Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Simon sjöng om en sträng och förskräcklig Gud, hvars vrede ingen kan stilla, som försätter bergen, rör jorden, så att hennes pelare darra, talar till solen, att hon ej går upp, och förseglar stjernorna; som skickar sina englar med vredens skålar öfver verlden att omstörta hedningarnes stad, det stora Babel, det glada, af silke, guld och skarlakan skinande, så att ljus och ljusastaka icke mer skall lysa der, bruds och brudgums röst aldrig mer varda hörd derinne ... När denna sång hade tystnat, hördes ånyo ifrån den blomsterprydda båten cittrans toner, som beledsagade följande dithyramb: Gossar och flickor! Herrlig är lifvets Rosiga morgon. Luftiga ljufva Mysande Timmar Sväfva i lätta Flygtiga rader Öfver dess nejds e lysiska vår. Snabba, o snabba Äro de sköna Himmelska väsen, Flyende hän mot Strålande fjerran; Medan J sjelfva, Gossar och flickor, Medan er egen Glädtiga chor Föres af ödet Bort till ett motsatt Mörknande fjerran. Skynden, o skynden, Gossar och flickor, Flickor och gossar, Skynden att bryta Luftiga kedjan, Skynden att slå i Njutningens bojor Dessa olympiskt Leende ljufva Flygtiga barn! Hän ur vår ena Dallrande vågskål Plockar beständigt Moiran, den grymma, Fröjdernas gyllne Räknade vigter, Kastar i andra Sjunkande vågskåln Slappade sinnens, Mattade krafters, Mödors och sorgers Tyngande bly. Hastigt som facklan Fångas och flyr från Hand och till hand i Panatheneiska Nattliga festen. Måsten J lemna Ungdomens evigt Brinnande fackla Till de bakom er Ilande yngre Rosiga slägten, Medan J sjelfva Sjunken i ålderns Svartnande skuggor, Sjunken i grafvens Rysliga natt. Kindens som ängens Blommor förblekna. Svallande lockar Glesna som lundars Höstliga kronor. Strålande blickar Slockna som festers Tynande lampor. Skynden, o skynden, Gossar och flickor, Flickor och gossar, Skynden att tömma Fröjdernas nektar!
Man trodde nemligen, bland annat, att enär Hof-rätternes arkiver i allmänhet skulle vara bättre vårdade än Härads-rätternes, en större trygghet vore att de bouppteckningar, som inlemnas till Ilof-rätt, blifva säkrare förvarade än de bouppteckningar, hvilka vid Härads-rätt inregistreras; men om fordom mindre tillsyn varit öfver Härads-rätternes arkiver, så är dock förhållandet nu annorlunda. Utom den kontroll, sorn från Hof-rättcrna ulöfvas, har det visat sig hurusom Rikets Ständers Justitie-Ombudsman, sin pligt likmätigt, under sina årliga embetsresor med noggranhet granskat domslolarnes arkiver och med allvarlig stränghet sökt deri införa ordning, der den saknats. Derigenom herodes säkerhet uti ifrågaställde hänseende; och dermed förfaller ock det skäl, man från en inbillad osäkeihet velat hemta. Man har i allt fall icke förnummit någon klagan om osäkerhet för de medborgare, hvilkas handlingar förvaras i härads-arkiverna; men om mindre säkerhet verkligen för närvarande än förefunnes, så synes den icke böra lända till hinder för en nyttig och nödig reform i lagstiftningen, utan i stället föranleda åtgärders vidtagande för osäkerhetens afhjelpande. Sådant påkallades äfven af omsorgen om medborgares rätt i 6 Lag-Utskottets Betänkande, N.o iO. allmänhet och för befordrande af den säkerhet, lagstiftaren bör söka bereda hvar och en, den ofrälse så väl sorn den frälse, hvilka båda hafva lika anspråk att blifva i sina rättigheter af lagen skyddade. Några företrädesrättigheter i detta afseende äro nu mera icke lämpliga; hvar och en måste vara lika inför lagen, hvilket icke kan anses vara förhållandet, så länge omförmäldte, på stånds prerogativer grundade, lagstiftning qvarstår, ehuru en sådan tauko jemväl yttrades under de öfverläggningar, som nu äro i fråga.
