Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För öfrigt får jag förklara, att jag tänker votera Ja, på de skäl som blifvit anförda af IIr Cederschiöld och af dem, som yrkat bifall till förslaget. Hr B ra k e 1, Mauritz Gust.: Det kan icke nekas att R. o. Ad. är det förnämsta Ståndet icke allenast till följd af sina minnen utan äfven till följd af grundlagens bud. Vid alla tillfällen, när Ständerna sammanti äda på Rikssalen för R. o. Ad:s Ordf:de, Landtm, ordet för dem, när Ständerna samlats i Utsk. så har hittills R o. Ad:s äldste ledamot fört ordet och sålunda lärer del också hädanefter förblifva, så länge vår representation förbi i fver indelad i Stånd. Jag för min del kan icke finna annat än att, om man upoffrade denna rättighet, det vöre ett erkännande, alt man icke vore fullt och bäst vuxen densamma. Jag hade icke trott alt en person som känner med sig att han kan fylla ett kall, sjelfmant aflägger denna sin rättighet och öfverlemna:- åt slumpen att bestämma, hvem som skall fylla detta kall. Jag anser honom åtminstone icke vara värdig att hädanefter sådant kall bekläda och långt från att vinna popularitet hos de andra St:n genom att bifalla detta förslag, tror jag tvärtom, att R. o. Ad. skulle nedsätta sin egen värdighet. Äfven tror jag, mine Hrr, att de icke mera, och detta med rätta, skulle anse oss värdige att vara Ordfide i blifvande Riksdagars Utsk. Jag för min del kan icke annat än rösta för afslag af det nu hvilande förslaget. Hr Bildt: Då den talare, som upträdde näst före den siste värde talaren, lade stor vigt pä att icke allenast jag utan äfven andra talare gjort oss skyldiga lill inkonseqvens derigenom att vi röstade för Gr. Lagerbjelkes representations-förslag vid sisth Riksdag, oaktadt efter detta förslag Utsk. skulle välja sina OrdLde, så anhåller jag, för att freda mig och dessa
Rr« Deri 27 Januartt. 1089 Redan wid Riksdagens början wäcktes frä» ga om förbättrande af Embetsmänncns Löner, och Stars - Mstortet, du derr^ ärende bief remitkeradt, anfäg en fl,k förvältring bäde billig och rättwis i anseende lill stegrmgn, i rttiset af alla ^öbwändrghets arriclar , sivare ä,e:, men ölwersimnadc denna ömtällga fräga ull fram iden da Statens tillgängar kunde medgifwa nägon iörhöjnlyg Löner».'e. Ehuru Embersmanna Corpien, kännande hela tyngden af sin sivara betagenbtt, med stillatigande mottagit underrätte fen om detta Beflut, dä likwäl Veu hast högt skäl att klaga och bnvlsa sin orvillkorstqa rätt kill R'kienö Sränders hågkomst, kan jag dock rcke neka mitt hjertås känsla den tflltrebSställeisin att fästa Högloft-N'dderstopet och Adelns uppmärksamhet pä beskaffenheten af Stats-Utstotleis, enstat min tanka, i detta ämne orärtwlfa Be» tänkande. Ordet framtiden lemnar Embetsmanna-Torp» fen tngen förhoppning förr än efter 6 ärs förlopp eller wid nästa Riksdag. Alt afwakta denna tid, torde af mäng'. skäl bilscha det swäraste, och till äfwen yrs stola fä nu »varande Em» betsmän med redligaste och bästa wilia och urpsätt kunna öfwerwinna de swärightter, tom genom knappa tillgångar sätta dem ur ständ att wara gagneliga för Staten och sig sjelfwe. Dä behofwet wäcker bekymmer och iodrar ens hela omtanka, huru kan man wänta sig häq och lust för arbete, och kan man med säkerhet förmoda att Medborgares wäl stall med redlighet och drift behandlas. Det iQyo Den 27 Januarir'.' Det är icke nog att frägan om Embetsmannens förbättrade willtor är billig, ben är rättwis och laglig.
