Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och får således Utskottet vördsammast tillstvrka det måtte Rikets Ständer, med upphäfvande af ej mindre Kongl. Moj:ts förnyade vexelstadga den 21 Januari 1748 än äfven sedermera angående utrikes vexelrörelsen utkomna författningar, antaga en så lydande liag för utrikes vexlar. 1 Kap. Allmänna bestämmelser. 1 s Vexel skall innehålla: a) orien hvarest och tiden när den u ilar das; b) uttrycklig benämning af vexel; c) om den är ensam (sola) eller, då flera exemplar af samma vexel utgifvas, hvilketdera i ordningen det då är, såsom första, andra, tredje, fjerde (prima, secunda, tertia, qvarta) och så vidare; d) den persons namn, till hvilken eller hvars ordres vexeln skall betalas, kallad vexeltagare (remittent); e) den penningesumma, som på grund af vexeln å utrikes ort uppbäras får; f) den persons namn, hvilken vexeln inlösa skall, kallad vexelgodkännare (trassat, acceptant); g) or ten, hvarest vexel godkännaren bor och hvarest betalningen skall ske; h) tiden, då vexeln betalas skall; i) den persons namn som vexeln utställer, kallad vexelgifvare, (trassent). Lag-Ulskollels Betänkande, N:o 67. 5 2 §• Vexel kan vara dragen på en person att betalas å annan ort, än der denne bor; den kan vara ställd att inlösas af vexelgifvaren sjelf å annan ort, eller att betalas till vexelgifvaren sjelf; den kan ock vara utfärdad å annans vägnar efter fullmakt (procura). 3 §. Yexel kan vara ställd alt betalas vid uppvisandet (a vista); eller viss tid efter uppvisandet (från sicht); eller viss tid efter utgifvandet (a dato); eller å viss bestämd dag. 4 §. Det penningebelopp, som på grund af vexel betalas skall, bör vara utsatt med både bokstäfver och siffror.
Berörde hemställan har af samtliga Riks-Stånden blifvit godkänd, hvarvid likväl Bonde-Ståndet, i afseende å brefvigten beslutat den förändring, Komminister Beckman uti sin mot Utskottets förslag afgifna reservation ansett, böra ega rum, eller att nemligen för bref af till och med 8 lods vigt remedium af 4 lod må bestämmas, så att, på sätt för närvarande är stadgadt, för bref, som ej väga öfver 11 lod, porto erlägges endast för 1 lod, för bref inom 2 4- lod endast för 2 lod o. s. v. För den händelse Bonde-Ståndet icke skulle vilja frånträda sitt skiljaktiga beslut och förena sig med de öfriga RiksStånden om antagande af Utskottets förslag, torde omröstning böra anställas, och föreslår Utskottet derför följande proposition: l:o. Den, som godkänner Utskottets af 3 Stånd gillade förslag, att för inrikes bref det fastställda medelportot. af 4 skill, beräknas för hvarje lod till och med en vigt af 8 lod, röstar ja; den, det ej vill, röstar npji lith. lill K. St. Vinner nej, kommer, i enlighet med Bonde-Ståndets beslut, för bref af till och med 8 lods vigt, remedium af J lod öfver att beräknas, så att, på sätt för närvarande är stadgadt, för bref som ej väger öfver 11 lod, porto erlägges endast för 1 lod, för bref inom 2 J lod endast för 2 lod, o. s. v. Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet hafva beslutat, att den af Utskottet, för befordrande af ett allmännare bruk af frimärken till porto-afgiftens erläggande, uti 2:dra punkten föreslagna särskilda afgift af 1 skill, för hvarje bref, derför vid Postkontor eller Postexpedition portot kontant betalas, icke skall ega rum. I anledning häraf får Utskottet inbjuda bemälda 2:ne Stånd att antaga Utskottets af de 2:ne öfriga Stånden gillade förslag, samt för den händelse denna inbjudning icke antages, föreslå följande omröstning: 2:o.
Riksdags ordningen, likvai »ted den anmtukning, att det deruti be* Den 1 April. flnteliga Redactions-fel af; ej Stdndet derom dre., bör rättas till; ej något Stånd för sig derom dre.; men deremot afslagit de föreslagna förändringar i 29 §. Riksdags-Ordningen samt tillägget till 4 §. 8 Morn. Tryckfrihets-Lagen; och i öfrigt beslutit, att anmoda Constitutions-Utskottet att inksunn* med uppgift på de Förslag till är-Ringar i Grundlagarne, som nu blifvit af samtelige Riks-Stånden antagna. 4:0 Om bifall till St*ts-Ut*kottet« den 4 Martii afgifne Utlåtande, i anledning af Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition, om Medels anslående till en förbättrad Fangföring. Af den 19 nästledne Martii, innehållande* 1:0 Att Ståndet vid pröfning af de utaf Bevillning®-Utskottet föreslagna grunder för den Allmänna Bevillningen, beslutit att Capitatations-afgiften Romme att fortfara, minskad till hälften emot dess nuvarande belopp för alla dem, som efter 2 Art. Bevillnings-Förordningen ej skvttas till en inkomst af yo R:dr, samt att denna afgift derefter borde ökas i lämpelig progression, i mån af större inkomst: Att Bevillning barde utgöras efter behållen inkomst samt, i stället för den vid 1 g 1 y års Riksdag antagne Fyllnads-afgift, den progressiva afgiften åter införas; samt derjemte antagit det i Utskottets sednare Lltlåtande uppgifae första Alternativ, rörande Öfverflöds-afgiften. 2:o Bifall till nedannämnde Betänkandea» nemligen; Den i April.
Maj anmäldt memorial af den 12 förutgäpgne April, har Riksmarskalks-embetet pä gjord framställning af Ståthållare-embetet vid Haga lustslott, hos Eders Kongl. Majit i underdånighet hemställt, att,— då, enligt behörig tillåtelse, den vid slottet belägna sjön Brunnsviken komme att sänkas medelst segelleds upptagande vid Ålkistan, samt häraf blefve en nödvändig följd, att kanalerna vid Haga, så framt de icke skulle i brist af vatten komma att i ännu högre grad än hittills förorsaka och underhålla en länge och med skäl öfverklagad osundhet, mäste antingen igenfyllas eller fördjupas, hvilket sednare alternativ likväl, såsom förenadt både med vida större kostnad och med flere svårigheter vid ut - 14 Bil. 6 till Kongl. Maj:ts Proposition N:o 1 om Statsverket 1862. förandet, Riksmarskalks-embetet ansett icke böra ifrågakomma, — Eders Kongl. Maj:t måtte täckas i nåder tillåta, att nämnde kanaler finge igenfyllas och ordnas, samt den af sänkningsarbetet föranledda nödvändiga reglering af stränderna till Brunnsviken dervid jemväl verkställas; hvarjemte och då, enligt Riksmarskalks-embetets underdåniga förmälan, detta tillfälle icke borde lemnäs obegagnadt att på en gång och i sammanhang med nämnda arbete företaga ordnandet i sin helhet af den af naturen vackra parken, å hvars ytterligare förskönande i åtskilliga delar icke obetydliga arbeten och kostnader redan blifvit nedlagda, men statsanslaget till Haga slott icke ens vore tillräckligt för slottets och parkens behöriga underhåll, än mindre lemnade någon den ringaste tillgång till bestridande af den med ett dylikt ordnande förenade dryga kostnad, Riksmarskalks-embetet underdånigst hemställt, att Eders Kongl. Maj:t måtte till Rikets Ständer göra nådig framställning om beviljande af det anslag, som för omförmälde arbeten kunde finnas behöfligt; och har Riksmarskalks-embetet i sådant afseende jemväl i underdånighet öfverlemnat två af Ståthållare-embetet vid Haga för ifrågavarande ändamål bilagde kartor jemte kostnadsförslag.
Domaren ofta skall sakna säker grund för bedömandet, både af de förhållanden, Vid hvilka en person skall anses allmanmUgck anlitad om Fullmägtigskap, och huru stadgandet i meranämnde ..§ , att parten m.å bruka tills Fullmägtig den, sorn i hans tjenst är, skall förlikas med samma Capitels. 15 §. enligt hvilken det är partén förbudet att låta tjenstedtäng gifva dess skrifter in, eiler till munteligt förhör skicka j men dä likväl förändringen härutinnan synes mera påkallad af hvad enhet och rättsenlighet i Lagstiftningen i allmänhet kräfver, än af något utaf kännbara 01- iägenheter föranledt behof samt det dessutom torde vara gagneligt, att allmänna Med borgerliga kunskaper genom förbättrade undervisningsanstalter bibringas menigheten, innan den försättes i fullt begagnande af den icke sällan för både part och ombud vådebga rät - Den 1t Maji e. m. tigheten att fora andras talan; så hemställer jag, i förening med hvad jag förr yttrat emot partiella Lagförändringar, der de icke af desto större angelägenhet påkallas, om icke med den ifrågavarande kunde hafvas anstånd intill dess densamma i ett sammanhang med nya Lagver* ket kan varda vidtagen. Skulle åter skyndsam rättelse pröfvas nödig; så tillstyrker jag för min del i sådant fall, icke någon half mesure, icke de redan varande, i föreskrifterne nog mångfaldige, stridige och invecklade Lagbudens och Författningarnes ökande med en Lagförklaring af samma tendens, utan rent af antagande af 30 Gap. uti LagCommitiéens Förslag till RättegångsBalk, med undantag af 2 §., hvilken står i sammanhang med andra förändringar i Rättegångsordningen, samt af den del i 30 <§. som till 2 §. hänvisar. Jag vågar icke trötta Höglofl. Ridderskapet och Adeln med uppläsande af nämnde, 30 §. §. långa Capitel; men om återremiss beviljas, torde det af Höglofl. Lagutskottet lemnäs den uppmärksamhet, det hittills synes hafva undgått. Herr Ehrenborg, Ca/per: Med Höglofl.
Skrifvelse skulle kunna läggas till handlingarna, och jag hoppas, att R. o. Ad. finna sig öfvertygade, att det grundlagsenliga är att remittera saken. Dernäst kommer frågan, hvart remitteras bör. Hr Dalman har ansett remiss böra ske till Constit. -, Lag-och BancoUtskm. Detta sitt förslag har Hr Dalman sjelf motiverat genom 29 §. Riksd.Ordn.; men jag fruktar, att detta motiv hvilar på ett missförstånd af denna §., hvars 3 mom. innehåller: ”Då hos lliksSt. olika meningar ”uppstå ang:de nya Utsk:s tillsättande, eller till hvilket Utsk. ”uppkomna frågor och ämnen böra remitteras och Stånden ”ej genom bestämd pluralitet kunna skiljaktigheterna afgöra, ”åge då Constit.Utsk. att, med R. St:s rätt och i deras stal”le, derom besluta.” Här är fråga om Ståndens pluralitet mot hvarandra, icke om pluralitet inom Stånden. Den sist - i6G Den ii Mars e. ra. nämnda ulrönes genom votering; men om 2 Stånd stadna emot 2 Stånd i olika beslut, skall frågan remitteras till Constit.Utsk., som då äger att, med R. St:s rätt och i deras ställe, derom besluta. Således lemnar, efter mitt begrepp, 29 §. icke något stöd för en remiss till Constit.Utsk. Jag kan icke heller inse något annat skäl för frågans remitterande till detta Utsk.; ty om den än, efter en och annans öfvertygelse, är ingripande i grundlagens bestämmelser, lärer det likväl vara ögonskenligt, att hvarken Konungens Rådgifvare eller den Föredragande så ansett den. Detta är någon auctoritet mot den enskilda öfvertygelsen, en auctöritet, som icke kan kullkastas genom enskild öfvertygelse, utan i lagenlig form. Det lärer således icke linnas någon annan utväg, än att remittera saken till de Utsk., dit densamma, enligt sin natur, ovedersägligen hörer. 87 §. Reg.F. bestämmer, att förändringar i civillag, af Konungen R.
