Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men uti denna fråga förekommer en omständighet, som i främsta rummet måste afses, ett missförhållande, som företrädesvis måste rättas, derest vi vilja förskaffa oss goda och väl underhållna vägar. För det närv:de förstår merändels hvarken den sorn skall underhålla vägen, eller kronobetjeningen som skall hålla upsigt öfver vägarnes beskaffenhet, huru en väg skall lagas. I allmänhet tillgår det dermed sålunda, att en massa grus utköres på vägen och der påfylles, dervid man ej är så noga om det stycket som behöfver mycket grus får alltför litet, och det som beböfver litet får alltför mycket. Icke heller hållas dikena på vägarnes sidor i behörigt skick och några underjordiska diken för vattnets afledande finnas på högst få ställen, ja måhända ingenstädes. Allt sådant underlåtes i brist på kunskap om rätta sättet att underhålla en väg. Jag för min del hyser den öfvertygelse, att den bästa hjelp till vägbållningsskyldighetens fullgörande, som en jordbrukare kunde få, vore den, att Staten, på sätt Hr von Seth föreslagit, tillsatte skicklige personer, som ägde att hafva upsigt öfver vägarnes beskaffenhet och förordnade huru de bristfälliga skulle bäst iståndsätta.?, så alt jordägarnes skyldighet inskränktes dertill att hafva erforderliga väglagningsämnen till hands och lemna arbetsbiträde till desammas användande. Om vi vid denna Riksdag 444 Den 2 Maj. kur.de komma så långt med saken, vöre i min tanke en icke ringa fördel för jordbrukarne vunnen. Hr Cederschiöld, Rob. Theophron: Ibland de onera som f. n. betunga jordbruket, är väghållningsskyldigheten utan tvifvel ett af de största. Denna skyldighet är jemväl otvifvelaktigt mera tryckande i den mån det vägstycke som skall underhållas, är längre aflägset från den underhållningsskyldiges bostad. Det är äfven gifvet, att den jordbrukare, som ej förstått att ställa sig väl med kronobetjeningen, kan blifva utsatt för ganska stora trakasserier från deras sida med afseende på fullgörandet af detta åliggande.
Majit aflåtna underdåniga skrifvelse angående löneförhöjning åt Statens embetsoch tjenstemän för år 1857, icke kunna förordna om de nu begärda löneförhöjningarnas utbetalning; men, med afseende dels å det ringa beloppet af de aflö ningsförmåner, hvaraf ifrågarande landtmätare, före den genom Kongl. Brefvet den 11 Juni 1858 vidtagna reglering af arfvodena och resepenningarne för de vid storskiftesoch afvittringsverken anställde tjenstemän varit i åtnjutande, dels ock å den dessa tjenstemän, — hvilka icke egde att utom tjensten förrätta landtmäterigöromål, — åliggande trägna, mödosamma och för helsan ansträngande tjenstgöring, har Kongl. Majit hos Rikets Ständer i nåder äskat, att af behållningen å det vid sednaste riksdag till löneförhöjning för år 1857 åt Statens embetsoch tjenstemän beviljade extra statsanslag af 900,000 R:dr, hvilken behållning, enligt från Stats-kontoret erhållen officiel uppgift, kommer att uppgå till minst 50,000 R:dr, må få utgå den för veder börande Storskiftesoch Afvittrings-landtmätare i ofvannämnde fyra län ifrågasatta löneförhöjning för samma år, utgörande tillsammans 1 1,077 R:dr 61 öre Rimt. Denna nådiga framställning, som blifvit till Stats-Utskottet remitterad, bar Utskottet desto hellre ansett sig böra understödja, som den ifrågasatta förbättringen i Storskiftesoch Afvittrings-landtmätarnes lönevilkor, hvilken synes vara af billigheten påkallad, icke erfordrar någon särskild anslagslillökning, utan, på sätt Kongl. Majit föreslagit, kan åstadkommas genom medel, som för ett ändamål af enahanda beskaffenhet redan äro af Rikets Ständer anvisade; — tillstyrkande alltså Utskottet, att den nådiga framställningen måtte af Rikets Ständer bifallas. Stockholm den 17 September 1860.
