Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 354 tillstyrkt, och då R. o. Ad. lemnat denna punkt i samma betänk, utan anmärkn., d. v. s. godkant densamma, så skulle jag tro det vara vida conseqventare af Ståndet att vidblifva detta och bifalla hvad StatsUtsk. föreslagit, än att förändra villkoren på sådant sätt, att det skulle bero på K. M. alt lemna ifrågavar. understöd, antingen såsom lån, eller såsom anslag. Hr Printzensköld, Carl: Om det är en obestridlig sanning, alt sparsamhet både hos den enskilde och bos nationalrepresentationen är en dygd, och ganska berömlig, då den på ett riktigt sätt användes: så måste deremot, hvad erfarenheten ej sällan har bevittnat, denna sparsamhetsanda, oriktigt tillämpad, leda till alldeles motsatta följder mot dem man åsyftat. Till det sednare slaget räknar jag Hr Westfelt! uppmaningar alt bestrida bifall till Hr voti Hohenhausens framställning i förevar, fall. Det måste väl vara ganska tydligt och klart, att fastän enskilde jordägare genom anslaget, i händelse understödet skulle komma att utgå såsom sådant, finge åtnjuta nyttan deraf i första hand, så är det likväl Staten i det hela taget, som skördar frukterna ; ty hvem kan väl bestrida, alt om ett hemmans ägor genom vattenaftnppning blifvit förökade, eller tili deras beskaffenhet verkligen förbättrade, så måste Staten deraf skörda nytta i samma mån, som dessa enskilde medborgare, genom dessa företag, komma i välstånd. Är den enskilde ej mäktig att vidkännas de kostnader, som sådana företag medföra, så synes det ntig äfven billigt att Staten träder emellan och underlättar den enskilde medborgarens bemödanden, att försätta sig i bättre belägenhet, än han tillförene varit, då Statens tillgångar sådant medgifva. Jag tillstyrker således bifall till Hr von Hohenhausens yrkande, att det belopp, som StatsUtsk. tillstyrkt alt såsom lån utgå, må till K. M. öfverlemnas, med rättighet att, efter sig företeende omständigheter, deraf anordna större eller mindre del, såsom anslag, och ej såsom lån. Hr von Hohenhausen:
Vid föredragning af Bevillnings-UIskottets den 12 dennes bordlagda Memorial N:o 59, med förslag till voterings-propositioner i anledning af Riks-Ståndens olika beslut i afseende å förändrade föreskrifter om Allmänna Bevillningens Bih. till R. St. Fröt. 9 Sami 88 698 Prot.-UIdrag den 15 September 1860. utgörande samt angående Mantalsoch Skaltskrifningarnes förrättande, stannade Ridderskapet och Adeln uti nedan antecknade beslut. 1 :o. Förslaget lill B evillnings-Stadga: Utskottets yttrande rörande Ingressen till Stadgan. Lades till handling arne. § 2. Utskottets förslag till volerings-prosition N:o 1 godkändes och dess hemställan rörande stadgandet om frälseränta bifölls. § 3. Voterings-propositionerna N:ris 2 och 3 godkändes. § 7. Volerings-propositionen N:o 4 godkändes § 8. Voterings-propositionerne N:ris 5 och 6 godkändes. § 16. Voterings-propositionen N:o 7 godkändes. Utskottets förslag lill volerings-proposilion N:o 8. Godkändes. §§ 27 och 35. Utskottets yttranden lades lill handlingarne. Volerings-propositionen N:o 9 godkändes. § 65. Utskottets första anmälan lades lill handlingarne och volerings-propositionen N:o 40 Lief med afslag å från Utskottet gjord inbjudning, af llidderskapet och Adeln godkänd. Prot.-Uldrag den i5 September i860. Utskollets yllrande lades till handlingarne. 699 2:o. Förslaget lill Instruktion för Taxerings-förrällningarne. Utskollets anmälan lades till handlingarne. S 9. Voterings-propositionen N:o 11 godkändes. Med afslag å från Utskottet gjord inbjudning, godkände Ridderskapet och Adeln voterings-proposilionerne N:ris 12 och 13. 5:o. Förslaget till Förordning, angående Mantalsoch Skattskrifning arnes förrättande. S *■ Utskottets yttrande lades till handlingarne. S 5.
