Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Räcken derför ej endast fingerspetsarne åt den unga flicka, som vill vårda edra barn — gif henne hela handen — ja, hvarför icke — famnen! Betrakta henne som eder egen dotter, hjelp och uppmuntra henne, då kraft, mod och tålamod svika, ty det skola de göra, ofta, mycket ofta till och med. Ty den unga barnavårdarinnan är, oaktadt bildad^ vid kanske 7- å 8-klassigt läroverk, i främsta rummet menniska, ack, glömmen ej detta, blott en svag menniska och ej, som ni, moder, en moder, som kärleken gjort stark I Visen I tålamod med henne, om hennes förmåga i förstone ej går jemna steg med hennes goda vilja, så skall äfvén hon, genom det goda exemplets stärkande Prenumeration sker I landsorten: å postanstaiterna. Anna Små funderingar. Maria makt, snart lära sig kraft och tålamod! Då skall hop fortgå på den bana hon valt, genom sitt exempel uppmuntra andra dertill, hon skall ej träda till baka, oaktadt det kanske blott var känslornas svall, ögonblickets impuls, en hjertats goda vilja, som tvungo henne in på den nya och hittills af flickor i hennes stånd obeträdda vägen. Saken är visst icke minst svår för eder, ty äfven härvidlag fordras ett obegränsadt förstånd samt först och sist kärlek och tålamod. Och glömmen aldrig, att den unga flickan är icke endast menniska, utan väg~ bryterska, och om I, mina fruar, gören henne denna väg allt för tung och svår, så bären I, I och inga andra, ansvaret derför, om hon, trött och modlös, vänder till baka! * * * Andra frågan, af Elsa behandlad i » En nutidskonkurrens », har jag äfven funderat litet smått öfver, och jag har kommit till det resultat, att det icke endast är de mer eller mindre förmögna flickorna, som göra orätt i detta » guvernantssökande ». Nej, hvar och en till denna plats inkompetent person, vare sig rik eller fattig, är det, som härmed begår ett fel.
Dessförinnan fruktar jag, att den tysta rättelse eller förklaring, sä mycket mindre torde swara emot §:§ hwarkcn bokstaf eller mening som beli fotas pä en skillnad emellan Commission och Embete, den Regerings - Formen pä intet ställe omtalar, och som sä mycket mindre torde kunna äga rum, sam dä Konungen, efter bess höga wälbehag, bägge delarne, bäde tilldelar och sräntagcr, men bägge af Staten lönas, distindlioncn deremellan torde kunna anses för en skags metafysisk mikrologi, eller hwad man kallar härklysweri. Hela delta Memorial torde wara af den beskaffenhet alt fä remitteras till Högloft. ConstitulionsUtskottet. - 6. Remitterades till Constilutions - Utskottet. Upplästes ett af Herr ak ?orte!!sss Larl Octo, ingifwit memorial, sä lydande: Tredje Band. Be *) Detta Memoria! ar ur handlinqarne förkommit; mm da detsamma icke hade någon påföljd, har man trott sig ejl böra, i saknad deraf, uppehålla Protocollerncs Tryckning; skolandes samma' memorial, om det, såsom förhoppning ur, kail tlli'.'ärra,staffas, framdeles tryckas och Prolocollerne ätsvlja. 4782 Den zo October. Begärdes pä Bordet. Äfwen upplästes ett af Grefwe Gallendor§, L»rl ^oksn, ingifwet memorial, sä lydande: Ehuru jag I Lag - UtskottetBeredning sä wäl pä de af Herr Justitiä - Rädct von 8tork»rc!a i dest memorial anförde stäk, som äfwcn pä nägre af mig tillagdt, instämt att anse inrättningen af Förliknings Domstolar öfwerflbdig och onödig enligt med hivad Lag, Utskottets Betänkande innchäller:
St. nu förökat Bankens grundfond med 600,000 r:dr, hemställer jag, om de gjorde orätt uti att af i,5oo,ooo r:dr använda goo,ooo r:dr till statens bästa, att utgå pä 5 år, då Banken har ett grundeapital af 5,000,000 rrdr och insamlar i nya vinstmedel 3,000,000 r:dr. Jag tror, att det icke gifves någon privatbank, sora är så moderat. Ytterligare får jag nämna, att om denna riksdag vidtagit samma disposition som den förra, hade Banken kunnat använda 266,666 r:dr till silfverköp; men resten hade gått till Riksg.cont. och kommit att utgöra minst 400,000 r:dr, och det är vida mera än de 180,000 r:dr, som jag föreslagit årligen borde till Riksg.cont. ingå , hvilket förslag jag således vidblifver under anhållan, att motionen må till BancoUtsk. remitteras. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: Om jag icke hört oriktigt, hafva motionärerna begärt remiss till Bancooch StatsUtsk:n. För min del tror jag, att remissen, enligt 4^ § Riksd.Ordn., bör ske endast till BancoUtsk., som, i lian - 134 Dcu 4 Augusti e. m. dclsc det finner nödigt att sammanträda med StatsUtsk., icke lärer underlåta att begära ett sådant sammanträde. Deremot anser jag ingen fråga kunna uppstå derom, att ju icke motionen bör remitteras företrädesvis till BancpUtsk, dä den åsyftar att på annat sätt använda den bancovinst, som R. St. förklarat böra i första rummet tillhöra Banken för dess consolidering. Huruvida BancoUtsk., sedan ett sådant beslut är fattadt, kan tillstyrka förändring deraf, lemnar jag derhän.
Olivecrona, Kuut, Motion N:o 224, angående anvisande af medel för att bereda qvinnor kostnadsfri undervisning vid Kongl. Akademien för de fria konsterna. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. N:o 169. angående akademiers, vetenskapliga samfunds, allmänna undervisningsverks och barmhertighets-inrätfningars befrielse från bevillning för dem tillhöriga fastigheter å landet. Bevilln.-Utsk. Betänk. Nio 9, Utlåt. N:o 14 samt Mern. Niis 16 och 21. R. St. underdån. Skrifv. Opplioff, angående förhöjning af pensionen åt Regements-läkaren C. A. Motion Nio 156. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. Orlofssedel. Se Legostadga. Oscar, Hertig af Östergötland, angående förhöjning af statsanslaget för. Motion Nio 127. Stats-Utsk. Utlåt. Nio 38. R. St. underdån. Skrifv. Oäkta barn, om deras arfsrätt. Motion Nio 25. Lag-Utsk. Betänk. Nio 69 och Mern. Nio 76. R. St. underdån. Skrifv. Nio 207. P. Palmcrantz, Johan Mauritz, Motion Nio 6, angående förändring i sättet för uppbörden af de s. k. Augmentshemmans-räntorna. Alim. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Palmgren, angående pension åt f. d. Löjtnanten Per. Motion Nio 204. StatsUtsk. Utlåt. N:o 153. R. St. underdån. Skrifv. Pansarfartyg, angående anvisande af ett särskildt anslag för anskaffande af. Motion Nio 277. Stats-Utsk. Utlåt. Parter, angående deras förpligtande att vid sina besvärsskrifter och inlagor hos Rikets Hof-rätter och Kongl. Majit löga de öfverklagade utslagen m. fl. handlingar. Motion Nio 193.
