Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Boställsinnehafvare måtte äga att fritt afhugga eller upprycka de Skott och Telningar, hvilka af Stubbar efter fällda Ekar uppväxa. i5:o Angående Riksdagsmännen J. M. "Wessings och Pehr Bengtssons uti BondeStåndet väckte Motioner, att det uti 3:dje Art. af Kongl. Maj:ts Nådiga Stadga om Jagt och Djurfång af den i3 April 1808 meddelte Förordnande om Jagtplatsers osli Jagttygs inrättande, samt allmänna Skalls anställande, må till sin verkan upphöra, samt andra mera lämplige anstalter till Rofdjurens utödande vidtagas; deruti Utskotten ansett sig äga anledning föreslå, att, med ändring af berörde Föreskrifter, alla anstalter hädanefter må ankomma på de öfverenskommelser derom, hvilka, efter locala förhållanden, kunna Häradseller Socknevis af Invånarne träffas, eller varda af Länens Styrelse dem till öfverläggning föreställde, dock att Den i Marth. 129 att samma Öfverenskommelse!’ alltid höra till Konungens Befallningshafvandes pröfning och fastställelse öfverlemnas; i sammanhang hvarmed Utskotten jemväl tillstyrkt, att viddé tillfällen, då antingen i följd af omförmälte öfverenskommelser, eller efter hvad serskildta inträffande omständigheter fordra, det klefve nödigt, att, för Rofdjurens dödande och utrotande, anställa Skallgång inom en Socken eller Härad, dessa Skallgångar må få anställas utan afvagtande af Konungens Befallningshafvandes dertill meddelade tillstånd, samt dervid blott iakttagas, att närmaste i Orten varande KronoBetjent derom underrättas, hvilken det ock då skall åligga, att, om sådant begäres, besörja det Uppbådningen till Skallet varder behörigen verkställd. Från Högvördiga PresteStåndet. Af den 2 sistledne Januarii:
Det vid sistnämnda riksdag utarbetade förslag öfverlemnades af Kougl. Majit till den år 1858 i nåder tillförordnade Finans-komité, hvilken, i dess den 30 Juni 1860 afgifna Betänkande, med tillkännagilvajade att Komitéen ansåge förslaget innefatta ett ganska stort framsteg i denna del af lagstiftningen, likväl deri tillstyrkte vissa förändringar, hufvudsakligen föranledda af den förändrade organisation utaf Rikets Ständers Bank, som Komitéen i samma Betänkande ifrågasatt, samt utarbetade ett nytt förslag till förordning angående enskilda banker, hvilket nu blifvit medelst en af de ofvannämnde framställningarne, Rikets Ständers pröfning unders täld t. Vid utarbetandet af det förslag till Lag om Enskilde Banker, hvilket härjemte öfverlemnas, hafva Rikets Ständer tagit till leduing såväl det af Rikets Ständer vid 1856—1858 årens riksdag antagna, som Finans-komitéens förslag; 4öck att, i motsats till dessa, egiligf. hvilkaenahanda bestämmelser såväl i afseende på bolagsmännens ansvarighet, som i öfriga delar, skulle gälla för baukbolag både med och utan rätt att utgifva egna banksedlar, Rikets Stäuder ansett nämnda rättighet vara af den hufvudsakliga beskaffenhet, att bestämmandet af bankbolags skyldigheter i öfrigt väsendtligen beror deraf, huruvida bolag vill af denna rättighet komma i åtnjutande eller icke, och i följd deraf utarbetat särskilda förslag till lagar för hvartdera af dessa slags banker. Det har ifrågasatts om tillåtelse att idka bankrörelse fortfarande, såsom hittills, bör bero på Kongl. Majus pröfning i hvarje fall, huruvida bankanstalt, om hvars inrättande anmälan göres, må vara för landet nyttig; eller om icke erhållandet af tillstånd dertill bör ankomma allenast derpå, att de uppgjorda bolagsrcglorna öfverensstämma med lag och förordningar.
Ögat var mörkblått och djerft, de långa svarta ögonhåren förmildrade något hans genomträngande blick, ögonbrynen böjde sig stolta deröfver, näsa, mun och kinder voro fina, ännu nästan barnsliga, men pannan hög, bred och spegelren, samt håret, så mörkbrunt att det nästan närmade sig till svart, låg i stora, djerfva, fantastiska lockar på båda sidor om ansigtet; ty inom Gunnar grodde den der tankan, att hvar och en i sitt stånd vore långt mera, än den som i något apade ett annat, och han hade alltid, allt ifrån sin barndom, haft en särdeles vedervilja, icke för herremän, men för bönder, som härma dessa, så i ett som annat, och derför skulle man förr kunnat förmå Gunnar till hvad som helst, än att utbyta sin långa blå bondrock mot en bondfrack, eller – som Gunnar kallade det: «en herrskapsfrack», och sitt långa yfviga bondhår, mot det tätt klippta hufvudet på en nutids herre eller stackars soldat. Men deremot ansade Gunnar sitt hår, likasom allt annat, med en omsorg, som dels var Gunnar naturlig, dels blifvit en följd af mor Ingrids fina renlighetsoch ordningssinne, och hvilket allt kanske mycket bidragit till den starka passion han väckt hos Lena, som, oaktadt många andra fel, dock aldrig kunde fördraga något osnyggt och vårdslöst. Unga Erik åter, satt der med sitt långa, linljusa hår, äfvenledes – men till följd af den stränge faderns förbud – alldeles på gammalt svenskt odalmanér, d. v. s. benadt i pannan och rakt nedfallande öfver öronen. Ögat var gladt, mildt, och så ljusblått som himmelen på en vårdag. Färgerna i hans blida anlete voro som bär och mjölk, samt afstucko bjert mot Gunnars bruna kind och mörka skäggbotten. Om Erik hade ögonbryn eller ej, kunde just vara detsamma, ty de voro så ljusa, att de blott mot dagern kunde upptäckas. Han var nära ett hufvud mindre än Gunnar, och såg lika glad, lekfull, öppenhjertig och lefnadslustig ut, som Gunnar föreföll tyst, sluten och allvarlig nu för tiden.
Någon upplysning om beskaffenheten eller beloppet af de särskilda utgifter, för hvilka ifrågavarande behållningar blifvit i hvarje fall reserverade, har icke kunnat af räkenskaperna inhemtas; men då en, om ock endast approximativ, beräkning af samma utgifter vid hufvudbokens afslutande måste hafva blifvit uppgjord, just för att kunna bestämma de summor, hvilka, jemlikt Kongl, brefvet den 26 Oktober 1850, böra för nämnde ändamål innehållas, anse Revisorerne, för redovisningens fullständighet, lämpligt, att bland verifikationerna till de konti, der dylika behållningar förekomma, äfven bifogas särskilda beräkningar öfver de utgifter, för hvilka de innehållna medlen äro afsedda att användas. § 4. Genom högstberörde Kongl, bref af den 26 Oktober 1850, har den nådiga föreskrilt jemväl blifvit Krigs-kollegium meddelad: »att då, under loppet af ett år, utgifter från en före»gående tid på något anslag anordnas, de böra uti räkenskaperna från årets utgifter afskil»jas»; men, enligt hvad Revisorerne funnit, har denna föreskrift uti Kollegii räkenskaper för revisions-åren icke blifvit iakttagen. § 5- Med afseende å de skiljaktigheter, som förekomma vid jemförelse emellan ziffer-uppgifterna uti de öfver Krigs-kollegii förvaltning uppgjorda tabeller och de enahanda uppgifter, som, uti berättelsen om Kongl. Stats-kontoret, här ofvan blifvit angående 4:de hufvudtiteln meddelade, såsom att t. ex. bristerna å förslags-anslagen för år 1853 uti berörde tabeller upptagas till 126,976 R:dr 10 sk. 5 rst., men, enligt riks-hufvudboken, utgöra 142,773 R:dr 46 sk. 5 rst., hafva Revisorerne ansett sig böra erinra, att dessa skiljaktigheter härleda sig från de olika bokförings-methoder, som vid nämnde embetsverks redovisningar tillämpas. Följande samma indelning, som uti Krigs-kollegii hufvudbok är iakttagen, öfvergå Revisorerne nu tili en närmare redogörelse för de särskilda anslagen: A.
■Vidkommande sedermera de framställningar, som blifvit gjorda dels der om, att äfven den återstående delen af personliga skyddsafgiften måtte blifva fiir folkundervisningens befrämjande anvisad, dels rörande de serskildta ändamål, hvartill folkskole-afgiften företrädesvis borde få användas, dels om sättet för densammas uppbärande samt afleverering till skolstyrelserna, dels derom, att Slatsoch Bevillnings-Utskottens Utlåtande, N:o 16. 9 att i de orter, hvarest lindring åtnjötes i personliga skyddsafgiften, folkskoleafgiften måtte, oberoende deraf, utgöras till det belopp, hvarmed den å andra orter utginge, eller motsvarande bidrag af andra statens tillgångar anvisas, samt dels om serskildt anslag för Jemtlands län till skollärares aflöning; så och då den inkomst, som genom berörda, nu återstående, del af personliga skyddsafgiften påräknas, uppgår till närmare 300,000 r:dr årligen, men staten icke lärer kunna för dess allmänna behof umbära detta betydliga belopp; då redan genom Kongl, kungörelsen den 13 Mars 1846 är medgifvet, att i de skoldistrikter, som hafva folkskolor så fullständigt organiserade, som stadgan angående folkundervisningen af den 18 Juni 1842 ytterst påbjuder, möjligen varande öfverskottsmedel må i föreskrifven ordning få användas till fattige barns underhåll vid skolorna eller till slöjdskolors elter likartade anstalters inrättande, hvadan ytterligare stadgande i afseende å afgiftens användande icke synes vara af något behof påkalladt; — då den i samma nådiga kungörelse föreskrifna ordning för afgiftens uppbärande och inlevererande till ränterierna samt aflemnande derifrån till skolstyrelserna, onekligen, utan att kunna anses vålla någon egentlig olägenhet, medför större kontroll och säkerhet, än om den blefve omedelbart af uppbördsmännen tillställd skolstyrelserna; — och då, hvad angår de orter, hvarest den utgående folkskole-afgiften, vare sig i följd af de bidragandes ringa antal, eller deraf, att afgiften utaf dem utgöres till ringare belopp än annorstädes, eller af andra orsaker, icke blir för behofvet tillräcklig, serskildt anslag, på sätt ofvan är omförmäldt, af 20,000 r.dr varit anvisadt och äfven nu, uppå Kongl. Maj:ts derom gjorda nådiga framställning, blifvit af Rikets Ständer för de nästa tre åren beviljadt, att användas till understöd för folkskolelärares allönande inom de socknar, der serskilda omständigheter och förhållanden sådant påkalla; hafva Utskotten ansett sig icke kunna å berörda framställningar tillstyrka afseende, utan hemställa,
December f. m. på bordet lagda motion, om en underdånig anhållan till Kongl. Majit att, derest enskilde Christne eller någon församling enhälligt hos Kongl. Majit bönfölle, att vid Gudstjensten eller andra presterlige förrättningar få begagna de äldre, genom nya katechesen och handboken afskafläde, andaktsböckerna, nådigt bifall dertill i vissa fall måtte lemnäs; • 3lo H. E. Herr Grefve Löwenhjelms, Carl Axel. den 31 sisth December e. m. på bordet lagda motion om nedsättning af penningar i stället för nu vid vissa tillfällen brukliga kautioner; 4:o Densammes den 31 sisth December e. m. på bordet lagda motion, angående det s. k. Notarial-embetets införande och utbildande inom Sverige i den form, hvarunder det begagnas i Frankrike, Tyskland m. fl. andra länder; 5lo Friherre Hermelins, Carl, den 31 sisth December e. m. på bordet lagda motion, angående förökning af de löner, som pastorerne utgifva till sina kapellaner; 6lo Herr von Hartmansdorffs, August, den 31 sisth December e. m. på bordet lagda motion, med förslag till vinnande af all jords lika beskattning; 7:o Densammes den 31 sisth December e. m. på bordet lagda motion, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit anhålla om förslag vid nästa riksdag till inrättande af ett Ecklesiastik-kollegium till behandling i 2:dra instansen af kyrko-, läroverks-och fattigvårdsärenden; 8lo
Riksdags-Ordningen väckt och till Utskottet remitterad motion, föreslagit, att det dana-arf af 100 R:dr B:co, hvilket enligt Lag skulle Staten tillfalla efter aflidna enkan Antia Brita Wetterström_, född Kullman, måtte skiftas i 2:ne lika delar, af hvilka den ena borde tillfalla bemälde enkas ännu lefvande sljufsons, soldaten C. G. Wetterströms sex omyndiga harn, och den andra hälften hennes aflidne sljufsons, Adolph Wetterströms eflerlemnade medellösa harn, samt dessa medel öfverlemnas till fattigför - 5 StatsAJtskottets Utlåtande, IV.-o 279* sörjnirigen 1 de församlingar, der barnen sig befinna, för att i första rummet användas till deras uppfostran, i nion af hvarje barns behof, med rättighet för fattigförsörjningen att, efter det samtlige barnen, sora tillhöra en och samma fattigförsörjnings omvårdnad, blifvit vederbörligen uppfostrade och lill den Heliga Nattvarden admitterade, dela af hvad sorn af medlen då möjligen kunde återstå, bemälde barn emellan., efter samvete och öfvertygelse, endast under förbindelse alt inför församlingen å allmän sockenstämma visa, det medlen blifvit på föreskrifvet sätt använda, och hvaröfver vederbörande aucloriteler borde hålla liand., derest sådant af behofvet påkallades; och har likaledes inom Höglöflige Ridderskapet och Adeln af Herr Friherre 'Cedersti*émJ Schure, motion blifvit väckt, att -omförmälde efter enkan F,Vetterström Staten tillfallne Dana-arf måtte delas lika emellan soldaten Wetterströms minderåriga barn och de omyndiga barn, hans aflidne broder, statkarlen Adolph Wetterström efter sig lem nät. Då, enligt hvad af Kongl. Majtts Befallningshafvande i Stockholms
Råg inom orten i Kronolionde-spanmål utgår, aflönas sålunda, att åtta tunnor aflemnas in natura och för de öfriga 8 tunnorne alltid penningar, till ett bestämdt belopp af 53 Rdr 16 sk. Banco» 2 mom, antaget af samtlige Stånden, med följande lydelse: Skol-Läraren skall af Församlingen förses med tjenlig bostad och nödigt bränsle, hvarförutan sommarbete oeh vinterfoder för en ko bör åt honom anskaffas; skolande, der local eller andra förhållanden sådant förhindra, 2 tunnor spanmål af förenämnde sädesslag i ersättning lemnäs. 3 mom. är af samtlige Riks-Ståndan bifallet, så lydande: Dessutom bör, så vidt sig göra låter, ett lämpligt jordland ställas till Skol-lärarens disposition, dels till brukning för eget behof af 16 Staissaint Allm. Bcsv. och Ekon.-Ulskotlens Förslag, N.-o 1 qo. jord (Viik ter, dels för att lemna tillfälle till undervisning uti trädplanteiing och trädgårdsskötsel. Härvid har väl Preste-Ståndet beslutat ett tillägg om afgifler till Läraren serskildt for hvarje barn, sorn begagnar Skolan, men intet af de öfrige respeclive Stånden liar biträdt della beslut. 4 morn. är bifallet af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-och BondeStånden, så lydande: Till Lärarnes sålunda bestämda aflöning, bör dels ett bidrag af minst 2 och högst 6 sk. Banco af hvarje skattskyldig person i församlingar ne utgöras, dels en afgift erläggas för hvarje barn, som begagnar Folkskolan ; dock öfverlemnas det till församlingarne sjelfve att närmare bestämma så väl beloppet af nämnde bidrag, som ock den föreslagna afgiften , äfvensom huruvida denna afgift skall utgå i längre eller kortare terminer; kommande båda dessa afgifter att uppbäras af de personer, som dertill förordnas af Kyrko-Råd eller Communal-fStyrelse, i händelse en sådan framdeles blifver organiserad , samt att inlefvereras till församlingens SkolCassa, för att till ändamålet, eller Skol-lärarens aflöning, användas.
För öfrigt vill Utsk. icke förneka, ali ju den nuvar. förlägenheten i afseende på undsättningslånens återbetalande möjligtvis inom en eller annan ort kan vara lika behjertansvärd, som vid föreg:de tillfällen, då lindring eller eftergift uti ifrågavar. betalningsskyldighet blifvit af R. St. beviljad. Men om ock ett sådant förhållande kan och bör antagas, synes detsamma likväl, enligt Utsk:s öfvertygelse, ingalunda innefatta ett tillfyllestgörande skäl för R. St. alt allt framgent vidtaga enahanda beslut. Erfarenheten visar nemi. allt mer och mer angelägenheten deraf, att det allmänna, pä lika sätt som hvarje enskild, kan och får påräkna uppfyllandet af ingångna skuldförbindelser. Vanan vid eftergifter och undantag i detta afseende mäste en gång upphöra. Och hvad undsättnings-åtgärderna särskildt vidkommer, måste det, så vida dylika undsättningar äfven hädanefter skola af slaten kunna meddelas och af de behöfvande påräknas, vara af obestridlig vigt, att de villkor, hvarunder dessa undsättningar sökts och lemnats, hållas i vederbörlig helgd. Enskilda eller tillfälliga eftergifter i afseende på de för allmänna lånebiträden bestämda betalningsvillkor äro dessutom vid de flesta fall särdeles betänkliga, ej allenast med hänsigt till det allmännas förmåga att, vid framdeles uppkommande behof, kunna lemna enahanda understöd, utan äfven och iiufvudsakligast genom de föreställningar och anspråk samt det missnöje, dylika eftergifter nästan alltid framkalla. Jemte det Utsk., till stöd för sine åsigter härom, kan åberopa erfarenhetens vittnesbörd, får Utsk. 3* 3G Den 5 April. i sådant afseende äfven hänvisa just till de motioner, som föranledt det ullät., Utsk. nu afgifver.” Då Utsk. ansett sig pligtigt att afstyrka alla dessa enskilda motioner, har Ulsk. ej trott sig samvetsgrant kunna tillstyrka någon åtgärd i afseende på nu föredragna K. propos. om afskrifning af en del utaf de undsättnings-medel, hvilka blifvit Hallands län lemnade. Jag ber att särskildt få fästa uppmärksamheten derpå, alt betänk.
I öfrigt har jag redan förklarat, att jag icke vill ingå i någon pröfning af läromethodens lämplighet; men då, i fullkomlig motsats mot den talares åsigt, som yttrade, att det lärda Ståndet icke kunde rätt bedömma denna fråga-, jag deremot tror, att i detta ämne, såsom i alla andra, de som hafva en läng erfarenhet att åberopa, också måste vara de rätta att afgöra hvilkendera methoden skulle vara den lämpligaste, och då jag hört de ojemförligt skickligaste män, som sysselsatt sig med lärarekallet, förorda läroverkens organisation, sådan den nu är, framför den i betänk, godkända; så har jag, med en lycklig erfarenhet om den förra, icke kunnat förorda den sednare, af hvilken man alldeles icke, på sätt några talare yttrat, har blott goda prof, och hvarom lärarne vid universiteterna medde - 38 Den 1 Februari e. m. lat mig åtskilliga upplysningar. R. o. Ad. ansåg vid frågan om en und. skrifvelse till K. M., med anhållan om styrelseverkens reorganisation, att en sådan löslig opinionsyttring från 11. St. icke vore lämplig. Om likväl uti något ämne R. St. skulle kunna yttra en sådan opinion, vore det väl i afseende på organisationen af Rikets styrelse; men jag hemställer, om, under det emellan 2:ne ide'er i afseende på undervisningen föregår en strid, som ännu ingalunda kan anses utkämpad inom männen af yrket i Europa, och i Sverige för icke lång lid tillbaka börjat, det kan anses lämpligt, alt R. St. ingå till K.. M. med en und. skrifvelse, förordande den ena af dessa ide'er. Om också en sådan skrifvelse verkligen lill K. M. inkomme, hvad skulle väl följden deraf blifva? Vill man alt K. M., på grund af denna skrifvelse, skall obetingadt antaga den nya methoden? Kan man, synnerligen sedan den sist församlade Skolrevisionen just yttrat sig emot den method, som R. St. nu skulle förorda, kan man då hoppas eller önska något annat resultat af denna skrifvelse, än att K.
D) Bevillning af bergverken, så ock af särskilda manufaktur ier, fabriker, verk och inrättningar samt yrken på landet. § 24 se §§ 3-6. § 25 igenfinnes i §§ 8,12,14,1 15. | § 26 d:o i § 19. §§ 27, 28, 29 igenfinnas i §§8,!1,12,| 15. j E) Bevillning af qvarnar och fl. inrättningar. § 50 igenfinnes i §§ 3-6, 8,1 9, 12, 15. j § 31 se § 8 m. fl. ■ F) Bevillning af fiskerier. § 32 se §§ 3-6. G) Bevillning af kapitaler, aktiebolag, associationer, societeter, kassor, verk, hypoteksoch andra allmänna inrättningar. §§ 53, 54 igenfinnas i § 7. § 22. § 35 igenfinnes i §§ i0, 21. H) Bevillning af testamenten, gåfvor, fideikommisser, arf och fynd. § 38 igenfinnes i §§ 25-28. Art. III. Afgift för kar aktersfullmagter. §§ 37, 38 uteslutna. §§ i förslagen till S858 års bevillningsförordning. Bevillnings stadga. Instruktion. Art. IV. Föreskrifter, angående hvad vid mantalsoch skattskrifning ar, taxeringssamt pröfningskomitéer bör iakttagas, om ändrings sökande i debiteringsoch taxeringsmål, samt om besvär öfver ådömda böter. Bevillningsstadga. Instruktion. S *«• § 84 d:o » § 64. § 85 d:o » §§ 61, 63. §§ i förslagen till §§ i i 858 års bevillningsförordning. Bevillningsstadpa. Instruktion. Mantiilsgkrifninftsförordning. Om taxeringskomité i städerna. §§ 86—108 igenfinnas i de §§ uti förslagen till bevillningsstadga och instruktion, som ofvan blifvit upptagna rörande taxeringskomité på 1 landet.
12 ensam, som Hötorget 12 Filial: i Södermalmstorg 4 Riksoch Allm. tel. uppfattar smärtan, emedan en smärta, hvarom man icke har någon idé, praktiskt icke finnes till, därför kan man säga, att hjärnan, när den m e d suggestionen under hypnosen försättes i ett tillstånd af hämmad verksamhet, icke vidare känner någon smärta. Man får ofta höra, att de smärtor, som af suggestionen under hypnosen lindras eller b o - tas, äro » i n b i l l a d e ». N i vinner ingenting m e d mig, säger den o c h den lärde kritikern, emedan ni kan bota blott inbilladt ondt. Denna invändning har intet som helst vetenskapligt värde. Hvarje smärta är, som vi sett, smärta blott i hjärnan, det är där o c h endast där, som förnimmelsen tager form af smärta, det är där, som smärtans idé skapas. O m man ej fruktade att blifva missförstådd, kunde man säga, att hvarje smärta vore inbillad, men detta uttryck är olämpligt o c h illa valdt. Hvarje smärtförnimmelse förtjänar namn af smärta, endast då, när den öfvergått i en idé, hjärnan är städse det organ, som antingen upptager denna idé eller bortdrifver den, allt efter dess disposition för tillfället. V i d den fysiologiska experimentella inhibitionen — suggestionens användning under det hypnotiska tillståndet är blott en form af ett dylikt experiment — tillintetgör hjärnan smärtans idé, likgiltigt o m den är » inbillad » eller » v e r k l i g ». Pris för helt år 3 kr. Ä n n u kunna alla nummer erhållas. * Från Iduns läsekrets. T i l l en konfirmand. Vakna, barn, se ljuset strömmar Mot din blick så skönt i dag! Vakna ur din barndoms drömmar, Och ett steg i lifvet tag! Lämna barnets lugna tider, Men din barndoms tro g ö m kvar, Ty för världens bittra strider Ingen bättre vapen bar. Skynda, kyrkoklockan klingar, Manar dig till Herrans hus, Andaktsfull sig b ö n e n svingar Lärkan lik från jordens grus.
Pettersson genom sin gagnande verksamhet i de honom uppdragna befattningar gjort sig så förtjent af det allmänna, att hans i behöfvande omständigheter efterlefvande familj ej borde lemnäs utan det understöd, som för dess tarfliga. utkomst vore behöfligt, föreslagit, att Petterssons enka måtte å allmänna indragningsstaten tilläggas en årlig pension af 1,000 Ridr, samt att Rikets Ständer, med afseende å härvid förekommande ömmande omständigheter, måtte medgifva att denna pension finge beräknas från och med månaden näst efter Petterssons död och således utgå från och med sistlidne Juli månad. ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 186. 23 I betraktande af hvad E. K. Majit till stöd för den nådiga framställningen anfört, hafva Rikets Ständer medgifvit att f. d. Kapiten-löjtnanten Petterssons enka Hilda Amanda Catharina Pettersson, född Lundberg, må å allmänna indragnings-staten tilläggas en årlig pension af 1,000 Ridr, att beräknas och utgå från och med Juli'månad innevarande år. 32:o Rikets Ständer hafva vidare förehaft följande uti E. K. Majits nådiga Proposition angående Stats-verkets tillstånd och behof gjorda framställningar, nemligen : a) att, då t. f. Kamereraren i Kammar-kollegii första provins-kontor, Kammarxätts-rådet Paul Roland Ferlin, som öfver 40 år varit i rikets tjenst anställd, derunder väl, vid afskedstagande från innehafd Landskamererare-befattning i Östergöthlands län den 17 Februari 1847, af E. Iv.