Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lika med Kongl. Majit, anser Utskottet den föreslagna aflöningen för Kongl. Hof-Rältens tjugufjerde Ledamot böra af Rikets Ständer beviljas; men då förändringar uti organisationen af Rikets Domstolar kunna, i anledning af Lag-Comiteens afgifna förslag, vara att förvänta, har Utskottet funnit mindre lämpligt att å Stat uppföra löner till nya Ledamöter i de Kongl. Hof-Rätterne, hvadan Utskottet tillstyrker, att Rikets Ständer matte såsom arfvode till en adjungerad Ledamot i Kongl. Svea Hof-Rätt låta uppföra det äskade beloppet, 1,500 R;dr, att intill nästa Riksdag utgå. 3;o, Då de med lön på Stat försedde ledamöterne i Kongl. Götha Hof-Rätt nu utgöra endast 20 till antalet, hvaraf fyra med Hof-Rätts-Rådsoch sexton med Åssessors-löner, men Kongl. Majit, på det denna Kongl. Hof-Rält må sättas i tillfälle att, i den ordning och med den skyndsamhet, som vederbör, handlägga de till densamma inkommande ärenden, ansås, att antalet af ledamöterne borde ökas lil! full likstämmighet med hvad o7 o för Kongl. Svea Hof-Rätt skulle komma att bestås, har Kongl. Majit föreslagit, att Rikets Ständer mätte för Kongl. Götha Hof-Rätt bevilja två nya Ilof-Rätls-Råds-löuer u 1,800 R:dr och två nya Assessors-löner å 1,500 R:dr, med tillsammans 6,600 Rldr. Under åberopande af hvad Utskottet bär ofean i afseende å Kongl. Svea Ilof-Rätt anfört, tillstyrker Utskottet, att såsom arjvoden för fyra adjungerade Ledamöter i Kongl. Götha Hof-Rätt måtte uppföras 1,500 Rldr för hvardera, eller tillsammans 6,000 R:dr, alt intill nästa Riksdag utgå. 4:o.
Stats■ samt Allm, Be sv, o, Oec.-Vtsk, JJthN-o 18. 19 N.-o 18. Ankom till Exp.-Utsk. d. »9 Apr. 1829* Utlåtande? i anledning af väckt fråga, om inställande af all påbörjad eller verkställd indelning till ordinarie Rotering af hittills oroterad jord. Uti ett från Höglofl, Ridderskapet och Adeln till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens gemensamma handläggning remitteradt Memorial, har Herr Grefve Frölich, David, yttrat: ”att ail påbörjad eller verkställd indelning af jord (vare sig privilegieradelleraf Krono-, Skatte ,och Frälsenatur) till ständig eller ordinarie Rotering, derigenom ordinarie Knecktehallet skulle ökas utöfver det i Kneekte-Contractet bestämda antal, måtte genast varda inställd,” Anledningen till ett sådant yrkande förmäler Herr Grefven sig hafva hemtat derifrån, att sedan Rikets Höglofl. Ständer vid 1S23 års Riksdag beslutat och, i underdånig Skrifvelse till Kongl. Majit den 17 Decembersamma år, bestämt ytterligare grunder för den extra Rotering, som, i enlighet med Ständernes år 1 810 fattade beslut, redan öfvergått all i Riket förut oroterad privile - a o Stats-samt Allm. Besv.o.Oec..Utsk. Utt.N:o i 8. gielad jord, samt Kongl. Majit, under den ao December 1825, utfärdat Nådig InstrUC. tion för de Commissioner, hvilka inom Länen skulle organiseras till jemkning af dennå extra Rotering, så hade Kongl.
Beträffande återremisserna å 3:dje punktens 7:de moment samt å 9:de punkten, så, och enär Utskottets deri gjorda framställningar blifvit af de öfriga tre Riks-Stånden bifallna, kunna Borgare-Ståndets derå beslutade återremisser icke till någon åtgärd föranleda. Vidkommande derefter återremissen å 8:de punkten, så förekommer visserligen, att Utskottets hemställan derom, att för jernvägsanläggningen mellan Uddevalla och Wenersborg borde anvisas ett mot |:delar af den till 2,660,000 Riksdaler beräknade kostnaden svarande lån å 1,370,000 Riksdaler, blifvit af Ridderskapet och Adeln på det sätt bifallen, att för en jernvägsanläggning från Herrljunga öfver Wenersborg till Uddevalla borde anvisas ett mot frdelar af den derför till 4,860,000 Riksdaler beräknade kostnaden svarande belopp af 3,240,000 Riksdaler, samt att de talare hos Borgare-Ståndet, hvilkas framställningar föranledt Ståndets beslut om återremiss af denna punkt, yttrat sig i enahanda syftning, som igenfinnes i Ridderskapet och Adelns beslut. Som likväl Utskottets hemställan blifvit gillad af Preste-och BondeStånden, har Utskottet ansett sig icke böra frånträda sitt i denna fråga afgifna yttrande, utan hemställer, att Borgare-Ståndet måtte, i öfverensstämmelse dermed, fatta beslut. Stockholm den 16 Juni 1863. Bih. till R. St. Reservationer mot Utskottets beslut i fråga om jernvägs-anlåggningen från Herrljunga öfver Wenersborg till Uddevalla: af Herr J. Grenander samt af Riksdagsfullmägtigen Bengt Johan Holmlin][från G öteborgs och Bohus län. 11». Ank. till Exp.-Utsk. den 16 Juni 1863, kl. 3 e. m.
Märkvärdig nog är den epok till hvilken man går tillbaka, för att dervid stödja beråkoingen af en vidtagande rättelse; men om nu denna serskilda försäkran skulle anses föranleda till en sådan befrielse för de Qvarnar som tillhöra Allmogen, så synes den åter såsom Stånds Previlegium icke kunna utsträckas till de Mjölqvarnars innehafvare, som icke tillhöra det Hedervärda BondeStåndet, eller sådane som ej kunna räknas till något stånd. Skulle åter desse fri och rättigheter 6å <ydas, att allmogen för de HusbehofsQvarnar sorn för» 1789 tillkommit, icke får begagna den föreslagna befrielsen , utan uteslutas från de samhällsförmåner, som genom förändrade förhållanden kunna tilldelas alle andre medborgare; så blefve uti intetdera fallet en rätt princip eller saken aliena gällande, helst det finnas mångfaldiga före 1789 skattlagde Husbehofs Mjölqvamar, som dels innehafvas af allmogen dels af andre, hvilka alla synas böra komma i åtnjutande af den föreslsgne befrielsen, derest den skulle äga rum.
Däremot ändras inte asignationsrättigheten på ojämna summor med skillingar och runstycken. Stockholms slott den 12 juni 1816.CARL Kungörelse angående vissa tillägg i Göta kanalbolags Diskontreglemente. Stockholm den 12 juni 1816. Riksens Ständer har under sista riksdagen beslutat att understödja Göta Kanalbolags Diskontoverk med ett ökat kreditiv. Sammanlagt blir det 1.600.000 riksdaler till år 1817. Följande stadgats: § 1 Direktionen skall som nu bestå av 6 personer. § 2 De lån som beviljas skall ha absolut säkerhet. § 3 Utlåningarna kommer att verkställas i Göteborg vid bolagsdiskonto kontoret. Men kan också ske vid härvarande kontor om så önskas. § 4 Utlåningen får inte utsträcka sig längre, än vad som gäller sammanlagt för det upphörande diskonto oktrojen och diskontoverket. § 5 Utlåningen får inte överskrida 1.000.000 riksdaler. § 6 Verket bör inte utgiva någon med 3 % ränta löpande revers av mindre än 1.000 riksdalers belopp och efter 1818 ingen löpande asignation med mindre valör än 10 riksdaler. § 7 Efter varje års revision skall fullständig berättelse om diskontoverkets förvaltning till Oss. § 8 I alla frågor skall direktionen följa reglementet av den 11 april 1810 och Rikets Ständer Bankoutskott, Bankorevisorerna eller Bankofullmäktige. Stockholms slott den 12 juni 1816 CARL Kungörelse angående förbud mot utförsel och nedsmältning av kopparskiljemynt. Haga den 19 juni 1816. Ett kapital av kopparslantar och runstycken, vida överstigande behovet av skiljemynt är i rörelse. Utförsel av skiljemynt och nedsmältande skulle inte bara ge Oss och kronan en förlust, utan minska allmänhetens tillgång på skiljemynt. Därför förordnas att den som ertappas med att utföra skiljemynt bötar 4 gånger värdet och mynten är förverkade. Samma gäller om någon smälter mynten. Böterna tillfaller angivaren. De gamla slantarna, som avlyftes den 23 juli 1803 skall åter sättas i omlopp. Samma gäller för kopparmyntet som ompräglades 1802.
Majit har denna dag emottagit en underdånig rapport af Dess Befallningshafvande i Elfsborgs Län, innehållande den bedröfliga tidning, att staden Wenersborg, natten emellan den 4 ocb 5 October, blifvit af en härjande eldsvåda nära helt och hållet ödelagd. Vidden af sjelfva olyckan, otillräckligheten af de få återstående byggnaderne till hysandet af en talrik befolkning samt den allt mer annalkande oblida årstiden> allt synes vid detta tillfälle egnadt att öka bekymren och väcka deltagandet. Kongl. Maj:ts första tanka vid erhållen kunskap om olyckan har varit, att för ögonblicket utfinna medel lill dess mildrande samt till understöd för den albrända stadens husvilla och nödställda invånare; Kongl. Maj:ts andra tanka har bort vara att, med oinskränkt förtroende för Rikets Ständer, till detn öfverlemna att bereda den hjelp, sorn Kongl. Majit finnér Sig af omständigheterne påkallad att begära. I förra hänseendet vill Kongl. Majit vara betänkt att till de första och mest trängande behofvens afhjelpande förskjuta en summa af 5o,ooo Ridr Bico, att utgå intilldess Rikets Ständer hunnit stadga deras beslut om sättet och vilkoret!" för det biträde af allmänna medel, som lämpligt pröfvas; och komme i afräkning på sagde summa att genast till Kongl. Majits Befallningshafvande öfversändas 20,000 Ridr Bico, med Nådig föreskrift att, Bihang till R. St. Skrifvelse N'.o 66. emot den säkerhet för återbetalning, sorn Kongl. Majits Befallningshafvande i samråd med stadens Magistrat och Äldste eger bereda, dessa förskottsmedel till de mest oundgängliga behofven använda samt öfver användandet med serskild underdånig berättelse och redovisning inkomma. Derjemte har Kongl. Maj:t anbefallt vederbörande att skyndsamligen ur Kronans förråd hålla Kongl. Maj:ts Befallningshafvande tillhanda de förnödenheter, som af bemälde Dess Befallningshafvande nödiga pröfvas.
N:o 36. Motion N:o 35, om upphörande af qvarnoch såg-ränta. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 45 (Lit A. ). R. St. underdån. Skrifv. Motion N:o 36, om ändring i lagens stadgande om morgongåfva. Lag Utsk. Betänk. N:o 25 och Utlåt. N:o 30. —• — Motion N:o 226, om ändring i gällande stadganden rörande bränvins kontrollör s b e fa t tn i n ge n. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 2 samt Mern. N:is 5 och 12. R. St. underdån. Skrifv. N:o 156. Motion N:o 434, om inskränkning i tiden för beväringsmanskaps vapen öfning. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 31. R. St. underdån. Skrifv. N:o 112. 56 Niisson, Johannes, från Göteborgs och Bohus län, Motion N:o 37, angående ändring i föreskrifterna om ogift qvinnas myndighet. Lag-Utsk. Betänk. R. St. underdån. Skrifv. N:o 82. —• — Motion N:o 64, angående ändringar och tillägg i Kongl. Skiftesstadgan den 4 Maj 1827. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. N:o 29 och Utlåt. N:o 53. K. St. underdån. Skrifv. Nilsson, Olof, från Westerbottens län, Motion N:o 4, om vägunderhållsskyldighetens öfvertagande af Staten. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. N:o 6 och Mern. N:o 35. Motion N:o 5, om afskrifning af en del utaf Westerbottens läns äldre undsätlningsskuld. Stats-Ulsk. Utlåt.
Så gnolade jag, och i dag gifter sig samme lögelige Personnage med sin lefwerbruna surtout och sin lustiga pung-peruque med mit hjärtas föremål, den charmanta Anne-Charlotte, och får oförkränkt goutera ces prémices d’amour, som winkade som lönen för min dyrkan. Ack, mon cher, egna din vän en medömkans tår! Men jag måste med bättre logique utweckla för min bror gången och det eländiga slutet af mina negociationer med la petite Wolfram. Sedan mit förra bref hade alt gått jämt framåt, och den lilla söta och jag trots mor Wolframs Argusögon haft flera möten och derwid badinerat rätt artigt samman. Til sist hade jag efter mycket låck och påck persvaderat hänne at helt secret giöra en tour i wagn med bror Dübens ödmjuke och lycklige serviteur. Denna promenad skulle ega rum på torsdagen, då den gamla draken war uptagen på annat håll, och hela onsdagsafton låg jag chez moi och niöt mit far niente, frögdefull öfwer hwad koma skulle, och speculerande ut allehanda complimenter och finesser at under färden hwiska i örat på min sköna. Äntligen hade jag nått comblen af min lycka, ty bror wet bäst af egen experience, hur ljufweligt man kan hafwa det à deux i en commod vis à vis-wagn. Men medan jag philosopherade på min chaiselongue som en icke owärdig disciple af salig Epicur, hwem inträdde och störde min amoureusa inbilning, om icke wår broder, ce fou diable de Liliecreutz. Han piruetterade in, som han haft en lätt florshufwa, wisade sina enorma boucles d’Artois och sade högtidligt som en maître de cérémonie hos en Durchlaucht. Lève-toi, o bienheureux Mortel! La petite Slottsberg t’attends là bas! La petite Slottsberg?
551 Jag har genomläst Riddarhus-Utskottets nyligen, eller under den 17 i denna Månad, afgifne Betänkande, hvarmedelst afslag vill beredas å den önskan min framlidne Bror, Öfverste-Lieutenanten Carl Reuterskjöld, vågat i en Testamentarisk Disposition på 25,000 R:dr yttra, att Riddarhus-Directionen må öfvertaga vården och tillsynen vid utdelningen af de utaf räntan på Capitalet faststäldte Pensioner. För att understödja en älskad Broders välgörande afsigt, och öfverlemna hans förtjenta minne till den senaste Efterverld, utbeder jag mig tillåtelse, att vid berörde Betänkande fä göra några erindringar, i förhoppning att Högloflge Ridderskapet och Adeln deraf torde låta beveka sig till den benägna villfarighet jag härigenom ödmjukast påkallar. Jag bör likväl i förhand anmäla, att den Egendom, hvaruti det donerade Capitalet blifvit för alltid fästadt, är inköpt för 75,000 R:dr, och att den prioriterade Inteckning på 15,000 R:dr, som deri befinnes qvarstående, skall innom fem år varda dödad. Att min Salig Brors Testamentariska Författningar böra af någon allmänt gillad Auctoritet vårdas och i behörig helgd bibehållas, lärer ej kunna bestridas. När dessa nu äro upprättade till förmän för Adeliga Famillier, kan väl ingen vara närmare att härom taga omsorg än Riddarhus-Directionen, och ingen mera i tillfälle att bedomina rättigheten i detta fall 552 Den 2 7 December. enligt <3e der allena befintelige Genealosiska Tabeller: Härutinnan framställer jag ej något annat och besvärligare, än hvad samma Direction redan åtagit sig för i samma ändamål anslagne Testamenten från Blockiska, Wulfcronas, Stjerncreutska, Bungencronska, Spaldencreutska med fleras Sterbhus, hvarvid kan hän, da ej eller någon vinst tillfallit Riddarhus-Cassan.
Banko-Utskottelt leån ej föreställa sig att Riksens Ständers Bank, som oinskränkt uppfylde egna förbindelser, då den i förlitande på principalers högtidliga löften nödgades åtaga sig att stadga Riksgälds* Sedlarnas Credit, skall nu hänvisas till det under afstannad verksamhet fruktlösa bemödande att bringa sine Sedlar i ett fullständigt förhållande till en reel fond; under det förökningen af dess sedel-massa till millioner beror af ett annat Verks styrelse, och större delen «f den vinst , hvarigenom framtida tillgångar skulle beredas och ordnings återförande kunde förväntas, medelst invecklade Båne-operationer försvinner. I afseende på den af Höglofl. Stats-Utskottet yttrade tanka, som skulle Discont-rörelsen endast på 15 års tid vara till Banken öfverlå ten, Den 2 Juli. 117 ten, iår Banko-Utskottet vördsamt tillkännagifva, att uti Hemliga Utskottets Protocolls-Utdrag af den 19 April 1800 utfästes såsom första vilkoret för Bankens deltagande i Riksgälds-Sedlarnas realisation, att Banken skulle blifva försäkrad om ”ali Disc»nteringsrätt i Riket, med ”blott undantag af Manufactur-Discont - Inrättningen under Kongl. Commerce-Collegii disposition”; hvarjemte privata Disconters inrättande, med biträde af Banken, särskildt omförmäles. Riks-Discont-Verkets Reglemente af den 26 Äng. 1800 innehåller : att ”ett Riks-Discont”Verk af Riksens Ständers Bank kommer att inrät”taé, deruti det blifver private personer tillåtet, ”att för en tredjedel, på femtonårs tid deltaga.” Blott de private delägarnes octroy blef således till sistnämnde tid inskränkt:
Se Brottraålsransakningar. — om kyrkopliktens undergående derstädes. Se Kyrkoplikt. Länsmännen, angående utmätningars verkställande af, på desses eget ansvar. I. 180. R. 216. Se vidare Lag-Utskottets Betänkande N:o 95. — angående beskaffenheten af deras fullmakter. II. B. A. 205. III. Läroverken i Riket, angående förslag lill åtskilliga stadganden i afseende på. I. Se Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 67. Läseböcker för Allmogen, angående anslag till premier för utgifvande deraf. Se Premier. Lön för embetsoch tjenstemän under tjenstledighet. IV. B. 579. A. 602. V. E. 195. Löneförhöjning åt Bankens tjenstemän i 3:dje tjenstegraden, angående. Se Banken. — åt chefen, kamereraren och casseurerna i Cassa-afdelningen. Se Banken. Lösören, angående upphäfvande af Kongl. Förordningarne den 9 ( 90 ) Maj 1835 och den 20 November 1845, i afseende på handel om lösören, som köparen låter i säljarens vård qvarblifva, lil. B. 375. A. 412. Löwenström, Johan Jacob, yttranden. II. 557. Lösgifne, för brott straffade personer, om stadgande i afseende på sättet att bereda dem sysselsättning och bergning. I. 203. R. 204. Se vidare Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens Betänkande N:o 44. Magistrater, om tillökning af deras ledamöter, för handläggning af mål, som förut upptagits af Hall-rätterna och skrå-embetena. IX. B. 597. A. 599. Magistratspersoner och Borgare, angående rättighet för dem att erhålla dagtraclamente, då de biträda vid syner och förrättningar för kronans räkning, äfven om sådana räcka blott en dag. VIII. B. 270. A. 276.
Jag skulle hafva tillstyrkt det, såvida alla Stånden antagit en sådan beskattningsgrund; men då så icke är förhållandet, skulle jag tro, att det snarare invecklar än utreder frågan. Frih. Sköldebrands förslag är affattadt i mera allmänna ordalag, ehuru det i sig inbegriper nära nog detsamma, som Frih. Sprengtportens förslag. Frih. Sköldebrands lyder sålunda: »att R. St. hos K. M. anhålla, att K. M. måtte täckas låta uprätta samt förelägga nästsammanträdande R. St. förslag till grunder för bevillningens fördelning samt sättet för dessas tillämpning, efter hvilka på ett lämpligare och rättvisare sätt än efter gällande Bevilln.Förordn. den af R. St. fastställda Bevilln.-summan må kunna fördelas till utgörande.» Så snart rättvisa kommer i fråga, tror jag man bör fästa afseende på Frih. Sprengtportens yttrade åsigt. Men jag har ett annat skäl, hvarföre jag tror lämpligare vara att antaga Frih. Sköldebrands förslag, nemligen att jag tror det vara lättare att vinna R. St:s bifall dertill. Enligt hvad mig blifvit sagdt och flere talare här yttrat, lärer ett i det närmaste alldeles lika förslag blifvit af PresteSt. antaget, och att en stor del af BorgareSt:s Ledamöter i Bevilln. Otsk. förklarat sig nöjde med detta förslag, hvilket de skulle söka att inom BorgareSt. genomdrifva. Då således en icke obetydlig del af representationen gillat detta förslag, och det kan hafva mera utsigt för sig att blifva ett R. St:s beslut samt det lemnar fria händer åt Regeringen, får jag på dessa grunder yrka afslag på Utsk:s framställning och bifall till Frih. Sköldebrands förslag. Hr Flach, Joh. Fredr. Philip: Jag begärde ordet då Hr Adelborg förordade Frih. Sprengtportens förslag, hvars hufvudsak 1 igaste företräde skulle bestå deruti, att en lika procentberäkning för ali be v i lin. deruti åsyftas. R. o.
Befhtde att kunna annorlunda besluta, ty om ett slikt vägrande skulle medföra nödvändighet för Länsstyrelsen att afslå ansökningen, så vore det egentligen kommunen, som hade pröfningsrätteD, men icke Länsstyrelsen, och det är för alt åt denna sednare vindicera en sådan rättighet, som jag tillstyrker återremiss. Hr Adelborg, Anders Otto: För min del tror jag ic ke alt Frih. Stedingk misstagit sig utan är det uppenbart att del äger sin riktighet hvad han anfört. Dock tror jag ej att den nya näring, om hvilken här är fråga, bör för hastigt lemnäs allt för fria tyglar. Landthandeln är en utvidgning af städernas rörelse i handelsväg och det behöfves ännu någon lid innan den på landsbygden kan vinna stadga och intaga den position den bör hafva. Det lif, den rörelse den bör sprida, kan icke så hastigt upkomma och bör också endast småningom vinnas. Skulle denna näring för hastigt lössläppas, skulle den få bedrifvas hvar som helst med samma rättighet som i stad, skulle enligt min tanka stora olägenheter upstå och i st. f. att vara en helsosam utgrening från städernas handel, skulle den göra ett menligt intrång på densammas område. Del är framtiden äfven här förbehållit, alt genom erfarenheten visa rätta tidpunkten, då den nu för vissa platser monopoliserade merkantila rörelsen, bör mera jemt spridas öfver landet och endast hafva sina uplagsplatser i städerna. En gång torde landthandeln blifva det den bör vara, nemi. icke allenast ett medel hvarigenom jordbrukaren på nära håll kan få köpa de förnödenheter, han ej sjelf kan producera, Den 29 Mars e. m. utan äfven en utväg för honom att på närmare häll, utan att behöfva på långa transporter förslösa de krafter, som ensamt borde komma jordbruket till godo, få afsätta sina effecter. För närvarande tror jag dock, att den lag, som redan är gällande för denna näring bör fortfara att äga bestånd och vill jag endast tillstädja den ändring, som här af flera talare blifvit yrkad, nemi. att handelsbods öpnande på landet först bör bero på den Sockens pröfning, inom hvilken man vill förlägga densamma, innan Landsh.-emb. äger rätt att bestämma derom.
Jag har i öfrigt grundat min sats, att frågan är ett bevillningsärende, på det förhållande, ali grundlagarne icke nämna mer än två slags afgiftcr, hvilka kunna af R. St. påläggas. Det ena slaget är. Rikets o r d i - narie inkomster, eller ordinarie statsmedel och inkomster, hvarom förmäles i 5g och 64 §§:na Reg.F:n, och det andra är bevillningar eller extra-ordinarie utlagor och bevillningen, hvarom talas i 60 och 64 §§:na Reg.Ftn. 1 afseende å det sistnämnda slaget förekommer i 64 §:n Reg.F:n det ovillkorliga stadgande, att de extra-ordinarie bevillningarna skola till statsverket af R. St. anslås och till af dem pröfvade behof ställas under Konungens disposition. Är det då 20Ö Den 19 Maj f. m. icke deraf klart, alt alla de medel, R. St anslå utöfver de ordinarie inkomsterna, tillhöra de extra-ordinarie bevillningarna, äfvensom alt R. St. äga pröfva behofven för hvilka de skola användas? Att det således icke äro de handlande eller Regeringen, som här kunna beskatta Svenska folket utan R. St.? Eller viii man kanske påstå alt R. St. icke äga laglig ratt att b e s I u t a angtde convojafgiften för det den ej uttryckligen närnnes i grundlagen? Så långt har man dock icke ännu vågat gå. Hr Rosenblad citerar ett exempel, som väl toide förtjena att närmare skärskådas. Han har nemi. jemfört convojafgiften med Riddarhusafgiften, som icke heller är af bevillningsnatur, ehuru den rättar sig efter bevillningen enligt 2 art. Härmed är likväl förhållandet sådant, att Riddarhusafgiften är en frivillig afgift, som icke kan affordras någon ledamot af R. o Ad. emot dess begifvande. Vill Hr Rosenblad medgifva att convojafgift må vara af enahanda natur, och alt det således skulle bero på de trafikerande att erlägga den eller icke, så har jag visst ingenting deremot, och då kunna vi gerna upphöra att tvista om afgiftens natur.