Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Banko-fullmäktige må öfverlemnas att pröfva den säkerhet, som för kreditivet bör aflemnas, och detsamma bevilja, i enlighet med de grunder, Utskottet, uti dess till Rikets Ständer afgifna utlåtande, N:o 42, i fråga om kassa-kreditiv åt enskilda föreslagit. Stockholm den 27 Mars 1848. STOCKHOLM, w. f. dalman, ms Förstärkta Banko-Utskottets Memorial, N:o 45 och Utlåtande, N:o 46. i N:o 45. Ani;, till Exp.-utsk. den 1 April, kl. half 3 e. m. Förstärkta Banko-utskottets Memorial, med anmälan om en verkställd omröstning. Sedan, enligt ankomna protokolls-utdrag af den 18, 21 och 24 i denna manad, samtlige Riksstånden godkänt den af Banko-utskottet, uti memorialet N:o 38, med sammanjemnkning af Rikets Ständers beslut, i fråga om tiden för den behållna vinstens aflemnande från Banken, föreslagna voteringsproposition; så har Bankoutskottet, förstärkt till det antal ledamöter, 73 S Riksdagsordningen bestämmer, nedanskrifne dag, i stadgad ordning, verkställt omröstning öfver följande proposition: Den som, i likhet med hvad Utskottet i memorialet N:o 19 yttrat samt Borgareoch Bonde-ståndens beslut innefatta, anser, att bankovinstens aflemnande må ske vid slutet af hvartdera åren 1848, 1849 och 1850, röstar Ja; den, det ej vill, Nej; Vinner Nej, så kommer berörda aflemnande, i enlighet med hvad Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet beslutat, att verkställas för innevarande år genast och derefter vid början af åren 1849 och 1850. Som voteringen utfallit med 64 Ja och 55 Nej; samt Ja följaktligen vunnit; så har det blifvit beslutadt, att bankovinstens aflemnande må ske vid slutet af hvartdera åren 1848, 1849 och 1850; hvilket Förstärkta Banko-utskottet skolat för Rikets höglofl. Ständer anmäla.
Skulle den olyckliga händelse inträffa, alt den Konunga-ätf, RF. f. 94. hvilken arfsrälten lill Riket uppdragen är, på manliga sidan ut-JfrR-O-S-7» ginge, sammankalle Siats-Rådet, inom den i nästföregående §. stadgade tid, efter den sista af nämnde ätt regerande Konungens död, Riks-församlingen. Riksförsamlingen skall då ett nytt Konungahus utkora, med bibehållande af Rikets Grundlagar. $• 54 Om, emot förmodan, Stats-Rådet underlä'e alt, i de fall, fö- RF. 5- 95. regående 5o, 52 och 53 ^'.omförmäla, Riksförsamlingen genastJfr-R-O.$.10. sammankalla, åligge det ovilkorligen Rikets Hof-Rätter att anbefalla dem, sorn vid Riksdagsmanna-val, samt Dom-Capitlen dem, som vid Valmanna val enligt Val-lagen äga ordet föra, att sd - 12 Constilutions-UtskoUets Memorial, JV.o 68. dane val genast utsätta, på det Riksförsamlingen må hunna sammankomma, att sin och Rikets rätt iagttaga, och skydda. §. 55. Jfr. R. F. § §. Då Konung, omyndig Konungs Förmyndare eller Inte51, och 95, si-rimsstyrelse sammankallar till urtima Riksdag, för hvilken nytt allmänt val ej äger rum, bör sammanträdet icke utsättas tidioch 10 sista’ Sare-> än efter Tretionde dagen från den, dä kallelsen i hufperioden. vudstadens kyrkor kungöres. Sådan Riksdag, som i 5o, 5i, 52 och 53§.§. omtalas, bör ej kallas till någon dag tidigare, än den Femtionde, ej heller till någon senare, än den Sextionde efter den, då kallelsen i hufvudstadens kyrkor kungöres.
Vid lista Lif-Grenadier-Regementet saint Kronobergs, Jönköpings och Calmare regementen, der beklädnads-bidraget nu erlägges af soldaterna, som i stället åtnjuta högre förmåner af roten, anser Kongl. Maj:t del höra lemnäs vederbörande rotehållare öppet att, sedan denna afgift för soldaterne upphört, af soldatens löneförmåner årligen innehålla eli emot beklädnads afgiften efter årets riksmarkegångspris svarande belopp, så länge dessa förmåoer för soldaten utgå enligt de uti nu vanliga kontrakt bestämda grunder. Af den nu med beklädnads-afgiften föreslagna förändring, om den af Rikets Ständer jemväl för deras del antages, blifver äfven en följd, att sammansättningen af rothålls-regementenns och korpsernas heklädnads-direktioner förändras, bland annat så, att rotehållarnes ombud uteslutas från antalet af Ledamöterne; hvarjemte rotehållarnes åliggande att deltaga r granskningen af direktionernas redogörelser kommer att upphöra. Slutligen vill Kongl. Majit i Nåder hufva förklarat, att den sålunda för rotchållarne afsedda lindring i roterings-besvärel, i händelse Rikets Ständer jemväl för sin del dertill lemna bifall, endast kan komma att fortfara så länge ett, det upphörda beklädnads-bidraget från rotehållarne motsvarande slats-anslag af Rikets Ständer anvisas, eller, i händelse detta, i följd af inträffande stegring af prisen på beklädnads-förnödenheter, skulle befinnas otillräckligt, nödigt anslag för beklädnadens anskaffning och underhåll af Rikets Ständer Kongl. Majit tillhandahålles. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut Supra. OSCAR. A. F. N. Gyldenstolpe. Kongl. Maj‘li Säd. Prop. Ai 2. Utdrag af Protokollet ofver Landt) or svars-Ar enden, hållet inför Hans Maj.t Konungen, i Stats-Rådel å Stockholms Slott den 28 Oktober 1836. Närvarande: Hans Excellens.
De fandlingar ocf upplpSningar, Commttteen famlat, ocf Den locala fän# neDont Committeen bör ega, åligger Den, att utröna SgenDomarneS bejFajfen# fet, till utrpmme, jorDntån, åbpggnaD, belägenhet, affättnings#tillfälle, förmå# ner ocf ottera; ocf böra, i affeenDe på Den nptta ocf rättelfe, forn miD mifja till# fällen Derigenom funDe femtaS, De i orten gångbara pris, äfmenfom ftfta Föpe# fumman, Der 3aperingömännen finna Det funna blifma förfållanDet, få, till minnanbe af en rättmiS tapering, tjena Dem till en mägleDning ocf jemförelfe miD märbets befFämmanbe, fmarmiD affeenDe äfmen bör göras Derå, om Den 56 ifrågamarante egendomen genom eltomåta, mattuflöte eliev antra olpcföh&nM* fer blifmit förfämrat. §. 67, SDe egentom&märten, forn genom utmätning&tmång blifmit beftämta fa* gre, eller genom föp met närffplte eller af antra farietta orfafer blifmit be* flämta högre eller lägre, än te för Cgentomar af lifa bejfajfenhet gångbara, böra rättaé i öfmerenöfiämmelfe met märter å antra, till förmåner enal>anta, eller närmaft jemförlige, Cgentomar. §• 68.
Utlåtande N:o 25. 7 "finge sig Uppdraget, att ofördröjligen undersöka och Uppgifva, hvilka embeten och tjenster "ännu kunna och böra indragas, huru embetsverken i stället böra inrättas, samt Embets"och Tjenstemännen aflönas, äfvensom i sammanhang dermed uppgöra förslag till ordentli"ga befordringslagar, grundade på verklig skicklighet och förtjenst, inom civila Embetsoch "Tjenstemanna-korpsen; hvarjemte Rikets Ständer torde böra uttala den önskan, att bemälde "kommitterade med det snaraste måtte sammanträda samt afgifva sitt yttrande så tidigt "före nästa Riksdag, att Rikets Ständer sattes i tillfälle, att för deras del besluta hvad de "uti ämnet komme att akta nödigt och nyttigt; äfvensom att kongl. Maj:t under tiden täck"tes icke utfärda fullmakter, utan blott förordnanden å ledigblifvande embeten." I anledning häraf får Utskottet anföra att, då för Rikets Ständer kändt är, del frågan om embetsverkens reorganisation redan är föremål för Kongl. Maj:ts Nådiga omsorg och behandling, samt att åtskilliga af dem redan blifvit omorganiserade, Utskottet anser sig böra tillstyrka, alt motionen ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 24 Januari 1851. Ank. till Exp.-Utsk. d. 25 Jan. 1851, kl. 12 raidd. Utlåtande, i anledning af vackt motion om utfärdande af Köpings privilegier för Wrigstads by i Jönköpings län. lili en, inom Hedervärda Bondeståndet, vackt, till Utskottet remitterad, motion, har Riksdagsfullmäktigen Jonas Petter Sandstedt från Jönköpings län anfört, att redan, vid flere föregående Riksdagar framställning blifvit gjord om Utfärdande af Köpings-privilegier för Wrigstad by, belägen i Vestra härad af Jönköpings län, samt att den anledning, som då kunnat ligga i vägen för bifall till förslaget, numera vore undanröjd, sedan rörelsen i byn i synnerhet från och med år 1845 betydligen ökats.
Den mening åter, som gifvit vägen öster om Sigtunafjärden till Upsala företräde, har hufvudsakligen åberopat, att på denna linie, som mindre täflade med vattenkommunikationerne, då den åtminstone på ena sidan hade ett större fastland, hvilket företrädesvis vore i behof af lättad kommunikation, samt på kortaste vägen förbunde Stockholm med Uplands hufvudort och sätet för rikets första universitet, skulle vara att förvänta lifligare personoch varutrafik, samt i följd deraf större inkomst än på linien vester om Sigtunafjärden, helst jernvägsförbindelsen med Upsala i sistnämde rigtning, förlängd något utöfver två mil, betungade personoch varutrafiken med i samma mån ökad kostnad, hvilken komme att öfverstiga transportkostnaden sjövägen och således icke skulle kunna, oaktadt tidsvinsten, med sjötransporten uthålla täflan; hvarjemte till stöd för raka linien från Upsala till Sala anförts, att denna genomginge i allmänhet ganska bördiga trakter, hvilka, om de ock vore södra delarne af Upsala och Westerås län i afseende på bördigheten något underlägsne, likväl ägde rika skogstillgångar som kunde tillföras de skoglösa kustorterna, och framför dessa förtjenade behjertande genom sin aflägsenhet från segelbara vatten; äfvensom att denna jernvägens rigtning öster om Sigtunafjärden till Upsala och derifrån rakt till Sala blefve för Norrlandstrafiken mera gagnande, än någon af de andra ifrågasatta banrigtningarne. 33 Undertecknad Hazelius har med sin särskilda mening om jernvägens rigtning från Upsala till Sala öfver Örsundsbro och Sevalla hufvudsakligen afsett, att jernvägen, sålunda lagd, mätte kunna på samma gång tillgodogöra sig den på rakaste vägen emellan Stockholm och Upsala antagligen lifligare personoch varutrafiken, genomgå bördigare trakter af Upsala och Westerås län än om vägen lades i rak linie från Upsala till Sala, samt underlätta åstadkommandet af den angelägna jernvägsförbindelsen mellan Sala och Westerås, hvilka syftemål vore af så öfvervägande vigt, att, om de ej kunde uppnås med mindre än att den, i och för sig betraktad, i vissa hänseenden fördelaktigare jernvägen öster om Sigtunafjärden till Upsala skulle gifva vika för den mindre ändamålsenliga öfver
lag får då uplysa Frilun, att jag i ämnet talat med personer, som förstått alt bedöma det, och hvilka lemna! mig denna uplysning. Den ena var nemi. eu kopparslagare, hvilken tillika är bräuvinsbränuare, och den andra är Apothekaren Sprinchorn, hvilken jag i dag pä morgoneu träffat. Båda hafva enstämmigt intygat möjligheten af distillering med dylik redskap. Jag betvifla!' dock, att någon i ett större bränneri kommer att distillera bränvin, enär, såsoin jag nämnt, mati ur ängredskapen kan frambringa 22-gradig sprit. Afven detta har Frihiu betvifla!; men jag får uplysa honom, att jag har denna min upgifl från sakkunniga personer. Derjemle hör jag erinra Frihin, alt jag icke inräknat den sprit, som först framrinner ur pannan, ulan medeltalet af all sprit. Det beror af egaren all inrätta sin redskap huru han behagar, hvilken rättighet lian hittills icke haft. Äfven har jag fält en uplysning, ali bränvinet icke behöfver distillera», för all göras rent från finkeloljan, om man endast låter det rinna genom kärl fyllda med kol. Jag finner ingen annau ändring i §:n nödig, än den jag föreslagit, och anhåller alltså om bifall dertill. Gr. Lewenhaupt, Sten: Om de punkter af det serskilda Utsk:s Betänk, som röra omdislillering af det tillverkade bränvinet antages, så befarar jag derutaf kommer alt uppslå många olägenheter, dem man enligt milt förmenande snarare horde söka förekomma än åstadkomma. Då jag ej varit närvarande ifrån början af denna discussion, torde jag möjligen komma att äteruprepa skäl för mitt påslående, hvilka möjligen af någon föregående talare blifvit anförde, och i hvilket fall jag hos Ståndet anhåller am ursäkt.
Perlemor, oarbetad. Perlor, äkta, oinfattade eller infattade. Pimps ten. Plantor. Platina, oarbetad eller arbetad. Pozzolana. Russinstjelkar. Sand. Serpentinsten, oarbetad. Silfver, oarbetadt. Silke, rått, ofärgadt. Skafgräs. Sköldpadd, oarbetad. Smergel. Spillning, Affall, och Spån, ej specificerade. Sten: Cornwalls-. Eldfast. Gjutstenar, samt Mergel och Skiffersten till Stentryck. Qvarnstenar. Bryn-, Oljeoch Slipstenar. All annan i Införsels-tarifen ej specificerad, oarbetad eller i block. Stenkol, Stenkolsstybb eller Cinders, samt Coakes eller afsvaflade stenkol. Stal: gjut-. Säckar, med varor fyllde, såsom emballage. Tester eller Kratz. Tonkabönor, Förslag till Tull-Taxa. 37 Trippel. Träd, friska, alla slag. Trävaror: Virke, oarbetadt, alla slag. Bandstakar. Bjelkar och Sparrar, alla slag. Bräder och Plankor, sågade, alla slag. Enträd och Enstafrar. Gevärsslocks-ämnen. Handspakar och Handspaks-ämnen. Lister och Läkter, alla slag. Master, Bogspröt, Spiror och Pumpträd, alla slag. Ribbor, alla slag. Stäfver, Laggoch Botten-, alla slag. Tunnband. Wed, alla slag. Årträd. o Vagnar och Åkdon, resandes, synbart brukade, af dem sjelfve begagnade, eller som blifvit ur Riket bevisligen utförda. 1 38 Förslag till Tull-Taxa. II. Tarif för Utförsels-tullen. - Qvantitet UtförselsTullvärde. flir TullTull. beräkningen.
Uppbörd: SlatsAnslag för året å /gde Hufvud Titeln , 1,122,169: 8. — 1,085,254: 27. 5. Ersättning af g:de HufvudTiteln för utbetaldt förskott 750: 4,000: — —- Förre årens beha lino och återlevere-* rade Medel . 11,744: 18.— 8,777:44.-3. Ersättning af ConvoyCommissariatet för Expeditionen till Atlantiska hafvet med Fregatten af Chapman år 183 c 5,000:- 12,911: 3g. g. Credit: Ingående Balance, Skuld för Lån till Accordsersättning 2,582: 45. 1. — Utgifter: Af besparde och reserverade Medel från förra åren, under diverse Titlar 59,170: io. 7* 21,611: 33. 6. Utgående Balance, Behållning oell Fordringar * , .. , 210,494: 3o. 3. 390,625: 11. 5. Carl s Ji rona Stat i o n. Någon granskning af denna Stations Räkenskaper uti Kongl. KaminarEätiten har ännu icke egt rum af uppgifven anledning, att nämnde Räkenskaper under sisth Riksdag varit en längre tid aflemnade till du varande Statsutskott: D c h e U År I 8 5 2. Uppbörd: Afskrifning Af Räkenskaperne hafva endast de för år i83a undergått granskning i Kongl. KammarRätten, med anmärkningar. Debet: Afskrifning : Af hos Förvaltningen af Sjöärendena innestående Medel af Stationens StatsAnslag . 12,707:24- g. 51,619: 21.10. Utgift; Aflöning 118,147:32. 6. 111,212:26. g. Nybyggnad, Underhåll m. m 157,855: 6. n. 121,894: 19. 1.
Memorial, angående Riks-Ståndens skiljaktiga Beslut i frå - 2 3o StatsUtskottets Betänkanden. ga pensions anslående åt forre Justitiae Ombudsman m. m. Herr Friherre L. A• Mannerheim samt målets öfverlemnande till Forståikta Statsutskottet. XJ"ti afgifvet Utlåtande, den 21 sistl. October, i anledning al väckte motioner om pensions anslående åt förre Justitiae Ombudsmannen Herr Friherre L. A. Mannerheim, har Stats-Utskottet, af anförde orsaker, ansett sig icke kunna någon pension för Herr Friherren tillstyrka; hvilket Utlåtande, af Vällofi. BorgareStåndet samt Hedervärda Bonde-Ståndet bifallet, blifvit af Högloft Ridderskapet och Adeln samt Högvördige Preste-Ståndet till Utskottet återremitteradt; hvarefter oell sedan uti ytterligare Utlåtande af den 11 innevarande månad, Utskottet jemte besvarande af de mot förstnämnde Betänkande gjorde anmärkningar, än vidare afstyrkt den ifrågasatte pensionens beviljande, Yällofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet förförblifvit vid 'deras förut i öfverensstämmelse härmed fattade beslut; hvaremot Högloft. Ridderskapet och Adeln samt Högvördige Preste-Ståndet funnit godt Stats-Utskottets Betänkandeti. aoi ogilla Utskottets Utlåtande, samt att åt Herr Friherre Mannarheim anslå en ärlis? pension af i,5oo R:dr Banco, att från och med nästkommrande års början af Riksgälds-Contoirets medel utgå. Och som någon sammanjämkning af så stridige beslut icke kan ega turn, så får vid Badant förhållande och då de 2:ne Riks-Stånd, som beviljat pensionen för densamma, anvist en fortfarande årlig utgift från Riksgälds-Contoiret, Utskottet föreslå, att, i enligt med stadgandet uti 69 §. Regerings Formen, detta ärende må öfverleinnas till afgörande af förstärkta Stats-Utskottet; hvarvid följande Voterings Proposition torde böra framställas:
I Calmar och Westervik importeras årligen från utlandet en mängd oberedda hudar samt icke obetydliga qvantiteter talg; och denna import motväges icke af de mindre partier smör och ost, som årligen från detta Län skickas till Stockholm och andra inrikes orter. Forskar man efter orsakerna till det i allmänhet mindre goda tillstånd, hvari boskapsskötseln inom länet sig befinner, så erfar man, att dessa orsaker äro, inom'skogstrakterna, omtankans och arbetets alltför ensidiga riktning åt skogsafverkningen, hvarunder dragoxarne utmagras, jordbruket försummas och halmtillgången minskas, så att kreaturen ofta strax efter snöns bortgång måste utsläppas att söka en både otillräcklig och osund näring på den kalla och fuktiga marken, samt på slättlandet deri öfverhandtagna bränvinsbränningen, som föranledt uppodling af allt för mycket jord till åker, på ängens och betesmakens bekostnad. Antalet af underhållna kreatur utgjorde, enligt tabellerne: Arén Åren 1842-47. 1848—50. Ungboskap 29,463 31,086. Vore de till grund för tabellerna lagda uppgifter fullt noggranna och tillförlitliga, så skulle man deraf komma till det resultat, att antalet af hästar och getter något, ehuru obetydligt förminskats, men att deremot mängden af oxar, kor, ungboskap, får och svin ökat sig i icke ringa mån. Denna tillväxt synes dock alltför betydlig för att hafva uppkommit under en tidrymd af 15 endast tre år, och skillnaden torde således till en del böra tillskrifvas uppgifternas oriktighet. Om det sednast uppgifna antal kreatur jemnt fördelas emellan Länets 3,365 hemman, så belöpa d:raf på hvarje hemman 6 å 7 hästar, omkring 8 oxar, » 17 kor, » 8 å 9 ungnöt, » 27 får och » 10 svin. Medel-markegångspriset å ladugårdseffekter har för fasta landet af Länet under ifrågavarande tre år varit följande: Ett LU smör B:ko R:dr 5: 21. 4. » » ost » » 2: 3 2. — » » fläsk » » 3: 21. En laggild oxe om 15 LU ...» » 38: 32.
Den ena soppskålen efter den andra kommer upp; dess innehåll tömmes ögonblickligen af den, som varit nog lycklig att i trängseln och virrvarret komma öfver den. Bröd och köttstycken, sockerbitar m. m. utdelas flitigt och försvinna lika hastigt. Slutligen visar sig kocken sjelf med en stor kittel, innehållande en ganska stor mängd köttsoppa, hvilken tschuktscherna såsom utsvultna djur kasta sig öfver, ösande i sig med skedar, tomma preservburkar och framför allt med händerna. Trots den ganska bistra kölden har en och annan qvinna blottat sin ena arm och halfva bröstet för att icke under bemödandet att komma åt sopp Vegas gunrum en afton under öfvervintringen. kittelns innehåll besväras af den vida renskinnsärmen. Skådespelet är ingalunda af behaglig art. Klockan 3 e. m. börjar det mörkna, och den ena efter den andra af våra gäster beger sig af, för att, de flesta af dem, återkomma i morgon. Nu blir det tyst och stilla om bord. Omkring kl. 6 har manskapet slutat sina arbeten och förfogar öfver den återstående delen af dagen efter behag. De flesta af dem äro under qvällstunden sysselsatta med läsning. Då qvällsvarden kl. ½ 8 serverats i gunrummet, rustar sig den, som från kl. 9 till kl. 2 följande morgon har vakten i ishuset, till fullgörande af sin oangenäma pligt; de öfriga af gunrumspersonalen äro samlade i gunrummet och fördrifva aftonen med samtal, spel, lättare lektyr o.s.v. Kl. 10 går hvar och en till sitt, och lamporna släckas. I mångens hytt brinner dock ljus ännu till efter midnatt. Sådant var i allmänhet under vintern vårt lif på Vega. Den ena dagen var den andra mycket lik. Då stormen tjöt, snön yrde och kölden blef för bister, höllo vi oss mera under däck, då vädret var vackrare, lefde vi mera i det fria, ofta afläggande besök hos observatorn i ishuset och hos de kringboende tschuktscherna eller ströfvande omkring för att möjligen komma öfver något villebråd.»
Widare gillades till alla delar Stats-Utffottets, i ett den 2i dennes pä bordet lagdt Memorial, afgifwne förklaring, i anledning af en hos Wällofl. Borgare-Skändel gjord anmärkning, det stulle Ut. stöttet i desi Betänkande om Kungsgärdarne, icke hafwa omnämnt Kungsgärden Ulfsbäck i Smaland. Företogs det Förslag Stats-Utstottet i ett hos Akidderstapet och Adeln den 23 ststlidne pä bordet lagdt Utlåtande upgifwit, rörande äterlösande till Kronan af sädane KronoGods, Hemman och Lä. genheter, som blifwit till priwata bortförpanrade. Gillades. Stats-Utstottets den 22 dennes pä bordet lag. da Utlätande i anledning af det Förslag att Ädelforsi GuldWerk matte med sörledit ärs siut uphöra, samt de underliggande Hemman och Pauliströms JernBruk pä öppen Aution försäljas. Bifölls. De sDen 26 Februari!. r-7- Det af Stals-Utstouet afglsue och den L l bens neS pä bordel lagde Memorial, rörande frikännelse för Borgmästaren i Westerås 6. k. ttellmsn och Rådmannen derstädes kekr l^sntken frän den pä dem belöpande ersättning i följe af Stads-Catzeuren Loäs-IIs balance. Bifölls. Föredrogs Stats« fltstottets den 22 dennes pä bordel lagde Memorial rörande de anstalter som borve widtagas till befrämjande af det Beslut Riksens Ständer i afseende pä Sahla Grufwa, under denna Riksdag fattat. Godkändes såsom instämmande Med Ridderska» pers och AdelnS förut härom tagne Beslut. Herr wormbs, d^ils. Dä Charta SigilIM Förordningen i förmiddags uplästes, wagade jag icke derwid göra en anmärkning, af fruktan att mill minne kunde fela, som wid min alder mä
Jag har derföre framlemnat motionen utan något omhölje af detaljer, öfvertygad, att den tanke, som ligger till grund för förslaget, är en stor tanke, hvilken, om den skärskådas från alla sidor, om den anfalles och försvaras, kommer att utveckla sig sjelf, måhända vinna framgång och sålunda leda till fäderneslandets bästa. Jag har således icke, på sätt Gr Gyldenstolpe anmärkt gjort mig skyldig till någon vårdslöshet i detta fall, utan jag har, af nyssnämnde anledn., just med afsigt framkastat endast den grundtanke, hvars riktighet jag nu skall söka försvara. Vid bemötandet af de anmärkmr, som blifvit gjorda af Gr. Gyldenstolpe och Hr Sandströmer, må det tillåtas mig att börja med den sistnämnde, enär hans anmärkmr verkligen voro af en så grav natur och en sådan betydenhet, att de först måste undanrödjas, innan det lönar mödan Den 29 November f. m. 465 mödan att gå vidare. Den vigtigaste af Hr Sandströmers anmärkmr var, att man ej kunde tvinga jordegarne att inlösa sina grundskatter inom en så kort tid som 12 år, samt att, ifall de ej tvingades dertill, man äfventyrade att ej erhålla tillräckliga medel till jernvägsföretaget. Jag inser och erkiinner hela vigt en vf denna anmärkn. men, mine Hrr, det finnes ett annat sätt att gå tillväga, oell det är detta sätt jag nu vill framställa, såsom ett amendement till min egen motion. Jag vill alldeles icke hålla på de 12 åren och den hastiga kapitaliseringen, utan jag vill, i likhet med hvad jag tror Frih. Haab föreslog, hemställa, huruvida det icke skulle gå an, att egarne till den skattskyldiga jorden finge inlösa skatterna under en tid af 40 Ar medelst en årlig afbetalning af 5 proc. i ränta och 1 proc. i amortering, så framt de ej ville inlösa skatterna på en gång, då sådant skulle stå dem fritt. Om man valde denna metod, skulle man, enl. min öfvertygelse, hafva tillräckligt dragit försorg om de skattskyldiges fördel.