Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För samma ändamål och under de förhållanden, som i ofvanstående § 187 äro uppgifna, må derstädes uppräknade räntebärande papper, jemte Stockho lins stads Drätsel-kommissions obligationer, af Riksgäids-kontoret belånas; dock få de lån, som emot hypothek af sådana papper meddelas, icke öfverstiga Nittio procent af de hypoticerade obligationernas kapitalbelopp, då dessa löpa med minst fyra procent ränta, eller sjuttiofem procent utaf kapitalbeloppet af de obligationer, hvaruti lägre ränta, än fyra procent, är förskrifven. För ifrågavarande lån skall, utan afseende å de belånade obligationernas räntefot, till Riksgälds-kontoret erläggas fem procent årlig ränta. För öfrigt ankommer på Fullmäktige att, med hänsigt till förevarande förhållanden, bestämma ej mindre långtiderna än lånebeloppen. § 190. För bestridandet af Riksgälds-kontoret åliggande utbetalningar, eger detta verk att, från den Irsta September det ena året till den sista Juni det nästföljande, begagna ett räntefritt kreditiv å Rikets Ständers Bank, till ett belopp 14 Stats-Vtskotlels Memorial, N:o 377.] af högst En million R:dr; börande alltid de å detta kreditiv lyftade medel ovilkorligen sistnämnde dag vara Banken godtgjorda. Då Bankens ställning det fordrar, må berörde kreditiv af Banko-Fullmäktige uppsägas, dock ej förr än i sista rummet och sedan andra utvägar blifvit begagnade. Sådan uppsägning leder till den påföljd, att kreditivet månadtligen, intill den sista derpå följande Juni, indrages till så stor andel, sorn motsvarar antalet af de för kreditiv-rättighetens begagnande, intill samma dag, återstående fulla månader. § 191. I händelse sådant, för verkställigheten af Riksgälds-kontoret förestående utbetalningar, finnes oundgängligen nödvändigt, ega Fullmäktige att, under de i § 168 stadgade vilkor och förbehåll, upplåna härtill erforderliga medel emot detta verks obligationer, ställda till inlösen, antingen efter viss förfallotid eller efter föregången uppsägning.
S. D. donde-Standet har med uppmärksamhet afhärt Kongl. Majtts Nådiga Proposition af den 18 jrstledne April, angående Bränwins-rillwerkningen i Riket, jemte Allmänna Beswarsoch EkonomieUtstottets den 22 i denna manad deruppå grundade Betänkande, och med anledning af de emot det sistnämnds ställde anmärkningar, till Utstottet, aterförwist fragan om Bränwinecs tillwerkning och försäljning , för att derefter dest förslag ytterligare gransta och jemka; men med bifall till hwad Utstottet siuteligen hemställt, förwist samma förstag, i hwad det innefattar Strafflag för starka dryckers omatteliga bruk, till Lag-Utstottet, samt hwad sjelfwa mgifternes bestämmande och uträknande angar, till Bewillnings-Utstottet, för att hwar pa sitt stalie winna behörig handläggning ; derom sa wäl de öfrige Stanben, som bemälte Utskott stola wördsamt och manligen underrättas. Vr supra. klx ?rotocc>Uo, S. Lrlakmsu. Bihang. Ut - Z86 Den 28 Majk. Utdrag af prstocollet, hältet hss ^ederwärda Bsnde-Ståndet, wid Urtima Riksdagen i (örebro den 28 Maji 1812. S. D. ^ anledning af de anmärkningar, som förekommit mot Allmänna Bcswärsoch EkonomieUtssottets den r; i denne monad afgifne Betänkande, öfwer Riksdags-Fullmäktige Per Larssons och Nils Swens sonö frän Calmare Län sökte rättighet till swedjande; och da sednare delen deraf saknar bestämdt uttryck as sandmo eller stenbunden mark och således möjeligen kunde förorsaka twiswelsmal om Skattemannens ratt, att, endast med undantag deraf, swedja äfwen utom mägor och beteshagar, stadnade Bonde, Ståndet i det bestut, att af dcsta anmärkningar lemna Utskottet del, för att, efter närmare granskning deraf, dest ytterligare Ullatand meddela, stirra.
