Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Qlf^Salrittet^Snd, i £re Häffer: görfta klaffen Oiuit 9l:br 15: — 3lnbra b:o „ 9: — S^rebje b:o . „ 5: 75. 3)e, forn enbaft förrätta raffinering, äro från Seitållning fria. $aljlu ©rufroor: $jerbeparté4>elegare beri betala £rcå od) en fjalf procent af förra åretö bel)ållning, fjwillen afgift in ne^ålleö lin b årliga utbelningar od) af Sergdlageit gobtgöred, l)waremot be SBBerf, af Noilia benna infomfl utgår, ide fiola meb färffilb afgift efter benna artifel betäggad, eller till loärbe upptagad. (grufinor od) ©rnfincdottcr, utur pioilfa malm, af f)ioab art forn Ijelft, till af Små procent af ben behållna infomfl, be an Äintröfö Älingc: od^ 33nio»ett8 Små cd) en t>alf procent af förra årets? benådning, Ijmilfett afgift af 2Berfetö Sidponent, mtb årliga utbelningen, imteljådeö od) till meberbörattbe Uppbörbéntait aflemna^, på lifa fatt od) nteb lifa milfor, forn förut om $al)ltt ©rufmor fiabgabt ftttned. ©fcppsbtjggctt^tträttuingat, i ©er Älajjer: görfta Älafen ... 0tmt 9t:br 7S: — Slnbra b:o , go: — Srebje b:o „ 40: — bjerhe b:o „ 50: — $emte b:o „ 20: — ©jette b:o „ 10: — ©feppébpggerier, font icfe ega 400 9i:örö infomft, äro frie från Semillning. @ten Srebje b:o „ 2: 2S.
Ar 1838 tilltalades i Poliskammaren för mord, dråp, rån, våld emot föraldrar, bedrägerier och förfalskningar 239 personer; 1839, för samma brott 175; 1840, för samma brott 211; 1841 för d:o 70, och år 1842, 74; således, ifrån det att 1838, antalet af personer, som misstänktes och anklagades för dessa brott, uppgick till 239, utgjorde detta antal år 1842 ej mera än 74, — en progression, om man så vill kalla det, men icke af tilltagande brott, utan af förminskade sådana. Antalet af personer anklagade för stöld och snatteri, uppgick år 1838 lill 1049; år 1839 till 1097; 1840, till 912; 1841 till 1023, och 1842 till 953; alltså år 1838, 1049 personer anklagade för sistnämnde slag af brott, men 1842 endast 953; också en progressiv förändring, men icke i scalan af stigande brottslighet. Medeltalet af brottslingar under åren 1833 lill 1837 och 1838 till 1842 har, såsom jag redan nämnt, blifvit jemfördt med hvarandra, men härvid förekommer, att år 183S, som var ett för Stockholms stad och åtskillige dess innevånare så högst märkeligt år, äfven var utmärkt derigenom att brottens antal då var högst betydligt, och så stort, alt, då man vill söka medeltalet af brott för flere år vid nämnde tidpunkt, det alltid kommer alt betydligt inverka på resultatet till hvilken dass man lägger brottens antal år 1838, om man nemi. sammanräknar antalet af brott för åren 1834 till och med 1S38, så får man efter min förmodan ett större medeltal af brott för hvarje af dessa år, än som uppkommer om man förfarer på samma sätt för åren 1839—1843. Det. beror nemi. väsendtligen deruppå, på hvilkendera sidan man placerar året 1838, så rikt på brott och på hvarjehanda andra märkliga företeelser.
