Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Oaktadt den af Hr af Klint meddelade uplysning, hvilken jag förut kände, får jag tillstyrka bifall till nu föredragna punkt, likväl med iakttagande deraf, att vid beslutets expedierande orden »traktaments-ersättning» utgå Hr Lefrén, Joh. Pehr: Jag får vitsorda, att Hrr Stabs Chefer aldrig från KrigsColhm erhållit ersättning för annat än skjuts, hvartill de äro berättigade enl. det af Hr af Klint åberopade K. Bref. Propos. till bifall å förev:de morn., utan förändring, blef nu först framställd och besvarad med Nej; hvarefter B, o. Ad. biföll detta mom. med förklarande att, vid expedierandet af B. St:rs beslut, de uti detta morn. bland motiverna intagne orden »och traktaments-ersättning» borde utgå. Mom. litt. b, ang:de arfvodena för StabsChefen och Stabs Adjulanlen hos Chefen för LifGardes brigaden. Då härvid först förekom Utsk:s yttrande i fråga om StabsChefen, anförde: Hr af Klint: Äfven i denna punkt af StatsUtslcs Betänk, förekommer en liten oriktighet. Utsk. säger sig sakna skäl att till - 70 Den 6 Joli f. ni. styrka någon löneförhöjning för StabsChefen vid LifGardes-brigaden, emedan han, såsom tillika tjentgörande vid ett af LifGardes-reg:tena, i allt fall måste uppehålla sig i luifvudstaden. Så är visserligen förhållandet för det närv:de, men så har förut icke varit händelsen och ingen kan förutspå huru härmed för framtiden kan komma att äga rum; jag vågar derföre anhålla, att E. o. Ad. vill för StabsChefen vid LifGardes-brigaden bestämma lika arfvode som för de öfriga StabsCheferna. Häri instämde Hr Lefrén.
Under erinran, hurusom den med Konungens ombud, Herr Statsrådet Friherre Gripenstedt den 13 Februari 1864 hållna konferens åsyftade att vinna åtskilliga upplysningar, för att med större säkerhet kunna bedöma, huruvida det var oundvikligt att, ehuru dåvarande förhållanden voro mycket ogynnsamma, icke dess mindre gå i författning om lånets afslutande, upptaga Fullmägtige till besvarande den anmärkning, som Kevisorerne framställt mot pluralitetens bland Fullmägtige beslut om uteslutande ur protokollet af en del utaf det yttrande, som Herr Statsrådet Gripenstedt vid detta tillfälle afgaf. I detta ämne anföra Fullmägtige, att sedan beslut 'den 4 Februari blifvit fattadt derom att en förslagsberäkning skulle uppgöras öfver Riksgälds-kontorets inkomster och utgifter under första hälften af år 1864 samt demrn beräkning den 11 i nämnda månad blifvit af Fullmägtige granskad, uppsattes vid sammanträdet sistnämnda dag de frågor och ämnen, som under sammankomsten med Konungens ombud skulle utgöra föremål för öfverläggningen. Ett sådant skriftligt uppsättande ansågs så mycket mera höra till god ordning som omfånget af öfverläggningen derigenom begränsades. De yttranden och svar Herr Statsrådet Gripenstedt rörande dessa öfverläggningsämnen afgaf, finnas jemväl i protokollet intagna och hade sedermera äfven blifvit af Herr Statsrådet till rigtigheten godkända. Först sedan berörda öfverläggningsämnen blifvit genomgångna, hade samtal uppstått rörande de inkomna låneanbuden och de i dem föreslagna vilkor, men då hvad derunder förekom icke hade något närmare samband med de egentliga öfverläggningsämnena, då dessutom diskussionsprotokoll hos Fullmägtige icke vore öfligt och då slutligen Herr Statsrådet icke tillsagt, att lian önskade öfvervara justeringen, eller få i protokollet intaget hvad han utom de egentliga frågorna yttrat, förklarades, vid sammankomsten den 16 Mars, protokollet, sedan det undergått erforderlig rättelse, vara justeradt, Härmed hade Fullmägtige likväl ingalunda afsett att vägra Herr Statsrådet i protokollet låta införa allt hvad han önskade, och då Fullmägtige sedermera blefvo
