Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Under innevarande Riksdag har, uti ett inom Presle-ståndet afgifvet och jemte den deraf föranledda diskussion lill detta Utskott remitteradt anförande, Professuren Agardh föreslagit, alt valören ä de obligationer, som vid ifrågavarande upplåning komme att utfärdas, mätte utsättas såväl i silfver som i guld efter det relativa värde dessa begge metaller hafva lill hvarandra vid den lid då obligationerna ulgifvas; — och har bemälde Piofessor, vid framställandet af detta förslag, fästat uppmärksamheten på sillvervärdets nästan oafbrutna stigande under de sednare åren sami erinrat, hurusom försigtigheten synes fordra, att Svenska Staten icke förbunde sig att endast med en vara, hvars pris, af uppgifna orsaker, fortfarande ökades, återbetala sina erhållna lån, helst den minskade sillvertillgången redan visat sig betydligt inverka på de Europeiska Staternas myntförhållanden; hvadan inom länder, der silfver hittills uteslutande varit lagligt betalningsmedel, fråga också uppstått om antagande i stället af guld såsom myntvaluta. Utskottet anser visserligen de i Professor Agardhs anförande antydda förhållanden förtjenla af ett noggrant betraktande vid bestämmandet af den myntsort eiler metalliska valuta, hvarmed återbetalningen af de för Svenska Statens räkning upplånta medel samt skeende ränle-liqvider skola verkställas; men härvid mäste äfven behörigt afseende fästas på den omständigheten, alt ett i skuldförbindelserna för dessa medel intaget förbehåll, alt i annat mynt, än det som vid upplåningen emoltagits, få infria samma förbindelser och dertill hörande räntekuponer, ofelbart skulle å långifvarnes sida framkalla anspråk på högre ränta eller annan motsvarande förmån. Något allmänt, för hela den upplåning, hvarom nu är fråga, gällande stadgande uti förevarande hänseende synes dessutom så mycket mindre lämpligt, sorn obligationernas utfärdande å den myntsort, hvilken allmänt begagnas för penuinge-transakliouerna inom det land, hvarest den hufvudsakligastc delen af hvart och ett lån påräknas kunna erhållas, onekligen måste derstädes underlätta dessa obligationers gångbarhet och sålunda befrämja upplåningens framgång.
Vår Stockholmare, som gerna sysslar med gamla förhållanden, fann tanken på en resa till det minnesrika Kalmar vara särdeles tilltalande, synnerligast som han påminde sig att dagens namn var Margareta, i ordningen den 20:de i Juli månad och således jemnt 500 år sedan den s. k. Kalmarunionen stiftades, om hvilken Geijer säger att den var en handling, som såg ut som en tanke; men hvari han dock har misstagit sig, ty Rydberg har tydligen ådagalagt, att den aldrig har varit någon handling utan endast en tanke, som likväl har framkallat mycket ondt. Alldenstund ångbåten skulle lemna Stockholm om några få timmar beredde sig vår Stockholmare derföre på att följa med till Kalmar; men deraf blef ingenting af åtminstone den gången; ty väl hemkommen, för att ordna sina saker, låg honom der till mötes ett bref från några på Grand Hotel boende landsortsbor, af hvilka han inbjöds att derstädes intaga en »enkel» middag, hvilket epitet dock understundom kan vara, enligt hvad sedermera visade sig, temligen tänjbart. Vår man, som icke kände bjudarne annat än till namnet, infann sig emellertid på bestämd tid, blef med utmärkt uppmärksamhet mottagen och under middagen, som räckte fulla två timmar, flödade infall, skämt och champagne i strömmar, utan att vår man fick derunder veta, hvarföre han egentligen blifvit bjuden; men väl sedan kaffet och likörerna gjort sin rond. Värden och hans gäster, de voro tillsammans nio, och således det högsta tillåtna antal i ett gladt lag, eller lika med musernas, hade naturligtvis kommit till Stockholm för att se på utställningen, men ville äfven veta något om åtskilligt gammalt, det man hade hört sägas att vår Stockholmare skulle känna till, hvarför till honom stäldes åtskilliga frågor i den vägen. Så hade han bland annat hört talas om en stock som Sigtunaborna, 1187, kastat i Mälaren, för att, der denna flöte i land, bygga en ny stad, hvilket skedde i Stockholm, och att denna stock ännu skall finnas i behåll. Han önskade få veta rätta stället för den fordom på Skeppsholmen befintliga brunnen »Kajsa Rulta», och hvilket öde, som drabbat den för alla äldre Stockholmare bekante »tandpetaren» på Södermalm, och anledningen till namnet.