Uppå begäran af apothekare-societen har Sundhets-kollegium i underdånighet anhållit, att Eders Kongl. Majit behagade till Rikets Ständer föreslå fortfarandet af det anslag, stort 1,000 Ridr banko årligen, som vid sista riksdagen beviljades att till den nu instundande utgå för den i Stockholm stiftade pharmaceutiska läroanstalt; och får jag, då apothekaresocieteten behörigen fullgjort det för anslagets begagnade föreskrifna vilkor och Sundhets-kollegium intygat, att inrättningen omisskänneligen utöfvat ett välgörande inflytande på pharmaciens studium, i underdånighet tillstyrka nådigt bifall å denna anhållan, under anmälan derjemte att någon rubbning i nuvarande stat icke genom ett sådant bifall förorsakas, enär 43 detta anslag, ehuru utgående blott till nästa riksdag, likväl blifvit i den ordinarie staten för Sundliets-kollegium med medicinal-staten å 8:de hufvudtiteln inbegripet. Hvad sålunda blifvit i underdånighet tillstyrkt, täcktes Kongl. Maj:t i öfverenstämmelse med Statsrådets öfriga ledamöterslyttrade mening, i nåder bifalla. 25:o. Uti till Eders Kongl. Maj:t genom Sundhets-kollegium ingifna underdåniga skrifvelser hafva professorerne vid Carolinska medico-cbirurgiska institutet anhållit, dels att Eders Kongl. Maj:t måtte ånyo till Rikets Ständer föreslå uppförande på stat af det vid sista riksdag blott intill den nu instundande beviljade anslag af 1,600
Domstolen vid 2 mom. af 3 § blifvit anmärkt, med hemställan, att detta mom. skulle; erhålla följande lydelse : »Sker det uppsåtligen, bestämmes straffet efter de grunder, i § 1 stadgade äro; vare ock, i sådant fall, äfvensom, då genom grof vårdslöshet eller försummelse skada timat, den brottslige eller felaktige från sin tjenstebefattning för alltid skiljd, utan att vidare i dylik befattning kunna nyttjas-« I likhet med hvad Herr Justitise-Stats-Ministern vid föregående 3 och 5 §§ tillstyrkt, ansåg Hans Excellens sig böra hemställa, att hvad förslaget innehölle derom, att förbrytelser af den beskaffenhet, som i 6 § 1 mom. omförmälas, må, der så lämpligt funnes, kunna straffas med fängelse, måtte i Nåder godkännas, dock att, med afvikelse från förslaget, tiden för fängelse-straffet blefve bestämd ifrån tre till sex månader. Justitiae-Rådet Qvensel, hvilken deltagit uti Högste Domstolens i ärendet afgifna underdåniga yttrande, åberopade detsamma, hvaremot Justitiae-Rådet Iggeström och Stats-Rådets öfrige ledamöter instämde uti hvad Herr Justitiae-StatsMinistern i underdånighet hemställt och tillstyrkt; och behagade Kongl. Majit, med bifall dertill, förordna, att Nådig Proposition i ämnet skulle till Rikets Ständer aflåtas, sådan den finnes detta Protokoll bilagd. Ex Protocollo N. A. Heurlin. Kongl. Maj:ts Nått Proposition, N:o 76. 7 Utdrag af Protokollet öfver Justitia;-Ar enden, hållet uti Kongl. Maj:ts Högste Domstol, Thorsdagen den 9 Mars / Höå. N ärv a-rande: Justitiäe-Råden Engelhart, Nordenstolpe, Grefve Snoilsky, Quiding, Hoffstedt, Gyllenhammar, Qvensel.
Liljencrantz yttrade forsla gången han hade ordet, att ehvad Utsk:n förbigått ett eller flere af motionärernes förslag, så betviflade han dock att någon utväg för det åsyftade ändamålets vinnande kunde finnas, utan trodde han derföre, att vägbållpings-skvldigheten måste fortfarande utgöras på samma sätt som hittills. I sitt sednare anförande tyckes åter Hr Gr:n antyda, att intet af de afgifne förslagen blifvit af Utsk:o förbigånget. En annan talare, Hr Cederschiöld, har likväl visat, att å Frih. Stael von Holsteins motion icke följt något bestämdt svar, och då ingen af Utslcns ledamöter hafva motsatt sig en återreraiss, så torde det få räknas till det ovanliga, om en sådan åtgärd bestrides af andra. Emot Hr Mannerskantz’s yttrande har Gr. Liljencrantz anmärkt, att väghållnings-skyldigheten nu för tiden vore snarare lindrigare än tyngre jemförelsevis med samma skyldighet i fordna tider. Jag anser motsatsen snarare öga rum och ber, till stöd för denna min åsigt, få erinra, att till följd af de många nya bruk .och fabriker, som på sednare tiller flerestädes blifvit anlagda, vägfiålln ings-skyldigheten blifvit mycket mera betungande än förut, pnär de till nämnde anläggningar ledande vägar hastigare förslitas genom de många och tunga fororna till och ifrån bruken, fabrikerne m. m. Med anledn. af hvad Hr Printzensköld yttrat, att det stöde den alltför mycket betungade väghållnings-skyldige fritt att genom anmälan hos vederbörande få missförhållandet rättadt, vill jag erinra derom, att det deremot är förenadt med stora svårigheter att åstadkomma förändring uti en redan fastställd vägdelning, hvarföre äfven den vanliga åtgången på ansökningar derom blifver det beslut, att någon förändring i vägdelningen ej kan mot de flestas bestridande medgifvas, och målets fullföljd tili KainmarColhm meds för, efter lång väntan, endast ökade rättegångs-kostnader, sig sjelf och androm till varnagel att icke vidare göra dylika försök.
