Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
» Jag har lyckligt undkommit honom », mumlade hon plötsligt. » Och att tänka, det jag kunnat komma derhän att tro, det jag älskade detta vidunder, denne förrädare, denne afskyvärde bedragare. Oh! han skall få ångra sin nedrighet » vin. Det återstår oss nu inte mycket att säga för att komma till slutet äf denna historia. Den 2 april innehöll Honohäu ^ Advertiser följande artikel: » Giftermål. — I denna stad sammanvigdes, per telefon, i går morse klockan åtta af the rev. Nathan Hays, biträdd af the rev. Nathaniel Davis från New York, Alonzo Fitz Clarence, från Eastport i Maine och miss Rosannah Ethelton, från Portland, Oregon, Förenta Staterna. Miss Susannah Howland, från San-Francisco, brudens väninna, var närvarande. Likaledes närvarande var Mr. Sidney-Algernon-Burley, från San-Francisco, hvilken likväl ej stannade till ceremoniens slut. » Kapten Hawthornes syperbt inredda jakt ångade ut frän redden, medförande den lyckliga bruden och hennes vänner på hennes bröllopsresa till Lahaina och Haleakala. » New York-tidningarna för samma dag innehöllo följande meddelande: » I vår stad sammanvigdes i går klockan half tre på morgonen, per telefon och med biträde af the rev. Natha-niel Davis, assisterad af the rev. Nathan Hays, från Hono-lulu, Mr. Alonzo Fitz-Clarence, från Eastport i Maine, och miss Rosannah Ethelton, från Portland, Oregon. Närvarande voro brudgummens slägtingar och talrika vänner. » De dtfltogo i en splendid supé, som drog ut ända till solens nedgång. Sedan reste de för att besöka aqvariet, alldenstund brudgummens hélsa ej tillåter honom en längre bröllopsresa. » Mot slutet af denna minnesvärda dag voro Mr. och Mrs Fitz-Clarence fördjupade i den ljufvaste telefonkonversation och berättade för hvarandra om sina respekti va bröl-lopsresor, då plötsligt den unga hustrun utropade: — Oh! älskade, jag glömde Allt har gått, som jag hade .sagt ... — Verkligen
Rättegåirgs-bin, att domen skall tvefaldt färdigskrifvas, är vordet meddeladt under den förutsättning, att så väl kärande som svarande tillstädeskommit, samt förthy ej äger tillämpning, då endera af dem uteblifvit. Dessa 3 motioner remitterades till LagUtsk. Ilr L ågergren, Anders, anförde skriftligen: Att vår tid har gjort mycket för undervisningen, hör med tacksamhet erkännas; men della oaktadt återstår snart sagdt hälften af samhällets, bildning kräfvande barn, fiir hvilkas uppfostran Staten ej uttalat sin åsigt, mycket mindre sörjt derför genom någon enda ledande anstalt. Det är nemi. döttrarne afdeclasser, sorn likväl kallas bildade, hvilka i samhällets skolor blifvit fullkomligen lottlösa. 1 H. 46 30? Den 24 Augusti f. ra, För ej längesedan troddes samhället blott böra besörja embetsmannahildningen, likasom vore embetsmannen dess enda medborgare. Sedermera erkändes dock hvarje medborgares rättighet till undervisning, och Slaten förpliglades att inrätta folkskolor. Dä flickan i dessa liek inträde, hade således Staten gjort första steget till vården om hennes uppfostran. Men vid delta steg anser mången, att samhället bör stanna, menandes att Staten ej har någon förbindelse lill flickans ytterligare undervisning. Ar dä ej qvinnan en laglig medlem af samhället? Arbetar hon ej för dess båtnad med lika ansträngning, som mannen? Tryckes hon ej af samhällets bördor, vågar vid dess faror och drubbås af dess olyckor, i lika mån sorn mannen? Och vid fäderneslandets nöd, månne det är qvinnan, som tvekar i uppoffringar för det allmänna bästa ? Bör då ej samhället skänka samma omvårdnad åt den uppväxande medborgarinnan, som det egnar ål sina unga medborgare, så att lika barn fä njuta lika rätt? Men, invänder man, denna hennes rätt består deruti, att hon får stanna hemma hos sin moder, för alt der uppfostras till sitt framtida kall. Antagom detta; men låtom oss tillika efterse, om hemmet gör tillfyllest, utan skolans medverkan. Mänga mödrar förstå ej att uppfostra barn; och många, som kunna gifva en sedlig utveckling, kunna dock ej åstadkomma någon iutellectuel förkofran.
