Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Doktorn undersökte honom och sade, att högra lungan var fullkomligt frisk, o c h att endast en högst obetydlig förtätning återstod i den venstra. H a n sade alldeles detsamma till mig, då jag talade enskildt med honom, jag trodde inte, att han sagt Ernst hela sanningen. Ja, det var nästan 1893 en underbar förändring till det bättre, o c h o m inte något särskildt stötte till, var han öfvertygad om, att Ernst efter ännu denna vinter skulle vara fullkomligt återställd. Rådde h o n o m emellertid att vara mycket försiktig o c h under några år bosätta sig i södern; inte ens Rivieran var nödvändig, han kunde slå sig ner i R o m, på Capri eller hvar som helst, hinsidan Alperna. Jag skall aldrig^ glömma, hur lycklig jag var. Min son skulle bli återställd! Doktorn hade sagt, att utan den vård Ernst fått, han nog aldrig skulle kunnat komma sig, de många årens ångest och oro hade således ej varit förgäfves! Det var som om ett järnband lossat kring mitt hjärta, jag grät af glädje o c h tacksamhet! » Samma dag friade Ernst. (Forts. o. slut i nästa n:r.) Jag ber först få förutskicka några Allmänna anmärkningar. » Det är för dyrt! » ropar man alltid, då det är fråga om resor till världsutställningar. Man får genast klart för sig, att vid alla dylika utställningar priserna på allting jagas upp i det oändliga, och tidningarna fyllas med hårresande beskrifningar öfver dyrheten på platsen ifråga. Detta afskräcker mången från att resa - men borde icke göra det. Ty erfarenheten, åtminstone den jag vid flere utställningar i utlandet gjort, ger vid handen, att detta tal om uppdyrkade priser ständigt är betydligt öfverdrifvet. Visserligen stiga prisen på i synnerhet rum och mat alltid något i början af en utställningssäsong, men inom kort utjämnar konkurrensen allt igen. I millionstäder som Lonutfåste S o m våra läsarinnor eriura sig, månad don, Paris, Chicago m. fl. tänka alla vid utställningens början, att nu skola de skörda Jduns redaktion i förliden oktober — men så visar det sig snart, att de äro så många, som haft samma tanke, att de måste för den bästa uppsats, som inom årets utslå ned på sina pretentioner för att vinna något.
I Franska traktaten förekommer en bestämmelse, som förefallit mig särdeles märklig, och med anledning hvaraf jag hoppas att någon härvarande Stats-Håds-ledamot ville gifva mig en nöjaktig förklaring. Det heter i en kursiverad anmärkning i slutet af den s. k. tariffen B: »Varor, fabriks-, handtverkeri-och manufaktur-, i tulltaxan ej specificerade, draga lika tull med det ämne, arbetad!, hvaraf de hufvudsakligen bestå, eller, då detta med visshet icke kan utrönas, 15 proc. af värdet» under åren 1865—67 och sedermera 10 proc.; derefter följer en annan anmärkning, så lydande: »varor, som icke kunna hänföras under någon af de i denna införselstariff upptagna bestämmelser, mer eller mindre arbetade» draga en tull al »15 proc. af värdet» under åren 1865—67 och sedermera 10 proc. Så vidt jag kan fatta, och flera personer, med hvika jag rådgjort, dela min tanke, kan under sistnämnda bestämmelse äfven inbegripas landtinannaprodukter, ty det kan icke bestridas att ju mjöl, ost, smör, saltat och rökt kött och fläsk äro lill en del arbetade varor. Om så skulle vara händelsen, blefve vi underkastade ett ganska starkt band till förfång för de dessförutan tillräckligt lidande landtmanna-intressena. Ty kunna R. St:r icke nu eller framdeles böja skyddstullen för landtmannaprodukter med njera än 15 å 10 proc., kan lätt inträ lfa att deraf förorsakas landtbrukets totala ruin, liksom genom borttagandet af tullen redan sig visat, att landtbruket hastigt gått tdlbaka. Af.tullkommitécns i delta afseende noggranna beräkningar inhemtas, att det skydd dessa produkter åtnjutit intilldess för några år sedan detsamma alldeles alskalfades, utgjort mera än 10 proc. Jag anliåiler nu att i korta drag få företaga en granskning af traktatens vigtigaste bestämmelser, om hvilka jag anser att R. o. Ad. icke bör sakna kännedom innan beslut i frågan fat tas. Arlin 2 innehåller, att »i.