Samme värde ledamot har tillstyrkt en ålerrerniss af betänk, och har uti belänk. förenat sig med Prosten Hallström. Jag kan ej neka, att samma förundran, som Grefvens anför, nu har väckt hos mig, samma förundran väckle hos mig Hr Hallströms ord i reservationen, afvikande från de emia ord, som blifvit riktigt reserverade, nemi. Hr Cederschjölds, hvilken i denna fråga någorlunda uppfattat grundlagens mening och sagt, alt, i saknad af Statsråds-prot., D c il ta September f, sn. 349 de gjorda anmärkningarna ej kunde af Consi.Utsk. upptagas till pröfning. Jag anhåller likväl att, då så väl den ene, som den andre talaren frångår det rätta föremålet för öfverläggningen och ingår i yttranden om andra medel och andra utvägar till vinnande af sökta mål, talar om representationsförändringen och allt annat utom det egentliga föremålet för öfverläggningen, sådant måtte förelommas, och att memor., med R. o. Ad:s ogillande, måtte blifva lagdt till handlingarna. Man har frågat om ett sådant betänk, kan ogillas. — Ja, mine herrar! man kan lill och roed, om Utsk» dertill uti ett blifvande betänk, gör sig skyldigt tili ytterligare brott emot grundlagen, ställa ledamöterna under tilltal enl. rio §:n Reg.Ftn, för det de vågat bryta grundlagen. ff* Frih. Boye: Angtde förevar, memor. har jag redan haft äran yttra mig, nemi. att jag anser det ej vara öfverensstämmande med Sveriges grundlagar. Jag har nu begärt ordet, egentligen för att, såsom jag hoppas, med samma hofsamhet, som Gr. Anckarsvärd iakttagit uti sin hemställan till Hr von Hartmansdorff, å noin sida lill Grefven göra också en hemställan.
Det verkställbara liar Utsk. icke ansett ligga inom något annat än i de närvar. Ståndens öfvertygelse om nödvändigheten, nyttan och behofvet af en representationsförändring, lill båtnad för fosterlandet; och som en slutföljd deraf har man trott, att de resp. Stunden borde göra en uppodling af sina hittills ägande s. k. privilegier och sjelfskrifna rättigheter; varandes det ifrån denna åsigt, som Utsk. utgått i sitt afgifna förslag. Det hade varit för mycket begärdt af Utsk. alt tro sig hafva funnit utvägen att kunna tillfredsställa alla opinioner i detta biinseende. Striderna inom sjelfva Utsk. hafva varit ganska betydliga och åsiglerna delade, innan man kom till ett slutligt majoritets beslut; förhållandet har varit enahanda linder öfverläggningen här, hvarest åsigterna varit i högsta måtto skiljaktiga, och derföre måste denna omständighet fä gälla som en ursägt, att Ulsk. icke på en gång kunnat träffa en punkt, som skulle allmänt gillas. Det återstår för Utsk. att, med ledning af de yttranden, som här och inom de andra Stånden afgifvas, kunna komma till andra slutsatser, Debatt genom summan jemkning af de olika åsigterna kunna tillfredsställa opinionerna, ifall dessa kunna förenas så långt, att någon gemensam tanke kunde komma alt uttrvckus.
Hvad sålunda förekommit och handiingarne i öfrigt innehålla hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; och ehuru Kongl. Kungörelsen af den 3 December 1810, angående hvad som vid Kungsoch Kungs-ladugårdarnes bortarrenderande dädanefter iakttagas hör, ålägger dem, som utgjort Krono-dagsverken till Kungsoch Kungs-ladugårdar, att, efter deras bortarrenderande, lösa dem med betalning till Kronan efter ortens årliga markegång ; likväl och med afseende på de för Wisingsö-hemmanen, efter hvad ofvan i underd. anfördt är, förekommande serskilde förhållanden, hafva Rikets Ständer, för deras del, ansett, det sökanderne skola vara skyldige att utgöra ifrågavarande dagsverken in natura, då Kronan af desamma finnér sig vara i behof, men tillika velat medgifva, att, om de ej in natura utfordras, utan lösen i penningar för dem skall erläggas, densamma då må bestämmas till J:del af hvad den årliga markegången för drängedagsverke!! i Länet utsätter. Hvilket Rikets Ständer, med anledning af E. K. M:s högslherörde Nådiga Remiss, få i underd. anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 4 Julii xS34- Expcditions-Utskollcls Förslag till und. Skrifvelse IV.o 60. Uppläst och godkändt hos Ridd.- och Adeln den 4 Julii i834» Presle-StAndet den 4 — “ Rorgai e-Ståudet den 4 Bonde-Ståndet den 4 — ~ Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående samman fatlandet af heskrifningar öfver anläggning och skötsel af Rior eller Tork-Inrättningar för spanmql. (Stats-Utsk. N:o 153.) S. A. K.
Qvicksund £ett af de sund, som emellan Galtens och Blackens fjärdar skiljer Södermanland från Westmanland), hade jag äran mundtligen till protocollet anföra mia förmodan, att sådane förmåner kunde vin* nas utan Statens directa betungande. Redan då, och allt sedan, har jag sökt att vid Borgås-sund, ett af de 3 förenämde sunden, medelst ett Actie-bolags samfäldta bemödande få se uppförd en bro till både lättnad och säkerhet för vägfarande; och jag går nu, att inför Ridderskapet och Adeln redogöra för mitt bemödande, med anhållan om benägen inbjudning till de öfriga Stånden, att, efter StatsUtskottets hörande, medgifva det enda medlet lill utförande af efterföljande förslag. Då Staten från Strömsholms Kungsgårds ägor fritt lemnar nödigt ekevirke lill vasar, 4o II. 13 ig4 Den 7 September f. m. hvilket utan all afsaknad kan ske, så anses brobyggnaden vid Borgås-sund kunna verkställas för 3ooo R:dr B:co, hvaraf jag tror mig genom patriotiska bidrag kunna anskaffa 2000 R:dr, så framt följande tvenne förmåner erhållas: 1:0 Att Staten på 20 års tid lemnar ett räntefritt lån af 1,000 R:dr Banco, till liqviderandet hvaraf StalsVerket årligen i 20 års tid innehåller de 5o R:dr B:co, som nu af Staten årligen till färjans underhåll utbetalas. Efter dessa 20 års förlopp försvinner denna årliga utgift alldeles, och Slaten tillskyndas derigenom en vinst af 5o R:dr B:co årligen. 2:0 Att tillstånd erhålles till upptagande af bropenningar till dubbelt belopp emot hvad nu gifves, för öfverfarten å en färja, der tidsförlust är den dagliga olägenheten, och lifsfara understundom den obehaglighet, hvarifrån vägfarande gerna lösa sig medelst förhöjd afgift. Remiss till StatsUtskottet af denna min vördsamma anhållan vågar jag utbedja mig. Lades på bordet. Friherre Ridderstolpe > Fredrikj anförde skrifteligen:
Då nu den inom Jönköping timade eldsvåda, hvarigenom 16 gårdar derstädes afbrunno, hvarken i anseende lill sin härjande och förstörande beskaffenhet eller sin framtida inverkan på detta samhälles ekonomiska ställning, kan jemföras med den inom Örebro kort derefter inträffade enahanda olycka, dervid en stor del af denna stad lades i aska, och då, i fråga om bestämmandet af det belopp, hvarmed staten skall bidraga till verkställigheten af den inom förstnämnde stad nu förestående tomtreglering, alla de kostnader, som en dylik reglerings utsträckande till hela staden kommer att medföra, icke torde böra afses, finner Utskottet sig föranlåtet 2:o afstyrka Rikets Ständers bifall till det, såsom anslag utan återbetalningsskyldighet, ifrågasatta statsbidrag för staden Jönköpings nya tomtreglering, oeh får alltså endast 3:o tillstyrka beviljandet af det för sagde ändamål utaf Kongl. Maj:t i nåder föreslagna lån å Tiotusen Riksdaler och samma låns anvisande att af oftanämnde stad från Riksgälds-kontoret utbekommas, under enahanda förbehåll samt ränteoch återbetalningsvilkor, som vid innevarande Riksdag blifvit af Rikets Ständer stadgade för det, enligt Slats-Ulskoltets Utlåtande N:o 167 samt Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, N:o 66, af den l:ste nästlidne Juli, beviljade lån för tomtregleringen i Örebro, dock med förlängning af yttersta terminen för lånemedlens lyftning till slutet af Mars månad nästkommande år 1855. Stockholm den 2 Oktober 1854. STOCKHOLM, tryckt hos ISAAC MARCUS, 1854. Slats-Ulskottcts Memorial, Nro 309. Memorial, i anledning af verkställde omröstningar, angående allmänna bevillningen, jemte post-bevillningen.