S. D. Sedan Lag-Utskottets Utlåtande ,v den 22 Maji, i anledning af gjorda anmärkningar vid det af Utskottet till antagande tillstyrkta förslag till en ny Concurs-Lag , blifvit uppläst. 555 Prof. Ut dr . J. a Junit 1818.’ och föredragit, ansåg Bonde-Ståndet, som redan aniagit Biskottets i ämnet torut rneddeldta Betänkande, vid de, i nu förevarande Utlåtande, gjorde ändringar oell rättelser-, ej något vara att påminna, utan fann för godt, att dertill lemna bifall. S. D Lät Bonde-Ståndet sig förekomma Be. villnings-Utskottets den 23 sistlidne Maji uppläste oell pä bordet lagde Betänkande af den 22 i sam. ma månad med öfverlemnande af projektet till en blifvande Bevilinings-Förordning, äfvensom i Sammanhang dermed, samma Utskotts under sistnämnde dag afgifne serskilda Betänkande, angående åtskilige dit remitterade och Allmänna Bevillningen rörande Memorial 5 Och fann BondeStåndet för godt, att med ytterligare åberopande af dess förut gjorde reservation angående möjligheten att undvika dea föreslagna Öfverflöds-Artikeln och i allmänhet Bevillningeris ökande, återremittera hela frågan till Bevillnings-Utskottet , med anmodan, att öfver åtskillige inom Ståndet nu gjorde anmärkningar, Lhlåtand© afgifva - Den 3 Junii iQiS Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D, Remitterades Till BevillningrtUtskottet Ult Anförande af Friherre Boye, Ludvig, innefattande anmärkningar vid Bevillnings-Utskottets den 29 dennes återremitterad® Betänkande, angående Förslag till en blifvande BevIUnings-Förordning. Prof. XJtdri d. 3 Junii 1818.' S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillrtings-Utskottets den 30 sistlidne
Jag är således af den tanken, att en fullkomlig Publicitet skulle öka Bankens credit. Om derföre BancolTtskottet icke ansett uppgift af skulder tjenlig, utan i förening med kännedom af tillgångar, så hade Utskottet kunnat tillstyrka Publiciteten i hela sin vidd. Jag yrkar den likväl icke vidsträcktare än Herr Archiatern von Schulzenheim föreslagit; och jag finner icke mindsta anledning till tvifvel, att Bankens credit skall upprätthållas och stiga, då den Allmänhet, som innehar dess Sedlar, ser, att dessas antal icke ökes, och den tillika känner, alt Banken, så länge den icke utgifver silfver, ovilkorligt måste 4 genom de inkomster, som årligen tillfalla den, öka sina tillgångar. Att fördöljandet af Sedelstockens storlek icke upprätthållit Sedlarnes credit, är Dtn 5 Juli. f'. m. af hvar man ländt. De fråga meningar och uppgifter om beloppet deraf', sorn blifvit utspridde, hafva villat Allmänheten, och okunnigheten om verkliga förhållandet har missledt opinionen och skadat allmänna crediten. Att stadga och hevara Bankens credit, utan hastig rubbning af enskildas ställning, och att, sä länge dess sedlar ej äga ett bestämdt värde, ställa alla Discont Verk, som nu utgifva Assignationer, under dess Styrelse, torde derföre blifva lika vigi tigt för Banken sorn ikännedoni af Sedelstocken samt af Bankens utgifter och af alla andra utelöpande, allmänt gångbara, på Banken eller Disconten ställda Assignation ners belopp är vigtig för nationen. Den bör se, att Banken både ökar sin soliditet och med de bidrag, sorn den lemnar ät Allmänna Börelsen, befordrar Jordbruk och nyttrgä inhemska näringar, men icke, såsom hittills skett, inblandas Uti Dispont-operationer, till förnärmande för Bankens intresse Och skada för dess credit. De tillfälliga förändringar uti BancoSedelstockens storlek, sorn Utskottet nämnt, kunna icke betydligt verka på förhållandet. Orsakerna dertill kunna ock oftast på ett för hvar man begripligt sätt i berättelses^ utredas. Den 5 Jfili.f. m.
