Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Farhåga för en menlig inflytelse på Näringarne af en allt för hastig RörelseCapitalets för^ 174 Den t 7 Martii, é. m. minskning är af Utskotten ins dd kunna uppkomma endast genom ett ordentligt Discont ternes Concours tillstånd. Jag , för min del , anser de föreslagna Qbligationerne medföra i det närmaste samma verkan > då de ofelbart aldrig kunn% blifva rörliga , utan de mäst öfverdrifna Agiorerings - vilkor, som efter aila tide/s erfarenhet skall blifva förhållandet med ett Papper, vid hvars inlösen den förfallna Räntan beräknas till förlust å den förskiitna Summan, jag kan således, i stöd af hvad jag ha‘t aran anföra , icke förena min öfvertygelse med ett erkännande, att af Utskottens Betätmande finna Innehafvare af Disco-itPapper Vara rättvist behandlade, utvägen för de Gäldskyldige att afbörda sina Skulder i möjligaste mån lättad , och vådan af en alltför hastig minskning i RörelscCapitalet undanröjd. Jag anser för min del innehafvare af Dis. cöntpapper hafva fått sin rätt, då de för sina Fordringar af Capital och upplupna Räntor till den dag då betalning inställdess erhåHa så Stor del af beloppet, som Disconternes mot* svarandesäkra Fordringar medgifva; och då de, i enlighet med den af Utskotten äfven yttrade tanka, ej äga rättighet till några vidsträcktare påståenden, så anser jag äfven Representationens beredvillighet, att vid detta tillfälle göra uppoffringar, böra begränsas af hela Allmänhetens rätt, på hvars bekostnad all friko* strghet af Riksens Ständer måste grundas. För* dringsagaren kan likväl 1 min tro ej tillfredsställas för sitt lidande, med mindre den uti Den 17 Martn, e. Ht. !?5 delning honom ur de banqueroutternde
En hufvudorsak hvarföre upgiflerne af inkomst och rörelse äfrö så låga, ligger deruti, att de flesta, om ej alla, afdraga från {sin inkomst icke allenast hvad Bevilln:s-förordn:s 8 § berättigar, utan äfven hela sin lefnads-kostnad m. m., och derigenom tro de sig kunna något så när lugna sitt samvete om en mer rättsenlig upgift. Hvad äter beträffar bevillningens nedsättande för fastigheter, från 2 lill 1 proc. per mille, så är del allmänt kändt, att de fl.esta landtegendomar äro så lågt taxerade, att de knappast erlägga |:dels proc. pr tusende af egendomens egentliga värde. Staten skulle således pä denna nedsättning förlora hälften af den påräknade betydliga summan, hvilken ovilkorligen på annan väg måste ersättas, och detta blifver icke så lätt. På dessa af mig i korthet anförde skäl, tillstyrker jag bifall till Utsk:s förslag uti förevar:de punkt. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf att plenum komme att fortsättas kl. 6 e. m. Hr Hjerta: Om Hr von Hartmansdorff har rätt deruti, att nedsättning af tullafgifterna icke förminskar lullförsnillningarne, lr0r jag, att han äfven har rätt i det skäl han velat hemta af l)vad jag i detta ämne yttrat; men jag tror icke att så är. Hvad ängar Hr Aminoffs anmärkning, vill jag blott erinra, att jag icke j' har mig bekant det någon motion blifvit väckt om nedsättning för bevillningen på fastighet, utan blott för handel och rörelse. I allmänhet tror jag icke, att någon här i Stockholm är för högt beskattad, åtminstone ganska få af de förmögnare; men deremot äro de fattigare af borggrne ganska drygt beskattade.
