Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
» Kusin har inte någon aning o m, hvad sådana här små tysta varelser äro energiska, de få andra att göra som de vilja, fast det ser ut, s o m o m de alltid gåfve efter. Nå ja, m e d riktigt despotiska varelser — s o m med mig — lyckas det inte. Det är ju kusin, s o m påstår, att j a g är en despot. Jo, det var det jag ville säga, när h o n inte vill, så sker det inte. Jag önskar att kusin Hägersköld sett Agneta, då konsthandlaren från S t o c k h o l m var här. Ja, n u skratta vi båda åt det, m e n då togo vi det hårdt nog. Det var också en historia! E n sådan dag! Kan kusin tänka sig, han b j ö d m i g tjugu tusen kronor för det gamla skåpet. Gustaf hade berättat för h o n o m o m vårt gamla skåp, o c h han reste e n k o m hit ner för att se på det. Gustaf tyckte att jag b o r d e reflekterat på anbudet, då det var fråga o m en så stor summa. Reflektera! Inte en sekund. Hvarför skulle jag göra d e t? Och kan kusin tänka sig, han gillade också mina sévresvaser o c h mitt gamla Mariebergsporslin o c h mitt herdepar därborta och de kinesiska urnorna! Agneta plockade undan de gamla sakerna ur de andra r u m m e n, m e n i det här öfverrumplade han oss. Jag ville naturligtvis inte vara ohöflig, eftersom han kände Gustaf o c h på sätt o c h vis var min gäst, m e n jag var alldeles olycklig, innan vi blefvo af m e d h o n o m. Det ryste i mig, när han såg på mina saker, o c h när han rörde vid d e m. m Under det den gamla damen talade, satt baron Hägersköld o c h stirrade framför sig. H a n s ansikte hade fått ett stelt, nästan hårdt uttryck. Men han yttrade ej ett ord, vare sig till grefvinnan Fredrika eller till Agneta, s o m åter gått fram till fönstret o c h blickade ut på snön, s o m föll stilla o c h tung i mjuka flockar.
Nu kom Elin med Lotta, som var både rädd och framfusen, och efter en lång, skarp inträdesmoral-pannkaka af Lena, der salt och peppar mest ingredierade, och der det mångfaldiga gånger var fråga om lathet och ohörsamhet och långa fingrar och snatteri och glupskhet och osnygghet och ohyra och usla föräldrar, tjufvar, tiggarpack och rännande på bygden m. m., m. m. dylikt, ty Lena var minsann ej skonsam i sina uttryck mot den nykomna, tog hon Lotta med sig i «fähuset» för att der genast presentera henne för allahanda roliga och mindre roliga föremål, samt initiera henne i dess rätta handhafvande. Mor Ingrid och Elin lade under tiden sina hufvuden i blöt om en bädd till Lotta inne i Elins kammare, och en sådan åstadskoms äfven medelst en gammal säck, som mor Ingrid hade uppe i sina gamla gömmor, och några persedlar, som Elin kunde undvara. Detta öfverensstämde väl ej så alldeles med Lenas plan, som var att natt och dag hafva Lotta under ögonen, samt till hjelp och nytta; men då hon fick veta, att ett litet sammanskott till underlättnad åt dem, som antogo sig Lotta och lärde henne läsa, skulle göras af sockenboarne, lät hon sig beqväma äfven till denna concession. Lena var mycket förvandlad, på samma gång, som hon var sig mycket lik. Redan samma afton började Elin sitt guvernantsskap med Lotta, hvilket i första rummet bestod af en väldig rentvagning ute i köket, den noggrannaste finkamning, samt bortläggande af dessa usla smutsiga lumpor, som utgjort Lottas hela klädsel. Elin hade letat fram gamla kläder och mor Ingrid hade äfven dertill bidragit, ja – sjelfvaste Lena, smittad af medlidande och välvilja, gaf henne en – som Lena sjelf utlät sig – «rätt hyggelig och superm särk», och nu tog Lottas uppfostran sin början: Abraham lyste och Lotta läste, och uselt och eländigt gick detta, men Elin hade englars tålamod.
