Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Reinh., och Frih. Cederström, Jacob. Biföllos, vid förnyad föredragning, Lagsamt Allm.- Besvärsoch Ekon.Utsktns den 27 sisth Febr.' pä bordet lagda betänkanden : N:o 36, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af 24 §:n i K. förordningen den 20 December 1825, rörtde leverancer för sjö- och landtförsvarets behof; Nto 37, i anledn. af väckt motion om utfärdande af en byggnadsordning för kronohemman, sorn äro till boställen åt civil-staten anslagna. Till afgörande företogs Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsktns den 27 sisth Febr. på bordet lagda betänk. Nto 38, i anledn. af väckta motioner om alla hemmans, utan afseende å deras olika natur, deltagande i byggande och underhåll af tingshus, prestgårdsoch andra allmänna byggnader. Frih. Cederström, Jacob: Detta betänk, är af en särdeles märkvärdighet. Först och främst förekommer Utsktns uppgift, att hemman af säteri-, rå- och rörssamt insockne-frälse-natur utgöra omkring af Svenska hemmantalet, då det deremot är ett factum, att sådana hemman uppgå till 4;del af det hela, enär af Sveriges alla 65,000 några hundra hemman öfver gooo hemman äro af nämnda natur. Det är alltså en besynnerlig okunnighet, som råder inom Utsktn rörtde antalet å hemman af olika naturer. Sedermera förekommer, att då man med ett penndrag rubbar privilegier tillhörande jorden, icke personen, så betänker man icke att man rubbar enskild äganderätt, som ingen lagstiftning bör kunna tillåta sig, utan att tillika bestämma ersättning, med mindre en sådan lagstiftning skall kunna sägas vara grundad på sidan om allt hvad som bör utgöra grundvalen för en lagstiftning.
Af den 26 sistlidne Maji, i anledning af erhållen remiss utaf Riksens Ständers Revisorers till granskning af StatsBancooch RiksgäldsVerken nästlidne år gjorde anmälan angående Hospitalsoch Lazarettslnrättnin garnes Fonder; 2:0 Af samma dag, angående de till Saltpettertillverkningens upphjelpande i Riket anslagne Medel; 3:o Af samma dag, angående Postverkets Intrader; 4:o Af den 28 sistlidne Maji, angående de af Riksens Ständer förordnade Revisorer anmärkte omständigheter rörande redovisningen för TullVerkets Medel; 5:o Af samma dag, angående ChartasSi gillatseMedels redogörelsen; 6:0 Af samma dag, angående RiksHuf VudBokslutet. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af StalsUtskottets den 26 sistlidne Maji aflåtne, samt Den 5 Junii. 205 den 3:dje dennes på bordet lagde hemställan, angående Revision af Förvaltningen utaf de under Kongl. KrigsCollegii disposition ställde Cassör, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att samma hemställan, i anledning af dervid gjorde anmärkningar, till StatsUtskottet återremittera. Ut supra. Högloflige Ridderskapet och Adeln utskiljdes kl. half till 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim. Lördagen den 6 Juna. Plenum kl. 9 förmiddagen. Företogs till pröfning Sammansatte Statsöcli Banco-Utskottens den 16 sistlidne Maji afgifne, samt den 23 i samma månad på bordet lagde Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens den 3 sistlidne April meddeldte Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition den 10 December 206 Den 6 Junii. 1817, angående allmänna Penningerörelscn och Myntvärdets upprätthållande.