Bevärings-skyldige från Listers oell Bräkne härader, i anledning af väckt Torsia" om tillstånd för dem att undergå vapenöfning å mönslrings-slätten vid Asarum, i stället lör den vanliga exercisplatsen Wäinö i närheten af Karlskrona: B. I. 393, 460, A. 460. Bibtlotheket, det Kongliga, angående anslag till en nybyggnad för detsamma och Riks-Arkivet: B. V. 33, 228, 242, Å. 252, E. 580. Bihanget lill Biks-Ståndens protokoll, angående upplagan deraf: B. I. 53. A. 53. — —, angående prenumeration derå: B. I. 53, A. 53. — —, angående acceptering, efter Riksdagens slut, al räkningar å tryckning och häftning deraf: B. VII. 391, 392, A. 392. — —, angående godtgörelsen af vissa kostnader i löljd af tryckningen deraf: B. lil. 637; IV. 4, A. 4; B. V. 284. 285, A. 285; B. VI. 57, 135, A. 135. Billetter, angående utdelning deraf i och för tillträde till läktaren i Riddarlms-Salen: 1. 4. —, femtio stycken för inträde i Storkyrkan och ett lika antal lill Biks-Salen vid Riksdagens början: I. 15- —, 70 stycken för d:o d:o vid Biksdagens slut: VII. 391. —, angående utdelning af sådana tili jernvägs-invignings-färden å Vestra Stam-banan: I. 43. femton stycken till Krigs-Vetenskaps-Akademiens sammankomst den 12 November 1862, för firande af dess högtidsdag: I. 55. —, tio stycken för Ridderskapets och Adelns Ledamöter till årsexameu med Kongl. Musikaliska Akademiens elever den 13 December 1862: I.
Detta tror jag vara så tydligt, att hvar och en, sorn uppmärksamt läser Utskottets Betänkande, skall finna det; då hvarken Utskottet eller jag vilja vara kände för att vara de, som ej anse folket kunna gå med pårninnerlse till Styrelsen, Huruvida detta är klart utredt, eller med spetsfundighet, lemnar jag åt den värde talaren att bedomina, Grefve von Schwerin; Jag anser sorn en tillfredsställelse för mig , att kunna i Ridderskapets och Adelns minne återkalla, att, då. jag var den förste, sorn yttrade mig öfver CongtitutionsUtskottets Betänkande rörande granskningen af StatsRådels Protocollerjag föreslog att en afskrift af Betänkandet skulle till Konungen öfverlemnas, Uti mitt svar på Friherre Lagerbjelkes yttrande, nämnde jag, att alltid en afskrift af Revisorers Betänkanden öfver deras granskning af underordnade Räkenskapsverk, öfverlemnas till Konungen. Då jag tillstyrkte att förfara på enahanda sätt med ConstitutionsUtskottets Betänkande, efter dess förrättade granskning, ville jag af grannlagenhet ej utvecklat skälen, Den 2 Z Julii e. ni. Jag hade trott , att detta var det mest loyala sätt, då man ej nämnde sakerne, trien blott framlade för Konungens ögon resultatet af granskningen. Mitt förslag ogillades af Rid-, derskapet och Adeln; man ansåg det otillbör. ligt, oell innehålla en reproche , då likväl ej linnes ett ord derom uti mitt yttrande, oell då jag trodde och annu tror , att det borde kunna anses som ett bevis på Nationens förtroende till sin Konung. Då mitt förslag, afslogs och då under disCussionen det yttrades att man i önskoingsväg kunde vända sig till Konungen, ansåg jag för min skyldighet, såsom talande för andra, att göra , hvad jag annars fann mindre lämpligt , att nemligen exerpera och framställa da ämnen, hvaruppå jag trodde att man borde fästa Konungens uppmärksamhet. — Det är blott för min enskilda tillfredsställelse som jag önt skat att häruppå fästa uppmärksamheten,„
