Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ehrenborg låta inför* dra upplysning om tid och ort för begrafningsJ acten, med tillkännagifvande, att RiksensStänder önskade, genom visse bland alla fyra RiksStånden utsedde Ledamöter, bära den aflidne till Grafven, samt äfven sjelfve uti begrafningsprocessionen deltaga, samt de öfrige RiksStån* den, enligt ankomne ProtocolIs~Ö tdrag , uti enahanda Beslut med Ridderskapet och Adeln instämt, så hade, till följd deraf, den upplys* ning från Sterbhuset erhållits, att begrafnings» acten korarae kl. half till fem i eftermiddag att uti St* Clarte Kyrka för sig gå; och finge således, enär ett antal af 16 bärare eller fyra från hvarje RiksStånd syntes lämpligt, Herr Landt-Marskalken anmoda fyra Ledamöter af Ridderskapet och Adeln , hvilka behagade åtaga sig denna befattning, att i sådant afseende, låta anteckna sig hos RidderhusFiscalen, samt sedermera kl 3 i eftermiddag infinna sig i Sterbhuset, Företogs val af fyra Ordinarie Ledåmö ter och fyra Suppleanter uti Förstärkta StatsTJtskottet efter N:o 54, Grefve Spens, Carl Gustaf, Nio Den a a September f. m. Grefve Anckarsvärd; fullmägi tig Herr Anckarsvärd, August. Friherre Leijonhjelm; fullmägtig Friherre Ridderstolpe, Gustaf. N:o 313. Friherre von Platen; Fullmägtig Friherre Rålamb, Claes. Friherre Tersmeden ; Fullmäg. tig Herr Tersmeden) Pehr Reinhold. N:o 775. Herr Mannerfelt; fullmägtig Herr von Hohenhausen, Carl. N:o 1033. Herr Hammarhjelm , Carl Fredric. Herr Ehrenborg, Casper. N:o 1702, Herr Törneblad, Carl Petter» N:o 1861. Herr von Hartmansdorff, August.
Derest den ytterst vigtiga skillnaden emellan stambanor samt ortsoch bibanor behörigen iakttages — och derförutan gifves ingen gräns för anspråken på statens jernvägsutgifter — vill det förekomma mig alldeles ovedersägligt, att behofvet af en jernväg emellan Westerås och Sala hvarken kan eller får ingå i beräkningen af norra stambanans väglängd och anläggningskostnad. Erkännes detta, så förfaller ock dermed hela den af Kommittéen uppställda beräkning, och det visar sig, att, såsom ofvan är nämndt, i stället för den förmenta besparingen, uppkommer, enligt Kommittéens förslag, en ökad statsutgift af minst 1,312,945 R:dr. Jag antager gerna, att statsverket med lån understödjer ortsbanan Westerås—Sala, när dess utförande ifrågakommer, men ett lån, om ock på billiga villkor, blir något helt annat, än om staten sjelf skulle bekosta större eller mindre del af denna jernvägsbyggnad, hvartill, enligt min tanke, ingen anledning förefinnes. Måhända skall man häremot invända, att det alltid blefve en statsekonomisk vinst att genom stambanans byggande i riktningen emellan Westerås och Sala bespara utgifterna för en särskild ortsbana i samma riktning; och denna invändning vore förtjent af uppmärksamhet, derest icke stambanan just härigenom komme att dragas ur sitt rätta läge, hvilket, enligt min tanke, ej kan vara i vinklar och krokar längs de segelbara Mälare-vikarne. Efter denna öfversigt af pluralitetens förslag oell de derför anförda motiver, i sammanhang hvarmed jag varit i tillfälle att antyda hufvudgrunderna för min skiljaktiga mening, har jag föga be-' hof att ingå i närmare utveckling af de många och, enligt min tanke, öfvervägande skäl, hvilka, i fullkomlig öfverensstämmelse med det hittills antagna och tillämpade systemet för stambanornas anläggning, böra bestämma norra stambanans riktning öster om Sigtuna-fjärden till Upsala och vidare i rakaste sträckningar till Sala och Storvik.
