Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror icke att R. o. Ad. gjort Konungen eller riket någon tjenst genom beslutet den 7 December; ty i fall jag det trott eller trodde, hade jag icke vid omröstningen derom lagt ett nej i urnan, och sedermera mig mot utgången reserverat. Om Frih. Tersmeden, såsom han sjelf förutsatt, vore en af Konungens rådgifvare, såge han kanske den nu ifrågavarande saken ur en annan och benägnare synpunkt, och hade törhända i följd deraf äfven en mera tillmötesgående åsigt härom. Hvad beträffar Hr Anreps yttrande om kapitationsafgiften, så tror jag icke, att någon så stor sannolikhet för dess oskäliga Den 11 April e. m. 183 höjande förefinnes, att den behöfver omgifvas med sä starka band. Hr Nordenfelt, Enar Wilhelm: Då icke mer än en af husets ledamöter biträdt Frih. Tersmedens yrkande, fastan det säkerligen finnes flera sorn dela hans åsigt, så får åtminstone jag för min del för klara mig vara af samma mening. Afven om K. M:t af undseende för R. o. Ad. fastställde förslaget, så torde sådant komma att ske först efter mycket betänkande, och det kunde hända att denna punkt blefve orsak till afslag å förslaget. Jag instämmer i Hr von Ehrenheims yrkande, och kommer att rösta derför i fall af votering. Hr Liljenstolpe: Ehuru jag väl känner, hvad Frih. Ce derström erinrat, att å kyrkomöte §:delars röstpluralitet erfordras för bifall till vissa frågor, så anser jag dock att den i R.- F:s 110 § samt i R. O. § 78 och Riddarh.-Ordn. § 30 föreskrifna pluralitet af §:delar af röstantalet bör läggas till grund vid detta stadgande; och jag anhåller fortfarande om Hr Gr:s o. Landtrms framställda propos. att |:delar måtte till §:delar förändras; biträdande i öfrigt deras mening, hvilka önska borttagande utur §:n af orden »eller användande». Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, förmälte Hr Gr. o.
Klaganden trodde, att dylika anhållningar borde bedömas icke så mycket efter deras värde som icke mera efter deras mängd; men af den omständighet, att, då klaganden under sin tjenstetid af fem år, verkstält fjorton varuanhållningar, under det att, bland hans fyra kamrater, som bibehöllos i tjenstgöring, då han flyttades på indragningsstaten, blott en på dubbelt så lång tid, verkstält fyra anhållningar, och de ti'e öfriga, under hela deras tjenstetid, ingen, hade 9 hade klaganden kommit till den öfvertygelse, att hans verksamhet i berörda hänseende lades honom till last. Vid Kongl. GeneralTullstyrelsens uppgift, att genom personers öfverflyttning från indragningsstaten till aktiv tjenstgöring, sedan år 1857 blifvit besparade 25,294 R:dr 50 öre, anmärkte klaganden, att ett sådant förhållande tycktes icke stå tillsammans med det, att utgifterna på indragningsstaten år 1856, eller året näst före det, hvarunder dåvarande GeneralTulldirektören tillträdde embetet, utgjorde 32,554 Riksdaler, men år 1862 besteg sig till 69,175 Riksdaler, allt Riksmynt. Rörande tredje klagopunkten åberopade klaganden endast den omständighet, att hvarje tjensteman inom Tullverket skulle hafva sig bekant, att hans anmärkning vore grundad. Angående fjerde och femte klagopunkterna och Kongl. General-Tullstyrelsens yttrande, att balansförfattningarne icke skulle hafva varit tillämpliga på de hos Friherrarne Å. och L. förefunna kassabrister, och att något uppbördstillgrepp icke varit för handen, anmärkte klaganden, att kassabalans alltid vore för handen, då i kassan icke funnes de belopp, som räkenskaperna visade, att kassan borde innehålla; att statens medel icke finge äfventyras genom deras användande för (uppbördsmannens) eget behof, eller till utlåning; och att en uppbördstjensteman icke kunde undgå ansvar genom att betäcka balansen, sedan den vore uppdagad. Ersättningsskyldigheten vore en sak, ansvarspåföljden en annan.
Till omvexling har hon gifvit den Den förhärskande egenskapen i fröken Å h - korrekta och kallt öfverlägsna världsdamen etatsrådinnan i » En skandal » — och landers konstnärlynne är intelligensen, den sä- kerhet, hvarmed hon studerar sig in i sin den mycket gamla damen, hvilkens åsikter och uppgift, och den spirituella individualiseringsfördomar en gång för alla växt fast i hennes hufvud och aldrig skola rubbas en tum — förmåga, hvarmed hon genomför den. Hennes utveckling har gått lugnt och jämnt mormodern i fru Leffler-Cajanellos » Familjeframåt utan några öfverraskande saltomortaler, lycka », en af fröken Åhlanders mest illusorimen alltid med konsekvens, ihärdighet, allvar ska bilder ur det lefvande lifvet. Till det sistnämnda slaget af kvinnor få vi — • och med öppna ögon för de typer, som också räkna hennes mästerliga typer i möta ute i lifvet, och godt minne för det utväl märkande hos den ena eller andra. Hennes » Ära » och » Lilla professorskan », och äro vi studium har varit riktadt utåt, men just därinne på framställningen af mänsklig inskränktigenom att detta studium är så energiskt och het, så få vi ej glömma den förskrämda Ane intelligent, har det gifvit hennes prestationer — tjänstflickan hos den rytande Tygesen i en stark prägel af verklighet, af öfvertygande Björnsons » Geografi och kärlek » — Ane med trovärdighet. Det saknas alls ej känsla i hendet fåraktiga ansiktet och den ständigt förvånade nes spel, men där finns intet känslosamt, intet blicken. Fröken Åhlander har dessutom på sin pekande på, att den person, som framställes, spellista en hel rad af mer och mindre älskhar ett eller annat försonande drag af känsla värda gamla fruar — i » Stora klockan », under den hårda eller löjliga ytan. Känslan » Din nästas hustru », » Familjen Moulinard », kommer fram helt osökt och af sig själf, den » Ett lysande parti », » Andras affärer », » Faparaderar ej och är ej understruken. Sentimiljeus fästman », » En varning » och många mentalitet är helt och hållet främmande för flere pjäser.
Ropades Nej. pen 18 Augusti e. m. Hvarefter Herr Grefven och Landt Mar/kalken hemställde , om Ridderskapet och Adeln behagade tillåta , »tt bilder, som kanna komma under namn af Konststycken , må , ehvad de äro förlärdigade sf Svenske eller Utländske Konstnärer, Tullfritt införas. Bifölls. ”Bildhuggare-Arbeten ; Inkommande Tull. ”procent 25.’’ Herr Riben t Jag anhåller vördsamt, att någon af Bevillningsutskottets Ledamöter måtte upplysa, hvari Utskottet ansett skillnaden bestå emellan Konststycke och Bildhuggarearbete.' Herr Tham ; Bildhuggare-arbeten kunna af våra bättre sniskare förfärdigas , och då sådane i Riket göras rätt väl, hemställer jag, om de böra få tullfritt införas. Det instämmer ej med det skydd som näringarne kräfva, och denna näringsgren har vunnit 6å vackr» framsteg , att den kan täfla med utlänningen. Så har åtminstone Utskottet ansett saken Vara. Friherre Cederström: Jag tror, att all tvekan skulle upphöra, om man, i afseende på Bildthuggarearbete, tilläde ordet: af träd. Herr Riben förenade sig med Friherre Cederström. 6*4 T>fu lS Augusti c. m. Herr Grefven och Landt Marskalken hemsta!!* dc, om Riddtrskapst och Adeln behagade gilla den af Utskottet föreslagne Tull å Bddhusgare-arbeten , med det af Friherre Cederström dervid gjorde tillägg. Bifölls. Herr Hjerta: jag tror likväl, att det är möjligt, att sådane arbeten finnas i sten, såsom t. ex. sandsten. Jag kan ej finna, hvarföre ej bildhuggare-arbeten skulle kunna vara uti annat än träd, och vet då ej, hvarföre de icke skulle stå under samma rubrik. Friherre Wrangel förenade sig med Herr Hjerta. Grefve Spens: Otti jag ej orätt minnes Herr Landt-Marskslkens proposition om bilder, lydde den så, att det var fråga om bilder, som kunde komma under namn af konststycken.
