Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta kommer sig där - af, att han förbehåller sig rättigheten att ha sina egna själfständiga tankar och åsikter om så väl stora ting som små, och fastän han förefaller tämligen fåordig, är han känd för att vid påkallade tillfällen uttala sig med den största oförbehållsamhet. Men dock kunde icke hans egen köttsliga syster, lektorskan Bern, ana, att hon denna solklara sommardag skulle komma i konflikt med honom i ett alldeles solklart ämne. » Käre Svante, » säger hon pustande af värme och ifver, » jag har hufvudstupa rest in från vårt sommarnöje för att säga dig, att vår svåger aflidit i natt; jag har fått telegram. » » Gud ske lof och tack, att hans lidande förbytts till frid! » säger professor Egen med innerlig rörelse. » Ja, det förstås, någon sorg kan det j u ej vara för någon, men o m något dödsfall kommit olägligt, så är det väl detta, sorgdräkter » » Hör nu, Malvina! Det kan väl ej falla dig in att klä ut dig och dina flickor nu igen? » • » Klä ut! Så du talar! » » Ja, det är j u ej en månad, sedan Lilly kläddes ut till rättvikskulla och din Maud till — jag minnes ej hvad för något. Möjligen kan detta vara rätt bra på landet, fast jag ej förstår, hvad det kan ligga för dessa dagar utmärkt sig i striderna mot Cubas insurgenthorder. Jsamnet Feijö har uppkommit af det galiciska fai so (på latin: fac solus, d. ä.: red dig ensam I), syftande på en hjältebragd af ättens stamfader Don Tibalte, som vid en sammandrabbning nära Compostela med arabhöf dingen Almanzor ensam stred mot och besegrade 6 moriske krigare. Höjer. behag uti att bära en frygisk vadmalsmössa på nacken, då man kan få hattar, som äro lätta och skydda ögonen mot allt för starkt solljus och vågglitter. Men i den utklädnaden ligger åtminstone ej något bedrägligt, ty ingen människa i världen tar dina blodfattiga döttrar för annat än hyperfina stadsbarn; annorlunda är det med det dukailar sorgdräkt. » » Men Svante då!
Ständers Stats - Utskotts Betänkande, angående tillökning i de Kongl, och Fursteliga Ho fvetts Stats-Summor. Sarnteliga Respecriva JRiks-Stånden hafva, uppå gjorda Motioner orri tillökning uti Hans Majit Konungens deli Hans Kongl; Höghet Kron-PrinsÉtas Hof-StätS-Summor, åt Stals-Utskottet uppdragit, att i underdånighet inhämta i hvad man en sådan tillökning skulle med Nådigt välbehag anses samt derefter i ämnet afgifva yttrande lill Riksens Högloft. Ständer; äfvensom, i sammanhang härmed, hos Högloft, Ridderskapet och Adéin samt Hedervärda Bonde-Ståndet, blifvit föreslaget, att Hans Kongl, Höghet Arf-Prinsens Oscars Hof-Stats-Summa jemväl måtte tillökas; samt i öfrigt hos Högloft. Bidderskapet och Adeln Motion blifvit gjord om förhöjning uti Hennes Kongl, Höghet Prinsessans Sophia AlbertikAS Hof-StatsSu tn ma. I anledning af omförmäldta Uppdrag har Utskottet, genom dess Ordförande, i underdånighet uppvaktat Hans Majit Konungen och Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen samt framburit Riksens Ständers ifrågavarande underdåniga afsigt, för att inhämta Nådiga yttranden deröfver, hvarvid - Den 28 Junit 1 ^0 5 rid Hans Maj:t i Nåder, med erkännande utaf detta prof af Riksens Ständers underdåniga trohet och tillgifvenhet förklarat, att då dess HöfStats-Surnrrsa tiri riu varande tid, vid högt stegrade varu-pris funnits otillräcklig, Haris Majit med välbehag ansåge och skulle emottaga hvad Riksens
Betänkande N.o 33. ay * i pehälle genom idkandet af hvilken slöjd eller handtverk, han helst önskar; a to att handt verksidkande i verkstad eller med biträde af andra personer, äfvensom anläggning af fabriker i städerne och på landet må, efter skedd anmälan hos behörig auctoritet, vara tillåtet hvar och en, som hunnit stadgad ålder och eger god frejd; uuder vilkor, så vida näringen i stad eller på dess område vill drifvas, att, efter ådagalägdt prof på insigt i skrifoch räknekonsten och dess elementer, i staden söka burskap och ställa borgen för fullgörandet af borgerliga utskylder under vissa år; Sto alt för guld-, silfver och tennarbeten, jemte andra tillverkningar oell handtverk, hvilka ega ett större inflytande på afnämares oeconomiska välstånd, nödiga inskränkningar med afseende på controler, måga iakttagas; 4:o att allmogens producter och slöjdealster, äfvensom alla handtverkeri-, nianufacluroch fabriksvaror, som inom Riket tillverkas, må fritt och obehindradt föras till upplag och försäljas öfver hela Riket, på enahanda sätt som hittills skett i afseende på handel med spanmål och victualievaror; 5:o att idkande af utrikes handel, liksom handeln i allmänhet uti städ, icke må tillåtas andra än dem, som vunnit borgarerätt, hvilken rättighet det skulle stå hvar och en öppet att erhålla, som eger stadgad ålder och god frejd, samt förmår aflägga prof på nödiga insigter i de kunskapsgrenar, som kunna anses erforderlige. Hvarefter Kongl. Maj:t täcktes vid nästkommande Riksdag i Nåder lemna Rikets Ständer del af de utarbetade nya författningsförslagen i deras helhet, eller i de delar deraf, som kunna föranleda till ändringar i Civil-Lagen. Jag anhåller, att denna min reservation må bli Belänkandet följaktig till de respective Riks-Stånden. Häruti instämde Nils Persson från Södermanland. STOCKHOLM, Ecksteinska Tryckeriet, 1834- Lagsamt Allm. Besv.- och Oecon.-Ulsk.
För min del vill jag hvarken förbise eller underskatta ofvanbemälde af Herr Statsministern för utrikes ärenderne lemnade upplysningar, men finner desamma ej tillfyllestgörande, enär, äfven om oftaomförmälde instruktion »genom den af Herr Statsministern omnämnde decharge» må anses medföra inskränkning uti Revisorernes granskningsrätt, och utan att anse mig vid detta tillfälle böra ingå uti pröfning huruvida verifikationer för oftaomförmälde räkenskaper lämpligen böra Revisorerne tillhandahållas eller icke, det förhållande, att Rikets Ständers skrifvelse af den 20 Januari 1858 icke innehåller bifall till eller ens omnämner det förvaltningsoch redovisningssätt, som numera blifvit vidtaget, likväl utgör tillräcklig grund för mig att anse Revisorerne hafva ägt anledning att för Rikets Ständer anmäla hvad uti denna fråga sålunda förekommit.» c) af Herr Doktor Sandberg: »Uti revisionsberättelsen anmärkes, att för åt skilliga utgifter, till ett belopp af omkring 65,200 Ridr, som utgått af anslagen under 3:dje hufvudtiteln, någon specifik redovisning icke blifvit Revisorerne meddelad, och uti en reservation omförmäles omständligen, hurusom Revisorerne, på begäran, från Utrikesdepartementet deröfver erhållit en förklaring af det hufvudsakliga innehåll: att i alla länder sådana medel finnas ställda till Regeringens disposition, som icke äro underkastade offentlig granskning, samt att sista riksdagens Konstitutions-utskott icke haft något att anmärka vid den serskilda instruktion, på grund af hvilken dessa medel blifvit — 281 — från ^vanlig redovisning undantagne, hvaraf alltså skulle följa, att hvarje erinran, som derpå kunde hafva afseende, vore från Revisorernes sida obehörig och grundlagsvidrig. Sedan alltså innehållet af detta från Utrikes-departementet erhållna utlåtande uti en reservation, som ingår uti den tryckta berättelsen, framlägges för nästkommande Rikets Ständer, torde mig tillåtas att, äfven uti en reservation, deröfver yttra min enskilda mening. Det synes väl kunna sättas i fråga huruvida i ett konstitutionellt rike sådant som Sverige, der den största offentlighet råder i alla förvaltningsgrenar, några hemliga statsutgifter, som undandragas all offentlighet, äro af nöden.
Finance-Committéen , sorn i det föregående sökt uppgifva medel till beredande af stadga i myntvärdet, hvari, enligt Committéens öfvertygelse, gcunden ligger till välmågans fxamgepa Betänkande om Rikets Fenninge-Ver k. 405' förkofran hos alla medborgare-klasser, har äfven bort sysselsätta sig roed ett annat ämne af bekvmS mersam vigt, huru den närvarande förlägenhet hos enskilde, som nog allmänt öfverklagas, skall mildras, om också den icke kan fullkomligen afhjelpas. Det är i sanning ofta ej uppmuntrande att närmare intränga i det enskilda tillståndet* Man inötes af frågan hvartill det tjenar att mödosamt uppgöra planer till ordning i det allmän^ na penninge-väsendet, då den enskilde belägenheten icke hos få, utan hos manga , synes i främsta rummet påkalla all omtanka till hjelp? Blott trefnad och möjlighet till förkofran för enskilde beredes , så föreställer man sig såsom lätt att derefter återföra ordning i de allmänna angelägenheterne ; men vid en alfvarlig granskning skall m^n likväl finna , att all reglering i dessa delar måste gå samfäldt och i bredd, att alla försök till individuella biträden, som ske utan sammanhang med planen till en stadgad ordning i det hela, leda rakt till motsatsen af hvad som åsyftas, och att väsendtl igaste orsaken till nuvarande oredor ligger just i successivt vidtagna försök till ett partielt afhjelpande, först af statens förlägenhet vid utomordentlige utgifters bestridande, och sedan, då de dertill nyttjade medlen undergräfvit enskildes välmåga, af deras förlägenhet att uppfylla sina förbindelser: bäggedera med åsidosättande af det rätta hjelpemedlet, som består i allmänna crediten och dess grundval, ett stadigt penninge-verk.
Hvad kommunikation mellan välja vigtigjare handelsplatser inom riket beträffar, så är förhållandet att om det södra intresset skulle göra sig gällande, träffa vi, på hela vägsträekningen mellan Stockholm och Götheborg, endast de säkerligen mindre vigtiga handelsplatserna, Södertelje, Sköfde, Falköping och Alingsås. Skulle åter det norra intresset få öfvervigten, trätfar man deremot Sigtuna, Upsala, Westerås, Köping, Arboga, Örebro utom de redan nämnde. — På alla våra 86 städer, Stockholm undantaget, belöper sig en folkmängd af sammantaget 258,000 personer, då deremot i Belgien den för nio städer utgör 1,200,000. Detta är något olika förhållande och måste åstadkomma olika resultater. Jag återkommer nu till FinansMinisterns vackra tafla öfver det blomstrande tillståndet af Sveriges industri, dess stegrade pro - Den 9 Juni f. m. 57 duktion iifvensom dess tillväxt under 20 års tid. När industrien på denna tid utan några jernvägar kunnat lemtia ett så lyckligt resultat, då frågar jag, hvartill beliöfves jernvägarne? Det är ju alldeles icke nödigt att gå så fort och brådskande tillväga härmed som föreslaget är; jag skulle här kunna begagna det italienska ordspråket »Clie va piano, va sånö». Jag önskar icke, jag alundas icke den högt updrifna industrien på europeiska kontinenten; vi äro lycki igare med den mindre vi äga. Vi hafva icke å ena sidan den stora rikedomen, men å andra hafva vi ieke den ytterliga fattigdom, den misére, det proletariat, som är rådande i andra länder. Jag önskar oss icke något Manchester eller Birmingham med sina kolossala rikedomar, i bredd med mycket arbetare-elände. Det som hos mig väckt den alldra största förundran är frågan om jernvägens strategiska vigt. Krigare-yrket har utgjort det enda, hvaråt jag egentligen egnat min tankegång, fastän jag lefvat i en sä lång overksamhet i detta afseende, att ganska många inom detta hus icke vore födda, då jag lemnade detta yrke. Jag har likväl icke lagt det alldeles å sido.
En på Gullholmen bosatt herre sände en dag sin tjänsteflicka ned till Hallgrens handelsbod för att göra uppköp. Då hon återkom och för sin husbonde företedde notan på det inköpta, fann denne till sin stora öfverraskning och naturligtvis också glädje på notans baksida ett ^ CF IDUN 338 fullständigt recept pä en sats kryddor för en viss kvantitet sill. Härigenom kom han i besittning af den så afundade hemligheten, som han sedan sålde till den ofvannämnde förlagsgifvaren och fabrikanten å en annan ort. Anjovisinläggningen blef nu en till feberaktig ifver drifven spekulation, och om än många därpå skördade god bärgning och mera därtill, så gjorde lika många förluster på experimenten. E n af de första firmor, som dref affären i större utsträckning, fastän ingalunda som nå- gon hufvudaffär, var det aktade huset Benj. G. Mollen i Lysekil, hvars export särskildt på Ryssland en tid lär ha varit mycket stor. S e - dan följde efter hand de nu mer eller mindre kända märkena Gr. J. Sundberg, Fr. Carlsson, Aug. Lysell och många andra, alla från Lysekil, som blef och fortfarande är metropolen för denna industri. som till sin hufvuduppgift gjort att endast föra i marknaden en utvald kvalitet, att tillse det råvaran är af sådan beskaffenhet, att kvantiteten utskottssill ej öfverstiger den till inläggning lämpliga. En ytterst noggrann utgallring företages därför att börja med, och man tillser, att den för inläggning afsedda sillen är af samma storlek. Den sålunda afskilda råvaran underkastas nu en sköljning, hvarefter den öfverlämnas till de kvinnor, som äro sysselsatta med inläggningen. Dessa få iakttaga den största renlighet och stå, liksom hela proceduren, under ständig uppsikt af fru L. själf. Från magasinet har emellertid framskaffats hundratals blanka, skinande bleckburkar. A f dessa utdelas åt hvar och en af inläggerskorna ett visst antal. I dessa kärl nedlägges nu för hand sill efter sill, och hvarje lager beströs * * med kryddor, till dess burken är full, hvarefter * fru L.
April på Bordet lagda Betänkande, i anledning af den, inom så väl Högvördiga Prest-Ståndet som Hedervärda Bonde-St|ndet, väckta fråga örn upphäfvande af Gränse-tullarne imellan Sverige och Norrige, samt Randttulls-Betjeningens indragning, och fick Herr Prosten Almqvist på be När Riksens Ständer vid 1812 års Riksdag beslutade stadfästelse på i8oy års Ständers Beslut, att låta Landt-tullarna vara och förblifva afskaffade, så förenade de sig äfven i den underdåniga anhållan hos Kongl. Maj:t, att Tull-betjeningen måtte förflyttas från Stads bom marna till Sjökusten, samt att de medel och den personal, sorn gagnas vid låandt» tullarnes bevakning, måtte användas till Rese bevak - 62® Den 5 Juli. bevakning vid Gränsorna. Jag vet ej af livad skäl denna Riksens Ständers underdåniga önskan ännu ej blifvit i Nåder beviljad ; men sorn jag är fullt öfvertygad, att Konungen gerna hörer sitt trogna folk, så önskade jag, att Höglofl. Utskottet ville tillstyrka Riksens Ständer, att förnya sin underdåniga anhållan om Landttulls-be» vakningens afskaffande , på följande skäl.' 1:0 Ar denna anstalt onyttig och kan ej förekomma .Lurendrägeri. Detta förekom mes säkrast derigenom, att utländska öfverflöds-artiklar förbjudas till bruk och nyttjande. Fåfäng är ali bevakning och allt förbud emot Luxé-articlafs införsel, så länge det icke blott är tillåtet, utan äfven, hvad man kallar på moden , att nyttja dem.
Omläggning af vägen vid Görgebron mellan Sköfde och Greby, (med anslag från 6:te liufvudtiteln,) 1,200: 500: Linköpings län : Vägomläggning mellan Hårestorp och Skrädeberg, såsom fortsättning af vägen mellan Grenna och Ödeshögs gästgifvaregård, 6,889. 10,070: omläggningar mellan Målbäck* och Fröåsa gäst gifvaregårdar, genom Kinda härad, — 16,937. 21,350: Jönköpings län: Yägreparation utmed Wetterns strand mellan Jönköping och Håby (med anslag från 6:te liufvudtiteln) 1,800. 2,000: — Vägomläggning mellan Grenna och Örserums gästgif ' varegard _1 — 2,592. 2,300: — Kalmar \län: Vägomläggning inom Odensvi, Hallingebergs^ch Gammelby socknar, på sträckningen till Gammelby köping, „ 9,638. 7,940: — Dito mellan Lunds, Getterums och Ishults gästgifvare gårdar, på sträckningen åt Westervik, 12,266. 8,666: 32. IVexiö län: Yägomläggningar mellan Wexiö och Carlshamn, förbi de branta backarne mellan Wexiö oell Carlskrona län, 9,075. 6,725: - Carlskrona: län: Vägomläggning förbi Ekeberg'- lid vid Nättra by i Medelstads härad, på vägstr .v.lingen från Wexiö till Carlskrona, 1,000. 3,885:— Malmöhus län: Chausé-anläggning eller landsvägens förbättrande medelst farbana af slagen sten (macadamisering) från Malmö till Kalinan, på sträckningen åt Lund, 6,337. 29,800: — Chausé-anläggning till fortsättning af nästförut upptagna chausé frän Kalinan till Lund 19,541. 56,644: 32. Summa ungefärlig väglängd 745,826. alnar eller 4L( miL V atte n a ft ap p n ingar.
När Odyssevs, alltid hjelte, låg i Circes armar, blefvo hans följeslagare svin. För mig är det närvarande något heligt, som jag endast törs vidröra med mjuka händer. Jag ångrar hvar gång jag med ett häftigt ord stört ett gladt samkväm. Helt försjunka i stundens glädje kunna vi nutidens unga ju visserligen aldrig. Vi speja i hemlighet efter en stupstock att förlora hufvudet på. Det förefaller dock ibland nästan som om hvarje sträfvan, hvilken förbittrar vårt »i dag» med löften om »i morgon» vore en menniskornas fiende, ty morgondagen är en maskerad skälm. Jag lär mig att värdera allt ljust och gladt. Då jag dör, skulle jag vilja jordfästas med tre glas bourgogne. Jag ville bli begrafven i en trädgård under ett äppelträd, i hvilket barnen kunde stjäla frukt och i hvilket, då äpplena skördades om hösten, pojkarna kunde knipa flickorna i benet. Min graf skulle vara en gräsbänk, på hvilken älskande kunde ligga och kyssas i smyg. Som en af Leipzigs judar om aftonen segerglad ordnar dagens vinst af koppar, silfver och guld i olika högar, så ordnar jag vid lampan mina minnen – behållningen af dessa tusen ögonblick, som kommit och gått likt småmynt. Minnet af slottet Brunegg ligger i guldhögen. Medeltidsromantik och nutid, estetiskt drömmeri och fritt arbete sammansmälte der till ett. Jag tyckte mig sitta med min unga hustru och några böcker i en löfsal, hvilken afskilde oss från verlden utan att alldeles utestänga den, dolde oss utan att alldeles bortskymma lifvet utomkring. Vi hade tillbragt vintern i Lenzburg. Aprilsolen brände redan på villans tak och fruktträdsskogarna blommade. Hvart skulle vi begifva oss för att få ligga i gräset utan handskar och hatt? Ja hvart? I mellersta och södra Europa kommer man sällan i tillfälle att ostörd få tillbringa sin sommar som ett naturbarn. En eftermiddag kom vår granne, doktorn, för att efter vanan prata bort en stund vid cigarren. Han var en fryntlig liten schweizare, alltid törstig efter öl, alltid jägtad af göromål, alltid både skämtsam och topp tunnor rasande på en gång.
I öfrigt utgöres detta allmogens åliggande af entreprenörer, mot ersättning, bestämd genom auktion eller eljest uppgjorde aftal, till omkring 400 ä 500 R:dr Rint årligen inom hvartdera fögderiet. I Juli månad 1859 öppnades, för trafik till Falun, Gefle—Dala jernväg. Till följd deraf har den förut stora varuforslingen från Westerås högst betydligt minskats, derigenom att varor, som förut från Stockholm hitfördes öfver Westerås, nu gå sjöledes till Gefle och derifrån på nämnde jernväg till Falun; och har jemväl handeln härstädes med varor, som förut hitkommo från Gefle, såsom torroch saltfisk, men förnämligast salt, redan under år 1860, vunnit icke ringa tillökning, derigenom att Dalallmogen, hvars förbrukning af dessa varor är högst betydlig, numera blifvit i tillfälle att för billigare pris bekomma dem, utan den längre färden till Gefle, som för sådant ändamål förut måste särskildt företagas, eller ock med någon fora dit äga rum. I öfrigt har genom denna jernvägsanläggning skjutsningsbesväret inom en del af länet blifvit i högst väsendtlig mån minskadt, enär de fleste, som kunna för sina resor begagna detta snabba kommunikationsmedel, rätta eller rigta sina reseplaner derefter; och hafva allmogens forslingsförtjenster visserligen fått en annan rigtning, men icke blifvit förminskade, åtminstone icke i jernvägsliniens grannskap; hvarförutom genom densamma tillfälle blifvit beredt, att vinna en jemnare tillgång på alla förnödenhetsvaror. Om forslingsinkomsterne någonstädes blifvit ringare, så torde det vara uti en af länets lyckligare lottade trakter, eller inom Näsgårds fögderi, der en såmedelst tvingad rigtning till ökad omsorg vid bruket af den der mera tacksamma jorden, äfven kan vara af ett välgörande inflytande på allmogens välstånd och jordbrukets förkofran. Den af Jern vägsbolaget anlagde telegrafinrättning får vid dess i länet varande 2 stationer: Falun och Korsnäs mot särskild ersättning begagnas för andre enskildes meddelanden, men denna ersättning utgör en icke ringa tillökning i telegraferingskostnaden till andra orter.
Nådiga skrifvelse den 2 November 1824, om de af Kongl. KrigsCollegium förut in natura bestådde Inventarie-persedlars bekostande af Sjukhusets Statsmedel, i ändamål, att alla Sjukhusets utgifter skulle blifva i ett sammanhang synlige, borde beräknas och upptagas kostnaderne för alla Inventariers underhållande, så kunde, med iakttagande af inskränkning inom anslaget å Riks-Staten 3r,3r9: 9. 4., Directionen ej uppgöra ofvanberörde Statsproject, utan blef det samma ( 29 ) calculeradt, i förhållande lill medelantalet sjuka under sednast förflutne io år och med möjeligaste inskränkning i Special-Titlarne för 160 Sjuka till belopp af 29,118: 24., såsom Eders Kongl. Maj:ts sedermera Nådigst gifne Stat innehåller. Yid en oförmodadt högre sjuknummer af 192 man i medeltal för året eller j-:del utöfver hvad i Staten påräknades, blef derföre den i Staten upptagne kostnad otiJlräckelig; men Sjukhusets utgifter för året skulle dock på det hela inskränkt sig inom medel-tillgången i förhållande till Statsanslaget, om icke medicaments-utgifterne, som vid 201 mans sjuknummer år 1829 uppgick endast till 4>9r9: 42- 3. och, vid 187 mans sjuknummer, år i83o utgjorde 4-5o8: 2. 7., för året 1828 uppgått till den ovanligt höga och betydliga summa af 9,060: i5. 4- De särskilta större behofven till anskaffning af flere och bättre gångoch sängkläder samt till meubler och Inventarierne i Nya Sjukhuset, hafva visserligen tillfälligt ökat Sjukhusets utgifter, men då de egentligen icke tillhöra Sjukhusets underhållsStat, böra de icke eller tagas i beräkning bland Sjukhusets vanliga utgifter.
Mast östade tillökning i ansiaget till dubbelt eller zo,ooo R:dr. i Fredstid bära sörslagswis ä Stat uppföras; hwarjemte Urstottet hemställer, om icke till förekommande af wäncningspenningars erläggande, som egenteligen ägt rum wid Krono Transporter/ för hwilka flere mil pä dagen warit utsatte/ an som i swart wäglag kunnat färdas, hos Kongl. Mast i underdäniqhet bör anhallaS, ej mindre, det wederbörande Embetsman som upprätta Marchrouter wid Krono Transporters afsändande, warda befallde/ att da vmständigheterne icke fordra större styndsam - Den rz Iunii. 627 hek, afpassa och bestämma miltalet för fortskaffa ingen efter wäglagets beskaffenhet, men aldrig utsätta detsamma öfwer 6 mil pä dagen/ utan ock, att de som Kronostjuts utgöra, förpliktas, att afbida stjutsens ankomst ätta timmar ifrån den utsatte, titan att derföre undfå w.mteoenmngar, samt derutöfwer fora timmar mot erha-lande af sädane, men hwarefter, derest stjutsen da ej ankommit, webecbörande borde aga hemresa. "2:0, Till Fängars stjuts och underhäll samt någon förbättring i det sednare to,ooo Riksd?' Härtill äro förut pä Stat uppförde Zo,öös Riksd.; men efter hwad sammandrag af Landt, Ränterie-förstagerne öfwer anticiperade medel till delta behof wisa, äro dertill nästledit är sörstjutne 35,090 Riksd. 20 ss. 2 rst., utom underhällö-kostnader för Arbetsfängarne i Carlscrona, som ds förra ären stigit till omkring 3,202 R:d., sä att hela Summan utgjort Z8 a 39,000 R:d: