Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län ivrflagne befrielse icke bor äga rum, utan efter bcpröfwande af Taxeringsmännen, hwilka därwid noga böra tillst att be. frielse eller lindning ej tilldömmes andra än dem,som ä, ro werkeligen lidande och följaktligen förtjena skonsam behandling, hwilken pröfning skulle tillkomma Taxeringsrnänncn utan hinder as nägon Clastification. 14:0 Att i 2 Art. z Punct, rörande Bcwillning af Sjö-Astecurancen, Priwate Acttic-ägare i Discont-Werket «ch Tullarendet tydligen bör bestämmas, att deste, utom tionde penningen af Ränta och utdelning om äret utöf, wer 6 procent, destutom erlägga Bcwillning till det i Tariffen N:o 2r bestämda belopp för de förste K procen, ten såsom inbegripne ut! Actie-ägarens ärliga inkomst. rz:o Att dcn i s Art. 6 Punct, ä Frälsc-Egcndomar stabgade Äcwillning ökas med Zo Procent eller till 12 st, för hwarje Nusttjenstmark. 16:0 Att 7 Punct, af 2 Art. rörande Rä, och Rörs Lanit Insokne Hemman pä det sätt andras, att om deste Åtgöra Rotering och Rustning erlägga de Bcwillning pä sätt Utskottet föreslagit till hälften mot hwad i nästfön'- zäende 6 punct stadgas; nien i annat sall och dä de äro berifrän fria böra de med Frläse, Hemman aldeles pä e» riahande sätt anses. 17-0 Att ri punct, af s Art. bifalles med undantag ben händelse, dä Gäfwa eller Testamente gifwes ät nägon för längwarig och trogen tjenst» i hwilict fall men ej annars afgiften nedsättcs fran to till 6 procent pä Caxitalet. »8:o Andra §. af 3 Art. bifalles med föliande för, ändringar och tillägg:
Att granska och godkänna delaljbestämmelser i en så vigtig, så sammanhängande fråga, der sjelfva hufvudgrunden, hvarpå dessa detaljbestämmelser äro uppförda, icke af R. o. Ad. ar godkänd, och såsom jag vågar tro, icke så snart blir godkänd, vore ej lämpligt. Då förhållandet nu är sådant, så tror jag, att det endast skulle leda Ståndet till ett verkligen fruktlöst förspillande af dyrbar tid, om Ståndet fortgick på den bana, som Hr Lagerhjelm, för öfrigt ganska förtjenslfullt, här har beträdt. Då jag derföre hos Hr Frih. o. Landtm, vördsamt anhåller om propos. att företaga betänk, i sin helhet lill pröfning och afgörande, så skulle det nu, innan Den iJ April f. m, innan denna fråga blifvit afgjord, vara för tidigt för mig att fortsätta mitt yttrande; men för att icke nödgas begära ordet flera gånger, så får jag nu äfven yttra mig om det sätt, hvarpå jag tror, alt detta betänk. bör grundlagsenligen behandlas, då det kommer till afgörande. Det torde vara Ståndet bekant, alt Ivaline opinioner i delta fall uttalat sig inom RiksStai. En opinion har redan på förhand blifvit inom representationen discuterad, nemi. att afslå delta betänk., eller på samma sätt, som dea siste värde talaren slutligen yrkat, förklara detsamma oantagligt. Utom att jag enskildt delar den åsigt, som af flera erfarna grundlagstol kare blifvit uttalad, alt 56 §:n Reg.- F.n förbjuder att alslå ett betänk, i en grundlagsfråga vid samma riksdag, som den blifvit väckt; så torde hvar och en linna, att delta betänk, uti tvänne hufvudpunkter redan erhållit kraft af lag intill nästa riksdag, hvarutaf Ståndet är fÖrhindrudt alt afslå åtminstone dessa punkter; då desamma, innehållande sjelfva grunderna för hela betänk., blifvit genom votering af R.
Det är blott denna anmärkn. jag ansett mig böra göra i anledn. af hvad som blifvit yttradt; och det torde icke vara utan all slags vigt för tillämpningen i framtiden, att Hr Stråle ansett den juridiska rälten kunna sträcka sig ända derhän, att den skulle kunna tillämpas äfven på personer, som innehafva hof-embeten. Hr Printzensköld, Carl: I sjelfva frågan är jag tilt det väsendtligaste förekommen af Frih. Leijonhufvud och Hr Stråle, men anser mig böra tillägga några ord i anledn. utaf ett yttrande af Gr. Anckarsvärd, att någon juridisk rätt icke skulle finnas, med mindre den vore i bestämd lag uttryckt. Jag beklagar det samhälle, hvarest inga andia rättigheter funnos, än de som voro uti bestämd lag uttryckta. Det gifves rättigheter, som stödja sig på vissa rättsgrunder, som finnas i lagen uttalade; och der bestämdt lagbud icke finnes, der äger domaren, hvad som lagligen sker, att efter lagens analogi leda sig till slutföljden. Nu stadgar allm. lagen såsom rättsprincip, att den som genom annors vällande lider skada, skall njuta ersättning af den som skadan vållat. Det kan icke bestridas, alt genom Konungens och Sländernes sammanstämmande beslut , hvarigenom slatssecret. embelet blifvit indraget, innehafvarne deraf blifvit skadade i den mån, alt dem icke lemnäs tillfälle att dessa embeten förvalta. Det har icke berott på dem sjelfve alt förrätta deras tjenste!-, och den skada de derigenom lidit, måste således R. St. ersätta, derigenom att de fortfarande få tillgodonjuta de dem medelst deras fullmakter tillagda löneförmåner. Det synes mig förvånande, huru man från grundlagens stadgande om förtroende-embeten kan leda sig dertill, att innehafvare deraf skulle vara uteslutne från de rättigheter, som andre embetsman åtnjuta. Det är sannt, att
Direktionen att i underdånig skrifvelse tillstyrka Kongl. Maj:ts nådiga bifall till det väckta förslaget om upphäfvande af Kongl. Brefvet den 4 Juli 1770 samt Riddarhusgenealogiernas kompletterande utur de till Statistiska Central-yrån årligen ingående utdragen ur församlingarnes ministerialböcker, och i sammanhang dermed i underdånighet anhålla, att, derest förslaget bifalles, Kongl. Majit täcktes i nåder meddela vederbörande föreskrift derom, att sedan de ifrågavarande handlingarne till Statistiska Centralbyrån inkommit, desamma, antingen stiftsvis eller länsvis ordnade, utan tidsutdrägt skola, den ena handlingen efter den andra, emot qvitto öfverlemnas till Biddarhus-kansliet, för att derstädes förblifva, intill dess de nödiga anteckningarne å stamtaflorna hunnit verkställas. § 4. Direktionen har i denna § anmält, dels att efter afgifvandet af sednaste Biksdagsberättelsen följande ätter blivit å Biddarhuset introducerade, nemi. bland Friherrar: M 404 Friherre Bildt, och bland Ridders och Adelsmän: JM 2337 Herr von Malmborg; 2338 Herr Lovén; 2339 Herr Bennich; dels att en Greflig, sex Friherliga och sex Adliga ätter sedan sista riksdag utslocknat, samt sex adliga ätter, å hvilkas stamtaflor icke finnas upptagen någon under de sistförflutna 9 0 åren född nu lefvande manlig medlem, blifvit såsom utgångna afskrifna, hvarföre hela antalet lefvande ätter, som vid sednaste Eiksdagsberättelse beräknades till 978, nu kan antagas utgöra endast 96 4 eller 68 Grefliga, 172 Friherrliga och 724 adliga ätter. § 5.
Af Jöns Månsson från Malmöhus län, hvilken, under åberopande deraf, att, ehuru vissa mål, till följd af privilegier, upptagas vid andra domstolar, än de allmänna Underi Rätterne, erfarheten likväl visat, alt tiugs husen å landet begagnades af alla samhällsklasser, samt enär dessutom snart vore att förvänta, det de såkallade Fora Privilegiata komme att helt och hållet upphöra, och alla mål att vid de allmänna domstolarne behandlas, anselt föga billigt, att vissa hemman voro befriade från skyldighet att deltaga i byggandet och underhållandet af tingshus, helst, de förhållanden, hvilka egt rum, då lagens stadgande om dessa undantag tillkom, numera till det mesta upphört, derigenom alt en stor del frälse-jord samt säterier och rå- och rörs-hemman kommit i ofrälse personers ego; i anledning hvaraf motionären yrkat, att, med ändring af 26 Gap. 4:de § Byggninga-Balken, 2:dra § i Kongl. Förordningen den 17:de September 1783, och lista § i Kongl. Kungörelsen den 19 Augusti 1801, förordnas måtte, att alla hemman inom häradet skall åligga att tingshus och fängelse bygga och underhålla, samt den sätesoch ladugårdar, af - 6 Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon. Utskottens Betänkande, N.o 11. I,vs(e rå- och rörs-hemman, presteoch klockare-bul samt lotsoch posthemman i berörde lagrum och författningar medgifna befrielse derifrån således upphöra; hvarförutan motionären anhållit, att då Trelleborgs köping, ehuru lydande under Skytts Härads-Rätts domvärjo, af gammalt bruk hittills varit undantagen från deltagande uti ifrågavarande byggnadsskyldighet, hvilket desloheldre saknade skäl, som mer än tredjedelen af de mål, hvilka vid Skytts Härads-Rätt handläggas, anhängiggöras af köpingens invånare, skyldighet för näm ide köping att bidraga till tingshus och fängelsebyggnad måtte serskildt varda bestämd.