främmande för Fondens bestämmelse, och att de Hypotheker, på hvilka utlåning af Fondens disponibla och för löpande utgifter icke erforderliga behållningar, blifvit beviljad, innebära fullkomlig säkerhet för återbetalningen, utan afseende derå, att utlåningen skett till Gamla Passevolance-Cassan, publike Verk eller enskilde; — samt att, då Fondens säkerhets-handlingar, i afseende å de vid 1835 års slut i Gamla Passevolance-Cassan, såsom lån emot 3 procents ränta, innestående medel, blifvit lemnade utan anmärkning af Revisorerne, samt för öfrigt, genom denna, uppå Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 25 Augusti 1835 grundade, utlåningsålgärd, blifvit, i förening med TrossPassevolance-Fondens tryggade säkerhet och uppfyllandet af Eders Kongl. Majrts vid utlåningen fästade villköl' af återbetalning vid obestämd tid, eller då behofvet så fordrar, afsedt, att åt Gamla Passevolance-Cassan, der disconlering sker emot sex procents årlig ränta, bereda en billig ersättning för de Aflöningsoch rations-kostnader, hvilka Eders Kongl. Maj:t, enär Rikets Ständer vägrat äskad förhöjning i anslaget för Exercice-Sqvadronernes öfning, funnit Sig föranlåten, att för Befälet vid LifRegements Brågonoch Hussarsamt Jemtlands Häst-Jägare-Corpser, under de årliga Recriitoch Remont-mötena, i Nåder anvisa uppå sagde Cassa, för hvilken dessa kostnader årligen medföra en utgift af omkring 2,400 R:dr, vågade Collegium icke i underdånighet tillstyrka någon förändring i sättet för Tross-Passevolance-Fondens disponibla tillgångars fruktbargörande.
Vid ankomsten till Bremen steg han först ur hos en handlande af sina bekanta, och genom bådas artighet tvangs jag att göra likaledes samt begagna mig af Bremarens välvilliga gästfrihet. De begåfvo sig snart båda bort till en middagsmåltid i närheten af staden, der handelsmannen förut hade sin familj, icke utan stor ehuru onödig förlägenhet och hjertliga ursäkter till mig, som endast skulle dröja ett par timmar i staden och derföre ej kunde vara med om partiet. Menniskovännen från Düsselthal önskade mitt namn i sin minnesbok. Jag hade ingen sådan att framlägga, men skall derföre icke mindre minnas honom och min hjertligt välvilliga värd i Bremen med aktning och tacksamhet. Jag hoppas den värde läsaren kommit till Bremen, utan att veta huru det gått till. Då har han gjort den färden på samma sätt som förf., som dels under ifriga samtal, dels under sömn icke kunde hålla reda på huru vägen gick. Natten var mörk, och endast de vagnen närmast omgifvande föremålen kunde ses. Dessa lönade åter icke mödan att se uppå, emedan större delen af vägen endast erbjöd tallskog och ljunghedar. Närmare Bremen blef landet odladt, men fortfor allt att vara en enformig slätt. Här och der – en backe och 3 à 4 köpingar göra något afbrott i enformigheten. I Harburg skedde temligen sträng visitation, hvilken i Münster på preussiska området förnyades. Men sedan lemnades kappsäcken i ro, ända till Lindau vid Bodensjön. I Bremen, likasom till en del i Hamburg och i Kiel, ser man huru husen uppstått ur den holsteinska, förr beskrifna bondarkitekturen. Die Tenne har blifvit en stor förstuga, hvilken ibland derjemte begagnas såsom magasin, någongång hyser ett litet salustånd, men vanligast blott är uppfylld af kistor och skåp. Fähus och stall äro förvandlade till flera kamrar, af hvilka hvar och en har sin serskilda ingång från förstugan, vanligen utan att stå i förbindelse med hvarandra. Öfver denna gamla stam har dock en ny våning uppvext och låtit uppfostra sig i den nyare tidens anda. I sjelfva Hamburg ser man ännu hus, som skyllra med sparrverket mellan teglen.
IDå erfarenbeten toifat, att flere blanb bent, forn önffa ingå i prebilc^Sörfattmngar rörattbe pre« embetet, hunnit förtoärftoa be bertill erforberliqa inftgter reban före ben fierffa^et od) „ ItjrJotoäfetts alber, ptotlren ptttulö marit beftåmb för intråbe i betta embete, par Äongt. bet20taj:t, mcb affcetibe berjeinte på ben i be [lefia ftiften råbanbe preftbrift, upppåft bet i nåbiga 33reftoet ben 30 december 1820 mebbelabe ftab* gaube, att unberbånig anföfning ont intoigning till preftembetet utaf ben, font fpllt 22, men ej uppnått 23 årS ålber, ide finge, äfmen om patt funnitö luara för funffaper od) ftabga utmärft, af 3)om!apitlen emottaga^ od) poS jlongl. 9Jlaj:t anmälaS. öfter luibtaganbet af benna åtgärb paf Jvprfoftåmma famt åbprloråb od) ©folråb i rifetés ftäber, meb unbantag af ©todpolm, par förflag till fåban författning åftueit för fiftnåmnba ftab blifiuit af utfebb lommitté uppgjorbt, ocp par j^ongl. 9Jtaj:t, efter bet lueberböranbe afgifluit pttranben eftner betta förflag, unber ben 20 SdoUember 1863 utfärbat förorbning om åvprfeftåmma famt åvprforåb ocp ©folråb i ©todpolm. till 91. ©t. $rct. 1865—18C6. i:a ©arnt 2:a 5lfb.
Enligt det uppgjorda och af Kongl. Majit gillade förslaget till lönereglering för Krigs-Kollegium och Utrednings-förråden skulle den nya aflöningen sammanlagdt utgöra 126,475 Ridr Riksmynt, deraf pä Krigs-Kollegium komma 117,250 Ridr och på Utrednings-förråden 9,225 Ridr. Då Kongl. Majit nu föreslår ötverflyttning på Riks-Staten af liela denna aflöning, och således äfven den del deraf, som utgår af kassor och särskilda medel, på sätt Rikets Ständers Revisorer jemväl nyligen hemställt, erfordras för verkställigheten deraf en tillökning uti ifrå - Transport 27 19,942: — 6,265: — 26,207: —■ 28 Kongl. Majds Nåd. Vrop. N:o 1, om Statsverket 1SS6. Transport gavarande Riks-Stats-anslag med under förutsättning tillika, att så väl f. d. Kamereraren i KrigsKollegium, Krigs-Kommissarien A. Obitz, som f. d. Förvaltaren P. W. Francke och Vaktmästaren ,T. Nilsson vid Christianstads numera upplösta Utrednings-förråd varda med innehafvande lön eller arfvoden förflyttade på Allmänna Indragnings-Staten; hvarförutan den nya Aflönings-Staten icke skulle kunna fullt tillämpas. I sammanhang härmed, och uppå de i protokollet öfver Lar.dtförsvars-ärenden för den 14 dennes anförde skäl, föreslår Kongl. Majit, att nuvarande Revisoren i Krigs-Kollegium D. E. Pettersson och Intendenten vid Götheborgs Utrednings-förråd, Majoren Barck, vid skeende afgång ur tjensten, må kunna likaledes å Allmänna Indragnings-Staten med nu egande lön eller arfvode uppföras. Under den här ofvan utförda tillökningssumman, 84,361 R:dr Riksmynt, inbegripas följande belopp, som utgå från:
Spannemåls-räntor och räntan för undsättningslån influtit, och detta, på öppen Auction, i de orter där 6äden bäst betalas, hvarvid äfven de handlande kunnat förse sig med förråder, vågar jag tro att en så organiserad Magazins-inrättning icke skulle kunnat blifva förstörande, hvarken för sig sjslf och sine, till förvaltning emottagne store tillgångar eller, för både euskildte Jordbrukare f 346 Den 17 April J. mi och handlande, hvilke nu, i sine Specuiationsföretag befunnit sig i Concurrence med ett allmänt Verk, som kunnat göra och stundom gjordt stora och må hända onödiga uppoffringar. Att