Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
§ 2 Sådan mätning skall ske med svenskt fotmått och dräktigheten utsättas i svåra läster, varav en anses i tyngd lika med 18 skeppspund eller 18 gånger 320 skålpund viktualievikt. Skeppsmätarna bör använda en 10 fot lång fotstock och en 2 fots tumstock, som är indelade i fot och decimaler, så att en fot är 10 delar eller tum och var tum i 10 delar eller linjer Ett med oljefärg anstruket och i bägge ändar krönt linneband av drygt 80 alnars längd och en tums bredd, med vilket fartygets längd och bredd mäts på behöriga ställen, längs en på mätningsstället utsträckt otjärad lina. Vidare ett blylod av 2 - 3 skålpunds vikt med vidfäst lina av 4 till 5 famnars längd. § 3 Beräkningsexempel. § 4 Alla fartyg indelas i 8 klasser på grund av dess större eller mindre svaghet. Första klassen Fartyg av flöjtskapnad, nedtryckningshöjden 104, nära lastlinjen 98 och vid losslinjen 108. Andra klassen Tyska galiotter en del galeaser, dassarejakter, samt engelska coljarefartyg med nedtryckningshöjd 108 nära lastlinjen 99 och vid losslinjen 114. Tredje klassen Engelska barkar och kattar med nedtryckningshöjd 110, nära lastlinjen 100 och vid losslinje 117. Fjärde klassen Större svenska skepp och fartyg vilka varken är mycket fylliga eller mycket skarpa.edtryckningshöjd 112, nära vid lastlinjen 101 och vid losslinje 120. Femte klassen Mindre svenska fartyg av skarpare byggnadssätt än de vanliga jakterna. Nedtryckningshöjd 115, nära vid lastlinjen 102, och vid losslinjen 124. Sjätte klassen Större fartyg i allmänhet, som är skarpare så väl åt ändarna som nedåt losslinjen, som känns igen på deras oförmåga att ligga tomma med kala master. Nedtryckningshöjd 118 nära lastlinjen 103 och vid losslinjen 128. Sjunde klassen Mindre fartyg som är byggda mera för seglation än lastande och ovanligt skarpa åt ändarna som skonerter och luggerter. Nedtryckningshöjd 122, nära vid lastlinjen 104 och vid losslinjen 133.
Såsom följd*af hvad Utskottet i 1 och % §§, tillstyrkt, förekommer i 6 §. stad gande derom, att civil myndighet bör underrätta folksamlingen, sorn störer lugnet eller allmänna ordningen, utan att yrsa upprorisk afsigt, örn det ansvar, hvarföre den är utsatt, derest hon ej genast skingrar’ sig eller till ordning och stillhet återgår, samt att upplopp ej antages vara å bane, med mindre de församlade, oaktadt undfångna varningar, vägra alt åtskiljas, och med oljud, smädeord eller hot sätta sig upp emot de befallningar, 24 Lag-Utslcottets Ullål anele, Ar:o 182. tom derom gifvas. Häremot gäller, hvad vid förstberörde §§. blifvit af mig anmärkt. Det af Utskottet föreslagna utbyte af orden: "skingrar den sig ej på offentlig myndighets befallning" emot uttrycket; låter den sig ej på offentig myndighets uppmaning til ordni’g och stillhet återföras’ synes oljenligt. Det är med sanning sagdt, alt deri offentliga myndigheten har mest att frukta af ett upplopp, då det öfvergår till skenbar ordning och stillhet, utan att ändock skingra sig. Det kunde hända, att ordningen ia^ltoges endast så länge, tilldess folksamlingen blifvit den offentliga myndigheten öfvermägtig. 7 §• Behofvet af de närmare bestämningar, hvilka Utskottet velat göra, af hvad med civil myndighet i 7 §. hör förstås, kan jag icke inse. Jag håller det icke troligt, äfven om dessa bestämningar saknas, att den civila magiens lägsta organer; Länsmän, Fjerdingsman och Polisbetjente, skola beIragtas såsom ciri' myndighet, behörig alt anbefalla krigsmanskaps upp* bådande och vapnens bruk emot egna medborgare. Äfvenledes måste jag ogilla föreskriften, att, före varningens kungörande, ljud ''genom trumma eller trumpet” skall äskas.