Uppbördsman kunna uppkomma genom äsidosattande af hwad dem till förekommande af Balancers och restanriers yppande äligger iakttaga, skulle finnas tillräcklige att förcbyg. ga Krono-Uppbördsmans tillgrep, lärer det, jemlikt 10 Capit. 26 §. Rättegängs^Ballen tillhöra dem, som aga ward och inseende öfwer Allmänna Hushällningen och Kronans Ingälder, att, i sammanhang med de i detta afseende förut pabjudna särskildta stadgar och föreskrifter, »vidtaga de ytterligare ärgärder, som till ifrägawarende angelägna ärendes »vinnande säkrast föranleda kunna. Hwarföre ock Lag-Utffottet med stöd af Regerings-Formens 89 Z. icke bör, i dylika mål som detta, någon allmän Lag eller nya Rät. tegängs-Ordningar förestå: Hwilke» allt till Riksens Högloft. Ständers närmare bepröwande ödmjukeligen underställks." Och som Utskottets öfriga Ledamöter biföllo Betänkandet sädant Beredningen det föreslagit; sä skulle Expedition deraf fke; hivarwid Herr Doctor äVLKIins och Herr L,nds-Kamereraren Lroneboigs särfiildta meningar skulle bifogas, vr kuxra. Lx xrotocollo polian klolmbor^ton. «tt. L. Asltri,. S2 wigtigt det a ena sidan ar för Staten alt kom - Den i4 Novemberyz komma til! ätnjutande af alla till desi upprätthällande anftagne Medel, sä angelägit mäste det ock, ä andra sidan wara, alt en noggran och sträng rontroll Hålles öfwer alla de Embetsoch Tjenstemän, som i mer cller mindre mohn hafwa befattning med den allmänna Upbörden. I händelse någon ny Lag af Riksens Högloft.
Det är på dessa skäl, som jag, för min del, anser Ståndet böra bifalla det utlåt., hvilket Ridd.Utsk. afgifvit, och som jag vördsamt anhåller om Hr Frih. o. Landtnäs propos. på bifall till detsamma. Frih. Raab: Frih. Boye har behagat instämma uti nyttan afden idde, jag uti min motion framställt, men han har uppställt den betänkligheten, att summan blefve större, än jag nu uppgifvit. Friherren säger, att det gör 675 r:dr i stället för att jag nämnde 47^- I detta afseende får jag frikänna mig från misstaget, ty jag läste blott summan, såsom den står i Utsk:s betänk, och har icke undersökt riktigheten der - Den 4 J ulli f. m. 127 af. Det är således Utsk:s fel, om den ur oriktig och icke mitt; men det betyder i alla fall föga, ty skilnaden blir blott, att i stället för 12 sk. b:co på hvarje person, blefve kostnaden ungefärligen 16 sk. b:co på person. Men jag vill fästa uppmärksamheten på en annan sak. I riksdagsberättelsen förekommer, att revisorerne föreslagit, att capitationsafgiften skulle för 3 år vara tillräcklig för de behof, som för Riddarhuset vore att förvänta. Ridd.Utsk. har föreslagit, att den skulle anses tillräcklig för 5 år, men ansett bättre, att capitationsafgiften finge fortgå. Om detta Utskrs förslag, att låta capitationsafgiften fortfara, af Ståndet bifalles, så hafva vi der en tillökning af 4)4°° r‘^r h:co, hvilken tre eller nära fyrafallt skulle motsvara den kostnad, som skulle ifrågakomma för riksdagstidningen. Hr Stuart har förklarat, att den tid snart skall komma, då olika opinioner uttryckas i tidningarna, hvilket han äfven förklarat ännu icke vara fallet. Om detta inträffar, hvilket äfven jag hoppas, så upphör med behofvet af den åtgärd, jag föreslagit, äfven kostnaden, och kommer endast att öga rum för innevar. riksdag.
Att han icke kunde sörja den döda svärmodern, som han aldrig sett och nästan aldrig hört talas om, det var ganska förlåtligt, och att han med välbehag motsåg en tid, tillbringad under samma tak med Elin det hade äfven varit förlåtligt om icke hjertat behagat slå dubbla slag vid blotta tankan derpå, men se det var egentligen oförlåtligt af hjertat, icke af Gunnar, som ännu icke hade ringaste reda derpå. Till Gunnars stolta natur hörde äfven att han skulle vara god värd, och det var han äfven när det någon gång gällde på. – Skål! – sade han till den unga Erik, och ville att han skulle tömma en silfverbolle rent, klart hafreextrakt, med samma smak som den trötta, hungriga och törstiga jägaren. Men Erik ursäktade sig, sade sig «gått in i nökterheta», och de båda unga männen satte sig på hvar sin sida om bordet, lemnande åt qvinnfolken att passa sig opp, och låtande dem sedan helt obemärkt äta hvar i sin vrå. Abraham åter fick sin mat till sig, borta på sin liggsoffa vid dörren, alldeles som vanligt. – Ja, är det så, att j gått in i nykterheta och svurit på ’et, då vill jag visst intet vara enträgen – sade Gunnar, som ansåg en ed heligare än allt annat. – Jag höll på sjelf en tid att gå in i ’na, den der nykterheta, men så brydde jag mig intet om ’et, utan tänkte som så, att jag borde kunna hafva vett att vara måttlig, och att bränvinet är en Guds gåfva, det, såväl som allt annat, hvaraf de måttliga gerna må få njuta, men alla de böra afsäga sig, som endera smakat för mycket deraf redan, eller ock som känner med sig att de intet kunnat motstå ’et i längda.
Redan 1827, då Hof-rätten öfver Skåne och Blekinge afgaf sina anmärkningar vid lagförslaget, hade denna Ofver-rätt gjort den erfarenhet, att bördsrättens utöfning under en sednare tid, om den någon gång haft sitt upphof i kärleken till förfädrens jord, dock oftare härledt sig från den oiidlare bevekelsegrunden af egennyttiga beräkningar; och Beredningen är öfvertygad, att en sådan erfarenhet, i de sällsyntare fall der bördsrätten numera begagnas, blifvit under de sist förflutna tjugu åren besannad af de liesta högre och lägre domstolar i riket. Det ligger ock i sakens natur, att i samma mån jordbruket framgår och utbildas såsom hufvudnäring för en vexande folkmängd, i samma mån skola dess idkare mer efterfråga hvad jorden för närvarande duger till och hvad högre värde arbetet deråt kan gifva, än af hvilka ättfäder den under en föregången tid varit trampad och bebodd; och man må ej föreställa sig, alt den sanna fosterlandskänslan har ett starkare stöd i forntidens minnen, än i framtidens förhoppningar. Efter noga öfvervägande häraf, och enär 8 Lag-Utskottets Betänkande M 28. bördsrätten icke, för det syfte af enskild vinning, hvari den nu, då den någon gång kommer i fråga, gemenligen utöfvas, synes förtjena att i lagen qvarstå, med den störande verkan på friheten i aftal, som derifrån är oskiljaktig, har Beredningen ansett sig böra tillstyrka, att denna tvångsrätt till åtkomst af fast egendom må helt och hållet upphöra.» af Herr Thollander: »Det torde knappt finnas någon skiljaktig mening der om, att bördsrätten ej mera har sin grund i vår statsförfattning, sedan denna undergått sådan förändring, att Staten icke, såsom fordom, utgör en förening af slägter, utan en förening af medborgare. Sedan således bördsrättens ursprungliga grund bortfallit, har man påfunnit såsom skäl för bibehållandet, att denna rättighet skall hvila på eller åtminstone mägtigt främja en af de ädlaste känslor: kärleken till förfädrens jord, till fosterlandet.
