Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hafva makarne under de tid ej föriikte blifvit, och yrkar den oskyldige äktenskapsskilnad, anmäle sig åter hos Rätten: kunna de ej eller då förlikas, må skilnad i äktenskapet ske. Hafva de sammanflyttat , sedan skilnaden lill säng och säte beviljad blef, eller göres ej anmälan hos Rätten, inom år och dag, sedan skilnadstiden tilländagick, åge äktenskapsskilnad ej rum, på de förhållanden och åtgärder, som då föregått. § l0- Vilja makar skiljas, för dem emellan uppkommen vedervilja, utan att någondera beskyller annan för vållande dertill, inställen sig hos Rätten personligen. Förklara de gemensam och allvarlig åstundan att skiljas, gifve Rätten det Kyrkoherden i församlingen tillkänna. Kyrkoherdens omsorg vare, att tillse huru de sammanlefva, och att genom föreställningar dem till sämja förmå. Framhärda de i sitt uppsåt att komma till Rätten åter, sedan sex månadnr förflutit, ifrån det de första gången sig inställde, vardén förviste tili Kyrkoherden, att varnas i närvaro af deras föräldrar eller fränder, som i orten vistas, så ock några af församlingens ledamöter. Rätta de sig ej elier deraf, då må de, när sex månader förflutit ifrån den dag varningen skedde, åter infinna sig hos Rätten; och skilje dem Rätten åt till säng och säte på ett år. Hafva de under den tid eller sedan ej sammanflyttat och yrka begge inom ett år efter samma tid, äktenskapsskilnad och kunna ej eller då vid Rätten förlikas, varde den skilnad beviljad. Lag-Ulskottcts Betänkande JM 19. § 11- Skilnad, som i 10 § sägs, må ej sökas, der ej mannen fyllt tjugufem och qvinnan (juguett år; ej eller i äktenskap, som ej minst tre år varat. § 12. Då till skilnad i säng och säte enligt 9 § dömes, må domaren förbjuda den brottsliga maken vid vite af fängelse på viss tid att besöka den oskyldige. § 13 Då till skilnad i säng och säte dömes, stadge Rätten huru med hustrus och barns underhåll af boets tillgångar eller mannens förtjenst förfaras skall.
Utskottet trodde i öfrigt vara tillräckligt , att endast förklara, det anmärkningarne icke directe agde gemenskap med hufvud motionen , sorn till de samma föran/edt. Svårligen lärer kunna formeras ett klart begrepp om hvad här Den 21 Maji. loi åsyftas med användandet af ordet directe; jag för min del tror, att ingenting kan hafva ett mer direct samband med en Motion , ciri an-~ märkningar, sorn innefatta: 1:0 Tillagg eller uteslutande af ett enda ord-3 och 2:0 En'ändring af redaclionen i ett Önsknings mål, eri ändring, sorn, långt ifrån att aflägsna från ämnet , förtydligar frågan och förbyter resultatet ifrån ett högst obetydligt, till ett allmänt nyttigt. Må mig vid detta tillfälle tillåtas göra en digression, som likväl står i närmaste samband med denna och de vid Ridderskapets och Adelns Plena i allmänhet förefallande Casus! Ofta har jag hört under och utom Discussioner samt vid vigtiga frågors afgörande, citeras, att det eller det Ståndet, att två Stånd, eller att alla tre öfrige Stånden redan på något vid samma tillfällen anfördt sätt afgjort en under öfverläggning här varande fråga, hvarföre man ansetts böra instämma med Pluraliteten, som i alla fall hade votum decisivum. Utskotten hafva suspenderat allt vidare Utlåtande öfver anmärkningar, som åsyftade en närmare utveckling af Motioner och Betänkanden, hvilka i sig sjelfva icke afhändlade annat än halfmesurer, att deraf frambringa resultater, värdiga att såsom Önskningsmål till behjertande för Kongl. Majit, af trogna och. 102 Den 21 Maji. upplysta Undersåtare, 1 underdånighet framlaggas, och såsom prof, att de icke genom bisainer och advocatoriska dissertationer hafva förslöst den tid, som var ämnad att afhandla vigtigare ämnen och frambringa mognare frugter af öfveriåggningarne.