Ständer i nåder aflemna förslag till ny tulltaxa, utarbetad i öfverensstämmelse med då uppgifna grunder, har Eders Kongl. Majit, vid underdånig föredragning af ett utaf särskilda af Eders Kongl. Majit, med anledning af Rikets Ständers nyssberörda underdåniga begäran, den 6 November 1863 i nåder tillförordnade komiterade afgifvet betänkande med förslag till ny tulltaxa, jemte underdånigt utlåtande deröfver af Eders Kongl. Majit och Rikets Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen, funnit Sig, med afseende på den långt framskridna tiden för detta riksmöte, icke böra till Rikets nu församlade Ständer aflåta nådig framställning i ämnet, men deremot täckts förordna, att så 32 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 85. väl komiterades berörda betänkande som omförmälda deröfver afgifna utlåtande skulle tillställas Rikets Ständers Bevillnings-Utskott, för att vara tillgängliga vid den behandling af frågan rörande tullbevillningen, som vid innevarande riksdag förekomme. Beträffande den för varors införsel gällande tarif hafva, vid det förhållande att nedsättningar i de genom den med Frankrike afslutade, af Rikets Ständer godkända, handelstraktat bestämda tullsatser icke nu bort ifrågakomma och de varuartiklar, sorn i traktaten innefattas, således i allmänhet af Rikets Ständer lemnäts ovidrörda, Rikets Ständer dock vid en och annan af dem vidtagit sådana ändringar eller tillägg, som afsett att åt författningen bereda större tydlighet eller mera följdrigtighet, äfvensom Rikets Ständer funnit sig böra endast å några få andra artiklar, hvilka med nämnda traktat icke stå i sammanhang, besluta nedsättning uti eller frihet från nu stadgade afgifter; hvaremot Rikets
På Gefle-Dala jernväg funnes icke någon lämpligare föreningspunkt för denna sammanbindning, och att en sådan förening der vore både möjlig och lämplig, visade sig af den okulär-undersökning, som på anmodan af Chefen för statens jernvägsbyggnader blifvit verkställd hösten 1856. För staden Gefle och den derintill närmast liggande trakten vore måhända en jernväg direkte på Upsala den fördelaktigaste, såsom ofelbart för förstnämde stads trafik på Upsala och Stockholm den kortaste; men då flere och öfvervägande stora intressen måste så vidt möjligt förenas och med minsta möjliga uppoffring för staten tillfredsställas, kunde och borde man icke rimligen begära, att en orts eller stads största beqvämlighet skulle, med uppoffring af en mängd andras billiga fordringar och behof, afses; hvarförutan i betraktande borde tagas, att hvad som förlorades på omvägen till Upsala och Stockholm, lätt kunde återvinnas genom kommunikation med Westmanland, eller Sala, Westerås och öfriga vigtiga trakter längs denna linie. De öfvervägande fördelarne af StorvikSala-linien syntes för öfrigt så påtagliga, att man aldrig trott, det någon annan punkt skulle kunna ifrågakomma. För staten blefve denna bana den rakaste och kor - 69 tåste. Uplands och Westmanlands spannmål, som redan hade en marknad i bergslags-socknarne Torsåker och Ofvansjö, der Storvik utgjorde medelpunkten, kunde derifrån efter omständigheterna afgå på Dalarne och Gefle, eller öfver Jädran och Ockelbo på Helsingland. För Norrländska trafiken på Sala, Westerås, Upsala, Stockholm o. s. v. samt Dalarne blefve den så beqväm som möjligt; och borde väl hela denna Norrlands-trafik, som redan just i denna rigtning vöre af så stor betydenhet, kunna antagas flerfaldiga gånger öfverväga den trafik, som från annat håll beräknades uppkomma medelst transport af malm från Norbergs grufvor till Gestrikland, i händelse sammanbindningen skedde vid Korsnäs. Dessutom kunde kommunikation med dessa grufvor utan längre jernvägssträckning lika lätt, om ej beqvämare, beredas genom bibana till linien Sala-Storvik.
