Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Svenska statsoch hypotheksobligationerna icke äro begärliga i Hamburg, men det är blott ett temporärt förhållande, förorsakadt genom de krigiska demonstrationer, som vi sett tidningarne uttala, och hvilken för oss ogynsamma omständighet mycket lätt kunnat afhjelpas; ty om t. ex. fullm:ge gifvit någon i uppdrag att köpa Svenska obligationer på börsen i Hamburg för 3 eller 400,000 mark, hade dessa ovilkorligen stigit. 344 Den 13 Maj f. m. Hvad vidare angår frågan om det bestämda fixerandet af räntan, så är jag af samma mening som Finans-Ministern, nemi. att det är egalt, om man har 4i proc. eller 4 proc., så snart man gifver kapitalrabatt, ty det är ju klart att, när räntan är låg, kapitalrabatten skall vara högre. Jag tillhör dem, som anse, att lånet bör upptagas utom landet. Jag skulle likväl kunna medgifva, att en del af detta lån kunde upptagas inom landet, men i thy fall är jag af den öfvertygelse, att, ifall man skall införa ett inhemskt fondsystem, man bör borttaga kapitalrabatten och höja räntan. Jag anser mig böra slutligen bemöta ett yttrande af Gr. Anckarsvärd, att nemi. de onera, som vidhänga Svenska kronoskatte-jorden, på ett olagligt sätt tillkommit. Jag kan lör min del icke finna detta riktigt. All kronoskattejord har tillhört kronan. Kronan har sedan sagt åt åbon: vill du mottaga denna jord, skall du gifva mig så och så stor årlig ränta. Detta har sedermera blifvit inskrifvet i jordeboken. Kronoskatte-bonden står i samma kategori till kronan, som den, hvilken har en egendom, utaf hvars afkastning han skall betala en frälseränta. Jag kan icke finna att något skäl förefinnes till att säga Svenska skattejorden vara hardt tryckt, ty i det fallet tror jag Sverige vara det lyckligaste land i Furopa. Bästa beviset härpå är, att vi hittills kunnat bygga så stora sträckor af jernvägar, utan att skatterna behöft höjas. Ehuru jag anser att Betaniel gerna kunde bifallas, vill jag likväl icke, då så många yrkat återremiss, motsätta mig en sådan. Gr. Liljencrants:
Genom uragtlåtande häraf har Utskottet inkommit på en ganska slipprig bana; jag reserverar mig i allmänhet mot följderna, ehuru jag ej har, då denna min mening om formen har blifvit inom Utskottet underkänd, kunnat undandraga mig deltagande i Utskottets öfverläggningar om sak, och derföre äfven anser mig skyldig, att i dessa afseenden reservera mig, serskildt mot hvart och ett hufvudsakligt beslut, som jag ej kunnat godkänna. i:o I det ena Ståndets gemensamma tanka har Utskottet funnit yrkandet af ”företrädesvis directa val”, förenadt med det af ståndsprincipens bibehållande; och Utskottet har ansett sig böra anse denna önskan äfven vara samma Stånds för det nu inträffade fall, att allmänna val antagas. Redan i min reservation mot Betänkandet N:o 38 sökte jag försvara de directa valens princip, och å min sida kan det således ej egentligen beklagas, att Utskottet genom sitt förfarande öppnat ny debatt öfver detta ämne. Men väsendtligen samma åsigt af det directa valsättet har slutligen gjort sig gällande; man har ansett den personliga närvaron vara vid Riksdagsmannaval för hvarje väljande oundviklig, och under denna förutsättning äro visserligen directa val, i vår glest befolkade landsbygd, overkstäiibara; Bih. till R. St. Prot. 1840 och 1841• 3 Sami. 3g.-dc Haft. i 2 Constilutions-Vt skottets Memorial, JV.-o 85. samma förutsättning leder äfven till farhåga för tumultuoritet, och för en mängd företeelser, hvilkas möjlighet utlänningarnas mångåriga erfarenhet vitsordat. Jag kan ej underlåta att upprepa min i förra reservationen yttrade tanka, att genom full frihet i valsättet, genom tillåtande af så väl skrifven valsedel, som vaifullrnagt, skulle man hafva ernått de fördelagtigaste resultaten; hvar och en väljande hade då utöfvat sin rättighet på det för honom minst besvärliga vis, och allt försvårande i utöfning af den politiska rättighet man medgifver, gör vanligen mera ondt än godt.
Maj:tS ofvan högslberördc Nådiga Proposition, enligt hvilken vacance-afgift under krig, i uppgifvet fall, ansetts böra af Rustedt Rotehållare vid Båtsmanshåll till krigs• fonden erläggas; Och lärer, vid ärendets sålunda erhallna behandling, något serskildt besvarande af de af Riksdagsfullmägtigen Anders Danielsson mot den Kongl. Propositionen gjorda erinringar, samt deraf härledda förbehåll, icke å Utskottens sida erfordras. Kågra Ledamöters serskilda yttranden varda härhos bifogade. Stockholm den 5 Junii 1839. Bil.t.Stajs-s.Allm.Besv.o.Oec..Utsk.Ktl.N:o 35. j Reservationer af Herr Friherre Cederström, Jacob: Då Utskotten i Motiverne för sitt afstyrkande af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition tillåtit sig en tolkning af Kongl, Kungörelsen den 27 Oct. 1812, i jemförelse till Kongl. Förordningen den 30 December 181g, rörande indelta Infanteri-Regementenas beklädnad, som icke med ordalydelsen kan förenas, och som, långt ifrån att, efter min tanka, vara grundad på rättvisa, bereder lindring i beskattning för en del medborgare till ökad tunga för andra, och det, utan att Rikets Ständer, då frågan rör Indelningsverket, i förening med Konungen något derom be. slutat, och nu i det föreslagna beslutet icke ansett frågan vara af beskaffenhet att behöfva underställas Kongl. Maj:ts Nådiga Sanction, anser jag mig böra på delta förhållande fästa Rikets Höglofl, Ständers uppmärksamhet och förklara, det, enligt min enskilda öfvertygelse, hvad Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit, rörande vacance-afgifts erläggande af Båtsmanshållet under krigstid för bestridandet af heklädnads* och utredningskostnaden, vara på rättvisa och billighet grundadt. Häruti förenade sig Herr Professor Gravander. Herr Friherre Palmstjerna'.
Ständers Stats - och Bewillnings - Utskotters uilätandc blifwa remitteradt, hwaroin jag ödmjukast anhäller. Remitterades till Stats-och Bclrillnings - Utskotten. Upplästes ett af Herr kftokssten k!r!sn6z Ingifwit Memorial sä lydande: wördsamt Memorial. Som jag har anledning förmoda, att hivad jag nu dristar mig anföra, kan wara bidragande till gemensamt bästa, sä wägar jag hoppas att det med ^ onsamhct anses, sk En - 4720 Den ZO Öctober. Enligt Kongl. Brefwct till Koilgk. Kammar, kollegium, Stats, Contoiret och Kammar-Revisionen af dm 18 Januarii 1781, och veste Kongl. Collegicrs Circulär den g Octobcr samma är, böra Kronans Uppbördsmän och redogörare i Tio är, sedan deras räk, ningar blifwit uti Kammar. Revisionen eller nu mera Kongl. Kammar-Rätten reviderade, wara answarjga för de misträkningar dcrwid kunna ertappas; men som deremot genom ingen författning är stadgadt att Upptördsmäns och Redogöraresä beskaffade answar nägonslkl upphörer i anseende till räkenskaper, hwilka af m rller annan orsak lemnäs alldeles utan revision, har den förslutne tiden ifrän Kammar. Rättenorganisation ej sällan händt, det Uppbördsmän och Redogörare eller deras Controlleurer och Arfwingar kommit att tilltalas och äläggas answar för upptäckte felaktigheter uti sädana äldre räkenskaper, som warit ingifnc för iy 2 2O är tillbaka och derutöfwer, fastän de under Revisions - wcrkets fordna wanmaglS tillständ icke blifwit granskade.
St. Prof. 1847 och 1848. 0 Sami., 1 Afd. 16 Baft. 1 Battko-Utskoltcts Utlåtande, ■ N;o 45. framtid, att kunna afbörda sig denna skuld, motionären föreslagit, att1 densamma måtte i behörig ordning varda afskrifven.
Ehuru inträde i detta rum endast var förunnadt åt personer af en viss upphöjd rang, steg dock Svedenborg dristigt ditin, trädde fram till hennes majestät och anhöll om ett särskildt företräde, emedan han hade något af vigt att framföra ifrån hennes salig bror i andeverlden. Skrattande bad drottningen honom då att öppet omtala detsamma; men då han försäkrade att detta icke ginge an och att hans uppdrag endast var stäldt till hennes majestät sjelf och af den beskaffenhet, att det inför fleras öron icke kunde uttalas, reste drottningen sig ändtligen upp, ingick i ett annat rum, sedan hon likväl befallt en vid hofvet tjenstgörande grefve Schwerin att följa sig, men stanna vid dörren. Då förde Svedenborg henne ända till fonden af rummet, och sade: “Eders majestät befallde mig att helsa eder aflidne broder, då jag råkade honom; detta har nu skett, och jag har punktligt utfört eders majestäts befallning. Till bevis härpå har eder broder gifvit mig förtroende om följande händelse: Eders majestät tog, vid sin hitresa, afsked af denne sin broder på Charlottenburg den och den dagen samt den och den timman på eftermiddagen. Men då eders majestät en stund derpå händelsevis återkom uti långa galleriet af nämnde slott, mötte ni åter eder broder, som då tog eders majestät vid handen och förde eder till en fönsternisch, hvarest ingen kunde höra det högst förtroliga samtalet. — Hvad prinsen då sade, känner jag.“ Härvid hviskade han helt sakta några ord uti drottningens öra, hvarunder drottningen började blekna. — “Beträffande vidare det brefvet“, fortfor han, “som eder broder lofvat skrifva, så ligger det verkligen påbörjadt uti hans skrifpulpet; men hans inträffade sjukdom och straxt derpå följande död hindrade honom från att afsluta detsamma. “ – Betagen af förvåning och fasa började drottningen genast derefter att blifva illamående.
Hittills har alltid den seden varit iakttagen, att, si snart minoriteten varit gifven, densamma ägt rätt att uttala sin reservation; denna rätt mäste vara oförkränkt och bör ej af majoriteten tillintetgöras, sorn redan gjort sin rätt gällande genom besluten. Slutligen får jag anmoda Frih. Cederström, sorn äfven inträdt i denna reservations-diseussion och är en så fölhult klok gruudlagstolkare, alltid med mun - Den 18 November e. m. i45 munnen full af grundlags-§§., att han gunstbenäget ville upplysa mig, och måhända hela Huset, hvilka §§ i grundlagen, sorn äro positiva och hvilka äro negativa. Jag har åtminstone icke kunnat göra en sådan åtskilnad , ulan lyder §§:ria sådana de äro framställda. Gr. Frö I ieh, David : Det är redan lång tid sedan jag ansåg mig föranlåten att på delta rum förklara det jag fann det vara kommet derhän, att allting härstädes numera kunde sägas, att allting kunde gå igenom. Jag tillstår likväl, att jag då ej förmodade, att det skulle komma att gå så långt, sorn det nu visat sig. Man börjar verkligen nu att kunna göra sig den frågan, och det med skal, om detta är ett lagbundel samhälle eller icke. Besvaras denna fråga med ja, så är nästa frågan den, hvilken lag det är, som vi lyda, efter det kati vara möjligt, att den så olika tolkas och förstås af dem, som specielt fått sig uppdraget och med ed aro förbundne att förstå densamma efter samvete och pligt.
Til winnande af nödig kännedom om de under Lommerce-Lollegii Förwaltning och 6isx>osi^ tion ställde konter, bestående dels af ^anubEur Discont-konden, dels af de til IVlgnukaÄurernes befrämjande, Fifferiernes upmuntran och Spinnhusens underhållande pa Stat ärligen anflagne medel, hafwa Riksens Ständer af bemälte LollsZium infordrat wederbörlig upgift och berättelse derom, och da häraf inhämtats, at desse konter til endel utgå frän Stats-Wecker, och för öfrigt ärv kilkomne genom Lane-birräden fran Riksens Ständers Lsncjue, eller ock teda sin uprinnelfe frän allmänna afgifter, hafwa Riksens Ständer funnit dek wara Den 27 Mars. roZz wara med wederbörlig ordning öfwerensstämmande, at förwaltningen deraf bör undergå en xubli^ue revi^ioli, samt til följe häraf beflutit, at de Riksens Ständers Revisorer, hwilka komma at vfwerse och gransta StarsLsncooch NiksgäldsWerken, äfwen wid samma tilfälle mage rsviclera Räkenstaperne och Handlingarne, rörande redogörelsen för i fraga warande koncler, hwilket Riksens Ständer härigenom bordt hos Eder Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla. Riksens Ständer framhärda rc. Srormagtigste Allernadigste Konung?
Jag inser väl, alt sedan Hr von Hartmansdorff' gifvit sin tanke tillkänna, så kan resultatet af denna discussion lätt förutses; men jag fruktar, att mången innan kort kan komma atl känna sig dupe af delta beslut, sora möjligtvis läll färdigt nog kan lättas, då detta är en fråga, hvarpå ett helt lands väl eller ve beror, och som så betydligt ingriper i det stillastående, hvaruti våra industriella förhållanden under en liderymd af >0 år sig befunnit , hvarunder deremot andra länder utvecklat sin industri genom lossandet af de band , som man hos-oss vill bibehålla. Jag förenar mig med dem, som önska bifall lill Exped.Ulskrs förslag. Frih. tja mi Ilon: Hufvudsnkliga frågan lärer vara att tillse, huruvida Exped.Utsk:s förslag lill rind. skrifvelse svalar mot det beslut Ständerne fattat i denna fråga. Jag anhåller derföre att ännu en gång få böra uppläsas sjelfva slutmeningen uti förevar, förslag till uud. skrifvelse. Slutmeningen i Exped.Utsk:s förslag upplästes, så lydande: Af dessa anlednrr få R. St. i und. tillkännagifva den förmodan, att numera alla upplysningar vunnits, som kunnat anses nödiga, i afseende på rättelser eller tillägg vid R. Sl:s förslag till lagstiftning om näringsfriheten , med hvad dertill hörer, samt att E. K. M. följaktligen, i öfverensstämmelse med så väl RiksSt:ns, som äfven BorgareSt:s särskildt, tid efter annan, samt särdeles vid riksdagen åren 1829 och i83o, i und. aflåtna önskningar , täcktes i nåder, ju förr dess hellre, utfärda de allm. författningar, som skola i förevar, ämne lill efterrättelse lända. Fiih. Hamilton; Jag vill blott ännu en gang upplysa, att redactionen uti den del af skrifvelse!!, som egentligen innefattar sjelfva beslutet i frågan, fullkomligen svarar mot Den a3 November. den redaction, som RiksSt-.n, medelst bifall till Utskts betänk. i saken antagit.
Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, som, med anledning »f 43 § Riksdags-ordningen, till behandling förehaft ofvanom örmäida motioner, har åt dem egnat all den uppmärksamhet, som ämnets stora vigt för en talrik klass af samhällets medlemmar och för mänga medborgares husliga förhållanden kraft. Det är obestridligt att, på sätt motionärerne anfört, förhållandet emellan husbonde och tjenstehjon uppkommer genom kontrakt samt att den patriarkalisk» ställning, hus bonde i forna tider intog till sitt tjenstefolk, till en del upphört till löjd af sednare tiders åslgter. Men ännu betraktas likväl i allmänhet tjänstehjonet såsom medlem af familjen, och härpå grundas den i lag medgiflia rätt för husfadern, såsom familjens hufvud, att gifva tjänstehjonet enahanda tillrättavisning som familjens öfriga medlemmar. 1734 års lagstiftare hafva med särdeles varsamhet undvikit all inblandning från ilen verldslig» magiens sida i familjens angelägenheter, hvaraf åter blifvit en följd att ansvarsbesläm - 4 Sammans. Lagsami Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskottets Bet. N:o 42. melserna för missbruken af den faderliga, liksom af den husfaderliga, myndigheten äro särdeles sparsamma. Så t. ex. bestraffar lagen icke en mans -våldsamhet mot hustrun i annat fall, än då han slagit henne blå och blodig, lam eller lytt, och för faders eller moders misshandling af barn finnes ej ansvar stadgadt, der barnets död ej deraf följt. Detta sammanhänger med de i gällande lag stadgade alltför lindriga ansvarsbestämmelser för våld å person. En förändring i dessa stadganden måste ske, och utan tvifvel kommer redan vid nästkommande Riksdag den påbörjade reformen af kriminal-lagen att omfatta de delar deraf, som angå misshandel af person. Vid sådant förhållande torde en partiel förändring deraf icke vara lämplig, eller det korta uppskolvet med den nu ifrågakomna förändringen med någon våda förenadt.
Fortsattes den i FörmiddagsPIenum, började profning, af Statsoch; BancoUtskottens den 2:dra dennes under N:o 513 afgifne, samt den 7:de derpåföljde på bordet lagde, Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddelte Betänkande i anledning af Kongl. Majtts Nådiga Proposition, angående ytterligare anslag för fullbordandet af Götha Canal. 2:dra Puncten, som innehöll att till jemkning å arbete ochkostnad, när omständigheterne så fordra^ CanalDirectionen må äga att lyfta högst 5o,oooR;dr utöfver det belopp, som för hvarje år blifvit bestämdt, under vilkor att motsvarande afdrag komme att ske å anslaget för det efterföljande året ; äfvensom att samma ordning för uppbärandet af arbets-anslagen, sorn hittills ägt rum, må bibehållas, eller att 100,000 B:dr må lyftas i början af Januarii månad hvarje år, och återstoden först utbekomma» efter slutad Revisions-förrättning j samt 3:dje Puncten ; sorn stadgade, att inbetalningen de af ännu återstående 10 procent å tecknade Actie-Capitalet jnå till] nästkommande ås *>cn l£ Ottoler 0. tn% tippskjutas, blefvo uppi gjorde propositioner, af Ridderskapet och Adeln bifallne. 4'.dePunden, som innehöll att i afseende 5 det af CanalDirectionen föreslagne »ätt , för liqvideran. de till Actie-ägarne af ränta å deras insatte Capital under de ännu återstående Byggnads åren, till och med 18285 förmedelst en antagen insättning å deras sida af 20 procent af hvardera» Actie, belopp, utöfver det ursprungligen tecknade, hvar.’ emot denna ränta skulle anses qviltad, Utskot. ten funnit denna framställning icke vara grundad å de rättigheter och förmåner, som hitintills blifvit Actie-ägarne förunnade, samt på sådan grund ansett den väckte frågan böra förfalla; men deremot förklarat Actie-ägarne berättigade att ifrån och med år 1825, till och med år 1828) såsom utdelning åtnjuta hvad Vestgöthalinien af Canalen möjligen kunde inbringa, sedan dess färdigbyggande samt underhållandet deraf blifvit bestridt, och uppbörds-kostnaderna afgått; dock så att bland inkomsterne ej finge beräknas de afgifter, hvilka, vid transporter af Bo, lagets effecter, arbets-manskap m. m., erlades.
Då emedlertid andra slag, än gjutstål, till erforderlig mängd och godhet beredas inom landet och skäl till rubbning i nu gällande tullsatser derå icke äro för handen, men införselstullen å gjutstål, hvilket åtminstone för närvarande icke, i mån af behofvet för den finare smideshnndteringen, utgör inhemsk tillverkning, synes vara alltför hög, har Utskottet, som likväl funnit betänkligt att, såsom Herr Winge föreslagit, borttaga all tull å detta ämne, hvaraf ökad och förbättrad tillverkning härstädes vore lika önskvärd, sorn den bör vara möjlig, trott sig böra föreslå: alt införselstullen å gjutstål må nedsättas från 2 R:dr lill 4 Rdr 46 sk. per 400 skålpund st. vigt; men att öfriga slag stål må vid gällande tullsatser bibehållas. Herrar Rosenblad och Murén hafva föreslagit nedsättning af införselstullen å stålarbeten, ej specificerade, från 4 R:dr till 24 sk. skålpundet. Lika med dessa motionärer, anser Utskottet nu gällande tullsats nästan omintetgöra möjligheten af denna artikels förtullning och derföre nödvändigt böra betydligt modifieras, så vida den högt uppdrifna smugglingen må kunna stäfjas; hvarföre Utskottet, som likväl tvekar att på en gång vidtaga en så genomgripande förändring, som den af motionärerna föreslagna, tillstyrker, att tullen å stålarbeten, ej specificerade, nu må bestämmas till 32 sk. skålpundet. bevillnings-Ulskoltels betänkande, J\! 5. 55 I öfverensstämmelse med Herrar Rosenblads och Maréns motioner, föreslär sågblad. Utskottet, att införselstullen ä sågblad må nedsättas från 9 lill 8 sk. skålpundet. Herr Hjerta har i sin ofvannäinnde motion yrkat alt införselstullen å talg måtte Talg. nedsättas från 24 till 12 sk. iispundet; men då gällande tullsats, med hänseende till varuvärdet och inhemska boskapsskötselns behof af lämpligt skydd, icke kan anses för hög, torde tullen å talg böra bibehållas oförändrad.
