Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 16, innan den nya af Konungen föreslagna banklagen förekommit till pröfning och antagande, får jag, på skäl, som jag förut utvecklat, anmäla isin reservation. Då litt uppläsningen börjades af första punkten utafUtsk:s i utlåt. N:o 16 afgifna förslag, anmälde sig Gr. Cronhjelm, Otto Au g., och yttrade: Jag fruktar, att det icke vid föredragningen af detta betänk. går an att genast öfvergå lill pag. 81 och Utsk:S der framställda förslag, emedan åtskilliga enskilda motioner, som Utsk. i ett föregående till besvarande upptagit och beledsagat med bestämdt tillelior afstyrkande, icke skulle komma under någon pröfning. Jag tror derföre, att man måste börja med dessa motioner, af hvilka den första förekommer pag. i3, Den a3 Juli «. ra. 47 nng:de ITr Tottics förslag om lånerörelsens öfverflyttande till Riksg.cont. Hr Lefre’n, Joh. Pehr: Förhållandet med detta betänk. är i sjelfva verket sådant, att allt, hvad som förekommer före pag. 81, blott är en framställning af Utsk:s åsigter och utgör premisser till det resumerade förslag, som börjar pag. 8r. Jag hemställer således, hvartill det skulle tjena, att punktvis genomgå dessa premisser, som redan äro af alla kända, helst det i allt fall endast är resultaten, som kunna komma i fråga att läggas till grund för beslut. Både för att i afseende på tiden bespara åtminstone en hel dags öfverläggningar, hvilket måhända icke är utan vigt, om vi ej vilja komma alltför långt efter de öfriga RiksSt., och för mera redighet vid föredragningen anhåller jag således, att vi, på sätt Hr Gr. o. Landtm, föreslagit, få börja med pag. 81 , eller Utsk:s förslag, såsom också förr varit öfligt. Frih. Ehrenborgh, Gasp. Wilh.:
Mätningen skall ské med struket mål oell med särskildt tillägg af 4 kappar eller 7 kannor på tunnan, i stället för råge, då spannemål mates, af 6 kappar för malt, och af 2 kappar för salt och bränd kalk; meri kol, stenkol, kalksten och Obränd gips, sorti ej kunna strykas i måttet, skola mätas som förut med råge; Tunnan för väta varor håller 48 kannor. Samma storlek bör den tunna hafva hvari mjöl, salt och salt fisk eller kött packas. Beckoch tjär-tUnnor få vara ett stop drygare. Vt hafva således här 4 slags Tunna 1) Spannmåls(Unnan om 63 kannor. 2) Malt-tUnnärt om 66§ kanna, 3) Salt-tunnan ä 595 karina och 4) VåtvarUellet Pack-tunnan, hvilken innehåller en-, dast 48 kannor. Rörande Kannan stadgar denna Förordning att den skall hålla löö cubik-tum. Längdmåttet har varit Famn, Aln , Fot, Turn och Linier delade på lika sätt, sorn i an - 276 Betänkande om Mätt, Mai och Vigt. dra länder varit brukligt. De skilnader, sora nu finnas emellan liknämniga längdmått i Europa, äro tydligen följder deraf, att cle utspridda, ursprungligen lika, måtten dels ej varit rätt precisa, och dels efter hand degenererat, till dess i hvarje land ett Xukare-mått antogs. Arealmåttet har varit Tunneland och Kappeland. Men som dessa mått egenteligen användes endast af bättre underbyggda personer, så hafva de efter hand fått en annan delning. Foten har dervid blifvit enhet, och sedan delad i 10 tum och denne åter i lo linier.
Riddarhus-Ordningen omtalade Bänkmansval deltaga, och LandtMarskalken, i anledning deraf, förklarat, att, då Riddarhus-Ordningen i 18 §. stadgar, att samtlige Ridderskapets och Adelns närvarande hela antal delas i serskilda delar, samt att vid Bänkmans valet hvarje Afdelning för sig uppropas att förrätta Bänkmansval, hvarvid hvar och en inlemnar en sluten sedel o. s. v., och Riksdags-Ordningen ej innehåller något, som emot denna Riddarhus-Ordningens föreskrift står i strid, enär den enda af dess §•§., nemligen den 41, som utesluter vissa högre Embetsman, blott utesluter dem från Utskott och val till Utskotts-Ledamöter, men val till Bänkmän icke är val till Utskotts-Ledamöter, Herr Landt-Marskalken, som uti sin aflagda LandtMarskalks-ed svurit att ställa sig till ovilkorlig efterlefnad ej allenast GrundBih. till R, St. Ulilr. cl. 27j 28 Januari 1840. lagarne, utan äfven elen antagna Riddarhus-ordningen, i stöd af 18 §. i denna Ordning, jemförd med 28 och 41 §. §. Riksdags-Ordningen, och med kännedom deraf, att denna tolkning af Riksdagsordningen, genom antagande af den nu gällande Riddarhus-Ordningen blifvit gillad af de utaf Ståndets Ledamöter, som voro vid sista Riksdagen närvarande, förklarat sig icke kunna A denna framställning meddela proposition, men en sådan proposition af Ståndet likväl blifvit yrkad, förklarade Landt-Marskalken, jemlikt 55 §. Riksdagsordningen, öfverläggningen hvilande; hvarjemte frågan Lief till ConstitutionsUtskottet förvisad, hvilket borde, inom 14 dagar efter delfuendet, utlåta sig öfver frågans stridighet eller enlighet med Grundlagen, och skulle de i detta ämne den 20, 21 och 23 Januari samt den 1 Februari afgifna yttranden och reservationer lill Utskottet medfölja. Utdrag af Protocollet, hullet hos Högv.
För min del inser jag vigten häraf, men jag kan ej inse nödvändigheten af att åvägabringa den i första rummet; ty man har förut kommunikation med bufvudstaden medelst Götha kanal. Man skulle visserligen genom banans byggande söder om Mälaren och sedan vidare till Götheborg, vinna ändamålet ett år förr, än om banan drages norr om Mälaren; i förra fallet skulle man också få en tidsvinst af 5 å 6 timmar, men jag hemställer till Hrrme om det finnes så vigtiga skäl, som tala för denna kommunikations vidtagande i första rummet att de böra tagas mera i betraktande än de förmåner, som kunna upstå, om denna bana lägges norr om Mälaren. — Ehuru jag icke betviflar att riket utan fruktan kan uptaga de lån, som behöfvas i och för jernvägars byggande, och att medel skola vinnas till amorterande af räntorna på dessa summor, så tror jag likväl att det är af lika stor vigt att tillse, huru jernvägarna sjelfva skola kunna lemna så stora bidrag som möjligt till betäckande af dess kostnader, och jag anser det vara temligen allmänt kändt, att trafiken norr om Mälaren är betydligt större, än trafiken söder om Mälaren och jag vågar påstå att det knappt i hela Riket finnes en väglängd, på hvilken det finnes så mycken rörelse, som mellan Upsala och Stockholm; hvad vidare angår den föreslagna jernvägen från Upsala till Sala och fortsättningen inåt Dalarne, så är det uplyst och fullt kändt, att en fora om 48 lisp. kostar i transport från Upsala till Fahlun 26 å 30 R:dr. Häntyder icke detta förhållande på att orten är i behof af lättad kommuni - Den G December f. m. 39T kation och då frakternas antal är betydligt, så förefaller det mig som om denna del af banan skulle komma att lemna ett betydligt tillskott, icke allenast till betäckande af utgifterna för densamma, utan äfven till betäckande af de lån, som äro uptagna derför. Om jag sedermera fortsätter från Sala öfver Fellingsbro på ICöpingHult-banan och sedermera till Nerike, så finnér man, att Dalarne blifver sammanbunden med den sädesrikaste provins i Norden.
Maj afgifna och den 16 på bordet lagda Memorial om omyndiga Barns arfstägt., blef, i anledning af deremot gjorda anmärkningar, till Utskottet återrenäitteradt. Ut supra. Ex Protocollo Cafl Magn. Robsahm* S. D. Remitterades till Banco - Utskottet Herr Handelsmannen A. J. Wiganders Me* morial om indragning af Disconternes Tre proCents-Sedlar och förbud emot Assignationer på Banken af löpande natur ; med Herr CommerceRådet Santessons deremot gjorda anmärkningar. Herr Handelsmannen Gust. Stabecks tillägg till sitt d. 16 Maj remitterade Memorial om förändringar i lnstructionen för Banco-Fullmagtige, Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet: Herr Handelsmannen A. J. Wiganders Memorial om inskränkning uti Assigneringar på privata personer; med Herr Cornmerce-Rådet Santessons deremot gjorda anmärkningar. Herrar Den S S Maji 333 Herrar Grosshandlarne Frie Träss’s och J*ehr Elfstrands Memorial örn inrättande af ett Biats-Sjö-Försakrings-Contoir i Stockholm. Herr Cqmmerce-Rådet J. Wegelins Mémo* Srial i samma ämne. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm! Utdrag af Hedervärda Bonde-Stäfidets Protocoll vid Urtima Riks dagen istockholm den 22 Maj i $15. Dä, i afseende pä den frägan huruvida de se^ dan förra Riksdagar beredda förslag till andrin-' gar och tilläggningar i Grundlagarne skulle vid innevarande Riksdag till afgörande upptagas, el-' ler förblifva hvilande till den nästa, den skiljaktighet i meningarna hos Riksens Ständer in-l träffat, så att något helt Riksens Ständers yttrande öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition öm Grundlagsfrågornas hvilande hittills icke finnes; och då Ståndet för sin del önskade, att'
För att icke komma i förvillelse med de förra värdena, skeppund, lispund, lod och qvintin, och för att tillika på en gång undanrödja för tanken de olika värdena, motsvarande samma benämning, var nu nödigt att helt och hållet bortskaffa dessa vigter. Och då decimalsystemet äfven borde tillämpas i afseende å vigten, så var det särdeles lämpligt att få intaga den temligcn allmänt bekanta och för vissa behof i långliga tider begagnade cenlnctvi om 100 skålpund. Beträffande skålpundets underafdelningar håfve Wi delat detsamma i 100 ort, hvartdera om 100 korn. Jemförelsen mellan gamla viktualievigten och nya vigten är sålunda ytterst enkel: 1 skeppund utgör 4 centner, 5 lispund „ 1 , , l lispund „ 20 skålpund, i, lispund „ 10 h , ^ skålpund eller 16 lod, 50 ort, i skålpund eller 8 lod, 25 ort, o. s. v. För tillämpningen af det nya vigt Detta stycke är i hutvudsaken det systemet kunna de nu brukliga viktualie'»anima som i 1826 års förslag, vigtlödjor användas ända ned till 8 lod. och först för de derunder gående mäste nya anskaffas, sorn alltså äro 1 de lättaste och minst kostsamma. I följd af denna allmänna och allena På ofvan anförda skäl bör man ej gällande reglering af statsvigtcn, bortgerna begagna.ordet ■*markpntld”. Den - Kongl. 31 ajUs Nåd. Proposition, N.~o 62. falla alla de särskilda tackjerns-, bergs-, råkoppar-, uppstadsoch stapelstadsvigterna; och reduceras t. ex. 1 skeppund tackjernsvigt till 4 centner 16 skålpund, och så vidare, sorn här ofvan anfördt är. Dessa äro de hufvudsakliga grunder, hvarpå det nya systemet för mått och vigt är byggdt. Till allmänhetens fullständigare efterrättelse vilje Wi låta upprätta och på lämpligt sätt sprida jemförelse-tabeller mellan de hittills gällande och de nya måtten och vigterna.
Resolutionen den 7 Juli 1852 utsträckt äfven till förenade organistoch klockareg en ster. Att häri ligger en uppenbar orättvisa mot församlingen behöfver icke bevisas. Församlingen måste sjelf löna klockaren och organisten och sjelf draga nyttan eller skadan af hans verksamhet. Väl må det antagas att han i fordna dagar mera ansågs såsom prestens betjent än församlingens tjensteman, men med de fordringar man i vår tid har på sökande till klockareoch organisttjenster låter icke väl förena sig begreppet om betjentsvssla, och med de anspråk på rättvisa, som enhvar numera söker göra gällande, synes det icke förenligt att ett sådant stadgande qvarstår, som åt en kyrkoherde, hvilken kanske till nästa år lemnar pastoratet, eller åt 348 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 233. cn nådarsoller vakans-predikant, t. o. m. åt en alldeles tillfällig vice pastor 1cmnar rättighet, att med en enda egendomsinnehafvores tillhjelp, påtruga församlingen en organist och klockare, som den aldra största delen af församlingsmedlemmarna alldeles icke velat hafva. mångfaldiga missbruk, många rättegångar och mycket missnöje har af dessa undantagslagar blifvit en följd och då man väl i våra dagar torde kunna tillerkänna den Svenska allmogen så mycken omdömesförmåga som erfordras för alt utöfva sin rösträtt vid ett organistoch kiockareval och denna fråga dessutom icke år af privilegii natur; så vågar jag vördsammast föreslå följande förändring af första punkten i förstomnämnde lagparagraf: organisten väljes af kyrkoherden och församlingen i kyrkostämma och ege pastor dervid alt beräkna en hel röst för sitt embete utom rösträt ten för pastorsbostället. Hvarjemte början af 51 § torde erhålla följande lydelse: klockaren skall i lika målto och efter samma röslberäkningsgrund, som för organists antagande stadgadt är, väljas af kyrkoherden och församlingen, samt de åberopade Kongl. Resolutionerna i dessa delar förklaras vara upphäfde. Om remiss lill Ilöglofliga Lag-Utskottet anhålles vördsammast. Slockholm den 2 G November 18G2. G. Hvilman, från Nerikes län.
R o. Ad. täcktes således med bifall i öfrigt till Utsk:s föl slag förklara att ur första mom. måtte utgå orden »å Stockholms och Götheborgs börsera; ur 5 :te mom. orden »i Stockholm»; att 6:te mora. som endast handlar om vexelköp i Götheborg måtte helt och hållet utgå; att i 7:de morens andra punkt orden »så väl som ombuden i Götheborg» må bortfalla; i 8 mom. orden »eller ombud i Götheborg»; i 9 mom. »och ombuden i Götheborg», samt i 11 mom »och ombuden i Götheborg» måtte utgå, och anhåller jag härom vördsammast om propos. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Såvidt jag af detta förslag sådant det nu är upstäldt kan finna, så innehåller detsamma icke något åliggande för Fullmäktige att låta göra vexelupköp i Götheborg, utan endast en rättighet dertill. Der står nemi.: »Enahanda göromål och bestyr i Götheborg må Fullmäktige kunna updraga &c.» Detta ordet må är af en helt annan betydelse än ordet skall, det innefattar ett bemyndigande och då ser jag icke någon fara uti att denna rättighet får qvarstå. Om jag icke miss minner mig, är det icke så länge sedan denna förändring gjordes på framställning af ombuden i Götheborg, hvilka påstodo att der ofta skulle vara tillfälle till förmånliga vexelköp. För öfrigt föreställer jag mig att om Fullmäktige så finna för godt, kan mycket lätt genom begagnande af elektriska telegrafen utöfvas ali den hastiga upsigt, som för sådant ändamål kan anses nödvändig. Då borttagande af alla bestämmelser, på sätt Gr. Lagerbjelke föreslagit, skulle kunna leda derhän att fråga upstod om att verkställa inköp Den 15 Juli e. m. 375 af i Hamburg betalbara vexlar på långt aflägse orter t. ex. i Kina, så skulle detta innebära en väl långt sträckt frihet. Jag anhåller om bifall till punkten sådan den är upställd, eller ock att densamma helt enkelt återremitteras. Hr Bildt, Knut:
Jag hemställer tillika, huru det föreslagne öfverflyttandet skulle låta sig göra, utan en mera ingripande rubbning i våra constitutionella förhållanden. Ty om KammarRätten nu dömer orätt, har den lidande att vända sig till Rikets Ständers Justitieombudsman, hvilken det åligger att beifra felet. Men om Justitieombudsmannen förvandlades till Domare, i förening med Fullmägtige i RiksgäldsContoret, skulle ingen Actor finnas för sådane fall, då Bevillningen för någon blifvit förhöjd öfver författningens föreskrift och flere dylike frågor, der ansvarighet å Domaren kunde äga rum. Jag finner således intet lämpligare stadgande, än det som nu förefinnes, Den 3o Mars e. m. 34* att frågor om origtig taxering gå till KammarRätten och derifrån till Kongl. Maj:t, med rättighet att vända sig till Justitieombudsmannen, i händelse man anser sig hafva skäl att klaga öfver KammarRättens förfarande. Man har äfven yttrat, att KammarRätten utöfvat sin anmärkningsrätt på ett så betänkligt sätt, att det föranledt en Kongl. Proposition i ämnet. Jag lemnar det derhän; men i alla fall är icke här stället för en sådan anmärkning. Det bör beifras genom Justitieombudsmannen, i fall man tror sig hafva fog dertill. Jag skulle således i allo tillstyrka bifall till Utskottets Betänkande, om icke i atdra punkten förekom den besynnerligheten, att Utskottet inskränkt KammarRättens granskningsrätt i taxerings-frågor, deröfver besvär ej anföras, till de fall, då taxeringen understiger Minimi-tabellen. I följd häraf skulle KammarRätten ej äga rätt till anmärkning emot en partiel nedsättning för en eller annan socken i ett eller annat Län, emedan klagomål deröfver icke Länsvis kunna anföras, och förhållandet dessutom icke kan vara kändt, förrän alla PröfningsComitte^rnes arbeten inkomma till KammarRätten. Jag skulle likväl tro, att frågan, huruvida partiel nedsättning någonsin bör äga rum, först borde afgöras.
