Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
SeDamot Deruti dr ^afor uti förfamlingett alltiD fjelffrifmcit, ocb mäljaS Defnttom å Den tttlpfa ©ocfenf äntman, blanD befutne perfoner inom ©ocfnen, l)ögf ©ep SeDamöter, nemligen Sre af 9'uDDerfapet od) 2lDeln ellet ©tåtiDSperfoner famt Sre af $8ottDe*©tånDet; Docf funna 23ereDntngS»Sommtt* téer, eltmaD De dro malDe för Stt eller på fatt l>dr neDanföre t 56 §. förmå» les, för flere ©ocfttar, om få åftttiDaö, befå af ett minbte antal SeDamöter, Docf ej unDer $em, l)maraf Små af DuDDcrfapet ocb 2lDeln eller ©tånDSperfo* ner, famt Små fSönDer, meD Det unDantag, forn 81 §. omförmäler.. ©fulle ^vprfo[)erDen, af ålDer, fjliflighet, eller annat giltigt förfall, mara binbraö att i 53ereDningS*Sontmittéen Deltaga, fall batt utfe någon blanD $ör* famlingenS ^>referfap, font batt finner mef tjenlig att fitt fälle företrdDa, Docf emot Dem emellan öfmerenéfommen erfdttning för refefofnaDen. 53 §. 55. finnes ej i en ©ocfen befutne titan af 2lDe(, ©tånDS*perfoner ocb 53öm Der till Det antal od) förl)ållanDe, forn erforDraS, må Det brifanDe utfeS blanD fåDatte perfoner, font dro eller marit i ^ongl.
Arf måge de enligt samma bud ej taga, utan efter barn och egna bröstarfvingar. Den inskränkning i rättigheter, sorn sålunda blifvit gjord, har likväl ofta tillförene varit inom re presentationen öfverklagad. Man bar anmärkt densamma såsom obillig och orättvis, enär den bestraffar barnet för föräldrars felsteg; men de försök, man gjort för att jemna förhållandena i denna del, hafva dock icke rönt framgång. Betraktar man emedlertid frågans behandling under de flera riksmöten den utgjort föremål för Ständernas öfverläggningar, så visar sig hurusom åsigterna så småningom förändrats. Då till en början blott enstaka röster höjde sig för de vanlottade, erkändes vid sisla Riksmöte deras rätt uttryckligen af två Riksstånd; och inom Högvördiga Preste-Ståndet blef gällande lagstiftning bibehållen oförändrad genom blott två rösters öfvervigt. Det är ock den vanliga gången, då någon ny idé af mera1 genomgripande art söker göra sig inom samhällena gällande; det går långsamt, men ökas anhängarnes antal alltjemt, ligger deruti ett bevis för; och det Bih. till R. St. Vrot. 1880 & 1831, 7 Sami., 1 Afd., 29 Uäft. 1 2 Lag-Utskoltels Betänkande JYs 43. tillhör nu lagstiftaren att söka uppfatta det ögonblick, då den slagit så djupa rötter i det allmänna tänkesättet, att den bör finna ett uttryck i lagen. Att detta ögonblick länge nalkats här i landet i afseende på den rätt hvarom nu är fråga, derom vittna, efter hvad antydt blifvit, förhandlingarne vid sednaste Riksmöten; och frågan är således den, om stunden ännu är inne? Så tror Utskottet. Man vet att oäkta barns arfsrätt varit i vår äldre lagstiftning erkänd; äfvensom att, med christendomens spridande, de rättigheter, som den naturliga uppfattningen af blodets förvandtskap medgifvit dessa barn, trädde tillbaka och försvunno, så att endast de rent menskliga pligterna mot dem fortfarande af lagen höllos vid makt. Men ehuru den nya läran medförde denna verkan, torde likväl icke kunna antagas att ett lagens erkännande uti ifrågaställde syftning skulle stå i uppenbar strid med samma lära.
När Clemens röst blef osäker och allt mer darrande af den rörelse, som han erfor i sitt hjerta, så meddelade denna vibrerande ton sin dallring åt samma känslosträng i Eusebias; och vare sig att hon känt sig väckt af hans förmaningar eller icke, verkade ensamt sympatiens magt och sinnenas lust derhän, att tårar framträngde under hennes ögonfransar, som nu beslöjade de nyss så djerft blickande ögonen. Hastigt steg hon upp, kastade sig till Clemens fötter, fattade hans hand och förde den till de tårdränkta ögonen. Derefter följde med bruten röst en bekännelse, att hon hade varit en grym herrskarinna, en stor synderska. Hon bad Clemens förlåta sitt högmodiga uppförande samt lofvade högtidligt bot och bättring. Clemens rördes djupt af denna plötsliga ödmjukhet, och äfven hans ögon tårades, på samma gång som han i sitt hjerta erfor en innerlig glädje öfver denna väckelse, hvars medel han varit. Eusebia reste sig upp, men Clemens hand, som hon fattat, höll hon ännu emellan sina, då hon återvände till soffan och öfverväldigad af sinnesrörelse nedsjönk i densamma. – Min syster, sade Clemens, – jag vill bedja, att denna din väckelse måtte bära varaktiga frukter och skapa en sinnesförändring, som vet att besegra ditt häftiga lynnes frestelser. – Gör det, min älskade broder, hviskade Eusebia. Hon lutade snyftande sitt riklockiga hufvud helt nära intill hans barm och tryckte, i öfvermåttet af sin rörelse, hans hand till sitt hjerta. Clemens kände, huru Eusebias bröst höjde och sänkte sig för känslostormen derinom. Hans ömhet och deltagande förmäldes med en känsla, som han ej förstod att skilja ifrån desamma. Också lät han utan motstånd sin hand qvarhållas, och då Eusebia ånyo hviskade: – Min älskade broder! ljöd det som den ljufvaste musik uti hans öra. När Eusebias känsloutbrott slutligen hunnit dämpa sig, bevekte hon honom med lindrigt våld att taga plats i soffan vid sin sida.
St. del, med nåd. förslag, örn och i hvad mån en dylik förändring anses kunha och lämpligen böra ti11vägabringas, samt å de löneanslag, som i sådant fall skulle blifva af nöden.” Jag hemställer till R. o. Ad. att betänk, måtte återremitteras, på det att Ulsktn måtte få tillfälle att taga i närmare öfvervägande det förslag till beslut, som jag nyss uppläst. Hr Palmcrantz, Joli. Mauritz: Det förundrar mig i sanning, att de förenade Utsktn kunnat komma till det re18 H. 16 122 Den 4 December f. m. suka t, som betänk, utvisar, så mycket mera, som det icke kunnat vara de förenade Utsk:n obekant, alt K. M. redan anbefallt alt vedei bör. i den bär frågan skola höras och afgifva deras yttranden. Jag anhåller lika med den sista värda talaren om återrémiss af betänk , och att de förenade Utskm Iackus taga innehållet af de betänk, åtföljande reservationer i det noggranna öfvervägande, de oemotsägligt förtjena. Frill. Cederström, jacob: Det vore visserligen ganska önskvärdt, om man kunde så ordna domaremak ten i Sverige, att, likasom för K. M:s Cancelli, man kunde bestämma vissa löner för hvarje person och deremot lägga pa acterna några riksdalers charla, svarande mot den löneförhöjning, sorn skulle ei fordras, hvarigenom alla blefvo belåtne; men förhållandet klefve i följden helt annai, om tillämpningen af detta aflöningssätt skulle utsträckas till häradshöfdingar och landscancellier. Det är förmodligen en hvar bekant, alt massan äf de mål, som der förekomma, utgör olika qvantiteter på olika orter i Riket, men bestämmer just genom sin qvantitet lönebeloppet för tjftnsternas innehafvare; sorn nödgas underhålla ett större eller mindre antal biträdande på egen bekostnad, hvilket, i händelse ifrågavär. reglering skedde öfverallt, skulle medföra nödvändigheten af eli ganska betydligt ökad tjenstemannapersonal på alla sådana ställen.
Nu är likväl all anledning antaga, att om Kongl. Majit, efter att hafva uppgjort en fullständig plan för arbetshussystemets införande i landet, hvilken plan icke blott kunde, utan äfven till minskande af kostnaderna och till vinnande af åtskilliga andra fösdelar, borde sättas i1 samband med en omorganisation af fattigvårdsväsendet i den rigtning, att arbetshuset inom hvarje distrikt tillika kunde utgöra en af vederbörande kommuner underhållen asyl för gamla orkeslösa och obotligt sjuka, hvilka nu i jemmerlig belägenhet inhysas i fattighusen, det är säger jag — anledning antaga, att om Kongl. Majit, efter uppgörandet af en sådan plan, afläte en nådig uppmaning till landstingen att taga denna angelägenhet om hand, såvidt den ekonomiska delen beträffar, dessa skulle befinnas angelägna att tillegna sig inrättningar, som måste lända den allmänna ordningen och trefnaden lill så mycken båtnad. Jag har mig ock bekant, att åtminstone inom tvänne län fråga redan varit väckt om inrättande af arbetshus. Att verket skulle underlättas och påskyndas, om statsbidrag kunde erhållas, ligger i sakens natur. Jag väntar ännu en annan anmärkning. Man skall invända, att bästa och säkraste medlet att utrota lösdrifveriet består uti höjandet af folkets intellektuel, sedliga och materiela tillstånd. Jag förnekar ingalunda det stora värdet af nutidens sträfvanden för dessa höga ändamål, men jag vet tillika, att ifråga om det goda, som på sådan väg tillföres mensk - 24 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865. N-.o 9. ligheten, degen endast småningom genomsyras; jag vet också att de menskliga lidelserna skola förblifva desamma i alla tider, och att i alla tider skola finnas menniskor, som till följd af medfödda anlag, uppfostran och lefnadsförhållanden skola befinnas stålsätta emot det välgörande inflytandet af äfven de mest fulländade samhällsinstitutioner till folkupplysningens och allmänna välståndets befrämjande. Jag nämnde härofvan, af uppgifven anledning, behofvet af en partiel omarbetning af nu gällande försvarslöshetsstadga.
Uppå väckta frågor om behofvet af förstärkning i Vaktbetjeningens personal vid Constitutionsoch Bevillnings-Utskotten, hafva Riksens Ständer funnit skäligt, att, till förstnämnde Utskotts disposition, y tterligare bevilja ett Vaktmästare tra-’ ctamente, eller En Riksdaler, Sexton skillingär Banco om dagen, räknadt från och med den 1 Februarii till oell med den 30 Junii innevarande år, samt att till aflöning för en af sistnämnde Utskott och till uppvaktning på Underdånige Sirifvelser,' 343 en särskild afdelning deraf antagen person, likaledes anslå ett tractamente af En Riksdaler, Sexton Skillingar Banco om dagen, räknadt från den 6 sistlidne Martii intill den dag, då hans tjenst-* göring upphörde; Och få hos E. K. M. Riksens Stander nu härigenom i underdånighet anhålla, att vederbörande, som besörjer Riksdags-utgifterne, måtte varda förständigad, att, utaf Riksdagskostnads-summan, förenämnde Tractamenten, uppå tillgörande behörig Reqvisition, anordna och utbetala. Riksens Ständer framhärda etc. Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående tiden fur de sd kallade Summariska Räkningarnes af slutande, och insändandet deraf till Riksgälds-Ccntoiret. S. A. K.
1 betraktande af hvad sålunda förekommit, anse Revisorerne angeläget, att Kongl. Stats-kontoret, som, jemlikt högstberörde nådiga bref, erhållit befallning att låta uppgöra nya formulärer för de förvaltande verkens samt alla redovisande embetsoch tjenstemäns räkenskaper, i främsta rummet ombesörja upprättandet af sådant formulär för Mynt-verkets räkenskaper. Slutligen få Revisorerne anmäla, att de vid flera föregående revisions-tillfällen omnämnda, af Kongl. Stats-kontoret, den 30 Juni 1843, till Kongl. Majit afgifna underdåniga förslag till nya reglementen för Myntoch kontroll-verken, samt till förnyad kontroll-stadga lära fortfarande vara på Kongl. Majits pröfning beroende. flony!, fion h'oli-verket. Dess räkenskaper, som blifvit granskade i Kongl. Kammar-rätten för år 1852 utan och för 1853 med anmärkning, utvisa följande förhållande: Debet. år 1852. år 1853. Balans från föregående år: — Uppbörd: ■ Kontroll-stämpel-medel: enkel afgift 12,661:36. 3. 11,676:39. Balans till påföljande är: Credit. Balans från föregående år: Ofverlevereringar af uppbördsmännen 5: 23. 11. Utgift: Balans till påföljande år: Enligt hvad Revisorerne inhemtat, har vid granskning i Kongl. Kammar-rätten af 1853 års räkning öfver kontroll-stämplings-uppbörden i Stockholms stad den anmärkning förekommit, att någon afgift för gulddragareoch guldslagare-arbeten lika litet under nyssnämnde, som föregående år, blifvit debiterad och redovisad, ehuru, jemlikt Kongl. Kommerse-kollegii kungörelse den 0 Augusti 1758, grundad på Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse d. 18 niistförutgångne Juli, dylika tillverkningar skola kontroll-stämplas och afgift derför betalas; hvilket Revisorerne ansett sig böra anmäla, med underrättelse derjemte, att denna anmärkningsfråga för närvarande lärer vara på Kammar-rättens pröfning beroende.
» Är det bra au,&gt; frågade hon undertryckande en grimas, som smärtan framkallade. » Jaa då! Tora var inte så röd på långt när. Se ' n tittar du bara på dina fingrar! Då gör jag så » Han kastade sig på knä, så att dammet yrde om honom, och nappade med blixtens hastighet åt sig en af Lillys små händer, frampressande; IDUN » Älskling, håll mig inte längre i ovisshet! Säg att du vill bli min!! ! » Flickungen satt handfallen. Han hade ju inte sagt, hvad hon skulle svara på detta. » Säg, / a, säg ja, » hviskade tillbedjaren manande. » Ja, » skrek hon, glad att ha fått upplysning i sin okunnighets mörker. Då det frigörande ordet var sagdt, for friarn upp som en raket, och den häpna flickan blef med all hast klämd och kramad. Leonard var helt andtruten. » Det var sant det, » utropade han förskräckt, » jag skulle kyssa dig också — det höll jag rakt på att glömma! Ja visst skall det vara midt på munnen, vet jag !&gt; Sedan kyssen var öfverstökad, satte han sig bredvid Lilly och lade armen om hennes skuldra. » Se ' n så satt de och hviskade och tittade så vådligt på hvarann, och Tora pratade allra mest och då är det du, som skall prata! » » Hvad skall jag säga då ?« » Hvad som helst — det gör ingenting, hvad det är, bara man kan tro. att de sade det, förstås, » hviskade han och stirrade utan att blinka in i hennes ljusblå ögon. » Ser du, Lellan! Där är Misse, » hviskade hon knappt hörbart och besvarade hans smäktande ögonkast. Leonard såg ut, som om ett tvifvel ett ögonblick sänkt sig i hans själ. Talade månne Totti om Misse till farbror Algot, när hon hviskade till honom därborta på bänken? Let var förstås inte godt att afgöra — han hörde ju inte ett ord! På verandan hördes i detsamma hastiga steg. » Nej, aldrig du, aldrig, » hördes en munter flickröst. » Ja, förr får du heller aldrig handsken igen, » svarade en manlig röst.
Enligt då uppgjorda och hos Rikets Ständer anmälda förslag öfver kostnaden för de sålunda beslutade förändringarne, skulle densamma uppgå till ett belopp af 8,310 R:dr, utom den till 750 R:dr serskildt beräknade kostnad för nya bänk-inredningar i Borgareoch Bonde-Ståndens Sessions-salar, samt större fenster å husets framsida. Af de hos Fullmäglige förda protocoll har Utskottet inhemtat, att Fullmägtige, genast efter Riksdagens slut i Maj månad 1835, vidtogo erforderliga förberedande åtgärder för utförandet af det i berörde hänseende dem gifna uppdrag, samt Jäto redan under hösten samma år upphandla de för den förändrade inredningen nödvändiga byggnads-materialier; hvarjemte Fullmägtige, efter härvid förekommande arbetens utbjudande på entreprenad, afslöto con Bih. till R. St. Prot. 1840. 4 Sami. t Afd. 4$ Haft. 1 Stats-Utskoltets Utlåtande j No iSt, tract derom emot en entreprenad-summa af 2,200 R:dr, i ett för allt. I öfverensstämmelse härmed, verkställdes också de egentliga utoch invändiga förändringarne och repårätionerne å huset till största delen under år 1836; men öfriga erforderliga arbeten i och för den förändrade inredningens fulländande Samt alla Sessionsoch Canzli-rummens försättande i behörigt skick, äfvensom dervarande möblers ocb inventarii-persedlars completterande, synas sedermera, enligt hvad protocollen och räkningarne utvisa, hafva nästan oafbrutet fortfarit ända till innevarande Riksdags början.
D:o d:o Franska bugten. 17:o. D:o d:o N.V:a kusten af Spanien och Portugal. 18:o. D:o d:o Gibraltar sund med tillgränsande delar af At lantiska ocean samt Medelhafvet. 19:o. Kust-Charta Öfver Bohus-bugten. Ostra delen af Kattegatt. Sundet emellan Sverige och Danmark. Hanö-bugten. Calmar sund med Öland. Kusten från Calmar sund till Landsort. Gottland. o Stockholms skärgård med Alands haf. Ålands och Åbo skärgårdar. Vestra delen af Finska viken. Östra delen af Finska viken, på 2 plåtar. Dagö och Ösel med en del af Estland. Rigiska viken. Kurlands kust. Memelska bugten. Danzig-bugten. Kusten frän Rixehoft till Oderströmaien. Pomerska bugten med Bornholm. 20:o. D:o d:o 21:o. D:o d:o 22:o. D:o d:o 23:o. D:o d:o 24:o. D:o d:o 25:o. D:o d:o 26:o. D:o d:o 27:o. D:o d:o 28:o. D:o d:o 29:o. D:o d:o 30:o. D:o d:o 31:o. D:o d:o 32:o. D:o d:o 33:o. D:o d:o 34:o. D:o d:o 35:o. D:o d:o 3G:o. D:o d:o 238 Den 17 Augusti f. m. 37:o. Kust-Charta öfver MeklenburgskaJ bugten med ingången till Belterne. 38:o. D:o d:o Södra delen af Belterne. 39:o. D:o d:o Norra delen af d:o. 40:o. D:o d:o Vestra delen af Kattegatt. 41:o.
Du känner inte, du,... hvilket rysligt vidunder Att frälsa dig från Jaktlöjtnanten, vet jag resa, hvaråt jag så mycket gladt mig. Men säg mig, skulle uppsluka oss alla, om du trädde i brudstol med honom. Men du gör ju inte det! (smekande hennes händer och kinder. Du lyder ju mig! jag uppoffrar min salighet för dig. Gabriella. inte med såd'na grubblerier. Tyst, min stackars Anton, tyst plåga dig Anton. Jag, ser du, jag lider mer, än du fattar och begriper. Ack, Ella! om du kände alla de strider, jag haft för din skull, så ville du visst göra något för mig igen. Men mina tårar, mina suckar, mina böner, de räknas blott af min fader och min moder, de blå böljorna. Du, Ella, kan inte göra något mindre, för det 66 Gabriella. lar så der. Inte vill jag att du skall lida för min skull jag håller ju så hjertligt af dig, när du ra bedröfvad. Snälla Anton jag blir så ängslig om du ta är god och förnuftig men nu gör du mig baAnton. Jag tycker inte om tårar; annars borde jag jag: (han sjunger med klagande röst) Gråt inte, Ella tårar har jag nog sjelf. gråta natt och dag men jag sjunger i stället, "Jag är väl ingen riddare, fast eder synes så; jag är den stackars Necken i böljor de blå, i forsar och stridande strömmar! der ingen kan gånga, ej heller kan ro, och ingen kan få hus öfver natten." Gabriella. Min boning den ståndar allt under en bro, ju så sorgligt, som du sjelf vore den klagande Necken. Ja, ... ser du, ... jag har väl aldrig ännu Anton (med hemlighetsfull min). Sjung inte den visan, kära Anton det låter sagt det för någon, men som du alltid är snäll och lyder mig, så skall du få veta, att jag utrönt, huru jag blef bortbytt vid min födelse. Jag är inte An ton, jag inte, det är han som klagar dernere det jag blifvit dömd att vara skild från min fader och min moder, de blå böljorna. Men det är en
I anledning häraf begärde jag af Konungens Befallningshafvande i Elfsborgs län underrättelse om orsaken dertill att, då af det uti skrifveJsen till Konungens Befallningshafvande i Skaraborgs län insända saköreslängdsextrakt tillfälle varit att inhämta, det fångens brott varit af den beskaffenhet, att underrätts derutinnan gifna utslag skolat Kongl. Hofrättens pröfning underställas, Konungens Befallningshafvande icke desto mindre för verkställande af Häradsrättens utslag äskat vederbörandes handräckning. Härå har jag erhållit det svar, att i fråga varande ärende, i likhet med alla andra handräckningsärenden för sakörens indrifvande, vore expedieradt å Landskontoret af den orsak, att dessa ärenden stöde i sammanhang med kontrollen öfver redovisningen för kronomedlen; att således åtgärden vid detta ärende, såsom kameralmål, inskränkt och bordt inskränka sig till den vanliga, nemligen att, såsom en följd af Konungens Befallningshafvandes allmänna åliggande att hafva högsta vården öfver Kronans uppbörd och intrader inom länet, deribland Kronans andel af vitén och böter, öfverlemna samma ärende till Konungens Befallningshafvande i Skaraborgs län, för att få medlen uttagna eller den bötfälide befordrad till förvandlingsstraff, allenast på grund af det utaf Kronofogden insända saköreslängdsutdraget; att någon granskning i öfrigt af nämnde utdrag således hvarken tillkommit Konungens Befallningshafvande eller ens uti frågor af dylik beskaffenhet vore möjlig att åstadkomma, enär, såsom der i länet inträffade, ofta femtio å hundrade dylika handräckningsärenden på en och samma postdag inkomme; att i öfrigt Konungens Befallningshafvande ansåge det icke åligga exsekutor, innan han verkställde ett domsbeslut, att sjelf skaffa sig visshet derom, att samma beslut vunnit laga kraft, emedan ett sådant åliggande dels skulle vara nära nog omöjligt att uppfylla, dels ock skulle strida emot föreskrifter i motsatt syftning lemnade, såsom till exempel hvad böter angår, uti Kongl.
Förordning o. s. v. 4:o Af Samuel Jönsson från Öland, som, efter framställning om de menliga följder, hvartill rättigheten till hemmans klyfvande i dess nu varande skick skall leda, med serskildt afseende på berörde Ö, föreslagit: att, efter föregången classification af hemmanen pä Öland, hemmansklyjnirigen icke md ut sträckås längre än till 1/4 mantal d de sämsta, til rf$ d de medelmåttige, samt till högd if 1 (» pä några af serdeles godhet, Dessa motioner hafva Ulskotten i öfvervägande tagit, men som Kongl, Måj:t, med uppmärksamhet A de betänkligheter vid Författningens tillämpning, sorn i underdånighet blifvit anmälde, lemnat Likets jordbrukande invånare tillfälle att yttra hvad de kunna finna lämpligt i den Comité, som, enligt Kongl. Maj:ls Nådiga Circulaire lill Dess Befallningshafvande den 26 October sistlidet år, skall inom hvarje Län sammanträda, samt det med säkerhet kan antagas, att de uti förevarande motioner upptagne yrkanden af Comitéerne blifva framställde uti de Utlåtanden, som komma alt afgifvas, samt således vid pröfning af detta vigtiga ämne blifva föremål för Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet, så anse Utskotten någon närmare granskning af målet vid så beskaffade förhållanden icke böra af Rikets Ständer företagas. Ehvad nu skulle yttras för eller emot jordens fördelande i större eller mindre lotter, skulle i Utskottens tanka vara utan ändamål, emedan det måste erkännas, att icke ensämt allmänna rättsgrunder, utan äfven andra omständigheter oqh serdeles local-förhållanden bora tagas i betraktande, om hvilka senare Motionairer, ne icke varit i tillfälle att meddela de vidsträcktare upplysningar, hvilka af Comitéerne äro att förvänta. På grund häråt tillstyrka Utskotten: att Lagoch Ocean. Ut sk.
>T. A, WALLDÉN. xjnrj ö/i/er Ma 8 ilia mn i‘ii ttjJ \ f/sife vncfcr Jy//ningZiff \/arj cyi/cvés far riga /ixiy - /dyg mngesro emf/lant/ /, Hising 071/ cty/i/ \ i * \ Srade n/ / f, ''yl dy/ÅWes/a,-, IMJ •• rU , ' v /J//n<r/ro£{%/i AAR7A yi JCtlta Otter K allan v/Z>7 T/o 4 .T/O'i jj/y) CTi ;■ u Jm, TiTé.yZ. Ji UeTXctiJ/. tyir il / C So7n//z&jRr-0yv&7z/y j/erUga&er /fy&is/rdniraifau /rarz/ny/zZ/fi 7zz/aZ/i/g&ng som/ s/fideTvierleJul/ii&sig. w * /y. jAyt/T-Åt^j/eC A/ éof/&7' u ■> ,Mrnzjr J^vrifö/txrittg .4, Ai/ 7caf ocÅ/Treufvätf zzzz/Ter azTeiy^eziomTirey ~ Tor ZeiZcZortf /zazrzn/- o <77 elTTrZeT/z' Torborg. B Tore/zia/z/crTZtjfradbe-zz/ ztjrertdz/ZZeZ yazzi yytztzle/ey eBfor znzzdcZrzjZéjf z edivon/ T. TioraZoznv ZaéZzezzozvTAegrtz//^ , -r. -,.r -n • ITZZ <fior tiedrasereulty 7/ WaUqazzg > .