Den naturliga fiendskapen till Guds ord kan icke lida, att Guds rätta bekännare afsöndra sig från den syndiga verlden, och allt det verldsligt och syndigt är, för att samla sig i de stycken Gudi tillhöra, och detta köttsliga sinne, denna fiendskap mot Gud och Guds ord, är till finnandes hos hvarenda menniska, och ingen af oss må säga sig fri derifrån. I synnerhet se vi i stort, huru denna fiendskap alltid upträdt emot konventiklarne. Under 382 D en 21 Juni e. m. hela den Påfviska tiden, hvad gjorde Statskyrkan annat än drog fram martyrerna, hyilka måste förrätta deras Gudstjenst i bergsskrefvor derföre, att de voro förföljde af Statskyrkans organer. Hvad gjorde väl dessa organer annat, än framdrefvo den läran: ”Vår lära är den, som icke kan motsägas, vi äro af den rena allmänneliga Kyrkan, och-så som vi hafva den, skola alla ovilkorligen äfven hafva den.” De, som icke rättade sig efter den Ro mersk-Katholska och Grekiska Kyrkans ordningsbullar, påbud och statuter, blefvo förklarade för kältare. Sålunda gingo den Romerska och Grekiska Statskyrkans organer till väga, under den tid det Påfviska mörkret sväfvade öfver länder och folk. Man uttänkte de svåraste straff och pinor för dem, som bekände Guds ord, och inrättade sin Gudstjenst efter deras öfvertygelse och kärlek till Gud, synnerligast af dem, hvilka af minnet utaf den korsfäste Jesus, tvingades att träda fram. Martyr efter martyr framträdde, och vittnade om Guds ords sanningar, och gåfvo vittnesbörd om Christus och Hans Apostlar.
Herr Grefven och Landt-Mctrjkalken förklarade, att som han icke kunnat med tillförlitlighet utröna Ridderskapets och Adelns pluralitet vid besvarandet af den först gjorde propositionen, hade Herr LandtMarskalken af denna anledning framställt den sednare; men då äfven denna blifvit med Ja och Nej besvarad, ansåg Herr LandtMarskalken sig böra ytterligare förnya förstnämnde proposition, eller att af Bankens behållna vinst måtte årligen afsättas en summa af 266,666 R:dr 0-2 sk. BancoTransportSedlar till inköpande af myntbara metaller af Guld och Silfver. Ropades starka Ja, jemte några Nej, I anledning hvaraf Herr Grejven och LandtMarjhalken förklarade, att som, efter hvad han tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen. Friherre Björnjij ernat Jag måste anhålla om votering, och att contra-propositionen må blifva ställd på mitt förslag, att endast 126,666 R:dr 32 sk, till silfvér-uppköp måtte afsättas, samt i4o,ooo R:dr användas, på sätt framdeles kommer att förordnas. Herr Grefven och Landi Marjhalken framställde derefter följande voteringsproposition: Ben ii September f, m. 443 Den som bifaller, att, ef Bankens behållna ■vinst, en summa af 266,666 R:dr 52 sk. BancoTransportSedlar årligen afsåttes och anslås till inköpande ef myntbara metaller af Guld och Silfver, voterar Ja', Den det ej vill, voterar Nej-, Vinner Nej, kommer den i 2 punkten till silfver-uppköp beståmde summa att nedsättas till 126,666 R.dr 52 sk. BancoTrsnsportSedlar, samt i4o,ooo R;dr samma mynt att användas, på sått framdeles kommer att förordnas. Hvilken voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt derefter anslogs.
Zevi har låtit, mot kaution, hitföra från Åbo de kostbara klenoder, som den döda kvinnan bar hos sig, och inför vittnen betygat, att dessa klenoder tillhört hans dotter Ruth. Han har, likaledes för vittnen, förklarat Urban Niemand och Hagar Ring vara hans rätta dotterbarn, de där vore närmast att honom ärfva. Men om barnens fader, eller om dessa varit af äkta börd, har han ingenting velat bekänna. Han måste bekänna, herr riksråd, han måste. Det faller sig något betänkeligt att därtill nödga en man som Zevi. Fast bättre vore att därtill förmå honom med fog och lämpa. Om min nådiga fröken täcktes förunna honom en audiens ... Men det torde ske snart, ty han lämnar i dagarna Stockholm. Hans bostad är vagnmakaren Lundins gård på Söder. Drottningen ringde och gaf befallning att genast afhämta juden till slottet. Medan man väntade, fortfor rådplägningen. Min nådiga fröken återtog Kurck har täckts infordra mitt underdåniga råd som lagfaren. Men detta intrasslade ärendet har, som ofta timar, två sidor. En domare anställer laga rannsakning och är därtill förpligtad, antingen han lyckas eller misslyckas att utreda härfvan. En statsman frågar sig hvad där klokast och nyttigast är. Jag håller så för, att i bästa fall en missgärning kan bestraffas och barnen komma till sin rätt, men därtill är ringa utsikt. Fastmer är att förutse en långvarig process, där oväntade upptäckter kunna stöta förnäma släkter för hufvudet och brouillera riket med en så mäktig man som Ruben Zevi. Står så en annan utväg att pröfva, nämligen att lägga denna saken alldeles ned, så länge den ännu tyst är, och, om min nådiga fröken för godt finner, försörja barnen. Sade ni inte, att juden vill erkänna dem för sina? Visserligen. Men därunder förstås, att de blifva judar. Kristina brusade upp på sitt häftiga sätt. Blifva judar? Affalla från sin kristna tro? Inte om han bjöde ett konungarike! Det är ock min underdåniga mening.
Såvidt sätter sig jaget enligt det föregående såsom egande subjektive makt öfver sin inskränkta verksamhet, naturdriften, hvarför den samma i detta hänseende är att hänföra till jagets väsen — urdriften. Men å andra sidan innebär det, att jaget sätter en inskränkning för sig. Såvidt sätter sig jaget enligt det föregående såsom inskränkt i sin själfbestämningsmakt, makt att objektive bestämma naturdriften, hvarför den samma i detta hänseende icke är att hänföra till jagets väsen — urdriften —, utan måste sättas såsom något för den samma yttre och tillfälligt. Alltså kan naturdriften endast subjektive, med hänsyn till dess vara för jaget, ej objektive, med hänsyn till dess egendomliga beskaffenhet, hänföras till urdriften. Däraf följer, att urdriften fordrar öfverensstämmelse mellan den rena driftens och naturdriftens fordringar ur subjektiv synpunkt, d. v. s. fordrar, att förnuftsväsendet uppkastar ett på naturdriften riktadt ändamålsbegrepp i öfverensstämmelse med idéen om absolut själfständighet, men icke fordrar en dylik öfverensstämmelse ur objektiv synpunkt, d. v. s. icke fordrar, att förnuftsväsendet bestämmer naturdriften objektive efter samma idé eller handlar så, att handlingen ligger i en rad af handlingar, bestämd af denna idé. Då nämligen naturdriften såsom sådan är något med afseende å urdriften yttre och tillfälligt, kan icke den senare ställa någon fordran på den förra. I detta hänseende gäller dock följande restriction. Just emedan naturdriften är satt såsom i förhållande till jagets väsen yttre och tillfällig, kan icke omöjligheten af, att den förra äfven med hänsyn till dess objektiva beskaffenhet faller inom sferen för jagets själfbestämdhet apriori påstås, utan dess förhållande i detta hänseende kan endast genom erfarenheten ådagaläggas. Om då a posteriori skulle visa sig, att verkligen naturdriften objektive faller inom den nämda sferen i vissa hänseenden, så att den kan genom ändamålsbegrepp bestämmas, skulle den samma såvidt vara att hänföra till urdriften och sålunda vara underkastad dess fordran på enhet med den rena driften.
