Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rikets Ständer besluta likaledes, att samma grunder af billighet och rättvisa böra tillämpas, så snart Kongl. Maj:t finner i Nåder skäl tillåta en förändring af Indelnings-Vet ket, för hvilken utjemning ett lika beskaffadt fond-system då borde träda i dettas ställe, hvarigenom det rörelseeapital, som nu sättes i omlopp och genom amortering minskas, kunde i ett någorlunda jemnt förhållande ersättas.” jB) af Contracts-Prosten Almqvist, som framställt förslag att jemna missförhållandet emellan skatternes fördelning och på samma gång öka landets rörelseeapital, i hvilket afseende är vordet anfördt: att af den directa beskattningen, som utgjorde 2 af Statsinkomsternes belopp, ordinarie räntan tog drygaste andelen. Dess inedelbelopp af ett skattehemman med 4,000 R:dr taxeringsvärde uppgick till 80 R:dr och vore så mycket mera tryckande, som den steg i samma mön skörden slår fel, d. v. s., i omvändt förhållande till jordbrukarens förmåga att utgöra densamma. Denna grundskatt föreslogs att lika fördelas på all Sveriges jord, på det sätt, att, sedan Kammar-Collegium emellan alla Rikets hemman verkställt den lätta divisionen af jordéboksräntan, hvaraf medium tages af de 10 sislförflutne årens markegång och fixeras i silfver, den privilegierade jorden erhåller af Riksgälds-Contoret under Rikets Ständers garanti* med 41 å 5 procents ränta löpande Stals-obligationer* motsvarande i capital efter 5 för hundradetden åtagne andelen i ordinarie räntan, eller den genom fördelningen bestämda qvoten, hvaremot den oprivilegierade jordens innehafvare med lika ansvari Bih, lill R. St.
Hon ilar ut. Regnet piskar hennes ansikte o c h stormen sliter i hennes hår, men af öfverståthållaren frih. Tamm, hvilken inför hon känner det e j. Bort! bort! S ö n d a g: Colbertsoppa; hummer i mayonaise; rådjurssadel med potatiskroketter; rompudding. M å n d a g: Soppa på blomkål; stekt kyckling med sylt och sallad; ris med äpplen. T i s d a g: Köttsoppa med klimp; stufvad aborre. O n s d a g: Puré på bruna bönor; fårstek med brysselkål. T o r s d a g: Fläskpannkaka; ärtpuré. F r e d a g: Surstek; risgrynsvälling. L ö r d a g: Soppa på gåskrås; stekt gås; glace. marineras med olja och ättika, samlas och läggas rundt omkring på anrättningsfatet, som om stjärtarna vore hela. Midt på fatet har man en förhöjning af sallad. Här ofvanpå lägges det öfriga hummerköttet som en pyramid. Mayonaisesås är på förhand i ordning och slås öfver pyramiden samt prydes med den hackade hummerrommen eller rullade sardellfileter och oliver. O. H. Ronnebypepparkakor. 1,063 gr. brunt socker; ' ii cl. vatten, 51 gr. stött kanel, 21 gr. stötta nejlikor, 4 matskedar fint skurna pommeransskal, 638 gr. smör, 1,700 gr. mjöl och 34 gr. pottRecept. aska Sockret uppkokas med vattnet, Colbertsoppa: Morötter, palstemackryddorna iläggas och fa ett hastigt kor och sellerirötter utstickas som 25- uppkok; kastrullen lyftes af elden, smö- ören, tvättas och läggas i en kastrull ret ilägges. Allt sammans upphälles i jämte ett stycke smör, en nypa socker ett stenfat och röres, tills det kallnat, och litet buljong. Då de äro mörmjölet och pottaskan inarbetas då med kokta, läggas de i stark buljong och en stadig träsked till en smidig deg, serveras med förlorade ägg.
Förordningen om handels-böcker och handels-räkningar den 4:de Maj 1855: VI. 521, A. 522- — att biträda Preste-Ståndets beslut om förändrad lydelse af Ex peditions-Utskottets förslag N:o 13 till slutparagraf i Riksdagsbeslutet: VII. 142, 218, A. 219. — att instämma uti Preste-Ståudets vid behandlingen af 20:de punkten i Stats-Utskottets Utlåtande N:ol23 (angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titel) fattade beslut i afseende å ett årligt anslag till understöd åt de svagast aflönade Koinministrarne och Kapellpredikauterue i Riket: VU1. 270, A. 270. — att biträda ett af Preste-Ståndet beslutadt tillägg till Banko Utskottets förslag i Memorialet N:o 27, angående det belopp, Banken må hafva på utrikes ort nedsatt: VIII. 331, 376; IX. 81, A. 81. — att instämma uti Preste-Ståndets vid behandling af 88:de punkten i Stats-Utskottets Utlåtande Nio 123 (angående Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titel) fattade beslut, om anslags beviljande för nybyggnader och förändringar å fordna Kemiska Institutionens hus i Upsala: IX. 3, 82, A. 82. Inbjudningar till Med-Stånden från Vällofiiga Borgare-Ståndet: — angåeude ett af Borgare-Ståndet godkändt förslag till Rikets Ständers underdåniga condoléance-adress till Hennes Maj.-t EnkeDrottning Josephina: I. 160, 183, A.
Kommer FuIImägtig i den författning, att han icke kan vara riksdagsman och ledamot af Utskott, skall han genast frånträda sin befattning såsom FuIImägtig, och ledigheten efter honom, i föreskrifven ordning, återbesättas. § 214. Jemte noggrant iakttagande af hvad Rikets Ständer, i afseende på förvaltningen af Riksgälds-kontoret och dit anslagna medel, beslutat och föreskrifvit, åligger Fullmägtige att omsorgsfullt vårda och befrämja detta verks rätt. säkerhet och förmån, samt för öfrigt vidtaga alla på Fullmägtige ankommande åtgärder, i och för verkställigheten af de utaf Rikets Ständer Fullmägtige meddelade beslut och uppdragna åligganden. § 215. Fullmägtige må vara obetaget att, om sådant finnes lämpligt eller nödvändigt för lånetransaktioners inledande eller afslutande, utse ombud för bedrifvande af dervid erforderliga underhandlingar, äfvensom att åt särskilde Deputerade uppdraga bestyren med lånemedlens indragning samt verkställigheten af de för Riksgäldskontorets räkning erforderliga utländska liqvider, allt i öfverensstämmelse med de beslut och föreskrifter, som Fullmägtige ega meddela. Desse Deputerade, hvilkas antal af Fullmägtige bestämmes, böra väljas vid slutet af hvarje qvartal; och verkställes berörda val, dervid förut varande Deputerade kunna omväljas, på sätt sista punkten af § 225 innehåller. Med hänsigt till erforderliga namnteckningar å vexlar jemte öfriga expeditioner, böra långifvarne och andra vederbörande underrättas om inträffade förändringar bland Deputerade. Deputerade ega att sig emellan, såsom lämpligast synes, fördela dem tillhörande göromål, och skola de inför Fullmägtige vid hvarje sammankomst redogöra för sina åtgärder under den efter Fullmägtiges nästföregående sammankomst förflutna tid. Deputerade äro i afseende på utöfningen af sina erhållna uppdrag ansvarige enligt allmänna lagen och särskildt gällande författningar. I förhållande till beskaffenhe - Stals-Utskottels Memorial N:o 139. 7 ten och omfånget af de göromål, som varda åt
» Denna motion finner Utsk:t sig icke kunna tillstyrka, på den grund »att, som förslag till en sådan undervisningsbok blifvit, på »K. M:ts nåd. befallning af dertill utsedd komitté utarbetadt och »vid iunev:de riksmöte till Högv. PresteStåndets förnyade gransk»ning öfverlemnadt, så vore det så mycket, olämpligare att tillstyr»ka bifall till motionen, som ett sådant bifall skulle innebära lik»som en på förhand uttalad förkastelse af detta komitterades för»slag. » Härutinnan kan jag, för min del, icke instämma. Ty, utom det att så skarpa anm:r blifvit framstälda mot ofvannämnde komitterades förslag, af så väl sjelfva PresteStåndet vid sitstförflutne Riksdag, som äfven af Domkapitlen, då det var öfverlemnadt till deras ompröfning och utlåtande, och särskildt af den store veten - Den 18 Februari f. m. Ä39 skapsmannen och skriftställaren, nu mera aflidne Biskop Agardh, — utom det, säger jag, att det sålunda varit utsatt för en så skarp kritik, att man kan, icke utan skäl, betvifla, huruvida det någonsin i sin helhet blifver antaget, — så, äfven om detta blefve händelsen, kan jag dock icke finna annat än att Kyrkoherden Wennerströms hemställan är ganska motiverad. Under den diskussion, som för icke längesedan, på detta rum, föreföll ang:de framstäldt förslag till omarbetad kyrkohandbok, uttalades, och med rätta, den åsigt, att kyrkohandboken, och jag skulle äfven vilja tillägga psalmboken, borde så sällan och så litet som möjligt förändras, emedan dessa religionsböcker,imån af högre ålder, blifva folket mera förtrogna och vinna ökad helgd och vördnad, till den grad att det mer änöfverskyler en eller annan oegentlighet, en eller annan felaktighet. Sa kan deremot icke förh:det vara med en lärobok.
Til lisa uri Jnqwarrerings-beswaret har genom Kongl. Brefwec af den 16 Zulii 1688 blifwit tillagd en sa kallad Tillökningseller Jnqwarrerings - Tolag för Stockholms Stad; och uti 6 §. af Kongl, ks5o!ut:oncn af den l6 October 172Z, uppå Städernes wid samma Riksdag ingifne beswars-punckei-, har blifwit stadgadt, "ac anbelangande Jnqwarrerings-eller Tillöknings-Tolagen, sa böra alla Stapel-Stader i gemen njuta lika förmon i anseende verrii med Stockholms Stad; sa ar de i anledning af 1688 ars Förordning af den 16 Julii, sjelfwe mage fä upbära och ril sin egen nytta anwända denna Tolagen, utan at densamma, twärtemot dest egenreliga egenstap och Städernes bewillning, dem ril stada och xl-öjuclice, Kongl. Majit och Kronan widare ma beräknas, eller framdeles til andra rarfwor cli8poneii»8." Da Tolags-inkomsten således genom Stadernes psivilcAier och flere tid efter annan Utkomne Författningar blifwit pasan här ofwananfört ar Sraderne tillagde, at dermed besörja witza behof och utgifter; sa kan Stats-Utffotter icke eller nu tilstyrka någon ändring eller rubbning derutinnan. Hwiiket Riksens Höglvfl. Ständers egen pröfning wördsammeligen underställes. Stockholm den 5:te Martti 1812. Pä Högloft. Ridderstapets Pä Högwördige Preoch Adelns Ledamöters ste-Srandets Ledamö - wagnar Oaes I^leining. rers wagnar Pa Den iz Mars. 5§r Pä Wailofl.
Alla förbättringar i jordbruket äro, enligt denna åsigt, lika onödiga som kostsamma, och så är det äf-ven med den bokliga undervisningen. ' Okunnighet är icke någon olycka, heter det, längre, i fall man ej skänker större anseende åt den, som känner hufvudets ben på pottfisken, än åt den, som under lifvets alla förhållanden kan hjelpa sig sjelf. Och det är just detta senare, som naturmenniskan, bonden, kan göra. Han är kroppsligt och andligt frisk, under det kulturmenniskan lider af förstörda nerver, hjernanemi, evig oro, dålig sömn, fruktan för dålig ekonomi och dermed skadadt socialt anseende, hjelplös i lifvets vanliga förhållanden, jagad af ondt samvete, som gör, att han ständigt skall ha sällskap. August Strindberg tror sig allt för väl känna kulturmenni-skans tillstånd med hennes sundhetspolis, jemtinkturer och morfin-aprator, och han egnar särskild uppmärksamhet åt hvar och en af de samhällsklasser, som bildat sig genom arbetets för långt drifna delning, samt börjar med ” försten ”, som uppfödes med den föreställningen, att han är öfver alla andra, och som sedan allt jemt-vänjes att se allting abstrakt, utan hänsyn till det verkliga lifvets som är en ofri dubbelnatur, en söndergången varelse, en abstraktion, som minst af alla duger att vara ordförande, ty han vet icke till sist hvad diskussionen gäller, samt såsom menniska säkert är mycket olycklig och förtjenar det största deltagande. På samma sätt söker författaren visa, hvilken falsk ställning innehafves och huru olycklig derföi * hvar och en af följande yrkes innehafvare är, nämligen embetsmannen, läkaren och läraren, hvilken senares göromål är liksom att ” få baklexa på en lexa, - som man kan ”. Läraren pinas af att lära ut dumheter; läijungame ser han också pinas af dumheternas inhemtande. Det är ingalunda kun-skapsbegär, som skickar barnen i skolan.
Åtskilliga åsigter i fråga om medels anskaffande till de beslutade jernvägarne, hafva så väl här, som under gemensamma öfverläggningarne blifvit framställde. En talare har förordat beskattning å lyxartiklar, en annan inhemska lån och en tredje utländska lån, såsom Utsk. föreslagit. Att ytterligare återuprepa hvad i detta hänseende blifvit sagdt, anser jag öfverflödigt, och anhåller derföre att få angifva de skäl, hvarföre jag understödjer Utskis förslag. Man har såsom orsak för lättade kommunikationers verkställande framhållit den omständigheten, att i vårt glest befolkade land erfordrades lättade kommunikationer för befordrande af en hastigare omsättning. Detta är ett af de hufvudsakligaste och måhända vigtigaste skälen, som tala för ifrågavide upoffring. Hvilken näring man än bedrifver, så vet man att förlaget tynger, om icke trycker den. Jordbrukaren sår på hösten och skördar först påföljande år. Fabrikstillverkningar kunna icke utan stor kostnad föras till andra orter i Riket, och således måste förlaget tynga all rörelse. Men hvad är tyngden af detta förlag mot den ofantliga tyngd af förlag, som de nu beslutande skola ikläda hela landet, om vi vilja beträda den bana en talare förordat, nemi. Deli 18 Juni t. m. 26,'i att vi endast i den mån våra tillgångar medgifva, skola anlägga jernvägar. Skola vi besluta oss härför, så beröfva vi oss möjligheten att tillfredsställa våra egna behof och våra efterkommande om 15 å 20 år få skörda frukterne häraf. Man må icke tro, att nyttan af jernvägarne visar sig straxt de äro färdige; ty det fordras 10 k 20 år innan industrien hinner vänja sig vid dessa kommunikationsmedel. Då först komma de gyldene frukterne, men ingalunda samma år jernvägarne blifva färdige. Detta är orsaken hvarföre jag anser, att hvarje nation, som vill tillegna sig dessa jernvägar och tillvägabringa dem med egna tillgångar, hvilka vanligen icke äro större än att de endast räcka till de ordinarie utgifterne, förfar oriktigt, och för åstadkommande af jernvägar måste derföre lån uptagas.
Det är på denna grund jag lifligen skulle önska, att R. o. Ad. inginge i en allvarlig pröfning af hela ilen fråga, som BancoUtsk. framställt; fästande jag ett hufvudsak ligt afseende på de reservationer, som finnas betänk, bifogade, synnerligen på Gr. Fröliehs, som innehåller grundsatser och planer, som efter min öfvertygelse förtjena allvarligt begrundande. Hr Ribbing, Bengt: Emot de värda talare, som hafva yttrat att BancoUtsk. icke må tillerkännas rättighet och skyldighet att yttra sig i afseende på användandet af bancovinsten, utan att endast tillkännagifva huru stor summan är, som kan användas, måste jag anföra, att då bankens ställning kan mycket bero af det olika användandet af bancovinsten, så måtte det också vara BancoUtskts pligt att, i betraktande häraf, yttra sig i ämnet. Då man erkänt att BancoUtsk. först skulle handlägga denna fråga ensamt, tyckes det också vara en gifven följd, att Utsk. måste yttra sig i detta ämne. Man tyckes vara alltför ömtålig och nogräknad med Utsk:n i allmänhet, om de skulle aldrig så litet öfverskrida en strängt utstakad gräns för sina yttranden. Jag tror icke detta vara rätt. Jag tror det vara bättre, om de lDen*i September f. m, *7 de yttra sig något för mycket än något för litet. Jag anser BancoUtsk. icke hafva här öfverskrida den stränga gränsen, utan önskar, i händelse af återremiss, att BancoUtsk. icke matte underlåta alt då ånyo yttra sig i afseende på hancovinslens användande. Mr Stuart, Carl Gust.: Man har skarpt klandrat BancoUtsk., under påstående att Disk. öfverskrida gebitet för dess verksamhet och ingått i pröfning huru den samlade bancovinsten skulle användas. Jag kan icka medgifva befogenheten af detta klander; och jag anhåller att, till besvarande af den härom framställda anmärkn., få hänvisa till samtliga Ståndens BancoUtsk. meddelade remisser å alla de förslag, som vid denna riksdag blifvit väckta om bancovinstens användande.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 27 Febr, 1841 - Preste-Slåndet den 27 Borgare-Ståndet den 27 Bonde-Ståndet den 1 Mars — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i fråga om Bankens och Riksgälds-Contoirets forum privilegiatum. (Stats-, Bancooch Lag-Utsk. Bet. JN:o 50 och Mein. N:o 129.) S. A. K. Ilos Rikets Ständer har fråga blifvit vackt om upphäfvande af de, såsom undanlag från allmänna lagen, tillkomna stadganden, hvarigenom Svea Hof-Rält blifvit bestämd till första Domstol i mål, som röra Rikets Ständers Bank samt Riksgälds-Contoir; och då obestridligt är, att Bankens och Riksgälds-Contoirets privilegium att med egna käromål draga deras vederparter inför bemälde liof-Rätt icke står tillsammans med den hvarje medborgare, genom Rikets Grundlagar, försäkrade rätt alt blifva dömd af den domstol, hvarunder han, enligt allmänna lagen, hörer, samt upphäfvandet af nyssnämnde privilegium öfverensstämmer med flere af Rikets Ständers vid innevarande Riksdag fattade beslut, till beredande af enhet i Rältegångs-ordningen, hafva Rikets Ständer, under öfvertygelse, att en för det allmänna gag - 556 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Hattar. stämt, alt för hvarje skålpund borde vid införsel erläggas 4 R:dr 24 sk. i tull, kommer, så vida detta beslut vidblifves, omröstning att ske i följande ordning. 100:0. Den, som gillar det lullbelopp, Utskottet åsatt Handskar af alla slag vid införsel, nemligen 3 R:dr skålpundet, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, antages införselstullen å Handskar af alla slag till 4 R;dr 24 sk. per skålpund. Den införselstull, Utskottet föreslagit å Hartz, har af Irenne Riks-Stånd blifvit godkänd; hvaremot Borgare-Ståndet bestämt denna tull-afgift till 20 sk. lispundet. Likaledes häröfver måste, om samman jemkning icke eger rum derigenom, att Borgare-Ståndet från sin mening afstår, omröstning anställas, i hvilket afseende Utskottet föreslår följande proposition: 101:0. Den, som anser införselstullen å Hartz böra, i öfverensstämmelse med UtskolleLs förslag, bestämmas till 24 sk. per lispund, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej;j vinner Nej, kommer artikeln Hartz att åsättas 20 sk. tull vid införsel. Utskottets förslag till införselstull å de serskilda slagen af Hattar har utan undantag blifvit af Presteoch Bonde-Stånden antaget. Deremot har Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet dervid beslutat följande ändringar, nemligen Ridderskapet och Adeln: att införselsafgiften så väl för Italienska Slråhattar, som för Hattar af siden eller annan väfnad, bör bestämmas till 3 R:dr 16 sk. stycket; och Borgare-Ståndet: att Hattar: Italienska, stråböra åsällas 2 R:dr 24 sk.; andra Stråhattar 36 sk., och Hattar af läder, fiskben, papper, träd eller rötter m. m. jemväl 36 sk. införselstull, allt per stycke.
G. bröllopBscenen, som hos oss aldrig — icke ens med Lilli Lebmann — fått ett så illusoriskt och lyerterö-rande utförande. Der var den mest naturliga känsloglöd, den mest förtärande passion, liksom i andra akten den mest btferte-rena naiveté och oskuldshöghet. Med rätta har anmärkts att Lilli Lehmanns utförande af 1: sta akten ännu hos oss står oupp-hunnet och särskildt hennes framställning af drömmen och visionen är lärorik både för Christine Nilsson och Mathilda Grabow, hvilka b&amp;da skadade situationens egendomliga stämning genom för mycken och för orolig färgläggning. Mot slutet var frk. Grabow som oftast de aftnar då hennes krafter räcka till hela tiden, alldeles ypperlig och hon höjde sig der liksom i sina med skäl lofordade dödsscener i andra operor till verkligt skakande tragisk kraft. Deruti underhjelpes hon väsentligt af sin dystra, tunga stämma, som gjuter en vårt svetiska nationallynne så tilltalande » sorg i rosenrödt » äfven öfver dé mildaste, ljufvaste stycken, och som i nervöst upprörda, tröstlöst förtviflade ögonblick ger en sådan oemotståndlig sanning och verklighet åt hennes framställning. — På tal om frk. Grabow kunna vi ej begripa att, då man tyvärr icke kan fU se hennes Ofelia — ännu åtminstone —, vederbörande icke låter publiken fl höra denna sin gunstling i favorit-operan » Faust », för hvars Margaretha hon eger så många förutsättningar, alltifrån den späda, graciösa apparitionen till det erotiskt doftande; hängifna föredraget. Återupp-lifvades deijemte de orättvist bortglömda spinnoch bergs-scenerna, knnde man åter hoppas på ett fullständigt och värdigt utförande af detta den nyare franska musikens populäraste mästerverk. Reprisen af Flotows » Martha * å samma teater har hört till dem, som väckt blandade känslor hos konstvännen. Publiken har applåderat den. Ja väl! Maken till välvillig operapublik finnes knapt någonstädes. Sätter nu denna pnblik ned sina pretentioner, så är den i sin goda rätt. Men kritiken
Nej i26. i an - L22 Deri 15 Julik. i anledning hwaraf Herr Grefwen och kandtmarstalken tillkännagaf at Stats ULffoLtets förflag om de nya Ämbetenas löner blifwit af Riddcrstapet och Adeln bifallit. Derefter företogs til afgörande Herr pAnlmans den i Innii pä bordet laggda Dictamen, hwilket han, pä Herr Landtmarffalkens anmodan, sjelf upläste. Efter upläöningen yttrade sig Herr palmanPä förhand torde jag fä den äran Riddcrstapet och Adeln tilkännagifwa at jag utidetprojcct jag rättnu stall npläsa, endast uptager den sednare delen af min tilförcne begärta proposition, nemligen Re-swisningen. Icke at jag derigenom äterkallar den förra, eller deruti ännu kunnat förändra tankesätt. Men pä den grund, at jag tror desi werkstättande möta phy, sista omöjligheter, och emedan jag ätmindstone ej kan bestämma sättet,-huru en sädan undersökning stall kunna göras, i förening med Len första af alla principer, rättwisans noggranna iagttagande, sä at den ostyldige fullkomligen fredas, äfwen om utseendet i ct eller annat fall borde göra honom misttänkt. Jag stödjer mig i detta afseende tvid den gamla grundregel för all laglig ätgärd, at det ar bättre at felaktigt blifwa utan tilltal, än at en enda ostyldig stall lida förföljelse. Herr Dcn 15 Juli?. L2Z Herr Uotlllieb, trl Protvcollet följande, som af honom uplästes: Uti Plenum den 8 i denna mänad wäcktes ä nyo utaf någre wärda Ledamöter frägan om undersökning öfwer de Herrar och Mäns förhällande, som under Konung 61781^ vovkiis regeringstid innehade sä kallade högre Ämbeten.
för utdikningen af 8 myrer inom Örkeneds socken af Östra Göinge härad, å 3,000 R:dr; återbetalas jemte krono-utskylderna, 3,245: 94. 3,005: 94. » dito af 6 myrer inom Wittsjö socken af Westra Göinge härad, å 1,650 R:dr; dito dito, 1,785: 27. 1,653: 27. » dito af myrer vid Hyngarp och Snärshult inom samma socken, å 525 R:dr; dito dito, 568: 4. 526: 4. » mossutdikningar vid Björstorp, Hästhult och Mörkhult inom nämnde socken, å 1,680 R:dr; dito dito, 1,680: — 1,952: 82. » dylika utdikningar vid Gjörbjörnarp, Mölleröd, Glim åkra m. fl. byar inom Glimåkra socken af Östra Göinge härad, å 5,430 R:dr; dito dito, 5,430: — 6,311: 80. inom Hallands län: för Himble ås upprensning, å 6,800 R:dr; återbetalas jemte krono-utskylderna, 6,459: 65. 6,119: 65. » Tollereds ås dito, å 3,200 R:dr; dito dito, 2,879: 81. 2,719: 80. » upprensningen af Ysby å inom Walda, Tölö och Släps socknar af Fjäre härad, å 3,600
För att kunna, utan rubbning i hufvudgrunderna för nu gällande författning och utan sådana förändrade föreskrifter i afseende å redskapens konstruktion, som nödvändigt behöfva för egare medföra kostnader, motverka ofvan antydda missbruk, har jag ansett förändrade lagbestämmelser, af ungefär följande innehåll, böra i 2:dra artikeln af förordningen meddelas. Bränvinsbrännings-redskapen indelas i sex klasser; och består: forsla klassen af panna, hatt och afkylnings-redskap, eller den s. k. enkla redskapen; andra klassen af den enkla redskapen jemte mäskvärmare; tredje klassen af den enkla redskapen jemte rektifikationsapparat; fjerde klassen af den enkla redskapen jemte så väl mäskvärmare som rektifikätionsapparat; samt femte klassen af all sådan redskap, vare sig den s. k. dubbla pistoriska apparaten eller utaf annan uppfinning, som icke kan hänföras lill någon af de föregående fyra klasserna. För redskap i första eller andra klassen kan ångas användande vid bränvinsbränning ej lämpligen komma i fråga; och skall redskap i tredje, fjerde och femte klasserna drifvas omedelbarligen med eld, så framt den ej skall hänföras till sjette klassen, hvilken omfattar ali redskap, som drifves med ånga.