Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rulr 2,316,967: 26. 11. sådana fordringar, hvilka, efterviss tids förlopp, blifva räntebärande, 710,037: — 9. fordringar för meddelade räntefria lån 10,083: 16. — dito för lyflade kreditiv-summor 1,405,637: 14. 5. åtskilliga fordringar, hvaribland rämtefor äring arne beräknas till det belopp, som desamma utgjorde vid årets början, 87,224: 17. 11. 1849 års allmänna bevillning, upptagen till dess i Revillningsförordningen påräknade belopp, efter afdrag af hvad häraf under årets första hälft redan influtit, 1,751,443: 16. återstoden af 1848 års krigsrustningsafgift 6,440: 33. 10. enahanda afgift för år 1849 300,000: — oredovisade förskotter till expenser m. m 4,517: 38. Transport: 7,862,207: 4. 10. — 39 — Transport: 7,862,207: 4. 10. behållning å Riksgälds-kontorets räkning N:o 2, för kopparpolet ternas invexling, 72,492: 28. 10. samt värdet af Riksgälds-kontorets hus 60,000: Summa fordringar och öfriga tillgångar R:dr 7,994,699: 33. 8. oberäknadt det belopp , 954,000: som Riksgälds-kontoret vid innevarande års slut äger att af Rikets Ständers Banks räntevinst för de föregångne åren utbekomma. Jemte det Revisorerne, till upplysning om Riksgälds-kontorets inkomster och utgifter under de 2:ne år, hvilkas räkenskaper den nu verkställda revisionen omfattat, låtit uppgöra och bifoga denna berättelse en på räkenskaperna grundad tabell, utvisande inkomsternas och utgifternas belopp under hvartdera året, Bil.
N:o 32. angående upplysning från Banko-Utskottet om iakttagandet af stadgan det i Banko-reglementets 6 § angående årlig inventering af alla kassor i. Motion N:o 271. Banko-Utsk. Betänk. N:o 57. angående fortfarande af Jernkontorets kreditiv å. Motion N:o 163. Banko-Utsk. Betänk. Banker, Enskilda, angående meddelande af förändrade föreskrifter i afseende å grundfonderna för. Motion N:o 209. Banko-Utsk. Betänk. Sammans. Bankooch Lag.-Utsk. Betänk. N:o 1 och Utlåt. N:o 4. R. St. underdån. Skrifv. N:o 183. om antagande af det utaf särskilda Kommitterade afgifna förslag lill För ordning angående. Motion N:o 186. Sammans. Bankooch Lag-Utsk. Betänk. N:o 1 och Mern. N:o 4. R. St. underdån. Skrifv. Bailker, Filial-, angående meddelande af förändrade föreskrifter i afseende å grundfonderna för. Motion N:o 209. Banko-Utsk. Betänk. Sammans. Bankooch Lag-Utsk. Betänk. N:o 2, Utlåt. N:o 5, Mern. N:o 6 och Lag-Utsk. Mern. R. St. underdån. Skrifv. Bankväsendet i Riket och förändrad organisation af Bankanstaiterne, om utdelning till Riks-ståndens ledamöter af Kommitterades betänkande angående. Motion N:o 187. Stats-Utsk. Utlåt. Barnmorske-nndervisnillgen, angående förhöjning i anslaget till. Motion N:o 153. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 139 och Mern. R. St. underdån. Skrifv. Becker, angående pension åt Enkan efter Regementsläkaren, Doktor Gustaf Wilhelm. Motion N:o 245. Stats-Utsk. Utlät. N:o 153 och Mern. N:is 180 och 210. R.