M:t icke eger höja tullsatser, men icke heller egde anledning nedsätta tullen å starkare viner, deraf nödvändigt följde, att vin af mera än 21 proc. alkolioihalt i den nya tulltaxan måste bibehållas vid förut stadgad afgift ; och slutligen har den värde talaren lörbiselt, att alldeles samma fara för sprit-införsel under namn a[ vin, som han lörmenar nu vara för 460 Den 8 Februari e. ni. handen, alltjemt tillförne egt rum, emedan icke heller då någon begränsning med afseende å vinets styrka varit stadgad. Mycket irrar sig emellertid denne talare i sin förmodan, att tulltjensteniännen, oaktadt saknaden af sådan föreskrift, skulle tillåta införandet af sprit emot vintullen. De äro icke så godtrogna des-a tulltjensteman, att de utan undersökning låta varorna passera genom tullen, och de sakna alls icke erforderlig varukännedom, för att skilja emellan olika varuslag. Mig veterligen har endast en gång försök gjorts att införa spritdryck under namn af vin; men försöket misslyckades just emedan tulltjenstemannen, sin pligt likmätigt, undersökte och qvarhöll varan, inskickade prof deraf till General tullstyrelsen, som, efter Teknologiska institutets hörande, förklarade varan, i anseende till dess högre alkoholhalt, icke vara vin. Slutligen har samme talare, med afseende å den vigtiga artikeln socker, fällt åtkilliga yttranden, hvilka jag icke hör förbigå. Såsom motsats till vår Regerings förfarande, har han anfört, huruledes Holland, Belgien, England och Frankrike skulle hafva ådagalagt sin synnerliga omsorg att skydda sina sockerfabriker; i hvilket afseende talaren åberopat de vidlyftiga undersökningar, som dessa Regeringar låtit verkställa, lör utrönande af det s. k. rendement eller afkastning förädlad vara, hvilken af olika råsockerslag kan erhållas. Dessa undersökningar afsågo dock icke, såsom den värde talaren förmenat, att skydda sockerfabrikerna, utan fastmera att skydda statskassorna emot sockerfabrikernas ölverdrifria anspråk på drawback vid utförseln, dervid statskassorna tillskyndades desto större förlust, ju lägre rendementet beräknades.
Men nu ha utförsäljarna i sin ordning funnit ett sätt att få skalen att svälla. Ett mindre antal apelsiner få sakta rulla af och an i en säck, som två personer hålla mellan sig, i det de höja och sänka den. På sådant sätt uppstår en friktion frukterna emellan samt under deras glidande mot säckväfven, som hjälper till att få skalet att se mera moget svällande ut; komma frukten att mogna kan den naturligtvis inte. : r e Konsterna äro mångahanda här i lifvet, det underligaste är huru dessa konster komma till stånd. Nöden är uppfinningarnas moder heter det, och sannolikt var det någon gång, under försök att komma de omogna apelsinerna att bli mer begärliga, som en italienare hittade på att producera den högt i allmänhetens gunst stående blodapelsinen. Det är med afseende på denna apelsin man egentligen och hufvudsakligast kan tala om bedrägeri och förfalskning. Den högröda, vackra färg köttet har hos denna apelsinart, som fås i sådana ofantliga kvantiteter, åstadkommes under det att frukten passerar genom flere händer. Blodapelsinens fabricerande sysselsätter en stor arbetsstyrka, väsentligast kvinnor. Till redskap har hvarje arbeterska en liten nålhvass spruta, fylld med en auilinfärgad vätska, i en skiftning mellan ultramarinblått och cinoberrödt, och denna spruta instickes i vanliga apelsiner och tillför dessa ett par droppar. Färgämnet införes på en punkt, hvarifrån det tyckes med ens sprida sig öfver hela den köttiga delen af den under arbete varande frukten. Om man drar sig till minnes, så vet sig nog litet hvar ha sett mörka, inåt något torkade fläckar på apelsinens skal. Skalas en dylik, finner man alltid att den är en blodapelsin; den mörka fläcken är märket som den lilla sprutan lämnat efter sig. Sagesmannen, en af Londons en-gros-frukthandlare, som utfrågats af en tidningsman, hade försäkrat, att vätskan vore absolut ofarlig, och tillade sig vara öfvertygad om, att hvarken den för rökångorna eller insprutningen utsatta frukten på något sätt därigenom tagit skada till smaken. På exportorterna kan man få se tusentals lådor sålunda idoktorerade » apelsiner, som utskeppas åt olika håll.
Förena sig derefter samtelige Riks-Stånden om ett enahanda Utlåtande, hvile det till sluteligt antagande eller förkastande, på tid och sätt, som ofvan föreskrifna äro. Blifva åter något Stånds tankar i någon eller några delar skiljaktiga från de öfrigas, och samma Stånd sig icke efter de öfriga fogar, varde Constitutions-Utskottet, genom val af RiksStåndens Plena, till slutelig jemkning förstärkt till ett antal af Tjugu Personer af hvarje Stånd, hvilka igenom samfäld, icke efter Stånd anstäld, omröstning skiljaktigheterna förene, och det dymedelst fullständigt beredda 456 Riksdagen 1812. Utlåtandet hvile sedan till Riksens Ständers afgörande, såsom ofvan sagdt är». Herr Lagman Sandberg yttrade: Jag har redan till Vällofl. Borgare-Ståndets Protocoll, deraf Utdrag till Höglofl. Constitutions-Utskottet lärer vara ankommet, yttrat min tanka angående constitutionella frågors behandlande: att nemligen, genom den för ConstitutionsUtskottet föreslagna rättighet att till afgörande, endast genom bifall eller afslag, utan förändring, framställa så beskaffade frågor, skulle Riksens Ständers Plena betagas den ovilkorliga beslutande rätt, som 56 § RegeringsFormen dem tillägger. Jag kan icke nu vara mig olik, utan åberopar omförmäldte mitt yttrande, i följe hvaraf jag för min del till det nu ifrågavarande förändrade förslag i samma ämne icke kan lemna mitt tillstyrkande, utan anser det vara bäst, att vid Regerings-Formens föreskrift oförändradt må förblifva. Bilaga G till Meni. Utdrag af Protocollet hullet i Riksens Högloft. Ständers ConstitutionsUtskott den 1 Augusti 1812. Till justering upplästes Utskottets afgifvande Betänkande jemte förslag till nytt Moment i 56 § Regerings-Formen. Herr Biskop Tingstadius yttrade: (se ofvan sid. 432).
Vid kommitterades, af Kongl. Maj:t godkända förslag till tullbestämmelser för arbetadt Ben har någon anmärkning icke förekommit, och tillstyrker Utskottet, att delta förslag,' som i bifogade Införsels-tarif finnes infördt, måtte bifallas. Artiklarne Bly, Tenn och Zink torde, med afseende pa deras likartade beskaffenhet, höra i ett sammanhang behandlas. För Bly, oarbetadt, i tackor eller rullar, har tullfrihet blifvit af kommitterade föreslagen, i hvilket afseende anförts, att detta råämne för flera inhemska tillverkningar af väsentlig vigt vore inom landet dels redan otillräckligt, dels mindre användbart; att åtskillige nya allmänt nyttiga anläggningar såsom vattenoch gasledningar, hvilka flerestädes inom landet nu vore å bane, erfordrade högst betydliga qvantiteter både af sådana blyslag, som icke här frambragtes, och af blyrör, deraf tillverkning numera här egde rum, samt att, då apparaterne för gasoch vattenledningar hittills fått tullfritt införas, så mycket mera skäl förefunnes att medgifva tullfrihet för det dertill behöfliga råämne. Band. Ben. Bly. Tenn. Zink. 16 Bevillnings-Ulskotlets Betänkande JYi 40. Bränvin och Sprit• Likaså har föreslagits tullfrihet för oarbetadt Tenn, af hvilken råvara tillgång inom landet helt och hållet saknades, samt för Zink, oarbetad och i plåtar. 1 tullbestämmelserna för arbeten af Bly och Zink har någon annan väsentligare förändring icke egt rum, än att en, såsom behöflig befunnen ny underafdelning för förgyllda, försilfrade och pläterade Zink-arbeten blifvit tillagd med samma tullsats, 75 öre skålpundet, som föreslagits för metall-arbeten af samma slag. Deremot hafva, med afseende å varu-värdet, införsels-afgifterne å arbetadt Tenn blifvit nedsatte, för omåladt och olackeradt, från 13 sk. 10 r:st. till 8 sk. eller 25 öre och för lackeradt eller måladt från 18 sk. 7 r:st. till 12 sk. 9,60 r:st. eller 40 öre skålpundet.
Hyra för det hus Herr Landtmarssalfen bebor, e/ter Lomid genom Öfwer-Stäthallars-Embete: ifrån samma lid til naftl.Januarii manads flur - i,94Z! r6« — - '' - 13/952! Z, Herr ^rcbi Vidöppen til Taffel för del Högwördiqe PrästeStändet ä 666: Z2 i manaden, ifrän den r Maji förledit är, til nastl. Februarii mä nads flur - r r - 6,666.. 32. Til Taffel för det Högtarade BorgareSranvet, » 1020 R:d. mänadtligen ifrän den i Maji til nasti. arS flut 8220: Och har Talemannen Herr iOir^äteureli Lckvau strifreliqen förklarat, at han, uran Starens widare 5-avacion wille bestrida kostnaderne för denna Taffel, ifrän delta ärs bör - 804 Dett 17 Mars» början til Riksdagens flut, hwadan nägon utbetalning til honom, för detta ar ej ägt rum. Det Hederwärda Bonde-Skäl,dels Talemansbord och sä kallade Klubb, har under den tid, neml. det förra ifrån Riksdagens början til den 2z Augusti och den sednare ifrån samma tid, lil nämnde manads flut, da detze Inrättningar underhällas, dels efter ^ccorcier, dels efter Räkningar öfwer Lön» Lumtiunen, enligt ingifne och af detta Ständs Secreterare pröfwade och til rigtigheten stte8tera6e Räkningar, jemte hyran, aflöning för Betjening m. m. kostadt 11,844: si. 6. Sedan den förändring lii någon besparings winnande, hwaruti, genom ofwanhögstäberopade Kongl. Majestäts
St:rs bank samt inrättande af en särskild affärsbank; samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskits Betänkm: N:o lil, i ani. af väckt motion om Upsala universitets förläggande i Stockholm; och N:o 112, i ani. af väckt motion om utarbetande af förslag till ny riksakt. Föredrogs och bifölls särskilda Utsk:ts den 11 dennes bordlagde Mern. N:o 1, ang:de arfvode för en Sekreterare. Anmäldes och bordlädes Stats-Utskottets Utlåtanden: N:o 83, i ani. af väckt motion om befrielse för Asmundstorps m. fl. kyrkor i Skåne från skyldigheten att utgifva dem ådömd kyrkotionde; N:o 84, i ani. af väckta motioner ang:de ändring uti och tillägg till instruktionen för R. St:rs Revisorer af statsverket d. 17 April 1841; N:o 85, i ani. af väckt motion ang:de afskrifning afqvarnränta, som enligt K. Förordn. den 20 Januari 1824 blifvit å jordfastighet öfverflyttad; och N:o 86, i ani. af väckta motioner dels ang:de indragande till statsverket af alla militiee-boställen emot beviljande af lämplig penningelön till militärtjenstemännen, dels ock om försäljning af berörda boställen. Hr Lilliehöök, Garl Bertil: Jag tager mig härmed friheten föreslå, att det nu bordlagda Betänk:t om banken icke måtte förekomma om Lördag, utan sättas främst på föredragningslistan till nästa Onsdag, då det nemi. är af mycken vigt, och vi nu hafva 5:te hufvudtiteln att behandla. Bifölls. R. o. Ad. åtskildes kl. } 1 e, m. In fidem, 0. Brakel. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 4 prot.-utdrag för d. 15 dennes samt pleni-prot. för den 21 sistl. Februari.
Konstitutions-utskottet vid föregående riksdag lemnat ett mål oanmärkt, icke gällande i afseende å en fråga, hvilken Stats-utskottet, på grund af anmärkning, framställd af Riksens Ständers Revisorer, anmäler enligt 30 § 2 mom.» Detta förslag antons af alla fyra Riksstånden att hvila till grundlagsenlig behandling; det ligger nu på samtlige Ståndens bord och väntar på näst sammanträdande Ständer för att lika enhälligt erhålla en grundlagsbestämmelses gällande kraft, hvarigenom en bokstaflig och oförtydbar öfverensstämmelse emellan dessa båda Riksdagsordningens stadganden blefve tillvägabragt och all möjlighet att uti här omförmälde hänseende gifva dem en olika tydning för framtiden fullkomligen undanröjd.» d) af Hr von Francken, som ansåg frågan om sättet för berörde medels redovisning numera ligga utom gränsen för Revisorernes befogenhet samt någon anmälan i detta hänseende följaktligen icke eller böra ifrågakomma, enär Rikets Ständer, efter hvad upplyst blifvit, redan meddelat Statsrådets ledamöter decharge för den tidrymd anmärkningen afsåge; en åsigt, den äfven Herr Doktor Malmstedt förklarat sig biträda. 4:o. Vid beråttelsou angående Kongl. Krigs-kollegiiin» §§ 6, 7 och 8. af nerr Grefve Cronstedt, Fred. Joli,'. »Jag reserverar mig emot pluralitetens beslut uti 6:te, 7:de och 8:de §§, emedan jag icke anser det vara rätt lämpligt att Revisorerne ingå uti organisatiousdetaljer rörande Krigsförvaltningen, eller i pröfning af samma förvaltnings mera speciella behof, då, efter min åsigt, det tillkommer Konungen, såsom högste Befälhafvaren öfver rikets försvarsstyrka, att, på grund af de utaf Krigsförvaltningen framställda och af Konungen erkända behof, fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på deras afhjelpande». Med Herr Grafve