Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer ansett denna sednare för närvarande höra inskränkas till sådana försträckningar, sorn i allmänhet företrädesvis användas i den större fabriksoch handelsrörelsen och på kortare tider, men deremot det nu i lag stadgade maximum för ränta å penningeförsträckningar böra bibehållas för alla sådana på längre tid, än den som kan antagas vara inom förädlingsindustrien och handeln vanlig, samt för sådana, som gilvits mot inteckningssäkerhet i fast egendom, vare sig att sådan säkerhet för lån är direkt lemnad, eller ali intecknad skuldförbindelse såsom pant bifogas förskrifningen. Enär, för öfrigt, det icke bör förbises, att penningelörhållandena tidtals äro sådana, att räntan, då aftalet derom är fritt, kan stiga utöfver dess nuvarande gräns, men önskvärd! är, att öfvergången från bunden till fri ränta må ske utan kännbar olägenhet och att derföre en så gynnsam tidpunkt för förändringen, som möjligt, bör väljas, hafva Rikets Ständer ansett sig böra åt E. K. Maj:t öfverlemna alt bestämma, när densamma lämpligen bör försiggå. På grund af hvad nu blifvit anlördt, hafva Rikets Ständer, för sin del, beslutat följande förordning angående ränta vid försträckning på viss kort tid utan säkerhet i fast egendom: “Hvad i 9 Kap. 6 § Handels-Balken är stadgadt om förbud att laga eller låta förskrifva sig större ränta, än sex för hundrade om året, ege ej tillämpning vid försträckning, som mot förskrifning, utan säkerhet af inteckning i fast egendom eller pant af i sådan egendom inlecknadl skuldebref, lemnäs på viss tid, ej öfverstigande sex månader. “ Och fä Rikets Ständer lill E. K. Maj:! i underdånighet öfverlemna alt, om delta Rikets Ständers beslut vinner E. K. Maj:ts nådiga bilall, utlärda författning i ämnet när E. K. Maj:t, med afseende pä för handen varande förhållanden, finner tidpunkten lämplig lör författningens trädande i verkställighet. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 19 November 1863. Expeditions-UIskallets Förslag till underd.
Jag måste såga, att då ibland andra äfven jag blifvit åberopad att framställa den mening sorn rådde i 180g års ConstitutionsUtskott, hvaraf äfven jag hade det förtroende att vara Ledamot, så kan jag ej göra någon hemlighet af att den enda, som då lifvade mig och andra Ledamöter af detta Utskott, var öfvertygelsen att Sverige var ett urgammalt eonstitutionelt Rike, och ej ett liksom på nytt fédt, att det hade sina urgamla former, som om da ock voro bristande, dock borde högaktas. Dan 24 Januarii, sago den svindel som en lång tid rasat öfver Europa, vi sågo faran för Sverige, att i en sådan period derutaf blifva angripet, och vi insågo vigten af de impulsioner, sorn ifrån grannt länder kunde gifvas oss, vi insågo vigten af da efterdömen man af äldre och nyare tiders historia kunde hämta. Vi sågo ett Rike? sorn ef-’ ter de revolutioner det h de undergått, hada blifvit en föresyn i afseende på medborgerliga förhållanden, och vi föresatte oss att ej servilt efterfölja det, men derifrån hemta upplysningar och efterdömen. Vi sågo att, med iagttagande af vissa local-förhållanden hvilket alltid blir oöd. vändigt, grunderne för den grad af frihet som tören Europeisk Stat blifver möjlig, der kunde hämtas, och att under sådane förhållanden som våra, den enda utväg till fullkomlig frihet bestod uti den jämna proportionen emellan de olika principerna inom Staten; att således hvarken den democratiska, aristocratiska eller monarkiska tendencen borde öfverväga; utan borde bestå med lika jemnvigt emot hvarandra. Under sådane omständigheter uppstod 1809 års Constitution, Den gillades då och gillas ännu; och jag har haft den tillfredsställelsen att i samma constitutionella land emottaga lyckönskningar öfver den moderation , som i en så svår tid iagttogs af Svenska Nationen, hvilken krönte sig med åra, fast den ej krossade allt för det det var gammalt, eller antog allt sorn var nytt.
Frågan skulle då varit, att om afgiflerne nödvändigt varit en Statens tillhörighet, så skulle Ser - 72 Den 28 Oktober f. ro. skildta Utsk. deri hatva fungerat såsom StatsUtsk., ulan RiksStms updrag, och äfven om RiksSt:n medgifvit Serskildta Utsk. att fungera såsom StatsUtsk., likväl Riksätra varit skyldige att behandla Serskildta Utsk:s förslag såsom SlatsUtsk:s och följaktligen icke fått, utan återremiss, afvika från Utsk:s förslag. Oriktiglielen i behandlingssättet - skulle således bestå deri, att Hr Gr. o. Landtm, medgifvit förändring utan återremiss, men dervid förekom, att R. o. Ad., genom sitt yrkande och i ämnet fattade beslut, tillkännågaf att Ståndet för sin del betraktade afgifien såsom kommunal-afgift och alt det naturligtvis icke var Hr Gr. o. Landtuus rättighet alt ingå i pröfning, huruvida Ståndet borde på ena eller andra sättet betrakta frågan, ulan blott om den i och för sig måste såsom en Statsreglerings-fråga behandlas. Då nu, såsom redan blifvit under diskussionen framställdt och ådagalagdt, Konungen kan, med Ständernes medgifvande, besluta afgifter för bränvius ulminutering till kommunala behof, syntes det vara obestridligt att Slånderne kunna till Konungen ingå med ett för deras del fattadt beslut, som fordrade Konungens sanktion, att en sådan afgift skall utgå, och Hr Gr. o. Landtm, hade således icke någon rätt, att på grund af något uttryckligt stadgande i grundlagen säga, alt R. o. Ad. icke kunde på sådant sätt behandla Serskildta Utsk:s förslag, ulan att först återremiss borde ega rum. Hr Gr. o. Landtm, kunde således icke se, att han varit berättigad, att yrka sådan behandling af frågan, som om Serskildta Utsk., i StatsUlsk:s ställe, gjort sin framställning. Uppå sedermera framställd propos., fann R. o. Ad. de emot förevarrde Mern, gjorde anmärkntr föranleda lill detsammas återremitterande.
Edgång, i anledning af väckt motion angående en revision af lagarne derom: B. I. 304, 307, A. 307. Eds-lörpligtelse, läkares, samt tjenstemanna-eder, i anledning af väckta motioner om förändring af föreskrifterna angående —: B. VI. 393, 441, A. 441; E. VII. 93. Edsvurna protokolls-lörande. angående anställande af sådane vid Häradsoch Rådstufvu-Rätter; motion af Friherre Stephan Creutz: se Motioner. Efterbildning af konstalster, i anledning af väckta motioner om utarbetande af lag mot obehörig sådan: B. II. 272, 316, 348, A. 353, E. 463. Egare af hemman, hvarvid gästgifveri-rörelse är förenad, i anledning af väckt motion i fråga om rättighet för dem att samma rörelse sig afsäga: Ii. II. 199, 208, 232, A. 232. Egoskilten, i anledning af väckt motion om ändring i Kongl. Kungörelsen den 4 Maj 1827, angående beräkning och fördelning af den ersättning, som boställs-innehafvare, i anledning af verkställda egoskilten, kunna erhålla eller få vidkännas: B. VII. 253, 254, A. 255, E. 367. Ehrenhoff, Gustaf Herman, dess yttranden: III. 226, 233. Ekesjö, i anledning al väckt motion om befrielse för nämnde stad från framlida underhållsoch byggnads-skyldighet af dervarande elemenlar-läroverks lius: B. II. 458, 462, A, 462, Ek-skog, i anledning af väckt motion om efterskänkande af Kronans rätt dertill: B. VII. 9, II, A. 11. Elektor, afsägelser att vara: se Afsägelser.
Med Herr Akerman förenade sig jemväl Herr Doctor Ödmann, Pehr ISahlstf örn, Johan Fredrik Dahllöf, Pehr pålsson , Johannes Andersson, Pehr Mårtensson, Henrik Andersson, Jon Olsson, Johan Andersson Lundberg, Fredrik von Zweigbergk, Johan Aug. Zetterberg och Carl Ersson. Af Herr Doctor Ödmann: ”Emot Utskottens beslut att tillägga enskilde Banker rättighet att med 25 procent öfver teckningssummaa öka sin sedel - Banoo och Lag-Utskottens Betänkande, N:o /. 29 delemission, får jag mig reservera. Då dessa Banker, emot en contant insatts af 25 procent och hypotheker för 75 procent, få utgifva creditsedlar å hela detta sammanlagda belopp, på samma gång de draga reveny af de hypothicerade egendomarne, kan jag icke finna annat, ån att deras vinst, den föreslagne tillökningen förutan, bör blifva tillräckligt stor. I enlighet med denna åsigt och med hänseende till det allmännas säkerhet hafva äfven Rikets Ständer, vid de två sista Riksdagarne, då denna fråga förevarit, ansett en sådan tillökning öfver teckningssumman icke böra ega rum. Då nu dertill kommer, att Presteoch Borgare-Stånden, hvilka vid sistlidne Riksdag till en början medgåfvo de enskilde Bankerne en sådan rättighet, såsom vilkor derför föreskrefvo, att de säkerhetshandlingar, för Iemnade cassa-creditiv, hvarå tillökningen i sedelstocken skulle tillåtas, borde vara pröfvade af Directionen och Konungens Befallningshafvande eller, med andra ord, vara af lika beskaffenhet med grundfonds-handlingarne; men Utskotten uteslutit all föreskrift härom, anser jag den medgifna utsträckningen ännu mer äfventyrlig; hvadan jag densamma bestrider”. I Herr Doctor Ödmanns reservation instämde Herr Doctor Lyth, Herr Doctor Säve, Fredrik von Zweigbergk, Carl Ersson och Johannes åndersson.
der i dessa dagar pågår, har dock gifvit oss. en osiikt anledning att införa Dagnys läsare i den rikt smyckade lokalen, på sarnma gång vi vilja låta dem fii en liten inblick i företagets uppkomst, ändamål och verksamhet. ' Svensk Konstslöjdutställ~ng ' hör, som sagdt, till de mest storartade etahlissement af denna art i v %rt land. Man träder in och känner sig genast tilltalad af den vackra, ståtliga, höghvälfda lokalen, der ingenting påpinner oin det banala hos våra vanliga försäljningsmagasin. Särskildt ou, då de föremål, som vor0 afsedda för verldsutställningen i Glasgow, men hvilka af vissa skäl ej kunnat dit försändas, äro utlagda till beskådande, erbjuder expositionen en serdeles vacker och anslående anblick. I eleganta montrer äro de mindre konstalstren på ett artistiskt satt ordnade; praktmöbler, rikt skulpterade, snidade eller inlagda, äro placerade så., att hvar sak kommer till sin rätt; väfnader och broderier drapera p5 det smakfullaste väggar och nischer, och oaktadt dessa massor af konstoch industriföremål, hopade på ett ställe, är rummet så väl användt, det hela så sinnrikt ordnadt. att totalintrycket blir i hög grad angenämt. Bland de tillämnade skotska utställningsföremålen intaga träsniderierna ett franistående rum. Bland alla dessa hvar i sitt slag fulländade arbeten fästes uppmärksainheten framför allt af ett par albumperniar i italiensk valnöt ', hvarå svenska riksvapnet på ett synnerligen konstnärligt sätt är utskuret af fröken E. Söderberg. En skrifbordsuppsats i slingstil af svart trä väcker äfven benndran. Ritningarna till dessa arbeten, liksom öfver hiifvud taget till alla inom denna branche af konstslöjden förekommande alster, gro iitförda af fröken S. Giöbel. Broderierna utmärka sig äfven för artistisk fulländning sa väl i mönster som utförande.
I händelse af Rikets Ständers bifall till Stats-Utskottets Utlåtande M 31 komma följande belopp att afgå: å ofvanstående Indelta räntor, kronov. 2,010: 20. 2. Markegång 11,373: 16. — Indelt Spanmål T:r . 306: med Förslagsvärde 1,836: men penninge-anslagen att. ökas med tillsammans 64.380 R:dr, som hit öfverflytta*. Förslag till blifvande Riks-Stat. Indel da räntor. S p a n m å 1 Penningar. Summa Kronovärde. Markegång. Mått. Värde förslagsvis å 6 R:dr T:n. Mått. Ank. till Exp. Utsk. den 15 Mars 1851, kl. 9 f. nt. Utlåtande, angående regleringen af utgifteme under Riksstatens Femte Hufvudtitel. (U. A.) Denna hufvudtitel, som innefattar anslagen för Sj oför svar s-departemenlel, fastställdes vid sisthallne Riksdag lill 1,429,240 R:dr, deraf penningar 1,326,769 R:dr, indelta räntor och spanmål utförde till 45,951 R:dr samt spanmål in natura 9,420 tunnor, upptagen, enligt förslagsvärde, till 56,520 R:dr. Vid föregående Riksdagar har Kongl. Maj:t behagat för Rikets Ständer förklara, att väsendliga förändringar erfordrades för sjöförsvarets ordnande pä ett ändamålsenligt sätt; och uti Kongl. Maj:ts, till Rikets sednast församlade Ständer aflåtna, nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof, täcktes Kongl. Maj:t jemväl tillkännagifva, att en allmän plan för fullständigare ordnande af försvaret till sj ös blifvit utarbetad och af Kongl. Maj:t pröfvad och godkänd, men att, enär statsverkets då varande tillgångar icke medgåfve utbetalning af alla, för utförandet af denna plan erforderliga, anslag, Kongl. Majit inskränkte
än äfven till fyllnad i länsrnanslönerna ett belopp, motsvarande den hvarje af ifrågavarande lägenheter påförda, men i lönerna inbegripna ränta, 38 öre, och har i följd af dessa beslut, af hvilka det sednare blifvit medelst skrifvelse den 14 nästlidne April hos E. K. Majit i underdånighet anmäldt, Landtslatens kontanta anslag tillökats med nämnda ersättningsbelopp, tillsammans utgörande 651 R:dr 14 öre, hvarjemte från totalbeloppet af de, jemlikt 1858 års riksstat, åt landtslalerna anvisade indelta räntor blifvit aldragne de hädanefter Kronan behållna räntorna af ofvannämnde länsmans-boställslägenbeler, Bökhult, Norrton, Frenninge och Ramsåsa, 38 öre hvardera eller tillsammans 21 R:dr 14 öre, på sätt Tab. Litt. E. närmare visar. Rikets Ständer hafva ock, jemlikt E. K. Maj:ts nådiga Proposition, å anslagen för Landtslalerna i länen uppfört, såsom ersättning för det lill indragning afsedda bostället Luxe, åt Kronofogden i Gottlands läns södra fögderi en lönefyllnad af 69 R:dr, svarande mot boställets ränta 19 R:dr och den derutöfver beräknade afkastningen 50 R:dr, äfvensom en årlig hushyresersättning af 300 R:dr; varande i följd häraf beloppet af de Landtstaterna anvisade indelta räntor ytterligare minskadt med nyssberörde boställsränta 19 R:dr, på sätt Tab. Litt. C. och E. närmare visa. 15:o. Uti Kongl. Brefvet den 24 Februari 1837, angående reglering af lönevilkoren vid Landshöfdingetjensterna, var i allmänhet föreskrifvet, att de för dessa beställningar på lön anslagna boställen och lägenheter skulle, med vissa uppgifna undantag, genom Kammar-kollegii försorg utarrenderas; och genom Kongl.
I anledning 'af Riksdagsmännen Olof Qlofssons samt Joh. M. 'Wessings Memorial , om ändring och förklaring uti vissa delar, af Kongl. Förordningen angående Stängsel skyldigheten; från Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet 1:0 rörande en fri Tackjerns-handel; 2:0 om befrielse för Skeppare och Forbönder att vid Tullkamrarna uttaga förpassningar å landets egna varor, som från Uppstäderna till Stapelstäderna försändas; från Särskildta Utskottet I:o angående förbud emot bruk af öfverflödigt silfver; 2:0 1150 Den 14 Juli. 2:0 om utbetalande af den till Ut/köttets Secreterare, Canzlie och Vakt-betjening anslagna aflöning. Ut supra. Ex Protocollo J. U. Ahnqvist. Utdrag af Vålloft. Borgare-Ståndets Protocollo hållet vid Urtima Riksdagen i Stockh olin den 14 Juli 1815* S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkande, af den 6 Juli, hvilket den 11 lades på bordet* i anledning af väckt fråga om Båtsmans fördubblingens återställande, blef detsamma af Borgare-Ståndet ogilladt; och Ståndet, som fann dé om B åtsmanshållet i Städerna uti Betänkandet förekommande uppgifter, så vidt tillämpningen deraf på Stockholms Stad angar, med rätta förhållandet icke öfverensstämmande, enär denna Stad, hvilken är den enda som fördubblingen in natura alltid utgjort, likväl under sista Kriget icke dermed varit besvarad, beslöt derjemte, att, lika med Hedervärda Bonde-Ståndet , göra gällande sitt förbehåll vid 1812 års Riksdag, att, genom Beväringens utgörande, undgå skyldigheten alt Båtsmans fördubblingen uppsatta; hvarom de öfriga Resp Med-Stånden skulle vördsamt och vänligen underrättas. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. Den 14 Juli. u 51 S.
Ridderskapet och Adeln ett af Herr Oxehufvud, Adolf Göran, afgifvet memoria], deruti yrkas, alt sjöfarten, med afseende å dess medverkan, så väl till landets försvar, som till national-rikedomens förökande, måtte uppmuntras: af genom undanrödjande af alla onödiga controller, och förenkling af de nödvändige, så väl lör den utrikes, som inrikes sjöfarten; bf genom tullfri införsel af alla skeppsförnödenheter; cf genom en förändrad organisation af nuvarande Consulad-väsende, så att Svenska sjöfarLen må vinna fördelar, svarande emot betungande consulad-af•gifterne, och sluteligen df genom navigationsoch skeppsbyggeri-skolors snara inrättande i de orter, der rörelsen lemnar bästa tillfälle till praclisk utöfning af dessa vetenskaper; 2:0 från Vällofl. Borgare-Ståndet, tvänne motioner, den ena af Herr Hegardt, och den andra af Herr Brunnius, af hvilka den förra föreslagit, att den, genom Kongl.
Jag tror, att det af Utsk. föreslagna minimibelopp, hvartill i föreningen delaktiga egendomar skola uppgå, innan föreningen får träda i verksamhet, kunde vara tillämplig för våra södra och medlersta provinser; men del är för högt för de norra, och då jag önskar, alt fördelarna må blifva gemensamma för liela Riket, mäste jag yrka antagande af BondeStts beslut i denna del. Vill man åter göra den distinction att bestämma minimisumman till 750.000 r:dr silfver för provinserna söder om Dalelfven och 500.000 r:dr för dem, som ligga norr om densamma, så har jag icke något deremot; men på det icke skiljaktigheter må uppstå i mindre vigtiga punkter, anser jag det vara bäst att antaga BondeStts beslut jemväl i denna. Hr Stuart: Den af R. o. Ad. i detta plenum ådagalagda ovanliga benägenhet att i alla frågor förena sig med Hederv. BondeSt. uti dess beslut hade kanske bort afhålla mig från allt vidare försök att göra en åsigt gällande, som icke öfverensstämmer med det af bemälda RiksSt. fattade beslut; men jag har ansett mig, oaktadt den ringa framgång jag hitintills rönt, böra ännu en gång uppträda för att yrka bifall till Uiskts förslag, såsom äfven i denna del, efter min öfvertygelse, vida ändamälsenligare, än hvad BondeSt. Den 27 April e. m. beslutat. Frih. af Nordin har t. o. m. nyss sjelf medgifvit, att det af Utsk. föreslagna minsta egendomsvärdet för organiserandet af en särskild hypoteksförening ej vore för högt i södra delarna af Paket; men om det föreslagna beloppet således utgör en lämplig minimisumma i de södra provinserna, synes den icke heller böra vara för stor i de norra, hvarest ett högre taxeringsvärde i allmänhet är åsatt den odlade jorden. Några undantag från de allm. stadgandena torde det för öfrigt ej vara i sin ordning att medgifva. I sådana landsorter, der hypotheksföreningar af den storlek, Utsk. föreslagit, icke kunna åstadkommas, förefaller det åtminstone mig mindre välbetänkt att genom den erbjudna garantien framlocka dylika föreningar i en mindre scala.
När jag föreslagit framdeles utgående fastighetslåns förminskning lill 2,000 r:dr h:co att lemnäs å egendom, taxerad till högst 6,000 i-.dr b:co har jag ansett detta böra och kunna ske, enär de större jordegarne hafva tillfälle att, uti redan bildade, och sannolikt (lere upkommande Hypoteksinråltningar, erhålla nödige förlagskapitaler, men den mindre jordegaren dertill skalmar tillfälle, dä Hypoleksinrättningarne cj utlemna mindre lån än, såsom jag vill minnas, 1,000 r:dr b:co. Man bör icke förglömma, att den mästa jord ligger uti allmogens händer uti mindre besittningar af 1 hemman och stora bråk derunder. Genom den allmänna förbättring, som jordbruket vinner genom förlagskapilal till desse mindre hemmansegare, tillskyndas landet en vida större fördel än genom stora kapitals utiemnande å ett högre jordvärde, ej blott derigenom att jordbrukets framsteg kunna jemnare beräknas, utan äfven och hufvudsakligast derigenom, att en arbetsförtjenst lemnäs öfver hela landet, hvarigenom den allmänna klagan, öfver bristande sysselsättning för mången arbetsför dagdrifvare skulle försvinna och de s. k. proletärernas tillstånd både i fysiskt och moraliskt hänseende förbättras, då man vet alt allmogen på landet delar sitt bröd med arbetaren och närmare ingår uti hans enskildta 2H Den 30 A pr il. förhållanden, då deremot Possessionaten svårligen kan hafva eller har andra beröringspunkter med honom än arbetet och kontanta dagspenningen, som oftast thvvärr blifver ktögarens skörd, lill mehn för arbetarens helsa samt kroppsoch själskrafter. Att Privatbankernes aklie-egares intresse blifvit till viss del förenadt med Lånebankens har jag trott böra ske för att dels bibehålla desse, vid den rörelse de öpnat, dels äfven, för att bereda möjlighet af styrelser uti de serskildte Provinserna, med kännedom om personliga säkerheten och till kontroll vid förvaltningen, som man i allmänhet ansett skulle blifva svagare och mera likgiltig om den vore skild från all egennytta, äfven som Statens säkerhet derigenom vore än ytterligare försäkrad.
Vi ofvergil nu till att i stijrsta korthet redogora for diskussionen i kamrarna, dar det kungl. fijrslnget stod friilust pB dagordningen den 27 april. I Forsta kammaren uppstod rid foredragningen af forsta punkken, ang %ende andringar i vissa delar af Gifterm$lsbalken, en liingre debatt, sorn ijppnades a£ reservanten, herr figer, med ett vidlyftigt anfijrande. Han erinrade om riksdagens skrifvelse i frigan &amp; r 1884, .men ville fritaga riksdagen frgn att efter sQ l&amp;ng tid bebijfva biira .konsekvenserna af denna skrifvelse. Han angaf motiven for sin reservation och vande sig d % forst mot de foreslagna inskrankningarna i mannens mUsmansratt, hvilka han motsatte sig a£ s % viil praktiska som teoretiska skiil. Not upphafvandet a£ mannens millsmanskap anforde talaren en del afskrackande exempel frtn Amerika, hvilka omtalas i en af justitierddet Olivecrona utgifven juridisk shrift. ") Han klandrade vidare fiirslagets brist p % principiell enhet, sarskildt betraffande bestamelsen att fastighet i stad skulle h h - foras till den egenddm, som icke inglr i den andra mskens giftoratt, d i han snsbge, att, skulle man s l l in p&amp; denna viig, vore intet skid att stanna vid en halfmesyr. For att vara konsekvent b o d e man utstracka besthmelsen Cfven till losegendorn, dB ju i sjtilfva verket skilnaden mellan fast och 10s egendom blifvit utjamnad genom bruket att sHtta egendomar och hus pb aktier. Om hustrun finge fri forvaltning ofver sin egendom, skulle ' daraf sakerligen uppstb hogst beklagliga f oljder for familjen.
Uppä gjord proposition af Herr Landt - Marskalken biföllos sä wäl Grefwe Os la LaräleS som Grefwe törners motioner, med tilläggning, att Bewillnings - Utskottet skulle med de äskade upgifterne inkomma inom 8 dagar, räknade frän den tid, dä Ridderstapet och Adelns Protocolls-Utdrag kom« mit detsamma tillhanda: och skulle äfwen i detta beslut de öfrige respective Ständen »vänligen anmodas att instämma. Hans Excellence Herr Grefwe kuutk srägade om den företagde tiden af 8 dagar rörde upgiften af grunderne för hela bewillningen, eller blott hade afseende pä tullersättningen, och yttrade sist 74 Den 6 Julli. sig i förra fallet aldeles icke kunna de östade upgrf. erne inom denna termin utlofwa. Aiherre ak UlLkransvn deremot trodde, art enar lräga blott more om gnmderne afwen för allmänna bemillningen stulle derao upgifwande inom nämnde liv icke wara omöjligt. Rioderstapet och Adeln förblef wid sitt fattade besiur Föredrogos a nyo och biföllos följande den z Julii pä bordet lagde betänkanden frän Staks-Utsto-tet: no. Angäende Riksgälds - Contoirets dispositions-ratt öfwer de frän Kongl. Krigs - Collegium till Contoiret aflemnade behållningar af Armeens organisations-,allmänna hingstmcdels/Arlillerie exercitiemedels, samt Skänska hingst pramiä-Casior. 2:0. Skats-iltstockets berättelse och betänkande rörande Riksgäldswerket, jemte den derwid fogade bilagan Litt. D., innefattande
St:é 23anf, reflituerabe, utaf ben för dr i833 förffottomiö leoererabe 23aufcné Slänteminfl 3l:br 200,000 ®cn fä fattabe Srolle|fa Stipcnbti*gonbcn; Kapital od) Slänta tiltfammanö . ©ratification till Kommisarien od) Sltbb. S). ©f, för bep befattning meb repa* rationen od)_ inrebningen af 31. ©t:é |>ué görffott d Strfmobe tilt Kopijien K. g. Stuart, fdfom tittförorbnabt Ombub i afl. i9ärbcrmgémaimcii, ^ouoelerarcn -lyepbcrgö 23atance*mdt . görilfutne omfoflnaber för Kcf)artfe*Sigittatae*|)»itflämpIingcn dr 1834 Snont Sunt mänabé utgdng dr 1834 tiqmibcrat Sfulben titt fanten för berflä* beö begagnabt Krebitio, b»itfcit uttimo Secembriö i833, utgjorbe A. Biörck. SocjTag^erdfntng, i runba tal, öftuer Siif^dlbå^onfotreté 1 1835 dr§ 9^c0lemente upptagne OrMnarte ^nfomfte* c$ Utgifter unber nebanndmnbe ar* ^ tt f o ni f t e r : 'Sebåttrttttg beit t Celeber, ^pa GontoiretS enfftfba tätning i 3Serel*23aufett .. 9ittmän 33emittntttg famt Äort* ocf) XibntngS*Stämpelafgift . Sfatterätté* ecb DbferöafioitS* mebel 3fr. o. meb'b. i Det. i835 odj till farn* ma aré flut.