Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Allt nrbete atfiires noggrnrnlt och n.f blista materiel. ' w Reparationer verkstallas val och pb bestamd utlofvad tid. P. GUST. Sjukkassa. liifven pemoneo *, son$ ic7i: e hhqo rnedlenmvr afLf16rbsm.det, ksr,nma AZ4f: un detegcwe i rle~~~samnn~cx. Aug. Magnusson (etablerad 1860) Fors&amp;ljningslokaler: ne&amp;a botten, tvd och t9le tr. upp e92, STOCKHOLM. Storsta laaer i Norden Iilulorta o, Svarta Yllekliidningstyger Kulorta och Svarta Sidentyger Bomulls-Tvattkladningstyger Schalar och Underkjolar m, m, Obser~era! Genom direkta forbindelser med inoch utlandets forniimsta fabrikanter kan jag erbjnda 1 ofvannamda artiklar battre och billigare I n nigon annan och torde en hvar genoln besok i mina lokaler eller genom reqvisition af profver och varor latt blifva ofvertygad om fordelen att hos mig fylla sina behof af dessa artiklar. __ __ 0BS.r AlZn zcniUerk.joZc~~ * t$ZZverkade p$ egem fubv-ik efter nyaete fra ' y18ka och @ eka modellem-. DAGNY I TIDSKRIFT SOCIALA OCH LITTERARA INTRESSEN UTGIPVEN Ab STOCKHOLM AFTONRI,ADETS AKTIEBOLAGS TRYCKERI 1897. Fredrika Bremer. Nigra studier med anledning af S. L-d Adlersparres och Sigrid Leijonhufvuds biografi ofver Fredrika Bremer. MAhanda hafva f i delar af den annu iamforelsevis nya och obearbetade psylcologiska vetenskayen i allmanhet blifvit s i nonchnla&amp; och tvi3rs$ikert behandlade som frignn om kvinnans sjiilslif.
Vid denna anmärkning har man likväl förbisett, dels att Thronföljaren i alla händelser vore sjelfskrifven till Regent, så att först då han vore hindrad, Konungens rätt att välja inträdde; dels att uti grundsatsen af arfsföljd enligt förstfödslorätt alldeles icke ligger något förnekande, att man icke på det sättet kan erhålla en jemförelsevis mindre tjenlig person, utan endast att denna olägenhet är mindre, och derföre bör lemnäs åsido, än de flere och öfvervägande fördelar, hvilka denna grundsats erbjuder; deraf ingalunda föijer, att man bör underkasta sig samma olägenhet äfven då sådant utan fara kan undvikas; och dels att en likartad valfrihet för Konungen redan tinnes för det fall hvarom 43 § RegeringsFormen handlar. Man har jemväl emot det Kongl. Förslaget anmärkt, att Regent enligt detsamma erhåller rättighet att. likasom Konungen, då Han -går i fält, »eller till aflägsnare inrikes orter eller till Konungariket Norrige reser,» tillförordna en så beskaffad särskild Regering, som 43 § Regerings-Formen föreskrifver, men äfven denna anmärkning torde förfalla, då man besinnar att Regenten är det, icke blott i Sverige utan äfven i Norrige, att Han således lätteligen kan behöfva ditresa, samt att det under tiden ovilkorligen måste finnas en Regering i Stockholm för att handlägga de löpande Regerings-ärendena, men också endast dessa, så att Regenten fortfarande, lika med Konungen vid sådana tillfällen, sköter de öfriga Regerings-ärendena på föredragning af medföljande Stats-Råd. Slutligen och för den händelse att det icke skulle finnas någon till Kronan arfsberättigad Prins, hvilken kunde Regentskapet sig åtaga, har den Nådiga Propositionen måst vidblifva Riks-aktens stadganden om en gemensam Interims-Regering bestående af ledamöter Rån båda Rikena, men likväl med den betydliga Konslilulioni-Ulskolleis Memorial, N:o i7. 15 förbättring emot nuvarande förhållandet, att ledamöternas antal blifvit förminskadt från 20 till 8.