Upplästes och lades på bordet Högvördige PresteStåndets genom Deputation i dag meddeldte här ofvan omförmälte ProtocollsUtdrag af denna dag. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 2 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen. Grefve von Rosen, Aäcel'. Den oro och det lifliga deltagande Ridderskapet och Adeln 3o2 Den October e. m. ådagalagt i anseende lill Hans Maj:t Konungens sjukdom, hafva nu blifvit ombytte till känslor af glädje öfver Hans Maj:ts ätervundna hälsa. I anledning häraf får jag vördsamt hemställa, att Rikets Ständer målte genom en stor Deputation inför Hans Maj:t Konungen i underdånighet frambära uttrycken af deras synnerliga glädje öfver Hans Maj:ls lyckligen ätervundna hälsa, uti en lyckönsknings-adress, hvilken borde af ExpeditionsUtskottet uppsättas; och torde, derest denna framställning af Ridderskapet och Adeln gillas, de öfrige RiksStånden inbjudas, att i delta beslut med Ridderskapet och Adeln sig förena. Härå får jag utbedja mig Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å Grefve von Rosens berörde framställning. Ropades Ja. Föredrogos å nyo följande från förstärkta StatsUtskoltet den 24 sistlidne September aflåtne, och den 28 i samma månad e. ni. på bordet lagde, Memorial: N:o 266. Angående verkstäld votering, i fråga om Bevillnings erläggande för ProsteTunnor; - Den 23 Oetober e. ni. 3o3 N:o 267. I anledning af skil jäktige beslut inom RiksStånden, angående Stämplade Pappersafgiften; Oell fann Ridderskapet och Adeln, att berörde tvänne Memorial borde till BevillningsUtskottet öfverlemnas.
Oaktadt de anförda sannolika påföljderne af den föreslagna jernvägen, om de voro att efterlängta och jag trodde att den fullbordade jernvägen skulle gifva så god inkomst att den kan bära underhållskostnaden, så äro dock såsom mig synes, så väsendtliga anmärkn.-r framställda emot det sätt hvarpå Utsk. behandlat denna fråga alt jag såsom gammal man och i öfrigt såsom riksdagsman inför mitt samvete ansvarig för hvad jag gör, icke kan lättsinnigt för fåfängan eller nöjet att snart få en jernväg i landet å Statens vägnar ingå på en garanti för ett företag hvartill icke ens planen, af dem det vederborde, blifvit undersökt, och garantien så mycket mera äfventyrlig, som densamma icke med noggrannhet blifvit bestämd. Långt ifrån att hafva någon förbindelse att godkänna ett så ringa utredt förslag bör jag, och hvar och en annan riksdagsman finna sig pligtig, att afvisa detsamma. Såsom StatsUtsk:s betänk, nu är uppstäldt kan således jag icke taga på mig ansvaret att godkänna det, utan måste derföre anhålla om återremiss. Hr Gripenstedt, Johan Au g.: På f. m. afgaf Gr. von Rosen det yttrande att han ansåg orsaken hvarföre utlåt, icke Den 29 Juli e. m. 349 infordrats från styrelsen öfver vägoch vattenbyggnader, hafva varit den, att chefen för detta verk redan på förhand yttrat sig emot jernvägars anläggande i vårt land. Tvenne talare hafva sedermera upptagit detta yttrande, och en af dem har, besynnerligt nog, liksom velat göra Styrelsen ansvarig derföre. Då tystnad å min sida möjligen skulle kunna gifva styrka åt en sådan tolkning, har jag ansett mig böra förklara att skälet hvarföre yttrande från något embetsverk icke blifvit äskadt, ingalunda varit det af Gr. von Rosen förmodade, utan helt enkelt det att K. M. som icke ämnade afgifva något tillstyrkande eller någon propos. i ämnet, icke eller ansåg nödigt eller nyttigt att något utlät, deröfver infordra. Detta var det sannskyldiga skälet och icke någonting annat. Frih. Cederström, Jakob:
bataljer, ändå kommer på hustruns del. » Den starkare rär alltid », säger Strindberg härom, och tycks anse allt godt och väl dermed. Ja väl, men derför skola vi sträfva att göra slut på dessa nappatag mellan svaga och starka, och. det kan endast ske genom bildning och upplysning, med ett ord genom den förhatade kulturens bistånd. Jag tror att den torparehustru i Småland, hvilken, efter hvad tidningarne i somras berättade, spänd vid sidan af familjens ko, * liade lyckan att fä draga plogen, när marken var hård, skulle ha kommit på underliga tankar, om man sagt henne att hon vore sin mans jemiike. Om en illustrerad upplaga af » Giftas » en gång skall utgifvas, ville jag föreslå att företalets böljan pryddes med en teckning, föreställande denna hustru i spann med kon, och mannen efter med piskan. Under borde lämpligen stå: » hos bönderna är qvinno-frågan löst. » Hvad som ofvan är sagdt om de gifta underklassqvinnorna på landet gäller kanske i än högre grad om deras systrar i städerna. Den nöd och det elände, med deraf följande dryckenskap och förstördt hemlif, som under nuvarande produktionssystem periodiskt hemsöker den industriidkande arbetarebefolkningen, gär pa detta sätt direkt ut öfver arbe-tarnes hustrur. Hur vanligt är icke t. ex. här i Stockholm, att en förtvitlad arbetarehustru maste hos polisen anhalla omskydd mot sin mans misshandlingar! Men hvad kan polisen göra till det? Mannen får en varning, eller blir i ytterst svåra fall, om han lyckats halft slå ihjel sin hustru och ej frågat efter föregående varningar, dömd till fängelse. Hur länge bär icke en sådan qvinna i tysthet sitt lidande, innan hon kan besluta sig för att vädja till domstolen! Det bär emot i det längsta att uppträda mot sin man inför rätta, att ropa ut sitt hemlifs alla olyckor inför en nyfiken, sqvaller-sjuk åhörareskara. Men .till sist kommer en dag, då hon ej kan uthärda längre, då det påkostande steget tages.
Hvad denna sednare bana angår, så har Kongl. Maj:t i sin nådiga Proposition om jernvägsbyggnader föreslagit för vägen från Porla till Degerfors ett anslag af 2,410,000 R:dr och för de arbeten å sträckan mellan Arvika och rilrsgränsen, som fordra längre tid till deras fulländning, ett anslag af 600,000 R:dr, jemte påräknad räntevinst af statslånefonden, 400,000 R:dr. Hvar och en, som intresserar sig för den i politiskt och industriclt hänseende så vigtiga nordvestra stambanans snara fullbordande, har icke kunnat annat än med underdånig tacksamhet och glädje emottaga denna Kongl. Majrts nådiga Proposition, enär den gifver grundad förhoppning derom, att arbetet på denna bana under instundande statsregleringsperiod kommer att begynnas; men beklaga måste man dock, att Kongl. Maj:t, i anseende till de beräknade tillgångarnes otillräcklighet, icke funnit skäl föreslå anslag till banans fullbordande från Porla ända fram till Christinehamn. Vid bestämmandet af den bandel, som under en statsregleringsperiod skall byggas, synes det vara af vigt, att den, såvidt möjligt är, bestämmes så, att den når fram till eu sådan punkt af stambanan, att trafiken å den nya bandelen genast kan blifva af någon betydenhet. En sådan punkt på den nordvestra stambanan är Christinehamn, belägen vid en af Wenerns betydligaste hamnar och der stambanan träffar den från Philipstads och Carlskoga bergslager dit anlagda kombinerade jernvägsoch kanalförbindelse. Banan mellan denna stad och vestra stambanan, som går förbi flera betydande jernverk med en tillverkning af 252 Motioner i Preste-Ståndet 1862.
Så sorgsen jungfru Majken... Hvad fattas? Jag tror hon talar om att älska... Ack ja, herr Sekter Ni har alltid varit god emot mig ... till er kan jag säga allt hvad jag vill... ni kan kanske hjelpa mig Låt höra! Det måtte vara något sorgefullt, efter ni har tårar i edra granna ögon. Ja, Gud nås Det är verkligen så att jag ... älskar någon. Nå ja, mitt vackra barn, det är väl inte så sorgligt... Hvem är det ni älskar? Är det en hopplös kärlek? MAJKEN. BELLMAN (kastar sig ned i en stol). MAJKEN. BELLMAN. MAJKEN. BELLMAN. MAJKEN. Nej bevars; jag vet att Olof är lika varm för mig, som jag för honom. Sapperment! Då är ju saken klar... Nå hvad heter hennes utkorade mer än Olof? BELLMAN. 8 Olof Flöjtén, Oboist vid Gardet. Tjenare! Det var minsann annat det. Tycker hon lika mycket om musik som musikanter? Hon sjunger sjelf som en liten näktergal och derför har jag alltid hållit af jungfru Majken, sedan hon var liten och jag började att vara kund här hos Mutter. Jaså, hon skall ha en musikant. (Han börjar sjunga, accompagnerande sig med tummarne på bordskanten.) Hör J Orphei drängar Stämmen edra strängar; Knäppen alla Till Apollos pris. J som till exempel Uti Frejas Tempel Nederfalla, Följen er caprice. J som pröfven gammalt öl, gutår! Eder önskas fuktigt silfverhår Och en strupa som förmår. Ack, för alla de gånger, jag har hört herr Sektern sjunga och spela, då hela gården har stått full med menniskor, som har velat höra sången... Jag har så ofta tänkt, att den som sjunger och spelar så vackert, måtte ha ett godt hjerta. Det har du rätt i Majken... Vi sångfoglar, vi sjunga i lust och nöd, och det bor intet ondt i tonerna ... de adla själen och visa bort bekymren... Nå, hvad kan jag göra för dig, flicka?
Welins handelsbod för att köpa snus och tobak, och då han der, vid liqviderande af nämnde inköp framtagit tre af de på näringsstället bekomna silfvermynt, hvart och ett å tio öre, hade den ene bolagsmannen i nämnda firma, efter noggrann undersökning af berörda mynt, förklarat dem falska; att, i följd deraf, Hagberg, såsom en brottsling, på blott misstanka, utan vidare undersökning, blifvit förd till stadens Borgmästare »i ett skarpt och hotande polisförhör till bekännelse, att dessa penningar, Hagberg veterligen, skulle vara falska, hvilket denne dock icke kunnat påtaga sig»; att Borgmästaren derefter gifvit befallning att genast föra Hagberg i häkte, som ock skett; att Hagberg, den 5 i förutnämnde månad, blifvit till Rådstugurätten uppförd, då Borgmästaren jemte tre Rådmän, yttrat sin åsigt, att de ifrågavarande mynten vore falska och tillverkade af engelskt tenn, hvilket Hag - 44 berg bestridt, under tillkännagifvande, att han bekommit samma mynt i staden, hvaruppå Borgmästaren och Rådmännen förklarat sig jäfviga att med saken taga befattning, och Hagberg blifvit till häktet återförd; att, sedan annan ordförande blifvit förordnad att målet handlägga, Hagberg varit till Rätten upphemtad den 19 och 26 Januari samt den 2 Februari, då nämnda silfvermynt ändtligen blifvit genom vederbörandes försorg af guldsmed undersökta och befunna äga silfverhalt, lika med andra mynt af samma sort; hvarefter Hagberg försattes på fri fot; yrkande Hagberg för nu omförmälda förfarande ansvar å Borgmästaren och Rådstufvurättens ledamöter samt deras förpligtande att godtgöra honom för oförtjent lidande. Sedan jag af fångförteckningen från Lindesbergs stadshäkte inhemtat, att Hagbergs uppgift om häktningen var sanningsenlig, infordrade jag från Rådstugurätten i nämnde stad protokoll och utslag i målet tillika med vederbörandes yttrande; hvarefter jag fick emottaga berörda handlingar jemte ett af Borgmästaren, å Rådstufvurättens vägnar, afgifvet utlåtande.
