Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En ledamot har bär sammanställt benämningen tull-lagstiftare och projeclmakare, och meningen härmed är icke tvetydig; men jag frågar: på hvilkendera sidan kan då denna sammanställning häst tillämpas, pä den sidan, som kommer med förslag till förändring af tullen på 194 artiklar i taxan, eller på den, som vill bibehålla henne sådan hon nu är? Den siste värde talaren, Hr af Klercker, har yttrat sin tro, det han anser, del vi kunna hjelpa oss sjelfve. Hvad vill delta uttryck betyda i fråga om tull och handel? Tror man väl, all vi genom bifall lill de förhöjningar, som Utsk. föreslagit, skola kunna hjelpa oss sjelfve, så alt vi icke vidare behöfva hemta några varor från utlandet, eller hvad vill man egentligen säga med dessa vackra uttryck? Jag gör emedlertid härifrån en annan slutsats. Det är en erfarenhet, som man icke kan jäfva, för sig sjelf, alt de som ifra för prohibitivism i näringarne, de framställa hvar och en, som icke obetänkt ingår på deras grundsatser, ulan som tro, att de inhemska näringarne bäst befordras genom en tillräcklig, men ej omättlig skyddstull, såsom en ultra liberal i näringslagsliflningen. Hvar och en kan i detta fall närmast tala om sin egen erfarenhet. Jag vet t. ex., för min del, och torde få erinra derom, att jag vid de tvenne nästföreg:de riksdagarna icke ens satt i fråga upphäfvandet af förbud på den vigligasle, och af det största fabriksintresset omfattade manufacturartikeln, kläde; men det oaktadt liar jag blifvit, tillika med dem, som med mig varit af lika tanka, alt icke vilja i allt gä in pä föreslagna böjningar i taxan för importtullen lill en i vår tanka orimlig höjd, af fabriksintresset beskyllde för ultra liberalism, ända derhän, alt man i tryckta skrifter talat om, alt den ene eller andre personen varit köpt af ett främmande land, och att sådane berättelser lill och med öfvergått uti utländska brochurer, spridda kring hela Europa. Sådant är ungefärligen stridssättet på den sidan, och det har ej kunnat vara olämpligt att vid detta tillfälle påminna derom.
Proposition N:o 69 a) den gamla stadsplanen, med utvidgning åt öster till pråmkanalen och i vester till [närheten af lägenheten Claraborg, innefattande, förutom två torg, 27 qvarter med 172 tomter; b) östra stadsdelen, på andra sidan om pråmkanalen, med ett torg, 6 qvarter och 24 tomter; samt c) norra stadsdelen, på andra sidan om vestra bron, bildad af dels staden redan tillhörig mark, dels ock det område, 54 qvadratrefvar, 47 qvadratstänger och 25 qvadratfot, som borde exproprieras från säteriet Lilla Wåxnäs, tillhörigt framlidne General-löjtnanten Malmborgs sterbhusdelegare; innefattande denna stadsdel, jemte en öppen plats till plantering och theater, ett större torg till kreatursförsäljning och 5 qvarter med 20 tomter. Beträffande gatorna, hvilka hittills icke innehaft större bredd än 36 fot, men till en del varit smalare, hafva dessa blifvit betydligt utvidgade, så alt t. ex. Kungsgatan, sorn löper från kyrkan till vestra bron, skulle blifva 100 fot bred med körbanor samt plantering af två rader träd i midten, — Tingvalla-, Dikes-, Hammarviks-, och Skutbyggaregatorna 75 fot breda med midtelplantering och två körbanor, o. s. v. med iakttagande att ingen gata understege den i Kongl. Cirkulärbrefvet den 1 Oktober 1828 bestämda bredd af 40 fot. Vidare afser planen, att stora torget, som nu innefattade 63,000 qvadratfot, med största utsträckning i rigtning från norr till söder, skulle för framtiden erhålla sitt läge i öster och vester med en tillökning i utrymme af 10,000 qvadratfot, hvarigenom torget komme att upptaga hela det qvarter, uti hvilket landsböfdingeresidenset, apotheket och gästgifvaregården voro belägna, hvaremot för residenset i utbyte Iemnades en de nuvarande tre tomterne motsvarande areal uti det på vestra sidan om stora torget belägna qvarteret emellan Kungsoch Tingvallagatorna invid det s. k.
