Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sig vilja, i sammanhang med frågan om Bevärings-inrättningens ordnande och utbildning, framställa derom, att det skulle vara ett visst antal bevärings-skyldige medgifvet att emot bestämd afgift befria sig från vapenölningen i fredstid, kunde, i händelse det af Rikets Ständer antoges, visserligen inträffa, att antalet af bevärings-skyldige, som årligen skola undergå vapenöfning, något förminskades, och att i följd deraf beklädnadsunderhållot äfven klefve ringare; men Departements-chefen ansågo detta möjliga förhållande icke böra föranleda till nedsättning uti det begärda anslaget, enär någon tillökning i utgifterna i stället uppstode för underhållet af beklädnaden för bcvärings-eliter, under den förlängda exercistid, som enligt Kongl. Maj:ts nådiga afsigt, för dessa komme att föreslås, samt för öfrigt, om' någon besparing å anslaget skulle ega rum, denna väl erfordrades till de före 1860 års utgång anlitade reservförrådens kompletterande med beklädnadsmaterialier och persedlar i stället för de derifrån utöfver beräkning uttagna. Uti ofvannämnda, i anledning af den Kongl. Propositionen afgifna, särskilda anföranden, har dels Herr Björck yttrat den åsigt, att underhållet af Beväringsmanskapets beklädnad syntes hädanefter som hitintills kunna bestridas med det belopp, som vid sednaste riksdag beviljades, dels Riksdags-Mlmägtigen Carl Anders Larssen, i öfverensstämmelse med det af honom framställda yrkande om inställande af all bevärings-exercis, ansett ifrågavarande anslagsmedel böra besparas till inträffande behof af verklig krigsrustning. Utskottet, som redan tillkännagifvit sin åsigt om olämpligheten af det utaf bemälde Riksdags-fullmägtig väckta förslag, att bevärings-exercisen skulle helt och hållet upphöra, kan följaktligen icke fästa afseende på hans nyss omförmälda framställning om indragning af hela detta anslag, och finner ej heller anledning att för ifrågavarande ändamål föreslå ett lägre anslagsbelopp än Kongl. Majit äskat.
Propositionen anlördt, visade sig emellertid, att Kontorets ofvanberörda åliggande icke kunde medhinnas under innevarande statsreglerings-period eller lill slutet af nästkommande år 1860, för hvilken tid allöningsmedel åt Kontorets tjenstemän äro anvisade, utan att för de bestämda göromå - Ståts-Utskottets Utlåtande N:o Hi - len* fullbordande vida längre tid erfordrades, och att följaktligen ytterligare anslag för Jordeboks-kontoret under den tid nästa statsreglering komme att omfatta vore behöfligt; — oell bar i anledning häraf samt dä, efter Kammar-kollegii äsigt, arbetet i meranämndc Kontor skulle uti icke ringa män kunna forlskyndas, derest, utom arfvodena till de bestämda tjenstemännen derstädes, medel förefunncs till extra biträden, hvarigenom ock en stam kumle bildas för erhållande af skicklige, vid göro målen i Kontoret vande, tjenstemän, Kongl. Majit i nåder föreslagit, att Rikets Ständer måtte för ifrågavarande ändamål anvisa medel ej mindre till den för Jordebokskontoret hittills beräknade årliga kostnad, utgörande, enligt Kongl. Brefvet den 22 Januari 1838, för en Chef R:dr -i,300: — » tre Kamererare, å 3,300 R:dr, 10,500: — » sex Revisorer, å 1,000 R:dr (>,000: — qqq. och, enligt Kongl. Brefvet den 22 Oktober 1838, för en Notarie 2,200: — än ock till arfvoden åt extra biträden, efter 300 R:dr för hvarje af de tre afdelningar, hvaruti Kontoret är lordeladt, ett årligt belopp of
Vidare är äberopadt det fortfarande behofvet af delta bildnings-tillfälle för den särdeles folkrika orten Siats-Utskottets Utlåtande N:o 148. 43 samt det under sednaste årtionden ständigt vexande antalet af lärjungar i skolan, hvilken åtnjöte ett stort och allmänt förtroende. På dessa grunder hafva motionärerne yrkat, att Malmö skola, i likhet med Jönköpings och Östersunds läroverk, hvilka, likasom den, redan förut dimilterat lärjungar till Universitetet, måtte å staten upptagas såsom ett högre elementar-läroverk. Ifrågavarande skola, som för närvarande har 184 lärjungar, och länge meddelat fullständig undervisning i de till elementar-läroverket hörande läroämnen, har i den Kongl. Propositionen blifvit uppförd bland lägre elementar-läroverk och är verkligen bland Rikets läroverk det enda, som genom den Kongl. Propositionen blifvit föreslaget att förminskas, under det de öfriga hafva blifvit, antingen utvidgade eller bibehållna i sitt nuvarande omfång. Det har för närvarande 10 lärare och skulle framgent bibehålla endast 6. Enligt Utskottets tanke, kan det visserligen icke bestridas, att Skåne, med en befolkning af 450,000 menniskor, svårligen kan anses hafva sitt behof (Vidi af 1 högre läroverk, och såsom en synnerligt lämplig ort för ett sådant måste en residensstad med 15,000 innevånare tvifvelsutan betraktas. Det sorn likväl hufvudsakligen bestämt Utskottets tillstyrkan i detta ärende, bar varit dels det hittills varande förhållandet, under hvilket undervisningen icke torde böra nedsättas, dels ock den omständigheten att, då Lunds läroverk redan har 300 lärjungar, tillräckligt utrymme inom detsamma svårligen lärer finnas, i händelse ett förut befintligt fullständigt elementar-läroverk inom den starkt befolkade och i odling sorn i välstånd raskt framåtskridande orten skulle indragas. Utskottet tillstyrker således, att äfven för ett högre elementar-läroverk i Malmö må upptagas 1 Rektor, 3 Lektorer och 8 Adjunkter.
Wrangel, om hvilken sednare är antecknadt, att han år 1802 rest utrikes och, ehuru efterlyst år 1805, ej låtit sig afhöra, hvilka begge äro af äldre gren än fullmaktsutgifvaren, hvadan pollett icke kunnat fullmaktens innehafvare tilldelas, innan H. Ståndet öfver det nu anmälda förhållandet sig yttrat. Upplysningsvis får jag äran nämna, att en af Adolph Fredr. Wrangels släglingar lemnat mig den underrättelsen, att denne för flera år tillbaka aflidit och blifvit begrafven här i Stockholm. II. Ex. Ilr Gr. o. Landtm, yttrade, att nu till R. o. Ad:s bedöminande blifvit öfverlemnade 2:ne frågor, hvaraf den första rörde Hr Fredr. Gust. Carlsson Gyllenram, som blifvit vägrad pollett för ällen Gyllenram, derföre alt han icke vid uppropet styrkt sig hafva godtgjort sina borgenärer; hvarföre ock pollett för ätten blifvit utlemnad till en yngre ättemän, Hr Carl Fredr. Berndt Gyllenram, som äfven vid uppropet anmälde sig. Denna Direct:s åtgärd syntes vara öfverensstämmande med Ridd.- Ordn:s föreskrifter, och hemställde H. Ex. derföre om R. o. Ad. behagade godkänna Direct:s åtgärd, att till Hr Carl Fredr. Berndt Gyllenram lemna polletten för adliga ätten Gyllenram N:o 1528". Ropades ja.
Sedan genom Kongl. Förordningen den 21 December 18S7 blifvit stadgadt, att den, som genom testamente fått fast egendom sig tillagd, skall dermed lagfara på sätt om köp, skifte och gåfva sagdt är, synes Herr Fåhraei ifrågavarande framställning desto hellre förtjena afseende, som, enligt hvad Utskottet inhemtat, det af honom föreslagna förfaringssätt redan lärer vid åtskilliga domstolar iakttagas, endast med den skilnad, att stämpelafgiften, likasom i andra likartade fall, erlägges, då Bevillnings-UIskottets Betänkande N:o 4. 9 d§ lagfart å dylik egendom soken, äfven derest den icke dervid meddelas. I öfverensstämmelse med denna åsigt har Utskottet under rubriken »köpe-, bytesoch gåfvobref på fast egendom» såväl i förevarande §, som i § 7, intagit jemväl »Testamentariska Förordnanden» samt vid rubriken »Testamentariska Förordnanden» i sistnämnda § gjort det tillägg, som ansetts erforderligt, likasom uti 8 § 9 mom. tillagts orden: »samt testamentariska förordnanden»; hvilket torde af Rikets Ständer godkännas. Ehuru, på sätt här ofvanför blifvit omförmäldt, Utskottet icke ansett sig böra till bifall förorda det af såväl Herr Fåhraeus, som Riksdagsfullmägtigen J. Smedberg, gjorda yrkande, alt skuldebref af alla slag, godkända räkningar m. m. måtte från ali stämpel befrias, har Utskottet likväl, med föranledande af berörda motioner, trott någon nedsättning i stämpeln för nämnda handlingar kunna och böra ega rum, och får i sådant hänseende föreslå, att skuldebref af alla slag, godkända räkningar, godkända eller protesterade vexlar och enskilda assignationer, hvilka numera, då de för domare eller exekutor uppvisas, böra förses med stämpel till 30 öre för hvarje 100 R:dr, må, med iakttagande i öfrigt af förut gällande be stämmelser, i stället åsättas en stämpel af 25 öre för hvarje fulla 100 R:dr.
Någon försäljning af dylika Specier har ej kommit i fråga; men som tvåtredjedels och entredjedels R:drs-stycken äro af samma halt, som hela Specier, hafva berörde R:drs-stycken icke blifvit ommvntade, utan förvaras, i ändamål, att, efter enahanda grund, som hela Specier frän Banken afyttras. 29:o. Vid ett tillfälle har, med tillämpning af Banko-Reglementets 110 §, befrielse från erläggande af slagskatt å lefvereradt silfver i plants egt rum, såsom protokollet för den 25 September 1845 utvisar. 30:o. På grund deraf, att, enligt Kongl. Kungörelsen den 9 Maj 1835 § 5, Kopparmynt utlemnas ifrån Kongl. Mynt-Verket, uppå reqvisition af så väl Rikets 14 Berättelse af Bartko-Fullmäktige. Ständers Bank som Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och andra offentliga myndigheter, föreslog Högloft. Banko-Utskottet vid sednaste Riksdag, att åt § 109 uti 1841 års Banko-Reglemente, måtte gifvas den förändrade uppställning, hvilken, genom Rikets Ständers bifall till berörde förslag, lil § i nu gällande Reglemente innehåller, nemligen, att Kopparmynt emottages jemväl i Banken, dock ej till högre belopp vid hvarje vexling eller liqvid, än det uti Kongl. Kungörelsen af den 9 Maj 1855 bestämda, eller 52 sk. Banko. Då det icke lagligen lärer kunna någon förvägras, att få i Banken emot silfver eller sedlar förvexla Kopparskiljemynt å hvilket belopp, som helst, har tillämpning af nämnde föreskrift i vidsträcktare man ej ifrågakommit, än att vid liqvider hvarje gång emottagits endast 32 sk. Banko i Kopparmynt.
Med rättvisa har allmänna omdömet tacksamt belönat de Embetsman, som i Skånes odling genom Enskiftets beredande eller fortgång samverkat. Men följderna af dessa bemödanden skulle säkert ännu varit, om ej problematiska, åtmindstone ej allmänt synliga, om icke Malmö DiscontVerk gifvit för Landets inre Rörelse en så ökad förlags. 500 Den 16 Maj. tillgång, som den på en gång väckta och utsträckta förkofrings-åhågan vetat att gagna. Utom den skulle icke under 2 års krig, då Riket icke fick in utländsk säd, dess behof kunnat fyllas, till större del af Skånes nyskapade tillgångar. Om kortseendet häri upptäcker blott den enskildta vinningen, skall Statshushållaren, vand vid rymligare skådebana, lätt igenkänna den åstadkomna allmänna nyttan. Han skall då ej förskjuta gagnandet af medel för samma ändamål, hvilka, af erfarenheten besannade, visa i progression en möjligen oberäknelig framtida förmon för Riket. Att 2:ne omgifvande Haf, en utrikes närbelägen kust, 11 Städer eller Köpingar inom sig, bjuda Skåne både tillfälle och nödvändighet af en ej obetydlig eller trög Handel, torde lätt medgifvas? All Handel förutsätter både RörelseCapital och lättheten att få det i ögonblicket, och att med förmon använda en samlad vinst, tills den åter vid nya företag kan behöfvas. Men huru skall detta förenade ändamål vinnas i ett Land några och 60 mil från Hufvudstaden, der man vill hopa tillsamman både penninge-tillgången, sorn skall utgå, och den stora Contributions-summa som, tnindskande Landsorternas rörliga fonder, årligen ditströmmar? Beräknar man svårigheten att på detta afstånd, med provisionen, ined ett långt postlopp och onödigt arbete belasta Remisser af medel, som kunde, i ett ortens depositions-ställe tidtals insatt, göra der en nyttig vändning i Den 16 Maj. Sm - en eller annan Näring, då det, onyttigt för den och ägaren, på några veckor kan af honom undbäras, för att snart åter anställas i någon ny rörelse?
Serskilda Utsk. befarade äfven, att Exped.Utsk:s tjenstemän, som icke äro bränvinsbrännare, skulle missförstå dessa uttryck, och ansåg derföre nödigt, att en person, soni kunde redigt återgifva hvad Bet. innehåller, skulle deraf göra en öfversättning. Jag hemställer alltså vördsamt att R. o. Ad. mätte bifalla Utsk:s förslag. Gr. af Ugglas, Garl Fredr. Ludvig: Då en så stor ifver i allmänhet röjer sig vid allt, som rörer denna fråga, och det för mången torde vara af nytta att laga kännedom om den Nor ska Komitéens Betänk., vill jag visst icke bestrida att den föreslagna åtgärden må vidtagas, ehuru den tyckes mig leda lill en, jag skulle nä**"» ''å‘/a säga, bestämdt onödig utgift. För i min Atif kan jag icke tro att det serskilda Utsk., oaktadt de besynnerliga rykten man derom hört, äijnnar framlägga det förslag, att den Norrska bränvinslagstiftningen skulle äfven i Sverige införas ; och den nu ifrågavar:de åtgärden klan således aldri gJutlftlftä ' alt på sjelfva slutfrågan inverka. De Norrska Komiterades Betänk, kan visserligen vara ett ganska intressant studium: men då detta Betänk., jag uprepar det ännu en gång, Sir för sjelfva frågans utgång af intet inflytande, torde den ifrågavfcr:de utgiften befinnas helt och hållet främmande för våra Riks dags kostn ader. Jag ^ skulle derföre tro, alt den åtgärd Utsk. föreslagit, är olämplig. Hr Printzensköld, Carl: Då fråga ntn är att införa en ny lagstiftning för bränvinsbränningen, hvilken i grund skulle förändra de i detta afseende nu gällande författningar, anser jag det vara icke blott nyttigt, ulan äfven nödvändigt för representationens alla medlemmar, äfvensom för hvar och 'en individ i samhället, att ega tillgång till de handlingar, som i afseende på bränvinslagstiftningen i andra länder äro i högsta måtto uplysande. Det omdöme Utsk. fällt öfver de Norrska Komiterades Bet., i anledn. af den inom
Det är sä mycket taladr r detta obehagliga ämne, och obehörigheten afHerr 6)'lien8V3an8 motion sä tydeligen framstäld, ar nägon widare cliscuWion lärer wara öfwerflödig. sulrLtet häraf synes blifwa, at Ridderstapet och Adeln med förklarande af dess misshag öfwer berörde motion, anmodar Herr Grefwe» och Landtmarffalkeg, ar pä sätt ;o §. Riksdags-Ordningen stadgar, förehålla Herr (Hälsnsvaan otilbörligheten af sit comportk-ment; Detta torde wara sa mycket mera lämpeligt, som bemalre Ledamot afwen wid framställningen af sin motion, nyttjar nog stränga och mindre passande uttryck, dä han med afseende ä suM-X-Ombudsmans-walet säger, at han, som Riksdagsman icke kan tillåta något twetydigt passera: men om kropo8itionen i ofwanuämnde afseende skall göras, tror jag at den af Herr Grefwe» och Ordföranden nyss framstälda icke gör tilfyllest, utan anhäller jag, at de termer som 50 tz. Riksdags-Ordningen innehäller, ordagrant mä följas. Friherre Riäckeratolpo, Larl. Sedan Herr 6^Ilsr>8V3an nu wunnit sit enda möjliga andamäl, at pä en läng stund staffa Högloft. Ridderstad och Adeln bade roligt och ledsamt, får , jag Den 2 Mars. 5»r jag anhalla at proposition matte göras verkotim efter Riksdags-Ordningen, hwaruti ordet warning inflyter, som torde afskräcka fran widare försök af sadan halt. Herr lersmeäen, preörlc, förklarade, at sedan en sadan proposition, sa lange, sa ofta och sä enligt nied Grundlagen bliswit begärd, kunde den icke af Herr Grefwen och Ordföranden längre wägras. Herr Grefwen och Ordföranden. Uppå Högloft. Ridderffapets och Adelns nästan enhälliga begäran blir fäledes min pligt, at lil den proposition jag redan gjort tillägga och til Högloft. Ridderffapet och Ädeln hemställa, om Högloft.
Jag skulle derföre tro, att försigtigheten ej är alltför stor, om man begär att ifrågavar. betänk, ej må föredragas klockan 10 å 11 om natten, om handläggningen af Const.Utsk:s betänk, ej förr slutas. Det är Hr von Hartmansdorff, som begärt, att betänk. N:o 22(1 må förekomma straxt före, eller således på samma dag eller i sammanhang med frågorna om statsreglerrn. Jag instämmer fullkomligt deruti, och förklarar att, i händelse Const.- Utsk:s betänk:n kunna hinna afgöras på Onsdags-föriniddag, skall jag icke sätta mig emot, att man på eftermiddagen företager inkomst-betänkandet. Min försigtighet har således endast sträckt sig derhän, att det ej må förekomma på natten emellan Onsdagen och Thorsdagen. Frih. Raab, Adam Christian: Lika angeläget som det synes å ena sidan vara, att detta betänk, förekommer innan den öfriga statsreglerrn, lika illa synes mig å andra sidan vara, om en del af Onsdagen skulle gå förlorad, der - 34 Den i Augusti. före att R. o. Ad. hade fattat det beslut, att samma betänk. ej då skall företagas. Jag hemställer derföre, om icke de olika meningarna kunde förlikas medelst det beslut, att detta mål sättes sist på listan om Onsdagen, och att detsamma, om det då ej hinner afgöras, uppskjutes till Lördagen. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om icke de särskilda meningarna skulle kunna förenas på sådant sätt, att R. o. Ad. behagade besluta företagande till pröfning af StatsUtskts utlåt. N:o 226 nästa Onsdag, ifall tiden del medgåfve, men i annat fall om Lördag. Bifölls. Frih. Nauckhoff: Jag instämmer helt och hållet i Hr Landtnäs propos., öfverlemnande åt dess bepröfvande af ärendets vigt, att icke föredraga ämnet så sent, att man ej med någon fullständighet kan gå till botten med detta ämne. Ånyo föredrogs StatsUtskrs den 29 sisth Juli på bordet lagda utlåt. N:o 227, i anleda, af K.
Tyvärr är det något sent för Er, att under denna saison kunna få en umgängeskrets, ty enligt mitt förmenande går det lättast att skaffa sig nya bekantskaper på isen, vid den nu så brukliga skridskosporten. Vänta därför, tilldess nästa vinter ånyo belagt Nybroviken med sitt sköna salongsgolf, ty då skall Ni se, det går som en dans. Äfven erinrar jag mig hafva hört sägas, att angenäma bekantskaper hafva stiftats på ridhusen vid Mästersamuelsgatan och Grefturegatan. Detta är nu ett mera dyrbart sätt alt göra bekantskaper, då lektionerna alltid kosta mycket, men denna årstid är ju särdeles lämplig för ndt. Kunna mina råd gagna, vore det mig kärt. 70 j8 Läsarinna af Jdun. Anspråk å vitsord om kunskaper, motsvarande dem som för högre Lärarinneseminarium; undantag för hvad språk beträffar. Ålder 20 år. Ansökningar skola inlemnas före 15 maj. Kursen är 2-årig och börjar i september. John Björn. Innehållsförteckning:. Louise Fahlman; af Daniel Fallström. (Med porträtt.) — Min svala; poem af Oetavio Beer. — Vänskap; af R. A. Éagslröm. — Förtröttens icke! — När syrenerna blomma; skiss af Sune Folkeson. — Kvinnans inflytande i det dagliga lifvet. — Iduns panoptikon: Herrskapet Petterssons pingsthelg; af Sc&amp;vola. — Några svenska nationalrätter; hedersomnämndt svar å prisfrågan X V I I I; af Moster Greta. — Behöfva Stockholms invånare vara beroende af bagare o. s. v. ; af Landtlig husmoder. — Teater och musik. — SiridVn om hjärtan; ur ett kvinnolifs historia; af Johan Nordling (Forts.). Förslag till matordning för veckan 2 — 8 juni. — Handarbeten. — Våra barn. — Klädedräkten. — Toaletten. — Efterrätter. — Hemfärgning. — Allmännyttigt. — llvarjebanda. — Bohaget. — Läkareråd. — Frågor. — Svar. S v a r.
Borgare-Ståndet, som icke biföll nämnda Utlåtande, beslöt, för sin del, det skola Rikets Sländer anvisa åt Christinehamns stads och Warnums landsförsamlingar ett låneunderstöd af Femtio Tusende R:dr Riksmynt, att utgå ifrån Riksgäldskontoret, under iakttagande af samma vilkor, som vid lånet till Linköpings Domkyrka äro bestämda, enligt Stats-Utskottets Utlåtande N:o 104; Och skulle de respektive Med-Stånden vördsamt och vänligen inbjudas" att i detta Borgare-Ståndets beslut sig förena. Från Heden. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 24, dels med utlå tande om Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående ändring i Regeringsformens och Riksdags-ordningens föreskrifter om Riks-styrelsens förande i vissa fall, dels med ett särskildt upprättadt förslag till Grundlags-ändringar i berörda hänseende. Ofvanberörde Utlåtande bifölls och Utskottets förslag antogs att hvila lil Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. S. D. Vid förnyad föredragning godkändes Lag-Utskottets Betänkande N:o 27, i anledning af väckt motion om förklaring af Kongl, förordningen angående ej mindre lifstidsstödja och undantagsaftal än ock all annan afhandling om nyttjande rått till fast egendom å landet den 9 November 1844. Samma Utskotts Betänkande N:o 28, i anledning af väckta motioner om dels upphäfvande dels oek om inskränkning af rättigheten att börda jord å landet återremitterades; och skulle den under frågans behandling förda diskussion till Utskottet medfölja. S. D. Stats-Utskottets Memorial N:o lil, angående det afslutade nya lånet för Statens jernvägs-byggnader och det för samma lån erforderliga ränteoch amorteringsanslag godkändes.
Ingen lärer kunna undra i fall Kongl. Maj:t, vid sådant förhållande, redan långt före, delta varit betänkt på någon åtgärd, som kunde befria hans hofhållning ifrån den för hvarje år ökade bördan af Kongl. Theaterns utgifter utöfver stal. Och alt han verkligen haft något sådant i sigte blir påtagligt deraf, att han till Kongl. Theater-styrelsen utfärdat nådig befallning, att icke afsluta några kontrakter på längre tid än 12 månader, påtagligen i afsigt, att således vara oförhindrad alt efter omständigheterna göra eller låta. Emellertid har denna interims-åtgärd blott kunnat göra det onda värre, och medan Kongl, Theaterns stat årligen visar ett allt sämre resultat, har verkets administrativa förvaltning efter band blifvit förknippad med svgrigkelcr, hvilka numera väl knappast torde kunna lösas annorlunda, än genom Rikets Ständers mellankomst och en sålunda förberedd möjlighet att på en gång och i ett sammanhang å nyp ordna hela verkets ekonomiska ställning. En sådan plan för hela Kongl. Theaterns omreglering, — antagligen utarbetad af nuvarande Kongl. Theater-styrelsen, — har vid innevarande riksdag blifvit inom Stånden utdelad. Densamma utgör den första fullständiga utredning af Kongl. Theaterns ställning, som någonsin hittills blifvit lemnad, och ehvad man ock må säga om de deri föreslagna nya löne-bclopp, men icke synas de i något fall kunna anses öfverskrida konstnärens billigaste anspråk. Nämnde plan utgår jemväl ifrån antagandet af samma belopp, som Prosten Söderberg i sin motion föreslagit, nem - llans Maj:t Konungens anslag .
Inflyttar eller anmäles till inflyttning frun ett fat tigvår dssamhälle till annat tjenstehjon, som uppnått 55 år eller, i anseende till sjuklighet eller hvarjehanda åkommor, saknar full arbetsförmåga, eller ogift lagstadd qvinna, som vid inflyttningen synbarligen är hafvande, eller inhyseshjon, eller den, som eger egen eller legd bostad utan sådant jordomfång, som motsvarar besutenhet och utan att vara i lagstadd tjenst, eller jordegar ens arbetare, eller i vederbörlig ordning antagen fabrikseller handtverks-arbetare, och innehafver han icke heller allmän tjenst eller erkändt yrke, motsvarande behofvet för försörjning, eller annan känd utväg för bergning, dä må sådan person icke antecknas i mantalslängden i inflyttning s-orten utan medgifvande af fattigvårds-styrelsen derstädes. § 16. Bosätter eller uppehåller sig någon inom ett fattigvår ds-samhälle, utan att der eller annorstädes vara vid sednaste mantalsskrifning antecknad, dä skall fattigvårds-styrelsen, om den icke vill emottaga honom, såsom tillhörande samhället, inom sex månader efter inflyttningen, gifva det tillkänna antingen för styrelsen inom samhället, som han sednast lagligen tillhört eller hos Konungens befallningshafvande i orten, som dä derom underrättar styrelsen i sistnämnde samhälle, på hvilken det derefter ankommer att anställa talan om hans mantalsskrifning i vistelseorten, för 20 Ligoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 5S. att såmedelst undgå det annars fortfarande fattigvårds-ansvaret. Åsidosattes den föresltrifna iakttagelsen af styrelsen i det samhälle, dit flyttningen skett, anses personen tillhöra detta samhälle, utan afseende på utehlifven mantalsskrifning. Häremot må ingen, i och för äfventyr et af framtida fattigvårds-tunga, inskränkas i rättigheten att välja vistelseort. Ar i detta afseende något att anmärka, i anledning af författningar ne emot försvarslöshet och lösdrifveri, gälle derom, hvad i dessa författningar stadgas. § 17.