Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Framme på avantsc enen ett litet bord , på hvilket står en r ingklocka. PECKLIN (ifrån venster, går till bordet oeh ringer). EN BETJENT (ifrån fonden). P e c k l i n . Är min Adj utant återkommen? Intet ännu, Herr General. P e c k l i n . Så s nart han kommer, tillsäger ni honom genast att infinna sig hos mig . B e t j e n t e n . Skall ske, herr general . ( Går gen om fonden. ) ÅTTONDE SCENEN. PECKLIN (allena). P e c k l i n . Erik Jansson var k anske ännu intet anländ, jag vill hoppas att Mauri tz blir den förste som träffar honom, ty att k onungen har sina u tskickade till hands för att söka värf va honom, derom är jag säker. Det sl år mig aldrig felt att inte Hans Maj estäts sorglöshet bara är l åts ad, den der gunstig herrn är skicklig aktör, och den som hade så djerfva pl aner 1768 är väl heller intet utan förslager 1772. Behöfde jag bara inte f rukta hans oroliga intriganta hufvud, så skulle jag säg a, att s täl lningen inom l andet al drig varit så gynnande för mig, som just nu. Hattarna, som se att deras tid är ute, dra sig alltmera ifrån aff ärerna, och mina så kallade vänner, Mössorna, få med hvarje dag mera oinsk ränk t makt. Olyckligtvis för dem äro de just icke s å sk arpa hufvuden, och i stället att försigtigt nyttja sitt v älde, vilja de låta sina fiender erf ara det och uppreta på det sättet allmänna opinionen emot sig. Mitt eget hemliga parti är visserligen inte stort, men så mycket mera v erksamt. Begår rådet någon ytterligare oförsig tighet, skall det bli mig lätt, att dra alla Mösso rna ifrån dem på min sida, och bilda ett nytt råd, hvars all a handlingar skola bestämmas af min vilja. Det vo re likväl en galenskap att nu företaga något s ådant vi måste förs t hjelpas åt att fullkomligt kufva konung ens makt.
Utskottet bar i första Betänkandet tydligt och med siffror ådagalagt, att hela vinsten för StatsVerket vore 5oo R:dr, då deremot de öfrige 3,gg4 R-dr skulle tillfalla Kyrkor o. s. v. Att nu, för en liten tillökning i StatsVerkets inkomster på lösningspriset af 25o tunnor säd, anhålla hos Kongl. Maj:t om undersökning, vore en åtgärd, som skulle rubba en mängd förhållanden mellan enskilda, och endast sprida osäkerhet om egendomsvärdet. Alla sådana anledningar till rubbningar i skatterna anser jag böra förkastas. Genom Bevillning bör man söka jemna och lika för - Den 24 April f. m. j63 dela Folkets bördor, och på sådant vis uppfylla Statsbehofvet; men ej genom upprifvande af de lösniugspriser, som stadgats för gamla skatter. Jag anhåller således, att beräkningen måtte ske såsom hitintills, och att förslaget om undersökning må förkastas. Herr Rosenblad, Bernhard: Jag är i detta afseende af alldeles motsatt tanka med Herr Hjerta. Jag tror ej, att de gamla beskattningsgrunderne böra rubbas; men ändamålet med den föreslagne undersökningen är att se, om de privilegierade Kronoräntornes lösning uppkommit såsom en varaktig laglig ordning, eller endast såsom en tillfällig, den der blifvit beståndande genom missbruk. I Blekinge, en landsort, som jag känner till följd af ett längre vistande derstädes, är jag fullkomligt säker, att det sistnämnde förhållandet eger rum. Då undersökningens gräns är utrönandet af Lagens bud, anser jag StatsUtskottet haft fullt skäl, att dertill gifva sin tillstyrkan. Föremålet är mindre Kronans vinst, än de fattigas rätt. En stor del af Vestra Blekinges Kyrkotionde t. ex. är anslagen till Hospitalet i Carlshamn, och löses, till följd af en Presterskapets öfverenskommelse år 174°* mecl 1 R-'drB:co tunnan, till största förlust för den fromma Inrättningen. För detta afseende anser jag undersökning vara vigtigare än för Kronans rätt, och då * livad
I följd häraf och da för det rättsförhållande, som beträffande berörda ämne kan uppstå mellan en hemmansägare och hans torpare, icke saknas tillämplig lag, men detsamma icke lämpligen kan i Skiftesstadgan alhandlas, får Utskottet hemställa, att Per Mattssons motion mätte lemnäs utan afseende. 7 § Flere motionärerhafva i fråga om den i 7 § af 13 Kap. omförmälda skogsjemkning eller ståndskogslicjvid yrkat, att tillåtelse måtte lemnäs att dermed uppskjuta, till dess laga skiftet i öfrigt vunnit laga kraft; såsom skäl hvarför anförts, att i allt fall den minsta ändring i skiftet, som af domstol kunde varda föreskrifven, gemenligen föranledde omarbetning af berörde liqvid, samt alt, hvad som vore ännu vigtigare, det ofta inträffade, alt, om uppehåll i tillträdet af de vid laga skifte bekomna ägolotter uppstode genom fullföljd klagan öfver förrättningen, den skog, som funnes på ett ägoskifte, hvarå afträdaren, i ersättning för hvad honom frångått, skulle äga att afverka ett visst belopp skogsprodukter, hunnit, under det rättegången varade, uthuggas, så att rent af omöjlighet uppstått för den till ersättning berättigade att på berörda sätt blifva godtgjord.
Majit öfverlemnade rättighet att af öfversko'ter och besparingar på Stats-Verkets inkomster och utgifter disponera och använda hvad sorn kan finnas öfrigt, sedan den summa af 100,000 R:dr, sorn under 9 Hufvud titeln för Jordbruket, Handeln och Näringarna är anslagen, först utgått; förmodande Kongl. Majit denna utväg, i förening med de anförda öfverflyttningar och indragningar inom indelta Armeen och Sjö-Staten , lemna den erforderliga tillgången och innefatta lämpligaste sättet för behofvens afhjelpande , intill dess verkningarne af förändringarna hunnit visa sig och Riket genom aterhämtadt lugn, vunnen stadga i dess Penninge-väsende samt en lifligare och ordentligare handel kommit till den styrka att tillräckliga anslag i alla grenar af Förs vars-Vörket utaf Rikets Ständer bestämdt kunna göras. Och Vöre det enda föremål , hvartill Kongl. Majit af Rikets Ständer for närvarande .begärde ett ornedelbart biträde inom denna delen af Staten, att utaf de på förra Finska Expectance-Staten exi ste - Den i 4 Juli. 1275 sferande ytterligare besparingar, matte intill nästa Riksdag i speciel Stat uppföras 10,000 R:dr v om året , för att deraf från innevarande års början formera en Expectance-Stat till lönlösa Officerares och andra Tjenstemans underhåll som sig under sednast förflutna Krigen utmärkt oell icke annorledes ä‘n efter hand vid yppande ledigheter kunna till tjenster på ordinarie Stat förhjelpas.
LåneKontor, tror jag icke vara lämpligt, emedan man bör vidhålla, hvad R. St:r vid förra Riksdagen beslöt, att nemi. 3,000 R:dr •—- icke mer och icke mindre — äro för ändamålet tillräckliga, samt det, såsom jag förut nämnt, bör tagas i betraktande, att dessa medel icke utgöra någon lön, utan endast arfvode, hvilket utgör en biförtjenst för dessa personer. Detta torde äfven framdeles komma att blifva förhållandet, emedan Wisby LåneKontors rörelse är inskränkt, och äfven troligen så kommer att bibehålla sig. Hr Aminoff: Jag bestrider icke, att, då vid sista Riksdagen LåueKontoret i Wisby inrättades, sådana yttranden möjligen afgåfvos, som den siste värde talaren omnämnde, äfvensom att då blef beslutat, det endast en viss bestämd årlig summa skulle anslås för detta LåneKontor. Också kunde man vid den tiden icke på annat sätt förfara, emedan inrättningen var ny, och ingen annan än den blifvande Direktionen i tillfälle att närmare känna och bedöma förhållanderne, och deraf följande behofver. Sedan den tiden hafva 3:ne år passerat, under hvilka full kännedom, så väl om det ena som ock om det andra, kunnat inhämtas, men ändå vill man att inrättningen skall fortgå uti 3:ne kommande år på samma sätt, som hittills, under det man gör större förbättringar uti sjelfva RiksBanken, samt vid LåneKontoren uti Götheborg och Malmö. Då nu ej kan bestridas, att tjenstemännen vid LåneKontoret uti Wisby fått vid denna Riksdag ålagde ökade göromål, dels Den 23 November. 173 genom införande af tippoch afskrifnings-räkningar, dels ock genom postväxlars införande m. m., synes en orättvisa drabba detta LåneKontor, under dellman gynnar de öfriga inrättningarne af samma slag, och sådant bör åtminstone ej vara R. St:rs mening.
Dalarne förut ej blifvit hugnade med dylika understöd och derföre saknade annat kommunikaitons-medel, än de vanliga landsvägarne; att en jernväg mellan Dalarne och Westerås måste ledas nära parallelt med Strömholms kanal och derföre svårligen skulle komma att bära sig: att om jernvägen anlades mellan Fahlun och Gefle, komme den att genomgå en rik skogstrakt, hvars produkter endast genom en sådan anläggning kunde förvandlas från ett dödt till ett allmänt nyttigt kapital; att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i både Stora Kopparbergs och Gefleborgs län, uti härom afgifna Utlåtanden, på utförligt anförda skäl, bestämdt förordat jernvägens sträckning från Fahlun till Gefle samt obestridligen ådagalagt de fördelar derigenom skulle tillskyndas begge dessa provinser äfvensom hela landet; att en jernväg, som komme att gä till Westerås, icke skulle kunna begagnas för fortskaffningen och afsättningen af Dalarnes skogsprodukter; att endast genom en kortare och omedelbart till hafvet ledande jernväg de stora, hittills oanvända tillgångar skogarne inom nyssnämnde provins lemnade, kunde blifva åtkomliga för handeln och konsumtionen inom och utom riket; att de förnödenhets-artiklar som, till högst betydlig myckenhet, både från andra delar af riket och från främmande, länder, måste årligen föras till Dalarne skulle fördyras, derest för desammas transporterande en längre, i stället för en kortare, jernväg måste anlitas; att dessutom omlastningar, som vid vägens ledning till Mälaren blefve oundviklige, komme att utöfva en för Dalarnes invånare ganska menlig inverkan pä priset å de varor, som utfördes från eller fraktades till denna provins. Härjemte har det föreslagna Statsbidraget för åstadkommande af ifrågavarande kommunikationsmedel från och till oftanämnde landskap, inom Bonde-Ståndet framkallat äfven den anmärkning, att genom ett dylikt kommunikations-medel blefve ett betydligt antal af denna landsorts invånare beröfvadt det högst beliöfliga tillfälle till förtjenst, som nuvarande forslingssätt från äldre tider för dem beredt.
Leijonancker erinrat om angelägenheten deraf att topografiska karteverkets utgifvande i möjligaste måtto påskyndas, enär ändamålet med kartornas utarbetande och derpå nedlagda betydliga kostnader skulle väsendtligen förfelas i samma mån som de blefve äldre och genom inträffande lokala förändringar mindre tillförlitliga, hvarförutom både i allmänt och enskildt afseende vore af synnerlig vigt att dessa kartor blefve snart tillgängliga, då deras begagnande, såvidt det Stats-Utskottets Utlåtande N:o 84. 53 hitintills kunnat ske, visat sig vara till utomordentlig nytta vid såväl undersökningarne för jernvägs-anläggningar, som de geologiska undersökningar, hvartill Rikets Ständer heviljat särskilda medel — hemställande, i anledning häraf och på öfriga anförda skäl, motionären, att ifrågavarande anslag måtte bestämmas till det af Chefen för Topografiska korpsen föreslagna belopp, 50,000 R:dr årligen. Utskottet finner för sin del de af Chefen för Topografiska korpsen samt af ofvan omförmälde motionär härvid anförda förhållanden vara af den vigt, att Utskottet ej tvekat, att i förevarande fall föreslå det större anslagsbelopp, som motionären äskat. Det är nemligen upplyst, att en betydlig del af landet är topografiskt affattadt, och att resultatet häraf — det så kallade militär-karteverket — hvilket förut varit hemlighållet, numera, i följd af Kongl. Maj:ts beslut den 3 November 1857, får offentliggöras. Af detta kartverk äro 18 blad färdiga till gravering, nemligen 2 blad af Norra Bohus län och Norra Dalsland, 8 blad af södra Bohus län, Elfsborgs län och Halland, 5 blad af Skåne och 3 blad af Södermanland, hvarjemte antalet af sådane till gravering färdiga kartblad ökas med hvarje år i mån af fältmätningens fortgång. Härtill kommer äfven det s. k. Länskartevcrket, hvilket af ofvannämnde kartverk sammandrages och utarbetas, och hvaraf nu kartorna öfver Nyköpings och Calmar län äro till utgifning färdiga, så snart tillgångarne medgifva deras gravering.
Hå till Kongl. Maj:ts Nådiga Disposition för understödjande af sådane företag, som lända till Jordbrukets, Handelns och Näringarnes förkofran, finnes anslagen en Summa under RiksStatens cpde HufyiidTitul, af 100,000 R:d årligen, hvarutöfver Statens tillgångar ej medgifva några medels beviljande för sadane företag som de i fråga varande, så anser StatsUtskottet någon Riksens Ständers åtgärd i detta ämne icke äga rum, utan att det må ankomma på inbyggarne uti orten, att i vederbörlig ordning genom Landshöfdingen och Hushållningssällskapet söka bereda sig det bidrag af förenämnde Statsmedels Summa för verkställigheten af Strömlänsningen, som Kongl. Majit i Nåder pröfvar godt och nyttigt att dertill bevilja samt tillgången kan medgifva; Hvaremot Utskottet finner sig icke kunna gifva anledning dertill, att någre Statsmedel till den Projecterade Ganallnrättningen måga erhållas. Stockholm den 17 Januarii 1818. StatsUtsk. Riksens Högloft. Ständers StatsUtskotts Utlåtande uppå Herr M. Th tinell s såsom RiksdagsFullmägtig för Carlscrona Stad ingifne Memorial om Lån af Allmänna Medel för anläggningar derstädes. T-^ill StatsUtskottets Utlåtande har Wällofl. BorgareStåndet remitterat RiksdagsFuilrnägtigens för Carlscrona, Herr M. Thunclls Memorial, hvar-, uti förmäles, att Staden under de för dess Han, del och Borgerliga rörelse gynnande åren 181a och 1813, af djup undersåtlig vördnad och erkänsla för Kongl. Maj;ts visa anstalter och JLandsFaderliga ornsorger, ansett sig böra grundlägga en Minnesvård för framtiden af Kongl. Maj:ts lyckliga Regering och Hess trogna un. dersåtares tänkesätt, och af sådan anledning sökt och ärhållit Kongl.
Lades på bordet nednnnämnda från Utsk:n inkomna mem:r och utlåt.n, nemi. från StatsUtskottet: N:o 489, I anledn. af. åter remiss å utlåt. N:o 427j N:o 496) i anledn. af Krigskommissarien E. G. Lallerstedts ansökning om förlängdt arrende å Starby kungsgård; Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon. Utskotten: N:o 189, i anledn. af erhållna återremisser utaf betänk. N:o io5; N:o 190, med förslag till sammanjemkning af RiksStms skiljaktiga beslut, rörrde allmänna stadganden och anslag till folkundervisningens befrämjande; BancoUtskoctet: N:o i65, i anledn. af H. PresteStts återremiss å Ulsk:s mern. N:o 1495 N:o 166, till svar å gjorda anmärkntr vid Utsk:s under N:o i32 afgifna utlåt., med förslag lill ändring af § 229 uti nu gällande bancoreglemente. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. till 11 om aftonen. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Onsdagen den a8 April 1841. Plenum kl. 9 f. m. Justerades 11 prot.utdr. för den 24 dennes e. m. Justerades pleni-prot. för den 18 sist). Mars. Hr Brummer, Carl Magnus: Först i går fram på dagen kom till min kännedom, att min motion, anglde Barthelemy fondens utredning, i stället för att blifva remitterad till StatsUlsk., har blifvit remitterad till Ekon.Ulsk. Den borde D c n 28 A p r i I f. m. 385 borde i min lanke lika litet tillböra det ena, sorn det andra af dessa begge Utsk.
Förbryter han sig oftare, bote 4° Rdr och håfve icke vidare frihet, änskönt han derom med Gårdsegaren öfverenskommit, att mat eller dricka till förtäring på stället afyttra. Om vid Grufvor, större Bruk och Manufacturier, Värdshus för resande erfordras, skall sådant hos K. M:ts Befallningshafvande anmälas och hans tillstånd för inrättandet af dylika Värdshus begäras. 54 $• Vid Kyrkor på Landet, och inom F mil deromkring, må ej, uppå Sönoch Helgdagar, hvarken å Gästgifvaregårdar, eller å andra minuteringsställen, eller af hvem det vara må, brännvin i större parti eller i minut försäljas, utom till resande och vägfarande eller vid måltider. Bryter någon häremot, plikte första gången 20 Rdr; sker sådan förbrytelse andra gången, bote förbrytaren 4° Rdr; återkommer han tredje gången eller oftare, bote enahanda belopp och vare näringsrätten för alltid förlustig. 55 §• Mil. t. Exped.-Utsliottets Memorial, N:o 374- l33 55 §• Försäljer någon, som rättighet till bränna vinsminutering icke innehafver, eller en dertill berättigad annorlunda, än vid måltider åt äpisande gäster, brännvin i minut till en ellet flera personer af den menighet, som å Landet är samlad vid Ting, Uppbördsstäuimor, Mantalsskrifning, Mönstringar, Husförhör, Auctioher, Kronoskjutsningar, Skallgångar och andra sådana till större folksammankomster ledande förrättningar och anstalter, bote han första gången 20 Rdr Och sedan dubbelt; vid enahanda ansvar, må ej eller under marknader brännvin i minut, undantagande vid måltiderna, försäljas, och sådant alldeles icke hos andra, än dem, som antingen ega rättighet att på stället brännvin utminutera, eller ock fått K. M:ts Befallningshafvandes serskilda tillståndsbref att der under marknaden spisqvartersnäring idka, och hvilkas antal alltid bör blifva så inskränkt, som Aehofvet möjligen medgifver. 56 §.
Prolocolls-Utdrag frän Tlögvördiga Presteätandet, den 29 Julii 1823. S. D. Föredrogs Expeditions-Utskottets under den 17 innevarande månad afgifne Memorial, med hemställan om aflöning för s;ne Extra-; Protocoll&-Utdrag* 31* Ordinarie Cantzlister m. m. och. fann PresteStåndet skäligt, att, efter Utskottets Förslag, bifalla, att ett traktamente af i R:dr 24 sk. Banco om dagen må hvardera af Utskottets 2:ne Extra-Ordinarie Cantzlister varda bestådt, att räknas och utgå från den i:sta innevarande Julli. Beträffande åter Utskottets begäran, att, derest göromålen blifva mot slutet af Riksdagen så öfverhopande, att Utskottets Cantzli-Betjening kommer af biträde vid renskrifningen i behof, det må vara Utskottet tillåtet, att de utgifter, hvartill ett sådant biträde föranleder, framdeles få till ersättning anmäla; ansåg Preste-Ståndet, att i händelse vid ifrågavarande Utskotts Cantzli mot Riksdagens slut skulle behöfvas än vidare förstärkning, densamma då måtte tagas ifrån Cantzlierne vid de Riksens Ständers Utskott, som antingen slutat sina befattningar eller ock, hvilkas göromål blifvit så minskade, att någon del af det Skrifvarebiträde , som vid dem varit anstäldt, kan förminskas. Protocolls-Utdrcig från Vällojl. Borgare-Stan det, den 29 Julii 1823. S. D. Till Expeditions-Utskottets, uti nu föredraget Memorial af den 17 i denria
Nöj dig ej med att, som så ofta sker, blott söka bortrensa ogräset, som du ser skjuta upp, utan så ut af den goda säden! Sök att väcka goda, ädla föreställningar i deras mottagliga sinne, gif dem rena, ljusa bilder att fästa sina ögon vid, gif dem något innehåll, som de kunna smälta och omsätta i sitt eget lilla barnsliga lif. Glöm ej, att vår själ lika lätt kan vändas till det goda som till det onda, ty vi äro ämnade till ljusets barn. Visserligen hör man ofta människor tala om, att redan på barnet ser man, att det onda har en stor makt och det goda däremot så ringa. Hvarför? Jo, dels därför att man uraklåtit att först utså den goda säden, utan man låter barnen först växa upp några år, under hvilka man ej tänker på att barnen uppta och i sig omsätta allt, hvad de höra och se omkring sig; och dels därför att man ej framställer det goda nog tilldragande. Och sedan, när de redan fått sina föreställningar och intryck, då skall man omarbeta dem och söka få andra i stället, och då måste man oftast ge striden tapt. » Böj vidjan, medan hon är grön, så blir hon båd ' fager och skön », är ett sannt ordspråk. Sök att nedlägga som frö alla de goda egenskaper, du vill se spira upp hos ditt barn! Börja redan med det lilla barnet, att vänja det vid lydnad, som är det första vilkoret för all uppfostran! Låt ej den lille 1 å 2-åringen springa tvärt ifrån dig, när du ropar honom, låt honom ej taga en sak utan lof, och om han gjort det, så låt honom lägga den tillbaka, tills han bedt därom eller tackat därför! Du vill lära ditt barn att bli godt och gifmildt. G i f då ej barnet allt, hvad det vill hafva till sin njutning och nöje, utan lär barnet glädjen af att dela med sig af hvad det har åt dig själf eller andra, ty det att ge åt den, man älskar, och den, som man ser uppskatta gåfvan, är en större njutning än att själf få, och det tycker också barnet. Men felet är, att man ej kan sänka sig ned till barnets ståndpunkt och värdera en sak efter dess måttstock.
M:t om den förenämnde undersökningen, tillika ville bestämdt uttrycka den mening, att Kronans af enskilte köpte eller hädanefter köpande Hus och Lägenheter bibehålla de samma utskylder till Staden, som deraf i förra egarens hand utgått, eller för dermed jemförlige Hus i samma Stad hädanefter utgå, så framt ej annorlunda med Staden i hvarje serskildt fall öfver enskommes. Endast igenom ett sådant allmänt bestämmande och en allmän reglering af detta ärende, en gång för alla, kunna desse ofta uppstående frågor, olika tydningar och strider blifva förebyggde, och lika rätt ske alla i denna del; äfvensom den olik7 g8 Stats-Utskottets het, som nu iakttages härvid för Kronans hus i Stockholm emot annorstädes, öfvergå till en rättvis öfverensstämmelse. Med Herr Commerce-Rådet Santesson instämde Herrar Ekerman, Ståhle, Winberg, Hemberg, Langenberg, Nore'us och Lundgren till alla delar, samt i den senare delen af reservationen, Herr Grefven och Ordföranden, Hr ContreAmiralen v. Schantz och Hr ÖfversteLieutenanten v. Heyne. N:o 37- Utlåtande, angående fortfarande af det understöd utaf Statsmedlen, Carlskroua Stads Fattigvårdsinrättning hittills åtnjutit samt om tillökning deri. (U.-A.) Uti underdånig] Skrifvelse af d. 20 September detta år, den K. M:t i Nåder remitterat till Stats-Utskottet, har K. M:ts Bef:h:de i Blekinge Län anhållit, att enär det bidrag afåooo R:dr, som Rikets sednast församlade
Jag får således instämma i deras begäran, som önskat remiss till Banco-och LagUtsk:n, och jag förmodar, att ett förslag till banklag derifrån skall återkomma, sorn kan tillfredsställa alla billiga önskningar. Hr Dalman: I anledning af Gr. v. Fersens yttrande får jag fästa hans uppmärksamhet derpå, att jag visserligen hvarken yttrat eller kunnat yttra, att jag icke genomläst banklagen; men jag har icke genomläst den så noga, att jag kan bestämma, huruvida alla stadganden i denna lag äro stridande mot grundlagen och således tillhöra Constit.Utsk. Jag skulle snarare tro, att den innehåller flera stadganden, som icke stå i strid med grundlagen och således i laglig form kunna öfverlemnas till Bancooch LagUtsk:n, hvilket jag icke vill förhindra. Men hvad jag fordrar är, att allt, som rörer grundlagen, skall af Constit.Utsk. frånskiljas, för att i grundlagsenlig väg framställas såsom ett till nästa Riksdag hvilanda förslag, som då må med ja eller nej afgöras; hvaremot det öfriga skelettet af lagen kan qvarstå, för att, efter granskning, vid innevarande Riksdag afgöras. Frih. Palmstjerna har sagt, att en enskild ledamot icke iG8 Den n Mars e. m. vore berättigad att afgöra, huruvida något stadgande i detta förslag vore i strid med grundlagen. Jag har icke heller tilltrott mig det; men jag åberopar, hvad tvenne af Konungens Rådgifvare i sista plenum yttrat, att nemligen flera delar deraf stöde i strid med grundlagen, och att Konungens Nåd. afsigt var, att dessa delar skulle från förslaget afskiljas, i fall 72 §:s nya redaction icke vunne bifall. Detta yttrande förutsätter, att åtminstone några delar äro stridande med grundlag, och för att få veta hvilka dessa delar äro, tror jag, att någon annan utväg icke finues, än att målet hänvises till Constit.Utsk.