(Forts.) Kvartalsprenumeranter a Hnn och Mims M e - och Mönstertiflping u p p m a n a s t i d l ö p a a f 1 11 10 12 (I hvar och en af ramens » lister » skall ett ord insättas). Underlisten bär ett barn i famn. Vensterlisten blir af det som brinner. Högerlisten man i grafven finner, sedan lifvets fackla brunnit ut. Taflan fyra tecken har till slut. E. O. Burman. Det första ordet. Jag och om när Ersätter man ofvanstående siffror med bokstäfver, sä bilda de vågräta raderna följande ord: 1) Stad i Sverige. 2) Adjektiv i komparativ form. 3) Flod i Afrika, 4) Slagfält. 5) Biflod till Donau. 6) Land i Ryssland. Land i Afrika. 10) Musikinstrument i bestämd form. BegynnelsebokstäTvefna utgöra namnet på ett bekan ••oöm. E. funnits till från forna da ' r skall nog aldrig helt försvinna, äfven ångan priset ta ' r det på hafvet gäller vinna. Det andra ordet, I kyrkorna du kan mig se, af lekmän dock jag ej får bäras; jag hör till prestens ämbete, men mest i Söderns land jag äras. Det tredje ordet. (Den första stafvelsen i första ordet förbunden med andra stafvelsen i andra ordet.) Förnämst i gamla Rom jag var, i många land jag fins ock kvar. g å t a. En bonde ägde en brun, en svart och en hvit häst. På huru många olika sätt kunde han spänna dem tillsammans före plogen? r i s k e n Jim. Iduns läsarinnor kunna ju som tidsfördrif själfva kontrollera dessa räkningar. Idun Fredagen den 31 januari 1890. Utländska annonser 5 0 öre raden. Tidningen kostar endast 1 kr. för kvartalet, med IdunsModeoch Mönstertidning 1 kr. 6 5 öre; postarvodet inberäknadt. Redaktör o c h FRITHIOF Träffas å byrån k l. A l l m. Telef. Lea All konst bör vara är o c h 0 nell, säger någonstädes Martensen.
Riksdaler årligen för hvart och ett af omförmälda tv to ne föremål, eller för nästkommande trenne år tillhopa 18,000 Riksdaler, hvilka anslag torde höra af Rikets Ständer fortfarande beviljas. Stockholm den 27 April 1860. Reservationer. Emot !:a punkten mom. litt. a (angående Expeditions-chefens aflöning) af Friherre Åkerhielm, Herrar Bildt, Montgommerie-Cederhjelm, Lilliehöök, Stjerngranat, Gripensvärd, von Printzencreutz, Skogman, Fåhreeus, samt Biskop Annerstedt, Prosten Schram, Doctor Nordström och Prosten Wåhlander. Emot J:a punkten mom. litt. 1* (angående Expeditions-sekreterarnes aflöning) af Friherre Åkerhielm, Herrar Bildt, Montgommerie-Cederhjelm, Lilliehöök, Stjerngranat, Gripensvärd, Skogman, Fåhraus, samt Biskop Annerstedt, Prosten Schram, Doctor Nordström och Prosten Wåhlander. Emot Salje punkten (angående löne-tillökning för Statistiska Central-byråns Chef) af Prosten Wåhlander. Emot 4:de punkten (angående bestämmandet af aflöningen för Statistiska Central-byråns trenne tjenstemän). Herrar Björck, Hjerta, Berger och Wahlström samt Riksdags-fullmägtigc Jan Andersson, Gustaf Hultman, Anders Ericsson, Erik E>'sson, Per Nilsson och C. J. Svensén, förenade sig om följande reservation: “Sedan Rikets Ständer vid 1854 års riksdag begärt, att ett förslag till ett fullständigt