Församlingen vore likväl nu, hvad tornbyggnaden beträffade, nödsakad företaga detta arbete, emedan den gamla, på kyrkogården invid Storgatan, af träd uppförda, vanprydliga klockstapeln befunne sig i, så bristfälligt skick, att den icke vidare kunde för sitt afsedda ändamål begagnas, utan måste borttagas. Såsom bidrag till verkställigheten häraf, hade väl utaf enskild person under år 1856 erhållits en gåfva af 10,000 R:dr B:ko, men dervid hade fästats det förbehåll, att gifvaren skulle åtnjuta en årlig lifränta efter 5 procent utaf detta kapitäl, samt att den nya tornbyggnaden skulle vara verkställd och klockstapeln borttagen inom 3:ne år från gåfvans aflemnande. Likaså hade en annan person, emot lifränta efter enahanda procent-beräkning under en yngre persons lifstid, gifvit för samma ändamål ett kapital af 4,000 R:dr B:ko; varande dessa 2:ne gåfvor, under dervid fästade vilkor, af församlingen mottagna. Derjemte förekom i afseende på sjelfva kyrkbyggnaden, att denna kyrka, som icke undergått reparation sedan åren 1789 och 1790, behöfde både inoch utvändigt iståndsättas; hvarvid de ännu icke fulländade inre arbetena syntes böra afslutas. Vidare borde en af behofvet högt påkallad reparation 12 Stals-Utskottets Utlåtande N:o 239- och ombyggnad af orgelverket i sammanhang dermed verkställas. Kostnaderna för nu omförmälda byggnadsoch reparations-arbeten voro beräknade att uppgå till ett saminanlagdt belopp af 53,000 R:dr B:ko. Den för dessa kostnaders bestridande disponibla tillgång, som församlingen egde, utgjorde deremot endast 17,000 R:dr samma mynt, eller 3,000 R:dr utom ofvanberörde 2:ne lifräntekapitaler.
För min del vill jag icke yrka någon annan behandling af Mem:t ån att lägga det lill hahdlihgarne; jag är öfvertygad att det vöre oförtjent att läggas till händlingarHe thed Ogillande. Låtom oss jemföra de ordalag, 'med hvilka sednäste Konst.Utsk. helsade Konungens rådgifvare och huru de anm:r, sorn då framställdes, voro. af vida mindre betydenhet ån de nuvarande. Der talades t. ex. om aflåtande af en kronopark, om sportelersåttning för en postmästare m. m., och Utsk. yttrar på ett ställe, att Konungens rådgifvare förfarit »på ett liba betänkligt som grundlagsvidrigt sätt.» Mera sådant skulle kunna anföras, för jemförelse med de återhållsamma, moderata, afvågda och varsamma ordalag, Utsk. nu begagnat; och jag tror icke, vid betraktande af de uptagna målens innehåll, att domen rättvisligen skall utfalla så, att Utsk. varit ledt af någon bitterhet eller otidig klanderlusta. Jag anhåller vördsamt, att Betänk, måtte läggas till hand» bingarne. Hr Cederschiöld: En talare, Hr von Ehrenheim, har up repat den förut gjorda anm:n, att de uti ifrågav:de Konst.Utskrts Betänk, framställda anm:r icke voro gjorda i enlighet med 107 § och att de derföre icke hade bordt framställas. Jag får med anledning häraf ånyo förklara, att de verkligen åro gjorda efter 107 §, och att Konst.Utsk. i detta fall åberopat grundlagens föreskrift. H. IV. i Den 10 Mari f. rn. Då Utsk dessutom icke åberopat någon annan § ån den 107:<Ie, så är det klart att anm;ne blifvit efter densamma gjorda. Den siste värde talaren har frågat, huruvida någon af de anmärkta regeringsåtgärderna varit af beskaffenhet att Dikets sannskyldiga nytta derigenom icke blifvit iakttagen. Derom kunna tankarne visserligen vara delade, men man måste väl anse att majoriteten inom Utsk. ansett att så var förhållandet.
