Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Är det ädelt af Lagstiftaren att med behofvet af sällskap eller hvila eller med annorstädes påkallande ouppskjutliga göromål tvinga en af de fyra, eller två af de fem, att förråda den öfvertygelse, med hvilken Lagstiftaren på det starkaste sökt att fästa dem med den föreskrifna eden? Stockholm d. 23 Junii 1815. S. Wijkman Casp:son. Herr Borgmästaren Kjellander ingaf en så lydande motion: Vördsamt Memorial. I sammanhang med hvad Herr Professoren Doctor Wijkman nu anfört, torde mig tillåtas såsom en ny motion väcka Höglofl. Utskottets uppmärksamhet derå, Bilagor D, E till Mern. 977 att ett stadgande i 5 § af Tryckfrihets-Lagen nödvändigt erfordras, som berättigar Domaren att vid vite eller annor laga påföljd ålägga de till utgörande af Jury kallade personer att å utsatt tid och ställe sig infinna. Utan ett sådant stadgande skall det nu antagne Rättegångssättet förfela sitt åsyftade ändamål. G. Kjellander. Bilaga D till Mern. Utdrag af Frotocollet hållet i Riksens Höglofl. Ständers Constitutions-Utskott den 21 Junii 1815. Likaledes skulle till Riksens Ständer öfverlemnas de förslag till ändringar i Tryckfrihets-Lagen, Beredningen, i anledning af Herr Kjellanders motion och af PresteStåndet vid sista Riksdag gjorda anmärkningar, utarbetat, dock skulle med expedition deraf dröjas intill dess så väl sednare inom Utskottet väckta motioner rörande samma Lag hunnit pröfvas, som den af Preste-Ståndet gjorda remiss derom upptagas. / Bilaga E till Mern. Utdrag af Frotocollet hållet i Riksens Höglofl. Ständers Constitutions-Utskotts Beredning den 26 Junii 1815. Beredningen upptog derefter enligt remiss de förslag till ändringar i Tryckfrihets-Lagen, som vid sistl. Riksdag af Preste-Ståndet gjordes. Dessa förslag voro: ^ 1 § 6 Mom. om åläggandet af samma ansvar som cautionister å dem, hvilka såsom vittnen påtecknat namnsedel, 978 Riksdagen 1815.
Rihsgäldskontorets inkomster och utgifter under år 1859. det tryckta räkenskapsutdraget intaget omslut af balansräkningen, till ett sammanräk nadt belopp af R:dr 73,822: 40. hvartill kan läggas fordringen för det sistlidne år lyftade beloppet utaf kreditivet till förhöjning af de från Arméns Pensions-kassa utgående pensioner » 12,675: 44. eller tillhopa lt:dr 86,497: 84. Som likväl kan antagas, att en eller annan af de bland skulderna balanserade summor framdeles kommer att ur räkenskaperna afskrifvas, torde det kapital-öfverskott, Riksgälds-kontoret vid sistlidne års slut i verkligheten egde, kunna anses ungefärligen motsvara det belopp räkenskaperna utvisa. Med hänvisning till bilagde sammandrag af den uti Riksgälds-koutorets nu granskade hufvudbok intagna kassaräkning (tabellen Lit. A), få Revisorerne, för att underlätta jemförelsen emellan inkomsternas och utgifternas belopp under sistlidne år, meddela nedanstående summariska uppgift öfver: Riksgälds-kontorets inkomster år 1859: Allmän bevillning samt kortoch tidningsstämpel-afgifter, jemte observations-medel 2,348,656: 5. Skatteköpeskillingar och ekeskogs-medel 13,876: 82. Kapital-af betalningar och räntor å de för vissa föremål eller under längre tid beviljade lån 268,244: 51. Återbetalningar å lyftade kreditiv-medel, jemte derå erlagde räntor 82,221: 76. Dito af tillsvidare förräntade medel samt derå upplupna och godt gjorda räntor 3,634,490: 77. Ersätta förskott 903: 41. Återbetalningar af beviljade anslagssummor m. m 31,959: 32. Aflemnade behållna öfverskott å statsverkets inkomster för åren 1856 och 1857 . 3,589,983: 79. Andel i Manufaktur-diskontens vinstmedel för år 1859 21,000: — Aldre depositionsmedel 2,841: 15.
Kött: i U 2 4 — F r i a 2 färskt i L ii — 4 o — F 20 _ — saltadt i lunna 8 ri tt 3 16 — torkadt eller rökt i Lii i 24 — ) 1 a4 — Lackerade arbeten, ej specificerade i U. — 24 — F ri a Lin: F 4 — ohäcklad t i Lti i 16 — ri It Ljuskronor, af sammansatta, eller såsom arbetade, ej specificerade ämnen. Kolsyradt Natron ellrr lenad Souda, se Solida. Latun **ller Tråband, se Metaller, sammansatLahn, oäkta, se Metaller, sammansatta, alla slag. ta, alla slag. 8 Bil. till Bevilln.-Utsk. Betänk. N.-o 12. rl\il lt'/i VtP.- Qvantitet för Införselsj btjörsclsTullberäkn. tull. 1 tull. ltdr Sk r. Anm. Delar deraf förtullas efter det eller de förarbetade ämnen, hvaraf de bestå. Kil. sk. r. lidi sk. r. 1 .6 — Luktvatten, alla slag (tiaskornas vigt inbegripen) I u — 16 — F ti It 8 — Lunta 1 u. — 2 — F r i 4 _ — I ti 1 iG — F r i a Läder, iner eller mindre bernit: C — Karduanssamt färgade eller tryckta skinn 1 u. I 24 — F r i a Finare skinn för tillverkning etc.
Jag förmodar således, att Rikets Ständer vid detta Riksmöte sätter Regeringen i tillfälle, att fortsätta de omsorger för Rikets väl, som oaktadt alla anmärkningar utmärkt densamma, och som berättiga Ko - 58 Den 21 Ju lii i. ra. nungéns Rådgifvare att i de få afseenden, då anmärkning ägt rum, erfara den tillgifvenhet de äga rätt att vänta af Svenska Folket och dess Representanter, oell att gå dess Regerings omsorger till mötes. Grefve Horn, Claés Fredrik: Då det lika litet tillkommer Talmannen, som någon annan af Ståndets Ledamöter att tolka Grundlagen, utan blott följa dess föreskrifter, nödgas jag, i anledning af det sätt, på hvilket Herr Grefven och LandtMarskalken behandlat detta ämne tvärtemot RegeringsFormen och RiddarhusOrdningen, protestera emot detta Herr LandtMarskalkens handlingssätt. Herr Klingstedt, Gustaf Fredrik, hade inlemnat följande, som upplästes: Då det Betänkande ConstitutionsUtskottet vid granskningen af StatsRådets Protocoller författat, nu punktvis till pröfning förekommer, får jag, i afseende på de yttranden, som förut förefallit rörande Regeringens åtgärder, vördsamt afgifva mina tankar.
Beträffande åter den af Presteoch Bonde-Stånden uttryckta åsigt att, jemte benämningen ”Härad,” hvilken ej nyttjas öfver hela Riket, borde utsättas den af ”Tingslag,” så enär det hittils ensamt använda ordet ”Härad” icke foranledt någon misstolkning eller förvillelse, och tillägget af ”Tingslag,” dels blefve i så måtto ofullständigt, som Val-Districten på vissa orter utgöras af Skeppslag, Mot, Fögderier m. m., dels skulle påkalla en motsvarig förändring, ej mindre i i:sta puncten af Riksdags-Ordningens i5 §., än i 11, 16 och 32 §§. af Cons tmitioni-XJtskot tets Memorial. N-.o 33. samma Grundlag, tror Utskottet, då, äfven hädanefter sorn tillförene , mäste under Härad förstås hvarje serskildt val-district, enligt gammal häfd i olike Provincer, sig ej ega skäl att föreslå införandet af ifrågasatte ytterligare, icke ovilkorligen nödiga -tillägg. Emedlertid har Utskottet funnit, alt den undantagsfria bestämmelsen om minst en Fullmägtigs sändande från hvarje Dom* saga komme att på vissa orter medföra håde nog mycken rubbning i hvad af ålder varit öfligt och Allmogens alltför stora betungande med Riksdagsmans underhåll. Det gifves nemligen en och annan högst liten, af blott ett Härad bestående Domsaga. med ringa hemmantal samt med få val-berättigade och valbara invånare, t. ex. Säfvedahis Härads Jurisdiktion, också ständigt förbunden med Justitia-Borgmästare-Embetet i Götheborg; och dessutom kunde tilläfven* tyrs i framtiden Domsagor klyfva? eller indelas på ett sätt, hvarigenom, åtminstone inom någon bland dem, antalet af valberättigade Hemman betydligen minskades. Vid sådant förhållande har Utskottet ansett sig böra tillstyrka det undantag att
Hela skilnaden ligger således deri, att landtmannapar-tiet under den snart tjuguåriga striden gent emot motstån-dames abstrakta patriotism haft att ställa fram det berättigade krafvet på uråldriga orättvisors undanrödjande. “ Intelligensen “ har nöjt sig med att än gilla, än förkasta dessa kr af. “ Kompromissen “ af 1873 var frukten af ett sådant gillande, ty kompromissen tillkom som bekant ingalunda genom blott landtmannapartiets tillskyndelse. Men sedan man väl förklarat sig villig att acceptera denna öfverens-kommélse, skyndade man sig att begagna det derigenom vunna andrummet till att låta utarbeta det mest erke-preussiska härordningsförslag, som någonsin varit framlagdt för en svensk riksdag. Och man stannade icke dervid. Man negligerade helt enkelt den ena sidan af “ kompromissen “, i det man utan vidare underlät att låta detta härordningsförslag åtföljas af något som helst förslag till grundskatternas eller de den oprivilegierade jorden i öfrigt • åliggande särskilda bördornas afskrifvande. Men man var den gången mycket krigiskt stämd på aller högsta ort, och det hjelpte icke ens att sex af statsrådets ledamöter med då varande h. exc. justitiestatsministern i spetsen ujttryckte sina farhågor gent emot detta ensidiga upphäfvande af den så nyligen ingångna öfverenskommelsen. Hvilka orimligheter landtmannapartiet än sedan må hafva låtit komma sig till last, ické var detta åtminstone dess fel. Följderna af det egendomliga experimentet framträdde heller icke mindre bjerta derigenom, att h. m: t konungen precis två dagar före detta förslags slutliga behandling i kamrarne fann sig föranlåten att omkonstruera sin rådkammare i en afgjordt kompromissvänlig anda. Visserligen satt det svåra härordningsförslagets upphofsman,statsrådet Weidenhielm qvar, men framför honom satt åter frih. De Geer och vid hans sida hrr Carlson, kompromiss-skrifvelsens kände författare, och Forssell, framtidsmannen, hvilken såsom politisk skriftställare afgjordt trädt inom skrankorna för samma anordning.
— På den sålunda uppkommande egentliga byggnadssumman R:dr 1,930,672: 96., skulle Geheimerådet Stiller tillgodokomma, såsom arkitekt-arfvode, 2 procent med 38,613: 46. och då han hittills erhållit tillsammans 13,788: 35. återstode i sådänt hänseende att gälda R:dr 24,825: 1 1. Sedan sålunda, på grund af sorgfälliga beräkningar, blifvit framställda alla de kostnader, som erfordrades för att bringa det nationela företaget, muscibyggnaden och hvad dertill hörer, till ett hedrande slut, så har Kongl. Majit, som ansett att, — om än de dryga utgifter, som företaget ännu kräfde, skulle kunna på en längre tid fördelas eller någon enstaka del deraf, såsom till exempel quaibyggnaden, uppskjutas till en aflägsnare framtid, — det anstånd, som härigenom kunde för någon del af utgifterna beredas, hvarken vore förenligt med Stals-Utskotlels Utlåtande N:o 198. 13 en på det hela klok hushållning, som fastheldre fordrade, att arkitekt-arfvoden med mera dylikt inskränktes till kortaste möjliga tid, eller uppvägde olägenheterna deraf, att byggnadens efterlängtade fulländning och upplåtande för sin vigtiga och förädlande bestämmelse skulle utöfver behof undanskjutas, i nåder föreslagit att Rikets Ständer, för godtgörande så väl af de här ofvan till 527,828 R:dr 35 öre sammanräknade kostnader, som af Geheimerådet Stillers arfvodes-fordran, måtte till Kongl. Maj:ts disposition anvisa en jemnad summa af 553.000 R:dr R:mt, att utgå med 73,000 R:dr under loppet af innevarande är samt återstoden, i mån af behof, under åren 1864, 1865 och 1866. Innan Utskottet går att yttra sig om berörda af Kongl. Maj:t till Rikets nu församlade
För öfrigt får jag fästa uppmärksamheten derpå, att det redan är strängare äfventyr ippt uteblifyanden af R. o. Ad:s ledamöter än af de öfriga Ståndens; ty uti 79 § Riksd.Qrdostår, att om ledamot i Utsk. förfallolöst pteblifver flera än 3 gånger, är han sin riksdagsmannarätt förlustig; men i afseende å R. o. Ad. hänvisas ti(l RiddOrdn. och der stadgas, att riksdagsmannarätten för Joras, då försummelse ägt rum ppda«t 3:ne gånger. Potia är jpgälunds tvetydigt; °°b pär det sålunda finnes Särskildt stadgadt strängare påföljd för uteblifyande af det Den in September. Stånd, som utan ersättning bevistar riksdagarna, synes det vara ganska tillräckligt. Jag förenar mig derjemte med Frih. Ehrenborgh deruti, att man bör fästa afseende å det större biträde, Utsk:n äga af R. o. Ad:s ledamöter, och finnér motionen fullkomligt öfverflödig. Hr Lagerhjelm, Pehr: Jag mäste utbedja mig någon uppmärksamhet å Frih. Boyes motion. Det är lätt att inse, hvarifrån den härleder sig, från den böjelse nemi., att då det inträffat, att utsk:ssa mm ari träden måst upplösas i anseende dertill, att R. o. Ad:s ledamöter icke varit fulltaliga, vore meningen att återställa det förtroende, hvaraf Ståndet såmedelst kari anses hafva gjort sig förlustigt; men jag hemstället' till motionären och hvari och en (jag säger hvar och en derföre, att vi alla bidraga till val af utsk:sledamöter), om det ej ligger något nedslående för Adeln uti denna motion. Jäg har icke hört, att någon ledamot i de andra Stånden föreslagit några nya åtgärder för alt tillse, att utsk:sledamöterna fullgöra sin pligt. Det vore verkligen oväntadt, om R. oj Ad. skulle göra sig förtjent af motioner i sådan syftning; men efter Frih. Böyes sätt att se borde en fiscalisation inrättas öfver utsk:sledämötefna.
Eli annan talare som, om jag ej bedrager mig, yrkade afslag å betänk., yttrade sig ernof detsamma hufvudsakligen på den grund, att rätta tidpunkten ännu ej skulle vara inne att utarbeta en ny eivil-lag, dels emedan åsigterne derom skulle vara så stridiga att man icke kunde hoppas något godt resultat af ett sådant arbete, dels ock derföre att erfarenheten visat att nya författningar stundligen utkomma, hvilka nödga lagberedningen alt ofta göra jemkningar i sitt förslag och att således svårigheter ständigt skola uppstå för arbetets bringande till slut. Jag kan icke dela hans öfvertygelse, att tankarne skola vara sä delade. Jag hoppas åtminstone och tror, att vi alla sträfva för ett älskadt fäderneslands bästa. Om vi möjligen söka detta på olika vägar, så är detta ett förhållande, som ständigt kommer att existera. Om denna skiljaktighet i åsigter skulle gälla såsom ett hinder emot antagande af en ny lag, så skulle Sverige för all framtid komma att sakna densamma. Såsom ett ytterligare skäl att afslä det begärda anslaget, anförde den värde talaren jemväl, alt Statens tillgångar skola vara så knappa, att en mängd andra i hans tycke angelägnare utgifter icke skulle kunna bestridas utan åläggande af högre bevillning eller genom rikets skuldsättande. För min del är jag öfvertygad att alla oundgängliga behofver för Statsverket kunna fyllas, utan att man blir nödsakad att vidtaga någondera af dessa åtgärder. Men om äfven tillgångarne skulle vara så knappa, som han påstår, så hemställer jag till Eder, mine Hrr! om det nu ifrågavar. anslaget af 12,000 r:dr skulle derpå hafva någon väsendtlig inverkan. Det sista skälet talaren anförde var att civil-lagförslaget skulle vara af den beskaffenhet, att det redan af många sä väl auktoriteter som enskilde skulle vara ogilladt; och att lian äfven för sin del vore emot de uti förslaget uttalade åsigter. Detta förefaller mig litet underligt, enär de utarbetade balkarne blott några dagar varit tillgänglige för allmänheten, som således icke lärer haft tillfälle att deraf taga någon fullständigare kännedom; utan förmodar jag att det omdöme, som möjligen derom redan uttalats, är ganska ytligt.
Derförulan har Eder Kongl. Maj:t, med föranledande af StatsContorets den 27 April i83o afgifna underdåniga utlåtande, angående 2;ne ChartaeSigillataeOmbudsmäns underdåniga besvär öfver dem vägrad tillgång till publike archiver, genom Nådig Kungörelse d. 6 Juli 1831 förklarat, att så väl ChartEeSigillataeOmbudsmän som Fiscaler och Kronoåklagare i allmänhet, böra i och för denna controll, lemnäs tillträde till Domstolars och publike EmbelsVerks archiver, utan skyldighet att i förhand uppgifva någon viss handling, såsom föremål för deras undersökning. Till följd af denna sålunda förunnade rättighet, har den för Stockholms Stad och Län tillförordnade Charla. SigillataeOmbudsmannen, (22) ( >7° ) Invalidhus Fonden. FältSecreteraren E. Thawenius, inför Stockholms Stads RådhusRätt, tid efter annan, anställt åtal emot åtskilliga personer, hvilka köpt och hos RådhusRätten lagfarit fast Egendom, men underlåtit att Fastebref derå uttaga, hvarigenom, för de dem till utlösen ålagde Fastebref, intill förlidet års slut, ijiÖg R:dr 5 sk. 6 r:st. såsom ChartasSigillatas-inkomst tillfallit StatsVerket.
Hoppet om fred är tillintetgjordt. En djup och långvarig tystnad följde på dessa ord, så att endast då och då de unga flickornas tysta gråt hördes. Slutligen började fru Catharina högtidligt: „således har icke ännu den dag stundat, som Herren utsett att befria det hårdt betryckta landet ur fienders händer. Låtom oss dock hoppas, att han icke förskjutit detta lands folk?“ „Nej, nej,“ utbrast Johan lifligt, „icke har Gud tagit sin hand från Finlands folk. Det har utsått tålamod, försakelse och fromhet, och af sådant utsäde skall engång skördas välsignelse, om än skörden mognar långsamt.“ „Och hvem bär nu den krona, som lemnats af det fallna lejonet?“ frågade fru Catharina. „Hans syster.“ „Hans syster! Nåväl, Ulrika Eleonora är således nu vår allernådigsta Drottning. Gifve henne Herren sin välsignelse. Hon är väl icke af de qvinnor, som likna vaxet, men må hon nu visa att stålet är både spänstigt och starkt. Det är stolt att nu vilja blifva Sveriges Drottning, med mod och föresats att rädda det.“ „Huruvida hennes tankar äro så stolta, vet jag ej; det tyckes knappt så,“ svarade Johan. Nu slog vägguret elfva, och fru Catharina reste sig sägande: „broder Johans rum är i ordning, simpelt, sådant det nu kan åstadkommas. Tjenaren, som skall följa dit, är tillreds.“ Då Johan öppnade dörren, stod en tjenare och väntade honom med ljus, enligt befallning på klockslaget 11. Han ledsagade nu Johan till den fordna mjölkkammaren. I detsamma Johan gick bort, inträdde jungfru Malin och slog upp dörrarne till den alcove, i hvilken fru Catharinas säng stod, i brist af skild sängkammare. De båda flickorna gingo, sedan de emottagit sin mors välsignelse, in i sitt lilla, bredvid belägna rum, och nu, då dörren slöts, föllo de båda gråtande i hvarandras armar. Hastigt hemtade sig dock Margaretha och sade sakta och snabbt: „Cecilia, hör mamma att vi äro länge uppe, så blir hon ledsen, vi måste lägga oss,“ och skyndsamt under djup tystnad afklädde sig de båda unga, släckte ljuset och lade sig.
Med afseende derå, dels att förändring i de sednare årens höga span målspris kunde inträffa, i hvilket fall hospitals-fondens inkomster, som hufvudsakligen bestå af spanmål, förmodades ej blifva tillräckliga till bestridande af utgifterna, helst under sednare tider löner till tjenstemän och betjente måst betydligen ökas, äfvensom utspisnings-kostnaden i väsentlig mån blifvit förhöjd, dels att, i samma mån som utrymmet vid hospitalen ökas och antalet af hospitals-hjou blifver större, en betydligare tillökning i utgifterna för deras underhåll och vård deraf blefve en följd, har Kongl. Maj:t begärt, att, i likhet med hvad vid de sednast förflulne Riksdagarne egt rum, ett belopp af 37,300 R:dr Runt årligen under nästa statsreglerings-period måtte till Serafimer-Ordens-Gillets disposition anvisas för att, emot redovisnings-skyldighet, användas till betäckande af den brist i hospitals-fondens inkomster, som för bestridande af nödiga utgifter till hospitalernas underhåll samt till förbättring af hospitals-vården möjligen kan uppkomma. På bär ofvan anförda skäl, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer medgifva, det en summa af 37,300 Rulr R:mt årligen må, under den tid nu skeende statsreglering omfattar, fortfarande utgå att, på sätt och i den ordning Kongl. Majit föreslagit, användas. 96:o. Med tillkännagifvande att för fullbordande af National-musei-byggnaden ett anslag af 730,000 R:dr erfordrades, har Kongl. Majit begärt, att 130,000 Ridr deraf måtte anvisas för hvartdera af åren 1857, 1858, 1859 och 1860, eiler tillsammans 600,000 Ridr.
I händelse Riksens Ständer skulle finna Den 27 Octoler f.m. 125 nödigt vidtaga de åtgärder i afseende på Bi* hangens tryckning, jag nu vördsamligen före-! slagit;, torde finnas nödigt förut bestämma upp; jagans storlek äfvensom priset på de till försäljande ämnade exemplar. För att vinna den åsyftade allmännare spridningen, torde iiksotn hittills en skilling arket böra bestämmas för Bihangen till Riksens Ständers Protocoller vid kommande Riksdagar, till dess annorlunda beslutas. Äfven torde under samma vilkor upplagans storlek bestämmas antingen till 500 Exemplar såsom nu lär vara förhållandet eller till 1,2003 det senare i händelse Riksens Ständer skulle för godt finna utdelning bland RiksStåndens Ledamöter af samtlige Bihangen, ett beslut, som betydligt underlättande det åsyftade ändamålet, skulle förorsaka obetydlig tillökning i kostnaden, då en ganska dryg del af dem i alla fall styckevis lärer komma att bland Stånden utdelas och för återstoden endast papperets värde kom att öka kostnaden; under det att genom de af mig föreslagna anstalter betydliga summor genom besparad sätts ningskostnad kunde vinnas, och genom tryckning af ett lika antal exemplar af alla till Bihangen hörande handlingar betydlig lätthet för ordning vid tryckningen bereddes. Den 27 Octoler e. m. Bilagor till Pleni-Protocollet för den 27 Octobeif, eftermiddagen. Nio i» Grefve Cronhjelm, Polycarpus i Vid Högloft* ConstitutionsUtskotteis bil Uppläste Memorial är i afseende å sjelfva saken ingenting att anmärka; Grundlageds for-^ dringar äro uppfyllde och desse böra vara helige* i synnerhet för den sorn anser Representanten icke böra egna sig åt försvar af andra intereseen än det allmännas. Men om Utskottet i dess Betänkande öfverskrida gränsen föf sina rättigheter så är det en pligt för
Då, enl. mitt förmenande, de allmänna tidningarne, sådane de hittills visat sig, icke äga någon tillfredsställande auktoritet, hvarken i afseende på de i Stånden förda diskussioner eller på de af dem fattade beslut, och besagde vitsord således ej lärer kunna tillerkännas gällande kraft, synes mig ingenting förhindra en sådan sakeus utgång, sorn Hr vod Hartmansdorff föreslagit, och hvarom jag äfven vördsamt anhåller. Dä nu öfverläggningen ansågs fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att han, sedan Hr Carleson afstått från sitt yrkande, och Frih. Rehbinder instämt i Hr von Hartraansdorffs förslag, finge hemställa om R. o. Ad. behagade inbjuda de öfriga RiksSt:n till instämmande i de af R. o. Äd. vid pröfningen af LagUtsk:s Utlåt. JYs 48 beslutade förändringar i förslaget till förordn. ang:de stöld och rån. Ropades Ja. Vid föredragning af StatsUlsk:s den 31 sisth Okt. på bordet lagde Mern. M 335, med förslag lill sammanjemkning och voler:s-propos;r, i anledn. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut, i fråga om understöd af allmänna medel till Tull-Statens enskilda pensionsinrättning, godkände R. ö. Ad. de af Utsk. föreslagne voter:s-propos;r och lades förevar:de Meni. i öfrigt till handlingarne. Vid föredragning af StatsUtsk:s den 31 sistl. Obt. pä bordet lagda Mern. JU 336, med förslag till voter:s-propos., i anledn. af RiksSl:ns skiljaktiga beslut, rör:de ifrågastäldl anslag till bildande af en teknisk skola i Borås, blef ifrågavar:de votens-propos. af R. o. Ad. godkänd. Föredrogos och lades till handlingarne StatsUtsk:s den 31 sistl. Okt. på bordet lagde Mern.:
1,391 obligationer å tillsammans 298,300 Thaler, hvilka, till förräntande af den kontanta behållningen blifvit af Riksgälds-kontoret öfvertagna. Till föijd af Rikets nu församlade Ständers beslut har, emot Svenska stats-obligationer, under innevarande är upptagits ett nytt fonderadt amorteringslån å 10,000,000 Thaler Preuss. Courant eller ett beiopp, som, med tillägg af kostnaderna för lånets upptagande, motsvarade de tili Statens jernvägsbyggnaders fortsättande under åren 1860—1863 vid nu pågående riksdag beviljade anslag af tillsammans 25,000,000 R:dr R:mt; börande detta lån, för hvilket räntan är beräknad till 41 procent, återbetalas genom erläggande af ett till utgående under 381 år bestämdt ärligt ränteoch amorterings-bidrag af 51 procent utaf hela lånesumman. Enligt hvad Utskottet inhemtat, skola förfallna obligationer och ränte-kuponer, som tillhöra sagde lån, deruti Rikets Ständers Bank deltagit för en summa af 1,600,000 Thaler, inlösas ej mindre i Hamburg och Frankfurt arn Main, än i Riksgälds-kontoret; vid hvilket förhållande ock, derest en viss bestämd och allmänt kungjord kursberäkning för de hos Riksgälds-kontoret omedelbart skeende kapitaloch ränte-liqvider varder fastställd, en del af de för detta lån utgifna och med både Svensk och Tysk text försedda samt å 1,000, 500, 200 och 100 Thaler hvardera lydande 4 i procents obligationer böra kunna användas lill inhemska kapitalers förräntande och således komma att utgöra en inrikes stats-skuld.