Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Direktionen för nybyggnad beräknat; dels af Frih. Leuhusen, att R. o. Ad., med afslag å Utlåtit, måtte besluta att Ridd arhus gården, sedan alla derå nu uppförda byggnader blifvit borttagna, bör omslutas med ett på granit-sockel uppfördt jernstaket, afjemnas, grusas oell planteras; att två paviljonger, sådana de blifvit af Intendenten Scholander föreslagna, dock med höjda fotmurar, uppföras i gårdstomtens nordvestra och nordöstra hörn; att staketet bör förses mitt på norra fronten med en prydlig jernport med jernpelare samt på östra och vestra sidorne med grindar; att värme-apparaten bör flyttas ned i källaren under Riddarhuset; att åt Riddarh.-Direktionen lemnäs rättighet dels att vid utförandet af byggnaderne och i öfrigt göra de detaljförändringar, sorn må finnas nödiga, dels ock vidtaga sådan inredning af paviljongerne, att de på en gång uppfylla det med dem afsedda ändamål att inrymma bostad för Riddarhusets vaktmästare samt erforderliga uthuslägenheter, och tillika lemna den möjligen största inkomst; samt slutligen att åt Direktionen uppdrages, att R. o. Ad:ns beslut på lämpligaste sätt till verkstälighet befordra; äfvensom att, i afseende å medel till bestridande af byggnadskostnaderne m. m., R. o. Ad. ville bemyndiga Riddarh.-Direktionen att för bestridande af de kostnader till gårdens ordnande och bebyggande, som ej af Riddarh.- underhålls-fondens tillgångar kunna betäckas, upptaga lån från andra Riddarhusets fonder att, jemte 6 procent ränta derå, återgäldas i den mån förstnämnde fonds ställning sådant medgifver; dels af Hr Ramsay: att R. o. Ad., med afslag å Utskits förslag, skulle låta afgörandet af frågan anstå till ett kommande Adelsmöte; dock att, derest derförinnan till följd af expropriation ifrån Stockholms stad större eller mindre del af tomten skulle Riddarhuset frångå, 68 i Den 16 Juni.
Jag är öfver tygad, att ett så beskaffadt, så kalladt Billon-Mynt, vore gagneligt för allmänna rörelsen. >7:0 Kopparskiljemyntet utmyntas lill 400 Kronor på 1 skepp:d viclualievigt i följande sorter: 5-Slantstycken å 20 på 1 skålp v. v. z-Slantstycken å 5o på dito. 1-Slantstycken å 100 på dito. Slantstyckcn a 200 på dito. Många finnas, sorn måhända anse den fråga jag nu väckt af underord* *) Penningens värde blir således i det allranärmaste 5 skillingar Riksgäldsmynt, och Slantens i det närmaste £ skilling samma mynt. Systemet kommer att blifva: i Krona Banco-Utskottets Betänkande N:o 7. i lindt värde, men andra finnas äfven, som veta, att ett ibland de få fel, som vid <776 års Realisations verkställande begingos, var det: att tili Jäkne-enhet antaga Specie-riksdalern, som varö till 1S gånger större än de mynt-euheler, (Silfver och Koppar Dalerne); som folket dåbegagnade, alt detta misstag åstadkom skadliga rubbningar i dåvarande lörhållanden, och att det är angeläget att nu taga sig till vara för samma fel och samma följder. Jag anhåller vördsamt, alt denna min motion må blifva till Banco-Utskottet remitterad, att der grundlagsenlig! handläggas. Stockholm den 12 Februarii 1834*” Uti samma Remiss bar IiöglofL Ridderskapel och Adeln jemväl inbegripit yttranden af: 1) Grefve Löwenhielm, Gustaf, som, af flerfaldigt utvecklade skäl, med värma understödjer Molionairens förslag, men tillika för egen del förmäler: -att, i valet af lämpligaste enbet, Grefven skulle hafva föredragit
