Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M. afgöras, skulle vara synnerligen önskvärdt, men vid försöket att tillämpa ett dylikt förfaringssätt har detta likväl, i anseende till de olika afdelningarnas inbördes sammanhang, mött sådana svårigheter, att man varit nödsakad öfvergifva detsamma och på samma sätt som hittills uti en gemensam författning sammanföra alla till detta ämne hörande stadganden. En dylik uppställning har också, efter mitt omdöme, desto mer skäl för sig, som icke allenast den nuvide skogsordningen af 1805, utan ock alla senare arbeten i ämnet af R. St:r, Skogskomitén, Skogsstyrelsen och vederbörande myndigheter, följt samma ordning, hvilken äfven blifvit iakttagen vid uppställningen af andra författningar af blandad egenskap, såsom t. ex. Grulvestadgan, Jagtstadgan m. fl. Att sjelfva ämnet på detta sätt med största enhet och sammanhang låter sig behandlas, torde vara temligen gifvet, och äfven i formelt hänseende tror jag icke att någonting häremot kan skäligen anmärkas, så snart R. St:r haft tillfälle att yttra sig öfver frågan i hela dess vidd, och deras beslut i alla de delar, som äro af civil-lags natur, blifva respekterade uti den författning, som af K. M. utfärdas. Huruvida förevarande fråga om ny skogslagstiftning, sedan R. St:r deruti nu lättat beslut, kommer i det skick att K. M. omedelbarligen derefter kan härom utfärda förordning, eller om ett fullständigt utarbetadt förslag i ämnet först bör ånyo hänskjutas till nästkommande Ständers pröfning, torde till stor del bero på beskaffenheten af den behandling, ärendet nu kommer att hos R. St:r undergå, och kan således icke gerna på förhand afgöras. Men äfven om den slutliga regleringen af frågan i sin helhet sålunda skulle behöfva uppskjutas, möter naturligtvis i alla fall ej något hinder för K. M. att under tiden vidtaga de förfoganden, som kunna vara af behofvet påkallade. Jag ber nu att få öfvergå till de generela satser och åsigter, som efter min tanke böra läggas till grund för denna lag.
Ständcns, genom Peokocolts-Uldrag under den 2 och 4 dennes, Banco-Utffottet meddelte Beftuk, det ägde Utskottet akt oföidröjcligen, til de respec^ive Sränden afgiswa en fnllftändig berättelse, om Revisorcrnes, w»d i8oz ars Banco-revifton, förhällande, och anmärkningar, »vid Realifcitions-frägan; fär BancvUtskoltet äran, härhos öfwerlämna omständelig nppgift af de, wid nämnde Revision rörande samma ämne, till Protocollet hafde öswcrläggningar; med undantag blott af dct, som i anseende till desi financiclle beskaffenhet, icke kan allmänheten meddelas. Ar och dag som förr skrifwit star. Efter befallning !vl. ttellinAius. Aerrar Revisorerne wid 1823 Lr6 ^eviffonAf Zöglofl. Lidderflapet och Adeln Första Clasien: Lagmannen Herr Grefwe Jokan ttenn. (Hallenborg. Ryttmastaren Herr Grefwe ^xel ^amilton. Ca»t' rs Den 14 November. Canccllie-Rader och Riddaren af Kongl. Nordstjerne-Ordcn H^xx Friherre 8cöoring bcrlenbane» Capitaine Herr Friherre Lönner kosse. Andra Clasten: Atzetzoren Herr Larl Wilhelm 8träle. General-Lierttenanren och Commendcuren af Kongl. lL>wärds Ordens Stora Kortz Herr kebrvlric Liljekorn. Stats - Secreterare» och Eommendenren af Kongl. Nvrdftjerne.Arden Herr Mathias KofenbIa6. Cancellic Rider och Commcndeuren af Kongl. Nord, stjerne - Orden , En af de Aderton i Swensta Akademien, Herr 6u6munst föran keller, beth. Tredje Clatzen: Ryttmättstaren Herr foban bvert beuterglcjölö. Hof-Jm,karen Herr bengt von ffoMen.