Vid förnyad föredragning af Banko-Utskottets don 2 1 och 25 dennes på bordet lagda Memorial N:o 5 7, i anledning al Riks-Ståndens beslut öfver Utlåtandet N:o 48, med afseende å regleringen af Bankens tåneoch kreditiv-röreisc m. m., hi föllos de förändringar i Banko-reglementet, som Utskottet ansett påkallade al Rikets Ständers numera fattade beslut om medels emottagande på depositions-räkmng mot ränta; och lades förevarande Memorial i öfrigt till handlingarne. S. I). Föredrogos ånyo och hiföllos Banko-Utskottets nedannämnde den 24 och 25 dennes på bordel lagda Memorial och Utlåtande: N:o 58, med förslag til! föreskrifter, angående Bankens grundfond, samt användandet af den å Bankens rörelse influtna vinst; och FroiUtdrag den 28 November 1857. N:o 60, i anledning al väckt motion om förändring i gällande föreskrifter, angående beskaffenheten af de våg-attester, som vid Götheborgs låne-kontor antagas för belåning af jern, m. m. S. D. Vid förnyad föredragning af Banko-Utskottets den 24 och '25 dennes på bordet lagda Berättelse N:o 65, angående förrättad revision af Banko-diskont-verkets räkenskaper och förvaltning för år 1856, bifölls hvad Utskottet i denna Berättelse tillstyrkt och lades densamma i öfrigt till handlingarne. Från Högv. Presie-Sländet. S. 1).
Län, om till visst belopp föreslagen ersättning af Passevolance-medlen för tågande truppers inqvartering; och voro MedStånden inbjudne att i detta beslut med BondeStåndet sig förena. Då BorgareStåndet denna dag redan bifallit Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottels Betänkande N:o 36, fann Ståndet någon annan åtgärd, i anledning af inbjudningen, numera icke ega rum, än att lägga omförrnälde ProlocollsUturag till handlingarne. Bih. till R. St. Thdr, d. 25 Jpril i 834 Frän Hedervärda Bonde-Stahdet. S. D. Nu föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärsoch Oe■* conomie-Utskottets Betänkande N:o 34» i anledning af väckt motion derom att de 124 Tunnor Spanmål, som, under benämning af Domkyrkotunnor, nu årligen gå ifrån'Hernösands Stift till Upsala Domkyrka, hädanefter må tillfalla Hernösands Kyrka. S. D. LagUtskottets nedannämnde, på bordet liggande Belänkanden blefvo nu af BondeStåndet bifallne: N:o 34, öfver Riksdagsfullmägtigen från Stockholms Län Nils Insulins motion, angående meddelande af föreskrift, å hvars egor sjelfspilliugar skola nedgräfvas, N:o 35, öfver Herr Grefve Otto Åugust Cronhjelms samt Herr Wilhelm Fredric Dalmans motioner, om rättighet att å Fidei-Commissegéndom upptaga lån, motsvarande ifo af egendomsvärdet, och N:o 36, i anledning af Herr Friherre Ludvig Boijes motion, om utfärdande af en Jag, rörande utländsk mans rätt, alt i Sverige sig nedsätta samt härstädes förvärfva naturalisation. S. D.
Majit täcktes förordna en Komité af sakkunnige personer för att afgifva yttrande och förslag, huruvida och på hvad sätt en sådan förändring uti Styrelseverkens och Förvaltningsmyndigheternas organisation skulle kunna åstadkommas, som, i öfverensstämmelse med de grunder, hvarpå den så kallade departemcntalstyrelsen hvilade, beredde en dylik organisations närmare samband med Statsdepartementen, äfvensom möjligaste enkelhet i ärendenas behandling, i förening med nödig säkerhet; samt att E. K. Majit derefter ville, med delgifvande af nämnde förslag, framställa den nådiga proposition i ämnet, som kunde finnas af behofvet påkallad, så hade den i sådant afseende, genom nådigt Bref af den 19 Juni 1858, tillsatta Komité den 26 Maj 1859 afgifvit sitt underdåniga betänkande, innefattande, bland annat, redogörelse för Komitéens åsigt med hänseende till Krigs-koliegii organisation; hvarefter Krigskollegium under dcu 29 November samma år häröfver sig i underdånighet yttrat; att sedermera, efter det E. K. Maj:t under den 16 Juli 1861 tillsatt en Komité för utarbetande af betänkande uti åtskilliga Landtförsvaret rörande frågor och till denna Komités ytterligare utredning öfverletnnat frågan om Krigs-kollegii ombildning, sistnämnda Komité, eller den så kallade Landtförsvars-komitén, under April månad förlidet år till E. K. Maj:t inkommit med underdånigt utlåtande i detta ämne och dervid afgifvet förslag till Krigsförvaltningens omorganisation, deröfver Krigs-kollegitim under den 30 December samma år meddelat sitt underdåniga utlåtande; hvarefter Landtförsvars-komitén med påminnelser deremot inkommit; varande innehållet af dessa handlingar i hufvudsakliga delar upptaget i det, den nådiga Propositionen bilagda Statsråds-protokoll; och då E. K. Majit, så vidt frågan rörde Krigs-kollegium. som hade den allmänna förvaltningen af Arméens angelägenheter sig uppdragen, instämde i den af Rikets Ständer uttryckta åsigt om behöflig förändring i nuvarande
5 S, StatsRådels ständige Ledamöters antal, hvilket Presteoch BorgareStånden, enligt Utskottets förslag, bestämt till Tolf, har deremot blifvit inskränkt, af Ridderskapet och Adeln till Nio, och af BondeStåndet lill Sju Ledamöter; hvarförutan sistnämnde Stånd velat tillerkänna Konungen rättigheten att, för utomordentliga fall, tillkalla andre Svenske män att 1 StatsRådet taga säte. Under förutsättning, att, efter medgifvande eller omröstning, såsom här nedan omförmäles, DepartemenlsChefernes elier Föredragande Siats-Råds Ledamöters antal faslställes lill Sju, och de icke Fötedragandes till Tre, hringas väl hela personalen till Tio, eller enahanda med nuvarande StatsRåds, Föredraganden inberäknad. Men detta antal tål också ingen ytterligare minskning, utan alt derigenom verkslällbarheten af föreskrifterna, dels i RegeringsFormens 8 och 43 §§., sinsemellan jemförde, dels i 7 §. af RiksActen den 6 Augusti i8i5, rörauDih. till R St. Prot, 1834. 3 Sami. 1, 16: de Häftet, Consliiutions-UahoUe's Memorial N.o de sammansatta Svenska och Norrska StatsEådet, skulle förloras; och beträffande BondeSlåndets serskilda mening, angående tillkallandet af Extra Ordinarie Stalsfiåds Ledamöter, förmodar Utskottet, alt BondeSlåndet, vid nogare eftersinnande, skall frångå denna mening, såsom icke väl sammanstående med principen af constilutiouel ansvarighet för rådslagen. Ridderskapet ochAdeln samt Borgare Ståndet hafva yrkat uteslutandet af ordet >'rättu efter ”ege”. Harvid torde Conslilulions-Utskottet tillåtas vördsam ligen erinra, alt ordet ”ege”, ensamt, är tvåtydig t, såsom uttryckande både rättighet och pligt, och alt detsamma, taget i senare bemärkelsen, med utsträckning öfver hvad 8 §. Regerings
Län anfört och utredt, det för Edeby kronohemman nu utgående arrende, 153 tunnor spanmål, synes uppgå till det högsta belopp, sorn efter egendomens beskaffenhet och förmoner, äfven efter det densamma blifvit ur dess fleråriga vanhäfd upphjelpt, skäligen kan med arrendatorns bestånd och någorlunda utkomst påräknas, samt då dertill kommer, alt sökanden gjort sig känd för skicklighet och erfarenhet i landthushållning samt vederhäftighet för fullgörande af åtagne förbindelser, anser sig Utskottet ega anledning hemställa, det Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att, så vida, efter i behörig ordning anställd undersökning, befinnes, att det af sökanden erbjudne serskilde vilkor, i afseende på egendomens åbyggnader, är för Kronan af verklig fördel, Odelberg må, utan föregången auction, erhålla 00 års förlängning i arrendet af Edeby kronohemman, räknadt från midfastan år 1846, emot erläggande till det minsta af den arrende-summa, som för nämnde egendom nu utgöres. Stockholm den 28 April 1840- n Stats-Utskotlels Ank. till Exp. Utsi. d. 29 ApriT, 11. r «. ra. Utlåtandej i anledning af arrendatorns af Hogsta_, Lombarudd och IS or rbf hemman på Loförij C. A. Karlbergs ansökning om förlängning af arrendet. (I. A.) Hos Kongl. Maj:t liar arrendatorn af de under Drottningholms Kungsladugård lydande kronohem manen Hogsta med Lombarudd och Norrby i Lofö socken, Färentuna härad af Stockholms Län, C. A.
Enligt Regeringsformens 100 §. åligger det Riksens Stä*ders JustitiacOmbudsman bland annat, att, i den allmänna redogörelsen forsin Embetsförvaltning, anmärka ”,Ingarius och författning arnes hrijler; det skulle visserligen tyckas, som måste våra lagar och författningar, äga en, för alla menskliga inrättningar alldelet ovanlig fullkomlighet, då nationens ombud ej deruti kunnat upptäcka någon enda brist: och i samma mån torde det äfven synas obetänksamt af mig, att tala i ett ämne, hviket jag af bristande sakkännedom tvingas att endast flygtigt vidröra. Det är också utan ringaste anspråk på grundelighet, som jag går att framställa följande anmärkningar, under anhållan, att de må till Utskottet få åtfölja Justitise-Otnbudsmannensl Embetsberättelse såsom; anledning för Utskottet att kunna vinna ett större utrymme, för sin verksamhet. Uti våra lagar och författningar har jag tyckt mig finna följande slags brister nemligen: hrist pä upphåfning, dä de blifvit föråldrade och olämplige för tidens upplysning, lynne och öfriga fordringar; brist pä måtta i antal• brist på plan i syftning och billighet i medel brist på öfverensstämmelse sins emellan samt sluteljgen brist pä laglighet i tillkomst. Alla des - 47* Den x| Februarti% sa slags brister vill jag i största korrthet särskilt vidröra. För att öfvertyga sig; att många lagar ännu finnas lefvanda i bokrtafven, hvilka radan längesedan äro döde i allmänna opinionen , samt upphört att gälla till efterlefnad, behöfver raan blott genomögna t. ex. kyrkolagen samt förbuden mot utländska öfverflödsvaror m. m.
BancoUtskottels memorial N:o 3, som livilat på bordet sedan den 1 i denna månad, med anhållan om Nptarie-arfvoden åt trenne Protocollsförandé vitt Utskottets Äfdelningar, oell att få antaga ytteidigare lyänne Cancellister, blef vid förnyad föredragning nu bifallet. S. D. Efter föregången föredragning, beslöt Ståndet att remittera till StatsUtskottet: j:o Anders Danielssons ifrån Elfsborgs Län motion, angående anslag af allmänna medel till beredande af tillfälle åt allmogens Söner, att inhemta undervisning vid D.gebergs Landtbruksinstitut i Westergöthland; a:o Samme Ledamots memorial, angående rättighet för Kållands häradsboer till utsyning å Rödeås Kronopark; 3:o Jöns Perssom ifrån Malmöhus Län motion, angående Kungsgårdars och civilesamt Militair.-Boställens försäljning, Kyrkohemman» upplåtande till skatte, emot lösen lill Staten samt användandet af sålunda inflytande medel; 4:o Johan Jacob Rutbergs ifrån Norrbottens Län memorial, med förslag till förändrade föreskrifter i afseende på sättet för uppbärande af det understöd i spanmål, som är beviljadt dem, hvilka i Norrland upptaga Nyhemman; Bih. till R St, Prot, i834- 9 Sami. 3 z;dra Häftet, * f-V v'; i8 Proi, Vtdr. d. 10 Mars i834« 5:o Samme Rutbergs motions att de syner, som liållas i och för Nyliemmalis anläggande i de Norra Länen, måtte af Staten bekostas i likhet med hvad för afvittrings-ulgifterne eger rum; 6:0 Lars Olssons ifrån Örebro Län motion, att Kronobonden för tackjerns-tiliverkningen inom Lerbäcks Bergslag af nämnde Län matte nedsättas minst till en tredjedel af nu utgående belopp; 7:0 Peter Jönssons och Johannes Anderssons ifrån Jönköpings
Den allmänna grunden för roteringen uppgjordes af Konung och R. St. gemensamt, men tillämpningen för hvarje särskildt landskap gjordes genom öfverenskommelser mellan kronan och folket i orterna. Den ene rotehållaren fick sig ålagdt att skaffa torpet åt soldaten eller båtsmannen, den andre och tredje att utgöra något annat, o. s. v. Alltsammans var endast tillämpning af de redan förut stadgade grunderna. Hr Dalman hade yttrat det vara en styrelsens skyldighet, och en billighetsfordran att bevilja eftergift åt Halländningarne, likasom man gjort åt Skåningarne. Jemförelsen är haltande först och främst derföre, att det i Skåne var fråga om det s. k. ypperliga frälset, och i Halland är fråga om allmänna frälset. Dertill kommer ytterligare, då man ser pä verkställigheten, att eftergiften i Skäne ej varit så stor, sora Frih. Cederström af misstag nämnt, ulan den utgjorde endast 's. Förhållandet var nemi. alt, efter roteringsverket, de rotar, sorn borde roteras, utgjorde tillsammans 2,572, men man ålnöjde sig med 2,000 och afprutade de 572. Det var således icke en utan närmare jl, följaktligen mindre än hvad som ät Halländningarne är föreslaget. Jag tillstår att jag blifvit tveksam, huruvida jag skall vidhålla den tanke jag förut yttrat, nemi. att bifalla Hr von Troils reservation, eller antaga hvad Frih. Cederström fåreslagit. Det sednare är så riktigt, alt det är svårt att gå derifrån. Det är alltid bäst, att för egen del göra rätt och låta andra dagtinga med rättvisan så godt de kunna, samt låta saken gå lill det slut, hon kan. Jag tror mig derföre böra, utan afseende pä utgången 202 Den 12 Augusti f. m. hålla mig till Frih. Cederströms förslag; emedan jag anser det vara rättvist. Hr Dalman: Jag ber om ursäkt, att jag ytterligare upptager H. Ståndets lid, men Hr von Hartmansdorff har begått så väsendtliga misstag i sin framställning, att jag ser mig nödsakad derå fästa uppmärksamheten.
Af den 4 sistlidne Mars, i anledning af väckt fråga om förändring uti 9 §:n af Kongl. Majus förnyade Seglations ordning den 15 Junii a 7 74* 3 Af samma dag, i anledning af väckt fråga om förhöjd Tullafgift för Boktryckeri-Stilar. S. D. Föredrogos å nyo och gillades följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt Prof. Utdr. d. 4 April 1818. 251 ilen l dennes, eftermiddagen, pä bordet Jagde Be* tänkanden. Från Stats-Utskottet. 1. Af den 5 sist!. Mars, angående Flyinge och Dahlby Kungsgårds och Stuteri-inrättningsStat. - 2. Af samma dag, i anledning af RiksdaggFullmägtigens JV//s Månssons från Malmöhus Län Memorial, angående de till Flyinge och Dahlby Kungsgårdar utgjorde Dagsverks-skyldigheters upphörande utan motsvarande ersättning. 3. Af samma dag, angående projekterad Aflonings-Stat m. m. för Ulricsdahls Kongl. Lustslott. 4. Af den 11 dennes, i anledning af Kongl. Maj:ts Nädiga Remiss å Stads-Bokhållarens i Carlskrona, Hof-Kamereraren Carhuntls ansökning om utbekommande af Mantalsskrifnings-Provision. 5. Af samma dag, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss om utbetalning af Begrafningshjelp efter Sekreteraren vid Kongl. Ingenieur-Corpsen E. M. Morin. Frän Banko - Utskottet. 1. Af den 23 sistl. Mars , i anledning af väckte frågor, om tidigare föredragning och ingifvande af Bankens Fastighets-lån. 2. Af samma dag, i frågan om närmare bestämmande af rättigheten för Bolag och Corpo rationer , att i Banken upptaga lån å last Egendom. 3. Af samma dag, i anledning af erhållne JRemisser , dels rörande de vid BankoDiskont Verket erforderlige vederhäflige betyg, dels angående förökning i antalet af Verkets Styresmän. 4.
Deras motsätt-ning ligger ett relativt kort stycke tillbaka i utvecklingen; den nya motsättning, som i sin ordning skall aflösa dem, ligger sammalunda ett relativt kort stycke inne i framtiden. Deras verksamhet är som en liten bölja p&amp; den stora utvecklingsoceanen, bildad fjerran ifrån den centrala stormhärd, nr hvilken de stora vågorna utgå. Såsom en sådan stormhärd och utgångspunkt för stora vågor synes mig deremot Nietzsche. Friedrich Nietzsche är född den 15 oktober 1844. Hans hemland är Sachsen *, det är karaktäristiskt nog att han är landsman med målaren Max Klinger, hos hvilken liksom hos honom sjelf den subjektiva fantasien är en allherskare, som, sin egen lag och norm, i allsvåldigt trots och aristokratiskt förakt för allt och alla, lefver uteslutande i sin egen verld, hälften geni och hålften vanvetting. Hans barndom förflöt i den lilla staden Naum-burg an der Saale, der hans fader var pastor. Slägten hade under många generationer, såväl på hans faders som på hans moders sida, räknat synnerligen många kyrkans tjcnare ibland sig; prlgeln öfver hemmet och de första intryck som Nietzsche mottog, bestämdes deraf, att många slägtleds kristenfromhet och småborgerlighet fylde föräldrarne. Detta var den andliga atmosfär som han stundligen inandades i sin själ och som intimt genom-pyrde honom; man måste behålla detta i sigte för att fullt för» tå det smärtsamma raseri, med hvilket han sedermera anföll kristendomen och de borgerliga idealen: det var en akt, som gjorde ondt i hans innersta väsen, det gälde att afskära den naf-velstrlng, som band honom vid hans slägt, vid hela den tradition som vuxit fast vid hans egen organism och assimilerats med den. Han bedref sina första studier i Bern under Ritschl; och då den beundrade läraren öfverflyttade till Leipzig, följde lärjungen honom. Den celebre filologen skattade Nietzsche särdeles högt, och det var på hans autoritativa förord som denne, redan innan han ännu promoverats till doktor, kallades till Basel såsomprofessor. Detta var 1869.
Efter i83o års Bevillnings-Förordning. Efter a :dra Artikeln. Tabell för Landet Hemmantal. Lust Slott ... Kungsoch Kungs-Ladugirdar . Derunder lydande Hemman Dito Stall-Ängar . Fisken ... Värdshus .. Stuterier. Krono-Säterier . Frälse-Säterier . Säteri-Rusthåll Raoch Rörshemman ... Frälse-Hemman . Frälse Skattehemman ... Kronohemman .. Krono Nybyggen med Frihets-År . Krono Rusthäll . Augmentshemman . Skattehemman ... Skatte Rusthåll .. Dito Augmentshemman Militiae-Boställen Civile Boställen . Ficclesiastique Boställen .. Academie-Hemman Skatte Dito Krono . Domkyrko-Hemman, Krono Hospitals-Hemman, Frälse DR® Skatte Dito Krono Kngsmanshus-Hemman, Skatte Recognitions-Skogs-Hemman »kattlagde bebyggde Torp, Utjordar, Urf jélVar m.Y. agenheter utan Mantal, som ej under något annat hemmans ränta äro iubegripne, Frälse Skatte t,.. , , Krono Dito obebyggde . Oskattlagde bebyggde dito, deraf Ryttare! och Sol-* dat-Torp (1,340 styck. . Kronotorp med Frihetsår . .. Backstugor .. Lägenheter, afsöndrade från hemman under ständig ägande rätt . ^ Dito Dito på viss tid eller lifstid Skattlagde Fisken med egen Ränta, Skatte Krono Ttill-Mjölqvarnar med par Stenar . Tnll-Sågqvarnar, Grofbladiga Husbehofs-Mjölqvarnar, deraf 207 med serskildt i Jordeboken uppförd ränta . Husbehofs-Sågqvarnar Stampar ... Koppar-Verk Messingsverk Stångjerns-Verk Ämneshamrar • ... Jern-Manufactnr-Verk af särskildte slag Masugnar och Gjuterier Jern-Grufvor Tegelbruk .. Rödfärgs-Verk Kalk-Ugnar . Blyerts-tillverkning .. Berlineblå-färgs-tillverkning ..
De yngste formligen afgudade henne, sökte läsai hennes ögon, hvad hon Önskade, och höllo sig ständigt i hennes närhet för att få tillfälle göra henne en eller annan liten tjenst. Zoe var qvinna — qvinna ända ut i fingerspetsarna, och hon kunde inte annat än känna sig smickrad. Men denna varma hyllning återverkade, och hon blef älskvärdare än någonsin — » det fins inte i hela Paris en sådan qvinna som ni! » försäkrade den franske kavalleriöfversten, hvilken bevistade manövern. » Nu narras ni, herr öfverste! » log Zoe tillbaka, men hon kände sig inte så litet stolt i alla fall. Bland alla dessa uppvaktande officerare var det likväl en hon inte sett till vid middagsbordet den första dagen — den unge mannen, som helsat på henne ner ifrån slottsgården. Hon hade ofrivilligt kommit att tänka på honom flere gånger under dagens lopp, och alltid hade tanken varit åtföljd af en fråga: hvar har jag sett honom förr? Men det kunde hon der emot inte svara på. Och derför tänkte hon på honom så mycket mer. Så på aftonen, när man samlat sig inne i den upplysta salongen för att dricka en kopp te, uppenbarade han sig plötsligt i dörröppningen. Han helsade militäriskt och gick der-efter fram till generalen. De båda herrarne samtalade ifrigt ett ögonblick. » Vi ha ännu tid på oss, » slöt generalen samtalet och lade vänligt sin hand på adjutantens axel, » se till att få er en kopp te, det kan baron behöfva, jag skall presentera er för grefvinnan. » De gingo fram till Zoe, der hon satt och talade om Longchamps, om Patti och senaste Salongen med den franske kavalleriöfversten. » Tillåt mig presentera för grefvinnan ännu en af edra gäster 1 » Hon samtyckte med ett leende och en liten intagande böjning på hufvudet. » Grefvinnan von Flandern! baron de Besche! » Baronen bugade, och grefvinnan sänkte ännu en gång sitt vackra hufvud. » Hvarför ha vi inte fått det nöjet se baron till middagen. » » Det är mitt fel, grefvinna!