Hr Lefréns förslag, och slutligen Sådana stadganden i BankoReghtet, som kunna anses blifva en följd af min motion om exportförbud på silfver, ifall detta förslag vinner Statsmakternas bifall. Begärdes på bordet. Anmäldes och lades på bordet LagUtsk:ts Utlåt. N:o 2, i ani. af väckt motion om uphäfvande af 7:de Kap. ByggningaBalken. R. o Ad. åtskiljdes kl. omkring 8 e. m. In fidem, O. Brakel. lördagen den 19 November 1859. Plenum kl. 10 f. m. Just. 4 prot. utdr. för den 16 dennes e. m. Just. prot. för den 2 dennes. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att R. St:rs underd. skrifvelse ang:de DD. MM. Konungens och Drottningens kröning blifvit af H. Exc. jemte de öfriga RiksSt-.ns Hrr Talmän öfverleranad till H. M. Konungen, hvilken, med betygande af Sitt välbehag öfver den underd. skrifvelsens innehall, behagade förklara, att Han framdeles under Riksdagens lopp skulle bestämma dagen för kröningen. Föredrogs Vällofl. BorgareSt:ts d. 16 dennes bordlagde prot.- utdr., med inbjudu. till MedSt:n att förena sig i det af BorgareSt:t fattade beslut om förändrad lydelse af R. St:rs underd. condoleance-adress till H. M. EnkeDrottningen Josefina. i:84 Den 19 November f. m. Frih, Cederström, Rudolf: Vid föredragningen af Exp.- Utsk:s förslag till den underd. kondoleansadressen, har jag, likasom St:ts öfrige ledamöter, icke funnit i dess ordalag någonting stridande mot lydelsen af de motioner, som ligga till grund för densamma. Tvärtom är jag öfvertygad, att H. M. Enkedrottningen skulle i dess innehåll funnit otvetydiga uttryck af Svenska folkets oell dess Representanters uprigtiga vördnad, tacksamhet och deltagande.
"Värre var det en tid då jag låg gömd i en mörk låda, sammanpackad med en hel hop andra saker så trångt, att jag aldrig hörde klockan slå och aldrig kunde komma ut till en sommarbal i det gröna, och så mörkt sen, att jag alls ej kunde se min spegel. Då blef tiden lång, men jag försäkrar, nu hinner jag aldrig ha ledsamt". "Hvem är hon min lilla?" frågade den hufvudlösa damen, hvilken jag gissade vara den andra af de nyss utflyttade: "visst tycker jag, att jag nångång sett henne på de stora balerna derborta på divansbordet, der hon tycktes dansa med hvem som bjöd opp henne, utan allt val." Sockerfiguren på blå bandrosen hviskade nu sagta: "ah ma chére, ce n'est qu'une cuisinière!" "Åh", svarade den lilla med hucklet, och hennes små glada ögon tittade dubbelt gladare i spegeln, "jag dansar visst gerna med hvem som helst. Det är så roligt att dansa. När jag var hemma hos min far och mor så dansade jag alltid, men tänkte ej på att jag gjorde det, ty det var just mitt sätt att lefva; men min mor sade en dag, att jag skulle i pension för att lära mig skick och seder. Jag hade just den dagen råkat ha litet hushållsbestyr, ty jag hade sett att en liljeconvalje fått en fläck på en af blomuddarne, och höll just på att laga mig till att skura bort den, och hade derföre knutit ett förkläde på mig och en duk på hufvudet och så tog jag en daggdroppe i handen, för att se hur lustig jag såg ut så der utstyrd. Och jag tyckte att jag var nog så nätt. Men då sade min mor, "ja det kan just vara en bra drägt för dig att fara ut i verlden med". Och bums tog hon mig och förde mig, jag visste ej hvart, på bordet i ett rum. I detsamma galade en tupp och jag tänkte mig bort, men se det blef ej af. Jag stod som fastvuxen; rundt omkring mig stod en hop lustiga figurer af allehanda slag, de pratade alla och väntade på att få göra en lång resa, och jag tyckte, att det var roligt att höra på dem.