Skaraborgs län *) Summa *) Vid Lundby Härndshiifähige-boställe i Lundby socken af Walla härad och Skaraborgs län om | mantal, med 77 tunnor spanmåls arrende, ifrån midfastan 1856 till 1886, är antecknadt, alt ”Arrendet utgår till Indelningshafvaren. ” Ärligt Arrende. Städja. Spanmål. Kontant Penningar. Banko. Banko. Sammandrag öfver årliga arrende-beloppet för de, inom nedannämnde län belägna, sedan September månad 4853 lill September 4856 utarrenderade Krono-fiskar ier. Ärligt Arrende • Wester-Norrlands län Jemtlands län Westerbottens län Penningar. Banko. B:dr sk. r. Salt Lax. T:r L0f <tt. Torr Fisk. Ank. till Exp.-Utsk. den 13 Okt. 48S7, kl. 3 e. rn. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å Dess och Rikets Kammar-Kollegii berättelse om Sala Si/fververks Räii te-er s ä tilling s-fond Jör redogörelseliden ifrån den 4 November 4852 lill s. d. 4854. (I. A.) Genom Nådig remiss den 30 Oktober sistlidet år har Kongl. Maj:t till Stats-Utskoltet behagat öfverlemna Kongl. Kammar-kollegii, enligt föreskriften i Kongl. Brefvet den 31 Oktober 1829, under den 10 September 1850 afgilna, fortgående berättelse, angående Sata Si/fververks Ränte-ersät!vings-fond för redogörelseliden ifrån och med den lista November 1852 till samma dag år 1854. Af denna berättelse, jemförd med de i Sala Bergslags hufvud-kontor upprättade och i bestyrkta afskrifter till Kongl. Kammar-kollegium inkomna redogörelserna öfver denna fond för berörde tid inhemtas, att förhållandet med densammas lillvext och förvaltning under de ifrågavarande begge åren varit följande: l:o.
Hvad man än må tänka i fråga om Bancostyrelsens åliggande alt ersätta uppkomna förluster eller icke, så måste det åtminstone erkännas, alt om Hrr Bancofullm. sjelfve anse sig kunna våga på, alt göra en sådan transaction, så behöfver frågan örn den möjliga påföljden för dem icke influera på det beslut som nu fattas. I afseende på Hr Mannerskantz^ invändning, att Fullm., Sländerne oåtsporde, kunnat vidtaga ifrågavar. åtgärd, så tager jag mig friheten svara, alt om Ständerna nu alsia betänk., så lärer Bancostyrelsen, äfven om den förut skulle trott sig berättigad dertill, likväl efteroett dylikt afslag, finna sig förhindrad alt densamma verkställa. Åtskilligt kunde visserligen ännu vara att besvara, men dä i sjelfva frågan opinionerne redan lära vara ense, skulle det tjena till ingenting att dermed upptaga liden. Hr von Hartmansdorff: I anledn. af den vändning öfverläggningen tagit, får jag förklara, att mina betänkligheter vid antagandet af BancoUtsk:s förslag, i det skick det sig nu befinner, icke härröra deraf, att jag anser 11. o. Ad. eller något annat Stånd böra hafva undseende med de äfventyr, för hvilka deras Bancofullm. skulle genom förslagets antagande blottställas; men väl bör Ståndet akta Banken för det äfventyr han skulle komma att löpa, om Fullm., ehuru anklagade och dömde till ersättning, icke hade något att betala med. Hr Hjerta: Jag mäste ännu en gång begära ordet, för alt i anledn. af den siste talarens yttrande, fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att Bancostyrelsen i alla händelser löper ett äfventyr, äfven vid utöfningen af den rättighet, som reglera, nu tillägger densamma. Reglera, berättigar nemi. Bancostyrelsen att uppköpa silfver af kända handelshus i Stockholm samt lemna desamma föreskrifter. Om alla möjligheter nu läggas tillsammans, så finnes det ingenting som icke kan göra, att dessa hus under tiden spela bankrut, och att Banken således derpå förlorar.