Uppå härefter framställd propos., fann R. o. Ad., lika med Utsk., lullvärdeskoluranen böra i taxan bibehållas, och afslogs hvad af Utsk., för den händelse att denna kolumn likväl komme att ur taxan utgå, blifvit tillstyrkt och föreslaget. 2:o Det i betänk, pag. 13 förekommande förslag till underd. skrifvelse rör:de kontroller emot missbruk vid försäljning och spridande af arsenik och andra gifter. Detta förslag blef af R. o. Ad. bifallet. 3:o Det i betänk, pag. 23 intagna förslag till underd. skrifvelse, i fråga om tullfrihet for bokhandeln med Dan mark och Finland. R. o. Ad. biföll jemväl detta förslag. 4:o Det i betänk, pag. 41 gjorda förslag till underdr. skrifvelse, ifråga om för sigtighetsmåtts vidtagande i afseende på handeln med utländskt krut. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att sedan R. o. Ad. för sin del beslutat att krut borde fortfarande vara föibjudet till införsel, R. o. Ad. torde finna sig föranlåtet att afstå Utsk:s nu ifråga var :de förslag. Ropades ja. 5:o Det i betänk, pag. 54 förekommande förslag till underd. skrifvelse derom, att spanmålstul/en måtte blifva oförändrad under viss bestämd tid af minst 3 år. Frih. Palmstjerna: Redan för flere år sedan, då R. St. beslutade en und. skrifvelse till K. M. med K. M. deruti under vissa vilkor lemnad rätt, alt uppbära tullen å spannemål, visade jag olägenheterne af en fix tullafgift och, då priserne under sistlidet år blefvo å spannemål så högt uppjagade och K. AI., med anledn. häraf, afskaffade tullen derå, blef rigtigheten af denna min åsigt ytterligare vitsordad. Men då jag likväl icke kan hafva något hopp att för det närvande göra min åsigt gällande, vill jag icke föranleda någon discusion.
Utskottet ej funnit utväg för 5o,ooo R:dr, hvilka hafva lill ändamål att Strömrensnihgarne må kunna fortgå efter en numera uppgjord plan, som, grundad på 1823 års Ständers Jjegäran, fördelaktigt synes vittna om den omtanka man haft att komma till ett verkligt resultat, och jemväl brag t saken i det skick alt endast det förra anslagets bibehållande erfordras, för att låta Strömrensningarne fortgå på sådant sätt, att de orter, hvilka finnas vara mest betjente med detta anslag, äfven först komma i tillfälle att deraf draga nytta. Jag tillstyrker derföre anslagets fortfarande till det belopp, som alltsedan 1818 egt rum. Hvad åter beträffar förslaget, att Rikets Ständer skulle befatta sig med en framställning till Konungen, rörande vedskutors anskaffande och dylikt, så anser jag en sådan åtgärd vid detta tillfälle öfverflödig. Jag kan icke eller såsom afgjord erkänna den sals, att de norra Provinserna endast sakna skutor; ty jag tror, att de äro i ännu större saknad af händer, och att dagsverkslönernas dyrhet är det största hindret för dessa Provinser att kunna draga parti af sina skogstillgångar, ehuru jag gerna medgifver, att brist på fartyg äfven kan räknas bland anledningarne till denna oförmåga. Jag påminner mig för öfrigt, att för detta StrömrensningsComilteen redan mellan 18;B och 1823 gjorde försök Dun 26 F elimar ii f. m. ?, k> * all, uppmuntra, medelst premier, till vedskutors byggande, men att försöket ej svarade mot ändamålet, emedan de på sådant sätt byggda fartygen såldes till andra orter. För mia del tror jag, att åtskilligt, i afseende på Strömrensningar oell alla Hydrauliska företag, bos oss återstår att göra, hvilket skulle hafva ett stort inflytande på Näringa mes förkofran; och man kan med skäl beklaga, att vi här sakna en Hydraulisk Corps, hvars föreläsningar kunde befrämja utspridandet af begrepp och kunskaper, som i synnerhet äro afvigt, der, såsom hos oss, "V atten-eommunicalioner så hufvudsakligen fordras för afsättningeu.
Ad:s prut, för d, 3 sisth Mars e. rn. afgifvet och till Ridd.Utsk. remitterad t memor, har Hr Grr. Cronhjelm, Otto Aug, uppå anförda skäl framställt den motion, alt Ridd.fiscalstjensten mätte vid nuvarande innohafvarens afgång indragas; förmenande Hr Gr., att Ridd.- secreteraren kunde öfvertaga den fiscalen åliggande correspondance, samt en af de ordinarie cancellislerna, som all - Den 3o Juli c. ra. 399 lid borde vara jurist, emot ett årligt arfvode af i5o ä 200 r:dr b:co bestrida de fiscaien tillhörande lagsökningsåtgärderna, granskning af lånehandlingarna m. fl. göromål af juridisk beskaffenhet. Ridd.fiscalens befattning under riksdagarne kunde Ater, emot åtnjutande af den derför från statsmedlen erhållande aflöning, fullgöras af någon för hvarje riksdag särskildt antagen extra cancellist, genom hvilken reglering en besparing för riddarhusoch stifts-cassorna vunnes af omkring 5oo r:dr b:co årligen; och har motionären slutligen till Utsk. öfverlemnat att undersöka, huruvida nlivar. ridd.fiscal, emot en lämplig pension af t. ex. halfva lönen för liela sin lifstid, skulle vilja vid riksdagens slut från tjensten afgå.
Instämmande i Ridderskapets och Adelns beslut, i afseende pä den af Lag-Utskottet föreslagna Lagen till förhindrande af upplopp. Bifall till Stats-och Banco-Utskottens betänkande om förhöjning i arfwodet för Fullmägtige i Banqucn och Riksgälds-Contorret. Bifall till Stats-Utskottets Memorial om arfwoden för Utskottens Secreterare och Canzlister. Instämmande med Ridderskapet och Adeln deruti, att till uttryckande af Nationens saknad wid förlusten af Hans Kongl. Höghet Kronprinsen Luri läta prägla en Medaille pä Banquens bekostnad. Bi - Den 18 October. 517 Bifall till Bewillnings-Utffottets twänne Memorraler, det ena rörande Advocat-Fiscalen kLiKinLns, med fleres anmärkningar wid Bewillnings-Förordningen, det andra innehållande Regler och Formulairer för de Skattffyldige och för Taxerings-Committäerne.
«Nå så var god och börja,» bad baronen i det han kastade en handduk om sin hals. «Som ni behagar,» sade Adonis och tog graciöst en pris ur en gulddosa – «Nous commencions!» tillade han derpå, utan att röra sig af stället. «Men, min herre, så skynda då!» ropade baronen otåligt. «Ni hör ju att jag har brådtom.» «Nå, nå, vackert, min baron!» sade främlingen stött, «jag gör det allsicke för vinst skull.» «Nå, så för tusan! gör det con amore,» ropade baronen med stigande otålighet. «Nå väl,» sade Artisten härskande sig och drog upp ett stort papper med noter. «Per ubbidir la» och nu sjöng han med stark och välljudande röst Italienska skalan »Do, re mi fa sol la si do etc. i tre oktaver fram och tillbaka. «Hum! Comme ça, jag har gått för fort, det märkes straxt på rösten; trenne trappor upp och lika många ned, diable! det står ingen ut med!» Förvånad stirrade baronen på sångaren, hvilken, så snart respirationen åter kommit någorlunda i ordning, fortfor: «Falcetten, monsieur le baron, är röstens flageolettoner toner: man bör vara angelägen om att den får sin tillbörliga mjukhet och skönhet (jodel), entendez vous? Men för att gifva er ett begrepp om ett riktigt föredrag i sin helhet, så vill jag sjunga för er Rossinis ««Il rim provere,»» det är ett charmant stycke orden af Metastasio? (sjunger) «Mi lagnerò tacendo» (ici vous rester un peu pour tirer la respiration;) «Della mia sorte amara» (con spirito!) Ah! (un soupir!) «ma ch’io non t’ami, o cara,» (här kan man anbringa en tremulant på fame voili «ca ra» – med tremulanten är herr Berg mycket noga!)
