Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I Kongl. Kungörelsen den 20 December 1815 föreskrefs, att försäljning af bränvin å landet ej skulle vara tillåten till mindre belopp än en kanna å andra ställen än gästgifvaregårdar; dock lemnades Konungens Befallningshafvande rättighet att tillåta försäljning af bränvin i minut å ett eller annat ställe vid segelled samt vid sommareller vintervägar, som, utan att vara landsvägar, allmänt begagnades, äfvensom, der behofvet för forslande det synnerligen fordrade, vid allmänna landsoch farvägar samt å värdshus vid grufvor, större bruk och manufakturier. I Kongl. Kungörelsen den 19 Maj 1824 medgafs jordbrukare att till underhafvande och sådana personer, som hos dem förrättade arbete, sälja en fjerdedels kanna åt en hvar. Dessa föreskrifter bibehöllos sedermera nästan oförändrade i alla intill år 1855 i ämnet utkomna författningar. Den rättighet, som genom 1855 års lagstiftning tillagts gästgifverier, består således deri, att då gästgifvare förut, utom till resande, endast egde att sälja bränvin kanneoch stopetals, de genom nämnda lagstiftning erhöllo en verklig utskänkningsrättighet. Grunden härtill var hufvudsakligen den, att då man ansåg krogar å landet icke kunna helt och hållet undvaras, det förmodades blifva lättare för polismyndigheterna att utöfva nödig kontroll öfver bränvinsutskänkning å gästgifverier än å andra ställen; hvarjemte man drog i betänkande att genom den förra rättighetens borttagande förorsaka en förlust för de dåvarande gäslgifvarne, af hvilka mångå just för den medföljande förmånen att sälja bränvin öfvertagit sina hemman efter ett högre värde. Motionären har icke förmått rubba Utskottets öfvertygelse om den fortfarande giltigheten af dessa skäl och då Utskottet dessutom vunnit den upplysning, att för hvarje år allt flera gästgifvare afsäga sig sin utskänkningsrätt, tillstyrker Utskottet, att Doktor Forssells ifrågavarande motion ej må till någon åtgärd föranleda.
Vid förnyad föredragning af Rid - Den 22 Junit. 45* darhusUtskottets den 20 dennes afgifne, och samma dag på bordet lagde, Memorial, innefattande förslag till allmänna grunder för ett förbättradt representationssätt inom Ridderskapet och Adeln j fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, med undantag af frågan om Bankmannen, hvilken borde, i sammanhang med den af Utskottet uppgjorde förändrade redaction af RiddarhusOrdningen, till afgöran» de förekomma, ämnet i öfrigt skulle i hela dess vidd, i anseende till Riksdagens annalkande slut, och då största delen af Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter redan bortrest, intill nästa Riksdag uppskjutas. Ut supra. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtr skiljdes kl. half till 11 om aftonen. In fidem Protocolli O. J, Lagerheim, Thorsdagen den 25 Junii* Plenum kl* *o förmiddagen. Upplästes till justering och godkändes följande från ExpeditionsUtskottet insände förslag 452 Den 2 5 Junti. till Riksens Ständers underdåniga skrivelser till Kongl. Maj:t : 1) Om RiksHufvudbokssluts-arbetet. 2) I anledning af nådig proposition om en ny ConcursLag. 3) Om Lag för sådane personers anhåU lande och tilltalande, som begå förbrytelser i ett af de förenade Riken Sverige och Norrige samt derefter afvika till det andra. 4) Om en förbättrad reglering i afseende på de från Banken utgående lånbiträden till understöd för nyttiga odlingar. 5) Om inrättning af Arbetsoch Förbättringshus på Borgholms Slott och i Wadstena. 6) Om ändring af 8 Cap. 1 §. GiftermålsBalken, om Äktenskaps förord. 7) Om ändringar i 7 Cap.
