Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tvänne mindre hemmansdelar pä Dahlsland; sä att Stadens hela område, svarande emot liela mantal, utgöres af vid pass 3,ooo Tunneland jord, deraf omkring tvä tredjedelar äro till åker oell äng uppodlade samt innehafves och brukas lill ungefärligen halfva arealen af Stadens Invånare och andre, som derå förvärfvat besittningsrätt, hvaremot andra hälften, bestående för det mesta af Gammelstadsjorden ännu är bibehållen Staden, till gemensam disposition, och utarrenderas för Stadens räkning* tillika med Hufvudnäsön och Sågverket derstädes. Sjelfva Staden är indelad uti 344 hela Tomter, hvaraf 2g för publika Hus och Byggnader; Och dessutom 38 projecterade och ännu obegagnade Stadstomter. Stadens bestånd grundar sig hufvudsakeligen på Handel och Sjöfart. Jordbruket bidrager äfven betydligt dertill och handtverkerierne något: Fabriker finnas icke. Handeln har till föremål dels att förse Staden och kringliggande orter med Salt, Sill och dylike förnödenheter samt utländska drycker och specerier, jemte vanlige Kramoch Bod varor, äfvensom efter missväxt-år med spanmål, dels commissions-affairer för Wermelands Invånare i afseende på deras jernoch trävaruhandel på Götheborg, samt i allmänhet med spanmål och bränvin af ortens produetion. Man klagar öfver handelns och sjöfartens aflagande härstädes under sednare lider, hvilket äfven torde äga grund, i synnerhet hvad sjöfarten beträffar, och sannolikt har till orsak vissa sakers förändrade skick.
Vilja Riksens Ständer hellre, än att tillsätta fere Utfkott, remittera sådana mål, som till visst Utfatt icke höra, antingen till Besvårsoch Oeconomie-U/fkottet eller till något af de öfriga förut tillsutte Utfkott, vare samma Utfkott pligtigt, att med dess Uilåtandei i en - Den io Feiniar ii. ligliet med erhällen remiss, inkomma, och be» stämrne sjelfva ämnets bejhaffenhet efter Grund» lagen; men icke den hvarje särskildt Ulf Kol t i allmänhet uppdragne befattning, huruledes ett indi i enlighet med Riksens Ständers derofver tillhöriga beslutande rätt bör afgåras. Detta är egentligen hvad son' i Grundlagarne blifvit om Oeecnomiska Utskottet stadgadt. Derefter föijer i 56 §. af Riksdagsordningen ett moment, sorn rörer tillsättandet af Sårskildte Utskott, och hvilket år af följande innehåll: ”Skulle Riksens Stander finna flere Utjkott vara af nöden, ma de af Ständerne obehindradt tillsättas. Sådane Utjkott ma dock ej befatta sig med andra ärenden, än dem, hvilka, enligt Regerings Form en, på Riksens Stånders åtgärd ankomma. Nu vågar jag till Ilöglofl. Riddersbapet och Adeln hemställa, når Grundlagen så tydligen bestämmer, hvartill OeconomieUtskottet år ämnadt, når den på ett annat ståhe uttryckt, att ej benämningen, utan beskaffenheten af å - renderne bestämde det Utskott, till hvars handj läggning de borde öfverlåtas, och når alla de Motioner och Anföranden som i dag uti förer varande ämne, blifvit gjorde, efter min tanka, åro af Stats-oeconomisk egenskap, huruvida då dessa frågor kunna komma till annat Utskott ån Allmänna Besvärsoch Oeconomie_Utskot~* tet. Jag måste uppriktigt bekänna, att jag ej kan annat se, ån att ett högst betydligt fel i Den 10 Februarii.
Jag anhåller, att få uppläsa denna 51 emedan den innehåller något, som synes mig bevisa, att Memorialet ej innefattar en olaglighet; Det heter nemligen i 51 §. ”De personer, hvilka af KonglMaj;t ”blifvit till Greflig eller Friherrlig värdighet uppi ”höjde, eller med Adelskap benådade, men inom ”tvenne år efter utnämnandet icke hafva sig ttU ”vinnande af introduction å Riddarhuset anmält, ”hafva ali vidare rätt dertill, enligt Kongl. Förordningen af den 8 Maji J775 och Kongl. Bref» fien Ii Oct-ooer c, m. 303 af den II Februarii 1800, förlorat, så framt 5*ej Kongl. Maj:t täckes» genom serskild Nådig ”Resolution , den försuttna tiden återställa; å~ ”liggande RiddarhusDirectionen noga tillse, att ”hvad ofvanberörde Författningar så val härom , ”sorn i öfrigt rörande introductioner Btadga, var.» ”der noggrann! iakttaget»” Jag utber mig att få fästa uppmärksamheten på detta slut. Står det nu föreskrilvet i 1775, års Författning eller i 1800 års Bref, att RiddarhusDirectionen skall meddela introduction , då hafva de orätt, sorn yrkat, att Utskottet behandlat saken rigngt; men åsyftar denna Författning, Som jag tror» endast immatriculering, kan jag ej förstå annar, än att introductioneö skall ske inför Ståndet» Det är derföre jag anser intet iagstfidigt finnas i Utskottets Förslag. Det var just jag, sorn yttrade farhåga för något missförstånd genom motionens antagande: men detta är helt och hållet undanröjdt derigenom, att Ridderskapets och Adelns rättighet att vägra introduction ej ens blifvit satt i fiåga; och jag ber att få fästa uppmärksamheten derpå, att om en sådan rättighet förefanns, skulle nu RiddarhusDirectionen af samma skäl kunna vägra introduction, hvilket dock ingen lärer vilja påstå.
Discont-lån för att afhjelpa hastig förlägenhet, då de få stå i 5 år. Jag förenar mig i den åsigt Doctor Hedrén och Herr von Ho. henhausen yttiat, samt anhåller om återremiss. Herr von Hohenhausen: Jag nekar ej , att det var något oförväntadt , att en Constitutions-Utskottets Ledamot, vid bedömmande af Grundlagen , skulle sätta andra considerationer i betraktande, än de fastställda formerne , dessa bålverk för vår frihet. Jag erkänner, att jag förut i Utskottets Betänkande märkt sådant , men Constitutions-Utskottet matte aldrig blifva öfver Grundlagen. I alla fäll bör väl denna fråga blifva på samma sätt behandlad af Banco-Utskottet, sorn den förra blef behandlad af Stats Utskottet. Hvad särskildt beträffar frågan om hvad som kan vara nyttigt eller fördelaktigt, så, enär det nu blifvit afgjordt att ingen förflyttning af fonden får ske från den ena Disconten till den andra , hemställer jag hvad följden skulle blifva lör Götheborg och de kringliggande orterne .hvilkas Discont-anslag enligt uppgift lär vara nära uttaget, om de som nu hafva lån , ej skulle behöfva omsätta dem med mera än ^tdel af lånesumman hvarje haflt år. Jag anhåller, att Betänkandet måtte återremitteras på den grund , att Ridderskapet och Adeln anser frågan förfallen, Herr Hjerta : Om den värde Ledamoten täckes läsa den Grundlags-§. , som fordrar 3 Stånds beslut , skall han finna , att äfven 72. §• der omtalas. Således lär det vara tydligt, 376 Den 6 December f. m. att ingen bestämd Gtundlags-föreskrift finnes, utan är här blott fråga om Riksens Ständers opinion , huruvida frågan kan förfaila eller ej. Om den opinion jag yttrat, är den rätta , så är det gifvet, att den remiss, som jag yrkat, äfven är den enda rätta , att nemligen saken bör återgå till Banco-Utskottet, och detsamma öfverlemna den till Constitutions-Utskottet.
Således ifrån blott discussioner om huru skatterna skola fördelas, huru Bränvins-pannorna skola taxeras , ifrån blott individuella, vid ögonblicket fästade inleressen , höja sig Nationens Ombud mer och mer till den punkt, hvarpå de böra stå, om Styrelsen skall kunna , med glädje och med hopp om framgång, sköta sife Den 5 Juli. f. m. »87 Medlare-kall imellan den lefvande och den kommande generationen. Publiciteten, denna Styrelsens och Folkets gemensamma vän, i hvars sköte båda kunna uttömma sina hjertan, har, under och genom denna stora fråga, som sysselsatt det Särskildta Utskottet , erhållit en rigtning som den, till sorg för den välsinnade, och till fromma allena för lättjan och incapaciteten, hittills icke kunnat erhålla. Allt bebådar för Rikets inre förhållanden en lika så skön dag sorn den , hvilken Nationen, hvad dess yttre förhållanden beträffar, redan upphunnit. Innan jag går att punkt för punkt besvara de gjorda anmärkningarna', måste jag först särskildt yttra mig öfver en af Friherre Wirsén framställd reflexion, och öfver slutmeningen i Herr Qrefve Mörners yttrande. Friherre Wirsén säger: ”1 stället för ''klander, äre vi, efter min tanka, skyldige ''bifall och förbindelse åt den Statsman, ”sorn uppmärksam på ögonblickets våda , ''med räddningen af främmande egendom "från våldsverkan , förenade en särdeles betydelig intrade åt Statscassan”. Jag förmodar gerna, att detta uttryck af klander alsigtslöst undfallit den värda Talaren. Det skulle för mycket contrastera emot den ton, som för öfrigt räder uti Den 5 Juli. f. m. de af honom emot mitt Betänkande gjorda anmärkningar. Men då dessa anmärkningar blifvit af trycket utgifna, då jag till min caracter icke kan vara af inånga bland mina Medborgare känd; då icke alla torde villja, eller torde tro sig behöfva tänka örn detta yttrande, som jag tror mig kunna göra det, sä kan jag icke underlåta att besvara det.
Qtafja eller till utroiDganDe af Defj n’inft låne#rörelfe, hafme ‘iSi berättigat *2Båre §ullmägtige i danfelt, att, till uppföpanDe af 9ufögälDS#£ontoretS blanD Allmänheten utelöpanDe Obligationer, begagna Den, enligt affutaDe cäfenfaper uppfomna och för SSanfenS låne#rörelfe och flfmewttwepling icfe DifponeraDe, behåll# ning af SSanfené winf#meDel; hwarwiD <2Bi Docf, jemte några anDra S3ip. tiu Si. ©t. ^Jrot. 1834 & 1835. 10:öc ©anil. 1 2lfb. 2 23anbet. 9 SlifSbagsjsäSelTtttet. 66 injfrdnfanDe voitfor, förorDnat, att De 9lifPgälDP-'€ontoretP Obligation ner, forn i följD häraf funna varDa för S3anfenP räfntng uppföpta, icfe få viD något tillfälle inberäfnaP uti Den för ^anfen beftämDa grunDfonD af gent billioner DttfPDaler, famt att De förjtnämnDe fån leDeP alltiD böra anfeP fåfom en Detta verfp behållna räntenroinfl; i t)Yoilfen egenjfap De ecffå, voiD Den liqotD om Denna voinft, font, enligt SvifetP näfifammanträDanDe 0tänDerP bejlut, Fommer att uppgöraP, (fola af 0tatP» eller SvifPgälDP^erfen ovägerligen inlöfaP dier emottagaP. §. 34. 0,Ärel,< @cDan SKifetP fijt förfamlaDe 0tänDer bejluttt, att, till berchan»
« — Carl XII:s torg. (G. 54210) kithografisl&lt;a Aktiebolagets i Norrköping Guldmedalj i Stockholm 189V Grundlagdt 1858 C. A. Cologne samt alla till naglarnas vård och förskönande hörande artiklar. Försäljningslokaler: ikontor: Stockholm, Vasagatan lO. KARTONG-FABRIK, E a u de nyheter för Juleii. Lifförsäkringsbolaget försedd med de nyaste arbetsmaskiner, rekommenderar sina tillverkningar af alla slags A S K - och K A R T O N G A R B E T E N för Parfymerier, Konditorier, Apotek och Juvelerare samt för Stearinljus, Tvål-, Socker m fl. fabriker. Fabriken drifves med elektrisk kraftöfverföring. Våra tillverkningar prisbelönta vid alla utställningar, i hvilka vi deltagit. Rekommenderar sin omtyckta 77 Biblioteksgatan 77. (G. 54 514) &amp; Co. ttims A.rraks utmärkta Punsch Medaille rekommenderas. d ' or (G. Aktiebolaget m Per Perssons m Väloch Stickmaskin / f^^vj &amp; Stockholm. Enda Guldmedalj för Stickmaskiner i Malmö 1 8 9 6 &amp; Stockholm 1 8 9 7 Prima, Trägravyren utförd vid Lithografiska Afdelningskontor: Stockholm, Akt e i bo a l get i Norrköping, Svartmangatan HULTMANS C o m verksamt lösande, välsmakande medel vid hosta, heshet och katarrer rekommenderas Florents franska lakrits\ G. som Göteborg, Södra Hamngatan arbeten. (G. Guldmedalj vid 1897 års r ekonjrnenderas. Kommissionslager i alla Sveriges städer. Konsto. Industriutställning i Stockholm. Glas-, Porslins&amp; Bosättningsaffär Dastiller. ^rtj / Största urval. Billiga priser, Pastilles å la menthe (pepparmynt, allmännast omtyckta) 30 hos alla välförsedda handl. o. apotekare. Ensam agent S. NORMAN, Stockholm. Endast äkta med märke: (G. användbarhet. Billigaste pris. Agenter å alla större platser.
Hjortsbergs underdåniga ansökan, att, i likhet med hvad numera aflidne Directeuren Crusell i lifstiden åtnjutit, erhålla en pension, till belopp af 600 R:dr för sig och sin hustru, hvarom Högstsalig Hans Maj:t Konung Carl XIII, medelst Sin Egen Höga påskrift å en den 1 Juni 1810 af dåvarande Theater-Directionen gjord underdånig framställning i ämnet, lemnat Nådig försäkran; och då Hof-Intendenten Hjortsberg, genom sin allmänt erkända utmärkta förtjenst i Skådespelare-konsten, bered t sig ett billigt anspråk att af nationens välvilja omfattas, hafva Rikets Ständer beslutat, att för honom och hans hustru, i fall hon honom Öfverlefver, må å Allmänna Indragnings-Staten uppföras en pension af 600 R:dr B:co. 15:o I sammanhang med reglerandet af Allmänna Indragnings-Staten, hafva Rikets Ständer äfven till pröfning förehaft E. K. M:s Nådiga Proposition, angående en årlig pension åt framlidne Hans Excellens Herr Grefve Georg Adlersparres Enkefru Grefvinna; och ehuru Rikets Ständer visserligen erkänna Herr Grefve Adlersparres förtjenst af det allmänna, hafva Rikets Ständer likväl, då, enligt hvad inhemtadt blifvit, hans efterlemnade enka, som icke betungas med omsorgen för oförsörjda barns underhåll, för närvarande ej synes vara i behof af Statens understöd, icke ansett sig böra medgifva uppförande å Allmänna Indragnings-Staten af något anslag för Fru Grefvinnan Adlersparre. 16:o I)å, med undanlag af v. Linne', Sverige måhända icke egt någon Vetenskapsman, hvilken inom hela den civiliserade verlden gjort sitt namn så kändt och aktadt samt i och med detsamma hedrat sitt fädernesland, som Friherre Berzelius, hvars arbeten uti den vetenskap, hvilken genom honom erhållit en utveckling af oberäknelig vigt, af Europas förnämste lärde erkännas såsom det yppersta i sitt slag, men de inkomster, Friherre Berzelius af Expeditions-Utskoltels Förslag till und.
Att nu vilja här anställa experiment, för att få en inländsk erfarenhet, innan man företager 10 H. 21 162 Den 20 April e. m. någonting i större scala, anser jag oliimpligtligt. Det skulle vara att uppskjuta målet en ganska lång tid, enär många år skulle fordras, för att utröna något tillförlitligt, och jag förmodar meningen dermed i sjelfva verket vara att för ögonblicket skjuta saken ifrån sig och slippa taga något afgörande steg. En lagfaren ledamot har på förmidd. fästat Ståndets uppmärksamhet på det lagstridiga deri, alt fångar, sorn voro dömde till fästningsstraff, skulle användas till detta försök, flan har vidare visat den ringa bevisning, som kunde hemtas deraf att några gröfre förbrytare, dömde till mångårigt fästningsstraff, skulle sitta 20 månader inspärrade i cell. Bevisningen af detta experimenterande skulle åtminstone blifva långt aflägse; ty först mäste man naturligtvis afvakta slutet af fängelsetiden, måhända 10 år, och sedermera efter brottslingens frigifvande måste man ändå vänta en lång följd af år, för alt se om återfall inträffa eller icke. Det är denna omständighet, som hufvudaskligen talar emot Hr Lagerhjelms förslag. Han har tyckt, att man kunde antaga en viss calhegori, andra resan stöld, och att man på de brottslingar, som tillhörde denna cathegori, kunde använda cellsystemet, Om då strafftiden bestämdes t. ex. till ett år, så må man ej föreställa sig att experimentet efter denna tid vore fulländadt; det fordras ytterligare 10 eller 20 är för att räkna återfallen. Den 3:dje invändningen, som man framställt emot förslaget, är den att det skulle vara allt för dyrt. Derom är redan upplysning lemnad af flera ledamöter inom detta hus. Jag tilltror mig visserligen icke att med säkerhet beräkna den kostnad, som kan erfordras för införande af ett allmänt cellfängelsesystem inom fäderneslandet; men jag får äfven säga, att jag långt mindre vågar beräkna den ständigt ökade kostnad, som sannolikt blefve en följd af vidblifvandet af det nuvarande systemet.
Alltför gerna skulle jag medgifva alt absolvera en sådan återremiss enligt Ståndets önskan, om vi stöde på den punkt, att det behöfves; men jag skulle tro, att den ena Statsmakten kan behandla den andra med något mera familiaritet och icke behöfva att begagna detta ceremoni-språk, som i verkligheten intet betyder. Jag motsätter mig icke återremissen. Frih. Cederström, Jacob: Sedan detta utlåt, nu blifvit föredraget till R. o. Ad:s öfverläggning, ehuruväl utan att vara af beskaffenhet att kunna behandlas i den ordning 56 §:n Reg.F:n bestämmer, d. v. s. att kunna för Ståndet framställas till bifall, anser äfven jag mig böra yttra mina tankar i ämnet. Jag håller Hr af Harmens räkning för dess reservation, deruti han gjort klart för R. St. hvad som inom StatsUtsk. gifvit anledn. att åsidosätta de i grundlagarna bestämda former. Det besynnerliga förhållande, som ledt till en preliminär votering inom Utsk., nemi. att en förfrågan från inkomst-afdeln. angtde R. St:s rätt att ensamme och utan Konungens medgifvande upphäfva ordin, statsinkomster, innefattar ett försök till att få Utsk. att upphäfva sig sjelffl till tolkare af grundlagens rätta förstånd, tvertemot innehållet af 83 §:n Reg.F., der det heter: ”Ej må någon för framtiden gällande förklaring af grundlagarna stadgas, utan på "det sätt, som etd. föregående 2:ne §§ vid ändringar i dem iakttagas bör. Efter deras ordalydelse skola de i hvarje särskildt ”fall tillämpas.” Utsk:s tilltag är af den art, att jag väntat mig, det Hr Frih. o. Landtm, förklarat, att utlåt, icke kunde upptagas till föredragning för Ståndet och följaktligen endast läggas lill handlingarna, samt att Utsk. genom prot.- utdr. borde förständigas att inträda inom de gränser grundlagen bestämmer. Då sådant icke skett, får jag, i afseende på sjelfva frågan om begreppet af 5] §:n Reg.Frn, hvarigenom StatsUtsk., lika med Frih.
Och s o m de båda männen rest långt o c h voro frusna och hungriga, läto de ej bjuda sig två gånger, utan satte sig genast vid bordet o c h grepo verket an med en aptit, som väl äfven till en god del fick tillskrifvas den unga husmoderns förmåga att göra anrättningen smaklig. Husbonden k o m därpå själf in med sin pipa i munnen och uppmanade dem att » lägga för » sig » å tugga » samt att taga en » snaps », något s o m Nils för sin del frånsade sig. Häradsdomaren skrattade till litet vid denna försäkran och tyckte, att det var nog bra att .ha fått en dräng, s o m inte söp, bara det ville hålla i sig. e l 1 F ö r l o f Q l n g s Men Nils gaf knappt akt vare sig på svaret eller skrattet, ty någon hördes i detsamma i dörren, och hans spanande öga flög genast dit. Nu, nu kom hon, den » snällaste » och den » vackraste »! Hon gick fram till midten af golfvet, där eldskenet fullt belyste en liten, just ej så smärt figur med ett rundadt, rödblommigt och gladt ansikte, infattadt i en stor, svart stickad ylleduk. En dunkel fråga uppstod inom Nils — skulle hon vara den vackraste? — Men ögonblicket därpå tyckte han det nästan. Ett sakta, men vänligt » god afton » från den unga flickan till de främmande männen kom honom nämligen att hastigt resa sig och med en höflig bugning o c h en hjärtligt glad och tacksam blick besvara den första vänliga bälsning, han fått, sedan han kom i huset. » Det är vår nye dräng. » Med dessa ord föreställdes han för husets andra dotter af häradsdomaren, som väl icke tyckte det var nödvändigt att säga honom, hvem hon var eller hette. Men han visste j u förut, att hon hette Sofi, och att hon var den flicka, s o m skulle passa så bra åt honom. Det unga hjärtat slog häftigt, men han kastade åter en skygg, fast spanande blick mot flickan, som nu satt sig ner tyst och stilla. Det tycktes för öfrigt, som o m ingen af familjemedlemmarna hade mycket att säga vare sig åt hvarandra eller åt de främmande. Det var en tung ledsam stämning öfver hela huset, tyckte Nils.
N:o 207, i anledning af väckta frågor om förändrade beskattningsgrunder för mjöloch såg-qvarnar, återremitterades; N:o 208, i anledning af väckt fråga om upphörande af Allmogens inom en del af Stora Kopparbergs län skyldighet, att till Stora Kopparbergs bergslag in natura leverera Hemmansränteoch mantalseller qvarntulls-kol, samt afskaflande af de för uraktlåten sådan leverering af dessa kolskatter stadgade viteseller tredsko-böter, bifölls; N:o 209, i anledning af väckt motion om statsbidrag för ersättande af kostnader för vägdelning på Gottland, biföllsj N:o 210, i fråga om underhållskostnader för tvänne vägar inom Färila och Hogdals socknar i Helsingland, bifölls; N:o 211, i anledning af väckt motion om låne-understöd för uppförande af en flottbro öfver Dalelfven, bifölls; N:o 212, i anledning af väckt motion, i fråga om ersättning till en pensions-kasseinrättning för beväringsmanskapet och afskedade båtsmän uti Vester-Norrlands län, bifölls; N:o 213 i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständers Statsutskott, i fråga om medel till fullbordande af Strömsholms kanals ombyggnad, bifölls; Bih. till II St. N:o 214, i anledning af väckta motioner om anslag för Strömsholms kanals ledning antingen till Westerås eller till Köping, bifölls; N:o 215, i fråga om anslag till kyrkobyggnad i Knäreds församling i Hallands län, bifölls ; N:o 216, i anledning af erhållen äterremiss af Utlåtandet N:o 64, angående äskadt anslag för beredande af rättelse uti beräknandet af Salpeterhjelpen inom provinserna Småland och Oland, Betänkandet Nio 64, och Utlåtandet N:o 216, bi föllos. S. D.
Dessa betydliga öfverskott å de hufvudsakligaste arbetsqvantiteterna förklara behofvet af de i det föregående omnämnda, från Kongl. Stats-kontoret utbetalda, 400,000 R:dr utöfver från Riksgälds-kontoret, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers beslut, aflemnade 6,750,0! 0 Rdr. Särskildt anser jag mig härvid böra upplysa, att åtskilliga mindre broarbeten, vägöfvergångar och stationsbyggnader, hvilka fordrade mera kontanta utgifter än egentligt arbete, blefvo något eftersatta, på det att den vigtiga terrasseringen och ballastningen skulle kunna forceras, samt att 2,000 tons räler blefvo från England levererade, hvilka först under år 1862 skulle liqvideras. Dessa omständigheter förklara, huru det varit möjligt att, utan större tillskott än åberopade 400,000 i':dr, kunna utföra så stora sträckor terrassering, ballastning och rälsläggning utöfver hvad som i arbetsplanen för året var upptaget och beräknadt. A de efter hand från Södertelje vesterut fullbordade delar öppnades trafiken för allmänhetens räkring den Esta Juni till Jerna station, 1,1 mil från den station, der sidobanan till Södertelje afviker. och den Esta Oktober vidare till Gnesta, 1,6 mil från Jerna samt 5,9 mil från Stockholm. Banan vesterut från Gnesta kunde vid 1861 års slut, fastän icke öppnad för trafik, af lokomotiv befaras å en sammanhängande sträcka af I | mil, och från banans under arbete varande vestra del, eller från Töreboda mot Nerikes södra länegräns, var äfven vid årets utgång en sammanräknad längd af nära 3 mil för lokomotiv trafikabel. För utförandet af dessa arbeten har användts dels en kommendering af Nerikes regemente, 400 man, som den 18:de Maj inryckte på arbetslinien, dels en privat arbetsstyrka, som under eu del af sommaren uppgick till 7,000 man, som alla vöro skattskrifna i sina egentliga hemorter, dit desamma efter arbetenas afslutande återvände. aninianbiuilningsbauan Örebro—Hallsberg.
Däruppe riktigt såg man, hur vi ha drunknat i lyx! Hur utsökt smakade inte det goda kaffet vid det enkla träbordet, upplyst af ett stilla talgljus! (Det vill säga, det skulle ha varit upplyst af ett talgljus, o m inte solen skinit ännu!) — Så blef det naturligtvis champagnesupé igen på stora restaurangen. Kunde vi m e d mindre fira en sådan dag? Jag höll tal för Liljekvisten! Ack, Liljekvisten!!! » I gamla Stockholm fanns ingen champagne, du, gumman, » sa Ruffen. » Där fanns kanske glädje utan, » sa jag — Jag har så grufligt mycket mer att skrifva om, men —! J ag önskar att någon ville uppfinna tidningar med guttaperkaspalter, ty P. S. Tänk! Johan är inte Johan, utan en ogift kusin till sig själf! Namnförväxling mellan Johan och John. Jag kunde väl tro jag att P. S. P. S. Har jag berättat, att jag tror, att Lycko redigerar alla fruntimmer, som ska in i I d u n? Inte underligt han är så fin, då, ty om finhet behöfs till något, så Ä h, Herre Gud, så svårt det är, att vara tvungen att hålla mun, när man inte vill! är husmors bästa hjälpreda. Helt år S kr. kräsna europeiska publik med storm. Men Sven Scholander i artistiskt vårdslös dräkt, uppflugen på verandabarriéren till sin villa på Lidingön och omvajad af hängbjörkarnas skira löfverk, i hejdlös abandon och under stormande strängaspel utslungande mot skyn af lifsfröjd bevingade toner, som på andra sidan fjärden — - där en gång hans far med sin sång väckte genklang från Lidingöstranden — besvaras med applåder af för honom kära händer; Sven Scholander i fören af en båt på soleller månbeKvinnorna på utställningen. J Nordiska museet. (Forts.) Nu komma vi till Heisingland med dess öfver hela landet väl kända, linkultur. Det är också lin, som landskapet hufvudsakligen exponerar, ända från fröet till den färdiga fina väfnåden.