S:o 334. anslaget till dito för kontrollet ingen af guld, silfver oell tenn; anslagen för postoch tull verken, alt omedelbart utgå af dessa vei ks medel; anslaget till lyshållningen ni, fl. utgifter för Kronans lius i Stockholm; anslaget till kostnader för transporterandet af stats-verkets bergseffekter ; anslaget till remisslage, anslaget till observationsoch uppbörs-procenter; anslaget Lili manlalsskiifnings-provisiontr; anslaget till restilutioner; anslaget till ersättning för städers friheter; anslaget till skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus för Finans-departementet och deiunder hörande verk och stater; anslaget till reseoch traktaments-kostnader för embelsoch tjenstsmännen vid dito dito. under åttonde hufvudtiteln: anslaget till Lappmarkens ecklesiastik-verk; anslaget till farsoters och smitlosamma sjukdomars botande: anslaget till kursberäkningen å det i Hamburger Banko utgående belopp utaf anslaget till Kongl, akademien för de fria konsterna; anslaget till skrifmaterialier och expenser för Ecklesiastik-departementet och derunder hörande embetsverk, äfvensom lill ved och ljus för samma departement och embetsverk, med flere. under nionde hufvudtitelnZ Det å allmänna indragningsstaten upptagna belopp. Uti den af Rikets Ständer vid denna Riksdag fastställda riksstat äro såsom Jörslagsanslag upptagna: Anslagen under andra hufvudtiteln'. till fångars beklädnad, föda och skjuts, m. m; till kostnader för medico-legala besigtningar; till skrifmaterialier och expenser, samt ved och ljus m. m; Bil. till Slals-Vlakoltels Memorial, N:o 343. 7 till reseoch traktamentspenningar; till ersättningar åt viltnen i brottmål. Anslaget under tredje hufvudtiteln: till skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus m. m. för utrikes departementets expedition.
Hvaremot denna Hufvud-Titel blifvit minskad med hvad som varit å Stat uppfördt för Högstsalig H. M. Enke-Drottningen , Hedvig Elisabeth Charlotta, och hittils utgått, dels till pensioner för H, M-ts Underdåniga Skrifvelser. Hof-Stät, hvilka nu mera blifvit flyttade till Allmänna Indragnings - Staten , dels ingått bland öfverskotten å Stats-Werkets Inkomster, utgörande 70,900: dertill bör läggas Krono-värdit å Ränte-halmen och Ränte-höet till Kongl. Hof StaHet - . : 368: 38- 9- 71.268: 28. 0. I följd hvaraf denna HufvudTitel på det hela blifvit ökad med . 115,081: 32. 5. så att, då Första Hufvud-Titeln i 1818 års Riks-Stat var 623,468: 12. 10. utgör den nu 738.54g: 45. 3. Andra Hufvud-Titeln, innehållande ' Civile och Lands-S:aterne .■ Härunder uppföras förut på besparingarne anviste Löner för 2:ne Protocolls-Secreterare och 2:ne Cancellister inom Kongl. Justitiae-Revisions Expedition 2,082: 16. •—• Nya Löner och Boställs-penningar för en Häradshöfding i Helsingland och en i Westerbotten 170: — 120 Underdäniga Skrifvelser. Beviljad Lön-tillökning å Kgl. Götha Hof-Rätts Stat för en del af dess Betjening 455? 6. 7I Nytt anslag till Stat för Kongl. Hof - Ratten öfver Skåne och.
