Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De uti hvardera vinstsumman inbe - Eanco-Utskottcts Betänkande N.o 72. gripne öfver-räntor för Län, som oj å förfallodagen blifvit liqvide rade, hafva uppgått till * 52,684^ 4^: 4- 57,72c): 33: g. Tillökningen i sistnämnda summa allena, under det Rörelse och Inkomst i öfrigt och på del liela ej till beloppet motsvarat föregående årets, vittnar på ett ej fördelaktigt sätt om ordentligheten hos Verkets Gäldenärer. Den otillräcklighet af Discont-Verkets för utlåning mot Borgen tillgängliga Fond, i förhållande till Låne-ansökningarne i sådan väg, som alltsedan 1823 års Riksdag med få undantag egt rum, har, ej mindre under de sista månaderna af år 1828, än innevarande år fortfarit, så att 6 å 7 veckor åtgå innan bifallna Lån komma i ordningen att utassigneras. BancoDiscont-Verkets Direction har, uti dess till Revisionen afgifne Berättelse, exempelvis omförmält, att då, för de första 7 utlånings-dagarna innevarande år 182g, summan af utassignerade, förut bifallna nya L^n utgjort R:dr 401,620, har deremot summan af nja Lån, som undersam - 20 Eanco-Vtskotlets Betänkande N.o 72. ma dagar Blifvit beviljade, för att i sin ordning framdeles utassigneras, uppgått till R:dr 546,760, hvilket förhållande ådagalägger, att, om äfven inga Lån från det föregående året hade, funnits outassignerade vid 182g års höljan, skulle dock den för Lånrörelsens underhållande enda nuvarande tillgång , nemligen inbetalningarne på förut utgifna Lån, hafva varit, Blott för dessa 7 veckor, nära 100,000 R:dr mindi e än hehofvet fordrat, hvilket bemälde
N:o 8t (sid. 8) der det heter: ''hvaremot ofvanberörde från 4 hufvudtiteln utgångna arfvode till chefen för Storamirals-embetets 3 afdelning, 1000 r:dr, likasom ock det aflöningsansfag af 2Öo r:dr, som hittills utgått till corn i teen för norra väganläggningarna, då denna comité blefve i följd af den nya organisationen indragen, lomme att för andra behof besparas.” — Min vördsamma anhållan ar således, att, då vi komma till propos., Hr Frih. o. Landtm, först täcktes afskilja frågan om anslagen ifrån 4 ocb 9 liofvudlillarna såsom redan disponerade, i händelse nemi. att Hr Frih. o. Landtm, skulle finna med sin ed förenligt att göra propos. på en sak, hvaröfver voteringen kunde leda till upphäfvande af ett redan af R. St. fattadt beslut. Sedan den Den 22 M a r s f. tu. 221 saken vare afgjord, (Inge man bestämma beloppet af den summa. sorn R. o. Ad. till förevar, ändamål beviljar. J.ng har visserligen mera att i detta hänseende tillägga; mea sora löredi ngningen, efter hvad jag tyckt mig finna, icke gall längre än. till sid. 6 i betänk. N:o 435, så torde jag få tillfälle alt vidare yttra mig tuir de öfriga punkterna förekomma. Frih. Leijonhufvud, Abrah.: Sedan jag tog mig friheten begära ordet, för att yttra några ord, bar Frill. Sprengtporten fullständigt upplyst frii .båtlandet med det misstag, som någre talare trott alt StatsUlsk. begått i afseende på sammanblandningen af denna fråga med 4 och 9 hufvudtitlarn». Jag får således förena mig med Frih. Sprengtporten och för egen del tillägga, att jag betviflar alt det vill skicka sig val att numera vidröra några titlar, sorn tillböra den ordin, statsreglerjn. Den bar fått sina förnatt lärer, den gäller både till princip oell siffra derefter.