Hvarje år, i Februarii månad, skall allmän inventering i Bankens Generaloch Special-Cassor samt öfrige förvaringsrum, enligt dertill af vederbörande uppgjorde fulteländige och verificerade inventarier, förrät - Banco-Utskottets Memorial N:o 135. l5 tas; hvarvid Fullmägtige samfäldt på det nogaste öfverse behållningarnes rigtighet, och göra sig förvissade , att nödig säkerhet och ordning uti vården iaktiages. §• 9* Fullmägtige, såsom Bankens Öfver-Styresmän, tillhörer äfven att hålla noga tillsyn å den på Comrnissariatets åtgärd egentligen ankommande inre och speciela Bancoförvaltningen , på det att Verket, så i allmänhet, som i dess åtskilliga Departementer, måtte blifva förvaltadf, i enlighet med de gällande Banco-Förfatiningarne, jemte derpå grundad arbetsordning för Departementsfördelningarne och hvarje Tjenstemans göromål och åligganden. För iakttagandet af denna speciela uppsigt på Departementsgöromälen ega Fullmägtige, att sinsemellan öfverenskomma på sätt dem bäst och lämpligast synes; dock att de blifva , alla för en och en för alla, ansvarige för den skada och förlust, som, genom en eller Heras efterlåtenhet derutinnan , skulle kunna Banco-Verket tillskyndas. (Jemför Ansvarighets-Lag G). §• 10. Fullmägtige sammanträda till öfverläggning om Banco-Verkets angelägenheter van - Banco-Utskottets Memorial N:o ligen å viss dag i hvarje vecka , och dessemellan allt efter som ärendenas beskaffenhet och oafbrutna gång sådant fordrar. I händelse af eldsvåda inom Stadens broar, åligger det hvarje Fullmägtig att, så vidt han ej af laga förfall hindras, genast och sjelfmant sig i Banken infinna. Alla mål och ärenden föredragas och algöras uti Fullmägtiges sammankom ster; och expeditioner, i Ofver-Styrelsens namn, kunna ej utfärdas utan i följd af derstädes fattade beslut. Utan gjord behörig anmälan och träffad öfverenskommelse, må ej:
Åkerhjelm framställt, kan jag omöjligen föreställa mig. Aldrager man inkomsterna, som tillkomma af Norabanan, så anser jag dan öfriga vägen inbringa ganska obetydligt samt att inkomsten derå mest inflyter af passagerareafgifter samt transportkostnaden för s. k. lätta (korta) varor. För att nu återkomma till de siffror jag upgifvit och dera man ansett för höga, ber jag att få nämna, att dessa siffror äro grundade på trafiken å 153/4 mil. Dessa mil har jag erhållit på det sätt, att jag tagit tiil jämförelsepunkter jernvägen från Falköping till Götheborg samt från Höör till Malmö. Detta är särdeles fördelaktiga jemförelsepunkter för dem, som önska fördelaktiga resultater i sifferväg af värt jernbanesystem. Från Falköping till Götheborg är befolkningens numerär 20.000 menniskor, på 3 mils afstånd från vägen beräknadt, och i Skåne upgår den på många ställen till 40,000. Då i öfrigt dessa punkter, Falköping och Höör, ligga i hjertat af sina provinser, åstadkommes äfven deraf det fördelaktigaste resultat, enär de upsamla ali den rörelse, deras orter f. n. hafva samt utföra den till exportorten. Hr von Troil har uttalat den åsigten att på samma gång den södra stambanan erhållit större utsträckning, har ock inkomsten derå stigit i samma mån våglängden ökats. I allmänhet har det varit svårt för StatsUtsk:t att anställa jemförelse)' i detta fall, emedan de upgifter, sorn StatsUtskrt erhållit, icke varit npställda för detta ändamål. Likväl kan man, genom att hålla sig till samma värde, få en temligen klar föreställning om det resultat, hvartill förlängningen H. V. 20 Ren 25 April f. m. såväl af södra som vestra stambanan, i afseende på trafikinkomsten, föranledt, om vi nemi. gå till det sammandrag öfver inkomster å södra stambanan, hvilket, litt. J, tinnes bifogadt StatsUt.sk:ts fö re v-de Uti:de och som är afgifvet af Chefen för Statens jernvägsbyggnader.
Maj:ts Nådiga Proposition, angående förändrade grander för Legooch Salu-sågars samt Valkoch Stampverks Beskattning m. m.; och angående väckt fråga, örn förändrad grund för prestationers utgörande af hemman. Stats-, Bankooch LagUtskottens: med förslag till Lag angående Myntbestämningen och för Rikets Ständers Bank. Statsoch EkonomiUtskottens: angående upphörande af KrigsCollegii befattning med MilitiajBoställens utarrenderande, samt MilitiaeBoställsCassans förvaltning; i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om den så kallade MötesPassevolancen för de indeldta Regementerne; angående yrkadt behof af lindring eller understöd för Rotehållare inom Jemtland; och om sökt lindring för Rustehållare under Jemtlands HästJägareEsquadron. BevillningsUtskottets : angående Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om upphäfvande af den nu medgifna moderation i porto för bref som väga öfver åtta lod. Bevill - Den 18 Mars e. ni. 36g Bevillnings_, Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens: i afseende på förehafd granskning af Kongl. Maj:ts förnyade Seglationsordning den 21 Julii i825; och angående väckta motioner, i afseende på Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning emot oloflig införsel eller utförsel af varor, den 23 Junii 1825. Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens: rörande PaketPostoch Forvagnslnrättning; och angående åtskiliige motioner om Postinrättningen,i Riket. LagUtskottets : i anledning af väckte motioner om ändringar i Kongl. Förordningen den 24 Augusti 1813 emot fylleri och dryckenskap. EkonomiUtskottets: angående inrättande af en Landtbruksskola. 3:o Bifall till följande Utskotts Memorial och Utlåtanden:
Detta i tvenne exemplar upprättade kontrakt förblifver gällande tre månader efter å någondera sidan skeende uppsägning». Och har Filialbank-direktionen uppgifvit, att kontraktet med Smålands Enskilda Bank upphört med år 1863, hvaremot de tvenne sednare kontrakten synas ännu vara gällande. § 45. Vid granskningen af Filialbankens i Oskarshamn förvaltning och räkenskaper för Filialbanken i tiden från Bankens öppnande den 1 November 1862 till 1863 års slut, hafva åtskilliga Oskarshamn. anmärkningar blifvit af Riksbankens i och för revisionen utsedde ombud framställde vid de för försträckningen från Riksbanken aflemnade hypothek. I anledning häraf hafva Fullmäktige infordrat förklaringar från såväl Filialbanks-direktionen som Riksbankens ombud vid Filial-banken, hvilka sådana jemväl afgifvit, hvarefter förstbemälde ombud i anledning af dessa förklaringar med utlåtande till Fullmäktige inkommit. Vid derefter företagen pröfning af detta ärende hafva Fullmäktige rörande de särskilda anmärkningspunkterna beslutat följande, nemligen: I punkten 1:0 hade anmärkts, att aktieegare såsom hypothek aflemnat 45 stycken Göta Kanalbolags aktier af första klassen å 100 R:dr Banko hvardera, hvilka aktier, utgörande tillhopa 4,500 R:dr Banko, blifvit beräknade till 90 procent, och således antagits såsom säkerhet för 6,075 R:dr; men att, då, enligt 3 i; 3 mom. i reglementet för Oskarshamns Filialbank, publika papper, hvilka aflemnades såsom säkerhet, borde beräknas till det värde, hvartill de i Rikets Ständers Bank belånas, berörde Göta Kanalbolags aktier icke bordt antagas till högre belopp, än det, som enligt gällande Bankoreglemente vore för belåning af dylika i Riksbanken bestämdt.
”Så, för tusan dj-r, jag har just väntat det, då har tulljakten lagt till vid bryggan!” och Rosenberg svor en hel rad smått för sig sjelf. Om affären ej gick lyckligt, blefve förlusten stor. Vår kapten var en våghals, som trotsade på lyckan, huru många gånger hon än narrat honom. ”Styrman, lysa ljusen ännu?” ”De två öfversta äro nedflyttade, så att alla ljusen stå i horisontel linje nu släckas de allihop.” ”Godt!” sade kaptenen; men der han stod, som på nålar, hade han det icke mindre än godt. ”Vi få vänta så länge och afvakta ny signal. Jag skall sjelf hålla utkik. Låt du emellertid folket skaffa och gå till kojs, utom Petter och gamle Lutter, hvilka skola hålla sig klara på däck. Men låt först sätta ut storbåten och surra årorna i tollgången med platting, så att de kunna ro tyst; flytta packorna in till relingen, gör klar en talja och slå en tross om dem, att vi genast kunna fira dem ned!” ”Aj, aj, kapten!” Medan dessa befallningar verkställdes, stod Rosenberg stödd emot kappen och riktade nästan oafvändt ögonen åt det håll, hvarifrån de sista ljusen försvunnit. Men så sjöman han var till själ och kropp, och oaktadt det vigtiga ögonblicket, kunde han likväl icke hindra sina blickar att stundom flyga öfver till det enda upplysta fönstret på frontispicen, och sina tankar att på snabba vingar besöka det rum, som doldes af de tjocka gardinerna. Rosenberg kände sig med en känsla af sällhet öfvertygad att inom detta rum ett hjerta klappade varmt för honom och väntade otåligt utgången af hans förehafvande. Att han för öfrigt tänkte en hel hop om jaktens besök på Tistelön, om den misslyckade visitationen och tullsnokarnes långa näsor, behöfs knappt tilläggas. Men andra mindre tillfredsställande betraktelser inställde sig äfven. Ty i fall tulljakten lemnade platsen – om hon ej gjorde dem det sprattet att ligga qvar tills dager – försvann hon likväl icke; och om ingen nattvisitation var att befara ombord, höll hon sig dock säkert i närheten, vaksam som draken i sagan.
N:o 3, i anledn. af den tolkning Hr Landtm., genom vägrad propos., gifvit åt nämnda lagparagrafer, och innefattande, bland annat, den förklaring, att då 4* §:n Riksd.Ordn. stadgar, ”att ”tjenstgörande Statsministrar, »Statsråd, Justitieråd, Hof”canceller, Just.canceller, Just.ombudsman och Statssecre”terare ej må i val till utsk:s-ledamöter deltaga,” hvilket obestridligen måste så förstås, att delta deltagande ej kan, hvarken medelbart eller omedelbart, äga rum, det deraf alltså vore en klar följd, att bemälde embetsman ej heller må, vare sig medelbart eller omedelbart, deltaga i val till de electoror, hvilka skola välja ledamöter i Utskotten; 3:o af Frih. von Sc h iver i n, Ga r 1 Julius, som förmenat, att Pudd.Ordn. lämpligast borde sönderfalla i 2:ne afdelningär, nemi., ”en Representations-stadga eller egentlig ”Ridd.Ordn., innefattande villkoren för säte och stämma på ”Riddarhuset, adelskaps ärftlighet, introduction, med ett ord ”allt hvad i afseende på grundlagens föreskrifter kan be”höfva alt af Konungen sanctioneras,” samt en särskild
M:s förslag vore det 92 Den 14 Juni e. m. enligt min åsigt fördelaktigt, att bättre än nn är förhållandet, organisera Riddarhuset. Det är klart, att det icke gagnar till något, att uppskjuta en sådan åtgärd, hvilken, såsom jag nyligen nämnt, mera gagnar än skadar det stora hela. På dessa skäl jemte dem, min reservation innehåller, tillstyrker jag återremiss af betänk. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Hr Giinther har yttrat, att jag i ett anförande, för några dagar sedan, gillat det förslag lill representationsförändring, som är bilagdt Const.Utskrs betänk., i anledn. af K. M:s propos. till nationalrepresentationens ombildning. Jag anser visserligen delta förslag bättre än Konungens, men jag har icke inlåtit mig i något omdöme deröfver. Jag har endast förklarat, att jag instämde i den vid slutet af Const.Utsk:s betänk, intagna reservation, hvilken utgöres af 10 eller 12 rader. Hr Lagerheim: Ingalunda såsom ett fåfängt försök att bibehålla sjelfskrifvenheten, hvilken med skäl bör vara utdömd af allmänna tänkesättet, icke heller för att motverka det nu hvilande representationsförslaget, hvilket må med skäl vinna den aktningsfulla åtgärd, hvarmed det kan förtjena att af kommande Ständer behandlas, men derföre, att R. o. Ad:s egen värdighet fordrar, en sådan sammansättning, att detta Stånd med någon slags tillbörlighet må kunna anses utgöra ^:del sf Svenska folkets representation, tillstyrker jag återremiss. Ett sådant fullt värdigt representatjons sätt kan icke vinnas, utan vissa bestämmelser och kalhegorier och, enl. min öfvertygelse bör också endast åt dem, som företrädesvis äga bildning, erfarenhet och förmögenhet, öfverlemnas afgörandet af Statens vigtigaste ärenden. Det är äfven alldeles icke gifvet, att vid nästa riksdag K. M:s nåd. propos. vinner bifall inom alla 4 Stånden, och, om så icke sker, vore det icke blott fölen utan möjligen för flere riksdagar denna högst nödvändiga förbättring kunde komma att fördröjas.
Jag har väl icke haft tillfälle taga kännedom af den undersökning, som å Wisingsö föregått, rörrde dess tjenlighet till ifrågavarande ändamål, emedan frågan om ekplanteringars anläggande derstädes redan var af K. M. afgjord, innan jag från KrigsExpeditionen öfvertog föredragningen af ekplanteringsärenderna; men jag är öfvertygad, att då denna undersökning blifvit verkställd af Hr af Ström, en person, som ådagalagt fullkomlig kännedom i skogshushållningen samt nit och drift i hvad han sig åtager, densamma varit så grundlig och pålitlig, att något tvifvel numera icke bör uppstå om Wisingsös företräde till ekplantering framför Bispmotala kungsgård; och ehuru jag således tror, att StatsUtsk. kunnat undgå att tillstyrka ytterligare undersökning härom, vill jag likväl icke bestrida densamma, emedan jag Den i5 April f. m. i!)3 är öfvertvgad, att den skall gifva ytterligare styrka åt det redan upplysta förhållandet. StatsUtsk. har hufvudsakligen fastat sig vid de af Hr af Borneman och Öfverjägmästare!! Ebert, såsom undersökningsmän, samt framlidne Hr Gr. v. Platen och Hr Gr. Hamilton, såsom sakkunniga män, gjorda förslag om Bispmotala Kungsgårds användande till ekplantering. Hvad Hr af Bornemans yttrande härom innehåller, känner jag icke; men hvad jag vet, är det, att Hr Ebert samt Grefvarna v. Platen och Hamilton äfven föreslagit Ombergs Kronopark till ekplantering, ehuru det af hvar och en är kändt, att den, såsom innehållande kalkberg, är olämplig dertill, och att något yttrande af dem ronde Wisingsös användbarhet dertill icke blifvit afgifvet förmodligen derföre, att de icke ansett elen böra för ekplantering komma i fiåga, såsom, med Undantag af Wisingsborgs Kungsgård, icke Kronan tillhörig. I afseende på hvad Frih. Ehrenborgh anfort, att ekplantering för Kronans räkning i Skåne företrädesvis borde företagas, får jag anföra, att enär, på den grund, att R.
