Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En värd Ledamot har, till styrka för sin mening, att "afgörande-rätten tillkomne "ConstitutionsUtskottet ensamt_, och alldeles "icke Riksens Ständer J’ anfört Slutmeningen i 39 §. af Riksdagsordningen nemligen: "att "ConstitutionsUtskottet besluter med Riksens *’Ständers rätt och i deras ställeJag torde derföre få äran anmärka, att denna rätt inskränker sig till följande, bestämdt uppgifna fall, hvilket också lär vara det enda ställe i Grundlagarne, der denna rätt förbehålles Utskottet, nemligen som orden lyda: ”Då hos Riksstånden olika meningar uppstå angående nya ”Utskotts sättande, eller till hvilka Utskott "uppkomna frågor böra remitteras, och Stån”den ej genom bestämd pluralitet kunna skilj”aktigheterna afgöra, äge då ConstitutionsUt”skoltet att med Riksens Ständer rätt och i "deras ställe derom beslutaI dessa fall är det också nödvändigt, att ConstitutionsUtskottet afgör en sak, om hvilken Stånden redan förklarat, att de ej kunna förena sig i något beslut. Sluteligen torde jag få tillägga, att om den Opinion skulle utbildas, att afgöranderätten ej bör tillkomma Riksens Ständer, utan endast ConstitutionsUlskottet; så böra alla de ställen i Grundlagarne förändras, hvarest, såsom jag haft äran erinra, Riksens Ständer haf - Den 12 Martii. va tydligen förbehållit sig denna rätt, på det alla tvister härom må för framtiden förekommas. Men om, såsom jag snarare vågar förmoda, den Opinion blifver allt mer och mer allmänt rådande, att denna rätt att afgöra ej hör öfverlemnas åt ett Utskott, så anser jag angeläget för Riksens Ständer, att ej försaka en rätt, som de enligt Grundlagarne äga; och ej medgifva ett förfarande, som kunde blifva ett vådligt prasjudicat för framtiden. Herr Flach_, Carl Fredric, förenade sig med Herr Cederskjöld. Friherre Stael von Holstein, Corfitz Ludvig:
Praschau i Preussen, har en areal af 4,000 Morgen (omkring 2,000 tunnland) för hvilken intet arrende erlägges och dessutom i årsanslag 7,000 thaler, eller 18,666| R:dr R:mt. Grignon i Frankrike har en areal af 952 tunnland ypperlig jord, för hvilken arrende ej erlägges, och derjemte ett förlagskapital af 300,000 francs. Hvad beträffar det förslag lill utgiftsstai, som af Institutets Styrelse blifvit uppgjordt, kan dess större eller mindre lämplighet bäst bedömas genom jemförelse med den utgiflsslat, som å Ultuna för det närvarande tillämpas, och torde jag med anledning deraf få i nedanstående tabell framlägga en sådan jemförelse, utvisande dels Ultuna utgiftsstat för år 1862, sådan densamma, ehuru ounderskrifven, blifvit af Kongl. Landtbruks-akademien infordrad och, jemte de till Kongl. Maj:ts nådiga Proposition hörande handlingar, till Stats-utskottet öfverlemnad, dels Alnarps-slyrelsens förslag och de belopp, hvartill utgifterna derstädes uppgått enligt 1862 års bokslut. 126 Slals-Utskoltets Utlåtande M 99. Ultuna Landtbruksinstituts utgifttsstat år 1862. Af Alnarps Styrelse föreslagen stat. Alnarps utgifter för Institutet enligt 1862 års bokslut. Föreståndaren 5,000 6,000 5,000 Läraren i agrikulturkemi m.
Hvilket Rikets Ständer skolat i underdånighet tillkännagifva ; och framhärda Rikets Ständer etc. Stockholm den 15 Oktober 1860. Uppläs l oell godkSndt Ii os Ridd. och Adeln den 13 Olt. lere Presle-Ståndet den 15 Borgare-Slåndel den 15 Bonde-Ståndet den 15 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående inskränkning af rättigheten att hörda jord å landet. (Lag-Utsk:s Ret. N:o 28 och Uti. N:o 49.) S. A. K. Likasom vid flera föregående riksdagar, hafva äfven vid den nu innevarande framställningar blifvit hos Rikets Ständer gjorda om upphäfvande eller inskränkning af den, enligt gällande lag, ännu qvarstående rättigheten alt börda jord å landet; varande såsom skäl härför hufvudsakligen anfördt, att bördsrätten numera sällan begagnades utom af egennyttiga beräkningar, äfvensom att den medförde en osäkerhet i egendoinsbesittning, som pä jordbruksnäringen utöfvade ett högst menligt inflytande; Och då Rikets Ständer icke kunnat undgå att till en del erkänna giltigheten af dessa Expeditions-Utskottets Förslug till anderd. Skrifvelse i\:o 160. 29 skäl, men likväl funnit betänkligt att helt och hållet upphäfva en institution, hvilken ännu torde ega ett icke ringa stöd i det allmänna tänkesättet och sorn dessutom bidrager att bibehålla såsom sjelfegande del egentligen jordbrukande ståndet, hafva Rikets Ständer, som ansett de antydda missbruken och olägenheterna kunna i väsendtlig mån minskas genom en inskränkning i bördemännens antal, hvarigenom färre bördstvister komma att uppstå och köparen sättes i tillfälle att lättare bereda sig bördemans afsägelse af hans anspråk, för sin del beslutat, nit, med lindring af 1 § saint 3 § 1 inom. af 6 Kapitlet. Jorda-Balken och upphöfv un de af Kongl. Resolutionen den 15 September 1756, berörde lagrum skola erhålla följande förändrade lydelse: 8 '/• ”
Aristides, Themistokles, Sokrates, Seneca, alla dessa, som jag narrat er att beundra och älska, de hafva alla farit, ni vet väl hvart, ty förgjordt hett är der, och den sämsta methodist, som omvändt sig i går, har större anspråk på himmelens salighet, än alla hedendomens ädle män tillsammantagne. – Det vore frestande, allt det der; men hellre stadnar jag här och dricker det glas, som Lina är så söt och bjuder mig,» – fortsatte han, då hon nu just steg in med tvenne glas punsch på presenterbrickan. Hon intog en plats vid samma bord, som de båda vännerna, och lyssnade, stundom leende, stundom uppmärksamt hvilande med arbetet, till deras diskurser. Men de hade icke länge suttit så förtroligt tillsamman, förrän det ringde i tamburen. Ofrivilligt spratt Lina till vid ljudet, och då Fredrik i salen hördes samtala med farbrodern, som gått honom till mötes, dref pulsarnes ökade slag hennes blod sjudande het i de minsta ådror, och hennes röst darrade, då hon på Magni fråga: «om hon läst Goethes ’Wahlverwandtschaften’, hvarom männerne nyss talat», enstafvigt och dröjande svarade: nej. Hon var oändligen ljuf, der hon satt, med förvirringen målad på kindernas skära väfnad, med ögonlocken nedslagna för att dölja ögats afundsjuka fritalighet om hvad de ljust purprade, slutna läpparne ville förtiga, ehuru en kring dem gjuten fin skugga af vemod redan röjt, att de icke bevarade hemliga fröjder. Fredrik kunde med möda vända blicken ifrån henne, ehuru han visste, att den om möjligt skulle öka hennes rodnad, och då han slutligen lyckades göra våld på sig sjelf, mötte hans blick Magni mörka och allvarliga, hvilken gnistrade ur ett ansigte bistert och kallt som en februaridag vid några och trettio grader. Men den bistra minen upplöste sig snart i ett leende, liknande en sådan dags aftonrodnad, då skärande isfläktar hvina öfver fältet, hvilka likasom med nålar stinga vandrarens kind och spränga huden på hans stela läppar.
Om å ena sidan det mest välgrundade omdöme, som utfaller menligt öfver en persons karakter eller öfver en tjenstemans tjensteulöfning, är olofligt och straffbart, när det framställes utan tillämpning på uppgifna åtgärder, eller i skymflig och smädlig syftning; så måste å andra sidan det mest grundfalska omdöme vara strafflöst, när det angår endast bestämda åtgärder, och är sagdt i annan syftning, än att smäda eller skymfar Den vigtiga skillnaden är, att i ena fallet karakteren, handlingsgrunderne, personligheten angripas och de åhörare eiler läsare, som sätta tro till de gjorda tillvitelserna, föranlåtas deraf alt anse den anfallne för en dålig menniska — men alt i andra fallet honom ingenting svårare vederfares, än att de, som tro, hvad emot honom uppgifves, betrakta honom såsom mindre skicklig eller skarpsinnig, så framt de icke nöjas att anse honom helt enkelt såsom för tillfället öfverraskad af ett misstag, ett förbiseende, en förvillelse, hvaraf något tvifvelsmål för öfrigt om bans skicklighet eller rättsinnighet icke skäligen uppkommer. Imedlertid är det utom allt tvifvel, att i ena fallet såsom i det andra den tadlade eller klandrade oftast finner sig sårad och stundom förolämpad. Skall detta undvikas; så måste äfven den befogade kritiken bannlysas och, lika med smädelsen och skymfen, förklaras js t raff bar. I annat fall måste egenkärleken lära att gifva sig tillfreds, så länge icke de moraliska anspråken förnärmas; och man bör veta att skilja imellan de förolämpningar, man hvarken är skyldig eller berättigad att tåla, och dem, man tager sig af hvarje annan anledning. Ty finnér man sig af’ Idolia anmärkningar om misslag lika förfördelad, sorn af förklenliga beskyllningar mot sin person och sitt handlingssätt öfver hufvud; sa måste det komma deraf, att hederskänslan, som kräfver rättmätig helgd åt rättsinnighet och karakterens värde, ej är ömtåligare, än egenkärleken, som inbillar sig äga anspråk på ofelbarhet.
Fullmägige hafva sina sammanträ len i Slockholm, så vida icke Riksdag å annan ort hålles, i hvilket fall Styrelsen öfver nämnde Contoir anses vara till Riksdagsorten öfverflyttad , derest Fullmägtige , till ett antal af minst åtta, i egenskap af Riksdagsmän derstädes vistas. Skulle åter, vid dylikt tillfälle, hvarken i Stockholm eller å Riksdagsorten, Fullmägtige till berörde antal fortfarande sig uppehålla , kommer Styrelsen att qvarblifva i Stockholm, dit Fullmägtiges Ordförande då, till deltagande i denna Styrelse, bör, på sätt i 3 §. är stadgadt, inkalla det antal Suppleanter, som för ärendenas afgörande erfordras. *4 §• Fullmägtige sammanträda, minst en gång i hvarje vecka, å den af dem bestämda dag och tid. Derjemte böra, då ärendenas beskaffenhet och oafbrutna gång sådant fordra, serskilda sammsnkomsler hållas, Vid hvarje sammankomst skall protocol! föras. .5 §. Förmärkes något å färde vara, som anses kunna leda till RiksgäldsContoirets skada och förfång, eller förspörjts sådane oordentligheter inom Verket, hvilka fordra skyndsam åtgärd och handläggning, göres anmälan Stats-Utskoltels Memorial, No Boj, 7 liiirom ofördröjligen hos Ordföranden, pä hvars pröfning del i sådant fall ankommer, huruvida Fullmägtige skola genast sammankallas eller om lirendels anmälan inför Fullmägtige kan upskjutas till den för deras vanliga sammankomster utsatta dag. Då eldsvåda yppar sig på Riddarholmen, eller i staden inom broarne, böra Fullmägtige genast i Contoiret sig infinna. .6 §. Åslundar Fullmäglig att, under längre eller kortare lid, ftån staden afresa, bör han sådant förut vid sammankomst eller hos Ordföranden, anmäla och då tillika uppgifva tiden för sin frånvaro samt derom öfverenskomma med öfrige Fullmägtige för det Riks-Stånd, han tillhörer, så att något hinder för göromålens behöriga gång härigenom icke förorsakas. Skulle från staden bortrest
Bolag, som häremot bryter, erlägge dubbla böter. 39 §• Skulle den hemmansegare eller brukare, hvilken, jemlikt i Art. 5 §., är berättigad alt på ett enda ställe utöfva bränvins-lillverkning för flera, nära hvarandra belägna, honom tillhörande hemman och lägenheter, beträdas att tillverka bränvin på annat ställe, än det af honom bestämdt uppgifna, bote han lika med den, som, utan lof och rättighet, bränvinsbränning idkar. 40 §. I alla de fall, då oloflig bränvins-lillverkning å Sön-och Helgedagar föröfvas, plikte den brottslige jemväl för sabbatsbrott, 4' §• Egare af Ättiks-Fabrik, som öfvertygas att hafva med de pannor, hvilka för ättiksberedningen begagnas, tillverkat bränvin eller afyttrat förbränna eller så kallad lank, skall icke allenast vara underkastad här ofvan stadgadt ansvar för oloflig bränvins-bränning, hvarvid bötesbeloppet derutöfver tredubblas, utan ock förlora rättigheten att, för lättnad vid ältiks-beredningen, nyttja större pannor. Apothekare, som nyttjar distillerings-pannor till större rymd eller antal, än tillåtet är, eller för andra än pharmaceutiska behof, skall vara sitt privilegium förlustig, och för hvarje olofligen nyttjad panna böta såsom för olaglig bränvinsbränning. 42 §• Den innehafvare af bränvinsredskap, sorn öfverträder hvad i ig §. är föreskrifvet, bote hvarje gång han dermed beträdes Sexton R:dr 32 sk. Lag samma vare för öfverträdelse af hvad i 24 §• stadgadt är; men sker sistnämnde förbrytelse under den tid af året, då bränvinsbränning förbjuden eller inställd är, bote dubbelt. Vare ock i alla ofvanberörde fall bränvinsredskapen förbruten. 20 B ev.-, Lagsamt Allm. Besa.- och Oecon.- Utshs Betänkande N:o 6, . 43 §•
Klas för onda stämplingar, åtagit sig att sjelf denna sedeln framföra. Har jag dock honom om trolleri intet sagt, betänkandes ungdomens oförstånd. Näst Gudi befallat, eder trogna husfru Metta Simonsdotter Abbornät. Enevald begaf sig på färd, så snart fru Metta hunnit få sin epistel färdig, hvilket dock icke aflopp lika flinkt, som det skulle gått att ordna en hushållsangelägenhet. Han trodde sig följande dag kunna upphinna lägret, men resan gick långsamt. Nejden var som utdöd och vägarna förderfvade af den förut tågande hären. Herregårdarne voro brända af bönderne, menniskorna skingrade, männen från byarne voro utgångna till bondhären, och sällan fanns i gårdarne andra, än hungrande qvinnor och barn, som bäfvande flydde undan, när de sågo en herre nalkas. Alla hästar voro bortförda. Sålunda gick färden långsamt för Enevald och krigshären hann nästan lika fort tåga undan honom. Han upphann den derföre icke förrän vid Ilmola der den slagit läger. Några veckor tidigare än den natt då, i Tavastskogens öde djup, mor Annika tillagade sitt trollmedel, satt i natten en liten qvinna på en plats, der stegel med qvarlefvor af afrättade kroppar stodo omkring henne. Hon nästan icke kunde varsnas ibland stenarne, der hon satt hopkrumpen insvept i sin gråa rock. Våldsamma rörelser skakade hennes lilla kropp; hastigt sprang hon opp: "ha, hvad ropar du Jacob, tror du jag sofver. Ånej inte sofver mor Annika, nog vet hon att du fryser. Vänta Jacob lille, vänta, mången gång förr har jag bäddat din säng, ha bara tålamod." Och bort jagade hon som en skugga i natten, och om morgonen stod hon framför den framtågande bondhopen. Hon stod på ett enstaka klippstycke vid vägen, så att hon syntes vida omkring. Vildt fladdrade hennes grå hår för vinden. Hon syntes öfvernaturligt liten, der hon stod, högt öfver den vida slätten, som om en stenens inbyggare, en dverg, stigit opp derpå, för att se på de annalkande.
Jag underkänner visserligen icke vigtcn af den nu yppade formfrågan; men jag hemställer, om den vid detta tillfälle innebär någon svårighet att komma till ett slut i saken. R. o. Adts första beslut var, att Ståndet ansåg de på särskilda orter inom Riket vidtagna spärrningarna till communicationernas härn mande skadliga , och en adress beslöts jemte inbjudning till de öfriga Stånden att deruti instämma. Nu har åter R. o. Ad. fått en inbjudning från de Öfriga RiksStm att instämma i deras i3 II. 20 54 Den ii September e. m. beslut, och då synes mig intet hinder möta att antingen antaga något af dessa beslut, eller jemnia dem på det sätt, att R. o. Ad., utan att förändra sitt redan fattade beslut om skadligheten af ifrågavar. spärrningsanstalter, öfverlemnar åt Exped.Utsk. att sammanjemnka de olika besluten sålunda, att man, jemte ett uttryck om spärrningarnas skadlighet, öfverlemnar till K. M. att vidtaga de åtgärder, K. Al. anser nödiga. Frih. Ehrenborgh: Som jag befarar, att R. o. Ad. är på väg att begå en stor oformlighet, har jag sett mig föranlåten att ånyo begära ordet. R. o. Ad. har redan fattat ett beslut, som blifvit meddeladl de andra RiksStrn, hvilka dels i anledn. häraf och dels förut fattat särskilda beslut i samma ämnen, och dessa hafva nu blifvit föredragna, pä det inhemtas må, huruvida R. o. Ad. vill vidblifva sitt förra beslut eller förena sig med något af de andra RiksSt:n. Fråga kan således endast blifva att antingen vidblifva det redan fattade beslutet eller ingå på något af de öfriga JtiksSttns, och jag befarar, att om R. o. Ad. för annan orsak nu frångår sitt förra beslut, är sådant icke riktigt och skall i längden medföra olägenheter. Frih. Boye: Jag hemställer, om ej den siste talarens bela uppställning förfaller vid erinran derom, att frågan här blott är om ordalagen i beslutet.
Sedan flera år tillbaka har man på fasta landet till utsäde uppköpt sådan råg, som vanligen benämnes strandråg, emedan de stora kalksteusklapperåkrarne äro vid stränderna belägne, och funnit sig dermed ganska belåten; halmen å densamma, likasom å all verklig Gottlands-råg, är lägre, än den å fasta landets, men axen deremot större och rikare. Under torra somrar, lider växtligheten på Gottland, genom jordens starka uppblandning al kalk, som insuger och länge bibehåller värmen, mera än i andra provinser, som icke hafva kalkgrund; man är derföre här på landet nödsakad, för att skaffa skugga åt gräsväxten, att låta ängarne vara beväxta med skog. 5 Uti Hoburgs Ting, det sydligaste af ön, eller der sandstenen kommer i dagen, och hvarest råg-sädet hufvudsakligast, och nära uteslutande af annat begagnas, lider växten mindre af torka, emedan sandstenen bibehåller fuktighet och kyla; missväxt inträffar der oftast under mycket regniga somrar, då god skörd erhålles på öfriga delar af ön. Flera arter af marmor och mergelskiffer förekomma. Sandsten, tjenlig till slipstenar m. m. finnes till öfverflöd i Hoburgs Ting. Ingen malmart är hittills upptäckt, och med afseende å bergens natur, troligen ej heller till finnandes. Det bör dock anmärkas, såsom en besynnerlighet, att här finnas 5:ne källor, med stark mineralsmak och hvaraf den ena, belägen i Hoburgs Ting och Hamra socken, begagnas såsom hälsobrunn. Skog är ännu i temlig myckenhet, utom i södra delen af ön. Stora trakter gifvas, som endast för skogsväxt äro tjenliga, emedan jordlagret är allt för tunt på kalkhällen, för att gifva växtlighet åt säd och gräs. Landet är i det hela ett slätt land, som egentligen endast är kuperad! af träsk, myrer och skog. Flygsand finnes lyckligtvis endast på 2:ne ställen inom Länet, nämligen på Fårön, der fältet är omslutet af skog, men Sandbergen likväl på sydvestra sidan lika höga med trädtopparne, samt på Sandön.
Genom försäljning år 1829 på Auction af r 117 T:r Spannemål för 6,t4o R:dr 35 sk. 6 r. af ett lager utgörande 2,064 T:r 4 k:pr Råg, 38g T:r 1 k:pa Korn och i3o T:r 16 k:pr Hafre, som åren 1826 och 1827 ifrån Wadstena och Götheborg till Carlstads Magazin ankommit, har en förlust af 8,97b R:dr 44 sk« 4 r* uppkommit. ( 55 ) Kronobergs Län. Då för ett partie Kori), 986 T:r 8 k:pr, mätare-penningar blifvit både vid inoch utlefvérering, 'betaidé med 4 sk. Brco, hafva Revisorerne ansett en utgift derigenom blifvit Staten tillskyndad utöfver hvad, enligt författningarne, bort medgifvas och inom öfrige Länen i lika afseenden ägt rum. För skyftling af berörde Korn har funnits upptagne icke mindre än i4o dagsverken. Sedan Chefen för Kronobergs Regemente begärt Kongl. Majrts Befallningshafvandes i Länet medverkan dertill, att en summa af 8000 R:dr mätte anslås, för att användas till uppköp af Spannemål för nämnde Regementes behof under loppet af Sommaren år 1827, tillstyrkte, i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, Dess Befallningshafvande Nådigt bifall till ett sådant anslag, enär Regementets Soldater i allmänhet ansågos vara i verkligt behof afen större undsättning, och den Span mål', som af Kongl. Majrts Befallningshafvande för redan erbållne 5o,000 R:dr blifvit uppköpt, till större delen, i följd af reqvisitiönen ifrån Församlingarne, var anordnad; hvarefter Kongl. Majrt den 16 Maji 1827 i Nåder anbefall te Kongl. StatsContoiret, att till Kongl. Majrts
Inkomst-öfverskott för året, och inbegrepos uti förenämnde summa af 449>2I4- 33. 1» I afseende på Restantierne å Stats-Mcdlen, har StatsConloret ansett sig böra anmäla, att desamma utgjort vid Räkenskaps-årens slut eller d. 3i Aug. 5828, för år 1827 186,585. \i. - 1826 o. föreg, åren 99,235. 4- 3-283,036; 45. 3. Sedan Eder Kongl. Majit, genom Nådigt Bref den 10 April 1828, förordnat, alt den löpande Controle öfver KronoUppbörden, hvilken förut tillhört Kammar-Collegium, skulle besörjas af Stats-Con toret, som, till följd häraf, numera emottager de från Eder Kongl. Maj:ts Befallningshafvande inkommande Reslantie-relationer, och StatsContoret sålunda är i tillfälle att äfven för denna del af Stats-Verksförvaltnin^en redovisa, bör Stats-Contoret, i afseende på Restantierne å Landt-uppbörden och deras beskaffenhet derjemte upplysa, att desamma, enligt den särskildta utredning, som deröfver af Stats-Contoret blifvit upprättad och till Eder Kongl. Maj:t i underdånighet, öfverlemnad, utgjorde i October månad år i832: Summa 828,511: 9. 3. och befunnos Statsmedlen sålunda utestående r Beroende på panters försäljning .. 76.852: 4. 5. Inhiberade, på Utslag beroende samt bevak. i concurser 92,808: r5. 5. Beroende på handräckning m. m. .. 21,637: 20. 6. Proprie balancer . 42,178: ra. 3.
Preste-Ståndet den 7 — Borgare-Ståndet den 7 Bonde-Ståndet den 14 Erkels Ständers underdåniga Skrifvelse, angående val af Justitieombudsman ock hans Suppleant. S. A. K. Rikets Ständer få härmed i underdånighet anmäla, att förut varande Justitieombudsmannen, Advokatfiskal och Riddaren af E. K. Maj:ts Nordstjerne-orden Nils August Fröman, blifvit utsedd att ånyo vara Rikets Ständers Justitie-ombudsman, samt Expeditions-chefen i E. K. Maj:ts Justitie-statsexpedition, Revisions-sekreteraren och Riddaren af nämnda Orden, m. m., Arendt Dreijer, ånyo vald att vara Justitie-ombudsmannens suppleant. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 14 Februari 18fif>. Ea/> edit i o n s-U Is kulle ts Forstag till anderd. Skri/re/se, N:o Ib. 31 N:o 16. Uppläst ocb godbändt lius Ridd och Adeln den 3 Febr. 186(i. Preste-Ståndet den 7 Borgare-Ståndet den 7 Bonde-Ståndet den 14 Rikets Ständers förordnande för Advokatfiskal^ m. m. iV. A. Fröman, att vara Rikets Ständers Justitie-ombudsman.
Majn i Räder funnit de härigenom förändrade arrcndc wilkor - som Krkendatoren erbjudit och Kongl. -Aaju gillar, sörena de bägge ändamål, a ena fida», att Stats werket .får'af Kungsgärdet» ens esker i allmänhet för Kungsgårdars arrenden fast» siälde grunder beräknad inkomst ester e» Tunna säd för Tuunelanvrt as Kungsgårdens 1 brick waraude jord , sanik dagswerkeris betalning lil! Kronan ester markegängs pris, och ä den -andra att lincnsture» och konsten att pä Flandrijcka' jätte! bereda lin, matie kill csrerdöme för andra , Venna hnshällsgren Hjbehälikckt . Ägand-cS Arrendakoreu kill sölje K Kongl. Breswer den . r; Octvbrr g 808, akt uuder 6 är , räknadt ifrån - Midfasta» 1809 as Allmogen utfordra >0 Oke oa> zoo mantals Dränge dagswerken, emot deraS dekalniag ester ärlig markegång; och stall ester en ar 17^2 hälle» undersökning i ajfeeuve pä allniänua .Ve.gswerkLstagan, wld venna Kuiigsgard finnas 28 st. rorp, hwilka genom Achsjoreu VVulr vo» Ayisernd slit och om» Den r6 December. ' rv25 vinranka bliswit inrättade; och stola af inhyses hjon ä ägorne utgöras 2525 Dagswcrken om äret. westmanland. 12:» Johanni bergs Kungs Ladugärd 9 Mantal med Kidöu l Heman. Jvidcm N:o 2. r dilv Wä» fleräng i dito och Kurön ! dito. Sedan Kongl. Majit genom Nödigt Bref af den 2; Julii 178Z upläkik äk Hos Marstalkcn m. m. Baron Leor Ollerström denna KungSgärd