Ah, om du skyndar på, så kan du vara igen innan det blir slut; tag en häst med klöfsadel nere i gästgifvaregården, så går det ändå raskare; gör det du; men du skall ha ett krus öl först, Gerhard; min själ, du skall ha' ett krus öl, se så! Tappar i en kanna och lägger Merkurium i. GERHARD. Ja, jag vet inte; ser du man måste ha' klara tankar då man skall ihop med stora saker. JACQUES. Åh, gamle Gerhard; ett krus godt öl har aldrig gjort något ondt. GERHARD. Säg inte det. Dricker. Gutår och lycka till! JACQUES. Lycka till sjelf. GERHARD. Det var sött och godt! JACQUES. Välbekommet! GERHARD. Hör nu; tror du inte att den gamle går och håller på några hemligheter? JACQUES. Det lär väl icke vara alldeles säkert, men jag tror att alla skriftliga ligga hos djeknen i Danmarks kyrka! GERHARD. Det vore skada om Hans skulle öppna munnen en gång när man inte väntar. Menar du det? Menar du det? GERHARD. Ja, jag säger bara att det vore skada! God qväll nu och lycka till! JACQUES. God qväll, Gerhard! välbekommet! Gå inte och försinka dig, så att du kommer för sent tillbaka. Gerhard går. Scen IX . JACQUES. Sedan HANS. JACQUES. Nu börjar härfvan att reda sig; det var den ena råttan. Tittar i dosan. Hm! han åt upp för den andre också. Snafvar på källarluckan; lyfter upp den. Det är ju alldeles som en graf! Det fattas bara... HANS in. Är någon här? honom vid handen fram på scenen der han släpper honom; JACQUES upp, tar ett ljus från bordet, går mot Hans; för sedan går han före med ljuset från venster till höger i afsigt att locka Hans, som följer ljuset, ner i källarn. Då Hans kommer till luckan stannar han. HANS. Nu stanna vi på vägen, Jacques, vid kanten af ett nytt brott. JACQUES släpper ljuset.
Deremot och med godkännande afan-, märkningen, att den nu stadgade lösen för Gravationsbevis i Städerne i vissa fall ät för hög, och lämpligast synes böra? på Tredje Bandets sednare sifdeln. 8 114 Lagutskottets Betånkandeu, sätt för Landet redan är stadgadt, gradueras efter de graverade Lägenheternes olika beskaffenhet, anse Utskotten sig höra till-, styrka Riksens Häglof!. Ständer, att uti deiv underdåninga skrifvelse, som, enligt hvad Utskotten uti Betänkandet föreslagit, skulle komma att till Kongl, Maj:t afgå, med anhållan om öfverseende af Expedit tionsTaxan, tillika i underdånighet fästa Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet på ofva^heförde omständighet. Hvad angår yrkandet, att Parter målte vara berättigade, att utan lösen återbekomma sine tili Domstolarne ingifne Originalhandlingar; så enär ingen UnderDomare är berättigad att behålla Partens Originalhandlingar, eller att vid deras återlemnande binda vilkoret af lösens erläggande, anse Utskotten något stadgande härom icke behöflig!, och då, i afseende på HofRätterne, det ankommer på Parten sjelf att ingifva vidimerade afskrifter af sine handlingar, och derigenom undgå att till Actuarie» betala den för vidimation stadgade afgift, torde äfven härutinnan något stadgande icke erfordras. Beträffande åter den yrkade befrielsen från lösen för Revisionshandlingar i det fall, då nedsättning af Revisions-skilling ej eger rum; så få Utskotten åberopa hvad Lagutskottet derom yttrat uti dess afgifne Betänkande öfver Lagutskottets Betrinkanaen. 115 de flere väckte motioner, angående RevisiousSkillingens afskaifande.