IIofRättens derutinnan meddelade utslag, hvarigenom Rikets Ständers Bank blifvit all ersättning frånkänd, icke måtte vinna laga kraft, utan blifva till Kongl. Maj:ts nådiga pröfning öfverlemnadt, anmodat AdvokatFiskalen att fullfölja den emot Kamereraren i Banken, ÖfverKrigskommissarien Bergh anställda ansvarsoch ersättningstalan, medelst anförande af underdåniga besvär öfver det i afseende å hans för 15 farande gifna utslaget. Och har AdvokatFiskalen sådant fullgjort samt i de till Kongl. Maj:t ställda besvären, under åberopande af hvad hans till HofRätten ingifna embelsmemorial innefattar, anhållit, det Kongl. Maj:t i nåder täcktes pröfva och afgöra, huruvida, om någon uraktlåtenhet i afseende å noggranheteu vid granskningen af ifrågavarande falska assignation, innan densamma approberades till inlösen af Banken, må böra Kamereraren ÖfverKrigskommissarien Bergh till last föras, denna uraktlåtenhet må vara af den svåra beskaffenhet, att densamma bör honom såsom uppenbart tjenstefel tillräknas samt honom i följd derafådömas ansvar och skyldighet att hålla Banken skadeslös för den förlust, Banken fått vidkännas genom assignalionens inlösen. Varande denna sak ännu beroende på Kongl Maj:ts nådiga pröfning.
Maj:t i Nåd. r velat erinra Riksens Ständer om nödvändigheten att i de paragrapher af RegeringsFormen och Riksdagsordningen, som angå ConstitutionsUtskottets göromål och JustitiaeOmbudsmannens val, föreslå och underställa så beskaffade rättelser, som af det beslutna tillägget i JustitiaeOmbudsmannens Instruction synas vara ovillkorligen föranledde; viljandes, sedan Riksens Ständer meddelt deras underdåniga yttrande om de jemkningar, som blifvit en töljd af det' beslutna tillägget i Instructionen för JustitiaeOmbudsmannen, Kongl. Majt låta Författning derom utfärda. Remitterades till ConstitutionsUtskottet. Upptogos till afgörande Allmänna Besvärsoch Oeconomieljtskottets den 24 Maj afgifna och den 29 på bordet lagda Betänkanden: 1) I anledning af väckt fråga om samlande af en Fond till underhållande af vintervägen emellan Elfvedalen öfver Särna till Norriges Rå. *) Angående fördelningen af de SoldatRotarne beviljade vacancer. Den 3 Juni. 1 Hvilka betänkanden, uppå särskildta af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskaiken gjorda propositioner, bi föllos. Å nyo föredrogs OeconomieUtskottets den 29 Maj upplästa Betänkande, af den 24 nästföregående, angående upphandlingar för Kongl. Majus och Kronans räkning Friherre Lagerbjelke, Johan, anförde skriftligen: Vid det nu upplästa Betänkande Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärs och OecOnomieUtskott afgifvit, angående sättet huru upphandlingar af varor för Kongl. Maj ts och Kronans behof böra verkställas, har jag funnit en och annan erinran nödig, och hvilket jag nu får till Eders Excellences och Högloft. Riddersknpets och Adelns bepröfvande ödmjukt underställa: i)
Någon röntefrihet ansågs nemligen icke böra cga rum, likasom hvad räntans belopp och amorteringen beträffade, för låneunderstödets åtnjutande borde stadgas enahanda Stats-Utskotlcts Utlåtande M 178. 19 vilkor, som för andra under innevarande riksmöte för industriel förelag anvisade lån af allmänna medel blifvit antagna I anledning af hvad sålunda förekommit, får Utskottet erinra, att den af Utskottet för ifrågavarande lån tillstyrkta räntefrihet under de första åren synts Ut skottet så mycket billigare som, enligt hvad den örn lånet väckta motionen ock gifver vid handen, det läroverk, till hvars förmån länet är föreslaget att utgå, måst för tillfälligt fyllande af det behof, hvilket genom den nya skolhusbyggnadens uppförande skulle afbjelpas, mot årlig hyra anskaffa en af de lokaler, som för närvarande för undervisningen användas; och om nu läroverket (illika nödgades erlägga ränta å byggnadssumman, innan ännu den dermed åsyftade förmånen kunde vara i någon mån vunnen, skulle sådant, i Utskottets tanke, blifva för läroverket alltför betungande. Härtill kommer vidare alt, då, för de lån af allmänna medel, som lill befrämjande af industriela företag anvisats, hitintills vanligen blifvit beviljad någon tids räntefrihet, det väl icke kan anses obilligt, att jemväl i förevarande fall, der fråga är om befordrande af ett för den allmänna undervisningen vigtigt ändamål, enahanda förmån medgifves Vid sådant förhållande och enär, hvad beträffar räntans belopp och amorteringen, de af Utskottet förslagna vilkor icke äro för låntagarne fördelaktigare, än dem’ Rikets nu församlade
Hofpredikanten, Prosten J. Lindbäcks testamente Kaptenen oeh Riddaren A. Rothliebs testamente 600: — Grotteska fonden. 1838 d. 9 Januari. Mamsell A. C. Grottes testamente till förmån för stadens fattige 500: — Summa 87,092: 42. Kalmar den 6 December 1861. N. P. Ljunggren. — 359 — Carlstads stifts Konsistor!! underdåniga utlåtande, i anledning af de anmärkningar, Rikets Ständers Revisorer gjort vid bemälte Koneistorii räkenskaper för år 18511. Stormäktigste, Alleinådigste Konung! Till underdånig åtlydnad af nådig befallning, får Domkapitlet härmed öfver de anmärkningar, som Rikets Ständers Revisorer, enligt hit i nåder remitteradt transsumt, gjort vid Konsistor» räkenskaper för år 1859, afgifva följande förklaring:' l:o. Enligt Kongl, cirkulärbrefvet den 17 September 1856, har räkenskapsförare» för år 1857 bifogat afskrift af gåfvobref, testamenten och andra urkunder, som ligga till grund för donationsfonderna, men årlig uppgift på desamma har icke ansetts nödvändig. En sådan skall hädanefter årligen leranäs. 2:o. Alla slags kollekter redovisas utaf Kontraktsprostarne tillsammans och införas uti en räkenskapsbok, hvilken årligen jemföres med verifikationerna af minst 2:ne Domkapitlets ledamöter, och ett sammandrag utskrifves å alla kollekterna samt underskrifves af de reviderande, hvarefter detta sammandrag tjenar såsom verifikation vid alla remisser af sådana medel, då remisshandlingen underskrifves. Vid räkenskapen kan sammandraget icke läggas, utan har Amanuensen med ledning af detsamma verificerat inkomsten. Detta förhållande kan för mera tydlighets skull framdeles af Amanuensen tillkännagifvas. Återställande den nådiga remissakten, framhärda med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Ko Rung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste undersåter och tjenare, J.
Betänka tiden, N:o 277. 347 Till en början får Utskottet rörande Kronans härunder beroende rätt, upplysa, att uti Skinnskattebergs Bergslag, som utgöres af Skinnskattebergs, Gunnilbo och Heds Socknar, åtnjuter hvarje helt Mantal Kronooch Skatte-befrielse från följande räntor, nemligen: 1) Landttågsgärden, som utgår med J tunna spanmål, § sommarlass hö och 5 kärfvar halm. 2) Vinterkörslor 1 R:dr 32 sk.; 3) Vindekörning 1 R:dr; 4) Vaskekörning, 18 sk.; samt 5) Dagsverks-penningarne med 6 öke och 12 drängcdagsverken, hvarförutan tillgodonjules al'kortning å mantalspenningarne med 4 sk. för hvarje person af Allmogen. Men deremot få berörde Socknar vidkännas en ränta, som icke åligger Landslagshemman i orten, nämligen Malmkörningen, hvilken utgår med 33 sk. 4 r:st. likaledes af hvarje helt Mantal Krono och Skatte. Och utgöra ofvanberörde, Skinnskattebergs af 6o-/g Mantal bestående Bergslag, förunnade friheter, beräknade i penningar efter medium af 10 års Markegång, med afdrag af Malmkörningen, tillhopa 2,723 R:dr 5 sk. 2 1 :st. årligen, deraf för Skinnskattebergs socken om 38J mantal, belöper 1,787 R:dr 11 sk. 2 r:st. för Gunnilbo om ii§ mantal 520 R:dr i3 sk. 7 rist. och för Ileds Socken om mantal i$.i5 R:dr 3osk.gr:st. eller 45 R:dr för hvarje hemman. ]Je första Privilcgfer, hvarpå ifrågavarande Socknars friheter sig grunda, äro icke kände men uti en K.
Ständers Allmänna Beswärsoch Ekonomie,Utstötts uti Betänkande af den ly bennes, angöcnde Uppbörds, Wcrkrts förbättrande gjorde hemställan, att till minnande af önstad förbättring uti detta ämne Kongl. Majrt Nädigt täcktes anbefalla Landshöfdingarne, att, htvar i stkt Län, ofördröjeligen täta höra de staktstyldige, angäendc hwilka persedlar de förmena sig hafwa lättast akt kunna till stna Utlagors afbbrdande anwän, da, hwarcftek och sedan Landshöfdingarnes berättelser härom, hwilka torde till Kongl. Kamar-Collcgium in, sändaS, inkommit, och Wälbemälte Collegium, betz UN, derdäniga Utlätande afgifmik, denna fräga wid nästa Riksdag kunde Lfwcrlemnas till Riksens Ständer , hwilka derefter skulle äga alt i underdänighek afgifwa ett fullständigt förslag -till en förbättrad inrättning af Jvrdeboken, samt en mera enkel method, att med de Skattdragande mindre betungande, till större förmän för Staten, beräkna och indrifwa Uklagornc; Hwilkck genom Utdrag af Protokollet, skulle de Respektive D?edStänden, samt Allmänna Beswärsoch Ekonomie-Ut, skottet wördsamt och vänligen tillkännagifwas. lIp tuxrs. Lx krotocosto s. v. Utdrag af Protokollet, hältet hos Högwördige Präste - Ständet den Zo:de September I809. S. V. FöredrogoS och Biföllos Riksens HSgsofiige Ständers Lag-Utstottö Brtänkanden. rro Den 2 Oclober. i:o Om Lagcns rätta förständ r grde Eap. 1 § Ärfva Balken. 2:0
Af det tillstyrkande, som nyss blifvit uppläst, torde R. o. Ad. tinna, alt Utsk. föreslagit Bergscollegii upplösning genom bildande af en bureau under Civildepartementet. Det är denna bureau, hvars tillvaro jag anser icke vara lämplig, emedan Civil-departementets chef skulle blifva jäfvig att inför K. AI. föredraga de mål, uti hvilka besvär kunde anföras mot departemenls-chefens beslut. Denna bureau blefve i alla fall detsamma som Bergs-colhm, fastän under ett annat namn. Detta är orsaken, hvarföre jag ansett Utsk:s betänk, i dess närvar, skick icke kunna bifallas. De motiv dertill Utsk. anfört, rörtde göromålens fördelning, uno icke fullständiga eller utvisande den ordning, uti hvilken sådant lämpligen kunde ske. Att det kan ske, derom tviflan jag icke, och derom har jag redan yttrat mig. Men på sätt som Utsk. föreslagit, går det icke an; och derföre anhåller jag om afslag på betänkandet. Hr von T roil: I den händelse R. o. Ad. icke skulle antaga Utsk:s förslag, får jag anhålla om propos. på den förändring deraf, att R. o. Ad. skulle besluta en unö. skrif veise till K. M., af innehåll: att då R. St. icke anse Bergs-collegii framgena bibehållande nödvändigt, så anhålla R. St. i lind., alt K. M. till nästa riksdag ville aflåta nåd. propos., så väl 0111 upphörande af della collegium , som huru de detsamma 1111 åliggande göromål framdeles böra bestridas. Hr von Hartmansdorff begärde att få veta, huru denna fråga hos de öfriga RiksSt:n blifvit afgjord. Undert. Ridd. Se c r et. lillkännagaf, att BondeSt., som bifallit betänk. N:o 64, lagt N:o lii till handlingarna; från de öfriga tvänne RiksStm vore ännu ingen underrättelse ankommen rör:de deras beslut i denna fräsa. Hr von Hartmansdorff:
Derjemte yttras uti samma Memorial deta åstundan, att betalningen för Krona - skjutser , sorn obilligt drabbar, med olika tyngd, särskilta orter, också borde okas; samt att fångförare måtte få så stor förhöjning i sitt arfvode för fångars forslande och underhållande, att åtmind* stone skadeslöshet för dem ägde rum» Häruti hafva flere af det Hedervärda Bonde-Ståndets ledamöter, sorn dels uti ingifna Memorial, dels munfeliga anföranden lill Rrotocollet samilia dag yttrat sina tankar, instämt, dock i allmänhet, utan att till de af Anders Joachimsson anförda skäl något hufvudsakligt tillägga, utom det, att Johan Johansson och Petter Jansson från Kronobergs Län uppgifvit, att värdet af en till Skjutsning dugelig häst skulle uppgå till mindst loo R:dr 15;co, och att betingade forlöner för körslor åt Carlshamn och Carlskrona från Vexio betalas med mindst 24 sk. milen för hvar häst. Hela det Hedervärda Bonde-Ståndet har jluteligen allmänt instämt uti Anders Joachimssons begäran, och har härvid blifvit erinrat, att redan vid 1809 års Riksdag fråga varit om Skjutsens utbjudande på entreprenad; att Riksens Ständer derom gjort underdånig anhållan hos KonglMajit , som ock , i anledning deraf befallt Land s hö fd inga me i hvarje Län, att, sedan vederbörliga undersökningar i hvarje ort, blifvit hållna, med underdåniga Utlåtanden i ämnet inkomma, inen hvilken befallning åtskilliga af Riksdagsmännen uppgifvit i deras orter Den 16 Juli. 1383 fej hafva blifvit fullgjord. Och har vid denna öfverläggning vice Talmannen Hyckert förbehållit, att om skjutsnings-skyldigheten blefve på entreprenad upplåten, kostnaden dervid icke blott må vidlåda Bonde-Ståndet, utan alla som äga hemman, och hvilka följakteligen, efter hans tanka, gemensamt böra deltaga uti ett så tryckande onus.
Borgareoch Hederwärba Bonde - Sländet icke haft något att erindra; men hos Högloft. Ridderstapet och Adeln har af en Ledamot blifwät anmärkt ätstilligt emot detta förftag, samt a.t det icke more lamp» ligt hwad de bäda Skånsta Eavallerie-Regementerne angär, hwilka ortens lage och Nationella lynne med flere omständigheter fordrade, att säsom Cavatlerie bibehällas; hwareinot bäde Smälands och Wastgötha Dragon-Regementer skulle helt och häller kunna med fördel föränL.as till Jnfanterie. Stats U skottet har af hwad härutinnan anförr blifwit icke kunnat finna nägon anledning till förändring af hwad Stats - Utstottet förut i detta ämne hemställt; men som denna staga likwäl ar af den beskaffenhet, att Utstottet med fullkomlig säkerhet icke kan inse, om Utskottets tillstyrkande bärutinnnn, werleligen innefattar der gagneligaste och för Rikets sörswar nyttigaste förftag« sä anser Utstottet detta granlaga amne böra till Kongl. Majrts Egit höga godtfinnande öfwerlemnas, pä der Kongl. Majit Sjelf i Räder mä kunna förordna hwad för Rikets förswar är lämpligast, som ock med de RustandeS fördel och locala förhållande mäst öfwerensstämmande. 3:0 Angäende de wid Skända gussaroH Smälands Dragon Regementen inrättade Excertie-EsquadroWer. Sedan uti Memorialer sa wäl hos det Högloft. Ridderstapet och Adeln som der Hederwärda Bonde Slän - r,SZ? Den 26 Zebruarii.
Herr af Uhr, Carl David, förenade sig med Grefve von Schwerin, samt anhöll att Grefve von Schwerin, måtte af Ridderskapet och t)en ? Februarii. 31 Adeln anmodas att af Trycket utgifva sitt nyss uppläste Anförande. Herr Grefven och Landt Marsh olken hemställde , om Ridderskapet och Adeln behagade instämma i Herr af Uhrs önskan, ätt anmoda Grefve von Schwerin från Trycket utgifva sitt ifrågavarande Anförande. Bifölls. Grefve Spens, Jacob Melken Jag vill ej nu ingå i pröfning af hvad genom 90 §. Regeringsformen och 29 §. Riksdagsordningen égenteligen blifvit stadgadt eller ej. Äro dessa pa» ragrapher otydliga är åtminstone sättet huru de skola blifva tydligare, uti Grundlagen tydligen bestämdt. Jag vill endast, i anledning af hvad jag hört yttras, att Motioner svårligen skulie kunna väckas till ändring i allmänna Författningar, om man ej såsom skäl för sådana Motioner finge framställa de enskildta händelser och missbruk, som gifvit och gifva anledning att känna behofvet af den yrkade ändringen j förklara, det jag deremot anser hvar och en, som icke af något annat än den enskildfa orättvisa han trott sig erfara, kan hämta gällande skäl till sin öfvertygelse om Lagarnes öfullständighet, hafva lika liten inre kallelse att vara Lagstiftare, sorn den skulle hafva en sådan kallelse att vara Lagskipare , hvilken ej kunde i en redigt framställd Laglraga utlåta sig, förr än han tillika fått veta. om, vid hvilken Domstol, och emellan hvilka Parter en dylik sak vöre 36 Den 3 Februarii. eller komrae att blifva anhängig, jag tror det hvarje rättskaffens och skicklig
På förut andragna skäl hafva Fullmägtige ansett svaret på denna båga böra blifva nekande; hvaremot, och om blott någon viss del afen Sedel utmärkes såsom den hufvudsakliga, behöfver man icke fästa serdeles afseende på dess mindre fullständiga skick, ur det »kai, att de felande delarne då icke kunna komma i fråga till inlösen. Beträffande de i motionerne framställda förslag, så hafva Fullmägtige hufvudsakligen instämt uti Herr Rydins åsigter, och tillstyrkt, i öfverensstämmelse härmed, all såsom grunder för sedelgranskningen, i stället för de nu gällande, matie stadgas: alt nedra, luigia fjerdedelen, hvarå fina trycket och namnteckningarne befinnas, och hvilken förthy är att anse såsom den hufvudsakligaste de - Stan-Vtskotfti Uti. A:a 198. len af en Sedel, skall, äfven om den företes ensam, eller icke sammanhängande med någon annan del af Sedeln, inlösas med den valeur, som fina trycket utmärker, derest åtminstone öfra namnteckningen är hel och ostytkad; hvarjemte till upplysning är vordet anmärkt, att å en Uud-Riksdalers sedel fina trycket utgör 3:ne rader, hvilka lill höger sluta sig på första raden med ordet hängd, på andra raden med ordet utprånglaren och | å tredje raden med årtalet 18)8. På £AJ-Riksdalerssedel slutar sig fina trycket på forsta raden med ordet för, a:dra raden med ordet so/h , 3:dje raden med ordet eller, 4-’de med ordet enligt och 5:te med årtalet 1818. På en Sextonskillings-Sedel slutar sig fina trycket på usta raden med ordet eller, 2:<lra raden med ordet den, 3:dje raden med ordet Förfalskaren, 4:de raden med ordet en och 5:te raden med årtalet 1818, och uppställningen af fina trycket är således olika å hvarje slags sedel.
Förmodligen lärer väl meningen hafva varit att tillämpa samma princip i afseende å oäkta barns arfsrätt, men då detsamma ej blifvit uttryckt, skulle ovissheten härom utan tvifvel föranleda rättegångar och olika åsigter vid lagbudets tillämpning. På grund af hvad jag nu i .största korthet anfört, får jag vördsamt tillstyrka R. o. Ad. att afslå ifrågavaride Betänk. Hr Carleson, Ed v. Henr.: Då här talas om oäkta barns rätt till arf, då här talas om de inkonseqvenser, som skulle blifva en följd af den lag, som Utsk. föreslagit, så förglömmer man aldeles, att lagstiftningen i fråga om arf ingalunda hvilar på naturrätten utan hell och hållet tillhör den positiva rätten. Hvad i politiskt hänseende är klokt, är det enda> som lagstiftaren i detta fall bör taga i betraktande. Från en sådan synpunkt har jag äfven sett saken, då jag ansett, att det knnde medgifvas oäkta barn att taga arf efter moder, men att man för närvar:de bör stanna härvid. Jag tror, alt hvarken vår nu gällande lag eller den allmänna meningen i landet är sådan, att det skulle gå an att såsom Lagberedningen gjort, utsträcka oäkta barns arfsrätt jemväl till moders slägtingar. Ehuru Den 12 April. 97 Ehuru jag således gillar den nu föreslagna lagens syftning, kan jag likväl icke gilla lagförslaget, sådant det nu befinnes affattadt, och skälen härför äro i min reservation emot Ulsk:s Betänk, anförda. Då man ej anser, att Statens väl vidare fordrar att oäkta barn aldeles uteslutas från arfsrätt efter anförvandter i upstigande led, ulan medgifver denna rätt i afseende å deras mödrar, så 1)1 ifver en nödvändig följd af denna åsigts införande i den positiva lagen, att en mängd nya rättsförhållanden npkomma, hvilka måste genom lag regleras. Den reglering af dessa rättsförhållanden, som innefattas i Utsk:s förslag, är, enl. min åsigt, ingalunda fullständig, utan tvärtom obestämd och vacklande.
Utslag huruvida anledning till klagan finnes, då namnsedeln öpnas, och målet behandlas summario processu enligt Rätteg. Balken. I sednare fallet kan man öfver Allusioner och dylikt förvänta sig ett oväldigt bedömmande af Tryckfrihets-Comitén, som lemnar sitt utlåtande till sökanden, hvilken hos Domaren äger att anställa talan emot Boktryckaren intill dess han namnsedel företer; hvarefter målet behandlas summario processu, såsom förenämdt är.1 Beredningen åtskildes kl. 1/2 til 2. Den 11 Juni 1812 f. m. Justerat d. 11 J unii 1812 A. G. Mörner. Thorsdagen den 11 -Junii, Kl. 1/2 10 förem i ddagen sammanträdde R. H. S. Constitutions-Utskotts nedsatte Beredning öfver Tryckfrihets mål, då dess samtel. Ledamöter voro närvarande. Sedan Beredningen i dess föregående sammankomster tagit kännedom af de anmärkningar, som nu i Riks-Stånden hufvudsakligen blifvit gjorda vid Constit. Utskottets från sista Riksdag hvilande Betänkande öfver Tryckfrihetslagen, hemställde 1 Herr Grefven och Ordföranden om icke 5 § deraf, angående Rättegångs sättet i Tryckfrihets brott, vore ett ämne som pneliminariter borde afhandlas, emedan dess afgörande, hvilket vore nödvändigt för att bringa enhet i de öfriga rättelserna af denna lag, likväl ej lade band på deras mening och innehåll? Bifölls; och Beredningen företog till ompröfning, huruvida vid 2 brott emot Tryckfrihets lagen (skola afgöras på vanligt Rättegångssätt eller genom) en så kallad Jury (Nämnd) är användbar. Beredningens Ledamöters pluralitet3 instämde uti det beslut, att allt åtal emot Tryckfrihets lagen kunna af en så beskaffad Nämnd till afgörande upta.gas.