N:o 77,- öfver väckt motion oni förändring' i vilkoren, emot hvilka ett byggnadslånebiträde vid sistlidne Riksdag blifvit beviljadt Staden Norrköping ; Bifölls. S. D. Föredrogos ånyo följande RexillningsVtskottets Memorial och Betäukanden: 1:0 N;o > anledning af anmärkningar emot Betankandet jpo 3, angående Herr Eric Leff ers motion om Bränvinsbränningens inställande; lades till handlingarne; 2:0 N:o 7", i anledning af vackt motion om stadgande af böter för u~ teblifvande ifrån andra Krono-uppbördsstämman; Äfslogs; och 3:o N:o 9 , angående återlemnande af en ifrån Höglofl. RidderskapeE och Adeln remitterad motion af Herr Grefve Cronhjelm,■ rörande regie ring af den tili stapelsläderne utgående Tolag; lades lill handlingarne. Den 10 Maji f834» Ifrån Höglofl. PlIDDERSKÅPET och Ai)EL!Vj S. D. StatsUtskottets den 2 dennes eft. m. på bordet lagde Utlåtande, N:o 6■»» i anledning af väckta motioner om löneersäitning för Capita inerne Sjöbohm och Tilosius samt till Lieutenanten G, M. Haid, blef vid förnyad föredragning af Ridderskapet och Adeln återrerhitlaradi. S. D. Remitterades till Stats Utskottet t vänne denna dag afgifne ytranden, d< t ena af Friherre Åkerhjelm, Gustaf Fredric, och det andra af Herr Rothlieb,- Axel Fredric, innehållande anmärkningar vid samma Utskotts, såsom Bilaga till Utlåtandet N:o 54, under Litt. I. serskildt afgifne Utlåtande , i anledning af väckta frågor om indragning af Kongl.- Numer-Lotteriet eller detsarnmas förvandlande till ClassLotteri, jemte dermed sammanhang egande frågor.
Den ifrågav:de institutionen, som jag anser i många afs:den nyttig och i framtiden fruktbärande, tror jag afven vara sådan, att vid bestämmandet af dess innehåll en synnerlig upmärksamhet bör fästas. Jag skall börja med en jemförelse mellan denna institution och den Norska i afstde på amtformandskab. Den Norska institutionen är på det sätt sammansluten med kommunalstyrelsen, att ledamöterna af formandskabet bestå af ordhderna inom de särskilda kommunerna. Denna sammanbindning mellan de begge myndigheterna synes mig i flera afs:den riktig. Det är klart att enl. det beslut, som alla Stånden fattat, skola ordbderne för kommunernas fullrmge utses på kommunalstämman; det nr då äfven klart att dessa ordf:den skola väljas bland dem, för hvilka kommunerna hafva synnerligt förtroende. Det är gifvet att dessa personer, som alltid deltaga i behandlingen af alla kommunens an - 132 Bon 10 Oktober 1. ftt. gelägenheter, skola få den närmaste kännedom om kommunen, och äfven det intresse och den vana vid mogen öfverläggning, som man hör önska hos dem, som deltaga i landstinget. Dessutom är temligen klart, att då alla de särskilda ordftderne i kommunerna komma tillsammans, kommer alltid tillräckligt afs:de att fästas på hela provinsens väl, enär dessa bättre kunna inse det nödvändiga sambandet mellan hvarje kommun och de öfriga. Då jag säger att jag varmt nitälskar för landstingsinstitutionen, vill jag doek icke neka, att någon varsamhet dervid bör iakttagas, ty om på ena sidan det är nödvändigt att upkalla kommunalanda, så Sr det å den andra lika nödigt att icke åstadkomma en alltför stor splittring mellan länen, genom att inrätta så beskaffade ordentliga riksdagar för hvarje särskildt län. Det är således min mening att denna § och hela denna förordn. borde utbytas mot en annan, sorn vore mera i öfverensstämmelse med den Norska lagen om formandskabet, och på grund häraf anhåller jag för min del om återremiss. Jag förutser ganska väl, att denna min anhållan skall gifva stöd åt den förmodan att jag är emot hela institutionen, men jag hoppas att blifva trodd på mitt ord, då jag förnekar en sådan afsigt.