Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
» Ebenezer ruskade på hufvudet. » Duger inte, » svarade han lakoniskt. Men när han såg det missmodiga uttrycket i kvinnans ansikte, tillade han urskuldande: » De äro inte tillräckligt gamla, ser ni. Sådant där har ingen efterfrågan i marknaden. » » Nej, gamla äro de inte. Jag fick dem till fästmöspresent af gubben min, och det kostar allt på litet att göra sig af med dem, skall jag säga. Men se då, så vackra de äro. » Hon tog upp en kopp ur korgen och höll den mot dagern. » Åh, då skulle jag bara bli olycklig för Ebenezer. Skiss för Idun af Sophie Ling-e. (Slut från föreg. n:r.) IDUN 60 » Genomskinlig som glas och med äkta guldkanter. » » Behåll dem och drick kaffe ur dem med era vänner. V i kunna kanske hitta på någon annan utväg. » Hon lade ned koppen igen och såg frå- gande på honom. En lång stund satt han försjunken i tankar och tycktes hafva glömt, att någon annan fanns i rummet, och då katten hoppade upp i hans knä och smekande strök sig emot honom, sade han liksom förvånad: » Jaså, är det du, är du här? » » Ebenezer, Ebenezer snart till Palästina reser. » Den lilla strofen halkade så plötsligt öfver hans läppar, och han såg därvid så besynnerlig ut, att den lilla flickan smög sig närmare intill sin mor och stirrade förskräckt på honom. Men lika plötsligt steg han upp, hans ansikte klarnade, liksom upplyst inifrån, och i det han gick fram till en gammal byrå, som stod inklämd mellan spisen och ytterväggen, sade han, raskt och bestämdt, liksom till sig själf: » Nej, det får anstå med resan till Palä- stina så länge. » Han tog fram ett Jitet skrin från den öfversta byrålådan. » Jag skall säga er, hur det är, » sade han, under det han öppnade skrinet. » Allt sedan jag var en liten gosse, har jag haft en önskan — en enda. Den har gått igenom mitt lif, som en gyllene tråd — den har utgjort mina nätters dröm och mina dagars glädje.
Enär Herr Grefve Spens tillika begärt; att bfvanberörde dess motion skulle med de öfrige Eeépektive Riks-Stånden communiceras , har Utskottet, under afvagtan af remiss derå äfven från dem, låtit förevarandé ämne alltsedan den S:de sisth Junii hvila oafgjordt; Men, då under denna tid Utskottet' icke något vidare härom fått emottaga, anser Utskottet sig, i anseende till Riksdagens snart förestående slut , nu icke böra läng-i re med svar å Motionerne uteblifva. Omförmälde , af framlidne Commissarien Silfverstolpe författade Historiska Verk , h vilket utgöres af 7 Baud in Folio om tillhopa 7842 pagina , innefattar , ehuru tillika underrättelser angående Bankens första inrättning och dess sedermera hafde Öden , likväl till större delen sådane upplysningar, rörande den inre administration nen, som endast för Verket, samt dess Embetsoch Tjenstemän kunna se. Enär nu tryckningen af hela detta arbete skulle medföra en nog betydelig kostnad ; och dessutom ett i möjeligaste måtto oinständeligt Sammandrag deraf redan vid Riksdagen 1800 till Riksens Högloft, Ständer, uti Berättelse från Banko-Utskottet öfverlemnades , af hvilket, tryckte exemplar till betydeligt antal ännu finnas att tillgå, dem Banken, för bristande afsättning, af Förläggaren sig tillöst; finnér Utskottet, i den öfve*- SanÅo-Z/tsiottets 'Äeiunkandenl 715 tygelse att Banken utan någon motsvarande nytta skulle genom ifrågavarande tryckning tillskyndas en ej ringa förlust, sig icke äga skäl att å den väckte Motionen tillstyrka bifall. Stockholm den 10 Julii 1818* På Högl. Ridd. och På Högv. Preste-Stån^ På Vallöf!. Borgare-Stårf På Hedervärda Bonde*» delns Ledamöters vägnar Mag. Palmqvisti dets Ledamöters vägnar M. A. Almqvist. dets Ledamöters vägnar L. J.
