Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St. hafva, rörande de till sistnämnde Erne Städer anvisade understöd af Creditivmedlen, i underdånig Skrifvelse den 22 Augusti 1823 anfört, att, så vida något biträde af penningar från Statens sida skäligen kunnat komma i fråga, 6åsom ett undantag från det sätt, hvarpå afbrända Städer eller af andra olyckor hemsökta orter eljest af det allmänna understödjas, de uti förrberörde måtto beviljade undsättningsbelopp hellre bordt utgå af andra medel, såsom exempelvis af anslaget för extra utgifter; hvarföre ock R. St. vid samma tillfälle anhöllo, att till understöd fördem, sorn vid möjligen inträffande dylika olyckshändelser blefvo lidande, några andra Statens medel ej måtte användas, än sådane, som, epligt de för förvaltningen stadgade grunder, kunde af E. K. M. dertill disponeras. Ehuru nu E. K. M., i Nådigt svar härå, den 5 November samma år, behagat meddela, att, enligt 63 §. i Regerings-Formen, E. K. Dess ovilkorliga rätt vara, att i hvarje serskildt fall pröfva, huruvida förekommande Exp. Utjh. Förslag till und. Skrif v. N:o 400. 26 j utomordentliga utgifter och behof äro af den O C? beskaffenhet, att de böra och kunna på detta Creditiv anvisas; hafva R. St. likväl, i likhet nied hvad J>. it. uti omförmälde måtto yttrat, ansett ofvanberörde till de brandskadade i Borås utgifna summa lämpligast bordt hafva anordnats af det på Åttonde Hufvud-Titeln uppförda anslag till extra utgifter, och förnya derföre deras vid 1823 års Riksdag i detta ämne gjorda underdåniga framställning, och derjemte yttra den önskan, att, enär behof till dylika bidrag sig yppa, medel dertill anordnas å den extra Utgiftssumma, som till E. K. Mits disposition, på 8:de Hufvud-Titeln, af R. St. anvisas. # 6:0 Elter pröfning af de besvär, Proviantmästaren , Kongl.
Posse på Björnö, som äfven anmält sig till premium för omkring 50 tunnlands ”insåning med tallfrön.” ”Skogsbristen, der den redan inträffat eller synes förestå, kan egentligen icke , ”sägas vara af något menligt inflytande på folkets hushållning i allmänhet eller jordbruket i synnerhet.” ”Der skog blifvit afverkad på odlingsbara trakter eller på mark, som kunnat ”göras tjenlig till gräsväxt, hafva så väl åkerbruket som boskapsskötseln märkbart ”vunnit på skogens borttagande, och man har.ofta sett, att ägare af sådane hemman ”på slättlandet, som förr haft öfverflödig skog, nu berga sig bättre, än under den ”tid, då de nästan uteslutande sysselsatte folk och dragare med skogsbruket.” ”På folkets trefnad kan skogsbristen svårligen komma att utöfva något menligt ”inflytande, så länge den icke gått så långt, att skog saknas till busbyggnad och ”nödigt bränsle, hvilket på fasta landet af Länet icke är händelsen; och hvad folkets ”moralitet beträffar, så synes det vara uppenbart, att sysselsättningen med jordbruk ”och boskapsskötsel länder till dess befrämjande mera än skogsafverkuingen med thy ”åtföljande ständiga resor utåt farvägarne till städer och köpingar.” ”Både allmänna och enskilda skogar lida ofta af oloflig åverkan, och den mildhet, hvarmed lagstiftningen i vårt land hittills bedömt detta slags förbrytelse, har ”otvifvelaktigt gjort sitt till, för att derifrån borttaga den vanheder, hvarmed lagen ”eljest velat stämpla olofligt tillgrepp af andras egendom. Såsom bekant är, har ”Svenska jorden fordom varit i allmänhet till den grad skogbeväxt, att skogen, långt ”ifrån att anses såsom en värderik egendom, som erfordrade skydd och vård, tvärtom ”betraktades såsom ett ondt, en emot odlingens framsteg sig uppresande fiende, hvil”ken jordägaren bemödade sig att med eldens tillhjelp undantränga och förhärja.
