Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utan yttre anledning blossar hans antipati upp, och han glömmer aldrig en vänlighet. Båda dessa drifter synas okufliga hos honom, och han ser ibland ut, som visste han det själf. Ingenting kan jämföras med den hängifvenhet, han visar min äldste gosse. När Don en höstafton kom i huset – han anskaffades nämligen på en gång som gårdvar och sällskap – vågade vi ej släppa honom lös, emedan vi fruktade, att han skulle lämna oss. Ingen hade tid att valla hunden, och han skulle hafva varit dömd att hållas instängd, om ej gossen varit. När han hörde Don sitta vid dörren och gnälla af oro, bad han att få gå med honom, och han fick leda honom omkring i parken i ett koppel. I timtal gingo de båda omkring i parken, gossen pratade hela tiden, gaf hunden de ömmaste smeknamn, och ibland satte han sig på en sten, tog utan fruktan det grinande hufvudet mellan sina händer, och lutade sin kind mot hans fuktiga nos. Sedan dess lyder Don ingen så som gossen, och när en annan gosse här om dagen försökte att leka något hårdhändt med min, kastade sig Don emellan och hade utan tvifvel vållat en olycka, om icke jag kommit. När gossen somnar, sitter Don bredvid hans säng, och om han är ensam, hoppar han upp i sängen och lägger sig med det breda hufvudet lutadt mot den lilla, smala handen. Men Don hatar också, och han hatar på instinkt. Denna känsla är outrotlig hos honom och uppträder sällan. Det är barnens skomakare och flickan, som kommer med mjölk, mot hvilka hans vrede vändt sig, och visar sig någon af dessa individer, då rullar hans skall genom hela huset. Han blir mordisk, ögonen och tänderna glänsa, gapet lyser rödt bakom hans svarta läppar, och han blir lik en neger i raseri. Tre gånger slog jag honom inom loppet af en timme för att hindra honom att bita skomakaren, tre gånger tog han stryk, och tre gånger störtade han fram mot den darrande mannen för att gripa honom i strupen. Han är oaktsam om sig själf, han skyr intet, kan ingenting dämpa, hans hänsynslöshet är otrolig. Men i sin glädje har han alltid något rörande, som om han blott händelsevis kunde våga att njuta.
Några Ledamöter af Borgare Ståndet begärde nu proposition till bifall på undantaget af Justitia Revisions Expedition, andra deremot yrkade att hela Konungens Canzli, nu som förr, måtte vara undafnta] Cheferna oberäknade; fråga upstod om ny Votering, hvilken Herr Grefven och Ordföranden lät behörigen anställa öfver följande Proposition: 404 Den 13 Augusti 1812 »Den som bifaller att alla Embets och Tjenstemän i Konungens Canzli, med undantag af Justitia Revisions Expedition blifva upförde bland de tjenstemän, sorn, enligt 35 §, kunna af Konungen, efter behag-, entledigas, skrifver J a Den det ej vill skrifver Nej Vinner Nej, så afslås hela den i afseende på Konungens Canzli och dess Departementer uti Konungens Proposition till 35 § föreslagne tilläggning.» Då omröstnings sedlarne öpnades, befunnos hos Ridderskapet och Adeln:1 Ja 1. Preste Ståndet Ja 4. Borgare Ståndet: Ja 4. Bonde Ståndet Ja. 4. Och skulle redactionen af 35 § rättas till likhet med detta beslut. Herr Doctor Wijkman hemställde om icke slutmeningen i 35 § Konungen kungöre dock &c, måtte få bibehållas, sedan antalet af förtroende sysslor blifvit så ansenligen ökadt.
(Botbebovg. frörfta (Släpen Slnbra b:o Srebje b:o b:o b:o b:o b:o b;o b:o b:o b:o b:o frende ©jette ©juitbc Slttonbe Stionbe Stoubc ®lfte tolfte £rcttenbe b:o frjortonbc b:o frörfta (Sfafjeu 5lnbra b:o jerton Kia öfer. 23:co 9l:br 530: 230: 200: 130: 120: 100: 73: 00: 43: 33: 23: 20: 13: 10: fr ©täbevne af Claren. Solf (SiaSfer. S:co 9l:br 130: — 123: — // Sif), tia St. ©t. Stttonbc b:o // 40: 9iiottbc b:o // 50: Siottbe bro // 20: elfte bro tr 15: tolfte bro // 10: g-crfta Clafjeu j ©rabenie af 2lnt>ra Claren. Shtbra bro // 80: Srebjc bro // 60: ■Jyjerbe b:0 // 45: vvemte b:o // 55: ©jette bro // 25: ©jlltlbc bro // 20: Stttcnbe bro // 15: 9?ionbc bro // 10: Sionbe bro // 8: vS-örfta (5 (a ficn j ©cä&erue af <Erct>je Claren. 9ito Piaöfcr. i ♦ ♦♦ S3:co 80: S( nbra bro ♦ * * • • * * ♦ // 65: 23etotnntngä?$ih*orbnuig 1831.
