Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
B tecknade lägenheter måtte vid nuvarande boslällsinnehalVarens afgång, då bostället skulle för löningsfondens räkning utarrenderas, få ifrån bostället a f sk iljas och med korpsernas mötesplats sammanläggas, dels ock att för den minskning i jord och afkastning, bostället sålunda finge vidkännas, ersättning måtte af allmänna medel varda anvisad; så hade E. K. Maj:!, som funnit behofvet alt utvidga Frösö lägerplats vara ådagalagdt och del i sådant afseende framställda förslag jemväl ändamålsenligt, medelst nådigt Bref den 26 Januari 1858 uppdragit åt Krigskollegium att vidtaga de förberedande åtgärder, som för ärendets slutliga behandling kunde erfordras, hvarefter bemälde Kollegium uti underdånig skrifvelse den 4 Februari 1859 anmält, att den för utvidgande af lägerplatsen ä Frösön afsedda jordrymd, utgörande tillhopa 54 tunnland 14 kappland, blifvit af Kronofogde och Häradsskrifvare jemte Nämnd, i vederböraiules närvaro, år 1858 uppskattad, dervid förrätlningsmäunen ansett, alt Regemenlspastors-bostället Westerhus N:o 3, derifrån jordafsöndringen blifvit föreslagen att ega runi, kunde beräknas alt utgöra en årlig arrende-afgift af 120 R:dr, hvartill borde läggas boställets onera, upptagna till 55 R:dr, då 175 R:dr, allt Banko, utgjorde det sammanräknade belopp, i förhållande hvartill bostället borde åtnjuta vederlag för den blifvande jordafsöndringen, som, efter en vidd af 54 tunnland 14 kappland, närmast motsvarade en femtedel af bostället, i följd hvaraf det vederlag, som detta årligen borde åtnjuta från och med det år, afsöndringen ginge i verkställighet, bestämdes till |:del af ofvanstående belopp, 175 R:dr Banko eller till 35 R;dr Banko, motsvarande 52 R:dr 50 öre Riksmynt, hvilket, enligt nämnda beräkningsgrund föreslagna vederlag, så väl Chefs-embetet vid Jemtlands Fältjägare-korps, som vederbörande Boställsoch Lönings-direklioner för sin del godkänt, hvaremot innehalvaren af bostället Westerhus, Regementspastorn J. E. Ångman, förklarat sig ej vara hugad att afstå den till afsöndring föreslagna mark emot den afgäld, hvartill den blifvit uppskattad, vid hvilket förhållande Krigs-kollegium, ehuru, enligt dess tanke, ej något vore att erinra mot den verkställda uppskattningen af jorden och beloppet af den derför beräknade afgäld, likväl ansett den erforderliga jordafsöndringen från berörde boställes egor icke kunna t ill vägabringas förr än efter Regementspastorn Ångmans afgång från tjenslen.
Nu befinnes, att utaf de 4o domsagor, som lyda under Svea Hofrätts jurisdiction , ej flera Un 2 ting om året hållas uti tingslagen inom ?,5 af dessa domsagor, och att utaf dessa 0.5 äro 7, inom hvilka tingslag finnas, der endast ett ting 0111 året hålles Om således R. St. för närvar, inskränkte sin åtgärd till att, på sätt LagUtsk. uti dess betänk. JN':o 5y föreslagit, förordna 0111 lagmanstingens hållande 2 gånger om året, skulle jag tro , att klagomålen öfver det uppehåll, lagmansrätterna vålla, skulle blifva till betydligaste delen afhjelpta ; neli erfarenheten af den förökning i målens antal hos Hofra t terna, som, enl. min öfvertygelse, otvifvelakligt blifver en följd af denna förändring, skulle lill en blifvande riksdag kunna tjena till ledning för bedömmandet af hvilka åtgärder, i afseende på inrättandet of nya eller förändrandet af de nnvar. domstolarna, som kunna erfordras, ifall man då finner lämpligt borttaga lagmansrätterna. På de af mig nu anförda skäl förenar jag irng med deni, som yrka afslag å LagUtsk:s betänk. Frih. Raab, Adam Christian: Äfven jag får bedja 0111 tillgift för det jag yttrar mig i detta ämne. Om å ena sidan jag kunde anses dertill obehörig, såsom icke lagfaren, så hör jag dock å andra sidan till deras antal, som hafva egendom, och kan således få äfvensom jag haft rättegångar, hvarföre jag icke är ointresserad i saken , såsom möjligen blifvande rättsökande. Det synes mig som de herrar, hvilka motsatt sig lagmansrällernas borttagande, likväl något hade frångått sina bestämda åsigter sedan sista riksdag. Sålunda får jag, hvad Frih. Boye beträffar, anmärka att vid sista riksdagen tog han lagmansrätterna i lifligt försvar och yrkade deras ändamålsenlighet.
M:t begärt Rikets Ständers medgifvande, att, till bestridande af kostnaderne för det föreslagna Sappör-kompaniels första uppsättning, hvilka beräknats att uppgå till 16,900 R:dr, (inge användas första årets underhålls-anslag för kompaniet, hvarigenom särskildt anslag till uppsättningen kunde undvikas; Och hafva Rikets Ständer funnit sig böra bevilja den af E. K. M:t för en Ingeniör-lrupps bildande äskade summa 17,500 R:dr årligen, att, på sätt E. K. M:t föreslagit, uppföras med 13,586 R:dr å anslaget för Ingeniör-korpsen, och med 3,914 R:dr å anslaget till Försvars-verket i allmänhet, äfvensom att kostnaderne för truppens uppsättning må af första årets underhålls-anslag bestridas. 3:o. Enligt hvad-det E. K. M:ts högstberörda Nådiga Proposition bilagde StatsRåds-protokoll gifver vid handen, hade Chefen för Ingeniör-korpsen lill E. K. M:l ingifvit ett underdånigt memorial om löneförbättring för den vid korpsen anställde personal, men E. K. M:t, ehuru behofvet af en dylik löneförbättring erkändes, har likväl, med afseende å angelägenheten att endast föreslå Rikets Ständer sådana löneförhöjningsanslag, som kunde anses alldeles oafvisliga, icke funnit skäl att, i anledning af det gjorda/förslaget, vidtaga någon åtgärd. Deremot hafva i denna fråga inom Riks-Stånden framställningar blifvit gjorda, hvarvid anförts, hurusom Ingeniör-officerens uppfostran vore den dyraste inom arméen och fordringarne på kunskaper hos honom större, än hos officerare af något annat vapen. Hans yrke, ehuru lika vigtigt, som arméens öfriga yrken, fordrade en mindre personal, hvarigenom utsigterne lör befordran måste blifva mindre, än för andra officerare. Hans tjenstgöring vore ej blott mödosammare, än vid någon annan korps, utan äfven af stor och för försvars-verket djupt ingripande vigt.
Vid det tillfälle, då Revisorerne tagit i ögnasigte StereotyperingsVerkstaden och nya Sedeltryckeriet, hvarmed Revisorerne funnit ali anledning att vara fullkomligen belåtne, hafva Revisorerne låtit sig förevisas den här ofvan i §. 4 omnämnde, af Föreståndaren för Bankens Stereotyperings-anstalt och Tryckeri, Mynt-Proberaren Broling förfärdigade, Sedelnumererings-machin för de nya sedlame af lägre valeurer, samt med denna machin aftrycka numror och seriebokstäfver å åtskillige sedlar, för att inhämta sättet för dess begagnande, dervid Revisorerne funnit densamma på det mest tillfredsställande sätt motsvara det åsjTtade ändamålet. I anledning häraf och ehuru Mynt-Proberaren Broling, genom det belopp han hittills uppburit för nämnde machin, blifvit godigjord för den kostnad, han derå användt, tro likväl Revisorerne, med afseende å de fördelar, hvilka, genom denna Inrättning blifvit Banken tillkyndade, sig böra hos Rikets Ständer hemställa, att Mynt-Proberaren Broling, som, genom en nästliden sommar företagen utrikes resa, beredt sig tillfälle ätt inhämta kännedom af sättet för sedlars numerering, medelst tryck, mätte, för dess i sådant hänseende, nedlagde möda och utförandet af förrberörde Numererings-Machin, jemte den Machin af enahanda beskaffenhet, sorn han förbundit sig att, för de högre valeurerne förfärdiga, varda af Rikets Ständer tillagd en lämplig belöning, så vida Numererings-Machinen för de högre valeurerne blifver lika fullkomlig och ändamålsenlig, som den redan förfärdigade, hvilket Revisorerne anse sig kunna med visshet antaga. Vid öfverseendet af Bankens Brandanstalter och öfvervarandet af anstäld öfning med de personer, hvilka dervid ega befattningar, hafva Revisorerne jemväl funnit att dessa anstalter fortfara att vara uti ett så godt skick, att Revisorerne icke kunnat annat än vara dermed tillfredsställde. Den uli i837 års Revisions-Berättelse (pag.
Krigscollegii öfver revisorernes förenämnda anmälan afgifna und. utlåt, ådagalade, en fullständig redovisning af ifrågavar. anticipationer och låne-transactioner alltid verkställdes och nöi3 H. 46 36j Deri 12 September e. m. diga dispositioner ej annorlunda knnde utgå, hvadan de anmärkta åtgärderna vore för det allmänna af verklig fördel” &c. Detta har Ut>k. upptagit som en numärkn. oell vederlägger icke den, utan nämner blott, att då PresteSt. lemnat punkten utan anmärkn., samt Borgareoch i’>ondcSt:n densamma godkänt, så vidblifver Utsk. sin mening. På de "runder anmärkntu utvisar och på de skal Hr Peyron i det nyss upplästa anförandet yttrar, får jag anhålla om alslag på Utsk.*s framställning i denna del, hel t dessa tillfälliga anli cipationcr eller lån i eli administrativt verk, då nödig ordning för öfrigt iakltages, är en lättnad för administrationen; och då de icke sammanblandas hvarken i hufvudböcker eller annorlunda, ser jag ingen fara deraf uppkomma. Deremot är det en lättnad för veiket att kunna bestrida utgifter, som tillfälligtvis aro något större, än hvartill medel lör ögonblicket finnas i eassan. Hr von Hartmansdorff: lag vill till Hr L< Trens anmärkt), blott lägga, att Ut»k:s svar icke åsyftar alt visa hvad som ar rätt, utan blott att upptaga den mening, som blifvit den rådande. Det är icke den, som R o. Ad. bör göra gällande, utan del som rätt är; hvilket jag tror Hr Lefren hafva uttryckt. Jag tillstyrker således alslag lill Utsk:s framställning. Gr. Horn: I anledn. af den siste värde talarens anmärkn. mot StatsUtsk. alt ick.e hafva velat framställa det rätta, får jag hänvisa lill ordalagen i utlåt. JNT:o 289, der det säges, att Utsk. icke kan frångå sitt förra utlåt, på grund af 3:ne Stånds bifall dertill.
Jag tiar redan förut i korthet framställt en anmärkning mot förslagets 2:dra §, i afseende å årliga riksdagar, och vill derföre nu endast förklara, att årligen återkommande riksdagar efter mitt förmenande icke äro nödvändiga, samt att de, äfven om de icke medföra några politiska olägenheter, hvarom jag nu icke vill yttra mig, likväl lemna regeringen alltför liten tid att sjelfständigt verka till fäderneslandets väl; men, om de ock äro nödvändiga, så bör man enligt min tanke icke göra dem alla lika vigtiga, utan fastställa budgeten för (lera år samt stadga att grundlagsändringar endast kunna föreslås på den första riksdagen efter det nya val egt rum, för att sedan afgöras på första riksdag efter derpå följande nya val. Hittills har jag förbigått alla anmärkningar mot det hvilande förslagets redaktion, och vill visst icke upptaga tiden med sådane, men, då här är fråga om att framställa vördsamma önskningar i ämnet, så torde jag såsom en generel sådan få uttala den, att, om förslaget faller och blir föremål för omarbetning, någon uppmärksamhet måtte lästas dervid, att en och annan punkt i redaktionen verkligen behöfver ändring. Jag vill härvid exempelvis blott anföra den första § jag möter, dervid dock uttryckligen tillkännagilvande, att sådana anmärkningar icke kunna motivera ett afslag, utan har jag blott velat göra dem, derför, att man frågat oss, hvad vi önska. I 5:te §:n säges, att »lagtima riksdag kan ej utan egen begäran upplösas etc.» Hvad menas der med ordet »upplösas»? Vanligen förstås dermed att vädja till nya val, ty endast då sådant sker, kan en riksdag kallas upplöst. Den nya grundlagens författare har dock häri inlagt en annan betydelse, ty af samma §:s 2:dra mom. synes att med »upplösa» menas »åtskilja», och detta är en oegentlighet, som icke borde få finnas i en grundlag. Men, som sagdt, detta är en anmärkning, som icke kan föranleda till förslagets förkastande, utan blott är anförd för fullständighetens skull. Jag öfvergår nu till vigtigare frågor och främst till den om kamrarnes bildande, i afseende å hvilken jag får hänvisa till hvad H.
Stats och Ekonomi Utskottens, om betalningen af underhåll för tågande trupper och om inqvarteringen i Städerne m. m. N:o 113. Statsoch Banco-Utskottens, i afseende på Verkställigheten af Ständemes beslut, om tiden och stället för indrifningen af förre Filial-Disconternes utestående fordringar. StatsBancooch Lag.Utskottens, i anledning af väckt fråga, om Ständemes medverkan till inställelse af publike fordringsegares lagsökningsåtgärder. S. D. Med anledning af åtskillige anmärkningar, återremitterades Stats-Utskottets Utlåtande N:o 108, om astronomiska Instrumenter åt Observatorium i Stockholm. S. D. Biföllos, vid förnyad föredragning, Stats-Utskottets Utlåtanden: N;o 110 Om Liquiden af Svenska Minietern Lagersvärds fordran. Fröt. Utär. ä. 17 April 1823* 175 N:o 112 Angående beräkningen af Stats Verkets Inkomster till nästa Riksdag. N:o 119 Om Lösen till Skatte af tvänne Krono-Laxfisken i och vid Gefle. N;o 120 Om yrkadt understöd för Sillfisket i Bohuslänska Skärgården. N:o 123 Om utdelning af Ridderskapets och Adelns Protocoll, vid 1815 samt 1817 1818 årens Riksdagar. S. D. Lag Utskottets Betänkande, N:o 28, om förslag till en förbättrad Rättegångs-Ordning, föredrogs å nyo och bifölls. Frän Hedervärda BondeStändet, S. D. Vid fortsatt föredragning af den från sista plenidagen i vissa delar uppskjutna fråga, om föreslagne Grundlags förändringar. Bifölls nya Redactionen af RegeringsFormens 107 §• I morn. samt af Riksdags Ordningens 29 §• 6 puncten3 Om representations förändringen 11 §. bifölls lj6 Vrot. Utdr J. 17 April 1827,. 13 §. afslogs utom sednare delen, som bifölls, lika med hvad högv.
På ryska sidan faller en bäck i hafvet, vid hvilken tschuktscherna upprest ett kummel af hvalfiskben. Midt emot udden ligga två öar, på hvilka man såg folk af tschuktschisk stam med genomborrade läppar. Från denna udde kan man med god vind segla till Anadyr på tre dygn, och landvägen är det ej längre, emedan Anadyr utfaller i en hafsvik. Vid Tschukotskoj-nos eller, enligt Wrangel, vid en föregående »helig udde», Swjatoinos (Serdzekamen?) förliste Ankudinows farkost. Manskapet räddades och fördelades på Deschnews och Alexejews båtar. Den 30/20 sept. sammandrabbade man med de vid kusten boende tschuktscherna, i hvilken strid Alexejew blef sårad. Kort derpå blefvo Deschnews och Alexejews kotscher åtskilda för att aldrig mer sammanträffa. Deschnew drefs omkring af storm och motvind ända in i oktober. Slutligen strandade hans fartyg i granskapet af floden Olutorsks mynning vid 61° n. br. Härifrån tågade han med sina 25 man till Anadyr. Man hade hoppats att vid dess nedre lopp träffa några infödingar, men trakten var obebodd, hvilket vållade inkräktarne stort bryderi, emedan de ledo brist på lifsmedel. Ehuru Deschnew sålunda ej kunde af infödingar erhålla någon förstärkning uti de helt säkert mycket små förråd af lifsmedel, som han fört med sig, lyckades han dock att draga sig fram i dessa trakter öfver vintern. Först följande sommar träffade man infödingar, af hvilka en stor skatt indrefs, men ej utan grymma strider. En simovie uppbyggdes på det ställe, der sedermera Anadyrski Ostrog anlades. Medan Deschnew dröjde här, bekymrad huru han, då båtarne voro sönderslagna, skulle kunna återvända till Kolyma eller finna en landväg dit, kom plötsligen 5 maj/25 april 1650 ett nytt parti jägare till hans vinterhydda.
Ack, I tusen och åter tnsen, som när natten kommer gån till hvila i edra varma bäddar och svepen edra barn i mjuka täcken, tanken på de många olyckliga, som anse de tarfliga rummen i Härbärget med deras hårda bäddar som ett paradis, utanför hvars dörr de stå med klappande hjärtan, rädda, att där ej skall finnas plats för dem! Gifven med varm hand och varmt hjärta, och I skolen med lugnt samvete kunna njuta af det goda, I själfva så oförtjänt ägen. Ja, oförtjänt, ty om lifvet ej vändt åt er sin solsida, kunde just ni varit i dessa armas ställe, som nu sträcka mot er sina skälfvande händer. I ären ej bättre än dessa edra med vandrare; I ären endast Särdeles fin. Matlagning-. FOR ATT UPPRIIA MÖNSTER på plysch och kläde har jag funnit följande förfaringssätt bäst. Man tager ett furubord med jämn och gropfri skifva och därpå utspännes det tygstycke, hvarpå man vill hafva mönstret uppritadt. Med spänningen bör man vara mycket noga, så att ej några bugglor på tyget få finnas, som mycket försvåra arbetet. Man bör hafva s. k. kartnubb och sätta dessa temligen tätt i konturerna på tyget, samt nedtrycka nubben helt och hållet i bordskifvan. Sedan tages ett tunnt postpappersark eller hvitt kalkerpapper, hvarpå uppritas det mönster, som skall aftecknas på tyget; men om nå- got veck finnes på papperet, måste detta med strykjärn utjämnas. Därefter väljer man en hårdstoppad dyna eller stolsits, på hvilken det uppritade pappersmönstret lägges, och med en medelmåttigt grof stoppnål stickes mönstrets alla konturer ut, ungefär 3:ne stick på centimetern. När detta är POTATISKOTLETTER I PAPPER. Öfverblifvet kött hackas samt något lök och persilja. Till l kg. finhackadt kött tages \ kg. kokt, rifven potatis, salt och muskottblomma. Därpå formar man på ett skärbräde af blandningen jämnstora kotletter, som vändas i vispad ägghvita.
A. 95. — forum privilegiatum, om upphörande af. Se Forum privilegiatum. •— förråd uti kopparskiljemynt af gamla pregeln, angående uppsmältning och ommyntning af. V. B. 28. A. g5. — casseurer och chefen för dess cassa-afdelning, om rättighet för dem, att retroactivt beräkna löneförmåner. Se Löneförmåner. — gäldenärer, om rättighet för, alt i Landtränteriet få erlägga ränta och capital-afbetalningar å innehafvande fastighetslån. V. B. 29. A. 98. Ban - c 25 ) Bankens Mynteabinett, om användande af i Bankens generalcassa N:o i förvarade utländska medaljer oell mynt, till förökande af. V. B. 348. A. 3yo. — inteckningar, om förändring i afseende på deras förnyande. XII. B. 146. Å. 388. A. 5o. — embetsoch tjenstemän, vaktbetjenle och konstidkare, angående de grunder, som böra tjena lill efterrättelse vid pensionering af. XX. B. 71, 1 13. XXI. Å. 6. XXV. U. 28. A. 80. — vaktbetjening, angående gratification åt. Se Gratification. — räkenskaper och förvaltning. Berättelser om verkställd granskning af. Se Revisorer. Banker, enskilda, angående underd. skrifvelser till Kongl. Maj:t om det vid sista Riksdag af RiksStånden antagna förslag till lag för. I. 3t4- II. A. 47- — privat-, om skyldighet för, att bålla vexlingscontor inom hvarje Län. II. 5o6. IV. R. i33. XX. B. r94- XXI, A. 17. XXVI. U. 137. A. 171. — privat-, angående rättighet för dem lill creditiv å Banken. Se Creditivrätt. — privat-, och hypotheksföreningar, angående förslag till lag för. III. i93.
Uppl!» A12 Den 17 October. ock eodkZaä kor j<idd. ock ^ deln Hen t7 OÄojr. r8lA. krsAs-8täi»der den 17 Lo^Lre-äläudet den 17 Lonäe:Lränclcr den 18 Stormägtigste Allernädlgste Konung. ^ den Nädiga Proposition Eder Masit till Riksens Ständer afgifwlt, angäende förwalt. ningen af Kungsoch Kungs Ladugärdarne, har Eder Maj.t till Riksens Ständers eftersinnande framställ följande 2.ne frägor: 1:0 Hwilka grunder hädanefter för husbällningen med de frän Arrende ledige eller ledige blifwande Kungsoch Kungs-LaLugärdar mä pröfwaS wara de tjenligaste? 2.0 Huru förhällas bör med betalningen för de ät nu warande Arrendatorer af sädane lägenheter emot witz penninge-afgift upplätne dagswerken?
S T O G jK. H O L M} ECKSTE1>'SKA. BOKTRYCKEIUET 1840, Allm, Bcsv, och Ekon, Utskottets Betankande , N',o 18. 1 N:o 18. Anli. lill Exp. Utsk. den 1C April, kl. 7 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om Svenska under säters sktjldiglietcr, när de vilja bosätta sig eller resa utrikes, samt Utlänningars rätt att inkomma och bosätta sig i Riket. H err M. Bagge har, uti ett till Välloflige Borgareståndet ingifvet och till detta Utskott remitteradt memorial, anfört: i:o att med närva rande tid icke synes öfverensstämma den föreskrift, att Svenska undersåtare icke skola vara berättigade öfvergifva fäderneslandet och bosätta sig i andra länder, eller dit resa, utan att, för erhållande af pass, en summa af 100 R:dr bör nedsättas eller ock borgen derföre ställas, hvilken summa tillfaller Sjömanshuset, om icke passhafvarens återkomst inträffar inom förelagd tid; 2:0 att det stadgande, som innehåller, att den, som utan pass begifvit sig utom Riket, men ej Återkommit inom ett år derefter, skall hafva sin arfsrätt förlorat, icke mer kan anses tillämpligt, samt 3:o alt det bör lemnäs Utlänningar frihet att i Riket resa och sig bosätta, enär de hos närmaste Konungens Befallningshafvande förete bevis om oklandrad frejd, samt visa sig ega den förmögenhet, att de kunna sig i Riket uppehålla, eller ock ställa antaglig borgen, det de icke komma att ligga Fatligvårdslnrättningarne till last. Desse af motionären gjorda framställningar har Utskottet i öfvervägande tagit och, hvad först beträffar skyldigheten att ställa borgen för 100 R:dr, eller ock denna summa nedsätta, innan pass får utfärdas till den, som vill utrikes resa, får Utskottet upplysningsvis meddela, att Kongl. Förordningen den 18 Febr. 1768, Kongl. Brefvet den 11 September 1777, Kongl.
Eller manne alla Författningars och Regeringsanstalters byggande pä säkra grunder, upplysningar och calculcr, samt pä en allmän öswersigt, är en sa föga betydlig, om ej likgiltig sak, eller att all upplysning som fordras kommer ändä sä tillräckligt af sig sjelf, att det är bäst blifwa wid det gamla, lemna allt till händelsen och det wanliga ungefär, inskränkt för tillfället, och i stället hafwa omkostuadssumman besparad, och Bewillningen, fast endast till något bräk-runstycke för hwar person, dock sä mycket lindrigare? Och skulle hwad ofwanbemälde Herrar salunda anfört genom Protocollsutdrag Åtfölja Utskottets uti detta ämne till Riksens Högloft. Ständer asgifwande Memorial. Hx krotoeollo 483 N:o 36. Rörande NaLioual-Rcpreftntationeu. Wördsamt Memorial. Da Constitutions-Utskottet, till åtlydnad af de ifrån de Respcctive Niks-Standcn erhallne remisier, nu gär att meddela sitt yttrande öfwer ett af de wigtigaste, säkerligen det mest grannlaga af de ämnen, som warit anförtrodde Lill desi pröfning, får Utskottet till en börfan utbedja sig sina Respective principalers benägna ursäkt och öfwerfeende, om det uppehållit deras wäntan, örn det blott ofullkomligt skulle kunna tillfredsställa den. Constitutions-Utskottet, som med Riksens Ständer och med Swensta allmänheten lifligt delat önskningarne för war Statsförfattnings fullkomnande genom en förbättrad Representation, har likwäl wid utarbetandet af detta ämne icke funnit sig äga det biträde af allmänna upplysningen, det stod af allmänna öfwertygelsen, som kunde sätta Utskottet i ständ att med säkra uppgifter förena framläggandet af ett till alla delar tillfredsställande och pä werkställbara grunder uppgjordt förslag.
Den är inskränkt lili försvar, men till ett försvar, som täger i anspråk alla dess krafter hvilka derföre på det sorgfäl 1 igasLe mäste sandas och vårdas. Det synes åtminstone förtjena alt betänkas, huruvida våra gamla Inrättningar i allo passa for detta ändamål. Utskottet tror, att, om nämnde förening skall bära de frukter, den kan och bör, alla gäsningsämnen, hvilka kunna gifva det ena eller andra af brödrafolken en excentrisk rigtning, måste undanrödjas. Elt sådant tror Utskottet finnas i en serskild adlig representation, en representation af män, hvilka, genom sina ätteminnen äro dubbelt blottställde för den fara, för hvilken national-minnena mer än en gång utsatt hela Svenska folket att misstaga sig om vår ställning, våra tillgångar och den väg, dessa anvisa oss till den storhet, den ära, som vi verkligen kunna uppnå och således böra söka. — Utskottet är öfvertygadt, alt Svenska Adelns perso - 28 Constitutions-Utskollels Memorial, N\o 38. nal inom national-representationen har sig ett skönare mål anvisadt, än den, i sin nuvarande afsöndring, kan uppnå, och att denna representation, äfven om ingen serskild valrätt förbehålles Rikets nuvarande första Stånd, icke skall sakna ädlingar, hvilka äfven med bördens rätt bära detta namn och hvilka, ställde i omedelbar gemenskap med representanter ur andra classer, vida mägtigare, än nu, skola verka till det allmänna tänkesättets verkliga lyftning. Ei t folk bör ega mod att genomskåda sin ställning och derefter lämpa sin författning, och det vinner hvarken inre kraft eller yttre anseende genom bibehållande af organisationer, hvilka för andra tider och förhållanden, men icke för de nuvarande, äro lämpliga. Utskottet bar derföre trott sin pligt fordra att utur sitt förslag utesluta äfven serskild adlig valrätt.