Audre hafva ansett denna ziffra af 30 millioner för högt tilltagen, enär Sedelstockens beUipp vid sistlidet år varit under 39 millioner, och Ssdel-förökning onekligen minst a-f allt borde ega rum , då annalkande til! realisation vore i fråga; och ater andre hafva velat utvidga beloppet genom' undantag, af visse eventuelle Låne-anslag, särdeles det tili jern och exportable effecters beläning, frän ali beräkning i den fixa Sedelstocken, hvartill inom Hedervärda Bonde-Ståndet äfven blifvit lagde de summor, som tili Fastighets-Lån borde utgå. Varandes dessförutan äfven af flere Ledamöter erinradt om olämpligheten, att stadga ett visst maximi belopp annorlunda, än genom samman, läggningen af de anslag och creditiver, hvarom Riket* Ständer beslutade; och af åtskiilige Banco-Utskottets Bet ärik anden. 811' hegardt, att, örn beslutet rörande denna vissa sammanräknade Sedelstock blefve beståndande, åtminstone den möjligast största latitud måtte gifvas åt tol kn ingen af ordet circa, och uttryckligen utsättas, att Likets Ständers i hvarje särskildt fall lemnade föreskrifter om Greditivens belopp måtte tjena, till efterrättelse, om ock derigenom någon gång sammanräknade summan af alla kornme att öfverstiga 30 millioner. Utskotten, sorn i anledning af det emot de egentligen tillstyrkte besluten' anmärkte, ej funnit skäl, att frångå sine förr yttrade tankar, anse sig dock, i afseende på de beräkningar, som legat tili grund för bestämmandet af Sedelstocken till 30 millioner L:dr, böra lern. na de upplysningar, sorn Utskotten hoppas nogsamt skola ådagalägga, att Utskotten med detta bestämmande hvarken afsett någon våldsam förändring af Sedelstockens belopp, till dess höjning eller sänkning, eiler införandet af ett allmänt stadgande, som skulle förhindra Banco-’ Styrelsen att ställa sig till efterrättelse det, sorn den , i afseende på hvart och ett Låneanslag eller Creditiv, finge sig föreskrifvet.
Vid slutet af den här intagne rubriken ”af Gaze eller annan gles väfnad, af så kallad ”boune de Soie, samt genom tryckning eller pressning fasonerade”, hemställer Utskottet må tilläggas följande: ”hvartill "ej äro hänlorlige de Shawlar, Shawlelter och Dukar, som en”dast med en tryckt blomma i hvartdera hörnet äro lörsedde; ”ej eller långshawlar, derå endast vid sidoina befinnas tryck”ta rander;” hvilket öfverensslämmer med innehållet af redan utaf General Tullstyrelsen under den a5 Maj och 2 November 1842 meddelade förklaringar. Halfsiden: alngods alla slag. På det de under denna allmänna rubrik, hvarå införselstullen är bestämd till 2 Rdr 24 sk U., inbegripne Halfsidenfelb och Peluche icke derigenom må såsom hittills komma att draga högre tull, än Helsidenfelb och Peluche, hvarå införselsafgiften utgöra endast 1 Rdr 24 sk. U., föreslås, att redaktionen och bestämmelserna må bli föl - jande: Alngods: Qvantitet för T,llvarde' Tullberäkningen. Inf. Tull. Ulf. Tull. 10: Felb och j Peluche 1 U. 1: 24. ■ Fria. 10: Andra slag 1 U. 2: 24* ) Bomulls: alngods: hvita. Vid den här förekommande rubriken ”Corderoy och Cordet, Sammet och Manchester samt Satin ”och Jean torde böra tilläggas ”Parcum”, som icke någonstädes finnes uppräknad, men, enligt General Tullstyrelsens förordnande, tullbehandlats lika med förstberörde väfnader. ”Bomulls-, med blandning till större eller mindre del af Lin”, hvarvid Utskottet anser böra tilläggas ”eller Hampa.” Ylle. Sedan, på sätt ofvanför inhemtas, Utskottet i allmänhet höjt införselstullen å råämnet