Segel, bergade från främmande förolyckade fartyg; se Inventarier. Segelduk; se Väfnader. Sejdergarn; se Garn, segeloch bind-, Senetsblad; hänföras under Apoteksvaror. *Sha'wrlar, Shawletter och andra Dukar; se Väfnader. Siktduk: af Metall: se Metaller, sammansatta, andra slag, arbetade, af annat än Metall; se Väfnader. Förslag till Tulltaxa. 23 Qvantitet för Tullberäkningen. Silfver, oarbetadt arbetadt, förgyldt eller oförgyldt bok-, äkta och oäkta musiv-, målare-, pudereller unsenSilke, rått, ofärgadt färgadt Sirop, alla slag Skafgräs Skomakarearbeten: af siden af andra tyger samt af saffians-, karduans-, färgade, pressade och tryckta skinn becksömsoch så kallade sjöstöflar andra slag Skriftajlor, alla slag Skrubblor, alla slag; hänföras till Redskap och Maskinerier. Sköldpadd, oarbetad arbetad Slöjdvaror, eller Fabriks-, Handtverkerioch Manufakturvaror, i taxan ej nämnde, förtullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de hufvudsakligen bestå, eller, om detta ej kan bestämdt urskiljas Smergel Smink och Sminkflor Smör Snörmakarearbeten, såsom fransar, galoner, gramaner, aigilletter, snoddar, snören, m. fl. ej specificerade: af heloch halfsiden andra slag * Socker: raffineradt, alla slag, såsom topp-, kandioch kalv-, samt krossadt eller pulveriseradt socker oraffineradt: a) till färgen icke mörkare än N:o 18 af den i verldshandeln gällande holländska standard, hvarå normalprof genom Generaltullstyrelsens försorg hålles vederbörande tullkamrar tillhanda 1 ort. Införsels tull. Riksmynt. R:dr. | öre. Fritt. \ Fri. 5 20 Fri. Sjökort; se Kartor. Skedvatten; se Salpetersyra. Skeppsinventarier; se Inventarier och 12 § i Taxeunderrättelserna. Skiffer; se Sten.
» Komma snö i det här blasket, — jo, då tycker jag att smörjan ska ' stå upp till hjulnafven! Nej, jul borde stafvas med hj nu för tiden. » Margret gjorde ännu ett svagt försök. » Det står i gårdagsbladet, att det är mycket snö uppe i bergslagen. » » Men det här heter inte Barbacka för roskull. Om det också kommer snö öfverallt, så nog blå- ser den af de här backarne. » Så kom julaftonen; men Margrets välvilliga profetior hade icke gått i uppfyllelse. Marken. var visst något frusen, men grå, och backarna hala. Kaptenen satt i gungstolen och ögnade på ett par nyss komna jultidningar. Men det dröjde inte länge, innan han kastade » Julkvällen » ifrån sig; den brukade dock eljes roa honom. » Om folk ville skrifva sanning och inte bara grannlåter! » utbrast han. » I hvarenda jultidning står det både historier och illustrationer med rimfrost och slädfärder! Ja, sådant är ingen konst att sätta på papperet. Men hur ser det ut i verkligheten? Och så julkärfvar åt sparfvarna! Jo, det skulle jag sätta ut åt de tjufvarna! » » Ja, men det ä ' väl jul ändå, både för folk och kritter, » inföll Margret; » och fast vi sitta så här ensamma i år » — här torkade hon oförmärkt bort en tår — » så ska ' vi väl ändå fira högtiden anständigt, med julgran och julöl och skinka och ' dopp i grytan ' och lutfisk, samt fara i ' ottan ', och inte sitta som i ett hedningahus! » » Ja, far hon, så att elden står om medarna! » snäste kaptenen. » Men julgran och så ' na där barnsligheter det vill jag inte veta af, när inte pojk » Så fick han inte fram mer; men Margret tog julgranen, som Olle efter vanligheten huggit, och satte den ute på gården istället, på ena sidan om förstugudörren, och bad honom hugga en gran till för andra sidan, » så att det skulle se jullikt ut utomhus åtminstone, » sade hon.