5:te punkten, angående Uppbörds-terrninen. Ståndet vidblef sitt förra beslut, och afslog det nu gjorda förslaget. I afseende på öfrige punkter, vidhöll Ståndet dess, angående dem uti Utlåtandet N:o 170, lagua beslut. Troi. Utdr. d. 1J Oct. 1840. 7.5 S. D. Vid förnyad föredragning biföll Ståndet Allmänna Besvärsooh Ekonomi-Utskottets sedan den 10 dennes på bordet hvilande Utlåtande N:o 105, i anledning af väckt motion, att lösnings-rätten till 4:de-parter i Fahlu grufva icke vidare må vara de brakande Bergsmännén förbehållen. S. D. Föredrogs ånyo Expeditions-Utskottets den 10 i denna månad på bordet lagde memorial N:o 13, med Post-Inspectoren C. F. Lindstedts ansökning om 400 Riksdalers förhöjning af det honom vid sistlidne Riksdag beviljade arfvode föi’ complettering och utdelning af Riks-Ståndens protocoll, m. m. Ståndet afslog den begärda förhöjningen. S. D. Föredrogos ånyo Constitutiöns-Utskottets den 14 dennes bordlagde Utlåtanden: N:o 44, angående en af Borgare-Ståndet yrkad, men af Talmannen vägrad proposition. Ludes till handlingarne. N:o 45, med förslag till ett stadgande i 41 §. Riksdags-Ordningen om Stats-Rådets föredragande ledamöters tillträde i alla Stånds Plena. Af slogs. N:o 46, med förslag till ändring och tillägg i 38 §. Regerings-Formen. Antogs till grundlagsenlig behandling vid nästinstundande Riksdag. N:o 47, i anledning af Bonde-Ståndets återremiss på memorialet N:o 32, angående en anmäld anmärknings-anledning. Lades till handlingarne. N:o 48, angående en af Stats-Utskottet anmäld anmärknings-anledning. Lades -till handlingarne.
Landshöfdiuge-residenshus der i staden blifver för Statens räkning inköpt eller nybygdt; Ii) att den Guvernören pä S:t Barthelemi/, Öfversten James Harlef Haasum, vid afskedstagande! från Guvernörs-Embetet, tillförsäkrade pensionsrätt må från 4,500 till 6,000 R:dr årligen förhöjas, hvarom Kongl. Majit särskildt till Rikets Ständer allåter Nådig Proposition; i) att Notarien i Stats-kontoret Johan Adam Jaedrén må, såsom här ofvan är under Sjunde Hufvudtiteln iiskadt, öfverllyttas på Indragnings-staten med bibehållen aflöning, 1,344 R:dr; k) att Rikets Ständer, med afseende på de i Protokollet öfver Finans-ärenden den 14 dennes anförda omständigheter, må på samma stat tillerkänna följande årliga pensioner: åt Stats-Rädet och Chefen för Sjöförsvars-Departementet Carl Hans Olners linka, Sophia Charlotta Holm, 1,000 R:dr; åt Stals-Rådet och General-Tull-Direktören Friherre Carl Henrik Gyllenhaals Enka, Aurora af Nordin, 700 R:dr; åt Landshöfdingen Lars Magnus Lagerheims Enka, Anna Sophia Paulina Wahlfelt, 1,000 R:dr; åt Öfversten Carl Hjelms Enka, Augusta Flach, 400 R:dr; åt Kansli-Rådet Per Adam Wallmarks Enka, Hedda Elisabeth Wallgren, 400 R:dr; åt Kommendör-Kaptenen Abraham Wilhelm Lavms Enka, Mathilda Palmstedt, 600 R:dr; åt Öfverste-Löjtnanten Jakob Magnus Nordencreutz döttrar, Christina Mathilda och Gustafva Wilhelmina, såsom tillökning i förut åtnjutna pensioner, hvardera 30 R:dr af deras numera gifta syster Augustas pension, från det bennes pensionsrätt upphörde; åt Öfverste-Löjtnanten Jonas Gabriel Schanders' Enka, Lovisa Tornqvist, 300 R:dr; åt Majoren ölto Wilhelm Bergenstråhles Enka, Carolina Ulrika Carlander, 400 R:dr; åt Provincial-Ihkaren Doktor Erik August Hallströms söner, Wilhelm Immanuel och Carl August, samt döttrar, Helena Elisabeth och Maria Carolina Amalia, hvardera 100 R:dr, tilldess de uppnå 21 års ålder, samt åt Landtmäteri-Sekreteraren Carl Erik Sandströms Enka, Anna Erika Hallström, 400 R:dr; A , Kongl. Maj:ts Nåd.