Föredrogos 5 nyo Constitutions-Utskottets på bordet Lydande Memorial, N:o 58, i anledning af åten emisserne på Memorialet, N:o 40, med förslag, sora åsyfta Tryckfrihetens återbringande lill dess ursprungliga skick: Bonde-Ståndet fann för godt att, rned undanröjande utaf ali kraft och verkan af ConrtitutionsUtskottets Memorial, N:o 58, animoda Constitutions-Utskottet, att, i anledning af samtlige Riks-Ståndens, såsom deras, hvar för sig förklarade gemensamma tankar, gjorda anmärkningar vid Memorialet, j\T:o 4°> med skiljda Betänkanden, angående förslag till Grundlags-förändringar, dels att Indragnings-magten må upphöra, dels att Juryn må, med modifikationer, bibehållas, till Riks-Stånden inkomma och, så vidt sig göra låter, Ståndens meningar sammanjemka; hvarefter Bonde-Ståndet vill sig utlåta, om förslagen kunna till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag antagas eller icke: i öfrigt anmo dades Constitutions^ Utskottet jemväl^ alt inom fjorton dagar ifrån erhållen del af samtlige Riks-Ståndens beslut, i anledning af nu förehafde Memorial, N:o 4°> 611 Riks-Stånden inkomma med de ifrån Utskottet nu infordrade serskilda Betänkanden. S. D. Banco-Utskottets Betänkande, N:o 6g, i anledning af Herr Lakes motion, om ofördröjligt utbetalande från Banken af BrandförsäkringsBolagets der innestående medel, hvilka blifvit uppsagde för Wenersborgs stads bispringande, blef, vid förnyad föredragning, bifallet. S. D.
Efter de uppgifter, som kunnat erhållas om fartygens antal å Wenern, samt deras ungefärliga lästetal, utgjorde de förra omkring 600, deraf 150 af 20 läster eller derutöfver, och 450 af tio läster ungefärligen hvartdera, alla 600 gemensamt beräknade att årligen göra från 6 till 15 å 18 resor fram och åter, eller hvad i lots-förordningen förstås med hel resa; och om det antoges, att hvardera af de 600 fartygen i medeltal göra 10 resor, skulle fyroch båk-afgiften för de 150, enligt nu gällande tariff, inbringa omkring 1,875 riksdaler, och de 450 fartygen 937, eller tillsammans 2812 r:dr för året, en summa ungefärligen motsvarande nu uppgifna inJ komst af seglationsafgiften. Om nu allmänna lotsoch båkafgilter skulle kunna tillämpas för fartygen i Wenern, så vunnes, jemte andra fördelar, jemväl den, att upphörden och controllen hlefve ojemförligt lältare, än om seglations-afgiften skulle fortfarande bibehållas. Förvaltningen ansåg således högligen önskligt, att det förra kunde till vägabringas, då uppbörden ock kunde verkställas på enahanda sätt, som för allmänna lotsoch båkinrättningen är bestämdt; men bibehölles seglationsafgiften, så syntes i detta fall enklast för kronan att låta direktionen fortfara med uppbördens bedrifvande enligt den fastställda taxan och kronan en årlig bestämd summa, motsvarande den af direktionen uppgifna inkomsten af seglations-afgiften, hvilken antogs uppgå till något öfver 2000 r:dr om året, hvarigenom hela nu tillgängliga bidraget lill befrämjande af en krono-lotsoch båkinrättning på ifrågavarande insjöar och Götha kanal skulle blifva 3,000 ndr, då alltså återstode 12,000 ndr för inrättningens tillvägabringande; och hade