Att hädanefter ingen Utländning, af hvad Nation sorn heldst, skulle medgifvas Borgare - Betänkanden. 25g rätt, Sorn Goopvardie-Skeppare i Sverige, med mindre än att en sådan enligt Föriattningar O ^ o ne, oafbrutet tjent på Svenska och af infödde Svenskar förde Skepp, minst 4 år, och deraf 2:ne som Styrman. 5:o Att ingen helfrihet finge tillgodonjutas al fremmande Nationers Fartyg, annorlunda än mot reciproka förmåner; 6:0 Att nu gällande Seglations-Ordning måtte granskas och ändras i enlighet med de anmärkningar Stockholms Stads Grosshandelsoch Coopvardie-Skeppare-Societeterne till Kongl. Maj:t i underdånighet ingifvit; och hvilka jemnväl af Motionären i afskrift blifvit, bifogade jemte tryckta exemplar af anmärkningarne och erinringarne vid frami. Presidenten Friherre Edelcrantz’s underdåniga Betänkande, angående Svenska trädvarors exporterande med fremmande Fartyg. I sammanhang härmed hade Herr Bagge hemstält, det vederbörande Utskott mätte anmodas, att från den Committé^, som till Sjö-Lagens öfverseende blifvit i Nåder förordnad, infordra underrättelse, om hvad Committeen i följd af detta uppdrag, åtgjort. Med undantag af de flere ämnen dessa Motioner innefatta, hvilka redan blifvit af de nu sammansatte Utskottep hvar för sig eller gemensamt handlagde, hafva Utskotten till pröfning företagit elen delen som sålunda ännu saknar handläggning och hvilken utgjort egentliga föremålet för ofvan omförmälde anmärkningar, eller Kongl. Maj:ts förnyade Seg - a6o ' Bevillnings-Utskottets lations-Ordning af den xa Februarii i8ao, hvilken Utskotten lika med Motionärerne, anse påkalla åtskillige ändringar och rättelser, för att bringas i öfverensstämmelse, ej mindre med den under Utskottens granskning varandé Författningen mot Tullförsnillning, än med det friare Handels-System och den nya Tull-Tariff Riksens Högloft.
Man 190 Den 9 December e. m. bar under discussionen om åtskilliga föreg:de punkter i detta Betänk. sagt, att tjenstemSns enkor företrädesvis borde ihågkommas, och jag tillåter mig derföre fästa upmärksambeten derpå, att bär är fråga om både en tjenstemans enka och efter en tjensteman, som äger anspråk på att efter sin död bedömas på det mest hedrande sätt. Jag är öfvertygad, att den ledamot, som efter mig begärt ordet, kommer att i detta hänseende vitsorda och utreda förhållandet långt bättre än jag kunnat göra det; jag bör derföre afkorta min förbön; men redan den enkla omständigheten af pensionens rättighet i jemförelse med de oundgängligaste lefnadsbehof tyckes mig ovedersägligen talande; ty att kunna lefva på en pension af 166 Rdr 32 sk. Bko, som enkefru Carlsson från Civilstatens Pensionslnrättning nu har, finner R. o. Ad. nogsamt vara vid hennes höga ålder af 70 år, då hon ingenting kan genom eget arbete förvärfva, säkerligen fullkomligt omöjligt. Enkan har icko heller att påräkna, det räntan å boets behållna summa kan ingå i hennes underhåll, enär åtskilliga husgerådssaker äro i behållningen uptagna. Jag förenar mig således i Gr. Sparres anhållan, att en pension af 500 Rdr måtte enkefru Carlsson tillerkännas. Hr Fåhraeus, J o h. Fredr.: Genom den i StatsUtsk:s Utlåt, förekommande recit af Prosten Schrams motion, uti hvilken 2:ne andre aktade medlemmar af Högv. PresteSt. sig förenat, visar sig, att framlidne Lagmannen Carlsson i lifstiden under nära 40 år innehaft och förvaltat den maktpåliggande LandsSekreterare-beställningen i Upsala län, och att han derjemte enl. K. M:s särskilda Nåd. förordnanden, ej mindre före än ock efter sitt afskedstagande, utfört flera vigtiga updrag, såsom utarbetandet af förfatlningssammandrag m. m.
Deras förut yttrade olika meningar rörande Rikets Penningeväsende; med svar på återremiss rörande Låiiebiträde af Allmänna Medel till Trollhätte Canal-Verk; om Riksgälds-Contoirets öfvertagande af Banken; angående understöd och uppmuntran för Sparbanks-Inrättningarne; angående Lånebiträden till Kyrkobyggnader i Kumla, Hallsbergs, Tvings, Herrestads och Jemsjö Församlingar; Den 31 December t. m* 319 angående Låneunderstöd för Hamnbyggnaden i Ystad; rörande Låneunderstöd för Städerne Norrköping och Borås; förande nödige medel för en projecterad vattenledning till Carlskrona; med svar på återremiss rörande anslag för Södertelje Canal-Verk. Statsoch Lag-Utskottets: Rörande Statens ansvarighet för Enskildtes af publique Embetsman förskingrade medel. StatsLagsamt Öeconomie-Utskoltens: Angående en friare disposition af Ekeskogarne; och rörande förändring i närvarande Fångföriiigssätt. Statsoch Oeconomie-Utskottens: Rörande Krono-Skogar och Allmänningar; med svar på återremiss, rörande Communications öppnande med Gelli vari Jernmalmsberg i Luleå Lappmark; rörande Dykeri-Verket. Bevillnings-Utskottets: Med svar på återremiss, rörande lindring i Bevillningen för brandskadade i Madängs by; om aflöning för arne Extra Canzlister; med jemknings-förslag mellan Riks-Ståndens beslut rörande Tull-Tariffen; med voterings-propositioner, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut i frågor om Tullbevillningens utgörande; med förslag till en blifvande Bevillnings-Förordning; med svar på återremiss, rörande Post-Verket och deraf inflytande Bevillningsmedel. 320 Den 21 December e. m* Bevillningsoch Oeconomie-Utskottens: Angående ändring i nu gällande proh ibi*? liva Författningar, samt antagande af ett friare Handels-system. B anco-Utskottsts: Om utsträckning af Lånerättigheten i Banken å Metall-effecter. ' Lag-Utskottets: Rörande innestående
Akt innehåller ronde ifrågav;de fall f. n. allsingenting, och om således Const.Utsk:s mening varit, att i Riksakten skulle gifvas någon närmare bestämmelse om sättet huru dervid skall förfaras, fruktar jag att Const.Utsk. derigenom inkastat ett ganska stort trätofrö, som kan motverka förslagets antagande; ty det är i sanning icke så lätt att utfinna några lämpliga stadganden om sättet huru de båda national-representationerna skola förena sig om RiksStyrelsens förande, eller att i detta hänseende stadga något visst för alla förekommande fall och omständigheter. Jag skulle tro, att då vi nu isynnerhet, efter hvad Const.Utsk. sjelft antydt, böra hafva lill föremål att få de förändringar i grundlagarne genomförda, som äro mest af behofvet påkallade, dels med hänseende till RiksStyrelsens öfvertagande i de fall hvarom fråga är, dels ock Den 8 April f. to. 181 med hänseende till de stadganden som f. n. i Riksakten finnas, man icke bör föreslå något annat, än hvad som dermed har ett nödvändigt sammanhang. Jag lian icke heller inse nödvändigheten af det i fråga v:de tillägget, ty i vår Svenska grundlag är det alldeles tillräckligt, om der stadgas, att R. St:r skola vid ett sådant tillfälle gemensamt med Norrska Slorthinget besluta. Huru detta beslut skall fattas är klart att man framdeles får lof att lemna föreskrifter om, såvida man icke anser sig kunna vara dem förutan; men att göra hela förslagets antagande beroende deraf, att man blifver öfverens om meranämnde stadgande i Riksakten, tror jag vara mindre välbetänkt. Jag skulle således äfven vid denna § vilja hemställa, att Ståndet såsom sin gemensamma tanke förklarade att detta tillägg bör utgå. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Den föregtde talaren har yttrat sig mot lämpligheten af att föreslå rättighet till regentskap endast för Thronföljaren, och ansett att denna rättighet borde utsträckas äfven till öfriga Prinsar af det Kongl. Huset; hvarjemte han trott, att inskränkning till endast Thronföljaren möjligen skulle, åtminstone med hänseende till Norge, kunna verka såsom ett hinder för bifall till förslaget.