Af den anledning att Hanekinds och Gullbergs häradsboer, hvilka är» skyldige att bygga och underhålla den öfver Svartån, mellan Linköpings stad och Bergs gästgifvaregård i Östergöthland befintliga bro, Nybro kallad, sorn, ehuru densamma sedan år 1831 blifvit 3:ne gånger till större eller mindre delar ombyggd, nu likväl befunnes i så förfallet skick att den icke vidare med större tyngder kunde befaras, beslutat att, enär både tillgång på trädvirke af så stora dimensioner som erfordrades för brons nu oundvikliga ombyggnad i orten saknades och erfarenheten visat att en trädbro på detta ställe icke förmådde emotstå de, vissa tider af året, från motsatta håll, påträngande isoch vattenmassorna, på ett afstånd af omkring 1,000 alnar från det ställe, der bron nu funnes anlagd, uppföra en jernbro, hvarför kostnaden, enligt uppgjord beräkning, ansetts uppgå till 26,066 R:dr 32 sk., deraf 13,333 R:dr 16 sk. belöpte för sjelfva jernbron; bar Riksdagsfullmäktigen Ad. JVilh. SoarUing från Östergöthlands län, med hvilken And. Pehrson från samma län sig förenat i väckt motion, anhållit: alt då kostnaden flir denna bro, hvarå ritning blifvit bifogad, vore så betydlig att häradsboarne svårligen densamma, utan statens mellankomst, kunde bestrida, Rikets Ständer måtte bevilja dem ett lån af statsmedel till det belopp, som Motala verkstad betingat sig för sjelfva jernbron, eller 13,333 R:dr 16 sk.; att denna summa måtte lemnäs räntefri under den 3:ne år brobyggnaden anses pågå och att häraderna derefter må förunnas att å summan årligen erlägga 5 proc., deraf 3 proc. såsom ränta och 2 proc. såsom kapitalavbetalning5 allt likväl emot häradernas gemensamma ansvarighet.
— I det län, som jag närmast känner, finns ett fögderi, som har mellan 60 och 70 tusen invånare och de öfriga fögderierna i samma län, med undantag endast af ett, hafva mellan 40 och 50 tusen; man torde lätteligen finna att kronofogdarne och häradsskrifvarne derstädes skola vara öfverhopade med göromål; också är det i allmänhet förhållandet att de förra måste hålla sig 2 k 3 biträden och de sednare 1 å 2. Lands-Sekreteraren i detta samma län har icke mindre än 6 biträden, som han aflönar, och likväl äro arbetena så ansträngande, att både föroch eftermiddagarne måste användas. När nu iandsfatens tjenstemän äro förut så öfverhopade med göromål, så kan jag icke finna, huru man skulle kunna lägga ännu mera på dem, utan att antingen öka deras antal eller ock gifva dem högre aflöning, så att de kunna hålla sig biträden. Sedan nu Utskzt har, såsom mig synes ganska riktigt, framdragit alla de många svårigheter, som äro förenade medförslagets verkställande, så hade jag föreställt mig att, om Utskzt skulle hafva tillstyrkt en framställning till K. M., så hade denna framställning bort innehålla: att K. M. måtte i nåder låta ut - Den 11 Mars. 67 reda förhållandet, och, så vida det låte sig verkställa, aflåta Nådig Propos. i ämnet. Men, om jag återgår till Utsk:ts framställning, så begär det deri att alla räntor och all tionde, som är anslagen till särskilda verk, stater, inrättningar, stiftelser och kyrkor, hädanefter skulle uppbäras genom kronans uppbördsmän och af dem i behörig ordning redovisas till länsstyrelserna. Föregående talare hafva redogjort för de olägenheter, som härigenom skulle uppkomma för militie-staten, och hvad öfrige inrättningar och stiftelser beträffar, så tror jag att deras uppbördssätt är vida enklare, som det nu är, än det skulle blifva genom den föreslagna förändringen; hospitalen t. ex. hafva nu en hospitalstjensteman, som uppbär och redogör för de räntor och arrenden, som inflyta från de hemman, hvilka äro anslagne till dessa stiftelser.
Kommissariatet föreslog dervid, att Fullmäktige måtte medgifva, att anbud å hela den erforderliga lånesumman, 20 millioner R:dr R:mt, finge göras, med hugade spekulanter öppen leornad rätt att äfven inkomma med anbud å större eller mindre delar deraf. Beträffande åter sättet för erhållande af dylike anbud, ansåg Kommissariatet att, af de 2:ne olika utvägar, som dervid kunde begagnas, nemligen antingen att direkt vända sig till något visst bankir bus, eller att genom annonsering i tidningarne bereda tillfälle för hugade sp kulanter att bos Riksgäkls-köntoret sig anmäla, den sistnämnde utvägen desto heldre borde begagnas, som Kontoret genom den allmänna kännedom om lånets upptagande, som genom annonseringen vunnes, och den tällan ett sådant tillkännagifvande uti tidningarne borde medföra, kunde påräkna att för lånet erhålla de förmånligaste vilkor; hvarjemte Kommissariatet, till stöd lör denna åsigt, åberopade den omständigheten, att Stats-utskottet, uti dess af samtlige Riks-stånden bifallna utlåtande Jté 63, angående ett af Nordtyska banken och bankirhuset H. .). Merck & Komp. i Maj 1857 gjordt låneanbud, anfört, att Utskottet så 8 Frågan om anskaffande af det för bestridande af kostnaderne för Statens jernvägs-byggnader er ford erlige lån. — 58 — mycket mindre kunde tillstyrka detta anbuds antagande, som »då allenast de i el t enda »anbud äskade lånevilkor blifvit Rikets Ständer meddelade, Rikets Ständer saknade tillfälle »erfara och bedöma, huruvida icke det lån, som för Svenska Statens., räkning kotnme att »upptagas, möjligen kunde erhållas emot fördelaktigare vilkor, än dem samma anbud inne»hölle.
Så vidt Trafik-styrelsen nu kan beräkna, är utrymmet uti den å Byggnads-styreisens plan angilna öfverväningeu, ehuru hälften af densamma endast erhåller ljus från baulialien och således ej kari begagnas till egentliga arbetsrum, likväl tillräckligt för ofvansagda ändamål och derutöfver möjligen för någon mindre del af Trafik-styrelsens egna afdelniugar.“ “Till Trafik-styrelsens begagnande har Eders Kongl. Maj:t tills vidare upplåtit det Staten tillhöriga huset N:o 2 i Storkyrkobrinken, men oaktadt aila deruti befintliga rum och lägenheter blifvit tagna i anspråk, har Styrelsen dock för milkontoret måst förhyra tvänne våningar i huset N:o 10 vid Trångsund, och förutser att innan kort äfven dessa lågenheter blifva otillräckliga för det ständigt vexande antalet af arbetande biträden och för arkiver.“ “För Styrelsen såväl som för allmänheten måste det dessutom vara ganska angeläget, att Centralförvaituingeu för jernvägstrafiken ej är allt för långt afskiljd från hufvudstationen, hvarigenom äfven besparing i betjeningspersonal och andra utgifter kunna göras. Man finner äfven, att vid de flesta utländska större jernvägar och jernvägsnät, Centralförvaltningarne hafva siria embetsiokaler antingen i sjelfva Kongl. Proposition N:o 71. 7 stationshusen vid hufvudstationerna eller i särskilda jernvägarne tillhöriga byggnader inom deras områden.“ “Om nu en stor byggnad, sådan som den föreslagna, skall uppföras vid Stockholms centralstation, med en synnerligen dyrbar grundläggning och tak, så föreställer sig Styrelsen, att en passande lokal för Trafik-styrelsen icke kan beredas för billigare pris, än om nämnda stationshus uppföres till tre våningars höjd, hvarigenom allt det utrymme vinnes, som för en framtid kan erfordras.» * Enligt en kalkyl, som dock endast kunnat approximativt uppgöras, kostar byggnaden på vestra sidan om banhällen högst 63,000
1 2 11 1 I, ' / r 12 pB aftonen och s k d l dB hafva kvallsmB1, den andra dagen skall telefonisten vaclras klockan 6, ' 1 2 ' 7 och strax darefter hafva frukost. ~ skall n hon ata fore, an efter ofriga medlemmar af faniiljen. Mojligen iiro dessa ojamna ta~betstider nodvandiga, duom vilja vi ej yttra oss, inen dB de utgora ett af skiilea: hvarfor telefonist har svdrt att f B billig inackordering, utgora de ock en af anledningarna hva.rfor den telefonisten tillerkiinda lonen iir otillracklig. Mot de fordringar, hvilka h8r framstiillts pB hogre 1on for telefonisternas arbete kan mojligen inviindas, att om man jiimfor telefonisternas 1Bn med yrkesarbeterskornas, s l bor man afven jiimfora ~w: betsfoi: hBllandena. Att arbetstiden vid telefon iir Irortare &amp; n vid yrkena, harfva vi viszlt; vi skulle dock vilja p&amp;peka, att de loneuppgifter, sol11 liimnats f r h de bBda telefonverlren upptaga afven 1011 for ofverarbete och for nattvakter och att sglunda de hiir nntecknade llogsta lonerna ej vunnits endnst nled en 7 tin.unzzrs arbetsdag. Dessntom iir telef onistens arbete s&amp; fordeladt och kroppskrafterna genonl. nrbetet s i helt tagna i ansprAk, att det torde vara omojligt att forskaEfn sig ntigon extra arbetsfortjiinst. Att telefonisten har ett nittare och snyggare mbete Zin flertalet yrkesidkerskor Br visserligen en fordel, men det synes oss, som om dessa ftirdelar mer lin motviigas aI telefonarbetets skuggsidor.
Då, till följd af Hr Gr. o. Landtm:» afgifna förklaring, det är afgjordt, att någon förändring icke får beslutas, kan jag icke förstå, hvartill det skall tjena att upskjuta afgörandet af denna § till ett sednare tillfälle, då R. o. Ad. i alla fall är bundet af sitt föreg:de beslut. Jag anhåller derföre att vi nu mätte afgöra saken. Häruti hördes flere ledamöter instämma. Hr Gr. o. Landtm, yttrade att han, då numera ingen talare begärt ordet och innan propos. framstäldes i saken, finge hemställa om R. o. Ad. behagade upskjuta pröfningen af 7:de §:ns! 2:dra morn. tills R. o. Ad. fattat beslut om 10:de §:u. 38 Den 4 Oktober f. nt. Härvid ropades Nej, jemte ett elier annat Ja, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han funnit Ja öfvervägande. Hr Gr. o. Landtm, framstälde sedermera, att, i afseende på ifrågavande morn., Frih. Raab först anmärkt det tryckfel, som förekom i Utsk:s förslag, nemi. att orden ”efter beräkning af det kannetal bränvin, som genom minuthandel, och det, sora genom utskänkning må anses komma att under försäljningsåret i staden föryttras” icke blifvit uteslutne, ehuru de enl. Utsk:s motivering bordt utgå, så att dess förslag blefve fullkomligt öfverensstämmande med det beslut R. o. Ad. fattat; att, Frih. Raab vidare föreslagit den förändring, att, i st. f. orden ”upgifva deras antal” skulle införas orden ”föreslå försäljnings-ställenas antal”, samt att de sedermera förekommande orden ”hvarje försäljningsställe” måtte utbytas emot orden ”hvarje sådant”; att Frih. Cederström - föreslagit att efter orden ”upgifva deras” skulle införas ”äfvensom försäljningställenas”; samt att, enl. den förklaring
Hr af Ström, Carl Ferdinand: På sätt Frih. afUgglas erinrat, har tullfri införsel af ifrågavarande artiklar allt sedan år 1857 varit medgifven. Vid 1859 års riksdag gjordes visserligen försök att å artikeln jernoch ståltråd ånyo tillvägabringa en införselstull. Anledning dertill hemtades då af den omständighet att tillverkning af dylik vara samma år kommit i gång vid ett i Småland anlagdt större manufakturverk, hvars idkare genast ansågo sig befogade att göra anspråk på skydd för denna tillverkning, ehuru vilkoren för dess bedrifvande voro fullkomligt kända, då början dermed skedde. Förslaget blef emedlertid af R. St:r förkastadt; och vid påföljande riksdag gjordes icke någon framställning i denria syftning. Vid innevarande riksdag har man deremot trott tillfället i detta hänseende mera gynnsamt, och det väckta förslaget om tulls åsättande å förevarande artiklar har äfven af Bevilln.-Utsk:t blifvit understödt. Om härmed är afsedt att omhulda den förenämnda fabriken, ber jag att till upplysning i hvad mån densamma må af en sådan omvårdnad vara i behof, få meddela, att tillverkningen derstädes af jernoch ståltråd, som år 1859 utgjorde 71,790 skålp., sedermera så ökats att densamma uppgick år 1863 till 262,290 skålp. och år 1864 till 368,000 skålp. Såsom särkildt skäl för sitt tillstyrkande att ånyo med tull belägga en artikel, hvaraf tillverkningen under medgifven tullfri import med sådan framgång bedrifvits, har Utsk:t åberopat den under sednare åren betydliga tillväxten i införseln af jernoch ståltråd. Det är visserligen sannt. att importen deraf år 1864 uppgått till nära 136,000 skålp.; men Utsk:t har härvid förbisett att en ungefär lika stor qvantitet af sådan vara samma år exporterades (ill utlandet.
Erkännes detta, eller att landstingen komma att bestå af hvad länen hafva mest framstående i förmåga, bildning och bepröfvad skicklighet i det allmännas tjenst, så måste äfven medgifvas, att med sådana kommittenter förste kammaren icke gerna kan komma att utgöras af andra personer, än de som måste känna sig uppmanade att motverka, icke allenast alla omstörtningar, utan äfvenallt, som kan inverka störande på det lugna framåtskridandet. Beträffande valbarhets-qvalifikationerna till första kammaren, så har man mot dem anmärkt, att de troligen i tillämpningen skulle blifva utan särdeles betydelse, emedan man kunde hafva en egendom uppskattad till 80,000 rdr, men intecknad till 79,000 rdr, och att denna föreskrift således vore af föga värde. Dessa anmärkningar tror jag dock sakna all vigt, likasom jag fäster ringa afseende på valbarhets-qvalifikationer i allmänhet. Hvad man har att tillse är att finna goda och betryggande valnämnder; äro dessa faktorer goda, så blir produkten god. Man har äfven talat om en annan förste kammare, som skulle bildas af representanter, utsedde af R. o. Ad., Presterskapet, de högst beskattade i länen och städerne, samt landstingen. Att de här uppräknade valnämnderne skulle, säkrare än landstingen, skänka oss pålitliga målsmän för samhällets i sann mening berättigade konservativa intressen, tror jag vara mera än tvifvelaktigt; jag tror ej heller, attj omförmälde kategorier kunna i högre grad än landstingens personal hafva intresse al, att samhällets lugn icke störes eller rubbas. Man har äfven framhållit Adeln såsom den klass, hvilken löreträdesvis vore kallad att inom representationen vara de konservativa intressenas målsmän. Men månne icke den s. k. medelklassen, köpmannen, industri-idkaren, jordbrukaren, har lika vigtiga intressen af att samhällets utveckling icke störes genom inre skakningar.
Nämnds fleste röster bestämde utslaget i sisla Inslancen, komma att helt och hållet bero på Irenne antingen i ämnet, och i afseende på lagbeslämmelserne okunnige eller rent af ill v i 11 ige personers godtycke och af slump i stället för af lag. På desse med Here andre grunder har motionären föreslagit: i:o att en serskild edsvuren Municipal-auctoritet, till stående Opinions-Nämnd för teckniska frågor, måtte inrättas inom liufvudstaden, sammanträdande en gång hvarje månad å bestämda dagar eller oftare, derest enskild man underkastade sig koslnaderne, för att gemensamt afgifva utlåtande specielt rörande dels tvister, i afseende å Patenl-Författningarne, dels nya uppfinningars duglighet, allmän nytta och utförbarhet, då enskild man eller någon Åuctoritet derom anlitar; och vare denna Opinions-Nämnd ansvarig för den skada, sorn genom förhastade beslut kunde förorsakas; alt denna Nämnd borde sammansättas af endast allmänt agtade, kunnige och ojäfvige män, samt dess Ordförande ständigt vara den Kongl. Vetenskaps-Academiens Ledamot, som författar och utgifver Academiens årsberättelser om technoiogiens framsteg; hvarjemte ledamöterne borde bestå af: a) 6 arbetande medlemmar af Kongl. Vetenskaps-Academien, utsedde af Academien vid allmän sammankomst; b) Technologiska Institutets
Af de göromål, som tillhört Advokatfiskal torde, efter denna befattnings upphörande, såsom äfven 1847 års förslag afsåg, bokföringen öfver jerntillverkningen böra öfverflyttas på Aktuarieoch Registrators-tjensten, samt Kollegii ledamöter öfvertaga hvad honom i öfrigt ålegat, med undantag af vrakjerns-åtals och andra möjligen förekommande aktioners utförande, hvartill Kollegium må kunna i hvarje fall förordna sin Sekreterare eller särskild person, om det icke finnes tjenligare att målen till allmän åklagare öfverlemna.
4 U. skäligen kunde antagas, dels hemställt, att med utlysande af ytterligare auktion, i anseende till mindre gynsam konjunktur för jerneffekters försäljning, måtte anstå till 'år 1844, samt att, lill framkallande af täflan äfven af köpare från utrikes ort, nedsättning måtte ske i utförseltullen, 2 R:dr 24 sk. Skeppundet för skrotjern, hvartill sådana kanoner, som till omgjutning endast voro användbara, kunde hänföras; diar Kongl. Maj:t, i nådigt Bref den 10 Juli 1843, bifallit antagandet af ofvanberörde, å de i Landskrona förvarade 96 Skeppund 6 LSf 4 U gjorda, anbud och inställande af auktionen, äfvensom den 4 September 1843 i nåder förordnat, att de pjeser, hvarå antagliga anbud ej ägt rum, finge å ytterligare anställande auktioner utbjudas, med rättighet för inroparne att effekterna till utrikes ort exportera mot en nedsatt tull af 24 sk. per Skeppund.