Preste Ståndet den 11 Borgare-Ståndet den 11 Bonde-Ståndet den 11 Rikets Sländers underdåniga Skri/velse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående föreslagen utvidgning af Uplands regementes mötesplats Polacksbacken. (Stals-Ulskoltets Utlåtande N:o 76.) S. A. K. Enligt hvad en af E. K. Majit den 25 November sistlidet år till Rikets Ständer aflåten nådig Proposition hufvudsakligen innehåller, har Chefsembetet vid Uplands regemente, uti ett genom Generalbefälhafvaren i 4;de mililär-distriklel till E. K. Majit ingifvet memorial, — jemte förmälan ali, sedan laga skifte med Upsala stads och åtskillig annan derintill gränsande jord blifvit faslstäldt, Kronan dervid erhållit, bland annat, ett läll af 39 tunnland, stötande till nämnda regementes mötesplats, Polacksbacken, hvilket fält, bestående af lös sandjord, vore af så svag beskaffenhet, att detsamma, enligt meddelad uppgift, endast med svårighet och till särdeles ringa pris kunnat utarrenderas, hvaremot detsamma, med en torr jordmån och lindrigt sluttande läge, skulle eli er ganska obetydligt planeringsarbete utgöra ett förträffligt exercisfält, — i underdånighet anhållit, att mötesplatsen Polacksbacken mätte få med ifrågavarande ExpeditionsU Is hottets förslag lill underd.
Häruti hafva äfven instämt Herrar Domprosten Wåhlin, Prosten J Wijkman, jemtö flera Ledamöter af det Högv. PrestStåndet, Under den sorgfälligt uppmärksamhet, hvarmed Utskottet granskat de uti detta grannlaga ämne inkomna Memorialer, har det funnit motionerna härom hufvudsakeligen innehålla fyra serskildta yrkanden : 1:0 Att åtskilliga af de Fonder, hvilka nn under benämning af allmänna ifrån vissa Län ingå tili Korfgl. Seraphim er-Ordens Gillet och derifrån öfver hela Riket disponeras till förmon för andra Läns Barmherilahets inrättningar, måtte, såsom uppkomna af privata donationer och fromma stiftelser-, till den Landsorts förmon, der de varit gifne, få inom samma ort orubbade f örbiifva. 2:0 Att äfven i det fall dessa fonder skulle vara till större eller mindre del uppkomne af framlidna Konungars anslag, indragna kloster, kronotionde, eller andra publika intrader, deras användande likväl borda inskränkas inom den province, hvarifrån de utgå, och till hvars behof af »adana inrättningar de troligen ifrån första Eesv■ och Ekon. Utsk. Betänkandcn. 561 upprinnelsen blifvit antingen skänkta eller anslagne, ehuru under tidernas skiften deras tillkomst förlorats utur minnet, och så mycket mera utur all bevisningsförmåga. 3:0 Att närmaste och directa förvaltningen öfver Läns-Hospitalerna, borde, i likhet tued hvad om Lazaretterna i Nåder stadgadt blifvit, öfverflytta» ifrån Kongl. SeraphimerOrdens Gillet, och för hvarje Län lemnäs uti Konungens Befallningshafvandes samt de inrättade Län-Directioners vård. 4:0 Att disposition af alla de till Hospitaler och Lazaretter anslagna eller ordinerade och på hvad sätt som heldst tillkomna medel, hvilka nu stå under Gillets styrelse, måtte ställas under offentlig redogörelse och Revision. —• — Uti alla dessa hänseenden anser Ut skottet sig böra serskildt utlåtande afgifva. 1:0