Lagerbjelkes yttrande vill jag säga, alt det vore visserligen en obetydlighet för allmogen, att om hösten utgöra 2-per-mille-afgiften och mantalspenningarne, men Hr Grin torde böra ihågkomma, att för alla andra lilefve det en betydlig afgift att flera månader förut få lemna bevillningen. Det vore för dem en mycket betydlig svårighet. Det är väl helt klart att på deras bekost - 302 Den 11 September e. m. nåd ej bör göras en förändring, hvarigenom statskont. skulle få in en summa penningar, för att hafva till hands i sin kassa. Hr Printzensköld: Den discussion, som nu föres, visar mer än tillräckligt vådan af att lagstifta utan betänksamhet och att följa den svaghet som nu för liden tagit öfverhand, att aldrig vara nöjd med hvad som är, utan beständigt göra förändringar. Om R. St. icke hade vid 1834 års riksdag låtit af åtskilliga motionärer förleda sig att afskaffa höststämman, sä hade den ännu existerat. Det hade dä måhända ej varit serdeles svårt att reglera uppbörden så sorn komiterade tillstyrkt och derigenom vinna ett nyttigt ändamål; men sedan man afskaffat denna uppbördsstämma, så skulle dess återinförande endast framkalla klagomål och missnöje i mänga landsorter. Jag förnyar derföre hvad jag nyss sagt, att del är bättre att behålla hvad som är, än att stifta en ny lag och derigenom åstadkomma missbelåtenhet. Hr von Hartmansdorff: Jag erkänner med Gr. Lagerbjelke och andre talare, att det skulle vara en fördel, om man finge afbörda sig sina skatter i flera terminer under äret, så alt man sluppe att pä en gång utgifva en större summa. Men det förslag, som här är nppgjordt, anser jag icke vara bättre än det förhållande som gäller. Förslaget innebär att alla personella och bevillningsafgifter skulle betalas om hösten. Följden blefve nätuligtvis att löntagare, som hafva indelta löner och ej få sina inkomster förr än i Febr. eller Mars månad året derpå, skulle nödgas betala sina kronoutskylder hösten förut i förskott. Detta blefve dem allt för känbart.
Utskottet ser således , uti de flesta fall af ifrågavarande våldsverkan, icke begäret att draga under sig andras tillhörigheter, utan skade-glädjen att dem för ägaren förderfva; det vore endast i förra händelsen , som brottet skulle kunna , till sjelfva arten, vara af någon likhet med stöld; hvaremot all sadan likhet försvinner i sednare händelsen, der förbrytelsen är af den egenskap, som efter allmänna begreppet benämnes för nidingsverk. Att nu sammanblanda dessa olika brott genom deras bestraffande , utan atkilnad, såsom tjufnader, finner Utskottet stridande på en gång emot deras verkliga natur, och emot den classification af brott , hvilken varit anragen såsom grund ej mindre för Rikets nu gällande strafflagar än för den äldre Lagstiftningen, som dem före - Den 7 Juli. föregått. Utskottet tror, att denna från sakens natur härledda grund icke utan våda skulle kunna rubbas, och att det följakteligen vore ganska betänkligt att föreslå ett stadgande, hvilket, för ett särskildt fall, upphäfde den enhet, som bör råda i det hela af en sammanhängande lagstiftning. Utskottet fäster på dessa skäl det omdöme, att innan någon omarbetning af brottmåls-lagen i allmänhet kan medhinnas, vidare föreskrift om bestraffningen af ifrågavarande brott ej må utfärdas, än hvad 64 §.‘ i 1805 års Kongl. Skogs-ordning redan innefattar; och såsom en följd häraf, anser Utskottet någon annan änden der lemnade tillåtelse till ransakande efter ifrån Skogsplanteringar bortförda träd, icke eller be* höflig eller lämplig. Beträffande åter Konungens Befallningshafvandes särskilta underdåniga hemställan, om icke den, som vid ransakning finnes innehafva sådana träd, som måls ägaren förlorat, må vara pligtig att visa hvarest han dem erhållit; så enär en utrönt likhet imellan de träd, hvilka från Skogsplanteringen bortkommit, och dem, sorn vid ransakandet upptäckas , alltid, derest ej innehafvaren genom sjelfkrafd bevisning orri sin åtkomst leder misstankan ifrån sig, måste utgöra hvad Lagen i 17 Gap. 30 §. Rättegångs