Ingnid 2 gånger dagligen en salfva af 1 del naphtol på 20 delar vaselin och pudra efter ingnidningen med något puder (vanligt potatismjöl t. ex.). Elsa 23 ' år. Ni måste vända er till en specialist för att få undersökt, om ej edra smärtor bero på något underlivslidande. Om så ej är, har ni ej annat att göra än att under menstruationen hålla er absolut stilla och forsöka att med varma kompresser och frotteringar hindra värken. Ä r denna allt för svår, så kan ni ju genom läkare skaffa eder morfin eller annan smärtlindrande medicin att taga in vid dessa tillfallen. Sigrid. Så vida lungor och hjerta äro friska — och det har väl rådfrägad läkare sagt eder? — så beror ' ert onda på blodbrist eller nervsvaghet. Ni skall söka förtära så mycket föda som möjligt — i synneihet ägg och mjölk — samt till hvarje måltid taga en tesked (i ett vinglas vatten) af: Tlnctura Martis 1 del och Tinctura China eomposita 2 delar. Ansträng er ej för mycket, men var dock ute i rörelse litet för hvarje dag. Kan någon hvarje morgon, när ni stiger upp, gifver er en kall afrifning med lakan, så skulle det stärka eder; på egen hand bör ni ej försöka dermed. I sommar måste ni sköta er vid lämplig badort. Hvad er mors onda beträffar, så försök med en salfva af 3 delar pulveriserad borsyra på 20 delar vaselin, ombytt två gånger dagligen. Visar sig ej häraf förbättring, måste ni vända er till läkare, helst till en för utvärtes åkommor, ty kirurgiskt ingrepp kan bli nödvändigt. n. Det bäsla råd, vi kunna gifva eder, är, att ni underkastar er lasarettsbehandling, eller åtminstone lagar så, att ni kan under längre tid få behandling af läkare, som har tillfälle att följa sjukdomens gång, ty er sjukdom hjelpcs nog ej blott med ett eller annat recept af en läkare, som kanske ej har tillfälle att se eder mer än en enda gång. P — s Se svar till » Lisa 21 år » i detta nummer! 8. von B.
Likasom hans eget eller kreditorers kapital måst anlitas för hans lelnads-omkostnader, så vill Staten såsom bevillning för hans lönlösa arbete tillegna sig en del af detta kapital. Orättvisan är så uppenbar, att det mäste väcka en skälig förundran, att den ej genast fäller en hvar i ögonen. Utskottet är dock ännu förblindadt af de skäl det i Betänkandet JVe 20, sid. 25, anfört. De lyda: »Då en rörelse, ehuru bedrifven i vidsträckt omfattning, likväl, till följd af ogynnsamma förhållanden eller inträffade förluster under något år icke lemnat någon behållning, skulle, under sådana omständigheter, af dylik rörelse, oaktadt densamma företrädesvis tager stats-inrättningarnes medverkan och skydd i anspråk, samt i sjelfva verket kan i sig innebära en betydlig förmögenhet, någon Bih. till Ii. St. 5 Sami. 1 Afd. 24 Höft. 8 58 Bevillnings-Utskottels Utlåtande M 34. afgift till Staten icke erläggas, likasom ock rörelse-idkaren till följd deraf komme i saknad af de medborgerliga rättigheter, som grunda sig på bevillningen.» Hvad man härmed menar, är ej så lätt att utreda. Knappast kan man väl på alfvar vilja påstå, att en rörelse, som icke lemnar någon behållning, företrädesvis tager stats-inrättningarnes medverkan och skydd i anspråk. Då borde den naturligtvis äfven företrädesvis beskattas och således bevillningen för lidna förluster blifva större än bevillningen för inkomst. Ar det åter rörelsens stora omfattning, som före trädesvis fordrar ifrågavarande medverkan och skydd, så borde man icke till de små industri-idkarne, fabrikören med en väfstol och skutskepparen m. fl., utsträckt den dryga extra skydds-afgift, som man affordrar de stora, som drifva sin rörelse i hundrafaldig omfattning mot dessa. — En sådan rörelse »kan i sig innebära en betyd lig förmögenhet», menar Utskottet. Jag skulle likväl förmoda, att en hvar vore färdig att undanbedja sig den förmögenhet, som en utan all vinst eller med förlust drifven rörelse i sig innebär.