Om somrarne salta bad, då vi alltid b o i skären; de ha stärkt barnens hälsa o c h hämmat engelska sjukan, hvartill de hade litet anlag, lyckligtvis iingo de d o c k inga sviter. Kläde dräkten, då de voro späda: skjorta, ö p p e n bak, flaneiltröja, mantel, blöja o c h lapp, en kort linda, s o m blott sammanhåller manteln under armarne, så att benen kunna röras fritt. Mössa användes, tresnibb däremot obetydligt, emedan den lämnar knäna bara. I stället ifördes de liffärgade stickade byxor, då de börjat krypa, jämte varmt lif o c h en kolt eller kort klädning. Då de börjat gå, har jag sytt d e m blusar af ylle eller bomullstyg, lämpadt efter årstiden, o c h lämnat bort klädningen, i hvilken de stiga och snafva. De stickade b y x o r n a ersätter j a g m e d dylika af flanell jämte hvita underbyxor, de knäppas på lifvet, strumpbanden äro fastade vid sidan o c h knytas vid strumpan eller knäppas på en knapp. Stort jubel väcker gåfvan af de första hängslen, de erhålla, vanligen mellen 5 — 6 år, de tycka sig vara stora då. Fotbeklädnaden är] först stickade eller sydda: &gt;tossor », sedan skor utan klackar, m e n så få de stöflar så fort s o m möjligt. Det är annars omöjligt för d e m att vara ute i de metershöga snö- massor, s o m här finnas, o c h bygga fästningar. Det är ej en o c h två gånger mina parflar kommit inspringande o c h själagladt ropat: » Mamma, stöflarna di ble ' i snön brefve planket (eller stegen) å jag får i n f bort d e m! » Jungfrun får då skynda att söka rätt på dem, hänga dem att torka, barnen få torra strumpor o c h reservstöflar på, s o m alltid finnas i beredskap, o c h så ut igen i s n ö n! Om somrarne är sjön deras älsklingsplats, de simma, meta o c h segla sina båtar. Barfota få de gå, så fort det blir varmt.
Rdr 32 sk., som vid 1845 års sommarting med Tanums och Bullarens härader blifvit en Norrsk man ådömde, och hvilka denne sedermera, enligt derom ingånget tillkännagivande från vederbörande embetsmyndighet i Norrige, förklarat sig ej vara sinnad att erlägga, skulle, med stöd af Kongl. Brefvet den 10 Augusti 1825, i kronoräkenskaperna afskrifvas. Enligt Finans-departementets protokoll för den 21 December 1849, hade ytterligare en dylik förfrågan till Kongl. Maj:t inkommit från Dess Befallningshafvande i Stora Kopparbergs län, med anledning af ett vid vintertinget med Malungs och Lima socknar år 1847 afdömdt mål, rörande olofligt limmerhygge inom sistnämnde socken af tvänne Norrske män, som af häradsrätten blifvit fällde att utgifva försutet vite, 6 Rdr 32 sk. hvardera, men sedermera, då böterna hos dem genom Amtmannen i Hedemarkens arnt utfordrades, enligt utdrag ur saköreslängden för Vester-Dahls fögderi, vägrat betalning, under förklarande, att den för dem presenterade handling icke vore af exekutiv kraft; hvarjemte vid detta ärende förekommit, att, sedan häradsrättens utslag blifvit bemälde Amtman för ytterligare verkställighet tillsändt, denne embetsman uti svar till Konungens Befallningshafvande förklarat sig icke kunna vidtaga någon åtgärd för böternas indrifvande, sedan så lång tid från utslagets datum förflutit.