Sorn Bankens mynt-och medaille-samling, hvilken under de senast förflutne åren vunnit betydligare tillökningar, mäste med omsorg otli noggran het vårdas, samt då tillfallen sig dertill erbjuda, äfven böra med sällsynta och nya mynt förökas, får Utskottet, med afseende ej mindre bära, än äfven i betraktande al den obetydliga kostnad, som för Banken uppkommer, genom anställandet af en Garde des Madailles, hvilken bar tillsynen (ifver Bankens mynt ocdi medailleu-, härigenom bos Rikets Ständer tillstyrka stadfästelse ä Herrar Fullmäktiges ofvanberörde beslut. Utskottet har härvid trott sig bora anmäla, att Utskotlet låtit Bankens Myntoch Medaille-Cabinelt sig förevisas, samt alt
De Gästgifvaregårdar, som icke hafva någon förtjenst af sin Gästgifveri - rörelse, utan endast kunna anses såsom Skjuts-ombytningsställen, ega Taxeringsmännen, om de så finna skäligt, att befria från all afgift för näring och rörelse. Hemmansoch Boställs-innehafvare, samt öfrige Jordegare, betala efter denna artikel , såsom redan stadgadt är Hofmästare 1 r lika med dem i Städerne. Hushållerskor J HusPredikanter, se dem i Städerne. Hästhandlare; se afgift och Controll för dem 1 Städerne. Inspectorer, Frälseoch Gårdssamt Casseurer, Bokhållare, Fogdar, Factorer och Skrifvare i privat tjenst pä landet, taxeras efter betydenheten af den Egendom de förestå, 686 BevillningsUtskottett Betan/tanden^ samt den befattning och lön de hafva, i Alta Classer ; Den som vid annans bortarrenderade eller under eget bruk varande, på ett eller flere ställen belägne Egen. dom eller Landtbruk, har närmaste Styrelsen eller tillsyn sig anförtrodd , taxeras efter Personens Itända Verkliga tjenstgöring utan hinder af en annorledes skedd uppgift, såsom Saf» tare, då Egendomen består af 2 till 4 mantal och derutöfver såsom Fog* de eller Inspektor; äfvensom allannan betjening af maneller qvinkön hos enskilde , anses efter beskaffenheten af deras göromål, utan hinder af den benämning, som de i uppgiften erhållit, Kammarjungfrur och Kammartjenare, lika med Kamrerare och Secreterare , Fralsei Fyra Classer: Rsdr Sk. Första Classen 40: — ,30: — Andra d o Tredje d:o Fjerde do Femte d:o Sjette d:o Sjunde d:o Åttonde d:o dem i Städerne, Första Classen Andra dlo . 40 30: Bevlllnings-Utskottets Betänkande». 687 R:dr Sk. Tredje Classen . so: — Fjerde dto . 15: — Kockar lika med dem i Städerne.