Hammarsköld, för utdikning af Ar vidsmåla mosse i Misterhults socken af Tunaläns härad, å 3,124 R:dr 50 öre 1,754: 43. » deltagarne i utdikningen af Wångerslåtts mossar inom Aby socken af Norra Möre härad, å 1,200 R:dr 1,298: 37. » dito i utdikningsarbeten vid Hänaryd, Rydholm och Knifvingaryd inom samma härad, å 3,600 R:dr 3,600: — » dito i aftappning af sank mark mellan Kroks torps sjö och Anebo såg i Oscars socken, å 7,840 R:dr. 7,840: — inom Blekinge lån: till deltagarne i utdikningen af Mölleoch Dofra-sjöarne, Ollegöl, Stora Mossen och Aborregöl i Asarums socken, å 1,176 R:dr 1,176: — inom Jönköpings lån: till Friherre Axel Hermelin och Majoren II.
Anledningen till detta steg war tagen frän de flera före denna Riksdag frän hwarandra följande misswäxtär, hwarigenom allmänna nöden, den Staten icke kunde afhjelpa, steg till ben största höjd, mycket mcnniskor omkommo, och alle andre utwägar, — inrättning af Sockne-Maga-iner, enskilt införskrifwandc af Spanncmäl, samt Bränwinsförbud, m. m. funnos otillräckclige, att afhjelpa det onda. Efter denna tid särdeles frän förra Finska krigets stut, hafwa allmänna Spannemäls-Magaziner warit förenade med wissa Krono - Bränneriet-, och om de ej till fullo uppfyllt hwad det Allmänna trott stg kunna fordra, hafwa de likwäl, utan att upptaga hwad Riksens Ständer dem anslagit, i förening med dessa Brännerietansenligt ökat sin fond och warit Landet till förmon. Den allmänna besparing, som de tvid Armee-iS utredande till nämnde krig werkade, det, i jämförelse deremot, ivid nu warande krig kände olika förhällande, förorsakadt genom ändrade principer, mera mercantila, än Ekonomiska, och den osäkerhet, att kunna införskrifwa utländsk Spanncmäl, som af närwarandc Politiska ställning i Europa, dä Skaternes Jntercssen sä lätt kunna förändras, uppkom, mit, böra wara talande skäl fö,r desse inrättningar. Det Den 14 September. Ock är devföre och i stöd af ofwan upptagne grunder, Utskottet anser sig böra hos Riksens Högloft. Ständer tillstyrka: att Allmänna Spannemäls-Magazincr mätte inrättas under styrelse af en Dircction, hwars änbamäl skulle wara att, jemte det den behöfwande genom
Almqvist Iifinner Iion blott af en enda berättelse, som Iion läste vid 113 ars iilrler., Viktor Rydbergs Singoalla och Poe !s spökliistorier äro henne fiillkoiiiligt obekanta, och Hoffiiia.11, Iivara skrifter hon förmenas liafva läst och i~iissförstitt, iiien ii11dh begagiiat som f ijrcdbmeii, 7~av 1ion alch-ig set t! Stiiderat liar Iion, ti: .äget och allvarligt, s i vi1 ret.eiiskapliga skrifter soiii diktverk, i det ineclvetna syftet, att utbilda sig till skriftställare; nien hon liar diiriiiider formligen rakat öfver sig själf, att hoii icke iii&amp;tte bli efterbilderska. Hon upptog s %liliiiida af «et lästa föimetr&amp;desvis hvad Iion kunde omsiitta sk att saga i sin egen själ och anviinda vid bearbetniiigeii af sitt eget tanltestoff. Hon lärde för detta alidaliihl iiioiii vetenskapen mest af iiatiirforslrarne, iiioni diktiiingeii nf realisterna. Hennes stursta svhigliet lbg i hennes stil eller brist p i stil. Afvei-t har var ho11 dödligt radd för efter1) ildniiig och kon1 kanske jiist därför att stanna id clet knaggliga och ojaiiina bariispi. !~k, soin iilinii tillhör heiines hrefstil; och som i se: ninariekriorna gjorde liirateii i inodersrn %let förtviflad. Sina ailteckniiigw efter lektionerna skref " -. - h ") D&amp; presseii eu 19: iigre tid sgsselsntt sig ~ n e d detta arbete, kunna vi autaga dct var:, tiiinligcii all iiiliu t kiindt och f örectrrign a t t be ' ledsnga det ined nigra koiiiiiieiitnrier liellre ii ii att.
En annan omständighet är, att, då marken vid laga skiften uppskattas, så får den större jordrymd, som får sämre mark, emedan vidden måste ersätta hvad som brister i godhet. Efter den hittills gällande grunden, deltager denne, i afseende på markens beskaffenhet mindre väl lottade delägaren, endast efter uppskattningsvärdet i lrägnadsskyldigheten, men efter Ulskms förslag skulle han göra det efter ägovidden. Han skulle således komma att lida betydligt, icke allenast genom större ägor, som medföra ökad brukningskostnad, men lemna jemförelsevis ringare afkastning, utan äfven genom vidlyftigare hägnader. Den nya principen skulle vidare kunna medföra den verkan, att en hemmansägare, oaktadt han sammanlagdt äger lika mycket som fyra andra, likväl skulle, till följd af en mera förmånlig ägofigur, komma alt icke få på sin lott mera än fjerdedelen af den gemensamma hägnaden, om han nemi. finge sig tilldelad en qvadratformig figur midt uti skifteslaget, och de andras ägor blefvo i triangelformiga ytor förlagda utmed rålinierne. Jag tillstyrker af alla dessa skäl afslag å betänk. Hr von Troil, Sam. G us t af: Då betänk, redan är af två Stånd afslaget, så kan hvad R. o. Ad. derom beslutar icke vid denna riksdag hafva någon påföljd. För min del beklagar jag verkligen, att detta resultat kommer att uppslå; ty jag erkänner öppet, alt jag anser den nya stängselgrunden vara vida rättvisare än den gamla. Det är visserligen sant, att hvad slags stängselgrund man än må uppgöra, så måste den i särskilda fall medföra orättvisor, men i så hög grad som den gamla författningen varit orättvis, tror jag icke att den nya skulle kunna blifva, då det egentligen är efter ägovidden och icke efter hemmantalet, som stängselskyldigheten deruti beräknas. Jag anhåller att fä fästa uppmärksamheten deruppå, att denna fråga icke är ny, att 1802 års stängselförfattning under flerfaldiga riksdagar gifvit anledning till klagomål, att K.
Silfverstolpes sons uppfostran, ifrån Banken utgifvas, med förbehåll, att, i händelse bemälde yngling före utgången af de sålunda bestämde år aflider, detta understöd genast indrages; men att öfrige 2:ne Riks-Stånd ansett omför - malde understöd böra utgå med 200 R:dr Banco årligen. Vid detta förhållande anser Utskottet sig böra inbjuda så väl Höglofl. Ridderskapet och Adeln, som Högv. Preste-Ståndet, att med Borgan reoch Bonde-Slånden sig förena derom, att beloppet af ifrågavarande understöd må bestämmas till allenast roo R.dr Banco ärligen. Skulle denna inbjudning icke antagas, hvarken af Ridd. och Adela eller Preste-Ståndet, måste genom omröstning i Förstärkt Banco-Utskott utrönas, till hvad belopp samma understöd bör utgå; och får Utskottet, för denna händelse, föreslå följande voteringsproposition: Den, som anser, att ett understöd af allenast 100 R:dr B:o årligen, under 2.‘ne år, räknadt ifrån slutet af andra qvartalet år i835, må, såsom bidrag till fulländandet af afl. Banco-Commissarien Silfverstolpes sons uppfostran, ifrån 8 BancoUtskottets Memorial N'.o 77. Banken utgifvas, med förbehåll, att, i händelse bemälde yngling före utgången af de sålnnda bestämde år aflider, delta understöd genast indrages, röstar Ja; Den det ej vill röstar Nej. vinner Nej, anses Rikets Ständer hafva beslutat, att berörde understöd, under den tid och med det förbehåll, ofvan är utsatt, bör utgå med 200 R:dr Banco årligen. Slockholm den 3o Ankom till Exp.-Utsk. den 2'Januarii 1835. Memorial, i anledning af de från Hedervärda Bonde-Ståndet erhällne återremisser af Utskottets under N:ris 66 och 68 afgifne Betänkanden. Sedan Utskottet fått från Hederv.
