Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skulle således föreställa mig att, då detta är, hvilket väl icke kan nekas, en orättvisa, borde man söka att undanrödja den, och för skattebidragens utgörande söka komma täll en lika grund i alla Sveriges provinser. Vidare talar för en sådan förenkling den omständighet, alt alla Statens räkenskaper blefve mycket enklare. En stor besparing skulle komma att för statsverket äga rum, hvilken i prof. lill K. proposin är uplagen (ill 50,000 r:dr. Slutligen, och en vigtig omständighet, hvarvid jag ber att få lägga serdeles märke, är den att, om vi skulle tänka oss att någonsin komma till en allmännare skattejämkning i landet, så ligger det klart, att om grundskatterne förut äro bestämda i penningar, så lillvägabringas en sådan jemkning lättare, än hvad den skulle kunna göra, så länge de utgöras af olika persedlar. Men om också man ville antaga, att icke på en gång öfvergå till en sådän förvandling, så ber jag att få framställa några anmärknamot de persedlar, som till bibehållande äro föreslagne. Man har föreslagit att bibehålla dagsverken. Jag föreställer mig det vara en riktig princip, att såsom skatt af jorden taga hvad jorden kan producera. Så är icke förhållandet med dagsverkena. Jorden behöfver just dessa dagsverken, och kan icke umbära dem. Dessutom är det mer än sannolikt att dagsverken skola stiga i pro4 H. 10 146 Den 5 Mars f. m. portion mera än säden, än smöret och andra varor, som jorden ärligen producerar. Det föreslås att kol skulle uptagas bland per sedlarne. Det är kändt att kol f. n. i vårt land säljes till så olika priser, som ända till 14 r:dr stigen på vissa orter, under det å andra, stigen knappt gäller 2 r:dr. Nu är sannolikt, att på de orter, der kolprisen f. n. äro i lågt pris, skogen efter ett eller annat decennium är uthuggen, så att kolen kunna stiga ända till 5 ä 6-dubbelt pris emot livad de nu gälla. Samma förhållande är med veden. Calmare län har mycket ved bland sina persedlar.
Från Välloflige BorgareStåndet» S. D. Uiföl 1 Borgare-Ståndet Högloflig ge Ridderskapets och Adelns, uti ProtocoIIsUtdrag af den 12 dennes, hvilket nu å nyo föredrogs, meddelade inbjudning att deltaga i Ridderskapets och Adelns beslut, hvarigenom 1000 R:dr Blco blifvit tillagde Hert Strinnholm, såsom Understöd till fortsättande af det utaf honom påbegynta arbete: Svenska Folkets Historia under Konungarne af jVasa-Attenj dock förenade Ståndet vid nämnde bifall det vilkor, att ett motsvarande belopp skall afgå från de, såsom belöning för författandet af en fullständig Historia otn Konung Cari Xhs regering, anslagna 2000 Rtdr B:co, hvaremot Högloflige Ridderskapets och Adelns, uti Protocolls Utdrag af deri 12 dennes, innefattade inbjudning till BorgareStåndet, att sig förena uti Riderskapets och Bih, till Riki-St. Prot, 18*8—1830, 9 Sami, 9. 2•■dra Bandet G Haft. IJO Prut. Utdrag den 16 October 1829, Adelns beslut, hvarigenom 1000 R:drB:co blifvit tillagda Herr Cederschjöld, i och för fortsättningen af det af honom påbegynta utgifvande af äldre Riksdags-Handlingar frän och med Riksdagen år 1719 till 1772, blef icke antagen af Borgare-Ståndet, som fann en summa af 1000
861 satta, egentligen träffa köpare af de ädlare metallerna; anser förthy Stats-Utskottet sig icke kunna tillstyrka den foreslagne nedsåttningen härå, samt har för öfrigt, i anledning af Herr Lennings yttrande, i afseende på afgiften för Tennarbeten och den deruppå bestämde knapphalts-afgiften, velat erinra, att då, enligt ofvan högstberorde nådiga Bref af år 1758, tillverkaren bär vidkännas den å knapphaltige metall-arbeten utgående högre afgiften, kommer, vid behörig tillämpning häraf, den af Herr Lenning afsedde förminskning af Controllerings-afgiften, köpare af Tenn-arbeten till goda. Hvilken Utskottets tanka vördsamt ofverlemnas till Riksens Hoglofl. Stånders profning. Stockholm den 9 Maji 1823. Ankom den l5 Maji 1823. Riksens Hoglofl. Stånders Statsoch Lag-Utskotts Utlåtande, i anledning af våckte Motioner, rörande Hof-Råttens öfver Skåne och Blekinge ställande på Indragnings-Stat< samt upphörande af en Ad - 86a Stats-Vtskottets Betiinkanden. vocat-Fiskalen i Kongl, Götha Hof-Rätt tillagd ersättning för förlorade sportler. 'Ii'ill Statsoch Lag-Utskottens gemen» samma åtgärd, har Vållofl. Borgare-Ståndet remitterat ett af Herr Jac. Lindstrom, afgifvet Memorial, hvaruti haft yrkat, dels att Kongl. Hof-Råtten olver Skåne och Blekinge mätte ställas pä Indragning-sstat tills nästa Riksdag, då det närmare kunde visa sig, om den finnes umbärlig eller ej, dels ock^ att det Advocat-Fiskalen uti Kongl. Götha Hof-Rätt tillslagne arfvode af 500 R:dr årligen, såsom ersättning för förlorade inkomster genom Vermlands, Skånes och Blekinges skiljande från sistnämnde Hof-Rätts Doms-område, måtte indragas; och hafva åtskilliga i anledning häraf inom Borgare - Ståndet gjorde anföranden jemväl blifvit till Utskot» ten öfverlemnade.
Boyes yttrande, uppmärksamheten deruppå, att klockan vore nära, 10, och att Hr Landtm, icke trott sig kunna längre fördröja början af föredragningen. Att nu föredraga något annat ämne, under förväntan derpå att samlingen skulle blifva mera talrik, torde R. o. Ad. finna icke kunna ske; men hvad det nu föredragna ämnets behandling anginge, så berodde det af R. o. Ad:s ledamöter att så tillvägagå att, innan discussionen vore fulländad, Ståndet kunde vara mera talrikt samladt; Hr Landtm, skulle icke hasta med propostns framstäl lande. Gr. Spens, Carl Gustaf: Jag hade visst icke ämnat vid detta tillfälle yttra mig, utan dessförinnan afvakta hvad som kan sägas af dem, som ännu icke yttrat sig, derföre att jag är ledamot af ConstUtsk.; men då jag, efter den framställning Frih. Boye gjort till Hr Frih. o. Landtm., som densamma ganska riktigt besvarat, förmärkt en allmän tystnad, så har jag begärt ordet. Jag anhåller härvid likväl först att få till prot. reservera mig för den händelse jag kommer att öfverlefva nästa riksdag och att deltaga uti dessa ärenden, rnen icke då skulle finna mig kunna biträda beslut om antagande af de satser, som af Hr von Hartmansdorff nu föreslås, och som möjligtvis med blott få modificationer kunna blifva antagna. En persons åtgärd vid nästa riksdag kommer att bero på hvad han då tror dermed kunna uträttas. Samme persons åtgärd vid denna riksdag rättar sig lika naturligt efter hvad han tror nu kunna uträttas, och det har visat sig åtminstone på detta rum, som om Hr von Hartmansdorff^ förslag vore det högsta man kunde komma till; jag vill derföre försöka att yttra mig, icke örn hufvudåsigten, utan om rättelser uti de särskilda punkterna deraf, i §:n lyder sålunda: ”Riksförsamlingen utgöres af 2Öo medlemmar: 5o adelsmän, 5o prester, 5o borgare, 5o bönder och 5o till något af fnrenämnda Stånd icke hörande ståndspersoner.”
Hvar gång detta sker, kråmar sig Brandt mekaniskt bakom ett af de stora fönstren, därifrån han med innerlig tillfredsställelse följer folklifvet, alltmedan han i själfmedveten ton och med pretiösa gester talar till Warnstedt: – Ja, stora förändringar ha redan skett och ännu större stunda! Jag har, som ni vet, upphäft rangförordringen och gjort alla inbjudningar till kungens taffel nominella. Oss emellan sagdt – det var nödtvång! Drottningens intimaste väninnor och deras män måste också officielt kunna inbjudas till hofvet! – Hennes Majestät har en utpräglad smak för de rika handelsmännens madamer – anmärker Warnstedt ironiskt. – Därigenom höjes icke hofvets glans – men lefve den danska gemytligheten! – Min käre vän – Brandt bröstar sig högdraget – jag tror mig i själ och hjärta vara större aristokrat än ni, men jag inser icke, hvarför så eleganta damer som fru Fabritius och fru Schultz skulle utestängas från hofvets fester, därför att deras män icke tillhöra adeln. Eller fru von Malleville, hvars knappast välborna skönhet kommit er själf att glömma lilla Anne-Sophie, som är en boren Danneskjold med danskt kungablod i sina ådror! – Nej, var öfvertygad om, att jag lagt en fast plan till grund för alla förändringar och förlustelser här vid hofvet! Det är icke bara Struensee, som är reformatorn; också jag tör kunna göra anspråk på att kallas så, och vårt arbete går delvis jämnsides! Jag vill göra detta hof till en nöjenas brännpunkt och denna stad till den gladaste i världen. Jag vet, hur det skall gå till, jag har studerat mitt fack i Paris. Jag skall ge folket panem et circenses. Bröd och skådespel äro lika viktiga faktorer. Och eftersom det lär vara ondt om bröd måste man lägga dess mera an på skådespelen. Också har jag, som ni vet, genomdrifvit, att italiensk opera ges hvar söndag och dansk komedi hvar lördags kväll. Och hädanefter tillåtes enhvar, som färdas nattetid på gatorna, att lysa sin väg hem med facklor eller bloss. Ser ni! Vi äro ljusets riddersmän! Och det är tid på att gamla fördomar få vika!
Kamereraren „ 3oo: Vaktmästaren • . „ 200: -2,000: — till böckers och musikaliers inköpande samt prenumeration å utländska musikaliska journaler och tidningar till ljus och skrifmaterialier till ved -1,100: 200: — —< 66: 32. 66: 32> 22 r ■ 133: 16.— till sammanträdesoch belöningsjetoner, instrumenters stämning och underhåll, stipendier åt obemedlade elever, som uLmärka sig för musikalisk fallenhet, men ej kunna erforderlig tid sig i hufvudstaden uppehålla, med mera . 900: Summa R:dr B:ko 5,000: — > 55 Då det till musikaliska akademien hittills utgående anslag af iyooRrdr uppenbart är alldeles för inskränkt, i synnerhet som akademien måhända snart nog torde mot hyra få anskaffa lokal för sig och sitt undervisningsverk, och detta derjemte hör erhålla utvidgad verksamhet, anser jag visserligen någon tillökning i berörde anslag af verkligt behof påkallad, men tror mig icke för närvarande böra i underdånighet tillstyrka, att den af Eders Kongl. Majit hos Rikets Ständer äskas till större belopp, än i,3oo Rrdr, hvarigenom hela anslaget för musikaliska akademien skulle blifva 3,ooo R:dr. Hvad Departementschefen sålunda i underdånighet föreslagit och deruti Statsrådets öfrige ledamöter instämde, täcktes Kongl. Majit i nåder gilla. 36:o Sedan Eders Kongl. Majit, under den a5 Maj innevarande år, låtit utfärda nådig förordning angående fattigvården i riket, deruti, i öfverensstämmelse med hvad Rikets Ständer uLi deras underdåniga förslag i ämnet framställt, Kongl. Majit och kronan blifvit ålagd att i vissa fall deltaga uti eller bekosta den erforderliga fattigvården, är det angeläget, att nödiga medel för ändamålet af Rikets Ständer anvisas.
4- utgöras af: Kontant behållning i kassan < 26. 11. Fordran för utlemnade beklädnadspersedlar . io3: 18. 5. Fordran hos Förvaltningen af Sjö-Ärenderna, innestående Statsanslag, 11 4'2: 12 ip. Förskotter af Kongl. Förvaltningen: för en expedition till Medelhafvet med Skonerten L’Aigle år 1840 5 832:f2. it. „ Lotsbåten Oscars underhåll , 44- ^2- — „ målning af Kasernen 584:28. 3. — * 22,292:35. 4' Vid denna räkenskaps granskning, har från Revisorernes sida någon anmärkning ej förekommit. Carlskrona Station. i84o års räkenskaper hafva blifvit granskade i Kongl. KammarRätten med anmärkningar, men för år 1841 är revisionen derstädes ej fullbordad. Debet Balans från föregående året: Diverse ersättningar .— •— 181,730: 19. 11. Balans till påföljande året: Credit Balans från föregående året: Afskrifning: Bref af den 26 Juni 1840, tillåtit, att, utaf den skuld, för hvilken befästningen å Sjökastellerna Kungsholmen Och Drottningskär häftade till Kongl. Flottan, och sorn vid 1869 års slut utgjorde 22;ii4 R:dr 36 sk. 3> rst., så stor del skulle få afskrifvas, som utgjordes af dagsverkskostnader, har denna titels skuld vid 1841 års slut nedgått till 6,690 R:dr 3g sk, 2 rst. Banko. Ihots oell Fyring;»- samt Ii®tseri-I#i«lrag£iiing;s-gtateii! Räkenskaperna äro för år i84o granskade i Kongl. Kammar-Rätten utan anmärkning, men för år 184,1 har revisionen ännu icke medhunnits; Mebel är 184®, Ar 1841.
1 §:n af K. förordningen den 19 Juni 1835, och, såsom jag vill minnas, jemväl efter förra författningar i ämnet, har brännvinsdislillering under bestämda brärmingstiden tillåtits för dem, som varit till brännvinsbränning berättigade; hvarförutan det ankommit på K. M:s nåd. pröfning i hvarje full, huruvida och på hvad villkor omdistillering af rått brännvin fått på andra tider af året och för andra personer, än de till brännvinsbränning berättigade, under särskild controll tillåtas. Som detta sednare undantag blifvit uteslutet från förslaget, torde meningen vara att det ej vidare skall äga rum. Men då, efter min tanke, nödvändigt är, att detsamma bibehålies, så att rått brännvin må kunna, hädanefter såsom hittills, konstmessigt renas och förädlas genom distillering, hvilket både i Stockholm och annorstädes utgjort och utgör en särskild från brännvinsbränningen afskiljd näringsgren, som för uppfyllande af behofvet af finare brännvin och likörer snarare bör utvidgas än undertryckas, är jag föranlåten yrka, att nödiga bestämmelser i detta ändamål måtte inflyta uti blifvande nya förordningen om brännvinsbränning, med hvad dertill hörer. I § 2.1 af förslaget förekommer: ”Beträdes justerare "att hafva orätt stämplat brännvinspanna eller i stämp el i n g s be t y g e t hänfört b rännvinsb rännings re d”skap till lägre dass än hvartill den rätteligen ,Jhörer, skall han böta 33 r:dr 16 sk. b:co och derjemte "dömmas tjensten förlustig eller på längre eller kortare tid "från utöfningen deraf skiljas, allt efter domarens pröfning, 3y8 Den 37 J u n i f. m.
Allbekaut är, att ibland Sveriges naturprodukter, jernmalmerna och andra metalliska ämnen, isynnerhet de förstnämnde, utgöra ett af de hufvudsakligaste föremålen för national-industrien samt att bergsbruk och jernhandtering förenade, näst landtbruket äro våra förnämsta källor till bergning och välstånd. De lemna bland sina alster förnämligast tackjern, stångjern och stål i handeln, för att i otaliga massor och former, från de mest kolossala till de minsta och finaste, bearbetas och i samfundslifvet begagnas. Jernoch stålförädlingen saknar ännu i vårt land den vidgade verkningskrets, som andra länder för sig tillskapat. Oss tillföres ouphörligen förädlade produkter af våra egna i arbetadt eller endast halfarbetadt skick utförda metalliska ämnen, och vi förundra oss sjelfve öfver detta då våra ymniga tillgångar på arbetsmaterial borde framkalla ett naturligare och mera gynnsamt förhållande. — Bristen är påtaglig, men orsaken dertill icke så lätt synbar. Jern-, ståloch metallförädlingen idkas, som kändt är, hufvudsakligen uti Eskilstuna Fristad. Denna stad borde och kunde vara vårt Svenska Sheffield; men icke nog dermed att den som ett kraftigt stöd för sin industriella verksamhet, inom sig icke eger en Filial-Bankinrättning och saknar framför allt ett Förlags-Kontor, der den mindre bemedlade Manufakturisten utan upskof och mot en efter arbetets beskaffenhet lämpad, skälig betalning, kunde föryttra sina tillverkningar; den är derjemte i saknad af det hufvudsakligaste för arbetarens ledning till de oeftergifligaste samfundspligterna, i förening med en för arbetets framgång i vår tid högst nödvändig teknisk bildning, -— en väl ordnad undervisningsanstalt. Man har genom allmänna tidningar inhemtat den betänkliga förvillelse, i hvilken en stor del af arbelarne vid denna Fristads Verkstäder sig lärer befinna. Hela veckan sysselsatte med strängt arbete, synes ett betydligt antal af dessa arbetare anse Söndagen vara icke andaktens, hvilans och själsförädlingens dag, utan en dag, på hvilken de förmena att de borde hålla sig skadeslöse för veckans kroppsliga mödor.
Den hufwudsakligaste skillnaden är blott den, att i Columnen för Hemmans-Cficher äro Stadsjolbms gra - 62 Den 11 October. grader utsatte, och en ny Colunn för afgift af Billarder är tillagd. Förest, ikterne i i, 2, Z och 7:de punkterne böra, sä rvrdt de röra Laverings-Comi. teerna pä Landet, äfwen af Coiniteerna i Städerna iakttagas. I töljd häraf äligger det äfwen desin Comlte^r att köra serskild Längd öfwer Egendomar, Werk och Inrättningar, tillbörande personer, boende l annat Taxerings. District. Stadsjordens wärde och tunnetal mä endast pä ett ställe i Länaden utföras, likasom om Hemman och deras wärdén förut blifwit sagdt. Ar jorden bortarrenderad, sä alt dest wärde twenne gänger kemmer att anföras, utsättes, dä jord. egendomen senast nämncs, wärdet och graden inom Linierne pä sätt Formulairet Nw 10. Ntwissr. Columnerne för jordens Clasier, grader och wärdén, äfwensom de öfrige Summa-Columnerne, böra alltid bäve i Berednings, och Taxerings. Längderne uppsummeras. endast med undantag af 7.de Columnen i Berednings Längden. I afseende pä inrättningen af Berednings, och Taxerings. Längderne mä för öfrigt nämnas, att man derigenom äwftat, bäve den största ordning och kontroll w d Debiteringen, och äfwen minnandet af upvlysningar, lvm för tillkommande Riksens Ständer bluma af högsta wigt och nödwändigb-t i afseende pä det nya Bcwillnings-Systemets fullkomnande.
Beslagarne, så framt de vilja tillgodonjuta det beskydd dem lagligen tillkommer, höra, vid dylika tillfällen, synbart på sig bära deras brickor eller andra för dem påbjudna tecken, eller, i brist deraf, deras fullmagter eller förordnanden, hvilka alltid, innan visitation eller beslag göras, skola på stället uppvisas; vare likväl'ordinarie, i orten kände och boende, Kronooch Stadsbetjente frikallade från skyldigheten att deras behörighet till sådana förrättningar styrka. Ingen må, vid 33 Rdr 16 sk. bot, vägra beslagare att på ofvanberörde ställen visitation företaga: desse vare icke eller något ansvar för densamma underkastade, oansedt någon förbrytelse ej upptäckes. Våldföras, vid dessa och dylika tillfällen, Kronoeller Stadsbetjente eller andre tillförordnade beslagare, eller sker våld i anledning af redan gjordt beslag, eller föröfva beslagare sjelfve våld i oträngdt mål, gånge dermed såsom Allmänna Lagen 18 Cap. 8 och g §§. Missgernings-Balken, jemförda med Kongl. Förorduin - 358 Bil. t. Exped,-UttTiottets Memorial, N:o 374. gen den 20 Januarii 1779» för slika fall ut stakar. Skulle, under den tid brännvinsbränning äi tillåten, beslagare vilja anställa undersökning om pannerymden, vare lian skyldig, om pannan nyttjas, när lian sig i detta ändamål infinner, att afbida tiden, då den afrunnit, så att undersökningen icke må för panncegaren medföra 0- lägenhet eller skada. 64 §. Om någon af de betjente, som böra vaka öfver efterlefnaden af denna Författning, sjelf bryter deremot, förmedelst olofligt innehafvande af bränningsredskap, brännvinstillverkning eller försäljning, vare lian förfallen lill dubbla böter och miste tjensten; begår* lian sedermera sådan förseelse, varde lian, hvad böterna beträffar, ansedd som annan enskild man. 65 §.
Då således den allmänna Gudstjensten är ett af de vigtigaste medlen att väcka och underhålla sådana dygder, på hvilka Samhällets bestånd hvilar, böra ostridig!: alla hinder uryägenrödjas, sorn kunna försvaga eller motverka detta stora ändamål. Ibland dessa hinder torderättvist böra räknas sådana oordningar, som i omförmäldte anföranden öfverklagas. Det är äfven af sådan anledning, som Utskottet ansett sig böra fästa Riksens Höglo fl. Ständers uppmärksamhet på nödvändigheten deraf, att så val Sabbaten må hållas i tillbörlig vördnad, sorn att en del af Församlingens medlemmar ej måtte igenom mindre lämpeliga anstalter hindras ifrån den allmänna Gudstjenstens bivistande. Och får Utskottet till befrämjande af ett sådant ändamål, efter en sor-gfällig granskning af närvarande fråga, nu vördsamt tillstyrka, det Riksens Höglofl. Ständer hos Kongl. Maj:t framföra den underdåniga önskan, att ing% Skådespel hädanefter må, hvarken de större Högtidsdagarna eller aftonen förut, varda til - låtnej repetitioner ej heller böra om Söndagen under Gudstjensten håPlas, saint att ett Eesv. oth Ekon. Utsk. Ettihikandtn. xfå dylikt förbud afven mätte stadgas emot an* $ra offentliga lustbarheter och åskådningar. Hvad åter angår det yrkade förbudet emot dessa nöjen å aftnarne af de vanliga Söndagarna, så anser Utskottet en väsendtlig skillnad äga runi emellan dessa och Högtidsdagarna, emedan de senare, såsom Memorialets författare anmärker, påminna om Christna församlingens märkvärdigaste händelser, och derigeom uppmana dess medlemmar, att i husligt lugn egna sin tid och sina betraktelser åt högre och heligare föremål; då deremot, i afseende på de förra, inga synnerliga skäl synas förekomma, att å aftnarne förbjuda Väl afpassade allmänna nöjen, helst de fleste af de lägre
När förlusten Banko-Utskottets Berättelse M 6. för Rikets Ständers Bank i denna stund uppgår tili ett eller annat tusen Riksdaler, så hade Danska National-banken den 26 Augusti innevarande år ännu utestående oliqvideradt ett belopp af 4,576,088 Svenskt Riksmynt. Och dock är Danska bankens styrelse uppdragen endast åt affärsmän ex professo, för hvilka denna styrelse är ett hufvudsakligt åliggande och ett uppdrag vanligen för lifstiden, då deremot styrelsen af Rikets Ständers Bank är ett ambulatorisk och nära nog kommunalt uppdrag. När aktierna i Danska National-banken genom de förluster, som gjordes under krisen, fallit från 180 procent till 127 procent, så lemnar Rikets Ständers Bank sina delegare, Rikets Ständer, samma utdelning efter krisen, som före densamma. Men, säger man slutligen, det är ej Banko-styrelsens förvaltning efter krisen, utan dess bristande förutseende före krisen, och de vexelköp, hvilka af detta bristande förutseende föranleddes, som vi klandra. Men detta bristande förutseende, som man i Sverige 2 år efter tilldragelserna varseblifver och anmärker, delar, som jag sökt visa, Svenska Bankens styrelse med styrelsen öfver verldens första bank, med affärsmännen i kontinentens förnämsta handels-stad och med styresmännen öfver en af de, som man hittills ansett, bäst förvaltade banker i Europa, Danska Nationalbanken. Anledningarne till detta anmärkta bristande förutseende ligga, jag antager det åtminstone för min del, väl således något djupare än att de kunna skrifvas på räkningen af bristande uppmärksamhet på vexlingarne i diskont-räntan på de stora handelsplatserna; denna, om man så vill kalla det, bristande uppmärksamhet, gemensam för allt hvad bank-förvaltning heter under det kritiska året 1857, har sannolikare sin förklaring i en företeelse, som sedan upptäckten af Potosis rika silfvererzer står utan exempel i verldshistorien, i den företeelsen nemligen, att verldens förråd af de till mynt begagnade ädla metallerna så plötsligen förökats och i de ännu outredda verkningarna på menskliga samlunds-förhållandena, hvilka af denna hastiga tillväxt blifva en följd.
Maj:t i nåder godkänna dessa förslag till nådiga Propositioner och Skrifvelse, sådana de finnas detta protokoll bilagde. Ex protocolio Oscar David Egge. STOCKHOLM, typografiska eöreningexs boktryckeri, 1859. Kongl. May.ts Nåd. Proposition Ns 8. 1 JW n. Alik. till Exp.-Utsk. den 7 Nov. 1859, kl. 2 e. m. Kongl. Maj: f§ Nådiga Proposition till Pikets Ständer, angående upplåtande till Norrbottens läns Hushållningssällskap af gamla länsfängelse-byggnaden i Piteå; Gifven Stockholms Slolt den 21 Oktober 1859. Sedan nytt läncellfängelse blifvit för Norrbottens län i Luleå uppfördt och -till förvaring af fångar upplåtet, samt