Anspråket på gäldenären inskränktes till en fordran på ordentlig redogörelse för hans befintliga ställning. Att man sjelf skall förete bevis om förhållanden, som ådraga ansvar, är ej eller rätt öfverensstämmande med grundsatserne i gällande lagstiftning; och att införa ett stadgande derom i den lag, som hvilar på berörde grundsatser, torde derföre ej kunna komma i fråga. Utskottet betvifla!' i öfrigt, att åsyftade ändamålet skulle vinnas medelst återupptagande af omförmälda stadgande, och det synes jemväl Utskottet mindre lämpligt att meddela föreskrifter i afseende på beskaffenheten af bokföring och de personer, som böra hålla böcker, för endast det serskilda fall, hvarom nu är fråga, eller då konkurs inträffar. I andra länder, der man, på sätt motionären anmärkt, meddelat bestämmelser angående bokförings beskaffenhet i handel och näringar, fästes visserligen, vid inlrälfadt obestånd, afseende derpå, om dessa bestämmelser blil vit iakttagna eller ej, men syftemålet med desamma är emedlertid af vidsträcktare art. Den lag, hvarur motionärens förslag hufvudsakligen är hemtadt, eller den Franska Ilandels-Codex, som tjenat till förebild för flera så beskaffade lagstiftningar i andra Europeiska stater, ålägger hvarje handlande att föra vissa böcker, och meddelar ytterligare föreskrifter i denna del, ritan afseende å möjligen inträffande konkurs. För att inför lag blifva ansedd såsom handlande, måste den bestämda bokföringsskyldigheten vara iakttagen; och endast en i enlighet med föreskrifterna verkställd bokföring eger der vitsord. Om således behofvet äfven häri landet erkändes af föreskrifter i donna syftning, så borde desamma äfven gifvas den vidsträcktare omfattning, som de i andra länder ega. Dertill föranleder emedlertid icke motionärens framställning, den der allenast har afseende å den händelse, då konkurs inträffar. Hvad lagen redan stadgat i afseende på beskaffenheten al den handelsbok, som må medföra bevisningskraft, skulle fortfarande komma alt gälla; men dermed stod ett stadgande, sådant som det nu ifrågaställa, ej val tillsammans. Det, som lagen på ena stället erkänner såsom ordentligt, måste på det andra äfven så anses.
Den 5 Zebruarii. ders tanka, att föreståndaren af Institutet, hwilken under tillförlit om den förwäntande hjelpen, redan lärer gatt i författning af ätkillige anstalten och dryga kostnader, genast frän detta ärs början får komma i åtnjutande af hwad för Inrättningens underhältande kan blifwa faststöldt, samt akt widare qvartaliter bekomma utur Skads-Conkoiret de dertill anordnade penningar; Ansäg Utstött» stg altsä böra i stället förestå, att omförmälte understöd och medel mätte rågås af den winst och inkomst Staten nu mera erhåller deraf, att alla Stapelstäder hädanefter, jemlikt Statsoch Bewillnings.Utskottens utlä-tande af den >8 ststl. December, stola betala Sjö-Tullen med wexlar eller Swenste Banco-Sedlar efter sängbår Cours; äfwensom tillkännagifwa att Calculecna aro sä lägt tillkagne att troligen öfwerstottet sä wäl af fistnamde intrade, som af förrberörde ökade Tull ä wista waror blifwer tillräekeligt om ock högre Summa än zzgZ R:d. i6 st. skulle wilja till ofwannämde »välgörenhets anstalt bestäs. Hwilkcr alt dock skulle till Riksens Högloft. Ständers eget godtfinnande hemställas och detta Utskottets Beslut genom Protocolls-Utdrag expedieras, lät Lupra. Lx krotocollo K. 6. IllZMLN. Bifölls. Re - Den 5 Zebmarlr. Z29 Remitterades titt Bewillnings - Utskottet, Allmänna Beswärsoch O-eonomie-Utstoktets ProtocollsUtdrag, rörande uptagande af Saltkällor. Uplastes följande: Riksens Högloft. Ständers BewillningsUlffotts Betänkande: Till fullgörande af Riksens Högloft.