons anmärkn.-r och deruti instämma, äfvensom uti den omständighet, att representationen borde vara bildad på tvänne kamrar i stället för på en, såsom jag hade föreslagit. Men jag har ej kunnat, i den fråga, som angår kain — raines sammansättning eller deras bildande, förena mig med Frih. Hamilton, och i detta fall har jag ansett mig pligtig att uttrycka min olika åsigt.
Lönnberg från Östergötlands län, med 76 Per Eriksson från Gefleborgs län 64 Johan Olof Sundgren från Stockholms län ... 33 Till Revisorer under 1865 års revision: Olof Olsson i Olebyn från Wermlands län, med 99 Jan Andersson från Kopparbergs län 70 Bih. till R. St. Josef Oscar Almqvist frän Norrbottens län, med . 62 röster; Paul Fritz Mengel från Upsala län 66 » Pehr Tjernlund från Wester-Norrlands län 45 » och Sven Gustaf Johansson från Jönköpings län 45 » Till deras Suppleanter: Per Olof Hörnfeldt från Wester-Norrlands län, med 73 » Johan Eriksson från Jönköpings län 47 » och Johannes Andersson från samma län 21 a S. D. Vid förnyad föredragning godkändes Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskottets Betänkanden: J\Z 51, i anledning af motion, om ändring i gällande föreskrifter, rörande skyldighet för ångfartyg att taga lots, äfvensom i lotstaxan; och M 52, i anledning af motion, dels om ansvar för underlåtenhet att nattetid å fartyg, som ligger till ankars, hafva lanterna, dels om styrning och manövrering, till undvikande af orobordläggning, m. m. S. L). Konstitutions Utskottets nu ånyo föredragna Memorial, M 6, angående fullbordad granskning af de i Statsrådet förda protokoll, lades till handlingarne. S. D. K ongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse, angående riksdagens förlängning, remitterades till Expedilions-Utskottet. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades Kongl. Maj:ts nedannämnda nådiga Propositioner: l:o om anvisande för fyra år af ett fyllnadsanslag till Kongl. Maj:ts hofhållning ; 2.0 angående upplåtande af en del utaf slottslrädgården i Halmstad till tomt för ny elementarläroverksbyggnad derstädes; 3:o angående upplåtelse till Wenersborgs stad af en Kronan tillhörig tomt derstädes; 4:o om beviljande af anslag till inköp för Statens räkning af en del utaf den af Kammarherren m. m. G. D.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., beslöt R. o. Ad., att §:n skulle erhålla följande ljrdelse: »Kon:s Beflde eger att för upplysningars meddelande till pröfnings-komitén inkalla en eller flere af ordföranderne i bev:s-beredningarne.» §§:ne 68, 69 och 70. Biföllos. §71 och Utsk:ts tillstyrkande å sid. 41 i Betänkt. 236 Den 18 Maj f. m. Gr. Mörner: Jaar kan icke godkänna Htsk:ts uppfattning af Kammar-Rättens Utlåt:de i frågan. Kammar-Rätten har sökt ådagalägga att i vissa frågor kunde klagan öfver komiténs beslut svårligen hos Kammar-Rätten föranleda till ändring i komiténs åtgärder samt anfört skäl för denna sin åsigt. Kammar-Rätten slutar dock med att erinra om de betänkligheter, R. St:r vid Riksdagarne 1840 1841 och 1847 —1848 utta lat mot inskränkning i Kammar-Rättens pröfningsrätt, samt de skäl, som anförts lill försvar för rättigheten att söka ändring i pröfnings-komiténs åtgöranden. Med särskildt fästadt afseende å denna Kammar-Rattens slutliga mening anhåller jag att, med afslag å Utsk:ts förslag i denna del, R. o. Ad. måtto besluta att, i enlighet med 122:dra §:n i nu gällande Bev:s-förordning, besvär måtte få anföras på enahanda sätt som hittills egt rum. Att nu uppgöra ett redaktionsförslag torde icke vara lämpligt, hvarföre jag får anhålla att det måtte öfvcrlcmnas åt TTtsk:t att derom gå i författning. Gr, Hamilton: Jag har svårt att fatta huru TTtsk:t kunnat komma derhän att föreslå R. St:r att betaga de skattskyldige klagorätten öfver pröfnings-komiténs beslut. Jag tror att detta" verkligen är ett sätt, som skulle kunna hafva de betänkligaste följder samt träda de skattskyldiges rätt allt för nära på lifvet.