De ledamöter af de olika Riks-Stånden, som särskildt intresserat sig för denna fråga, hafva under närmast föreg:de dagar haft långa öfverläggningar, som företrädesvis rört sig omkring denna punkt. 174 Den 4 November f. m. Manga meningar derom hafva blifvit uttryckta, men man öfverensstämde slutligen i den förhoppning, att K. M., på grund af den opinion, som uttrycktes af R. St:r, måtte komma i tillfälle att, i hvad på K. M. berodde, fatta sitt beslut samt till Rikets näst sammanträdande Ständer aflemna den i sista delen af Betänk:t äskade Nåd. Proposm. Man ölverenskom derföre att söka sammanjemka de olika meningarne, och ehuru jag får bekänna, alt jag icke alldeles är vän af denna sammanjemkning, hyser jag dock den åsigt att, när en reform går i den riktning jag önskar, bör jag taga hvad jag får, äfven om det icke skulle till fullo tillfredsställa mina önskningar, samt vara nöjd lör tillfället, i hopp att framdeles kunna fullständigt drifva igenom hvad jag anser vara det bästa. Jag har således fogat mig i det redaktionsförslag för den nu föredragne punkten, hvarom man på dessa sammankomster öfverenskomma, samt åtagit mig att på detta rum framställa det till antagande. Det lyder sålunda: »Om icke kronans ölverloppsmarker och sådana trakter af oafvittrade skogar i Stora Kopparbergs, Gefleborgs, Wesler-Norrlarids, Jemtlands, Westerbottens och Norrbottens län, hvilka finnas dertill tjenliga, borde för kronoparker förklaras, ställas under vård och förvaltning af skogsstyrelsen, samt behandlas efter sådana på vetenskapliga reglor grundade hushållningsplaner, som afse skogens framtida bestånd och högsta afkastning, dock att hinder derigenom icke lägges för afvittring af skogsanslag åt redan anlagda hemman och nybyggen.» För närv:de inskränker jag mig till att yrka afslag å den föredragna punkten i Betänk:t samt bifall till den af mig nu föreslagna förändrade redaktion af samma punkt. Gr. Sparre, Erik:
Utjlag mifnöjba att (öfa flera än ett biaribberoté; 46:o af ben 3 (Dctober famina år, angåenbe anbringar i ^\ong(. £apatt på arfmobe för Sanbtmäterbförrättningar ben 18 Dctober 1834; 47:o af ben 14 (Dctober famina år, angåenbe bejtämmanbe af t>voab meb ”matlag” bör förflåé; 48:o af famina bag, angåenbe {?plbigt)et för frigöfolf att Deltaga i bpg* ganbe od) unberfjållanbe af Fprfobpggnab meb Ijmab bertia l)örer; 49:o af ben 17 (Dctober famina år, angåenbe föränbrab Ipbclfe af 5 § i ^ottgl. görorbntngen om ©oefenftämmot i Dvifet ben 29 Slugufti 1843; 50:o af ben 18 0ctobcr famina år, om upprättanbe af 2:ne npa år# gångar prebifotepter; 51:o af ben 19 (Dctober famina år, angåenbe föränbring i förejfrifter# na röranbe utmätningöumgälber; Go 52:o af Gen 20 d>ctober famma år, angående en föränbrab reglering af f)>refferjfapeté od) ^prfobetjeningenS löningöfdtt famt om upphöranDe af förlföjD tjenjfeåröberdfning. §• 58. 0eDan ^i, genom mårt ^onjlitutionödltjfott, (åtit granda De i 0tatö«9lå#