Statsutskottet hade också anmärkt, akt upsägningar af Län, i fall de, eser föregången öfwer» laggning hos Herrar Fullmägtige, blifwit gjorde, bordt mara nti Protokollen ankeknade; och i anled, ning hwaraf Herrar Fullmägckge yttrat akt om Protokollen icke skulle innehålla de Beslut, Herrar Fullmagtige om Läns upsagning och inbetainlng fakrat, sädant ofelbart af den särskilda ankekningen öfwer Länen more akt erfara. Utom det ordningen fordrar, att alla förefallande ärender i Protokollst intagas, hade upsägningar Län, hwilm förutsätta öswerläggningar, icke bordt saknas tili Protokollen. — Och hade desi åberopade serskildankekningen, om och någon sadan offenkelig och gällande handling funnits, icke kunnat wara detsamma, som ekt Protokoll, hwilket tillika stall uptaga skälen för Herrar Fullmägtiges beslut. I afseende pä Statsutskottets gjorde anmärkning derwid, att det Län Stadsmäklaren Vai!!^ lindfält, uppå desi revers med äteknad borgen af af Kamereraren VouZt, icke blifwit upkagdt förrän d. 16 Febr. innewarande är, oaktadt Herrar FullZjerde Dek 115 — n6. mag - 914 Den 18 November - mägtige redan i Man af förledik ar lätit anställa Rättegång vin OswersteLieukenanten ^ooks till Kammeraren Oliermark u gifne och af denne endosierade Skuldebref, hwilket säsom serskildt hypotheque för näninde Län blifwit aflämnadt, sä haflva Herrar Fullmägtige uti deras förklaring anfört, att Conloiret ingen ttng äsivemyrat derigenom, att Länet icke förr blisivit upfagdt; och dä kostnaden, som i och för RärregäNgen kunnat komma i fräga, bör stnteligen ersättas af Läntagare eller Cau ionist, kan någon förlust Contoiret härmedelst icke tillstyndas.
Utsökningsbalken och y Jf i Kongl, förordningen den 28 Juni iyg8, angående vissa omständigheter uti lagsökningsoch utsökningsmål, varder dels förklaradt, att den i förstnämnde lagrum gifna föreskrift, att, enär ett hos Konungens befallningshafvande anhän gigg jordt utsökningsmål, såsom tvistigt, skjutas under domaren, den sökande skall taga stämning ä sin vederpart inom natt och är derefter, eller vara all talan i ty mål qvitt, upphö/t att vara gällande’, dels ock stadgadt att, om exekutor, i sammanhang med målets skjutande wider domaren, dömer till qvarstad, sökanden bör, inom tre månader sedan qvarstaden blifvit verkställd, instämma målet, vid äf ventyr, att qvarstaden eljest förfaller, samt att, derest gäldenär af exekutor kännes skyldig att utmätning undergå, men lemnäs fritt att hos domaren söka sitt igen, honom åligger att inom sex månader derefter stämma om återvinning, vid förlust af all talan i saken. Stockholm den 12 Maj 1848. Lag-Utskottets Betänkande, N:o 4S. 7 M 4» Ank. till Exp.-Utsk. den 12 MajT kl, 12 m. Betänkande, i anledning af vackt motion, om förändring, af vittneseden. Då ett edsformulär, för att uppfylla sitt ändamål, borde, så vidt möjligt är, vara kort, tydligt och bindande, men den i 16 § 17 kap. Rättegångsbalken föreskrifna vittnesed ej syntes förena dessa egenskaper, har herr Agrell, uti ett till vällofl. Borgare-ståndet ingifvet memorial föreslagit, att berörde ed måtte förändras till följande lydelse: Jag lofvar och svär, vid Gud och Hans Heliga Ord, att jag skall vittna och uppenbara allt hvad jag vet i denna sak handt och sanni vara, ej mer och ej mindre, så att jag ej något / örtiger, tillägger eller förändrar för hvad orsak eller under hvad sken det vara må. Så sannt mig Gud hjelpe till lif och själ.
