Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta är nu Sebulons barnas arfvedel till deras ätter; och detta är deras städer och byar. Fjerde lotten föll på Isaschars barn efter deras ätter. Och deras gränsa var Jisreel, Chesulloth, Sunem, Hapharaim, Sion, Anaharath, Rabbith, Kisjon, Abez. Remeth, EnGannim, EnHadda, BethPazzez; Och stöter inpå Thabor, Sahazima, BethSemes, och utgången deraf var inuppå Jordan; sexton städer, och deras byar. Detta är nu Isaschars barnas slägters arfvedel till deras ätter, städer och byar. Femte lotten föll på Assers barnas slägte i deras ätter. Och deras gränsa var Helkath, Hali, BetenAchsaph, Alammelech, Amead, Miseal; och stöter inpå Carmel vid hafvet, och till SihorLibnath; Och vänder sig österut till BethDagon, och stöter inpå Sebulon, och till den dalen JiphthahEl norrut, BethEmek, Negiel, och kommer ut vid Cabul på venstra sidone; Ebron, Rehob, Hammon, Kana, allt intill det stora Zidon; Och vänder sig inåt Rama, allt intill den fasta staden Zor; och vänder sig åt Hosa, och går ut vid hafvet efter snöret åt Achsib; Umma, Aphek, Rehob; två och tjugu städer, och deras byar. Detta är nu Assers barnas slägters arfvedel till deras ätter, städer och byar. Sjette lotten föll på Naphthali barn i deras ätter. Och deras gränsa var ifrå Heleph, Allon, igenom Zaanannim, Adami, Nekeb, JabneEl, allt intill Lakum, och går ut inpå Jordan;
Dagen. §aperingö»€ommitteen fortfare lifroäl meD fina göromål, få roiDa, OrDföranDen tnberafnaD, ©ju lebamöter äro tillfläDeé. §. 58. dDäraDöjfrifroaren jfall, om b<w <j är lagligen binDraD, i ^apering&Com* mitteen roara tiliftäDeö, men, i fjänDelfe af laga förfall, forn boö ilonungené QSefallningöbafroanbe tiDigt anmälaé bör, eger ^onungené Söefallningébafroanbe, efter åpäraDöfrrifroarené förjlag, en fficflig man i l>anö flälle förorDna. Uro Derlåter äpävaDölftifroaren att i rätter tiD förfall anmäla, eller uteblifroer b<*n, 56 ulan (aga förfall, (angre än tmå timmar utöfmet Den tiD, forn till fbrtättnin* gen utfatt är, mare förfallen ttd §jugo 3l:br böter till ^afloratetö fattiga, odj ege Committéenö lebamötet i fåban bänbetfe att åtpjaö.
Utan tvifvel var skälet, alt Han sett hvilka svårigheter och förluster, hvilken harm, som väcktes i Frankrike hos det lägre folket genom denna förändring. Han ville icke blottställa Sina undersåter för hvad Hans egna landsmän lidit i detta hänseende. Då Hr von Kraemer nu för oss berättat luiru det dermed ännu i dag står till i Frankrike: så är det ju naturligt att han, anande hvad som skulle hända, vid det första steget, ännu mer velat undvika att taga det andra. Han har utredt saken så väl, att det bör vara för en hvar faltligt, att det är lika fruklöst att vilja införa ett allmänt system för mått, mål och vigt, som det vore fåfängt att vilja i hela verlden införa samma lagar och samma språk. Det är dessutom, om jag så får säga, och jag ber om ursäkt derest någon lager det illa, fåkunnigt att vilja uphäfva individualiteten hos nationer, lika som det vore fåviskt alt söka uphäfva individualiteten hos menniskor. Hvar och en har sitt sätt ali vara och länka; det kan icke uphäfvas, med mindre personen till intetgöres, och denne är här nationen. Det är derföre att förslaget antastar vårt folks individualitet, som förelaget är mig så vidrigt. Hr von Kraemer har genom sina uplysningar bekräftat, att det förhåller sig ännu i dag, såsom Historien visar alt det varit ifrån urminnes tider hos alla folk, nemi. alt det finnes ett högre vetande hos den vetenskapligt bildade och ett lägre hos den ringare folkklassen samt att .dessa olika bildningsgrader icke kunna under någon tid sammanföras till jemnlikhet. Vill man likväl söka åstadkomma det omöjliga, får man skylla sig sjelf för följderna. Hr Gripenstedt har omförmält tiolalsräkningens fördelar; jag torde få nämna något om hennes olägenheter. Af våra Riksdalrar, f. n. indelade i 48 sk:r, utgöra § jemna 32 sk:r under det af den nya Riksdalern skulle utgöra 6f>| öre, således ett bråk, besvärligt för menige man.
Således tillhopa R:dr R:mt 3,300, hvarifrån dock skulle afgå sammanlagda beloppet af de nuvarande lärarelönerna och duplikants-arfvodet med 2,430. då således återstode en summa af 2,850, hvilken Förvaltningen af Sjö-ärendena, med förordande af hvad Kommitterade i ämnet föreslagit, underdånigst hemställt, såsom ständig anslags-tillökning, måtte af Rikets snart sammanträdande Ständer äskas, då deremot kostnaden för skollokalens behöfliga utvidgning, som beräknats till 350 R:dr Riksmynt, äfvensom utgifterna för erforderliga skol-materialier, förmälts kunna bestridas af femte Hufvud t i t rins medel» »Dä Skeppsgosse-skolan, som skall utgöra grundvalen för de öfriga lägre undervisnings-anstalterna vid Flottans station i Carlskrona, icke i sitt nuvarande skick kan uppfylla denna sin vigtiga bestämmelse, samt hvad förbemälde Kommitterade, till afhjelpande af skolans nuvarande, i ögonen fallande, brister föreslagit, synes mig vara välgrundadt, och böra leda till det åsyftade ändamålet, finnér jag mig, då detta likväl icke utan den derför ifrågasatta anslags-tillökning kan vinnas, förpligtad att i underdånighet hemställa, att. derest denna min nu uttalade åsigt af Eders Kongl. Maj:t Nådigst gillas, beloppet af samma tillökning måtte vid instundande Riksdag af Rikets Ständer i Nåder äskas med R:dr R:mt 2,850, alt uppföras under anslaget för Skeppsgosse-korpsen, derå nuvarande aflöningen för Skeppsgosse-skolans lärare är uppförd, hvarigenom anslaget skulle blifva från 5,710 R:dr 80 öre till 8,560 R:dr 80 öre förhöjdt.» Äng för andr.
— Men omedelbart efter pöst öfver, och där möjligheten at " åstadkomma dess eld förnams ett fräsande, smattrande ljud, något som helst matos är och blir svåraste prosom vid en gevärssalfva, uthållande, bedöfblemet. vande — • i. » Buljongen! Kitteln! Jag hade ju flyttat den midtöfver! Gå din väg! Vi ha middag ... Hennes nåd ... » Men han stod midt i röken liksom besluten finnas ännu att tillgå å Iduns expedition af att våga allt. BÅRNGARDEROBEff » Bara en till! » bad han med dämpad stämma. » En enda! så går jag. En endah för innevarande år. Mot insändande af 2 k r. Hon kunde ej motstå, lade försiktigt kitteli postanvisning erhållas alla de under året utlocket åt sidan och slog sina bara armar om komna numren, äfvensom de återstående till årets slut. hans hals. Detta tillfälle att för billigt pris erhålla en » Älskar du mig? » sade han med högtidlig röst. Hur gammal skall den kokerska vara, som i mängd mönster och modeller till barnkläder o. ett dylikt ögonblick ej kokar öfver maten! » Hvad dyl. torde ej böra försummas. Iduns Expedition. ungdomsblodet dock kokar öfver! » kunde hennes nåd ha sagt med Tegnér. * Några öfverblifna exemplar 1897 Ur almanaekans mysterier. En historia om Ebba. Ja, som alla våra läsarinnor redan känna, kommer nu vår hederliga, omedgörligfc stock-konservativa gamla almanacka att n ä - sta år bjuda på hela två nya kvinnonamn — tack vare » blå prinsens » utmärkta idé; att åt Sverige återbörda Carl X V: s dotterdotter! Det vackra, fornnordiska Ingeborg rycker in i själfva blomstermånaden den 28 maj, som för året betecknar ingenting mindre än pingstaftonen, hänryckningshögtidens helgsmålskväll. Och Ebba, som har fått göra välförtjänt sällskap, ger namn åt den 6 mars, andra söndagen i fastan. Ingen kommer väl heller att begråta de gamla inhysingar, som fått lämna plats åt de populära damerna: herrar Germanus och Fulgentius. Gange de i frid!
Stockholm den 6 Mars 1860. Biskop Millén har begärt få antecknadt, att han ej i detta ärende deltagit. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M 43. 7 N:o 43. Ank. till Exp.-Utsk, den 8 Mara 1860, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckte motioner om ändringar dels i Kongl. Stadgan den 2/ Januari 4855 om mått och vigt, och dels i Kongl. Majlis under samma dag utfärdade nådiga Instruktion för Justerare af mätt och vigter. De förslag, som rörande ifrågavarande amne blifvit öfverlemnade till behandling af Allmanna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, äro väckta, inom Vällofl. BorgareStåndet, af Herr J. E. Bäcklin och Herr Pehr Staaff, samt, inom Hedervärda BondeStåndet, af Riksdagsmannen J. Lönn från Jönköpings län och Pehr Tjernlund från Wester-Norrlands län.
Tvärtom blir detta en förmån, tillerkänd ett godkändt, hvad sorn nu redan är förunnadt ett vanfrägdat Tjenstehjon, nemligen att flytta utom Länet, och således en uppmuntran till hedrande uppförande. Herr von Hejnne: Jag tager mig friheten framställa en Regel, den jag alltid följt vid Orlof-Sedlars utfärdande, den nemligen att deri utsätta, det jag vid afflyttningen ämnar meddela närmare betyg om Tjenslehjonets uppförande ditintills. Herr Uggla: I anledning af hvad Friherre Ridderstolpe anfört, får jag endast äran nämna, att min mening alldrig varit, att fråntaga godkändt Tjenstehjon frihet, att flytta hvart sorn helst, utan tvärtom, att tiden borde lämpas så, att de af Friherre Boije anmärkte olägenheter kunde undvikas. 388 Den aå November. Herr Gripenstedt, Jacob: Jag anser den föreslagne olika flyttningstiden inom serskilte Län vara alldeles oanvändbar, men deremot tror jag, på grund af 3o års erfarenhet vid Landtbruket, att den föreslagne förflyttningen deraf till Midsommar vöre den bästa, och förenar mig i öfrigt med Herr Rothlieb. Herr Nordenanckar, Gustaf: Jag finnér mycket väl olägenheterne vid den föreslagne localiseringen af flyttningstiden för Tjenstehjon, äfvensom rigtigheten af Herr Grefve De la Gardies anmärkning om olämplighet. en för Skåne, att hafva flyttningstermin vid Midsommars tiden; men jag utbeder mig likväl att vid remissen till Utskottet få göra det tillägg, att jag anser så väl denne sednare, som äfven flere olägenheter afhulpue derigenom, att den så kallade friveckan ej bestämmes att få åtnjutas vid flyttningstiden, utan å den tid af året, hvarje Husbonde med sitt Tjenstehjon derom kan öfverenskomma. Friherre von Duben, Carl: I förmodan, att
Oaktadt dessa utbetalningar, hade likväl behållningen af ifrågavarande medel, genom verkställda liqvider för dylika län, samt tull-afgilter för utländsk spanmål, under samma tid ansenligen ökat sig, och uppgick sagde behållning, i medlet af sistlidne November månad, till en i rundt tal beräknad summa af ej mindre än 1.480,000 ridr, förutom hvad i afbetalningar ä erhållna undsätthings-lån ytterligare kunde inflyta. Vid sådant förhållande och under yttrande af den förhoppning, att under tiden intill nästkommande riksdag sä betydliga understöd ej skola erfordras, att ju icke ett större öfverskott utaf omfönnälde model bör uppkomma, har Kongl. Majit föreslagit, att 700,000 ridr häraf mätte af Rikets nu församlade Ständer disponeras såsom ytterligare tillgång för bestridande af de nödvändiga stöts—utgifter, om hvilka Kongl. Majit under denna riksdag till Rikets Ständer a fl ä tit Nådig Proposition. Derjemte och' enär lämpligheten af de undsättnings-anstalter. som blifvit vidtagne till följd af Rikets Ständers, vid de sednaste riksdagarna, härom meddelade beslut, ådagalagts under den redan förflutna tiden, har Kongl. Majit föreslagit, att Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med samma beslut, mätte till Kongl. Majits fortfarande disposition för behöfvandes undsättning vid inträffande missväxt öfverlemna dels den, efter afdrag af förenämnde 700.000 ridr, återstående behållning af härtill förut anvisade medel, dels de tullafgifter för utländsk spanmål, som, från och med nästa års början och så länge de i sådant hänseende dä gällande tullbestämmclser blefve oförändrade, kornrne att inflyta: — och (huru Kongl.
Innan föredragningen deraf i ett föregående plenum börjades, begärdes, att det skulle hvila, intilldess de öfriga StatsUtskts utlål:n röride statsregleringen hunnit inkomma. Denna begäran framställdes, som jag hade äran att nämna, innan föredragningen; således blef det icke andra gången bordlagdt. Hr von Hartmansdorff: Månne vi ej skulle kunna bespara oss särskild propos. vid hvartdera af dessa betänk:n, ifall Hr Frih. o. Landtm, täcktes tillåta oss på en gång begära, det samtliga betänkin ang:de statsregleringen finge ytterligare hvila på bordet. Hvart för sig föredrogos och begärdes ånyo på bordet af Hr von Troil, Emil, Frih. Tersmeden, Wilh., samt en stor del af R. o. Ad:s ledamöter, StatsUtskis nedannämnda den 25 dennes på bordet lagda utlåtin, nemi. : Nio 4°; ang:de regleringen af utgifterna under riksstatens andra hufvudtitel; Nio 41, i anledn. af motion, om aflöningsersältning för adjungerade ledamöter uti K. Götha Hofrätt; Nio 42, ang:de lönereglering för landtstatens tjenstemän och betjente samt för förste och andre Jandtmätarne; Nio 43, i anledn. af K. M:s nåd. propos. om Calmar luns fördelning i 2:ne län; JNT:o 44, angide regleringen af utgifterna under riksstatens tredje hufvudtitel; N:o 52, i fråga om mötes-passevolance-afgiftens framtida utgörande, eller särskildta medels anvisande lill bestridande af de kostnader, hvartill densamma är afsedd; Nio 53, ang:de regleringen af utgifterna under riksstatens fjerde hufvudtitel; Nio 541 angide regleringen af anslagen å riksstatens femte hufvudtitel; Nio 55, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse ota anslag
St., ”på det att regleringens successiva verkställande må underlättas, på allmänna indragn:s-staten uppfört det belopp af ”'2,497 r:dr 14 sk. 3 r:st med derunder begripna a35 tunnor ”spanmål, som motsvarar de löner, hvilka ansetts böra in’’(irågås; äfvensom R. St å allmanna indragn:s-staten uppfört "de löner och den sporlel-ersätlning, som några tjenstemän ”vid den nu indragna Cancclli-styrelsen äro berättigade att ''bibehålla, med tillsammans 1 ,3q5 r:dr 4° skjemte derun - Den i Maj c. ra. "der begripna io4 tunnor spanmål.”' Nu var händelsen i Konungens Cancelli, att som inga anslag beviljades till någon indragn:s-stat, så måste de öfverta lige tjenstemännen bibehålla sina förra inkomster under den nya regleringen, med fyllnad af anslag på andra hufvudtitelns besparingar. Följden blef den, att åtminstone i Ecelesiastik-exped:n ingen tjensteman kom till den lön, som vederborde, och att ingen ännu kommit dertill. Förhållandet var och är följande: Men vaktmästaren, som miste sina sigillpenningar, och genom nya staten skulle få 2fi6 r:dr 32 sk., hvilket i sjelfva verket var 21: 24, mindre, än han förut åtnjutit, genom extra-anslag, utom exped:ns allmänna, innehade på stal 121: 24. På det att han skulle få åtminstone 266: 32., måste extra-anslaget för exped:n ökas med 145: 8. till 2,898: 17. 3. När nu alla dessa tillgångar fördelades emellan tjenstemännen, slog fördelningen så ut, att de öfvertalige tjenstemännen erhöllo det mesta, nemi. 7,418: 32., och de ordin, det minsta, eller 6,346: 17. 3. Af hela anslaget fingo de ordin, icke fullt af hvad de bort hafva.
Det som för den obildade är höjden af förfining och kanske står på gränsen till läckerhet, som Han icke kan njuta mycket af utan att må illa, är för den bildade kanske hvardagsmat, som lemnar mycket öfrigt att önska. Läckerheterna för det ena matlaget äro simpel föda för. det andra. Att hvar och en från sin ståndpunkt och i enlighet med sina lefnadsvanor dömer grannens kost, deri ligger ingefiting ondt. Hvar och en prisar sin vattvälling, som det gamla ordspråket lyder, och bland sina närmaste bordsgrannar finner han med all säkerhet en tacksam och andäktigt lyssnande åhörareskara. Är icke detta indifferen-tism i stället för léfnadsfilosofi, skall man fråga. Har ingen lifsåskådning något värde framför en annan, då är det ju också bäst att lägga händerna i kors, hvad tjenar det då till att hålla tal? Dét är alldeles tvärt om just dessa förhållanden, som innebära den kraftigaste maningen att se upp med valet af sin föda. Det är nu man börjar sköta sin and-liga helsa och välja sitt umgänge, sin andliga krets. Just detta innebär trohet mot traditionen, kraft och insigt att fast-hålla vid det för mig bepröfvade, vid det för mig helso - samma, eller om man stöter sig på det materialistiska uttrycket, låt oss hellre säga vid ' det för mig som välsignelse rikt befunna. Denna individualiteternas allt mera framträdande fordran på en för dem afpassad diet är det, som pressen med sitt brokiga vimmel tillmötesgår. Den fyller sin uppgift bättre i den mån den fullt och rikt kan ge uttryck åt den publiks tankar och känslor, som den tilltalar. Länge skall det dock utan tvifvel dröja, innan det blir klart för menige man, att hvarje åsigt har sin grund i särskilda lefnadsförhållanden, som utvecklat den, jjch att frågan gäller icke om den eller den åsigten är rätt, ty rätta äro de alla i den mening, att de stöda sig på en individuell erfarenhet, men att frågan gäller, om den eller den åsig \ en verkligen öfverensstämmer med lifvets och verklighetens fordringar, ty likasom det fins födoämnen, som för tillfallet nära men på längden undergräfva organismen, så finnes det åsigter, som förstöra lifsverksamheten.
Constitutms—JJtskottets Mern. N:o 35. hafva under Utskottets öfverläggningar och omröstningar hvarefter annan kommit: 1:0. Säteri samt Rä och Rörs hemmansegare af Allmogen, hvil ka, i likhet med andra frälsehemmans, vid denna Riksdag redan i representationen inrymde innehafvare blifvit af Utskottets pluralitet till BondeStåndet hänförde} 2:0. ofrälse Fabriksegare och Manufacturister på lan det, hvilka i nion af erlagd egendomsbevillning likaledes ansetts tillhöra Borgare-Ståndet; samt 3:o', ej allenast alla ordinarie Lärare vid ElementarLär o-Verken, utan ock alia ordinarie Domare och civile, genom Konungens fullmakt tillsatte Embetsman, hvilkaUtskottets majoritet tillerkänt representationsrätt i Preste-Ståndet. Deremot hafva Utskottets omröstningar hvarken åt ofrälse, till något Riks-Stånd icke hörande, Jordegare ä landet och Husegare i städerna, ej heller åt mil itai re Embetsman lemna t inträde i något af Riks-Stånden. Vid slutlig sammanställning af dessa, hvarandra icke väl motsvarande, åsigter, har likväl Utskottet funnit sig föranlåtet öfvergifva den af förra Riksdagars Conslitutions-Utskott beträdda bana, inskränkt inom ett slags complettering af Riks-Stånden, och ansett hela frågan om en ny förbättrad organisering af Riksdags-representationen bora till en annan, för en enstämmigare öfvertygelse i detta hänseende mer öppen och utbildad tid uppskjutas. Den enda åtgärd, hvarmed, till afhjelpande i någon nion af öfverklagade brister, Utskottet nu kunnat sig bolätta, har varit att genom understödjande af en dess Ledamots förslag till inrättande af så kallade Landskaps-Ting, eller Provincial-Ständer, åt hittills orepresenterade medborgare bereda å Landtdagar en rätt, hvilken icke kunnat dem å Riksdagar för närvarande tillerkännas. ' Skulle detta förslag varda af R. II.
samt at (lommissionvns oxpens-medel icde dan för rums ausdallande användas mera, än den summa at 30 K:dr ärligen, som deraf, såsom d^resorsättning till 8eor6t6raren, trän oed med ar 1821 anordnats, ansäg Kongl. Napt, Iida med 1'illt. 8tats-8eer6teraron oed 8tats-Rädot, nödigt, att till laboll-flommissionens disposition mä ansläs 200 R:dr Råneo ärligen, tor att, ^emte 30 R:dr at tlommissionens expens-modol, användas till ansdalfande at passande idrediv ood Arbetsrum, äfvensom, dä 8eereterar6N8 lön 539 R:dr 24 sd., med 53 tunnors derunder derädnadt 8panmäl8-gnslag, iodo pä långt när vore motsvarande mängden ood vigton at de donom äliggande göromäl, dvilda pädalla en serdeles noggranndet oed idärdiglmt, sa vida ladoll-Verdet sdall dunna dideliälla det utmärdt goda sdied, Iivari «Iet i senare tidor blifvit försatt, samt dä i öfrigt äfven tor ärendenes gäng syntes nödigt, e^j allenast att Revisorns endast till 393 R:dr 24 sd. med 37 tunnor 8panmäl bestämde lön dlelve fördömd, utan ood att sersdildt anslag till 8drifvaroditrädo bevisades, Kongl. Alapt, i öfverensstämmelse med lillf.
Sill annan betjening af man» eller qvinkön l)Oö enfbilDe anfeö efter bcffaffcnl>ctcn od) Deraö göromål, utan fjtnDer af Den benämning, forn De i uppgiften erhållit. ©bulle libväl någon af fratcné embetö» odj tjenflemän tilliba hafva in» fontjl för befattning tttcD ettfbilD utanö egenDom, bör Denna mbomft, viD föevillningenö beräfnanDe, tebe fammanjlåö meD Den orDinarie eller eptta orDinarie lön, Ijan af flaten erhåller, utan fball f)an Då för fin privata tjenjl efter ofvannämnDe grunD fätjbilDt taperaö. ©c egare eller innehafvare af jorD, font fjelfve Denfamma bruba, od) fåleDeö ide hufva ft0 anjlällDe 3cättare, fbola ifrån Den för 3lät» tave jlaDgaDe 33evillning vara befriaDe. Z^ammatjungfcur od) Z\antmattjcitare, liba meD Dem i jlåDernc, §. 15. Zkmcretarc e<h Secreterare, 5rålfe», i §t)ra Qflafjer: §ötfla €lafjen ... 9t:Dt 40: — Slr.Dra D:o — 30; —■ ©rcDje D:o ♦ — 20: — §jerDe D:o . — 15: — Äocbar, liba meD Dem i fläDerne, §. 15. knogare och &rogetf?or, m. fl. fe krögare m. fl. i jläDernc, §. 15. 37 ilotfar od) Hotsörangar, på lanDet, t $em €(afcc: görfta Clemen 9?:ör 4: — SinDca D:o — 2: — $rctje t>:o — 1: — §jcrDe D:o 32. ^emte D:o — 24.
Ofvannämnda tabell, litt. A, utvisar: att när är 1855 beviliningsprocenten nedsattes från 5 till 2| proc , nedgick skatten t. ex. af fabriksidkare endast från 38,140 till 31,512 och af handlande, handtverkare med flere rörelseidkare från 362,107 till 232,687 rdr, men höjde sig åter år 1857, så att då, ä 2^ proc., utgingo, af fabrikerna 39.402 rdr, eller nära lika med hvad högst någonsin utgått å 5 proc., och af handlande, handtverkare med flera 279,814 rdr, eller mer än, k 5 proc, utgick något af åren från 1841 intill 1846. Såsom en öfvergångsålgärd, intill dess man med säkerhet erfarit, huru mycket det nya beskattningssättet af rörelsen inbringar, och till beredande af ersättning för den förlust, procentnedsättmngcn i förening med afskafFande af minimiafgifterna möjligen medför, hafva Komiterade emellertid ansett sig nödsakade att föreslå en särskild afgift af hvar och en, som idkar yrke, till hvars utöfvande, enligt gällande handelssamt fabriksoch bandtverksordning, erfordras förutgående behörig anmälan. Denna afgift, föreslagen till 3 rdr för den, som drifver yrke med biträde af annan mantalsskrifven person, men till blott 1 rdr, om yrket drifves utan sådant biträde, bör, enligt Komiterades tanke, försvinna, så snart sig visat, antingen att bevillningen af rörelsen uppgår ungefärligen till nuvarande belopp af 700,000 rdr, eller ock att hela bevillningssumman kan nedsättas. Bev.-Kom. Bet. 11 82 Motiverna till de speciella stadganden, Komiterade föreslagit, skola, i den mån sådant synes erforderligt, angifvas har nedan i den ordning, hvari dessa stadganden i sjelfva förslaget förekomma; hvarefter torde få lemnäs en kort redogörelse för de hufvudsakliga föreskrifter i nuvarande bevillningsförordning, som icke blifvit i Komiterades förslag upptagna.
? § » A: r-t O r-S orc ra s A ra* A © r-« A ^ ■S <5 cr i CA* ra j ra^ j ra «■* b5 rt j 7t' yt. VI. ©taö . yt. yt. Öfverdrag frän (Sammandragen åfmeir £a;rertng& Remman. ! 1 •Remman od) ftigenfyeter, forn inneljafwaS unDer eganDe*rdti . ©ito, forn innefjafroas unDer 23ojtäUS>rätt 3?ungSgårDar od) ^rono*8ägenl)eter m. m Remman od) 2ägenf>eter, forn Disponerad af 2icaDemie*0taterne JoitO/ forn Disponeras af Sillmänna SÖolag £>ito, forn Disponeras af fromma Stifteifer Summa StteDetoärDe . (36) S3i&, tiri 31, st. Sägenfjeter. ts SSergwerf. SJIanufactu rier, gabrifer ocb Snrätt »ingar. Clroarrtar 0$ Sågar. Summa. <3 tt m ut a 11 jl t € p t r a c t öfwer liela SSenriftningen efter 1833 drö S8en>itfmngs (Enligt Hangöct* tet l:fta Slut. » » 2:bra öito » » 3:Djc Dito* od) ©anmicnörag. ©minna. ST a t* i f öfwer wärbet S Remman, forn innehafwaå unber eganbesrätt, fainf be i 2 2lrf, 22 §. af 23ewillningösgörorbningen oinförmälbe Remman, hwilfet wärbe hwarje Sr, intifl nafla 3tif'öbag, icfe fSr för något Sän uppff attaö lägre, än bär utfätteö. 2. Sarif titt Sleparfition af ©alus2tcciöserfättningen utaf ©täberne.