— Nej, min ömt älskade; jag är i New-York, sjuk och i en doktors händer. Ett skri af ångest anlände, surrande i Alonzos öron ... Nej, det var inte längre ett skri, utan ett oredigt surrande likt muskitens, ett skri, som förlorat hela sin styrka under en fard af femtusen eng. mil. Alonzo återtog hastigt: — Lugna dig; det är ingenting! Redan känner jag mig bättre; din närvaro är en balsam utan like, Rosannah. — Är det sant, Alonzo? Om * du visste, hvad du skrämde mig! Men fortsätt ... ' — Bestäm den lyckliga dagen för vårt bröllop, Rosannah! En kort paus uppstod; sedan återtog en af sinnesrörelse darrande röst: — Jag rodnar, men jag rodnar af lycka. Skulle du önska, att det blefve si^rt? — Denna natt till och med, Rosannah! Må det bli i dag, i q väll, på ögonblicket! — Otålige! Jåg har ingen mer här än min gode, gamle onkel, f. d. missionär, ingen mer än honom och hans hustru ...! Oh! hvad jag skulle önska att din mor eller din tant Susannah ... — Vår mor och vår tant Susannah, Rosannah. — Ja visst, vår mor och vår tant Susannah, eitersom du vill så ha det; jag skulle önska så mycket att de voro närvarande! — Jag skulle också önska det. Antag att du skickarett telegram till tant Susannah; hur lång tid kan hon behöfva for att göra resan? — Ångaren le^inar San-Francisco i öfvermorgon; öfver-farten går på åtta dagar; hon skulle vara här den 31 mars. — Bestäm då 1 april, inte sant, min älskling? — Tackar så mycket, för att folk skall säga, att vårt bröllop är ett aprilnarri! — Och skulle vi inte bli de lyckligaste menniskor i verlden, fastän vi gifte oss den 1 april? — Nåväl, låt gå för den 1 april! — Oh! Sälla ögonblick! bestäm timmen, Rosannah. — Jag är morgonfrisk; skulle klockan åtta behaga dig? — Om denna timme behagar mig! Skall den inte bli den mest dyrkansvärda på hela dagen, emedan den gör dig till min?
Men sedermera hafva tid efter annan, deh serskildfe emellan Rotehållare ochSolda-: ter träffade öfverenskommelser, sorn vunnit stadfästelse eller häfd, llels ock gifne föreskrifter föranledt dertill, att Rotehållarne rpåst i betydligare man deltaga i kostnaden till Soldatens Släpkläder, hvilka derefter blifvit förvandlade till en viss mundering, sorn, likmätigt Kongl, Majus hjådiga Förordnande af dep i October 1793, borde, med undantag af fäigen, vara i allt lika och bestå af samma persedlar som Fifr mopderingep, hvarigenom den förre alltså blef nästan den hufyudsakligaste beklädnaden, Ger norn Kongl. Förordningen den 4 Febr, i8t? i detta ämne stadgades ock, att, då Soldaterne sålunda vid en del Regementet undfå Släpkläder af Rotehållarne och yid de öfrige arn skyldige atf sig sjelfve dermed förse, för deri högre iRoteiön, de i stället njuta, och desse kläder, så väl i stöd af äldre Författningar sopi af åjdrigt bruk, böra nyttjas under arbets - compiepderipgar, Compagnie-möten och tjenstgöring inom Regementernes stånd, så, och enär Regetnertterne altså voro för ali slags tjenstgöring 1111- fimkligen beklädde med Släp - rponderingarne, samt desse funnos i dof närmaste af lika varaktighet som de mopderingar, hvilka igenom Kgl. Majlts och Kronans försorg anskaffades och äfyen, såsom oftare förnyade, vida bättre än K ro - Stats-Uts&ottets Betänkanden. 823 no-monderingen, hade Kongl. Maj:t ansett Dess 01 h Kronans åtagande att forse de indelte Regementerne med Lif monderingar såsom en full. komligi och ringa gagnande öfverflöd. Men sorn Kongl. Majit funnit
Herr 8iIverkto!pe, Oustak Akrskam, utbadsig fä anmärka, att orden i Constitu'ivnSlliffottels tillägg möjliglwis ffulle kunna sä uttydas, som kunde Bancooch Riksgälds - Fullmägtige ej emottaga befallningar annor än direkte af Riksens Sander. Sädana erhbllc de dock sällan. Oet reglemente, hwarefter Banco-werket mellan Riksdagarna styres, ut - 4?6s Den 2Z October. utfärdas af Banco - Utskottet, och kommen alldrig till Ständernas kunssap i allmänhet; äfwen kunna Rcvisorernc i wista fall meddela fdrcssriftcr. Octta bassa, de Henr Lilverstolps nägot tydligare mätte blifwa bestämdt. Herr von 8c kants trodde att om nägon § i Regerjngs - Formen till stadgande af deras säkerhet torde citeras, wore det ben 110 hwilken hän Uppläste. Friherre Legerström: Det är o, twifwekagtigt att när Rcviiorer sammanträda och re. Videra ett Werk, mäste de äga rätt akt taga alla de mätt och steg som till Wcrkcts bästa befinnas nödige Huru deras magt utbswas, beror af de Jnst »ction Riksens Ständer fastställa, äfwcn som Banco-Fullmägtigcs af det Reglemente Banco - Utssottet utfärdar. Med Herr 8>IverstoIpe instämmer jag att denna H mätte göras tydligare, emedan den kunde sä sbrstäs som kunde Revisorer ej befalla Fullmägtige, hwilkct likwäl utan twifwel kan wara nödigt. Herr bilverktolpe, Oustsk ^brztism:
Uti den Adertonde Puncten, hvilken Val1 o fl. Borgare Ståndet och Hedervärda Bonde Ståndet oförä ndrad an lagi t, hafva deremot Högloll. Ridderskapet och Adelil samt Högvördiga PreneStåndet beslutat en så beskaffad förändring, att endast den oinskränkta rättigheten lill beläning af Guldoch Si] fverparit, samt af LdineBinco Capitaler, må fortfara att vara gällande, utan att ordalagen gåfvo anledning till någon tvätydighet, hvarigenom i förhand nu kunde anses hafva blifvit föfeskrifvet om bibehållande utan undantag af alla hittills, för begagnandet af denna rättighet, gällande Stadganden ; och sorn de egenteligen reglementariska föreskrifterne för de ifrågavarande utlåningar från Banquen, hvilkas nogare granskning förenade Utskotten icke förehaft, och icke heller ansett hörande till deras gement - 4* 'Banco Utskottets Betänkanden. samma befattning, möjligen skulle kunna, efter vederbör'ig profning, finnas tarfva att unders ga förändringar, afven i andra delar än dem, hvilka rörande beläningsvärdet å Guld oell S Ifver; hemställa Utskotten att, till undanrödj rxie af allt tvifvelsmål, det sådane reg amentarthke förändringar icke s-ulle kunna, derest de pröfvas nödige, för framtiden ega rum, Rikets Ständer* beslut i detta afseende rriå, efter jemkande af Borgareoch BondeStåndens beslut till mera bestämdhet och uttrycken erhålla följande af Ridderskapet och Adeln samt PresleStåndet redan godkände lydelse: Oirt kriitikt rättighet till beläning af Gaij och Siljverpnnt,. samt af LaneBanco Capitaler, må fortfara att vara gällande, dock med de ändring gar deruti, hvilka rörande, ej mindre beläningssättet ån belånings värdet ä Guld och Silfver framdeles vid denria Riksdag kunna bestämmas, Af de uti Nittonde Puncten till Rikets Höglofl.
Dito 6,759,855 ©ekeborgs Dito ... 4,744,035 tejter >NorrlanbS Dito 6,125,805 ■ fJBejferbottenS Dito 1,469,790 SemtlanDS Dito 1,294,830 Norrbottens 1 Sif b, 2 Mantel. X a t i f till 2\epartitton af ©alu»2lccte*eufåttningen utaf ©tåöetne. 9l:bc 9l:br ©tocfholm ■ . 7,500 transport 10,480 ©ötf)eborg 800 <2öcflermif 40 Claren. QDftaö c 35 ©efie 110 Drebto Sftorrföping 300 Sjtffce Claren. Slrboga 60 2ln&ta Claren. Chrijtinefjamn 40 Calmar 110 3j)almftat> 20 Carlscrona 400 åbebemora ^almö 160 åpelftngborg 65 Upfala 340 åbernöfanö <3Beftei^é 190 #ut)iféroall <3Btébp 70 köping 50 Cteöje Claren. Suleå Q5oråé 20 Sftarieftaö 20 Carlhamn 70 sjMteå CarlftaD 35 0ala Chrifttanflaö 90 0unt>éwaU ■ §af)lun - . 06Derbamn Cimbritshamn ©fanor meD fagerbo . 15 ©fara f engelholm 5 ©fenninge 25 Cnfoping 0föfDe 5 Sjötuna ©trengnäé * fallenberg ©trömffaD falföping 0ätl)CC ©cenna ©öbertelje 30 -öio • ©ölfroitsborg kongelf ^^océl)älla itongébacfa 15 §rofa " . Säholm Ulricehamn - \ Bibföptng 50 BÖStmmerbp
Krigs-kollegii till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga berättelse, har invalidernas antal utgjort: den 31 December år 1851. år 1853. 6. 5. 2. 2. 21. 17. S:r 29. 24; och hade, till Följd af Kongl. Maj:ts nådiga bref den 29 Augusti 1851, 12 svärdsmän erhållit pension, å 30 R:dr, äfvensom 53 med svärdsmedalj benådade krigsmän blifvit tillagda pensioner å 10 R:dr. Derjemte hafva Revisorerne inhemtat, att, i öfverensstämmelse med de, genom Kongl, brefvet den 18 December 1849, för utdelning af understöd från invalidhuslonden åt afskedade personer af Arméen och Flottan bestämda grunder, enligt hvilka af hvarje års utdelning 73 procent skulle tillkomma Arméens och 27 procent Flottans personal, Kongl. Maj:t, genom särskilda nådiga bref, för sådant ändamål anvisat år 1852: 12,000 R:dr och år 1853: 14,000 R:dr, att efter nämnde beräkningsgrund fördelas, hvadan deraf skulle tillkomma: år 1852. ' år 1853. Arméens personal : 8,760: 10,220: Flottans dito .. 3,240: 3,780: Summa 12,000: 14,000: Vid räkenskaperna har hos Revisorerne icke förekommit något att erinra; och befunnos fondens säkerhetshandlingar vid ankställd inventering i behörig ordning. f. d. officerare f. d. under-officerare f. d. soldater •Wemflanels f. d. reserv-medelsnumera reder inys-hassa.
Man torde ock, åtminstone till en början, böra vara tillfred, ställd, om allmogen inom hvarje församling kunde förmås till kostnader och omsorger för en större fullkomlighets beredande i deras egna harns undervisning och uppfostran, för hvilket ändamål fordras: 1:0 att hvarje Byalag förenade sig om en ständig Skolmästare, så att undervisningen ej heliofde> såsom nu, afbrytas under flera månader af året, hvarigenom det redan lärda lätt förglömmes; 2:0 att skolmästarne bättre lönades, så att någorlunda skickliga personer dertill kunde erhållas, i stället att de oftast bestå af försupna Båtsmän eller Under-officerare, stundom ock af personer, som offentligen lidit straff for förbrytelser: 3:o att skolhus inom hvarje byalag uppfördes och dessa försågos med tillräckliga och lämpliga skol-böcker. För öfrigt torde det, i afseende på fattiga harn, utgöra Statens åliggande att söka genom lagar afböja sådana förhållanden, hvarigenom en folkökning uppkommer, sorn endast underhåller och befordrar det allmänna eländet. Angående Fattigförsörjningen i Länet, ett ämne, som med det föregående äger ett så nära sammanhang, har jag redan genom memorial af den örte sistlidne
Drottningen HEDVIG ELISABETH CHARLOTTAS begrafning: så har Kongl. Majit härmed velat till Rikets Ständer öfverlemna att utse erforderlige medel till de dervid förefallande utgifter, hvilka förrnodas kunna bestridas med en summa af Femtio Tusende Riksdaler; och vill Kongl. Majit i sammanhang härmed tillägga, att, i händelse berörde summa blifver för behofvet otillräcklig och det vid slutelig liqvid äfven skull^ befinnas, att kostnaderne, dels vid Högstsalig Hans Majit Konung CARE XIH:s Begrafning och dels för Kongl. Mapts Kröning och Hyllning öfverstiga de dertill bestämde anslagen, någon annan utväg till samma bristers betäckande för Kongl. Majit ej återstår, än att af blifvande öfverskott på Stats-Verkets Inkomster dertill emot behörig redogörelse an visa nödige medel för at( hos Rikets Ständer vid nästa Riksdag anmälas. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer* Stats-Utskott SCc. Datum ut Supra. CARL JOHA N. C. Klintberg.’’' Vid Öfvervägande af hvad Kongl. Majit sålunda i'Nåder äskat, har Stats-Utskottet för sin del trott det blifva ^ämpligt, att till ifrågavarande kostnads" bestridande påräknas den för Kögstsa’ig Hennes Majit Enke - Drottningen fastställde underhålls-summa.
Då imedlertid ■ytterligare uppehåll häruti synes vara att befara, om Nådigt bifall lemnäs till den af Bergscollegium föreslagne undersökning om möjligheten att utvidga Grufvedriften vid detta Werk, har StatsUtskottet jemte anmälan om förhållandet härmed, trott sig böra Riksens Höglofl. Ständer vördsamligen underställa, om, icke hos KonglMaj'. t den underdåniga anhållan kunde göras, att Kongl. Maj:t utan att medgifva vidare un. dersökningar, såsom endast medförande tidsutdrägt och ländande till StatsWerkets förlust, i Nåder täcktes anbefalla skyndsam verkställighet af Riksens Ständers vid 1815 års Riksdag i ofvanberörde måtto vidtagne beslut. Och föreslår StatsUtskottet, i sammanhang härmed, om icke, ©när det af StatsUtskottet afgörande StatsProjefl kommer, efter behörig granskning af Riksens Höglofl. Ständer, att tjena till efterrättelse med nästkommande 1819 års början; hvarförinnan de Dölas SilfverWerk förundte friheter och förläningar säkerligen blifvit indragne. i synnerhet om, på sätt StatsUtskottet föreslagit, ytterligare underdånig önskan derom hos Kongl. Maj:t framställe*, värdet af desse friheter och förlä - ilo StatsTJtsL Betänkande)!. ningar må såsom én StatsWerkets Inkomst uti förenämnde StatsProjeft uptagas. Stockholm deri 23 Januarii 1818. Riksens Högloft. St amiens Stais Utskotts Utlåtande i anledning af åtskillige inom IVällofi. Borgareoch Hedervärda BondeStånden väckte Motioner om åtal af vederbörandes försummelse, att insända de för RiksHufvudBokens upgörande anbefallte Omslut.
Vare detta sagdt utan att i minsta mtn viljn forringa viirdet af de manliga komitkmedlemmarnes arbete. Det har som vi ofvan ptipekat, varit ledt af lilca mycken grundlighet som lefvande intresse. Som ett ojafaktigt bevis diirfor framstk den skr&amp; DOIU bnmaviwlen och sarskildt fostei-ba1. ) 1st.dv-de) 1 i ii Edre och, i yare tid n, so111 af komiths ordforande, medicinalridet Rich. Wamrinsky, nfigen ntgifvits som ett forarbete till komitkberiittelsen. Det ar de spadn och v&amp;nlosa rn&amp;nniskovarelsernas gripande historia, s o n 11ii.r framstiilles i en samvetsgrann forsknings ldarn belysning. Fijr sjalfva arunets utredning 15imnar wbetets rikedoin p i faktiska uppgifter ett fortraffligt material, pii samma glng det ur kulturhistorisk synpunkt kan tillmatas en ej ringa betydelse. Sjiilfra framstillniugen ik MUen i en liflig, tilltalande form och iiger ej den for ett komit6betankande vanliga torra och Simbetsmiissigo stilen, hvarfore boken i dubbel bem8rkelse kan kallas intresseviickande och lisvard. En kort redogorelse for dess innehlll iir dgrfor h8.r pB sin plats, s i mycket mer som vi i ett par fiiregaende mtiklar i fosterbarnsfr5.ga.n, benaget meddelade af foreliggande arbetes forfattare, varit i tillfalle att visa, hvilken betydelse sgrskildt for krinnan vi anse hvarje reform inom dan offentliga barnavarden i vlrt land For£. g h i inledningen till sitt arbete lHngt tillbaka i historien.
»Ehuru jag själf genom uppfostran och kyrkans osvikliga heliga löften lyckligtvis står utom de köttsliga passionerna och förvirringarna, skall Ers Majestät icke i mig se någon obeveklig prästerlig Cato censorius, som bryter stafven öfver ungdomen. Jag är konstnär, sire, musiker, och om jag får säga det själf har mitt oratorium öfver Jesu sår med bifall och ovationer sjungits i sjutton italienska städer och jag hoppas få occasion att för Ers Majestät uppföra min nya opera Clytemnestra. Kärlekens makt är mig ingen hemlighet och blodets hastiga lopp i unga hjärtan. Men, hvad som händt i natt är värre än ett galant äfventyr, det är kyrkans frid, som i viss mån profanerats. Den unga kvinna, ur hvilkens fönster jag såg den svenske kavaljeren hoppa, hvilkens medaljong jag gifvit ers majestät, skall blifva novis i San Giusti kloster. Hon bereder sig att taga slöjan. Ers Majestät kan själf förstå hvilka allvarsamma komplikationer ett sådant äfventyr kan medföra, om saken kommer vidare ut och inför abbedissan. Lyckligtvis gjorde tillfälligheten, att jag ensam såg denna beklagansvärda tilldragelse, då jag vandrade hem från en dödsbädd i den tidiga morgonen och kom förbi klosterhuset, och på min förtegenhet kan Ers Majestät lita.» Kungen fick af kanonikerns rinnande svada blott det bestämda intrycket, att han talade osanning, men han hörde uppmärksamt på med en teaterförfattares intresse för en väl spunnen intrig och en lustig komedityp. »Nå, hvad önskar kanonikern i utbyte mot en sådan tystnadens väntjänst?» sade han, i det han vände mot prästens gulbleka, ifrigt gestikulerande figur sina stora, genomträngande ögon. Fader Francesco hade icke väntat att detta skulle frågas så direkt, men han bockade ännu djupare. »Ingenting för mig, Ers Majestät. Hvad kan en nöjd kyrkans tjänare önska?» och hans röst blef idel olja, »ingenting för mig. Femhundra scudi till en ny brokadkjol på Mariabilden på San Martini västra altare. Tiden är ond, Ers Majestät.
Enl. min åsigt utgör det allmännas gagn den enda riktiga grundsats, hvarifrån man bör utgå i allmänhet och 346 Den 12 Mars f. m. serdeles i denna fråga. Hvad beträffar ändamålet med fjerdingsmansbefattningen och fullgörandet inom menigheterna af lagars och författningars föreskrifter, så har polisbestyret i sednare tider erhållit en vigt, som det förr icke haft, och med hvarje år torde en väl ordnad polis blifva allt mera högt af behofvet påkallad. Denna polis blir en fördel för alla, som inom kommunen bo. Vill man ur denna synpunkt företaga ordnandet af bestyret, så följer deraf, att alla, som kunna deltaga uti kommunens angelägenheter, som intressera sig för bibehållande af ordning inom kommunen och för lagars samt författningars verkställande, jemväl intressera sig för fjerdingsmans-befaltningens utöfning, och således böra de bidraga dertill. Beslut i dylika frågor fattas i sockenstämma, och då författningarna bestämma den rösträtt hvar och en deruti tillkommer, samt hvarje rättighet måste motsvaras af en pligt, i följd hvaraf pligten, när rätten är på ett bestämdt sätt uttryckt, måste stå i jemnt förhållande till denne rätt, måste boställena äfven deltaga i fjerdingsmansbestyret efter den af Utsk. föreslagna grund eller efter den rösträtt, egaren af jorden eller lägenheten eger i fråga om sockenstämma. Jag skulle i allo vilja biträda Utsk:s förslag, såvida det vore fullständigt. Så är likväl icke händelsen, utan lika med Frih. Stjernstedt anser jag en förändring böra ega rum, så alt de hemman och lägenheter, hvilka uti förslaget icke blifvit uptagna, deri införas. Om jag rätt upfattat
blifvit bara lilla s t a c k a r e n fröken dem var intressanta Hon Jag häkm o t klipalltsammans » farväl då o c h den m e d nästa lördag, börjar just lade axlarne, också. fylla jag. slut. Vi var då, » sade hon, sedan hon hvilket h o n bar öfver minne. mamma. men ögon. och kvart stängde verandadörrarna Allt var upp » Det » d e äro m y c k e t, m y c k e t för kunde icke motstå det en rummet. där hennes gamla händer De i hennes tankar voro långt » F å r j a g k ö p a edra på När min jungfru plommig. Jag stjärnorna honom sade billiga. » ett öfver. göra borta. reste Men till s ä n g s. började lägga i ordning i sina korgar, Jag hvirflade porna. RED AF IDUN. IDUN _ 4 — 1899. besök, EFTERSOMMAR SKISS MAR AF DAGdöda jag var 2 8 FORTS. FR. FÖREG. N:R. JAG nu SATT först stod j a g! D e t var den NORD. Ve. men k o m h a n. O c h n u fören / e. ihållande veckor, i lik! D e t har det rådt torka är, i som eftermiddag ensam på om det ej k u n d e regverandan och na mer. styng på s t y n g i oafbruten följd. sydde också Marken förbränd, mattorna Så lyfte är gräsbruna, och j a g s l u t l i g e n u p p hufm å n g a träd gula s o m vudet om o c h spratt förgräsplanen stod främmande såg på med ifrån en blick. reste mig ner, Då kom han till lågt, — var så af stor, Då fick söks? » återvann af han undrar, om brukspatron Dahn är tog mitt Jag fick arbete, rum. F. E. » undan. näring. j a g såg. jag se? sina deras lugnt: jag på Men på gåroch gick sedan upp på j a g k o m n e d till s u p é n, var visste varit blifvit jag gift kvar Birke. genast Jaså, hans väntade det var historia. han!