Nu återstår att utreda huru stör afkastning uti Hästar Stuteriet, efter den af Ciommitterade, föreslagne samt Stats-Vtskottets Bet link anden'’. 1381' af Kongl. Maj:t gillade och faststälde Stat åril*»’ gen bör kunna lemna, och derefter jemföra den-J na afkastning med den, hvilken i sjelfva ver» ket ägt rum under de nästförfiutne 7 åren. Enligt nyss omförmähe Stat består Stuteriet af 200 Hästar» deribland 16 Beskällar© (hvaraf 6 på Stuteriets bekostnad underhållas yid Upsala Ridskola) 86 Föhl-Stoen, 2:ne Vattendragare, samt g 6 Ung - Hastar delta uti 4. Glassér af 1, 2, 3 och 4 åringar; den femte Classen uti Staten påräknad till 33 St. utöfver nyss uppräknade antal af 200 Hästar, utgöres af de för året fallne fohl och hvilka således alltid äro af ett obestämdt antal. När altså hvarje Glass består af 24 Hästar, synes deraf, att detta antal är det högsta sorn kan påräknas att årligen utgå ifrån Stuteriet, och enär man til 1 k a eftersinnar att af dessa 24 Hästar Stuteriet först skall påräkna sin egen remontering,' hvilken uppå förenämnde antal af 104 äldre Hästar icke kan antagas till mindre än 10 stycken om året, så igenfirmes deruti orsaken hvarföre ibland de för året från Stuteriet utgående; Hästar nödvändigt mäste Vara ett antal äldre Casserade, samt att då desse afdrages återstår ungefärligen till försäljning de 15 Hästar hvilka årligen till ett bestämt pris af 200 R:dr styc-' ket böra till Kongl. Majtts Höga disposition öfverlemnas. Af Höglofl. Stats - Utskottets Betänkande; grundadt uppå de Kougl. Commitéens handlingar hvilka genom Nådig Remiss blifvit det aflernnade synes att under de sislförflutne 7 åren Bihang till Riks-St. Fröt. igij.ngig, 4-,de Sami.
Vid besvarandet af denna anmärkning har Utskottet trott sig böra anföra det: att det visst icke undfallit Utskottets uppmärksamhet, hurusom 3 §. 4 artaf Kongl. Maj:ts förnyade Nådiga Förordning, till förekommande af Lurendrägeri och Tullförsnillning, den 12 Februari 1820, stadgar, det såkallade husväfnader, sorn ä landet eller i Städerne åstadkommas, skola ej underkastas stämpling]i men, då detta stadgande icke bestämdt Best), och Ekon. Utsk. Betänk anden. 707 hänvisar till upphäfvande af Kongl. CommerceCollegii Kungörelse den giMars 1819, hvaiaf är en följd, att, i händelse Kongl. Förordningen till förekommande af Lurendrägeri och Tullförsnillning möjligen upphäfvas, föreskriften om Husväfnaders Stämpling skulle derigenom kunna anses återupplifvad, enär förbudet deremot icke mera är gällande, så har Utskottet trott sig hafva tillräcklig anledning att tillstyrka.ett formligt upphäfvande af mera nämnde Kungörelse, hvars tillvarelse Utskottet ansett medföra en menlig verkan i afseende på den inhemska konstflitens uppmuntran och tillväxt; hvilket Utskottet får vördsammeligen anmäla, jemte det att Betänkandet redan blifvit af de öfriga 3'.ne BiksStånden gil* ladt. Stockholm den 10 Juni 1803. ?o$ B t sv. och Ekon. ITtsk. Betänk/minn. Antom ilen 18 Juni i8®3» Utlåtande, i anledning af Hedera. BondeStåndets återremiss af Utskottets afgifne Betänkande, rörande yrkad skyldighet för privilegierade Hemman och Lägenheter, att i allmänna byggnaders uppförande och underhåll deltaga. « D. anmärkningar, sorn emot Utskottets Förenämnde Betänkande blifvit framställde a£ Bengt Nilsson och Anders Andersson» frän Örebro Län, Anders Danielsson, från Elfsborgs Län, Johan Longberg, från Gestrikland, och Anders Sandsten, frän Jönlöpings
Uti en bos Ridderskapet och Adeln väckt, till Stats-Utskottet remitterad motion (N:o 97) har Friherre Cederström, Thure, jemte återkallande i minnet af framlidne Arkialern Carl von Linnés förtjenster och under erinran att ett offentligt monument öfver denne utmärkte man saknades, föreslagit, att Rikets Ständer måtte anvisa nödiga medel för alt i bufvudsladen låta uppresa en sådan minnesstod; att detta monument måtte erhålla plats i Humlegården, samt att en belöning af 1,500 R:dr måtte tilldelas den, som författade den mest passande inskription till von Linnés bildstod. Hos alla civiliserade folkslag har det varit en temligen allmän sed att minnesstoder blifvit uppresta öfver män, som på ett eller annat sätt beredt ära och glans åt fäderneslandet. 1 detta fall har Svenska nationen icke skiljt sig från andra länder, när fråga blifvit väckt att åt efterkommande bevara minnet af dem, hvilka gjort sig förtjente af en så beskaffad utmärkelse, och derom vittna jemväl åtskilliga i landet befintliga monumenter öfver några af våra frejdade män. Hvad särskildt beträffar den utmärkte man, Carl von Linne, som nu utgjort föremål för motionärens framställning, får Utskottet fästa uppmärksamheten derå, att minnesvårdar öfver von Linné icke saknas och att af sådana en redan finnes uppställd å den plats, der han meddelade undervisning och att en annan inom kort lärer komma att uppresas i hans födelsebygd; vid hvilket förhållande Utskottet ansett sig förhindradt förorda anvisande af särskildt statsbidrag för berörda ändamål, och hemställer derföre, att ifrågavarande motion ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Ank. tiil Exp.-Utsk. den 16 Okt. 1863, k!. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående anvisande af eli förslagsanslag lill fyllnad i enskilda bidrag för uppresande af eli monument öfver Konung Carl XII, m. m. (U. A.) Uti en inom Borgare-Ståndet väckt, till Stats-Utskottet remitterad motion (N:r \ 17) har Herr C. F.
S. D. Föredrogs Bevillnings-Utskottels memorial, N:o 25, angående åtei lemnande af Riksdags-fullmägtigen Fredric von Zweigbergks motion om ändring i föreskrifterna för vederbörande lull-tjenstemäns rättighet lill andel i de medel, som inflyta i följd af anmärkningar vid godsegares tullangifningar, samt örn anställande af en statens ombudsman vid packhusen j stapelstäderna; hvarvid berörde motion blef till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad, med anmaning till samma Utskott att, vid ärendets handläggning, sammanträda med del eller de Utskott, till hvilka dess behandling i öfrigt kunde höra. S. D. Stals-Utskottets följande memorial och utlåtanden blefvo nu föredragne, nemi.: N:o 210, angående förskott å innevarande års stals-fyllnadssumma: Bifölls ; N:o 179, i anledning af erhållne återremisser å betänkandet, N:o 91, angående Commissarien Törnemans och Revisorn Nyströms ansökningar om bibehållande af sine, vid contoret för Allmänna Magazins-ärendenas utredning, innehafvandc löner: lades till handlingarne; N:o 183, p, •ot.-Uidrag, den u6 Februari 1845. 665 N;o 183, i anledning af väckt motion om ett serskildt förklarande, i afseende å det f. d. Consulat-secreteraren Thulstrup Levi jade understöd: Bifölls; N:o 186, i anledning af erhållen återremiss å belänkandet, N:o 123: Lades till handlingarne; N;o 193, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet, N:o >4^: Lades till handlingarne. S. I).
Waran blir ock dyrare hos krögare», än hos tillwerkaren, och dä enligt allmän lag, landtmanna waror ej fä säljas i städerne, innan de bliswit förde till Torgs, sä wet jag ej hwarföre med berörde wara, skall päfordras en aldeles motsatt föreskrift, och torde det wara bättre, att tillära försäljningen, hwar som hälst, än stadga ett påbud, som för, ändrar lagens kraft. z:o Dessutom föranleder omsörmälde förbud till den gemensamma olägenhet, att Säljaren blottställes för angifwelse och aral, endast för det de räkat taga miste och gränsen af det tiilätliga och det förbudna stället, eller för det de fält en wara i minut, som warit dem öpet att sälja i partie, eller för dek köparen, dä de rnterresscrat om ett wisst belopp förtärt det hos Säljaren - §43 Den 4 December. ren i hans stugu, och icke hos aran nen, hwilket alt kan undwikas, om blott de inskränkningar förswinna, som i vesta fall blifmit förefkrifne. 4:0 Är det gaEr baklaganswärdt, ast inkonist af andra krogar, än tzDgiftverier och wärdshus, der »nät för Resande och betjening erfordras, mäste päräknas och blifwa nödwändig för deras priviligieran» de. Da bränwiu star akt sä i hwarje stuga kil! husbehof , m behöswas cj krogar tell en mättelig, sörlä» ring; Men dä de sta blifwa etablerade, kommer'sadane samlings ställen att warda begärlige för öfwcrsiödek och alstra sede fördärf, lättja, slagsmål och swordom, dobbel och spel, med store andra lastbara sordninqar.