Preste-Ståndet, under den IS i samma månad, beträffande Banko-Utskottets sednare hemställan i omförmälda Memorial, gifvit tillkänna, att vederbörande Domkapitel, efter serskilda, uti till dem utgående cirkulär meddelade, föreskrifter och enligt stadgad ordning rikets Stift emellan, komma att föranstalta om val af revisorer och suppleanter för Preste-Ståndet, hvilka ega deltaga i granskningen af Banko-Diskontverkets räkenskaper för detta och följande år intill nästa riksdag, samt välloff. Borgare-Ståndet, under samma dag, att revisorer till den granskning af nämnde Diskontverk samt Handelsoch Närings-Diskonten, hvilken tager sin början den 1 Mars 1832, eller för år 1831, skola sändas af 2:ne bland städerne Upsala, Calmar, Wisby och Westerås, efter lottning, och att till revisionen af sagde inrättningar för år 1832, eller den revision, som begynnes den i Mars 1833, skola revisorer utses af 2:ne bland städerne Nyköping, Fahlun, Örebro, Jönköping och Carlstad, Bergsbrukens 5:dje Valdistrikt samt Fahlu Bergslag, efter lottning; hvaremot det Expeditions-Utskottet meddelade utdrag af hedervärda Bonde-Ståndets protokoll den 22 sisth Januari endast innehålier underrättelse om val af revisorer och suppleanter för granskning af Lånekontorens i Götheborg och Malmö räkenskaper, men icke om något af bemälde Riksstånd fatladt beslut i afseende å sednare delen af Banko-Utskottets i tneranämde Memorial gjorda framställning; vid hvilket förhållande, och då Expeditions-Utskottet, i saknad af ett sådant beslut, icke kan till Rikets Ständer inkomma med förslag till den underdåniga skrifvelse i ämnet, hvilken Banko-Utskottet, i öfverensstämmelse med 93 § 1 mom. af nu gällande Banko-Reglemente, i samma Memorial föreslagit, Expeditions-Utskottet får vördsamt hemställa, att hedervärda Bonde-Ståndet måtte sitt beslut i berörde hänseende Utskottet meddela. Slockholm den 24 Februari 1831.
Riksdags Ordningen: samma Electorer åligge äfven att på lika sätt, men genom tre särskilta voteringar, välja 15 Ledamöter, nemligen 3 Präster, 4 Lagfame och 8 Andra för Kunskap och Medborgerlig Dygd kända Män, samt 6 Suppléanter, nemligen 1 af första, 2 af Andra och 3 af tredje Klassen, till den Nämd, 51 802 Tillägg till 1810 års konstitutionsutskotts protokoll sorn enligt 5. §. i TryckfrihetsLagen äger att pröfva och afdömma Skrifters brottslighet.1 1 Stycket fr. o. m. orden i sammanhang dermed t. o. m. orden afdämma Skrifters brottslighet äro skrivna med en helt annan stil än betänkandet i övrigt. Yern som här fört pennan, är ovisst; stilen är icke Törneblads. Emellertid är omedelbart efter betänkandet ett blad inhäftat, vilket innehåller samma text, som dock här börjar med en upprepning av ordet föreslås (alltså: föreslås i sammanhang dermed etc.). Texten på detta blad är skriven med samma stil som betänkandet i dess helhet, nami. sekreteraren G. A. Silverstolpes. Tillägg till 1810 års konstitutionsutskotts protokoll 803 III. Förslag den 3 okt. 1810 till ny redaktion av § 87 regeringsformen. I utskottsprotokollet den 3 okt. antecknas (se ovan sid. 74) att ett projekt till en förbättrad redaktion av regeringsformens § 87 upplästes och godkändes. Detta projekt är också fogat till protokollet för sagda dag. Den 12 okt. (se sid. 85) godkände utskottet förslag till memorial angående de av utskottet gillade förändringar i regeringsformen och riksdagsordningen tillika med själva anmärkningsförslaget. Till protokollet för den 12 okt. äro fogade bilagor, innehållande sistnämnda memorial och förslag. Dessa äro tryckta i C. U. M. 1810—1815, resp. sid. 91 ff. och sid. 95 ff. I förslagen som anknötos till memorialet av 12 okt. upptogs också ny redaktion av § 87 R. F. Emellertid är denna redaction icke alldeles ordagrannt lika med det projekt, som är lagt till protokollet av 3 okt. och som då av utskottet godkändes.
Eetcinknncleri. stal visa sig för anläggandet af en Köping vid det i Memorialet föreslagna ställe, bland hvilka Utskottet hufvudsakligast får nämna: dess läge vid en betydlig sjö och andra vattendrag, hvarifrån Communication, utan särdeles svårighet, synes kunna beredas till Sjön Wenern och deromkring belägne 8täder; en vidsträckt omgifvande tract med stora Skogar och lofvande utvägar för näringsfliten; grannskapet med Norrige och aflägsenheten ifrän andra Köpingar eller Städer, hvartill kommer svårigheten för ortens Innevånare, att vid närvarande förhållanden anskafFa sina nödvändighetsvaror, samt att på ett förmånligt sätt afyttra Landets producter; Och har Utskottet, på dessa grunder, med förutsättande deraf, att ifrågavarande anstalt skulle sprida lif och rörelse i en föga befolkad och uppodlad tract, och väcka omtankan till nyttiga företag, trott sig böra vördsamligen tillstyrka Riksens Höglofl. Ständer, att hos Kongl. Majit i Underdånighet hemställa, det Kongl. Majit, efter å stället verkställd undersökning samt vederbörandes hörande, täcktes lemna Nådigt bifall till anläggande af en Köping å något lämpligt ställe vid Norra andan af sjön Fryken, med samma förmåner, som dem Kongl. Majit genom Dess Nådiga Skrifvelse den 27 Februari 1811 förut meddelat Arwika Köping i Wermland. — Dock varder detta, jemte 2:ne Ledamöters sär - Besv. och Ekon. Vtik. Betiinkanden. 101 skildta, till Protocoliet afgifna, utlåtanden, till Riksens Höglo 11. Ständers egen pröfning vördsamt öfverlemnadt. Stockholm d. 26 Mars 1825. k Transsumt af Protocoliet, hållet uti Riksens Högloft. Ständers allmänna Besvärsoch JLkonomiUtskott den 26 Mars 1823. S. D. — RiksdagsFuIlmägtigen Gråberg anförde: Såsom tillägg och ytterligare upplysning vid min med Heres i Hederv.