Hvar och en vet, att Den 2 September e, m. 89 i hedendomens tider ärfde qvinnan ingenting. Den store man, sorn först tilläde henne arfsrättighet var, såsom bekant är, Birger Jarl, och denne man gjorde då ett ganska stort steg. Det kan väl Ilända, alt hän redan då ansåg henne böra ärfva lika med mannen, men måste vika för det rådande tänkesättet; och kanske val' det likväl ett stort missnöje, som då gjorde sig gällande. Vi vela att sedan gjordes ingen ändring i detina arfsrätt. Sverige, hvarest då icke janns något frälsestånd, hade vid nämnda tid icke mera än étt Stånd. Något frälsestånd uppkom icke förr än under Mognus Ladulås’s lid, och då fortfor i afseende på arfsrätteri för frälsemannen samma förhållande som för bönderna. När efter år 1519 första gången borgare visade sig i Sverige, var något arfsförhållande för dem icke stadgadt, och hvad PresteSt. beträffar, Var det naturligt, att icke något sådant stadgande kunde vara gällande för dess medlemmar, då det var ett catholskt presterskap, som icke fick ingå äktenskap. När prester och borgare genom i618 års stadslag fingo arfsrätt, så fingo de den lika för döttrar söm för söner. En värd talare har bär förespöglät de faror, sorn skulle uppkomma deraf att qvinnan ärfde lika med mannen. Flan bar till och med gått så långt, att han framställt, huru de såsom äkta makar skulle komma all gå till rätta med hvarandra inför barn och tjenstefolk. Jag hemställer om preslers fedh borgares äktenskap framställa några vådor i delta afseende mera än adelns och böndernes. För min del tror jag, att vådorna i hvarje hänseende skulle blifva ganska obetydliga. Man har invändt, att förändringen i afseende på BondfeSt. skulle föranleda en stark hemmansklyfning. Utsk. bar dock i sitt betänk, någorlunda vederlagt detta, då Utsk. sagt, att de qvinnor, som gifte sig med bönder,-skulle i boet införa en större arfslott, och sålunda en lika stor egendom kömme att tillfalla hushållet.
Jo, jag har ett ärende till Gunborg Edlin. Ja så ja mamma har redan talat om för HILMA. mig, att du blifvit så intim med Gunborg Edlin. Hur kommer det sig? säga sanningen. Gunborg Edlin är en skylt En skylt? HILMA. SALLY. Jo, det är för att å ja, till dig kan jag väl SALLY. jag går till henne, förstår du, för då får jag gå är det till Brita Berg jag går. Ja, eller en attrapp, om du vill. Det hets att ensam, hon bor här strax bredvid. Men egentligen HILMA. det uppriktigt? Gymnasten? Men hvarför kan du inte säga SALLY. Kristian, du vet han som var med i Verdandi och som höll såna farliga tal. låta mig att umgås med honom. HILMA. För att Brita bor tillsammans med sin bror, Pappa skulle aldrig till att du vill använda sådana konster för att råka henne? SALLY. Och tycker du då så mycket om den där Brita, skull jag går dit, utan för hans. Ja, det vill säga, det är då inte för hennes HILMA. med honom? För hans! Du tänker väl inte på att gifta dig Gifta mig! Nej du, vi ä' inte så banala. Du också! Jag måtte blifvit riktigt gammalHILMA. SALLY (föraktligt). modig, medan jag varit borta. Jag trodde tvärt om, att jag kom hem så rik på nya idéer och så under tiden ha gått mycket längre än jag. SALLY. frigjord från allt det gamla inlärda men ni tycks än frihet. Vi har lefvat här instängda, öfvervakade, med en kinesisk mur omkring oss men du må tro, det födes tankar under de långa kvällarna här tiv» bok och mormor nickar öfver strumpan eller pratar halfhögt för sig själf om alla de småsaker som fylla hennes hufvud, och stackars mamma kämpar mot sömnen så hårdt och klipper med ögonen så de tåras. HILMA. Ja du, det händer det, att tvång utvecklar mer vid handarbetet, medan pappa läser någon »instruk börja det lifvet om igen, sedan jag varit van vid så mycken frihet. SALLY. Ja det blir allt lite svårt för mig att nu hon. Ja, du har alltid varit ett lam du. Men Fromma själ!
