Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta har Utskottet i öfvervägande tagit; och ehuru Utskottet väl finnér, att en Ordinarie Domare, som, vid inträffande sjukdoms händelse eller andra laga förfall, söker tjenstledighet, kan under utö/ningen af Ees'»- och Oecon. Utsk. BeUde. N;o 52. *5 sin rätt, att föreslå den till Vicarius, för hvilken lian hyser det mesta förtroende, och önskar kunna bereda tillfällen för practisk öfning i Domareväg, ofta blifva nödsakad, att åsidosätta afseendet på den föreslagnes aflägsna vistelseort från Domsagan, likväl, och som det hvarken är med någon rättsgrund förenligt, eller med syftningen i de om Vicariers antagande, vare sig i Domares eller andre Embetsoch Tjenstemäns ställen under dem beviljad tjenstledighet, nu gällande föreskrifter öfverensstämmande, att Vicariaten skulle medföra för enskilde Medborgare sådane kostnader, som ej ega rum, derest den Ordinarie Embetseller Tjenstemannen sjelf bestridde den tjenstgöring, för hvilken han af Staten lön njuter; alltså anser Utskottet sig böra föreslå, det Rikets Högloft. Ständer ville till Kongl. Majit frambära den underdåniga anhållan, att Kongl. Maj:t täcktes, genom utfärdande Författning i Nåder stadga och förordna, att Ordinarie Domare bör, när han sökt och erhållit tjenstledighet, godtgöra sin Vicarius alla Skjutsoch Tractamentskostnader, som, i anseende till afståndet från Förrättningsstället, öfverstiga den ordinarie Domarens egen rätt till resekostnads-ersättning. Stockholm den 4 Februarii 1829. STOCKHOL M, P. A. Norstedt & N:o 55 Betänkande, angående väckt förslag om förbud mot Brännvin af Spannmål och om samma varas tillverkande endast af Potatoes. Uti Memorial, som af Vällofl.
Det är likwäl nödigt, att hwarje tillhörighet, Hemman, Bruk, eller hwad häldst, till sin afkastning wärdcras i den ort, hwarest ben är belägen, säsom der aldrabäst känd, och att förteckningar dcröfwcr insändas till uplysning för ben taxerings-rätt, under hwilken ägaren, säsom mantalsskriswen hörer, pä det bädc Kronans och Personens rätt säkrast mätte förwaraS, hwarjcmte Utstottet tillstyrker, att hwad TaxeringSmänncn efter ed och samwete beflutit, mä blifwa fastständande, sä wida icke den fkattskyldige antingen genast med klara bcwis ädagälägger, att felaktighet och mittag i hans debitering förelupik, eller ock äikar, alt fä fåken hänskjuten och pröfwad af Compromiss - Rätt uppä stn kostnad, det will säga, emot ersättning för CompromiHariernes resa. Detta skiljosätt, hwaraf fördelen och nyttan i allmänhet redan tvid flere tillfällen blifwit besannad, anser Utskottet i synnerhet och sä mycket mer lämpeligt till twistighctcrs afgörande i BcwillningS - frägor, som privat Mans räkenskaper icke alltid kunna uppenbaras för flere.
Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocollet, hållet vid allmän sockenstämma uti Häggenås sockenstuga den 20 junii 1852. § 1 S.D. Valdes och befullmägtigades nämndemannen Nils Svensson i Häggesta, att såsom socknens ombud, infinna sig vid tings-lags stämman i Liths sockenstuga, den 27 i denna månad, för verificera och underskrifva afkortnings längderna och räkenskaperna av 1851 års krono-utskylder. § 2 Emedan Olof Jonsson från Lassgård inte tyckes vela värdera den honom, uti sistl. april månad, beviljade förmån, att såsom rotehjon njuta föda och nödig skjötsel uti Norderåsen eller 1:sta kyrko-rotan, beslöts nu att gamla utfattiga pigan Brita Jonsd:r i Kougsta skulle såsom rotehjon njuta nämnda förmåner uti sagda rotan, med rättighet likväl för Ol. Jonsson, att i händelse af verkligt behof uppbära något understöd af invånarna uti 1:sta 3:dje och 5:te kyrko-rotarne. § 3 Upplästes, godkändes och underskrefvos kyrkooch fattig-cassornas räkenskaper för förflutna året, och valdes Jonas Jönsson i Österåsen och Jonas Pärsson i Storbränna, att granska och verificera desamma. § [4] Beslöts att af fattig-cassan skulle tilldelas nedanskrifna utfattiga följande belopp, nemligen R.d sk. Ingeborg Pärsd:r i Storgård 2 Brita Pålsd:r i d:o 2 Blinda Märet Pärsd:r i d:o 2 Malin Hindriksd:r i d:o 1 16 Sara Pärsd:r i Munkflohög. 1 16 Karin Olsd:r i Halasjön 2 Pär Olssons barn i Knutbränna 3 Pär Ed i d:o 1 16 Ol. Bengtssons d:o i d:o 1 16 Gunnil Olsd:r i Långkälen 2 Enkan Karin Olsd:r i d:o 1 Torp. Olof Pärsson i d:o 1 16 Måns Qvick i Österåsen 2 Alexand.
Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogos ånyo och bifötlos Lag-Utskottets nedannämnde den 2 och 11 dennes på bordet lagda Betänkanden: N:o 38, i anledning af \äckt motion om förklaring af Kongl. Förordningen deri 10 Juni 1841, angående straffet för olofligt innehafvande af dyrk; oell N:o 41, i anledning af Kongl. Majlis nådiga Proposition med förslag till ändring i Kongl. Förordningen den 20 November 1845, om jords eller lägenhets afstående för allmänt behof. S. D. Föredrogs och Indes till handlingarne Lag-Utskottets den 2 och 11 dennes på bordet lagda Memorial N:o 39, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 18, öfver väckt motion, angående vilkoren för S. D. Föredrogos och hiföllos Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonorni-Utskcl tens den 2 och 11 dennes på bordet lagda Betänkanden: N:o 13, i anledning af väckt fråga derom, att Rikets Ständer måtte, i underdånig Skrifvelse, hos Kongl. Maj:t anhålla om vidtagande af skyndsamma åtgärder till lugnande af de separatistiska rörelserna inom kyrkan och upphörande af förföljelser emot dem, som i borgerligt afseende föra en stilla och oförvitlig vandel: och N:o 14, i anledning af väckt motion om ändring af 8 Jj i Kongl.. Förordningen om Kyrko-råd den 29 Augusti 1843. S. D. Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens den 2 och 11 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 15, blef detta Betänkande af Ridderskapet och Adeln bifallet', med den förändring att, i den tillstyrkta underdåniga Skrifvelsen, infördes ”November" i stället för ”December” månad.
För hvarje syssla och hvarje ledighet var dagens timme noggrant bestämd; allt gick i en kretsgång, i hvilken blott årets tider gjorde en ändring. Lika enkla, lika regelbundna voro husbonde och matmoder i detta förmögna och ansedda hus. Riksrådet Ryning var en rättfram fältöfverste och sjöman, som tjenat sitt land med ära till lands och till sjöss och som äfven vid rådsbordet, äfven som lagman i Sörmland, sade sin mening på en sjömans okonstlade språk. Hans sorg i lifvet var, att han ej kunde efterlämna sitt gamla sköldemärke, med dess silfverbjälke tvärt öfver ett blått och ett rödt fält, i arf åt en son. Hvartill dugde en dotter, om ej till att gifta bort åt en hurtig sjöman? Henne, som Kurck nu så oväntadt påtrugat honom, tyckte han sig ganska väl kunna umbära, men hon kunde ju blifva till någon nytta; hon kunde hålla mor sällskap de långa tider, när far var borta. Maja Lisa sade han med det gamla förtroliga tilltalet till sin gemål, hvilken dock var en ståthållaredotter från Nerike, en af rikets fruar och af alla andra kallades hennes nåd gör folk af flickan; hon är hurtig och stark, hon kan blifva till gagn. Din gamla Lena seglar i marvatten, du själfver sackar af med åren för vinden. Här behöfvas nya toppsegel på denna galejan, en frisk bris, Maja Lisa. Gör folk af'na du! Jag slapp ju inte Kurcken, förrän jag tog'na. Hans Maja Lisa drog en suck af bekymmer: hon hade hört talas om fröken Kerstins hushållning och misstänkte, att äpplet ej fallit långt från trädet. Men det stod nu ej till att hjälpa; hennes mans ord var kungsord. Därpå tog riksrådet sin nya dotter under hakan, förmanade henne att vara lydig, tryckte på hennes läppar en smällande sjömanskyss och steg så till häst för att rida till Stockholm. Hagar behöfde icke länge undra hvilka nya stjärnor nu skulle tindra fram öfver de gamla lindarna på Riseberga gård, ty redan samma kväll förestod ett moderligt husförhör.