Jag har varit otydlig då jag föreslagit att 20 kannor skulle afräknas för hvarje mantalsskrifven person. Jag mente lagstadt folk, som njuter husbondens kost. Jag anhåller att fa nogave utveckla, huru jag beräknat denna skattfrihet. Uti mitt förslag har jag calculerat 24 millioner kannor bränvin att beskattas, sedan Husbehofsbräuningen blifvit afdragen. Om man antager hvad sorn af en annan Motionär blifvit bevist, att hela tillverkningsqvantiteten i Riket minst uppgår till Go millioner kannor, så visar sig, då Rikshufvudboken upptager bränneriernas antal till 172,526 stycken, att 10 personer för hvarje bränneri (sorn synes öfverdrifvit) med 20 kannor för hvarje person, ej skulle uppgå till mer, än circa 34 millioner, hvilket qvantum, fråndragit hela tillverkningsqvantiteten, lämnar en återstod af 26 millioner. Den i a December e. m. 245 Hvad vinst för Embetsman och Capitalister, som talaren af mitt förslag förmodar uppslå, begriper jag ej. Jag har åt' minstone icke åsyftat någon dylik. Förmodligen lärer meningen vara, att då bevillningsafdrag skulle ske för hvarje individ, skulle det vara orättvist, att äfven den, som ej bränner, får afdrag på Bevillliingen, men jag anser det ej vara bränvinsbrännaren, som betalar skatten, utan den, som consumerar varan, förutsättande att tillverkaren, lika med alla andra näringsidkare, vid försäljningen ökar bränvinspriset med skatten, och då Capitalisten och Embetsmannen äro lika mycket consurnenter af varan, som hvar och en annan, tror jag det vara rättvist till sin grund, att alla njuta lika proportionerligt afdrag på Bevillningen, i mon af öfverskottet på bränvinsskatten. Slutligen har det äfven som origtigt anmärkts, att jag föreslagit beskattning af bränvins transporterande på saltsjö.
Jag kan vid detta tillfälle icke undgå att göra den anmärkn., att man, under sådana förhållanden, att de högre administrations-bestyren genom förändring i organisationen blifvit lediga, då nian ser andra, till lönebelopp fullt ut motsvarande platser obesatta, man icke finner från administrationen utgå någon lanke att belöna ifrågavar. tjenstemän med sådana platser, eller att fylla platserna med personer af så bepröfvad skicklighet och förmåga, som man bör förutsätta hos dem, som en längre lid innehaft ett rum inom den högre administrationen, utan alt, samtidigt med Reger:> öfverlemnande lill Sländerna af förslag till belastande af indraga. staten med ett så stort belopp, som nu är i fråga, man (inner personer anställas i högre embeten, hvilka under största delen af sin lefnad varit ur tjenst och således icke ägt anspråk pä någon tjenst eller möjligen aldrig sökt de ijcusler, hvartill de blifvit utsedde. Det visar sig för mig som den mest skriande misshushållning; jag saknar ord att rätt uttrycka hvad jag känner deröfver, att lediga platser finnas, högst lämpliga för de oflanämnde herrarnes användande i Stålens tjenst, men att man förbiser delta, för att i de lediga tjensterna insätta personer, som måhända i oo Ar varit ifrån all tjenstgöring. På dessa grunder yrkar jag alsing på StalsUtskts betänk, om uppförande å indragmsstaten af ett belopp, stort 8,000 r:dr, sorn för dessa båda f. d. Stalssecreterare blifvit hegardt. 11, Lefren, Juli. Pehr: SlatsUt.k. har med ett lugn, sorn anstår ett förberedande Ulsk., upptagit hagan från sin Den 26 Augusti f. m. rikliga synpunkt. StalsUlsk. bär nemi. förklarat, att Konungens lillkännagifvande är en reger:s-handling, sorn således utestiinger ali öfverläggning om sjelfva saken.