— Vnslage^ för oförutsedda utgifter likaledes med 10,000: 126,909: 36 — Vid uji^gnrande ak anslaged kör votroek v v r ing s - 8 t a t e r n e, beräknade liikets 8tänder vid sista lliksdag de inklvtande votsoek lläk medlen till ett kelöf>f> ak .. ... 60,000: > vanska färings-medlen 3,000 8f)eeie8 till 9,333: 16. —- 8erskildt keviljadt anslag tilli underkäll ak tillökade f^ringz-inrättn ingar r/sooo: 89 a n m ä l s - ers ät t n i ng 2-^0: - oek indeldte räntor med 307: 3a. — eller tillsammans .. 93,866: kvartill nu köra lägga8: iD den, ekler sednaste eonventionen, kelöfiande tillökning i Vanska förmedlen, 6,5oo 8^>eeies, eller 17,333: 16. — ddansfwrt 101,219: 16. —- 1,3 o 6,618: 20. — *4 transport IOl,!?><): 16. — l,3o6,6l3: 20. —- 2:0 I3tt belopp ak l 3,ooo: bvarmeci biOtsoeb iiäli-me6len; un<ier lie se^naste 5 ären, per melli um ärligen, ölverslijutit lie vili sista kiliSliag parälinalie 60,000 K:l1r. ^billbopa ii/j,2il): 16. — Denna sunnna lior tillöka meli lie arfvo3en i,3oo: bvilli» bestäs vili 8jo-ebarte-areilivet tjenstgörande Ollreerare, oeb bvilli» arfvoden, såsom rätteligen tillböranlle
Och blef denna nya redaction, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln afslagen. 28 §• Konungen äger aLt i StatsRådet —. men icke på deras börd. Till Civile Embetsman inom Riket och till Do - io6 Den 23 Februarii e. m. mare må sådane män endast nämnas, som äro af den rena Evangeliska Läran. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln biföll den nya redactionen af ifrågavarande §. Ropades Ja och Nej. Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt j Gurtaf: Jag torde få hemställa, om icke den gamla §:n är bättre just derföre att den utsätter: Till StatsMinistrarj StatsRåd * JustiticeRåd * Stat sSecr eter are samt alla andre civile Embetsman inom Riket och Domaremå sådane män endast nämnas som äro af den rena Evangeliska Läran; då deremot den nya redactionen endast uptager den generela termen: till Civile Embetsmän inom Riket och till Domare &c. Då i StatsRådet äfven MilitaireEmbetsmän finnas, kunde det, i synnerhet i afseende på StatsSecreterare, upstå en tvetydighet, huruvida de kunde vara af annan, än den rena Evangeliska läran. Jag tror således den gamla §. vara bättre. Herr von Hartmansdorff* August: I den gamla §:n står: alla andra civile Embetsmän , hvarigenom ej otydligt upgifves, att äfven StatsRåden äro uptagne bland civile Embetsman; dc utnämnas ock alla ge - Den 23 Fe hr ua rii e. m. norn KammarExpeditionen, ehvad de förut varit Militairer, elier icke. Jag tror derföre, att ingen våda genom förändringen upkommer. Men på det ingen farhåga måtte väckas, och då det gör detsamma, om man upräknar alla, eller håller sig till det nya förslaget, har jag ej något emot, att den gamla §:n bibehålies. Friherre Ehrenborgh , Casper Wilhelm:
Hof; ” asorn en följd af Högstsalig Hennes Majit Enke D:ottningens dödeliga frånfälle, har fråga hos Kongl. Majit forekomrnit om reglering af en Indragnings Stat för Hennes Majus Hof och de dertill hörande personers öfverflyttande på lliks Staten, för hvilket behof en Pensions-Sumira af tillsammans 22,310 R:dr 24 sk. är före» slagen. Sedan Kongl. Maj.Us Hof-Stat redanför detta blifvit upprättad och någon ledighet derå således nu mera ej återstår, betinna sig de heste af desse Personer i den belägenhet, att, efter en mer och mindre långvarig, trogen och nitisk tjenst inom det Kongl. Hofvet, sakna andra utsigter till utkomst lör deras återstående lefnad, än att såsom Pension få bibehålla de 3öner, som af dem nu inrtehafvas, och Kongl. Majit har ej undfallit, att dessas ställning ej annat kan än blifva i flere afseenden bekymrande, i fall de grundet, som Rikets Stander, enligt Deras underdåniga skrifvelse af den 6 i denne månad, 1 allmänhet antagit, rörande Stats-Utskottets Betänk anderi: 1997 Pensions • regleringen inom Högstsalig Hans Maj ts Konungens Hof,. vid detta tillfälle man undantag tillämpas. För att på en gång kunna i någon mån tillfredsställa desse personers'rättvisa billiga anspråk på bergning för deras framtid och tillika dermed förena en nödig omtanka för Stats-Verkets behof af lindring i dess utgifter, vill Kongl. Majit hafva Rikets Ständer föreslagit, att anvisa en bestämd Summa af 16,666 R:dr 33 sk. årligen, att, efter serskild Nådig pröfning af förhållandet i afseende på de anmälte personerne och deras vilkor, af Kongl. Maj:t disponeras vid ifrågavarande PensionsReglering, för att derefter på Allmänna Indragnings Staten uppföras. Kongl.
' N:o 6, i anledning af väckte motioner om förändring af nu gällande stadgande, angående flyttningstid för tjenstefolk, återremitterades; N:o 7, i anledning äf väckt fråga om upphäfvande af eller tillägg till gällande stadganden, angående rättighet för husbonde att tilldela tjenstehjon husaga, bifölls; N:o 8, i anledning af väckt motion om tillägg till 8 Art. 46 § af Kongl. Majlts förnyade Nådiga Legostadga den 23 November 1833, bifölls; N:o 9, i anledning af väckt motion om upphäfvande af Kongl. Kungörelsen den 28 Maj 1830, angående ekonomiska besigtningar å Kyrkoherde-boställen, Kapellansoch Klockarebord samt Preste-stomhemman, bifölls; N:o 10, i anledning af väckt motion om ändring af 24 Kap. 32 & Kyrko-lagen 1 fråga om klockares skyldighet att fortskaffa kyrkoherdes bref, bifölls; N:o 11, i anledning af väckt motion om fördelning af kostnad för grund-dikning a boställen, bifölls; och . l N:o 12, i anledning af väckt motion om fördelning pa vissa ar <al kostnader, som i och för allmänna byggnader, från boställen utgå, återremitterades. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets Utlåtanden: N:o 168, i anledning af väckt motion om bidrag af allmänna medel tjll pensions inrättningen för Svenska Läkare, deras enkor och barn; N:o 169, i anledning af väckt motion om pension för aflidne Intendenten lheodor Sandströms enka och barn* N:o 170, i anledning af Kongl. Majlts Nådiga Proposition, angående pension för framlidne Landshöfdingen m. m. C. U.
Genom ofvannämnda Kongl. Förordning ar stadgadt, bland annat, att, när dödsfall timar, vårdnaden om boet i allmänhet skall åligga efterlefvande make eller närmaste arfvinge, men att, om någon sterbhusdelegares vistande är okändt elier så fjerran, att säkert bud ej kan, inom bouppteckningstiden, till och ifrån honom komma, det skall af annan sterbhusdelegare eller den, som boet i vård bäfver, anmälas hos Rätten, som nämner god man att vårda den frånvarandes rätt, till dess han sjelf kommer eller annorlunda förordnar, samt att, i händelse bouppteckningstiden går till ända, innan Rätten kan förordna sådan god man eller förmyndare för omyndig, domaren då må ega tillsätta ombud att å deri frånvarandes eller omyndiges vägnar bevista bouppteckningen, och vara skyldig att sedan meddela det Rätten, som förordnar god man eller förmyndare. Uti en hos Hedervärda Bonde-Ståndet väckt och till Lag-UtskottelS behandling öfverlemnad motion, har nu Riksdags-fullmägtigen Jonas Jonasson från Kronobergs län föreslagit en sådan förändring af berörda stadganden, att, när sterbhusdelegare hafva boet i vård, dessa, utan att domaren förordnar ombud, må ega att företaga bouppteckningen i närvaro af “vederhäftig och dertill skicklig person;t, som bevakar de frånvarandes och omyndigas rätt; och har motionären till stöd för detta sitt förslag anfört hufvudsakligen, att omgången med iuhemtandet af domarens förordnande endast vållade kostnad och tidsutdrägt; att de fattiga vanligen önskade att få låta uppteckna egendomen dagen efter den dödas begrafning, då sterbhusdelegarne ännu voro samlade, och att, före utfärdandet af ifrågavarande förordning, vanligen tillgått gå? att de närvarande sterbhusdelegarne tillkallat lämpliga personer att bevaka de Lag-Utskottets Betänkande N:o 9. 5 omyndigas eller frånvarandes rätt, hvarefter dessa, om de befunnits vederhäftiga och skickliga, å nästa Ting förordnats till förmyndare eller godefmän. Motionären anser, att detta bruk, som utan olägenhet en längre tid fortfarit, borde genom lagen sanktioneras.
Eusebia tillade ödmjukt, att denna brist på urskillning, denna oförmåga att uppfatta visade, huru väl hon behövde en vän och rådgivare vid sin sida, och hon besvor Klemens, för vilken hon nu lagt sitt hjärta i dagen, att icke övergiva henne, utan vara denne hennes trogne vän. Klemens kunde möjligen ursäktat sig med sin ungdom, som gjorde honom mindre lämplig för ett sådant kall; men han hade nyss vunnit en seger, som ingav honom förtroende till kraften av sina ord, han kände dessutom ett så innerligt deltagande för Eusebia och ville nu icke lämna henne utan ledning vind för våg, sedan han en gång riktat hennes led emot en god hamn. Han samtyckte blygsamt till hennes önskan. - Ack, kom då snart och ofta, min älskade broder, fortfor Eusebia. Jag har så mycket att säga dig och så många sorger att yppa, som nu kännas dubbelt tyngre, emedan jag måste sluta dem inom mig själv. Betrakta mig som din syster som om vi hade ej endast samme himmelske, utan även samme jordiske fader. Du skall vara min förtrogne och höra varje svaghet, varje syndig tanke, som uppstår i min själ. Det är en sådan öm och förtrogen biktfader jag efterlängtat och funnit i dig. Ack, kom ofta och snart till din syster, älskade Klemens! Huru länge Eusebia hade avvaktat detta ögonblick, då hon öppet och utan förlägenhet kunde uttala dessa ord: älskade Klemens! Hon hade ofta upprepat dem i hemlighet för sig själv i sin budoar, på torget, då hon mellan palankingardinerna spejade efter den unge föreläsaren i något mötande prästtåg, i kyrkan, där hon från sin läktare betraktade honom, när han uppläste söndagens evangelium. Det låg också mycken ömhet och halvförborgad segerglädje i tonen, varmed de yttrades. Eusebias uppsåt var i hennes egna ögon det oskyldigaste på jorden. Hennes böjelse för Klemens skulle vara av rent platonisk natur, en andlig kärlek alldeles omängd med jordiska beståndsdelar. Hon önskade den lyckan att kunna väcka en genkärlek av samma slag hos ynglingen, helst blandad med en oskyldig tillsats av svärmeri, liksom hos henne själv.