Företer deremot denne sistnämnde köpecontract, som utvisar, att han tillhandlat sig egendomen; så har han presumtionen för sig, och då måste det åligga den, som påstår utmätning, att stämma den, som genom köpebrefvet gifvit presumtion om äganderätt, och att genom bevis tillintetgöra denna presumtion. livad de särskildta momenten af Utsk:s till författning i förevar, ämne framställda förslag vidkommer , så får jag i afseende på i:sta morn., der det heter: ”Söker någon vid utmätning tillegna sig gods, som i gäldenärs bo finnes,’’ — göra den anmärkn., att uttrycket ”tillegna sig gods’’ är olämpligt på detta ställe, emedan här endast är fråga om att göra en förment rättighet gällande, då deremot uttrycket ”tillegna sig’J förutsätter frånvaro af rättighet. Jag skulle derföre tro, alt del lämpligare borde heta: "Påstår någon vid utmätning sig vara ägare till gods, som i gäldenärs bo finnes’’ etc. Vid 2 morn., hvarest stadgas: ”Nu anmäler vid utmät”ningstillfället gäldenären, att godset hörer annan till , då "skall det ock med qvarstad beläggas och gäldenären derom ”den uppgifna ägaren underrätta. Stämmer denne ej inom ”den tid, som ofvan sagd är, vare sin talan qvitt,” — får jag anmärka, det jag tror, att LagUtsk. icke har tillräckligen sörjt för den uppgifne ägarens rätt, då Utsk. föreskrif vit, Den 17 O c t o b c r f. m. vit, alt gäldenären skall underrätta honom om den sökta utmätningen, emedan det då är lemnadt åt gäldenärens godtfinnande att meddela agaren underrättelsen, när lian behagar. Om han då dröjer dermed till dagen eller några dagar förr än stämning bör ske, så blir det ju omöjligt att åstadkomma stämning, och likväl skulle ägaren vara sin talan qvitt.
Den andra förändringen gäller 42 § i förordmn, deri redskapens afverkningsförmåga i mindre bränneri beräknas till 5/6:delar af pannerymden. K. M. har redan, i den R. St:r meddelade berättelsen, fästat R. St:s synnerliga upmärksamhet på behofvet af en rättelse uti ifrågav:de beskattningsgrund. Det felaktiga i den låga beräkningen framhölls redan vid sista Riksdagen af flera representanter, och äfven af mig; men omständigheter, som det nu är lämpligast att förbigå, föranledde bifall till ifrågav:de beräkning. Dylika omständigheter förefinnas icke nu, och till följd af en allmänt känd erfarenhet af det oriktiga i nämnde beräkning, torde en rättelse deri numera icke möta någon, på skäl grundad, motsägelse. Jag har erhållit speciella upgifter från flera mindre brännerier, som voro i gång under sistlidet års bränningstid, och dessa utvisa, att afverkningsförmågan med en 18 kannors panna utan mäskvärmare varit, i medeltal för hela bränningstiden, minst 35 kannor om dagen. — Utan att, f. n., anse mig behöfva vara utförligare i min bevisning af ett allmänt kändt förhållande, föreslår jag: att ofvannämnde förordms 42 § må undergå den förändring, att afverkningsförmågan med redskap utan mäskvärmare antages till En och tre fjerdedelar af pannerymden, i st. f. 5/6:delar, samt för redskap med mäskvärmare till ett med en tredjedel derutöfver förhöjdt belopp. Remitterades till BevillmsUtsk. Hr Ribbing, Arvid, upläste en så lydande motion: Under sista plenum afgingo härifrån 2:ne motioner till LagUtsk. handlande om samma: Usta kap. B:s 1 och 2 §§, den ena af Hr Cederschiöld, den andra af Hr Tham, Casper. Den förra åsyftade nedsättning i straffet för den som smädar Gud, den Den 16 November f. m. 215 sednare höjande, eller rättare utsättande af straff för den som törnärmar Hans antagne budbärare, presterne, i deras embete genom att förklara Guds ord.