StatsUtskottets Betänkande, IV J. s 10, 11, bif. af PresteStåndet, IX s 3o, af BorgareStåndet, IX s 3i, af Adeln, IX s 32. »45 Underd. Skrifvelse om anslag till, x x. s 17. Dito dito om ytterligare anslag, x 1. s poo — po2. Riksdagsordningen, ConstitulionsUtskottets, sedan 1818 hvilande Förslag till ändring af, III s 29—67, öfver hvilka Adeln fattat sina Beslut, IX s i5p och 197, PresteStåndet, IX s 160 qch 171, BorgareStåndet, IX s 162 och 192, BondeSlåndet, IX s 164 och 175. « om föreslagen ändring i i3 §. af. Constit. Utskottets Memorial, III s 243, a44> gillaf BondeSlåndet, IX s 1060, af Adeln, IX s 1067, af PresteStåndet, IX s 1071, af BorgareStåndet, IX s 1073, återrem. af BorgareStåndet, IX s 1074. Ytterligare Utlåtande, II s 266, 267, gill. af BorgareStåndet, IX s 1168. om föreslagen ytterligare ändring af i3 §. i; Constit. Utskottets Memorial, III s 244> gil]- af BondeStåndet, IX s 1060, af Adeln, IX s 1067, af PresteStåndet, IX s 1071. —- •— med förslag till ändring af 14 §• 4 och 5 Mom. af; Constit. Utskottets Memorial, III s ipp, 200, gill. af PresteStåndet, IX. s 578, af BondeStåndet, IX s 5p2, af Adeln, IX 3. s 645, af BorgareStåndet, IX s 655.
LAGMANSKAN. Mot mina fiender. ADVENT HEXAN. godt. Mot dina fiender fins bara en hjelp: gör dem LAGMANSKAN. och nervänd. Vet någon: jag tror verlden är vorden upp HEXAN. Ja, så synes. LAGMANSKAN. omvänd. Sjelfva Den Andre Du vet har blifvit HEXAN. Nå då kan det vara på tiden för Dig också! LAGMANSKAN. mig. Men det var inte mer än tre veckor sen, så dansade jag på bröllop. På tiden; Du menar att mina år skulle trycka HEXAN. annat så skall Du få ditt lystmäte, ty här skall bli bal i natt, fastän jag inte kan deltaga. LAGMANSKAN. Och det är sällheten för Dig. Är det intet Här? FJERDE AKTEN HEXAN. Just här; den börjar när jag vill... LAGMANSKAN. ning med mig. Så skada att jag inte har min urringade kläd HEXAN. röda klackar. Det kan Du få låna af mig och dansskor med LAGMANSKAN. Kanske det fins handskar och solfjäder också? HEXAN. som komma att utnämna Er till balens drottning. LAGMANSKAN. Allt! Och många unga kavaljerer i synnerhet Nu skämtar ni med mig! HEXAN. dessa baler man har nog smak att välja den rätta digaste... Nej, jag skämtar icke; och jag vet att just på baldrottningen med den rätta menar jag den vär LAGMANSKAN. Den skönaste, menar ni... ADVENT HEXAN. ni, så blåser jag in balen genast? Nej, det gör jag inte, utan den värdigaste. Vill LAGMANSKAN. Hjertans gerna för mig. HEXAN. jungfru, medan salen ställs i ordning. LAGMANSKAN Gå då åt sidan litet, så råkar ni Er kammar går ut i en höger kuliss. det att det var min ungdomsdröm som aldrig blef uppfyld. Tänk jag får kammarjungfru också... vet Frun HEXAN. det får man på ålderdomen». Ser ni, att »hvad man önskar sig i ungdomen, Blåser i en pipa.
