Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Ingalunda —• rättigheten är derefter öppen för en hvar att få sina förslag pröfvade. Den 15 Mars f. m. 479 Ilr Cederschiöld: Naturligtvis kan icke min mening vara att försöka undertrycka någon annans förslag; jag har endast talat om den ordning i hvilken proposme borde framställas, och, så vidt jag rätt fattade Ilr Frih. o. Landtnäs tillkännagifvande, så innehöll det, alt som ingen under diskussionen begärt propos. till bifall å Utsk:s betänk, så komme icke heller någon propos: derå att framställas. Om någon sådan propos. icke är begärd och i följd deraf endast de förslag, som under diskussionen framställts kunna bli föremål för proposm så lärer det väl nu efteråt icke gå an att hvarken göra ändring i dessa förslag, eller alt väcka nya förslag till proposir. Vi hafva således icke annat att besluta om, än om förslaget till afslag å Utsk:s betänk, som först bör förekomma och dernäst Frih. Palmstjernas förslag. Hr Akerman: Jag kan icke finna någon fara af att bifalla Utsk:s förslag med det tillägg som Frih. Palmstjerna gjort. Motiver vinna icke laga kraft, och sä är det också här. Hvad man i Utsk:s raisonnement icke vill godkänna, är icke eller intaget i det tillstyrkande, som Flsk. gjort till R. St., ty de klandrade uttrycken äro skiljde från livad Flsk. tillstyrkt genom ett semikolon (;) hvarefter följa orden: Ftsk. hemställer för den skuld att 700,000 r:dretc. etc. Om alltså propos. framställes till bifall, med det tillägg som Frih. Palmstjerna föreslagit, så tror jag att ändamålet vinnes utan alt man behöfver frukta att deröfver hafva bifallit något, som man ej vill godkänna. Hr von Hartmansdorff: Om intet undantag från de i betänk. upgifna skälen göres, så kommer Exp.Ftsk. att afskrifva dem tillika med den sista punkten.
Regerings-Formen, äro berättigade alt ett från Utskott återkommet beredt förslag medförändringar antaga, utan hinder att åt dessa gifva formen af bifall till Utskotts-minoritetens reservation; att, enligt samma §., hvarje i Slånds-Plenum väckt fråga skall öfverlemnas till Utskott, och att, i slikt hänseende, icke erfordras något serskildt uppdrag, yttrande eller förord; att Friherre aj Nordins från Ridderskapet och Adeln remitterade framställning varit föranledd af redan fattadt beslut, och sålunda utgjort en fråga, likmätigt 56 §. Riksdagsordningen, tillåten att väckas efter den i allmänhet stadgade motionstidens utgång; alt följaktligen Stats-Utskotlet, i närvarande fall, desto mindre handlat obehörigt, som Utskottet, äfven utan anledning af remiss, kunnat inkomma med förslag till reglementarisk utveckling af Rikets Ständers beslut i hufvudsaken. Vid sådant förhållande, och i öfrigt på de af Herr Talmannen anförda skäl, anser Constitutions-Utskottet hans vägran af den äskade propositionen hafva med Grundlagen instämt. Stockholm den 28 April i835. STOCKHOLM, Ecksteinska Tryckeriet, 1835. Coii stuuuons-Ut skot tets Memorial Ku 122. 1 N:o 122. Ankom till Exp.-Ulsk. den 18 Maji. Memorial till Ridderskapet och Adelrik angående dess åtgärd vid Memorialet .N:o 118.
Ett sådant behof anser Utskottet ej vara för handen, utan då någon är stadd i så svår sjukdom eller annan farlighet, att han saknar förmåga och tillfälle att skriftligt testamente upprätta. Öfvervinner han sjukdomen eller räddas han ur fa* rån, och kommer han sedan i den belägenhet, att han kan skrifteligen författa eller låta författa hvad han förut muntligen yt« trat, såsom sin yttersta vilja, men ändock sådant underlåter; så må hans vilja skäligen anses vara förändrad eller åtminstone ej haf. va varit stadgad och allvarlig. Det är på dessa skäl, som Utskottet finner sig befogadt i så måtto understödja Herr Grundelstjernas Motion, att Utskottet föreslår, det matte 1 §. i 16 Cap. Ärfda-Balken, sådan den, enligt Kongl. Förordningen den 27 April 1810, nu lyder, varda ändrad och erhålla följande redaction: Vill någor, man eller qvinna, göra testamente; upprätte thet skrifteliga, med eller utan vilkor; varde ock testamentet bestyrkt af tvänne vittnen, sorn skola pä en gäng när vara och therä teckna skrifteligt intyg, att thet testamente tä var gjordt med sundt och fullt förstånd och af fri vilja; stände eck honom fritt, att låta vittnen veta thess Lag-Utskottets Betänkande N:o 71. g innehåll, eller ej. Äro ej vittnen att tillgå, och finnes testamentet med egen hand vara skrif vet och underskrifva ; lige ock thet laga kraft, ther ej styrkt varder, att testämentsgifvaren efter then tiden, haft lägenhet att vittnen anskaffa. Råkar någor i svår sjukdom eller fara, håfve tå våld, att, i vittnens närvaro, testamente munteliga göra; och galle thet, ther the vittnen intyga, att han, med sundt förstånd och af fri vilja, förklarat sig hafva thet testamente gjort. Dör han ej i then sjukdom eller fara; vare hans munteliga testamente icke gällande. Bortgifver någon fast egendom, ege ej makt om vilkor en för thes jörvaltning sträcka förordnandet längre, än till förste emottagarens
Lag är, före tillämpningen, ej annat än en död bokstaf, och huru skall denna bokstaf sålunda kunna tillämpas annorlunda än att den tillämpande begriper Lagen, det vill säga, tolkar den för sitt förnuft, och tillämpar den derefter. Men med denna föreställning om tolkning af Lag, hvilket ingalunda är detsamma som förklaring af Lag, hvarmed Ci H. i3* 196 Den 11 Fe bru ar ii f. m. menas den Åtgärd alt gifva Lagen en annam ordställning för att lätta tolkningen eller göra dess mening tydligare, kan jag ej inse, hvari styrkan af Grefve af Wetterstedts argument ligger; ty en mental tolkning mäste i sjelfva verket existera vid hvarje tillämpning af Lag. Hvad dernäst frågan beträffar, huruvida icke Grundlagen kunnat vara tydligare, så får jag bekänna, att jag ej finner det Grundlagen kunnat vara tydligare för att uttrycka begreppet om Rikets Ständers rättighet att inom CaJend, er-uret utsätta hvilken ilag sorn helst. Den bade visserligen bordt lyda på helt annat sätt, om Lagstiftarnes mening varit, att Rikets Ständer ovilkorligen, efter jemna 5 år från den förutgåendes början, borde sammankomma, eller om meningen varit, att 1 de skulle sammankomma 5. år efter föregående Riksdagens slut. Men nu hafva Lagstiftarue icke menat någotdera, och just derföre hafva de icke kunnat göra föreskriften sådan som Grefve af Wetterstedt fordrat för att anse den klar. Min fordran på en Lags klarhet inskränker sig dertill, att Lagen må uttrycka Lagstiftarens mening; och detta är här vunnit, då det icke är för mig möjligt att fatta stadgandet i annan mening, än alt Rikets Ständer äga, att, inom 5Re året efter tiden för förutgående sammankomsten, utsätta påföljande Riksdag lill hvilken dag som hälst, utan afseende på några månader mer eller min - Den ii F e b r u a r i i f. no. 197 dre vid beräkningen af fulla 5 Sr. Delta synes mig ock förklara Herr Gahns alter-' nativa förslag, som utvisar de båda punkter af Riksdagens början och slut, mellan hvilka han sökte och fann en medelpunkt, nemligen deri, att åt Rikets
Närvarande Hans Excellens Herr Justitie Siats-Ministern, Friherre De Geer-, Hans Excellens Herr Stals-Minislern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström; Stats-råden Herr Friherre Gripenstedt; Grefve von Platen; Lagerstråle; Malmsten; Bredberg; Thulstrup; Reuter skiöld; Carlson. Uppå Stats—Rådets enhälliga tillstyrkande behagade Kongl. Maj.t i nåder besluta att till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition, sådan den finnes detta Protokoll bifogad, om beviljande af ett särskildt kreditiv till försvarsverkets fullständigare ordnande. Ex Prolocollo F. T. Lindstrand. STOCKHOLM, tryckt hos N. Marcus, 1065. Innehålls-förteckning öfver Kongl. Maj:ts nådiga Propositioner och Skrifvelser till Rikets Ständer, åren 1862 och 1863. Proposition, angående Statsverkets tillstånd och behof. !2. Dito om tillägg uti SI § af Kongl. Kungörelsen den 13 November 1860, angående den Allmänna Beväringen. 3. Dito angående pension å Allmänna Indragningsstaten för konstituerade Andre Bataljonsläkaren vid Svea Artilleri-regemente Fredrik Adolf Zettergren. 4 Dito angående pension å Allmänna Indragningsstaten för Magasinsförval taren och Sjukbus-inspektoren vid Gotlands National-beväring Gustaf Lindström. 9. Dito angående pension på Allmänna Indragningsstaten för Löjtnanten vid Westgöta Regemente Carl Julius von Holten. 6. Dito angående Ofver-Fältläkaren m. m. Doktor Fredrik Bågenholms uppförande till pension å Allmänna Indragningsstaten, efter erhållet afsked eller entledigande från innehafvande befattningar. 7. Dito angående pension åt Regements-kommissaren vid Södra Skånska In fanteri-regementet Johan Krook, vid afskedstagandet. 8. Dito angående pension å Allmänna Indragningsstaten för Andre Bataljons läkaren vid Calmar regemente Ehrenfrid Jeremias Kamph. Bih. till II St.
Uplästes HofCanzlerens, Herr Friherre af Wetterstedts embetsskrifvelse af den 8 dennes, deruti han, med Kongl. Maj:ts nådigste tillstånd öfversänder: protocollet för den 15 November 1810, rörande krigsförklaringen emot England; protocollet för den 17 Mars 1811, då Riksstyrelsen öfverlemnades till Hans Kongl. Höghet KronPrinsen, samt 1 Jfr ofvan sid. 123 not 2. 9 130 Den 9 Maj 1812 3:ne protocoll al den 27 Februarii samt 3 och 4 Mars i anledning af innevararde Riksdagens flyttning till Örebro x. Herr Grefven och Ordföranden upläste protocollet för den 15 November 1810 med dithörande bilagor rörande krigsförklaringen mot England. Detta och de öfriga af förenämnde protocoll förseglades åter, hvarefter Utskottet åtskildes kl. '/2 8 e. m. In fidem protocolli Äng. von Hartmansdorff. 1 Wetterstedts skrifvelse omnämner, att öfverlämnandet af dessa protO' koll skett »med Kongl. Maj:ts Nådigaste tillstånd». Den 11 Maj 1812 f. m. Justerat d. 11 Maji 1812. A. G. Möbneb. Måndagen den 11 Maji kl. 10 före middagen sammanträdde Högloft. ConstitutionsUtskottet in pleno, då protocollen öfver Kammar ärender, hällne i StatsRådet, uplästes för den 3 Juni 1811—27 d:o, hvarmed läsningen af protocollen öfver Kammar ärender var fulländad. Den 11 Maj 1812 e. m. Justerat d. 22 Maji 1812. A. G. Mörner. Måndagen den 11 Maji kl. 5 e. m. sammanträdde ConstitutionsUtskottet in pleno, då Hr Doctor Falck, Borgmästaren Nenzén och Riksdagsmannen Bengt Svensson från Östergöthland voro frånvarande.
Stats-kontoret anordnadt, såsom ersättning för bogsering af fartyg, lastade med spanmål och bestämda till hamnar vid Mälaren, samt hyra för magasinsrum till upplag af spanmål och mjöl för hufvudstadens behof; varande, enligt hvad Revisorerne af Kongl. Stats-kontorets räkenskaper inhemtat, berörde medel ersatte af spanmåls-kreditivfonden; Och få Revisorerne fästa Rikets Ständers uppmärksamhet så väl pä det ovanliga i sättet för spanmålens upphandling, som på den omständigheten, att räkningen icke lemnar upplysning huruvida Statsverket erhållit ersättning för ofvannämnde 6,230 Rdr 13 sk. 6 rst. öfscrståtSiållare-eiiifeetcts (lepositioiisriikiimgat* hafva blifvit granskade uti Kongl. Kammar-rätten för hegge åren utan anmärkning och framställa förhållandet med inkomster och utgifter sålunda: år 1846. år 1847. Ii eli et. Balans från föreijuende året-' Inkomst: Credit. Utgifter: Balans till påföljande uret: Af 1847 års Revisorer anmärktes, att, ehuru, jemlikt Kongl. Maj:ts nådiga href den 23 November 1841, samtliga tioåriga depositionsmedel borde af Öfverståthållareembetet öfverlämnäs till Kongl. Slats-kontoret, denna föreskrift likväl icke blifvit iakttagen i afseende å tvänne summor på tillsammans 688 Rdr 28 sk. 1 rsl, utgörande insatta medel från åren 1715—1747 samt år 1762. Uti afgifven förklaring, som linnes bifogad seduastc Revisions-berättelse, har Öfverståthållare-embetet förmält: att ofvannämnde belopp, 688 Rdr 28 sk.
Mars månads utgång, så snart Rikets Ständers beslut i anledning af förevarande framställningar blifvit meddelade och genom Utskottet Fullmäktige i Riksgälds-kontoret lillkännagifna, samt, för den derpå följande tiden intill dess Riksdagen slutas, efter hvarje månads förlopp; börande, innan sista andelen af meranämnde arfvoden och traktamenten utbetalas, vara behörigen styrkt, alf vederbörande tjenstemän i föreskrifven ordning aflemnat de Utskottens särskilda arkiver tillhörande böcker och handlingar, som af dessa tjenstemän under Riksdagens lopp emoltagits. I fråga om den särskilda ersättning, som bör bestämmas för korrektur-läsningen vid den efter Riksdagens slut skeende tryckning af Riks-Ståndens protokoller, äfvensom för upprättandet af Registren öfver samma protokoller, hvarom Herr Landtmarskalken 8 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 55. och Herrar Talmän jemväl gjort framställning, skall Utskottet framdeles meddela sitt yttrande i sammanhang med sitt utlåtande, rörande kostnaderna lor sagde protokollers tryckning jemte några andra dermed sammanhängande ämnen. Stockholm den 9 April 1857. \ « 55. Ullålande, angående medels anvisande för fortsättning af arbetena å vestra och södra stambanorna under innevarande år. (R.-gs Afd.).
Denna reform var också på ett välgörande sätt förberedd genom de redan år 1854 vidtagne betydliga inskränkniDgarne i bränningstiden, som hade till följd, att det årets 23 tillverkning, åtminstone här i Länet, icke uppgick till mera än en tredjedel af den förut vanliga qvantiteten och endast obetydligt öfversteg 1855 års tillverkningsbelopp. Isen har nu blifvit bruten, de gamla fördomarne gradvis håfne och en allmännare öfvertygelse vunnen derom, att bränvinsbränningen, obestridligen ur moralisk synpunkt skadlig, icke heller är i ekonomiskt hänseende nyttig för landet. Det blifver mer och mer klart, att demina industri hade gifvit vårt jordbruk en skef riktning. Den hade, det är sannt, verksamt bidragit till landets uppodling; men sådant hade skett på bekostnad af de naturliga medlen till ladugårdens underhåll och följaktligen äfven med minskning af utvägarne att vidmakthålla åkerjordens produktionskraft. Man hade förbisett den af naturen sjelf anordnade vexelverkan emellan jordbruket och boskapsskötseln, som gör dessa begge modernäringar i den mån af hvarandra beroende, att den sednares framgång är ett oeftergifligt vilkor för den förras varaktiga förkofran, hvilken sedan åter å sin sida verkar till den andras vidare uppkomst. Bränvinstillverkningens affall, dranken, gaf såsom utfodringmedel icke full ersättning för det stråeller rotfoder, som från de stora potatesfälten bort komma ladugården tillgodo och pä den vägen lill gödningsämnen förvandlas. Följden af allt detta hade blifvit, här som annorstädes i riket, att ladugårdsskötseln låg i förfall under det man prisade jordbrukets skenbart stora framsteg. Man aflägsnade sig allt längre och längre från de tider, då Sverige var i stånd att till utlandet afyttra icke blott säd, utan äfven betydliga qvantiteter viktualier, och man hade i stället kommit derhän, att boskapsskötselns alster, såsom smör, ost, talg, kött, fläsk, hudar m. m., långt ifrån att utgöra allmänna exportartiklar, tvärtom årligen importerades i en myckenhet och till ett värde, som ansenligt nedtyngde rikets handelsvåg. Öfvergången till ett bättre tillstånd har nu lyckligtvis inträdt.
Professor Stowe af böjde detta anbud med svaret, att de båda voro för fattiga för att kunna inlåta sig på ett sådant vågspel, hvarpå slutligen träffades en öfverenskommelse om 10 pi ocents vinstandel. Den 14 mars 1852 undertecknades öfverenskommelsen, och redan den 20 samma månad följde första upplagan på 5000 exemständigt genomgå och omnämna detsamma. Utfö- plar. Inom ETT ÅR såldes 120 upplagor med randet var emellertid på alla händer godt och bifalöfver 300,000 exemplar. Oaktadt denna oerlet efter åtskilliga nummer rent af stormande. Ett hörda framgång sysselsatte sig mrs. Stowe nummer å programmet vilja vi dock särskildt omnämna såsom enligt vår åsikt det främsta af dem med utarbetning af en nyckel till » Onkel alla, nämligen Siegmund och Sieglindas duett ur Toms stuga » och erhöll alltid så mycket nytt Wagners opera » Die Walkiire », hvilken a f / ™ Östberg material, att hon 1855 och 1856 utgaf beoch hr Lundquist utfördes på ett öfverdådigt präk1872 skref Harriet en serie tigt sätt. Skada blott, att ej orkesterackompagnerättelsen » Bred ». mang fanns att tillgå 1 V i hoppas dock, att duetten Floridaskizzer, som under det följande året måtte upptagas (ja helst hela operan!) ännu en gång utkommo i bokform under titeln » Palmblad ». och då med orkester. — Salongen var öfverfylld, 1878 följdes dessa AF hennes sista större aroch matinéen torde kunna räknas som en af de bästa, BETE » Poganue People »; likväl fortfor mrs. som här gifvits. Stowe ännu FLERE ÅR ATT skrifva kortare skisser och artiklar. 1872 öppnade sig för Harriet ett nytt och lönande fält för hennes intelligens, då » TAe American Literary Bureau af Boston » gaf henne i uppdrag att i de förnämsta städerna inom Förenta staterna hålla en cykel af 40 föreläsningar ur sina egna verk. Sedan hon med den största möjliga framgång afslutat denna tournée, företog hon följande år en andra till städerna i Vestern.
Nej, det är nog det bekvämaste för dig. RICHARD. Helena, tror du inte, hvad jag säger? HELENA. Nej. 44 RICHARD (ser undrande på henne). inte? Något skäl måste du väl ändå ha? (Helena tiger.) Och nyss, när du ryckte Sten ifrån mig det var ju, som om du fruktade, att jag skulle göra honom något ondt. HELENA. Hvad ville du honom då? RICHARD (ser på henne, ler ofrivilligt). Men, Helena, intet ondt åtminstone! HELENA (häftigt). Andra kan du kanske blända, men inte mig! planta ert lättsinne hos honom, kanske lära mig, det är detsamma, men Torsten! RICHARD. Hvad säger du, missakta Torsten? HELENA. det, men tror du inte jag förstår, att allt hvad du tänker, hvad du gör och säger, är riktadt inte öppet? Å ja, du aktar dig nog att öppet uttala Tro inte att det där inverkar på mig. Jag förstår inte! Hvarför tror du mig Och nu vill ni fördärfva gossen för mig, inhonom att missakta mig och Torsten, å, mot honom. Hvarför bekämpar du honom då 45 RICHARD. Jag bekämpa Torsten! HELENA. sig vid det, men jag är inte så högsinnad, jag, mig upprör det, det är en skymf mot Han är alldeles för högsinnad för att fästa mig. Visa då hellre öppet, hvad du för i skölden, tala då ut en gång. Men det blygs du för, därför att du står i så stor skuld till honom. sådan bror vill man naturligtvis stå väl hos. RICHARD. Helena, detta tror du inte om mig? HELENA. Är du då så mycket bättre än alla andra? RICHARD. Skulle du då kunna tro det om någon? HELENA. svårt att förlåta som en tacksamhetsskuld. RICHARD. Sådana idéer! Hvar har du lärt dig det? HELENA. låta Torsten, att han varit så ädelmodig mot dig? Är det inte sant kanske, du kan inte förÅ ja, det finns intet som människor ha så (Hånande.) Och törs kanske inte heller! En 46 RICHARD.
Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet; 4:o herr Stenbergs, (N:o 36), angående reform af läroverket i Norrbottens län och anslag dertill. Remitterades till Ståts-utskottet; 5:o herr Colléns, (N:o 38), angående i lag stadgad räntefots nedsättning; uti hvilken motion herr Gillberg instämt. Remitterades till Lag-utskottet; 6:o herr Embrings, (N:o 39), angående fördelning af Calmar län i tvänne län. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet; 7:o herr Embrings, (N:o 40), om anslag till en högre navigationsskola i Westervik. Remitterades till Stats-utskottet; 8:o herr Indebetous, (N:o 41) om anslag till tvänne nya eommunikations-linier eller vägsträckningar mellan Östergöthland och Södermanland. Remitterades till Stats-utskottet; 9:o herr Rhodins, (N:o 43), om eftergift för aflidne stads-läkaren i Marstrand, J. A. Falcks Sterbhus ifrån betalningsskyldighet för en af Falck i lifstiden ingången borgen för ett banko-diskont-låh. Remitterades till Banko-utskottet. Prot.-utdrag den 45 December 4847. 45 S. D. Föredrogos och remitterades till Stats-utskottet. l:o Kongl. Maj:ts proposition af den 3 dennes, angående afsöndring af jord från indragna mönsterskrifvare-boslället vid f. d. Adelsfane-regementet Selleberg Börje Olofsgården till byggnadsplats och omgifning för ett skolbus i Rockeby församling inom Skaraborgs län; 2:o Kongl. Maj:ts proposition af den 2 dennes, i anledning af gjorda ansökningar om eftergift af kronans rätt till ett efter trumpetaren Mårten Wippel fallet dana-arf; 3:o Kongl. Maj:ts proposition af den 2 dennes, angående eftergift af ett kronan tillfallet dana-arf efter aflidna hushållerskan Christina Bengtsson; 4:o Kongl.
I fall anmärkning emot utes]utande Privilegium icke, in - 5S Den i Martil. norn förenämnde tid blifvit vederbörligen bevakad, vare det ej underkastadt något klander. 2) Kortaste tiden för åtnjutande af ett uteslutande Privilegium bestämmes till sex (6) år, hvaremot längsta tiden ej må öfverstiga (i5); och vilje vi ej i nåder medgifva, att sådan tid må förlängas, så framt icke synnerliga skäl skulle dertill föranleda och någon för Riket vigtig slöjd funnes, ej kunna på annat sätt främjas. __ Vid bestämmandet af en sådan tid bör göras afseende på uppfinningens härkomst, om den är Svensk eller endast första Copian af en Utländsk; samt på den större eller mindre kostnad, som den antingen redan medfört eller i utförandet skall medtaga. 5) Innehafvare af ett på förestående sätt tillkommet uteslutande Privilegium, kan under de första 6 åren ej förlora detsamma; men om samma Privilegium är utsträckt till längre tid, oell inrättningen efter 6 års förlopp ej är satt i full verkställighet, eller sedermera afstannar, och under tvenne på hvarannan följande år éj tillbörligen bedrifves, skall i bägge dessa fall Privilegium till dess kraft och verkan upphöra, så vida ej Innehafvaren kan leda i bevis, att orsaken ligger utom dess förvållande, då Colle, gium, genom särskildt resolution, äger att upphäfva denna inhiberande verkan. Återstående delen af Kongl. Förordningen, Den X Martii. 37 eller o:dje, 4:de, 5:te, 6:te och y;de momenterne skulle förblifva oförändrade. N:0 xo. Grefve Mörner, Carli I en tiel, då man sorgfälligt bör undvika att Öka Statens utgifter, borde jag kanske nu icke inför Höglofl, Ridderskapet och Adeln väcka någon fråga derom; men som ämnen af enahanda beskaffenhet förut blifvit af några värda Ledamöter framställde; skulle jag anse mig fela i min pligt, om icke äfven jag begagnade detta tillfälle att anmäla behofvet af en särskild Läkare för den del af Kronobergs Län, som gränsar emot Jönköpings och Hallands Län eller för Sunnerbo Härad.
Denna jemförelse skall nemi. anställas icke allenast med de redan nu påbörjade jernbanor, utan äfven med dem, som framdeles skola byggas. Då just denna bana. på sätt förut är visadt. är en bana, som berör så stora intressen, — ett. förhållande, som äfven dessa talare medgifvit —, torde tillämpningen af en princip, hvilken olyckligtvis icke från lörsta början varit följd, rätteligen ega turn och böra, just vid detta tillfälle, begynna tillämpas, enär säkerligen deraf i en framtid skulle blifva följden, att ett sådant vilkor, vid kommande anläggning af statsbanor, måste föreskrifvas. Denna fråga är icke af så ringa vigt. Det belopp, hvartill dessa Den SS April f. m. expropriatiouskostnader hittills upgått för de stambanor, som varit under byggande, utgör en sammanräknad summa af 1,760,806 rdr rmt eller öfver 1 '/2 proc. af hela anläggningskostnaden. Jag bestämmes att uttala denna åsigt af ytterligare ett skäl. Jag kan nemi., då jag tänker på nästföregide riksdags strider rörande dessa frågor, icke annat än önska att innevånarne i de orter, genom hvilka jernvägarne skola dragas, komma att i någon mån bidraga till de utgifter, som för dessa jernvägar drabba det allmänna, emedan man då, åtminstone till någon del, kan blifva för vissad, att verkliga fördelar genom dessa1 banor beredas, samt att icke de enskilde söka alt, endast och allenast för enskilda orters fördelar, hvar och en åt sitt håll draga jernvägen. I detta hänseende hyser man nemi. föga betänkligheter. På det att sålunda en princip mätte stadgas, hvilken i framtiden kommer att följas, får jag. med stöd af de skäl. sorn i ölrigt af mig blifvit anförda, anhålla om bi fal I till Hr Bildts reservation. Hr von Troil, Samuel Guataf: Om denna punkt är re dan så Hinge och så mycket ordadt, att jag för min del kan yttra mig deröfver i största korthet; och börjar således med att anhålla om bifall till hvad Stat.sUtsk:t i detta hänseende föreslagit.