Punkterna 103, angående förhöjning af fem R:dr i den terminliga afgiften för lärjungar, som begagna elementarläroverken, 104, rörande anslag i och för verkställande af nödiga förändringar å Strengnäs läroverks hus m. m, samt 105, så vidt den afsåg statsbidrag till uppförande af en ny byggnad för ett elementarläroverk i Halmstad, afslogos; hvaremot Ståndet för sin del beviljade ett låneunderstöd af 90,000 R:dr R:mt i och för det i sistnämnda punkt afsedda ändamål. 115 punkten, deruti Utskottet afstyrkt bifall till motion om statsanslag till ett skolhus i Arvika köping, återremitterades; och skulle protokollet öfver den i fråga om sistnämnda punkt hållna öfverläggning Utskottet meddelas. Den 28 Angnst!. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Fortsattes och slutades föredragningen af Stats-Utskottets Utlåtande, M 139, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Åttonde Hufvudtitel, dervid Ståndet, som under delta plenum behandlade 116:de punkten och följande delar of betänkandet, biföll allt hvad Utskottet i dessa delar hemställt och tillstyrkt, med de undantag allenast, hvarom här nedan förmäles, nemligen: 118:de punkten. Ståndet beslöt, att til! Utskottet återremittera denna punkt; och skulle protokollet öfver den i afseende å denna punkt hållna diskussion jemväl till Utskottet öfverlemnas. u »öÅboö 144:de punkten. \ 'i sisvMntA Ståndet beslöt att, med ogillande af Utskottets hemställan, bevilja ett anslag för en gång af 4,000 R:dr, att, enligt Kongl. Maj:ts nådiga disposition, användas till trvckningshjelp för ingifvande of en handbok i Svenska pomologien med plancher. r>V.\' nm»\ imib Vin ,lattol ob^nWtl i»ifiMXmi\bk sb i> Lades till handlingarne.
Den 6 April, då samma Herrar Ledamöter, med undantag af Herr StatsRådet Grefve Hård, voro närvarande, och Herr StatsSekreteraren i underdånighet anmälte, att Direktionen för Trollhätte nya kanalbolag, i underdånig ansökning, tillkännagifvit bolaget vara beredt att på föreskrifven tid inlösa Trollhätte gamla kanal och slussverk, med anhållan, att, sedan deposition af aktierna i StatsKontoret eller deras värde i Banken skett och bevis derom blifvit företedt hos KonvojKommissariatet, bemälde Embetsverk måtte förständigas att meddela de begärda accepter å bolagets anvisningar; tillstyrkte Konungens Rådgifvare äfven, under åberopande af hvad till Protokollet den 23 förutgångna Mars blifvit i underdånighet yttradt, att Direktionens underdåniga ansökning måtte i nåder bifallas. Men Kongl. Majit förklarade, att sedan inlösen af gamla Trollhätte kanal och slussverk blifvit verkstäld och Direktionen för nya Trollhätte kanalbolag styrkt, att aktierna i gamla kanalen blifvit behörigen deponerade, ville Kongl. Majit taga Direktionens underdåniga anhållan i öfvervägande och derom meddela det beslut, som med rättvisa och allmänt bästa öfvei’ensstämde. Ärendet förekom slutligen den 23 Juni samma år, hvarvid Herr StatsSekreteraren, i närvaro af D. E. Herr JustitieStatsMinistern Grefve Rosenblad, Herr StatsMinistern för Utrikes ärendena Friherre Stjerneld och Herr Stats - 59 Rådet Grefve Löwenhjelm, samt Herrar StatsRåden Friherre Åkerhjelm och Friherre von Schulzenheim, i underdånighet föredrog oftanämnde BolagsDirektions underdåniga ansökning, att sedan Direktionen inlöst och hos Kongl. StatsKontoret deponerat 7,497 aktier i Trollhätte gamla kanal och slussverk samt derjemte i R. S. Bank insatt ett belopp af 7,693 R:dr, svarande emot lösningspriset för 128 aktier, som ej blifvit till inlösen företedda, Kongl.
