Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Derpå är Utsk. skyldigt ett svar. En reservant har ansett platsen nödig för militära evolutioner, likasom ett Champs de Mars finnes i Paris. Möjligt nr, att detta törg dertill kan med fördel användas, men det har åtminstone icke under mångå år varit dertill begagnadt; det beträdes knappast af någon trupp, utom i förbigående, då den s. k. vaktparaden upföres, och då den hemförlofvade vakten återvänder till kasernen. Man har sagt, att man icke kan förvänta en byggnad af vackrare dimensioner; men då byggnaden Den 24 November f. ra. icke får upföras annorlunda lin efter en af K. M. lastst ii lid ritning, sedan likväl dessförinnan vederbörande auktoritet blifvit hörd, anser jag farhågan i det afseendet mindre befogad. Men om något lämpligt förslag afgifves, som kan antagas och vinner bifall, får platsen fortfarande icke blifva öde, som den nu är. Detta är en stor vinst. Man bör åtminstone försöka åstadkomma något bättre än det närvide. Platsens uplätande till en vinterträdgård synes mig i sanning särdeles lämpligt. Sådana finnas i nästan hvarje stad inom norra Tyskland, en stor del af England rn. m.; och om då framför facaden plantera? träd, vinner ju Hr Lilljehöök sin önskan. Jag anhåller således om afslag på Utsk:s hemställan och bifall till K. M:s Propos. Hr Bildt: Denna punkt i Betänk, utgör ett sorgligt bevis på den brist af skönhetssinne, som fanns i Utsk. Jag hoppas dock, att detta Stånd icke frångår sina föreg:de beslut. Erih. Cederström har redan lemont en historik öfver denna frågas behandling, och frågan om uplåtande af Carl XLIl:s torg ät enskild man är icke negon torn dröm eller något fantastiskt förslag, ty ganska vackra inkast till byggnader hafva upgjorts. Jag har sett ett ganska vackert förslag till en vinterträdgård invid detta torg. Skulle icke en sådan byggnad försköna detta torg, i hvars fond man ser en högst ojemn luisrad med tak, det ena svart, det, andra brunt och det tredje t. o. m. grönt. Detta kan väl icke sägas vara prydligt.
Dessutom finnas ganska stora jordrymder, som icke anses vara af större värde än 3oo r:dr, då de äro af skatte-natur, emedan en ganska stor del af afkastningen afgår till skatterna. Man bör för öfrigt icke fästa så mycken vigt vid hvad de små pannorna tillverka och hvad skada genom deras tillverkning kan uppkomma. Jag tror, att man genom borttagandet af rättigheten alt bränna för de små jordägarne skulle begå en större orättvisa och förorsaka större skada, än deras till verkning kan åstadkomma. Jag får derföre hemställa, att &. o. Ad. mätte instämma i BondeSUs beslut, att nemi. utan förändring eller tillägg bibehålla denna punkt lika lydande med 2 § i nu gällande brännvinsförfattning af år i83o, och jag anhåller om Hr Gr. o. Landtm:s propos. derpå. Gr. Horn: Jag får äfven äran fästa Herrarnas uppmärksamhet derpå, att ett taxeringsvärde af 3oo r:dr icke bevisar, att jordbruket ej kan vara af betydligt omfång. Orter finnas, der, enligt vederbörande auctoriteters uppgift, allm. onera uppgå till 6 proc. af egendomens uppskattningsvärde, och jag hemställer till Hr Cederschjöld, huru mycken behållning innehafvaren af en. sådan jordlägenhet kan påräkna, och om han icke det oaktadt bör anses såsom en besuten jordbrukare samt komma i åtnjutande af ifrågavar. rättighet. En annan åsigt har här blifvit yttrad, som jag tar mig friheten bestrida, nemi. den, att derigenom, att de små hemmansdelarnas innehafvare skulle erhålla rättighet till brännvinsbränning, skulle man underhjelpa en oloflig bränning i skogarna. Så tyckte jag, att Hr af Ekenstam 20* ®en 20 O c t o b c r f. m. opinerade. Jag får i motsats till hvad hail yttrat yrka den sats, att om jag förbjuder brännvinsbränning å sådana små skogshemman, skall jag Ovilkorligen uppväcka begäret dertill och skall det bestämdt inträffa, att lönbränning äger rum.
Ifrån att vara ett eröfrande folk, härdadt i krigets faror, Jystet etter dess ära, alltid boredt till de uppoffringar, som denna ära fordrade, snart sagdt nödsakakadt att ständigt stå rustadt mot roflystna eller ovänligt sinnande grannar, med besittningar, som ställde oss i omedelbar beröring med kontinenten, har Sverige, efter mitt sätt att se, nu fått intaga en helt annan ställning. Det är nu Svenska folkets både interesse och, som jag förmodar, äfven dess lifligaste önskan att få använda alla sina krafter — hvaraf åtminstone i materielt hänseende ännu så många och så stora äro obegagnade — för sin inre lugna utveckling i alla rigtningar, således äfven i den politiska. Det längtar ej efter, bör åtminstone icke längta efter att vidare spela någon framstående rol på verldsteatern, på annat sätt än genom siri inre förkofran, en stigande kultur, en utvidgad folkbildning, enighet mellan alla samhällsklasser och bibehållandet af den trofasthet, den frisinnande anda och den humanitet, som från hedenhös karakteriserat Svensken. Ar detta nu vår uppgift, är detta det mål, dit vi böra sträfva, då frågar jag mig, stå icke våra nuv:de representativa former i vägen för att hinna detta mål? Och dertill måste hvar och en svara ja. De äro derför stora hinder. De verka alltför trögt och lamt. Maskineriet är alltför konstigt. Splittringen mellan de olika elementerna eller Stånden är så lätt att åstad - Den 18 Mara f. m. 225 åstadkomma och så svår att förekomma — och framförallt dessa former, d. v. s. den nuvarande representationen, saknar det anseende, det förtroende hos nationen, hvarförutan den i längden icke kan verka såsom den borde, utan måste förr eller senare föranleda till en brytning. Och, Mina Hrr! det är denna brytning, som hvarje fosterlandsvän måste önska undvika. En utväg härtill har Konungen och hans regering nu erbjudit landet; och landet har med jubel svarat ja till ett sådant anbud. Kan det då vara detta samma lands representanter värdigt, kan det vara klokt och välbetänkt att protestera mot ett så otvetydigt uttryckt allmänt tänkesätt?
Hamilton deruti, att frågan om de af Utsk. föreslagna ocli af Hr Prytz omnämnda eontroller lämpligen bör uppskjutas intill dess R. o. Ad. afgjort om och i hvad mån förbud skola äga rum eller ej. Hvad angår bestämmandet på förhand af några allmänna grunder, så har jag visserligen va rit af samma mening sorn Frih. Ridderstolpe, men vid närmare eftersinnande funnit, alt om man det gjorde, så koinra e Den 8 December f. m. i85 me de, som önska förbud, att genast uppräkna en mängd artiklar, som borde vara dermed belagda, och de som bestrida förbud komme att anföra motsatsen; hvarigenom man finge på förhand afhandla vissa artiklar i tulltaxan, hvilka man sedan återfinner i deras alphabetiska ordning, och om hvilka man då torde få höra detsamma åter upprepas. Skulle man vinna något ändamål med grundsatsens afhandlande på förhand, så borde man på en gång uppräkna alla de särskilda varor, för hvilka man önskade förbudens bibehållande. Men då vore det fruktansvärdt, att öfverläggningen blefve alltför lång. Jag har visserligen ingenting emot, om R. o. Ad. genast vill ingå i denna principfrågas afhandling; men jag tror, att man lättare och säkrare kommer till målet, om man punktvis genomgår betänk., då hvarje sak får gälla hvad hon kan. Hr Prytz! Då jag icke vill envist stå fast vid min yttrade önskan, att de i betänk, förekommande besluten först måtte blifva föremål för pröfning, så vill jag öfvergå till den mening, alt tulltaxan må genast företagas, och att man i hvarje fall må göra det praktiska förhållandet kändt och gällande. Att fastställa en allmän princip om förbud skall existera eller icke, är olämpligt, ty det är att fatta ett beslut i theoretiskt afseende, som kan blifva af ganska menlig inverkan i praktiskt hänseende. Jag måste derföre motsätta mig, att först discutera om förbud skall existera eller icke. Derom bör man besluta vid de särskilda artiklarna, med afseende derpå huruvida särskildta förhållanden och omständigheter fordra antingen förbud eller mer eller mindre hög skyddstull.
Liljewalch af spanmål tili undsättningsbehöfvande i Norroch Vesterbottens Län Svar pä återremiss 99999999999 l57:o om inlefvereringen af influtne medel för försåldt stämpladt papper l58:o om Mynt-verkets räkenskaper Svar pä återremiss , , , , , , , , , , , l59:o om halten och vigtcn af det nyare silfvermyntet *9999999999999*9999 Svar pä återremiss I60:o om Post-verkets fordran hos Norrska Statsverket 99999999999999999 9 9 461:o om Tull-Förvaltaren Finérs uppbörds-brist l62:o om en Casseurs-Contoiret vid Tull-verket i Götheborg påförd balance , , , , , , , , l63:o om arfvodena för två extra Rese-Inöpcctorer för Tull-verket ,,,,,, 164:o om den för Tull-verkets hemliga utgifter auslagne summa , , , Svar på återremiss , , , , 165:o om Kongl. Numer-Lotteriet ,,,, l66:o om en ersättning till f. d. Consuln i Algier, Canzli-Rådet Lagerheim , , , 167:o om en löne-ersättning af Convoy-medlen till t. f. PresteStåndet. BorgareStåndef. BondeStåndet. >¥ ¥ 40 so 1 40 ?
Adam och Eua ära giorde aff mull, Förty skola te oss göra tull. I paradis står ett lithet trää, Thz må te ey öffwa vidh heluetes ve. Forty thet är them förbudhit vist, At te äy skola röra löff eller quist. Ther aff vill iagh itt äple bryta, Och mz stor list quinnan besuika. At hon thz skall giffua sinom bonda, Så ffå te vetta thenna vända. Som vij lida, både nu och altidh, The må väl se vår kyrkiomessa idh. Iagh vill och icke lenge töffua, Men nu snart mina konster öffua. Jag vill migh skapa som en piga, Och så vp till paradis stigha. Sittien här och bidien för migh, At iagh må åther komma quick. 15 Iagh går nu rett åstadh Och hemtar oss någon villebrådh. Eua eua tu ädle quinna, Hwar kan man tin like finna. Tu äst nu skapat mykyt klår, Såsom then sol offuer himmelen går. Alla stiärnor och planeter måtte, Tigh altidh lyda och effter sättia. För thin skapelse och vanhett, Iagh säger tigh thz tu sielff vett. Tu äst nu veldigh i paradis hus, Ty må tu heta versens lius. [15 raders tomrum] Skaparen gaff ider then nådhe, At i skolen ther styra och regera bådhe. All Creatur idher tiänst at göra, Niga buga lydha och höra. Aff then fruct här växa kan, Ther äthen i aff både tu och han. Förutan thz trätt han ider förbödh, Och reddade idher med then hårda dödh. Åte tu och viste tiluisso thett, Huadh han monde mena ther medh. Aldrigh tu thär åter aff uende, För en tu thz samma äplät kendhe. Thes dygd hon är så stor, Att hon all tingh öffuergår.
Lii en inom Hedervärda Bondc-Ständct väckt motion, liar Ola l.asson frän Skäne, i ändamål både att hämma insmugling af lyxartiklar och att förekomma de olyckor, som nu drabba en mängd fattiga strandboer, hvilka, derigenom att de i ekonomiskt hänseende äro beroende af köpmän, skulle förledas att för desses räkning begå brott emot förfatlningarne, angående ansvar för oloflig införsel af varor, — föreslagit, att hvarje annat strafT för insmuglande af oförtullade eller till införsel otillåtna varor, än det som består i varornas konfiskation för Statens räkning, målte upphäfvas, men att deremot, med bibehållande för tullbetjent af rättigheten att anställa kroppsoch husvisitation, hvarje Svensk medborgare måtte berättigas att, på kust och strand, eller högst f mil derifrån, göra beslag på gods af ofvannämnda beskaffenhet, då det uppgår till minst 30 R:dr i värde eller, i läll godset är våt vara, 5 kannors rymd; och skulle, sedan det i beslag tagna blifvit inom viss tid till laga behandling anmäldt, beslagarcn erhålla | i beslagarelön.
Den 6 Juli 1815 693 Et af Herr Rådman Kjellander väckt förslag1 til ändring i 4 §. Regeringsformen medelst införande af och i stället för eller, mellan orden Frälse och Ofrälse. Efter någon stunds öfverläggning härom begärdes votering, hvarefter Utskottet röstade öfver följande proposition. Bifaller Utskottet at 4 §. Reg. Formen förblifver oförändrad. Den det vill skrifver Ja. Den det ej vill skrifver Nej. Vinner Nej, införes och i stället för eller mellan orden Frälse och Ofrälse. Voteringen öpnades då rösterne befunnos så hafva utfallit. Hos R. och A. 2 Ia, 2 Nej. — Preste St. 4. Ia 1 Néj. — Borg. St. 2 la 1. Nej. — Bonde St. 2 Nej. I följe hvaraf den föreslagna förändringen skulle til Riksens Ständer anmälas. Uplästes följande Protocolls Utdrag ifrån Riks Stånden. Ifrån Preste Ståndet af den 28 Junii om den af BorgareStåncIet föreslagna ändring i Riksacten. (bilägges)2 Ifrån Bonde Ståndet af den 2 Julii om redactionen af Grundlagarne. (bilägges)3 D :o D :o om Iustitise Ombudsmannens décharge. (bilägges)4 Ifrån Preste Ståndet den 3 Iulii om Redactionen af Grundlagarne. (bilägges)5 Ifrån Borgare Ståndet den 5 Iulii i samma ämne. (bilägges)6 1 Stycket fr. o. m. orden Et af Herr t. o. m. orden til Riksens Ständer anmälas är tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 896. 3 Ståndet förklarade sig, i likhet med Ridd. och Adeln, förbliva vid sitt redan lämnade fullständiga bifall till riksakten. 3 Ståndet godkände utskottets förslag till redaktion av de §§ i grundlagarna, »som enl. Riksens ständers beslut böra förändras», utom betr. § 28 R. F., i vilket avseende ståndet instämde med det beslut R. o. A. fattat.
I fall man hade bestämt denna summa till 50,000 r:dr, som den tillförene varit, så tror jag att denna fästning, som redan kostat Staten ofantliga summor, skulle inom 30 år hafva blifvit fullbordad och ändamålet med densamma således vunnet, men med det nuvande anslaget åtgår det 50 år innan man hinner så långt. Det är alt nästan för mycket förtrösta på vår Herre, att Han under denna långa tid skall från fäderneslandet afvärja alla krig, men så säkert är Den 27 Augusti f. m. 429 det likväl icke. Jag ber om ursäkt ifall jag misstager mig om summan, men om så vore att man på 30 år med 50,000 r:dr årligen skulle kunna sälla Carlsborg i fullkomligt försvarstillstånd, så blefve totalsumman 1,500,000 r:dr och om man nu geoasl anslog denna summa — medlen kunde anskaffas genom lån under amoiteringsvilkor — skulle vi inom några år hafva Carlsborg färdigt, och detta vore val vida vigtigare, enär del rörer fäderneslandets sjelfbestånd, än alt genom ofantliga summor till Staten inlösa en väganläggning, hvilken vi ganska väl kunna umbära. Frill, von Stedingk liar öppet erkänt, hvad som icke heller lärer kunna bestridas, alt StatsUtsk. hell och hållet förbigått att omnämna hvarifrån penningar till det ifrågavande förelaget skulle tagas, och lem nät delta såsom en mindre vigtig cura posterior ål framtiden, äfvensom Hr Frilim anlydl, att. medlen skulle genom uptagna statslån anskaffas, hvilket skuldsållningssystem icke vore så särdeles farligt, om dermed det stora ändamål vunnes, att hela Sverige sammanbands genom ett vidt sig utgrenande jernvägsnät. Detta nät skulle då väl äfven sträcka sig genom den s. k. Gelabygden i Småland, men jag skulle väl vilja fråga Hrr projektmakare — jag ber om förlåtelse alt jag begagnar delta uttryck —om de besinnat hvad det vill säga att inleda en stat på den vådliga skuldsällningsbanan?
I denna fråga innehåller det den Kongl. Propositionen åtföljande Statsrådsprotokoll för den 14 Oktober nästlidet år ett utförligt yttrande af Departementschefen, deruti, bland annat, meddelas (pag. 72 och 73) en framställning af de åtgärder, som sedan 1840 vidtagits och de särskilda förslag, som derefter genom vederbörande Regements-chefcrs försorg blifvit uppgjorda i ändamål att kunna förse nämnda regemente med nödige kasernoch ridhusbyggnader och hvarvid erinras, att det ena af dessa förslag vid 1844—1845 årens riksdag utgjort föremål för öfverläggning hos Rikets Ständer och att det andra, endast med afseende å den uppgifna bvggnadskostnadens höga belopp och enär medel måst begäras för åtskilliga andra särdeles vigtiga behof, icke kunnat för Rikets år 1856 församlade Ständer framläggas. Hänvisande till de upplysningar i ämnet Departements-chefen Stats-Utskotlets Utlåtande JY1 66. 47 sålunda för den förflutna tiden meddelat, har Utskottet ansett sig endast böra i korthet redogöra för denna frågas sednare behandling. Sedan Rikets Ständers år 1861 församlade Revisorer, oaktadt de högst betydliga kostnader, som med ett dylikt företag äro förknippade, dock ansett behofvet af en sådan byggnad vara så stort, att de bort derå fästa Rikets Ständers uppmärksamhet, och Kongl. Maj:t, med afseende härå samt enär ifrågavarande behof syntes så snart som möjligt böra afhjelpas, anbefallt Krigs-kollegium att, efter vederbörandes hörande, till Kongl. Maj:t inkomma med förslag i ämnet, hade Kollegium, jemte eget utlåtande, i underdånighet öfverlemnat ritningar och kostnadsförslag för kasern, ridhus, m. fl. byggnader åt bemälda regemente, äfvensom de yttranden, hvilka härutinnan afgifvits såväl af regementets Chef, som af Chefen för Ingeniör-korpsen. Härvid hade Regements-chefen hufvudsakligen anfört, att
Sockenstämmans förflyttning från helgedagar har visserligen försökts af en och annan pastor, vare sig af rent kristliga bevekelsegrunder eller såsom en klokhetsmesyr till förebyggande af så väl söndring och förargelse, som den förlust och olägenhet, hvilken vid de kommunala frågornas behandling genom en och annan sabbatsälskande församlingsbos uteblifvande upstår. Men dessa bemödanden måste dock alltid stranda mot en mängd omöjligheter, så länge pastor ej har att stödja sig vid ett bestämdt lagbud, hvilket, respekteradt ej mindre af de högre auktoriteter, som understundom utsätta sockenstämmodagen, än äfven af församlingens medlemmar, ovillkorligen bjuder dess hållande å sockne - 3<J8 Den 26 November e. m. dag. I afseende å detaljerna och tillämpningen af ett dylikt stadgande har jag tänkt mig, att ordinarie sockenstämma skulle lämpligen kunna bestämmas att hållas i hvarje församling, alltid i socknestuga och tvenne gånger, eller t. ex. första och tredje helgfria Lördagen i hvarje månad, samt att dervid föredroges alla de mål, som nu höra till sockenstämmas handläggning och som blifvit på nästföreg:de sockenstämma kungjorde. Derjemte skulle äfven upläsas alla de kungörelser, som nu från predikstolen meddelas, helst äfven den nu gällande sockenstämmoförordmn beviljar tillträde till sockenstämman, ej blott åt de röstegande, utan åt hvarje församlingsmedlem, och således denna stämma med rätta kan anses för en hela församlingens sammankomst, der lagar och författningar lämpligen kunna promulgeras. Detta vore således alltid ett ämne att på ordinarie stämman meddela, äfven om emot förmodan ingen annan angelägenhet vore att föredraga, hvilket dock är föga sannolikt, helst i en tid då det kommunala lifvet är i ett jemnt framåtgående. Jag har vid ofvannämnde förslag till tidsbestämmelser antagit, att församlingsboerna ej skulle behöfva inhemta kungörelser oftare än tvenne gånger i månaden, helst som K. M:s Befdnde och andra auktoriteter, äfvensom hvar och en enskild person, om detta vore lag, på förhand kände de dagar då sockenstämma allestädes samtidigt hölles, och derefter lämpade kungörelsernas utfärdande.
Jag tillstyrker bifall till Ulsk:s förslag, men vill ej heller motsätta mig ålerremiss. Hr von Hartmansdorff: I fall delta Stånd skulle finna för goill alt låta de 500,000 r:dr qvarstå der, de nu befinnas, så är man icke blottställd för deras utlåning på ett så ofördelaktigt sätt, sora Gr. Liljencrantz föreslagit. Då öfverläggningen härmed förklarades fulländad, liemstälde II. Ex. Hr Frih. o. Landtm., om B. o. Ad. behagade bifalla ötsk:s hemställan i den förevar. 29:de punkten. Hopades nej. Propos. till afslag å samma hemställan, blef härefter framsläld och besvarades med starka nej, blandade med ja. H. Ex. Hr Frih. o. Landtnäs sedermera frarastälde propos. om R. o. Ad. ansåge de emot ölsk:s ifrågavar. hemställan gjorde anmärkn:r föranleda till ålerremiss besvarades med starka ja, blandade med nej; hvarefter H. Ex. förklarade det han trott sig finna att härvid ja varit öfvervägande. Hr von Hartmansdorff begärde votering, samt att dervid afslag till Utsk:s hemställan mätte blifva contrapropos. Uplästes till justering och godkändes följande förslag lill voter:s-propos. 406 Don 14 April. Den, sorn anser de emol BankoUtsk:s hemställan i 29:de punkten i dess betänk. n:o 24, gjorde anmärkmr föranleda till återremiss af samma punkt, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner nej, afslår R. o. Ad. hvad Utsk. i nämnde punkt hemställ. Medan denna voter:s-propos. utskrefs för att anslås, anmälde sig och yttrade Hr von Hartmansdorff: Då tiden är så långt framskri den, får jag vördsamt hos Frih. o. Landtm, hemställa, om icke Ståndet, efter slutad votering, och sedan bordläggning af nu inkomne betänkm ägt rum, kunde få åtskiljas.
Efter förenämnde grunder, i afseende så väl på valsätt som på tid, utse Riksens Ständer deras Fullmägtige i Riksgälds-Contoret. Desse skola likaledes vara två af hvarje Riks-Stå nd, med åliggande att uli allt ovilkorligen rätta sig efter de Instruclioner, Riksens Ständer för dem utfärda; gällande för dem, i händelse af skiljagtighet, hvad i nästföregående §. för Banco-Fullmägtige stadgadt är. §• 97- 68. Riksens Ständer skola, i den ordning Stånden, hvart för sig, lämpligast finna, å hvarje lagtima Riksdag förordna om Revisorer att, enligt af Riksens Ständer utfärdad Instruction, granska Stats-Verkets, Bankens och Riksgähls-Contorets tillstånd, styrelse och förvaltning, likväl, hvad Statsverket angår, utan rättighet att meddela föreskrifter, eller Coust it ut iönsUt skol tets Förslag till ny Riksdags-Ordning. 3 7 förändringar besluta. Desse Revisorer, som skola vara Fyra af hvarje Riks-Stånd, eller tillsammans Tjugu, böra sammanträda hvartannat år, antingen Riksdag då inträffar eller icke. Hvarje revision bör omfatta tvänne års afslutade räkenskaper, och tager derföre alltid revisionsförrättningen sin början den i5 September; skolande så väl Riksens Ständer, som afgående Revisorer, i likstämmighet härmed, utsätta tiden för nästpåföljande revision, till hvilken Revisorerne böra af Konungen kallas. Och må ingen revision öfverskrida en lid af tre månader. Med Revisorernes röstberäkning förhålles, såsom i g5 §. är stadgadt. Å nästföljande lagtima Riksdag skola Revisorernes §. 3o. mom. 2. anmärkningar granskas och behandlas af de Utskott, Lill hvilkas befattning inkomsternas eller utgifternas reglering hörer. Skulle vederbörande
År 1856 31. — » 1857 62. — » 1858 13. — hvarförutom 1,081 smärre lägenheter blifvit till redan varande hemmans och nybyggens förmering upplåtne. Beloppet af det till nybyggare utgifna odlingsunderstöd uppgår till 13,353 R:dr 23 öre Runt. Under perioden äro dessutom tillkomne 11 tullmjölqvarnar, hvaraf tvenne drifvas för ånga och äro förenade med förut omförmälda sågverk. Jordafsöndringarnes antal utgör 58 st., hvarför afgälden i allmänhet är bestämd i dagsverken, men der emot mera sällan i spanmål, hvilket, för att öka arbetskraften vid jorden, iakttagits. Hemmansklyfning ar, som i mån af folkökningen samt fortgången och afslutandet af laga skiften ökas, äro allmänneligen icke hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande anmälde. Tabb. N:o ll o. Litt. h. För fortgången af göromålen vid skiftesoch afvittringsverket redogöres i tab. N:o 11 och Litt. H här nedan. Kronans andel i kostnaden för afvittringen utgör för perioden 128,452 R:dr 8 öre R:mt. Tab. Litt. i. Enligt den uti Riks-hufvudboken följda indelning upptages här Statsverkets ordinarie inkomster, hvilka redovisas af Kongl. Stats-Kontoret samt i detta län utgöras af hemmansräntor, kronotionde, arrendemedel, tiondeoch hammarskattsjern, mantalspenningar, bötesmedel, båtsmansvakans-afgift, tillfällig rotevakans-afgift samt extra medel och uppbörder (kontrollstämpel-medel, skogsoch stubböres-medel m. m.), hvilka alla tillsammantagne under perioden enligt landsholmen utgjort de belopp, som finnas i å följande sida stående tab. Litt. I, som jemväl upptager Statsverkets extra ordinarie inkomster, hvilka likaledes redovisas af Kongl. Stats-Kontoret, men af hvilka inom detta län endast förekomma charta-sigillata-medel samt bränvinsmedel (tillverkningsafgift). Tal). Litt. il.