Och Nilsson — kommer hon enligt sitt löfte en gång tillbaka och sjunger operaroler, hvad vore väl bättre än att då hafva på spellistan den stora sångerskans måhända största cheval de bataille? För de öfriga rol em a saknas f. n. visst icke förmågor. Till exempel: Drottningen — frk. Wellander, Konungen — hr Strömberg, Vålnaden — hr Sellergren, Polonius — hr Janzon, Laërtes — hr Lundmark, Horatio — hr Söderman. Hamlet sjelf skulle ju, då hr Lange ej mer är att påräkna och hr Lundquists eloquentia corporis icke passar i stycke, kunna anförtros åt hr Forstén, som säkerligen icke illa skulle skilja sig från denna svåra men tacksamma uppgift. De dekorativa anordningarna äro ju lätt gjorda, då sorgespelet » Hamlet » ofta stått på spellistan. För 4: de aktens andra tablå, Ofelias död, är visserligen, skulle vi tro, något nytt erforderligt, men viil arrangeradskulle denna scen med den på vågen gungande Ofelia under » Neckens » poetiska toner göra rik effekt. Vår erkftndt utmärkta corps de ballet kunde i l: sta tablån af samma aktt La fête du printemps, fä ett ypperligt tillfklle att utmärka sig. För att förkorta representationen skulle några strykningar vara nödiga af för handlingens gång öfverflödiga nummer, såsom t. ex. Laërtes ' aria (lrsta akten), duon mellan kungen och drottningen, en del af den förres bön, hela dödgräfvarscenen och kanske ännu något mer. Föga större svårigheter skulle Gounods » Mireille » bereda, denna innerligt Uufva och älskliga idyll, som man med undran ser s&amp; länge aflägsnad från vår opera. Och då Adams » Konung för en dag » visat sig gå så bra, hvarför icke upptaga den af hr Arlberg redan till svenska språket öfverflyttade » Giralda », Adams kanske allra bästa opera-comique. Icke kunna vi föreställa oss att andre orkesterchefen, som också komponerat samma text, skall hafva något deremot, och i fru Edling eller frk. Andersson
Hon släpte barnen och gick skrämd och dröjande ut genom dörren, som frun sjelf öppnade och med ett bårdt slag smälde igen. Ett kaos af fega och upproriska känslor brusade igenom henne. Detta obegripliga, hjertlösa förtryck förvirrade henne. Var det verkligen så, att frun kunde ha rättighet att skicka en »polis» på dem och häkta dem, då de voro alldeles oskyldiga? Hon hade en obestämd förnimmelse af, att hon nu borde uppresa sig och trotsa, och att det nog skulle gå bra, men årslång vana att alltid böja sig, alltid krypa och gå slingervägar satt i henne och gjorde henne feg och dum. Klockan ett kom hon ut till landet. Jonson hade ej ännu hörts af. Hon frågade folket i trakten, men det var ingen som sett till honom se’n torsdags afton, då han lånade båten och rodde in till staden. Hon tog af sin silkesschalett och sin schal, vek omsorgsfullt ihop dem och lade in dem i byrålådan. Sedan tog hon på sig skurdrägten och gick ned till ett af herrskapen för att rengöra köket och trapporna. Fram på aftonen begaf hon sig ned till stranden, och här satt hon i ett par timmar och spejade efter Jonson. En känsla af ångest smög sig öfver henne. Den började inunder bröstet, doft, obestämdt, steg allt högre, klämde sig kring hennes hjerta, stockade sig i strupen och kom det att susa och pingla för öronen. Hon hade gripits af en förfärlig aning, att Jonson drunknat och att hon nu var enka med fem barn. Gång på gång upprepade hon dessa ord, gång på gång tog hennes ångest liksom en ny, qväfvande ansats uppåts hufvudet, men så småningom mattades den af, och till slut blef hon alldeles slö och likgiltig. Hon satt med hufvudet i handen och stirrade på vattnet; dess enformiga rörelse upprepades inom henne, någonting lamt, innehållslöst, vaggande gled oupphörligt af och an genom hennes sjal. Natten hade brutit in, men hon satt alltjemt qvar och väntade. Slutligen fick hon se båten med Jonson uti, som svängde omkring udden och kom in i viken. »Gud vare lof!» utropade hon med en suck af lättnad, i det hon steg upp och gick ut på bryggan.
»Väl är det sant, att jag i min ungdom stal en gås, men för den gåsen köpte jag en bibel, och det är med den boken, jag nu återskickar dig till helvetet, du lede ande!» Därmed slog herr Staffan spökelset i pannan med sin bibel; och synen försvann i samma stund. Men ännu kommer stamfadern en gång om året körande till Aspinge med sitt hvita spann. »Emedan gamle Du Camp kunde förebrå Staffan en ungdomssynd, kunde han icke åläggas full stillhet.» Många liknande historier förtäljas om Aspinge, och slottets dystra läge har säkert i sin mån bidragit till att ge fart åt sägnerna. Det är som om öfvernaturliga, onda makter lurade här på de små människobarnens steg. — I alléen, som från landsvägen leder fram till slottets trädgård, där händer det alltsomoftast, att bonden möter ett liktåg af hvita spöken — när månskenet glittrar på alarnas stammar och dimman stiger i ljusa sommarnätter. Ve den, som skådar detta liktåg! Han kommer att dö — ty nattdimmorna äro farliga här, och trakten är osund. Allting bidrager till att höja det intryck af dysterhet, som ligger öfver denna gamla borg, där den sofver inbäddad i den höga furuskogen, från hvars djup ufven om höstaftnarne låter höra sitt hemska uhu. Det är som om den mörka skogen för hvarje år ryckte mer och mer inpå lifvet af detta slott och utestängde solen därifrån. Men solen glittrar fritt öfver sjön därutanför, öfver hela den arkipelag af små öar och holmar, som, när träden löfvas, stänga utsikten helt och hållet och endast lämna en smal strimma öppen, genom hvilken man ser den hvita villan i löfskogsbrynet på insjöns andra strand. Ekonomibyggnaderna och hela den areal af odlad mark som hör till gården ligga söderut, på andra sidan skogen. Slottets herrar ha alltid själfve brukat sin jord. Aspinge är fideikommiss och har ärfts genom generationer af äldste sonen till ättens hufvudman. Inne i riddarsalen hänga porträtten af dessa stamfaderns ättlingar i rakt nedstigande led; och de flesta ha i anletsdrag och uttryck bevarat någonting af den gamle krigarens typ.
Höghets förmälning eger rum, efter vederbörliga reqvisitioner, qvartalsvis af Riksgälds-kontoret utbetalas. § 71 Till arfvoden och expenser för lagberedningen hafva Rikets Ständer, utom det belopp af två tusen nio hundra nittioen riksdaler 32 sk., som vid detta års början i Riksgälds-kontoret innestod utaf den för samma ändamål under sistförflutna riksdag anslagna summa, beviljat ett ytterligare anslag af trettiotretusen riksdaler att, enligt Kongl. Maj:ts nådiga disposition, med 9,000 Slats-TJtskollets Memorial, IV.o 3oS. 7 r:dr för innevarande år 1848 och med 12,000 r:dr för hvarlderä af åren 1849 och 1850, utaf Riksgälds-kontoret utbetalas; börande dock, derest de arbeten, som äro åt lagberedningen uppdragna, skulle före sistnämnda års utgång fulländas, hvad af detta anslag, i sådant fall icke erfordrades, innestå uti Riksgälds-kontoret, för att af Rikets Ständer vid en kommande riksdag disponeras. Dessutom hafva Rikets Ständer för tryckningsoch andra dylika kostnader , som i anledning af lagberedningens arbeten kunna förekomma, anvisat ett serskildt förslagsanslag af tretusen riksdaler alt, tillika med nuvarande återstoden ett lusen trehundra sjuttioen riksdaler 42 sk. utaf det för enahanda kostnader förut beviljade anslag, äfvenledes enligt Kongl. Maj:ts nådiga föreskrift, af Riksgälds-kontoret utbetalas. § 72.
Utdrag af Protocollet, hället hos Hög. wördige Preste Ständet wid Urtima Riksdagen i Arebro den 25 Sept. r 8 ro. S. D. ^^tatS-Utstottets den 22:dra bennes pä bordet lagda Betänkande, i anledning af Kongl. Majts 54 Den 25 September. Maj:ts Nädiga Proposition om Riksdags kost. naderne, blef af Preste Ständet gilladt. Or supra. Lx ?rotvLoIIo O. Almgvist. Utdrag ak Protocollet, häller hos Hög. wördige Preste, Ständet wid Urtima Riksdagen i Arebro den 25 Sep. tembcr 1810. Den 2Z September. 88 Utdrag af Borgare. StändetS Protocoll wid Usonia Riksdagen i Arebro den 25 September iSro. Ti S. D. Stats Utskottets den 22.dra dennes pä bordet lagda Memorial, angäende Gratist, cation för Stats. Commisiarien Frödelius, kemnade Preste-Ständet sitt bifall. Or 8vpr,. Lx ?rotoco!Io O. ^lm^vill. Utdrag af Protokollet, hället hos Hög. wördige Preste-Ständet wid Urtima Riksdagen i Orebro den 25 September iZio. S D. ^)illade Preste-Ständet Banco Utskottets den 22.dra dennes pä bordet lagda Memorial, rörande förhöjning uti Herrar Banco.RewisorerS Dagtractamente. Or supra. Lx krotocollo O. ^lmgvik. Ut' S D. ^-^tcts Ulffottets hemställan stk en Gra. tification af Fyra^nndrnde R-ksduler : ätte Herr State-CvuiMitzar'
R:dr 519,225: 43. — 51 — Enligt meranämnde särskilda räkenskap, hafva de i kontraktet angående jernvägslanet fastställda och före 1858 års utgång godtgjorda provisioner, jemte alla andra med detta låns upptagande och indragning förenade samt dessförinnan bestridda omkostnader, uppgått till ett sammanräknadt belopp af R;dr 446,889: 65. hvaremot kurs-skillnaden, eller vinsten vid de å Riksgälds-kontorets vägnar dragna vexlarne, utgjort R;dr 46,201: 57. samt det belopp, hvarmed de godtgjorda räntorna öfverstigit de påförda, » 122,490: 70. eller tillsammans » 168,692: 27. och hafva således omkostnaderna öfverskjutit kursoch räntevin ster med R:dr 278,197: 38. För att, på sätt i förut afgifna revisions-berättelser (1857 års revisions-berättelse, Utredning af sid. 52, 53 och 1858 års revisions-berättelse, sid. 50, 51) iakttagits, meddela en samallmänna bemanfattad utredning af hvad den till Riksgälds-kontoret för hvart och ett af de sednartUmngetu ste åren influtna allmänna bevillning utgjort, hafva Revisorerne ansett sig böra här in,(ja ‘ °1>p' taga nedanstående fortsättning af den i sådant afseende uppgjorda utredning, som åberopade berättelser innehålla, och tillika angifva det belopp, hvarmed Riksgälds-kontorets inkomst af allmänna bevillningeu för de sistförflutne åren öfverstigit den för samma år, enligt då gällande bevillnings-förordning, påräknade årliga bevillnings-summa. 'Före den tidpunkt, eller slutet af 1858 års 3,dje qvartal, till hvilken den i sednast församlade Revisorers berättelse meddelade enahanda utredning sträcker sig, hade utaf allmänna bevillningeu för år 1855 till Riksgälds-kontoret influtit ett belopp af.
Och biuder till göra som i migh badh. Pilatus. Syre tu skalt gå effter i skåå Att see huru han gåår ther på. Får Ruben wår granne på honom fatt Han leeker medh honom hårdeligh tatt. Act. V. Sc. 3. JUDAS. RUBEN. SYRUS. PILATUS. Judas. Hielmen han war en lijten hoffdräng, Han tiänte liten Kerstin för sin säng. Så frommer rijdher hielmen genom skogen. Ruben. I min trägårdh hwem hörer iagh siunga? Thz är jw ingen fogle tunga Som så om älskog qwäder fast. Jagh skall gå och see medh en hast. Hwad ästu för en ewigher skelm, Som i min gård qwäder om hielmen? Judas. Willen i ett paar äple haffwa, Will iagh them edher wäll nidh tagha. Men brukar tin gamble narr ond mund Tå wittnass tigh ondt i thenna stund. Ruben. Räckte iagh medh käppen till tigh vpp Jagh skulle baasa tin tiuffwa kropp. Judas. Jagh haffwer nu nogh, stigh vndan för migh. Ruben. Hwem haffwer sändt hijt tigh. Judas. Gaak och spöör åt, så får tu thz weeta. Ruben. Tå skall iagh effter tina ryggakotor leeta. Judas. Å tin stackars swaga glaasewegg! Astu inthet rädd iagh böstar titt skägg? Nådighe herre the äre i håår, På sthan få wij weta huru thz går. Pilatus. Jo rett, then han tienar migh Som kan slå ifrå sigh. Aff sådana plägar folk at warda Som till hugg sigh hålla osparda, Och icke äre så rädde som tu. Ty skalt och tu få orloff nu. Judas. Gaak tin kooss och tacka Gudh Att iagh ey gör hool på tin skelma hudh. Ruben.
Kan Konungen icke förr, än Riksdagen åtskiljes, fatta och meddela Sitt beslut, vare Han oförhindrad att före nästföljande riksdags öppnande förslaget ordagrant bifalla och allmän kungörelse derom utfärda. Sker det ej, anses förslaget hafva förfallit, och Konungen underrätte då Riksdagen vid dess nästa sammankomst om de skäl, som hindrat förslagets antagande. Finner Konungen godt någon lagfråga för Riksdagen framställa, äske Han Statsrådets och Högsta domstolens yttrande deröfver, samt meddele Sin proposition tillika med berörda yttranden åt Riksdagen, som med frågan vidare förfar, såsom i riksdagsordningen sägs. 2: o. Riksdagen ege ock gemensamt med Konungen stifta, förändra eller upphäfva kyrkolag; dock att dervid erfordras samtycke jemväl af allmänt kyrkomöte. Öfver förslag angående dylik lag skola, på sätt i mom. 1 sägs, Statsrådets och Högsta domstolens tankar inhemtas och jemte Konungens proposition, då sådan göres, Riksdagen meddelas. Författningssamling 1800 Låssa kyrkas arkiv Svensk författningssamling 1825 Låssa kyrkas arkiv Cirkulär angående Häraders och Tingslags fördelning i vissa Nämndemäns distrikt. Stockholm den 31 januari 1825 Ständerna har vid sista riksdag anhållit att Kongl Maj: t förordnar, att Tingsoch Häradsrätterna regleras så, att vissa socknar eller delar av tingslaget utser nämndemän. Detta skall ske sedan innevånarna blivit hörda. Innan regleringen genomförs skall befallningshavande i länet utse skickliga och om orten kunniga kronobetjänter, att när ärendet kommit för i rätten, de kan lämna nödvändiga upplysningar Stockholm 31 januari 1825 H A af STROKIRCH Kungörelse angående det pris, vartill Silver, under loppet av år 1825, i Banken inväxlas. Stockholm den 2 februari 1825 Det är tillåtet för var och en, att växla myntbara metaller mot bankosedlar. Priset år 1825 är satt till 128 skillingar bankosedlar för 1 riksdaler specie i silver under iakttagande av följande: 1: o Att alla slags svenska silvermyntsorter lämnas i bankens kassor mot vederbörliga attester, som företes mot betalning i lånebanken.
Lorden blef utom sig och blott för att lugna honom, bad Lucy, att han skulle låta denna fråga ännu några månader hvila, hvartill den gamle samtyckte. Edvard hade några gånger besökt Abbey-Hall och derunder visat mycken otålighet att påskynda sakens gång. Han var orolig öfver Alices bortförande och trodde sig kunna finna ro, först när allt var oåterkalleligen afgjordt. Samma dag vi återfinna Lucy och Edvard vid lordens säng, var denne åter sämre; hans krafter tycktes vara i aftagande och hans blick var orolig och bäfvande. Slutligen fattade han Lucys hand och började med osäker stämma: Mitt barn, du har länge nog låtit mig vänta på ditt svar och du kan ej tro huru mycket du derigenom plågat mig. Nu vill jag hafva det bestämdt. Edvard, Lucy! jag har just afvaktat denna dag för att förena edra händer, och för att gifva er min faderliga välsignelse. Kom, Edvard! Nej, nej, nej, min far, det är omöjligt, utbrast Lucy, förskräckt öfver den hastighet, hvarmed lorden gripit saken an, och hon drog sin hand ur sin faders. Det är omöjligt! o, min far, jag ber dig, var icke obeveklig! Lyssna till din Lucys bön! Fader, jag ber, jag bönfaller, att du måtte afstå från denna tanke! Jag kan ej samtycka, ack, gör mig icke så gränslöst olycklig! Under det Lucy talade, hade Lorden satt sig upp i sängen med vildt uppspärrade ögon. Du må bedja mig så mycket du vill; jag förblir dock obeveklig. Du skall, du måste gifta dig med Edvard; han älskar dig och jag vill det. Herr baron, sade Edvard med inställsam röst, då jag ser den motvilja, fröken Lucy hyser mot mig, vill jag ej tvinga hennes känslor. Edvard! också du? Men var ej rädd, det är blott en nyck af Lucy; hon vill nog blifva din hustru; du skall få se att hon samtycker! Omöjligt, min fader! Baron Glithingham vet redan sen länge de känslor jag hyser för honom. Lucy, återtog fadren med häftighet, nog med detta! När jag säger, att jag vill, anstår dig blott att lyda.
Fjortonde punkten, angående kavalleri-regementenas hästvakans-spanmål, som blifvit bifallen af Ridderskapet och Adeln samt Presteståndet, och lemnad utan anmärkning af Bondeståndet, har af Borgareståndet återremitterats i den del, hvilken angår fourage-afgiften, såsom egande sammanhang med den återremitterade Irsta punkten af Stats-utskoltefs betänkande N:o 51 Litt. A; vid hvilket förhållande Utskottet, med hänvisning i afseende S fourage-afgiften, till ofvan omförmälde förbehåll, funnit sig böra vidblifva hvad i denna punkt blifvit föreslaget. Femtonde punkten, angående ständiga rotevakans-afgifter, och sextonde punkten. angående tillfälliga rotevakansoch mötes-afgifter, hafva blifvit af Ridderskapet och Adela samt Presteståndet bifallna, samt af de tvänne öfriga Riksstånden lemnade utan anmärkning; hvadan Utskottet vidblifver sina uti dessa punkter afgifna tillstyrkanden. Sjuttonde punkten, angående rotefrihets-afgift af oroterad, men ordinarie rotering underkastad jord, som af Presteståndet blifvit bifallen och af Bondeståndet lemnats utan anmärkning, har deremot blifvit af Ridderskapet och Adeln återremitterad i sin helhet samt af Borgareståndet i den del, som angår Halländska utsockne frälsehemmanens rolevakansafgift. Som ifrågavarande återremisser endast afse den förändring, hvilken til! följd al Rikels Siäadm blifvande beslut i den väckta frågan om Halländska utsockne-frälsehemmanens 6 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 218. befrielse från nämnde afgift kan komma ait ega rum, har Utskottet, med åberopande af sitt här ofvan för sådane fall föreslagna förbehåll, ansett sig böra tills vidare vidblifva hvad i denna punkt blifvit föreslaget.
Utskottet bör uppsätta förordnande för, att vara Justitiae Ombudsman, Adelns beslut, ix s 1087, PresteStåndets, IX s 1096, BorgareStåndets, ix s 1100, BondeStåndets, ix s 1106. Förordnande, x 1. 616, 617, 3io u. Uddevalla Stad, om ersättning till, för Tertial och Sextal af Accis och Bakugnspenningar. Motion, remitt. till StatsUtskottet, II s 1237. Utskottets Utlåtande, IV 1. s 664— 667, bif. af Adeln, ix s 167, af BorgareStåndet, TX s 176, af BondeStåndet, ix s 180, af PresteStåndet, ix s i85. —- — om förändring i betalningsgrunderne för det åt, lemnade BancoLån; Motion, remitt. till BancoUtskottet, II s ia3o. BancoUtskottets Utlåtande, VI 1. s 104, io5, bif. af Adeln, IX s 197, af PresteStåndet, IX s 201, af BorgareStåndet, IX s 2o5, af BondeStåndet, IX s 209. om räntan för tvänne BancoLån lill; BancoUtskottets Betänkande, VI 3. s 117 — 120, bif. af PresteStåndet, ix 3. s 43, af Adeln, ix s 63, af BorgareStåndet, ix 3. s i32. Ullberg, Lagmannen, vald till .TustilioeOmbudsmannens Suppleant, hvadan Förordnande för honom borde af Exped. Utskottet uppsättas. Ull-Discontfonden, CapitalSlut öfver, för åren 1817—1819, s 168—173.
Förordningen den 10 Juni 1841, rörande bysättning: Bifölls. S. D. Föredrogos å nyo Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskoltens utlåtande, N:o 28, angående väckta frågor om fyrbåkars uppförande på åtskilliga ställen: Hvad Utskotten i detta betänkande föreslagit, i afseende på en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t om uppförande af en fyrbåk, på skäret Understen, blef af Ståndet a/slaget; hvaremot Ståndet biföll Utskottens hemställan, beträffande föreslagna båk-inrättningar på Holmön och klippan Bonden. Från VällofL Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets memorial, N:o 133, med förslag till sammanjemnkning eller voterings-propositioner, i anledning af Biks-Ståndens skiljagtiga beslut, angående Stats-regleringen: Härvid förekommo: Andra Hufvud-Titéln: l:o Voterings-propositionerna, pag. 2, godkändes; 2:o Voterings-propositionerna, pag. 3 och 4, godkändes; Fjerde Hufvud-Titéln: 3:o Voterings-propositionen, å början af pag. 5, gillades; 4:o Inbjudningen till Borgare-Ståndet, pag. 5, afslogs, och den derefter, vid slutet af sidan, uppställda Voterings-proposition gillades; 5:o, 6:0, Ivo och 8:0: De under dessa punkter, pag. 6, 7 och 8 upptagna Voterings-propositioner godkändes; BU>. till R. St.
» » - Lilla EoekS Slutzar pcrpetuelt ' - , Tomtören wid BohuS f. d. Fästaing pa obestämd lid Ecr TälgstenSbrvlt ' L8l7 4>o. 7269. 26. Stockholm den l4 Aug. tbo<), bl, o. Mmmsrllcät. GrawarronsBewis. Efter wederbörlig anmälan, att Rikets Högloft Ständers Stais Utskott ästat Bewis urue Höalvfl Kongl Swea Hof-Rätts Arch-w hurumida Noqwarns Gästgifware-Gärd, belägen Upsala Län, Munda Härad och Tillinge Socken, är mtecknad lill Kongl. Majis och Kronans säkerhet tor arrende summan cst Nyqwarns Bro och Qwarn, tillhopa 620 daler Eilfwermynt, likmägtigt Rikets Ständers ä 1766 älS Riksdag widkagne Beftuc, som genom Kongl Breswet den 18 December samma är bstmit Högloft. Kongl.