Beträffande den första af dessa tabb. bör i afseende på hemmantalet upplysas, att en fullt nog grann uppgift derom lärer vara ganska svår att erhålla. I främsta rummet gäller detta skilnaden mellan oförmedladt och förmedladt mantal, i följd hvaraf uppgift härom saknas från Malmöhus län, och den från Christianstads län meddelade af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande förklarats ej tillförlitlig. Beträffande de nordliga länen måste man för att erhålla summan nuvarande mantal till en del sammanräkna oförmedladt och förmedladt, hvarom tab. ytterligare upplyser. Den derstädes i kol. 3 utförda summan utgör alltså för året 1860 motsvarigheten till benämningen »nuvarande mantal»*). Mantalets fullständiga fördelning mellan titlarne krono, skatte och frälse har ej kunnat utföras, då, såsom tab. upplyser, uppgift härom ej kunnat erhållas från Orebro län. Emellertid synes af tab., att frälsejord helt och hållet saknas å Gotland och i Jemtlands län, hvaremot sådan till högsta beloppet förekommer i Stockholms län. Kronojord synes mest förekomma i Skaraborgs län, minst i Blekinge, och skattejord mest i Östergötlands, minst i Norrbottens län. Vid benämningen brukningsdelar är i formuläret för femårsberättelserne fästadt det begrepp, sorn äfven synes ligga till grund för mantalslängderne, att dermed menas det hemmansbruk eller den hemmanslott, hvarför en person uppföres såsom skattskyldig, hvaraf åter blifver en följd, att antalet brukningsdelar bör uttrycka hemmantalets fördelning mellan den jordbrukande personalen, eller hemmansklyfningens utsträckning, och brukningsdelarnes summa alltså i regien angifva antalet af dem, hvilka såsom hufvudpersoner för egen räkning idka jordbruk å jord, som är satt i mantal. Med sådant begrepp fästadt vid den ifrågavarande benämningen inses lätt vigten af den upplysning, som erhålles genom en tillförlitlig uppgift om brukningsdelarnes antal.
Det förefaller mig besynnerligt, att anhängarne af solidariska banker ej vilja medgifva ifrågavar. insättning i landtränteriet. Göres insättningen riktigt, så vet jag ej, hvarföre den ej kan ske i ränteriet, utan meningen mätte vara att underlåta insättningen; ty om 25 proc. af teckntssumman insättas och lemnäs orörda i bankens förvar, så kunna de äfvenså väl blifva insatla i ränteriet, hvilket jag anser nödigt för allmänhetens betryggande, emedan min öfvertygelse är, att solidariska banker ej skola uppkomma, der bolagsmännen kunna praestera säkerhet. Jag tror, att delägarne i dessa banker komma alt bestå af sådana personer, som väl icke äro bankrnttmessiga, men som icke genom enskild credit kunna förskaffa sig penningar, utan derföre söka hjelpa sig genom bolagets collectiva credit. Jag tror jemväl, att denna insättning öfverensslämmer med bankens interesse, emedan innehafvare'!) af bankens sedlar ej lärer kunna göra mycket afseende på den solidariska ansvarighe - D<n 3i liars c. m. 483 ten. Det gr penningar han vill erhålla, och derföre skall i allmänhet den hank hafva bästa creditera, sorn har den största contanta cassa. Jag tillstyrker derföre ytterligare, att 25 proc. af teckntssumman må insättas i ränteriet. Ilr Stråle: Jag medger riktigheten af Frih. Stjernstedts anmärkn., att det rättaste vore, att den §, som handlar om actiebanks skyldighet alt i ränteriet nedsätta en del af dess tecknrssumma, uppflyttadess bland allm. bestämmelserna, och jag anhåller derföre om den propos., att den redan antagna 20 § i Gr. Frölichs förslag må införas bland de allm. bestämmelserna. Deruti skulle likväl den ändring ske, att i stället för actiebank infördes sedelbank. 1 mom. af förevar. § anser jag då kunna förfalla, helst man ej heller i afseende på actiebank stadgat något om sådana insatser, hvilka ej skola lemnäs i allmänt förvar.