Grun. der, hafwa blifwit framställte i det afgifne Bs« tänkandet, hwilket Stats-Utffottet, sä i denne del, som i öfrigt utbeder sig att fä äberopa, emedan Stats-Utffottet icke af Anmärkningarne derwid sinner anledning för sig att ändra sin i ämnet gjorde hemställan. Stats-Utffottet instämmer till alla delar r den tankan, att en Summa i Regentens hand till belöningar för utmärkte förtjenster, wore nyttig att tillwäga bringa stora bemödanden till Statens bästa. Med fägnad skulle Stats.Ut. ffottet hafwa omfattat hwarje tillfälle att utse en sädan Summa, om medel.dertill funnits. Men tillfredsställelsen att hafwa beredt detta," med flere nyttiga ändamäl, har Stats. Utffot. tet nödgats öfwerlemna till lyckeliqare tider. För närwaranbe har Stats. Utskottet' mäst anse sin önskan uppfylld, dä det funnit utwägar, Bihang. Ull. B. N:o 1A, 16. att 214 Den 12 Oclober. alt i alla de ärenden, som Kongl. Maj:t tiA Stats. Utffottets handläggning framställt, gä Kongl. Majus Nädiga och Wisa afsigter till mötes. Beträffande Redactionen af första Puncten a? Pensions Grunderne, fär Stats-Utffottet till. kännagifwa, att de deruti föreflagne undantag böra förstäs hafwa afseende pä hwad denna Punct i allmänhet stadgar. Stats-Utffottet hemställer fluteligen detta ärende till Höglostige Ridderffapct och AdelnS pröfning. Orebro den 12 October i«io. Den 12 October. rr§ k! NäglotU c>cl» Xä.Inr NeäimZleri vlgnrr 0. hamilton. VNIoKixe LorgLre-8t!n<i«r« 1.eäLniälers vLxnsr Obr.
Och när de satt ned kistan i stora ekan och Karl August tagit plats vid rodret, då strök han sig ett tag med afvigsidan af handen öfver ögonen och tänkte på brodern, som nu skulle ner i jorden. Men när vinden fylde seglen, och ekan lade sig på sidan med små skarpa ryck för vågorna, som med hårda plask stötte mot bogen, då såg han styft åt lovart, och utan att han gjorde sig reda därför, hade han en känsla, som att nu skulle hans egen seglats först riktigt begynna, nu när han fick börja på att sköta gården för egen räkning. Och framåt gick liktåget. Ut ur viken och fram öfver den öppna, glittrande fjärden, där vågorna glänste i den klara, kalla middagssolen, förbi kobbar och genom sund, bort till kyrkan, som liten och hvitgrå utan torn låg på södra sidan af den en mil långa ön. Det var en underlig färd och en tyst färd. Ett par af drängpojkarna försökte hviska fram ett skämt, när de lade ut åran för att hjälpa till att vända. Men eljest gick det tyst, raskt och lätt. Hvar och en satt försänkt i sina egna tankar, och ingen bjöd till att se den andra i ansigtet. Karl August satt hela tiden i en underlig stämning, som han fåfängt skulle hafva sökt reda för sig själf. Ju närmare han kom till kyrkan, dess mildare kände han sig till mods. Han erfor nästan en tacksamhetskänsla, när han tänkte på brodern, och han tyckte, att han hade honom att tacka för hela sin framtid. Han tog ett ovanligt häftigt tag i rodret, när han svängde upp med båten mot bryggan, och det var icke fritt, att det skymde litet för hans ögon, när han stod nere i båten och sköt på kistan, för att karlarna skulle få upp den. Begrafningen var förbi. I små flockar drog man sig bort från kyrkogården, liktåget tog vägen nedåt sjön till. Karl August gick fram och frågade kyrkoherden, om han inte ville göra sig så gemen och följa med till middagen. Men kyrkoherden hade undskylt sig. Han hade så mycket att sköta med de statistiska beräkningarna, som dagen därpå skulle sändas upp till konsistorium. De båda männen gingo långsamt utför backen i samtal. – Hvem ska’ ta’ gården nu, när han har gått bort? sade presten.