Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Säljer man eller utlemnar eljest till annans begagnande, veterligen förfalskade lifsmedel, och är vid den förfalskning ämne nyttjadt, som för menniskors lif eller helsa farligt är; dömes till straffarbete från två till och med sex år: gör det handlande eller annan, hvars yrke är, att sälja eller bereda lifsme medel; miste ock den näringsrättighet. Får någon af de lifsmedel svår kroppsskada ; då skall till straffarbete från åtta till och med tio år eller på lifstid dömas. Bjuder man till annan ut sådana lifsmedel, som nu sagda äro; varde, der de ej emottagas, för försök, straffad efter de grunder, som i 3 Kap. stadgas. 9 §. Säljer man, eller utlemnar eljest till annans begagnande, veterligen förfalskade läkemedel, de der för menniskors lif eller helsa farliga äro; vare lag som för hvarje fall i 8 § sägs. Bjuder man annan sådana läkemedel; varde, der de ej emottagas, för försök, straffad efter de grunder, som i 3 Kap. stadgas. 10 §. Fullmäktig, som i sak, den honom betrodd är, går liufvudmannens vederpart tillhanda, vare sig med skrifts uppsättande, eller med råd eller skäl, eiler annan sådan trolöshet mot hufvudmannen föröfvar, dömes till fängelse eller straffarbete på högst två år. 11 §. Drifver fullmäktig, emot bättre vett, orättfärdig sak; straffes med böter till tvåhundra Riksdaler eller fängelse. 12 §. Begår syssloman trolöshet mot hufvudman; varde dömd till fängelse eller straffarbete på högst två år. Far man med spädom, signeri eiler annan vidskepelse, att dermed bedrägeri öfva eller vinning sig förskaffa; straffes med böter eller fängelse. 14 §. Rifver, flyttar eller vrider man, i bedrägligt uppsåt, rå och rör eller annat gränsemärke, eller märke, som till beteknande af bestämd vattenhöjd satt är; dömes till fängelse eller straffarbete på högst två år. Samma lag vare om den, som sådant märke falskeligen sätter. 15 §.
Vid dessa §§. anser Utskottet lämpligast, att lill besvarande upptaga en från Hedervärda Ronde-ståndet till Utskottet remitterad motion af Petter Gabrielsson från Kronobergs län, deruti motionären öfverklagat, hurusom, till följd af den å foVmuläret till debet-sedel förekommande anmärkningen, att »alla särskilda afgifter, som kunna hemman påföras, äfven böra i debet-sedeln utsättas», Häradsskrifvare!! i hans hemort, eller Sunnerbo härad, på debet-sedeln uppfört den s. k. hästvakans-afgiften, hvaraf inträflat, att de skattskyldige fått vidkännas förhöjd debetsedels-lösen, äfvensom, i händelse af uraktlåten betalning vid uppbördsstämman, förhöjda stämmoböter; till undanrödjande af hvilka olägenheter motionären föreslagit, att ofvan omförmälda anmärkning måtte antingen helt och hållet borttagas, då 131 §. i allt fall innefattade tillräcklig föreskrift mot flera debet-sedlars utfärdande, eller ock förtydligas genom följande eller något deremot svarande tillägg: »dock med undantag för snöplognings-penningar och sådane utskylder, som få uppsägas, alt in natura levereras, eller derför särskild ersättning för uppbörden eger rum.» Utskottet anser det dock vara med ifrågakomne anmärknings både ordalydelse och syftning öfverensstämmande, att äfven de utskylder, sorn få uppsägas att in natura levereras, då en sådan uppsägning ej skett, upptagas å debet-sedeln; och då en god 28' Bevillnings-Vtskottets Betänkande, N:o 4. ordning kräfver, att berörde utskylder till Kronan inbetalas på samma gång och vid samma äfventyr, som öfrige allmänna afgifter, finner Utskottet, att Petter Gabrielssons förslag ej bör vinna afseende. §. 131.
