Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta beslut innefattar ett tillkännagifvande, ett förständigande eller ett tilfrättavisande för StatsUtsk., derföre att Utsk. skall hafva grundlagsvidrigt förfarit; men desse värde talare hafva icke åberopat någon grundlags-^, som berättigar RiksSt:u att meddela Utsk:n sådana förständigande!!. Jag skulle tro, att då man omtvista!- den frågan, huruvida grundlagen medgifver RiksjSt:n någon sådan rättighet, så borde man likväl i alla händelser icke anse sig kunna utöfva en sådan rättighet vid detta tillfälle, då Utsk. handlat i öfverensstämmelse med de anvisningar, som innefattas uti prot.uldr, ifrån tvänue Riks - Den 14 Juni f. m. St<; ty R. o. Ad. torde finna, alt om Utsk. af sadan anledn. liar får elt förständigande, så måste detta förständigande sträckas ändock längre, än som måhända varit R. o. Ad:s mening. Jag tror således, att det är lämpligare att lägga denna fråga till handlingarna, eller om R. o, Ad. skulle vil-* ja ingå i fiågan, så vore det måhända det rikligaste att Jemna sina deputerade föreskrifter om huru R. o. Ad. anser, att de höra handla vid föreslående votering. På det sältet har ett annat Stånd tillvägagålt, ty då RondeSt.s deputerade i förstärkta StatsUtslu Ville undandraga sig att Votera, men sammanträde för voleringefis verkställande likväl anslogs* så gaf llondeSt. sina deputerade föreskrift hulu de borde handla och, för att vara alldeles säkert om beslutets Utförande, så enrolerade sig hela Ståndet såsom suppleanter. Jag ansel’ denna åtgärd vara så mycket riktigare, som jag icke kan annat än medgifva den an marku., sorn Gr. Horn framställt, nemi. att det förstärkta StatsUtsk, ipso facto icke finnes förr, än RiksStm för hvarje särskildt fall valt sina deputerade till Ut>k:s förstärkning. Deraf följer i min tanke äfven, att Oaktadt R< o.
Äktenskapet är af Gud sjelf stiftadt till samhällens bestånd och till förenade makars inbördes hjelp, att lätta lifvets mödor, mildra mötande bekymmer och genom en sorgfällig upfostran bereda efterkommandes sällhet.» I förslaget lyder denna början sålunda: »Käre Vänner! Äktenskapet är af Gud sjelf stiftadt, då Han i begynnelsen såg, att det icke var godt, att mannen var aliena, och derföre skapade qvinnan till hans hjelp, och välsignade dem och sade: varer fruktsamme, och föröker eder, och upfyller jorden.» Jag kan i sanning icke finna någon synnerlig skilnad emellan dessa ord. Vidare står det i nu gällande handbok: »8å bör ock hu strun med kärlek och tillgifvenhet möta sin man, ömt deltaga med honom i omsorgen om deras hus, och så skicka sig, att hon må täckas den make, hvilken hon gifven är till hjelp.» Dessa ord hafva i förslaget blifvit sålunda förändrade: »Så har ock det äkta Ståndet ett stort värf att i Herrans tjenst utföra. Genom äktenskapet vill Herran uppehålla sin kristenhet på jorden. Hvarje hus, som genom äktenskapet grundlägges, vill Flan hafva till sitt hus, der Han varder känd och ärad, och der medlemmar upfostras för trons himmelska rike.» Äfven i afseende härå kan jag icke uptäcka Den 8 Februari e. m. 3 6.'i någon väsendtlig skilnad mellan den gamla handboken oell förslaget. Beträffande åter bönerna, så eger en verklig skilnad rum, och jng vill icke bestrida att vissa af dem kunna innehålla förbättringar. Men om 11. o. Ad. icke skulle finna handboken böra i öfrigt förändras, hemställer jag om det är skäl att allenast i detta fall göra en förändring. Efter det vigseln föträttats, säger presten, enl. gällande handbok, bland annat: »Så 8ro de nu icke tu, utan ett» etc. Dessa ord lyda i förslaget sålunda: »Så äro de icke nu tu, utan ett kött» etc. Jag kan i sanning icke finna hvaruti förbättringen härvidlag består.
fe Slnföfningar; ©pel i nummer, lifaleDe»; ©taDéroafter, fe föranbroafter; ©tiftelfer, fromma; ©unbf)et»’beroi», forn t följb af ©roenffa .Ctuarantaineé-.görfattmro garne utfärba»; ©upp lif er, forn i QBåte egne fyänber aflemna»; ^eftamente till mafa ocf) ffp (Deman i rätt up.p* ocf) nebftiganDe let), fp* ffon ocf) Pera» affomlingar famt till allmänna UnDerrot»nmgé Deröfver, få mai font ©omateö ocl) Spfecutoretö iltilag t mål, font Dem tnbörDeé röva, enDajt fbtif SKen roiD De tillfällen, Då meD någon ©tånDöperfon trciffaö, mtDbätmeö allmogen liba charta meD Def] toeDerpatt. 2111 annan eftergift, font i ferjfilDa författningar batt mara meDgifmeu, är härigenom uppl)äfmen. §. 8. Charming af Conrtacter, 2\åpe*afl)anblingat od) forbtitöelfeu m. ni. emellan cnfbtlDe perfoner. l:o SlrrenDe* od) anDra
Och der skall lyckas honom, så att han skall komma in uti bästa städerna i landena, och skall beskaffa, det hans fäder eller föräldrar icke göra kunde, med rof, skinneri och byte; och skall fara efter de fasta städer, och det en tid långt. Och han skall uppväcka sina magt och sitt hjerta emot Konungen i söderlanden, med stor härskraft: Då skall Konungen af söderlanden upprett varda till strid, med en stor mägtig härskraft; men han blifver intet beståndandes; ty förräderi skall varda gjordt emot honom; Ja, de som hans bröd äta, de skola hjelpa till att förderfva honom, och hans här undertrycka, så att ganska månge skola slagne varda. Och båda Konungarnas hjerta skall tänka till, huru de skola göra hvarannan skada, och skola dock öfver ett bord tala falskeliga med hvarannan; men det skall fela dem; ty änden är ännu bestämd inuppå en annan tid. Sedan skall han draga hem igen med stora rikedomar, och skall ställa sitt hjerta emot det helga förbundet; der varder han något beskaffandes; och sedan draga hem i sitt land igen. Derefter skall han åter, på belägen tid, draga emot söderlanden; men det skall icke lyckas honom i den andra resone, såsom i den första. Ty af Chittim skola skepp komma emot honom, så att han skall varda förtviflad, och måste vända tillbaka igen; då skall han förgrymma sig emot det helga förbundet, och skall beskaffat, och skall se sig om, och draga dem till sig, som det helga förbundet öfvergifva. Och hans armar skola der stå; de skola oskära helgedomen i fästet, och aflägga det dageliga offret, och uppsätta en förödnings styggelse. Och han skall skrymta, och gifva dem ogudaktigom, som förbundet öfverträda, god ord; men det folk, som sin Gud känna, skola förmanna sig, och beskaffat. Och de förståndige i folket skola lära många andra; derföre skola de förföljde varda med svärd, eld, fängelse och rof, en tid långt. Men i den samma förföljelsen skall dem likväl ske en liten hjelp; dock skola månge gifva sig till dem bedrägeliga.
Courant, utgörande kostnaden för 2;ne för Cabinettets räkning från Hamburg lill Brussel afsönde estafetter, och den andre på io5 Riksbankdaler, likaledes för en estafette för Cabinettets räkning från Elseneur till Hamburg; och då Rikets Ständer, lika med Revisorerne, anse dessa utgifter egentligen icke tillhöra Post-Verket, utan äfsändandet af dylika estafetter snarare böra hänföras till courier-resor, hvarföre kostnaden af Cabinetts-Cassan skall bestridas; få hos E. K. M. Rikets Ständer i underd. anhålla, det dylika utgifter hädanefter icke må belasta Post-Verket utan Cabinetts-Cassan påföras. 8:0 Uti i83o års Revisions-Berältelse, angående Styrelsens öfver Fängelsen och Arbets-Inrättningar i Riket räkenskaper och förvaltning år 1827, hafva Revisorerne, i afseende på den pension E. K. M. i Nåder tillagt f. d. Föreståndaren vid Södra Corrections-Inrättningen, Ryttmästaren C. V. Venus, att, med 333 R:dr 16 sk.
Jag anhåller att R. o. Ad. mätte bifalla Utsk:s förslag såsom välgrundadt. Hr Bråkenhjelm: Sådan ställningen är, om ett Apothek betalas med 50,000 r:dr, så har Staten och allmänheten 50,000 r:dr säkerhet derför, att denna Apotheks-rörelse skall förståndigt och ändamålsenligt bedrifvas. Förlusten är för stor och ruinerande för entreprenören, för alt han icke skulle upbjuda alla sina krafter för att skaffa sig kredit och anseende för sin rörelse. Denna rörelse är af sådan beskaffenhet att den icke medgifver någon annan kontroll. Chemister och Läkare må upbjuda alla sina krafter, Apothekaren elluderar dem med största lätthet. Det är omöjligt för dem att kontrollera hvad som sker i deras närvaro. De skulle nära nog vara nödsakade alt bo på Apothekena ifall det skulle kontrolleras. Den enda möjligheten af kontroll är den som nu finnes i de stora privilegie-köpen och de äro för allmänheten en välgärning och förenade med ingen skada, hvarföre de Svenska Apolheken åtnjuta mera anseende än många utländska. Jag tillstyrker att Ståndet i denna fråga mätte göra intet, utan låta det förblifva vid hvad det är, på det att endast ansedda och möjligen förmögna samt väl ackrediterade män må blifva vid yrket, sådana för hvilka allmänheten kan och bör hysa förtroende. Ingen upträder med äfventyr af så oerhörda förluster som här är ifråga, utan endast redbart och skickligt folk och det är icke att antaga att en äfventyrare skall gifva sig ut på en handtering der han straxt från början nödgas fördjupa sig i en så enorm skuld att han icke utan den största ansträngning kan arbeta sig ur densamma. Hr von Hartmansdorff: Det anseende, Svenska Apothekare åtnjuta, härrörer utan tvifvel deraf att Frih. Berzelius, som bragle Pharmacien i Europa och i hela valden i ett helt annat skick än tillförene, var Svensk och närmast att uphjelpa yrket i sitt fädernes - 138 Den 18 Juni e. m. land.
Då bör hon framför allt hjälpa honom i striden MAJORSKAN. gen. Med hjälp menas, att kvinnan skall vara sin Kära barn, så du talar! Nej, det är inte menin man underdånig, hålla huset fint och trefligt, när barnen rena. mannen kommer hem, se till, att maten är god och ANNA. högre uppgift än hemtrefnaden? (Häftigt.) Det vore då för eländigt! (Lugnare.) Tror du inte, mamma, sesidiga fel och att man bör göra hvarandra uppmärksamma på ömMAJORSKAN. Männen äro så egenkära, att de sannerligen inte tåla några rättelser, och en hustru bör inte säga något, som misshagar ANNA. allesammans. I kärlek, mamma, annars äro vi nog ömtåliga MAJORSKAN. Åh ja, så men! Mången hustru tål inte en skymt Nej, nej, kära Anna, jag är gammal och erfaren. Ja, det är sant. Men har då äktenskapet ingen 61 af tillrättavisning af sin man, men det är galet, du, ty hon bör tiga och lyda. (Leende.) Det är inte så svårt, bara man förstår sig på det. Ser du, bara (Småskrattar.) Ja, bara en hustru är klok och förall tysthet göra, hvad hon själf vill. ANNA. Det är ju falskhet, mamma! MAJORSKAN (stucken). Det har jag aldrig sagt! Jag sade bara, att en hustru väl se! Åh nej, bevars väl, inte skall man vara falsk! mannen tror, att han får styra, så är han så lätt ledd. ståndig och aldrig säger emot, så kan hon sedan i bör vara mild och undfallande. Ja, ja, barn, du får ANNA. vara fullkomlig uppriktighet. Emellan Karl och mig är och måste beständigt MARI (kommer hastigt från matsalen). Fröken, här är bud från mamsell Elisabet. Hon är så sjuk, säger madamen, och ber, att fröken ville vara god och komma till henne. ANNA (reser sig hastigt). Säg, att jag kommer genast. MAJORSKAN. Visst inte så sent det går ej an. 62 MARI (föraktligt). där en! Ja, inte tycker jag, fröken skulle gå till en sådan ANNA. Hvad menar du? MAJORSKAN.
Tvisten härrörde från den förmenta skiljaktigheten mellan 4i §:n Riksd.Ordn. och 18 §:n Ridd.Ordn., samt tvekan, hvilkendera som skulle gälla framför den andra. Frågan var icke ny; hitom oss tillse, huru hon uppkommit och tillförene blifvit behandlad. 4i §:n Riksd.Ordn. qvarstår i detta hänseende oförändrad, sådan hon var vid hennes utfärdande den 10 Fehr. 1810. Den ai Januari. 1810. Något sednare, eller den 3i Mars samma år, utfärdades den, efter vårt närvai’. statsskick, första Ridd.Ordn. I hennes a3 ^infördes ang:de bänkm:s-valet samma ordalag, som ännu qvarstå i 18 §:n af nu gällande Ridd.Ordn., blott med den skilnad, att bänkm:s-afdelningarna då voro 5o, i stallet för deras närvar, antal af a5. Vid riksdagen i Örebro 1810, valde R. o. Ad. den 31 Juli, utan någons erinran, bland andra bänkman, jemväl Justitise-Cancelleren Gr. Wachtmeister, Statsrådet Frih. von Essen, Statsrådet Frih. Adlerbeth, Ståts-Ministern Frih. von Engeström, t. f. Stats-Secret. von Rosenstein, Justitiserådet von Strokirch och Justitiae-Ministern Gr. Gyllenborg. Vid riksdagen i Örebro 1812, valdes lika opåtaldt, den 21 April, till bänkman: Justitise-Cancelleren, Gr. Trolle Wachtmeister, Statsrådet Frih. Adlercreutz, Stats-Ministern , Frih. von Engeström. Vid i8i5 års riksdag valdes, likaledes den 7 Mars, till bänkman : Justitiserådet Gr. Hamilton, Hof-Cancelleren Frih. af Wettestedt, Statsrådet Frih. Adlerbeth. Vid riksdagen, som börjades 1817, valdes lika opåtaldt den 28 Nov. till bänkmän: Justitiae-Ministern Gr. Gyllenborg, Statsrådet Frih. Cederström, ! Stats-Secret.
Men du har lärt oss enighet, och du skall se – älskade moder – att du icke gjort det förgäfves. Vi vilja bära dina bördor, jemna din väg och i samråd besluta, hur vi klokast skola handla.» »Hon skall bort!» utropade modren, och för första gången blixtrade det till i hennes ögon. »Ja, så tänkte äfven jag i den första uppbrusningen», svarade sonen sansadt, »men jag kunde ingenting säga, ingenting företaga, så länge du var så sjuk, och nu har jag haft tid till eftertanke. Du har alltid värnat om hemmets anseende, gör det äfven nu; väck intet uppseende. Låt henne flytta, men i laga tid.» »Och dagligen lida den förödmjukelsen att se henne i mitt hus!» »Gör ingenting», sade han, och ett uttryck af skadeglädje stal sig öfver hans ansigte. Fadrens felsteg hade icke gått så spårlöst förbi honom, som han sjelf trodde, och om det icke satt en fläck på det unga sinnet, kastade det dock sin skugga deröfver. »Nu, då mamma är frisk, skall mamma återtaga sitt gamla inflytande öfver pappa, jag vet det så väl; han beundrar mammas goda hufvud och böjer sig nästan alltid för mammas praktiska, säkra blick. Förödmjukelserna skola bli hennes, icke mammas. Makten skall ligga i mammas händer.» »Ack, barn, det är icke makt jag eftersträfvar», sade hon sakta. »Jag vet det», svarade han, »all din sträfvan gälde oss, hela ditt lif har varit kärlek, och det är det, som gifvit dig kraft.» De tego åter, men då sonen reste sig för att gå, böjde han sig ned och hviskade: »Jag låter pappa komma in, och du stöter honom icke bort; om icke för hans skull, så för vår.» »Ja, för er skull», upprepade hon som ett eko. Han gick, och strax derefter inträdde fadren. Han smög sig fram till sängen utan att se på henne, och i det han kastade sig på knä, brast han i tårar, gömmande ansigtet i kuddarne. Med smärtsamt vemod lade hon handen på hans nedlutade hufvud – så vackert ännu.
Det vore väl redan medgifvet, att, efter anställd syn, och emot viss bestämd afgift till Kongl. Maj:t och Kronan, å dessa skogar afhemta virke, för berörde ändamål, men de med synen förenade kostnader, tillsammans med nämnde afgift, skola vara så betydliga, att, efter deras godtgörande, skälig ersättning för sjelfva arbetet icke återstår. I anseende Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N.o 126. 5 I anseende härtill, och då beviljandet af allmän frihet till tjäru-ved tägt skulle åstadkomma en utvidgad tillverkning af tjära, hvaraf åter en förökad utförsel af denna vara blefve en följd, har motionären föreslagit, att allmän frihet till tjäruvedtägt å Kronans odisponerade skogar i Norra Länen al Riket måtte beviljas, utan att någon utsyning af skogen må vara erforderlig; äfvensom att den afgift, sorn erlägges till Kongl. Majit och Kronan, i och för tjärubränning å nämnde skogar, måtte upphöra. Sedan Stats-Utskottet ansett lämpligt att behandla förevarande fråga tillsammans med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, hafva Utskotten gemensamt tagit saken i öfvervägande. Till upplysning om förhållandet med den uppgifna rättigheten att å kronoskogarne inom de Norra Länen hemta virke till tjärubränning, få Utskotten anföra, att, med anledning af Konungens Befallningshafvandes i Westerbottens Län gjorda hemställan, Kongl.
Drake, om förhöjd pension åt enkan elter aflidne Banko-Kamreraren A. A — 6 1 12 — b. 24 Jan. b. 24 Jan. b. 24 Jan. b. 24 Jan. H - OQ ' g CO ci ! CO ~ 2. $ CO c s > B CD 1 2L O ni* P: 553 77 P Riks-Ståndens Beslut. i tr «L EV CD *■* i O! Cfq *? D. n ' o t® CD ■_>. i1 cp eT 5" fp 55. -5 1 P p a B gCD v. % 05 ö CD —'. * Cfq i w 05 1 c"" r* r1 t* - Ridd. o. PresteBorgareBonde I N:0 Sid. Adeln. stånd et. Ståndet. Ståndet. Nm IlT Döfstumma och Blinda, om anslag till nybyggnad vid Institutet för 86 4 i 148 14 Se Åttonde HufvudTiteln. E. Ecclesiastik-Departementet, se Statsreglering, Åttonde HufvudTiteln. Edenhjelm, G. se Eftergift. 1 Edgångar, om inskränkning af icke vid Domstol ålagda — 8 — 33 — b. 21 Febr. b. 14 Febr. b. 18 Febr. g. 18 Febr. Eftergift: af f. d. Landshöfdingen G. Edenhjelm ådömdt ersättnings-ansvar 125 4 i 191 — b. 21 Dec. b. 22 Dec. b. 21 Dec. a. 21 Dec. 186 20 » af Öfversten I af Ekenstam dito dito 45 4 i 50 — b. 8 April b. 8 April b. 11 April b. 8 April 69 20 » f. d. Landskamreraren S. Förslag till Voterings-pro\ positioner — 4 i 257 — g. 12 Febr. g. 12 Febr. g. 13 Febr. g. 13 Febr. Hård af
Majit föreslagit, att bemälde Statsråds i högst bekymmersamma ekonomiska omständigheter eftcrlenmade enka, Sofia Chailotta Holm, hvilken, med ännu oförsörjda söner, efter sin man endast egde att från Amiralitets Krigsmanskassan uppbära ett årligt gratial al'480 R:dr R:mt, måtte på allmänna Indragningsstaten erhålla årlig pension af 1000 R:dr; och hafva Rikets Ständer, i betraktande af hvad E. K. Majit till stöd för den nådiga framställningen anfört, den för Statsrådet Ulners enka begärda pension beviljat. 28:o. Uti en till Rikets Ständer den 30 sisllidne Mars aflåfen nådig Proposition, har E. K. Majit behagat meddela, hurusom, sedan Kapten-Löjtnanten vid E. K. Majlis flotta med lista klassens lön, Johan Henrik Stålhammar, i följd af iråkad sinnessjukdom, under nära t vänne år vant iill tjenstgöring alldeles oförmögen, hans tillförordnade förmyndare, uti ingifven skrift, Ims E. K. Majit lör Stålhammar i uudeidånighet sökt nådigt afsked från K^piten-Löjtnants-beställningen, under förbehåll bland annat, alt
Jag har för min del ej »agot att inwanda deremot att han, sä snart som någon annan, deraf mä wara innehafware, men tror allenast att han derföre bör erlägga sa stor a gift, som andra wors willigs akt utgöra, annars icke.- och säkraste medlet akt tillwjnna Kronan hwad den bör ätnjuka, wore att löta berörde del af Humlegarden ga uppå wänlig Arrende. Auction, hwil, ket jag således för min del wagar tillstyrka. Herr Grefwe I)e ki 6ar6is jnstämde häruti, sa wida dek sig sa förhölle som han hörk berältaö, att Under Siakhullaren lAljenlparre icke skall hafwa uppfyllt det emellan Kronan och honom upprättade tz.oncract. Herr Grefwe, och Landrmarfkalken pro. ponerade akt Stats - Utfkotretg utlåtande hwad Humlegården beträffade mätte äterreuittteraS. Bifölls. Hans Epcellence Herr Grefwe Uuruk, ansäg sedan aterremisi wore beflurad, nödigt att besigtning a Humlegården matte förrättas der dymedelst utrönas mätte huru wida Conrracket bliswic behörigen upp, f^- , Friherre lkjena föreslog, ask hwad Lägenheten Skuggan a Djurgården anginge 2lrrendet deraf äfwen märre ga pä Auction. Grefwe i^antin^sksuken trodde att ett sadant parti hwad Skuggan anginge icke kunde widtagas, eine. Den 5 Iattuarii. L45 emedan Diurgarden more ställd under Kongl. Mastts egen disposiiion, och att almen hwad Humlegården beträffade, den utarrenderande delen icke borde innehalwaren srantagas, i sall han funnes hafina uppfyllt Concraccet. Härefter upplästes tredje puncten af Stats/Utskottets Memorial angående Skuggan. Friherre klj-rra. Sedan jag nu af SkalSs Urfforters utlåtande bliswik upplyst, akt
— Med anledning af hvad sålunda förut anfört är, samt enär Utskottet ansett en alltid lika och oföränderlig Uåneatidel af Fabrikstillverkningen bero af ett illimiterat Creditiv, hvilket lier med bibehållande af de $äkie beräkningar-» '1408 Stals-titskoiteis tSetankandeHi ne för åSartkens credit icke Iean föreslås ÖfiM dessutom uti sinfe övillkorlige följder ställö strida emot här. ofvan stadgade grUndsattser * syftande till Fabrikemes framtida sjelfbestånd ^ liar Utskottet* såsom grund för bestämmandet af huru stort belopp Fabrikerna i ytterligare understöd påkalla, antagit hvad de Uti deras nti ■varande ställning , af sådant bidrag anses behöfva, hvilken grund, enär Manufactur-Disconteiis belopp, genom hvad här förut är föreslagit, blir fiseradt; och den minskning, Sorn hädanefter i Fånprocenten kan uppkomma, således endast bilf föranledd af en i lika förhållande ökad tillverkning, leder till detta af Utskottet sökte resultati Och sorn i betraktande af huru stor Fåneandel Fabrikerne ägde årfen förr än bfVari anmärkte hastiga afbrott Inträffade och hvilket! Fåneandel då varierat imellan i 6 och 20 Procent för Cattuustryckerierne och Imellan 34 och 514 Procent af tillverkrlingames värde för öfrige Fabriker. Utskottet anser 31 Procent a£ sistnämnde Fabrikers tillverkningsvärde, mert med afseende derpå, att sjelfva Fomullsväfriaden i berörde beräkning ingå, endast 12 Procent för Cattunstryckeriernes tillverkningar, utgöra den ungefarlige Fånearidel, söm erfordras för att underhjelpa Fabrikerne och återföra deni till deras förra ställning samt Utskottet dervid tror lämpligast vara, att beräkna denna Procent efter det uppgifne tillvärkningsVärdet fös sistledit år, som, i afseende på Cattunstryckexierne Uppgeck till 371,053
Till en hoffest hos Kristina konsumerades 56 lod kanel, 14 lod kardemumma, 4l /, 8; ingefara o. s. v. I Frankrike hade under 1600-talet uppkommit ett mod att anvanda vallukter pA mat. I Paris brukade man ingnida stekar med valluktande puder, baka pastejer med ambra och iris och göda kapuner med myskekakor. Antagligen strackte sig detta bruk afven hit, och man finner ofta i hushtillsrakningarne upptaget " myskeörter ". För dem som önska narmare kanna sextonhundratalets anrattningar hanvisar jag till den vid midten af 1600-talet framtrgdande kokboksliteraturen. Den franske kocken hos riksradet Gustaf Soop, Romble Sale, .utgaf 1647 en kokbok, tillegnad " det höglofliga svenska fruntimret ". Den har anrattningar, som 1Ata ganska möjliga afven för var smak * Detta ar mindre fallet med " En liten Kockebook " af 165.0 och en p&amp; " godhjartadt folks beg&amp;rann Ar 1649 skrifven tysk kokbok kallad " Stockholmisch Koch-Gespraches Vortrab ". Förf. i sistnamnda arbete vill ha kokkonsten betraktad ur vetenskaplig d. v. s. friin en teologisk och medicinsk synpunkt. Man kan siilunda tro, att det ar fragan om en sextonhundratalets Hagdahl. Undervisningen meddelas af kokerskan " Marta Hurtig " At " Magdalena Slarfvign. Marta hhller först en troligen vlllbehoflig förel8sning om kökens inredning och om snygghetens nytta. Derefter omtalas, hvilka egenskaper böra finnas hos en god kokerska .. Hon bör naturligen vara kvinnan i sin fullkomlighet. Det anmarkes, att hon bör kunna Iasa och skrifva för att uppteckna sina erfarenheter. Magdalena beklagar sig bfver att hon aldrig lart detta, d&amp; hennes mor ansett det vara dumt, att en flicka 1Hr sig skrifva, ty dAf,blir hon SA latt frestad att skrifva karleksbref $it. unga gesaller.