Detta har Utskottet i öfvervägande tagit; och hvad först angår den del af Motionen, sorn rörer skyldigheten för blifvande Prester att documentera erforderliga kunskaper i förenämnde under visningsmethod; så, enär Vexelundervisningen icke möjligen kan vinna önskad framgång eller leda till det åsyftade målet, utan att vara allmännare känd, i synnerhet af Presterskapet, som bör ega inseende öfver och således förmåga att controllera Lärarne vid Vexelundervisnings-anstalterne , har Utskottet funnit sig böra i så måtto understödja Herr Grefve Cronhjelms förslag, att Utskottet vördsamt hemställer, om icke Rikets Högloft. Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t i Nåder täcktes förordna, det icke någon sökande, som till inträde i ReligionsLärare-Ståndet sig anmäler, hädanefter må varda till Prest-examen admitterad, innan ii /Ulm. Besv.- och Oec.-Utsk. Uti. Iian inför vederbörande Consistorium åda» galagt, att han i någon Vexelundervisningsschola förvärfvat både erforderlig öfning i Vexelundervisnings-methoden och fullständig kännedom af en sådan Scholas organisation. Vidkommande åter senare delen af Hr Grefvens Motion , innefattande förslag till inrättande afen Normal-Schola, efter Vexelundervisnings-rnethod, vid bägge Universiteten i Riket; så har Utskottet skolat vördsamt tillkännagifva, att en Vexelundervisnings-Schola finnes både i Upsala och i Lund; och då, vid ett sådant förhållan-, de, tillfälle icke saknas, för blifvande Religions-Lärare, att, äfven under vistandet vid Universiteten, inhemta nödiga kunskaper i Vexelundervisnings-methoden, samt således det ändamål synes redan vara uppnådt, hvilket Herr Grefven åsyftat med denna del af Motionen; så kan Utskottet icke eller å densamma Rikets Höglofl. Ständers bifall tillstyrka.
Sednare året var jag bortrest, så att jag icke vet, om Hr Riben då deltog i committe'en. Mig är det fullkomligt likgiltigt, om R. o. Ad. vill göra det ifrågavar. tillägget i instructionen för Ridd.-Direct.; men då man talat om, att val skolat äga rum, dervid ledamöter valt påsig sjelfva, torde jag få nämna, att sådant icke lärer hafva inträffat, fastän valen utfallit så, att någon ledamot fått de flesta rösterna. Tillmålet torde dessutom vara otillbörligt. Hr von Hohenhausen: Jag anser det vara mindre lämpligt att tala om skillnaden emellan förtroenden med och utan arfvoden. Jag är ganska säker, att icke något sådant inverkar på Ridd.-Direct:s val. Hvad beträffar instructionen för Ridd.-Direct., fortfar den att vara gällande i det skick den är, så vida ändringar icke beslutas; men skulle sådana anses nödiga, finnes intet binder för R. o. Ad. att vidtaga dem. Den nu ifrågavar. omständigheten torde dock vara tillräckligt behandlad af discussionen, som deröfver förevarit. Gr. Horn: Claes Fredr.: Jag kan icke fatta, att Ridd.- Direct. uti ifrågavar. afseende begått någon olaglighet eller brutit i grannlagenhet. En och annan talare har synts utmärka, som skulle han föreställa sig, att den omförmälda förtroende-befattningen borde betraktas såsom en slags sinecur, hvarvid dagspenningen vore det förnämsta; och man har härifrån hemtat grund för ett obilligt klander. Jag tror mig finna anledningen till förbudet, att Ridd.-Direct:s ledamöter icke få väljas till fullmägtige i Banken och Piiksg.-Cont. eller till deltagande i Statsrevisionerna, deruti, att dessa myndigheter i vissa fall besluta med R. St:s magt, och att deras verkningskrets sålunda icke står tillsammans med Ridd.- Direct:s; men det är redan upplyst, att discontrevisionerna äro af helt annan beskaffenhet. Jag finnér således, att
Rostadt bröd, smör och rädisor fullbordade denna parisarnes vanliga morgonanrättning. Under tiden läste jag morgontidningarne, som invigde mig i dagens opinion om revisionsfrågan, och ögnade äfven som hastigast i småbladen, sådana som Charivari, Tintamarre, Corsaire, m. fl., en hel labyrint. Och en labyrint blef äfven dess varierande pikanta och satiriska innehåll för den oinvigde. Allt hvad jag trodde mig så första som sista dagen kunna säga var, att det fanns förnuft i deras skämt och att deras qvickhet var graciös och naturlig. Sedan jag sålunda kunde anse mig ha skäligen tillfredsställt kroppens och själens fordringar, fortsatte jag vägen och stod om några ögonblick på Quai de la Mégisserie. Det står klart för mig, som hade det varit i går, det ögonblick, då jag första gången kom ned på käerna, som sedan förblefvo min älsklingspromenad, i trots af Boulevardernas prakt, de Elyseiska fältens omvexlande förströelser, Luxembourgsoch Tuilerie-trädgårdarnes skuggiga alléer. Solen kastade sina glänsande strålar på Seinen, som majestätiskt flöt fram under alla dessa broar, vid hvilka så många minnen äro fästade. Den mäktiga floden var innesluten mellan käernas massiva quaderblock i en ofantlig sträckning. Midt framför mig ledde Pont au Change, hvars grundstenar lades på 13-hundratalet, till kärnan af Paris, Ile de la Cité, öfver hvars gråa, urgamla stenmassor höjde sig Palais de Justice med sitt spetstak och sina oformliga, koniskt afrundade torn. Philip August uppbyggde dem som värn åt det gamla konungapalatset. Straxt till venster om bron är Marché aux Fleurs, fyldt af blommor och frukter, hvilkas fägring och doft locka dit köpare nu såsom för århundraden sedan. Från andra ändan af ön resa sig de fyrkantiga, tvärt afhuggna tornen af Notre-Dame, sjelf ett mästerstycke af den götiska byggnadskonsten och ämne för den nyromantiska litteraturens första mästerstycke. Jag kan aldrig skilja dem åt i min tanke, arkitektens och skaldens verk, bägge en af Frankrikes mest lysande perlor.
I anledning af hvad sålunda vid Betänkandet blifvit anmärkt, få Utskotten yttra : att sedan tvenne af RiksStånden bifallit det uti Betänkandet framställde andra alternativ, och derigenom alltså är gifvet, att något allmänt tillstånd till svedjande icke, på sätt Motionairerne yrkat, nu mera kan komma i fråga, anse Utskotten sig ej uti någon ytterligare pröfning af detta ämne böra ingå, heldst de vid sakens återremitterande gjorda anmärkningar icke afse ett sådant bifall till Motionerne; men deremot och då inom Riket finnas sådana skogrika, bergiga och för odling i allmänhet otjenliga orter, der syedjande, utan skadligt skogs - LsgUtsk«:tfts BesånkandeH, Ig ödande, kan ske, och der detsamma ingår bland en klok hushållnings beräkningar, anse Utskotten, vid detta förhållande samt enär det torde vara Riksens Ständer omöjligt, att med den noggrannhet sorn vederbör bestämma å hvilka orter ett sådant svedjande borde tillåtas, sig böra vördsamt tillstyrka Riksens Höglofl. Ständer till den underdåniga anhållan hos Kongl. Maj:t, att Kongl. Ma:jt täcktes låta undersöka,huruvida icke inom Riket orter finnas, der en vidsträcktare rätt till svedjande, än den i8o5 års Skogsordning medgifver, vore nödig, samt att Kongl. Majit sedermera, efter omständigheterna läcktes härom förordna. Dock hemställes detta Riksens Höglofl. Ständers egen pröfning vördsammeligen, Stockholm den i5 November i8a3. Ankom d. 19 Nov. Betänkande ofver Herr O. Hamhrai Memorial, angående yrkad ändring i 1 Art. 4 §. af Kongl. Hallordning en den 9. Uti Memorial, som afVällofl.
för h v a d ju vår helt pianissimo, sedan växte tonerna i styrka, fruarna A. behaglig d o m - den tills våren Drakenberg. Rohde, majorskan A. Atterbom, fröken som D e t v a r en m j u k, klar röst s o m Irmelin rose, Irmelin särskildt safdoften, en jag mig. sång möta det låg en a n i n g dess innerliga, dagarna följa mig på min ovissa, n y b e g y n t a man man den kännande dess h ä g n. M a n får ej här forskall om solskenet i d e m. kommit ett bref, s o m Under som om med » förslag oss tillgjort oss vår tidnings tio*) H v a d angår denna tailing passa vi härmed på att meddela, att den betydliga mängden af inkomna förslag liksom det mångsidiga arbete, som kräfves för planerandet af ett stort illustreradt julnummer, ej tillåta oss att förrän längre fram under året delgifva täflingsresultatet. Red. af Idun. # Linne-b o sättningsartiklar förfärdigas levereras fraktfritt närmaste samt på å e g e n atelier efter nyaste Order talrika T * * handa, bref. Gardiner. beställning modeller. järnvägseller ångbåtsstation.- Men detta gjorde, brist och b r e f vet, som s å äkta ofullkomlighet » Mariannes » sagdt, glädje. vara förnimma, följe ' då tankefrön intresse, d e m för vår oss att läsemycket kärt, att d e n i c k e misseller m i s s t y c k t här det. » Mariannes » skrifvelse: frukter m o g n a! Då jag nu Idun!
Men jag svarar härtill, att^det föreslagna medelpriset, (4 R:d. i Silfver) icke är högre, än det öfver hufvud taget i nära 20 år redan varit (se Tab. II) ;• att Jordbrukarens produeter ovilkorligen måste hållas i högre pris, sedan han sjelf blifvit betungad med högre Bevillning; att den arbetande Klassens daglöner väl stiga i högre, men icke i lägre förhållande än Spannemåls-priset; att en förhöjning i detta sistnämda, af omkring 10 procent, äfven för Penninge-Röntagaren, och dem som lefva af rentan på sitt Capital, är af föga betydenhet; att alla Fabrikanter och Manufacturister, som arbeta för den inhemska consuintionen, både beräkna, och lätt kunna beräkna priset - Den 20 Juni’ 909 set pä sin vara, efter det förhöjda priset pä Spannemål och arbete; att Landtmannens välstånd bereder de öfriga Folk-klassernas, och i synnerhet Uppstädernas; att på dessa sistnämndes uppkomst Landtmannens hopp om afsättning af sina producter nu mera än tillförene hvilar, sedan den ofördelaktiga conjuncturen förmått flera Bruks-ägäre , att till Jord-odling använda sina sysslolösa Bruk s-arbetare, hvilka härigenom blifvit förvandlade till Producenter i stället för Consumenter; samt slutligen, att om Bruks-rörelsens bestånd icke kan förenas med de pris å Spanuemål, som för
P å hvad sätt detta skall ske, må hvar och en själf afgöra, ty hvarje mor o c h far känna bäst sina barn. Afvärj det hotande onda i tid, och manen edra barn till uppfriskande, hälsobringande lekar, där sinnet göres spänstigt samt hugen varm och ädel, där alla eggande, de då- liga karaktärssidorna smekande element äro främmande. Barnen behöfva leka, och leka skola de, ej spela. A l l a vilja vi väl se ett sundt, rättänkande och kärnfriskt släkte växa upp omkring oss, ty det är det, som en gång skall leda vårt land, vårt folks öden i nästkommande tid. Ragnar Kock. Så går det till. Han tog ett ömt farväl utaf sin lilla skatt, t Min älskling, om del händer, att Jag ute blir i kväll, ett bref jag hem skall skicka. » * Min vän, » hon svarar, vgör dig ej besvär, Det helt och hållet öfverftödigt är, Jag brefvet redan sett uti din ficka. » • Snor re. 1894 Bort m e d fläcken! Tabell för ut agande af allehanda slags fläckar ur olika tyger. Är Är fläcken tyget af: af: Färgadt Bomull ylle Terpentin, benzin, tvättas efter med tvål Oljefärg, hartz, fernissa Siden Hvita v a r o r Tvättas försiktigt med benzin, ether, tvål Terpentin, benzin, tvättas efter med tvål Med mycket stark sprit (95-gradig) Stearin Fett Tvålvatten eller Varmt tvålvatten Benzin, krita, äggula, Tvålvatten eller i vatammoniak magnesia, ammoniak, ten upplöst soda ether Rost, vanligt bläck Upprepad tvättning med citronKnappast ännu något Förtunnad saltsyra; medel kändt. Eller syrelösning (yllet får ej vara omsorgsfull efterkänner någon något? tvättning efterfärgadt) Alizarinbläck Förtunnad lösning af vinstensFörtunnad lösning af Vinstenssyra.
Den i5 Martil* 435 J. Wallins motion, att en minnespenning må präglas, i anledning af Hans Kongl. Höghet Kronprinsens och Hennes Kongl. Höghet Prinsessans Josrphinas af Leuchtenberg och Eichstedt förestående Biläger; uti hvilken remiss de öfrige RiksStånden blifvit inbjudne, att sig med PråsteStåndet förena. Upplåstes och lades på bordet följande StatsUtskottets den 6 dennes afgifne Utlåtanden: 1) Angående tryckning af Kongl. Maj:f® Nådiga proposition om Stats-Verkets tillstånd • och behof. 2) Otn befrielse för Magistraterne från all befattning med LandtRåntarierne. 3) Om understöd af allmänna medel för uppmuddring af Landscrona hamn. 4J Angående afskrifning i Götheborgs och Bohus Läns LandtRånteris räkenskaper af åtskillige för åren 1799, 1800, 1801, 1802 och i8o4, resterande bevillningsmedel. 5) Angående de så kallade Trippiska Körs pegodsen i Halland. Herr Trafvenfelt, Carl, hade inlenjnat ett så lydande Memorial: Ridd. 9, Ad. (Se Bilagan N:o i.) Lades på bordet. Herr Elgenstjerna, Johan, hade inlemnat följande, sorn upplåstes: (Se Bilagan N:o 2.) Lades på bordet. * Sedan Talmånnen för de tre öfrige Respective Stånden, jemte de Ledamöter deraf, som skulle deltaga i den stora Deputation, hvilken klockan ett i dag borde uppvagta Hans Majit Konungen och Hans Kongl. Höghet KronPrinsen, för att aflemna Riksens Stånders uti gårdagens PleniProtocoll omförmåldte underdåniga adress, afgick under Herr Grefvens och LandtMarskalhens anförande bemålte stora Deputation klockan tre qvart till 1 till Kongl. Slottet. Efter det Deputationen i underdånighet uppvaktat Hans Majit Konungen och Hans Kongl. Höghet KronPrinsen, samt den underdåniga adressen blifvit af Kongl.
— Ja, jag har slutligen blifvit sjuk genom fåfängt grubbel, genom oupphörliga fruktlösa ansträngningar att få fast i denna infernaliska varelse, denna skugga, som aldrig lemnar mig i ro, som ständigt finnes i mitt grannskap, som framträder, då jag minst väntar det, som jag aldrig kan ertappa, som halkar mig ur händerna och försvinner som en dröm, som ett fantom ... — Hvilket den också troligen är. — Tyst, reta mig icke med detta antagande, innan du vet allt! — Förlåt mig! Du har rätt, jag känner ju ännu icke alls symptomerna af din sjukdom, jag vet icke, om det är själen eller kroppen, som lider. — Jag vill berätta dig saken, och du skall döma sjelf. Jag har annars en synnerlig motvilja att i detta fall förtro mig till någon. Då jag talar derom, är jag färdig att sjelf tvifla på mitt förstånd. Det är endast för de läkare jag anlitat, som jag meddelat mitt sällsamma äfventyr. Jag vill så mycket hellre berätta dig det, som den vänskap och det intresse jag vet, att du hyser för mig, skall möjligen göra dig mera skarpsynt än deras så kallade vetenskap. — Om min vänskap kan gagna dig, då är saken lätt hjelpt, men hvad min erfarenhet och skicklighet som läkare angår, så vågar jag icke lofva dig mycket deraf, — sade Alf leende och satte sig ned bredvid sin vän. — Du var dessutom med om början af min historia. — Jag? Derom vet jag sjelf åtminstone ingenting. — Det är väl möjligt, men påminner du dig icke, att vi för två år sedan voro tillsammans här uppe i Stockholm. Du följde mig, då jag for ifrån Lund. — Jo, det minns jag mycket väl, det var första gången jag var i Stockholm, jag var då endast aderton år. — Vi firade den sista aftonen här tillsammans, innan vi skildes åt, med att besöka en masquerad, som förekom oss så mycket intressantare, som dessa nöjen så länge varit förbjudna. — Ja, skulle jag icke minnas detta? Imellertid motsvarade den alls icke min väntan och var, när allt kom omkring, ickeintressant i något fall. — Icke för dig kanhända. — Men för dig? Ett kärleksäfventyr, gissar jag?
~ Transport f 9,007,977: 11. 9,675,956T 4- — 36 — Transport: 9,007,977: 11. 9,675,956: 4. för aftappningen af Kolbäcks-sjön saint atdikningen af kringliggande mossar å Arboga stads södra skog, inom Åkerbo härad, å 1,500 R:dr, emot återbetalning af 8 procent årligen, med beräkning af 2 procents ränta, 760: 67. 659: 32. » sänkningen af Schedvioch Westlandasamt Osteroch Sundångs-sjöarnc inom Åkerbo härad, å 14,000 R:dr, emot dito, med beräkning af 4 procents ränta, 7,500: - 14.000: — inom Westerås och Upsala lån: för atdikningen af sanka ångar, tillhörande byarne Rönna, Rotbrunna, Bogården samt Norrby inom Hernevi socken af Thorstuna härad, å 1,409 R:dr 25 öre; återbetalas jemte krono-utskylderna, 615: 48. 504: 4. inom Stora Kopparbergs lån: för aftappningen af Granuoch Ofver-sjöarne samt utdikningen af Wigandersoch Haralds-myrerna inom Särna socken, å 1,162 R:dr 50 öre; återbetalas jemte krono-utskylderna, 978 80 885: 80. » utdikningen af Ramsäng s-myren inom Stora Tuna socken, å 600 R:dr; dito dito 697: 19. 697: 19. » dito af Dalsjön, Igeltjärn och D aldrig s-myren inom • samma socken, å 1,440 R:dr; dito dito. 1.673: 24. 1,673: 24. » sänkningen af Rejsjön inom Rättviks socken, å375 R:dr; dito dito 435: 74. 435: 74. » utdikningen af Somyren, Sällängen och Källmyren m. fl. myrer inom dito, å 1,440 R:dr, emot återbetalning af 8 procent årligen, med beräkning af 3 procents ränta 1,440: — 1,440: — » myrutdikuingar inom Folkärna socken, å 720
Hr Lilljehöök har trott, att då man icke behöfver vårda mer Den 33 November e. m. 667 än 187 patienter, skulle man icke behöfva ett så stort Lazarett, sorn. det nu utvidgade blifver; men orsaken, hvarföre man icke nu kan vårda större antal, härleder sig just af Lazarettets hittills allt för inskränkta utrymme; ty ganska manga personer, sårade genom fall i grufvorna o. s. v., eller eljest svårt sjuka, hav man måst afvisa, just af brist på lokal, rum oell sängar. Siffran 187 å patienternas antal är således icke att rätta sig efter, för bedömande af ortens behof utaf allmän sjukvård. Gr. Hamilton, efter att hafva nämnt, det Direktionen visserligen iklädt sig ansvar för 2,000 Kdr, frågar oss, huruvida det är billigt, att nu Staten må öfvertaga detta ansvar, och derigenom lyfta detsamma från deras skuldror och lägga på det allmännas. Jag ber Gr:n bemärka, att den ansvarighet, Direktionens medlemmar iklädt sig, går till 7,333 lidr 10 sk. Bko, oell att således, om Lazarettet skulle blifva hugnadt med ett anslag å 2,000 Kdr, får Direktionen i alla fall, till allra största delen af sin ansvarighet, se sig om huru den må för densamma på enskild viig blifva betäckt. Just för att man icke skulle komma med den anmärkn. Gr:n gjort, biel' dep begärda summan nedsatt till detta belopp, 2,000 Kdr. Gr. Sparre, Erik: Med all möjlig välvilja för Fernebo och Nyeds församlingar, och beredvillighet att gå deras önskningar till mötes, kan det väl icke bestridas, att, särdeles under nuvtde förhållanden, med afs:de på de stora anslag, som blifvit tillstyrkta, man icke kan tillstyrka bekostandet af en så beskaffad helt och hållet lokal inrättning, som (»tvifvelaktigt tillhör kommunen att åstadkomma.
Öfver-Intendents-Embetet häröfver afgifna förklaring äro de svårigheter anförde, hvilka, efter dess förmenande, förekomma emot räkenskapens upprättande, på sätt Revisorerne ansett nödigt; hvadan samma Embete hemställt, att den hittills nyttjade räkenskapsmethoden måtte framgent få bibehållas. Utskottet har derföre af denna räkenskap tagit närmare kännedom och dervid funnit sig befogad att instämma i Revisorernes åsigt häruti; men som Kongl. Stats-Contoret, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 5 Mars 1831, blifvit anbefalldt, att, i samråd med de förvaltande Verken, uppgöra formulaire för de sistnämndes räkenskaper, i öfverensstämmelse med de för Iliks-Boksluts-arbetet gällande grunder; sä och då Kongl. Stats-Contoret icke lärer underlåta att, i afseende på Kongl. Öfver-Intendenls-Embetets räkenskaper, föreslå nödig rättelse; så anser Utskottet denna fråga icke för närvarande vara föremål för Rikets Ständers ompröfvande. §. io3. I afseende på Revisorernes anmärkningar, att af anslaget för publike husens underhåll, äfven utgått kostnaden för underhållet af ett Garnisons - 6o Stats-Utskottets Utlåtande N.-o 22. Regementes Casern och af Stallets inredning, samt att de kostnader, hvilka uppkomma genom förändringar och förbättringar, som kunna befinnas nödige i och för Theaterns sceniska behof, icke böra utgå af anslaget för publike husens underhåll; får Utskottet anmäla, att Utskottet funnit de i dessa ämnen afgifne förklaringar innehålla sådane rättelser och upplysningar, att Utskottet anser samma anmärkta frågor böra förfalla. §. 104. Stuteri-Öfver-Styrelsen har nöjaktigt utredt och förklarat de anmärkningar, som blifvit gjorde så vid Öfver-Styrelsens som Strömsholms och Flyinge Stuteriers räkenskaper och Utskottet får derföre hemställa, att desse anmärkningar må förfalla.