Samtlige Riks-Stånden hafva till Stats-Utskottet remitterat högstberörde Nådiga Proposition ; i sammanhang hvarmed Utskottet fått emottaga utdrag af det vid ärendets förehafvande hos Bonde-Ståndet förde Protocoll, deraf inhemtats, att Riksdagsfullmägtigen F. von Zweigbergk från Skaraborgs Län, med hvilken (lere af Ståndets Ledamöter sig förenat, under åberopande af det till sina följder vådliga prajudicat, som genom den föreslagna afskrifningen skulle uppkomma, afstyrkt bifall till den Kongl. Propositionen, äfvensom att Johan Andersson från Upsala Län, instämmande i den af von Zweigbergk sålunda yttrade mening, ansett någon annan lindring, än anstånd med betalningen, icke böra, uti frågor af förevarande beskaffenhet, medgifvas. Utskottet erkänner visserligen den synnerliga vigten deraf, att de angående redovisningen för och controllen å stats-medlens behöriga förvaltning gällande ansvarsbestämmelser med all tillbörlig stränghet iagttagas och till verkställighet befordras, helst undantag i detta hänseende, utan giltigt skäl medgifne, otvifvelaktig! skulle hos andra redovisningsskyldige och deras controllanter framkalla hoppet att jemväl för deras del undgå de lagliga följderne af en felaktig eller försumlig tjenste-utöfning, och såmedelst möjligen leda till minskadt nit och noggrannhet vid fullgörandet af dem uppdragne befattningar; men det lärer å andia sidan ej eller böra bestridas, att sådane händelser kunBih. lill R. St.
Hr v. Hartmansdorff har yttrat, att det vore oformligt, att R. o. Ad., i anledn. af en inbjudn., förändrade ett af Ståndet redan fattadt beslut. Jag medgifver, att dessa inbjudn:r, som hos oss vunnit häfd, äro oformliga; men då de under såväl denna som föregående riksdagar ägt rum och de under våra besynnerliga former för riksdagsärendenas afgörande ofta äro, snart sagdt, 'ound - Den 14 Mari. gängliga för att lomma till ett resultat, så lan jag iele se, att vi vid ett tillfälle, då fråga är att i någon mån befrämja follets interesse framför löntagarnes, böra göra ett undantag från en regel, som vid så många andra tillfällen blifvit följd, då fråga varit att befordra ett mot folkets motsatt interesse. Jag yrkar således för min del, att Hr Gr. o. Landtm, måtte vägra propos. till remiss af H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt? motion, och hoppas, att H. Ex. finner sig af de skäl, som jag och flera med mig anfört, och då H. Ex. i allt fall synes lunna vinna sitt ändamål, föranlåten att återtaga sin motion, hvarigenom vi lomma ifrån denna formfråga och till hufvudsaken, deruti jag anhåller att, om så fordras, ytterligare få utveckla mina åsigler. Hr Gunther: Jag medgifver visserligen, att den sak, som nu är i fråga, blifvit så fullständigt utvecklad, att någon vidlyftig discussion derom nu icke borde uppstå; men då, hvarje gång denna sak förekommer, nya motioner framkastas, så är det icke mitt fel, att man ånyo måste undersöka, huruvida de kunna stå tillsammans med och innefattas uti hvad som utgör salen. Jag fruktar, att, om man blott håller sig till formen, saken blir så intrasslad, att man helt och hållet förlorar den.
B. 297. A. 33 r. E. 344> — N:o 139. i anledning af återremiss på Nto 60. VIII B. 297. A. 331. E. 344' — N;o 140, i anledning af återremiss på Wto 77, VIII. B. 297. A. 33o. ■— N:o i4i. i anledning af vackt motion om en ersättning för förlorad beslagare-andel åt f. d. Tullnppsyningsmannen Lindgren. Vill. B. 297. A. 331. — N.’o 142. i anledning af väckta motioner om pension åt Majoren, Friherre C. W. Gripenstjerna, VIII. B. 297. A. 331. XII. U. 290, A. 371. — N;o i43. i anledning af Friherre Tolfs motion, angående Gyllenstjernska Slägtens Kronofordran. VIII, B. 297. A. 335. *— N:o 144. i anledning af Herr Rosenblads motion om Tabellers upprättande öfver Statsutgifterne under serskilda tidpunkter. VIII. B. 297. A. 336. — N;o i45. i anledning af väckt motion om afskrifning utaf EnkeFriherrinnan Eneskölds skuld till KrigsmanshusCassan. IX. A. j3i. XIV. E, i85. — N:o 146, i frågan om skyldighet för innehafvarne af Ortala Bruk och Norrtelje factori, att betala de deraf utgående kolränlor efter markegångspris samt ersätta Räntetagarne den förlust de derå lidit. VIII. B. 297. — N.‘o )47- » anledning af Kongl, Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående verkställd undersökning om den så kallade PresteTaxans upprinnelse och beskaffenhet, VIII. B, 297. A. 337.
Herr Cedersköld, Per Gustaf; Sedan Herrar Banco-Fullmägtige förnummit, att i Malmö Discont-VerkSkulderna absolut betydeligen öfverstego Tillgångarne; och att i Götha Canals, en ofantlig del af Tillgångarne utgjordes af sjelfva det färdiggjorda Canal arbetet, Redskap och det som i Liqvide har ringa eller allsintet värdej var det ganska omtänksamt och välmenande af dem att söka bibehålla Verkens tillgångar oförskingrade, på det att, vid en skeende utredning, alla Fordrings-ägare måtte åtnjuta lika rätt. Meri då den åtgärd de i denna goda afsigt vidtagit, nu befinnes stridande mot allmän Lag och följakteligen till sin verkan kraftlös, återstår det för Riksens Ständer, att på Lagligt sätt förekomma, det ej Disconternas egna Papper må i Liqvider med Disconterna få begagnas. Ty med hvarje dag det står Disconternas Gäldenärer fritt att inbetala sina Skulder med Discont - Papper, skola naturligtvis Verkens tillgångar i förhållande till deras Skullder förminskas, så att, sedan all Gäld blifvit qvittad , och Gäldenärerna således erhålla fullt värde för sina Discont-Papper, skola de åter - Den ? Februarii. 93 stående Fordrings ägare, som ej hafva någon gäld att qvitta, erhålla i Malmö Discont, för 500,000 R:dr alldeles intet; och i Götha Canal-Discont, för ett par Millioner, ej annat än det halfgjorda Canal Arbetet o. d. Om Riksens Ständer tillåta denna qvittning fritt fortgå, skola de sätta sig i nödvändighet att framdeles öfvertaga Disconterna, och sjelfve fylla den till slut befinteliga bristen, så framt de ej vilja begå den orättvisan , att låta somliga förlora deras Discont Fordringar helt och hållet, sedan de tillåtit andra blifva till fullo godtgjorda Den enda möjligheten att Lagligen inställa alla för Fordringsägare menliga Liqvider, och att följakteligen betrygga allas rätt, tyckes derföre vara, att försätta dessa Disconter i fullkomligt Concours tillstånd , intill dess Riksens Ständer hinna afgöra sjelfva Hufvudssken , nemligen huru och på hvad sätt
^ För Inhyseshjon, born dels icke äro arbetsföre, dels hafwa mänga smä barn att framföda, bör ingen afgift äga rum, och säledcs ej eller den, som af Chri» stelig barmhertighet dem hyser, för betalningen deraf iva - Den 2Z September. gvZ wara blottstäld, hwarom lik.-väl tils förcksmmande af underslef, cn mera drtaillerad föreskrift i Förordningen bör meddelas. Afgiftcrne för aila öfriga personer som uki 2:bra Artikelns 6 T äkv uppräknade, behhfwa ocksä en närmare granstning och nogarc bestämmelse, dels ock att för somliga minstas, hwaribland Mölnare torde kunna räknas, och derföre lämnas denna jämkning till Förordningens stutcliga handläggning. '4:0 Ibland de önnäligaste frägor frid Beståttningswerkct är den som angär Bruk och Bergwerk, uti 7 F af andra Artikeln intagen. Bcrgshandtcringen har ej allenast cn stor inflytelse pä Handelswägen, utan ock, säsom Landtmannens förnämsta afnämare ett sä nära sammanhang med Rikets Åkerbruk och Landtstötsel, att detza häda buflvudnär.ingar med hwarandra dela uppkomst och förfall. Oen stada kriget och cn instränkt utrikes handel förorsakat Bergsrörelsen är oberäknelig, och Näringsidkarncs klagan deröfwer, härrörer icke ifrän vtälighet, utan grundar sig pä uppenbara i alla RiketS Jernwägensynliga werklighcter. Icke ligger Näringsidkarens rikedom uti sjclfwa warumängden allena , utan i den penningesumma han genom försäljningen kan erhälla hwarigenom ocksä näringen stall widare dsifwaS vch fortsättas. Jag för min del anser, k detta kinkiga ämne, att sedan Bruksägares och Bergsmäns hemman och tillhörighcter i Jord och Ägor blifwa uppskattade och procent derföre utgjord, och Medes icke mera än Privilegierne äkerstä, de icke i annan män med afgift böra 906
Om dessas rörlighet mera befordrades genom ändamålsenliga författningar till tryggande af innehafvarnes betalningsrätt, skulle större transactioner genom dem, med beqvämlighet och mera än som sker, kunna verkställas och vid liqvider motsvara de summor, hvarpå de befinnas ställda. Men antingen besväras de af författningar, som hafva till påföljd, att deras rörlighet inskränkes, eller är deras realisering förenad med osäkerhet och onödig omgång. Behörigen intecknade skuldsedlar borde i min tanka befrias från alla andra bevakningsåligganden än renovation af den beviljade inteckningen, den tysta förmånsrätten framför dem försvinna och, jemte inteckningsväsendets bättre redande och ordnande än nu är förhållandet, all möjlig omtanka, kraft och skyndsamhet vid deras utsökning utvecklas. De skullfe då, genom transport löpande, i hvar mans hand, utan inskränkning till någon viss ort, såsom goda papper surrogera contanta medel och, ställda på större summor, aldrig täfla med Bankens sedlar i den dag liga - Den 20 F e b r u a r i i e. m. 103 liga rörelsen, eller, utträngande det myntade silfret och dess representanter ur omloppet, förvandla dessa till vara. På dessa allmänna premisser grundar jag följande 2:ne motioner, fästande mig för närvarande endast vid derus föremål, ehuru ämnet i sin utsträckning, såsom äfven dessa premisser antyda, visserligen från mångå andra synpunkter ytterligare skulle kunna uppfattas: r.o Sedan långifvare i behörig ordning vunnit inteckningsrätt, eller han genom förnyelse af inteckning bevarat dess fortfarande gällande kraft, borde han frikännas från vidare bevakn i ngsbeky miner. I sanning inser jag icke något giltigt skäl, hvarföre en inteckningshafvare, känd som han är, vid yppandet af en concurs skall behöfva styrka sin fordran annorledes, än örn den utom concurs göres tvistig. Men jag vill icke gå så långt, att jag skulle yrka rubbning i hvad derom sedan längre tider varit förordnadt. Jag vill inskränka mig till anmärkning öfver hvad lagen i afseende å intecknade skuldsedlars anmälan, på grund af så kallad årsstämning, föreskrifter.
De idkare af sistnämnda yrken, hvilka drifva en större rörelse, och hvilkas tillverkningar tillvunnit sig en stadgad kredit, skulle ock i ofvanberörda afseende ej hafva mycket att befara. Konkurrensen skulle tvärtom verka gagnande genom att sporra dem till användande af större omsorg för tillverkningarnes möjligaste fulländning. Det vöre endast de mindre bemedlade handtverkarne med en inskränktare arbetssfer, för hvilka våda i detta läll kunde uppkomma. Men under förutsättning att den för handtverkel erforderliga skicklighet icke saknades, skulle säkert mången af dessa finna större ekonomisk fördel i att under ledning af kapitalerna utöfva sin verksamhet. De flesta handtverk äro för öfrigt af den beskaffenhet, att, för att kunna drifvas med vinst, den, som har högsta ledningen af arbetet, nödvändigt måste deri ega insigt. För vinnande häraf lemna de tekniska undervisningsanstalterna tillfälle. Kapitalisterne, hvar i sin mån angelägne att på bästa sätt göra fruktbärande den på en näringsgren använda kapitalst yrka, skola ej underlåta att uppsöka de skickligaste arbetarna, för att kunna genom beskaffheten af tillverkningarne uthärda täflan på den allmänna marknaden. På detta sätt tvingar konkurrensen till en mera allmän arbetsskicklighet och ersätter lag stiftningens föreskrifter om skicklighetsbevis. Det kan dock ej bestridas, att konkurrensen kan under näringsfriheten tidtals blifva för stor i flera yrken och således medföra lidanden för en stor del af den arbetande klassen. Detta är mindre att befara för de näringsgrenar, hvilkas bedrifvande fordrar större kapitaler och större insigter, emedan hvar och en dermed begåfvad sjelfmant tager sig tillvara för förluster, som kunna förutses och beräknas. Faran är deremot större för sådana yrken, hvilka fordra obetydligt kapital och blott mekanisk färdighet, och som äro rent lokala. Det medgifves, att hufvudsakligen inom de sist omnämnda yrkena den fria täflan lemnar lättare utväg till besegrande af en svagare medtäflare, som icke egt nog förstånd att välja en sysselsättning, motsvarande hans krafter.
Denne nu omnämnde förminskning på de sista åren, har tydligen sin grund endast deruti, att ^Banco-Diskont-Verket uti dess rörelse, i ett för allt, icke kunnat begagna mera, än vid pass fern millioner R:dr, ehuru dess Assigneringsrättighet på Banken är utsträckt Jitnico-Utskottets litliiitkitnden. i* till sex millioner för Ordinarie och betydligt derutöfver för Extra behof, X samma mån tillfälle skulle yppa sig för begagnande af denne Diskon t-Verket till agde rättighet, bllfver följden, att ej allenast hvad sorn af Sedel-Capitalet till nyssnämnde, ej särdeles betydliga belopp, linnes indraget, åter utgår, utan ock derutöfver, betydlig förökning i den före sigta Riksdag i omlopp befintlige summa, kan komma att ega rum; utvisande alltså detta förhållande på det hela , att de vid förra Riksdagen calcuiatiorisvis uppställde påföljder’'"'!1' siffran, af då beslutne dispositioner öfver Rikets Ständers Rank, blifvit af erfarenheten besannade. Xlvad Råneo-Diskont-Verkets rörelse, på det hela betraktad, särskildt angar,-bär BancoUtskottet ansett både af vigt och intresse, att till Rikets Högloft. Ständers känned,om öfverlemna följande uti Diskont - Direktionens Reträttelse till Utskottet derom gjorde framställningar. ”Ehuru Slutsumman i Verkets Hufvud’’Rok, som innefattar allt hvad under året ”utoch ingått på Räkningen med Vexel-Ran^ken, vanligen plägar tagas till grund för jem”föreisen af Verkets rörelse år från år, tror ”likväl
Kungörelse om stämma skall alltid innehålla bestämd uppgift om tid, ställe och öfverläggningsämne för sammankomsten samt uppläsas å helgedag från predikstolen i den eller de kyrkor, hvars socken eller socknar den angår, första gången fjorton dagar, och sedan hvarje helgedag , som inträffar förr än den hålles. Endast för ärenden, som fordra så skyndsam handläggning, att kallelse icke medhinnes så tidigt, som nu är föreskrifvet, må stämma hållas efter kortare kallelsetid, och äfven å samma dag då den pålyses; dock skall det i sådant utomordentligt fall åligga vederbör, prestman alt tillställa hvarje ledamot af sockennämnden en afskrift af kungörelsen, genast efter det ändamålet med stämman af honom blifvit kändt och alltid så tidigt före densamma, att nämnden må kunna sig dervid infinna. Påkallas öfverläggning i ämnen , som gemensamt röra flera socknar af olika pastorat, äger hvarje socken att utse deputerade, som för sådan öfverläggning sammanträda med deputerade från öfriga socknarna , å tid och ställe , som Konungens Bef:h:de eller domcapitlet förordnar. Hr af Uhr, Gustaf: Sannolikt bör sockennämnden i vissa fall äga rättighet att bestämma det ställe, hvarest sockenstämma skall hållas, såsom t. ex. då eldsvådor eller öfversvärnningar inträffat, eller andra olyckshändelser timat på någon viss local, i hvilket fall samma local är lämpligaste stället till sockenstämmas hållande, emedan beslutet, som skall fattas af sockenstämman, blir beroende af undersökning på stället. 1 sådana fall bör sockennämnden äga rättighet att bestämma det sockenstämman skall hållas på stället och icke i sockenstugan. I följd häraf bör redactionen blifva följande: ''Sockenstämma skall hållas i sockenstuga, såvida icke sockennämnden dertill bestämmer ett visst ställe i och för något gifvet fall, eller der förut vanligt” etc. Frih. Nauckhoff, Joli. Otto: Om ingen förfaltnings-§ vore mera besvärad af otydlighet än denna, så skulle jag låta den vara i all fred. Denna § är hufvudsak ligen öfverensstämmande med gällande författningar. Under min fleråriga befattning med dessa ärenden, har jag icke funnit skäl att göra anmärkn. deremot, aldraminst i detta fall.
Till fullgörande af det. uppdrag, Utskottet erhållit, att i anledning af dessa Memorial sig utlåta, har Utskottet ansett sig endast böra vördsamt åberopa det yttrande och förslag i detta ämne, som Utskottet i sammanhang med dess betänkande, rörande medel och utvägar tili ~fhjelpande af den öfverklagade förlägenhe. en i allmänna rörelsen, redan under den 17 i le;* na månad till Respectiva Riks-Stånden ai t. Stockholm d. st6 Juni 1815. Uppläst lios samtliga Riks-Stånden den 28 Jui Riksens Högloft. Ständers Allm Besvärs och Oeconomie - Utsi otts Betänkande, i anledning af ej > dre Kongl. Maj:ts Nådiga S ,-ij velse till Rikets Ständer af csn På Särskildta Utskottets vägnar E. Ruuth. Jac. Linström. E. A. Almqvi. A. Danielsson. Klintberg. Den 28 Juni 150* 11:te sisth April, angående Saltpeter-näringcns tillstånd i Riket, än de rörande detta ämne frän RiksSt änden till Utskottet remitterade Memorial. A f den uti Kongl. Maj:tn högstberörde Nådig* Skrifvelse åberopade och Utskottet tillställda Berättelse, hvarmed särskilte af Kongl. Maj:t i Nåder tillförordnade Herrar Comiterade i underdånighet till Kongl. Maj:t inkommit, har Utskotte^t inhämtat fullständiga upplysningar om hvad i anseende till Saltpeter-näringens tillväxt oell förkofran, isynnerhet uti de för denna näring passande orter i Riket, blifvit tillgjordt, och Utskottet har deraf, med den största tillfredsställelse, funnit, att redan långt mera blifvit uti detta afseende uträttat, än man någonsin kunnat fdrmoda, samt att sådana grunder blifvit i underdånighet föreslagne och af Kongl.
Sammandrag öfver Hemmantalet i Riket år 1844. 2. Utredning öfver förändringar, som uti hemmantalet böra iakttagas. 5. Sammandrag öfver hemmantalet efter iakttagne förändringar. Till d:od:o. Specification öfver hemmanens disposition. Litt. D. Beräkning öfver de under åborätt upplåtne Krono hemman. — C. Uppgift å Skatteköpeskilling, influten åren 1837—1846. — D. Undervisningarne, huru hemmansräntorna utgå i hvarje Län. — E. GeneralSammandrag öfver Ordinarie Räntan, jemte sammandrag, utvisande hvad der af och af Presternes Utlagor utgår i Spanmål och Contanta Penningar. — F. Utdrag af SpecialRäkningen för OsterNerikes Fögderi för år 1844. — G. 4. Tabell öfver StatsVerkets behållna Afradsoch Tionde-Spanmål. 2. d:o d:o HästVacanceoch Ständig RoteVacance-Spanmäl. 5. d:o d:o Arrende-Spa nmål. — II. Calculation, utvisande hvad af Ordinarie Räntan är af förvandling, enligt marke gång, beroende. — 1. Sammandrag af Länens MarkegångsTaxor åren 1824—1843 jemte GeneralSamman drag öfver medelpriserne. — K. FörvandlingsUträkningar öfver räntan af ett hemman i hvarje Län jemte Sammandrag. — L. Förslag till beräknande af en SkatteRiksdaler. — M. Uppgift angående Fahlu Kungsgårdshjelp. — Pi. Uppbörd af Kronooch Kyrko-Tionden år 1844. — O. Uppgift å HalmstädjePenningarne åren 1821—1843. — P. Sammandrag öfver de i 1844 års Räkenskaper upptagne Afkortningar. -— Q. Summarisk Uppgift tillika med Sammandrag öfver Anordningen å Ordinarie Räntan och KronoTionden. — R. Förslag till Förordning, om Markegångssättningen. — S. Uppgift å PersedelJordeböcker, upprättade för åren 1790—1825. — T.