De angifna missbruken äro lyckligtvis i senare tider sällsynte, och höra numera till undantagen; men för deras återinförande fordras blott anställandet af en talrik åklagare-personal, utan lön och utan annan utsigt till bergning än den vinst, som af medmenniskors förseelser hemtas; och man torde häraf jemväl kunna vänta ganska ofördelaktiga verkningar på folkets föreställning om Lagars och Författningars efterlefnad och handhafvande. Bih. lill R. Si. Fröt. tSXf. 8 Sami i o: de Häftet. i IO Allm. Besv.- och Occon.-Utsk. Utlåtande"N.ö 5s Med anledning af hvad anfördt blifvit, får Utskottet alltså vördsamt tillstyrka Rikets Höglofl. Ständer, att hos Kongl. Maj:t frambära den underdåniga önskan, att extra Länsmän, eller andra Police-tjenstemän, utan lön eller bestämda arfvoden, icke måtte i Blekinge eller andra Rikets Län tillförordnas. Hvilket dock till Rikets Höglofl. Ständers närmare pröfning vördsamt öfverlemnas. Ankom till Exp.-Utsk. den 3o April kf. 6 e. ni, Utlåtande, i anledning af väckta motioner, dels om upphörande af Expeditions-kronofogde-tjenster, dels om åtgärder till befordrande af de Författningars efterlefnad, sorn bestämma vilkoreti för dylika tjensters tillsättande. Hedervärda Bonde-Ståndet har till Oeconomie-Utsköttets utlåtande remitterat följande till Ståndet ingifna memorial, nemligen: 1:0. af Anders Svensson ifrån Hallands Län, hvaruti han, efter en framställning af den kostnad och skada, som skall förorsakas allmogen inom nämnde
Brunholm och Blohmshohn med tolf arbetare oell 4>700 B‘dr tillverknings^rde. Skerfvete och Qvill, med tillhopa tolf arbetare och ett till verk^lngsvärde af 3,485 R:dr. Nyholm och Strömslund, med toll arbetare vid J* förra och två vid det sednare. Tillverkningsvärdet har uppgått vid joholm till 4,249: och vid Strömslund till 690 R;dr. Strömsholm och Mjeryd, hvarldera med fyra arbetare och något öfver 2,000 R:drs till^isning och slutligen ett nytt Pappersbruk, Weka, på Halländska grän'en> hvars tillverkningsvärde blifvit uppgifvet till 13,889 R:dr. kr Landt-Garfvcrier äro: Gislaved, Nyarp, Ölmestad, Elgebo, HögaWernamo, Bohl, Komstad, Wahre, Bo, Wrigstad, Åhult, Hellin°e-> Bexheda, Christineholm, Hellaryd, Hollsby, Pukabo, Mölarp, TranjÅ-> Fagerhult, Mowenta, Qvill och Marianelund, hvilka alla sysselsätta Jfatiofyra arbetare; och är förlidet års tillverkningsvärde uppgifvet till °*39t R:dr. 0 > Färgerier och Vadmalsstampar finnas vid Bosaryd, Edesqvarna, rislund, Åsvalhult, Marianelund, Bjelkerum, Skervete, Åhult, SkoGassbo och Kråxås, vid hvilka arbeta tjugutvå personer och är förra ets tillverkningsvärde uppgifvit till 3,860 R:dr. p. Oljeslagerier: Paddingetorp, Flugeby, Åhult, Bjelkerum; Höghult, Runshult, östra Oroen, Qvill, Marianelund och Ulfsnäs, vid hvilka 1 arbetare pressa Linolja, värderad förlidet år till 2,467 R:dr. jj.
Jag skall kasta dig med fiskarna bort utu din vatten, in uti öknena; du skall falla uppå markene, och intet igen upphemtad eller församlad varda, utan blifva djuromen på markene, och foglomen under himmelen, till ett as. Och alle de, som bo uti Egypten, skola förnimma att jag är Herren, derföre att de Israels huse en rörstaf voro; Hvilken, då de honom fattade, söndergick, och stack dem genom sidona; när de stödde sig vid honom, gick han sönder, och stack dem i ländena. Derföre säger Herren Herren alltså: Si, jag vill låta svärdet komma öfver dig, och utrota i dig både folk och fä. Och Egypti land skall varda tomt och öde, och de skola förnimma, att jag är Herren; derföre, att han säger: Strömmen är min, och jag hafver gjort honom. Derföre, si, jag vill till dig, och till dina strömmar, och skall göra Egypti land tomt och öde, ifrå det tornet i Sevene, allt intill Ethiopiens gränsor. Att deruti hvarken fä eller folk gå eller bo skola, i fyratio år långt. Ty jag vill göra Egypti land öde, såsom dess öde gränsor, och låta dess städer öde ligga, såsom andra öde städer, i fyratio år långt; och skall förströ de Egyptier ibland Hedningarna, och förjaga dem bort i landen. Dock detta säger Herren Herren: När de fyratio år ute äro, så skall jag åter samka de Egyptier tillhopa ifrå folken, dit de förströdde varda; Och skall omvända Egypti fängelse, och låta dem komma uti Patros land igen, det deras fädernesland är, och skola vara der ett fögo rike. Ty det skall vara litet emot annor rike, och intet mer rådandes vara öfver Hedningarna; och jag skall förminska dem, så att de intet råda skola öfver Hedningarna; Att Israels hus icke skall mer förlåta sig uppå dem, och synda dermed, att de hålla sig intill dem, och skola förnimma, att jag är Herren Herren. Och det begaf sig uti sjunde och tjugonde årena, på första dagenom i första månadenom, skedde Herrans ord till mig, och sade:
Jag skyr , så mycket sorn någonsin är möjligt, att på detta rum framställa något som kan anses vara af individuell inflytande; men då fosterlandets kraf, då vigten af den allmänna saken ålägger att döfva denna känsla, då följer mannen, fast med upprördt hjerta, den pligt som förfäder gjort till valspråk, och dess samvete säger honom aldrig varit bruten. linder sådana förhållanden får jag, mer än någonsin, anhålla om det undseende denna ädla samling alltid tilldelar en svag förmåga, ledd af en god vilja, då, efter flere dagars och nätters helt inom mig sluten öfverläggning af desse ovanlige förhållanden, jag endast lyder öfvertygelsen om skyldighet oell pligt, när jag yttrar mig öfver Friherre Ankarsvärds Diktamen af den 24 Februari. Jag skall deryid söka bibehålla lugn och följa sanningen. _ Hvad är det synbara ändamålet af den framställning Friherre Ankarsvärd gjort? En indragning i SY^jges utrikes Minister-stat. En värd leda-r 44 Den i 'Martil. mot, som uti dessa ämnen är ganska bevandrad, liar så väl utredt dessa förhållanden, att jag ej liar något att tillägga på ett så okändt fält. —• Jag skulle likväl , då detta är en betydlig utgift, genia hafva instämt med Friherre Ankarsvärd uti dess önskan om besparing i detta afseende, om ändamålet dermed kunnat vinnas. — Vidare har Friherre Ankarsvärd yrkat, att StatsSecreterare-Funbetena borde af ordinära Embetsman bestridas, till uppfyllande af constitutionens föreskrifter. Jag tror också, att det är enligt med grundlagen, att dessa för Svenska Statsbyggnaden så vigtiga platser beklädas af verkliga Stats-Secreterare. Afven häruti instämmer jag således med Friherre Anckarsvärd. Sist yttrar Friherre Anckarsvärd en önskan till besparing i allmänhet. Hvem är, som ej önskar det, då det kan ske i förening med samhällets bestånd, och med iakttagande af dea regeln, att, för att rätt hushålla, bör man veta att rätt utbetala. — Men hvilka medel, hvilka uttryck har Friherre Anckarsvärd nyttjat, för att komma till detta mål!
At nuwarande fordringsägare för hit» tils gjorde letveranser af hwarjehanda krigsbehofwer nlgge undfä en half procenrs ränta i mänaden pä stike fordringar intil dest betalning följer: och 2:0 At wid hädanefter ffeende enahanda uphandlingar letveranteurk-rne mätte wid betin» gens afstutande erhålla försäkran antingen om contant betalning eller ränta under wäntningstiden. Härigenom stall säkerligen winnås: at de til närwarande tid pä mangueraN betalning lidande fordringsägare erhälla en billig tilfredsställclse, i synnerhet om jemwäl deras räkningar warda af wederhörande acceptera Ne, med sä bestaffad räntebetalttings-förbindelse, hwarigenom fordringsägarne blifwa i tilfälle at un» der tiden dcrä nc^otjera. Widare at de nya Icckvorantenrerne icke beböfwa uti deras priser söka och beräkna nägot stadeständ för deras befarade förlust genom lofwad men bristande betalning. och at säsom en följd häraf Kongl. Maj:L Maj:t. och Kronan såmedelst stall tilstyndas en wida större winst än ventil godtgörande räntan: och ändteligen at dä salunda, uppå betalningen för steende letv^ran8Lr, d-6ciit emot ränta fan erhällan, contance penninge behofwet och upläningen deraf för det närwarande mäste, uti betydlig mätto, kunna förminstas.
Utskottet uti ofvannämnda punkter tillstyrkt, med här nedan antecknade undantag: Prot.-Utdrag den 4 Juni 1863. 397 Punkten 12, mom. a). Med afslag å Utskottets hemställan, beslöt Ståndet för sin del, att lönen för Öfverståthållare!) skall utgå med endast det belopp, sorn han för närvarande af Statsverket uppbär. Punkten 13, mom. o), ansågs icke erfordra någon Ståndets åtgärd, utan lades till handlingarne. S. D. Fortsattes föredragningen af Stats-Utskottets Utlåtande, M 99. angående regleringen af utgifterna under Rikssta terrs sjette Hufvudtitel, derunder medhanns från och med punkten 24 å pagina 57 till ock med punkten 42 å pagina 76, hvilka samtliga punkter af Ståndet biföllos, med undantag allenast af punkten 33, deruti Utskottet tillstyrkt, att Itikets Ständer måtte för nästa statsregleringsperiod bevilja det af Kongl. Majit för införskaffande af goda afvelsdjur af utmärktare boskapsracer äskade anslag af i0,000 Riksdaler årligen; i afseende hvarå Bonde-Ståndet för sin del beslöt, att det sålunda för nvssberörda ändamål föreslagna belopp, 30,000 Riksdaler, skulle ställas till Kongl. Maj:ts disposition att från Riksgälds-kontoret utgå; — och skulle de öfriga Riks-Stånden vördsamt och vänligen inbjudas att uti detta Bonde-Ståndets beslut sig förena. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades Kongl. Majlis nådiga Proposition, angående inrättandet af en pensionsanstalt för befälhafvare, styrmän och annat sjöfolk å Svenska till utrikes fart använda segeleller ångfartyg, äfvensom machinisfer och eldare å sistnämnda slags fartyg. Den 4 Juni. Från Hederv. Bonde-Ståndet.