För broderade arbeten af guld och silfver bade Utskotlet föreslagit att, utan åtskilnad för äkta och oäkta, bestämma införselstullen till 16 sk. lodet, hvilket förslag Borgareståndet godkänt; hvaremot Ridderskapet och Adeln, Presteoch Bonde-stånden bibehållit' gällande bestämmelser af 32 sk. tull för äkta och 2.0 sk. för oäkta sådane arbeten, per lod. För den händelse, alt Borgare-ståndet icke skulle vilja frånträda sitt beslut och instämma i de öfriga ståndens, föreslår Utskotlet till omröstning följande proposition: 97:o Den, som vill, alt, på sätt 3 Stånd beslutat, broderade arbeten af guld och silfver skola indelas i äkta med 32 sk. och oäkta med 20 sk. införsels-tull per lod, röstar Ja den, det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, komma broderade arbeten af guld och silfver att, utan åtskillnad för äkta och oäkta, beläggas med 16 sk. införselstull lodet. Beträffande vidare rubriken broderade arbeten, andra slag, så hafva Borgareoch Bonde-stånden, jemlikt Utskottets förslag, bestämt införsels-tullen derå till 25 procent af värdet, men Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet åter bibehållit nu gällande Lull af 33j procent; och lärer, derest sistbemälde 2 Stånd icke vilja frånträda sitt skiljaktiga beslut, följande omröstning böra anställas: 98:o Den, som bifaller Utskottets förslag att å broderade arbeten, andra slag, bestämma införsels-tullen till 25 procent af varuvärdet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, bibehålies gällande tull, 33j procent.
Sparres ställe. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ 1 e. m. In fidem, 0. Brakel. Onsdagen den 1 November 1865. Plenum kl. 12 middagen. Justerades prot:t för den 20 sisth Oktober. Upplästes ett af Hr Odencrantz, Gerhard Detlof, in lemnadt memorial af följande lydelse: Med stöd af 23 §:n Riddarh.-Ordn., får jag vördsamt afsäga mig att vara ledamot i Riddarh.-Utsk:t, hvartill jag af Hrr Elektorer blifvit utsedd. Härefter anmälde sig och yttrade Gr. Lewenhaupt, Mauritz Emil August: Hindrad af trägna tjenstegöromål, får jag härmed vördsamt afsäga mig den plats såsom ledamot af Riddarh.-Utsk:t, hvarmed Hrr Elektorer hedrat mig. Hr Gr. och Landtm, anmodade II. o. Ad:s Hrr Elektorer att välja 2 ledamöter i Riddarh.-Utsk:t efter Gr. Lewenhaupt och Hr Odencrantz. Den 4 November. 29 föredrogs ett från Stats-Utsk:t inkommet Mern, N:o 1, med anmälan att K. i\I:ts Nåd. Propos. om Statsverkets tillstånd och behof denna dag blifvit till Utsk:t öfverlemnadt, samt att ett tryckt exemplar af samma Nåd. Propos. med tillhörande bilagor blifvit hvarje Riks-St. tiflstäldt. Härvid anmälde sig och yttrade Hr Brakel, Mauritz: Jag får för R. o. Ad. tillkännagifva, att jag nästk. Onsdag ernar yttra några ord ang. K. M:s Propos. om Statsverkets tillstånd och behof, i hvad den rör 5:te Hufvudtiteln, och torde det yttrande, jag då kommer att afgifva, få åtfölja remissen af nämnde Nåd. Propos. till Stats-Utsk:t. Uppå härefter framstäld propos., blef Stats-Utsk:s ifråg:de Mein. lagdt till handlingarne. Föredrogos och remitterades till Lag-Utsk:t R.
Bonde-Ståndet ingifvet, och derifrån lill Lag-Utskottet remitteradt Memorial, har Riksdags-Fullmägtigen från Kronobergs Län Nils Håkansson hemställt, att, som Bruksegare njuta den förmonsrätt framför Jordbrukare, att de förre tvinga sina underhafvande gäldenärer att med arbete, om icke på annat sätt, godtgöra uppburne-förskott, men billigheten syntes påkalla likstämmighet emellan Bruksegarens och Jordegarens rättigheter i detta fall, det alltså stadgas måtte, att Landtboer, Arrendatorer, Torpare, Inhysesoch Tjenstehjon, sorn å egorne bo bih. t.R. St. a Lagsamt Allm. Besv. o. Oec. Utsk. Uti. JV:o So. satte eller i lagligt forsvar hos någon Hemmansegare äro antagne, samt derunder tilläfventyrs sig åsamkat skulder, icke, utan Husbondens tillåtelse, malte få flytta från orten, innan de för beloppet redogjort. Detta ärende, som Lag-Utskottet funnit nödigt att med Allm. Besvärs» och Oecon. Utskottet communicera, hafva Utskotten alltså i gemensamt öfvervägande tagit; och som, utan afseende på yrke, näringsfång eller personliga förhållanden, Lag och Laga stadgar anvisa vägen för hvarje fordringsegare att sina anspråk gällande göra; så anse Utskotten sig böra vördsamt tillstyrka, att den af Nils Håkansson sålunda gjorda hemställan, såsom föga lämplig och icke uppfyllande det dermed åsyftade ändamål, men medförande ingrepp i enskild rätt, måtte förfalla. Stockholm den 29 Julii 1829. Ankom till Exped. Utskottet den 7 Aug\ 1829. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om straffbestämmelser för dem, som genom fylleri och en oordent - Lag-samt Allm. Desv. o. Oec. Utsk. Ull. IV:o 5i. 3 liglefnad förorsaka, att deras hustrur och barn falla allmän fattiervård till last. Ua ett till det Yällofl. Borgare Ståndet ingifvet och derifrån till Lag-samt Allm.
Enligt hvad Statsråds-protokollet öfver Civil-ärenden den 1 Oktober 1851 utvisar, hade en Landskamererare i underdånighet klagat deröfver, att sedan Kongl. Majrts vederbörande Befallningshafvandes uppgjorda underdåniga förslag till återbesättande af en ledig kronofogde-tjenst blifvit, för erhållande af kontrasignation, till Landskamererare!! aflemnadt, utan att hans tanke i denna fråga blifvit af Landshöfdingen i länet infordrad eller fått till kansli-protokollet afgifvås, samt Landskamererare!), af sådan anledning, uti en till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ingifven skrift reserverat sig mot det upprättade förslaget, under anhållan, att som, i följd af Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes tillförene fattade beslut, att anteckning om anmäld reservation icke finge å utgående expeditioner göras, någon dylik anteckning icke kunnat af Landskamererare!) å det underdåniga memorialet verkställas, Kongl. Majrts Befallningshafvande mätte låta nämnde reservation få remisshandlingarne åtfölja; så hade Kongl. Majrts Befallningshafvande resolverat, att nyss åberopade beslut i fråga om reservationer vid utgående expeditioner skulle lända Landskamererare!! till efterrättelse, i följd hvaraf hans skrift endast komme att läggas till Landskansliets handlingar; anhållande Landskamererare!!, det Kongl. Maj:t, med ändring af denna Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 6. 33 denna resolution, måtte i nåder föreskrifva, huru i framtiden borde i lika beskaffade fall förhållas. Efter det Kongl.
Lunds Stift, för Skolorne 1252 3- 1 670 samt för Consistorii Notarien — 30 Götheborgs Stift, för Skolorne 331 3i798 samt för Gymnasium •— 870 ;— 1000 Calmar Stift, för Skolorne 235 27- 268 samt för Gymnasium — 567 812 Carlstads Stift, för Skolorne 199 6. 567 samt för Gymnasium — 815 6. 864 61 Hernösands Stift, för Skolorne 1176 17. 21 52 samt för Gymnasium — 2343 - 2144 Wisby Stift, för Skolorne 256 samt för Gymnasium 280 Samma 15,013 8- 18,693 12- När ifrån Summan af elen nu föreslagne Lönings-Staten 18,693 Tunnor 12 kappar Spannemål afdrages nu varande till Löner anslagne Spannemåls-Qvantum 15,013 T;r 8 klpr.’ J014 Stats-Utskottets Betänkanden, röjer sig en brist att endast för Löneregleringen fyllas, af Utom denna brist på Lönetillgångar fordra ElementarLäroverken: 1:0 till inköp af Böcker, Chartor, Skrifmaterialier m. m. d. åt meddellöse Gymnasister och Skol-Piltar, årligen omkring ■ . — 2?o till Emeriforum Löner fordras, utom vanliga Tertialoch Caduc-medel årligen. - 3:0 Till Byggnads-fonder för Gymnasii och sådane större Skolhus, dem Städerne icke äro skyldige alt hålla, synes erfordras, jemte de några Stift redan Nådigst förunnade förmåner, hvilka torde stadgas lika för alla Stifter, ett årligt anslag af 4:0 Så länge tillgång till Lärare i Gymnastik inom Fosterlandet ännu saknas, har Commitéen icke kunnat upptaga hvad för sådane Lärares aflönande och för Gymnastiska Inrättningar vid Lärover. ken skulle behöfvas.
R:dr, liädanekter som tillkörne ärligen Indraga med winst 1,000 R:dr till Institutets underliäll; oelr liar 8oeieteten, till Restridande ak de utgifter, som kör Inrättningens ordnande erkordras oelr Ii vartill, vid körra tillfället, Regärdes 5,000 R:dr, liemställt, att den ärliga Resparingen ak 1,000 R:dr, som uppkommit sedan sista Riksdagen, derigenom att ds du anslagne medlen ieke utgätt, mätte kör ändamälet ka användas. transport 26,880: 43 1:r spanm. Dä dels de88s 5,000 k:clr 8älierligen blikvs otillrselcligs tor clet sksedcls sncismälet, del8 clet vore rrk ^tter8ts vigt kor clet gsgn, 8om sk iiilc8-srebivet8 dyrbsrs 8smlingsr blikver rrtt bemts, stt cle ju8t vick tillfället rrk flottningen oeb i 8smmsnbsng dermed bunde, genom 8er8liildt kör8tsrbt biträde slUcicblige personer, 8ä 8b^nd8smt 8om möjligt, briugs8 i 8^8temsti8b orclning; oell clä genom de lrincler, 8om mött utrrnorclnrrnclet rrk clet, kor tjen8temän oell biträden viri iiib8-srebi vet vick 8i8tlidne Kilc8dsg sksedcls kör böjds rrn8lrrg sk 2,500 Ii:dr ärligen, en 8umms sk ungefärligen '7,500 Il:clr blifvit iiilr8gsld8- eontoret be8psrsd, krnirer i^ongl. lVlsj:t 8ig börs sk Kibet8 8tänder begärs, stt cle ät I^ongl.
Som emedlertid de öfriga Ståndens beslut, ehuru i berörde hufvudsakliga omständighet öfverensstämmande, likväl i andra delar äjo skiljagtige, har Utskottet, så vida icke Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet skulle behaga bifalla Utskottets uti N:o 226 afgifne, af Borgare-Ståndet godkände tillstyrkan, skolat föreslå, att, till bestämmande af contrapropositionen, följande votering må företagas: Den, som vill, att vid hufvudsaklig votering, i fråga om nedsättning eller upphörande af utmarksskatten å Öland, till conlraproposition antages Preste-Ståndets beslut (intaget här ofvan), voterar Ja; den, det ej vill, Nej; vinner Nej, antages till contraproposition Ridderskapets och Adelns beslut (här förut intaget). Sedan contrapropositionen blifvit bestämd, voteras i hufvudsakert sålunda: Den, som, i fråga om utmarksskatten på Öland, bifaller Stats-Utskottets hemställan uti Utlåtandet N:o 226, voterar Ja; den, det ej vill, Nej; [ vinner Nej, (i:a alternativet) antages det af Preste-Ståndet fattade beslut £ (2:a alternativet) antages Ridderskapets och Adelns beslut. 4 SLais-Utslcuttets Memorial, JY:o 5o2. 3:o Utskottets hemställan, att Lagmansoch Häradshöfdinge-ränlan måtte upphöra, har blifvit afslagen af Ridderskapet och Adelil, men bifallen af de öfrige 3:ne Riks-Stånden, hvarvid likväl Presteoch BorgareStånden fästat det vilkor, att äfven sterbhus-afgiften skall försvinna. Hvad angår denna senare afgift, hvars upphörande Utskottet jemväl tillstyrkt; så är detta på nyssnämnde sätt bifallet af Presteoch Borgare-Stånden, men deremot icke af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet.
Det är redan tillförene utredt och bevist, att Hans Excellence gjort sig skyldig under Allmänna Lagen, dels derföre, att Hans Excellence i stället för Skeppet Försigtigheten, som, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse af den 14 Junii 1825, skolat till Handelshuset Michaelson och Benediks försäljas, utlemnat det af ConstructionsDepartementsChefen Herr Öfversten af Borneman nästan som nytt ansedda Linieskeppet Gustaf den Store, (som för tillfälles döptes om till Försigtigheten;) och såmedelst handlat högst ansvarsfullt både som Flottans högsta Befälhafvare och som enskild Svensk man; dels derföre, att Hans Excellence varit medvetande af 2:ne olika Contracters uppgörande om en och samma sak; se pag. 72 af StatsUtskottets Betänkande N:o 106, der Utskottet yttrar efterföljande betydelsefulla mening: ”hvilka ord J’i och för Fartygens utrustande, likväl ”icke finnas intagne uti det af Köparen ”innehafde exemplar af Contractet;” och ändteligen att ännu återstående köpeskillings-beloppet för Skeppet Tapperheten, Den 18 Julii e, m. Z15 gooo R:dr Hamburger B:co, samt för Fregatten af Chapmanj iooo Pund Sterling icke blifvit till Kronan lefvererade. För desse Hans Excellence Herr Grefve Cederström till last liggande saker af vidt utseende och ingalunda tvetydig beskaffenhet, lärer Hans Excellence ej kunna undgå, att inför Laga Domstol ansvara , så framt Svenska Folket ej skall bibringas den vådeliga öfvertygelse, att Lagen är vanmägtig, och icke lämpelig mot Rikets högre Embetsman. En annan Svensk man, som så handlar, finnér sin straff-bestämmelse derföre utstakad i åtskillige §§. af 1734 års Lag; och följaktligen måste Hans Excellences Höga Embetsvärdighet samt Medborgerliga existimation befalla Hans Excellence, att antingen rättfärdiga sig inför Lagen, eller ock böja sig under dess tillämpning.