Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom högstberörde nådiga Proposition, har Kongl. Maj:t, beträffande Nionde Hufvudtiteln och allmänna Indragnings-staten (sidan 66) föreslagit att, enligt ofvanåberopade protokollsutdrag, “åt Professoren Carl Johan Schlyter må för utgifvande af Sveriges gamla lagar, under enahanda vilkor, som tillförene varit af Kongl. Motioner i Preste-Ståndet 1862. Maj:t äskade, anvisas 2,000 R:dr årligen14, utan att dock, såsom jemväl beslutats, framställning har skett om Professorens berättigande att under sin lifstid uppbära 1,100 R:dr årligen, jemväl om han skulle komma att med utgifvandet af Sveriges gamla lagar upphöra. Då, på sätt jag nu haft äran anföra, Kongl. Maj:t uttryckligen förklarat, att sistnämnda framställning borde i den nådiga Propositionen intagas, men sådant uppenbarligen genom ett förbiseende vid den Kongl. Propositionens uppsättande i Kongl. Finans-departementet blifvit underlätet, får jag härmed vördsamt anhålla och föreslå, att Rikets Ständer, med afseende å Professoren Doktor Schlyters utmärkta förtjenster, hvilka Herr Justitie-Statsministern så rättvist lofordat, måtte, i enlighet med Kongl. Maj:ts nådiga beslut, förklaras berättigad att under sin lifstid uppbära omförmälda arfvode, 1,100 R:dr årligen, äfven om han skulle komma att med utgifningen af Sveriges gamla lagar upphöra. Om remiss af denna min motion till Höglofliga Stats-Utskottet får jag vördsamt anhålla. Stockholm den 29 November 1862. Gust. D. Björck. Af Biskop G. I). Björcks Med förslag till ändring af Domkapitlens organisation.
Äfven PresteSt:s ledamöter voro de, hvilka ansågo ambulatoriska skolan mera skadlig än gagnelig, — ja till och med ledamöter af BondeSt. voro af samma åsigt; ty då fasta skolan blott skall ersatta bristen uti föräldraundervisningen, så ansågo de det vara tillräckligt att halva fast skola för att pröfva huruvida föräldravården motsvarade ändamålet; men då dertill korn att på mångå orter föräldrarne icke kunna skicka sina barn till fasta skolan och sjelfve voro i belägenhet att icke kunna läsa för barnen, dels emedan deras ekonomiska ställning kunde vara sådan alt de icke hade tillfälle alt uppoffra någon tid dertill, och dt Is emedan deras egen bildning icke medgåfve det, hvaraf följden skulle blifva att de barn, hvilkas föräldrar bodde aflägse ifrån fasta skolan, icke skulle komma i åtnjutande af någon undervisning; så fann man ambulatoriska skolan oundgängligen behöflig, för alt under nyssnämnda förhållande ersätta bristen uti föräldraomsorgen försina barn; och Utsktn hafva således ganska riktigt tillstyrkt de tvångsåtgärder, hvilka jag dock gerna skulle vilja utbyta mot andra, om några lämpligare kunde gifvas. Hvad^ församlingar!) es afgift till skolundervisningen beträffar, så har 20 11. O e n 10 Februari e. ui. jag för min del desto mindre kunnat finna den tryckande, som dels smärre församlingar äga alt förena sig om en skola, oell dels, enligt hvad Utsktn tillstyrkt, 5o,ooo rtdr årligen blifva att påräkna till lindring i utgifterna för mera fattiga församlingar; och Utsk:n, som i brist af medel icke kunnat sträcka sig längre, synas mig dock på ett ganska omsorgsfullt sätt hafva bjudit till att förena möjligheten af detta vigtiga ändamål med så liten uppoffring och så ringa tunga för församlingarna som omständigheterna kunnat medgifva. Jag har ansett mig skyldig alt meddela denna utveckling af de skäl hvarpå CJtsk:n grundat sitt betänkande. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.:
Man bibehåller den indelta anméen och värfvade trupper och inympar derpå en bit af det Franska konskriptions-systemet genom införandet af lottning emellan de bevärings-skyldige och försöket att utbilda de genom lottningen uttagne tili ett slags stam för de öfrige. Att en sådan, på tre olika grunder fotad organisation icke kan få nödigt inre sammanhang, synes mig vara tydligt. Den, som vid ordnandet af sin enskilda hushållning vill utgå från allt för många olika principer, skall bestämdt förlora i inkomster; och så blir förhållandet äfven för Staten i nu förev:de fall. Det är lätt att tänka sig, att den ena principen blir skötebarn hos en departements-clief, då deremot hans efterträdare mera hyllar en annan. Yi hafva sett exempel derpå just i afseende på beväringen, som, sedan den länge stått på samma punkt med kort och otillräcklig öfning, omsider fick öfningstiden utsträckt och fördelad på 2 år; men knappt hade denna förbättring blifvit genomdrifven, förr än man, under en annan departements-chef, fann det bättre att, genom införande af friköpningsrättigheten, förskaffa sig penningar, i ändamål att genom dem förvärfva s. k. bevärings-eliter; och nu förklarar man denna institution såsom förfelad och påyrkar frångående af elitsystemet, för att få ett förslag antaget, som går ut på att utsträcka öfningstiden för en del hevärings-skyldige till 4 år och att för alla sådane införa en 10:åria; be värings . ^ .. Ö. o pligt. På samma gång man således ökar tiden, under hvilken landets manliga befolkning skall vara till krigstjenst förbunden, minskar man antalet af dem, som för sådan tjenst skola erhålla undervisning, så att blott ddel skall öfvas, men de öfriga pdelarne icke få någon öfning, fastän äfven de skola vara skyldiga att deltaga i försvaret af fosterlandet.
MODREN. Hvad ser du på, far? DEN GAMLE. undrat i sjuttiofem år när skall jag nå hafvet... MODREN. Du är sorgsen i afton, far? DEN GAMLE. tutem meam. Ja, jag är sorgsen... Deus, Deus meus: quare tristis es anima mea, et quare conturbas me. MODREN. Spera in Deo... ... et introibo ad altare Dei: ad Deum qui laetificat juvenJag ser på elfven som stigit... och så undrar jag som jag - PIGAN (in; gör ett tecken åt Modren som nalkas henne. De hviska; pigan går). DEN GAMLE. Jag hörde hvad Ni sade! Min Gud, äfven detta måste jag bära! MODREN. Du behöfver icke råka dem, du kan gå upp till dig. DEN GAMLE. de på detta sätt, som strykare? Nej, jag skall taga det som en penitens. Men hvarför komma TILL DAMASKUS MODREN. du att... De ha sannolikt gått vilse och råkat ut för missöden... Tror DEN GAMLE. Men att hon för sin man med sig hit; det är oblygt... MODREN. hon gör passande, att icke säga rätt; har du någonsin sett henne Du känner ju Ingeborgs sällsamma natur som finner allt hvad blygas för en handling, eller lida af en tillrättavisning! Aldrig har tar, det må vara aldrig så smaklöst, klär henne. jag; men hon är ändock icke oblyg, tvertom, och allt hvad hon före - DEN GAMLE. på henne... hon känner sig alltid oansvarig, tar icke åt sig ens en hvilka den ena gör idel ondt, och den andra ger absolutionen... Det har alltid också förvånat mig, att man icke kan bli ond AUGUST STRINDBERG skymf; det är som om hon vore sjelflös, eller vore två personer, af Men denna man! De fins ingen jag afskytt på afstånd som honom. ondt om som honom. Han ser bara ondska öfverallt, och det fins ingen jag hört så mycket
Jag hemställer t. ex., huruvida en ny förklaring öfver någon § af Tryckfr.förordn. skulle af skriftställare, jurymän eller domare erkännas såsom ägande förmåga att retroactivt verka på hvad dessförinnan från trycket blifvit utgifvet? Att ordalydelsen i 37 § Reg.F. dessutom var tydlig och kunde tillämpas annorlunda, än som skett, synes vid minsta undersökning deraf. Den är: "Ej må adelskap, eller greflig eller friherrlig värdighet, som hädanefter förlänas, tillfalla flera än den, hvilken adlad eller upphöjd blifvit, samt efter honom hans äldste manlige bröstarfving m. ni.” Orden efter honom, som utgöra sjelfva tvistefrågan, äro de vanliga (verba formalia) i alla full mag ter, icke allenast vid befordringar efter de genom döden afgångna personer, utan äfven efter sådana, hvilka genom egen vunnen befordran lemnat plats ledig, och kunna de, efter Svenska språkets allm. begrepp, omöjligen erhålla någon an^ nan mening, än den de erhållit af aliade samhällsauctoriteter, hvilka ägt befattning med grundlagens tolkning: Konung, Ständer, Landtmarskalkar, samt Constitoch Ridd.Utsk.m, under loppet af icke mindre än sex förflutna riksdagar. Man har påstått, att lagstiftarens mening vid 1809 års riksdag var, att successionen till en högre adlig värdighet skulle endast ske efter innehafvarens afgång med döden. Att så icke var, be vises af följande: Constit.Utsk. vid 1809 års riksdag (således samma Utsk., som uppsatte 37 § i dess primitiva ordalydelse) inkom under samma riksdag med förslag till ny redaction af nämnde §, hvari, jemte flera andra förändringar, det föreslås, att orden efter honom skulle förändras till orden: efter hans afgång.
Skulle denna R. o. Ad:s representation såsom särskildt RiksStånd försvinna och så få medlemmar af R. o. Adin sannolikt komma att inväljas ä Riksförsamlingen, att de i mom. c och d af denna punkt omförmälda förmåner skulle till så betydliga belopp tillfalla de genom val till representanter tillsatte Adelsmän, att betänklig rubbning i fäderneslandets representativa förhållanden vore att emotse; ege R. o. Adin att besluta sådan ändring i denna punkt, som omständigheterna kunna föranleda; dock med vilkor att fonden i allt fall kommer att oförminskad qvarstå och dess afkastning användas till R. o. Adis verkliga fördel i den anda jag med denna min stiftelse åsyftat. Till sådan förändring erfordras då K. M:s stadfästelse. 2:o till adeliga ätten Nio 51 Roos af Hjelmsäter, äfvensom om någon af denna blifvit under tiden uphöjd i Friherrligt eller Grefligt Stånd, en fond, kallad i »Axel Roos af Hjelmsäterska fonden» hvaraf räntan, efter afdrag af förvaltningskostnaderna, i enlighet med R. o. Adis beslut årligen utdelas till lika fördelning emellan hvarje lefvande äkta manlig medlem af ätten. Skulle denna ätt, vare sig under Adelig, Friherrlig eller Greflig benämning, utslockna, tillfalla de åt henne, genom denna disposition anslague summor Riddarhuset, att deraf bilda en fond för Adeliga stipendier och pensioner. 3:o till Djurgårdsbrunns Aktie-bolag, för upbyggande och underhållet af brunnen, brunnsinrättningens förbättrande, jernvägars anläggande från brunnen till Stockholms stad och den omgifvande lokalens förskönande 4:o till min i lifstiden ömt älskade makas, Carolina von-Axelsons, dotter af Gen.Majoren C. von Axelson, brorson, Kapit. o. Ridd. Georg von Axelsons manliga äkta bröstarfvingar, henne till tacksam åminnelse, en fond, kallad: »Axel Roos af Hjelmsäterska-von-Axelsonska fonden» hvaraf räntan, efter afdrag af förvaltningskostnaderna, årligen utdelas till lika fördelning emellan hvarje lefvande äkta manlig medlem af denna gren af von Axelsonska ätten.
I stöd af hvad nu blifvit anfördt, hemställer Utskottet, det Rikets Ständer vid ofvanberörde stadgande angående Bankens reserv-fond måtte besluta ett så lydande tillägg; Derest Fullmägtige vid något tillfälle skulle anse reserv-fondens disponibla tillgångar icke erfordras för de ändamål, hvartill desamma, enligt ofvan gifna föreskrifter, fä användas, ega Fullmägtige, när sådant med fördel för Banken kan ske, efter den kurs Fullmägtige hvarje gång bestämma, för större eller mindre del af omförmälda tillgångar, af välkända och solida trassenter eller endosscnter, köpa vexlar å Pund Sterling, dragna pä 3 månader eller kortare tid, i London betalbara, med rättighet för Fullmägtige att hafva den härigenom uppkomna behållningen för Bankens räkning nedsatt, hos något eller några säkra handelshus i London, äfvensom att samma behållning pä tjenligaste sätt disponera antingen genom afgifvande af vexlar eller indragning till Banken i metallisk valuta; kommande de belopp, som för dylika vexelköp af reserv-fondens tillgångar blifvit använda, att, med iakttagande af hvad rörande beräkningen af Bankens metalliska kassa är i allmänhet föreskrifvet, till reserv-fonden återföras när Banken för ifrågavarande vexlar erhåller valuta. Stockholm den 3 September 1860. Bih. till B. St. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om inlösen af sedlar å Daler kopparmynt.
R:dr S. r. 1 all annan l skålp. 12 _ F 1 i (Fri från Tolag äfven vid införsel) 40 . Ur, Fickmed Guld boett 1 stycke 2 10 andra slasr Waggoell Stutsare: af Bronz tullbebaixllas som Bronz, arbetad, alla slag. 1 stycke 32 f F ri a. 5 — _ andra slag 1 skålp. 1 1 40 Delar af Ur, ej specificerade . Urband och Ur-kedjor af samman1 skålp. 2 satta, eller, såsom arbetade, ej speF cificerade ämnen . 100 R:d v. 33 16 — 1*1 a. 30 — - Vanille 1 skålp. 3 20 vViolrot 1 skålp. -—• 2 2 Visitkort . SilkesTVagnar oell Åkdon: Bese-, Resandes, synbart brukade, som af dem sjelfve begagnas eller blifvit ur Riket bevisligen utförde 1 skålp. 1 F ri 1 a. 1 ri i .t. Urglas, se Glas. Viol-Sirap, se Sirap. Vitriol-Olja, se Svafvelsyra. 'Wagnmakare-arbcten, ej specif, ej specificerade. se Slöjdevaror, Exeditions-Utskollets Förslag till tind. Skrifvelse IV.o 377. qo5 Tull värde. ; ■;:// Qvantitet för Tullber. Inf.-Tull. Utf.- Tu 11. R.:dr s. r. Wannar och Åkdon: Andra: Tvåhjuliga, samt Trillor, R:dr a. r. R;dr s. r. 200 — Droskor och Slädor 1 stycke 40 500 öfriga slag .
S. D. Statsoch EkooomiUtskottens Utlåtande N:o 222, öfver en Motion, om Fyrbåks anläggande på Björnklippan, föredrogs ånyo ocb bifölls. S. D. Återremitterades BancoUtskottets nn ånyo föredragne Betänkande N;o 19, rörande vi Ikoren för återbetalningen tf Götheborgs 3g 6 Proc, Ut dr. A. 16 Junit t023* Stads, vid sista Riksdag, från Banken erhåll» ne Lånebiträde, stort 200,000. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets Utlåtande N:o 212 i anledning af anmärkningar vid Betänkandet N:o 108 i frågan om anslag af medel till inköp utaf Astronomiske Instrumenter åt Observatorium i Stockholm, lemnade BorgareStåndet till det sist nämnde Betänkandet sitt bifall. S. D. Då nu å nyo Föredrogs StatslJtskottets Utlåtande N:o 2T7, i anledning af gjorde anmärkningar vid Betänkandet N;o 69, i frågan om anslag af Statsmedlen till Hamnbyggnad vid Jönköping, beslöt BorgareStåndet, att Riksens Ständer böra hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla motionen till det afseende, att, efter inhemtande, genom j vederbörande, hvad bidrag de erbjuda för j ifrågavarande Byggnad, Kongl. Maj:t i Nåder må täckas af sådane medel, som Rikj sens Ständer till Näringars förkofran och lättade communicationer anslagit, i mån dels af det utredda behofsbeloppet, dels ock af ! Ortens Invånares deltagande deruti, understödja nämnde Byggnad på sätt som Kongl, Maj:t för det allmänna bästas befrämjande nyttigt och, i jemförelse med andra föremål förslag af samma Fonder, rättvist och billigt finner. Den Trot, Utdr. d. ig Junii 1Ö23. 337 d. 18 Junii 1823. S. D. f. m.
Såsom utlåtande i detta ämne har Ridd.Utsk. bort vördsamt meddela: att ehuru K. M., uppå skäl, hvilkas vidare pröfning icke tillhör Utsk., afslagit den af R. o. Ad. föreslagna förändrade ordning för val af ordförande i Utsk., likväl och som denna förändring icke äger något omedelbart samband med, eller ens synes i något afseende kunna inverka på, de i öfrigt af R. o. Ad. beslutade och af K. M. gillade ändringar och tillägg i 11, 18, 23 och 37 §§ af Ridd.- Ordn., dels ang:de R. o. Ad:s legitimation vid början af riksdag samt en förändrad indelning af Ståndet till bänkmansval, dels ock angående val af ny utsk:s-ledamot under en frånvarande ledamots ledighet, äfvensom af särskildt Den 17 Maj. val till ordförande i Ridd.Direct:n och dess suppleant; altså och då, för att bringa 36 § i öfverensstämmelse med den i u § beslutade förändring, R. o. Ad. torde, lika med K. M.,anse en sådan rättelse i redactionen af förstnämnde § nödig, att, i stället för stadgandet, det de ledamöter af R. o. Ad., , hvilka efter de tvenne första anteckningarna vid riksdagen sig infinna, skola legitimera sig inför Ridd.Utsk., den föreskrift, i enlighet med förändringen af 11 §, bör införas, att berörde legitimation äger rum inför Ridd.Utsk. först efter det riksdagen å rikssalen blifvit öppnad, anser Utsk. sig böra tillstyrka: att K. M:s i nåder aflåtna contra-proposition till förändrade redactioner af 11, 18, 23, 36 och 37 §§ af nu gällande Ridd.Ordn. d. 19 Dec. 182g må till alla delar af R. o. Ad. bifallas. Varande, för den händelse, att R. o. Ad. godkänner detta Utskrs yttrande, ett förslag till und. skrifvelse i ämnet jemväl bifogadt; hvilket dock allt hemställes till R. o. Ad:s egen vidare ompröfning.
2Ö:o i anledning af Kgl. Maj:ts Nådiga Remiss af Capitainen Schough’s underdåniga ansökning om eftergift af Kronan tilldömd immissions-rätt i hans extra Lön. 26:0 Den 12 Julii; i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, om anslag af medel till fyllande utaf brist i tillgångarne, för räntans godtgörande å köpeskillingen för det till Gevärs-Factori inköpte Carl Gustafs Stads Bruk. 27:0 i anledning af Kgl. Maj;t& Nådiga Remiss å Öfversten m. m. Reuterskölds. underdåniga ansökning att utbekomma innestående Expectance-arfvode. 28:0 i anledning af Kgl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Riksdags-Fullmägtigen från Hallands-Län Pehr Bengtssons underdåniga ansökning om upphörande af den så kallade Tullr veds-intraden i Staden Halmstad. 29:0 i anledning af väckt fråga om användande af Kronans Tionde-Koppar för Flottornes behof. 5o:o angående Skatte-lösen af 2tne i och vid Gefle varande Krono-Laxfisken, 4 i 31:0 Den 12 Julli; rörande Stats-Verkets tillstånd och behof under Riks-Statens Första Hufvud-Titel. 32:0 Den 29 rörande en fö reslagen Segelled genom Sundet vid Södra Stäket. 35:o i anledning af Kgl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Disponenternes af Loverts Alun-Bruk underdåniga ansökning 0111 befrielse från Tiondes utgörande, på 10 års tid, för Alun-tillverkningen. 54:o angående den af Geijerska Arfvingarne sökta fria dispositions-rätt af Lägenheten Rörstrand. 55:o rörande reglering till för bättring i lönevilkoren för Befälet vid Indelda Arméen. 56;o i anledning af Kgl. Maj;ts Nådiga Proposition, angående Stats-Verkets tillstånd och behof, i hvad den rörer Riks-Statens Sjunde Hufvud-Titel. 07:0
Horn redan yttrat sig, ber jag att med honom få instämma deruti, att den väckta motionen är af beskaffenhet att af R. o. Ad. genast kunna afgöras, hvarom jag anhåller, under yrkande af propos. till afslag derå. Hr Brummer, Carl Magnus, anhöll att båda motionerna måtte få hvila på bordet. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, då en ledamot bebegärt de af Hr Munck af Rosenschöld väckta motioner på bordet, R. o. Ad. också torde finna att sådant borde medgifvas. Ropades ja och nej. Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverrösta! nej. Hr Printzensköld, Carl: Jag tror att begge demotioner, som Hr Munck af Rosenschöld väckt, äro af beskaffenhet, om R. o. Ad. så för godt finner, att icke behöfva handläggas på sätt som Riksd.Ordn. föreskrifver. Jag anser således, att ett bestämdt utrönande bör äga rum, huruvida Ståndet vill att bordläggning skall ske af dessa motioner eller icke, innan en sådan bordläggning medgifves. För min del förklarar jag min åsigt vara, att någon bordläggning af dessa motioner ej må tillåtas, instämmande alltså äfven med Gr. Horn, alt de genast måtte till afgörande företagas samt rättvisligen förkastas. Gr. Frölich, David: Jag tror, lika med Gr. Horn samt Hr Printzensköld, alt intet hinder möter för R. o. Ad. att kunna utan remiss afslå denna motion, hvartill jag äfven förklarar mig benägen; men då jag hört en ledamot begära motionerna på bordet, lill inhemtande af en närmare kunskap om desamma, så anser jag också den af Hr Frih. o. Landtm, afgifna förklaringen, att ifrågavarande motioner i anledn. deraf böra på bordet hvila, vara enlig med våra former. Gr. Horn:
På grund af 8 Stats(Jtshottets Utlåtande N:o 106. hvad sålunda anförts, syntes det motionärerne ur alla synpunkter, äfven den ekonomiska, föga välbetänkt att ej genast afse hela byggnaden för dess rätta och hufvudsakliga ändamål, enär det vore bortkastad kostnad, möda och tid att nu för några få tiotal af år och med utsigt att snart åter nödgas göra omflyttning, för Riks-bibliothekct aptera en lokal, som dertill icke vore ändamålsenlig, icke tillräckligt stor, ej kunde utvidgas och som genast behöfdes till det ändamål hvarför den bäst passade; hvadan och då det syntes i allo lämpligare och klokare, att Rikets Ständer till de båda så nära beslägtade och hvarannan supplerande Riksarkivet och Riks-bibliotheket gåfve en ändamålsenlig och åtminstone för någon längre tid tillräcklig, gemensam byggnad, på hvars tomtplats derjemte utrymme funnes för framtida tillbyggnad, motionärerne, jemte uppräknande af en del byggnadsplatser, som kunde för ändamålet ifrågakomma, såsom vestra delen af Helgeandsholmen ; de af Kommers-kollegii och Riksgälds-kontorets hus upptagna tomter, Skeppsholmen, Humlegården, f. d. Enkedrottning Desiderias stalltomt å Blasieholmen, — föreslagit, att Rikets Ständer måtte anslå en summa af 40(1,000 R:dr till en uv byggnad för Riks-arkiv och Riks-bibliothek, att så fort sig göra låter uppföras å den inom hufvudstaden tillgängliga plats, som Kongl. Maj:t, efter sakkunnige mäns hörande, kunde finna dcrlill lämpligast. Hvad sålunda och i öfrigt förekommit har Utskottet tagit i noggrannt öfvervägande; och hvad dervid först angår ofvanbemälde motionärers förslag att för Riks-arkivet och Kongl.
Hvad sålunda förekommit hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; och alldenstund de serskilde förslag, som i E. K. M:s Nådiga Proposition innefattas, dels öfverensstämma med Rikets Ständers å förra Riksdagen fattade beslut, angående Capellans-boställens skiljande från roterings-besväret och åtskillige hemmans befrielse från öfverrotering, dels i afseende på sättet för afhjelpande af desse olägenheter, efter Rikets Ständers öfvertygelse, anvisa de enda tjenliga utvägar, som för ä Bih. till R. St. Skrifvelse N.o 193. damålens ernående äro att tillgå; fördenskull och då egärne af sådane öfverroterade hemman, hvilka från Capellans-boställen fått sig ålagd ständig rotering, som icke kan på andra hemman öfverflyttas, sakna skäl till klagan, när de för denna rotering, som tillkommit i följd af Kammar-Collegii laga kraflvunne beslut, blifva, på sätt E. K. M. i Nåder föreslagit, fullt ersatte; hafva Rikets Ständer, med antagande af hvad E. K. M:s Nådiga Proposition innehåller, för deras del beslutit; att ej mindre alla de Capellans-boställen i Riket, som, antingen i brist af närbelägne oroterade hemman, måste qvarstå i roleringen, eller, som fått 10- teringen år 1826 orätt förflyttad på hemman, som redan af ålder äro roterade till fullo, än ock de i gammal rotering förut deltagande hemman i Jönköpings och Kronobergs
Beträffande härefter de skiljaktige beslut, som i afseende på de speciella tullbestämmelserna blifvit af Riksstånden fattade, har Utskottet trott sig böra framställa de allmänna grunder, enligt hvilka Utskottet, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad vid föregående riksdagar blifvit af dåvarande Bevillaings—Utskott iakttaget och af Rikets Ständer godkändt, ansett sammanjemkning af de skiljaktiga besluten böra föreslås eller, i de läll, der dessa sammanjemknings-förslag icke blifva antagna, propositioner till omröstning uppgöras. Dessa grunder äro: a) i afseende på inbjudningarne: l:o att, der tre Stånd varit om ett beslut ense, Utskottet inbjudit det fjerde, att, med frånträdande af dess skiljaktiga mening, instämma i de öfriga Ståndens beslut; 2:o att om två Stånd i någon punkt bifallit Utskottets förslag, men de två andra fattat derifrån afvikande, sins emellan öfverensstämmande eller skiljaktige A BeviUnings-Rlskgttels Betänkande, M 14, beslut, Utskottet i allmänhet inbjudit dessa två sistnämnde Stånd att med de förra sig förena; och 2»:o att om tre Ständ fattat från Utskottets förslag och sinsemellan skiljaktige beslut, eller af dessa tre Ständ två varit ense om samma beslut, Utskottet tjli de sålunda skiljaktiga Stånden hemstäi|t, att förena sig med det fjerde Ståndet, som godkänt Utskottets förslag; b) i afseende på omröstningarne: att för den händelse förslagen till sammanjentkniug icke antagas, omröstningar böra ega rum i alla de fall, der Stånden stannat i olika beslut: l:o om ineller utförselsafgifternas belopp; och 3:q om taxans uppställning eller rubrikernas lydelse, så vida genom föränd-r ringen afsetts utvidgning eiler inskränkning i de varuslag, som eljest kunnat under artikeln inbegripas, eller tullafgifternas belopp i annat afseende af dessa förändringar äro beroende.