Platsen är högt belägen och föga kringbygd, så att man obehindradt kunde skåda omkring sig, låta blicken glida fram öfver det blida sommarlandskapet, hvars djupa grönska liksom öfverpudrades med ett gyllene stoft och hvars stora drag erhöllo sin karaktär af Seinen, hvilken i väldiga bågar krökte sig genom dalen, som om hon haft svårt att lemna det sköna Paris. Nästan rakt i vester, nedanför brynet af höjden och till hälften doldt i grönska, låg det lilla urmodiga Nanterre, den heliga Genovévas födelseort, herdeflickan, som blef verldsstadens skyddspatronessa och hvars reliker nu hvila i en gyllene sarkofag i kyrkan Saint Ur dagens Krönika. 7Etienne du Mont, nära Pantheon. Något på sidan, söder ut, framskymtade Rueil, der den store Richelieu en gång ' smidde sina planer och ränker, och i dunklet af skogenT som kransade denna ort, borde man finna Malmaison, den öfvergifna Josephines melankoliska enkesäte. Mer till höger och på längre afstånd förtonades emot himlahvalfvet top-parne af de åldriga träden på terrassen i S: t Germain, der Ludvig XIV: s vagga stod och der den helige Ludvig lemnat efterverlden ett minne i det ännu bestående kapellet. Nere emot syd vest låg Versailles med sina sagolika minnen från despotismens glansdagar, från en tid då folket icke var folk utan blott en flock ofria individer, förtrampade af lättsinniga regenter, fala gunstlingar och slösande mätresser; och åt diametralt motsatt håll, uppe i nordost lyfte sig katedralen i S: t Denis, grafven för allt hvad franska ko-nungalängden har stort och lysande, slutet såväl på äran som på förbannelsen.
Då man vid behandlingen af detta ämne äfven bör taga Statens större eller mindre inkomst i beräkning, tror jag, att dess fördel åsidosättes och det af behofvet påkallade högre priset på brännvinet ej ernås, om man såsom beskattning bibehåller den hittills bestämda Minimi-afgiften, äfven om den fastställes till dubbelt, tredubbelt och fyrdubbelt belopp, efter olika panneryroder; men jag skulle tro, att det lämpligaste vore, om man alldeles borttoge denna afgift och såsom beskattning lade t. ex. 4 ? högst 6 sk. på hvarje tillverkad kanna, väl förståendes, att förut skall efter grundlig och billig pröfning uträknas, huru mycket man på en månad med pannor ifrån 6 t. o. m. 90 kannors rymd kan afverka (NB. sedan den förut nämnda nedsättningen af pistoriska verk blifvit antagen], då skatten för en månad snart vore bestämd; hvar och en likväl förbehållet att anmäla sig till bränning för 1 högst 6 måna - Den io Februacu t. m. der, när honom bäst syntes, emellan den i Nov. oell den i Maj. — Jag tror, att denna beskattning, i förening med den minskade brännvins-produetionen , skulle uppdrifva priset till minst i Rd. R:gs. per kanna, hvilket minimum torde vara lagom; ty tvingas det högre, blir begäret att insmugta utländsk vara för mycket lockande. Jag fruktar, att det ej skulle vara riktigt att, vid inträffande partiel missväxt, förbjuda brännvinsbränningen i den landsort, som lider af missväxten, och tillåta den i Rikets öfriga provinser, emedan det synes mig , att öfverflödet af spannmål i den ort, der missväxt ej inträffat, borde, i stället att derstädes uppbrännas, påräknas till afsättning å den ort, som i följd af missväxt ej fått sitt fulla behof af spannmål. Dessutom vore det hårat att ej allenast blifva lidande genom missväxt, utan äfven, då andra orter få bränna, vara beröfvad rättigheten, att åtminstone på delta sätt söka en inkomst.