5 Sami, I Afd, 6 Haft, 2 10 Bevillnings-Ulskottets Betänkande, IY'o 12. lagde, hvarom passet bör innehålla bevis, vid påföljd, alt sådan tillök t afgift eljest i gränseorten, der passet bör återlemnas, varder honom affordrad; 5:o att icke under något vilkor ett längre qvardröjande i Riket främmande Expedit tillstädjes, än i fyra månader, eller, vid den i nästförestående moment förutsedda händelse, uti åtta månader, sjukdomsfall dock undantaget; och ändtligen, 6:0 att utländsk Expedit skall vara förbunden, att i hvarje stad, der han för köpenskap vill sig uppehålla, inom 24 timmar efter ankomsten, hos Magistratens Ordförande uppvisa, och af honom eller Magistrats-Secreteraren låta påteckna det från gränseorten medförda resepass, vid bestämdt vite, om detta åliggande försummas; hvarjemte motionären ansett det böra uttryckas, att all handel, utom i Stapelstäderne, är dylika utländningar, genom 5 och 7 Cap. Handels-Balken af Allmänna Lagen, förbuden; uti hvilket ämne Herrar Halling, Carlberg, Gustafsson, Helsingius, Christierson, Hallström, Ekholm, Berglund, Pousette, Brinck, Öhrström, Billberg, Abom och Pettersson sig yttrat. Vid öfvervägande häraf, har Utskottet, såväl med afseende på den förmonliga handel, som af utländske Handelsexpediter inom landet bedrifves, som de flere dermed förenade, af motionären uppgifne, olägenheter, funnit behofvet påkalla förändrade föreskrifter, i hänseende till ifrågavarande utländningars beskattning, och får derföre vördsamt tillstyrka de nya stadganden, som Utskottet i anledning deraf uti 15 § föreslagit. För Jernbärare, förut till afgift ansedde lika med arbetare, har Utskottet i förslaget under 15 § upptagit förändrad afgift. Kammarjungfrur, som nu taxeras till serskild afgift, har af Utskottet blifvit föreslagne till lika afgift med betjenter. Af Sone Pehsson från Malmöhus
Af den 16 sistledne Martil „ i anledning af väckt Förslag, angående förändring af de rörande Enskiftes-delningar utfärdade Författningar; deruti Utskotten yttrat den förmodan att båd^ ändamålet med de om Enskiftes-del - Dm t April. 143 ningar gifna Föreskrifter skulle kunna vinnas och afven de olägenheter, hvilka såsom desamma åtföljande blifvit öfverklagade, undanrödjas, om de nu varande Enskiftesoch StorskiftesFörfattningar, såsom meddelande serskildte föreskrifter ej mindre om Landtmätarens handlingssätt än om Rättegängs-Ordningen, då tvister delägarne emellan uppstå vid nämnde förrättningar, varda sammanfattade uti en Författning till fullkomlig enhet och likstämmighet} hvarjemte Utskotten föreslagit, att sådana tvister skulle utaf serskildt inrättade ÄgodelningsRätter upptagas ochafgörasj och hafva Utskotten jemväl hemställt, att, om hvad Utskottet tillstyrkt blefve antagit, Riksens Siänder måtte i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit i Nåder täcktes låta i den Författning, som i ämnet komme att utfärdas, närmare bestämma förhållanderne så väl vid Landtmätarens åtgärder, som ock vid den föreslagne Ägodeinings Rättens behandling af de till densammas pröfning dragna tvister, uti utveckling hvaraf Utskotten ansett sig icke böra ingå. 2*,0 Af den 16 sistledne Martiin angående de flere gjorde Förslag till ändring uti Allmänna Lagens stadganden och genom Kongl, Förordningen den 9 Februarii 1802 ineddelate föreskrifter, om Stängsel-skyldigheten; hvilka Förslag
Preste.St:s tillvaro såsom lagstiftare eller Stånd härleder sig säkerligen till stor del frän den tid, då hvarje adelsman behöfde en munk eller en prest för att hålla i pennan, när den förre listade sitt bomärke; men de tiderna äro, Gudi lof, förbi, och värt Stånd, likasom de öfrige, hafva i det hänseende lupit framom både klosterkunskaperna och det Högv. Ståndets kunskaper i allmänhet, särdeles i statsmannavärf. För att tala omPresteSt. såsom representerande bildningen, så känner jag i sanning icke, att från detta Stånd utgått några större eller mindre arbeten i statskunskaper, djupt ingripande; jag känner ej annat än några rätt artiga poetiska arbeten och någon botanik, förutan de theologiska skrifter, hvarom jag gerna erkänner mig sakna kännedom. Något behof för den Lutherska kyrkan af detta Stånds sjelfskrifvenhet vid riksdagarne kan jag icke eller inse. Konungen är den Svenska kyrkans högsta öfverhufvud, och säkerligen äger hon i honom en så säker och tillförlitlig representant, att någon af del Högv. Ståndets ledamöter icke för bevarandet af hennes sannskyldiga rättigheter, behöfves. Jag öfvergår nu till tvåkammarsystemet.
Det heter nemi.: ’’ofvanberörde 2:ne motioner till H. R. o. ”Ad. samt Vallöf!. BorgareSt. vördsamt återlemna.” Om vi härtill säga ja, så är det lika litet svar på tal, som 0111 vi säga nej. Utslc. hade bort sagt, att målet icke tillhörde dess handläggning. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag tager mig friheten å StatsUtsk:s vägnar svara Hr von Hartmansdorff, att StatsTJtsk. icke anser sig tillständigt att framställa propostr till Stånden, utan alt sådant ensamt tillhörer Ståndens Talmän. StatsUtsk. har i detta fall blott gjort en berättelse om målets beskaffenhet, och sagt att Utsk. icke kunde sig med ärendet befatta. Hr von Hartmansdorff: Hvarken Landtm, eller de andre Talmännen hafva efter Riksd.Ordn. rätt eller, pligt att göra någon annan framställning än till bifall, afslag eller återremiss, då ett betänk, första gången förekommer. Föl - Den 4 April. 63 jaktligen faller det af sig sjelf, alt Utsk. bör göra sin framställning sådan, att derpå kan svaras ja eller nej. Det var också meningen, då Ständerne vid föregående riksdag beslutade att, i stället för allmänna raisonnementer, först på den ena sidan, oell sedan på den andra, hvilka Utskrs betänk, vanligtvis innehöllo, skulle åtminstone en bestämd slutsats framställas, hvaröfver man kunde besluta. Att en sådan icke finnes här, lärer hvar och en inse. Uppå derefter framställd propos., ansåg R. o. Ad. det mål, soini StatsUtskrs ullål. Nro 29 finnes örn taladt, böra behandlas af Allm. Besvärsoch Ekon.Utskottet. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag vågar vördsamt hemställa, att Ilr Frih. o. Landtm, mätte föreslå Ståndet,att StatsUtskrs mern., angrde reglering af irsta hufvudlitelri, måtte hvila på bordet, intill dess de öfriga titlarna äfven hinna inkomma.
RegeringsFormen i detta fall tillämpas; så hemställer jag, om vi icke komma bäst och lättast från saken, genom alt antaga återremiss till Ja-proposilion, samt låta Nejpropositionen innefatta, att anmärkningen anses böra förfalla. Herr von Qvanten_, Carl: Jag är visserligen icke någon vän af voteringar; men jag anser formen ovilkorligen fordra, att vi först votera, om Betänkandet bör återremitteras eller ej, och derefter, huruvida det bör bifallas eller anmärkningen lemnäs utan afseende. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie: Jag kan ej instämma med den siste värde Talaren, utan anser den af Herr Hjerta föreslagne voteringsproposition så öfverensstämmande med formerne, och så tillfredsställande de flestes önskan, att jag anhåller om denna propositions godkännande. Herr von Hartmansdorff’ August: Om den förevarande saken har jag redan förut i56 Den 24 Ju Ii i f. m. yttrat mig; nu vill jag blott tillägga några ord om formen. Jag får då fästa uppmärksamheten derpå, att Utskottet i Betänkandet tillstyrkt en åtgärd, som ej kan verkställas. Örn vi dertill lemna vårt bifall, så är det alldeles detsamma, sorn att begära en Embetsmans endtledigande, hvilken icke kan endtledigas. Enär vi således icke kunna bifalla Betänkandet; återstår endast att återremittera det, eller låta saken förfalla. Mig synes derföre bäst, att antaga den Voteringsproposition Herr Hjerta föreslagit, hvarigenom ingen uteslutes från deltagande i voteringen. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade antaga Herr Hjertås förslag till Voteringsproposition. Herr Rosenqvist: Jag kan ej godkänna den af Herr Hjerta föreslagne Voteringsproposition, utan anhåller att den måtte blifva sådan som Herr von Quanten yrkat. Herr Lefre’n: