Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Stjernsvärd har till stöd för sin utgångspunkt yttrat, att som jernvägarne i närvarande stund ej inbringa särdeles mycket, så kan man af detta förhållande draga den slutsatsen, att de förhoppningar, vi för landets förkofran i detta hänseende hyst, i väsendtlig män komina att svikas. Det är likviil klart, att, förr än jernvägarne hunnit få en någorlunda betydlig utsträckning och sammanbindning, man omöjligt af desamma får förvänta så hugnande resultater i pekuniärt hänseende, som de kunna blifva, sedan länkarne i denna kedja hunnit sammanslutas; men orättvist vore i alla Den 11 Februari f. m. 405 fall, att förbise den lifvande inflytelsen, den lättnad för trafik och näringar, de redan nu, med skicklighet och omsorg utförda, åt landet bereda. I likhet med Frih. Hamilton och med instämmande i hvad han deröfver yttrat, anser äfven jag, att man ej bör lägga något inskränkande vilkor till den framställning, StatsUtsk:t i anledn. af K. M:s Nåd. Propos. härom afgifvit, utan yrkar jag bifall på besagde förslag i dess nu föredragna första punkt oförändradt. H. Exc. Hr Gr. Lewenhaupt, Mauritz: För att ej för länga diskussionen, ber jag blott att få instämma i de åsigter, som blifvit af Frihme Hamilton och Åkerhjelm uttalade, och anhåller jag om bifall till Statsötsk:ts gjorda förslag. Frih. Åkerhjelm: En värd talare, Hr Stjernsvärd, har vis serligen erkännt riktigheten af de skäl, jag hade äran anföra till bifall å StatsUtsk:ts framställning, men han har slutat med att afgifva den förklaring, att skilnaden mellan penningens och varans värde nu och år 1*23 ej är särdeles betydlig.
I öfverensstämmelse dermed bestämmes utflyttningskostnaden, men dervid företages icke, fastän husen tillhöra boställe, någon pröfning deraf, huruvida och i hvad mån boställsinnehafvare må hafva biustit i afseende på boställets lagliga byggnad, och således ej heller uppskattning af bristerna. Dylik pröfning och uppskattning är likväl nödvändig, på det att, om den ersättning, som boställsinnehafvare af öfrige delegare i skifteslaget erhållit, icke fullt motsvarat den kostnad, som erfordrats både till husflyttningen och till de, före utflyttningens verkställande, möjligen bristfällige husens försättande i laggildt skick, boställsinnehafvare icke må vid den öfverskjutande kostnadens fördelning till godtgörande på ofvanberörde sätt tillerkännas ersättning för bättrande af bristfälligheter, hvilka han varit skyldig att sjelf afhjelpa, utan kostnaden för de bristfällige husens iståndsättande kunna afräknas, innan för - Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Vtsk. Betänkande, N:o 18. 13 delning sker af elen kostnad, för hvilken boställs-innehafvare är berättigad att af sin efter-» tiädare åtnjuta ersättning.
Vackrast äro Rigistans och Bibi-Chanums härliga medresséer och Gur Emir eller Tamerlans graf, så väl bibehållen, som om den nyligen byggts. Under det praktfulla graf-kapellets höga kupol hvilar världseröfraren med sina söner Sultan Djä-hängir och Sultan Miran Schah, samt sin sonson Mirza Ollug Bek, astronomen. I ett * särskildt grafhvalf hvilar Timurs son Schah Ruck, berömd för den utomordentliga beskickning, han år 1420 skickade landvägen med presenter till kejsaren af Kina.- Från Samarkand åkte jag 79 sv. mil i ryska posttarantasser, förspända med tre hästar, genom guvernementen Samarkand, Sir Darja och Fergana till staden Osch. Mellan Samarkand och Taschkent och Taschkent och Khodschent utbreder sig en. ytterst ödslig och glest befolkad stepp. Hela Fergana är däremot en särdeles väl odlad och rikt befolkad trakt. Befolkningen utgöres af usbeker eller sarter, tadschiks eller iraner, samt kirgiser. Vid Dschisak passerar man en låg bergrygg genom ett smalt pass, kalladt Tamerlans port, där man finner tvänne persiska inskriptioner. Den ena är från Mirza Ollug Beks tid, » konungars och nationers besegrare och Allahs skugga på jorden ». Den andra, som är daterad 1571, förhärligar Abdulla Khan, » som besegrade en armé af 400,000 man och lät deras blod flyta i strömmar under en hel månads tid ». Vid Tschinas passeras Sir Darja på en gigantisk färja, som på en gång kan transportera ett halft dussin tarantasser med anspann och allt och därtill ett par kamelkaravaner. Taschkent, som år 1865 eröfrades af general Tjernjajeff, är den största staden i hela ryska Asien. Den räknar 100,000 sartiska invånare och 2 ^000 ryssar. Taschkent är icke allenast generalguvernörens residens och säte för Turkestans civila och militära myndigheter, utan äfven en utmärkt viktig handelsstad.
Vid detta förhållande synes som tullfrihet för exporten at Messingstillverkningarne, och för importen af de dertill behöflige utländske rudimaterierne, Zink och Lera, vore det enda vilkor, hvarunder man kunde hoppas att denna näringsgren kunde vinna någon betydligare förkofran; i hvilket afseende disponenten af Skultuna Bruk ernar till Eders Kongl. Majit i underdånighet ingifva ansökning om en sådan förmån hvaraf Bruksbolaget torde i Nåder finnas förtjent genom dess verksamma bemödande och betydliga omkostnader för tillverkningarne vid Skultuna anses i värde uppgå till 65,ooo R:dr Banco, och vid Bruket, inberäknadt ett der befintligt Tegelverk, sysselsättas vid pass 125 personer. Riddarhytte Kopparbruks-tillverkning utgjorde sistlidet 25o Skeppd Koppar. Priset på Kopparen har varit 1/^0 R:dr Banco Skeppd, Arbetarna vid Riddarhytte Kopparverk och Bjurfors Messings-Bruk äro inbegripne uti det förut uppgifna antal för Jern-Bruken i allmänhet, emedan Riddarhyttan och Bjurfors äfven äro Jernverk. De under sista fem åren tillkomne eller förändrade Bergverks-Privilegier äro 1:0 om nedläggning af 55o Skeppd Stångjerns-smifle vid hagersta den 12 Augusti 1828 2:0 Recognitions-smidet vid Gisslarbo instäldt på 3 år den 20 Febr. i832 3:o Manufactur-Verket vid Hallsta, reducerad^ den 22 Oct. i83i och 1 Skeppid Hammarskatt, derstädes nedlagdt den 3 Maj i832 och 4:0 köptackjernsrätlen villkorligen bibehållen vid Riddarhyttan den 20 Februari i832. Ibland Fabriker, Bruk och Öfrige Näringar, utom Bergsrörelsen, äro att märka, 1:0
Stats-Utskottet, som denna dag tätt emottaga Kongl. Ma,j:ts nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, har, enär, jemlikt 27 § ^Riksdagsordningen, riksdagens början räknas från den dag högstberörda nådiga Proposition afiemnas, skolat sådant i nämnde afseende anmäla; och varder ett tryckt exemplar af samma nådiga Proposition med tillhörande bilagor härjemte bvarie Riks-Stånd tillståldt. Stockholm don 31 Oktober 18(52. PS Ridderskapet oell Adelns ledamöters vägnar Fr. Gronstedt. På Borgare-Ståndets ledamöters vägnar L. J. Hierta. Bih. till K. St. Prot. 1862 $ 1863. 4 Sami. 1 Afd. i Haft. 1 På Preste-Ståndets ledamöters vägnar Th. Annerstedt. På Bonde-Ståndets ledamöters vägnar A. Erikson. Bruno Johansson. 2 Stats-Utskottets Memorial N:o 2. Ank. lill Exp.-Ulsk. den l Nov. 186‘2, kl. 6 e. m. Memorial, angående tillökning aj Utskottets tjenstemannapersonal.
Maj:t dels genom nådigt Bref den 14 Juni 1825 tillåtit dåvarande direktionen öfver segelfarten emellan Wenern och hafvet att till uppläggning af det mudder, som under rensningen af stadens hamn och revier upptoges, begagna den rymd, som utgjordes af vatten emellan estaccaden och murnrne af qvarstående fästningsvallen alltifrån och med högra stora Bom-bastionen till och med S:t Eriks bastion, dels under den 20 Februari 1836 i nåder bifallit upplåtelse till staden icke allenast af den inom vallen emot redden belägna så kallade Masthamnen för anläggning af fiskflotte och skjul för hemförarebåtar, utan äfven af så stor del af den derintill varande fästningsvall, som för berörde anläggning kunde blifva erforderlig; hvarjemte Kongl. Majit och rikets Krigs-Koliegium den 2 Juli 1839 för begagnande tills vidare likaledes åt staden upplåtit trenne tomtplatser om sammanräknade 1,202 qvadratalnar invid Masthamnen å vallen.
Man lärer ej mycket misstaga sig, då man säger, att den stora flottan, till exempel, fått räkna för en lycka, om den årligen öfver hufvud fått exercera med ett skepp, och så högt stiger icke exercisen, några få extra expeditioner äfven inberäknade. Betraktar man, livad öfning en sådan exercise kunnat tillskynda flottans sjömilice i allmänhet, så finnes, att den varit iinga eller ingen. Hela rikets sjömilice, värfvad och indelt, sjöartillerister och skeppsgossar inberäknade, lärer utgöra något öfver 7000 marn (Att såsom sjömanskap beräkna extra roteringsbåtsmäu, som uppsättas endast vid början af ett krig, och beväringsmanskap, torde vara tid att anmärka såsom den största af alla orimligheter, så framt man ej vill inse, att den ordinarie sjömilicen, i hvad det rörer manskapet, snart sagdt är att betrakta ifrån - enahanda synpunkt.) Örn man nu förutsätter, att 1000 man årligen varit ute på de här ofvan supponerade sjöexpeditioner, hvarpå jag likväl mycket tviflar, och att exerciserna egt rum tre månader om året, så hafva i alla fall n år \ / gått förbi, innan hvarje karl fått exercera Deri i Decembe r.v 117 3:ne månader, och den, som hunnit tjena 28 år, har således under bela. denna tid haft endast ra månaders sjöexercis. Att på sådant sätt den alste båtsman icke en gång biifver sjövand, mycket mindre sjö-, befaren, synes klarligen, och häraf måsta nödvändigt följa, att de sjöexerciser, vi hittills mägtat åstadkomma, icke kunnat ' tillskynda våra örlogsskepps besättningar någon den minsta öfning af betydenhet, och att det sålunda är omöjligt, att detta folk kunnat göras till sjömän; hvilken sanning äfven från framfarna tider bestyrkes.
Nådiga disposition af den för folkskole-väsendets befrämjande alsatta andel i personliga sky dds—afgiften å Riksgälds-kontoret anvisa följande årliga anslag till bestridande af omkostnader för de under Litt. D 2:o omförmälda föremål, nemligen! a) till aflöning åt en Ofver-inspektör 5,000: — b) till bestridande af Öfver-inspeklörens rese-kostnader, reservations-anslag &,000: — V) lill aflöning för 12 Stifts-inspektörer, efter den 52 Sammansatta Stats-, Bevilln.- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Dlsk. Bet. Jfä 19. fördelning Kongl. Maj:t anser lämplig 24,000: —* d) till bestridande af desses rese-kostnader, reservations-anslag 8,000: — e) till bestridande af trycknings-omkostnader, skrifvarebiträde och expenser, reservations-anslag 6,000: — E) Om införande af landtbruks-undervisning i folkskolorna. Under villigt erkännande af det tänkvärda uti motionären, Herr von Seths, an förda åsigter om den ifrågavarande undervisningens goda inflytelse äfven på undervisning i andliga ämnen rn. m., anser dock Utskottet landtbruks-undervisningen, såsom varande ett tillämpnings-studium, icke böra, på sätt motionären föreslagit, upptagas i de lägre folkskolorna. Huruvida densamma möjligen må kunna till någon del ingå bland undervisnings-ärnnena i de högre skolorna, i den mån dessa blifva fullständigt organiserade, torde ännu vara för tidigt att afgöra. Utskottet hemställer således, att Herr von Seths ifrågavarande motion nu icke må till någon åtgärd föranleda. F) Om nedsättande af en kommitté för revision af Folkskole-stadgan och afgifvande af förslag till folkskole-väsendets ordnande. Då Rikets Ständers blifvande beslut uti förevarande, folk-undervisningen rörande frågor, komma alt angifva den riktning, i hvilken Rikets
HingstinedelsCassan, om lån derifrån för Hiislafvelns förbättrande. LX. B. 274. LXII. Å. 52. LXV. U. 109. LXVI. A. 44. E. 72. Hjo, om öfverlalande lill staden, af Kro - 25 g nans andel i der fallande Sakören. XII. B. 353. XV. A. 131. Hjortsberg, Gustaf. Se Trollhätte SlussVerks lottsedlar. Hisinger, Wilhelm af, yttrande. XXVIII. 3. Historia, angående författande af en, om Konung Carl X.I:s Regering och den så kallade frihetstiden. V. 3. VIII. R. i3y, 263. XXIII. B. 32 1. XXIV. 6?. XXVI. Å. 4. XLI. U. 249, 334. XLV. A. i2. — Svenska Folkets, under Konungarne af Wasa Ätten, om arfvode åt författarea af. Se Strinnholm. IIofArtiklarnes öfverseende, angående. V. 238. VIII. HofCanzleren sänd ifrån Konungen med Dess Nådiga Propositioner och Skrifvelser. I. 59, 233, 4ö3. II. 210. III. 78. V. i5. 5. — att han icke må tillåtas vidtaga någon, utöfver dess i Grundlagarne föreskrifne Embetsbefattning, utsträckt åtgärd med föredragning och expediering af Lagförslag. I. 518. Hoffstén, Bengt August von, yttranden. XX. 107, 257. HofRätt, om närmare bestämmande af dess 17* s6o pröfning i underställde brottmål. XI. B. 177. XIII.
Sjelfva det bästa och tackvärdaste af hvad hon berömmer sig hafva frambragt, – hennes befriande inverkningar på jordbrukets och industriens områden, – hvart har det fört? Har ej dess välsignelse slagit öfver till en ny förbannelse? Har det kunnat förebygga, att den ena slut-vinsten af den prisade natt, då Börds-aristokratien m. m. gafs till spillo, ändtligen blef – en Penning-aristokrati, en den materiella Rikedomens öfvervigt, och en derur sig utvecklande, vida slemmare klass-skillnad, jemte nödtvånget att på dem stödja tillvaron af det under slika förhållanden enda möjliga regeringssättet; just emedan den ”stora natten” hade gjort table rase från alla de elementer, ur hvilka någon bättre aristokrati och ståndsfördelning eljest kunnat utbildas 126? Upphöjdes icke den fordna tiers etat, Bourgeoisien (eller öfverhufvud den såkallade Medelklassen) till en ny Magnatklass, företrädesvis berättigad till njutningen af jordiska håfvor och utöfningen af medborgerliga rättigheter? Deraf, en sammansvärjning mellan några Halflärdes förryckta theorier och några öfverdådiga Tidningsmakares regeringslust, samt en från detta förbund ihärdigt underblåst förbittring hos alla dem, hvilka omsider tyckte sig erfara, att genom sextio års hvälfningar och mothvälfningar ändå ingen annan samhällsinrättning vore vunnen, än en som gjorde de rike ännu rikare och de fattige ännu fattigare, under oupphörligt förökande af de sednares antal. Och likväl har väl aldrig i Frankrike herrskat en allmännare materiell välmåga, än den, som var en frukt af den sednast öfverändakastade Konunga-Styrelsen; men det besannade sig på lärorikaste sätt, hvad Guizot så träffande sagt i en af sina skrifter 127: ”l’aristocratie de l’argent est, pour le pouvoir, un allié perilleux; car c’est celle, qui inspire le moins d’estime et le plus d’envie”.
Nu skall albing ske skriftligen, och ofta genom så många krokvägar, att hälften af det Papper våra Pappersbruk tillverka, visserligen nedkluddas genom ett onödigt skrifveri. Jag vill blott anföra hvad Riksens Ständers egna Utskott dagligen erfara. Utskottet behöfver en upplysning från något af Collegierne; frågan är ofta så enkel, att hvar och en af Ledamöterne kan, såsom enskilt Person, j stöd af TryckfrihetsFörfattningen, diteet begära svar derpå } men får Utskottet begagna en lika kort utväg, derigenom att det otficielt får uppgifva frågan till det Collegium, sorn skall lemna svaret ? Nej! då hade Machinen icke nog compliquerad gång. Utskottet måste begära sin upplysning af HofCancelleren; PlofCancelleren skrifver derom till Collegium} Cal - 6 Den 2 Martti. legium svarar HofCancelleren, och HofCancelleien äter Ständernes Utskott. Man föreställe sig nu , att icke blott sådana , utan mycket niera orimliga omvägar äro stadgade i allt hvad sorn rörer allmänna Affärers behandling, och man skall nästan fötundiasig öfver den konst, som fordrats att intrassla allt : I sanning det hade, utom våra coilegiclla Förmer, icke lätit sig göra. Att således kunna inskränka Embetsmännens antal, fordras en förändring i Arbets-methoden och till en del i hela Organisationen. Planen till en sådan förändring uppgöres icke lätt , och kan förmodligen endast uppgöras af Per* 6oner , som icke blott känna sakernas gång, utan som sedermera kunna verkställa det Förslag de uppgifva , och dervid öfvervinna alla hinder, antingen de uppkomma af kärlek till gamla vanor, af en kortsynt välvilja eller af en verkelig egennytta. Utan att vilja gå Serskilra Utskottets öfverläggningar i förväg, vå* gar jäg yttra mina tankar , om hvad jag tror i denna sak kan vidgöras. F-å Riksens Ständer vid >8i2 års Riksdag stadgade:
Vid förnyad föredragning af Lag-, samt Allmänna Besvärs-och Oeconomie-Utskottens, den 1 sistlidne Augusti, under N:o 54, afgifna och, den 27 i samma månad e. m, på bordet lagda Betänkande, i anledning af väckta frågor om ändringar och rättelser eller tillägg så väl uti Kongl, Maj:ts Nådiga Lego-Stadga för Husbönder och Tjenstehjon , den i5 Maji i8o5, som uti Kongl. Maj.-ts Nådiga Kungörelse, angående flyttningsti-, den för Tjenstehjon, den 22 April 1819, blef be-, rörde Betänkande, på grund af dervid gjorda an-, märkningar, till Utskotten återremitteradt, S. Di Föredrogos å nyo och biföllos följan-. do Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-, Utskottens, den 4 sistlidne Augusti, afgifna och, den 29 i samma månad f, m„ på bordet lagda Utr-, låtanden: N:o 56, i anledning af väckt fråga om förbättrade Police-Författningar för Städerna; N:o 58, i anledning af väckta frågor, rörande Fattigförsörjnings-anstalterna. Si D.
Jag ville slutligen jemväl, till eftersinnande, framställa den fråga; danu med skyddstullsutvägen icke vill vinnas annat resultat, än detsamma, sorn erfarenheten visat, att förbudsutvägen redan Iemnat; så, hvarföre antaga ett utbyte utan undantag, sorn gifver farhågor åt de mångfaldige näringsidkare, hvilkas bergning det möjligen kan undergräfva?” Häruti instämde Herr Odencrantz, Herr Doctor Nibelius, Herr Prosten öhrnberg och Herr Hallgrén, 4;o af Friherre Kantzow: ”Då Utskottet i flera vigtiga omständigheter afvikit från mina grundsatser för en ändamålsenlig Tull-lagstiftning, nödgas jag, i dessa delar, emot Utskottets Betänkande anföra min reservation - Jeg bekänner mig till deras åsigt, sorn föredraga en indirect beskattning, framför den direeta, och då Statens oundgängliga behof kräfva en tillökning i skatter, har jag, för att undvika Statslånebanan, trott mig böra genom tull bereda den tillökning, sorn är af nöden. Denna ökade tullinkomst har jag trott kunna; och böra beredas genom en utsträckt införselsfrihet, men i synnerhet genom de strängaste eontroler mot lurendrägeriet och den sorgfälligaste vaksamhet uppå Tulltjenstemännens sätt att fullgöra sina befattningar.. Författningarne böra således, i min tanka, vara sådane, att contralerne göras strängare, i den mon tullen böjes, oel> att den senare aldrig bestämmes till en sådan höjd, att det blir en alltför omåttlig vinst att ©lofligera införa varor och att inga eontroler förslå att hindra tullförsnillning. Uti förstnämnde hänseende liar ja g ansett en seglande kustbevakning ändamålsenlig.. En dylik bevakning med snöllseglande smärre fartyg, byggde på det sätt, att de kunde uthärda den sena höstens och deri tidiga vårens stormar och oväder, och bemannade med Flottans manskap och befäl, skulle, efter min fulla öfvertygelse, förekomma och upptäcka ganska många tultförsnillningsförsök på Sveriges kuster, och derjemte bereda en behöflig öfning, och sjövana åt personalen vid vår Flotta.
Landtman i sjelfwa werket bos ost dageligen ulöfwar och icke enö efter gällande Lagar kunna honom förmenas. All annan och widsträcktare upplagsrätt kan, efter min tanka, aldrig komma Landtmannen 'och hans handtering tillgoho; utan cndast dem, som Utan stadig systelsäktning, sö, ka lyckan pä äfwcntyr, eller dem, som utan häg för Landtbruket, öfwergifwa det för handeln, mä hända afwen dem, som, ägare af mera jord och större förmögenhet wilja förena bade productionS och Handelswinst. Skulle Den 6 Julik. ' »sr/ Skulle meningen med denna upplagsrätt wara ingen annan, an den jag hast aran omröra, sä anhällcr jag, att den matte i redamonen uttryckas, sadan den är. Men da jag hörer en sadan förändring ej kunna antagas, sä slutar jag, att upplagsrättigheten här tages i sin wanliga bemärkelse; och enligt ten samma, anser jag den wara bade onyttig och skadlig. Den sa kapade Landtbrukaren, som häraf ffulle draga fördel, lärer ej nöja sig att upplägga waror; tillfälle saknas icke att utprångla dem. Jag förbigär de oredor, de bedrägerier, de understes, de wanartige och läga Handels-intriger, de förtroliga förbund emellan wanfregdade och sedlösa menniffor, som deraf kunde blifwa följder. Jag bchöfwer icke nämna det inträng, som Städerne deraf ffulle lida , utan att med nägon Lag kunna wärja sig.
Mig förefaller det såsom en bestämd brist, att det föreslagna tillägget icke redan finnes i lagen; och jag anser altså dess införande vara af behofvet påkalladt, samt yrkar bifall till hvad Utsk. föreslagit. Hr Cederschjöld: En värd talare har sagt, att mened vore olika brottslig, allt efter beskaffenheten af dess följder. Jag förstår icke sådana gradationer i menedens moraliska brottslighet. Jag anser lögnen lika föraktlig, om den gäller slort eller smått, helst då man till dess bestyrkande tager den högsta Domaren till vittne. Frih. Boije: Af hvad den siste talaren yttrat, skulle man kunna tro, att en lindring i straff genom det föreslagna tillägget inträdde. Lögnen, befästad med ed, är ettsvårt brott; men den är också icke i lagen lemnad utan straff, fast lagstiftaren vetat gradera detsamma i mån af dess påföljder. Om den falska eden har till påföljd en menniskas förlust af lif, ära och gods, bör den väl icke straffas lika nied en besvuren falsk bouppgift? Gradationer måste i sådana afseenden nödvändigt finnas. Hr von Hohenhausen: Då jag ej kan tänka mignågon lindrigare bestraffning för en menedare, än den att förklaras förlustig allmänna förtroendet, vet jag icke, hvarföre man ej skulle bifalla betänkandet; och jag anhåller altså örn proposition derå. 5 H. 3 iS Den 7 April. Uppå derom framställd proposition blef LagUtsk:s betänkande N:o 7 af R. o. Ad. bifallet. Bifölls LagUtsk:s d. 2 dennes på bordet lagda memorial N:o i3 om en Cancellist för LagUtsk. samt en Secreterare med notarie-arfvode för Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oecon.Utskottens sammansatta Beredning. Å nyo föredrogos och biföl los Oecon.
De blifva dgrigenom garna ett rof for diir rhdande falska inbillningar att allt som d&amp;r gtires ar ctt f~.ctmsteg, om det ocksh B r sh ofornuftigt, ntt det m a r t mhste tagas tillbnka; och slwytet onlkring dem gor den1 handfallna, dB de icke fi5rstH - tomheten dari. Nu llar fru Holmgren blifvit fbrtjnst ofver n&amp;gra godtkopsfraser vicl motet, shsom att norska kvinnorna borde rned ens appstlilla rostratt ph lika villkor lned inBnnens &amp; soin mhl och att man dblr ' skiimdes ' ofver, att lcvinnorna. icke i vinti-as fingo denna riitt; och strax iir hon flirdig a t t tillbakasiitta sitt eget land, hvilket Worge skall hafra ' sprungit ' sh franlom i uppfattningen af inoderna reformer. Sanna fBrh %llandet lir, att vid omrijstningen i stortinget den 21 sistl. april om den p01iti.h rostriitten icke en enda rost gafs Bt forslnget om koinnor/ mu delaktighet diiiri - sH odelad hndc knappast opinionen i svenska riksdagen varit cliireinot , samt att den riittvisa, soln kvinnorna i Norge iinnu f o r g ~ f v e s begiira, niimligen att fB hornnzunal r6streutt, haEva de svenskn kvinnorna r * edctn i me /. iirt en ma1zs61der dgt, ntimligen allt sedan 1862! Och icke blott dlir~lti aro vi frainom Norge. ~ f v e n mennen st&amp; efter oss i l~oin~nunal ejdi / $$ / relse.
Af dessa handlingar inhemtades: att, sedan vid fastställande af ny aflöningsstat för Göta Hof-rätts tjenstemän, sådan den af Rikets Ständer vid 1856-1858 årens riksdag blifvit beviljad, Hof-rättens fem kanslisttjenster förklarats böra indragas, men dåvarande innehafvarne af dessa tjenster berättigats att, så länge de vid desamma qvarblefvo. mot det de förrättade den för framtiden åt nyinrättade Amanuens platser afsedda tjenstgöring, utbekomma sig tillkommande löneförmåner af dels arfvoden, som i Staten vore åt Amanuenser anslagna, och dels vissa andelar uti den aflöning, som eljest skolat utgå till fem Notarier i tredje lönegraden och fem med egen protokolls-tur försedde extra ordinarie Notarier, så qvarstode ännu tre af Hof-rättens Kanslister vid sina befattningar, nemligen Häradshöfdingen Wilhelm Kugelberg, som är född 1801. inträdde i Statens tjenst 1822 och utnämndes till Kanslist 1839, vice Häradshöfdingen Carl Thorell, som föddes 1806, kom i tjenst 1828 och blef Kanslist 1850, samt Gustaf Lorenz Hjertström, som föddes 1812. ingick i tjenst 1833 och utnämndes till Kanslist 1852; Bih. till R. St.