N:o lOS, i anledning af väckte frågor, dels om upphörande af Kronobrefbärings-skyldigheten, och dels om ersättning för dess utgörande, m. m. N:o 109, i anledning af väckt fråga om förhöjd skjuts-Jega vintertiden emellan Grisslehamn och Eckerön, samt skyldighet tili färjpenningars erläggande för posterne, som färdas öfver Ortala-viken, m. m. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 19 sisth December på bordet lagde Utlåtande N:o 128, i anledning af motion om reglering af pastoraten på Gottland och föreskrifter om syn å prestgårdsbyggnader derstädes. S. D. Återremitterades Lagsamt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottens den 22 sisth December på bordet lagde Betänkande N;o 24, i anledning af väckt fråga om fri tång-tägt å liafsstränderne. S. D, Biföll Ridderskapet och Adeln Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 22 sisth December på bordet lagde Betänkande N;o 25, i anledning af väckt motion, angående föreskrifters meddelande, i afseende på husesyner å klockarebohl. S. D. Lades till handlingarne Constitutions-Utskottets den 29 sisth December på bordet lagde Memorial N:o 71, angående förloppet af voteringar inom Förstärkta Constitutions-Utskottet. Från Högvörd. Preste-Stanoet. S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets sedan den 23 November sisth å Fröt. Vtdr. d. 20 Jan. 1841- 37 hordet hvilande Memorial N:o 151, med förslag till sammanjemkning af de inom Riks-Stånden faltade skiJjagliga beslut, vid förehafvande af Utskottets genom Betänkandet N:o 66 och Utlåtandet N:o 126 framställda förslag, i anledning af väckt fråga om förtydligande af 1 Cap. 2 §. Straff-Balken och Kongl. Brefvet den 25 September 1777.
Oaktadt jag i berörda hänseende är af alldeles motsatt åsigt med den siste värde talaren, beträffande hvad för staten kan vara nyttigt, — jag anser Den 8 Juli. 349 nemi. att staten alltid gör en förlust på kapitaliseringen, emedan den skatt, som utgår i natura-praestationer, följer med tiden och dess fluktuerande värden, och emedan en sådan skatt icke blir tyngre för hemmanet att bära om en 30-50 år än nu, men deremot i motsatt fall kommer att under olika förhållanden högst olika gestalta sig, ett förhållande, som tydligt nog ådagalägges vid en jemförelse emellan de grundskatter, hvilka under Carl XI:s tid sattes i penningar, och de enahanda skatter, som fortfarande utgå i persedlar, — samt ehuru jag således, på nyss angifne skäl, helst skulle önska, att hela detta förslag komme att förkastas såsom obehöfligt att vidare utreda, vill jag dock, då jag icke kan hoppas tillräckligt understöd i denna min mening, biträda den utaf Frih. af Ugglas föreslagna motivering, samt, hvad derefter vidkommer den utaf Hr von Koch förordade rättelse, jemväl deruti mig förena, ehuru möjligen det af Frih. Stjernstedt framlagde förslag till enahanda förtydligande, såsom mer enkelt, skulle kunna vara att föredraga. Frih. af Ugglas: För att minska antalet af blifvande voter:s-propos:r, och då jag får medgifva, det jag glömt att rätta den utaf Hr von Koch och Frih. Stjernstedt påpekade felaktighet, förenar jag mig uti det af bemälde Frih. nyss framställda yrkande. Jag tror nemnl., att det blir enklare och tydligare att utesluta orden »hvilka ingalunda böra rubbas», än att, på sätt Hr von Koch föreslagit, insätta ordet »sådane.» Hr von Koch: Jag vill så mycket heldre instämma med Frih. Stjernstedt, som det endast varit af fruktan att StatsUtsk:ts ledamöter icke skulle vilja följa mig så långt, som mitt mer moderata förslag blifvit framstäldt. Jag förenar mig således i den af Frih. Stjernstedt gjorda anhållan.
Så väl för att i något mindska Herrar Landshöfdingars mångfaldiga göromål, som Den 19 April. é. m. 553 att lätfa för de skattskyldige, ville jag föreslå, att alla de, som, enligt 6. Art. 3. ö m fl. Författningar, tro sig berättigade till någon lindring, böra ej allenast på de ingifvande förteckningarne till Mantalsskrilningen, utan äfven till samma förrättnings Protocoil, sådant uppgifva. BeredningsComitéen blefve pligtig att pröfva dessa pretentioner och på en särskildt Längd uppföra dessa anmälanden. Denna Lindringslängd, behörigen justerad och underskrifven, borde åtfölja de öfriga Handlingarna till TaxeringsComitéen. Ett exemplar af Lindringfilängden skulle skyndsamt tillställas Pastor, att igenom hans försorg så tidigt föredragas på Allmän Socknestämma, att Socknemännen kunde hinna utlåta sig öfver rigtigheten, på det sätt 3, moment 2. §• föreskrifver. Den sorn i detta fall försummade sin rättighet borde sedermera ej äga rätt till klander, så vida icke lagliga sicäl sedermera inträffade. Detta villkor tyckes vara så mycket mera billigt, som man ofelbart kan vänta sig, att Beredningens Ledamöter, närmast i tillfälle att med noga urskillning döma om skälen till lindring, säkerligen tillsågo, att den om sin raft mindre upplyste likafullt icke bIef lidande. Sedan denna Längd igenomgåtc pröfning af TaxeringComitéen, skulle det kunna uppdragas åt de Taxeringsman, som bivista Uppbörden, att, enligt samma grunder, göra de jemkningar, som igenom inträffade ändringar kunna blifva nödige och billige■, Kronans Embetsman öppet lemnadt att på eget ansvar, i 554 Den 19 April. c. m. vanlig ordning, besvära sig, om de dertill funno anledning. Svårligen lärer ett mera beqvämt sätt finnas för en beskattning, än en Capitationsafgift, helst i ett Land der Tabellverket är i god ordning i men också (må denna tanke förlåtas m;g!) lärer knappt någon beskattning stödja sig på grunder så ojemna som denna.