Men det är inte af synnerlig vigt.Olof. Låt mig hora! Adelsmannen (läser). Det står ett 5: o om rätt för predikare att förkunna Guds ord. men det fingo de ju förut också! Olof. Och ingenting mer? Yar god läs upp den punkten, som handlar om tron. Adelsmannen. Tron — det står ingenting nämdt. Jo, låt mig se — - ” evangelium skall läsas i alla skolestugor. ” Dessutom fins der en fullmakt åt sekretarius Olaus Petri som kyrkqherde i stadens kyrka med 3000 dalar om året. Och det är, när adelsmannen gått, Olof utbryter: “ Detla var allt, jag lidit och kämpat för! En fullmakt! En kunglig fullmakt! Jag tjente Belial i stället för G.ud! Ve dig, falske konung, som sålde din herre och Gud! Ve mig, som sålde mitt lif och mitt arbete åt mammon: Gud i himme-len förlåt mig! “ Det är nu, Olof beslutar sig för, att “ en skall dö, pa det att alla må lefva. “ Det är efter denna scen, han enligt den äldre versionen af pjesen ej blott blir medveten om, utan ock delaktig i anslagen mot kung Gustafs lif. Den märkvärdigaste personen i stycket är dock Gerdt Bokprentare, han, som blifvit inmatt på dårhus af Brasken, emedan han blifvit satt att trycka anti-lutherska skrifter och i stället tryckt lutherska. Det är hans karakter, Strindberg velat förklara eller ersätta i det märkliga “ Efterspel “ han skrifvit till den sista upplagan af Mäster Olof. För folkei uppföres der ett skådespel i de gamla medeltidsmysteriernas stil, der förf. dock inom en ovanligt trång ram vetat inlägga en den originellaste verldsåskådning, till idén nära befryn-dad med Viktor Rydbergs dikt, “ Prometeus och Ahasvérus “. Här råder också “ den Evige “, men “ han besöker dessa trakter blott hvarje myriad af år “.
Knallhattar, askarnes vigt inberäknad 1 skålp. — 50 Knapergall oell Ekollon, maina och omalna — Fri aKnappar ;|f sammansätta eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen *) 1 skålp. — 40 Anm. Då knappar af Glas, Horn, Metall, Perlemor eller Stenkol icke annorlunda äro af sammansatta ämnen tillverkade, än att öglan är olikartad, böra de förtullas på sätt taxan stadgar för det ämne, arbetadt, hvaraf sjelfva knapparna äro förfärdigade. Kn ifvar: rak-, med eller utan fodral 2) i skålp. — 30 penn3) 1 skålp. — 60 Anin. Såsom pennknifvar förtullas äfven knifvar, hvari finnas pennknifblad jemte andra knifblad eller redskap. ') Enligt Traktaten ncdsättes tullafgiften från och med år 1863 till 30 öre. 2) » » » » » » v » 1868 » ‘25 öre. 3) » » » » » » » » 1868 » 50 öre. 62 Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o 85. Qvantitet för Införselstullberäkningen. tull. Riksmynt. K» ifvar: tälj-, sjömanseller gröfre arbets’) 1 skalp. R;dr öre. 8 i bordsoch andra slag, ej specificerade, samt galliar; med skaft af silfver, pläter, ebenholz, elfenben 2) 1 skölp. 60 mi'd skaft af andra ämnen 3) 1 skalp. — 15 [illy tu illmar; hänföras lill Strumpsloisarheten. iiolioltmalm och Metall F ri Rocheililj; se Färger. Roeffyrcr, tullbehandlas i likhet med hvad för Kläder är föreskrifvet. K«l, trä- Fr a Kolsyrad! Natron; se Soda. Kompasser; liänföras under Instrumentet-, navigationsm. 11. Konfltyrer 1 skalp. 20 Konjak; se Bränvin.
Medgifvas måste likväl att straffet å dem, hvilka första gången sig förbryta, företrädesvis bör göras sådant, att de, om möjligt, blifva förbättrade. Utskottet föreslällde sig äfven, vid förslagets uppförande, alt de, sorn dömas för enkel stö'd första gången, i allmänhet skulle komma alt insättas i länshäktena, hvilka, örn än hufvudsakligen ämnade för ransakningsfångar, dock städse begagnas vid verkställighet af mindre frihets—straff; men som en ovilkorlig föreskrift derom tilläfventyrs hade försvårat, om ej omöjliggjort föreslagna lagens verkställighet, ansåg Utskottet rådligast att låta verkställigheten bero på doras bepröfvande, som hafva att derom förordna. Emedlertid har Utskottet, på sätt ofvan är antydt, numera vunnit den upplysning, att redan befintliga, jemte under byggnad varande länsoch krono-häklen, medgifva en föreskrift i berörde syftning. Derföre bar Utskottet ock härom intagit en bestämmelse i 27 §, der det således blifvit föreslaget, att straff-arbete, som ej går öfver sex månader, skall i länseller krono-häkle verkställas. Derigenom vinnes alltså det mål, alt de, som första gången göra sig skyldige till straff för mindre tjufnader, ej behöfva att sammanblandas med andra förbrytare, utan kunna komma att undergå strafTet på ett sådant sätt, som kan lända lill deras förbättring. 1 den mån flera fängelser af den beskaffenhet, som berörde, varda uppförda, kan föreskriften utsträckas; men för närvarande kan man ej gå längre, än nu är näinndt, eller meddela vidare föreskrifter i afseende på verkställigheten af straff-arbete, än denna § innefattar. Lag-Ulskollets Utlåtande, M 48. 21 De allmänna bestämmelserna har Utskottet ökat med två §§, begge föranledda of de anmärkningar, som blifvit gjorda emot ingressen till författningen.
Flickorna Palm voro en gång uppe på hans rum tillsammans med honom och modern. ”Hvad är det för en krans?” frågade Anna plötsligt och pekade på en vissnad lagerkrans, som hängde på väggen. ”Det är en lagerkrans.” ”Det ser jag nog, men hur har ni fått den?” ”Det är en hel historia, och jag kunde gerna berätta er den, men den passar icke rätt väl till situationen.” ”Berätta den ändå, ni har gjort oss så nyfikna. Han omtalade då hur han genom att stryka den unga flickan på pannan lyckats framkalla en magnetisk verkan så att hon under ett af sina våldsammaste utbrott blef helt lugn och fick ro. Hennes sköterska var en gammal half-förryckt gumma, och af tacksamhet för den lindring han beredt hennes skyddsling, hade hon skickat till Borås efter den der lagerkransen. ”Det var minsann intressant att en gång få höra den historien,” sade fru Lundegård, ”jag har nog undrat hvarför Axel alltid så troget fört den der kransen med sig, men aldrig vetat hvarför.” När Lundegård var rest, och frun packade hans saker, kom Anna Palm der in. ”Skall fru Lundegård icke taga den kransen med?” sade hon. ”Jo, kanske jag borde göra det.” ”Det tror jag visst att han skulle tycka om.” Och så packade hon ned kransen. Tyder hela denna kranshistoria på verklig känsla eller effektsökeri? Jag vet icke ännu. ”Sveriges yngste docent”, Tyrén tror jag han heter, lär dessutom vara en af vårt lands oförskämdaste karlar. En sprätt i klädsel och uppträdande. Ett oerhördt godt minne. När han läst en sak, så kan han den. Han har varit informator hos svenska ministern i Wien. På följande sätt skaffade han sig platsen: Ministern skref till en akademiker i Lund och bad honom skaffa sig en informator. Denne borde vara filosofie doktor och icke för ung, ty pojkarne han skulle handleda voro 16 – 17 år gamla. Akademikern annonserade, och kandidat Tyrén infann sig. Han antogs icke, först emedan han var för ung, dernäst emedan han icke var filosofie doktor. Tyrén packade sina koffertar, reste till Wien och anmälde sig såsom den af akademikern skickade informatorn.
S. D. Föredrogos ånyo meddeladt Utdrag, JVs 283, af Hedervärda BondeStåndets Protokoll den 12 dennes, med inbjudning till Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet att förena sig uti det beslut, som Borgareoch Bonde-Stånden vid behandling af ll:te punkten uti Stats-Utskottets Utlåtande, JV2 87, angående fortsatt utförande af jernvägsarbete!) för Statens räkning och anvisande af dertill erforderliga medel, fattat i fråga om anslag af medel för norra stambanans fortsättning från Upsala till Sala, och således ytterligare anslå 1,062,000 Riksdaler Riksmynt till nämnda ändamål. Med afslag å inbjudningen förklarade Preste-Ståndet sig vidhålla sitt i frågan fattade beslut; och ansågs härmed yttrande å Ståndets sida jemväl vara lemnadt öfver ett från Vällofliga Borgare-Ståndet lill föredragning nu anmäldt Protokollsutdrag, JV5 307, innefattande inbjudning till Preste-Ståndet i enahanda syftning angående det ämne, hvarom Bonde-Ståndets ofvanberörda inbjudning handlar. Från Vallofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo och biföllo Stats-Utskottets Utlåtanden: M 98, angående ytterligare anslag för det inom Rikets Ständers hus inrättade Riksdags-arkiv; M 101, i anledning af väckt motion om åtgärders vidtagande till skydd för kronolaxfisket vid Åsbro i Wiske å, och M 102, i anledning af väckt motion om öfverlåtelse åt Nysätra socken af lägenheten Ängstorp under Ryda kungsgård för inrättande af en s, k. byskola. S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Stats-Utskottet följande Kongl. Maj:ts nådiga Propositioner: Bih. till R. St.
Södra förstadens kämnersrätts utslag, ådömda böter, hvilka uti rättens special allt sedermera balanserats, icke uppgifvit, än mindre, med begagnande af de flera tillfällen, hvilka honom dertill lemnats, gitlat styrka, att sedan Kongl. Majit fastställt Kärn' nersrällens och Kongl. Ilofrättens sammanstämmande beslut, Engman hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit att af gunst och nåd njuta eftergift af ofvanberörde böter, och Engman icke heller ens föregifvit, att Öfverstålhållareembetets kansli, för verkställighet af Kongl. Majlis utslag, anställt utmätning af samma böter, hvarom något lillkännagifvande från ÖfversLåthållare-embetet derförulan icke blifvit meddeladt, hade Kämnersrätten, vid sådana förhållanden och eller anmälan af rättens betjente, att tillgång hos Engman saknades lill böternas gäldande, ansett sig ej längre kunna, ulan eget ansvar, låta vid Engmans tredska bero, utan förvandlat böterna Lill sju veckors fängelse, till undergående hvaraf Engman blifvit på vanligt sätt genom Öfverstålhållare-embetets kansli befordrad; med afseende hvarå Kämnersrätten yrkat, att Engmans klagan, så vidt den rörde Rätten och dess betjente, måtte lemnäs utan afseende. Efter det Engman, sorn begärt och erhållit del af detta utlåtande, uti inlemnad skrift bestrid t Kämnersrältens uppgift, att Öfverslålhållnre - B. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse den 15 No v. 1847.
Har nu Gyllensvanska Famillen i och med sin första daning ägt representationsrätt, och densamma, på sätt jag har förut tror mig hafva ådagalagt, med framlidne Herr Öfverste Gyllensvan icke upphört, hvilket korset i Genealogien icke ensamt lärer kunna orubbligt afgöra, har den ock genom Lieutenanten Fredric Leonhard Gyllensvan blifvit fortsatt, i hvilken sednare öfvertygelse jag än ytterligare styrkes af den omständighet, att bemälte Lieutenant, under de 5:ne sis<_förflutna Riksdagarna, oanmärkt utöfvat den med sitt då inne hafvande Gyllensvanska Namn förenade Riksdagsmanna-rätt, så vågar jag påstå, att man icke utan uppenbar misstydning af Kongl. Maj.ts till RiddarhusDirectiouen under den 25:te sistlidne October atlåtne Nådiga skrifvelse, Gyllensvanska FideiCommissStiftelsen och den dom, som förstnämnde höga handling åberopar, och hvilken utgör grunden för Herr Maioren Henric Gyllensvans rätt, hvilken visst icke blifvit mindre än den Lieutenant Gyllensvan innehade, kan betaga honom dit hörande representations-rättigheten, eller härifrån hämta så underlig slutsatts, att den enda Gylien - .444 Den 11 Maj e. rn, svan, som finnes, eller som i grund af ofta nämnde FideiCommissStiftelse någonsin kan komma att finnas skulle de jure representera den Famil!e han fordom tillhört, men för hvilken han sedermera helt och hållet blifvit främmande. Af alla dessa skäl bibehåller jag för min del Majoren Gyllensvan vid sin nu begagnande representations-rätt, och förkastar Förslaget att genom RiddarhusFiscalen affordra honom dess erhållna InträdesPollet. G. A. Koskull. Herr Protocolls^ecreteraren Grundelstjerna samt Hans Kxellence Herr Grefven och Ordföranden biträdde Herr Lagmannen Friherre Koskulls tanka Rätteligen vara transsumeradt, betygar ut supra In fidem Piotocolli G. Marks von Wurtemberg I Lades på Bordet.
Franska; Tyska; Matematik; Naturvetenskap (Botanik, Zoologi, Fysik och Kemi); Historia och Geografi; Filosofisk Propedeutik (Psykologi och Logik); Hebreiska < Dessa ämnen äro visserligen fria, men för fullständig studentexamen behöfves Engelska j det förra, och det sednare vilja nu för tiden alla ynglingar lära' sig, Utom dessa 12 läroämnen fordras, att ynglingen skall så noga och omständligt studera de flesta språken, att han kan skrifva dem. Nu frågas: hvilken fullvnxen menniska skulle kunna stå ut med att samtidigt studera en sådan massa olika ämnen, utan att blifva både till kropp och själ förderfvad? Och dock fordrar man ett sådant arbete af ynglingen, hvars kroppsoch själskrafter just äro ännu stadda i utveckling, och hvilka, omsorgsfullt vårdade och öfvade, kunna komma att bära de herrligaste frukter, men hvilka genom ett onaturligt och öfveransträngande arbete brytas och förderfvas. Det är hemskt att se mången yngling, med redlig flit och goda anlag, blifva allt slappare och svagare, ju längre han hunnit arbeta sig upp i skolan, utan att tala om dem. som, för att icke sätta lifvet till, tagas ur skolan. Uttröttad genom hemarbetet kommer ynglingen trött i skolan, der han icke förmå1- hålla uppmärksamheten tillräckligt spänd pä det myckna, läraren alltid har att säga lärjungen. Lärarens både krafter och tålamod blifva härigenom ständigt satta på svåra prof, nemligen att ideligen behöfva säga detsamma omigen, utan att vinna sin afsigt. Den svåraste uppgift, en lärare nu har. är också att veta, när han med rätta kan och bör tillrättavisa en yngling, ifall denne icke kan nöjaktigt redogöra för sin lexa. Har lättja varit orsak härtill, så är det högst nödvändigt, att lärjungen tillrättavises, men har han deremot användt så mycken tid hans krafter medgifva och ändå icke förmått draga fram det tunga lasset, så verkar tillrättavisningen i högsta grad menligt, och dock fruktar jag för att under nuvarande förhållanden dagligen många sådana misstag begås.
Men härtill komme ytterligare, att samme man, efter 20 års forskningar och ansträngningar, uti den af honom uppfunna i hela den bildade verlden med så utmärkta vitsord lofordade räknemaskinen, slutligen tillkämpat sig en af det stilla tänkandets vackraste segrar, och derigenom spridt en ny glans öfver det Svenska namnet. Yisserligen hade Rikets Ständer vid någon af de föregående riksdagarne, i afsigt att bereda Scheutz ersättning för de kostnader, som varit med utförandet af hans ryktbara uppfinning förenade, för en gång tilldelat honom en viss penningesumma; men då denna efter all sannolikhet icke varit tillräcklig för att betäcka alla utgifterna, än mindre utgjort någon belöning för hans oegennyttiga ansträngningar och mödor, har motionären, med hvilken Herr O. von Knorring sig förenat, hemställt, att Rikets Ständer, för att bereda den förtjcnte vetenskapsidkaren en utmärkelse och den åldrige, 74 år gamle, mannen ett behöfligt understöd för hans återstående dagar, måtte bevilja Scheutz en årlig pension till belopp af 1,200 R:dr.
Justerades pleniprol:n f. d. 3 , 5 och 9 sisth Augusti. H. R. o. Ad. åiskiljdcs kl. £ till 8 om aftonen. In iidem prolocolli, Albert Munck. - Fredagen den 13 Octobcr 1848. Plenum kl. 6 e. m. Justerades eli prot.-ntdr. för gårdagens plenum, samt pleniprot:u för d. 10 samt d. 12 dennes f. och e. m. Föredrogs och godkändes Exped.Ulsk:s i gårdagens plenum på bordel lagda under N:o 42 afgifna förslag till § i riksdagsbeslutet, om ändring i 2 § 17 cap. A. B. Föredrogs och lades lill haudlingarne Const.Ulsk:s i gårdagens plenum på bordel lagda mern. N:o 36, med utlåt, i anledn. af talmannens i BondeSt. vägran af propos. på remiss af en inom Ståndet väckt fråga om utlåtande af underd. skrifvelse till K. M. om Helsinge regementes hemförlofvande. Föredrogos och biföllos LagUtskcs nedannämnde i gårdagens plenum på bordet lagde betänk.: N:o 93, i anledn. af väckte motioner, ang:de verkställighet af spö- och ris-straffen samt den uppenbara kyrkoplikten; N:o 94, i anledn. af väckte motioner om minskning i det antal nämndemän, som i häradsrätt erfordras för att rätten må anses domför; N:o 95, i anledn. af väckte motioner om förändring i författningarne, ang:de utmätning; samt N:o 96, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af K. förordningen d. 13 Juli 1818, ang:de handskrifna invisningar eller s. k. assignationer. Föredrogs och lades lill handlingarne LagUtsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda mern. N:o 97, i anledn. af återremiss 582 Den 13 Oktober. utaf en punkt uti betänk.
Denna i dragning skulle förringa medlen att fortskynda arbetet inom Hot Rätterna och i en swar förlägenhet 6ä"a desta Ost wer-Domstolar, i synnerhet helst Götha HofRätt, som äger flera Asttzorer, h vilka icke äro i ätnjutande af de deras ljenster tillkommande Löner, men utan hwilka nämde Hof-Rätt rcke skulle kunna, såsom nu sker, arinna pä irenne Den 2! September. 6iz divisioner, lika med Swea Hof. Rätt. Dä den besparmq som för StatsWerke! uppkomme genom Adjul-ctions - medlens förminskande efter RiksensSländers förslag, icke lstefwe betydlig och ej kan jemföras med den uppoffring af en stor allmän angelägenhet, som wore en följd deråt, sä har Kongl. Majit i Räder welat till ett nogare öfwerwägande af R-ksens-Ständers Stats-Utstött öfwerlemna om icke Adjunctions» medlen för bägge Hof Rätterne böra beräknas till lika belopp, sem de förut utgjort. zw Genom underdänig strinnelse af den 28 nästledne April bafwa Riksens Ständer, som ansett otwifwelaktigt alt Rck.ts Lagar dels fordra förenkling för att af Allmänheten och Domare kunna rätt fattas och tillämpas, dels ock för» bättring till deras innehäll, i underdänighet anhällik, att en Lag-Comité, öestäcnde af kunnige och erfarne
Expedttions-Utskottet deraf hämtat skäl til! förbigäendei underdäniga ffrifwelsen af de öfrige Ständens eftergifter uti Pnv,Werne, akt oftanämde un - Den 2Z Januarik. 94; underdäniga strifwelse egenteiigen^ synes röra fast Egendoms innehafwande, sä förekommer likwäl harwid, att Högloft. Rldderssapet och Adelns Prvtocolls-Utdrag d. 2 Junit, som förnämligast synes haswa giswit anledning till isräga warande Expedition, innehöll, »tom den jämkning som i den underdäniga lkrifwelsen omförmäles, tillika Trenne ankra uppoffringar. Likaledes iinnefattade PresteSinndets den 4 Junst mcddeite Prokocolls^Uidrag icke allenast dct ui» den prostcterode strffwesten omnämde bifall lill Högloft. RrdderssapetS och Adelns vfwanbemäldte koncession, utan ock de efcerastter uti Preste-Ständets Privilegier, hwilka detta Ständ med afseende pä Högloft. Ridderskapet och Adelns Protocvlls-Utdrag beftutit;oä) hämtar Preste-Skändet af detza omständigheter sä mycket mer anledning akt yrka de öjwerenskomne Privilegii-jemkliingars och förändringars samlande ull en Expedition, som det tvckeS wara ordenteligast, att de hwilka ivid ett och samma tillfälle och enligt samma ProtocollsIltdrag blifmit bifallne, icke böra ställas särssildke eller ryckaS ur deras sammanhang wid tillfälle, dä hos Kongl. Maj:t de till stadfästelse i underdänighet anmälas. Hwilkct härigenom skulle de Relpective Med-Ständen samt ExpedstionS-Ulfkottet wördjamt och wänligen kommuniceras, lupr». Lx krotocollo k» ^7. Almgvist.