Af sådan anledning, och då äfven motionärens egna upgifter gifva anledn. dertill, alt provinsen icke med särdeles värma omfattar saken, som ock uplyses af Landsh.- emb:ls berättelse, tror jag det vara för tidigt att göra ett anslag af Statsmedel tili förmån för detta ändamål. Jag vågar derföre anhålla, att vid detta förslag måtte göras det tillägg, alt medlen ställas lill Konungens nåd. disposition för inrättande af en landtbruksskola i Jemtland, eller något annat af de norra landskapen, Den 14 Juni. 45 hvarest lämplig lägenhet dertill kan varda utsedd, emedan det icke är skäl att binda anslaget ovilkorligen vid provinsen Jemtland, örn denna ej skulle komma alt draga nytta af detsamma. Ilr von Hartmansdorff: Betygande min fägnad deröfver, att de anmärkmr, som i delta Ständ gjorts rör:de förevar, ämne, vunnit afseende hos SlatsUtsk., och uttryckande derföre min tacksamhet åt dess ledamöter, tror jag mig likväl böra instämma med Gr. Mörner, pä den grund jag anförde, då Utsk:s betänk, återremitterades, nemi. att en dylik inrättning behöfves lika väl i kustorterne af de norra länen, som i Jemtland. Skulle förhållandet vara sådant Gr. Mörner antydt, att Jemtlänningarne hvarken äro beredde eller villige att vidtaga erforderliga anstalter för att sätta saken i gång, så vore det skada om det ifrågavar. anslaget icke finge begagnas af något bland de öfriga nordliga landskapen, der man kanske vore mera hugad och bättre i ordning till skolans uprätlande. Om II. o. Ad. sålunda skulle behaga, att i öfverensstämmelse med Gr. Mörners mening, ändra del föreslagna beslutet, och med detsamma ordalagen, så hemställer jag, om ej ett ord, som synes mig olämpligt, mätte utgå. Det är: ”egendomliga. .” Utsk. kallar trakten egendomlig. Alla trakter i riket äro del, hvar på sitt vis. Sålunda är del otjenligt att göra ett dylikt tillägg för någon viss. Jag föreslår all del helt enkelt måtte heta: ”denna trakt.” Frih. Cederström, Rudolf:
Tror du att någon nöjaktig förklaring ? GERHARD. Ja det tror jag. JACQUES. Säg inte mer, ännu! Är den långt borta? GERHARD. Jag har den i hand. JACQUES. GERHARD lägger ett tungt föremål, insvept i ett kläde, på bordet. JACQUES. Ah! Skulle den, som får bära hela ansvaret, kunna få låna den förklaringsgrunden, mot en vedergällning som fullt motsvarar föremålets värde? GERHARD. Det hänger på om innehafvaren af föremålet skulle kunna hafva fullt gagn af vedergällningen; får jag fråga: är det metall, eller är det kalfskinn med hemligheter på? Det är skinn; jag har funnit dem. GERHARD. Ingen har läst dem? JACQUES. Ingen! GERHARD. Se då på det der föremålet. JACQUES öppnar byltet. En jernstång! inte annat? GERHARD. Jo den är kallbräckt. Tänk nu noga! Om någon går och bygger, till exempel ett kyrktorn, så behöfver han ankarjern; om nu ankarjernen, vare sig af illvilja eller okunnighet, smidas så att de icke kunna bära och så att tornet ramlar, icke blir det byggmästarens fel. Blir det icke snarare smedens? JACQUES. Det blir snarare smedens, det är tydligt. Det var Jurgen. Tack för det Gerhard! Nu skall du få min historia, så skall vi bli så goda vänner. Tag den här ringen och gå till djeknen i Danmarks kyrka; jag sof der i natt, emedan jag inte ville vara hemma. Hos honom får du ett skrin som innesluter de dyrbara handlingarne. Men du måste vara der innan natten, ty eljest har han bränt upp alltsammans, enligt vår öfverenskommelse. GERHARD. Det var olägligt nog, ty jag ville gerna ha haft ett litet ord med i laget här. Gillets Hemlighet.