Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
När en sådan act förekommer , och man finner nödigt ett tillägg, sorn gör det hela tydligt, så Vet jag ej, om alla fyra Stånden dertill samtycka, hvarföre man ej kan begära det. Jag hör så ofta omtalas , att Riksens Ständer hafva Rättigheter. Jag tror, att Riksens Ständer ej få glömma att de äfven hafva pligter att uppfylla emot det skattdragande folket. Herr Danchvardt, Magnus Gtvrg: Det var min mening , att, på sätt de siste värde talarns äfven synas åsyftat, söka vända discussionen 1- från frågan , om den omtvistade Expeditionen kunde ändras, till den, huruvida den föreslagne ändringen verkeligen skulle vara af någon vigt. I likhet med hvad StatsUtskottets af RiksStånden bifallne betänkande innehåller, står titi den föreslagne underdåniga skrifvelsen ganska tydligt och bestämdt , att Riksens Ständer besluta , att de ifrågavarande cassorne skola re. videras och att de tillförse sig att Kongl. Maj.t, skall sanctionera detta deras beslut. Häruti föreslås nu den förändring, att anhållan om sanctionen skulle utslutas, och i dess ställe hos Kongl. MajU begäras , att vederbörande authoriteter måtte anbefallas utlemna Cassornes räkenskaper till revidering. Jag hemställer, huruvida häruti finnes någon sådan skinstad , sorn med skäl kunde anses leda till ett o - Bni <2 September e. nt. lika resultat. Med det ordet sanction , nyftjadt pä detta ställe, i en fråga, som icke innefattar en i vanlig väg behandlad Lag eller Constitutionsfråga , synes icke kunna förstås annat än bifall lör verkställighet af beslutet; och alldeles icke kan efter min tanka denna term här anses innebära ett öfverlemnande till Kongl. Majtt att gilla eller förkasta hvad Riksens Ständer häruti beslutit eller godkännande ef någon rätt härtill, som Kongl. Maj;t icke förut ägde. I alla fall , om Kongl. Majit icke skulle anse sig kunna god* känna Riksens Ständers beslut i denna fråga , lärer Kongl. Maj:t lika litet bifalla utfärdande af befallning till Vederbörande
St. kunna bestämma, att den eller den artikeln i tulltaxan icke får öfverstiga så och så mycket; men proportionen emellan den och en annan lärer bero på Styrelsens åtgärder att bestämma. Förhöjning kan, enligt 60 §. RegF., icke äga rum utöfver hvad R. St. bestämt; men nedsättning kan deremot enligt Reg.Fts tydliga föreskrift ske. Det är således R. St., som i afseende på tulltariffen bestämma maximum, och Styrelsen, som bestämmer minimum, i fall den finner det nödvändigt. Jag tillstyrker återremiss af betänk. på det Bevilln.Utsk. må vid frågans förnyade upptagande pröfva, om icke den bör i sammanhang med tulltaxan till R. St. öfverlemnas. Frih. Ehrenborgh, Gasp. Wilh.: Jag har begärt ordet för att förena mig med dem, som önska bifall till betänk. De anmärkningar, som blifvit framställda af Frihma v. Schulzenheim och Cederström, anser jag icke af natur att påfordra någon återremiss. Jag tviflar ingalunda, att ju icke K, M., i händelse det är möjligt att åstadkomma en så beskaffad förändring uti tractaten med Ryssland i afseende på handeln med Finland, som Utsk:s tillstyrkande afser, skall finna sig tillfredsställd att äga ett stöd derför uti allmänna opinionen, hvilken både i landsorterna och hufvudstaden är så allmän, Den 9 Juni. att den icke kan jufvas. Det förhållande, som tillkommit genom omständigheter, hvilka ej stått i vår förmåga att hindra, har verkat så ofördelaktigt på våra tullförhållanden, att det är hög tid att söka återkomma till ett annat skick. Det är isynnerket i afseende på spannmålshandeln, som dessa ofördelaktiga verkningar visat sig. Yi kunna nemi. icke få någon säker spannmålshandel, så länge, genom undantagslagen för Finland, Liffländsk och Rysk spannmål kan inkomma, under namn af Finsk, mot half tull. Jag anser således, att det vore nyttigt, om Regeringen hade en stödjepunkt uti Nationens enhälliga önskan. Hvad här blifvit sagdt om Stockholms stads behof af victualievaror från Finland ber jag att få jäfva.
Ehuru ingen mer än jag erkänner vigten och värdet af PresteSt. ej eller någon mera högaktar dess medlemmar, fruktar jag dock att detta Stånd nu mera ej uteslutande kan göra anspråk på JL:del af representationen. Den förstärkning Utsk. föreslagit, finner jag ej tillfyllestgörande; jag vågar gå betydligt längre. Jag vet väl att mången, och deribland det Högv. Ståndet i främsta rummet, ingalunda älskar alt höra presterne benämnas embetsman, detta äro de dock onekeligen. De äro löntagare, af Staten, tillsatte och med bestämd verkningskrets, således alldeles lika med öfrige embetsman. INågon verklig logisk grund hvarföre en embetsman såsom sådan skulle hafva representationsrätt, finnes visserligen icke, men då nu hos oss ett sådant förhållande redan förefinnes, och Utsk. ganska rigtigt beslutat bygga på det beståndande, kan saken icke undvikas, men konseqvent måste man då vara -—• och hvarje embetsman således representeras. Något orimligare kan väl ej tänkas än att den som tjenar Staten såsom moralisk lärare skall hafva en rätt som den hvilken skipar rättvisan eller vågar sitt blod för Statens sjelfförsvär ej eger. Denna oformlighet är af Utsk. ännu ytterligare ökad, då det tillagt representationsrätt t. ex. åt en Collega Scholae men nekat den åt en Reg:tschef. Vi veta alla, Mina Hrr, att en mera utmärkt, loyal och ädel del af Svenska nationen ej finnes, än den som utgöres af arméens talrika ofrälse officerskorps och denne skulle nu fortfara att utestängas under det raan intager nyss upräknade personer. Denna orättvisa är alltför skriande för att med tystnad kunna förbigås. Platts för alla, som göra sig fört jente deraf, delta är min lösen. En i min tanke icke mindre vigtig omständighet är dock att embetsmanna-infiytandet ej onödigtvis ökas. Det eger nu |:del af representationen, bör ej eller erhålla mera, deremot då det nu blott representeras genom en afdelning af det hela, bör det framdeles komma att göra det af alla.
Man har dock ej bemödat sig att allt för mycket förkorta densamma, ty i ett land, der försäkringsrätten är så litet känd som i Sverige, och der dess utbildning genom en utförlig jurisprudens icke är sannolik, ansåg man att lagen borde i viss mån fylla denna brist, och alt den fördel, som derigenom vanns, uppvägde olägenheten af lagens måhända nog stora vidlyftighet. När förslagets afdelning om försäkring sålunda endast är en efterbildning af tyska försäkringsrätten, så kunde det måhända vara nog att för de närmare grunderna hänvisa till den tyska Handelslagbokens motiver; men att här redogöra för de allmänna ledande principerna torde i alla fall icke vara öfverflödigt. Redan Försäkrings-stadgan den 2 Okt. 1750 är ganska liberal i fråga om de föremål, å hvilka försäkring tillätes (Art. lil, §§ 1 och ff'.). En tendens att utvidga antalet af dessa, måste ligga i handelns interesse. Det är derföfe som man i förslaget helt allmänt tillåtit att taga försäkring å hvarje interesse, som kan i penningar uppskattas och löper fara att. gå förloradt genom förlust af fartyg, frakt eller gods, eller genom skada, som kan åkomma dessa föremål (§ 186). Fastän föremålet för försäkring genom ett dylikt allmänt stadgande blifvit angifvet, vidfogar förslaget likväl derefter en uppräkning af vissa föremål (§ 187), hvilka till försäkring allmännast förekomma, men naturligtvis utan mening att denna uppräkning skall anses uttömmande. Några få föremål äro från försäkring uttryckligen undantagna (§ 188), deribland sådana, som redan till sitt hela värde äro 'förbodmade, emedan egaren af ett dylikt föremål skulle hafva en alltför påtaglig förde! af dess undergång, hvilken befriade honom från bodmerilånet på samma gång, sorn den gaf honom ersättning hos försäkringsgifvareri. Denna uppenbara fördel skulle sannolikt mången gång förleda honom att försumma de förpligtelser i afseende på föremålets vård hans förbindelse, såväl till bodmeristen som försäkringsgilvaren, ålägger.
Konung Carl X Gustafs Konungaförsäkran af d. 6 Juni 1654 d:o Konung Carl XI:s Konungaförsäkran af d. 18 Dec. 1672 d:o DroltningUlrika Eleonoras Försäkran af d. Febr. 1719 d:o Konung Adolph Fredriks Försäkran af d. 25 Nov. 1751 d:o Konung Gustaf III:sFörsäkran afd. 4 Mars 1772. d:o d:o d:o d:o N:o 31. d:o d:o d:o. d:o Konung Gustaf lilis Försäkran af d. 21 Aug. 1772. d:o Konung Gustaf IV Adolphs Försäkran af d. 1 Nov. 1796 d:o N:o 4. På pergament, inbundet i franskt band. På pergament. Dervid ligger ett collalionerings-protocoll på papper, med 5 underskrifter. På pergament, bifogade finnas: l:o Ett dylikt collationerings-protocoll. 2:o R. St:s skrifvelse, med öfverlemnande af Konunga-försäkran. På pergament, med Landtmarskalkens och Talmannens underskrifter. Pä pergament. d:o N:o 32. På pergament. 240 Den 13 November f. m. Inlagd Drottning Ulrika Elcof noras Valact af d. 21 Febr.#> ^*2 1719 . Äråteckn Ladan N:o 1. Inlagde Riksens Ständers Val act, hvarmedelst Landtgrefve Fredrik af Hessen antages till Konung, af d. 20 Mars 1720 d:o D:o d:o, hvarmed Hertig Adolph Fredrik af Hollstein Gottorp antages till Thronföljare; af d. 23 Juni 1743. d:o Riksens Ständers Försäkran af 1746 d. 3 Dec. till Kronprinsen Adolph Fredrik och hans ätt . , d:o Drottning Christinas Abdicationshref, dat.
RegeringsFormen, samt 30 och 68 §- §. Riksdagsordningen, förnya deras underdåniga föreställning till Kongl. Mnj:t om erkännande af rättigheten för deras Revisorer, att granska de förut vägrade Cassornas, eller hvilka Statsmedels förvaltning som helst, undantagandes dem, sorn gå till det Kongl. Husets underhåll, och till hemliga utgifter i deplomatiskt afseende. b) Att, om detta erkännande vägras, eller icke under Riksdagens h>pp meddelas, Riksens Högloflige Ständer å deras sida icke måtte bevilja några nya anslag, vare sig tillfälliga eller fortfarande, hvarom fråga redan blifvit vackt, 266 Den 3 Martii. eller under detta Riksmöte kan komma att väckas. I anseende till det vidlyftigare arbete, som skulle åläggas StatsRevisorerne, när samtelige Styrelse Verkens räkenskaper af dem borde granskas, behöfde Revisionens sammmanvaro, utan tvifvel förlängas till 4 månader, och jag skall nied förslag derom vända mig till ConstitutionsUtskottet. Att den förlängda tiden för Revisionerna icke kan, såsom en Grundlags-ändring, vinnas förr än efter nästa Riksdag, hindrar ej att granskningen genast utsträekes till sin lagliga omfattning. Ty dels besparas mycken tid, om Magazinslnrättningen upphäfves, och Revisorerna framdeles slippa att befatta sig dermed, dels bör deras granskning, som angår det stora af penninge-förvaltningen, icke sträcka sig till små detailler, som tillhöra Kammar-Rätten. StatsRevisorernes granskningsrätt, egentligen åsyftande att utreda, huruvida Regeringen uti Statsmedels användande och ptrminge-bestyret i allmänhet, uppfyllt de med Riksens Ständer träffade öfverenskommelser, eller af dem derom gifna föreskrifter, synes endast så vida böra beträda detaillen, att Revisorerne kunna fästa sig dervid, om någon del deraf vore misstänkt, och såmedelst förekomma att Kronans redogörande och granskande Embetsman icke måtte vara i hemligt förstånd med hvarannan.
På många ställen der förut gästgifveriskjutsen varit flitigt anlitad, har den, sedan jernbana i närheten blifvit framdragen, betydligt minskats, ja, måhända upphört, medan åter skjutsningsbördan på andra ställen, der den förut varit föga eller intet känd, just genom jeruvägsbvggandet blifver mest betungande. Utom aila de svårig - •300 Motioner i Bonde-Ståndei 1S62- N:o 71. hejer och , orättvisor. som nämnda, föränderliga förhållanden förorsaka, och hvilka kunna komma att drabba deri derpå minst beredde, torde icke eller härvid böra förbises, att i de orter, der inga jernvägar på Statens bekostnad kunna komina i fråga, men rörelsens utveckling icke destomindre framkallar hehofvet af en lättare kommunikation, innevånarne fortfarande få vidkännas samma tunga, som genom Statens försorg blifvit för andra i betydlig mån lättad. Mycket kunde härom vara att anföra, men för del Utskott, som kommer att taga saker* om band, saknas ingalunda malerialier i ämnet. Under åberopande af hvad jag nu baft äran anföra och med öfverlemnande åt vederbörligt Utskott att ordna i detalj, får jag nu till Hikets Ständer framställa till antagande följande hufvudbestäminelser: f:o alt gästgifveri-, hålloch reservskjutsen samt postskjutsen skiljas från jordbruket och öfverlagas af Staten; 2:o att skjutsningsväsendet för Statens räkning så ordnas, alt den minsta möjliga kostnad så väl för den resande som för Staten må vinnas, på samma gång som en ändamålsenligare transport af posterna i förening med resandes fortskaffande ernås; och 3:o att behöfliga medel för ändamålets vinnande nu måtte anslås. Stockholm den tö November 1862. J. Andersson, från Östergötlands lån. Jöns Pehrsson, från Blekinge län. Olof Nilsson, från Westerbottens lån. G. Hullman. frän Nerikes län. P. östman, från Westernorrlands län. C. A. Larsson, från Östergötland. Pehr Nilsson, i Espö. Erik Malmin, från Westmanlands län. J. Lekberg. J. Holm.
Detta vet man af de strofer, som ännu finnas kvar af en dikt från slutet af 900-talet; hvilken tillkommit under synnerligen intressanta förhållanden och har till författare den fornisländske skalden Ulf Ugeson. Omkring år 985 höll den praktälskande isländske höfdingen Olof Höskuldsson ett storartadt gästabud, hvarmed han invigde en nyuppförd manbyggnad å sin gård Hjardarholt. En så ståtlig byggnad hade man ditintills icke sett på Island. Panelningarna, takbjälkarne och taket voro prydda med bilder, om hvilka det säges, att de voro sä vackra, att man tyckte salen se mycket präktigare ut, när tak och väggar ej voro behängda med bonader. För att hugfästa tilldragelsen och roa värdfolket och gästerna, framsade den inbjudne skalden Ulf ett kväde, hvari han skildrade den nya salens utseende och särskildt beskref dess bildverk, som framställde åtskilliga mytologiska tilldragelser. A f de bevarade diktfra * * - menten framgår det, att bildverkets mästare bland annat framställt på en af väggarne det långa liktåg af sörjande gudar och gudinnor, som ledsagade den döde Balder till det skepp, hvarpå han skulle brännas. Och i detta tåg synes också Odin själf, kringfladdad af korpar och valkyrjor. Skalden säger: där såg jag rida vise Odin ock, följd af valkyrjor och svarta korpars flock. (Forts. o. slut i nästa nr.) Och konung Håkon riktar då till den ena mön den förebrående frågan: » Skagul, hvi styrde du striden så?
Af de öfrige direktörerne, som kunna väljas för kortare tid, skola minst 2 höra till Bankofullmägtige, äfvensom åtminstone 2 böra väljas bland de enskilde delegarne, om sådane finnas. För lörvaltningsbestyren böra dagligen 2 vara att tillgå I vigtigare frågor, sorn särskildt bestämmas, skall Öfverstyrelsens yttrande inhemtas eller beslut till efterrättelse meddelas; hvarförutan direktionen skall ega att till Öfverstyrelsens pröfning hänskjuta frågor eller förslag, om hvilka den anser sig ej böra sjelf lätta beslut. § 31. öfverstyrelsen skall på kallelse af Ordföranden sammanträda minst en gång i månaden och oftare, om ärende, som ej tål uppskof, sådant påkallar. § 32. Direktionen sammanträder minst en gång i hvarje vecka, öfverstyrelsens Ordförande vare ock Ordförande i Direktionen. Såväl vi/l Öfverstyrelsens som vid Direktionens sammanträden röstas efter hufvudtalet. Åro rösterna lika fördelade, gäller den mening, som biträdes af Ordföranden eller af den, som är utsedd att i tians frånvaro föra ordet. § 33. Styrelsen vid avdelningskontor skall utgöras af minst fem ledamöter, valde af allmänna Svenska Bankens Direktion, och skall en af dem särskildt utses till verkställande Direktör. § 34. Bankens räkenskaper så väl vid hufvudkontoret, som vid afdelningskontoren skola sä tidigt efter hvarje kalenderårs utgång vara afslutade, ätt revisionen af afdelningskontoren må kunna verkställas hvarje nästföljande år i Mars månad och att ett hela Bankrörelsen omfattande bokslut må vid hufvudkontoret kunna, från och med ingången af April månad, för granskning tillhandahållas der sammanträdande Revisorer. § 35. Revisionen vid afdelningskontoren vetkställes af tre personer, af hvilka Öfverstyrelsen utser en och Bankens Direktion två, samt vid hufvudkontoret af nio personer.
Sammanfattar man emedlertid ofvannämnda årliga utgiftsposter, så uppkommer en summa af omkring 3ooo r:dr b:co. Statsanslaget utgör nu i,5oo r:dr, eller hälften, sedan B. St. vid sednaste riksdag förklarat den academien dittills beviljade silfvervexlingsrätt böra upphöra. På det aeadernien likväl skulle kunna fortfarande uppfylla de henneålagda förbindelser, har K. M. i nåd. täckts af Sin egen handcassa låta ersätta denna för academien uppkomna årliga förlust, intilldess R. St., vid innevar. riksdag, afgifvit svar å K. M:s nåd. framställning, att, i likhet med hvad i83o års Ständer ansett, å academiens stat måtte uppföras en summa, motsvar. den minskade inkomst, Svenska Academien, genom den indragna silfvervexlingsrätten, fått vidkännas. Svenska Academien begär således intet nytt anslag, endast bibehållande af den del utaf det henne ursprungligen tillförsäkrade statsanslag, hvarförutan hon ej kan motsvara de henne föreskrifna åligganden. Äfven under den tid, då den partiella silfvervexlingsrätten var academien medgifven , eifor academien, genom myntvärdets förändring, en årlig minskning af 1,366 r:dr 32 sk., i det anslag, som blef henne vid stiftelsen tillförsäkradt, hvilken förlust academien nödgats fylla med ränteinkomsten af den besparing, hon under för henne mer gynnsamma tider samlat, och hvilken besparing uppkommit genom ledamöternes mångåriga åsidosättande af egna fördelar för att småningom kunna bilda en nödhjelpscassa. Nu åter beredes academien en årlig förlust af 2,5oo r:dr l>:co, medelst hela anslagssummans nedsättande från i,5oo r:dr specie till enahanda numerär i papper — en förlust, som academien ej mäktar bära. Academien äger visserligen ännu en inkomst, den af officiella bladet; men denna inkomst är till sitt belopp underkastad mångahanda vexlingar, och således ej af beskaffenhet, alt derpå academiens tillvaro ensamt kan grundas.
- j " * - örr stod den ' däruppe i vår sal i godt r sällskap med vårt lilla harmonium, med violin och guitarr; den stod där i vårt trefliga musikhörn — ty där är trefligt — du skulle bara se det! Öfver orgeln ha vi Kronbergs Saul och David. Litet till vänster på en hylla byster af Mozart och Beethoven. Ett stycke därifrån en serie fotografier af musikheroer, Bach, Handel, Gluck och Haydn, alla de andra att förtiga. På andra sidan orgeln ha vi in effigie den för en tid sedan i Tyskland aflidne, ur ett fint, gediget konstnärshem utgångne d:r Emil Frommel — man ser honom där i den sida prästdräkten, m e d hvita lockar, med solljus i blicken och med händerna knäppta liksom till välsignelse och bön. — Ja, där stod den förr, min gamla flygel. Men så kom taffeln, och då fick den vika; då fick den flytta ner i mitt rum, i mitt Eden, som jag kallar det, mitt sanctuarium, mitt käraste. Där tar den nu upp nästan hela ena väggen. Och den har äfven där kommit i godt sällskap — i sällskap med mina kära böcker, med mina blommor, med mitt vackra Rydbergsporträtt, med allt detta, bland hvilket det är så ljufligt att drömma. Min gamla flygel Nu är den skröplig och illa medfaren. Dess en gång så glänsande mahognybeläggning är nu rispad och fläckad, tangenterna äro gulnade, en och annan sträng brusten, och tonen, som fordom var så fyllig och klangfull, är nu svag och darrande. Och det är ej att undra på, ty när flygeln för många, många år sedan vardt vår, lär dess bästa tid redan för långt tillbaka varit gången. Ja, nu är det skröpligt — och ändå är det mig så kärt, det gamla instrumentet. Det ljuder därifrån liksom ett eko utaf svunna dagar, af hälft glömda .visor, af glada barnalöjen, af så mycket fagert och vänt, att det icke kan i ' ord uttalas. — Vid tonerna därifrån ha vi jul efter j a l dansat kring granen.
Preste-Ständet anser derföre såsom Privilegii wäl, och protelierac högtidligen emot atta de frågor, som un Rikets Högloft. Ständers Stars-Ulssott kum Den 27 November. 1589 kunna wäckas om Biskops lönernes indragning för obestämd rid. Om hwilkek beslut Preste, Scandet welat de öfrige Respecrive Med-Siänden sä wäl som Riksens Högloft. Sränders Srars-Urffott wördsaml ochwänligen underrätta. vt luxra. S. D. Hämd Riksens Högloft. Sränders Barrcs-Utskott uri Pcokocolls Utdrag af Ven ä Vennes anförr och hemställt i anledning af ärskilliqc tiit Urskottet remitterade memorial, om nödwändigheren af snara oinskränkta Bancolän pä fastigheter och rudimaterie, : jämte spannemäl, samt allmänna penninge-räntans nedsättning lill syra procent, har Preste-Scändet till alla delar bifallit. Hrvarom de Respccrivc MedSranden samt Bancv-Utskottet skulle wördsaml och wänligcn undrrrätlas. vt luxra. S. DEfter upläsanve af Högloft. Ridderskåpet och Adelns ProtocoHö-Utdrag af den 7-de dennes, innehållande bifall till Constttutions Urffot» ret, i anledning af Högloft. Ridderskaper och AvelnS ivid det föreftagne tillägget uti 49 §. Riksdagsordningen gjorda anmärkning, genom memorial af den Sue i samma manad» i berörde tillägg tillstyrkie ändring, i följe hwaraf efter orden: som äkerremitterat bsrde införas: kunnandes likwäl ej, genom denna äterförwiöning, de öfrige Ständens be» slut i de mäl, der z:ne GtZndS röst utgör Riksens StönderS, deras kraft och werkan till kxpeditidn betagas; Beflöt Prefle.Sländet atr lsyo
Då Tullverkets nu varande Organisation synes mer och mer närma sig det dermed åsyftade ändamål, och hufvudsakligen är inrättad efter Rikets Ständers år 1823 derom yttrade önskningar hvarvid någon fråga icke uppstod att ställa detta Verk under FinanceDepartementets eller Commerce-Collegii öfverstyrelse, så tyckes en sådan, nu i motionerna ifragaställd åtgärd ingalunda behöflig Stats-1Bevilln..s,Allm.Besv-o.Oec.-Utsk.Bet.N:o88 ri eller "lämplig, 1 synnerhet då för detta vigtiga Uppbördsverk, hvarvid Bikets hufvudsakligaste Bevillningsintrad indrifves, i Utskottens tanka, erfordras en egen administrativ Styrelse, med tillräcklig magt, att kraftigt besluta om och verksamt ordna hithörande ämnen, och hvilkas Ledamöter hufvudsakligen häråt kunna egna sin tid och sina bemödanden, samt äro i tillfälle att företaga Inspectionsresor, utan att vara bundne vid vissa tider. Att denna 'Styrelse under sådana förhållanden hvarken kan lämpligen förenäs med Handelsoch Finance-Expeditionen eller Commerce-Collegium, tro Utskotten vara allt för uppenbart att närmare behöfva utvecklas. Tull-Statens uppförande å Rikets allmänna Stat anse Utskotten hittills hafva varit hindrad t deraf, att Tull-Tjensternas mängd och Verkningskrets äro underkastade täta förändringar och måste jemkas, ökas eller minskas i mon af ombytliga handelsförhållanden. Af sådan anledning sker hvarje år en ny af Kongl. Maj:t pröfvad och fastställd Organisation; och då hithörande Räkenskaper revideras först inom Tullverket, sedan i Kongl. Kammar-Rätten och sist hos Rikets Ständers Revisorer, synes härigenom all nödig säkerhet hafva varit vunnen, hvarförutan denna fråga, såsom förut endast behandlad af Statg» 12 Stats-,Bevilln.*s.Allm.Besv.o.Oect.Utsk.Bei,N,S$. Utskottet, nu beror på Rikets Höglofl. Ständers serskilda profning.