döma af allmänna rösten, synes, man önska nu varande allmänna Magazinslnrättnings upphörande; men då jag tillika hört föJ reslås att hvarje län borde blifva en särskildt Magazinslnrättning, anser jag för en pligt att söka fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på Nödvändigheten af någon Centralftyrelfe för det hela, dels för emottagandet och förvaltningen af Kronans behållne RänteSpannmål, dels för möjligen inträffande krig, missväxter och sådane oförväntade och olycklige natur-händelser, som, då år 1812, tre frostnätter midt i sommaren, öfver hela landet förstörde den, till mognad sig närmande, mäst lofvande vårsädsskörd, och då totala missväxter kunna komma att påkalla ett hastigt införskrifvande af utländsk säd, öfverlemnar jag ät hvarje förutseende Nationens Representant att bedöma, i hvad belägenhet en läns styrelse, och sjelfva Rikets styrelse, skulle komma att sig befinna, om Städernes handlande, icke nog tidigt, eller i tillräcklig myckenhet kunde öfverallt anskaffa fulla behofvet, för af hunger för t viflade folkmassor, ochmanmåicke af några, nu lyckligen inträffade förmonlige skördar, låta förleda sig att glömma de, från elima tet sig härledande svårigheter, hvarmed Den 17 April J, m. 047 jordbruket i vårt land stundom blifvit besväradt.
I städerna äro dessa i tilltagande och bereda jemn utkomst för dem, som icke låta ett uppnådt välstånd förleda sig till lättja och utsväfningar, hvilket dock ej sällan inträffar. — På landet deremot stanna de egentligast vid tillredande af den mest nödvändiga åkerbruksredskapen och de oundgängligaste väfnader, som dock i vissa socknar ej obetydligt tillverkas till afsalu, samt att sköta jorden, hvari allmogen, som alltid visat fallenhet derföre, tyckes vilja förkofra sig; hvartill det nu inrät - 5 tade Landtbruks-institutet betydligen skall bidraga, sedan det hunnit sprida sina verkningar. Detta Landlbruks-institut, som tillika, i afseende å hvad till landtbruk hörer, är ett. slöjd-institut, bar sin varaktighet försäkrad derigenom, att detsamma är anlagdt å en på trettio år arrenderad Kungsladugård. Jemlikt det af Kongl. Maj:t den 14 Augusti 1841 för samma institut fastställda Reglemente, skola der årligen undervisas tolf frilärlingar, hvaraf, efter i två år erhållen undervisning, sex. årligen utgå. — Således blefvo sex lärlingar antagne den l:sta November 1841 och lika många samma lid 1842, då ock institutet var i full gång med dess bestämda lärarepersonal af föreståndare, underlärare och lärare för smide och slöjd. Genom de ett tusende riksdaler banko årligen, som institutet tills vidare åtnjuter af det anslag, Rikets sednast församlade Ständer beviljat för lägre landtbruksskolor, har det blifvit en möjlighet att till dess nuvarande skick bringa berörde institut, som dessutom bar egen kapitalfond och som, efter att i två år hafva fortgått, nemligen till den l:sta November 1843, visat, att genom dess tillvägabringande en bana blifvit beträdd, på hvilken en stor och nyttig verksamhet kunde utvecklas, i det de utexaminerade lärlingarne, utan undantag, genast blifvit anstälde hos ortens landtbrukare och mängden af sökande, som önskade dels friplatser och dels alt äfven mot betalning antagas, så ökade sig, alt endast brist på medel och utrymme hindrade emottagandet af ett flerdubbelt antal.