Direktionen antagas, blifvit förbättrade till ett belopp af 22,700 R:d. Den yttersta sorgfällighet liar blifvit fästad deruppå, att förena Diskont-Verkets småningom förbättrade skick med föreskrifternes innehåll och de skyldiges betalnings möjligheter, och torde Directionen såsom bevis för sine af mångfalldiga bekymmer uppfyllde men icke fruktlöse åtgärder kunna åberopa, det, oaktadt all den verkan för Diskonten, som af de sednaste händelserne nödvändigt måst uppkomma, visar sig förlusterne, enligt den uppgift, som här nedanföre kommer att göras, mindre, än hvad man förmodat, ökade i jemförelse med hvad de voro i Augusti Månad. Verksamma steg hafva blifvit tagne till realiserande af hvarjehanda förfallne hypothek. Verkets många och invecklade Rättegångs-Ärender, äro med uppmärksamhet följde. Den märkligaste både i anseende till Summans storlek och sakens beskaffenhet, är den emot Regementspastorn B. P. Santesson, och har på Directionens anmälan Häradshöfdingen Angelin af JustitiasBihang till Rikt-St, Prot, tgl? 181S* 6:te Stipl, N:r 45 46. Banko-Utskottets Betänkanden} Cancellers-Embetet blifvit förordnad till utFÖ» rande af den talan, Diskont-Verket emot bemälde Santesson anställer. Lagsöknings-Arenderd ne hafva med afseende på den närvarande ställningen blifvit uppmärksamt besörjde. Härvid tror sig Directionen icke böra undgå, att fästa uppmärksamhet vid Malmö Stads ena Riksdagsman Handlandefi Bagers till Vallöf!. BorgareStåndets Protokoll för den 29 sistledne November gjorde Anmärkning, så lydande: att, om det verkeligen varit Banko-Fullmäktiges föreskrift, att såsom hypothek
Delta är ingenting annat, än alt detta anslag går till Carolinska med. cliiiurgi - 336 Den n November e. m. ska institutet sådant som det genom K. brefvet af år 1822 är bestämdt. Olikheten emellan PresteStrs samt Borgareoch BondeSCns beslut ar numera ganska mycket förändrad. Jag anhåller att i det fallet få fasta uppmärksamheten på hvad PresteSt. numera har medgifvit. Efter hvad PresteSt:s prot.utdr. innehåller, har PresteSt. bifallit att vid det ökade anslaget för Carolinska med.chirurgiska institutet fastades den förklaring, alt institutet derigenom må erhålla en sådan organisation, alt, i enlighet med K. M:s nåd. regi. af den ti Dec. 1822, pålitlige och tillvande praktiske läkare för alla grenar af medicinalverket till Statens tjenst vid samma institut kunna danas. Enligt BorgareStts beslut, hvaruti BondeSt. instämt och hvaruti de uppmanat oss att deltaga, skulle beslutet blifva följande: alt vid det beviljade anslaget fastades det villkor, att, med den organisation institutet nu erhåller, en yngling, sorn vid universitetet undergått en förberedande p 11 i losop h i sk kurs, sedermera må kunna vid berörde institut fullborda sin bildning i medicinska yrket till erhållande af medicinre-doctorsgrad, dock med det förbehåll, att dermed ingalunda afses någon förändring uti institutet, utan endast att, genom den tillstyrkta förbättringen i lärarnes lönevillkor, bereda uppnåendet af det uti K. M:s nåd. regi. för ifrågavar. institut af den ii Dec. 1822 framställda syftemål, att detsamma må erhålla en sådan organisation, alt pålitlige och tillvande praktiske läkare för alla grenar af medina!verket till Statens tjenst vid samma institut kunna danas.