"efter arbetets fullbordan” utbytas emot 12 Stats-XJ Iskottets Memorial, N:o 4go. dessa ”efter canaloch slussverks-arbetets fullbordan*; 5:te mom. lika lydande med det af Utskottet föreslagna /['.de moment, endast med utbyte af orden: ”högst i5j,ooo R:dr om året” emot ”högst åtta procent om året”; 6:ie momentet erhåller följande lydelse: ”att gamla canal-och slussverket, med alla dess t>l l horig heter i fast och lös egendom, tjenar såsom ”säkerhet för uppfyllandet af Bolagets förbindelser; hvarjemte, i händelse ’’ett nytt Bolag skulle bildas, detta tillföl binder sig att i allmänt förvar deponera ”de nuvarande i,o85 actier, eller för de actier, som kunna brista, ett con”tant belopp, motsvarande den lösningssumma, som för hvarje actie kom”rner att bestämmas, under förbehåll, att, .sedan canalen är färdigbygd, ”dessa actier till Bolaget återställas eller förstöras;” ^.'de och 8:de mom. godkännes af enahanda lydelse med de af Utskottet föreslagne 6:te och ■jtde momenten; egde mom. antages så lydande: ”att Rikets Ständer i underdånighet öfverlemna till Kongl. Maj:t att med Bolagets Direction i ”Nåder låta afsluta ordentligt contract, innefattande öfverenskomna vilkor, ”rättigheter och skyldigheter, hvarvid Kongl. Maj:t torde finna för godt ”att stadga, det Bolaget alltid företrädesvis må till canaloch slussverks”arbetet betjena sig af sysslolöse eller arbetssökande personer, och icke, ”utom i de fall, då sådant kunde vara oundgängligen nödvändigt, få begagna sig af så kallade arbets-commenderingar. Detta contract bör dock O 'J o Vara upprättadt inom Ett år, efter det Rikets Ständers, rörande denna frå”ga, fattade beslut blifvit hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäldt/8 Bonde-Ståndet åter har afslagit allt anslag för nu ifrågavarande arbete.
Städernas hemmantal är uppgifvet efter den uppskattning, som derå för längre tid sedan blifvit upprättad till grund för salpetergärdens utgörande. 20 Tab. N:o IL Östergötlands län. Tab. \':o 11. LAGA SKIFTEN m. m. ARÉN 1856—1860. Fastställda skiften. Antal. Skiftade mantal. Oförmed lade. Åker. Inrösningsjord. A f del e g a r n e Sparbankens benämning och stiftelseår. delegare tillgången öfver delegarnes andel insatt belopp. R:dr R:mt. uttaget belopp. R:dr R:mt. Östergötlands län. Tab. lV:o 13. P ^ cj B - Ersättning S - g s”1 to CL. ~ • P 0.1 e-tCR CS £. E ; Bi < B R:dr. : R:dr. j R:dr. P. A. NORSTEDT & SÖNER. KONGL. BOKTRYCKARE. BIDRAG TILL SVERIGES OFFICIELA STATISTIK. iij Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes femårsberättelser. Ny följd. LANDSHÖFDIN GE-EMBETETS UTI JÖNKÖPINGS LÄN UNDERDÅNIGA BERÄTTELSE FÖR ÅREN 1§56-1§60. 1. Länets indelning och naturbeskaffenhet i allmänhet. Sedan förra femårsberättelsen afgafs, har ingen förändring af länets gränser ägt ruin. Dess areal antages utgöra omkring 100 qvadratmil. Länets administrativa indelning är äfven oförändrad. Det innesluter nio härader och tre städer, de förra indelade i sex fögderier, nemligen: Tveta, Wista och Mo; Norra och Södra Wedbo; östra Härads; Westra Härads samt Östbo och Westbo, så att länets ekonomi, politi och uppbörd, under Konungens Befallningshafvandes inseende, förvaltas af sex Kronofogdar och sex Häradsskrifvare, biträdde af tjugotre Länsmän.
Utskottet, som här nedan skall närmare yttra sig angående det väckta förslaget om uppskof till 1862 af den nya Bevillnings-stadga, som vid innevarande riksdag al Rikets Ständer kommer att fastställas, får, hvad beträffar yrkandet, att Rikets Ständer skulle i underdånighet anhålla, att Landshöfdingarne och länens Hushållnings-sällskaper måtte lå afgifva yttranden öfver förslaget, här anföra hvad deremot blifvit af flere ledamöter inom bemälda Riks-Stånd erinradt, eller att Rikets Ständer hittills vid dylika frågors behandling icke velat att någon embetsmyndighet skulle ingripa i Rikets Stunders beskattningsrättigheter. Vid sista riksdag hade Rikets Ständer icke heller utbedt sig något förslag af Kongl. Maj:t eller något yttrande af vederbörande, utan endast att en Kommitté måtte utses och densammas BeviUnings-Ulskotlets Utlåtande M 34. 8 förslag för Rikets Stander framläggas. Det utlåtande, Kammar-rätten afgilvit, hade ock endast berört det formela af frågan, men icke sjelfva beskattningsgrunderna Men om äfven, på sätt begärdt blifvit, den ifrågavarande granskningen skulle kunna åt Kongl. Maj:ts Befallningshafvande uppdragas, så kunde dock dessa embelsmyndigheter, hvilkas tid är af så mångfaldiga andra ärenden upptagen, svårligen medhinna en så fullständig utredning af ärendet, alt derpå något med full säkerhet kunde byggas. Fast hellre skulle det kunna antagas, att deras yttranden måste blifva mot hvarandra mycket stridande och i följd deraf antingen vilseledande eller utan nytta för ett blifvande Bevillnings-Utskott. Likaledes kunde det dragas i tvifvelsmål huruvida Hushåilnings-sällskaperne vore så sammansatta, att af deras ledamöter kunde förväntas den speciela kännedom om alla de omständigheter, som vid bevilIningsfrågors behandling borde tagas i betraktande.
Detta förhällande» hwarom Herrar Rewisorer af Ridderstapet och Adeln nu först pä detta ställe i ordentlig wäg erhållit kännedom, synes wara af den märkwärdiga beskaffenhet, att dä Ridderstapet och Adelns Deputerade nu första gängen efter förändringen af Realisations-grunderne, finna sig wara församlade såsom Representanter för sitt Ständ, jag för min del anser, det en icke yttrad upmärksamhcr wid Leffe händelser, flulle utmärka en med händelfernes beskaffenhet oförenlig liknöjdhet. Jag känner altsörwal, att pä delta ställe är mig icke tillsiändigt, <rtt om hwad i förberörde matto sig tilldragit, något yttrande asgifwa, men jag har endast welat lata i Protccollek inflyta den reserwakion, att min lystnad harwid, icke något godkännande deraf innebar.^ äcrr prosten Doctor Noräin hade harwid hemstedt, huruwida Herr Greswen och Ordföranden - Den 14 Nowcmber. z? den i förberörde matto, kunnat ingä u<i en slags wentilativn af ämnet, sedan des; upcagande rvar af Herr Grefwen afstagit. Men hwarä Zerr Grefwen och Ordföranden förklarat: det endast den frägan: hururvida Irenne Ständs beslut kan werka rubbning i hwad Riksens Ständer stadgat? I anseende till dest Constiturionella beskaffenhet, här icke kunde till pröfning upkagas; och hwarom Herr Grefwen säledeS bordt med allt yttrande innehålla; men dä Herr Grefwen ansäg det wara ntom all fräga, att Banco-Fullmägliges åtlydnad af Kongl. Maj:k i Räder äskades, icke i afseende pä Dest
Maj:ts Nådiga Lots-förordning af den 16 Maji 1827, 14:0 Herr Justelii motion, angående Gästgifveriets förflyttning ifrån Skillingerum, nära Wimmerby, till nämnde Stad, i5:o Herr Olbers’ motion derom, att Stad, hvarest Garnison finnes, icke må vara skyldig i sin fattigvård upptaga Enkor och Barn efter deni som tillhöra Garnisonen och i tjensten aflidit, (och skulle, hvad vidare i ämnet blifvit anfördt, remissen åtfölja,) iS:o Herr Trolins motion, om rättighet till Fabrikers anläggande i Staden Sigtuna, utan förnärmande af der befintliga liandtverkerier, 17:0 Herr Hallings motion, angående Consulad-afgiften, 18:0 Herr Thorns motion, om praemier för plantering och vårdande af ekar, 19:0 Samme Ledamots motion, om Kungörelse i Carlskrona Veckoblad af arbete för Flottans Station derstädes, på det anbud dervid må kunna iulemnas af Stadens handtverkare, 20:0 Herr hangenbergs motion, om den föreskrift att till Ångfartygens fortskaffande skall användas stenkol i stället för ved, 21:0 Herr Valleijs motion derom, att fribref må gälla för hela resan för ett fartyg, till dess det återkommer i Svensk hamn, der lossning sker, 22:0 Herr bVijks motion, angående förändring af 9 §. Kongl. Reglementet den 9 Maji 1822, i afseende på mätning af skepp och farkoster, 84 Fröt. Utdr. d, 3 Mars 1834- 23:o Herr Hallings motion, angående förändring i Kongl.
Ko nungen efter dess Nädiga godtfinnande inrättad till Statens bästa fördel och under medgifwande, att sä stora pannor derstädes ma sa begagnas, som kunna nödige anses; Ankommande dessutom pa K:gl. Maj:t, att upplåta tillwerkningen i Kronans egna Werk at annan person, men, enar controlien anses blifwa osäker, ej i arrendatorers enstilda eller niindre Werk 3 §. r Mom. Enär genom denna BewillningsArtikel för Statswerket är paräknad en rund Summa af Sjuhundrade Tusen Riksdaler har afgisterne ansetts böra läggaS pa Landet 1:0. A Pannerymden. 2:0. A Hemmanswardkt. 3:0. Ä Evnsumtivnen. Z Stä - Den !8 Auguistf. 27^7 I Städerne. i:o. A Pannerymden. 2:0. A Personalen. z:o. Ä Consumkionen. Afgiften af Pannerymden beräknaS pa Landet för Panna till och med r 6 kannors rymd, för hwarje kanna 2 ss. Fran 16 till och med 25 kannor — 4 ss Derifrån till och med z 5 6 ss. sv 8 ss. 60 12 ss. 7« 20 ss. 80 Z2 ss. 90 i R:d z Mom. Den, som enligt hwad i första §. 4 Mom. stadgas, will begagna sig af större Pannervmd än a dess Hcmmanswärde sig belöper, stall erlägga den för en sadan Panna efter dess storlek bestämda afgiften, samt derjemte för hwad Pannan öswerstiger beloppet af den, som efter Hemmanswärdet är honom tilläten, so procenkS förhöjning derä; men den som will begagna större Panna an för nästa isoo R:dlrs Egendomswärde är utsatt, stall erlägga dubbelt eller ivo procent för det öfwerstjutande kannctalet, dock kommer blott 50 procents förhöjning i detta fall att äga rum för Pannor under till och med Zs kannors rymd.
Ty du sätter honom till en välsignelse evinnerliga; du fröjdar honom med dins anletes fröjd. Ty Konungen hoppas uppå Herran, och skall igenom dens Högstas godhet fast blifva. Din hand skall finna alla dina fiendar; din högra hand skall finna dem som dig hata. Du skall göra dem såsom en glödande ugn, när du dertill ser; Herren skall uppsluka dem i sine vrede; elden skall uppfräta dem. Deras frukt skall du förgöra utaf jordene, och deras säd ifrå menniskors barn. Ty de tänkte att göra dig ondt, och togo de råd före, som de icke fullborda kunde. Ty du skall göra dem till skuldror; med dina strängar skall du emot deras anlete skjuta. Herre, upphöj dig i dine kraft; så vilje vi sjunga och lofva dina magt. En Psalm Davids, till att föresjunga, om hindena som bittida jagad varder. Min Gud, min Gud, hvi hafver du öfvergifvit mig? Jag ryter; men min hjelp är fjerran. Min Gud, om dagen ropar jag, så svarar du intet; och om nattena tiger jag ock intet. Men du äst helig, du som bor ibland Israels lof. Våre fäder hoppades uppå dig; och då de hoppades, halp du dem ut. Till dig ropade de, och vordo hulpne; de hoppades på dig, och vordo icke till skam. Men jag är en matk, och icke menniska; menniskors gabberi, och folks föraktelse. Alle de som mig se, bespotta mig, gapa upp med munnen, och rista hufvudet: Han klage det Herranom; han hjelpe honom ut, och undsätte honom, om han hafver lust till honom. Ty du hafver dragit mig utu mitt moderlif; och vast min tröst, då jag än vid mine moders bröst låg. På dig är jag kastad utaf moderlifvet; du äst min Gud, allt ifrå mine moders lif. Var icke långt ifrå mig; ty ångest är hardt när; ty här är ingen hjelpare. Store stutar hafva belagt mig; fete oxar hafva omhvärft mig.
Maj:t va kta och till Riksens Ständer Nådigst öfverlemnade fråga, synbarligen finnes d ri^enor* icke hafva skridit närmare sin uppfyllelse, held?t den arbetsoidni>'g. som uti der Nadina lystra tionen blifvit Ofvei Directeuren Robeck föreskrifven, tyckes, äfven nied den bä-ta vilja och arbet förmåga, fordra en lä igd af år, lör att medföra något användbart resultat, och bemäld i ÖfverDirectenrs af Utskottet gerna r"ttvicade moda icke ännu »unnat verka ens den aflagsnaste fördel, då det redan färdi a ar.cetet icke kunnat, eft r föreskrift, till allma i kännedom genom tsvccet kungöras, i brist på den granskande åtgärd, sorn skulle tillkomma den hittills i :ke förordnade Co-r mitén; så har Serskildta Utskottet, som af de erhållna Handlingarne med underdånigsta erkänsla inhemtat, huru Kongl. Maj:t fleie gånger förklarat sig sinnad att, genom Comiténs tillsättande, i Nåder gå Riksens Ständers billiga önskan till mötes, icke kunnat annorstädes söka anledningen dertill, att denna Kongl. Majrts Nådiga afsigt, äfven efter ^815 ®rs Riksdag, förblifvit ouppfylld, än i följande med Expeditionssättet af Riksens Ständers da fattade beslut, rörande lönetillökningen för penninge-löntagande Civila Embete och Tjenstemän, inträffade förhållande, Serskildta Utskottets Betankanden. Då vid sistnämnda års Riksdag, uppå af Kongl. Maj t derom g:ord Nådig Proposition, Statsutskott^t, uti Betänkande af den 27 Juni, föreslog f >r Civila Embetsoch Tjenstemän en sådan tillökning i deras otillräckliga per.ningelöner, som ansågs i någon tnon svarande mot tidernas förändrade skick, förklarade Utskottet att: ”då Kongl.
M:s nåd. skrifvelse i fråga om anslag för cabinettscassans behof; Bevil IningsUtskottet: N:o 30, i anledn. af RiksSt;ns i vissa delar fattade beslut öfver Utskts uti meni. JN':o 34 afgifna förslag till sammanjemkning af de skiljaktiga besluten, ronde grunderna för den blifvande allmänna bevillningen, samt föreskrifterna för tillämpningen deraf; Bevillnings-, Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.- Utskotlen: Nto 8, i anledn. af väckta motioner om ändringar i K. stadgan om hvad vid sjöfart inrikes orter emellan och landväga-transport af varor iakttagas bör, samt om inrikes tullförpassning och tullbevakning, af den 28 Hov. i835; Nto g, ang:de Hr A. Brunii motion om ändring i nu gällande seglationsordning; Nio 10, ang :de Hr B. Hjorts motion om upphäfvande af den i K. brefvet den 2 Aug. 1836 föreskrifna försegling af brännvinskärl; Lagutskottet: N:o 176, i anledn. af gjorda anmärknrr emot Utskts betänk. Nto i43, öfver väckta motioner angtde gemensam lag för inrikes och utrikes vexlar; Nto 177, i anledn. af väckt motion om upphörande af Riddarhusets forum privilegiatum; Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utskotten: Nio 2g, angtde ändring af författningarna om sockenstämma samt om bildande af communal-styrelser; Nto 3o, angående gemensamma nämnder för vården om häradenas och länens gemensamma angelägenheter. Justerades pleni-prottn för den 18 sisth Januari samt den 20 Januari f. och e. m. n8 Den 6 F c hr nari e. m. Upplästes ankomna prot.utdr. från de öfriga RiksStm, nemi. från PresteSt. af den i3, i5, 16, ao, a.3, 27 och 3o sistl.
Och dä, enl. min öfvertygelse, alun-tiondens uphörande har mera skäl för sig, skulle det icke vara serdeles lämpligt, att nu afslå förévar:de hemställan, då Ståndet förut bifallit Utsk:s tillstyrkande i afseende på hamraarskatten. Jag anhåller om bifall till nu föredragna Utlåt. Hr Gr. o. Landtm:s härefter till bifall å StatsUtsk:s förevar:de Utlåt, framställda propos. besvarades med starka Ja, jemte några Nej, hvarpå Hr Gr. o.'Landtm, förklarade det han funnit Ja öfvervägande. Den 23 Mars f, m. 415 Föredrogs ånyo StatsUtsk:S d. 15 och 18 dettttes på bordet lagda Utlåt. JVs 64, Litt. E, i anledn. af motioner om inåntalspenningarnes uphörande. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Del förslag StatsUtsk. här framställt anser jag af flere skäl icke böra af R. o. Ad. bifallas. Det första, och såsom det förefaller mig naturligaste, skälet dertill är, alt hvar och en medborgare i Staten bör på ett eller annat sätt skatta till Statens uprätthållande. för den säkerhet lian genom Stats-institulionerne åtnjuter. Denna skatt har länge utgått under namn af mantalspenningar med 12 sk., hvilket belopp icke synes vara så högt, att någon minskning eller borttagande deraf bör, enl. min tänka, ega rum. Anser nian alt den fattigaste klassen af rikets innevånare bör befrias från större utgifter än Slaten nödvändigt af dem behöfver utkräfva, så är naturligaste vägen alt minska den bevillning, som dessa personer under namn af kapitationsafgift erlägga. Mitt andra skäl är att Ulsk:s förslag är så upställdt, att missförstånd om meningen, tvetydighet vid tillämpningen och oriktigheter dervid nödvändigt mäste upkomma, om detsamma af R. St:r och K. M. anlages.
som jag hittills ägnat mina tankar, h o n ville ej göra sig själf besvär, utan skickar i stället systern. Ja, » ett bittert leende krusade hans läppar, » jag måste j u medgifva, att jag just nu inte är särdeles lämplig att sjunga duetter eller rita karrikatyrer. » Betjäntens ankomst afbröt hans funderingar. Han lät denne hjälpa sig att ordna sin toalett och tillsade h o n o m, när han gick, att öppna dörrarne ut till det yttre rummet. Därefter tog han en tidning, som låg på ett bord vid hans hufvudgärd, och började läsa o c h tänka, under det han väntade på visiter. Den förste s o m kom var Axel. Denne steg för siktigt in i trädgårdssalen, men uppgaf ett ljudeligt hurrarop, då han såg dörrarne till Oskars rum öppna och skyndade in för att höra, hur det stod till. » Utmärkt, » ljöd det i munter ton afgifna svaret. » Hur skulle det också kunna vara annat, så väl omhuldad som j a g blifvit. » » Godt. Har du fått någon mat? » » Nej, j a g har sofvit ända tills nu. » » Men nu är du v a k e n. hvad tänka de på. Ämna de låta dig svälta ihjäl, klockan är j u bortåt sju, och du har ej ätit något sedan i morse. Har ingen varit hos dig? » » Jo, fröken Elsa, o c h hon skickade in betjänten, som hjälpte mig att se något så när ut som folk igen. » » Det är visst godt och väl det, men Fors sade, att du skulle äta duktigt för att få tillbaka krafterna. Vänta lite. Jag är strax tillbaka. » Oskars protester förklingade ohörda, och Axel stod ögonblicket därefter ute på verandan. Där satt Siri fortfarande i hvilstolen, ehuru hon nu dragit till sig ett broderi, hvarpå hon arbetade. » Oskar är vaken, » sade Axel hastigt. » Jag vet det, » ljöd det lugnt till svar. » Han måste hafva mat. Hvar är Elsa? » » Förmodligen sysselsatt med att laga tillf någonting åt jägmästaren. » » Säg åt henne då, att h o n skyndar sig. » » Bråka inte, kära Axel.
Hittills har man, enligt mitt förmenande, allt för litet tänkt på försvarsverket vid anläggandet af rikets stambanor, ehuru det just för vårt land torde vara af yttersta vigt att begagna den stora fördel jernvägarne kunna medföra ör försvaret. Det är nemligen alldeles klart och ovedersägligt, att uti ett glest befolkadt land med en vidsträckt, gränslinie måste just den hastighet, hvarmed trupper och Motioner hos Borgare-Ståndet 1865. N:o 5. 9 och krigsförnödenhet er kunna sändas till de ställen af gränsen sorn för tillfället äro hotade, vida mer än försvarsverkets storlek i sin helhet bestämma stridens utgång. Man kan lätt tänka sig förhållandet, om vi fingo krig med en mägtig fiende. Han går blott med sin flotta till. Carlskrona och intager detta nu svagt befästade ställe. Der finner han skeppsvarf, dockor, verkstäder och förråder för fartygen; spanmålsförråder, bageri, sjukhus, karserner m. m. för truppens behof, med ett ord allt hvad sorn behöfs för en fast och varaktig position; och att han någonsin skulle släppa denna nyckel till Sveriges rike, detta Östersjöns Gibraltar ur sin hand, skulle höra till de så kallade fromma önskningarne. Men Carlskrona kan befästas och försvara sig tror man kanske. Ja visserligen! Men till dessa befästningar fordras då en så stor garnison, att det är alldeles omöjligt för vårt land att ständigt underhålla en sådan. Denna måste vid det hotande tillfället sändas dit från andra orter, och hur skall detta kunna ske utan jernväg? Sammandragas trupper vid närmaste jernvägsstation Wexiö, så återstår 11'/2 mil, såsom landsvägen nu går, att marchera. Innan trupperna hinna till Carlskrona äro de följaktligen uttröttade och lära väl i alla fall komma för sent. Vår centralfästning, Carlsborg, har sjökommunikation med Jönköping och sedan jernväg till Wexiö, men der är det slut, och någon tidsenlig förbindelse mellan arméens och flottans förnämsta punkter, som är så absolut nödvändig i krig, finnes icke.