Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
2:0 1 afseende på det förslag som, blifvit gjordt, att åt Domaren och Konungens Befallningshafvande måtte uppdraga^ att Extra Iudicialiter bestraffa uppstudsige och vanartige Brottslingar, voro Herr Gref* La g Ut skottet sBetänkandtn. 791 iren och Ordföranden , Herr Häradshöfdin. gen Ribbing och Herr Lagmannen von Hauswolff från Utskottets pluralitet i så måtto skAjagtlge, att en sådan bestrsffiing icke bör få användäs å andre fångar ån detri, som för vanfråjdande Brott redan äro dömdei Herr Borgmästaren Bjertström ansåg sig icke kunua tillstyrka, att Extra Judiciel bestraffning må i något fall ega rum, emedan, ehuru det b'ir förmodas, att rättigheten att den använda, icke skulle af Domare och Ämbetsmän missbrukas, Lagstiftaren dock ej bör vika ftån den grundsats, att all bestaffning bör ske efter bestämda Lagar, så att godtycklig åtgärd der. vid förebygges, samt föreskrifter uti Lag öch särskildte Författningar dessutom redan äro meddelte, söm kraftigt skydda Ämbetsmän och Domare i utöfningen tf deras kall, bereda lydnad för deras bud, och möjlighet, att utan godtycklige åtgärder upprätthålla ordning och skick. Herr Borgntästar Cederborg yttrade: ’’Den fräckhet och öfverdåd, som ofta utmärker gröfre Brottslingar, gör det enligt min öfvertygelse till en nödvändighet, att icke afskaffa en genom Kongl. Brefven den 12 Februarii 1808 och den 22 Februarii 1821 tiil ordnings bibehållande i fängelserna tillåtne Extrajudiciella bestraffnning ; men på det missbruk må förekommas och den som anser sig utan skål sålunda agad, må kunna söka Laglig upprättelse, anser jag denna bestraffning icke böra ega rum» 792 LagUtskottets Betiinkattdeii. innan den Åuctorstei sorn öfverinsesadefc vid fängelset tillkommer, antecknadt orsaken i Protocoliet, och verksiälligheted bör ske i tvänne vittnena närvaro.
(Looström &amp; Komp., egentligen en följd af galna upptåg, som kulminera Sthlm.) Detta sagospel utgör en dramatisering af i den » elektriska » tredje akten med sin » biffsteksmånga håll hafva vi äfven i år lå- en i den ypperliga samlingen » Sommarsagor för vinautomat », sin fonograf m. m. dylikt. Det torde terkvällarne » redan förut af författarinnan offentligtit trycka utmärkt vackra presentkort dock ej, liksom i allmänhet dylika tyska farser, gjord saga om » Prinsessan och vallaregossen ». Uthafva några som helst utsikter att varda långlifå Idun för år 1891. De äro af vadt på scenen. Bland de spelande förtjäna sär sikter synas föreligga, a t t stycket en gång från scenen kommer att föras fram till sin fulla och bästa skildt framhållas hr Holmquist för sin ypperliga trenne slag, lyda alla för helt år och rätt, då förf. antyder såväl detta som att den erforkomik o c h för sin kuplettsång samt hr Zachrison derliga musiken ä r under utarbetning. Först då för sin utmärkta framställniug af den matfriande kosta för: torde ock kritikens stund vara inne a t t säga sitt af» notarien » — det bästa vi sett hr Z. hittills bjuda. görande ord. Intill dess kan dock fröken Löfvings Idun med Modetidning jämte sagospel varmt rekommenderas som läsdrama; dess fä djupa lyriska stämning och ädla innebörd skola helt färglagda modeplanscher kr. 8: — visst tilltala de många vännerna af hennes författarskap. Idun med Modetidning utan Hvad en liten parfvel kan hitta på; bearbetning efter engelska originalet af Gustaf Åsbrink. (Gleerupska univ.-bokh. i Lund.) V i behöfva ej säga mer om d e n D a roande lilla barnbok, än att den utgör ett värdigt motstycke till » Helens småttingar » — och hvem känner ej dem! — för att vara visse, att den skall helsas med tillfredsställelse af brydda mödrar och fäder i julboksmarknaden och med förtjusning af de unga läslystna, som lyckliggöras med berättelsen om » Tuttes » öden bland de öfriga skatterna i sin julklappskorg.
Pä della sätt hafva äfven lagens ofvanberörde stadgande» i lie re läll blifvit tillämpade; men ty värr saknas dock ej exempel pä en tillämpning af alldeles motsatt beskaffenhet, så nemi., att teslalorernes barnbarn förklarats icke kunna komma i besittning af den genom testamentet dem tillagde egendomen, af det skäl, att testamentet icke tillika blifvit bevakadt af testatorernes barn, hvilkas arfsrätt likväl blifvit inskränkt genom testamentet, och således ej funnit sig äga någon anledn. att detsamma bevaka. Dä sådane emot hvarandra stridande domslut otvifvelaktig! måste innefatta det säkraste hevis derpå, att någon otydlighet förefinnes uti den lag, hvarpå desamme sig grundar, så torde säkerheten fordra, attén lill enhet och sammanhang i lagskipniugen verkande förklaring af denna lag meddelas. I den fullkomliga öfvertygelse, det lagstiftarens mening varit, att hvarje testamentarisk! förordnande, som inom föreskrif\eu lid varder inför domaren uppvist och derefter blifver af testators närmaste arfvinge utan inskränkning godkändt, skall lända lill efterrättelse, får jag, på det alt något misstag om denna mening ej vidare må kunna äga runi, vördsamligen föreslå, dels att uti 1 § af 18 cap. Arfdabtu näst efter orden: ”Försummar han delta, utan laga förfall, vare testamentet ogildt”, mätte tilläggas: derest detsamma icke redan blifvit inom nämnde tid hos domaren uppvist och en riktig afskrift deraf aflemnad; dels ock att uti samma cap. mätte intagas en särskild Den 25 Augusti. 525 § af följande lydelse: Arfvinge, som ej inom den i 3 § stadgade lid i laga ordning klandrar ett honom behörigen deigifvet testamente, anses hafva detsamma till alla delar godkänt. Att denna min motion malte varda till LagUtsk. remitterad, derom får jag vördsam ligen anhålla. Dessa llr Cedersehjölds 2:ne motioner remitterades till LagUlsk. Frih.
Ja eller Nej fidi kunna b ef lutas. Vidare: Göres äler i RiksSldndens Plena emot Ut fottets yt - 4oS r«r/< ui Maji f. /«, t rande anmärkningar, £fc.'xi u hemställer jag huruvida anmärkningar gjördis eller ej emot Ut-r skottets yttrande. För min del mäste jag bekänna, att jag ej annat formark t än att ganska, mångå blifvit gjorde. Jag finner således ej, någon annan svårighet än huru de skola kunna bringas till en gemensam tanka, roen, utan att tro raig inse det rätta, torde det dock vara en möjlighet att komma till ett gemensamt yttrande. Tendencen tyckes vara af pluraliteten, att något bör sättas i stället för det till afskaffande före-, slagne Momentet. Under sådane förhållanden hemställer jag, om man icke lättast skulle kom-i ma till en gemensam tanka, om Ståndet uppdrog åt ConstitutionsUtskottet att inkomma med förslag till en redaction al ett Moment, sorn kunde sättas i stället för det sorn skulle afskafiäs.. Jag hemställer om icke detta blir en åtgärd, sorn, ConstitutionsUtskottet i alla fall slufeligen måste taga, om man skall vanta sig något helt u.ti en. så kinkig sak. Under sådane förhållanden, ochi händelse Ridderskapet och Adeln finner för godt besluta en återremiss, hoppas jag, att vägar lätt skola finnas, på hvilka man Grund!agsenligt kan verkställa den. Jag har föreslagit en, den är kanske ej den rätta, m,en jag har blott Uämnt den exempelvis. Herr Hjerta, Qufta}: Jag år tilt största delen förekommen af den siste värde Talaren i hvad jag hade ämnat framställa, 56 §. RegeringsFormen gifver Ridderskap pet och Adela tydligen rätt, att med alternatif JDC/i 21 fH/ayV f. m, 4o 7 återremittera saken till ConstitutionsUtskotfet, så fort Ståndet kan sig om ett sådant förena. För min del vågar jag likväl att yttra betänkligheter vid antagandet af något af de alternativ hvilka här blifvit framställde.
Lifsmedlen hafva de sednare tiderne varit i högt pris och såvida icke de rörliga förhållanden, som nu hota vår verldsdel, taga en större utsträckning än de nu äga, är det otvifvelaktig!, att afsättningen af landimanna-produkler kommer fortfarande att blifva god. Det är således det mindre talet af den industri-idkande folkmängden, som kommer i förlägenhet och jag tror, vid sådant förhållande, det kan vara i sin ordning att räcka dem en hjelpsam hand. Frih. Raab: Om riksbanken vore i den ställning, att man kunde räcka en hjelpsam hand åt alla, som äro i behof af län, skulle jag visserligen icke motsätta mig en dylik åtgärd; men då fråga är om betalning af den summa, som banken på sådant sätt måste utlemna, kan jag icke neka, att tvifvel hos mig uppstått, huruvida de, hvilka äro i behof af biträde, kunna återgälda de undfångne lånen. Vi hafva redan genomgått frågan, huruvida del är lämpligt, ali för näringarna framkalla en lifligare rörelse genom ökade lånelillgångar och dä vi icke äga förhoppning att kunna lätta deras afsättning under den närmaste framliden, återstår ali, betrakta den ställning, uti hvilken dessa närings-idkare jemte jordbrukaren sig möjligen komma att betinna. Hr von Troil, E., har antydt, alt jordbrukets alster skulle stiga eller bibehållas i någorlunda pris och vinna god afsättning. Det torde vara litet hvar bekant, att spanmålspriserne fallit, så att då en tunna råg i Calmar förut kostat 18 å 19 r:dr, den nu köpes för 11 å 12 r:dr; och jag vet med säkerhet, att på Oland rågen nedgått till 7 å 8 r:dr, och då sådana prisnedsättningar inträffa, synes anledn. icke vara för handen, att afsättningen af landtmanna-produkter blir särdeles gynnsam. Jag skulle derföre icke med min röst motsätta mig ett förslag, som afser att hjelpa alla, som deraf äro i behof, så långt statens tillgångar det medgifva, såvida sådant vore förenligt med bankens säkerhet.
Och nog skall jag få ett godt skratt, när den stiliga fröken Hilda i nedlåtande vänlighet berömmer min hustrus hemväfda kläder och är nog snäll att » ej för mycket anmärka på hennes tarfliga uppträdande, » men min hustru kommer att bli topp rasande. T y fastän hon råkat bli fru till en komminister, har hon ändå sin lilla stolthet, skall jag säga » moster. Skall » mosters » råd följas, bär det rakt på tok. D e t öfriga af » mosters » ordination går jag in på. Och då N. känner orsaken till » åskan » och » ovädret », är det lätt att se, hvar botemedlet bör anbringas. H a n säger nämligen: » Delta (nämligen » ovädret » och » åskan ») har i regeln inträffat, när någon hygglig ung man gjort 6 i g och oss en treflig afton genom att hos oss dricka en toddy och äta en smörgås. » Jo, j o! H u r hygglig den där unge mannen än är, plägar det draga om en stund på natten, innan kalaset är expedieradt, isynnerhet om aftonen är mycket treflig. N ä r sedan jungfrun, som icke fått något med af det trefliga, diskat toddyglasen och de afätna tallrikarne, är det nog ett stycke öfver midnatt, när hon får krypa till kojs. Plägar så den hygglige unge mannen komma ofta, är det icke så underligt, om jungfrun möter honom med » dystert rynkad panna, » ty för henne betyder hans ankomst nattvak. Och nattvak har i regeln med sig svaga nerver, vresigt lynne och ringa arbetslust. För den lilla frun betyder en genomvakad natt mindre, ty hon tager sin skada igen på dagen, men samma rättighet medgifves nog icke tjänarinnan. Jag skulle därför vilja gifva N. det rådet att inskränka en smula på de trefliga toddyaftnarne och unna sin tjänarinna nödig nattro. D e t tror jag skulle vara ett tjänligt sätt att reglera gränserna. V i enkla landtbor göra oss icke sådana där trefliga aftnar vare sig vid toddyglaset, på » dramatiskan », » varietén » eller andra spektakel.
M:ts vidare Nåd. åtgärd. Hr Carleson: I ani. af Gr. Mörners sista yttrande får jag uplysa, att frågan om statsanslag till skolhusbyggnaden i Oscarshamn var hos K. M:t afgjord, innan den förekom i Stats-Utsk:t. Efter hvad jag vill minnas, biet stadens und. framställning derom redan i Oktober 1859 afslagen, hvilken utgång förmodligen var föranledd deraf, att vederbörliga ritningar och kostnadsförslag till byggnaden ej blifvit iugifne och att i följd deraf tillförlitlig grund för bedömande af det ifrågastälda anslagets behöflighet och lämplighet saknades. Gr. Lagerbjelke: Mot beviljande af anslag till skolhus byggnaden i Oscarshamn talar utan tvifvel R. o. Ad:s beslut att afslå det tillstyrkta anslaget för skolan i Helsingborg på den grund, att denna skola icke är ett fullständigt elementarläroverk. Skolan i Helsingborg är dock vida större än den i Oscarshamn, hvilken är en af de minst fullständiga. Om således denna sednare skulle erhålla ett anslag, så vore det i följd af det exceptionela förhållande, sorn ligger deri, att staden varit betungad med särdeles många utgifter åt andra håll. Det är onekligt att i Den 23 Juli. 311 dessa omständigheter finnes ett skäl; men hvarföre man på denna grund skulle anse så stor skyndsamhet, nödvändig, kan jag icke inse; ty örn man frånträder en allmän regel att icke gifva byggnadsanslag åt de minsta läroverken, så bör det ske på väl utredda förhållanden. Då vi af en föreg:de talares anförande fått veta, att det är ganska sannolikt, att i det föreslagna skolhuset ingår jemväl boställsrum för rektor, hvilket alldeles icke bör af Staten bekostas; och då, såsom Gr. Mörner påpekat, någon större olägenhet af dröjsmål icke npstår än att staden får betala den obetydliga hyran till nästa riksdag, handlade man otvifvelaktigt rättast, om man låter saken anstå till nästa riksdag, då den kan komma uti ett fullt beredt skick. Hvad åter beträffar
Den rika anden hade lätt och nästan omärkligt löst sina band. Mecl bäfvande röst hviskade en af de kringstående: » Salige äro de döda, som i Herranom dö. De skola hvila sig ifrån sitt arbete; t y deras gärningar följe dem efter,. Dagen hade varit mulen och gr %, men nu föll ett vallligt solljus in öfver dödsbädden. Och senare på aftonen strålade himlen därutanför i guld och purpur af den praktfullaste solTvå dagar därefter drog ett sorgetåg u t i det bländande solskenet fr&amp;n gården vid Ström. Blornsterprydt af kärleksfiilla händer, höljdt af hvita rosor, h i l k a för S. L-d alltsedan ungdomen haft en särskild betydelse, fördes därifrån stoftet af Ilenile, som nu sof dödens sömn. I Södertelje lyftes kistan ombord på en där väntande ångslup, som skulle föra den till Stockholm. Så många af de narmaste som kunde det, voro med soin hedersvakt kring kistan. E n af ' den dödas äldsta vänner mötte vid hamnen med blommor. Det blef en vacker f ' ärd. Bhten gled fram i solljus öfver det l ~ ~ g vattnet, na den blida malarnaturen hade sitt allra blidaste tycke. Med sina doftande kransarr ' stod ek-kistan ljus och hög i fören som i ett kapell af unga granar. Det var ingen bitterhet, blott en stilla, giipande ' högticllig stäiiining öfver denna sorgefard. I den lugna soinmaraftonen närmade sig baten allt mera Stockholin, skådeplatsen för den dödas rika verksamhet linder svua.na år. Den gled genom slussen, där nigra få hennes vänner, som vetat af fiircrden., mötte med blommor. Den gled fram öfver saltsj öiiiloppet ~mder södra bergen, där hennes gamla hem högst uppe på klippan lkg med bladcande rutor i aftonsolen. Så svängde den af förbi Kastellholmen inåt varfvet, dar nhgra matroser stodo redo a t t bära kistttn till kapellet på den stilla lummiga Varfskyrkogården, dar den bortghgnas make förut hvilade. S-d. * O B.
Cirkulärbrefvet den 16 November 1839, hvilket, innan hufvudfrågan om förhöjda årens afskaffande till slutligt afgörande hunnit hos Kongl. Majit företagas, blott såsom ett interims-beslut och förordnande var att anse, finnes stadgadt derom, ”att fördelen af ökad års-beräkning må upphöra att innehafvaren ”vid ansökan till befordran tillgodokomma, sedan han från tjensten afgått ”och vunnit befordran till pastorat, de dåvarande tjenstemännens rätt lik ”väl oförkränkt,” måtte i nåder förklaras ännu hafva bibehållit och skola bibehålla gällande kraft, ehuru denna föreskrift icke omförmäles i Kongl, cirkulär-brefvet den 6 Oktober 1842, hvilket Kongl, bref i öfrigt innehåller Kongl. Majits nådiga beslut och förordnande i detta ämne. 3:o Hvad serskildt beträffar frågan om anslag till pensioner för akademie-, gymnasiioch slcol-lärare; så, och ehuru behofvet af anslag i detta hänseende företrädesvis för emeriti-löner vid elementar-läroverken synes ovedersägligt, finnér utskottet denna fråga, hvilken vid reglering af riksstatens åttonde hufvudtitel torde förekomma, icke vara af beskaffenhet att kunna af detta utskott till behandling företagas. 4:o I fråga åter om lika befordringsrätt vid kyrkan och skolan för dertill skickliga unga män, efter behörigen aflagda prof, anser utskotfet serskildt yttrande icke vara al nöden, enär, enligt nu gällande författningar, hinder icke lärer möta hvarken för en prestman att i skolans, ej heller för en skol-lärare att i kyrkans tjenst in träda. 5:o
Emedlertid är ordinarie och inqvarteringstolagen af Magistraten uppgifven, för ett medium af 5 år, till ii3 Rdr, med lillkännagifvande, att, genom Kongl. Resolutionen den 22 Julii 1828, skall staden, i och för rättigheten att uppbära tolag, blifvit ålagd anskaffa och underhålla de för tullbetjeningen i staden nödige embetsoell vaktrum. Deremot visa uppgifterne från Söderhamn, att denna stad icke uppbär inqvarterings-tolag, men besväras af inqvartering utaf 1 officer och högst 4 man, som för en eller annan gång under loppet af ett år comm-enderas tili staden för tillsynen Öfver Helsinge Regementes i staden belägne beväringsoch beklädnads-förråd, Kostnaden för denna inqvartering är, för ett medium af 5 år, upptagen till 34 Rdr, och lärer, enligt hvad sålunda angående Hudiksvall och Söderhamn blifvit upplyst, den förra staden kommit att af misstag införas i sammandraget Litt. A, i stället för Söderhamn, på hvilken det derstädes om Hudiksvall upptagne förhållande inträffar; att uti staden Engelholm, hvarest en Esqvadron af Kronprinsens Husar-Regemente är förlagd, eger Kronan de för Husarernes inrymmande samt fourragepersedlarnes upplag,'rustkammare och stallrum nödige lägenheter; men befälet och till en del manskapet bekommer af staden dels hyresersättning med inberäknad service, dels inqvartering hos Borgerskapet in natura, utan att staden njuter någon fördel af inqvarteringstolag, som der ej eger rum ; och som betalningen, der den utgår, för inqvarteringsberältigade är olika för gifte och ogifte, samt serskilda beting derom uppgjorda; så har någon bestämd kostnad för året icke kunnat uppgifvas.
Dec. 2 A. P. 21. Lefren, Carl Adolph af, yttrande. Mars P. 520. Lehnberg, Magnus af, yttranden. Junii P. i3g. B. 77. Lekstugor och Dansstugor, om upphäfvande af förbuden emot. Leuclitenberg, Hertigen af, angående dess sjukdom. Maji P. 87, 43. Lewenhaupt, Grefve Claes, yttranden. Febr. Mars P. 5og. April P, 57. B'. 5. Lewenhaupt, Grefve Gustaf, yttrande. Dec. 2 A. P. 4*9- Lewenhaupt, Grefve Gustaf Adolph, yttrande. Mars P. 511. Lidköping, örn understöd för hamnbyggnaden derstädes. Nov. P. 54o. Liewen, Friherre Gustaf von, yttranden. Aug. P. 186. B. 81. LifRegementet, örn utbyte af tvenne indelningar vid. Junii P. 729. Julii P. 3o5, 344- Aug. LifRegementets Husarer om införlifvande af en Sqvadron deraf med Nerikes Regemente. Febr. P. 642. B. 719. Lifstidsfångar, om deras användande till framförande af Boxeringsbåtar. Febr. P. 442> B. 309. Febr. P. 635. Mars P. 192. B. 525. Maji P. 117. Jidii P. 348. Oct. Lindbergs, Kronofogde, ansökning om löneanslag för en ExpeditionsFogde. Lindes Bergslag, om befrielse för en del deraf från skyldigheten att uteslutande afyttra kohl till Wedevåg. April P. 64> 192, 2 3o. Linförädlingen inom Hallands och flere Län, 251 om bidrag af allmänna medel till dess befrämjande. Liqvidationsgrund, om stadgande af, vid gäldande af skulder i Bancomynt. Febr. Lista, Bänkmännens lill val af Electorer. Jan. P. 115.
Såsom anledning till den bev iljade återremisseu är uppgifven, att majoren Bennich, äfven om han inom rätt tid väckt anspråk på ifrågavarande ersättning, icke varit berälfigad till erhållande af större eller mindre del deraf, för hvilken åsigt velat hemta stöd deraf att, vid i Kammarrätten verkställd ytterligare granskning af Weslgötha regementes aflönings-räkningar för åren 1839 med 1848, anmärkningar blifvit gjorda derom, att till åtskilliga officerare vid f. d. Weslgötha kavalleri utbetalls såsom godlgörelse för mistade hästhemmansräntor, ej mindre än 90,000 rdr, att en sådan misshushållning egt rum, hade skett i följd af oriktig tolkning utaf de i ämnet den 2 April och 20 December 1811 ulfärBih. till R. St.
I följd af Kongl. Majlis, under den 11 Junii innevarande år, meddelade föreskrift, blefvo genast derefter till Kongl. Maj:ts befallningshafvande i Christianstads län öfversände 12,000 r:dr banko, för att tillhandahållas den i staden Christianstad, efter derstädes den 5 och 6 i samma månad timad brandskada, bildade nödhjelps-kommitle, och hvarutaf 2,000 r:dr finge, genom kommittéens försorg och efter dess ompröfvande, användas till understöd, utan återbetalnings-skyldighet, åt nödlidande och meddellösa personer, som genom branden blifvit lidande, och 10,000 r:dr skulle, likaledes af nödhjelpskommilteen och under dess gemensamma ansvarighet för återbetalningen, utdelas såsom lån eller förlag åt dem, som genom eldsvådan beröfvats utvä garne att fortsätta idkad handelsoch handtverksrörelse eller annat näringsfång; hvarjemte stadgades, att de summor, hvilka sålunda i låneväg till behöfvande ullemnades, finge under de 2:ne första åren innehafvas utan ränta och afbetalning, samt sedermera återgäldas på de terminer och enligt de grun der, dem Kongl. Majit, efter läns-styrelsens härom afgifvande yttrande och förslag, kunde pröfva skäligt i nåder bestämma; och har Kongl. Majit derefter, uppå nödhjelps-kommitteens af Kongl. M.jits befallningshafvande anmälda begäran, under den 9 påföljde Juli, i nåder bifallit, att stadens drätsel-kom - 4 Kongl. Maj.Is Nåd.
Den åtgärd som Ridderskapet och Adeln i detta V., Deli y Juli. é. m. detta lall vidtager kan icke medföra någon fördel för detta Stånd, som det förut icke innehar, utan dela åsyftar egentligen beredande af lättare utkomst för de f uti gare Folk-CIasserna i Riket, till hvilka Ridderskapet och Adeln , som vid behandlingen a£ detta mål skilde sig från ensidiga syftemål, önskar att det välstånd och trefnad, som åtfölja den fria idogheten, må allmänt spridas. Upplästes å nyo neij bifölls Särskildt!! Utskottets den 5 Juli pä bordet lagda Memoria!, rörande Herr Tornerhjelms Motion om fri utförsel af Skånes natur och konstalster. ll&rr Adler st cnn, Johan Patrik, hemställde om icke Baron Boyes skrifteliga Dictamen denna dag måtte befordras till trycket. Uppå af Herr LandtMarskalken gjord proposition , hade Ridderskapet och Adeln ej något häremot att erinra. Bidd, o. Ad* Fröt. 65. 64» Den 7 Juli e. m, A nyo föredrogs och bifölls Stat söte. skottets den 5 Juli på bordet lagda Betan* leande, angående sättet, att Conlrollera de till RiksgäldsContoiret frän Ränen inkom* mande Summariska R-edogörelser för ali* manna Bevillningen och öfriga RiksgäldsContoirets Fonder. Upplästes ett Memorial frän ExpeditionslJtskottet af föregående dag, hvaruti, med anmälan , att tvanne Cancellister af Utskottet blifvit antagne, då trenne af RiksStånden blifvit bevilljade, Utskottet anhåller det StatsUtskottet måtte anmodas, att efter inhämtad upplysning af ExpeditionsUtskottets Ordförande, föreslå den renskrifvare-hjelp som för Utskottet kan vara nödig.