Jag kan icke heller undgå att fästa mig vid den skillnad Herr Tham uppdragit emellan Statens Embetsman ocb Regeringens Tjenare, i följd deraf, att de förre njuta indelt lön, de sednare icke. Så skulle t. ex. Landshöfdingarne, som bafva indelt Lön, efter denna satts, vara Statens Embetsman, niell Assessorer i IIofRatt, 7 H. 3 34 Den 23 December f. m. som qflönas i contant, Regeringens tjenare ehuru de förre kunna af Regeringen afsättas, de sednare icke. Hvad Herr Tham med detta yttrande ville säga hänger således icke ihop; jag vill i Öfrigt icke vidröra tendensen i samma yttrande; men jag beklagar blott alt alla de Embetsman, som aflönas med contant ur Statens Cassa, icke af Herr Tham få anses som Statens Embetsman, utan som Regeringens enskilde tjenare. Den värde Ledamoten anmärker vidare den tillökning som är föreslagen i IlofRätternes personal och säger, att man icke af de förändringar i Administrativa Styrelseverken, som under flere Riksdagar varit ifrågasatta, hade väntat sig, att tillökning i Statens utgifter skulle uppkomma, i stället för besparing, hvilket likväl handt, då, genom förändringen i Commerceoch Bergscollegium, man genast måste öka personalen i Svea HofRätt. I anledning häraf får jag vördsamt anföra, att CommerceCollegii Justitiae-Division bestått af 7 Ledamöter, utom betjening och handlade på sin höjd 200 mål om året. Denna Division försvinner aldeles. Bergscollegium med 7 Ledamöter utom betjening har handlagt vid pass 80 Domsmål, hvilka blifvit öfverflyttade till HofRätt och derigenom kan detta Collegium förminskas åtminstone till 3 Ledamöter. Således vinnes på det hela en besparing af 8 Den aa December f. m. 35 Ledamöter utom betjening. Af nämnde 280 mål kunna ungefär 240 anses gå till Svea HofRätt, emedan de återstående 4o af CommerceCoUegii-målen gå till de öfrige IlofRätterne.
Herr Crusenstolpe, Magnus Jacob: Sedan Herr Grefven och LandtMarskalken bestämt förklarat, att Hans Excellence ej kunnat fatta, om Ja eller Nej segrat, skulle ju votering af sig sjelf följa, ehvad den af enskild Ledamot blifvit begärd, eller icke. Jag anhåller derföre, att voteringen må börjas. Sedan , /p, 4^ och 44 §§• i RiddarhusOrdmngen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan half till 7 eftermiddagen, och befunnos vid voteringens slut klockan 8 eftermiddagen, sedan en voterings - Den 21 Jul i i e. m. 1 2 T sedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voleringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — Nej — iog. I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen serskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken förklarade, alt Ridderskapet och Adeln således ansett ConstitutionsUtskottets ofvanberörde anmärkning böra förfalla. Tredje punkten. Innefattande Utskottets, enligt 107$. Regerings Formen, emot StatsRädet Hans Excellence Herr Grefve Cederström gjorde anmärkning, i afseende å rådgifvande åtgärden till den sednare handelstransactionen om Örlogsfartyg, eller till försäljningen af Liniesképpet Gustaf den Store, sedan benämndt Försigtigheten, samt af Fregatten Camilla. Friherre Boije: Med anledning af de skäl, jag i Plenum sistlidne Lördag androg, anser jag ej 107 §.
