Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Under en tid af 27 år har han, enl. vederbörliga betyg, med utmärkt nit och noggranhet fullgjort sin mödosamma befattning, hvilken alltmera vunnit i utsträckning och förenats med större ansvar, i samma mån som institutets verksamhet ökats. Vid Ljunggrens antagande till ordningsman egde institutet 24 elever af mankön, och nu vårdas och undervisas derstädes 63 sådana elever. På sednare åren haren svår gikt och annan sjuklighet så hemsökt honom, att han numera icke vidare kan upfylla sina åligganden; och då denna sjuklighet snarare tillän aftagit, oaktadt 4 års brunnsdrickning och badkur äfvensom 11 veckors vistande på SerafimerLasarettet, samt då alla återställningsförsök aflupit utan önskad verkan, har Ljunggren hos K. Direktionen anmält sig vara nödsakad, att från sin innehafvande ordningsmannabefattning begära entledigande. Rör att icke, då han lemnar institutet, bringas till tiggarstafven, vid numera fyllda 62 års ålder, tillföljd af fullkomlig brist på egna 43(5 Ben 2 6 November e. m. tillgångar, till samlande hvaraf de knappa lönevilkoren ieke kunnat gifva någon behållning, samt då ingen tillgång af institutets medel finnes för pensionering af uttjenta tjenstemän, har jag ansett mig af rättvisa och billighet upmanad att hos K. St:r vördsamligen föreslå: det Ljunggren, då han för sjuklighet oell ålder nödgas från sin tjenst på stat vid institutet afgå, måtte å Rikets Allm. Indragn.Stat upföras till åtnjutande under sin återstående lifstid utaf en årlig pension af 400 lt:dr b:ko. De löneförmåner Ljunggren nu vid Institutet innehafver bestå af: Kontant lön B:ko R:dr 266: 32. Kostpenningar » » 100: — Bostad, med ved och ljus samt tvätt m. m., som kunna upskattas till minst » » 183: 16. Tillsammans — I den öfvertygelse, att It. Högloft. St:r med tillfredsställelse sett de lyckliga resultater, som med landets mest vanlottade barn å institutet vunnits, samt att R.
Expedition, som eljest begäres af sökande, eller förklarande, eller al annan, sorn icke, enligt denna författning, har skyldighet att expedition uttaga, skall utlemnas mot den för afskrift fastställda lösen. 12 § i Expeditions-taxan stadgar, bland annat, »Och må ej heller, då för boupptecknings och arfskiftes förrättande uppteckningsoch delnings-procent eger rum, särskild lösen fordras för bouppteckningseller delnings-instrumenlet, eller för bevis om bouppteckningens inlemnande och inregistrering» Herr Braun och Herr Heljestrand hafva yrkat, alt, med ändring af detta stadgande, lösen måtte bestämmas för instrument öfver bouppteckning i stad. Före utfärdandet af 1855 års expeditions-taxa, lära i vissa städer vederbörande bouppteckmngs-förrättare, utom sjelfva upptecknings-procenten, belastat sterbhusen med lösen för boupptecknings-inslrumenten, somligstädes till och med för de inneliggande exemplaren, ehuru i då gällande författningar icke funnits någon grund för en sådan påföring Detta gaf kommitterade anledning att, enär de ansågo. att icke blott besväret med sjelfva bouppteckningen, utan äfven uppsättandet af instrumentet och utskrift deraf i allmänhet vöre genom den stadgade procenten fulleligen ersatt, , underdånighet föreslå införandet af ofvananmärkta stadgande i expedilions-laxan Då kommitterades åsigt i denna del vunnit Kongl. Majis nådiga godkännande och hvad motionärerne yrkat synes härleda sig från den villfarelse att expeditions-hafvande vid Rådstufvu-rätt, de enda till hvilka nemligen den ifrågasatta losen skulle komma att utgå, före 1855 års expeditions-taxa varit till uppbärandet af en sådan lösen berättigade, saknar Utskottet anledning att lill Herr Brauns och Herr Heljestrands yrkande i denna del tills/yrka bifall. Uti expeditions-taxans 15 § 3 mom. finnes förskrift derom, att lösen för handling öler bevis, som begäres, men eljest icke bör utfärdas, må expeditions hafvande - Sammansatta Lagsamt Allm.
Redan då Kongl. Maj:ts Kungörelse angående seminariernas organisation den 22 April 1864 utfärdades, ansågos två seminarier för t[vinliga och sex för manliga elever vara af behofvet påkallade, så mycket mer, som det i Norrland förlagda, hvars lärjungar ännu icke öfverstigit 28, alltid måste komma att öfvertaga en ganska obetydlig del af det för hela riket beräknade antalet. Otillräckligheten både af den beviljade anslagssumman och af det bestämda antalet seminarier har sedermera blifvit ännu ytterligare ådagalagd. Fastän alla för manliga lärjungar inrättade seminarier hittills icke hunnit blifva fullständigt ordnade, utgör likväl redan under innevarande läsetermin dessa lärjungars antal i hela riket 592. Då härtill komma 149 qvinliga lärjungar vid seminarierna istockholm och Skara samt de ännu icke indragna i Strengnäs och Calmar, beiinnes antalet af samtliga seminaristerne för närvarande uppgå till 741, eller ungefärligen dubbelt emot det, som förefanns, då Rikets Ständers underdåniga skrifvelse i ämnet afläts, och nära femtio procent öfver det högsta antal, Ständerne, vid bestämmandet af anslagssumman, beräknat. På grund häraf och af den tillökning i utgifter af mångfaldigt slag, som blifvit en följd af dessa förändrade förhållanden, har ock Kongl. Maj:t af Rikets nu församlade Ständer äskat en förhöjning i anslaget för seminarierna till ett belopp af 15,000 R:dr R:mt. Men skall väl denna förhöjning blifva för ändamålet tillräcklig? Jag vågar betvifla detta, såvida något mer åsyftas än att, blott i afseende på lärarekrafter» lokaler, undervisningsmateriel och andra nödiga hjelpmedel försätta i fullgodt skick 142 Motioner i Presie-Sl tndel 4865. N:o 60. de seminarier, som enligt ofvan anförda Kongl. Kungörelse böra ombesörja ifrågavarande undervisning. Det antagandet torde icke sakna skäl, att den nådiga Propositionen hufvudsakligen afsett denna redan beslutade organisation.
85i 'öm det kunde tåla vidare rotering; mert att, derest roteringsverket och jordboken tydligen gåfve vid handen, attén viss del af ett roteradt hemman icke förut vore till rotering beräknadt, den Utan vidare Undersökning borde till rotering upptagas! att, till undvikande af tidsspillan, Committerade egde, utan föregången förfrågan hos Kongl. Maj:t, att, vid undersokningarne af den oiroterade jorden, på stället afgöra och bestämma, huruvida andre, mot rotering svarande, lika bestämda och genom författningarne ålaggde skyldigheter af den särskilda beskaffenhet, att de icke lika med roleringsafgiften i allmänhet, vid infallande krig kunde upphöra, måtte gifva anledning till sådane onererade hemmans Undantagande från extra roteringen: att Kongl. Majus Befallningshafvande, efter att, i samråd med deöfrigacömmitterade, hafvautsattställen och terminer till roteringsförrättningarnes företagande, borde minst i/j. dagar förut utfärda Kungörelse, derigenom innehafvarne af de oroterade hemman och lägenheter skulle till förrättningen å hvarje ställe kallas, tned anmaning, att vara försedde med chartor, beskrifningar och upplysningar, som de om hemmanen och lägeriheterne kunde egar att hemmanens i jordböckerne införde förmedlade mantal väl i allmänhet borde tjena till grund vid roterandet, men, som hemman, i anseende till läge, bördighet och förmåner af lönande ilsken och indrägtig» 05® SesVt och Ekon. OtsJi.
Prot-utdrag den 23 September 1848. 719 Sedan P reste-ståndet enligt Ridder skåpet och Adeln meddeladt protokolls-utdrag i fråga om denna punkt antagit Utskottets inbjudning till instämmande i Borgareoch Ronde-ståndens beslut, ansågs den i detta ämne föreslagna voterings-proposition N:o 8 hafva förfallit, 18 punkten. Den i fråga om denna punkt föreslagna voterings-proposition N:o 9, ogillades. 19 punkten lades till handlingarna. 20 punkten. Den i fråga om denna punkt föreslagna voterings-proposition N:o 10 ogillades 21 punkten lades till handlingarna. Den i denna punkt förekommande fråga jemte den derom föreslagna voterings-proposition N:o 11 ansågs, efter föregången pröfning af 20, 23 oeh 2G punkterna hafva,t till följe af Ridderskapet Adelns dervid fattade beslut, förfallit.- 23 punkten. Ridderskapet och Adelu ogillade den i fråga om denna punkt föreslagna voterings-proposition N:o 12. 24 punkten. Den i fråga om mom. litt. C. af denna punkt föreslagna voteringsproposition N:o 13 ogillades; hvaremot Ridderskapet och Adeln godkände UtskotteLs yttranden i afseende på de öfriga mom. af samma punkt. 25 punkten. Den i denna punkt förekommande fråga jemte den derom föreslagna voterings-proposition N:o 14 ansågs hafva förfallit till följe af Ridderskapets och Adelns i afseende på mom. C. af 24 punkten fattade beslut. 26 punkten. De i denna punkt förekommande frågor, hvaruti två Stånd stannat emot två jemte den derom föreslagna voterings-proposition N:o 15, ansågs hafva förfallit till följe af Ridderskapets och Adelns i afseende på 23 punkten fattade beslut, oeh Utskottets i öfrigt beträffande ifrågavarande 26 punkt afgifna yttranden lades till handlingarna. 720 Prot-utdrag den 23 September 4848. 27 pun Ide n lades till handlin "anni. 28 punkten.
Ridderskapet och Adeln härutinnan instämma. Med dessa Höglofl Ridderskapets och Adelns samt Vallöf!. Borgare Ståndets Beslut, förenade sig nu äfven Bonde-Ståndet. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. ^ id föredragning af Stats-Utskottets sedan den 14 dennes på bordet hvilande Betänkanden af den 13 förutgående. 1:0 Angående Stats Regleringen i allmän* het och med Project till Riks-Stat för I816 och påföljande år intill nästa Riksdag. 2:0 I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss om ersättning för 1812 års Mantalsskrifnings-provision i Norrbottens Län; och 3:0 I anledning af Kongl. Maj »s Nådiga Proposition om Stats-Verket, uti hvad som an-; går Tredje Hufvud-Titeln, innefattande Försvärs-verket till Lands och Sjös; Blefvo desamma af Hedervärda Bonde-Stan* det gillade och antagna. Ut supra. Olof Werlihi Ex Protocollo S. D. Den 17 Juli. SD. JCifter skedd föredragning af Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets sedan sista Plenum pä bordet hvilande Betänkande , af den 6 Juli, i:o i anledning af väckt fråga om Folkoch Arbets-Skolors inrättande, i sammanhang med Allmänna Fattigvården; och q:o om medel till Svenska Klädes-Fabrikernas upphjelpande, fann Bonde-Ståndet för godt, att hvad härutinnan blifvit tillstyrkt, bifalla. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. Uppläst hos Samtliga Riks.Stånden5 den 17 Juli. Stormägtigste Allernådigste Konung! Hos Eders Kongl. Majit få Riksens Ständer i underdånighet anmäla, att de utöfvat den rättighet, I03 §. Regerings-Formen och 64 §.
och lockarne krusas kring pannan fritt; hon liknar ett strömoln, som ljust och luftigt af vindflägten förs öfver himlens blå, ty drägten är väfd som af elfvehänder: tunnt tyll med ett månsken af atlas på. Han ser på de blida, de veka dragen, på finhylta kinden, så ung och skär, hans blick synes följa den smärta växten och barmen, som gnistrande smycke bär, den hvilar vid blommornas rika klasar, som skälfva på axel, på släp och hår, den smeker två armar i guldband slutna. Hon ser det; och kinden i flammor står. Hon läser så klart i de mörka ögon /tycker sig läsa i dessa ögon/ en saga om kärlekens blyga hopp, /kärlek och nytändt hopp/ Och tänker med stolthet: ”en ny eröfring!” – och flyger så af i en vild galopp. Det är som när stormen i vrede jagar ett fjäderlätt moln ifrån himlen bort, men stjernan blixtrar så stolt på bröstet, /och stjernlika smycket från bröstet blixtrar/ som flämtande häfves, och andas kort. ”Ah, härligt” – hon tänker –”en ny eröfring!” Då vänder den tyste sig tvärt åt sidan, der ser han förtjuserskans gamle far i slitna, förborstade, svarta kläder, helt säkert de nyaste gubben har; en flinande sprätt på hans frackskört pekar, men drömmaren svarar – hans ton är sträf – ”Om dottren ej vore en modedocka så vore hans frack ej så nött och snäf.”45 H. Herr R! Tacksam för ärade skrifvelsen af d. 24/6, tager jag mig friheten härmed sända fortsättningen af min lilla uppsats om Skånes allmoge, jemte tvenne skånska folksägner, båda upptecknade efter muntlig berättelse, och mig veterligen ej upptagna i någon samling af sådana.46 Jag hoppas och önskar att den hvila, hvarom ni talade i ert sista bref, gjort åsyftad verkan och stärkt både helsa och krafter! Sjelf har jag ändtligen, efter ett och ett halft års förlopp kommit ur sängen, men – på kryckor.47 Inneslutande mig i hr R.s fortfarande bevågenhet har jag äran teckna
Friherre af Nordin: Det har blifvit yttradt af en Ledamot, att Rikets Ständer i PensionsCassan kunna anses som Bolagsmän. Om man går ut ur denna åsigt, kom - Den ii O c to ber f. ni. 53 mer man obestrideligen till det resultat, att Revisorerne skola granska Cassan i alla dess delar. Skall en sådan princip etableras, så vill det synas, som begge Bolagsmännen eller KrigsBefulet och Rikets Ständer gemensamt skulle granska Cassan, men ej att den ena parten för sig skulle verkställa en sådan granskning; ty det tror jag icke står tillsammans med billighetens fordringar och skulle kunna medföra den besynnerlighet, att hvad den ena gillade, kunde den andra klandra, ochtvertoin, utan att Cassans Styrelse kunde inse, hvad principalerne för framtiden åsyftade förändradt. StatsUtskottet har föreslagit, såsom Herr Tham redan anmärkt, att granskningen skulle få bero på Revisorernes godtycke. Om man vill utsträcka detta något längre, så kunde deraf följa alt, om Revisorerne ej ansågo nödvändigt granska äfven andra Cassör, kunde sådant underlåtas, och den nödiga controll, som Rikets Ständer åsyftat, helt och hållet uteblifva. Skall granskning äga rum, bölden icke få bero på Revisorers godtycke, ty allt godtycke är åtminstone för mig förhatligt. Herr Lefrén: I början af öfverläggningen, då jag yttrade farhågor, att om obestämd granskningsrätt erkändes, den framdeles möjligen skulle kunna sträckas till Cassans redan besparade fond, gaf en Ledamot mig den tröstegrunden, alt, så länge ägan - 54 Den 12 October f. rn. derätten vore helig, vore äfven en sadan farhåga öfverflödig. Nu har likväl en annan Ledamot, Herr Ribbing, yrkat, att Stalén är delägare i denna hesparda Fond; exemplet att icke alla äro benägne att låta denna tröstegrund blifva gällande, är således ganska färskt. Jag är ej ovan vid att böra Herr Ribbings anmärkning, och har såsom förvaltare af Cassan ofta befunnit mig i nödvändighet, att med bevisning uppträda mot samma satts.
Jag måste imedlertid bekänna, att om jag vore Domare, skulle jag, sedan Utsk:s förslag en gång blifvit lag, omöjligen kunna tillämpa 1 kap. 2 §:n M.B:n i det fall, då någon, vare sig att han är läsare, eller af hvad orsak som helst, utdelat Nattvarden, utan i stället anse mig skyldig, att alltid döma efter det föreslagna stadgandet, och jag betviflar högeligen, att, oaktadt hvad Gr. Sparre yttrat, en annan tillämpning någonsin kommer att äga rum. Jag förnyar min anhållan om återremiss. Hr Gr. o. Landtm:s härefter till bifall å Utsk:s Betänk, framstälda propos. besvarades med Ja och Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemstälde, om R. o. Ad. ansåge de gjorda anmärkmne föranleda till återremiss, samt efter denna propos:ns besvarande med starka Ja, blandade med Nej, förklarade, att han ansåg Ja härvid hafva varit öfvervägande. Föredrogos, men bordlädes ånyo på begäran af flere ledamö - 410 Den 21 Juni e. ni. ter, StatsUlsk:s nedannämnde d. 14 dennes på bordet lagde Utlåt:n och Mern.: JVs 123, i anledn. af väckte motioner, ang:de förändradt användande af den till skoiorne i städerne inom Lunds Stift, och Provinsen Halland af Götheborgs Stift, utgående Helgonskyld; JVs 140, ang:de restitution af oriktigt debiterad löne-bevilln. vid Westmanlands och Jönköpings Reg:ten, samt Wermlands Fältjägare Reg:te; JV2 141, i anledn. af väckt motion, om löne-förhöjning för R. St:rs Just.-Ombudsm.; samt JU 142, i anledn. af återremisser å Utlåt. JVs 32, ang:de låne-understöds beviljande för tomt-reglering inom den år 1849 nedbrunna del af Lidköping eller den s. k. Gamla Staden.
Föredrogs ä nye Stats-Utskottets under N:o 136 afgilcne samt den g dennes på bordet lagde Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid dess yttrande, angående Pensioner för Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens f. d. Lärare, Herr Uggla, Göran Gustaf, uppläste följande : Det är på den grund, att Lön och Pension icke skola på en gång böra å Stat uppbäras , som Högloft. Stats-Utskottet lemnat utan afseende den af mig och flere Ledamöter, vid dess första Betänkande gjorde anmärkning, att Herr Cancelli-Rädet Tannström, emot hved Utskottet föreslagit, måtte få uppbära den Pension, som för honom anslås, oafkortadt, ehvad Embete med Lön på Stat han må komma att bekläda. Då Utskottet icke behagat för öfrigt ingå i någon pröfning, mindre vederläggning Ben it April. 371 af de skäl, jag till stöd för denna anmärkning änförtj uppkommer deraf för mig e,n anledning mer att oföränderligt vid min till Högiofiige Ridderskapets och Adelns Protocoll den 24 sistledne Februarii i ämnet yttrade mening, hvarvid jag således icke kan hafva mscket att tilllägga. Jag har likväl trott mig höra förklara, att då frågan nu är, icke om Pensions tilldelande ät någon Embetsman, som, i följd af lefnadsoch tjenste-är, kan, enligt gällande Författningar, anses vara dertill berättigad, utan deremot att gifva ett offenteligt vedermäle af Nationens erkänsla åt en man, hvilken, vid fullgörandet af ett honom anförtrodt, lika vigtig! sorn ansvarsfullt uppdrag, gjort sig väl förtjent af Fäderneslandet, finnér jag den af Utskottet åberopade allmänna grundsatts för Pensioners reglerande, hvilken endast har afseende på förra händelsen, icke böra på den sednare ovillkorligen‘tillämpas , eller lägga något hinder i vägen för Rikets Ständer , att i förevarande ämne besluta med den liberalitet, som åt belöningen lemnar ett högre värde, i samma mån den ej, genom villkor och förbehåll j till sin kraft förringas.
Delagtighet i Lurendräjeribrott kan vara af flerfaldig beskaffenhet, och ehuruväl den gröfre arten deraf bör beläggas med enahanda ansvar sorn sjelfva brottet, torde dock den mindre, som ofta kan bestå endast deruti, att inan afvetat brottet och det samma förtegat, icke skäligen kunna på samma sätt som sjel.va brottet bestraffas. Af sådan anledning tillstyrkte Högste Domstolen: att meningen: ”eller beträdes med delagtighet i någondera af dessa förbrytelser, ” må utgå och vid slutet af denna §. införas ett särskildt moment, i likhet med de i 61 Cap. Missg. B. lagde grunder af följande lydelse: ’’Den som bjuder eller leger, hjelper eller råder annan till brottet, så att det derigenom sker, straffes lika med den, som gerningen gjor - 728 Proposition om Lurendr. o. Tullförsnillningi de. Är någon eljest till gerniogen mindre vållande eller har han vetat förut, att den var å färde och det ej uppenbarat, plikte med Fängelse eller penningar efter omständigheterna.” 2:0. Då hufvudsakliga ändamålet med de* stadgade urbota-straffet lärer vara, att såmedelst söka förekomma de Lurendrajerier som föröfvas till högre belopp, i ändamål att dermed drifva handel, och af personer hos hvilka okunnighet om Författningarne icke bö-r ega rum ; Men den sorn af obetänksamhet eller okunnighet för enskildt behof från Utrikes Ort medtager några Saker af mindre betydenhet, icke synes med samma stränghet böra behandlas, ansåg Högste Domstolen sig häraf hafva anledning för des tillstyrkande, att summan, der urhota-ansvareä vidtog, kunde ökas till dubbelt eller 400 E:dr Banco, och alla Stadganden i följe deraf der Summan af 200 il:dr omnamnes, förändras till 400'
(Hviskar:) Söta Gertrud lilla, låt dörren stå på glänt. Här ska' inte tändas ljus, och då kan jag få se dom allesammans. Jag tog Dady med (Kör mössan på sned). Phu! mig der ute höll dom på att skrämma ihjäl honom han skäller aldrig på fint folk, nej, det gör han inte, och Mamma kommer. GERTRUD. LISEN. (Stänger igen dörren, öppnar den sedan försigtigt). _________ Herre je! Tala inte om att vi ä' här! Elfte scenen. GERTRUD. HILMA. Sedan IVAR. PROFESSORN. HILMA (från höger 1, bärande Se så der, ja. Nu är då ändtligen allt i BJÖRNKLO. ett par blomfylda vasar). ordning. Kom hit, får jag se på din toalett, liten. Den är verkligen förtjusande. så vacker kläd (hejdar sig, stampar i golfvet). Det enda som fattas är ett par blommor i HILMA. Ja, inte sant! Jag tror att jag aldrig sett en GERTRUD. håret. Men se der ligger ju din bukett! ning praktfull. Böj ned hufvudet litet. (Tager ett par törnrosknoppar ur buketten och fäster dem i att vika en råtta af sin näsduk). Gertruds hår. Ivar kommer från höger 2 sysselsatt med GERTRUD (till Hilma). afton? Fröken Valborg kommer naturligtvis med i HILMA (slutar ordnandet af blommorna). du vet. Så . Nu buketten i hand, och det fins ingenting att anmärka på min lilla flicka. (Det ringer): Tyst, nu äro de här! IVAR (tittar i fonddörren). Det tror jag knappast. Hon är illamående som Det är tante Amalia och farbror Ludvig! äro redan i tamburen. Vill ni vara så goda och stiga ut. Gästerna HILMA (i dörren till höger 2). Jag har bedt slägtingarna stiga hit in. (Professorn, Björnklo komma). PROFESSORN. säger. Sokrates namnet sanningsökaren men (Björnklo går fram till Gertrud, Professorn tittar naturligt. Visserligen, visserligen förtjenar, som du häpen efter honom).
PrästeStåndets beelut, denna afgift utgå med 2 R:dr 4 sk. för hvarje iooo:de R:dr af det uppskattade värdet. Omröstningen har utfaUit med 93 Ja och i5 Nej jt hvarjemte en sedel, såsom dubbel, blifvit casserad. Och som Ja alltså vunnit, skall FastigbetsBevillninge» hädanefter, som hittills, utgöras med 2 R:dr för hvarje iooo:de R:dr af det uppskattade värdet. j.-dc Voteringen. Den, som vilt att §. i nya BevillningsFörordningen skall erhålla följande lydelse: ”Då ali annan i Riket hefintelig, Rotering underkastad, Jord af Krono-, Skatteoch Frälse-natur, enligt Rikets Ständers Betänkanden, N:o 4°9- 491 beslut, boide vara till Kneckteoch BAtsmanshållet indelad, inen Hemman och Hemmansdelar eller Jord Jikväl gifvas, sorn ännu ej kommit att vidkännas ett sådant onus, utan att något motsvarande dem ålagdt är, skola desse, utan afseende derpå antingen de tillhöra Land eller Stad> för en sådan Rotefrihet så länge de den åtujuta, årligen betala Tolf R:dr för belt Hemman och i lika förhållande för mindre delar eller Jordlotter <Scc. (se Förslaget till Författningen), röstar Ja. Den det ej viii, voterar Nej. Vinner Nej; skola, efter BorgareStandets beslut, orden "ulan afseende derpå j antingen de tillhöra Land eller Stadf uteslutas, men §. för öfrigt lill den föreslagne ordalydelsen bibehållas. Voteringen har utfallit med 86 Ja och S3 Ne Och när Ja vunnit, så kommer 2Ö§.inya fievillningsFörordningen att erhålla följande lydelse:
Tham 1056 » N:o 2 till Riksdagsfullmägtigen Lundgren ... 1058 » N:o 3 till Herr J. Lamberg 1060 » N:o 4 till Riksdagsmannen A. Nilsson 1063 » N:o 5 till Riksdagsmannen J. M. Wessing... IOöR » N:o 6 till Friherre C. L. Stael von Holstein 1072 » N:o 7 till Rådman G. Kjellander 1077 » N:o 8 till Biskop E. A. Almquist 1082 » N:o 9 till Lagmannen C. af Stenhoff 1084 » N:o 10 till Grefve J. H. Gyllenborg 1087 » N:o 11 till Rådman G. Kjellander 1094 Behandling af en af Herr Silverstolpe väckt motion 1100 Register 1101 RIKSDAGEN 1810. Utdrag af Protocollet, hållet uti Riksens Högloft. Ständers ConstitutionsUtskott den 6 Aug. 1810. Sedan Riksens Höglofl. Ständer uti Örebro itad till en Urtima Riksdag den 23 Julii 1810 lammankommit och efter Regerings-Formens och tiksdags-Ordningens föreskrift ett ConstitutionsJtskott blifvit nedsatt, sammanträdde detta Utikotts af Respective Stånden utvalde Ledamöter i dag kl. 11 f. m. för första gången nemligen af Höglofl. Ridder skåpet och Adeln: p:o 54 Grefve Spens, Fullm.: Grefve Mörner, Adolf Göran, Kammarherre, R. N. O. » 115 Grefve Lagerbjelke, Fullm.: Friherre Cederström, Jacob, Major, R. S. O. » 1304 Herr Kuylenstjerna, Johan Carl, Major, R. S. O. * 1702 Herr Törneblad, Carl, Häradshöfdinge.