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. i anseende lill den redan långt framskridna tiden behagade afbryta pröfningen af Ridd.Utskis förslag, ropades ja, blandade med nej, hvarpå H. Ex. förklarade del lian ansåg ja hafva varit öfvervägande. Frih. Stjernstedt, Au g. Wilh., begärde votering, men Den 24 Maj. 131 innan voter:s-propos. i anledn. deraf han blifva skriftligen upsatt, anmälde sig åter och yttrade Frih. Stjernstedt: Jag hade önskat, alt pröfningen af ifrågavar. betänk, kunnat i dag slutas, men då jag blifvit erinrad, det anslag bör vara utfärdadt till sammankomst inom StatsUtsk., i e. m. torde lämpligast vara att upskjuta öfverläggningen till ett annat plenum, hvarföre jag afslår från den af mig begärda votering. Gr. Lagerbjelke: R. o. Ad. har redan beslutat att Const.- Ulsk:s betänk. No 7 skall upföras först på föredragnslistau till plenum nästkommande Tisdag. Pröfningen af detta betänk, kan sannolikt icke afslutas på en dag, och dä dessutom flera allmänna ficågor finnas pä listan upförda, hvilka medtaga mycken tid, men enl. grundlagen alla ett Stånd enskildt rörande frågor skola upföras sist på föredragmslislan, kan Ridd.Utsk:s ifrågavande betänk, icke åter förekomma lill pröfning förr än om en månad eller något mera, såvida Ståndet icke annorledes beslutar. Att likväl så länge fördröja afgörandet af detta betänk, synes mig mindre lämpligt, hvarföre jag anhåller, att R. o. Ad. ville besluta, att Ridd.- Utsk:s nu under pröfning varande utlåt, skall upföras på listan näst efter Const.Ulsk:s utlåt. N:o 7. Hr von Hartmansdorff: Om, såsom jag förmodar, Hr Frih. o. Landtm, finner för godt att kalla Ståndet till sammanträde nästa Måndags eftermiddag, så behöfves icke den omflyttning af målen å föredragmslislan, hvilken Gr. Lagerbjelke begärt.
Detta stadgande, hvilket, enligt motionärens åsigt, innefattade en återgång lill allmänna lagens ofvannämnde föreskrift i 10 kap. 8 § Byggninga-balken, vore det enda, sorn för närvarande funnes i afseende å den enskildes pligt alt vårda sin skog; det behöfde dock förtydligas och närmare bestämmas; och nödvändigheten syntes fordra, att statens målsmansskap i fråga om den enskilda skogshushållningen gjordes gällande öfver ej blott skattemännens, utan äfven frälseniännens skogar. I anledning häraf har motionären yrkat, att åt de förenade Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten måtte uppdragas att uppgöra lämpligt förslag till ny Skogsordning samt till anstalter för undervisning i skogshushållningen och uppsigt öfver skogar - S Lagsamt Allni. Besvärsoch Ekon.-litsle.
StatsUtskottets Betänkande bif. af Presteståndet, s. 582. af Borgareståndet, s» 608. af Bondeståndet, 5.317. Bisp-Motala, om söndring från, af den egorymd som till Motala Köping fordras. StatsUtskottets Betänkande bif. af Presteståndet, s. 561. återrem. af Borgareståndet, s. 565. bif. af Bondeståndet, s. 5g4. af Adeln, 599- Eörnyadt Utlåtande bif. af Borgareståndet, s. 811. Bolag, om upprättande af ett, till idkande af Handel å SydAmerica; Statsoch Ekonomi Utskottets Betänkande bif. af Presteståndet, s. 666. af Borgareståndet, s. 668. af Bondeståndet, s. 673* af Adeln, s. 683. Bondeståndet revocerar sin rätt att sjelft tillsätta sina Notarier, s, 34.' deri instämmer B. o. A, s. 43. och Presteståndet, s. 6r. samt af Borgareståndet, s. 63. 19 Anmodar Expeditions Utskottet att uppsätta underd. Skrifvelse om Ständernas Beslut i ämnet, s. 69. BorgRätterne, om. upphäfvande af nedre och öfre; EagUtskattets Betänkande, bif. af Presteståndet, s. 102. återrem, af Borgareståndet, s,. 105. bif. af Adeln, s. ii4, Förnyadt Utlåtande, lagt till handlingame af Presteståndet, s. 387. Borgareståndet, i anledning af fat. tadt beslut, s. 390.