Till följe af denna framställning , och då jag anser Utskottets betänkande i sjelfva grunden vara felaktigt, och innebära ett så ofullkomligt förslag, att detsamma antingen i utöfningen skall brista sönder, eller medföra oberäknelig skada ; förmodar jag , att detsamma icke med ett klubbslag , utan öfverläggning , antages. Huru Höglofi. Ridd. och Adeln detsamma anser, är mig fullkomligen obekant; men 3i4 Den 4 December f. m. tnig synes det icke vara i skick , att inför Kongl. Maj:t i underdånighet framläggas. I öfrigt föreskrifva Grundlagarne sättet för behandlingen. Ämnets vigt voterar visst för en allmännare och alfvarligare pröfning än Riksens Ständers, vid denna Riksdag * och jag anser icke otjenIigt , att förslaget hvilar intill nästa Riksdag , pä sätt flere Ledamöter yrkat. Man erinre sig, att ämnets utredning ytterst hvilar på begreppet om Stat, hvarom tankarne vid närvarande Riksmöte synas vara mycket delade , och hvaröfver omdömes-rättigheten äfven tillhör Fäderneslandets Lärde, fast ej deltagande för öfrigt i Rikdags öfverläggningarna. Den större och bildade allmänhetens omdöme kan väl förbigås, och äfven väl vara felaktigt; men bör ej med liknöjdhet anses af de constitutiva magtema. Grefve LöwenhjelmGustaf: Jag har dröjt, att uppstiga, för att kunna med visshet veta mig tala, fri för hänförelse. — När en Talare , sorn Herr Grefve von Platen — en talare reed så bepröfvad Fosterlands-känsla , och med så bepröfvad erfarenhet, trott sig så varmt böra yttra sig i detta ärende, hittills föremål för den kallaste öfverläggning, har jag bordt å ny o pröfva grunderne för den mening jag i saken yttrat. Jag har pröfvat dem, och efter att ha lemnat inkasten all möjlig uppmärksamhet, finner jag mina grunder alla qvarstående. Jag finner dem icke ens angripne af det tal jag hört. Jag medgifver fullkomligen alla deri yttrade grundsatser, men bestrider lika bestämdt desses användande på förevarande fråga.
Iden händelse ali af>ikelse, utan vederbörligen vunnet nådigt tillstånd •kulle ske från den af Kongl. Maj:) nådigst fastställda arbetsptan, eller arbetet icke inom den derför bestärmlalid fullbordas, ankommer på Kongl. Maj;) alt Inta inställa •11 vidare utbetalning af statsbidraget sami återfordra hvad deraf uppburits, att på Stats-Vtskotttts Utld'*nite, A’:« 238. 33 en gång eller surcessive till Riksgäldskontoret inbetalas inom den tid, Kongl. Majit finner för godt i nåder bestamiia; dork ali, sa framt längre anstånd än inull nästa riksdag skulle anses eiforderligt, frågan liätoin i tinder öf\etlemnäs lill R kels Ständers piöfning, ful lin ak i ige i Riksgäldskontoret tillse att sadan åleibeiuluirg ingår 4 vederbörlig ordning. 10:n. Den stad, ort. bolag eller enskilde, som af ett genom statsbidrag be* fordradi företag kominer att draga omedelbart gagn, bör, i dt n innu Kongl. Majit prölvar skäligt, jemväl tilldess fullbordande bidiaga, antingen g nom kontant tillek o 11 eller med niateriolicr och aibete. 1 annat fall Leror al Kongl. Majit atl inställa utbe alningen af de beviljade medlen. Illo. Vid alla med statsbidrag i större eller mindre ninn understödde arbeten böra företrädesvis, der sig göta låter, tj< ns - oih sysslolösa peisoner an» vandus. 12:o. De arbet »företag, för hvilkas utförande allmänna medel under denna riksdag äro eller varda beviljade, böra sednast under loppet af är 1853 pr börjas; kommande hvad sorn Rikets Ständer nu anvisa för de vid det Arets utgång it ke påbörjade arbeten, att reserveras till Rikets Ständers disposition, 13:o.
Innan ledig tjenst af Fullmägtige återbesattes, skall sådant, samma tjenst förenade löneförmåner, äfvensom tiden, inom hvilken sökande ega att sig anmäla, tiilkännagifvas medelst anslag på vanliga ställen inom Riksgäldskontoret, Ansökningstiden bestämmes till minst Fjorton dagar från anslagets utfärdande: dock beror af Fullmägtige att utsätta ny ansökningstid, derest, inom den först bestämda tided, någon till tjenstens erhållande fullt skicklig och lämplig sökande sig icke anmält. Före återbesättande af de tjenstcr och beställningar, hvilkas innehafvare lyda under Kommissariatet, böra af detsamma upprättas förslag, hvarpå eil af de sökande uppföres. Öfver dessa förslag kunna besvär hos Fullmägtige anföras inom Atta dagar efter det förslagen till Fullmägtiges Expedition inkommit; i hvilket afseende underrättelse om dagen, då dylikt förslag ingått, bör genom utfärda dt anslag meddelas, samt tjenstens tillsättande, i fall flere sökande sig anmält, uppskjutas intilldess denna besvärstid tilländagåt-t. § 265. För att kunna antagas till tjensteman vid Riksgälds-kontoret fordras; så vida sökanden icke förut eger befordringsrätt vid detta Verk, att hafva vid ettdera af rikets Universiteter undergått sådan examen, som berättigar till inträde i Konungens Kansli eller i allmänna Rättegångseller Räkenskaps-verken; dock böra de tjenstemän, som anställas vid Fullmägtiges eller Kommissariatets Kansliexpeditioner, hafva aflagt den akademiska examen, som fordras för att få tjenstgör antingen i Konungens Kansli eller i Rättegångs-verken; äfvensom den, hvilken befordras till Oinbudsmäns-sysslan, ovilkorligen bör hafva fullgjort hvad författningarne föreskrifva i afseende på dem, sorn i domarevärf må begagnas. so Stats-Utskottets Memorial N:o 230. § 266.
Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.- UtsJc. Betänkande N:o 21. 11 tande sådant fordrade, förhöja skjutslegan utöfver hvad komiterade föreslagit; — samt att då, genom alla dessa föreslagna förändringar, skjutsningsbesväret gjordes mindre betungande än dittills, möjligheten till bättre betalning bereddes, utsigt öppnades för entreprenören att vinna särskilda fördelar och inkomster genom gästgifverihållningen, samt framför allt möjligheten att konkurrera om entreprenaden utsträcktes till ett stort antal, som dittills varit derifrån utestängda, intet tvifvel förefunnes, det ju de entreprenadauktioner, som för Statsverkets räkning komme att anställas till öfvertagande af skjutsningsbestyret, skulle med vida större begärlighet omfattas af spekulanter, än hvad fallet varit vid do ontreprenadauktioner, hvilka för skjutslagens räkning dittills blifvit anställda, i följd hvaraf entreprenadsumman således borde komma att i betydlig mån nedgå. De förändringar, som de pågående jernvägsbyggnaderna medförde i skjutsningsbestyret, ehuru omöjliga att till deras belopp på förhand uppskatta, borde ej heller lemnäs utan afseende vid betraktande af de kostnader, hvartill skjutsens öfvertagande kunde för Statsverket uppgå; och ansåg Utskottet, på grund af allt hvad sålunda var anfördt, den verkliga utgift, som genom den föreslagna förändringen komme att drabba Statsverket, icke böra på långt när uppgå till något af de genom komiterades ofvanomförmälda beräkningar angifna belopp. Utskottet tillstyrkte således Rikets Ständer att besluta det, till betäckande af kostnaderna för skjutsningsbestyrets öfvertagande, skulle anvisas å 6:te Hufvudtiteln ett förslagsanslag å 600,000 R:dr R:mt årligen under den näst derpå följande statsregleringsperiod; hvarjemte Utskottet föreslog vissa närmare bestämmelser i afseende å tiden och sättet för Statsverkets öfvertagande af ansvarigheten för skjutsbefordringen.
Hvad är det för en byting, som rider en sådan häst lytt öfver stubbarna? Åter var det ingen ringare person än numera fältmarskalken herr Åke Tott, stadd på en af sina vanliga resor att jaga vid Gerknäs. År och blessyrer hade omsider tvungit den väldige herren att på längre resor åka i vagn. Men näst en tapper ryttare och ett godt svärdshugg kände herr Åke i denna världen ingenting beundransvärdare än en stolt trafvare sådan som Bennus Pil. Gossen framfördes, röd af ridten, men oförfärad och trotsig. Han trodde sig fångad af fogdens folk. Herr Åke lät framleda hästen, som till all lycka befanns oskadad. Mina herrar behagade fältmarskalken yttra till sina adeliga svenner har någon sett en stoltare bog eller vackrare knäveck? Talen icke om de polska springarnes smäckrare ben; hagel i mitt kyller, de hålla icke ut hvad de där labbarna hålla! Hvad tron I det var för en som jag red vid Grebin? Finsk ras, mina herrar, ackurat som den där. Stålhandske red icke en bättre vid Breitenfeld. Det kan göras något af den där bondkampen, han måste bli min. Han är min, svarade lille Bennu. Herr Åke mätte pojken från hufvud till fot, och den distansen var icke lång. Din? Och en sådan krabbsaltare skickar man ut att fördärfva en sådan häst! Hvad nu, pyssling? Rider du utan sadel och betsel? Och fältmarskalken skrattade, såsom han icke skrattat, sedan han sist var i färd med Isolanis kroater. Bennu stod svarslös vid detta jättelöje. Han stirrade med nyfiken beundran på de präktiga sadelmunderingarna. Af dig kan Lars Palikka göra en bra ryttare, när du fått ben till sadeln, återtog fältmarskalken i blidare ton och ruskade om den lille på ett sätt, som kom Bennus små skuldror att knaka. Du kan följa till Gerknäs och blifva stallmästare åt min lille Klas. Hästen anammar jag, som fan tog Wallenstein. Pilen är fars och min häst, skrek Bennu, åter utom sig vid denna hotelse. Fogden röfvade Pilen ifrån oss!
Förordningen den 10 Juni 1841, rätteligen bort förvandlas till tjugoen dagars fängelse vid vatten och bröd; men Häradsrätten genom sitt Beslut, i strid mot hvad lag sålunda tydligen stadgade, förordnat, att Änders Isak Pettersson, i saknad af tillgång till nämnda böter, skulle, såsom ofvan är nämndt, O O 1 i stället undergå fyra dagars fängelse vid vatten och bröd, och tre månaders arbete å fästning eller korrektionsinrättning, hvilka bestraffningar han jemväl undergått och hvarigenom Kongl. Maj:t och Kronan fått vidkännas kostnaden för Petterssons underhåll tre månader i stället för hans bespisande med vatten och bröd i sjutton dagar, samt t. f. Domhafvanden borde för det olagliga Beslutet ansvara, dömdes han, att jemlikt 1:sta Kap. 12:te § Rättegångsbalken härför böta 25 R:dr till treskiftes emellan Kronan, Lysings härad och Ädvokat-Fiskalen, samt att ersätta Kongl. Majit och Kronan för Petterssons underhåll i tre månader, efter afdrag af kostnaden för sjutton dagars bespisning med vatten och bröd, med tjugusex R:dr 15 sk. 9 rst. allt Banko; men som Pettersson afstått från anspråk på ersättning, samt af de till Kongl Hofrätten inkomna handlingar, angående kostnaderna för Petterssons och åtskilliga andra fångars gemensamma forslande från Linköping till Malmö, det icke kunnat tillförlitligen utredas. huru mycket af samma kostnader utgifvits endast för Petterssons räkning, funne Kongl Hofrätten någon ersättningsskyldighet i dessa hänseenden icke kunna t. f. Domhafvanden ådömas. Vid detta Beslut har Justitie-Ombudsmans-embetet låtit bero, och den sakfällde har ej heller deröfver anfört underdånig klagan. För dröjsmål med rältegångsärendens behandling har åtal varit anstäldt emot Rådstufvurätten i Söderköping.
Ridderskapet och Adeln har till Lag-Utskotlcts behandling öfverlemna! två motioner, den ena af Herr Gerfve Anckarsvärd, Carl Henrik, och den andra af Herr Friherre Cederström, Anders, innehållande hemställan derom, att Kongl Förbudet af den 10 December 1812, emot all gemenskap med f. d. Konung Gustaf Adolf, f. d. Drottningen och deras barn, matte, såsom icke tillkommet i den ordning, sorn för stiftande al Criminal-lag blifvit i Grundlagen föreskrifven, till all kialt och verkan upphäfvas; hvarjemte den senare motionären föreslagit, att, i händelse något stadgande i berörde afseende funnes nödigt, ett förslag dertill mätte af Utskottet afgifvas och, sedan detsamma blifvit af Rikets Ständer godkändt, Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning underställas. lill stöd för å sig ten, angående det Kongl. Förbudets tillkomst, är af Herr Grefve Anckarsvärd hufvudsakligen anfördi: att
Om jag hade makt att ställa fram lifvet, sådant jag sett det, och säga: sådant är det – då skulle jag kunna dö med glädje, ty allt hvad jag älskat skulle lefva qvar. ”Tack för godt kamratskap,” det var hans afskedsord. Måtte det bli ett långt, långt kamratskap!!! [Gud hjälpe mig] att vara en verkligt god kamrat. 93 Viljan är så god. D. 4 Okt. I dag var der brefkort från Axel till Justus. Han skref att han träffat ”prissarne” helt oväntadt på Hamburger börs. ”Röde snickaren” var der också och Axel måste gifva honom en lection i vanlig höflighet. Gurgel uppstod. Snickaren var väl morsk öfver sin Parisresa. Opinionen emot Axel. Trött af gurgel och nattvak gick han och lade sig på ett hotell. Jo, jo. ”Stångningslustan” är alltid framme. Hans adress är: 1 tr. upp öfver gården. Om jag en gång kunde måla lifvet så som jag sett och känt det, då skulle jag vara nöjd att lemna det! Det är just det som gör det så bittert, tanken på att man icke kan ställa det fram så kraftigt och lifsvarmt som man känt det, att det liksom glider undan – spårlöst, så att allt varit förgäfves – det att man lidit och njutit, att det endast var för stunden, endast för ens eget jag. Hörby d. 20de Okt. 1884. Träffade doktorinnan Skröder på kyrkogården. Hon håller på med ”Giftas”. Finner den ruskig. Har lånt den af ”August”. Doktorn säger: ”fy tusan, men sant är det i alla fall”. – Alldeles som min kamrat.94 Trädgårds varit här. Gubben i Esphult, nu 66 år, vill gifta om sig med Fina Nelander eller Löfberg, 45 år. Barnen mycket emot på det. Sonen kom hem. Gick der i 14 dagar och såg hängfärdig ut. Bröllopet skulle vara innan jul. Promenerade fram och tillbaka, fram och tillbaka i trädgården. Fuktiga gångar, nedfallna löf. Gick der ute och skref på papperslappar, skref och strök ut. Ändtligen var det färdigt. Renskrefs. Bref till fadren på fyra sidor.
PresteStåndet, Herr Prosten Almgren, i detta afseende yrkat, uti dess i förra Utlåtandet upptagna motion; och då Utskottet uppgifvit kännedom om vexelundervisningssättet, såsom en egenskap, hvarå vid Klockares antagande borde göras afseende, har meningen hvarken varit, att göra detta till en alldeles ovillkorlig fordran, eller att förneka företrädet åt de egenskaper, som erfordras för Klockarens egentliga befattning. Hvad vidare angår Herr von Hartmansdorff* deryid gjorda anmärkning, att l Besv. och Ekon, Ut sk, Betänkanäen, 1269 yttrande icke skall blifvit aflemnadt öfver dess förslag, angående en allmän undersökning, om läroståndets både göromål och löningsvillkor, till utrönande, huru vida någon indragning antingen af personal eller Löneförmåner skulle kunna i och för undervisningsverkets förbättring ega rum, får Utskottet, som anser berörde löneförmåner, så väl som Presterskapets antal och befattningar, vara så tillräckligen kända, att någon undersökning derom icke synes erfordras, åberopa den redan i förra Betänkandet yttrade öfvertygelse, att sedan vederlagsspannmålen vid flera Pastorater frångått Presterskapets aflöning, och blifvit anslagen till scholväsendets förbättring, någon ytterligare besparing af den förra, till förmån för det sednare, icke skäligen synes kunna ega rum, utan vid ö6 tillfällen, då genom kyrkors sammanbyggnad, Prestlägen» heter kunna indragas eller rättare sagdt förvandlas till lägenheter för Scholmästare, som tillika äro Prester; och Utskottet, som i afseende på sistnämnde, nu för tiden icke sällan förekommande fall, tillstyrkt en underd. hemställan till Rong!. Maj.-t, torde derigenom hafva ådagalaggt, att Utskottet icke, på sätt Herr von Hartmansdorff och en annan värd Ledamot äf Ridderskapet och Adeln förmenat, för långt utsträckt afseendet på Presterskapets privilegier, heldst, strictissimo jure, del snarare kunde ställas I*70 Besv. och^Ekon.