Vid innevarande Riksdag har Riksdagsfullmägligen Pehr Jönsson från Christianstads Län, uti elt till Hederv. Bonde-Ståndet ingifvet, till Stals-Ulskottet remitleradt memorial, anfört: alt den rättvisa, som, genom ofvanberörde åtgärd, kommit de församlingar till godo, från hvilka Helgonskyldskorn, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 24 Mars 1824. skulle hafva utgått till Lunds Cathedral-skola, icke sträckt sig till eller vederfarits de församlingar inom Lunds Stift, som voro belägne inom 2:ne mil från städerne, och hvilka församlingar, enligt ett af Konung Christian den IV meddeiadt förordnande, som genom Malmö Recess af år 1662 bekräftades, ännu måste utbetala sin Helgonskyld till städernas skolor; att dessa väl icke kunde undvara den inkomst, som den anslagna Helgonskylden beredt dem, men att det likväl i motionärens tanke vore orättvist, att kringliggande landlförsamlingar skulle löna lärare åt städernas invånare, då de sjelfva voro 1 största behof af den utgående Helgonskylden för sina egna barns undervisning, samt städernas invånare icke lemna de - Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 120. 9 de något bidrag lill lärares aflöning hvarken vid Lärdoms-skolorna eller Academien; och har på sådane skäl Motionären föreslagit, valt Allmogen äfven i de församlingar, som ligga inom tvänne mil från Städerna och ännu till deras skolor betala Helgonskyld, mätte derifrån befrias och hädanefter njuta lika rätt med alla andra församlingar, att nemligen få använda Helgonskylden till upprätthållande af folkskolorna i deras egna församlingar, samt alt Lärdoms-skolorna må, i stället för Helgonskylden, erhålla motsvarande anslag af Statsmedel, hvarigenom deras underhåll icke komme att trycka allmogen meia än landets öfriga invånare.” Sedan Stats-Utskottet, för behandling af detta ärende, sammanträdt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, hafva Utskotten gemensamt tagit detsamma i öfvervägande, och få sitt utlåtande deruti nu afgifva.
Beträffande åter Hofrätterna, så finnes ej ett enda skäl för antagande af Hr von Hartmansdorffs förslag, enär de invändningar, som mot lösens uppbärande vid häradsrätterna kunde göras, att nend. ordföranden äger vinning deraf att målen uppehållas, här saknar all tillämplighet, då ledamöterne icke uppbära någon del af lösen, utan den tillfaller vederbör, expeditionshafvande; hvarvid äfven afseende derå bör fästas, att något exempel derpå, det expeditionshafvanden, genom begagnande af alltför gles och dragen stil, fått uppbära större lösen, än hvartill han enligt expeditionstaxan är berättigad, torde icke vid någon af Rikets Hofrätter kunna uppletas, — åtminstone icke inom Svea Hofrätt för de sednast förflutna tio åren, — hvaraf uppenbart är, att de vådor, som motionen afser att förekomma, icke vid Hofrätterna äro att befara; hvaremot genom motionens bifallande högst menliga resultater, så val för det allmänna, som tjenstgörare inom Hofrätterna blefve en naturlig följd, hvilket jag genom följande framställning hoppas kunna fullt ådagalägga. Uti Svea Hofrätt finnas 8 ordinarie notarier, 4 civiloch 4 brottmålsnotarie!-, eller en civil och en brottmålsnotarie för hvarje division. Att emedlertid deras antal är Den 11 Mars e. ra. 79 alltför ringa, för atl kunna expediera ulla der förefallande ärendet', liar erfarenheten lärt; hvadan K. Hofrätten, för att afhjelpa denna blist, till protocollsförande begagnat en mängd dels extra, och dels vice notarier, hvilka, till tjenstgöring indelade, haft sig ålagdt att expediera allt hvad till deras protocoll hörde, så att såväl de, som ordin, notarierne haft sin expedition att ansvara för, och alt någon skilnad i de ordinarie och extra ordin, notariernas göromål icke förefunnits. Att delta tjenstgöringssätt ej blott varit nyttigt för extraordinarierne, utan äfven för ärendenas gång inom K.
Statsrådet Silfverstolpe, med anledning af dessa förhållanden, och på grund af åtskillige andre af honom åberopade skäl, alt någon ersättning till större eller mindre del måtte honom i nåder beredas för den förlust han sålunda gjort, och att, om annan utväg dertill icke funnes, han åtminstone måtte, lika med hvad till förmån för (lere embetsman blifvit lid efter annan medgifvet, få antingen bibehålla den del af landshöfdingelönen för år 1849. som skulle ingå såsom begrafningsbjelpsbesparing, eller ock erhålla en deremot svarande gratifikation. Kongl. Maj;t, som under den 15 sistlidne November till Rikets Ständer aflåtit nådig proposition om upphörande af så kallad vakansoch förslags—ligget ids samt begrafningshjelpsbesparingar, vill härhos till Rikets Ständers Stats-Utskott i nåder öfverlemna förevarande underdåniga ansökan, i ändamål alt Rikets Ständer må serskildt pröfva och afgöra, huruvida sökanden, på grund af uppgifne omständigheter, må af allmänna medel undfå ersättning för den af honom afljenta och Statsverket tillgodokomne, i närlagde förvandlingsuträkning till beloppet upplagen, begrafningshjelp å landshöfdingelönen, emot vilkor att sterbhusets rättighet till begrafningshjelps åtnjutande i stället försvinner. Kongl. Maj:t förbliTver Rikets Ständers Stats-Utskott med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Dalum ut supra. OSCAR. J. F. Fåhreeus. Utdrag Kongl. MajUs Nåd. 9 Utdrag af 'protokollet ofver CivilAr enden, hullet inför 11. M. honungen »' Statsrådet pä Stockholms Slott den 1 Februari 1851, hvarvid afven 11. I{. 11. Kronprinsen var tillstädes. 'Närvarandc: H. E. J ustitie-Statsministern, Herr Grefve Sparre. Stats-rudeu Fåhreeus, von Hohenhausen, Wallensteen, Gunther, Genberg, och Gripenstedt.
men tiden för detta vidlyftiga och »magtpåliggande arbetes afslutande ännu icke kan med någon säkerhet bestämmas; »håfve Wi, på grund af alla dessa omständigheter, hvilkas vigt och samband med »hela stats-organisationen blifvit af Eder närmare utvecklade, ansett Rikets Ständers »förevarande underdåniga framställning, efter den utredning frågan sålunda erhållit, »icke påkalla någon vidare åtgärd. Hvilket Wi Eder till kännedom och underdånig »efterrättelse härigenom meddele.» Emellertid hade vid sistförflutna riksdag frågan ånyo blifvit genom motiou i Bonde-Ståndet af Johan Carlsson från Ostergötlands län väckt, ehuru vid det förhållande att ärendet då ännu vore på Kammar-kollegii pröfning beroende, såväl Stats-Utskottet som Rikets Ständer ansågo någon åtgärd då icke böra vidtagas. 14 Slats-Utskottels Utlåtande N:o 121. Jemväl vid detta riksmöte och oaktadt den utgång denna angelägenhet hos Kongl. Maj:t sålunda erhållit, hafva motioner uti enahanda sylte blifvit inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckte dels af Johan Perssou från Upsala län (motionen N:o 1) och dels af Carl Anders Larsson från Östergötlands län (motionen lN:o 408). Af dessa anför Johan Persson: att han redan vid 1847—1848 årens riksdag fästat allmänna uppmärksamheten på den olika fördelningen af de skatter, som hvila på deu Svenska jorden, och att derigenom skattebonden hölles uti en svår och betryckt ställning, som hindrade dess förkofran, äfvensom att han både vid 1850—1851 årens riksdag och jemväl under riksdagen 1856—1858 förnyat denna sin framställning, vid sistnämnda tillfälle med pälöljd af den Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 18 December 1857, som härofvan i början blifvit omnämnd.
Dm r Martii, i®3 Bilagor i utdrag af vid Italienska Missionen ' befintlige Originaler. 1793, den 10 Oct. skrifver Riksgålds-Directionen, ”Sorn H. Ex. RiksCanzleren Herr Friherre Sparre behagat under-, råtta Fiillmågtige, örn Hr Chargé d’affairens oförtrutna bemödande vid omsättningen af det uti Genua, under förra Finance-administrationen, igenom Hr General - Lieutenantens Friherre Wrangels åtgärd, upptagne Lif-rånte lån, så få Fullmågtige härigenom betyga Herr Chargé d’affairen deras tacksamhet &c.” 1794, den 17 Febr. skrifver RiksgåldsDirectionen: ^Fullmågtige anse för en skyldighet att betyga deras tacksamhet och tillfredsställelse öfver deri nit och osparda möda, hvarmed Hr Chargé d’affairen behagat i detta mål tillhandagå, och förvänta, att Hr Chargé d’affairen äfven hädanefter ville på det kraftigaste sått förmå Herrar De la Ru© fréres &c. 1795, den 21 Julii, behagade H. K. H. ReJ genten, under contrasignation af Herr Grefve Nils Bark utfärda nedanstående Nådiga Resolution: Kongl.
Mä i en ewig kedja af är aldrig en Konung upstiga pä Swcnska Thronell, som öfwerlemnar sig ät nedrige Gunstlingar hwilka missleda det renaste hjerta til wäldsamma eller okloka företag; uprätta en skiljomur emellan Honom och Dest trognaste Under - Ven 3 Augusti. 667 sätare, samt med de smartaste färger mäla deras redliga bemödande, at sammanbinda Kön. ungens wäl med det allmännas, och stämpla dem, säsom allmänna lugnets Förstörare och Hatare af Konungamagten, hwilka, sedan de beredt Hans och Fosterlandets fall, äro de första, som öfwergifma sin olyckeliga Konung, i stället at söka lindra Hans misiöden, förklara Hans företag för egensinnigheter, men-aro ater färdige med nya rökoffer, at misileda en kommande Regent, hwars dagar de ma hända, fordom gjort mindre behageliga. Matte alud en Swea Konung wara Fosterlandets Far, och alla Fosterlandets Söner, antingen de bebo kojan eller palatserna, äga tilträde til Hans Person och LandSfaderliga hjerta. Men känslan för mitt Fädernesland förer mig öfwer ämnets gräns. Jag ätergar til förevarande fräga. Et Stats Ntffott är, efter min tanka, för et fritt Folk detsamma, som en Finance Minister för en enwälds - Konung Desi befattning kän icke slutas fnnom den inskränkta krets, at endast af Konungen emottaga summan pä Statens behof, för at öfwerlemna samma summa til fördelning at Bewillnings - Utskottet; at sedan efterse misiräkningar och gransta Certificater, hwartil endast fordras det inskränkta wett, hwarje Köpmans-Bokhällare äger. Nej det har en wida större omfattning: det bör reglera Rikets penningestock, afmäta den i jämt förhällande til rörelser, näringar och utlagor: det bör genom en wis Finan.e
Jag får hemställa, örn icke ja-propos:n borde blifva den, huruvida R. 0. Ad. vill till definilift afgörande företaga denna fråga, och nej-propos:n innehålla remiss till Riddarh.Utsk. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att sedan R. 0. Ad. redan förklarat öfverläggningen slutad, kunde icke andra proposnframställas, än de som under discussionen blifvit begärde, nemi. antingen bifall till motionen eller dess remitterande till Riddarh.Utsk. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: Sedan Hr Munck af Rosenschöld nu afträdt, torde det ursäktas mig, om jag tager mig friheten erinra, att han under öfverläggningen yrkat afslag å Hr Printzenskölds motion. Denna propos. är således en af de begärda, och det är endast Hr Munck af Rosenschölds frånvaro, som förmått mig att göra denna vördsamma anmälan. Gr. Gyldenstolpe: Jag tager mig friheten anhålla, det Hr Gr. o. Landtm behagade förklara, huru han upfaltat svaret å proposm. Hr Gr. 0. Landtm, förklarade det han ansåg sin framstälda propos. till bifall å Hr Printzenskölds motion vara besvarad med öfvervägande Ja. 118 Den 6 December. Gr. von Platen begärde votering, hvarefter till justering uplästes följande förslag till votens-propos.: Den, sorn bifaller Hr Priotzenskölds motion, alt Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolf, måtte förklaras skyldig att återställa sin inträdes-pollett å Riddarhuset, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej vinner Nej, kommer berörde motion att remitteras till Riddarh.Ulsk. Hr Roos, Carl Ulrik: Då afslag å Hr Printzenskölds motion blifvit hegardt, anser jag att contraproposm borde blifva i öfverensstämmelse med detta yrkande uprättad.
Missgerningsbalken utsätter straff folden, som lasteliga talar eller skrifver något emot Konungen, än äfven förordningen, angående skrifoch tryckfriheten, den 26 April 1774 stadgar, uti 3 §, att den, som i utgifna skrifter djerfdes bruka lastande och förklenliga tillmålen om Konungen, borde efter allmän lag dömas, samt uti 4 §, att det icke allenast tillhörde JustitieKansleren samt vederbörande ombudsmän och fiskaler, att hafva noga inseende, det förbrytelser emot denna förordning blefvo beifrade samt den brottslige till laga näpst befordrad, utan ock en hvar ägde rättighet i sak, som rörde brott emot samma förordning, föra talan; och derefter uti Kongl. Brefvet den a5 Sept. 1777 meddelas den föreskrift, att, när någon vid domstol angafs för förklenliga tillmälen och hårda omdömen om Konungen och Regeringssättet, Domaren ålåge till Justitierevision inberätta målet, för att inhämta Kongl. Maj:ts io8 R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Ber. den 14 Jan. 1840. nådiga föreskrift, huruvida saken borde nedläggas eller med ransakningen fortfaras; så skulle af ofvanupptagne förhållande och de uti brefvet anförda grunder, ehvad de må härledas ifrån rättsläran eller slatskonslen, kunna utan betänklighet dragas den följd, alt den gifna föreskriften bordt iakttagas i alla frågor rörande angifvelse om brott af omförmälde beskaffenhet. Det stöd för föreställningen, alt detta Kongl. Bref haft afseende endast å mundtliga yttranden, hvilket velat hemtas derifrån, att samtelige HofRälternes utfärdade cirkulärer lill underlydande
BorgareStåndets Protocoll hållit vid Urthna Riksdagen uti Stockholm den % December 1817. S. D. De, angående Gotha Canal och Malm» DiscontObligationers och Assignationers emottagande och inlösen, af Herr Lagmannen Kjellander och Herr BruksPatronen Mitander den 28 November, samt Herr Grosshandlaren Wideberg och Herr Grosshandlaren Arfvidsson den 29 November, äfvensom af Herr Handelsman Bager och Fabriqueuren Ebel denne dag ingifne Memorialer, blefvo af Vällofl. BorgareStåndet till Statsoch BancoUtskotten nu remitterade i sammanhang med de af åtskillige Stan-S dets Ledamöter till Protocöllet den 28 och 29 November gjorde mundtlige anföranden. Ut supra. Ex Protocollo. Carl Magn. Robsahm. £ihartg till Rihs-St, Prot. 1817 och I8*S» adra Sdml. N:f 53.54. 418 ProtokollsUtdrag d. 4 Dec. 1817. Deh 4 December 1817- Frän Högloft. Ridder skåpet och Adeln. S. D. Remitterades till StatsUtskottet: Riksens Ständers till deltagande i OfverRevision af KrigsRäkenskaperne utsedde Deputerades den II sistledne November afgifne Berättelse, rörande så väl 1808 och IS09 som 1810 och sednare årens KrigsRedogörelse och RevisionsVerk , med dertill hörande Bilagor. till Lagutskottet; Riksens Ständers JustitiasOmbudsmans till innevarande Riksdag afgifne EmbetsBerättelse> med dertill hörande Bilagor. Fran Hogvurdigc VresteStåndet. S. D. Remitterades till StatsUtskottet! Riksens Ständers till Stats-, Bancooch RiksgäldsVerkens öfverseende år 1817 församlade Revisorers till Riksens Ständer afgifne Berättelser , angående 1:0 StatsVerkets förvaltning och Räkenskaper , 2:0
Der någon lägenhet nu utgör sin skatt med endast en af de i länet till förvandling föreslagna persedlar, må samma lägenhet äfven framgent fä behålla dylik enkel ränta, sä vidt den förvandlas till någon af länets hufvudränte-persedlar, enligt stadgade grunder; Hvilken i sistnämnda punkt införda allmännare utsträckning af E. K. M:ts Nådiga Förlsag i enahanda syftning för Kronobergs, Jönköpings och fastlandet af Kalmar län, Rikets Ständer ansett erforderlig, enär jemväl med lägenheter i rikets öfriga län ett sådant förhållande, sorn det antydda, möjligen kan ega rum. Hvad härefter beträffar ränte-förenklingen för de särskilda länen, få Rikets Ständer följande i underdånighet anföra: Upsala län: För delta län hade E. K. M:t, enligt det ofvanomförmälde Nådiga Skrifvelse lill Dess Befallningshafvande åtföljande förslag, ansett, att utaf nuvarande rante-persedlar lämpllih. lill II. St. Fröt. I 4fd. 26 202 Expeditions-Vtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 103. I ligen kunde komma i fråga alt såsom särskilde skattetitlar bibehållas: Spanmål, smör, hö, dagsverken och dessutom penningar, samt att alla andra nu befintliga ränte-persedlar skulle lill en ständig penningeränta förvandlas. Flertalet af de i länet valde deputerade, som vid sammanträde den 2 April 1852 förklarat sig för en sådan ränteförenkling, att alla räntor måtte med penningar lösas efter ett medelpris af tjugo års markegång, och bestämmas till ett oföränderligt penningebelopp efter Mynt-lagen af den 1 Mars 1830, bade, vid lörnyadt sammanträde den 18 Maj förstnämnde år, vidblifvil sin ofvannämnda mening, utan att vilja yttra sig vidare i afseende å den större eller mindre lämpligheten af de persedlar, hvilka E. K. M:t ansett böra komma i fråga att för framtiden bibehållas, E. K. M:ls Befallningshafvande i länet ansåg både för det allmänna och för räntetagare och ränte-gifvare förmånligast, att de uti det af E. K.
För att förekomma detta, blir således nödvändigt, att Samhället i anseende till valet af de Personer, som skola utgöra dess Befullmågtigade och föreställa den Lagstiftande Magten, må äga en borgen i deras förhållanden och ställning innom Samhället, att de äga ett kraftigt interesse för bibehållandet af allman ordning, och ti llråckl ig t o ber of ode, för att bibehålla Lagens kraft emot den Verkställande Magtens möjliga inkråktningar. Hvad de Befullrnågtigades antal angar, i anseende till Nationens grnehufvudyrken, år ånnu vidare att marka, att det år med Vettenskaperne och med den deraf följande uplysning, sorn, efter hvad man långesedan anmärkt, med Handeln och med Industrien, de fordra icke särskildta biträden, eller ett särdeles understöd, de begära endast att ej förtryckas, och når dem lemnäs frihet, att i en obehindrad men ordentelig gång, framskrida till sin utveckling, fordra de blott allmänt beskydd, icke särskilt uproårksambet. Det blir derföre i afseende på det Samhällets allmänna interesse, som har.Förståndsodlingen till föremål, mera af vigt, att den egenskap, hvilken för alla menskliga foretag år af nöden, nemi. klokheten och kännedom af de årender man skall bedömma, ån egentelig så kallad lårdom, kommer att utmärka Nationens Ombud. Då den senare visst icke bör uteslutas, kan å andra sidan icke heller för densamma en särskilt titel till företräde medgifvas, eller det blifva en nödvändighet, att för denna Class Medborgare tillskapa någon särskilt Class Representanter. Att så mycket som möjligt, försäkra åt de uplystare af Allmänheten, delaktighet i Lagstiftningen, och att gifva denna behof utaf, och interesse förFörstånds-odlingens framsteg och utveckling, blir på .en gång det säkraste medel att befordra den, och det som bast instämmer med Nationens allmänna fördel. Ännu år vid sammansättningen af en Natiönäl-Representation en omståndighet att marka, som förtjena!' verkelig upmårksamhet.
Vi icke funnit något hinder förekomma emot antagandet af de utaf R. o. Ad. föreslagna förändringar och tillägg uti 1 1, 18, 23 och 37 §§ af den nu gällande Ridd Ordn., annorlunda än vilkorligt i afseende på 11 §; men hvad deremot beträffar den af Eder föreslagna förändrade redactionen af 19 och 22 §§, håfve Vi icke ansett tjenligt att för det närvar. rubba, hvad som sedan längre tid tillbaka varit stadgadt rörtde ordförandeskapet uti lt. St:s Utsk., och sorn står i nära sammanhang såväl med den ordning, RiksStm sinsemellan och inom Utsktn iakttaga, som äfven med hvad som finnes föreskrifvet uti 23 § Riksd.Ordn. och 27 § Piidd.- Ördn. om huru förhållas skall vid Landtmarskaiks sjuklighet, laga förfall eller timade frånfälle, samt uti 9 och 35 §§ Ridd.Ordn., rör:de ätternas säten å Riddarhuset samt ordningen, hvarefter R. St:s fullmägtige i Banken och Riksg.- cont. äfvensom deras revisorer äga att sina säten intaga. Af dessa skäl hafva Vi icke antagit den af Eder uti 19 och 22 §§ föreslagna förändring. Vi håfve jemväl velat fästa Eder uppmärksamhet på den omständighet, att i händelse Edert förslag till förändring af 11 § blefve antaget, lomme detSammas 2 mom. att stå i strid med ett icke af Eder till ändring föreslaget stadgande i början af 36 §. På sätt 4i § Riksd.Ordn. förmår, öfverlemne Vi således härjemte till Eder såsom Vår contraproposilion ett förslag till ändring i 11,18, 23, 36 och 37 §§, upprättadt i ordagrann öfverensstämmelse D <? n 16 Maj. i 63 med hvad af Eder beträffande de 3:ne första oeh den sista af dessa §§ blifvit föreslaget, samt med iakttagande af den rättelse uti 36 §, som Vi funnit nödig såsom ett vilkor för gillandet af de uti 11 § af Eder föreslagna ändringar.