(Se memorialet N:o 126.) XXVI. B. A. 257. ( 8o ) Consulsdistricten, angående förändrad reglering af, samt eonsiilad-afgiflernes upphörande. IIL 35i. Consulslag, om utfärdande af en ny. III. 355. Control! vid »(lastning från Norroch Westerbotten af lax och smör, om upphäfvande af Tullstyrelsens sladganden derom. Conventionei' om presterskapets löneinkomster. Se Presterskapets löneinkomster. Convojcominissariatet, 0111 upphörande af. Se Handelsoch Sjöfartsfonden. Correclionsinrättningarna och fängelserna i Riket, angående förändrade sladganden för. I. 3o5. II. R. 1 1, 25g, 342. XXIII. B. 427. XXIV. A. 442. XXV. E. 34. — om bevakning vid. Se Garnisonstjenst. Correctionsinrättningen å Långholmen, 0111 förändrade anstalter för vakthållningen derstädes. VIII. B. 2g3. A. 358. Creditiv, anvisadt på Riksgäldsconloret vid 1828—i83o årens Riksdag, om afskrifning af de summor, som derå blifvit lyftade. Se Afskrifning. — om fortfarande af det sparbankerne beviljade. Se Sparbank. — angående tillökning i det för belåning af Svensk ull anvista, samt om nedsättning af räntan derå. IV. 238. R. 45t. VII. Å. 83. XII. U. 146. A. 368. XVII. U. 390. XVIII.
Dessutom anser jag det gjorda förslaget stridande mot Ridd.Ordn:s bokslafliga förskrift, i thy att Ridd.Ordn:s 33 § stadgar att, ”vid de tillfällen, då ett visst antal Supleanter tillika skola väljas, för att inträda i mon af inträffad ledighet, skall valet, med udantag af de fall, hvarom 35 §:n stadgar, ske på det sammanlagda antalet af Ordinarie och Supleanter”. Om således Supleanter skolat inväljas i Utsk., hade det bordt ske på samma gång som ledamöterna valdes. Detta skall alltid vara förhållandet ”med undantag af de fall, hvarom 35 §:n stadgar”: och denna § innehåller icke ett ord om Supleanter. Jag vill visst icke neka nödvändigheten af Supleanter i Utsk:ii under vissa omständigheter, särdeles när Utsk:ns ledamöter stanna i 2:ne delar emot hvarandra och skiljda intressen lifva den ena och den andra; men jag tror icke att nödvändigheten för närvar, är så stor, att R. o. Ad., för att nå ett mål, bör åsidosätta formen. Jag anser för min del förslaget böra remitteras till Ridd.Utsk. och att R. o. Ad. sedermera bör begära K. M:s sanktion på ett förändradt stadgande. Hr v. Hartmansdorff, Äng.: Då Hr Brakel har gjort sitt anförande icke förr än Hr Frih. o. Landtm, framställde propos., utan efter sedan densanuna var gjord och af R. o. Ad. med ja besvarad, så lärer hans anförande icke föranleda till någon öfverläggning, utan endast få anses såsom hans reservation. Hr Brakel: Jag kan icke finna alt R. o. Ad. besvarat Hr Frih. o. Landtmis propos. med ja, innan jag begärde ordet. Det torde således vara ett misstag af Hr von Hartmansdorff. Frih. Cederström, Claes Rud.: Jag befann mig vid tillfället i en helt annan del af salen, än der Hr von Hartmansdorff har sin plats, och således torde äfven mitt vittnesbörd få i sin mån gälla.
