Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Carlskrona och Calmar, från hvilka ställen några poster ej omgå, ty omgående post är en sådan, som, kommande från annat ställe, går genom den ort, derifrån underättelsen bör afgå. Således kan det föreslagna lagbudet i afseende på dessa orter ej tillämpas. Från alla ställen afgå deremot poster; detta utvisar, att en grundlagsförändring aldrig bör föreslås, utan att den är oundgängligen nödvändig. Då jag tror, att man kan hjelpa sig med det mindre fullständiga stadgandet, som redan finnes, och det nu föreslagna verkligen efter bokstafven skulle blifva overkställbart, så anhåller jag om afslag å ifrågavar. förändring. Hr von Hohenhausen: Det fall som Hr Rosenblad vidrört i afseende på Carlskrona, skulle ännu mera gälla för Wisby, der posterna stanna och gå tillbaka; men då här är fråga om ett beliöfligt stadgande, som saknas, och ingen menniska genom förändringen af ordet afgående till omgående lärer taga sig anledn. till missförstånd, så kan jag ej annat än rösta för antagandet af detta Const.Utsk:s förslag. Frih. Cederström, Jacob: Tillägget af orden ”lag samma vare, der boktryckeri ombyter ägare” har här blifvit åberopadt såsom ett skäl att bifalla ifrågavar. af Const.Utsk. föreslagna iförändring; men jag ber att få fästa uppmärksamheten derpå, att om boktryckeri ombytt ägare, så lärer väl i alla fall, enligt 1 § 5 mom. Tryckfrih.förordn., samma förhållande komma att äga rum; ty om man säljer hvad man förverkat, så lärer rättigheten i afseende på privilegierna ej blifva större för köparen, än den säljaren ägde. Det onödiga utbytandet af ordet ”afgående” emot ”omgående” är redan anmärkt. Jag tillstyrker afslag å förändringen. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: I motsats mot den siste talaren, måste jag tillstyrka antagande af förslaget, derför att jag anser, att stadganderna ang:de skyldigheterna för dem, som anlägga nya boktryckerier icke äro fullständiga, eller föreskrifva huru förhållas bör, då ett boktryckeri öfvergår uti annan mans hand. Om icke Frih.
Hennes » berömliga gärningar » falla oftast inom den lilla krets, där man vant sig att anse det så- som en naturlig och själfklar sak, att hon skall visa själfuppoffring — inom hemmets och det privata lifvets krets, där ej medaljer utdelas, men där äfven menniskolif räddas, ej allenast det späda, ännu opröfvade lifvet, utan kanske lika ofta det i lifvets stormar hälft brutna. Men det är tilldragelser, som såväl den räddade som hans räddarinna ej göra till föremål för andra människors domar. Att emellertid kvinnan äfven utom hem met kan uppträda som räddande ängel, det har nu senast Beda Alm visat oss. således icke ifrågakomma och är j u heller icke meningen, utan står det oss fullkorn ligt fritt att i den allvarsamma renässanssalen med sin medeltidsstämning begagna och njuta af nyare tiders många uppfinningar och förbättringar. Hvem vet, om ej just i denna anakronism, i denna sagolika förening af forntid och nutid det pikanta ligger? Således porslin! Utom den i dagligt bruk varande servisen för tolf personer, innehåller en välförsedd porslinsskänk i ett hus, där familjen lefver med, en för festliga tillfällen afsecld större servis för tjugofyra personer. En liten försiktighetsåtgärd att iaktHuru hon under storm sistlidne vår i spetsen för Björns fyrpersonal deltog i bärgningen af den utmattade besättningen å finska galeasen Hebe, som efter flere dygns arbete vid pumparne ej hade krafter kvar att sköta sitt fartyg, hvilket de därför läto gå rätt i land på lovartsidan af fyrplatsen, detta ha de dagliga tidningarna redan omtalat. De upplysningar vi utöfver de nämnda kunnat förskaffa oss rörande denna tilldragelse ådagalägga till fullo det berättigade uti belöningens tilldelande, af skäl att Beda Alm vid olyckstillfället arbetat med » en kraft och ett mod, som vida öfver stigit hvad man af en kvinna kunnat vänta ».
Må uppfostran vaka öfver att det ej för tidigt utbyter Lustgården emot staden. 8 Jag har sett, att det är svårast att lefva, när det är fråga om småaktigheter. Man leds eller förbittras då så lätt, och försummar man att i tid qväfva ledsnad och bitterhet, sönderslites tråden af lifvet, och man råkar in i en mängd ändar för korta att sammanknytas till någonting helt. – Sa sker ju äfven med den så långa och sega silkestråden, om djuret icke hindras från att tränga igenom sitt yppiga omhölje! – Det är svårt att lefva ett småaktigt lif, emedan ett sådant icke håller den bättre delen af menniskan vaken, och slumrandet kan – äfven i detta fall, så lätt öfvergå i död! Många Historieskrifvare utsira Historien – såsom vissa konstnärer målade Venus – med styfkjortel och pudradt hår. En god bok är en tolk, som liksom vid de Österländska Hofven för främlingen (läsaren), uttyder det Högsta Majestätets ord. Många resande finnas, som äfven på spetsen af det högsta bland Himalayabergen, endast skulle „se sig sjelfva,“ och dertill behöfde de ju näppeligen mera än en spegelbit hemma i deras eget rum! Vi läsa i resbeskrifningar om folkslag, som icke kunna räkna längre än till och med tre, utan hjelpa sig på hinsidan tretalet med idel isolerade enheter. Månne ej någon närmare frändskap kunde upptäckas emellan dem och sådana personer, som antaga i lifvet ständigt återkommande händelser och verkningar, hvar för sig särskilt, utan att sammanföra dem under någon allmän benämning eller härleda dem från någon gemensam orsak? Anna: Nu har jag gjort de söta Flickorna C:s bekantskap. Sigrid: Nå hvilken tycker du bäst om af dem? Anna: Det skulle jag hafva grufligt svårt att säga. Sigrid: Då tycker du väl lika mycket om dem? Anna: Det kan jag heller icke bestämt säga. Jag tror verkligen jag tycker olika – mycket om dem. Många tusende år sedan en stjerna slocknat kan ju hennes sista stråle ännu vara på vägen ner till oss.
Ulsk:s tillstyrkan att lånefonden må ökas, är ganska vigtig, så får jag tillika framställa den önskan, att StatsUlsk. måtte med största skyndsamhet behandla detta ärende och företaga det oberoende af andra ärenden, så att detsamma, i händelse af återremiss, må återkomma till Ständernes afgörande så tidigt, att deraf kan erhållas den fördelaktiga verkan, som i afseende på snart förestående ullmarknad är att motse. Hr Ribbing, Bengt: Jag instämmer äfven i den åsigt, reservanterne uttryckt i afseende på belåningsprocenlen, och tror dem hafva funnit den rälta medelvägen; ty 75 proc. tror jag varit för mycket, men 66Jprocent synes mig vara lagom. Jag yrkar på denna grund återremiss af betänkandet. H Den 3 Juni e. m. Gr. von Plnlen, Ballzar: Utan alt mycket vilja be strida den begäran om återremiss, som här blifvit yttrad, Jjer jag att fö nämna, alt så tryckande den af Ulsk. föreslagna nedsättning af belåningsproc:n af mången kan anses, är den det likväl icke, jemförd med hvad förut ägt rum, då man tager i betraktande, alt, enligt Utskts förslag, Commerce-eollegii rättighet alt nedsätta låneproc:n skulle försvinna. Förr har 70 proc. belåning varit medgifven, menCommercecoll:m varit berättigadt alt nedsätta den efter behag. Ullproducenten här således trott sig berättigad att låna mot 75 proc.; men dä han kommit till eollegium, fult det svor, alt sådant alldeles icke kunde beviljas, utan endast ett lägre belopp medgafs. Derföre har man nu, med borttagande af denna collegii rättighet, nedsatt låneproc:n. Della har jag blott velat nämna, på det man må se, att Utslits mening varit att gynna ullculturen, hvilket afven visar sig deraf, att Utsk. föreslagit lånefondens förökande till 3oo,ooo r:dr.
Ralr med all säkerhet kunna ökas med 5,000 Ralr eller lill 545 000 R:dr Runt: dock sorn Rikets Ständer, enligt hvad i underdånig skrifvelse den 18 Mars sistlidet år blifvit anmäldt, beslutat vissa förändringar i afseende ä nu gällande grunder för denna algifts utgörande, hvarigenom, tillika med den förlust, som föianledos af den nya myuträkningens tillämpning vid manlals-penningarnes debitering och uppbörd, skulle uppkomma en minskning i denna inkomst-titel af tillsammans 30,000 R:dr, hafva Rikets Ständer funnit mantals-penningarne böra beräknas till Runt 515,000: — och således med tillägg af restantier 5,000: — 10:o, Bille s-medel, beräknade vid förra stats-regloringen till 35,000 R:dr, hafva uppgått under åren 1850—1854 i medeltal till 47,002 Ralr B:ko eller 70,503 R:dr H:nit, men med hänsigt lill intradens ovissa beskaffenhet, nu, pä säll E. K. M:t nådigst föreslagit, beräknats endast lill 60,600: — hvartill komma de under denna litel hänförliga restantier, som i medeltal utgjort omkring 25,000: — 1 l:o. Kavalleri-Regementenas h iis t v a k ans-sp anm ål beräknades vid förra stafs-regleringen til! 22.250 tunnor, med ett värde eller 6f R:dr tunnan, af 148,333 Ralr 16 sk.; och som uti denna inkomst, utgående på grund af emellan Kronan och Ruslhällarne afslutade kontrakter, gällande till och med år 1871, någon förändring, hvad spanmålsbeloppet beträffar, icke är alt emotse under den lid, nu verkställda statsreglering kommer att omfatta, har densamma, på sätt E. K.
Stats-Contoirets obligationer, utfärdade på grund af Högstsalig Hans Maj:t Konung Gustaf lilis auctorisation den 20 October 1784, och lydande å 200,000 R:dr hvardera R:dr Holl. 800,000 3 st. dito d:o, på grund af Högstbemälde Konungs auctorisation den 12 December 1785, hvardera lydande å enahanda summa 600,000 2 st. dito dito, på grund af dito dito den 8 Augusti 1787, lydande å 300,000 R:dr hvardera 600,000 2 st. dito dito, på grund af dito dito den 17 Januari 1788, å 200.000 R:dr hvardera 400,000 6 st. dito dito, på grund af dito dito den 12 December 1788, å 500.000 Floriner hvardera .. 1,200,000 3 st. Riksgälds-Contoirets dito, på grund af Kongl. Majits med nämnde Contoirs garanti försedda auctorisation af den 31 Juli 1789, å 200,000 R:dr hvardera 600,000 1 Riksgälds-Contoirets, på grund af dito dito af den 5 Juli 1790, utfärdade obligation å 250,000 Floriner eller 100,000 6 st. Riksgälds-Contoirets obligationer, utfärdade på grund af Kongl. Majits auctorisation den 25 Mars 1791, jemte 2:ne nämnde ConContoirs garantier, lydande dessa obligationer å 200,000 Ridr hvardera 1,200,000 samt 3 st. dito dito, på grund af dito dito den 12 September 1797, och Riksgälds-Contoirets garanti af den 1 i samma månad, af hvilka 2:ne tyda å 200,000
Domaren, att uppsöka ordentliga och pålitliga personer till denna befattning; n:o alt, hvad anginge Utskottets förslag, det tvänne exemplar skulle till Rätten ingifvas, icke allenast utaf sjelfva redovisningen för trenne års förvaltning, utan äfven af alla dertill hörande bevis, man måste ihågkomma , att omförmälde verificalioner vanligen och till större delen beslodo af vidlyftiga arfskiftes och boupptecknings instrumenter, auctions-protocoll och andra dylika handlingar, hvilkas afskrifvande skulle medföra en betydlig kostnad, lika kännbar, antingen den komme att drabba Förmyndaren eller pupillen; hvadan berörde föreskrift troddes böra så inskränkas, att endast originalverificationerne skulle till Rätten inlemnas, jemte tvänne exemplar af förmyndare-räkningen, samt att den ena läkningen, hvilken skulle tillställas de omyndiges närmaste fränder, borde innehålla en fullständig förteckning öfver de tillhörande bevisen, af hvilka fränderne, om de så finna nödigt, egde alt, uppå anmälan hos Rättens Ordförande, undfå del; 8:0 att Domstolens behörighet alt, vid förekomne anledningar, skilja Förmyndaren ifrån sin befattning och dertill förordna annan person i den förres ställe, syntes väl vara en otvungen följd af begreppet om Domstolens egenskap af Öfver-Förmyndare, men likväl, till undvikande af tvekan och missförstånd, böra i Lagen bestämdt stadgas; 9:0 att första punkten af nämnde §. borde lyda sålunda: ”Förmyn dare skall, för hvarje år, afsluta räkning öfver allt det han, i sådan egenskap , om händer häfver” ete., och orden: i sådan egenskap följaktligen tilläggas, enär detta uppenbarligen öfverensstämde med meningen af Lagbudet; 10:0 att då Förmyndaren är förpligtad, att vid hvarje års slut afgifva räkning till den omyndiges närmaste fränder, och till Domstolen hvart tredje år, borde han äfven, när anmärkning emot denna redogörelse icke inom viss tid göres, vara, i likhet med syssloman, ifrån framlida klander fredad, utan afvaktan af pupillens myndighetsålder; 11:0 att början af andra punkten i den af Utskottet föreslagna redaction af 1 §. a3 Cap. Ärfda-Balken borde erhålla följande lydelse: ”af den räkning gifve Förmyndaren inom 3:ne månader efter hvart års slut (i stället för orden: vid hvart års slut) den omyndiges närmaste fränder del, om så fordras;” emedan det kunde möta svårigheter, att hafva räkningen färdig till afgifvande genast vid årets slut;
Majits Befallningshafvande har vid flerfaldiga tillfällen försökt visa allmogen magasinernas företräde för sparlårs-inrättningen, men någon verkan af dessa framställningar har föga visat sig och nöden blifver Berättelse öfver Wcsler-Norrlands Län för åren 1846—185U. 4 26 väl slutligen den, som kommer att lära behofvet af sådana magasiner. De undsättningslån i spanrnål, som Länet under föregående missväxtår erhållit, hafva vållat otaliga bekymmer för både Länsstyrelsen och undsättningstagarne, och någon allmännare undsättning kommer således troligen icke att begäras, om Länet förskonas från en allmän missväxt. Partiella brister måste, så vidt möjligt är, afhjelpas af kommunerna, och endast i de fall, att så icke ske kan, genom understöd, helst mot arbetsskyldighet. Under det sist utgångna qvinqvenniet hafva undsättningar endast varit sökta och beviljade, i anseende till felslagen skörd, åt Tåsjö socken genom Kongl, brefvet den 26 April 1850 till ett belopp af 333 R:dr 16 sk., utan åter betalningsskyldighet, samt i anseende tili en den 16 April samma år inträffad hagelskada, hvarigenom, inom Skorpeds, Dals och Öfverlännäs socknar, en förlust åbragtes å grödan af 5,074 R:dr 39 sk. 8 rst. samt å hus och byggnader af 719 R:dr 24 sk., ett undsättningslån af 6,133 R:dr 16 sk. banko, mot återbetalningsskyldighet inom viss tid, genom Kongl, brefvet den 19 Oktober samma år beviljades. Sparbanker. På Wester-Norrlands Läns Hushållnings-Sällskaps högtidsdag den 29 Januari 1827 upprättades en sparbank för
Salmiak Salpeter: oraffinerad och raffinerad chilisk salpeter, eller salpetersyrädt natron, för skedvattenoch andra fabrikers behof, efter pröfning och tillstånd af Kommerskollegium Salpetersyra och skedvatten Salt: bergglauber-, vattenfritt . 1 skålp. 1 skålp. 1 lisp. 1 lisp. 1 skålp. 1 tunna 1 lisp. 1 2 36 6 1 12 6 8 Rakknifvar; sc Knifvar. Rask; se Väfnader, ylle-. Ratin; se Väfnader, ylle-. Ravenduk; se Väfnader, linneoell hamp-. Redskap och machinerier, eller delar deraf, ej specificerade; se Slöjdevaror, ej specificerade samt 13 § i tulltaxeuuderrättelserna. Rentungor, renstek och renkött; se Kött. Rhabarber, hänföres under Apoteksvaror. Ridikyler; se Portföljer. Rigabalsam; se Varor, sorn ej kunna hänföras under någon af de i iulörselstarifeu upptagna bestämmelser. Risgryn ; se Gryn. Rosmarin, hänföres under Apoteksvaror. Rotseher; se Pisk, torr. Rumm; se Brännvin. Räfkakor eller rälkryddor, hänföras under Apoteksvaror. Rödfärg; se Färger. Rothe ; se Färger. Rötter för Apotekares behof, ej specificerade, hänföras under Apoteksvaror. Sablar; se Slöjdevaror, ej specificerade. Saecarum saturni; se Blysocker. Saffian; sc Hudar och skinn. Sagogryn; se Gryn. 25 Salt: kok-: Qvantitet för tullberäkningen. Införsels tull. Bauko. U:dr sk. r:st oraffineradt 1 tunna 36 — raffineradt .. koksalt fot' fabrikstillverkning af soda, efter särskilt anmälan hos Kommerskollegium, och af detsamma lemnadt tillstånd .. 1 skålp.
SJETTE SAMLINGEN. ' elwing en: Bancosamt Lag-Utskottens gemensamma Memorial , Utlåtanden och Bettin handen. ssss» i — ■ ■ : ' ; JWJ* ' P| : ii V ■ ~ - t Bancooch Lag-Utskottens Bet. lY.-o 1. i N:o 1. Ankom till Exp.-Utsk. den i Nov. i83'|. Bancooch Lag-Utskottens Betänkande, öfver Riksdagsfullmägtigen Peter Perssons från Calmar Län motion , om åläggande för R. St:s Bank, att till vederbörande Domare ärligen af emna förteckning på intecknade fordringar. I ill Lag-Utskottets handläggning har Hedervärda Bonde-Ståndet remitterat ett till Ståndet ingifvet memorial, deri Peter Persson, efter framställning om de besvär och olägenheter Domare tillsk}rndas genom den dem ålagde skyldighet att tillse, det tredje uppbud icke meddelas å fastigheter, intecknade till säkerhet för lån hos vissa allmänna cassör, innan skulden blifvit inbetald eller omsatt, föreslagit, antingen alt gravationsbevis alltid borde företes, då Lagfart sökes, eller ock, att den i Kongl. Brefvet den 16 September 1820 gifne föreskrift, att de Verk och Inrättningar, hvilka njuta den förmon, att tredje uppbudet å hos dem pantsatte fastigheter ej får meddelas förr, än köparen hos Domaren upplett bevis, att han sitt köp derstädes anmält, och antingen inbetalt lånet eller ock erhållit tillåtelse till omsättning deraf, böra, med undantag af R. St;s Bank, vid hvarje års början till vederbörande Domare aflemna förteckning å de inom dess dontvärjo belägna fastigheter, i hvilka samma Verk och Inrättningar ega inteckningar, jemväl måtte till Banken utsträckas.
Tillverkningsvärdet utgör vid Tollereds fabrik i Wedtle härad 698,169 R:dr; vid Sjuntorps fabrik i Flundre härad 352,100 R:dr; vid Alefors i Ale härad 332,681 Kalr; och vid Rydal i Marks härad 950,100 R:dr. Af denna tillverkning användes en ganska stor del inom orten, dels till husväfnader, hvarom nedan, dels vid de så kallade Rydboholms Väfnadsoch Tryckerifabriker, Rydboholm, Svaneholm och Wiskafors, med ett tillverkningsvärde af 1,039,714 R:dr och 555 arbetare, dels vid Wiskaholms väfnadsfabrik i Borås stad med 50 arbetare, samt dels vid Källängs och Lydde Jaquard-fabriker, den förra med ett tillverkningsvärde af 139,494 R:dr och den senare af 4,554 R:dr samt tillsammans 154 arbetare. Flera Färgerier, bland hvilka Bosterås med 63,962, Haga med 30,000, Johannesdal med 16,000, Rosendal med 15,000 och Ryd med 3,579 R:dr tillverkningsvärde, sysselsättas hufvudsakligen med färgande af garn för husslöjden. Alla dessa i Marks härad belägna fabriker gifva, i förening med den här synnerligen utbildade husväfnadsslöjden, åt denna ort karakteren af ett fabriksdistrikt, likväl af en egendomlig art. Med undantag af den mindre del af befolkningen, som är boende vid fabrikerne, äro de arbetande samtlige boende ute på landsbygden, en stor del i förvärfvade små stugor, med en tillhörande potatestäppa och bete för en ko, de öfriga i hyrda bostäder. Afven den jordägande befolkningen, som i allmänhet har små jordlotter, sysselsätter sig med husväfnad. De emottaga af vissa förläggare garn, och återlemna det tillverkadt till väfnader.
Då utaf safpeler-kommittens i ämnet nfgffna förklnting dr t är vordet upplyst, hutu med uppbörden af salpeter samt våtåns leverering lil! krutbrnken verkligen tillgår, äfvensom alt redogörare!] hos kommittén årligen meddelar Krigs-kollegii arlilleri-aldelning, i och för kontrollerande af krutbrukens redovisning, underrättelse om ej mindre lota i-uppbörden af salpeter, än ock det qvantum deraf, som hvarje krutbruk erhållit, finner Ftskottet, jemväl med hänseende dertill, att t. f. herr presidenten i K rigg-kollegium numera blifvit i nåder utsedd äfven tili ledamot af salpeter-kommitteen oell samband emellan bemälte tvänne embetsmvndigheter vid behandlingen af krutoch salpeter-tillverkningen i rikti rörande ärenden, således ayues vara vunnet, någon åtgärd, i anledning af revisorernas ofva.nbei erde hemställan, ieke böra för närvarande vidtagas. §. 63. (i845 års Rev. Ber. pag. tc>5. Förkl. pag. 4'6. »847 års Rev. Ber. pag. 220.
Jag anhåller, att Utskottet måtte tillägga, att, om de återstående arrendeåren af Ottenby Kungsgård, genom träffadt accord skulle kunna med ringa kostnad inlösas, Kungsgården då måtte anslås till Stuteriinrättning, utan afdrag Den 11 Maji. 35 eller minskning i de anslagne 7000 R:dr B:co, hvilket icke torde böra anses vara för högt beräknadt, enär Ottenby enligt nu varande Arrendecontract endast gifver ^26 T:r 20 k:pr Spanmål, hälften Råg och hälften Korn, samt Ottenbylund icke mer än 4ooo Lfg hö. Friherre Klingspor, Fredrik Philip, anförde skriftligen: Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition omnämner att, ehuru förslaget öfver kostnaden till ombyggnad af Lejonbacken vid Kongl. Slottet sitl.Riksdag uppgafs endast till 120,000 R:dr, det sedermera visat sig, att samma kostnad medtager omkring 200,000 R:dr. Detta missförhållande anser jag mig, i egenskap af Chef för Slottsbyggnaden vid Kongl. ResidenceSlottet, pligtig att upplysa, och får med anledning häraf äran nämna, att då detta arbete först kom i fråga, uppgjordes tvenne alternativa förslager, nemligen ett för verkställandet med grofhuggen granit på 141,299 R:dr 32 sk., samt ett i finhuggen sådan sten, på i5g,j25 R:dr 16 sk. Kongl. Maj:t täcktes derefter genom Nådig Skrifvelse af den 29 Januarii 1824 anbefalla, att arbetet skulle verkställas i likhet med den förut uppförda Logårdsmuren, vid hvilken det sistnämnde alternativet, eller finhuggen granit, är begagnad. 3* 36 Den a i Maji. i Väl är det mig bekant, att, på Kongl. Maj:ts Nådiga befallning, ett förslag blifvit npprättadt, soni upptog en ringare summa, men med detsamma hafva hvarken jag eller Architecterne vid det Verk, för hvilket jag ansvarar, haft någon slags befattning.
Den 17 Februarii. 4^3 5:0 Om Resepenningar för Krono-Betje* ningen i Väster och Norrbottens Län. 6:0 Angående indragning af AdelsFahneRegementets indelningar. 7:0 I anledning af väckt Motion, om ersättning eller Lån åt Majoren von Konow i och för sin i Mariefred inrättade ElementarSchola. 8:0 Angående Gratification och Löneförhöjning för Kamereraren Muller. 9:0 Om beviljande af förmåner för Sege!- duks-F abriques-Idkare. 10:0 Om anslag af allmänna Medel i och för sänkning af Sjön Vermelen. 11:0 Angående Socken-Skrifvares antagande och aflöning. Ifrån BancoUt skottet: 1:0 Angående yrkade ändringar och till» lägg uti 1 och 3 §. §. af den för Banco-Utskottet hittills gällande Instruction. 2:0 Angående präglande af en Medaille till åminnelse af den År igl? firade Refor mations-Högtiden. 454 &en *7 Februarii. 3:0 Angående antalet af Revisorer uti Banco Discont-Verket. Ifrån Lag-Utskottet: l:o Angående Cancellie-afgift för ansökningsoch Besvärs-skrifter i enskilldta mål. 2;o Angående rättighet för Riksdagsmän, utan annan än den vid Riksdagen företedde Fullmagt, derunder bevaka Enskildtas mål. Jfrän Allmänna Besvärs-och Oeconomi^-Utskottet; 1:0 I anledning af yrkad befrielse för fleTO Krono-Hemman i Norra Halland från skyl, digheten, att aflemna Bränntorf till Varbergs fästning. 2:0 Uti frågan om Allmänna Landsvägarnes rätande. Af den 9 Februarii,[ om Åter-Reraiss af följande Betänkanden, nemligen: Till Ståts-Utskottet', i;o Angående föreslagen tillökning ijPostikjyts-Legaq. 2:0 Qm Boställen för Länsman. fiQ Angående sökt ersättning till §fä<Jeroe,' Den 17 Februarii. för deras andel uti Accis* och Bakugns-Penningarne.