Och folket sände till Silo, ock läto hemta dädan Herrans Zebaoths förbunds ark, hvilken der sitter på Cherubim. Och voro de två Eli söner med Guds förbunds ark, Hophni och Pinehas. Och då Herrans förbunds ark kom i lägret, skriade hela Israel med stort skriande, så att det skall i markene. Då de Philisteer hörde det skriandet, sade de: Hvad är det för ett skri och glädje uti de Ebreers lägre? Och då de förnummo, att Herrans ark var kommen i lägret, Fruktade de sig, och sade: Gud är kommen i lägret; och sade ytterligare: Ve oss, ty det hafver icke så varit tillförene. Ve oss, ho kan hjelpa oss ifrå dessa mägtiga Gudars hand? Det äro de Gudar, som slogo Egypten med allahanda plågo i öknene. Så varer nu tröste, och varer män, I Philisteer, att I icke skolen tjena de Ebreer, såsom de hafva tjent eder; varer män och strider. Då stridde de Philisteer, och Israel vardt slagen, och hvar och en flydde uti sina hyddo; och det var en ganska stor slagtning, så att utaf Israel föllo tretiotusend män fotfolk. Och Guds ark vardt tagen, och de två Eli söner Hophni och Pinehas blefvo döde. Då lopp en af BenJamin utaf hären, och kom den samma dagen till Silo; och hade rifvit sin kläder, och hade strött jord uppå hufvudet. Och som han kom derin, satt Eli på en stol, till att se ut på vägen; ty hans hjerta var bekymradt om Guds ark; och då mannen kom i staden, sade han det; och hela staden gret och ropade. Och som Eli fick höra det ropet, sade han: Hvad är detta för ett rop och buller? Så kom mannen hasteliga, och sade det Eli. Och Eli var åtta och niotio år gammal; och hans ögon voro mörk, så att han icke kunde se. Och mannen sade till Eli: Jag är kommen, och är flydd i dag utu hären; men han sade: Huru går det, min son?
Herr von Rokenlisin tilläde, at Konungen i allmänhet gifwit Hemliga Utskottet kilstand at förestå sadana Författningar, som kunde pröswas nödiga för roajlsituonenL werkställighet och besiänd. Herr Grefwen och Landt - Marskalken xropoocrsäe bifall til Hemliga Utskottets Betänkande om LsnLO-SkulderS Llsreranäs man och man emellan, med de utläggningar och förbehåll, som under MidderskapetS och Adelns öfwerlaggningar upkommit, och hwilka til Hans Majus Nådiga pröfning i underdånighet öfwerlcmnaö. Ridderffapet och Adeln hördeS härmed ej ätNöjaö. Herr Liber. Jag lärer icke nog tydcligm Hafwa uttryckt mig, och torde derföre med Eders Ux-oellences och Högloft. RidderskapetS och AdelnS gun-fkiga tillåtelse fa ä nyo nprcpa min mening. Jag önskade, ar krovolmonen bleswe: 9m 'Hemliga Utskottets Betänkande bifalleS med det wiktor, «t alla af Högloft. Ridderskapet och Adrin gjosk e». > r roiz da tillägg eller undantag til Konungens wisa och Rädiga pröfning i underdånighet öfwerlännäs. Herr Greswen 06) LandtMarffalken gjorde derefter en lika lydande xro^oliiion, hwilken Med Ja och N ej beswaradcs.