S. D. Kongl.1 Maj:ts den a3 dennes aflåtne och denna dag ankomne Nådiga Skrifvelse tili Riksens Ständer, i anledning af deras underdåniga svar, å Kongl. Maj:ts, under den i3 sisth Februarii meddelté Nådiga Skrifvelse, angående II. K. H. Kron-Prinsens utnämnande, att i vissa fall föra Ordet i Regeringen; upplästes och remitterades till Expeditions-Utskottet, för att vid upprättandet af Riksdagsbeslutet iagttagas. 1 Från Ilederv. Bonde-Ståndet. S. D. Återremitterades Allmänna Besvärsocli Ekonomi-Utskottets Utlåtande; N:o 37, Om tillstånd för Kyrko-Hemmans-Åboers, i Skåne, efterlemnade Enkor och Barn, att företrädesvis till sådane Hemman ega. åbo-rätt. N:o Co, Rörande nödvändigheten af Krönte Kol-Skrindar, och om Kol-Mätare. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet, ett ?f Olof .Tonsson, från Elfsborgs Län, ingifvet, af Ståndet i allmänhet understödt, Anförande, örn ökat arfvode för Bonde-Ståndets Secreterare. Protocolls-Uidrag. Frän Högl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades tili S ta ts-Ut skottet: Herr Bergmans, Ambrosius Magnus, den 3o sisth April e. m., på bordet lagde Memorial, angående anmodan till bemälte Utskott, att meddela Riksens Ständer en detaillerad Calcul öfver hvad Staten hittills påkostat Götha Canal-byggnad. Frun Iledcrv. Bonde-Ståndet. S. D. Lag-Utskottets den 3o sisth April, på bordet lagde Betänkande, N:o 38, om förändradt sätt i afseende på allmänna Författningars uppläsande i Kyrkorna, blef vid förnyad föredragning, i anledning af gjorde anmärkningar till Utskottet återremitterade. Frän Högi). Preste-Ståindet. S. D.
HofRätlerna stiftades, faslstäldes ledamöterna? antal i Jönköping, Alto och Dorpat, till 12, hvaraf 6 frälse och 6 ofrälse, en sammansättning, hvilken Gustaf IH sedermera tog till efterdöme, vid högsta Domstolens stiftande. An i dag utgöra Rikets högste Domare, nu såsom i Odens tid, 12, utom Konungen. Gå vi till beskattningen så finna vi likaledes 6- och 12-talen med sina fördubblipgar, eller underafdelningar, 8, 4, 3, och 2, hafva ingått och ingå i utskyldsberäkningen, eller d. s. k. undervisningen. Den första allmänna och ständiga skattläggning, som, i Magni Ladulås tid, beviljades på Riksdagen i Stockholm, 1282, förrättades efter 12-talet och dess underafdelningar, nemi. i Svea Rike, efter öre och örtug, samt i Götha Rike, efter sjettung, åttungsoeh lolftungsland, 8 penningar gingo på 1 örtug, 3 örtuger på 1 öre och 8 öre pä 1 mark. 1 markland räknades för 8 tunnors utsäde; 12 voro de män som ålade skatten o. s. v. De ursprungliga måtten turn, fot och famn, äro indelade efter 12- och 6-talen. 12 turn gå på foten och 24 på alnen; 6 fot gå på famnen, 6,000 famnar, eller 18,000 alnar, utgöra 1 mil o. s. v. De äldsta varor, såsom hudar, pelsverk, fisk, stockar och bräder, räknades efter tolften (dussin) underafdelningar eller fördubblingar deraf, såsom kast och skock m. fl. Tideräkningen är likaledes beskaffad, ej blott hos Germaniska, utan äfven andra folk; årets månader, dagens och nattens timmar äro 12; limmarnes minuter och hvarje minuts sekunder äro 5 gånger 12. Men jag vill icke längre trötta Eder med erinringar om flera gamla välkända förhållanden, som icke angå penningeräkningen, utan återvänder till denna, hvilken här egenteligen är i fråga.
Jag ber likväl att få fästa upmärksamheten derpå att här är sagdt högst 40,000 R:dr, och således kan icke summan höjas derutöfver. Man har äfven åberopat andra länder, och sagt, att man förmodade att så beskaffade irriga förslager, som det ifrågavande, alldeles icke der skulle komma ifråga. Jag ber dervid få åberopa att i Finland, som bar i detta afseende alldeles lika kamerala förhållanden med moderlandet, der har för kort tid sedan skatteförenkling blifvit bragt till stånd ungefärligen i samma riktning som K. M:s Nåd. Propos. Man har nemi. af ett regeringsbeslut af år 1841 sett, att såsom räntepersedlar i st. f. de mångfaldiga små, hvilka der förut funnos, skulle bibehållas endast 3:ne af jordprodukterna; nemi. råg, korn och hafra samt tvenne ladugårdsprodukter, nemi. smör och talg. Till penningar förvandlades ingen persedel, utan endast det som förut hade utgått i penningar qvarstod i samma form. Deremot lärer alla andra räntepersedlar blifvit omsatta till spanmål, smör och talg. Denna ränteförenkling gick i verkställighet för omkring 10 år sedan och der hafva icke allenast de skattdragande varit fullt belåtna med Ren 20 Maj f. m. 187 verkställigheten af denna åtgärd, utan äfven administrationen i följd af den väsendtliga förenkling som räkenskaperna och upbörden derigenom få. Jag hoppas och är öfvertygad derom att derest samma åtgärd skulle komma att vidtagas här i öfverensstämmelse med K. M:s Nåd. Propos., belåtenhet skulle ega rum och derföre tillstyrker jag vördsamt att R. o. Ad. behagade antaga Utsk:s förslag i denna punkt. Frih. Åkerhjelm, Carl: Jag anhåller att. få fästa Frih. Raabs upmärksamhet derpå, att orsaken hvarföre StatsUtsk. föreslagit, att dagsverksräntan skulle förvandlas lill andra hufvudpersedlar har varit den att StatsUtsk. har fästat afseende på Utlåt, af såväl deputerade som fullmäktige af BondeSt., hvilka önskat att dagsverksräntan måtte förvandlas till andra persedlar.
Dessa anmärkningar innefatta egenteligen: att en och samma Skogsförfattning icke bör vara allmänt gällande öfver hela Riket, emedan hvad som kan vara förden ena Provinsen skadeligt, är deremot af nytta för den andra, och Landskapens 0- likhet till local, liushållssätt och öfrige förhållanden fordrar särskildt afseende: att i de norra Orterna rättigheten att svedja är af högsta vigt för Allmogen, som annars snart skulle se sin betesmark öfvervext med Tredje Bandets sednare Afdeln. t8 Lag Ut shott as Bnankandett, skog och derigenom lida i sin boskapsskötsel: att det vore föga lämpeligt och rättvist att förbjuda allt svedjande i Bergslags-orter, hvilkas innevånare äro förbundne att till Bruken aflemna kol: att svedjandet äfven i vissa trakter af de södra orterne kan vara oskadligt och bidragande till Landthushållningens förkofran , samt att förbudet i förenämnde orter icke skulle kunna efterlefvas, utan allenast hafva den påföljd att Allmogen utprejades och obehörige inkomster tillflöto KronoBetjeningen; och har, i anledning häraf, återremissen blifvit af Högv. PresteStåndet beslutad, med den önskan, att Utskotten ville bestämma en skillnad emellan skogrikare och mindre skogbevexta orter, så att icke någon generel Författning föresloges för alla Provinser.