Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Balans till år 1856. Fondens tillgångar och fordringar 27.213: 26. Credit. Balans från år 1832. Fondens tillgångar och fordringar 14,320:37.11. V Inkomster år 1833. Inkomster år 1834. Stockholm af Riddarhus-Kontoret den 15 Oktober 1856. .7. L. Bogeman. Credit. Balans från år 1832. Fondens tillgångar och fordringar ,27,121:31.11. Inkomster år 1833. Inkomster år 1833. Bogeman. Sammandrag af Wulfcronska Fondens Debet. Utgifter år 1853. Afskrifning: Utgifter år 1854. Afskrifning: Utgifter år 1855. Afskrifning: Innehållen bevillning — 23. 6. Balans till år 1856. Fondens tillgångar och fordringar . 9,085: 35. 8. Sammandrag af von Blockiska Fondens Debet. Utgifter år 1853. Afskrifning: Utgifter år 1854. Afskrifning: Utgifter år 1855. Afskrifning: Balans till år 1856. Credit. Balans från år 1852. Fondens tillgångar och fordringar 9,019:31.11. Inkomster år 1853. Inkomster år 1854. Inkomster år 1855. Credit. Balans från år 1852. Inkomster år 1853. Inkomster år 1854. Inkomster år 1855. Stockholm af Riddarhus-Kontoret den 15 Oktober 1856. J. L. Bogeman. 28 Sammandrag af Bergcnstjernska Fondens Debet. Utgifter år 1853. 1,375 450 12 100 Pensioner Stipendier Extra utgifter Arfvoden Afskrifning: innehållen bevillning Utgifter år 1854. Pensioner Stipendier Kadetters underhåll Extra utgifter . — Afskrifning: Balans till år 1856. Utgifter år 1853.
Miss Bell betraktade honom med gapande muil som träffad af ett slaganfall; kaia stinade på henne i häpnadsfull förvkning, men s&amp; frustade ett skratt fram, s&amp; friskt, så oemotst&amp;ndligt smittsamt - att - att - ja, jag skams verkligen att erkänna det - men jag instämde, och det af en skdan hjärtans lust, a t t det lät som om vi skrattat i duett. Miss Bell gaf mig en blick, o himmel, en sadan blick! och retirerade till sitt rum med all den värdigheb som var henne möjlig - ehuru jag måste erkänna att den inte blef si % sar* deles stor, tack vare bristen p&amp; släp, ty hur det an kr, så, sitter värdigheten oftast i släpet - dörren låstes i dubbla slag - och der l&amp;g jag med en känsla af att ha begatt en mycket ful och-mycket opassande handling. Vid frukostbordet kände jag mig iin olyckligare och skämdes förfarligt. Miss Bell hade ännu inte visat sig. J a g lade en liten knippa violer vid hennes kopp och läste öfver hvad jag skulle saga för att om möjligt urskulda mig - men min möda blef förgafves. Miss Bell visade sig ej. E n stund senare körde en vagn fram. E n djupt beslöjad dam lämnade hotellet Atföljd af den bugande varden samt af den grinande borstaren, som bar hennes box. Åh, hvad jag afskydde honom i det ögonblicket - och mig själf. Det kändes som om vi varit medbrottlingar! När borstaren, sin pligt likmatig stälde hennes lilla " boxn p&amp; kuskbocken, uppgaf damen ett litet skri - och trycke sig djupare in i hörnet .. Det var miss Bell som reste - bortjagad a.f mig, som lofvat henne skydd och hägn. Strax derpå lemuade städerskan mig ett kort på hvilket stod: " Att ni skrattade, det kan jag förlåta er, men att ni narrade mig att ringa tre gånger, det förlåter jag er aldrig! Mab Bell. " Derför att jag bad henne ringa en gång hade jag narrat henne att ringa tre. Logik!
Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Memorial M 42. ovilkorliga förbudet mot getters utsläppande i skog bör utsträckas till Stora Kopparbergs, Gefleborgs, Jemtlands, Wester-Norrlands, Westerbottens och Norrbottens län. 6:0 Den tionde af ifrågavarande bestämmelser, eller den, att der, i följd af särskilta forhållanden, afröjning af skogstrakt skulle finnas lända till men för klimatet eller vextligheten å an gränsande jordområden eller medföra fara för jordeller bergras, eller kunna föranleda annan våda, sådan skogstrakt må kunna fridlysas från annan än den mera inskränkta afverkning, som pröfvas vara i nämnda hänseenden oskadlig och hvilken under behöriga kontroller må få verkställas, är väl af Bonde-ståndet ogillad, men af de öfriga 3:ne Riks-stånden bifallen, i följd hvaraf och jemlikt 75 § Riksdags-ordningen, denna fråga icke kan tili någon Rikets Ständers vidare åtgärd föranleda. 7:0. Hvad nu åter angår den elfte utaf de bestämmelser, Kongl. Maj:t ansett böra läggas till grund för ny skogs-lagstiftning, nemligen: att, i sammanhang med införande af en sådan lagstiftning, förhöjda och i viss mån förändrade ansvars-bestämmelser för tillgrepp och åverkan i skog antagas, har Borgare-ståndet ansett orden: »t viss mån förändrade böra utgå, men enär de öfriga 3:ne Riks-stånden godkändt framställningen utan någon förändring, lärer Borgare-ståndets särskilda mening hafva förfallit. Beträffande slutligen Utskottets tillstyrkande, att Rikets
I nyare, lider har man, till fromma för konstbildningen, vid våra akademier och gymnasier börjat ordna ett slags konsthistoriska kabinetter och Hr Mandelgren har i sitt underd. mera. äfvensom i sina till Witterhets-, Historieoch Antiquitets-Akademien ingifne berättelser, fördelaktigt omnämnt desamma, men tillika beklagat att den gamla vandalismen på månget verk likväl ej aldeles kunnat förekommas och vårdandet och iståndsättandel af dessa konsthistoriska samlingar mötes af de största svårigheter; och huru är väl annat möjligt, då vi väl veta, och af Hr Mandelgrens skrifvelse ytterligare erfara, att restanrations-konsten och konstsakers vårdande såsom special-studium uptager en mans hela verksamma lif! I anledn. af hvad jag redan haft äran anföra, och på det en framtid, vid betraktandet af sådana facta, ej må beskylla vår nutid och värt stånd för liknöjdhet för vära förfäders efterlemnade minnen af deras kulturhistoria, och då jag i alla delar öfverensstämmer med Frih. Bennet om ett anslag af 6000 rsdr b:co ärligen, vågar jag hos R. o. Ad. föreslå ett specielt användande af dessa 6000 ndr och främst föreslå ett ärligt anslag åt en konservator, hvars åligganden må blifva att hafva tillsyn öfver Kronans och Statens konstverk samt ansvara för tarfvande restaurationer. lag föreslår således: l:o Till lön åt konservator, till hvars instruction ett projekt bifogas. ndr 666: 32. konservators resor och dagtraktamente ... , 200: — Restaurationers utförande 666: 32. eller tillsammans b:co ndr . , 1533: 16. 2:o Till inköp af Kanslirådet Krutmejers gravyrsamling med thv åtföljande konstbibliothek under ett visst antal år att utgå med 1000 r:dr årligen. 3:o Till inlösandet af konsthistoriska monumenter, gamla altartaflor m. m. och främst
»Ja ha, dä går fort ibland», sa Jon Jons-mor slutligen. »Min Karl David va’ som afsigkommen allt frå’ begynnelsen, han, men när dä le’ mot slute’, gick dä fort otroligt. Han ba’ om en mes-smörgås – för mes-smör å mes-ost va’ dä enda han tålte me’, men juss som’en bet i kakbita, så vänd’en ut a in på yga – å så va’ dä gjordt.» »Men hva’ gjorde I, Brita, ätteråt då», frågade Nylunda-mor, som ville kunna stå sig i examen, när hon kom hem. »Hon skickade efter mig», svarade klockarn med värdighet, kännande sig förpligtad att gripa in; »jag är ju så godt som medicinerad å såg genast, att han dödt af konjungtioner i hufvudet». »Ja», afslutade Nylunda-mor ämnet, äntligen tillfredsställd; »han lefde då ingen te glädje.» »Men hur som hälst», tillade hon rappt, »så måst’ vi ha’n i kista inna’ dä blir mörkt. Ä’n raka’»? (Detta till hus-styran).» »Nehej», »Men dä mått’en bli.» »Hocken ska’ göra’t då?» »Samma en som ha tvätt’an». »Tvättninga få vara», sade Brita beslutsamt; »hä syns int’. Men dä ä’ värre me’ skägge’.» »Jag ska’ raka honom», sade klockarfar! »Tänkte just på det i morse å’ stoppade dona på mig. Något får man väl låf att göra för gammal bekantskaps skull.» »Vill I! Nå ja’ säj! I ä då bra » Britas ögon sade resten. »Inte sker det för hans skull», svarade klockarens ögon tillbaka. Så tog han fram en knif ur ett fodral och profvade bladet mot nageln. »Duger med mindre å», sade han och tog fram en annan, hvars egg liknade en såg. »Fins det tvål?» Ja, tvål fans.
I studentlifvet och kamratumgänget tog han föga del; innestängd på sitt rum, hängaf han sig åt examensläsningens » plugg » och omfattande studier på egen hand. Han steg upp kl. 2 på natten, då arbetet sedan gick bäst under de arla morgontimmarne, och han gick till sängs kl. 7 på aftonen, då studentkamraterna funno det vara » toddydags ». Han var sällan ute, och då så måste ske, lär han i sitt beteende hafva förekommit något » förläst ». Men det energiska arbetet kröntes med den framgång, att han redan efter två år, vid promotionen 1869, mottog lagerkransen som filosofie doktor. Hans doktorsafhandling hade till ämne C. J. L. Almqvist, hvilken vid föregående promotion skulle hafva blifvit jubelmagister och afled i Bremen kort derefter. Han gaf här uttryck åt en originel uppfattning, allt för frisinnad för de rådande förhållandena. Han stod nu vid den utgångspunkt, hvarifrån lefnadsbanorna utgrena sig, och det gälde att välja. Där skilja sig nu de gamla skolkamrater, som fordom så förtroligt samlefvat. » Att tänka fritt är stort », ty det leder till andens sjelfständighet, tänker den ene; och så gifver han sig in på det frisinnade skriftställeriets törnbevuxna bana. » Att tänka rätt är större », ty det leder säkrast till timlig välgång och utmärkelse, tänker den andre, och så gifver han sig in på någon af de banor som leda dit. Sedan träffas de måhända en och annan gång i lifvet; den högtuppsatte nickar då med mer eller mindre konventionel välvilja mot sin forne kamrat, men undviker närmare beröring och går helst hans dörr förbi. Arvid Ahnfelt hade gjort sitt val; han hade valt den törnbeströdda banan. Som e. o. amanuens fick han en lönlös eller omärkligt aflönad anställning vid riksbiblioteket i Stockholm och kom sålunda till hufvudstaden, där han under hela sitt följande lif qvarbodde. I biblioteket hade han rikligt tillfälle till literaturforskning, och det begagnade han med begärlig ifver.
Utskottet inkommit sä lydande: Wördsamt Memorial) Med anwandande af het mast sorgfalliga bemödande, och med iagkagtagande af all den noggranhet som warit möstlig och hwartill de ärhätlne uplysuingar föranlett, har Skats-Utskottet werkstaldt den det samma updragne Slats-Reglering och uti dest deröfwer till Riksens Högloft, Stander afgifne betänkande anfört alla de omständigheter och anledningar, som legat till grund för Slats?Utskottets Utlärande och hemställan rörande hwarje särskilt ämne och Stat, ej mindre i afseende pä Stais-Werkets inkomster an dest utgifter. Utskottet har äfwen harr den tillfredsställelsen, att innom de Respcriwe Riksstånden tvid det hela icke gjorts, någon hufwudsakelig anmärkning. Det ar blott i nägra smärre detailer som en och annan erhindran, ledande till en närmare uplysnings »vinnande blifwir gjord; och det är öfwer deste nödige befundne uplysningar, som Stats-Utjkottet nu får sitt utlåtande afgifwa. Srats-Nrskottet har harwid trodt stg till mera redighers winnande böra följa samma Ordning och indelning, som Uti betänkandet blifwit iakttagen; och hwarwid altsä förekommer: Den 20 Zebruarii. 86z no Angäende Stats werketS Zörwaltmng. Uti berättelsen härom har Staks-Utstottet upgifwit att redogörelsen för Stats-Werkeis alla sä inkomster som Utgifter under sina behörige Titlar innefattas uti Räntekammare - Hufwudboke», hwilken med sine behörige verificationer af Kongl. KammarRätten i wederbörlig tid och ordning granskas och rewideras.
Gr. Hamilton, Malcolm; samt i Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk., efter N:o 1626. Hr Olivecrona, Hans Aug.; och befunnos hufva blifvit utsedde till ledamöter i BevillningsUtskottet: N:o io53. Hr Hammarberg, Carl Axel; B ancoUts kottet: N:o i4i. Frih. Stjernstedt, Jacob Theodor, „ io55. Hr, Bråkenhjelm, Pehr Reinhold; Allm. Besvärsoch Ekon. Utskottet: N:o 1774. Hr Berch, fullm. Hr Tornerhjelm, Erik. Likaledes öppnades Hrr Electorers lista till val al ledamöter ali under peruiitterade ledamöters frånvaro inträda. Den 3 Juli f. m - i nedannämnda Utsk.; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde i Constitu tio 11 sUtskottet: N:o 2248. Hr af Forsell, Carl, under den ledighet, som blifvit beviljad åt N:o 107. Hr Ul fsax , fullm. Frih. Hermelin, August Söderling, från och med den 29 sisth Juni; i StatsUlskottet: N:o 341. Frill. Lagerheim, fullm. Hr von Wahrendorff, Martin, efter N:o 5o6. Hr von Qvanten, Carl, hvilken afsagt sig att i permitterad ledamots ställe inträda i detta Utskott; i Da 11 coUtskottet: N:o 2170. Hr Lidströmer, Fredr. August, under den ledighet, som blifvit beviljad ål N:o 2161. Hr af Zelle'n, Nils Wilh., från och med den i:a i denna månad. Upplästes till justering och godkändes Exped.Utskls under N:o 33 afgifna förslag lill R. St:s förordnande för de utsedda ledamöterna i comiteen till tryckfrihetens vård.
Den af Utskottet, å sidan 4, föreslagna underdåniga skrifvelsen afslogs, hvaremot Utlåtandet i öfriga delar bifölls; N:o 16, i anledning af väckt motion om ersättning till Länsmän och Nämndemän i vissa fall, då de, i följd af deras befattningar, måste öfvervara ransakningar i brottmål, bifölls; N:o 17, i anledning af väckte motioner, om befrielse dels för alla rikets städer, dels vissa af dem, från skyldigheten att bekosta fångars underhåll, bifölls. S. D. Föredrogos ånyo Banko-Utskottets följande Utlåtanden och Memorial: N:o 52, i anledning af f. d. Löjtnanten, Friherre C. J. Fleetwoods ansökning om eftergift af öfverränta å diskontlån, bifölls; N:o 53, öfver ett af förre Handlanden U, A. Gödecke gjordt ackords-anbud, bifölls. N:o 54, i anledning af erhållen återrerniss af Utlåtandet N:o 35, angående afskrif ning af f. d. Handlanden M. J. Bergelius's skuld till Banko-diskontverket. Med ändring af hvad Utskottet i Utlåtandet N:o 35 tillstyrkt och här vidhållit, beslöt Preste-Ståndet, att ifrågavarande skuld så väl till kapital som ränta må eftergifvas och afskrifvas; N:ö 55, med hemställan om afskrifning af ett odlingslån, bifölls. Prot.-Utdrag den 5 Juli 1831. 359 Frän Vällofl. Borgare-Ståndet.
Ridderskapet och Adeln väckt samt Med-Stånden kommunicerad motion att, tidigare än förut varit vanligt, utarbeta och till Rikets Ständer öfverlemna sina förslag rörande stats-regleringen; samt N:o 17, med öfverlemnande af en utaf Grefve Adlersparre, Carl August, väckt och Med-Stånden kommunicerad motion, om pension åt framlidne Biskopen i Carlstads stift Doktor Carl Adolf Agardhs enka. 40 Prot.-Utdrag den i2 November 1859. Den 12 November. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Sedan Expedilions-Utskottets förslag lill Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående D.D. M.M. Konungens och Drottningens kröning samt till Rikets Ständers underdåniga condoleance-adress till H. M. Enkedrottning Joselina blifvit upplästa och godkända, beslöt Ridderskapet och Adeln för sin del, att, derest dessa förslag äfven af Med-Stånden gillades, de underdåniga skrifvelserna skulle, å Rikets Ständers vägnar, utaf H. E. Herr Grefven och Landtmarskalken, jemte de öfriga Riks-Ståndens Herrar Talmän, efter hegardt och erhållet företräde, öfverlemnas till H. M. Konungen och H. M. Enkedrottning Joselina; uti hvilket beslut Med-Stånden skulle inbjudas att instämma. S. D. Remitterades till StatsUtskottet: l:o. Friherre Hermelins, Carl Alphons, den 9 dennes på bordel lagda motion, angående anslag af stats-medel till bildande af en lånefond för jordbrukets och dess binäringars understödjande; och 2:o. Grefve Cronhjelms, Axel Fredrik, denna dag väckta motion, om pension till framlidne Lots-direktören m. m. Anders Almlöfs enka och harn; jemte ett deraf föranled t yttrande; BevillningsUtskottet:
Maj:t, rörande sättet för omförmälda odlingslåns debiterande, antecknande i jordeboken och återbetalande, hafva Rikets Ständer redan uttalat den åsigt, att sådant allt icke kunde inverka på tredje mans rätt, enär lånemedlen, efter arbetsföretagets fullbordan, ej vore uppsiigbara och således icke kunde annorledes än successive uti stadgad ordning återfordras, samt antagas kunde, att den förbättring, ett hemman genom företaget vunnit, fullt motsvarade den summa, för hvilken hemmanet blifvit onereradt; och detsamma kan här med desto större skäl upprepas, som det icke lider något tvifvel, att ju ett beviljadt odlingslån medförer vida ringare visshet om ett hemmans förökade värde, än de på laga skifte nedlagde kostnader. Utskottet får jemväl erinra derom, att efter 23 § i gällande Taxa på arfvode för landtmäteriförrättningar, måste landtmätare anses njuta en ännu större förmånsrätt, än här blifvit påyrkad för utbekommande af sitt arfvode, hvilket ulgör den förnämsta af de vid ett skifte förekommande kostnader.
Dessa räkenskaper (innehållande 32 pagina) innefatta väl särskilda conti för hvartdera af de Län, hvarest medel, tillhörande fonden, blifvit under de ifrågavarande åren begagnade, men upptaga i öfrigt förhållanderna så ofullständigt, att, om än fondens ställning i det hela af räkenskaperna redovisas, redogörelsen för förvaltningen hufvudsakligen måste sökas i de bifogade verifikationerna; och då härtill kommer, att hänvisning till dessa antingen alldeles icke skett eller ock endast på en gång för ett helt Läns räkenskaper, samt dessa åter utgöras af särskilda räkningar, som äfven sakna hänvisning till de dem följaktiga bilagorna, hafva Revisorerne icke ägt tillfälle att med den noggranhet, som eljest kunnat äga rum, granska ifrågavarande räkenskaper. Revisorerne påkalla rättelse uti räkenskapsföringen, så att någon öfversigt äfven af förvaltningen må kunna af räkenskaperna hemtas och granskningen ske utan onödig uppoffring af lid. Redogörelsen för undsättning s-anstalterna efter 1826 års missväxt utvisar följande förhållande: Året från den 1 Maj Aret från den i Maj 1844 till samma tid 1845 lill samma tid Debet. 1845. 1846. Balans från föregående året. Uppbörd: Credit. Utgift: Balans till påföljande året: Af räkenskaperna, som reviderats i Kongl. Kammar-Rätten för båda åren utan anmärkningar i afseende å ziffran, inhemtas följande: Debet. år 1844. år 1845 • Balans från föregående året: Uppbörd: Credit. Utgift: Balans till påföljande året: Summa 1,203,912: 46. 7. 1,204,553: 12. 10, Ofvanstående utbalanserade behållningar och fordringar bestodo uti * Kontanta medel Fastigheter Inventarier Förskotter och fordringar Utestående undsätlningsmedel , . Vid dessa redogörelser äro icke fogade sådana Kongl, Bref eller protokolls-utdrag, hvarigenom afskrifning af åtskilliga äldre poster beviljats, hvarjemte hänvisningar till behöriga folier af verifikations-handlingarne saknas; hvilket om mindre ordning hos räkenskapsföraren vittnande förhållande anmärkes.
Ständer skulle finna lämpligt att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t genom allmän författning förordna: l:o att det, genom Kongl Brefvet lill högste Militärbefälhafvaren på Gottland den 21 Mars 1811, för beväringsmanskapet på öu fastställda militära bestraffningssätt må antagas i afseende på sådant manskap i öfriga delar af riket, samt alt enahanda rättegångsordning, som beträffande förbrytelser, de der ej innefatta egentligt militärbrott, gäller på Gottland, jemväl må till ämpas, då beväringsskyldig från annan ort i riket för dylik förbrytelse till ansvar ställes; och 2:o att den ändring af 1798 års Krigsartiklar, som, genom 8 §§ i Kongl. Cirkulären den 26 November 1812, blifvit gjord så väl i straffet för vissa uti sislberörda lagrum uppräknade brott, som i fråga om rättigheten alt bestraffningen ålägga, jemväl må äga tillämpning, då någon af manskapet vid Gottlands beväring begått sådant brott; dock att samma bestraffning skulle utsättas i öfverensstämmelse med de uti Kongl. Brefvet den 21 Mars 1811 stadgade grunder. För IL St. Just. Ombudsm.
Med besvarande af dessa underdåniga hern-* ställanden, täcktes Kongl. Majit, under den 30 Mars 1824, 5’för att få detta ämne fullständigt ”utredt, på ett sätt som skulle satta Rikets Ständer ”i tillfälle att bedöma alla de förhållanden , hvilka ”vid en reglering af förevarande beskaffenhet bö”ra ingå i betraktande,” anbefalla Collegierna till iakttagande följande omständigheter: tio att, genom vederbörande Landshöfhöfdingar, upplysningar bord® infordras, huru och i hvilken proportion Båtsmans*Vacance-afgilten, serskildt för hvarje Stad, nu utgöres, antingen af borgerlig näring, hus och tomter, eller af jord, eller af alla tillsammans, eller om den Utgår af Stads-Cassan ; att approximativ uppgift på de andelar, borgerlig näring, hus och jord till Cassan contribuera, borde meddelas, äfvensom att uppgifvas skulle, huru länge denna ordning varit införd och om den tillkommit, antingen af gammal häfd eller frivilliga öfverenslcommelser, samt, i senare fallet, när dessa öfverenskoinmelser blifvit träffade, om, när och af hvem de blifvit fastställda, samt, om de varit öfverklagade, huru och af hvem tvisten om dem blifvit afdömdj Statssamt Ö*e.-TJtsft. Uti.
Om Arfvode för Läkare vid besigfningar ä Karlar, hvilka af Rote-eller Rusthålls - 468 Den 17 Februarii.' te anskaffas, för att uti Båtsmanshållet eller indelta Arméen inskrifvas. den 27 Januarii, Otti bifall till följande från Stats-Utskottet inkomne Utlåtanden, nemligen: 1:0 Angående verkställighet af Riksens Ständers beslut, om nedläggande af Löfås Silfver-verk. 2:o I anledning af väckte Motioner, om åtal af vederbörandes försummelse att insända de för Riks-Hufvud-Bokens uppgörande erforderlige Omslut. 3:0 Angående Herr Borgmästaren Cederborgs hemställan, om tryckning af åtskilliga Handlingar rörande frågan om hämmande af Luxe och Öfverflöd, m. m. 40 I anledning af Fullmägtiges från Blekinge Län Memorial, om tillökte CompagnieMötes-Plattser för Länets Båtsmans-indelning. f.-o I anledning af väckt Motion, om förbättring i Aflönings-villkoren för Krigs-Revisio* nens Betjening. 6:0 Om understöd af Allmänna Medel för Kyrko* och Prestegårds-Byggnad i Neder-Torneå Församling. 7:0 Om Tullgarns Kungsgårds öfverlåtande till Hans Kongl. Höghet Prins Oscar efter Hennes Kongl. Höghet Prinsessan. 8:0 Uppå Kongl. Maj.-ts Nådiga Remiss, om Häradskritvaren Rydströms Pension. I anledning af yrkad befrielse för Magrstraterne att förvara en Nyckel till Landtränteriernes Cassa-Kistor. Af den 27 sistledne Jamiarii, om bifall till Allmänna Besvärsoch Oeconomis-Utskottets Betänkande, angående Förbud för Tjenste-drängar i Halland och andra Orter att utvandra från Länen för att söka arbete. Af den 27 sistledne Januarii, om Återremiss af Stats-Utskottets Utlåtande, i anledning af Riksdags-Fullmägtiges för Götheborgs Stad Memorial, om Police-Inrättningens derstädes underhållande af Statens Medel.
(brister ut i ett gladt skratt och slår ihop händerna). Åh, så pappa kan vara utstuderadt gemen! BARON. Du har ju intet medlidande med Segerstedt, Elise! Se nu på honom! Han ser ut som ett uppoch nervändt frågetecken. Morska upp dig, Segerstedt! Jag ser att du inte är van att nappas med generaler. ELISE. (till Segerstedt) Ja, måste man inte ha respekt för pappa? SEGERSTEDT. (tvunget) Så mycket man kan. ELISE. Kan? Man måste! BARON. Hör nu! Ska ni inte skrifva en elegi öfver fadersmyndigheten och klistra den på en käpp, som jag tänker gifva farbror till julklapp? ELISE. Också Fredrik försöker bli elak. Jo det är en skön fridens fest, den här julkvällen! Doktor Segerstedt, – pappa skämtade ju bara. Ni är bara inte van vid hans skämt, – det är saken! SEGERSTEDT. Jag tror jag får litet svårt att vänja mig vid det ... BARON. Det går nog, bara man inte har för uppstudsig själfkänsla. Farbror är mild som en polisförordning och godlynt som en tidningspolemik. Du förstår dig inte på honom! ELISE. Ja, det fins ingen mera i grunden godhjärtad och präktig människa än han är. Han har bara sitt sträfva sätt. Jag är riktigt rädd att doktor Segerstedt tar humör öfver hans skämtsamhet. SEGERSTEDT. Fröken misstar sig. Jag tar aldrig humör öfver skämtsamhet. ELISE. (tvekande) Om jag vore säker på det bara! Men visa nu att ni inte gör det, genom att laga värserna färdiga med mig! SEGERSTEDT. (ironiskt) Med förtjusning! (de gå ut till vänster). BARON. (skickar en stor röksky mot taket) Puh! GENERALEN. (kommer in hastigt) Hvar tog Elise vägen? BARON. (pekar på dörren) Hon gick med julklappsskalden. GENERALEN. (till dörren, hejdar sig) Känner du till den där doktorn? BARON. Åh – ja! GENERALEN. Jag ville ha litet reda på honom, efter han nu är vår gäst engång. BARON. Ja, det är inte för mycket.