IDUN 1892 Arkansas panel är utförd i ek, af en helt ung, döfstum flicka. Detta kommer åskådaren att inse lämpligheten af införande af träskulptur såsom läroämne i skolorna för de döfstumma. Dock, det skulle blifva alltför långt alt beskrifva de många staternas bidrag. Jag har endast nämnt ofvaustående för att visa, att träskulpturen äfven hos oss redan hunnit mycket långt, ja måhända längre än man föreställer sig på andra sidan hafvet. Emellertid synes » Kvinnoutställningen » i Chicago omfattas med det lifligaste intresse t. o. m från jordens mest aflägsna länder. Genom Miss Frances Dryden, förestånderska för lutherska missionen i Gunton, Indien, pågå underhandligar för utställning af handarbeten tillverkade af indiska kvinnor inom hennes distrikt. Dessa arbeten lära vara mycket dyrbara och ovanliga, utförda som de äro i silke, guld och silfver. Italiens vänsälla drottning har gifvit sitt bifall till utställning af den samling dyrbara spetsar, som under namn af » kronspetsarne » äro hennes egendom. Grefvinna Brezza har från Venedig hos härvarande damkomité anhållit om en förmånlig plats för denna värderika samling, bland hvilken lära finnas spetsar, som räkna sina anor ända från Egyptens pharaoner. Detta blir första gången, som denna intressanta spetssamling exponerats utom Italiens gränser. Afven Capstadens kvinnor ämna deltaga i » Kvinnornas utställning » i Chicago. Damkomitén i New-York har anhållit om rum för anordnandet af ett bibliotek bestående uteslutade af alster från statens egna kvinnliga litterära förmå- gor. Önskligt vore, att de svenska kvinnorna i detta afseende följde New-Yorks föredö.me. Slutligen ett par ord om den härstädes så mycket omtalade » Montanaspiken », hvilken också säkerligen i sitt slag är ganska märkvärdig. Då det blef bekant, att mrs Potter Palmer med egen hand skall slå in den sista spiken i Kvinnornas utställningspalats såsom tecken af dess slutliga fulländning, beslöto Montanas kvinnor att låta förfärdiga densamma af sin stats rika skatter, guld, silfver, koppar och ädelstenar.
Carl Gustafs stads gevärsfaktori .. Carlshamns navigationsskola » 93—94. Bilagan litt. O. vid » 93. Carlskrona station af Flottan » 87—90. Carlstads stifts Konsistorii räkenskaper » 245—247. Cellfängelse-byggnader, anslagen till » 143, 144, 145. Bilagan litt. T. vid i » 133. Civilstatens pensionsinrättning » 95. Bilagan litt. P. vid » 95. Conradsberg och Hedvigsberg, hospitals byggnaden vid » 53—56. Dahlby kungsgård och stuteri » 150—152. Danviks hospital » 199—201. Depositions-r åkning ar, Öfverståthållar:- embetets » 171—172. Depot, Flottans, i Götheborg » 87—90. Disciplin-kompaniet. Bilagorna litt. S. och T. vid » 132, 133. Drottningholms broars arrendemedels fond » 17. Drottningholms och Svartsjö slotts räkenskaper » 180—182. Döfstummas och blindas institut » 264—265. Ecklesiastik-departementets expensmedels räkning » 175. Ecklesiastik-verk, Lappmarks, fonden för » 16. Ekplanteringarne » Elektriska telegrafverket » Tabellen vid » Elementarskolan i Stockholm » Elementarläroverkens räkenskaper » Elevskola, Trädgårdsföreningens » Elfstedtska pensionsfonden, bilagan litt. P. vid » Enkeoch pupillfonden, allmänna » Bilagan litt. P. vid » En-per-mille-fonden v.. » Expensmedels-räkningarne » Experimentalfält, Landtbruks-akademiens » Extra statsanslag till landtförsvaret » Bilagan litt. K. vid » ■— statsregleringsfonden för år 1860 » Bilagan litt. E. vid » — utgifter, anslag till i » Fahlu bergsskola » Falköping, södra stambanan från » Bilagan Litt.
45 emot svarande statsanslag måste i riks-stalen uppföras för berörde korporalskolor, men hvilket behof, enligt Utskottets åsigt, snarare torde böra fyllas, på sätt hitintills skett, finner Utskottet, äfven i betraktande deraf, alt någon serskild kostnad i och för administrationen af volontär-vakans-medlen icke synes hafva varit erforderlig eller af K rigs-kol legium ifrågaställd, sig ega anledning hemställa, att de af revisorerne anmärkta förhållanden icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. § 4o. (i845 års Rev. Ber. pag. 120. — 1847 års Rev. Ber. pag. i38. Förkl. pag. 36a.) Sednast församlade revisorer hafva, med instämmande i den uti i84’> års revisions-berättelse uttalade åsigt, alt utrednings-afdelningens räkenskaper voro förda efter en mindre redig method, förklarat, att dessa räkenskaper för närvarande egde en så förvillande, och, enligt revisörernes tanka, onödigt invecklad uppställning, alt det knappast torde vara möjligt att på den tid, sorn vid ett re v isions-Li 11 fälle deråt kunde ogrias, vinna en nöjaktig Insigt i förhållandena; hvarföre revisorerne ock hemställt* alt en enklare och tuera upplysande räkenskapsmcthod måtte varda anbefalld. Med anledning af denna, i Utskottets tanka, väl grundade, hemställan liar Utskottet funnit sig böra tillstyrka Rikets Ständer ätt, i underdånig skrifvelse, hös Kongl. Majni anhålla, det måtte Krigs-köllegium i nåder förståndigas tillse, ali utrednings-äfdeJningeus räkenskaper varda för framtiden upprättade efter en enklare och mera upplysande method, än den, hvilken hittills legat till grund för samma räkenskapers uppställning. f 4'- (1847 Rev. Ber. pag. 109.
Lades till handlingarne. 7:o. Af Norrköpings Fabriks-societet vidare föreslagne kontroller i afseende å liittills förbjudne ylleväfnader; bifölls. 8:o Förändringar uti Utskottets förslag till förteckning öfver vid införsel tullfria varor; godkändes till alla delar. 9:o Att 1 till och med 6 §§. af Utskottets utlåtande, angående tull-bevillningen, såsom af 3 Stånd godkända, och som i öfrigt till följd af Ståndens beslut icke påkalla någon förändring, måtte varda af Rikets Ständer gillade; bifölls. 10:o §. 8 i Utskottets förslag, hvilken, såsom godkänd af 3 Stånd, icke ansågs tarfva någon förändring; Lades till handlingarne. ll:o Förändrad lydelse af 9 §. uti Ulskottets förslag, godkändes. Prot.-utdrag den 16 Augusti 1848. 651 12:o 10 och 11 af samma förslag lades till liandlingarjie. 13:o Borgare-ståndets beslut, att i tulltaxe-underrättelserne näst efter nyssnämnde 11 §. en ny §. af föreslagen lydelse skulle infö ras, samt l4:o 12, 13, 14, 15 och 16 §. uti förslaget godkändes. 15:o 19 §. af nu gällande tulltaxe-underrättelser samt §§. 17, 18 mom. 5, 19 och 20 af förslaget jemte, i sammanhang med sistnämnde §., föreslagne underdåniga skrifvelse om förings-medels användande till pensions-inrättning för svenska sjöfolket samt §§. 21, 22 och 23 af förslaget, 28 §. i nu gällande tulltaxe-underrättelser samt 24 §. af Utskottets förberörde förslag, lades till handlingcirne. 16:o 25 §. af Utskottets förslag till tulltaxe-underrättelser.