Ridderskapet och Adeln samt Vällofl. Borgare-Ståndet vidtagne förändringar i 112 §. omfatta förändringar i Bevillningsgrunderne och således påkalla voterings-propositioners uppställande. Man har väl vid denna 112 §. åberopat Utskottets beslut i afseende å de inom samma begge Riks-Stånd vidtagne förändringar i 50:de §.; men härvid företer sig dock den väsendtliga olikhet, att i sednare §. finnes sjelfva bevillningsgrunden, oberoende af orden ”rätta” eller ”rättmätiga”, uttryckt genom den af alla fyra Stånden godkända period, som innehåller, att nedsättning lill minimi-tariffen får, vid behof, ega rum, hvaremot en dylik nedsättning ej är i 112 §. explicite uttryckt, hvarföre der sjelfva bevillningsgrunden synes nedlagd i ordet ”rätta” eller "rättmätiga”, eller slut - 24 Bevilliiings-Utskoltets Memorial, N.o a/. ligen i den af Ridderskapet och Adeln beslutade redaction: ”med. hvarandra jemförliga värden.” Af Herr Friherre Åkerhjelm, Carl: ”Emot Utskottets beslut att anse frågan om förändring uti 25 §. af Bevillnings-Stadgan afgjord genom 3:ne Stånds beslut, får jag mig reservera, emedan Borgare-Ståndets, genom dess beslut uttryckta, mening, enligt min tanka, blifvit undertryckt. — Likaledes kan jag icke instämma nti Utskottets yttrande rörande 50:e och 112:e §§., emedan, enligt min åsigt, de uti dessa §§. af Riks-Stånden beslutade förändringar omfatta grunder för utgörande af bevillning, till följd hvaraf Ståndens olika beslut bordt föranleda till votering utiFörstärkt Statsutskott. Uti denna reservation instämde Herr Friherre Lagerfelt, äfvensom, i fråga om 25 §., Herr Friherre Oxenstjerna och Herr C. J. Kock. Af Herr Printzensköld, Carl:
A. 3o8. XXI. E. ,53. — N:o 7,. till Statsötskottet, i fråga om anläggning af en chaussé' emellan Westerås och Fahlun. XVI. B. 202. XVII. 59. Å. 352, 393. XXI. U. 98, 578. XXII. A. 209, 356, 27g, 32, 38g, 4*7> 466, 5,6. —- N:o 72. lill Rikets Ständer, med förslag till förordning emot olofliga folksamlingar. IX. R. 36o. X. ,5. XIII. B. 7,5. XIV. 2q3. Å. 386, 4°3. XV. 4. XXI. U. 4qt. XXIII. i34. A. 358. XXV. E. 27. — N:o 73. till Rikets Ständer, angående lagtima Riksdagars återkomst livart tredje år, samt om föremålen för urtima Riksdagar. IX. R. 36o. XII. B. ,45. A. 323. XXI. E. ,53. •—N:o 74. till Rikets Ständer, angående upphörande af Konungens tvänne röster i Högsta Domstolen. X. R. 262. XVI. B. 20,. XVII. 58.
Om Stats-Utskottets Betänkan den. 481 Om denna Kongl. Proposition blir en anledning dertill , att Kongl. Maj:t kommer att inse nödvändigheten af en hufvudsaklig förändring i Försvars-anstalterné, en förändring som endast Kongl. Maj:ts höga person synes ega förmåga att anordna; så skall Carl Johans hamn klifva lika älskadt för den styrkas förenkling och besparing hail kommer att införa i vårt försvar, som det förut är ryktbart för hans Segrar, och Nationen skali återfå det förtroende till sine försvars-krafter, som gjorde Förfäderne oöfvervinnelige. Jag vågar derföre tillstyrka, att Riksens Stähder vid beviljandet af det Anslag LJtsko tef föreslagit, måtte uttryckligen förklara, att detta bidrag icke kan komma att blifva ett fortfarande Anslag, utan endast att Utgå intilldess Kongl, Maj:! blifvit i tillfälle, att tillvägabringa en sä. dan förändring inom Försvars-Verket» som lern* nar något välstånd öfrigt hos Folket, till Arméens underhåll i krigs-tillstånd, när ett sådant icke kan undvikas. Och skulle detta yttrande på begäran med. följa Betänkandet till Respective Riks-Stånden: Stockholm som ofvan Ex, Protocollo W. Stats-Utskottets Betänkanden. Ankom den 9 Sept 1823. Betänkande, angående verkställigheten af Riks-liufvud-boken. I enlighet med hvad Kongl. Majit, i Dess Nådiga Proposition, rörande Stats-Verkets tillstånd och behof, af den 25 sistlidne Januarii, täckts t llkännagifva, liar Stats-Utskottet emottaga en j Kongl.
Utgiften härtill, inberäknad kyrkobetjeningens aflöning, är för ena orten så olik den andra, att hvarje från det hela dragen slutsats om samma utgifts belopp på hemmantal eller annorledes skulle blifva förvillande. Detta onus är dock ganska säkert på landsbygden ett bland de betydligaste, då beloppet deraf kanske uppgår till 15, 20, 25 och ända till 30R:dr Banko på helt mantal om året, oberäknadt de så kallade jura stolae. I släderne Berättelse öfver Elfsborgs Län för åren 1842—1846. 4 26 deremot äro invånarnes afgifler till Klereciet jemförelsevis mindre och således vanligen föga betungande. Med afseende på fattigförsörjningskoslnaden anmärkes, att den i allmänhet är för lågt upptagen uti statistiska tabellerna, som för landet grundats endast på de uppgifter, sorn Kronofogdarne kunnat förskaffa sig och hvilka ofia varit ganska ofullständiga. För väghållningen på landet erfordras årligen från och med fyra till och med sexton ökedagsverke!! af hvarje helt mantal, i förhållande till lokalen, samt något mera vid till fä Uige större skador å vägarne. Egentligen är dock väghållningsbesväret, när vägarne jernnt och försvarligt underhållas, icke betungande i förhållande till hvad siffran derom utvisar, emedan bidraget dertill för det mesta utgår in natura eller genom arbete på sådane mellantider af året, då hemmansbrukaren och hans dragare äro mindre upptagne af andra göromål och körslor; men det är sannolikt att väghållningsbesväret blifvit drygare eller erfordrat flera dagsverken, sedan väglagningstiden och vägsynerna förflyttades in på sommaren, och likväl förenar sig dermed den allmänna olägenhet, alt vägarne nu äro ojemna och tunga för trafiken under sommarmånaderne, då de annars borde och kunde vara goda.
Af Herr af Dahlström, G. J., som ansett, att, ehuru stadga i ekonomiska författningar hufvudsakligen befordrar industriens tillväxt, och änskönt derigenom under de sednare åren binäringarna och deribland bomullsväfnad samt heloch halfylle-väfnad i vis»a orter varit i ett oafbrutet stigande, det likväl endast vore sjelfva grunderna för lagstiftningen, som icke linge vara vacklande, men att deremot vore lika angeläget, att dessas tilllämpning rättades efter stigande konstfärdighet och derigenom tillkommet behof af skydd för de förbättrade eller nya tillverkningarna; samt vid sådant förhållande, och då i allmänhet införsel af råämnen, som äro nödvändiga för näringarnes bedrifvande, borde genom lindriga tull-algifter befordras, men tvertom införsel af tillverkningar utaf samma rå-ämnen genom höga afgifter försvåras, föreslagit: 1:0 att införsels-förbudet af bomulls-lärfter och så kallad callico liö jes från 76 trådar på tummen i ränningen eller varpen till 88 trådar på tummen, såsom förut varit faststäldt; 2:0 att införsels-tullen å dubhleradt hvitt bomullsgarn nedsättes från 16 sk. per få till 6 sk., och å det färgade till 8 sk; 3:o att en behörig drawback, eller återställande af tullen å rå-ämnet bomullsgarn fastställes vid utförseln af bomulls-väfnader, tillverkade af utländskt garn eller af garn öfver N:o 26; 4:o att införsels-tullen å slät halfylle-väfnad höjes till 36 sk per få i stället för 24 sk., som den för närvarande är, hvilket ungefärligen blefve 3 ä 31 sk. per aln, efter 10 å 12 alnar på skåldpundet; 5:o att tull-afgiften å fasonerad halfylle-väfnad höjes till 1 R:dr 16 sk. per få från 24 sk., såsom växande det enda medlet att rädda den vigtiga tillverkningen af halfylle-dukar och shawlar under 10 R:dr R:gs värde, som nu öppet eluderades derigenom, att sådan väfnad inföi'es i hela stycken, hvilka sedan söndeiklippas och förses med fi’ansar; 6:0 alt införsels-tullen å dubbleradt kanxulls-gaim nedsättes från 16 sk. per få till 6 sk. och å färgadt till 8 sk.; samt 7:0 att drawback eller åtei’Ställande af tullen å ulloch bomullsgarn vid utförseln af halfylle-väfnader fastställes, Aid remissen af denna motion, har Herr Prytz, L. A.} afgifvit yttrande och dervid, bland annat, speeielt yrkat: dels att, såsom ett verksamt medel för husflitens förmonligare rigtning, äfven åt till verkning af helylleväfnader,
Nädiga bifall fä hemställa: ::o Att wärdén om fattige Barn mätte blifwa förenad med den om fattige i allinänyet. 2:0 Att Inbyggarne inom hwarje Socken mätte upmuntras, att ibland sig utwälja et wisst antal friwilliga Deputerade, som, jemte Pastor, beför a hela Fattigwärden inom socknen och derwid tillse, att de torf iga blifwa sä wal underhällne som omständigheterna medginva, samt, om de äro arbetsföre, med arbete förscdde; Ankommande Lr pä Socknemännens godtfinnande att bestämma de närmare reglor, som i afseende pä de Deputerades förwaltning ock Controllen^ derwid samt medlens redowisning finnas nödige. Z:o Att de tillförene utkomne Författningar mot tiggerier mäge skarpas och af wederbörande Krono-Betjening pä det alfwa^sammaste handhafwas. 4:o Att det mä wara hwarje Medborgares owWorliga pligt, att i män af sina tillgängar bidraga lia oe inom Församlingen boende fattigas nödtorftiga bärgning efter den särskllta öfwerenskommekse, som inom hwarje församling kan träffas. 5:0 Att i de orter der fattigdomen är mera allmän, nya och tillökade Inrättningar till arbctöförmägans ulöf - Dcn 21 Zlpri!. 911 wande mätte, efter Eders Kongl. Majlts nädiga förordnan-^ de, genom dest Befallningshafwandes försorg, stiftas och organiseras. Riksens Ständer framhärda rc. Stormägtigste MerNädlgste Konung! I anledning af wäckt feäga om tjenlig» utwägar till Veneriska smittars hämmande, hafwa RiksenS-Ständer, efter öfweewägande af ätffilliga harwid förekomne omständigheter, trott fig böra till Eder Kongl. Majus
Friherre ve 6ser, fruktade, at besia Handlingar i sadant fall ej torde pä mänga dagar hinna frän trycket utkomma, men yrkade at Hans Maj:tS Nådiga yttrande mätte i underdänighet inhämtas, i afseende cil tryckningen at desi egna ord' emedan Friherre ve 6eer för sin del önskade, at ej allenast Hemliga U-skoltttS LxrriiQum kemollii utan alltsammans matte warda tryckt. Hans Oxcsllsncs Herr Grefwen också ndtmarskalken ^rupnnsrzäs at med en Ox^res kil si!iköping afsända en afskrift af berörde OxrraÄum krorocnlli, för at skyndsamt tryckas och Lxsm^lLrett hitfändas. Bifölls. Grefwe Os vvenstauftir, Olss, förklarade sig bifalla keoxoluionsn; men yrkade den af Friherre vs O? 6eer gjorda tilläggning, emedan dek were essentirlt. ac Hans Majtts Näviga Zörllanngae fifwen blefws tryckta. Herr Grefwenoch Landc ne.! skulken förkla, rade sig wara witz pä, ak Haus Ma/:» /kulle t nader tilläka deras tryckande. En och annan begärde ar kil tidenS minnande, be», fa Nådiga Förklaringar matte har i Staden warda tryckta. Herr Grefwe» och Lätibk-Marffalkech Bi, faller Högloft. Ridderffapet och Adrin, ak Hemliga Utskottets ?r»koca!!sUtdrag om kmsnL kr<,j:H-' troe, krs.i Linköping, och Btlagörna eller Kongl. Maj:l»> Nådiga ösclsrstiolisr tryckas här i Staden» Ropades enhälligt Ja. Friherre Zrlkv erkes,ö lä, !§il r, upläftö föl, fairde l)iLl»msll.