Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bland dessa föreskrifter utgör, då ombud begagnas, laga fullmakt, ett bufvudsakligt prsestandum, ty hur ofta har icke inträffat, att en part, som af förbiseende glömt sända fullmakt eller ock afsändt en ofullständig sådan handling, dymedelst ej fått sin eljest rättmätiga talan pröfvad, då tiden för fataliernes utgång icke medgifvit kommissionären, att genom korrespondens per posto anskaffa en behörig fullmakt. Emellertid gifves det, i följd af sednare tiders stora upfinningar, ett medel, att på kort tid afhjelpa en slik felaktighet, nemi. att genom den Elektriska Telegrafen kommunicera sig med hvarandra. Då nu denna inrättning är ett Statens verk med edsvurne tjenstemän, samt från dem utgående depescher medföra vitsord så väl embelsverken, som enskilde personer emellan, har jag ansett mig upmanad af omtanka serdeles för den del af rättsökande allmänheten, som är mindre bevandrad i rättegångs-formerne, men hvars välfärd ofta kan vara beroende af ett måls utgång, böra vördsamt föreslå utfärdandet af en författning, hvarigenom stadgas, att rättegångs-fullmakt, i öfrigt i laga form affattad, som expedieras genom Elektriska TelegrafByråerne, må anses för lagligt gällande. En serskild anledning till denna motion förefinnes i den omständighet, att K. Svea Hofrätt och Högsta Domstolen i ett enskildt mål sammanstämmigt förklarat en så beskaffad fullmakt för ogiltig. Höglofl. LagUtsk., om remiss hvartill af mitt nu väckta förslag, jag vördsammast anhåller, torde närmare utarbeta detaljerne deraf, med hänseende till stadganderne i 15 Kap. Rälteg:sB:n. Den 4 December e. m. 361 4:o En af Gr. Taube, Henning Edvard, inlemnad motion af följande innehåll: Då i följd af de serskilda anmärkn:r, som blifvit framställda mot ExpeditionsTaxan af d. 30 Nov. 1855, ändring af flera delar af samma författning i allt fall torde vara att vänta, har jag ansett mig till R. Höglofl.
Att lika så billigt och rättvist han ansåg det vara, att band ej böra läggas på rörelse och Näringar, då ej synbara olägenheter möta, lika så vådelig och till missbruk ledande fann han denna Seglations-frihet vara derigenom, att ej allenast en i flere afseenden skadelig export af Ved och Skogs-effecter till midtöfver liggande Danska Eandet blefve att befara, utan äfven förbudne varor i retour lika lätt kunde återföras; Hvarföre Herr Borgmästaren trodde, att på Memorialet härom ej borde hafvas afseende, men om i alla fall den sökta Seglations - friheten blefve villfaren, och ansågs kunna utan verklig förlust för Kongl. Maj:t och Kronan beviljas, fann han högst nödigt blifva, att de Farkoster med Hö - läster eller andre varor, som från de projecterade Lastage-Platser skulle afgå, borde vid närmaste Sjötulls-Kapimare, sedan främmande kust måste passeras, sig angifva, för att derå erhålla behörige förpassningar, och att, i följe deraf, dem ålåge å Eastnings-orten taga så Laggiltige bevis deröfver, att varan ditländt och blifvit lossad, hvilka bevis inom viss föreskrifven tid till Tullkammaren, som Passet utgifvit, aflemnas borde. 266 Juegoch EesvärsUtslotte.ns Betua!:anden; N:r 60. Riksens Högloft. Ständers Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi - Utskottens Betänkande öfver Herr fan Daniel von Enge ströms gjorde förslag till förändring uti nu gällande stadgande, rörande or dä g ares rätt hus Landtbo, och angående Rättegångs - sättet vid utsökning deraf. U,i ett till Huglofl. T?iddemkapet neli Adeln inlämnadt Memorial, har Herr Jan Daniel von Engeström andragit, alt den förändring af Allmänna Hagens stadgande uti 16 Cap itpde §.
Då motionen sålunda emot 51 § Riksdagsordningen afser frågor af olika beskaffenhet och förstnämnda förslag icke torde vara att hänföra till sådana ämnen, som, enligt70 § Regeringsformen och 31 § Riksdags-ordningen, tillhöra Bevillningsutskottets handläggning, får Utskottet, härmed återställa nämnde motion, för den åtgärd, hvartill motionens beskaffenhet må anses föranleda. Stockholm den 13 December 1859. Stockholm, tryckt hos Sam. Rumstedt, 1859. lieri lin ings-Ut.skol tets Memorial N:is 'll orh 12. 1 ]¥:« il. Ank. lili Exp.-Utsk. den 20 Dec. 1859, kl. 1 e. m. Memorial, om återlemnande af en utaf Olof Andersson och Johan Johansson frän Calmar län inom Bonde-Ståndet väckt motion om förhöjning af slcjuts-legan för postföringen på Öland till SO öre för milen. Ofvannämnde motion, som, efter remiss från Bonde-Ståndet, den 15 innevarande månad kommit Bevillnings-Utskottet tillhanda, har Utskottet ansett icke kunna hänföras till de ärenden, hvilka, jemlikt 70 § Regeringsformen och 51 § Riksdagsordningen, tillhöra Bevillnings-Utskottets handläggning; hvadan Utskottet får, med stöd af 44 g 3 mom. Riksdags-ordningen, återlemna densamma till den åtgärd, som i sist åberopade § föreskrifves. Stockholm den 20 December 1859. IS. Ank. lill Exp.-Utsk. den 20 Dec. 1859, kl. 1 e. m. Memorial, om återlemnande af en utaf Herr C. W. P alander inom BorgareStåndet väckt motion. Hos Borgare-Ståndet har Herr C. W. Palander, uti väckt motion, hvilken blifvit lill Bevillnings-Utskottet remitterad och den 19 i denna månad kommit Utskottet tillhanda, hemställt att Bevillnings-Utskottet samtidigt med behandlingen af tullagstiftningen måtte egna synnerlig uppmärksamhet åt Tulltjenstemännens sportel-taxa, hvilDi/i. till Ii.
Utskottets i punkten 59 gjorda framställning, beslöt Ståndet bifalla Kongl. Maj:ts förslag om förhöjande af förslagsanslagen till »skrifmaterialier och expenser, ved m. m.» till 50,000 Riksdaler och det till »reseoch traktamentspenningar» till 15,000 Rikdaler, utan den jemkning, Utskottet i afseende på det förstnämnda anslaget ifrågaställt. Utskottets i punkten 63 gjorda anmälan, äfvensom Utskottets omedelbart derefter följande yttrande om Hufvudtitelns nya slutsumma, lades till handlingarne. Alla öfriga af Utskottet gjorda framställningar i de punkter af Utlåtandet, denna dags föredragning omfattade, blefvo af Ståndet godkände. S. D. Vid nu skedd föredragning remitterades till Stats-Utskottels handläggning Kongl. Majds nådiga Proposition, angående rätt för Biskopen i Hernösands stift m. m., Doktor Israel Bergman, att vid afskedstagande på rikets allmänna indragningstat uppbära pension. Den 3 och 6 Juni. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S.S. D.D. Vid föredragning af ej mindre Bevillnings-Utskottets Betänkande, JV& 9, angående allmänna Bevillningen, än äfven den del af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, JVs 59, som rörer Riksdagsfullmägtigen Per Perssons motion angående beskattning å enskilda banker, fattade Ridderskapet och Adeln de beslut, som här nedan omförmälas. Utskottets å sidorna 5, 7 och 8 afgifna hemställanden. Prot.-Utdrag den 3 och (i Juni 1S63. 399 Biföllos. Förslaget till ändringar i gällande Bevillnings-stadga. Utskottets hemställan bifölls.
I anledning af hvad Herr af Forsell yttrat, om befrielse lor Ångfartyg att erlägga några afgifter uti 10 år, får jag fråga, huru ett sådant fartyg kunde bära sig det 11 året, enär det samma då borde betala lika stora afgifter, som andra fartyg. — förmodeligen skulle Ångfartyget då icke kunna skaffa Actie-ägarne någon behållning utan snarare förlust, hvar-* före jag tror, att det vore för Ångfartygsägaren bäst att godkänna Utskottens sista Utlåtande, emedan den deruti tillstyrkte nedsättning kan räcka länge. Herr Nordensöld:Om jag fattat Friherre Cederströms yttrande rätt, skulle jag nu mera tro, att man kunde bifalla delta Utlåtande, dock med det tiilagg, att i händelse Lotsoch Båk-afgifterne för inomskärs seglande fartyg blifva nedsatta, Ångfartyg jemväl efter i förevarande Betänkande föreslagne grund skulle få åtnjuta samma nesdältning. Herr af Forsell: Till svar på hvad Herr Riben anfört kan tjena jemforelsen af ett ångfartyg med ett Nybygge på en af Kronans Allmänningar. Detsamma får, som bekant Ds n t 7 No ve ra b r e. m. ur tekant är, tillgodonjuta vissa fri hets-år, hvarefter skatt lill Staten erlägges, och det är lika litet att förmoda, att ett Ångfartyg det licie äret skall upphöra alt vara i gäng, derföre att Lotsoch Båk-afgifter dä höra erläggas, samt att Nyhygget blifrer öde, när frihets-årea upphöra. Emedlertig har denna olyckliga grundsatts, att af hvarje Nybygge, af hvarje ny näring genast ulli räfva Statens a n språk på skatt, förorsakat mera ondt och lillskapet mera vanmagt och håglöshet, än vi vilja förmoda. Om landets första bebyggare genast elter några få frihets-års för lopp skulle betalt den skatt och tunga, som nu-liden Nybyggare ofta nog får vidkännas, så vore troligen Sverige än i denna dag en ödemark. Förhållandet är aldeles enahanda med hvarje ny industrigren, sorn styfmoderligen behandlas.
Or luprs. kx krorocollo. 8. L. 'kräZärrlli SD. Pa de skal, som innefatkas uti Banco s Ulskotretö ProtocollS - Utdrag för ben 2; sistl^dne Rowember, gillade Bonde - Stander bemälre Ukflotkö i samma Procscslis-Uldrag afgifne Betänkande, hwar, iger 126 Den z Januari! igenom asstyrkes hwad Riksdagsmannen skatts kebrsion för.flagit atc Zullmägtigskapet i Banque» och Riksgaivö, Contoiret hädanefter hos samma personer ma bliswa joreoac, Härom skulle de öfrige Rcspecliwe Scandcn mördfamr och manligen underrättas» kil iu^ra. Lx krc>!occ>!!o. 8. L. ^,LgLr6b. S. D. Bonde« Ständer biföll StatsUtskottets den 2i slstlevne Nowember uti Protocoiiö, Utdrag afgisns Betänkande om a^fkrisning ä den Balauce svin Banco - Commissarien Uloiliecik ar paförd j och för dest befattning såsom Directeur wld General Asslstence-Contoiret Härom ssulle de öfrige Nespcctiwe Standen wördsamc och ivänligen underrättas. bA lupra. Lx kiolocollo. 8. 'UläoLrllk. S. D. I anledning os Högwördjge Preste, Ståndets den 12 mnewarande manad fattade Beslut, biföll Bonde - Sundet akt med bibehållande af hwad vm utmatnings - AucklonerS förrättande a Fastiaheker genom uppstag i allmänhet dlstwit stadgat, de Auktioner som Banco we>ket anställa lener pa lätt förut warit brukligt äfwen hädanefter mage ske genom upp, och asflag. Dm z Januarir. 127 Härom skulle de öfrige Nespecstwe Ständt» wördsamt och wäuligen underrättas.
Väl har blifvit invändt att ifrågaställa lagförändring skulle vara obehöflig, alldenstund Kongl. Majit har magt att förklara ogift qvinna myndig, samt erfarenheten skall visat, att Han aldrig vägrar den till mogen ålder komna och stadgade qvinnan, då hon derom i underdånighet anhåller, denna förmån; men häremot bör framför allt anmärkas, att det icke är frihet, som beror på nåd — den måste hafva sitt uttryck i och vara erkänd af lagen. Betraktar man vår lagstiftning under sednare åren, så spårar man emellertid deri en begynnelse till lösning af förevarande fråga. Den ogifta qvinnans rätt att, der hon i nåder blifvit förklarad myndig, kunna oberoende verka inom näringslifvet och utöfva borgerliga rken, innefattar redan i viss mån ett lagstiftarens erkännande af hennes förmåga att sjelf ombesörja och handhafva sina angelägenheter; och mängden af dem, hvilka anlitat denna verksamhet, och den erfarenhet, man deraf vunnit, har nogsamt bekräftat så väl behofvet af en allmännare frihet härutinnan, som att den utan fara kan lemnäs. I qvinnans natur ligger ock en till räddhåga grän sande försigtighet i ekonomiska angelägenheter, som gör att hon mera sällan än mannen utsätter sig för förluster i företag eller för vådliga spekulationer, äfvensom 4 Lag-Utskottets Betänkande M 42. en större idoghet och sparsamhet, hvarigenom det en gång förvärfvade så mycket snarare bevaras och förökas. Detta utmärkande drag synes böra häfva alla farhågor för meddelande af den i nåder föreslagna myndigheten; och då Kongl. Maj:t, genom att bibehålla lagstiftningen om giftomanna-rätten oförändrad, åt familjen bevarat rättigheten att utöfva inflytande i den angelägenhet, som närmast rörer densamma, får Utskottet vördsam ligen tillstyrka, att Rikets Ständer mätte bifalla Kongl, Maj.ts ifrågavarande nådiga proposition. Stockholm den 31 Augusti 1857.
Den af nu varande ConstitutionsUtskott föresiagne förändring uti denna Redaction kail således ingalunda komma under profning; ty, ehvad den innefattar en ändring af meningen eller endast ett förtydligande deraf, är den dock i håda fallen olaglig. Jag anhåller således att Herr Grefven och LandtMarskalken icke måtte å denna framställning göra någon Proposition. Herr Munck af Rosenschöld: I anledning af den sista varda Ledamotens yttrande, att det af GonstitutionsTJtskottet föresiagne sätt att förtydliga ifrågavarande Redaction äfven skulle innebära en förändring, torde jag få erindra, att det är en stor skillnad emellan en ändring och ett förtydligande. För öfrigt framter 1812 års Riksdag exempel af en förändring i Grundlagen, nemligen i TryckfrihetsFörordningen, hvilken, ehuru icke vederbörligen beredd, likväl genast antogs och beslutades; äfven vid sista Riksdag hade insmugit sig ett ännu betydligare Redactions-fel i de lill afgörande framställde Grundlags-förändringar, än del, nu ifrågavarande; Konungen till kännagaf - Den 14 Martil. 449 kännagaf detta för Riksens Ständer och föreslog en förbättrad Redaction, för att vid nästföljande Riksdag kunna antagas; men ConstitutionsUtskottet föreslog att förändringen skulle genast antagas och Stånden anlogo detta Furslag enhälligt. Måtte vi icke vara mera angelägna om en bokstaf eller ett ord, än om andan af vara Grundlagar. Grefve Ridderstolpe, Carl: Jag får endast i anledning af hvad Friherre Mannerheim nyss anfört, erindra, att ConstitutionsUtskottels Memorial, angående de i 38 och 46 §§. befintlige Redactionsfel redan blifvit af Ridderskapet och Adeln lagdt till Handlingarne.
Då, i följd häraf, den förmån nu mera icke äger rum, sorn Kongl. Majit genom Nådigt Rref den 6 November 1772 lemnade innehaf - StatsUtshottets BePiinhanden■ 683 vare af Tullgarns fordringar, att derföre erhålla införsel i Kungsgårds jord eller ranta, ehuru sådant vederlag under den forflutne tide.n intill* dess omförrriäldte förändrade stadganden vid» togos, blifvit ätski 1 lige Fordri ngshafvare tillagdt, har StatsUtskottet ansett sig icke kunna tillstyrka Riksens Höglofl. Ständers bifall till den af Herr CantzliRådet af Weiler stedt och Herr Assessoren Adlerbrant. sökte immission uti någondera af ofvan, nämnde Kungsgårdar; Men sorn Utskottet härvid funnit billighetén och rättvisan fordra, att O veckfeldtske Farn illen eller dess rätts innehafvare icke längre måga sakna tillgodonjutanda af den, likmätigt RytesBrefvet af den igne December 1738 och Kongl. Resolutionen den 28 September 1763, detn tillkommande§kalterättsfordran af 7 Daler 28 öre Silfvermynt eller 2 R:d 30 sk. Specie, i den ordning,' Författ. jiingarne medgifva och Kongl, Brefvet af sistnämnde dag till KamrnarCollegiurn utstakar, nemligen geqom införsel uti odisponerade KronoHernman eller Uägenheter; så hemställer Utskottet, örn icke Riksens HogloflStänder skulle finna skäligt hos KonglMaj:t i underdånighet anhålla, att
Em - 1643 Den 14 Julli. betS-Förwaltning, beror det af Konungen hädanefter som hittills att i dessa afseende» lemna de uppdrag eller fastställa de Jnstructioner han finner nödige, och att enär Collcgierne endast under denna benämning såsom tillwarande icke med bestämda rättigheter eller befattningar i Constitution förekomma, beror det äfwenledes af Konungen art för deras werknings - krets och subordination bestämma ben grans eller omfattning han skulle finna tjenlig, samt art ändteligen sadan matte hafwa warit Riksens Ständers afsigt enär de wid 1309 ars Riksdag yttrade den önskan att en Committee stuve sättas ured uppdrag att förestå en enklare och redigare organisation af allmänna Arendernes förwaltning. I anseende till det nog allmänt erkända behoswet af en KrigsMinister för denna wigtiga gren af Aeender har Utstottet ännu ytterligare blifwit styrkt i sitt begrepp om möjligheten af en sadan Embetsmans snara tillsättande igenom det i i5:de §:n Regerings-Formen förekommande uttryck angående den Embetsman hwilken Konungen i Comniando, mål allmän befattning dermed uppdragit. Enar man da uti ?:de §- Regerings-Formen fäster uppmärksamhet pa definition af Commando-mäl, hwarmed förftäs fadane fsm Ronungen i egenskap af Högste Befälhafware öfwer Rrigsmagten till Lands och Gjös omedelbarligen beförjer lärer man icke heller kunna undgå erkänna att under denna rubrik kunna alla de hufwudsakligaste till Krigs - Förwaltningen hörande mål upptagas, och att således det beror af Konungen att härom anordna huru han finner tjenligt. De. ämnen hwilka i afseende pä de öfrige allmänna Ärendernas förwaltning synas
Dog turde det muligens pege mod det Ceiitrnle i hendes Livsverk, naar vi fremhaeve paa den ene Side den b r ~ n d e n d e Kjzrlighed til Fsdrelandet og dets Portids Verker, som h u n delte med og fandt levende beforclret gjenaeui sin Bgtefzlle, og den fine, aldrig svigtende Farvesans, soin hun uieclbrugte som Resultat af sin egen rent kuristneriske Udvikling. Man skal lede laenge for st finde en saa fint falt, saa livfuldt virkeliile og saa nf zgte Parveglaede msettet Kunst som Hanna Winges textile Frembringelser. Endnu engang skulde dog fru Winge tage Penselen i Hasnd, dennegmg som decorativ Malerinde, da hiin sainmen med siii Mnnd siuykkede en Festsal i ~Bcliuderska busetz-, pita Blasieholmen 1881 og en Loggia i St~tsraad Ashups villa i Christiimia, 1 8 8 8 - 9 0. Speilsalen. i, Bolinderska husets - k. O. 81uitlis Lejlighed - er holdt i Renaissauce. Omkring en Bzckke af M. E. Winge udfsrte decorative allegoriskc Vzgog Tagmalerier, udfsrte huu en iuesterlig Blomsterindrainiiiq it la Far11 esiua, ligesom en Msngde udmarket s m kt udfarte Blomstern~derier i Mario del Pi ' iore ' s Maner smy klrede de store Spejle, der vare mibrapte over hele Saleu. Det sidste, store Arbejde, hun u d f ~ r t e, var en Itit.klie allegoriske Bilieder - Seiiseriie - i Gobelinmaleri i Forbindelse med Contursam for Stritsraid Astrups Villa i Christinnia.
Det var emedlertid påtagligt, att sådant icke kunde exequeras, utan förskott af Diskont-fonden ; och det anmärka Riksens Ständer sjelfva med det i anledning deraf tillika gjorde förklarande, att de, det oaktadt, icke kunde anslå tuera än 300,000 R:d till årligt byggnadsbiträde. Oinskränkt medger jag emedleitid, att så vigtiga omständigheter böra vara tydligen och ordagrant bestätnde, men icke genom slutledning från andre föreskrifter göras gällande; och anser livad i denne del nu handt, såsom ett rigrigt bevis på ömsesidiga vådan af en sådan ofullständighet, hvilken alltså bör för framtiden rättas. Men, som all anmärkning af derutöfver sträckt beskaffenhet, bör stå i sammanhang med begreppet om ett derpåföl jande ansvar, och Högloft. Utskottets tanka, äfven i den delen torde böra Riksens Ständer tillkännagifva»; så anser jag för min del mig höra förklara, att jäg finner 7 och 8 §§. uti förenämnde Reglemente, freda Canal-Verkets Direction för allt så beskaffadt åtal , som till någon laga påföljd uti detta ämne leda kan. 2:0 Uti den anmärkning, som göres dervid, att Directionen utfäste sig lemna hypothek för Statens försträckning, kan jag alldeles icke instämma. Om Directionen förbundit sig gifva hypothek för ridan insatte medel, hade sådant varit lagstridigt och förnärmat Hankens rätt. Men enär nya penningar lemnades, till uppehållande af Verkets Credit, tinder ett sådant vilkor, så Banko-Utskottets Belänkanden. 353 erhölls ju full valuta , som insattes kontant i Banken; meri hvilken valuta i annat fall icke dit ingått. Bankens egne Sedlar måste val vara så goda sorn hvilket hypothek sorn helst, och här blef alltså fullt förfullo. Någon verkan af denna formalitet har för öfrigt icke ägt rum. Men vida kiandervärdare hade jag ansett om Directionen, genom vägran till sådan förbindelse, berett Diskont-Verkets fall, den tid, da ännu icke alla anledningar vore ute, att kunna det uppehålla.
11 enär flertalet af de aflidne efterlemnat enkor och barn och dessa till största delen tillhörde den fattigare klassen; att fattigvården redan måst till full försörjning emottaga 100 stycken af de 451 barn, hvilka genom farsoten förlorat båda eller endera af sina föräldrar, jemte det understöd lemnats åt ett stort antal enkor med faderlösa barn, och att den tidpunkt sannolikt icke vore långt aflägsen, då ett lika, om icke ännu större, antal värnlösa ytterligare måste af fattigvården underhållas; samt att, ehuru icke obetydliga gåfvor blifvit staden meddelade, desse likväl i förhållande till behofven vore otillräckliga, särdeles då i betraktande toges, att ganska få bemedlade personer der funnos och att flertalet af stadens innevånare utgjordes af embetsoch tjenstemän med ringa löner, borgare med obetydlig rörelse och till öfvervägande antal af arbetare, de fleste tillhörande Kongl. Flottan, hvilkas arbets-förtjenst knappt försloge till fyllande af de oundgängligaste behofven, äfvensom att det fattigvårds-bidrag, innevånarne hittills efter taxering erlagt, årligen utgjort 9 å 10,000 R:dr B:ko; så har Kongl. Maj:t, uti en den 13 nästlidne Januari afbiten och från samtlige IliksStånden till Stats-Utskottet remitterad Nådig Proposition, med afseende å hvad sålunda förekommit, föreslagit Rikets Ständer, att anvisa ett belopp af 12,000 R:dr till lindring i de Carlskrona stad genom Kolera-farsoten åbragte kost nader.
Jag anser härigenom de inhemska fabrikerna hafva blifvit lemnade, i det närmaste, utan allt skydd.” Af Herr Prosten Lindmark: ”Emot Utskottets, genom votering, fattade beslut att åter till tjenstgöring insätta det icke längesedan, sorn mig synes, på ganska goda grunder, förafskedade förbuds-systemet, anhåller jag vördsamt att mig få reservera, emedan jag icke kan linna några så beskaffade skäl inom de respective Riks-Stånden vara anförde, som bordt kunna föranlåta Utskottet att frånträda dess i förra Betänkandet uttalade öfvertygelse om olämpligheten af ett system, hvilket, utan att i någon väsendtlig mon kunna skydda närir.garne, gifva en ohejdad fart åt det så allmänt öfverklagade och, så väl för Statens intrader, som nationens moralitet, högst förderfliga smuggleriet.” Herr Stuart, Fr, C., instämde i denna reservationProsten Gahne äfvenledes. Af Herr Prosten Nibelius: '■'Vid besvarandet af återremis en å lietänkandet N:o 21, bar Utskottet, frånträdande sin i nämnde Betänkande uttalade åsigt, föreslagit, alt förbud herde på åtskilliga varors inoch utförsel i tulltaxan bibehållas. Med mia röst bar jag medverkat lill detta senare beslut, men derjemte trott och yrkat, alf, då frågan om, huruvida en vara borde till ineller utförsel förbjudas, hörde till Rikets allmänna hushållning och Ständerna således, i delta afseende, enligt 89 § Reg. For - Bil, till Eevillnings-ULskottets Utlåtande , N:o 3o. men, endast kunde ytlra en önskan, men det på Kongl. Maj:t allena berodde att härom besluta; så tillhörde det Utskottet att äfven för de artiklar, ä hvilka förbud föreslår, uppgifva tämpiga tullafgifter, för den händelse nämligen, att Kaigl. Maf-t ansåg, det förbud för en eller flere af ifrågavarande artiklar icke borde ega rum. Då delta mitt yrkande ej inom Utskottet kunnat göra ssg gällande, underställer jag det vördsamt Rikets Ständers ompröfning.
Jord Klädes-Fabriker Diverse Personer, utan näring Askersunds Stad. Hus och Tomter . Jord Qvarn Diverse Personer, utan näring Nora Stad. Hus och Tomter . Jord Diverse Personer, utan näring Lindesbergs Stad. Hus och Tomter Jord . Diverse personer, utan näring Summa Summa Sumr Summa K C o c/> ti 2- t* S 3 >-• o E *1 aq - 5 < * o 7^ St 361 362 187 1 Jord. Trid. Hafre. Blandsäd. O n u fé 0 Ungboskap. po Svin. Hus och Tomter. Jord Bruk, Manufacturcr > Qvarnar, ta" briker m* d1» St. St. St. St. Efter 2:dra §. Jord , Hus, Tomter, Verk och Inrättningar. Borgerlig näring. SSPersoner ej hörande till viss näring. S3* Ä T Summa. l g O) a. ca crq -t, * O! *1 <■& Cr> O 2? Snoilsky. A. Widén. Nyberg. 1 abell för Lande Augments-Hemman skattläggning ann Frälse-Säterier . , Säterie Rusthåll Rå- och Rörs-Hemman Frälse-Hem man Dito serskildt Bergs-Frälse Frälse-Skatte-Hemman Krono-Hemman Dito serskildt Bergsmans-Hemman Krono-Nybyggen med Frihetsår Krono-Rusthåll Dito Augments-Hemman Krono-Skatte-Hemman Dito serskildt Bergsmans-Hemman Rrono-Skatte-Rusthåll Dito Militix-Boställen Civile Boställen ... Ecclesiastique-Boställen Academie-Hemman, Krono Hospitals-Hemman, Krono . Krigsmanshus-Hemman, Skatte R.ecognitions-Skogs-Hemman, utom sådane hval blifvit faststäld . Skattlagde, bebyggde Torp, Utjordar, Urfjellar med flere Lägenhete Mantal, som ej under något Hemmans Ränta äro inbegripne, F Dito Skatte Dito Krono Dito obebyggde