Proposition , som de i ämnet väckte enskilte motioner, pröfva huru så väl Ädelforss Egendom med de under Guld Verket, lydande hemman och lägenheter som Pauliströms Jernbruk med tillhörigheter må på det för Staten nyttigaste sätt användas. Utskottet anser sig i detta afseende först höra afgifva dess vördsamma yttrande öfver den af CanzliRådet af Wetterstedt och HofRattsRådet Adlerbrant för deras egande underd. Skatterättsfordringar sökte införsel uti åtskilliga under den ifrågavarande Egendomen lydande lägenheter; Och har Utskottet dervid inhemtat, att R. St:r uti underd. Skrifvelse den ii Junii 1818, väl funnit den af Sökanden då begärde införsel i Rådmansö och Wisingsborgs Kungsgårdar icke böra ega rum, men derjemte förklarat, att billigheten och rättvisan fordrade, det Qveckfeldtska slagteri eller dess rätts innehafvare, icke längre må sakna tillgodonjutande af den , likmätigt BytesBrefvet den 12 Dec 1758 och K. Resolutionen den 28 Sept. 1763 dem tillkommande Skatterätsfordran 7 D:r 28 sk. S:mt eller 2 R:dr 3o sk. Specie, i den ordning Författningaine medgifva och K. Brefvet till KammarCoIlegium af sistnämnde dag utstakar', nemligen genom införsel uti odisponerade Kronohemman eller lägenheter; hvar - 342 Stats-Utskottets före R. St:r i underd. anhållit, alt fordringsegarne kunde härutinnan varda förhulpne till sin rätt, när de uppgifva så beskaffadt hemman eller lägenhet, saint att de måtte för sine Tullgarnsfordringar godtgöras på lika sätt, eller genom enahanda qvittning på oliqviderade underd. FrälseRänteeller Skalterättsskulder till K. M:t och Kronan, allt i den ordning författningarne föreskrifva; och hafva R.
Då härigenom är utredt, alt Amiralitets-Kammar-Rådet Strandberg redan år 1825 funnit sig, till följd af försvagad sy 11 Cärmåga och aftagna själsoch kropps-krafter, föranlåten begära befrielse ifrån tjenstgöring, hvarvid han, som då icke var berättigad alt få bibehålla lönell såsom pension, icke allenast blifvit hugnad med tjenstfrihet, utan äfven fått sig förunnadt, att oafkortadt uppbära Kamererare-lönen, sådan den vid samma tid å Tnlerims-staten fastsiälldes, och af hvilken förmon han, undantagsvis, emot livad i allmänhet Embetsoch Tjenstemän beviljas, en längre följd af år varit i åtnjutande; så och då den omständighet, att Ordinarie-Staten fastställdes på samma gång som Interims-Statén, så mycket mindre bör kunna räknas Amiralitets-Kammar-Rådet Strandberg till godo, som Ordinarie-Sta - Stats-ZJtskotttts Utlåtande N.-o 100. 7 ten dels icke gick i verkställighet förr, än 1 är efter det Strandberg erhållit tjenstledighet, dels ock icke kunde på andra tillämpas, än som voro effectivt tjenstgörande, finnér Utskottet, då i öfrigt Kongl. Majit icke ansett lämpligt att låta Strandberg, efter 8 års tjenstfrihet och vid närmare 70 års ålder, åter i tjenstgöring inträda, icke anledning vara för handen att tillstyrka, hvarken att någon, emot skillnaden i Interims-Statens och OrdinarieStatens Kamererare-lön svarande, ersättning för den förflutna tiden må Strandberg tilldelas, eller alt han, vid y^skédstagandet, må uppföras till högre pension, än som svarar emot hans nu innehafvande löne-anslag, 911 R:dr med 80 tunnor spanmål derunder* Stockholm den 16 Maji 1834- N:o ioov 1 . , . Åniom till Exp.-Utsk. den 17 Maji kl. 2 e. mv Utlåtande, i anledning af vadit motion, om inrättande aj ett Curhus i Sundsvall för Medelpad* (U. A.) Vid sistlidne
Deraf, fldllanbe af borgen Derför eller företeenbe af fattigbontgbemig finneg fötejfrifmet. fullföljeg enbaft brottmålet, eller är brottet fåbant, att Derföre meb penningar ej bötag må, gånge meb rättegången, efter tf>p för brottmål i allmänhet är fagbt;” f>vr»ilfet beflut SSBi, uti tmberbånig jfrifmeffe ben 30 fifllibne fittli, l)oö ifongl. 5ftaj:t anmält. §• 46. (Efter att, för SlBår Del, hafina bejlutat en författning, bmarigenom för» flarag, belg att ben i 25 fap. 5 § 3iättegångg»£3alfen m. fl. Ditl)öranbe för» fattningar gifna förcfTrift, att llnberrättö titjlag i mifja brottmål ffola, innan be i fuUborbait gå, unbcrflällaö Jpof»3iättg pröfning, fjäbanefter icfe (fall cga tillämpning i annat fall, än att ben anflagabe blifmit för åtalabe brottet till fafen fallb, ber brottet ej går å lif, i l)to:lfen hanbelfe Det förblifmer vnib bmab bitting öfligt marit; belg ocf att fmab berörbe lagrum innehåller i affeenbe på unbertfällning af mål angåenbe hugg och u fijuf» och fmätförälDrac, få ocf ogmabinöorb emot bein, upphört att mara gällanbe; bafme 91Bi betta beflut, unber ben 12 Slugufii innemaranbe år, f;og ^ongl. ^aj:t i unberbåntghet anmält. §. 47. 2Bi f>afme, för Slöår Del, bejlutat, att l:a och 2:a mom. i 9 § af 25 fap.
Huru stora svårigheter allt detta skulle medföra, och hvilka kostnader staten derigenom koinme att vidkännas, låter knappast i förväg beräkna sig; men för säkert torde det kunna antagas, att försöket icke till alla delar skulle lyckas, huru mycket man ock måtte derpå uppoffra. Oordningar skulle inrita sig, och de legitimerade kyrkorne innan kort sönderfalla, och slutligen religionsfriheten blifva af största antalet så begagnad, som den redan alltför mycket blifvit, eller till religionslöshet. Men den närmaste vådan vore troligen den, som träffade all protestantisk bekännelse, i fall äfven katholska kyrkan blefve legitimerad såsom offentlig. Huru denna kyrka företrädesvis griper omkring sig, har just i senaste tider blifvit såsom högst anmärkningsvärdt iakttaget. Det är icke religionsfriheten, som lägger hinder i vägen för katholicismen, utan det är just denna bekännelse, som af religionsfriheten i våra dagar drager största fördelen. Inom förenta fristaterna i Norra Amerika, der denna frihet är störst och der dess verkningar, enligt vissa resandes uppgifter, skola gått ända derhän, att af landets invånare — alla härstammande från christna förfäder — det flerfaldigt största antalet (4/5 af landets befolkning) bekänna sig till ingen religion, inom dessa stater äger katholska kyrkan vida flera anhängare, än någon annan; och livar helst i ett protestantiskt land religionsfrihet finnes, ökar sig mer och mer antalet af dem, som öfvergå från protestantisk lära till den katholska. Det land, hvarest enligt nyaste underrättelser katholska läran mest förlorat, skall vara det katholska Irland. Men emot 50,000 personer, sorn der affallit från katholicismen , räknades i det protestantiska England icke längesedan milliontal af affällingar till katholsk bekännelse. Om nu, såsom man säger, katholicismens framsteg börjat åter minskas; så böra dock deraf icke dragas förhastade slutföljder. Lyckligt det land, der tilläfventyrs upplysningen, och i synnerhet sedetillståndet, förmår att bota förförelsens verkningar!
Till förekommande af en så betydlig nedsättning i regementets styrka, föreslog landshöfdingen, att de understöd af hemmansräntor m. m., sorn rustoch rotehållare hittills åtnjutit, äfven framgent måtte komma dem till godo, så att ett ringare jordatal för hvarje rote blefve erforderligt; i hvilket afseende landshöfdingen anmälde, att, då nämnda bidrag årligen uppginge till 10,935 r:dr 5 sk. 1 r:st banko, och roteringskostnaden i Jemtland, under de då sednast förflutna åren, utgjort i medeltal 24 r:dr 21 sk. 2j rsf., berörda tillgångar alltså, om de antoges till jemt 25 r.dr, motsvarande underhållskostnaden för 437 rotar, så att, då härtill lades förut beräknade 500 — antalet blefve 937 rotar, som fördelade på 5000 tunnland skatt, gjorde i det närmaste 5| tunnland skatt per rote, men syntes utan olägenhet kunna jemkas till 5 tunnland skatt per rote i medeltal, hvarigenom erhölles 1000 rotar, eller, om 2 rotar beräknades för hvarje rusthåll, lika styrka som för närvarande, samt emellertid för provinsen uppkomme den lindring i roteringsbördan, att då nu 800 rotar underhållas af tillhopa 3,341 J tunnland, hvarvid i medeltal beräknats 4^ tunnland med kontant bidrag af 6 r:dr 32 sk. per rote, samt 100 hästjägare vid l:sta sqvadronen af 436| — eller något mer än 4| tunnland för hvarje rusthåll, med understöd af 21 r:dr i augmenfsräntor m. m., så skulle roteringen framgent komma att besörjas af 1,222 tunnland mera än hittills, och alla rotarne blifva stamrotar, så att hvarje delegare finge vidkännas lika börda; hvarjemte, i anseende till delaktigheten i löneanslaget för jemväl de vid sednaste rote-jemkningen indragna 200 man och alla reserv-medelskassans inkomster, å hvarje rote komrne att belöpa ett kontant årligt understöd af i skatt, innehöllo samt inqvartoringsoch posthemmanen antogos äfven skola i roteringen ingå med 367 243 So Kongl. Maj.ts K dd.
Gestrikland. Ett Torrt Kött. Gestrikland. Helsing land. Gestrikland. Helsingland. Gestrikland. Ett Talg. Ett Humla. En Oxe. Gestrikland. Helsin gland. Gestrikland. Helsin gland. Gestrikland. | Helsin glau d. Gestrikland. Ett Får. En Gås. Ett Huns. Gestrikland. Helsingland. Gestrikland. Helsin jland. Gestrikland. Litt. Ei) Tunna Strömming i4 M om Ett JM Torr Fisk. Ett Lass Akei valls-hö - eller Härdlin 4o jm. Gestrikland. Helsin iland. Gestrikland. Helsin >land. Gestrikland. En Kärfve Halin. En Tunna Skälspäck om i5 Jfy. En Tunna Tjära. Ett st. Bjelke. Gestrikland. Helsiu »land. Gestrikland. Helsin »land. Gestrikland. Helsingland. Gestrikland. Jordeboks Sågstock. Gestrikland. Ett st. Sågstock af Vinterkörseln. Gestrikland. Takspån. Litt. I. Ett Skfä Osmundseller Skatte-jern. Ett SkV% Bruks4- eller StSng-jern. Ett Lass Ved af T; En Golftilji Helsingland, Gestrikland. Gestrikland. 331 Litt. I. (20) En Tolft Helbottens Bräder af Tall. Eli Tolft Helbottens Bräder af Gran. e En Tolft Halfbotteus jj Bräder af Tall. j En Tolft Halfbotteus Bräder af Gran. Gestrikland. Helsin; huiti. Gestrik laud. - Helsing laud. Gestrikland. Helsing land. •1 Gestrik iand. - Helsing laud. Litt. B En fot It Enkla Bräder af Tali. En Tolft Enkla Brae af Gran. er Ett Dränge -Dagsverk e. Ett Öke-Dagsverke Eli Jordebok soch HjelpeDagsverkc. En Tunna Laxöring. Gestrikland. Helsin" land. Gestrik land.
September 1758 medgifne ett halft års längre anstånd med Landsbokens afgifvande, nemligen att alla till Special-Räkenskapernas afslutande nödige Restoch Afkortnings-Långder icke kunde uti de flesta Fögderier, hvarest allenast ett Ting om året hålles, behörigen och på sått Författningarne föreskrifva verificeras, förr ån vid början af andra året, hvarigenom det blefve omöjligt att till derpå följande Julii månad hafva Special-Räkningarne för Fögderierrie, och ännu mindre Landsboken för Lånet afslutade, genom nådigt Bref den 19 Augusti 1S03 i nåder bifallit, att det hår skulle a Sami. 5 66 Riksens Stätidei'S fa förblifva vid hvad uti Kammar-Collegii Bref år föreskrifvet, i anledning hvaraf också Special-Råkningarne uti detta Lån hitintills icke blifvit afgifne förr ån mer ån ett år efter Uppbördsårets slut, hvarigenom således Redogöraren varit öppet, att med den då redan influtne ett senare års Uppbörd godtgöra föregående årets Rester eller Balancer.