Uti denna motion hade en stor del af Hedervärda Bonde-Ståndets Ledamöter instämt. Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten, som ansett motionerne i denna fråga böra i ett sammanhang gemensamt behandlas, hafva, vid pröfningen af detta ärende, framförallt funnit angeläget vara, att söka utreda de allmänna grunder, som dervid böra tagas i betraktande, för att tjena till vägledning för ett ändamålsenligt beslut. I sådant afseende företer sig först frågan om nyttan och behojvet af Folkskolor. Utskotten få härvid vördsamt anföra, att Utskotten visserligen instämma med Läroverks-Comitéen, om upprätthållandet af den grundsats, att Religionsundervisningen börj genomföriildr a-omsorgen, serdeles den moderliga, bibringas barnen, på det att denna undervisning må gifva de intryck af lefvande Gudsfruktan, hvilka ingenstädes kunna för barnen blifva så verksamma, som inom det christliga hushållet; men då erfarenheten torde hafva visat, alt föräldrar eller målsmän antingen försumma alt förskaffa barnen denna undervisning eller ock befinnas ©- skickliga, ovilliga eller oförmögna dertill, och då således densamma icke lärer kunna på alla ställen och för alla barn med erforderlig säkerhet påräknas, utan torde af förefallande hinder och omständigheter mer eller mindre åsidosättas, eller ock, om den icke uteblifver, åtminstone icke verkställas med den nödiga omsorg, som vederbör, så förmena Utskotten nyttan af Folkskolor vara ostridig, ej för att uttränga den husliga undervisningen af föräldrarna, som icke bör åsidosättas, utan för att, jemte densamma, der den finnes, på ett fullständigare sätt leda till ändamålet. Det synes nemi. blifva en gifven följd, alt då barnen på dietta sätt kunna erhålla en större och säkrare kunskap och färdighet i de stycken, som 6 Statssamt Allm■ Besv.- och Oecon.-Vtsk.
Och för spögubben! Ja, det är två nödvändiga KATRINA. FRU BOBERG. personer. af hatten). Slå dig ned . (Fru Boberg sätter sig och tar FRU SUNDIN (till fru Qviding). är för dant! På det här viset får vi ingenting veta. Det FRU QVIDING. Var du lugn; de äro lika nyfikna som vi. Jag tror att alla herrar vi ha, ha varit i rörelse. Vi ha! Jag trodde att du myllat ned din FRU BOBERG. FRU ALMÉN. Så ovanligt lifligt det har varit i sta'n i dag. FRU BOBERG. andel för längesedan. menar moster. Och det är en lycka som inte händer alla, _________ Sextonde scenen. DE FÖRRA. MAMSELL ZITTER. ZITTER (i snäf, urblekt pelis. tarflig hatt och pirat. kare ton:) Åh, så mycket rart främmande! Jag KATRINA. Kära Katrina, säg mig (I mycket ödmju Hastigt från fonden). vet inte om man törs stiga på. (Niger ödmjukt). Stig du in, och kom fram hit till brasan. ZITTER (sätter sig på yttersta kanten af stolen). Du ser trött och frusen ut. småbröd hela dagen till kalaset om tisdag. Jag kommer just från Pettersons, der vi bakat Holm har varit tingad i åtta dagar, för bara maten. FRU QVIDING. Det måtte bli en subtil qväll! Madam FRU QVIDING. sömmerskorna ni vet såg jag Ericas, äldsta att lifvet bestod af bara ben. Nyss när jag var uppe hos flickorna Lund dotterns, klädning, och jag försäkrar herrskapet, FRU BOBERG. sig en man. Nå, något får man väl lof göra för att skaffa FRU ALMÉN. syster af erfarenhet. Och till det är »bara ben» bra, det vet FRU QVIDING (sakta till Zitter). i sin ungdom. Det der tog ! Hon har ju dansat på lina ZITTER (sakta). skänken och sätter likörglas på en bricka). Förtal .
Prot. 1S2S och IS29> 7 Sami, I ^fi, I. imte lid. märet B:det. a '.LagUtslottets Betänkande N‘.o 107. eller ock äfventyra, att Utslaget, i deras fran.' varö afsagdt, vinner laga kraft, innan de om dess lifgifvande erhållit kunskap. Denna till Lag-Utskottets behandling bänskjutna fråga är af Utskottet öfvervägad. Och som grunden till Lagens stadgande, att, i Kämnersrätt, Rådstufvurätt, Lagmansrätt och Hofrätt, parterne böra vid middagstimma dagen förut stämmas, genom anslag å Rättens dörr, att dom afhöra, ("Kämnersrätt samt Rådstufvurätt i de städer, der Kämnersrätt ej är, dock obetaget att utan anslag Dom eller Utslag i ringare mål muntligen eller skriftligen kungöra,.) utan tvifvel är hemtad från omöjligheten för Domstolarne, att, i anseende till mängden af de serskilda ärenden, sorn på deras pröfning ankomma, kunna, med hänsigt till hvarje saks mer eller mindre vidlyf-’ tiga eller invecklade beskaffenhet samt andra dervid mötande omständigheter, så noga beräkna den för sakernas sorgfälliga och samvetsgranna granskning och pröfning erforderliga tid, att dagen för Utslags afsägande alltid kan på förhand bestämmas ; så enär giltigheten af denna grund ej lärer kunna jäfvas, hvaremot antagande af Motionairens förslag skulle leda till den följd, att Domstolarne antingen klefve föranlåtne att bestämma en rymligare tid, än eljest kunde beköfvas, eller ock, derest tiden blifvit för I,agUtskottets Betänkande N.n 107. 3 knappt tilltagen, nödgas använda större skyndsamhet, ä'n sakernas vederbörliga behandling medgäfve, får Utskottet, tned åberopande för öfrigt af de skäl, sorn finnas anförde i Utskottets Betänkande, N:<» 106; angående Herr JBinbladhs motion om bestäm, mande af viss tid, inom hvilken
BorgareStåndet, genom ProtocollsUtdrag den 9 derpåfoljde Fehruarii, återremitterat Ärendet till Utskottets ytterligare Utlåtande, med den anmärkning, att Hans Kongl. Höghet KronPrinsen icke måtte emottaga nyttjande rätten af Tullgarn på längre lid, än intill dess Hans Kongl, Höghet, såsom Konungj upstiger pä Svenska Thronen; Men söm Utskottets Betänkande af de öfrige Respeftive RiksStånden blifvit bifallit, nemligen al Högh Ridderskapet och Adeln deri 9 sistledne lebruarii, samt utaf Hogvördige PrästeStåndet Öch Hedervärda BondeStåndet den 27 Januarii detta Er, hvarigenom frågan, likmätigt 6g §. i Regeringsformen, redan är afgjord, har Utskottet deråt nu icke kunnat lemna någon vidare åtgärd. Hvilket Utskottet skolat vördsammeligen tillkännagifva. StatsUtskottets Memorial, i avledving af gjorde anmärka vgar vid Ut - StatsUtskottds Betäimähdeiii skottets utlåtande angående Hery Ö/-* ver steds, m. in. Silfver sköldh Accords-ersättning. Jill StatslJtskottet har Höglofl, Ridderskapet och Adeln återremitterat frågan om Accords-ersättning till Herr Öfversten ni. rn, Carl Silfversköld, deruti Ustkottet, under den 12 nästled ne Februarii afgifvit dess yttrande, men hvarvid anmärkning blifvit gjord. 1 anledning häraf, får Utskottet vördsam ligen tillkännagifva, att berörde dess utlåtande blifvit bifallet af de 3tne öfrige Stånden, nemligen af Högvördig® PrästeStåndet den lytde nästledne Februarii, af Wallof!. BorgareStåndet samma dag, samt af Hedervärda BondeStåndet äfven den i":de i forledne Månad; Och då ämnet altså, likmätigt 6g §.
Bil. till R. S, Just'. Ombudstii.. Ernt). Ber, den i5 Jan. 1834- 38:0 ÖfverD irecteureii P. A. Norstedts underdåniga ansökningj att få tili skatte lösa den under Carlbergs Kungsgård lydande lägenheten Pilsudden. Till hvad Rikets Ständer derutinnan tillstyrkt har Kongl. Maj:t, under deri Si October 1829, lemnat Dess Nådiga bifall. ry 09:0 Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, att Kongl. Förordningen den 19 December 1827', om hemmansklyfning och jordafsöndring, må gälla äfven i afseende på Säteri, Rå- och Rörs-, saint Frälsehemman; och 4o: O Föreslagne förändringar i ofvannämnde Förordning. Under den 14 November 1829 har Kongl. Maj:t härom utfärdat Nådig: Kungörelse. 4.1:0 Inspectoren H. Håkanssons sökte eftergift af obetaldt arrende för Gripsholms Kungs-ladugård. Kongl. Maj:t har, under den 3i October 1829, bifallit hvad Rikets Ständer härutinnan hemställt.- ■ - * ■ - ’ ' b 4'2iO Inköp af Kronoskattehemmanet Holm i Norra Helsingland tili Boställen för Häradshöfdingen, Kronofogden och Häradsskrifvaren i orten. Genom Nådigt Bref den 3i Mars 1882 har Kongl. Maj:t förordnat, att ifrågavarande hemman må inköpas för att till boställe åt Kronofogden och Häradsskril varén i orten användas.. 43:0 Anslag af medel till uppbyggande, iståndsätlande oell underhållande af åtskillige Länshäkten i de Norra Provincerne. Uti Nådigt Bref den 3i October 182g har Kongl. Maj:t förordnat, att, jemte det halfva kostnaden för nybyggnaden af ett Länsfängelse i Jemtland af allmänna medel utginge, Staten hädanefter ensam skall vidkännas Bil. till R. St* Just. Ombudsm.
Vinner icke det antal, som bör tillsättas, sådan röst-pluralitet, skall icke destomindre den, på hvilken mera än hälften af nämndens närvarande ledamöter röstat, anses utsedd, så vida han innehafver någon af de i 31 § mom. 1—5 föreskrifne valbarhetsegenskaper, likväl, hvad de i mom. 5 omnämnde personer angår, med der stadgad inskränkning i afseende på antalet. Har vid denna första omröstning, hvarken på ena eller andra sättet, det antal, som bör väljas, blifvit till fullo tillsatt, skall för återstoden af detta antal å nyo omröstas, hvarvid de i mom. 1—3 af 31 § förekommande valbarhetsbestämmelser skola lända till efterrättelse. Den, på hvilken vid denna andra omröstning mera än hälften af nämndens närvarande ledamöter röstar, är till riksdagsman vald. Varda åter rösterna så delade mellan flere personer, att icke sådan pluralitet vinnes, skall, för tillsättning af hvarje i första Kamaren ännu ledig riksdagsmanna-plats, den, som undfått de flesta rösterna, blifva föremål för ny omröstning. Vinner denna icke heller då sådan pluralitet, skall den, som näst honom erhållit fleste rösterna, underkastas enahanda omröstning, och, i händelse af lika utgång för denne, de öfrige, som röster undfått, hvar efter annan, i den ordning flertalet af röster på dem fallit. Inträffar den händelse, att två eller flere personer, öfver hvilka röstas bör, undfått lika röstetal, skall först votering företagas om den ordning, hvaruti de böra till omröstning framställas. Skulle, sedan alla omröstningarne sålunda försiggått, likväl ingen hafva erhållit ofvanföreskrifne pluralitet, bör slutlig omröstning anställas öfver alla dem, som vid den andra omröstningen blifvit satte i fråga; och skall den, som då erhållit de fleste rösterna, anses behörigen vald. Bih. till R. St. Skrifvelse, N:o 85. § 32.
Hade Riksens Ständer ända ifrån år j8og ålagt Banken att alla de Sedlar som inflöto, StatsVerkets afbetalningar af 750,000 R:dr årligen inberäknade, hade bordt användas till uppköp af Silfver, så hade den penninge-förlägenhet, som uppkommit, aldrig kunnat äga rum, Bankens reella fond varit mer än fördubblad, och myntets värde aldrig kunnat falla , som nu skett. Vi kunna nu ej mera återkomma till den tid som är förbi; men vi kunna begagna erfarenhetens anvisningar, och för framtiden vidtaga de försummade medlen. Utskotten yttra att, om misstroendet till Bankens förmåga att fullgöra sina förbindelser, icke för det närvarande Ben 14 Julli *■ nu vore så allmänt, att man, i händelse af Ban^. kens öppnande ti|l Silfver-utväxling, hade att befara en nog stark påkänning af den reella, fonden, skulle Utskotten sätta i fråga om det ej vore möjligt, att genast företaga realisationen med nu befinteliga tillgångar.
Utlåtande, i anledning af Rikets Stånders år 1849 församlade Revisorers Rerdltelse angående verkställd granskning af Statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillståndstyrelse och förvaltning åren 1846 och 1847. (J. A.) Samtlige Riks-Stånden hafva till Stats-Utskottet remitterat ofvannämnda Revisions-Rerättelse tillika med vederbörande förvaltande verks och myndigheters i anledning deraf till Kongl. Majit afgifne underdåniga förklaringar; och får Utskottet, efter tagen kännedom af dessa handlingar samt inhemtande af de upp lysningar, som i öfrigt för ärendernas utredning funnits erforderliga, härmedelst underställa Rikets Ständers vidare pröfning sådane uti Revisions-Berättelsen förekommande ämnen, hvilka Utskottet ansett från dess sida påkalla yttrande. Kongl. Stats-Kontoret. § 1. (Rev.-Ber. pag. 2. Förkl. pag. 183.) Beträffande det af Rikets Ständer vid nästlidne Riksdag, åt dåvarande t. f. Stats-Kommissarien N. A. Fredin lemnade uppdrag att uppgöra formulärer, så väl till ny Rikshufvudbok efter en mera enkel och ändamålsenlig plan, som till Hufvudbok för Kongl. Stats-kontoret, har Stats-Utskottet inhemtat, att underdåniga förslag till berörde formulärer blifvit till Kongl. Majit af t. f. Stats-Kommissarien Fredin aflemnade, samt att Kongl. Majit under den 50 September sistlidet år remitterat formuläret till hufvudbok för Kongl. Stats-kontoret till samma embetsverks utlåtande, hvilket under den 18 påföljde December blifvit i underdånighet afgifvct, hvaremot det tili Kongl. Stnts-kontorets och Kongl. Kammar-rättens gemensamma utlåtande under deri 10 Januari 1850 i nåder remitterade förslag tili formulär för Rikshufvudboken för närvarande är på det sist nämnde embetsverketi granskning beroende. Bih. lill R. St. (Rev.-Ber. pag. 10.
Från Välloflige BonGAKE-STÅNnET. S. D. Föredrogs å nyo och afslogs Stats-JJt'kottets Utlåtande, N:o 3©4, i anledning af väckt fråga, om rättighet lör Kongl. Maj:t, att, i saknad af tillräckligt årligt anslag för Beväiingens beklädnad, för detta ändamål använda reserv-förråden, S. DFöredrogs å nyo och bifölls Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Vtskottets ytterligare Betänkande, N:o 134, i anledning af väckta motioner, angående Gästgifverioch Postskjuts-väsendet samt Forvagnsinrättningen, och samma Utskotts Betänkande, N:o 98, i berörde ämne, lades till handlingarne. S. D. Föredrogs å nyo B anco-XJt skottets Memorial, K:o 61, i anled - Pr el. Ulcir. d. i7 JYov. iS 34- 35 ning af väckt morton, angående upplåtande af ruin uti Riksgälds-Contorets förra hus, till begagnande af Rikets Ständers Fullmägtige i Ranke» och Riksgäkls-Coutoret: Ståndet lät vid detta Memoiial bero. Fr ån Hedervärda Bonde-Standet. S. D. Föredrogos å nyo Lag-Tiskat/ct* på bordet livi lande, följande Belänkanden: