Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af KommersColhii officiella berättelser om landets fabriker och manufakturer ser man, att då samtliga sidenfabrikernas tillverkningsvärde år 1856 var 1,574,364 rdr rrut, nedgick det under följande året (1857) till 916,392 rdr och år 1858, det sista af KommersColhii berättelser, ända till 557,353 rdr eller endast Vj af hvad det var 2 &r förut. Af samma källa får man äfven den sorgliga uplysningen, att ensamt under året 1858 2 sidenfabriker här i Stockholm blifvit nedlagda. Som ingen annan af Sveriges öfriga städer idkar sidenindustrien, så förtjena dessa upgifter framför allt Stockholms stads styrelses och alla Stockholmsboars synnerliga behjertande. Men har Svenska arbetsfiiten träffats af dessa hårda slag, så har införseln florerat så mycket bättre. Ar 1854 importerades sideuvaror för ett värde af 480,301 rdr rmt, men 2 år sednare eller Den 2 .T 11 n i f. m. 9't år 1850 hade denna införsel af en utländsk lyxartikel stigit till 1,736,502 rdr rmt, eller en ökad import af omkring 1,300,000 rdr, hvilka, evalverade i spanmål, motsvara ungefär 1 50,000 t:r hafre. Af Bevilln.Utsk:ts här under öfverläggning varande Betänk, finner man en uplysning, som med stolthet blifvit citerad, att Sverige numera årligen kan exportera omkring 1 mill. t:r spanmål, d. v. s. häraf 700,000 tar hafre; men ensamt till liqvid för sidenklädningar erfordras en export af 150,000 t:r. För mig är det en olöst gåta, hvarifrån dessa 150,‘000 t:r skola tagas, då, eril. min öfvertygelse, Sveriges hela spanmålsexport icke förslår till liqvid af räntor och amortissement på våra utländska skulder.
Majit i krigstid inkommande GeneralAuditeurö ärender förhällas ma, Aug. 709. »23». 98 Register. Olov. gil. om åtskilliga af Allmänna Magasins 828. — om ett ärligt underhäll för den aterstäende delen af Finsta Armven, Sept. 6go. 756. Mars 791. ^ angäende huruwida Instruktion mä wara af nöden för Riksens Ständers Fullmägtkge eller wedcrbörande Embetsmän, hwilke, i frägor om eftergift af adömde ersättningar som tillhöra Riksens Ständers pcnningewerk, Statswerket eller de under Collcgierncs och särstilte Directioners styrelse waranoe Castor, böra warda hörde, edet. 4662. Olov. g-er. 997. Mars 122. 180. 1095. — Apr. 625.74,!. 84g. — om widtagande af särffildte kraftige anstalter kill Rikets förswar och framtida säkerhet, klov. 98. Ian. 46. — om medel att wcrkställa den föreflagne Götha Canal anläggning, Olov. 5H5. Apr. 605. — an« gäcnde medel till särstilda tillfälliga utgifter, Olov. S?i. Ian. 101. izz. 4Z9. 592. — om f. d. Konungens, Dest Gemäls och Barns flyttning utur Riket, Dec. z;i. 540. 540. Ian. 57. 8r. 119. angäende Revisionen af krigsredogörclserna m. m. — Febo. 470. Apr. 6rl. 718. 8oz. — om wal af en Deputation till H. K. H. Äron-Prinsen. Bys rätt att söka och crhälla stifte i stog och utmark, Febr. y. Mars 11g. ;2g. 427. - 57,5. 1179. 1582.
Och slutligen rörande Bellevue Lust-Parks för, enande med Haga Kongl. Lust, Slott, sä enär berörde Lägenhet, såsom mindre betydlig icke skulle lämna någon särdeles inkomst om den blefwe ut, arrenderad, men i anseende kill belägenheten sones böra framgent bibehällas såsom en tillhörighet wid nämnde Kongl. Lust-Slott, sedan den dertill bliswit af Slaten inköpt, sär Ucstottet jemwal tillstyrka att Riksens Högloflige Ständer i sädant afseende till Kongl. 2268 Den i Augusts. Kongs. Majtts höga Disposition denne Lust, Park upplåta; Hwilket allt till Riksens Höglofiige StändeäS bepröfwande wördsammeligcn vfwerlämnas. Orebro den 29 Julii 1812. PaHvgloff. Ridd. och Aoelus Pn Hvgwörd Prcst-StänLcdamöters wägnar, dets Led.un. magnar, l>1. v. OnZern. O usta t ^lurs^. Pä Wallofl. Borgare-StanPä Hcdcrw. Donde-Ständets ecdam. wägnar, dets Leda», wägnar, ^Vegelin. Jonas ^näersson. 6. ^unellu». Uppläst hoL-Nldd. och Adeln den r Äng. Prest-Ständet den i Borgare-Ständet den 1 Bonde-Ständet den i Riksens Sränders Stars-Urflorcs urlärande, i anledning af Rsngl. Masics Nädlga fkrifwclfe, angäcnde handlanden Ska, becks underdåniga ansökning i afseende pä liquiden för der färsköl r han fäcc uppbara ä en är iZo8 sig äragen Branwins, Lefweranrs. ^ill Stats - Utskottet har Kongl. Maju under den 25 ststledne Junii i Nader täckts aflaka följande ffrifwelse:
Uti den under samma dag, sorn Concours» Hagen, eller den 13 Julii 1818, af Kongl. Maj:t i nåder utfärdade Förordning, angående Inteckning i Fast Egendom, förekommer ock åtskilliga stadganden, gom i mer och mindre mån medföra olägenhet för Banquen och särdeles för dess Låntagare och Med-Borgenärer; Dock som Herrar Banco - Eullmägtige redan Jios Kongl. Majit gjort underdånig framställ, rung, rörande de vigtigaste af dem, anser Fiscals-Ärnbetet sig böra uppskjuta med vidare, yttrande härutinnan , intill dess F*scals Ämbetet erhåller del af Kongl. Majus, öfver nämn^ de framställning, snart förväntade nådiga Beslut, då Eiscals-Ämbetet uti särskildt Memorial torde i ett sammanhang få anföra hvad i anledning af Intecknings-Fprordningen kari yara att andraga, Genom nådig Skrifvelse till Herrar Banco Fullmägtige, af den 22 December 1818, hat? Kongl.
Bland dessa frågor äro följande, som ställa hexridten i omedelbar förbindelse med de hedniska traditionerna: ”Har du iakttagit de från hedningarne ärfda bruk att betrakta stjernornas lopp, nymånan och månans förmörkelser? Och har du genom ropet: segra, måna (vince, Luna), inbillat dig kunna återgifva henne hennes ljus? Har du, då du velat bedja, gått till andra ställen än till kyrkan, såsom till källor, stenar, träd eller skiljovägar? Har du der antändt ljus och offrat bröd eller något annat?” Den år 1182 aflidne Johan af Salisbury skrifver om qvinnor, som, anförda af en ”nattdrottning”, församla sig och fira gästabud, hvarvid de helst spisa kött af barn, som de stulit ur vaggorna; dock förmodar han, att allt detta icke är verklighet, utan demoniska bländverk, syner som djefvulen föregycklar och tomma drömmar, helst sådant förekommer endast med qvinnor och ej med män, som äro af starkare förstånd. Samma åsigt om saken hyser Guilliaume från Auvergne, biskop af Paris, (död 1248). Men redan i denna prelats lifstid blef tron på hexfesternas verklighet genom påfven Gregorius IX anbefald, och hvarje tvifvel derom förklarades för kätteri. Samtidigt härmed upplifvades och stadfästes från kyrkans sida kätteriets och hexeriets samband med hvarandra, så nämligen att alla kättare borde anses som djefvulens svurne undersåter och invigde i hexeriet, om än icke alla hexmästare och hexor fördenskull vore kättare. Kyrkan, som vid denna tid såg sig hotad af flera nyss uppkomna sekter, tillgrep alla medel för att upprätthålla hierarkien och bekännelsens enhet. År 1223 utfärdade Gregorius IX ett bref, i hvilket han uppmanade till korståg mot stedingharne, en sekt, som hade utbredt sig i Friesland och Nedersachsen. Han beskyllde dem för att dyrka och hafva sammankomster med mörkrets furste.
•Del; tifffiprfer Utffottet: att, l;roab afbepe mebel icfc reban finnes till SiifSgälbS* Gontoiret ingånget, (fall bit öfreerletnnaS, att, till fall* nab i finnman, l)SllaS SL 2Kaj:t tilfaanba, till bet 6c* lopp l;roarje Sr, font SL 9)?aj:t finner bora, i ett etter annat affeenbe, anroänbaS för prfn>ar3*22erfet3 ijiånb* fättaitbe, ocf;, efter 9fåbig föreffrift, af SL @taté*Gontoi* ret marbcr reqoirerabt j l;roar;emte Utffottet, enär betta anflag icfe tnotfroarar bet font St 3Kaj:t till görfn>aré*333erfetä iftånbfättanbe anfett crforberligt, föteflar: att ytterligare, i beit mof;n »ib SöfagajinSsfonbcnS ut* rebning mehlen inflyta ocf) i 9fifSgälb» Den fuittma af Sllltnånna $D?ggajiité*$ont>en$ tillgångar, forn anfeé Dtépo* nible fot* ^ot*fwaré«^öevfeté iftantfattanDe.
Med den nuvar. inskränkta personalen är Hofrätten bragt i nödvändighet, att till budskickningar använda betjeningen; och protocollisterne få esomoftast fungera såsom Hofr.poster. Nya löner äro anslagna: för 4 Hofrättsråd, ” i Notarie, ” i Cancellist, ” 2 Hofr.poster. Sedan K. M. i nåd. behagat bifalla Götha Ilofirs und. hemställan om förordnande för fyra ständiga adjuncter med egna rotlar, såsom en af högsta behof påkallad tillökning i ledamotspersonalen, så vida arbetet skall kunna fortgå jemnt och oafbrutet, och den hitintills årligen växande balancen förekommas; hlifver häraf en nödvändig följd, att, vid en kommande riksdag, löneanslag för fyra nya ledamöter på stat uppföras. I sammanhang härmed erfordras ock tillökning af i Notarie och i Cancellist, hvarigenom antalet af både ledamöter och betjening hlifver alldeles lika i Sveaoch Götha Hofrätter, likasom full jemlikhet i arbete numera äfven äger rum emellan dessa båda embetsverk. Vid sådant förhållande bör ock antalet af Hofr.råds-löner vara lika i bägge Ilofrätterna. Svea Hofrätt har nu 6 sådana löner; Götha Hofrätt blott 4- Da dessa Hofrätten äro organiserade på 4 divisioner, med 2 Hofr.råd på hvardera, eller tillsammans 8 Hofr.råd i hvarje Hofrätt; och då befordran till Hofr.råd härstädes högst sällan inträffat, förr än efter tjenstetid såsom Assessor af 12 till i5 år, och derutöfver, eller vanligast vid en ålder af närmare 5o år: synes billigheten kräfva, att alla Hofr.råder uti både Svea och Götha Hofrätter tilldelas full Hofr.råds-lön. Om detta vinner bifall, erfordras för Götha Hofrätt fyra nya Hofr.råds-löner, men deremot icke någon ny Assessors-lön utöfver de 16, som redan äro på stat uppförda. Om behofvet af 2:ne nya Hofr.poster är redan förut yl Irad t. Jönköping i October j83y. L. Herm. Gyllenhaal.
Hr Rosenblad har mot mitt sätt att tolka grundlagen velat anföra flera riksdagars praxis, men han har dervid råkat att citera praxis i frågor af helt annan natur än denna, i sådana frågor nemi. som icke förfalla då två Stånd stanna emot två utan som då gå till förstärkt Ulsk. I sådana frågor är det uppenbart, att då två Stånd afslagit men två Stånd återremitterat frågan så måste Utsk. svara på återremissen, ty en sådan fråga förfaller icke till följd af de två afslående Stms motstånd. Hvar finnes deremot den åberopade praxis i sådana frågor som höra hit, d. v. s. i lag och ekonomiska frågor ? Den värde talaren torde få svårt att i detta fall framvisa exempel på den af honom åberopade praxis. Jag får hos ho - 346 Den 21 Augusti. norn anhålla om ett emla exempel deruppå. Hr Rosensvärd har redan anfört många exempel på motsatsen. Frih. Cederström, hvilken nyligen talade ganska väl för att frågan skulle anses vara förfallen vid ett likartadi fall röndr Hr Stiernsvärds förslag, har sökt komma ifrån konseqvensen af detta sitt yttrande genom att påstå, att den nu under handläggning var:de är en Bankofräga, uti hvilka frågor Utsk. har motionsrätt, men den ädle Frihm har dervid likväl förbisett att Bankolltsk. endast har motionsrätt i sädane frågor som röra 11. S. Bank men deremot icke i lagfrågor rör:de Privalbankerne. Jag nödgas fortfarande framställa samma vördsamma begäran att R. o. Ad. med vidblifvande af sitt förut fattade beslut behagade lägga betänk, lill handlingarne. Fiih. Stjernstedt, Jac. Theodor: Jag fortfar i samma mening jag förut yttrat, att detta nemi. är en fråga, som bör anses vara förfallen sedan motionen blifvit af tvenne Stånd afslagen. Jag ber derjemte alt fä tillägga att den mening som Bankooch LagUlsk:n i sitt sednare utlät, tillstyrkt, icke för R. o. Ad. var obekant dä Utsk:ns förra betänk, afslogs, emedan den fanns tryckt i Hr Lagergrens reservation som åtföljde betänk.
Svenska myntets enhet är Riksdalern Silfver-specie, sådan densamma blifvit fastställd genom Kongl. Förordningen om myntfoten af år i83o. 2:0 En Riksdaler Silfver-specie indelas uti Fyra Riksdaler kurant; En Riksdaler kurant indelas uti 48 skill ingar; En skilling indelas uti 4 styfver; En Riksdaler Silfver-Specie utgör sålunda 192 skillingar eller 768 styfver; En Riksdaler kurant utgör sålunda 192 styfver; 0:0 1 öfverenskommelser, förbindelser och skrifter af alla slag, kan begagnas den korta benämningen Species, hvarmed alltid förstås Riksdaler Si/fver-species; 4:o f öfverenskommelser, förbindelser och skrifter af alla slag, kan begagnas den korta benämningen Riksdaler, hvarmed alltid förstås Riksdaler kurant; ,5:o Öfverenskommelser, förbindelser och skrifter af alla slag kunna, lill huru stort belopp som helst, ställas i Riksdaler, utan dessas förvandlande lill Species; 6:0 Denna Förordning blifver gällande från och med 1842, och bör dessförinnan livar tredje månad från predikstolarne uppläsas samt i de små almanackorne för så väl år i84i> sorn 1842 införas, hvarjemte motionären ansett, det Rikets Ständer böra i sammanhang härmed hos Kongl. Maj:t anhålla om den förändring i kopparmyntningen för framtiden, att densamma måtte inskränkas till allenast trenne slag, nemligen: ”1:0 En styf Bih. till R. St. Sale Häftet, 1 2 Banco-Utskottets Betänkande, N.-o 20. ver, lika stor med den nu föreskrifha r fG skilling banco; 2:0 En skilling, lika stor med nu föreskrifne sf3 skilling banco och 3:o 4 skillingar, lika stor med det nu föreskrifna 2 skillingar bancostyckel.”
Det af Utskottet, uti dess Betänkande N:o 6, föreslagna tillägg uti 11 $ 3 morn., att nemligen domare eller annan tjensteman, som å tjenstens vägnar einottager skrifter och handlingar, må ega att, derest dylika handlingar icke äro riktigt karterade eller stämplarne annullerade, ombesörja fullgörandet deraf, emot rättighet att för hvarje sådan karta beräkna sig till godo två skillingar, 12 Bevillning.?- V Iskol tels Memorial, A': o 19. hvilka, jemte lösen, tecknas å handlingen; äfvensom den förändring i 1(1 §, Utskottet, till följd af åter re misser från Presteoch Borgare-Stånden, uti Utlåtandet N:o 17, tillstyrkt, och hvarigenom den för vederbörande embetsverk och tjenstemän stadgade inskränkning i rättigheten alt reqvirera stämpladt papper utöfver hvad, så väl i anseende till valörer som qvantiteter, erfordras för sådane handlingar, som af de reqvirerande utfärdas, skulle komma att ur författningen utgå,t hafva af Ridderskapet och Adeln blifvit afslagne; men som de 3:ne öfriga Stånden godkännt ifrågavarande punkter, och de frågor, som deruti förekomma, icke äro af bevillningsnatur, samt tre Stånds mening derom följaktligen utgör Rikets Ständers beslut, lärer dervid höra förblifva. Stockholm den 28 Juli 1851. RÄTTELSE uti Bevillnings-Utskotlets Utlåtande N:o 17: Pag. 9, raden 10:de nedifrån står: Kansli-gebiihr läs: Kansli-gebiihr och sigillpenningar. STOCKHOLM, Ecksteikska Boktryckeriet, 1851. Bevillnings-Utskottels Memorial JU 20 och Utlåtande M 21. 1 JM 20. Ank. till Exp.-Utsk. d. 31 Juli 1851, kl. 2 e. m. Memorialmed rättelse af det i memorialet JM 14 afgifna förslag till voteringspropositionen JM 112.
Den tariff, hvarefter tullafgiftcrne beräknas och utgå, innebär många bevis af dess tillskapande genom en mödosam bearbetning i detalj inom RiksSt:n under sisth riksdag, hvarvid olika principer i de särskilda tullbestämmelserne gjorde sig gällande, och den vore derföre verkeligen i behof af en förbättrad upplaga; men då en sådan troligen ej kan vinnas på en lika väg, der den nuvar. tillkommit, och denna dessutom ännu Den 7 Augusti. 93 haft för kort tids existence, för att undergå en total omskapning, vore det önskeligt alt Bevilln.Utsk., vid tullafgiflernes beräknande och bestämmande, med skyldigt afseende å landets financiella ställning och hvad denna kräfver, inskränkte sina åtgärder till endast sådana förändringar i tulltaxan, som på rikets financers förbättrande kunde hafva en fördelaktig inverkan, och till rättelser i öfrigt af de mest constaterade missförhållanden. Dervid böra några bestämda principer följas, dem jag här, till sakkunniges närmare bepröfvaude får framställa: l:o Ulförselstullen nedsättes eller borttages å sådana inhemska producter, hvilkas export bör befrämjas. 2:o Införselstullen förhöjes d varor, som bestämdt kunna hänföras lill luxartiklar, äfvensom å de slöjdalster, hvarmed den inhemska fabrikationen kan tillfredsställa behofvet, utan att de äro af beskaffenhet att lätt kunna insmugglas; men nedsättes deremot å dem, som inom ett litet utrymme eller en ringa qvantitet innefatta ett stort värde, och som af hög tull ovillkorligen göras till föremål för oloflig införsel. 3:o Förbud borttages, mot en för inhemska näringars och industrigrenars behöfliga skydd lämpad tillräckligt hög tull, å sådana varuarliklar, som för landet utgöra ett vcrkeligt behof, hvilket ej af inhemska productionen eller fabrikationen kan tillfredsställas. Dä jag derjemte antager, alt förbud kommer att qvarstå å flere artiklar, lärer nu, såsom vid sednaste riksdag, en eventuel lull böra bestämmas för sådana varor, som förblifva underkastade förbud, för det fall att K.
Då, genom hvad i dessa två Kongl. Bref är vordet stadgadt, de för Gardes-Regemenlerne före sistlidne Riksdag fastställde Interims-Stater, nied deri upptagne högre aflöningar, fortfarande gälla äfven för andre än dem, sorn då innehade tjensterne vid nämnde Regementer, samt, medelst den för Lif-Bevärings-Regementet fastställde Stat, bestämda löneanslag blifvit anvisade, att af 3:dje Hufvud-Titelns besparingar utgå, hafva Revisorerne, bort sådant anmärka, såsom stridande emot hvad Rikets Ständer, i afseende på besparingarnes användande, beslutat. 8:o På sätt flere föregående år skett, har Majoren C. M. Montelius äfven för åren 1836 och 1837 blifvit genom Kongl. Brefven den 25 November 1836 och 24 November 1837 tillagd en oafkortad gratification af 600 R:dr hvartdera året, att utgå utaf anslaget för Oförutsedde Militaire-behof. En sådan utgift, som mera innefattar egenskapen af pension, synes icke bort belasta nämnde anslag. 9:o Uti förr åberopade underdåniga skrifvelse af den 6 November 1834 anmälte Rikets Ständer att de icke kunnat bifalla uppförande å Stat af lön och taffelpenningar för Presidenten i Kongl. Krigs-Collegium. — Emedlertid har genom Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 5 Mars 1836 dåvarande t. f.
Uplastes ett ifrän Stats - Utffotket ingiflvit sä lydande: Wördsamt Memorial! Stats-Utstoltek fär härmedelst till Riksens Högloft. Ständer »vördsammeligen afgifva dest Ullätande och 7io Den 14 Zebruani. och förklaring öfwer de anmärkningar fem uti de Respective R:rs-Sränden blifwit gjorde wid Bilagan Litt. §. tili Stats - Utstoueis Betänkande, angående St tts-regleringen, innefattande Kongl. Hofvch Slokis-Staterne. r:o Angäeirde Stochholms Slotts-Stat. Harwid hafwa följande anmärkntngar blifwit gjorde, nemligen: i:o Att som för Hennes Kongl. Höghet Prins sesian äro anflagne 450 famnar med, men för Hennes Maj t Enke - Drottningen endast Z20 famnar; Sä hafwa 150 famnar ansetts för Hennes Kongl. Höghet kunna indragas. Den af Stats-Utstortet projecterade Wed-Srat ar grundad pä de Utgifter som frän wederbörande erhållits och lämpad efter dek antal ruin, som för de Kongl. Personerne och deras Hos ansetts »umgänge» liga. Dä Hennes KonglHöghets Prinsesians Palms, som för Hennes Kongl. Höghels behof ar anslagit, innefattar flere rum till Hennes Kongl. Höghets och Dest Egen Hof-Staks beboende, an dem Hennes Maj:t Enke-Drottningen uppä Kongl. Slottet begagnar; Sä mäste nödwändigt ett deref er lämpadt större wed-qwamum för Hennes Kongl. Höghets Prinfesians flere rum ansiäs, dä oeldade rum icke kunna bebos. 2:0 Alt i anledning af de af Stats-Utstottet uptagne Summor till wed-inköp för Kongl. Slottet Med Den i4 Zebruarii.
Ståndet biföll jemväl det af Utskottet uti Utlåtandet N:o 202 gjorde tillägg till 32 punkten af Utlåtandet N:o 44, att ett anslag af 9,000 R:dr B:co borde å 3:dje Hufvud-Titeln uppföras till ersättning åt Inqvarterings-gifvare för skillnaden emellan det belopp, som, enligt markegångssättning, af passevolance-medlen utgår till dagportioner vid indeldte armeens marscher till och ifrån regements-, befälsoch recrutssamt exercis-esqvadrons-recruts-och remontsmöten, och det pris å 12 sk. Banco, hvartill Utskottet ansett kostnaden böra beräknas, samt att detta anslag må anses såsom ett reservations-anslag, så att hvad under ett år ej utgår, bör, utan att sammanblandas med Titelns öfriga besparingar, afsättas till bestridande af ett kommande års utgifter för samma ändamål. Slutligen biföll Ståndet dels Utskottets i sammanhang med 37 punkten i Ullåtandet N:o 202 gjorda anmälan, angående uppförande å 3:dje HufvudTiteln af ett förslagsanslag af 12,000 R:dr för bestridande af de inqvarteringskostnader, som hittills ålegat Stockholms stad, i händelse, på sätt Allmänna Besviirsoch Ekonomi-Utskottet i Utlåtandet N:o 2 tillstyrkt, hufvudstaden från berörde kostnader blifver befriad, dels hvad Utskottet tillstyrkt, att Friherre Ridderstolpes motion, angående Länens Jägeri-staters införiifvande med Svenska arméen, må utan afseende lemnäs. Och beslöt Ståndet, för sin del, att den i Utlåtandet N:o 44 pag. 18 Eih. till R, St.
— Ja, gör det! Jag vill verkligen hafva en skizz af den der gamla borgen, för att jemföra med Keilenbachs fästning, som jag tog i Hachstadt. Alf hade redan ryckt till sig sin halmhatt och var längesedan utom dörren, fruktande att Malkolms artistiska sinne, som så lyckligt blifvit väckt, skulle försvinna, i fall han fick alltför lång besinningstid. En half timme derefter återkom han, glad som en skolpojke, åkande i en gammal skräpig kärra, med namn af schäs, öfvertäckt med en buldanssufflett, och stannade vid porten till värdshuset. De båda unga männen skulle just uppstiga deri, då en likprocession kom tågande förbi på gatan. Ingendera af dem hade förut varit i tillfälle att beskåda den besynnerliga ståten vid dylika tillfällen i Baiern. Fanorna och krusifixen, presternas guldbroderade drägter, de öfverklädda hästarna och likvagnen med sitt purpurtäcke, allt detta prål, denna skärande kontrast till dödens hemska högtidlighet gjorde på dem båda ett ovilkorligt intryck, och de följde derför det granna tåget med nyfikna och interesserade blickar. I detsamma kördes en gammal kalesch, hvars lädersufflett var uppslagen för solhettan, helt långsamt ut genom värdshusets port bredvid deras eget åkdon. Malkolm gaf icke akt derpå, hans blickar följde den bullersamma folkmassan, som trängdes omkring processionen, men Alf vände sig om och var nära att störta fram af förtjusning, då han helt oväntadt i de båda personerna i vagnen igenkände majoren och hans nièce, det vackra föremålet för alla hans drömmar och primadonnan i hans improviserade skådespel. Den unga flickan hade lutat sig framom suffletten och besvarade småleende hans helsning, men i samma ögonblick såg han henne vexla färg: hon blef först röd och sedan alldeles blek och drog sig hastigt in i vagnen bakom den tjocka onkeln, som satt bredvid henne. Kunde denna omisskänliga rörelse komma af Alfs åsyn?
Af den ii, i5, 17, 21, 28 och 3o sistlidne December månad, innehållande: 1:0 Remisser till ConstitutionsUtskottet : af Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition, angående ett tillägg vid 88 § Regeringsformen. StatsTJtskottet: af Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelser, angående det å RiksStatens 3:dje HufvudTitel uppförde anslag till Durchmarsche-kostnader, och angående lättad utväg till Lånebidrag åt Fastighetsägare; samt af Anders Danielssons från Elfsborgs Län anförande, i anledning af Kongl. Maj:ts sistnämnde Nådiga Skrifvelse. Statsoch BankoUtskotten: af Nils Månssons från Malmöhus Län motion om öppnande af en Depösiträkning vid LåneContoreu i Götheborg och Malmö. BevillningsUtskottet: af Förstärkta StatsUtskottets Memorial angående grnnderne för bränvinsbränningsrättighelens beskattning. Den 18 Mars e. m. 389 Bevillning-, Lagsamt Allmänna Besvär soch EkonomiUtskotten: af Lars Perssons från Westerås motion om ett tillägg i den blifvande Författningen om bränvinsbränningen, föranledt af Förstärkta StatsUtskottets beslut om afgift å bränvinstillverkningen efter kannetalet. Lagutskottet: af BankoUtskottets Memorial angående Bankens forum i Concursmål. 2:0 Jterremisser af nedannämnde Utskotts Memorial och Utlåtanden: StatsUtskottets: i anledning af väckt motion, att förteckningar Öfver Kronans hus och byggnader måtte till trycket befordras. Statsoch BevillningsUtskottens : angående åtskillige åtgärder till befordrande af en Bergslags inrättande i Norrbottens Län. Stats-, Bankosamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens: angående låns meddelande å Spannemål. BankoUtskottets: angående belåningsrätt, vid BankoDisconten och dess LåneContor, å Ritorr säd i maga* ziner. 3go