Tidningen kostar endast 1 krona för qvartalet. postarvodet inberäknadt. Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas å byrån kl. 10 — 11. A l l m. Telef. T y om än tusen år 2:dra årg. TJtg-ifningrstid: hvarje helgfri fredag. Infaller helgdag på fredagen, utgifves tidningen näst föreg. eller nästfölj. söckendag. irrans Om konsten att vara gäst. ommaren är inne och dermed också den tid, som mer än någon annan erbjuder tillfällen att visa och emottaga gästfrihet. Säkert finnes någon bland våra unga läsarinnor, som nu skall pröfva sina vingar vid en första utflygt från föräldraboet, och henne ville vi här gifva några vänliga råd och vinkar. Då du mottager en inbjudning att tillbringa » några dagar » i en väns hus, tag icke för afgjordt, att några dagar betyda en vecka, ty en del värdfolk menar dermed blott tre eller fyra dagar. Du bör ej utsätta dig för den förödmjukande känslan att hafva stannat längre, än man ämnat, och kanske derigenom förorsakat rubbning i för dig okända planer. Föreslå om möjligt att resa hem en dag, förr än du antar meningen vara, så kan du derigenom bereda dina vänner nöjet att bedja om ännu en dag. En sådan der extra öfvertalningsdag borde alltid fä ingå till befrämjande af båda parternas trefnad. Annars händer det lätt, att värd och gäst skiljas med en ömsesidig känsla af tvång och ovisshet rörande den andres intryck. Den förre fruktar att hafva förefallit ogästvänlig och den senare, att man fått nog af hennes sällskap eller, ännu värre,- att värdfolket anser hetfne hafva dragit otillbörlig fördel af deras gästfrihet samt visat brist på takt och finkänslighet genom att stanna till den allra sista dag, man möjligen kunde behålla henne. Då du befinner dig i en väns hem, ni inå nu vara aldrig så förtroliga med hvarandra, så glöm dock ej för ett ögonblick att, ehuru du ombedts » att göra dig hemmastadd », du aldrig anständigtvis kan göra det.
Bolagets ombud skall i sådant afseende ovilkorligen och vid ersättnings-ansvar vara skyldigt att, dagen efter, sedan han från Domstolen fått emottaga det i laga ordning upprättade och gillade värderingsinslrumentet öfver hvad bergadt blifvit, tillställa Skepparen specificerad räkning öfver alla de omkostnader, som, i öfverensstämmelse med denna Förordning, böra af skepp och last godtgöras; kan sådant af ombudet icke medhinnas, ege ombudet att derom genast göra anmälan hos Domstolen, som, efter pröfning afde anmälda hindrens giltighet}, utsätter annan dag för räkningens afgifvande. 22 Exp.-Vtsk. Förslag till und. Skri/v. Skulle Skeppare, Godsoch Fartygsegare eller Assuradegrer ej åstunda eller ej vara i tillfälle att, sedan räkning öfver verkställd bergning är afgifven, af dem godkänd eller af Domstolen till betalning fastställd, densamma med penningar liqvidera eller derföre ställa nöjaktig borgen eller annan säkerhet, skall så stor del af lasten, sorn fordras för betäckandet af bergnings-kostnader och bergarelön, och, om lasten ej dertill förslår, äfven fartyget med dess Inventarier, uppå offentlig Auction försäljas genom den Stads-auctions-kammare, under hvars Sjö-tulls-kammare-district strandängen timat, antingen på strandnings-stället eller i berörde stad. Besluta vederbörande att låta föra godset till försäljning uti annan Stad, som icke hörer under det Tull-kammare - district, hvarest strandängen skett, i hvilket fall godset med Tull-kammarens förpassning bör förses och vid ankomsten till försäljningsstället, af dervarande Tull-kammare emottagas, så skall den Stadens auctions-kammare, hvilken kommer att vid försäljningen lägga hand, dervid iakttaga, att, utom Tolagen, som tillfaller den Stad enskildt, inom hvars district slrandningen timat, Auctionsprovision och öfriga afgifterna delas lika emellan båda Städerna, till hälften hvar - Exp.-Utsik. Förslag till tind. Skrif v. N.o 3oi. 23 dera.
fåfom räntefritt lån imber mifia år, elter i annan form; få mitl bet fpnaå mig, forn flulte hmar fen tibetjmarfmetå åfigter af förmaltningåmrenben hafma beremot nå* gon inmäubning, etter Rifetå ©täitber mara obenägne, bå be beröm titt* 20 fpörjaé, att bemilja mebel bertill, berejf tillgång af reban bemiljabe an* flag ffulte fafitaö. @om, efter Ijwab jag förmenar, bet angefägnafle i fjela ärenbet är, att unbmifa tiböutbrägt, fannolift jfulle allbeleö förföra bet Iil la, forn återfår af ftjfe i Sooljuö £äitö jfärgårb, få (jar jag pttrat ben för* ^öppning, att $ongl. Sitta j:t, mib be uttberföfniitgar, forn antingen reban äro, eller funna blifma anbefalbta, icfe lär i nåber tillåta, att fjmab nu jfatl göraö, får bero af förjlagö utarbetanbe till Reglementen för Ijaféft* jlet i en framtib, bå bet fan fjafma Ipcfätö, att återflälfa bet, utan, om bet jfulle jfprfaé, att ett jfpnbfamt förbub emot filt* odfj jfor*jtjfe i jfär* gårben är oumgängligen nöbmäubigt, anjfalter bå genaff mibtagaö till att göra fåbartt förbub möjligt, mebelfl inrättanbe, på fatt ^ongl.
I jämförelse med del öfriga är detta wifierligen en betydelig Summa; Meli dä den ar personel och lämpad efter särskildt förekommande considcralioncr af bäve förtjenst och behof, lärer derwid sä mycket mindre behöswaS nägon anmärkning, som man för framtiden hoppas alt ingen Ambatzadeur mera skall finnas pä Rikets Stat. Sedan komma Mini» strar af andra rangen, alla med en Pension stor azo R:dr, blott en enda^man finnes i denna cathegorie, för hwilken den skäligt ampla eruption finnes gjord, rikt honom sedan är 1807 blstwit tillagd r6o7> R:dre ärlig P nsion, med Ven föreskrift, akt handertvid sk ll bibrhällas till d-efi han antingen fär en ny Beskickning eller något ordemeligk Embete med en lön som ej får wara ringare än pension, stsr detta undantag grundadt pä den undankagnes förtjenst, sä böra alla wi öfrige som befinnas pä samma Skak, antingen häpna för hans öswerlägsenhek, och rodna för wäc oduglighet, eller ock bör hos honom förursättas en öswerwägande brist i yttre tillgångar, den jag åtminstone , jämförde med mine egne ej kan »vidkännas. Skall äter detta sättas pä räkningen as Kongl, nåd, sä torde dock sjelfwa nade-summan böra flyttas pä en an - 1466 Den si December. annan Star. Såsom Minister as tredje rangen; star jag ensam pä listan, och ,ag bekänner art det hjeneli. gen gläder mia att wara ensam, ry jag kanner, Gud ffe los! enior ingen min like en sa hatsull owista, att jag skulle önska honom all der haswa ett rum brede - wid mig med 200'Ndrs. Pension.
St. följande: 1:0 att vid framlida tillsättanden af kamererare-beställningarna vid Bancodisconten och lånecontoren, ovilkorligen den, som utnämnes, bör aflemna af directionen godkänd borgen till de belopp, Bancofullrnägtige, efter hvardera directionens förslag, kunna finna lämpligt förordna (nuvar. kamereraren i Bancodisconten har aflemnat borgen för 10,000 r;dr b:co, och den i Götheborg för samma summa); 2:0 att Bancofullrnägtige befullmägtigas, att, efter directionernas hörande, för hvardera Jånecontoret bestämma en viss maximisumma, hvaröfver hvardera lånecontorets sammanräknade cassabehållning för samtliga dess lånerörelser, derunder småsedelsvexlingen inberäknad, icke finge stiga, utan att remiss af öfverskotta genast borde verkställas; 3:o att Bancofullrnägtige berättigas att använda de besparingar för transporter af småsedlar till och från Götheborg och småsedelsvexlingen derstädes, hvilka genom beslutet i förutgående andra punkt kunna uppkomma, till anställande af en cassör vid nämnde låneconlor och dess aflöning m. m., hvil - D;cn a Mars f. m. 9 hvilken cassör då äfven komrae att uppbära de contoret bestådda missräkningspenningar, samt 4ro att, i öfverensstämmelse med de sålunda vidtagande föl-ändringar i hittills gällande föreskrifter för lånecontorens cassarörelse, Bancofulhnägtige uppdrages att uppgöra instructioner för cassaförvaltningen vid hvardera lånecontoret, hvilka vid nästa riksdag komma alt underställas BanCoUtskts och R. St:s pröfning och stadfästelse. I afseende på sednare delen af Utskrs betänk., innefattande aflöningsregleringen för disconlverket, skall jag vara kort. Mina anmärknrr innefattas i de bifogade förslag till stater för dessa verk, äfvensom till några i sammanhang dermed tillstyrkta beslut. Skälen till olikheten emellan mina förslag och Utskrs äro följande. 1:0
— Och skall med vederbörande Uppbördsmäns qvittens styrkas, att bevillnings-afgiften för löpande året blifvit rigtigt erlagd, eller säkerhet derföre slälld, innan Konungens Befallningshafvande eller vederbörande Magistrat meddelar dem pass, hvilket pass bör uttryckeligen innehålla, att de till en sådan handel äro berättigade. Under sådan hästhandel begripes icke den försäljning af hästar, som en fastighets-innehafvare i och för sin fastighet behöfver. Informatorer , hos enskilde - R:dr 1:24. Inköpare för de Kongl. Hofven jemföras med Handlande §, 10. Jernbärare, vid Stångoch Tackjerns vågar - -1: — Kammarjungfrur lika med betjenter. Kammartjenare - -5: —• Klädmäklare och Klädesmäklerskor, som hålla bodar, i Sex Classer: Första Classen - - R:dr 50: — Andra d:o - 40: — Tredje d:o - 30: —* Fjerde d:o - 20: — Femte d:o ________________ K); —. Sjette d:o 5: — Kock, hos private - - K); —. Kock, Skeppsse Sjömän: Krögare, Krögerskor, samt de, som hålla Likörkammare, Spisqvarter och Värdshus, äfvensom Tr actor er och Källarmästare, som icke äro borgare, oberäknad bevillning för brånvinsminutering, då den tillätes, i Stockholm och Götheborg, minst R;dr 15 —• i6 Bil. lill Bevillnin gs-Utskottels Betänkande, N.o 11, I öfriga städer minst - Rrdr 10: — Sam detta är en afgift, hvilken icke får afkortas, så åligger det den, som meddelar tillståndsbref, att genom antagande borgen försäkra Kronan om afgiftens utgörande. En sådan säkerhet bör årligen förnyas, vid påföljd af tillståndets förlust.
Han det gillar, Sitt samtycke Riksens Ständer meddelar». »Vill Konungen föreslå någon ändring i grundlagarne, öfverlemne Han Sin framställning, jemte Statsrådets tankar deröfver, till Rikets ständer, som genast, utan att derom förut öfverlägga, åt Konstitutions-utskottet uppdraga, att utlåtande deröfver afgifva. Afstyrker Utskottet Konungens förslag, förblifver det likväl hvilande till nästa riksdag, om minst trenne Stånd derom öfverenskomma; i annan händelse förfalle frågan. Tillstyrker Utskottet Konungens framställning med eller utan ändringar, behandlas den lika som andra af Utskottet förordade Grundlagsförslag»; Och, vidkommande det af Konstitutions-utskottet sub N:o II serskildt afgifva förslag i afseende å behandlingen af Konungens Grundlags-propositioner förklarat, »att detsamma skulle hvila till nästa riksdag, då Riksens Ständer skola sitt beslut derom fatta.» Högvördiga Pr este-ståndet har antagit begge förslagen till Grundlagsenlig behandling å nästkommande riksdag. Vällofliga Borgare-ståndet har återremitterat förslaget sub N:o I med förklarande att detsamma, såsom onyttigt, ej kunde till hvilande godkännas, men deremot till Grundlagsenlig behandling antagit förslaget sub N:o II. Hedervärda Bonde-ståndet har återremitterat så val förslaget sub N:o I, som det sub N:o II, med hänvisning till ett af riksdagsmannen Bengt Gudmundsson framställdt förslag i ämnet, och med förklarande, att innehållet af detta förslag utgjorde Ståndets gemensamma tanke rörande frågan. Berörde af Bengt Gudmundsson afgifna förslag innehåller, att vandra momentet af 56 § R. F., som innefattade rättighet för Rikets Ständer att göra sina tankar gällande vid frågor om förändringar af stadganden i Grundlagarne, skulle oförändradt bibehållas». Konsläulions-Ulskollels Memorial, AV o 29. 3 »Regeringsformens 81 § borde erhålla följande lydelse: »Denna regeringsform deras åstundan. Vill Konungen hos der öfver till Riksens Ständer afgifva. Dermed förfares såsom i § 56 stadgadt är.
Med afseende å de , i anledning häraf erhållne svar, hafva Fullmägtige dels bifallit att Bruksegares Hypotheks-Cassa än vidare och intill nästa Riksdag, finge begagna det förut anvisade Cassa-Creditivet å 300.000 R:dr, dels ock, uppå derom gjord begäran beviljat Skånska Hypotheks-Föreningen ett förhöjd t CassaCrediliv ifrån 100,000 till 300,000 R:dr Banco att begagnas äfvenledes intill nästa Riksdag. Revisorernes Berätt. ang. Bancoverket. ' 6 42 Selan, för berörde Creditiv, nya förbindelser, enligt af Fullmägtigegodkände formulärer, blifvit till Banken afgifne, samt Skånska Hypotheks-Föreningen låtit såsom hypothek aflemna intecknade skuldsedlar till föreskrifv.et erforderligt belopp, hvilka, efter verkställd granskning, befunnits innefatta full säkerhet för det förböjda Creditivbeloppet, hafva Banco-Fullmägtige de beviljade Creditivsummorne till vederbörandes disposition anvisat. 1 foliiafgift för begagnade Cassa-Creditiv bar, under tidrymden från dea 30 Juni 1841, till och med samma dag innevarande år, till Banken influtit 230 Riksdaler Banco. § 8. Bankens Disconlrörelse. Bankens vanliga Discontrörelse redovisas uti afgifne Berättelser öfver årligen förrättade revisioner af Banco-Disconten samt Låne-Contoren i Götheborg och Malmö, af hvilka Revisorerne inhemtat, att Directionerne öfver dessa Verk, för 1841 och 1842 årens förvaltning, undfått ovilkorlig decharge, hvilken, hvad revisionen af Låne-Contoren beträffar, blifvit af Banco-Fullmägtige godkänd. (Banco-Fullm. Revisorerne anse sig således endast, böra i korthet omnämna de förändringar, som med Disconternes förlagscapitaler egt rum under den sednare liden, samt hufvudresultaterne af b vartdera Discont-Verkets rörelse. A. Allmänna Disconten.