H. Sirs justering och godkännande vördsamt öfverlemnadt. Stockholm den 2 Januarii i83o. Uppl. o. godk hos Ridd. och Adeln d. 7 Jan. i83o. Preste-Ståndet d. 8 Borgai-e-Ståndet d. 1 1 Bonde-Ståndet d. 11 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse j angående beviljadt an - Exp.-Utsk. Förslag tilt tind Skrifv. N.o 3i2. *3 slag af allmänna medel till Götha Canal-bjggnads fullbordande. S. A. K. Efter öfvervägande af hvad så väl uti E. K. M:s den 10 December 1828 till R. St. aflåtna Nådiga Proposition om ytterligare anslag af allmänna medel till Götha Canalbyggnads fullbordande, som äfven af hvad föröfrigt i ämnet förekommit, hafva R. St. stannat i följande beslut, det de nu få, till svar å den Nådiga Propositionen, i underdånighet meddela, nemligen; 1:0 Ått endast, under följande vilkor, något ytterligare bidrag till Götha Canalbyggnad af R. St. beviljas: a) Att detta bidrag skall användas uteslutande till Canal-arbetets fullbordande, samt segel fartens öppnande till Östersjön, och således hvarken till Motala mechaniska verkstad , eller andra främmande ändamål; F) att, till säkerhet för Canal-byggnadens fullbordande för det beräknade kostnadsbeloppet inom 1833 års utgång , Bolaget genom ny teckning af Actieegarne, skall anskaffa, och, under åren i83o, 183r, i832 och i833, uti RiksgäldsContoiret insätta en summa, motsvarande tredjedelen af det bidrag, Exp.-UtsJc. Förslag till und. Skri/v.
StalsTJtskotlet pröfvas, Enskilta fördelar förmå mig så mycket mindre att nu förnya Motion härom, som jag får vördsamt förklara, att-ehvad tillökning af Löne-antalet i dessa tjenstegrader än kan bifallas, sådant icke kominer mig directe till nytta, som i egenskap af tjenstförrättande ReyisionsSecreterare, nu mera, enligt serskild af Kongl: Maj:t gillad Reglering af Sporlelrnedel, innehar Lön lill lika belopp med ProtocollsSecreterarne, utan det är endast med känne - Den 5 Januarii. 423 dom om behofvet och i öfvertygelse alt detsamma afhjelpes, som jag får i ödmjukhet föreslå, att uti JustitiasFördelningen tvänne nya ProtocollsSecreterareLöner må ifrån och med detta år varda på Stat alislagne, i sammanhang hvarmed jag ock vördsammast hemställer, att då en Cancellist nödvändigt erfodras för hvarje RevisionsSecreterare, hvilka med Lön på Stat nu utgöra fem, och en Cancellist dessutom, enligt den utfärdade Nådiga Instructionen för Verket, skall förestå ProtocollsContoiret, Löner för det hehöfliga antal Cancellister jemväl måtte bestämmas, och således tvenne nya ifrån. ofvan uppgifne tid ytterligare anslås. Ut hedjandes mig Remiss å detta mitt Memorial till Höglofl. StatsUtskottet. Lades på Bordet. Herr Grönhagen, Gustaf Larsj hade 111- lemnat trenne Memorial, hvilka upplästes, så lydande: 1:0 Sedan jag förgäfves länge väntat, det någon mera kunnig än jag i det som rörer Financerna, skulle yppa ett ämne, hvilket jag anser och torde vara af en ganska betydlig vigt isynnerhet för den fattigaste delen af Stockholms Stads Invånare; så finner jag vara en pligt att nu begära Höglofl. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet till hvad som i ödmjukhet af mig framställes.