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 5 Juni i84i Preste-Ståndet den 5 Borgare-Ståndet den 5 Bonde-Ståndet den 5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Jiskeriens upphjelpande medelst Stats anslag. (Statssamt Allm. Bjsv. och Ekon. Utsk. Bet. N:o 30, Uti. N:o 135 och Mern. N:o 195, samt Först. Slats-Utsk. Mern. N:o 553.) S. A. K. Efter öfvervägande af hvad hos Rikets Ständer förekommit, i afseende på förhållandet med fiskeri-handteringen inom Riket i allmänhet, äfvensom serskildt, om åtgärder till afhjelpande af den fattigdom och nöd, som lärer företinnas bland de i Bohus Läns skärgård bosatte fiskare, hafva Rikets Ständer godtfunnit att för innevarande år å Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel', samt från och med nästkommande år, då den al Rikets Ständer beslutade förändrade fördelning af Hufvud-Titlarne kommer att taga sin början, å den 6:te uppföra ett anslag af Fem Tusen R:dr Banco, att af E. K. M. disponeras till befordrande af fiskeri-näringen inom Riket; med anmälan hvarom Rikets Ständer ansett sig böra i underdånighet anhålla, det E. K. M., vid användandet af dessa medel, och under nuvarande förhållanden, måtte täckas serskildt fästa Nådigt afseende på fiskarenas i Bohus Läns skärgård nödslällda belägenhet samt deras behof af skyndsamt understöd. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 5 Juni 1841. Bih. till R. St. Fröt. 1841• to Sami. 1 Afd. tor $0 2 Exeditions-Ulskottets Förslug till tind. Skrifvelse, N.o 366.
Efter måltidens slut sattes matkärlen undan, päskarne afdrogos, några renhudar nedtogos från taket och utbreddes. De äldre bröderna tände sina pipor, och de yngre lade sig att sofva. Mig anvisades en af sidoplatserna i tältet, synbarligen Nottis egen sofplats. Den ena lampan släcktes, och alla somnade efter hand. Under natten jemrade sig flickan flere gånger, då alltid en af bröderna gick upp och skötte om henne. Klockan 6 f.m. väckte jag sällskapet och påminde om vår utfärd. Alla uppstego genast. Påklädningen gick ej fort, ty mycken omsorg egnades åt fotbeklädnaden. Ingen mat framtogs, men alla sågo belåtna ut, när jag gaf dem utaf mitt förråd, som bestod af bröd och några konservbiffstekar. Strax efter frukosten spändes fyra hundar för släden, hvarpå Notti och jag fortsatte färden åt Najtskaj, jag åkande, han springande bredvid släden. Vid Irgunnuk, en tschuktsch-by belägen en engelsk mil öster om Rirajtinop, gjordes ett kort uppehåll för att försöka få låna flere hundar, hvilket dock misslyckades. Vi fortsatte färden längs stranden och framkommo vid 10-tiden på f. m. till Najtskaj, beläget 15 till 18 kilometer i OSO från Irgunnuk. Här mottogos vi af större delen af våra forna grannar, invånarne i Pitlekaj. Af byns 13 tält innehades de 5 vestligaste af Pitlekajs f. d. befolkning, då de 8 mera östligt belägna beboddes af andra tschuktscher. Pitlekajs invånare hade ej rest sina vanliga stora tält, utan sådana som voro dels utaf obetydligare storlek, dels mindre fast sammanfogade. I alla tält här, liksom i Rirajtinop och Irgunnuk, fans mycket sälspäck upplagdt; vi sågo stycken af säl och hela sälar uppstaplade utanför tälten, och under vägen till Najtskaj mötte vi flere slädar, lastade med säl, på väg till Pidlin. Vid Najtskaj gick jag ut på jagt, åtföljd af en tschuktsch. Vi fingo upp åtta harar, men lyckades ej närma oss dem inom skotthåll.
N;a 3. 03 Sitt samtycke, eller ock de orsaker, för hvilka II a 11 icke samtycker till deras åstundan. Vill Konungen hos Riksens Ständer —. • tili Konungen genom deras Talmän. Om vid Riksdag, då Grundlagsfrågor lagligen kunna afgöras, ytterligare uppskof föreslås, må det ej äga rum, utan Konungens och alla Fyra Riks-Ståndens sammanstämmande beslut. (I fall närvarande förslag af Riksens Stander gillas, kommer den i Memorial N:o 27 föreslagna citation i ?5 §■ Riksdagsordningen, at RegeringsFormehs 56 $. att försvinna, och Si §. att i stället åberopas). Se Hillänget, 3 Samlingen, sid. 220. Ridd. och Adelns Protocoll d. 11 Sept. e. m. 2 Afd. p. 260 och 270. Preste-Ståndets J):o 6 B. p. 3oi. , ^4 Bil. till Constitutions Utsi. Betänk. N:o 3. Borgare-Slåndets D:o 5 B. p. 361, 4 »4> Bonde-Ståndets D:o 5 B. p. 291. 60 §. a pu Ej må några allmänna afgifter , af hvad namn och beskaffenhet, sorn lielst, ulan Riksens Ständers samtycke kunna förhöjas, Stora Sjö-Tullen å inkommande och utgående Spannemål allena undantagen. O nuen. — Ej må några allmänna afgifter, af hvad namn och beskaffenhet som helst, utan Riksens Ständeis samtycke, kunna förhöjas, m e d u 11 d a 11- t a g a f Stora Sjötullen a inkommande och utgående spannemål, hvilken m å af K o n u agen efter omständigheterna bes t ä nina a s. Se Bilianget, 3 Sirriliuseri , sid. 99. Ridd, och Å Seins P10. tocoll d. ) 5 Maii e m. p. 334; d. 21 Ma,i c. ra. p. 423 och 454.
Stis revisorer icke till bestämd tid eller person angifna fall, då Krigs-colllm beviljat leverantörer antingen anstånd med levereringens fullgörande, eller rättighet att densamma på annan man öfverflytta, eller rent af befrielse från contractets slutliga uppfyllande, vid hvilka tillfällen Kronans rätt och fördel dock aldrig blifvit af collini förbisedda , ränta å uppburna förskotter ej är vorden leverantörerne affordrad, torde derigenom få anses förklarad!, att, då någon ränta för sådana händelser icke blifvit i contraclen betingad, densamma ej heller, emot stadgandet i 9 cap. Handels-bln, kunnat vederbör, leverantörer till last föras. I öfrigt och då de af collina meddelade anstånds-eller befrielse-resolutioner grundat sig uppå bestyrkta sjukdomsfall, olyckshändelser eller andra af collini kända och erkända hinder för contractens fullgörande, har collini ansett med sin pligt oförenlig!, att, genom räntas åläggande, såsom villkor för det sökta anståndet, försvåra möjligheten för en af oförutsedda motgångar träffad leverantör, alt, utan uppoffring af sjelfbestånd och limligt väl, det ingångna åtagandet sig afbörda.” ”Revisorerne hafva sjelfve antagit, att den i Riket år 1834 härjande cholera-farsoten kunnat gifva Krigs-colllm bevekande anlednir att anstånd med en del contracters fullgörande bevilja, och revisorerne hafva i denna förmodan träffat den, i de flesta händelse!', för coiiegii tillgöranden antagna grund; meu revisorerne hafva förbisett, alt följderna af denna farsot, särdeles uppå kladestillverkningen i Riket, visade sig icke mindre tryckande det påföljande året i835, då, såsom följd af den utländska ullens det föregående året hämmade införsel i Riket, de för året i835 genom äldre contract bestämda klädes-leverancer omöjligen kun - Den 27 Maj f. m. a55 de af vederbör, fabrikanter inom utsatta terminer fullbordas.