Till vexling med frigor af cljnptiiiikt natur S&amp; kan litet kallprat ibland - eller hur? - J u alltid sin plats försvara., Om icke för lhgrandigt bara. Och för det bör man alltid kunna akta sig. Kort och dumt kan gå an; l b g t och dumt ar oförsvarligt. Hoppoms att det skall l p k a s oss finna en medelväg! H %r långt skola. vi allts&amp; våga blicka tillbaka? Bestamdt icke längre an till höstflyttningen. Denna ar nu mera hos oss en glad tilldragelse, nästan e n familjefeste, sedan man vet att den nye varden, Ilvarhelst vi hamna, skall taga emot oss med öppna armar, låta oss medföra liela dnssinet hr11 ocli spela piano till kl. 12 p&amp; natten: om vi belirga. O ~ k s á sig man i höstas den ena noachsnrken efter deii. andra, i form af viildiga flyttlass, vagga fram ufver gatorna, med soffan öfverst och i soffan jungfrun, öfverskuggad af palmer och ficiis, hvilkas krukor trängdes i hennes knä. Stockholmaïne äro nomader, som stiindigt söka ett h e m iitaii att niigonsiii fima annat än en n h i n g. De som ega hus: siilja dem, iindnii f6r undan, och de som ena hret Mtt sig en bostad, lemnn deii det nästa för en annan. Vi äro nu en g h g s#. beskaffade or11 bli troligen aldrig annorlunda. I stil med detta, liålla vi. oss heller aldrig hemma i r i r hyrda bostad. Ut skola vi beständigt., p8 spektakler! iiii fijw läsningar, i ordenssallskap, på konstföreilingar, p&amp; middagar och på sup6er. Vi beklaga lifligt att så ar - och lika lifligt springa vi åstad, alldeles som om detta kretslopp vore obligatoriskt. Så fingo vi i höstas en ny cirkus, och trognare lupo icke hästarne kring arenan, an vi lupo dit.
Hon förde sig rak, när hon gick, men när hon stod, fick hennes hufvud en lätt böjning framåt, liksom o m allt omkring henne haft för andra ofattliga röster, som o m hon lyssnat till och förstått tingens outgrundliga språk. Nu sprang hon ned för trappan. Vännerna väntade henne i förstugan och färden begynte. Hvilken vårdag! V i d Skeppsbron låg en och annan ångbåt, icke på långt när så många som nu. Kajen var icke undanskymd af fartyg, men desto flitigare gingo de tunga roddbåtarne fram och tillbaka på det glittrande vattnet. Skeppsholmens träd stodo som öfverdragna m e d ett fint grönt flor, himlen var hög och ljusblå m e d små hvita ulliga skyar, luften frisk och mättad af sol, och när de landat efter båtfarten, möttes d e p å stranden af den däfna, berusande doften af 1896 nysprickande knoppar och gräs. Härute sjöngo de nykomna fågelskarorna sina hälsningssånger till norden, hela rymden var full af vårdrömmar och svärmeri. De gingo den grönkantade vägen upp förbi Drottning Kristinas kasteli. Uppe på kullen stannade de. Här skulle uppvisningen äga rum, och här fanns redan m y c - ket folk samladt. Flottans befäl m e d familjer, löjtnanter och unga flickor i grupper här och där mellan träden, en vald samling. Blanches båda väninnor, hvilka gen o m fadrens ämbete lärt känna en hop af flottans officerare, blefvo snart upptagna af sina bekanta. Själf stod hon litet ifrån bredvid farbrodern, hon var så intresserad af alltsammans. » Ser du, där är Hulda Mosander, » sade han. » H o n anses för Stockholms vackraste flicka. » » Jag har läst om att hon brukar dansa m e d prinsarne, » sade Blanche. » Det var roligt, att j a g fick se henne. Hon är verkligen mycket vacker, och så ser hon så g o d ut » » Förlåter du mig, o m jag går ifrån dig några ögonblick, » sade han. » Jag ser kapten Jonson därborta, och jag har ett ärende till honom. » » Gä gärna, » sade Blanche, » jag reder mig nog, och ingen kommer att ofreda mig.