Utskottet antingen icke bort tillstyrka en utsträektare frihet tilt Theater-anläggningar, än som redan finnes medgifven, eller ock, då, såsom nu, en sådan frihet blifvit tillstyrkt, i afseende på hufvudsladen, hade Utskottet bort, på enahanda skäl, tillstyrks en lika obehindrad frihet i afseende på Theater-anläggningar i lands - 6 Allm, Besv. och Oecon.-Utskottets Betankande N\o to5. orterne, *— en frihet, som icke han anses redan vara vunnen och medgifven, i följd af Kongl. Resolutionen den 3i Oct. i83r, hvilken Utskottet åberopat, enär denna Resolution endast innefattar, att skådespels uppförande, i städerna utom Stockholm, må tillåtas, så vidt hinder af Förfältningariie eller andra omständigheter icke förekomma; 2:0 af Herr Grefve Horn, som i så måtto instämde med Hr Grefve Posse, att Herr Grefven ansåg det vara en gifven följd af heslutet om tillstyrkande af frihet till enskilda Theater-anlaggningar i hufvudstaden, att enahanda tillstyrkan holde hafva egt rum i afseende på dylika anläggningar i landsorterne; 3:o af Prosten, Doctor Björkman, att de afgifter, som kunde komma att åläggas utländska Histrioner, böra tillfalla fattig-caSsorna; hvaruti Herr Prosten Senell och Herr Fältprosten Bjursten instämde; 4:o af Domprosten Herr Doctor Lidrnanj som åberopade sin vid förra Betänkandet afgifne reservation. 5;o af Herrar Rydin och Olbers, hvilka reserverade sig emot beslutet om censuren; äfvensom den sistnämnde icke delade Utskottets mening, i afseende på behandlingen af frågan om frihet till enskilda Theatrars inrättande i landsorterne. 3N':o io5. Ankom till Exp.-Utskottet den 21 Augusti.
Och ut fästa vi för denna täfling följande pris: För den bästa och för tidningens publik mest lämpade och underhållande med ett omfång af minst vanliga 40 textspalter honorar följetong af utbetala våra vi ett af: Femhundra (500) kronor. För den berättelse bästa, kortare om 3 betala vi ett pris af skiss Iduns af: Sjuttiofem (7 5) kronor. eller spalter Triumf. en lilla s k a n s e D, där den finske majoren var oinskränkt h e r s k a r e, hade fordom varit af en viss betydelse, men sedan andra väktare af inloppet till Stockholm blifvit upprättade, var » fästningen », som den i dagligt tal kallades, så godt som öfvergifven. Skenet bibehölls dock till en viss grad — det vill säga, befälet var kvar och var mer än tillräckligt för en besättning af trettiotre man. Först var där nu » kommendanten », den finske majoren, som » var med år åttioåtta re ' n och var re ' n gammal då », högrest, hvithårig, enkel och rättfram, föga mån om sin värdighet och tämligen likgiltig i fråga om sitt ämbetes utöfning. Det var kanske icke så alldeles öfverensstämmande med rätta förhållandet, det där att han » var med år åttiåtta », men 1809 var han dock med, och i Pommern hade han också varit. Tinnie ville göra honom till sin heros, men olyckligtvis tog han icke mera notis om henne än om sin » fästning », och allraminst drömde han om, att hon i sitt stilla sinne upphöjde honom till rang af minst fältmarskalk. Fordom hade han bott på fästningen, men hade nu tillåtelse att bo • på fastlandet — den låg nämligen på en ö — och tjänsten sköttes af » plaeemajoren », en gammal gråskäggig artillerikapten, som, när han var » i land », vanligen tog in större spritlast, än som med fördel kunde bogseras ned i slupen. Denna låg då förtöjd vid broarmen, ibland i fleie dagar, under hvilken tid kaptenen gick omkring hos bekanta oeh roade dem med sitt angenäma sällskap.
Sjukvårdsanstalter. 25 Utom länets brandstodsbolag finnes icke inom detta län någon annan egentlig försäkringsinrättning mot olyckshändelser, än ett bolag till försäkring mot sådane händelser, i följd af farsoter hos kreatur, uti hvilket bolag, som bildades år 1849, vid periodens slut funnos försäkrade 20,967 kreatur till ett värde af 1,865,390 Ridr R:mt. Till inrättningar af detta slag torde dock äfven kunna hänföras: Rusthållarnes inom Upsala och Gefleborgs län remonteringskassa, hvilken kassa, bildad år 1831 och med af Kongl. Majit fastställdt reglemente, senast med åtskilliga ändringar förnyadt den 5 December 1856, har till ändamål att tillförsäkra delägarne i samma kassa, utgörande vid periodens slut ägare af 269 rusthåll inom Upsala län och 5 inom Gefleborgs län, att för hvarje remont, som insättes i nummer i stället för kasserad eller störtad rustningshäst vid Kongl. Lif-Regementets Dragon-Korps, såsom ersättning för remonteringskostnaden, i all framtid, på sätt och under vilkor som i reglementet bestämmes, erhålla 300 R:dr R:mt.
Oindelt agt dito dito 1,455: ^ , 17,930 T:r 294 Samma 248,280/—/— @n>rfige$ 9iifel ©tan&eH IS e s i u t, ©jorbt, famtmft ocf) förafjlebabt på minmma Urtima 9ttf* i>agcn t ©tocttjofm, forn flutabes Dif fieffme, efter af femmamaranbe meb I 2 nät) af #ogftfer6rtse Sldtiga Spdfuts ocf .fåallelfe, öjf far i©torf* fotm, tsen 15 ^annani fovlitme dr, infunnit. Södra göromål fafme SBi börjat mets dlalfan om feffptö ocf mälftgnelfe af isen £ogfte, font miéfct aflena förlänar; oef efter att, Isen 30 ^annani 1834, fafma d Sftif^©alen fort ött foreläfaé ^ongl. $ttaj:t!? Sidtiga SSerättelfe om fmat ftg i dit* leté <Öit)relfe fetan ftftforflittne Stifétag tidtsragit, ocf emottagit ^ongf. Sttajtfé ^Oropojtttoxt rorante ©tat^SÖerfeté tififtdnts ocf t ef of; farnt, efter föregångne ofmerläggningar om te ving tiga ämnen, fmilla fliftnit, teli? genom Sidtiga $3rcpoftttoner Öli mettelate, tefé ocf inom 3Ulé Ocf tå
Den beräknade anläggningskostnaden för ifrågavarande linie uppgår till 11,770,000 R:dr, hvarvid Styrelsen i underdånighet får upplysa alt, då erfarenhet visat den i de äldre kostnadsförslagen för anskaffande af rörelsemateriel, telegrafer och signaler upptagna summa af 60,000 R:dr per mil vara alltför otillräcklig, en rumma af 100,000 R:dr per mil blifvit i det nya förslaget ensamt för rörelsematerielen beräknad, äfvensom att till följd af jordmånens beskaffenhet, som i allmänhet, der berg icke förefinnas, består af så kallad jäslera, som erfarenheten visat icke ega framtida bestånd med brantare lutningar än 1: 2, jordqvantiteterna å såväl bank fyllningar som skärningar hafva blifvit beräknade med afseende på dessa lutningsförhållariden i stället för de brantare af 1: l£, som förslaget öfver den äldre linien öfver Carlstad förutsätter. Denna sistnämnda linie, eller den af 1858 års jernvägsundersökningskomité föreslagna, har en längd af 10 mil 23,000 löt, och är beräknad kosta 10,519,866 R:dr. Den är således 9,276 fot längre, och 1,250,134 R:dr billigare än den nya linien ; men om samma beräkningsgrund för rörelsemateriel och för sidolutningarna skulle å den äldre linien iakttagas, som vid kostnadsförslagets uppgörande för den nya linien blifvit tillämpade, så skulle anläggningskostnaden för den äldre linien blifva större än den för den nya linien beräknade, och enligt verkställd omarbetning af det äldre kostnadsförslaget efter samma grunder som de för det nyare uppgå till 12,230,000 R:dr.
Ja’ ha’ ju flerfaldiga gånger sagt, att kläna’ dina jär så full åf jord, att ja’ mått’ ha’ dom i luten en gång te, En vänt’ int’ för läng’, nål en vänt’ på nå’ godt hihihi.» Tok-Johanna hade nu rest på sig och gick småskrattande uppför stugubron. En begrafning. Det var på dagen en vecka sedan Erik Jons Olle slutade sin glädjefattiga tillvaro, och nu hade han legat sex dagar i likkällaren under bårhuset, däruppe på den kala, sandiga kyrkogården. Olles lif kunde nog trots sjukdom och plågor hafva varit gladare än det i verkligheten varit. Fadern, Erik Jons, var kyrkovärd och en af de rikaste bönderna i byn. Själf hade Olle i morsarf fått förutom lungsot och skrofler flere tusen kronor och kunde nog vänta sig lika mycket i farsarf, då nya Erik Jons’mor inga barn fick hon var vissen och torr som fjolhässjadt potatisris och han bara hade en äldre bror att dela med. Men om Olle också ej hann med denna andra utdelning, hade han dock vid sitt inträde i världen fått någonting annat i arf efter far sin, och det var dennes ömma kärlek till gods och guld och hans ängsliga rädsla, för att den minsta lilla slant skulle rulla ifrån honom och till någon annan. Och det var nu denna ömhet och oro, som gjorde Olles lif så fullt af bekymmer. Fick han inte så ondt af att Karl Pers’ Kalle tjänte sig tre kronor om dagen vid järnvägsbygget, att han gick med agg både till Kalle och den ingeniör, han var i arbete hos! Och det fastän han själf stackarn’ knappast orkade spada ut ett lass grus på landsvägen. Då nämndemans Anna gifte sig utbys, blef det ätter värre för honom. Hon var det rikaste giftet i byn och borde väl om någon rättvisa funnits till blifvit åtminstone svägerska till Olle.
Materiel och skulle desto förr inträffa, om de indragne tjensternes personal (åtminstone de Civila) finge, liksom vid alla andra Verk, öfverflyttas på Allmänna IndragningsStaten i stället för att gravera Flottans Stat. Litt. Stats-sJnslag för Försvars-lerket till Sjöss. Penningar. Spanmål in natura å 5 R:dr Tunnan. Spanmål under Lö- nerne. 1:0. Ordinarie AJlonings-Staten 438515 36 6423 Anraärkn, StatsUtskottet upptager penningar • 435,535: 36. - Tillkommer: för Constructions-Olficerare 85o. — - För åtskillige Civile personer 1,990. — „ En Vaktmästare i4o. 14J.UU J S.'a 438,515: 36. - Stats-Utskottet upptager Spanmål under Lö- nerne l4,54i: Tillkommer: „ Åtskilige Civile personer ... i3o. Summa i4,683. Afgår, hvad StatsUtskottet upptagit för mycket, för en Expeditions-Bokhållare 20. —. - Återstå 14,663 T:r. 2:0.
Utsk. har tillstyrkt ett låneunderstöd för en jernväg mellan sjöarne Barken och Wessman, och detta lån bestämdes till ungefär-f:de!ar af kostnadssumman, hvilken upgick till 180,000 R:dr, till följd hvaraf lånesumman utgjorde 1311,333 R:dr 16 sk. Norbergs-jernvägen skulle komma att kosta ungefär 250,000 R:dr, allt sammanräknadt, och deruti inbegripet innehållet af det sednast upgjorda kostnadsförslaget. StatsUtsk. har för detta företags utförande tillstyrkt ett låneunderstöd af 100,000 R:dr utöfver den förut beviljade summan af samma belopp. Om man undersöker de olika vilkor, på hvilka de båda understöden blifvit föreslagne, så blir det sednare i proportion ungefär enahapda med det, som tillstyrkts för jernvägen mellan Wessman och Barken. Orsaken, hvarföre Utsk. föreslagit olika vilkor för det gamla och nya Norbergs-bolaget, nemi. att det ena får betala 4 proc. i ränta och 1 proc. till amortering, och det andra 3 proc. i ränta och 2 proc. i amortering, är den, att man velat underlätta det nya bolagets bildande. Det kunde väl icke vara skäl, att härutinnan vidtaga några sådana åtgärder, som Hr von Hartmansdorff omförmält, enär man derigenom blott skulle försvåra bolagets bildande; ty hvarföre skulle man låta det gamla bolaget återbetala de af detsamma lånade 100,000 R:dr, då det visste, att om några månader skulle af Staten till jernvägsföretaget åter utgå dessa penningar? Det vore ju att inkasta bolaget i en penninge-transaktion, som naturligtvis för detsamma måste medföra kännbara upoffringar, utan att Staten hade den ringaste nytta deraf, annat än genom en kort tids räntevinsl; men denna vin - 22 Den 4 Oktober f. ni. ning vore för Staten en obetydlighet, jemförd med den svårighet, som, utan nödvändig orsak, tillskyndades bolaget.
Jlessiitom liar BgrBn i galilsli&amp; stor utstrachiing Iidt att påräloia villig ocli trägen hj alp af ' frivilliga krafter, hvilka af intresse för Förb~indet agnat sin tid ht mbetet på byrhn. By ra11 s afclel.ning för; j uridislia ocli el&lt;.o~ioniiskn frkgor har under Aret iitveclilaks i akt och me~iing att göra cleaiia afdel.- iiing lattase til.lganglig och till följ c1 daraf niera gagiian de för allnlaliheten. Dh higoor xui cler cle~ina afcle1ning förut inkommit till l~.yï&amp;ii, lia.f ' \ l: l ile af ilei1.m öf ' verlaniizats till Förbmidets jiiridislra r&amp;clgi.firase, som lämlat de vederbörliga svar,eii, Iivilka genoni b y r h 1r.oiziniit friigandeii. till.lia~~.cla. Ehuru Föi: biiiicIet af ' deiiiia råclgif ' vare stäclse mött det största ti1li-nötesg&amp;e11.de, har Förl~iindet dock ansett, a t t den ju-. ricliskcz af ' clelniiigens betydelse skiille blifva större, om a h ä i i - heten kiiiicle direkt vandn sig till juristen, och har darför traffat öfvereiislrowmelse ined en jiirist, so111 tvenne dagar i veckaii finnes tillgiinglig A Förbundets b r å och. där besvarar förfi.&amp;gningar? framställda så val af me leminar af ' Förbniiclet som af andra personer. Förfripingnr ang.
Som jag tog mig friheten att, bland annat, yrka införseltull på tackjern, så är jag skyldig att redogöra för min öfvertygelse angule lämpligheten af en så beskaffad tull. Det är nemi. i vissa delar af Sverige, isynnerhet i Småland, öfverflöd på myrmalm eller sjömalm; och uptagandet af dessa malmer utgör en hufvudsaklig sysselsättning för allmogen i Småland, och lernnar i följd deraf tillfälle till arbetsförtjenst åt denna allmoge. Denna inkomstkälla har dock under de 2:ne eller 3:ne sednaste åren betydligt aftagit, hvilket äfven visar sig deraf, att kolen högst betydligt fallit. Då denna näring för den Småländska allmogen är af största vigt, ansåg jag att densamma borde upmärksammas, och att i följd deraf en viss införseltull på tackjern bör åsättas, så mvcket mera som Bevilln.Utsk:t föreslagit en utförseltull af 25 öre för hvarje centner tackjern. Detta är skälet hvarföre jag ansåg att det vore i sin ordning att lika stor tull eller åtminstone någon sådan sattes å tackjern. Jag anhåller derföre hos Hr Gr:n o. Landtm, om propos. på en införseltull af 25 öre per centner för tackjern. Hr Eåhrmus: För K. M:ts i Propos. N:o 51 till förra riks dagen afgifna förslag om tullfrihet vid införsel af tackjern, finna vi, 86
Med afseende likväl dels derå att byggnadernas borttagande ännu icke på flera år, eller förr än den nya bron öfver Norrström blifver färdig, torde komma att verkställas, intill hvilken tid Riddarhus-kassan fortfarande vore i tillfälle att tillgodonjuta hyresinkomsten af lägenheterna, hvarmed kassan under tiden kunde årligen förökas, dels derå, att värdet af de försålda byggnads-materialierna, hvilket skäligen icke torde kunna upskattas till mindre än 7 å 8000 R:dr, jemväl blefve en kapitaltillgång för Riddarhus-kassan, har Utsk. beräknat, att vid den tid Riddarlmsgården skulle komma att för det nu ifrågasatta ändamålet uplåtas, Riddarhuskassan troligen bör befinna sig i en så fördelaktig ställning, att den icke med något slags sannolikhet kan, utöfver räntan af dess kapital, hvilken redan finnes fullt tillräcklig för bestridande af kassans ordinäre utgifter, ega behof af större inkomst än högst 1,000 R:dr b:ko årligen för sådana extra utgifter, pensioner m. m., hvarom i Direktionens Mern. förmäles.