Natt och dag förföljde henne bilden af hennes barndoms och första ungdoms dyrkade afgud, sådan hon sett honom den der hemska aftonen — med krossadt hufvud, blodig, oigenkänlig — detta grå, vackra hufvud, som hon brukat kamma med en liten silfverkam, förtjust åt dess lockiga rikedom — detta vördnadsvärda hufvud, som satt så stolt och ädelt formadt på sina axlar, vidrigt sönderskjutet, med bitar deraf på bordet, på väggen — det var fasansfullt — och gjordt af hans egen hand! Och hvarför? O, detta var det värsta af allt — derför att all den lyx de i åratal njutit af, hvarje rätt de ätit, hvarje dryck de druckit, de lysande drägter hon iklädt sig — allt, allt hade varit stulet från andra, under årslånga underslef och falska uppgifter! Och det hade hennes far gjort, han som hon trott vara den bäste och ädlaste på jorden! Och när det till slut ej kunde gå längre, när han såg ruinen och vanäran hotande stå för dörren, då lemnade han dem fegt i arf åt henne, sitt enda, sitt bortskämda barn, i det han med ett skott ändade sitt lif och lät henne ensam kämpa förtviflans kamp med allt det, ' han bragt öfver henne. Det var henne ett under, att hon ej förlorade sitt förstånd. I stället, sedan den första bedöfningen var förbi, vaknade hon upp och utvecklade en energi, som hvarken hon sjelf eller andra trott henne i stånd till. Hon tog reda på alla affärer i de minsta detaljer, hon hoppades in i det sista, att alla dock skulle få ut sin rätt. Men hvarje dag gjordes nya, förfärande upptäckter, och när allt ända till det minsta tagits ifrån henne, skulle der ändå ropas ve och farbannelse öfver hennes fars minne af dem. han bedragit och ruinerat. Det var så gräsligt att all hennes goda vilja, all hennes tankeoch handlingskraft ingenting kunde förmå. Hon tyckte, att hon hä- danefter aldrig skulle kunna äta en bit bröd med samvetsro, derför att andra hungrade för hennes skull. Men till slut måste hon dock tänka på sig sjelf.
Omkostnaderne få då 1 procent till betäckning. 11:0 Magazineringen förvaltas af aflönte Magazinsföreståndare, dem Städerne ega antaga emot det att Magistraterne ansvara för varan m. m. eller också antagas de af Herrar Fullmägtige i *44 itatg-Uts kottets B et än k a n d en. samråd med Konungens Befallningshafvande och böra i denna händelse vara försedde med borgen. Då Städernes Magistrater icke vilja åtaga sig att tillsätta och ansvara för Magazins-Föreståndaren, njuta de ingen afgift af hvad namn den vara rriå genom denna Inrättning. I motsatt händelse anslås dem någon slags accis eller afgift, som för annat till Staden ankommande gods. 12:0 Riksens Ständers Herrar Fullmägtige i JLåne (Riksgälds) Contoiret skola förvalta och tillse medlens fördelning och begagnande. I de O rter hvarest dessa Magazin inrättas, bör bernälte myndighet s gångor om året bestämma och kungöra utlåningstid och belopp, samt genom särskildt antagit ombud eller på annat sätt revidera och controllera behandlingssättet i alla delar. 13:0 Till en början skola Tune-medlen i likhet med hvad om Jern stadgadt och öfligt är, uttagas och insättas i Riksens Ständer^ Bank för iLåne-Cöntoirets särskilda räkning med denna vara; ankommande på erfarenheten om locala li* qvider må kunna upprättas och insättning i ränterierne tillåtas. Då dessa Dån-Magazin bli få, 4 ä 5 i .hela Riket så lära desamma icke blifva af någon syn nerligt stor eller invecklad, eller betungande och. Stat*- Utskottets Betänkanden, <45 alls icke af vådlig beskaffenhet, hvadan de, såsorn inverkande endast gagneligt, på möjligheten och jennheten af enskilda Spannmåls-handeln 1 de Siidesrikare Provinserne, må på försök uppstå och skola säkert icke dela lika öde med den publika handels-anstalt, som nu fäster så allmän uppmärksamhet och hvarmed denna Låneinrättning icke eger den ringaste likhet.