Hemmans-ägor efter upskattningen skul e utgöra en större grundränta än som svarade emot det efter Tunnelands Talet upkommande Mantal, denna ränta dock bibehålies, i så måtto, att sedan Mantals-räntan efter det asatte Mantalet är afsatt, allt det öfriga föres till Jordebok» rän'an och i behörige Persedlar efter Krono-vhrdie utsattes; Och hvad angår Interessenternes underdåniga förbehåll, att de nya Hemmans-rämor mätte utsättas i sådane Persedlar, sorn i Orten äro vanlige, så kom - Stats-Utskottets Betäiikanden. 14^ 7 mer Ortens så kallade undervisning, att häruti tjena till efterrättelse, dock så, att i fall någon af de deruti utäatte Persedlar, nu för tiden ej mera gifves eller i Orten är bruklig, och hvilken således hvarken kan in Natura praesteras eller äga något gångbart varde, som vid Markegångs sättningar, kunde tjena till grund, en sådan, då ej må antagas utan andra verkligen befintlige och i Orten brukelige Persedlar, som efter Krono-värdie svara emot den upsicat tade räntan upföras. Emot den Interessenterne sålunda i Nåder beviljade rättighet att få indela Skogs-rymden till Hemman, äga VI och Kronan att upbära räntorne så väl af de blifvande nya Hemmanen, som af de inom och utom Helleforss Ristricten belägne samt förut af Interessenterne under Rergs-Frälse-frihet innehafde och redan Skattlagde Fem och ett halft Hemman, hvilka Räntor, jemte alla andra extra Onera,'sorn Krono och Skatte-Hemman utgöra, böra utgå, så af de gamle sam nya Hemmanen, och utgöras från den tid, då de nya Hemmanen blifvit Skattlagde, vid hvilken tid Rergs Frälse-friheten samt Recognitions-afgiften komma att up* höra. Hvad Slutligen angår Interressenternes unJ derdåniga anhållan att äfven få köpa de nya Hemmanen till Skatte, så emedan VI uti Vår ofvanberörde Nådiga Kungörelse af ilen 4 sisth'
samt sist tvenne ägg, som äro vispade iröres 12 ort skalad och rifven sötFettnäring för friska och sjuka. Feti grädde. E n form bestrykes med mandel jemte ett par bittermandlar smör, massan lägges deruti och gräddas samt en matsked skiradt smör och en tets lättsmälihet är mycket olika. Så- dana fettämnen som äro lättsmälta, i lagom varm ugn. Serveras varm tesked hvetemjöl. Med en tesked lägapptagas lättare än de svårsmälta. Så med smörsås. Aida. gas små plättar på en väl smord plåt. till exempel assimileras olivolja lättare Gräddas i rätt varm ugn. A f satsen Gåslefverpastej. Man hackar den råa än smör, och fläskflott lättare än oxblir omkring 35 a, 40 kakor. lefvern och pressar den genom en sil. eller fårtalg. D e välgörande verkninLina. Till 4 lefrar tager man f 8 fläsk, k o - garne af fisklefverolja och fet sill synas kar det och blandar det, fint hackadt, sålunda bero på dessa omständigheter. Smörkransar. 1 skalp, godt, urtvätmed lefvern; dessutom tillsättes fint Patienter, som afsöndra otillfredsstältadt smör arbetas väl tillsamman med stötta skorpor, 2 ägg, en liten kopp lande galla, hvilken fordras för fettets 18 ort skållad och rifven sötmandel, buljong samt salt, peppar, citronskal upptagande i organismen, och sjuka, några bittermandlar samt ' I2 skalp, och kryddor efter behag. För öfrigt som lida af tarmkatarr, hafva svårt att socker. Mjöl iröres, så att degen går är förfaringssättet det samma som för ledigt genom en sprits. A f satsen blir upptaga fettämnen och böra derför harpastej. Denna pastej kan äfven isynnerhet akta sig för svårsmälta så- omkring 75 ä 80 kransar. Lina. tillredas af svineller kalflefver. dana. Viva.
Fullständig beskrifning sändes mot 10-öres porto. 3 0 till k r. [1511] ' Vexelkontoret, Skeppsbron 36, Stockholm. SKRADDAREGRAND Förslag till matordning för veckan 16 — 22 mars. — Läkareråd. — Prisfrågor X I I I - X V. — Frågor. — Svar. — Breflåda. Försälja till billigaste priser alla sorter H ö n s, K y c k l i n g, Ankor, Gäss, Kalkoner, r&amp;ycij H u m m e r, Ostron, färsk och rökt 1 «v färsk Saltsjöfisk, rysk Kaviar, E l b e - K a v i a r, l-aAj WIRÉN WIRÉN • Co npl • • &amp; Co, • Löjrom, färska och rökta Renstekar, l:ma norsk Istersill, norsk Fetsill, Delikatess-sill och A n j o v i s. ÖSTBON, extra • &amp; Co. fina å 1: 50 pr d u s s. ; vid köp af minst 50 st. är priset 10 k r. pr. Rekvirera pr post, telegraf, telefon. Telegrafadr. : Wiréns, Stockholm. — 2259 Telef. &lt; &lt; för unga bildade flickor öppnas den 15 nästa augusti. Prospekt för skolan erhålles på begäran af fru Mathilda Hiittling, Alingsås. [1675] Pianolektioner gifves fruntimmer me. plantskoleartiklar^A » [1351] V Helsingborg ™ utkommen oeh tillsändes franko. ~3NE i sept. 1889 si &lt; &lt; rie&amp;si. å följande gedigna Silfverarbeten. (Vikten cirka 30 kg. Kaffekanna (med afsvalningsfat) Gräddkanna, Sockerask, Sockertång, 25 Kaffekoppar med fat (af Silfver), 2 5 Kaffeskedar, Kaffeskedskorg, Kaffebrödskorg, Stor Kaffebricka, Dryckeskanna 1 par Ljusstakar för 5 ljus. Dragning å ofvanstående pjäser kommer att försiggå den 3 april detta år.
Till Bevillnings-Utskoltet remitterades motioner, väckta: af Herr Trägårdh, R, JM 263, angående nedsättning i skyddstullen för porslin; af Herr vice Talmannen Murén, JM 291, angående revision af gällande tulltaxa till afskaffande af ännu bibehållna skyddstullar samt förtydligande af vissa rubriker i samma taxa; och 96 Prot.-Utdrag den 30 November 1862. af Herr Gahn, M 297, om ändringar och tillägg i gällande Bevillningsstadga. S. D. Till Banko-Utskottet remitterades motioner, väckta: af Herr Wallenberg, M 251, om ovilkorlig skyldighet för Rikets Ständers Bank att vid anfordran infria samma banks sedlar med hela riksdaler i silfver, då sedelhafvaren sådant äskar; af samme ledamot, M 252, att silfverplantsar af uppgifven beskaffenhet må mot visst pris genom Rikets Ständers Bank samt Lånekontoren i Göteborg och Malmö allmänheten tillhandahållas; och af Herr Trägårdh, R., JVa 262, om användande af vissa Riksbankens medel tii! beredande af återstående försträckningar åt filialbankerna i Carlshamn, Örebro, Wisby och Borås, företrädesvis lill förstnämnda filialbank; med hvilken sistberörda remiss följa afgifna yttranden i ämnet.
Man är således i ovisshet, huruvida någon motionär föranledt den utsträckning, Utsk. gifvit sin framställning. Det har visserligen uppräknat en mängd motioner, men i anseende till deras stora mängd, har det endast redogjort för deras titlar. Om de innehållit allt hvad Utsk. föreslagit, eller icke, kan man derföre icke kontrollera med mindre, man har sjelfva motionerna i handen. Utsk. har väl uppgifvit, att Hr Berg upptagit det huf 8 Den 1 Äng usti. vudsakligaste af komiterades betänk., men hvad Utsk. förstår med det hufvudsakligaste, kan man icke heller så noga veta. Jag får således förklara, att då jag nu yttrar mig öfver denna punkt reserverar jag mig emot de delar deraf, som möjligen icke blifvit föranledde af någon annan än Utsk., som sjelft ingen motionsrätt äger. Hr von Troils reservation, uti hvilken jag instämmer, finner jag vara af den vigt, att endast de af honom anförda omständigheter bordt afhålla Utsk. från sitt förslag, såvida detta blifvit stödt på den grund, hvilken i går å detta rum så mycket klandrades och hvilken äfven jag ansåg för oriktig. Utsk. synes lika som komiterade hafva i allmänhet förbigått det väsendtligaste, men uppehållit sig vid småsaker, och trott sig dermed åstadkomma stora ting; men det ligger i sakens natur, att då man sysselsätter sig med det som ringa är, kan blott sådant uträttas. Jag anhåller, att vid denna punkt, få återkomma till några af grundfrågorna, emedan de väsendtligen inverka på förevar:de ämnen; äfvensom att dervid få genmäla åtskilligt, som i gårdagens plenum blifvit mot mig yttradt, men hvilket jag då icke till besvarande upptog emedan tiden var så långt framskriden. Då det, som då yttrades, har inverkan på den nu förevar:de punkten, hoppas jag att R. o. Ad. icke anser mig hafva gått utom ämnet, när jag till vederläggning upptager de gjorda inkasten.
Åt detta åliggande har äfven Justitie-Ombudsmannen egnat oaflåtlig uppmärksamhet, och ehuru enskild part, som haft fog till klagan öfver Domares eller Domstols förfarande i tvistemål, icke, efter hvad Diarierne utvisa, förgäfves anlitat Justitieombudsmannens biträde, har det likväl hufvudsakligast varit brottmålslagskipningen, som utgjort föremål för hans uppmärksamhet och åtgärder. Denna rigtning af Justitie-Ombudsmannens verksamhet, torde jemväl så mycket heldre böra gillas, som i betraktande måste tagas den större vigt, som ligger å säkerhet till person, än å civila rättsförhållanden, åt bvilka Justitie-Ombudsmannen ej omedelbarligen kunnat lemna en närmare uppmärksamhet, med fortfarande af den vaksamma tillsyn, hvarmed han hittills följt behandlingen af brottmål och dermed sammanhang egande ämnen, och Utskottet har äfven med tillfredsställelse erfarit det ottröttliga nit, hvarmed denna del af Justitie-Ombudsmannens verksamhet blifvit omfattad och det sorgfälliga skydd, han lemnat den obehörigt lidande. Mängden af de anmärkningar, som vid granskningen af de från vederbörande till Justitie-Ombudsmannen insände fånglist jr blifvit gjorde, vittna om den noggrannhet, hvarmed denna granskning blifvit verkställd. Af dessa anmärkningar hafva emedlertid icke alla föranledt till åtal; och af enskilde personers klagomål har största delen, efter vunne upplysningar om öfverklagade förhållanderna, befunnits icke grundade. Juslitie-Ombudsmanaen har, enligt egen uppgift, under förvaltningen af sitt embete, städse följt de^ grundsats, att endast förordna åtal i de händelser, då öfverklagade eller anmärkta tilldragelser, om än icke härrörande från egennytta, vrångvisa eller väld, likväl synts innefatta fel i embetets utöfning, vare sig genom åsidosättande af skyldigheter eller genom öfverträdelse af lagar och författningar eller misstag vid deras tillämpning, som medfört skada eller obehörigt lidande för enskilde, samt då vederbörande sökt sina åtgärder, ehuru felagtige, försvara.
Rikets Ständers sednast församlade Revisorer hafva uti Berättelsen, sidd. 21 och 22, uppå anförde skäl, tillstyrkt Rikets Ständer, att med nästa Riksdag, all tillverkning och utgifning ifrån Banken af sedlar å 16, 12 och 8 sk., samt 14 och 10 sk. kopparmynt, må upphöra; hvarjemte Revisorerne fästat Fullmäktiges uppmärksamhet derå, att tillverkningen af skillings-sedlar måtte inskränkas till det oundgängliga behof, som ungefärligen för vexlingen kan erfordras till 1845 års slut. 32 Berättelse af B anio-Fullmäktige På deskål, Fullmäktiges Protokoll för den 4 dennes innehåller, anse Fullmäktige sig, under närvarande förhållanden, icke kunna tillstyrka bifall till Herrar Revisorers berörde framställning. § 36.
Stånden meddelade yttranden öfver detta amne, har, förutan flerfaldige anmärkningar, rörande meranärnnde alternativer, äfven af åtskilliga, hvilka instämt uti det andra alternativet, blifvit i sammanhang dermed bestridt, att någon allmän insättnings-rätt i Banquen af rnyntbar metall emot utbekommande af sedlar måtte medgifvas, så vida, sorn förmedelst det förhållande emellan Sediar och Silfver, sorn föt in vexlings-värdet dervid på ett eller annat sätt borde utsättas, en gräns skulle komma att för förbättringen af sedel myntets siifver-värde bestämmas, under, det att någon einot dess försämring tryggande anstalt icke blifvit påtänkt; hvarförutan invexlingen äfven möjligen skulle kunna leda till förluster för Banquen, i händelse den nu skulle utgifva sedlar till ett beräknadt högre belopp, emot den metalliska valutan än det, hvarefter i en framtid återlösen deraf kunde blifva Banquen ålagd, samt till en skadlig förökning af det i sedlar bestående rörelse capitalet, hvilken skulle åter inverka på sjelfva mynt-värdet, och derjemte stegra alla varors pris. Lämpligheten afldet förhållande emellan Speciemynt och Banco-sedlar, som Utskotten föreslagit att antagas, efter 128 sk för 1 Specie R:dr, har vidare blifvit ifrigt bestridd, och yrkadt , att ett sldant förhållande, äfven om invexling med* gafs, antingen ej nu af Riksens Ständer borde för hela tiden till nästa Riksdag orubbligt bestämmas, eller ock^fastställas i närmare öfver - Banci-Utskottets Bttänkandeité ^75 ensstammelse med den cours, som för närvarande skulle vara gångbar, lill 120 sk.,heldst om för öfrigt ingen slags anstalt vidtoges till tryggande af myntvärdet för framtiden; och slutligen hafva äfven, särdeles inom Höglofl. Bidderskapet och Adeln samt af någre Ledamöter -inom det Högvördige Preste-Ståndet, de förslager blifvit ännu ytterligare framförde och närmare utvecklade, hvilka förut inom.
Det är nemligen tydligt att, om fasta löner fortfarande anslagits för lärarestaten, do extra lärarne hädanefter, såsom hittills, fått i mån af inträffande ledigheter söka befordran först till lägsta gradens tjenst och derefter till de högre aflönade platserna, men utan någon säkerhet att äfven efter mångårig tjenstgöring komma i åtnjutande af förbättrade löne-inkomster. — Att en sådan säkerhet nu genom Rikets Ständers beslut blifvit deni beredd, torde ingalunda kunna betraktas såsom ett förbiseende af de extra lärarnes rättigheter eller såsom en emot dem begången obillighet. Utskottet kan således icke godkänna den grundsats, hvarifrån motionärens framställning utgår, — och detta desto mindre, som, sedan löneanslag blifvit beviljade för ett efter göromålens mängd och beskaffenhet afpassadt antal ordinarie tjenstcbefattningar, Staten hvarken kan eller bör erkänna någon förbindelse att derutöfver, under hvilken form som helst, bevilja särskild godtgörelse för det arbete, extra ordinarie tjenstemän utföra under den tid, som alltid måste förflyta, innan de kunna erhålla befordran; — men ehuru Utskottet i öfverensstämmelse med denna åsigt funnit sig icke kunna förorda motionärens förslag i sin helhet och såvidt det afser alla extra ordinarie lärare, kan Utskottet likväl ej undgå att erkänna, att för cn del af dessa förefinnes särskilda omständigheter af den beskaffenhet, att ett undantag till deras förmån synes vara af giltiga skäl påkalladt. Härvid förekommer nemligen, att innan den vid sista riksdagen beslutade utvidgning af de flesta elementar-lärovcrk i riket trädt i verkställighet, hade under en längre tid vid åtskilliga af de större läroverken de ordinarie lärarnes antal varit alldeles otillräckligt för undervisningens uppehållande och i följd deraf särskilda extra lärare eller så kallade duplikauter måst antagas, hvilka emot en ringa ersättning, vanligen utgörande 240 R:dr
B) Däemtfliiirig för Jto|t Dfifdmpnt för Ijmarjc t)elt mantal od) i lifa förljådanbe för be uiinbre, men för bem/ f)ir>ilfa enbaft njuta frihet för fronoffjutö, föifmiituer afgifteu. C) JJciutlTiung för röttigfjet liff f&ogsfång på aflfnuiiuitngar. 8 15. i:o $ör rättighet till ffogöfaitg på Äro nänö, mot refoguition, till bruf, l)i)ttor eller grufioor upplåtna allmänningar erläggaé tjugofem öre för fjmarje ftafntm me b eller beremot fmaranbe aberton tunnor fol; od) beräfnaö benna af 2:o $ör folniugsfriljet på l)ärabé I)) 35ciötlTiiing för Dylta öru&s tiirmerfmuignr. § 14. Sende ben enligt 2:bra Slrtifetu utgåenbe benådning, erlägger egaren af ®plta bruf i Örebro län Sevill niitgö E) DäctutlTiung af 3tanfi Saul ffplbig att, till upplåning vib benna afgiftö bebitering, i början af hvarje år aflemna en genom intyg af bet utaf Äonungend Sefadnmgöt)afvanbe förorbtiabe ombub beftorft upp Utläitbuiitg, font refer omfring i lanbet od) för egen eller, fåfont utfficfab, för aunänö räfning bjitber nt eller flutar paubel om utlänbffa varor, flad, vib au
Kontor att ej allenast uppköpa och emot inrikes gångbara, räntebärande papper utbyta Svenska Hypotheks-föreningarnes utom riket befintliga obligationer, utan ock inlösa och med Statsverkets garanti förse samt derefter försälja alla dessa föreningars inom landet utgifna och Kontoret erbjudna obligationer, har Utskottet ansett sig icke behölva ingå i någon närmare utveckling af de omständigheter och förhållanden, som förekomma emot öfverflyttningen på Statsverket eller Riksgälds-kontoret af den egentliga ansvarigheten för och anskaffningen af de medel, som för Hypotheks-föreningarnes låne-rörelse framgent erfordras. Under erinran om det af Utskottet föreslagna åliggande för Riksgälds-kontoret att, genom upplåning emot dess obligationer, anskaffa erforderliga tillgångar för nu förestående jernvägs-anläggningar, och hvilken upplåning naturligtvis skulle komma att försvåras eller motverkas, i händelse Riksgälds-kontoret, samtidigt dermed, borde utgifva eller försälja andra räntebärande papper, får Utskottet alltså hemställa, att Herr Brälcenhjelms i ofvanornförmälda hänseende framställda förslag må förfalla. Ank. till Exp.-Utsk. d. 20 Sept. 1854, kl. 11 f. m. Utlåtande, angående gjord framställning om ett Kreditivs af sättande får uppköp eller belåning af Svensk spanmål. (R:gds Afd.) Med erinran om angelägenheten att befrämja spanmåls-afsättningen genom underlättandet af handeln med denna vara och densammas föryttrande utom RiBih. lill R. St. Prot. 1853 & 1854. 4 Sami. 1 Afd. 5 Band. 3 Höft. 2 10 Stals-Ulskotlels Utlåtande, M 293. ket dä, till följd af bränvins-tillverkningens förväntade inskränkning,’ åtgången inom landet komme att betydligt minskas och spanmåls-produktionen följaktligen att vida öfverstiga landets egna behof, har Friherre Raab, Adam Christian, föreslagit, att Rikets Ständer, som redan vid 1834 och 1833 ärs
Allmännas väl eller bestånd, förklarat sig icke till alla delar kunna gilla hvad, särskilt till stöd för Bränvinstillverkningens fortfarande 1 Blekinge, blifvit Besv, och Ekon* Etsk, Betänkande», anfördt, helst Potäterne, hvaraf denna Provinca äger en så ymnig tillgång, till annat lika lönande och mera gagnande bruk skulle kunna användas; samt andeligen, att han funnit den invändningen, att Kronan genom ett Bränvinsförbud skulle komma att sakna Bränvinsafgiften, ej förtjena afseende, såvida det alltid vore bättre, att densamma ej existerade, än att genom dess fortfarande, Statens välstånd skulle undergräfvas; och som Herr Westin i öfrigt ansett de af enskilta Personer meddelade underrättelser, hvarå Utskottet i sitt afgifna Betänkande grundat sitt omdöme om beskaffenheten af förflutna årets skörd, icke kunna lemna den visshet och tillförlitlighet, som i ett så grannlaga ämne böra sökas, men alla nödiga upplysningar i detta afseende deremot stå att vinna af Herrar Landshöfdingar, samt Allmänna MagazinsDirectionen, som för rigtigheten af sina uppgifter måste vara ansvarige; så har Herr Westin yrkat återremittering af Utskottets Betänkande, i ändamål af ämnets närmare undersökning samt infordrande af de autentik^ handlingar, hvaraf förhållandet med årsväxten kunde upplysas; Hafvande Herr Westin slutligen yttrat sig instämma med de Stånds Ledamöter, som påstått-Bränvinsbränningens inställande samt i förening härmed föreslagit, att Biksens Höglofl. Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om utfärdande af ett förbud emot all BränvinstiU - 29 Besil, och lilion. TJtsk. Bctankanäen. verkning, till dess Resultatet af nästa skörd hinner blifva kändt.