Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ryttarne häjdade sig utanför Vallhallsdörrarna, och Rungner kände nog sin ställning betänklig; men när asarne gingo fram och bjödo den oväntade gästen in att dricka, och när han ej såg Tor ibland dem, blef han käck till lynnet, som vanligt, och steg in och satte sig på anvisad plats vid dryckesbordet. Här ställdes Tors stora dryckeshorn framför honom, och han tömde det i ett andedrag gång på gång. Ju mer han drack, dess stormodigare och skrytsammare vardt han. Han kunde dricka ut så mycket mjöd som fanns i Asgard, sade han; och man borde tacka honom, om han icke bröte ned Asgardssalarne och sloge ihjäl asarne och toge Fröja med sig till Jotunheim. Asarne hade länge roligt af hans skryt, och Fröja sjelf ifyllde hornet åt honom; men när de ledsnat vid det, kallade de på Tor, som varit på en utfärd och nu hemkom. Tor steg in och frågade, huru det kom sig, att en jätte satt inne i Valhall och hvem som gifvit Rungner säkerhet att vara där. Rungner antog då en annan ton och sade, att Oden själf inbjudit honom, och att han stod under hans beskydd; men, tillade han, är det så, att du vill strida i ärlig kamp med mig, så svarar jag icke nej. Här saknar jag min sköld och min hen, och du vill nog icke dräpa vapenlös man. Men möt mig på min egen mark, i Griotunagard, om du har lust. Tor antog utmaningen, dag för tvekampen bestämdes, och det vardt öfverenskommet, att hvardera fick hafva en man med sig. Rungner red därefter hem på sin Gullfaxe. Hans kappridt med Oden och äfventyr i Valhall och det beslutade mötet omtalades mycket i Jotunheim, och alla jättar voro ense om, att det var dem af stor vigt hvem som blefve segraren. Det borde nu afgöras hvem Rungner skulle ha till stridsbroder i det beramade mötet. Man väntade, att Tor skulle utvälja någon af de allra starkaste asagudarne eller också Egil till sin.
235 annars tan beviljas, får utsattas för ek-fartyg till 80 R:d B:co per läst, och för furu-fartyg till 50 R:d B:co per läst; samt, alt, då ej uppgifvet är eller styrkas kan om fartyget varit af ek eiler furu, alltid sistnämnde värde-summa, 50 R:d B-co, beräknas. Rika med Committerade anse Riksens Ständer reclamerad fragt icke böra ersättas efter det öfverenskomna värdet, som Certepartiet innehåller, och sådant af det skäl, att då fartyget, i anseende till uppbringningen icke kunnat fullborda sin resa, den i Certepartiet för hela resan betingade fragten således icke kan anses vara förtjent; Och då uti fragtbeloppet dessutom ingår beräkning af en förmodad vinst, hvilken af Staten ej bor godtgöras, så1 synes det vara billigt, att i ersättningsväg fragt upptages till hälften af den summa fragtslutet innehåller; samt, i de fall att Redarne sjelfve varit befragtaré och något fragtslut således icke upprättafltjxlikaledes till hälften af det belopp, som bevisligen för andra befragtningar af lika beskaffenhet vid den tiden betingades; Men då så kallad Caplake, hvilken af flere Reclamenter blifvit fordrad, hörer till Skepparens aflöning, såsom en Discretion' efter slutad resa, och följaktligen efter uppbringningen icke blifvit af Rederiet till Skepparen ut^ betald, kan någon ersättning i detta afseend^ icke upptagas. / I fråga om uppbragte laddningar hafva, i följd af ofvanantagne grundsats, att last i alla händelser åtföljer skepp, Riksens Ständer, då Skeppare eller Redare genom felaktige eller otillåtne åtgärder, ansetts sjelfva vållande till 236 Underdånigt! Skrif velter. fartygets upper;ngning och någon ersättning således icke derföre eger runi, funnit enahanda förhållande i afseende på (asten alltid böra iakttagas; Isien då ersättning för last kan ega rum, bör dess varde styrkas med Mäklare-bevis, eller, om ead.int ej kan ske, med factura, som inför
Nu fick jag också veta, att hon antagit platsen hos oss för att, ostörd af sina många bekantas prat och anmärkningar, fullständigt vänja sig vid alla de göromål, som hittills öfverlämnats åt en bestämd klass af unga kvinnor, men hvilka hon, på grundade skäl, ansåg vara för många familjer fördelaktigast att de utfördes af bildade kvinnor. Jag vet e j, hvad jag skulle taga mig till med en Sonja eller Natalia nu, sedan jag själf blifvit van vid regelbundet dagligt arbete 1899. i vårt fridfulla hem. Anna har dock lofvat, att hennes syster skall komma och aflösa henne, och Herman finner sig nu helt belåten med att ha en bildad och talangfull ung dam till hjälpreda och dagligt sällskap. Men långt ifrån att på något sätt vilja berömma mig själf, säger jag dock, att utan att äga mycket god takt, fördomsfrihet och en upplysning, som skattar allt nödvändigt arbete så högt, att hon själf villigt deltager i alla husliga sysslor, skall en fru aldrig inlåta sig på detta experiment. Dessutom måste äfven mannen vara — vara en karaktär och fin som min Herman. Ja, och så måste naturligtvis hjälpredan besitta en hög bildning och en själsadel, som adlar alla hennes sysslor, och som ställer henne själf så högt öfver en fördomsfull värld, att den — ser upp till henne. Uppfyllas bara dessa villkor, då vill jag lifligt tillråda hvarje fru att utbyta sina Natalior mot en syster Anna. FRÅN VÄRMLANDS FINNSKOGAR. kandidat N. Keyland flitiga forskningar för Nordiska museets räkning och på dess bekostnad blifvit gjorda i de bygder eller fast hellre obygder, som nämnas finnskogarne i Värmland, och under dessa färder har en ansenlig mängd finska husgeråd och redskap tillhopabragts.
Vid nu anställda jemförelser mellan resuitaterna af vestra stambanans' anläggning söder eiler norr om Mälaren har Utskottet ansett sig icke böra taga i beräkning de vestra provinsernas trafik, enär denna kan antagas komma alt blifva ungefärligen densamma på hvilkendera sidan af Mälaren den till dessa provinser från hufvudstaden gående stambanan anlägges. Utskottet tvekar dock ej ali uttala sin öfvertygelse, att en vida lifligare jernvägsrörelse skall uppstå på Mälarens och Hjelmarens södra än norra sidor. Sålunda skall trafiken tvifvelsutan blifva. mycket större mellan Örebro och Katrineholm, än på ungefärligen enahanda väglängd norr om samma sjöar, eller mellan Örebro och Westerås, helst den södra jernvägsförbindelsen icke, i likhet med den norra, har alt motse en täflan med sjökommunikationerna mellan de orter, som af jernvägen beröras. En jernväg söder om Mälaren kommer således att under hela året uppbemta och fortskaffa Östergötlands och dervarande betydliga städers samt andra i söder från hufvudstaden belägna orters personoch varu-trafik till och från ej mindre denna stad, än 40 Sta/s-U/s/cotlels Utlåtande N:o 62. Nerike och rikets vestra landskaper samt Norrige. Denna bana kommer dessutom att från begge sidor oafbrutet begagnas för rörelsen både inom Södermanland och inom Nerike, hvarest densamma vid Hallsberg upplager den stora trafiken mellan den vid Wellern belägna staden Askersund och de norr om samma sjö liggande orter. Visserligen skulle den från Orebro mot norr utgående banan, sedan den mellan sistnämnde stad och Frövi emotlagit trafiken till och från Nora och Linde, erhålla en rörelse jemförlig med den, som är att motse mellan Orebro och Hallsberg, men sedan denna sednare bana gått förbi Frövi samt Mälarens hamnplatser Arboga, Köping och Westerås, skulle densamma, under 7 månader af året utsatt för täflan med en beqväm och snabb sjötrafik, efter all sannolikhet endast komma alt lemna en högst obetydlig inkomst.
J7-.de Den, som, i öfverensstämmelse med Utskottets, af tre Stånd gillade förslag, vill, att lägsta karte-afgiften för lysnings-sedlar till äktenskap skall utgå med 25 öre, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer ifrågavarande afgift att, enligt Preste-Ståndets beslut, bestämmas till 40 öre. Som denna omröstning utfallit med 75 Ja emot 39 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionens innehåll. Hvilket allt Förstärkta Bevillnings-Utskottet får hos Rikets Ständer anmäla. Slockholm den 3 September 1857. STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1857. Ank. till Exp.-Utsk. d. 8 Sept. 1857, kl. 12 f. m. Utlåtande, i anledning af äter remiss utaf Utskottets i Betänkandet N:o 10 afgifna yttranden och förslag, angående tull-bevillningen. På sätt uti Memorialet N:o 21 blifvit anmäldt, är, genom omröstning i Förstärkt Bevillnings-Utskott, det af Utskottet i Betänkandet N:o 10 framställda förslag, angående reglering af städernas tolag, utaf Rikets Ständer godkändt, likasom samtlige Riks-Stånden tillförene bifallit förslaget, angående regleringen af afgiften till Handelsoch Sjöfarts-fonden. Tiden är således nu inne för Utskottet, att, i hvad på detsamma ankommer, till vidare behandling upptaga de uti omförmälda Betänkande i öfrigt förekommande ämnen. Uti Memorialet N:o 16, hvilket hufvudsakligen afsag lilläggs-afgifterna, redogjorde Utskottet endast i korthet för Riks-Ståndens beslut, angående öfriga i Betänkandet N:o 10 behandlade frågor. En närmare redogörelse för dessa beslut, i den ordning frågorna uti nyssnämnde Betänkande förekomma, torde nu vara af nöden.
— Revisorerne, som inse att Kongl. Krigskollegii aflöning ej kan inskränkas inom förberörde af Rikets Stander beviljade statsanslag, anse emellertid med god ordning öfverensstämmande, att Kongl. Kollegii bela aflöning varder å ett ställe synlig. Ofver de under Kongl. Krigskollegium ställda fonder hafva Revisorerne låtit upprätta bilagda sammandrag (se bilagan Litt F.). Indelta regementenas aflöning sr äkenskaper för .åren 1848 och 1849, samt Värfvade regementenas aflöning s-, mathållning s-, four ager ing sm. fl. räkningar för samma år äro i Kongl. Kammarrätten granskade, dels med, dels utan anmärkningar. Ifrågavarande redogörelser hafva, så vidt Revisorerne hunnit granska desamma, icke föranledt någon erinran från Revisorernes sida. Topografiska corpsen. Räkenskaperna, för båda åren granskade i Kongl. Kammarrätten utan anmärkning, utvisa: Debet. är 1848. år 18-19. Balans från föregående året: Uppkörd: Statsanslag till löner, arfvoden, tjenstgöringsoch inqvarteringspenningar, vakansoch begraf ningshjelps-besparingar samt expenser 14,346: 44. 5. 14,558: 47. 4. Anslag till höjdmätningar 1,600: Extra ststsanslag till topografiska arbeten 12,000: 12,000: Karteförsäljningsmedel 932: 33. 4. Krigsarkivets räntemedel ... 82: 24. Diverse inkomster 367: 8. S:r 29,329: 13. 9’ 26,558: 47. 4. Artilleriafdelningens ordinarie anslag Dito extra dito Fortifikationsafdelningen En per mille fonden Stall och magasinsbyggnader i Ystad Exercis-sqvadronerna Beväringsmanskapets vapenöfning .
Då »Bomber och Kulör, champlunerade till visst mått och renfilade, Kanoner, Jern, Stycken, Nickhakar och Mörsare/ stämplade och borrade, samt finare och gröfre Lavetter» SJutetäro fullfärdiga arbeten och alla andra äfven mindre bearbetade fabriks-och manufakturev etc' varor vid utförsel åtnjuta tull-frihet, anser Utskottet rättvisan fordra, att den å rubriken »Bomber och Kulör etc.» till 4 sk. skeppundet stadgade utförsels-tull upphäfves. 1 öfverensstämmelse med Utskottets här förut vid frågan om utförsels-förbudets Hällar, ete. upphäfvande för tackoch barlast-jern samt dermed likartade artiklar, gjorda förslag, att, i stället för förbudet, stadga 1 R:dr utförsels-tull pr skeppund, och då de nu till utförsel mot 2 R:dr tull skeppundet tillåtna artiklarne »Hällar af 1|- törns tjocklek och derunder till och med 1 tum, Lod och Lödjor till vigter af 1 skeppunds vigt och derunder till j; skeppund» i derå nedlagdt arbete och i värde föga skilja sig från de med tackjern lika ansedde artiklar samt derföre skäligen böra åsättas samma tull, tillstyrker Utskottet, att den nu för omförmälde Hällar, Lod och Lödjor stadgade utförsels-tull af 2 R:dr må till 1 R:dr skeppundet nedsättas. Af de i Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse anförda skäl och i öfverensstämmelse Kasserade med Kongl. Maj:ts förslag, hemställer Utskottet, Kanoner ete. att utförsels-tullen å »Kasserade Kanoner och Mörsare, söndersågade, samt Bomber och Kulor» må nedsättas från 2 R:dr till 24 sk. pr skeppund.
Både med afseende på R. o. Ad:s tid, eller för att undvika 2:ne voteringar, och med afseende på formen får jag vördsamt fästa uppmärksamhet derpå, att det tillägg, Hr af Ekenstam föreslagit, helt och hållet afser I i:te punkten, hvilken ännu icke kommit under öfverläggning. Jag tror således, att endast TJtsk:s och Gr. Cronhjelms förslag böra komma i fråga vid denna votering. Gr. Cronhjelm: Frih. Boye har i sin framställning sjelf angifvit, hvarföre han har orätt. Han har framställt, att om ja skulle vinna, skulle contra-propos:na ej komma under pröfning; men som det lärer vara vår rätt att få dem under pröfning, lärer det vara nödigt, att vi först votera om contra-propos:n. Gr. Frölich: Om, då Hr Gr. o. Landtm, hade gjort sin första propos. till bifall å Utsk:s betänk., någon hade begärt votering, hade otvifvelaktig! derpå bort följa, att, såsom Frih. Boye begärt, contra-propos. blifvit: Vinner nej, kommer målet att genom förnyad votering afgöras. Men jag kunde ej upptäcka, att någon då begärde votering, utan den begärdes först, sedan Hr Gr. o. Landtm, förklarat, huru han uppfattat svaret på Gr. Cronhjelms förslag. Vid sådant förhållande tror jag, att vi kunde undvika en sådan votering, som, i fall nej vunne, kunde lemna rum för flera andra voteringar öfver de öfriga propositionerna, och att vi i stället borde, såsom Hr Lefren föreslagit, votera om hvilket förslag skall antagas till contra-propos., under förutsättning, att Utsk:s betänk, blifver ja-propos. Frih. Ehrenborgh: Jag har ej begärt ordet för att
Ombudsman och desi Cancellie, klef af Borgare - Ständer godkänt ,mcd den förklaring, att, i händelse ester deri blifwande Tryckfrihetens" Comitsns hörande, en sarstild Secreterare för densamma funnes nödig, skulle, för den person, som dertill förordnadcs i Lön anfläs de 200 Rd>, hwilka Utskottet föreslagit i Löne - tillökning för ZustitiäOmbudemanncno Secreterare säsom tillika tjenstgörande ; berörde Comité. Vt supra. S. D Dä, enligt hwad Högloft. Stats - Utskottet, under den 6 i denna mänad, tillkännagifwit, Riksens Stander, genom det i stadgad ordning förstärkta StatsII-stoltets pluralitet bifalla , att förordnandet afen särskilt Comit , till granskning öfwer Förwaltningen af alla Rikets Medel sedan iso,.» sirs Riksdag mä ät Kongl. Maj:t i underdänighet updragas, beflöt Borgare-Ständet, att fädnnt hos Kcmgll Main ffullc, i underdånighet anmälas , hwarjemte Ständct ansäg böra öfwerlemnas till Kongl. Mj ts Nädiga godtstnnande att för besia Committé rade käla utfärda lämplig instruction. Vt supig. S. D. Efter upläsandct af Högloft. Stats-Utstottets Afemorial under den «8 Fobruarii, rörande ersättning pä Riksdags kostnad!-Medlen af den summa omkring 700 Rd. -wilken, enligt Förflag, erfordras till Lius och Skrifmaterialier för Högloft.
Att Rikets Ständer icke uteslutande förbehålla sig ordnandet och utöfvandet af dess förvaltning; »2:o. att denna förvaltning besörjes af personer, lörsedde med insigter i bankärenden samt så allönade, att de till förvaltningen kunna egna all den tid som erfordras; samt »3:o. att de lån, som af Ranken lemnäs, endast komma handel och industri till godo samt sålunda, att utlåningen afser redan gjorda affärer och icke direkte förlags lemnande till företagande deraf, äfvensom att de säkerheter, som lemnäs för erhållna lån, äro af beskaffenhet att kunna, vid tillfälle af behof för Banken, lätt förvandlas till penningar.» »De menliga följderna af Rikets Ständers uteslutande rätt att om Banken besluta äro redan omnämnda. Ombytligheten i besluten har sin naturliga orsak deruti alt nya ombud för folket väljas till hvarje riksdag, hvadan all kontinuitet i åsigterna saknas, äfvensom deruti att intet direkt privat-intresse förefinnes i afseende på Bankens förnuftsenliga förvaltning.» »Detta kan och bör afhjelpas derigenom att åt Regeringen, hos hvilken en hos Rikets Ständer saknad kontinuitet förefinnes, och som ej bör kunna misstänkas ega intressen motsatta ett oafbrutet upprätthållande af myntvärdet, inrymmes en i någon mån kontrollerande uppsigt å bankförvaltningen, samt genom intagande af private delegare i Banken. På sådant sätt kommer dessutom Banken att ställas under allmän Civil-lag, en omständighet som i och för sig allena skall utgöra ett mägtigt hinder emot dess begagnande i strid med bank-inrättningens ändamål. Genom ett sådant sätt att gå till väga, skulle vår nationalbanks-inrättning blifva ordnad i likhet med de öfriga förnämsta Bankerna i Europa, hvaribland må nämnas den Engelska, den Franska, den Preussiska, den Belgiska, den Danska, den Norska samt den Spanska Banken, San Fernando i Madrid. Afven i Förenade Staternas Bank deltaga Slaten och private gemensamt. »Det torde ej behöfva bevisas, att så länge Bankens Styrelse tillsättes genom val af 3:ne ledamöter från hvarje
Med det sednare afser jag icke blott att vinna besparing af penningar — aflidne landshöfdingen Widmark hade nemligen, hvad troligen hans efterträdare har eller får, 1,500 R:dr årligen för tillsyn af kartearbetena i nämnda län samt 400 R:dr för det han af sina boställsrum lemnade lokal till karteverkets bearbetande, och således omkring en sjundedel af hela årsanslaget — utan äfven, att detta verk med säkerhet alltid må stå under sakkunnig och erfaren myndighets ledning. Widmark var visserligen en med saken väl bekant person, men hvarje blifvande landshöfding i Norrbottens län är det in galunda, och Widmarks oväntadt tidiga frånfälle är i hög grad varnande, att vidare uppdraga utförandet af kostsamma, vigtiga och långvariga kartearbeten, för hvilkas rigtiga utförande fordras särskilda insigter och erfarenhet, åt myndigheter eller personer, hos hvilka erforderliga egenskaper icke kunna med skäl förutsättas, om de ock någon gång, såsom hos Widmark och Ljunggren, tillfälligtvis finnas. Det tillkommer icke mig, att föreslå några reglementariska föreskrifter eller sådana, som angå personela förhållanden; men jag tillåter mig ändock uttrycka den ön~ Bilt. till R. St. Jtys? 244. skan, att den personal, som nu nu är anställd vid det ekonomiska kartaverket, måtte, såsom ett erkännande af dess arbetsamhet och bemödanden, derå prof uti vackra kartor utan tvifvel blifva Stats-Utskottet förevisade, varda vid sine inkomster bibehållna, emot det att de inom Topografiska korpsen utföra de arbeten, som af korpsens chef kunna blifva dem uppdragne. Örn remiss till nämnda Utskott får jag härigenom vördsamt anhålla. Stockholm den 30 November 1862. C. E Ljungberg, JW 444. Af Herr Ljungberg: Om af skaffande af pastoralexamen och meddelande af den föreskrift, att prester skola fullgöra sin studiikurs, innan de inträda i utöfningen af sitt kall.
Med tillämpning af begge dessa Rikets Ständers beslut och enär den af Konungens Rådgifvare tillstyrkta lönförbättring, ehvad benämning densamma än må tilläggas, ändock, såsom för visst ändamål och på en gång stadgad samt till utgående å besparingarne anvisad, verkligen utgjort ett, ehuru utan Rikets Ständers samtycke, på Stat bestämdt lönanslag, måste det äfven anses vara fulleligen styrkt, att denna rådgifvande åtgärd beredt användande af Statens medel annorlunda, än faststäldt blifvit; hvilket, såsom stridande emot Regeringsformens 65 §., lägges de Herrar StatsRådsLedamöter till last, hvilka i åtgärden deltagit. 10:d<? 245 10:de Punkten. I afseende å anmärkningen dervid, att, genom Konungens Piådgifvares tillstyrkanden den 16 Maj 1835 och den 5 Maj 1837, angående anvisningar å Andra hufvudtitelns besparingar till fortfarande kostnader för VexelKontrollörsbefattningarne i Stockholm och Götheborg, Rikets Ständers, vid Riksdagen nästförut, i Deras skrifvelser af den 24 April och den 6 Oktober 1834 lemnade föreskrifter om dispositionen af besparingarne blifvit åsidosatta och följaktligen, emot 65 §. Regeringsformen, öfverträdda; finnes å svarande sidan förklaradt, att då, på sätt StatsRådsProtokollet den 20 November 1834 utvisar, frågan om upphörande af nyssnämnda befattningar uppskjöts, en nödvändig följd deraf blef, att de YexelKontrollörerne tillagda lönförmåner, som allt sedan år 1816 utgått af Andra hufvudtitelns besparingar och sålunda ej inneburo någon ny eller tillökad anvisning å dessa besparingar, måste fortfarande på samma sätt som dittills utbetalas; men denna, sedan år 1828 med 1,200 R:dr årligen utgående, kostnad nedsaltes år 1837 till endast 400 R:dr såsom expenser.
Tutanego; se Zink. Tutia; hänföres under Apoteksvaror. Tvål: parfymerad , andra slag Tågvirke, alla slag Tänder, konstgjorda; tullbehandlas såsom Varor, i taxan ej nämnda, arbetade. Införsels tull. Införsels tull. Riksmynt. R:dr. jöre. Tullberäk InförselsInförselsningen. tull. Riksmynt. tull. Riksmynt. R:dr. öre. R:(lr. öre. Tändstickor, jemnväl af annat material än trä, äfvensom Täiidsvaiiip, närmaste emballagets vigt inberäknad... 1 skålp. 2 Ull, alla slag Fri ' O Ur: fick-: med boett af guld eller annat ämne 1 stycke 1 boetter, lösa; förtullas såsom det ämne, arbetadt, hvaraf de bestå. skeppskronometrar 1 stycke 1 — väggoch studsare i foder: af bronz eller annan metall, äfvensom af alabaster och porslin 1 skålp. — 40 30 af trä eller andra slag 1 skålp. 20 urfoder, lösa, lod till ur, äfvensom tornur, eller delar deraf, förtullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de bestå. lösa eller oinfattade urverk, eller delar af ur, ej specificerade 1 skålp. — 75 Urglas; se Glas. Vadd, alla slag Fri Vagnar och Åkdon: arbetsfordon och lastvagnar 1 stycke 5 — tvåhjuliga samt droskor, trillor och slädar 1 stycke 20 — öfriga slag 1 stycke 100 — synbart brukade, sorn af resande, för eget behof, medföras eller som blifvit ur riket bevisligen utförda Fria Vagninakarearlieten, ej specificerade; hänföras under Slöjdvaror, ej specificerade. Vagnsniörja; se Maskinsmörja. Valnötter; se Nötter. Vanilj 1 skålp. 2 — Vantar: heleller halfsiden1 skålp. 2 1 50 andra slag 1 skålp. — 50 öfverkladda med skinn; tullbehandlas lika med Handskar.
Härvid anser sig Utskottet till en början böra anmäla, att uti tvänne af de till Utskottet hänvisade motioner, afgifna den ena af Friherre von Schwerin, C. J., och den andra af Herr Åkerman, Fr., förslag framställts om väsendtliga förändringar i de grunder hvarpå Riks-bankens hela organisation för närvarande hvilar; såsom att Rikets Ständer icke vidare skulle uteslutande förbehålla sig ordnandet och utöfningen af Bankens förvaltning, utan lemna enskilde personer tillfälle att såsom delegare i Banken ingå; att den i Grundlagen för Banken bestiimda Styrelse af 12 Fullmägtige väl borde fortfarande bibehållas, hufvudsakligen för bevarande af den säkerhet, hvarom Rikets Ständer egde tillförsäkra sig med anledning af deras för Banken ingångna garanti, men att Banko-verkets direkta förvaltning skulle uppdragas åt en Direktion, bestående af en Ordförande, utsedd af Kongl. Maj:t, samt Ledamöter, valde dels af Rikets Ständer eller deras Fullmägtige, dels af de enskilde akticegarne; att i sammanhang härmed vissa af Bankens utlåningar skulle från densamma alldeles afski!jas och att jemväl i öfrigt åtskilliga reformer borde vidtagas i Bankens närvarande funktioner såsom icke blott Låneutan äfven Depositionsoch Vexel-bank. De förslag, som uti förenämivnde motioner blifvit framställda, äro af den om fattning och genomgripande beskaffenhet, att för deras noggranna pröfning och bedömande, en sorgfällig utredning af alla dithörande förhållanden oundgängligen påkallas. En sådan utredning har Utskottet hittills icke varit i tillfälle att uppgöra, och äfven örn omständighelerne sådant medgifvit, skulle Utskottet tvekat att till Rikets