' IVörishöfer .. Svensk bearbetning efter tredje originaliipp1.agaii af O. Gitldbmzd. Illustr. Pris 3 kr. Icke niP~iiga iifveiitgrsböclzer torcle fiiinas, soin i lika hög giml soni denna lziiiiria tillfredsställa en liflig och iirigdonilig fantasi. T " enne tyska. yglingar smiiialiträff a i Bombay, hmrest de af olika anlediiii~gw föranledas att ryriiiria frAn siiia fartyg. Far att iinclg3, lianinpolisens efterspaningar, sluta de sig till en trupp af indiska gycklare, och i detta brokiga sallskap af ormtjusare, clanserskor, djiirt5iinjare in. fl. genomvandra de den indiska Iialfön frin Boni bay till Calciitta. Under (len ria irrfard iiitriiff ' a alla de sällsainina ocli förfarande liandelser, Iivsroin boken förtiiljer, ocli eii blick på illustratioilerna visar ock, att de flesta fl.amstalla lifsfarliga jakter, blodsdhd och grasligheter. Allt slags folk p&amp;titiffas, m: dajiska sjöröfvnre, indiska strypme (tliiigs), kinesiska skurkai-, öfverliigsiia engelsiniin, godl.ijartnde tyskar, finoniiiia iiiissioiiarer och trogna negrer. Sedan de unga afveiityranin. Iiimiiat Indien, kastas de ett skeppsbrott pb Borneos kiist och deltaga liiir i engelsniännens krig med iiifödirigarna; skildringen af deiiiia kamp iiin sadan, att man af allt hjarta iiistiiiniiier med förf.,.
Majst det wara destomindre af en laglig nödwändighet att läka Ridderstapet och Adeln undfå del af StatsRädets yttrande öfwer berörde behörigen contrastgnerade och följakteligen U i StatsRädct bestntade Proposition, som Ridderstapet och Adeln redan upptagit en del deraf till pröfning af ett U stokt, och Riksens Stander samfäldt, ulan anmärkning emotkagit flera Kgl. Mastts Nådiga Propositioner, angående allmänna anstalter, hwarwid StatsRädds utlåtande icke warit bifogade. Men dä Ridderstapet och Adeln härom vltrai en underdånig önstan, hwaruti de af Stats - Ten 7 November. 431 Radeks Ledamöter, som den ifrägawarande Propositionen underdänigst tillstyrkt, nu afwen instämde med förklarande, att de flulle det-a sitt ti lstyrkande till en för Rikets framtida sjelfständighet och säkerhet, ester deras öfwertygelfe, nödwändig anstalt inför Gud och Menniflor med tillfredsställelse försvara z sä wille Hans Kongl. Mast i Näder tillåta alt det d. zl ststledne Oct. inför Hans Kongl. Majit uti SlatsRädet förde Protocoll i förewaraiwe ämne flulle jemte detta till Ridderflapet och Adeln och ahlvén de andre Ständen expedieras. In kistem krotocollo lstans Mita. Stockholms Slott d. gl Oct. 1809. Protocollel hallit inför Konungen uti SlatsRådet. Narwarande Hans Exeellence StatsMinistern för utrikes ärenderne, Herr Friherre v. Lideström. StatsRäden Friherre löokr-ndlaä. Friherre v. kloten. Friherre /rälerbotk. Undertecknad HofCantzler
Den, som bifaller, alt de Obligationer Banken kommer att utfärda må ställas å högst 3 procents ränta efter BancoFullmägtiges bepröfvande, och minst 3 månaders ömsesidig uppsägning, samt med förbehåll att räntan upphör å förfallodagen, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses Ridderskapet och Adeln väl bifalla, alt ofvanberörde Obligationer må ställas efter BancoFullmägliges bepröfvande å högst 3 procents ränta, men tillika besluta att åt BancoFullmäglige må öfverlemnas, att antingen bestämma Obligat i o 11 e r n e till inlösen vid anfordran, eller efter högst 3:ne månaders uppsägning, då räntan å förfallodagen upphör. Friherre Åkerhjelm, Gustaf Fredrik: Orden efter Fullmäktiges bepröfvande stå endast i rapport till räntan. Jag hemställer, om de ej äfven böra rapportera sig till uppsägningstiden, som är 2 månader. Uppå förnyad framställning blef den sist gjorde voterings-propositionen af Ridderskapet och Adeln godkänd, hvarefter den anslogs. 8S Den i December e. m. Friherre Cederström: Jag får reservera mig emot voteringen, sedan jag ej fått min mening, att räntan icke bör blifva högre än 2 procent, intagen i voterings-propositionen. Voteringen börjades kl. tre qvart till 9; och befnnnos vid dess stut, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 43. Nej — 40. I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen serskilt förde Protocoll blifvit uppläst, Hans Eaccellence Herr Gref ven och LandtMarskalken förklarade, det Ridderskapet och Adeln beslutat, att Obligationerne böra ställas å högst 3 procents ränta efter BancoFullmägtiges bepröfvande, och minst 2 månaders ömsesidig uppsägning, samt med förbehåll att räntan upphör å förfallodagen. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan half lill 10 om aftonen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim.
Sedan Konstilutions-Utskottet af utdrag af samtliga Riks-ståndens protokoll för den 25 nästlidne Juli inhemta!, att det af Utskottet uti Memorialet N:o 18 framställda förslag till ändring uti 76 § Riksdags-Ordningen, angående den af Stats-Rådet för dess åtgärder vunna decharge, blifvit af Ridderskapet oeh Adeln, af Rorgar-Ståndet samt af Bon d e-S tå n de t antaget att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, men af P r e s t e-S t ån d e t förkasladt, så får Konstitutions-Utskottet, enär dessa olika beslut icke kunna sammanjemkas, den oförenliga skiljaktigheten till samtliga Riks-ståndens behandlande vördsamt anmäla, samt derjemte till Preste-Ståndet vördsamt hemställa, att det ville sig efter de öfriga trenne Riksstånden foga. Stockholm den 4 Augusti 1857. Reservation: Herr Professoren Lindgren har åberopat sin vid Memorialet N:o 23 anförda reservation. Bih. till R. St. Ank. till Exp.-Ulsk. den 5 Aug. 1837, kl. 1 e. m. Memorial lill Rikets Ständer, med anledning af Riks-ståndens beslut rörande det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N;o i 9 fÖreslagne tillägg i 59 § Regerings-Formen och 21 § 1 morn. Riksdags-Ordningen, angående Propositionen om S/als-verkels tillstånd och behof. Sedan Konstitutions-Utskottet, genom meddelade Utdrag af samtlige Riks-ståndens Protokoll för den 25 niistlidne Juli, inhemtat, att de uti Utskottets Memorial N:o 19 föreslagna tillägg till 59 § Regerings-formen och 27 § 1 mom.
Då han på morgonen fick ett telegram från sin gamle vän Oskar Röding, ett telegram, affattadt som ett nödrop, hade han först ämnat skicka ett lugnande svar och afvakta en smula, ty han hade en gammal erfarenhet af sin väns temperament och en tämligen stadgad af unga äkta mäns sinnesförfattning vid den första barnsängen, men så påminte han sig ett gammalt löfte, att komma så fort han blef tillkallad, och reste; fyra timmars järnvägsresa, två timmar i släde, det var då rent af löjligt, tänkte han, så snart han gifvit sig af. ty var det någon fara å färde, så kom han ju ändå för sent. Men det där hörde nu till Rödings uppfattning af vänskapen, och så fick han väl betrakta det som en liten rekreaktionsresa, en något kall sådan, det kunde nu inte nekas. Ändtligen kom han då fram, och allt var, som han hade förmodat, det vill säga, så bra som möjligt. Två timmar efter hans ankomst var hans vän far till ett välskapadt gossebarn och öfverhopade honom med tacksägelser, liksom om han haft någon förtjänst däri. Han hade då tänkt resa redan på kvällen, men på Rödings enträgna begäran lät han slutligen förmå sig att stanna öfver natten. Han ångrade det nästan nu, egentligen för faster Kristianas skull, hvilken synbarligen uppfattade hans närvaro som en personlig förolämpning mot henne. Faster Kristiana ja! Han hade stått i ett synnerligen godt förhällande till henne förr i tiden, då han och Oskar voro skolkamrater och han under sommarferierna kom och helsade på denne ute på landet. Då hade hon varit deras välvillige hjälpare och förtrogna i alla de lekar och upptåg, som Oskars hjärna var lika fruktbar i att hitta på, som den var trög och motvillig i läsningen. (Forts.) Ett möte af Föreningen för hygienisk och konstnärlig klädedräkt i London. (Bref till Idun.) London i mars 1891. et är ett godt tidens tecken, att man numera öfverallt börjar mer och mer vakna till medvetande af den stora vikt frågan om klädedräkten eger. Det är isynnerhet den kvinliga, som är i behof af reform.
St. gjort så föga afseende på de förslag till reformer, som skola blifvit af Styrelsen framlagda, får jag fästa uppmärksamheten derpå, att det förslag, som Hr Gr. åberopat, nemi. till styrelseverkens organisation, hvilket vid sista riksdagen blef af R. St. afslaget, icke, mig veterligen, utgått från Styrelsen, utan från Representationen vid en föregående riksdag, och att det ©tvifvelaktigt vid sista riksdag berott af Styrelsen att, ifall hon uppriktigt velat understödja detta förslag, äfven deråt bereda framgång. Styrelsen lyckades nemi. vid samma riksdag att vinna bifall å allt hvad hon önskade, äfven då det var förenadt med uppoffringar och stod i strid med allmänna opinionen. Hon genomdref sålunda: högst betydligt ökade anslag, instruetionen för Revisorerna, hvilken ganska många ansågo stå i strid med grundlagen, ett beslut i passevolancefrågan, hvaremot ett helt Stånd protesterade, m. m. Jag är derföre Öfvertvgad, att om Regeringens medlemmar verkligen hyllat ide'en 86 Den i Juli e. m. af en ministerial-styrelse, och uti frågan om styrelseverkens reorganisation nedlagt j-%:del af den möda, som i en och annan af nyssnämnde frågor användes, hade vi vunnit denna reform. För öfrigt är jag beklagligen af samma tanka som Gr. Posse, att det under vårt närvarande representativa statsskick är ganska svårt att genomdrifva några reformer; men jag vädjar till Hr Gr., huruvida icke deraf följer, att det varit Styrelsens pligt att föreslå R. St. en reform till Representationens organiserande på det sätt, att det för Styrelsen och de medlemmar af Representationen, som anse reformer oundgängliga för samhällets fortgående utveckling, blefve möjligt att gå fram på den banan. Man har likväl, långt ifrån att hos Styrelsen förmärka något begär till förändring af våra representativa former, snarare tyckt sig hos henne finna afvoghet t. o. m. mot blotta tankeyttringar derom.
Summa 1747583 20 1747583 20 Stockholm af Kongl. Allmänna Magazins Directio - den Spannmål iru m*, hvarmed'Rikets nödftäldte Invåundfatte, och hvad deraf intill nedannämnde tid är åI8I2, 1813 och i8M - Credit, Råneo. Under loppet af Åren 1812, 1813 och 1814 är af eraotflå- ende Summa influtit, fe Förteckningen Litt. B. 1173702 19 Vid 1814 Års flut inneftod hos Låotagarne: Af 1812 Arg Utborgning, enligt bilagd Ut. redning Litt C. ... 20514 II 6 18 1 3 Års dito, jemlikt färfkild Rakn. Litt. D. 502404 47 5 i8t4ÅrB dito dito dito Litt. D. 50961 38 9 573831 i 8 Summa 1747583 20 3 aens Kammar-Contoir den 24 Februari iSij, P. G. Welin, Litt* Sammandrag öfver beloppet af de Undfättningar, utgått till Rikets nödftäldte Invå - i „ Hvete. Arter. T;r K. T.TiK. 1812 år* undfättningar utgöras enligt afflutad Hufvudbok 520 8 104 21 1813 år* dito dito, jemlikt en på Räkenlkaper, Rapporter och Förllager grundad utredning Litt. Blandkorn. Hafra. Rågmji il. Korn. mjöl. Torrt Bröd. Summa Värde. T:r K. T.r K. T:rJK. T.r K. L:pd L, t L:pdjft R:dr flt. Litt* B* Förteckninguppå verkftälda afbeta!ningar å meddelade undfättningar åren i8I23 1813 och I8I4* Banco.
Den frågan komme alltså ånyo alt bero på handläggning af Disk., hvarmed någon tidsutdrägt säkerligen vore förknippad, och sorn man heldre må undvika, der det sig utan skada göra låter; alltså och ela, på sätt jag redan anmärkt, i denna lista punkt icke någon egentlig meningsstrid ägt rum, torde icke heller något hinder möta för bifall lill meranämnda punkt. Frih. Raab, Adam Christian! Jag tillhör deras antal, som icke endast lifligt önska alt landet matte få jernvägar, utan äfven vilja bifalla grundsatsen i lista punkten, nemi. all jernvägarne hufvudsakligen må anläggas genom allmän försorg och genom fhalén få tillsyn och förvaltning, men jag kan icke neka att jag delar den betänklighet, som blifvit uttalad af Hr von Hartmansdorff, att verkligen ordställningen här, sådan som den nu blifvit föreslagen i lista punkten, skulle lägga hinder i vägen för ett så beskaffadt tillägg lill 2:dra §:n, som det, hvilket i Hr Bildis reservation finnes föreslaget, och som blifvit af Riksgäldsafdelningen tillstyrkt. Bildts reservation framställes det förslag lill beslut, att ”de('är enskilda personer medgifvet, att efter skedd aktieteckning, under nedan föreskrifna vilkor och förbehåll, deltaga i kostnaderne för stambanors anläggande, samt derigenom bereda sig rätt till delaktighet i afkastningen af dessa jernbanor”. Om man nu vill tänka sig, alten sådan mening skulle göra sig gällande, så står det icke tillsammans med den föreskrift, som finnes i lista §:n, der det heter, att stambanor skulle anses såsom en allmän tillhörighet, d. v. s., att väl fingo enskifte bidraga med större eller mindre delar tilläfventyrs, men de fingo icke någon delegarerätt till de banor, som de sålunda bekostade.
Enär Utskottet icke kan finna något giltigt skäl, hvarföre Fångvårdsstyrelsen, i fråga om tillgång till medel för aflönande af vikarier, skulle försättas i annan ställning än andra embetsverk, samt ej mindre för Fångvårds styrelsen än för andra under Justitie-Departementet lydande embetsverk dylika kostnader torde kunna af Andra Hufvudtitelns besparingar bestridas, kan Utskottet till den nådiga framställningen, så vidt den afser Fångvårds-Styrélsens embetsoch tjenstemän, icke tillstyrka Rikets Ständers bifall. 17:o. Deremot och då de öfriga ofvanomförmälda utgifterna synas vara af beskaffenhet att lämpligast böra, på sätt Kongl. Maj:t föreslagit, bestridas, till styrker Utskottet bifall till Kongl. Maj:ts ofvanberörda nådiga framställning, så vidt den afser ej mindre bestridandet af aflöning åt vikarier vid fångvårdsinrättningarne, åt möjligen erforderligt ökadt antal Officerare vid Kronoarbetskorpsen och åt tjenstemän och betjente, som emellan statsregleringarne kunna behöfva vid Fångvården anställas, än äfven medgifvande af förhöjning i den vissa tjenstemän i stat tillagda provision å straffångarnes arbeten. 18:o. Angående Kongl. Maj:ts jemväl gjorda nådiga framställning om pensionsförmån för de vid fångvården anställde embetsoch tjenstemän samt betjente, vill Utskottet framdeles i sammanhang med Nionde Hufvudtiteln sig yttra. 19:o.
Grefwe borner, ^öolpk 6örsn; det kan icke M»t« frägan vm att D det tillhör Riksens Stan - Den n Januarll. 66; Ständer att wärda Statens förmögenhet; men deras ätaärd i detta afseende är inskränkt t!ll de Allmänna Författningar, tom utstaka grunderna rör det Svst m som stoll folias. Alt Riksens Ständer j detta afseende haima full rämchet akt förordna, är näaok som jag redan erkänt; men skota Riksens Ständer ingö utt enstildta händeistr, och här i Slockholm pröswa de lörbrvkelser som ffe t Landsvrtcrne, som merendels ofu>ikom>ial och blott genom rogtet komma llll RikscnsStänders kunskap, dä tror jag att Riksdags ärenderna aidna stola stutaö, ott RiksensSränder stola lä en besättning ilka stridande emot grunderna för somdöllS ordning svm oförenlig med enstildras Merh t och Statens lugn. Jag tror iätedeS, att sa wäl enstlldta, lom det allmänna stuile derigenom wara akt beklaga. Friherre O-lerll-wm, ^colx Jag tror att ingen bestrider Friherre Sr^Is goda afsigt. Här torde allenast böra göras den disstnction, att det tillhör vtz att stifta Lagarna, men Störens Domare magt alt pröiwa huru wida Lagarus bllfwit ällydda. Friherre 8tsel von kfollllLw förklarade att det wore just en sädan pröfnings anställande han Lsystat Friherre klierts, ^xel, instämde deri. Grefwe k)e Is 6sr<liL utbad stg sä hemställa vm icke all öswerläggning öfwer detta mäl knnoe uppstjulae till dest StotEstoklek mkommlt m^d sikt vmor-elode Betänkande rörande sörivaUmngen af Krono.stvgar och Allmänningar.
Under sådana förhållanden, och då dertill kommer, allde dyrbara samlingar, som i Riksarchivet förvaras, med hvarje dag 02 Den 6 November f. m. allt mer och mer förmultna, så att man knappast vågar vidröra desamma, för all icke riskera deras förstöring, anser jag mig tvungen att göra denna anmärkning vid efvauanlorda af Statsutsk. uttalade mening, i förhoppning, att när frågan verkligen kommer lill pröfning, R. o. Ad. må finna snara åtgärder hora vidtagas för husets öfverlemnande till det dermed afsedda ändamålet. Hr von Rosen, Georg Ludv.: Jag torde kanske böra erkänna, alt denna mening ifrån StatsUlsk:s sida varit något för tidig. Man har gjort allt för fullföljande af hvad Ständerne i detta hänseende vid förra riksdagen heslöto, men hinder hafva verkligen mött verkställigheten deraf. När den tid kan inträffa, då denna flyttning kan ske, derom vill jag ej på förhand yttra mig; men kau försäkra, att StatsUtsk. gör allt, för att så fort som möjligt bringa föregående Ständers beslut till fullbordan. Uppå härefter af II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., biföll R. o. Ad. StatsUtsk:s tillstyrkande, att R. St. mätte bevilja del för Riksarchivet äskade tillökle anslag 2,500 r:dr. 3:o Kungl. Bibliolheket. Hr Prytz, Lars Adolph, anförde skriftligen: I omedelbart sammanhag med den fråga om tillökning i K. Bibliothekets anslag för böckers inköp, som nu blifvit föredragen, till föremål lor H. R. o. Ad:s öfvcrlägging, anser jag mig böra fasta H. R. o. Ad:s uppmärsamhet på nödvändigheten afen sådan jemkning i K. Bibliolhekets stat, ali nämnde verks göromål och den för deras bestridande tillsatta embelsmannapcrsonal ina sältas i ett mera passande förhållande till hvarandra, än som nu beklagligtvis är händelsen.
Sedan KommersKollegium i anledning häraf inkommit med anbefaldt utlåtande och förslag till fördelning af ifråga varande krediti vtillökning, har Kongl. Maj:t, genom nådigt bref den 5 Maj 1841, förordnat, att, utom de 200,000 R:dr, som till förlagslån å Manufaktur diskontfonden äro afsatte, skulle ytterligare 300,000 R:dr för detta ändamål användas. 186: o den 3 Mars 1841, angående förändring i beräkningen af konsuladafgifter m. m. (254). 1841 den 7 April remitterad Lill KommersKollegium, som, i anseende till åtskilliga härmed i sammanhang slående regleringar, ännu icke med underdånigt utlåtande i ämnet inkommit. 18I:o den 6 Mars 1841, med anmälan af hållet val till ledamot i Hemliga Utskottet (257). Den 30 Mars anmäld, då Kongl. Maj:t befallde, att skrifvelsen skulle läggas till handlingarne. 188:o den 29 Mars 1841, angående bestämmande af dag för Riksdagens slut (267). Den 30 Mars i underdånighet anmäld. 189:o den 18 Mars 1841, angående beredande af Tångtägt å hafsstränderna, äfven för hemman, som dervid ej äro belägne (263).
E de gjorde an ina 1 k n i ng lt ne, vördsamt åberopa, hvad i dess Memorial äfven blifvit anlydt, nemligen, alt fr Jmst i i i lii ogen i ämnet, efter de upplysningar Utskottet erhailir om Vidtagne åtgärder är 172!, att förvara minnet af Korning Gostaf l:s anträde till styrelser! och Rikets helrielse frän Utländskt ok, endast vaiit föratiledt af tJtskoliets förmodan, det en underlåtenhet att väcka fråga örn förnyande a£ nyssnämnde hugkomst för det nyligen föiflutne 3:<1 je ät hundradet, tilläfventyrs ej utan skäl liade kunnat läggas Utskottet till last. Ankom den 19 Äng* Methorial tilt Rikets Högloft. Strinder, anoäetidé Tryckningskostnaden föri de fyra Tabeller öfver Banco-Verkets Stallning Jrän och med är 1776 till och med är 1822, hvilka åtföljt Baruo-Uiskottets Methorial Nio 15. Banco-Utskottets Betänkandert. 701 ]VTerl stöd af de fran Riks-Ständen ingångne Protocolls Utdrag, hvarigenom Banco-Utskotiet fatt sig uppdraget, att vid tryckningen af ifiå ga va ra tule Tabeller föranstalta öm en så stor upplaga, att ej allenast utdelning deraf till Riks Siandens samtlige Ledamöter kunde ske, Utan ock behöflig!' antal exemplar i Bokhart* .deln tillhandahållas a lmanheten, samt någon Särskild tryckning 1 och för Bihanget till RiksStåndens Protocoll éj erfordras har Upplagan blifvit bestämd till 3000 exemplar , för liv ilka, bligt in gifne räkningar, kostnaden Utgör sorn foijer: Tabellernes Uppsättning till fem särskilda format, jemte afdtagningen af de forsta 1000 exemplaren eller 5000 ark, tillsammans Binco R:dr 100.