Hvar Kammare äger derefter sin rätt förbehållen att ‘ pröfva, så väl de anmärkningar, hvilka emot fullmagters form blifvit under ofvannämnda granskning gjorda, som ock alla andra frågor, hvilka emot någon till Kammaren hörande Riksdagsmans behörighet blifvit Kammarens pröfning understälda, antingen af Riksdagsman, med stöd af Vallagen eller denna Regerings-Forms f.8 ff, eller af annan person, enligt Vallagens 3g ,f. Saknar Kammaren nödiga upplysningar, åge den infordra sådana och äfven, der så nödigt finnes, äska undersökning vid laga Domstol, der ock alla fråigor om fällande till något i Vållagen utsatt ansvar böra upptagas. Den, som Riksdagsmanna-fullmagt uppvisat, utöfve derpå grundadt uppdrag, oaktadt gjorda anmärkningar, till dess den Kammare, han tillhörer, om hans rätt ändtligt beslut fattat. § 62. Ny §. Sedan ledamöterne af Riksförsamlingens båda Kamrar lå tit undersöka sina fullmagter, på sätt nästföregående stadgar, sammanträde hvar Kammare för sig. I den Första föres då ordet af den äldsta ledamoten från Upsala län; i den Andra, af den till lefnadsåren äldsta ledamoten. Sedan Högsta Domstolens i nästföregående nämnde ledamot till Andra Kammaren vid detta sammanträde anmält, om någon eller någre af Kammarens ledamöter efter sist hållna Riksdags slut, i den ordning f8 föreskrifver, afsagt sig sitt uppdrag, och sedan de till Högsta Domstolen ingifne afsägelsv-skrif terne blifvit aflemnade, gifve Andra Kammaren Medkammaren tillkänna, om och i hvad nion sådant val, som f8 § omförmäler, må erfordras. § 63. Ny §. Riksförsamlingens båda Kamrar åge, hvar för sig och in om sig, för månad välja sin Talman och vice Talman. § 64. R. O. § 26. Sedan de i nästföregående omtalade val vid Riksdagen första gången blifvit verkstälda, och, om i Andra Kammaren Bih. till R, St, Fröt, iSfo och 1841.
I en inom Vällofliga Borgare-Ståndet väckt och till Banko-Utskottet remitterad motion, N:o 55, har Herr C. F. Ridderstad hemställt: l:o att Riksbanken måtte anmodas hädanefter, vid insättningar, remisser, vexlingar och så vidare emottaga de enskilda bankernas sedlar, med förbehållen rätt likväl åt Banko-fullmägtige, att dervid förfara så, att Riksbankens säkerhet i alla hänseenden betryggas; 2:o att Rikets Ständer måtte uppdraga åt Banko-fullmägtige att gå i författning om öppnande af tillfälle och rättighet för de enskilda banker, hvilka kunna det åstunda, att på Riksbanken öfverföra sina så kallade vexlingskassor; 3:o aft Riksbanken likaledes måtte få sig uppdraget att emottaga och expediera de enskilda bankernas så kallade postremiss-vexlar; samt slutligen 4:o att Banko-fullmägtige må bemyndigas så väl i det ena som andra fallet, att uppgöra vilkoren derför. Förslag i likartad syftning hafva väckts jemväl inom Hedervärda BondeStåndet af C. A. Larsson från Östergötlands län, som i motion N:o 64 hemställt, bland annat, hvarom Utskottet på annat ställe yttrar sig, att “ett stadgande i banko-reglementet måtte intagas, hvarigenom Fullmägtige lemnades fria händer att vid remissers eller depositioners insättning i Banken låta emottaga de enskilda bankernas sedlar till de belopp, Fullmägtige egde föreskrifva*4, samt af Fredrik August Forssbeck från Östergötlands län, hvilken i motion N:o 205 Banko-Utskottets Utlåtande JU 18. 5 föreslagit: att Rikets Ständers Bank i sina kassor må emottaga och invexla de enskilda bankernas sedlar mot så billiga vilkor, som utan förlust för Riksbanken kan ske, samt att de enskilda banker, som sådant önska, må erhålla rätt, att med Riksbanken öppna postremiss-vexelrörelse.
I taket – prydt med temligen väl bibehållna blomstergirlander och arabesker i gips – hängde en lampa, genom hvars målade glas en mångfärgad och fantastisk dager spred sig öfver det temligen stora rummet, och belyste Annas smärta gestalt, der hon med nedlutadt hufvud och händerna sammanlagda öfver bröstet, liksom för att hejda hjertats slag, satt tillbakalutad i en stor ländstol, hvars kersbärsröda siden bildade en bjert afstickande ram kring hennes figur och kastade ett blekt skimmer öfver hennes hvita drägt och blottade armar. – En mängd blommande nerier, ställda i en grupp på golfvet, prydde rummets ena sida midt framför Anna och spredo tillsammans med de gulhvita blommorna af en jasmin – som slingrade sina fina grenar omkring en liten, rund kamin, målad med brokiga, onaturliga figurer, och ofvanpå prydd med en kärleksgud af marmor – ett nästan döfvande doft i rummet. Visaren på bordstudsaren visade att en halftimme förlidit sedan prostinnan gått, och ännu satt Anna på samma ställe orörlig, endast den vexlande färgen på hennes kinder, – som ömsom flydde, och gaf henne utseende af en vacker marmorbild, en blek novis, och ömsom spred sina varma vågor öfver hennes ansigte, öfvergjöt det med purpur och förvandlade henne till en glödande houris, så skön som den djerfvaste inbillning, hvilken någonsin spökat under en turban, kunnat föreställa sig i Mahomeds paradis – vittnade om hennes inre rörelse. Nu slog klockan 1 i det lilla tornet på taket uppöfver det rum der Anna befann sig, och slagen återljudade genom nattens tystnad och besvarades af bordstudsarens matta pinglande på bordet bredvid den väntande bruden, som med återhållen andedrägt, kinderna i brand och halföppna läppar, sakta reste sig upp, böjde hufvudet framåt och lyssnade. Men allt var tyst, endast vindens sus i träden utanför störde den graflika tystnaden.
(Besparadt, jemlikt £ 89 i Riksgälds-kontorets reglemente). » dito dito, 3,000 R:dr årligen, för inköp af konst alster utaf Svenska, i fäderneslandet bosatte, konstnärer 3,225: — » dito dito, 3,000 R:dr årligen, till utgifvande från trycket af äldre, för Sveriges historia och offentliga förhållanden vigtiga handlingar 1,714: 29. » anslaget, 15,000 R:dr, till förberedande åtgärder för ett statistiskt embetsverks inrättande 525: 10. (Besparadt, jemlikt reglementets 93 §). » dito, 225,000 R:dr, till utvidgning och förbättran de af Wadstena, Götheborgs och Hernösands hospitaler 75,000: — Anslaget till inköp af nya eller ytterligare inventarier åt institutet för döfstumma och blinda 7,500: — 375,792: 94. 235,726: 1. Utaf 1858 års anslag, 150,000 R:dr, till uppförande af länsfängelser efter cellsystemet 30,000: -— 1858 och 1859 års anslag till anskaffning af 39 am munitions-vagnar för fältartilleriet 15,210: Utaf 1858 års anslag, 10,000 R:dr, till bildande af material-förråd för fåltbrygge-utredning vid arméen 6,000: Anslaget till uppförande af kasern-byggnad m. m. på Ränne slätt för Smålands hussar-regemente 29,200: — 20,000: — Dito till dito af förrådshus för bevarande af beväringsmanskapets materiel 75,000: — 45,000:
Elisabeth åter sjönk efter hans bortgång högt gråtande ned öfver de båda liken och sade med hjertslitande ömhet i det hon kysste dem: ”Er, endast er tillhör numera mitt hjerta. Så fann henne Ferdinand några timmar sednare, liggande magtlös och orörlig öfver dödsbädden. Den sanna trösten. ”Allt går väl och lyckligt bara man fruktar Gud!” ~Fru H...~ Månader gingo förbi. Elisabeths sorg hade rasat ut i vild häftighet och efterlemnat ett doft, dvallikt, men icke mindre förtvifladt lugn. Tyst och orörlig satt hon mången vinterqväll, långt in på natten på barnens grafvar, och återvände först, när kölden stelnat hennes lemmar, eller en häftig hunger rasade i hennes inelfvor. Hennes fordom så herrligt blomstrande gestalt var blefven mager och hopfallen, liknande mera ett benrangel än en menniskokropp. Det gullgula lockiga håret nedföll nu oordnadt kring det bleka, affallna anletet, och ur de numera lugna, högblå ögonen, sköt stundom en blick så djupt sorgsen och vemodig, ja förtviflad, att den kunde locka tårar ur deras ögon, som sågo den. Rudolph hade undvikit Elisabeth, se’n det sednast skillrade mötet, men lik den fördömde, som sorgsen irrar kring porten af det paradis, derifrån han blifvit utesluten, så omgaf han nästan stundeligen den så högt älskades boning, ehuru han ej vågade visa sig för hennes hårda, förebrående blick. Ferdinand åter tillbragte sin mästa tid hos Elisabeth. Det gjorde honom så ondt, att se henne lida, men det var dock en ljuf tröst att se, det hon med hvarje dag blef honom allt mera hängifven; han och lilla Helena voro de enda menniskor, hon tålde se.
se vidare Stats-Verkets inkomster pag, 17. Sammandrag, se Författningar Sammankomster, oloiliga, för andaklsöfningar Sammanläggning af hemmansdelar under olika nummer i samma skifteslag 2. Borgare ståndet. b. 0 Maj b. 28 Juni b. 1 April b. 30 Aug. b. 14 Juni 1. b. 1 Aug. 1. b. 31 Juli b. 11 Mars b. 11 Alaj g. 22 Juni a. a. 10 Juli b. 8 Alars a. a. 20 Alaj Bonde Ståndet. b. 3 Maj b. 28 Juni b. 29 Alars b. 24 Aug. b, 15 Juni b. 31 Juli b. 31 Juli b. 11 Afars b. 10 Alaj g. 22 Juni a. a. 10 Juli å. 11 Alars b. 18 Alaj b. 28 Febr. å. 28 Febr. a. a. 29 Alars a. a. 29 Murs b. 1 Juli b. 15 April b. 17 Alaj b. 30 Sept. å. 9 Aug. b. 1 Juli b. 15 April b. 15 Alaj a. a. 30 Sept. b. 9 Aug. s. iker. an (Il - Svar på älerremiss Santesson, B. II-, dess uppförande å Indrag nings-slat , . Svar på älerremiss Voterings-proposition Voterings-resultat Se vidare Eftergift. Sappör-!,orps, anslag för inrättande af en Svar på älerremiss Schlyter, C. I• Doktor, arivode till honom för utgifvande af Sveriges ganda hagar Svar på älerremiss Schreiberska fyllerikuren, om dess användande på personer, dömde för 3:dje resan fylleri m. 111. , „ anslag för användande af Sedelmynt, om belöning till Gravören bery, för prof på nytt sådant . Sedlar, Bankens, om ersättning till ränlmaslaren F, A. Alm lör 3;ue falska sådane .
Hvad kommissariatet sålunda upplyst och anfört hafva fullmäktige, enligt deras i anledning af samma revisionsberättelse afgifna utlåtande, funnit innebära icke allenast all erforderlig utredning af förhållandet med hufvudräkningen i den så kallade afräkningsboken samt denna räkenskaps afslutande, utan äfven en fullt nöjaktig förklaring öfver hvad i dessa afseenden blifvit anmärkt; hvarjemte fullmäktige yttrat sig anse ändamålet med de föreskrifna anteckningarne i Riksgäldskontorets hufvudbok på ett fullt tillfredsställande sätt vunnet derigenom, att omförmälde sammandrag blifvit hufvudboken bilagda. Hvad åter beträffade det af 1845 års revisorer föreslagna förändrade bokföringssätt samt införandet i hufvudboken af serskilda räkningar för de i reglementet anvisade extra eller tillfälliga statsutgifter, så enär de emot samma förslag förut anförde betänkligheter icke i någon väsentlig mån skulle undanrödjas genom iakttagande af de jemkningar vid dess verkställighet, som af senast församlade revisorer blifvit förordade och tillstyrkte, hafva fullmäktige åberopat hvad deras utlåtande öfver 1845 års revisionsberättelse i detta afseende innehölle samt härjemte tillagt, att genom hufvudbokens uppläggande på ett med meranämnde förslag öfverensstämmande sätt skulle, i anseende till mängden af utoch ingående balanser, densamma erhålla en så stor vidlyftighet, att möjligen den i Riksgäldskontorets bokslutskontor nu anställde tjenstemannapersonal kunde blifva urståndsatt att inom stadgad tid hufvudboken upprätta och afsluta. StatsUtskottets Utlåtande, N:o 78. 11 För att med erforderlig sakkännedom kunna bedöma behofvet och fördelarne samt ändamålsenligheten af de förändringar, Rikets Ständers sedan sistlidne riksdag församlade revisorer uti ifrågavarande hänseende föreslagit, har Utskottet tagit närmare kännedom ej mindre om det sätt hvarpå Riksgäldskontorets hufvudböcker hittills blifvit förde, än ock om oftanämnde för åren 1843, 1846 och 1847 upplagda serskilda räkenskap, samt de i afseende å deruti upptagna utgiftssummors utbetalande och redovisande meddelade stadganden.
Hvem blifver mö, Som icki heller ville dö? En mödom är een börda tung, Odräglig för den, som är ung.» Anna råder henne då att vända sig om saken till far och mor, men Phillis anmärker alldeles riktigt, att det har sig svårt för en ung flicka att yppa sitt första kärleksbehof och sin blyga låga till hvem det vara må, ty »när een modig piga får Tri sex uti sin ålders åhr, Föräldrar, märken då förvist, At hon haer feel förutan brist Och, fast hon tiger, någon bräck. At hon är lustig, stålt och käck, At hon är modig i sin gång Och älskar en liuf älskogs-sång, At hon upbeenar nett sit hår Och lagar, at alt artigt står, Band, kraga, knytning, ärmekrus, Förn som hon går utur sit huus, Är märken, märken, moer och faer, At hon eld uti hiertat haer. En mangill40 piga tänker kring. Fast om hon säijer ingenting. Troo fritt, hon haer af sorg sin deel, Fast hon haer alt, lell haer et feel.» Anna svarar, att det aldrig skadar att vänta och se sig före. Man skall låtsa hårdhet mot männen, men lagom, så att de ej gå sin väg i förtviflan. Man skall gifva dem hopp emellanåt, ty derigenom blifva de så mycket mer förälskade. Alldeles som vårdkasarna (»våhlböten») locka med sin eld seglarna att ankra bredvid sig, men icke sjelfva gå ut från hamnen. Mot detta beräknande tal invänder den lifliga Phillis, att hon tror på friarens kärlek, äfven sedan han fått »ja», att en flicka ej alltid är ung och eftersökt, att man kan börja underhandlingen genom mellanhand. Och när Anna förmanar henne att noga lära känna och ransaka sin friare, innan hon ger honom några rättigheter, utbrister hon i en tanke, som hos oss skulle heta »hvad gör en kyss, när ingen den ser?», men här lyder: »Och gier man kyssar utan breck, Eij smeta de ell gie en fleck.
Nådigt välbehag ansett den anstalt, hvilken invånarne i Malmöhus Län , der berörde brist redan stigit till sin höjd, i detta afseende vidtagit , funnit det vara af vigt, att skydda ett så gagneligt företag ifrån tillgrepp och förstörelse, genom bestämmande af ett emot ändamålet svarande straff; Kongl. Maj:t förklarat sig vilja, med afseende å hvad sålunda blifvit anmält , derå fästa Riksens Ständers uppmärksamhet och genom öfverlemnande af Landshöfdingens underdåniga hemställan samt de särskildta yttranden, som Stats-Rådets Ledamöter och Högsta Domstolen afgifvit, , bereda Riksens Ständer tillfälle att föreslå den författning, som i detta hänseende kan anses nödig, hvarefter Kongl. Maj:t vill sitt beslut i saken fatta. Höglofl Ridd. och Adeln har ock derjemte till Utskottet remitterat det särskildta yttrande Herr .Landshöfdingen af Klinteberg i ämnet afgif - 9iS Den 7 Juli. afgifvit, hvilket allt, tillika med hvad de Handlingar, dera Kongl. Maj:t i Nåder låtit vid högstberörde Nådiga skrifvelse foga, innehålla, Utskottet tagit i noga öfvervägande. Efter hvad af Konungens Befallningshafvandes i Malmöhus Uän underdåniga anmälan och de dertill hörande Handlingar är att hämta, finnes den förstöring, hvarföre de i Skåne verkställda Skogs planteringar skola vara utsatta, härröra i synnerhet från okynnet , att för tillfredsställandet af hämd, ilska eller afvundsjuka, till intet göra andras gagnande företag , då den nytra, tom är att vänta från tillgreppet af några obetydliga trädplantpr visserligen icke öfverväger det äfventyr, hvarföre tillgriparen, jemväl efter de redan gällande strafflagar och vites påbud, sig blottställer.
Inför Gud — där kan det ha ett ändamål att tåligt lida. Det finns något att lefva för — om man också hlott får lefva * för att bli ödmjuk, tyst, undergifven. Men att resignera under detta irrationella ' något, som heter natur, som endast har den förmågan att utan känsla, vilja, förstånd och ändamål plåga mig som besutte det den mest diaboliska uppfinningsrikedom — det kan i längden icke människan; och hvar " för i ali världen skulle hon göra det, då naturen har skapat gift och kulturen pistoler? Än mer, om jag får tro, .att denna personliga verklighet ingenting mindre är än ett fadershjärta, bättre än det bästa, renaste, ömmaste, jag kan tänka mig! Då smyger jag mig intill detta hjärta och hvilar mig där. Och den nervöse vet af saknaden, hvad verklig hvila betyder. — Från konsekvent materialistiskt håll skulle man här endast kunna håna och säga: det hörs på dig, att du är en svag stackare, en sådan där som icke kan reda dig själf; vi veta att sådana i utvecklingen » efterblifna » själar behöfva religion. Och de starka, de med de friska nerverna, skola knuffa undan oss till kvinnorna och barnen, till sjuklingarne och invaliderna. Ja, vi få väl vara nöjda med att stanna dar; vi äro då i närheten af Jesus från Nazaret. — Nu äro ej alla så hårda af sig. Den mest inbitne materialist har nämligen i sig en underlig inkonsekvens — ett känsligt och medlidsamt människohjärta. Man blir som ett barn, när man är sjuk. Det vet hvarje människa, som genomgått kraftuttömmande sjukdom eller trädt i nära beröring med invaliderna. 345 18 NÅGRA TANKAR OM NERYLIFVET OCH DET SEDLIGA. Man skulle vilja låta sin mor bära sig, ifall hon orkade ta en på sina armar, som då man var liten. Och en därmed besläktad svaghetskänsla är det, som drifver en till Gud — det erkänner jag gärna. Men skulle det nu vara så illa? Det kommer kanske icke uteslutande an på kraftmassa här i världen. För öfrigt finns det en slags » kraft i svagheten ». Paulus t. ex. var en ganska kraftig man, han som hörde Gud säga till sig: » min kraft är mäktig i de svaga ».
Jag har icke öfvervarit discussiontn från början, men jag har hört en värd talare, Hr Gripenstedt, påstå, att dessa frågor höra under 71 §:n Reg.Ftn. I afseende på de tullbestämmelser R. o. beslutat, har han bestämdt rätt; men i afseende på frågan, huruvida varor skola vara lill ineller utförsel förbjudna eller icke, får jag erinra, att densamma icke kan blifva föremål för förstärkt StatsUtsk., 0111 ock den icke kunde förfalla; ty der två Stånd stannat emot två, sker ingen anmälan till K. M., men beror i allt fall på Konungen. Der tre Stund äro ense, skall en und. önskan för K. M. framställas, att den ili ågaställda artikeln icke må till införsel tillåtas, på hvilken framställning K. M. äger rättighet att fästa det afseende Han för godt finner. Af annan egenskap är frågan att bestämma tull för den händelse K. M. tillåter införsel af en vara, som R. St. ansett böra vara till införsel förbjuden; den kan icke förfalla. I fall man icke vill dervid tillvägagå på sätt R. o. Ad. gjoit, d. v. s. fastställa tullbestämmelser för sådana fall; så blir icke vo!er:s-propos:n sådan Gr. Hamilton föreslagit densamma. Om fölbudet upphör, så föijer af sig sjelft, att införseln är tillåten antingen emot tull eller utan tull, och icke derom, ulan om belopp af den tull, som skull åsältas, är det, som i förstärkt Sfa-tsUtsk. skall voteras; och jag skulle tro, att de ledamöter, 19 H. uti 2oa Den iG J n n u a ri f. m. som önska att förbud matie äga rum, skola, oansedt det bigstridiga i vägran att bestämma tull, vara emot fri införsel. Jag kan icke filina någon den aldraringaste lagstridighet deruti, att R. o. Ad. meddelar sitt beslut i alla frågor till de öfriga Stånden, med inbjudning att förena sig med R. o. Ad.
Kammar-rätten blifvit granskad utan anmärkning, och hvarvid Revisorerne ej heller haft något att erinra, redogör för inkomster och utgifter på följande sätt: Debet. Balans från år 1860: Ordinarie elever. Uppbörd: Kredit. Leverering till Kongl. Utgifter: Löner och arfvoden Till bibliothekets underhållande m. m » arfvoden åt tillfälliga biträden » det officiella statistiska trycket » betäckande af kostnaderna för en statistisk tidskrift » » af en del kostnader för folkräkningen i 14,533: 33. 678: 61. 7,110: 4. 2,119: 65. 637: 50. hufvudstaden 43: 6. 25,122: 19. Balans till år 1862: Summa 29,169; 86. 22 Stockholms stads kronoräkenskaper och länens landsböcker. Af dessa landsböcker äro de för Gotlands, Kalmar, Göteborgs och Bohus, Elfsborgs. Orebro, Kopparbergs, Jemtlands, Skaraborgs och Kristianstads län granskade i Kongl. Kammar-rätten, alla med anmärkning. Deremot hafva hvarken landsböckerna för rikets öfriga län eller Stockholms stads kronoräkenskaper ännu derstädes undergått revision. Ränteri-redogörelserna för samtliga länen äro granskade i bemälte embetsverk, dervid anmärkningar emot en del af dessa redogörelser blifvit framställda. § I Sedan Rikets Ständers år 1860 församlade Revisorer, vid granskning af räkenskaperna för Ostergötlands län, fästat uppmärksamhet derå, att Kronan sedan flera år tillbaka egde en fordran hos förre arrendatorn af indragna Ofverstelöjtnants-bostället Kungs-Norrby, Kronofjerdingsmannen J.