Enligt tabellen utgör afkastningen, efter afdrag af utsädet, för hela länet hvete 21,752 tunnor, råg 170,814 tunnor, korn 39,9874 tunnor, ärter 21,052 tunnor eller tillsammans 253,605 tunnor så kallad strid säd. Dertill komma 82,419i tunnor blandsäd och 300,204 tunnor hafre, så att sammanlagda beloppet af alla sädesslag blifver 636,229^ tunnor. Då nu i länet finnas 189,675 personer och, efter två tunnor för hvarje, till deras brödföda åtgå 379,350 tunnor, återstå blott 256,879^ tunnor för andra behof och afsalu. Ett högst betydligt qvantum spannmål å Igår för bran vinsbränningen, och huru sparsam spanmålsutfodringen till kreaturen är, åtgår dertill inom hela länet en ej ringa qvantitet. När dertill kommer att länets invånare hufvudsakligen genom försäljning af spanmål måste bereda sig tillgångar dels för inköp af sill, sall, kaffe, socker och andra specerier, samt bomullsgarn och t}'ger, kläde m. m., hvartill åtgå flere hundra tusen riksdaler, dels ock för liqvid af räntor på inteckningar och andra skulder, kronoutskylder etc., synes klart, att den uppgifna spannmålsproduktionen mäste i verkligheten utgöra nästan dubbelt så mycket, som det uppgifna beloppet. Årsväxten, hvilken ofta samma år varit mycket olika på särskilda trakter, bar inom länet i allmänhet varit af nedannämnde beskaffenhet: 22 År. Hvete. j Råg. Korn. Arter och annat trindsäde. | Hafre och Blandsäd. Potates. Höskörden. 1843 Öfver medelmåttan. God. Under medelmåttan. Mindre god. Under medelmåttan. Medelmåttig. Klen. 1844 Svag. Medelmåttig. Öfver medelmåttan. Medelmåttig. God. Dito. Temligen ymnig, men skadad under bergningen. 1845 Medelmåttig. Dito. Mindre god.
KrigsColkm andragit, att alla räntor böra uppbäras af Kronans vanliga upp - Den 7 November. io5 uppbördsman och ingå till Statscont., samt derifrån utanordnas till löntagarne, dock med vilkor, att ett ständigt anslag för hvar och en göres i tunnor spannmål, deraf löntagaren må disponera in natura från Kronans magasin iaf lönens belopp, och erhålla de andra -| i contant efter markegångspris, motsvarande de summor, hvartill de till staten indragna räntor efter deras förenkling årligen uppgå Härigenom skulle löntagare säkrare bibehållas vid de billiga förmåner, som de nu innehafva, än om lönerna utginge genom en viss contant summas anslående för alltid, och dessutom upphörde all beröring emellan löntagare och räntegifvare, hvilket skulle blifva en väsendtlig fördel häraf. Vidkommande 5:te punkten om vilkor en, hvarunder den föreslagna mar kegångsbe räkning en i allmänhet bör tjena till grund för bestämmandet af lösningsoch leverer ingsför hållanden emellan räntegifvare och räntetagare, ser jag ej, huru detta förslag skall kunna antagas, emedan räntegifvare genom de här försvårade vilkoren för räntornas leverering in natura tvingas att lösa räntorna med penningar, hvilket tvång är obilligt och oantagligt, förrän all uppsägningssätt kan upphöra och räntegifvare rent af åtaga sig att alltid lösa räntorna med penningar; men om detta förslag i öfrigt skulle antagas, mäste åtminstone den i mom. d räntegifvare ålagda betalningsskyldighet alldeles borttagas på de skäl, sorn äro anförda af flera BondeSt:s ledamöter inom Utsk., i deras vid Utskrs utlåt, vidfogade reservationer. Intilldess de bär omnämnda förändringar i grundskatternas utgörande hinna fullbordas, skulle man kunna afhjelpa de öfverklagade olägenheterna å ömse sidor, såväl för räntegifvare sorn för räntetagare, om det stadgades: 1:0
Hvad som ännu finnes qvar af denna litteratur gömmes i gamla handskrifter, hvilka förmultna, okända och obegagnade, i Statens eller enskildes ego, samt äro utsatta för faran af tillfällig förstöring. Bekantgörandet af bemälde handskrifter är af högsta betydelse, icke blott för språkforskningen och vår bildnings historia, utan ock för våra häfder, så vida dessa mäste följa och utreda den allmänna folkandan under alla dess utvecklingsformer. Utskotten hafva tagit dessa tvenne motioner i öfvervägande, samt lika med motionärerne funnit, att, då den historiska forskningen, för att klart Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Utlåtandej N.-o 4■ 9 klart kunna uppfatta ett folks häfder i deras sanna dager, erfordrar kunskap icke blott om yttre politiska tilldragelser, utan ock om folkets inre lif uti lagstiftning, seder, bruk och litteratur, uttryckande dess bildningsgrad under olika tider, så måste de bidrag, Svenska Fornsknft-Sällskapet, enligt planen för dess stiftelse, lemnar till en sådan kännedom om vår forntid, vara af högsta vigt för vår bildnings historia, för språkforskaren och för tecknaren af seder och lefnadssätt under framfarna tider. — Denna kunskap blir, äfven med hänsigt till närvarande förhållanden och den rigtning, allmänna folkandan i våra dagar synes taga, af största intresse. Nyttan och behofvet att samla och utgifva forntida monumenter af ofvannämnde slag har ock länge varit insedt i andra Europeiska länder, och man har der redan länge med nit och dryga kostnader verkat i det syfte, som Svenska Fornskrift-Sällskapet sig föresatt. Sålunda eger t. ex. Danmark ett likartadt Samfund, understödt med rika tillskott af Staten. Frankrike utgifver stora samlingar af handskrifter under ledning af Ministern för undervisningen, och Englands Parlament har anslagit summor, hvilka motsvara vissa af vår'a hulvudlitlar, för att, under ledning af en serskild Direction, med ett talrikt antal underordnade arbetare, offentliggöra sina äldre handskrifter och riksakter m. m.
Slaten derutöfver icke må belastas med några nya kostsamma anstalter eller särskildt anslag af medel 'härtill. Co JDen 39 Maj. 649 610 Tinder denna Hufvudtitel har Kongl. Maj:t slutligen, i anledning af hvad Kongl, Stats-Contoiret hemställt uti 4:de punkten af dess Underdåniga berättelse, äskat ett förökadt anslag till byggnader och reparationer 3 Kongl. Slottet samt Kronans publika hus i Stockholm och landsorterna, hvartill nu å Stat bestås tillsammans 18,000 B:dr; men hvilka ej för något år skola vara till. räckliga ens till deras underhåll, och annu mindre till högst nödiga nybyggnader,' utan har hvad som derutöfver erfordrats och varit af den beskaffenhet, att det ej kunnat uppskjutas, måst anvisas att utgå af Hufvudtitelns besparingar: Skolandes betydliga byggnader och reparationer på Kronofängelserna i Götheborg, Upsala och Örebro samt'Spinnhuset i Norrköping dels redan blifvit i Nåder beviljade, dels vara i Underdånighet anmäldta, dertill kostnaden uppginge öfver 50,000 R:dr, hvarförutan, i anseende till de förbättrade anstalter Kongl. Maj:t i Nåder befallt, i afseende a Färgar neg vård och behand. ling samt Correetions-inrättningar, flera utgifter i denna väg uti andra Län skola förestå. Och har Kongl. Maj:t derjemte, uti särskild remiss af den 15 nästlidne Mars, i Nåder låtit till upplysning i detta ämne öfverlemna åtskilliga handlingar samt deribland ett innevarande år , genom Slottsbyggnads-Directionens föranstaltande, utaf Major Mechanicus F, Blom upprättadt förslag öfver kostnaden till de större reparationer, som foresta uppå Kongl, Majus och Kronans publika hus och byggnader i Stockholm, och hvilka skola vara af den beskaffenhet, au de böra verkställas oför drij.