Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De nyvalde Ledamöterne hafva i Ofverstyrelsen inträdt: Höglofl. Ridder skap et och Adelns, den 1 Mars detta år; Vallo fl. Bor gar eSt ån dets, den 23 nästförutgångna Februari, och Hederv. Bonde-Ståndets, den 14 i samina månad. Till följd af förfall för ordinarie Ledamöter, hafva, af utsedda Suppleanter, nedannämde, i Ofverstyrelsen deltagit, nemligen: af Höglofl. Ridderskapet och Adelns: Herr Kapten-Löjtnanten m. m. C. J. A. Skogman; af Våll oj l. Borgare-Ståndets: Herr Grosshandlaren D. Erskine; och af Hederv. Bonde-Ståndets: Adolf Fredriksson från Upsala Län, G. G. Sköldberg från Nerikes Län och A. Söderholtz från Södermanlands Län. § 2. Utöfningen af den tillsyn öfver ordningens vidmakthållande inom Verkets afdelningar, som, enligt 5 § i Keglementet, åligger Fullmägtige, är sålunda besörjd, att Fullmägtige fördelat sig å serskilda inspektions-afdelningar, hvilkas ledamöter, tid efter annan, tillsett, huru göromålen inom Verisets afdelningar, kontor och expeditioner blifvit besörjda och, der något varit att anmärka af be - Inspektionen öfver BankoVerket. skaffenhet att fordra åtgärdande af Öfverstyrelse!], derom till samma styrelses protokoll gjort anmälan. Inventering af Fullmäktige. Inventering af Fevisor erne. Likmätigt sednare punkten af nyss åberopade Reglements §, förvaltas Tumba Bruk, utan Understyrelsens deltagande, af Fullmägtige samfäldt, under specielt inseende af en deras Ledamot. Detta speciela inseende har fortfarande, äfven under den tid, hvarför redovisning nu lemnäs, utöfvats af Herr Kongl. Hof-Predikanten och Kyrkoherden m. m., Doktor Josef Nordlund.
Han kom emellertid upp till mig på mitt rum hvar dag och satt h o s mig, m e n det föreföll mig på en gång, s o m o m vi ingenting h a d e att säga hvarandra; han satt tyst och nickade till mig, och j a g s m å l o g åt h o n o m, m e n vi h a d e, s o m sagdt, ingenting att säga hvarandra. Jag märkte, att han satt och l y s s n a d e efter hennes steg, och j a g förstod, att han längtade efter henne. Det v a r nog inte lätt för h o n o m heller, h a n var rädd att stöta henne, om h a n tog e m o t det ringaste af mig. En dag, då det regnade och var kallt, sade han, att h a n inte skulle ha något e m o t en äggtoddy. Jag gick ut för att laga till den, s o m h a n tyckte om att ha den och var v a n v i d. Jag såg genast, att det var m y c k e t för m y c k e t socker i toddyn och att den var m y c k e t för lite vispad. Men han tog det i alla fall, h a n, s o m brukade vara så noga, och påstod, att j a g skulle dricka ut det andra glaset, det j a g gjort i ordning, det skulle göra mig godt, det var ett riktigt t o d d y v ä d e r! » Men j a g kunde inte, inte o m det gällt mitt lif. Jag ställde glaset ifrån mig o c h gick upp på mitt rum. Jag hade sett den triumferande minen i hennes ansikte, inte en gång till det dugde j a g mera! » Efter en stund kom Ernst upp till mig och frå- gade, o m j a g var ledsen på h o n o m; j a g måtte väl veta, hur mycket han höll af sin g a m l a m a m m a, s o m han aldrig kunde visa tillräcklig tacksamhet o c h kärlek. Jag förstod väl, att han bara inte velat såra » lilla Nettan » (det var så han alltid kallade A g n e s) i sin husmoderliga stolthet. » Ja, j a g förstod så väl, att h a n s hustru var svartsjuk på mig.
B) äro såsom extra anslag för beklädnadsbehof under nu löpande statsregleringsperiod, beviljade följande summor: till förhöjning i beklädnadspassevolansen, vid Svea och Andra Lifgardes-regementena, Lifgardet till häst, Hussar-regementet Konung Carl XV och dåvarande Sappör-kompaniet Rdr 35,113: 78. vid Svea och Göta artilleri-regementen . ... » 15,187: 91. vid Wendes artilleri-regemente » 4.355: 32. till indelta arméens utredning, såsom fyllnadsanslag » 4,963: 83. till underhållande af beväringsmanskapets beklädnad i anledning af utsträckt exercistid » 189,000: — tillhopa årligen Rdr 248,600: 84. Bil. N:o 3 a. till Kongl. Maj'ts Nåd. Prop. N'o i, om Statsverket 1865. 117 eller för 3 år till ytterligare tillökning i beklädnadspassevolansen: vid Svea och Andra Lifgardes-regementena samt Sappör-kompaniet, 743,802: 32. tillhopa . vid Lifgardet till häst Rdr 10,212: 12. » 1,594: — vid Bussar-regementet Konung Carl XV ...» 14,541: 58. 79,043: 10 Summa Rdr 824,845: 62. Hvad först angår ofvanberörda till förhöjning å beklädnadspassevolansen vid värfvade regementena beviljade extra anslag, har Krigs-Kollegium ansett någon nedsättning i desammas belopp för den kommande tiden icke kunna emotses.
Men det sednare alternativet har den olägenheten att betydligt inveckla och försvåra debiterings-bestyret samt kontrollen deröfver, och dessutom befarar Utskottet, att om man blott en gång frångår grundsatsen om en enda taxeringsgrund, så kommer, vid hvarje förslag om något nytt företag, frågan om en särskild taxeringsgrund att väckas och föranleda så långa öfverläggningar och så mycken strid att Landstingets verksamhet derigenom blefve i betydlig mån förlamad. Utskottet tvekar derföre icke att föredraga det förra alternativet och såsom ensam, oföränderligen lika, taxeringsgrund, godkänna den af de Kommitterade föreslagna, eller bevillningen efter andra Artikeln. Sådan denna bevillning finnes ordnad uti nu gällande Bevillnings-förordniug, kunna visserligen grundade anmärkningar deremot göras. Men då en ny Bevillnings-förordniug för närvarande är under utarbetning, bör något hufvudsakligt afseende dervid icke fästas. Det uti de Kommitterades förslag egentligen vigtiga som bör fasthållas är, att alla läns-utskylder böra af hvar och en utgöras i förhållande till hans förmögenhet eller inkomst. Genom antagande af denna grundsats, torde man ock på det hela taget, vinna ett ungefär lika godt resultat i afseende på billigheten, som genom medgifvande af olika taxeringsgrunder, ty af hela länets framåtskridande hafva alla dess delar nytta, och om ett i dag beslutadt företag möjligen mera omedelbart gagnar en del än en annan, så kan i morgon beslutas ett företag, som verkar tvertom och så vidare. Och slutligen kan den gemensamhet, som härigenom kommer till stånd, emellan länets särskilda delar och folkklasser, och som i sjelfva verket är likartad med den som redan eger rum i afseende på hela riket, icke annat än vara nyttig för lifvandet af den kommunala andan och en derpå grundad verklig fosterlandskänsla. Yid granskningen af hufvudgrunderna uti förevarande lagstiftnings-arbete, har Utskottet således nästan i allt funnit sig böra gilla hvad de Kommitterade föreslagit. Samma förhållande eger äfven i allmänhet rum med förslagens enskildheter. De jemförelsevis få och mindre vigtiga punkter vid hvilka ändringar eller tillägg af Utskottet ansetts nödiga äro följande:
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 21 och 23 dennes på bordet lagda Utlåtande Nio 120, i anledning af väckt motion om Oresundska tullafgiftens upphörande för Svenska fartyg, fann Ridderskapet och Adeln för godt att bifalla hvad Utskottet tillstyrkt, med den förändring: ”Att Rikets Ständer, med underdånigt tillkännagifvande, att de för sin del anse, det afskafiandet af Öresundstullen vore för befrämjandet af rikets handel utaf yttersta vigt, må hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes, så vidt de politiska förhållandena sådant medgifva, i samråd med öfriga uti Östersjöhandeln deltagande makter, vidtaga de åtgärder, hvilka Kongl. Majit kan i nåder finna tjenliga för vinnande af detta ändamål; samt att, innan sådant hinner verkställas, Kongl. Majit måtte söka f o -t • ** örskalla åt Svenska handeln och sjöfarten genom Öresund de ytterligare lättnader, som, utan störande af den vänskap och grannsämja, hvilka med konungariket Danmark lyckligen äro rådande, kunna erhållas.” S. D. Vid föredragning af Stats-Utskottets den 23 dennes på bordet lagda Memorial N:o 261, med förslag till sammanjemkning eller voterings-propositioner, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande extra statsanslag till föremål, tillhörande 4:de, 5:te, 6:te och 7:de Hufvudtitlarne, blefvo de i detta Memorial föreslagna voterings-propositioner af Ridderskapet och Adeln godkände. Prot.-Utdrag den 25 Juli 1851. 419 Från Ilögv. Presle-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets följande Utlåtanden: N:o 116, i anledning af väckt motion, angående iakttagande af vissa vilkor vid utländsk mans naturalisation i Sverige; bifölls. N:o 121, i anledning af väckte motioner rörande skjutsningsbesväret.
Domstol för upptagande af åtal emot HofRätter, Collegier, m. fl. P. 811. — om Allmänna Besvärsoch 470 OeconomieUtskottets Utlåtande i anled» ning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande rörande Examina för inträde i de Civile Embetsverken. P. 811. — om StatsUtskottets memorial, med Förslag till Voterings-propositioner i målet rörande ersättning för Svenske Medborgares lidne förluster genom uppbringningar. P. 812.— om LagUtskottets Betänkande öfver åtskilige af Särskilta-Utskottet föreslagne Lagförändringar. P. 812.— om PresteStåndets ProtocollsUtdrag rörande Riksdagens aflysande. P. 813. — om Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Betänkande angående afskaffande af BergsTingsRätter och Bergmästare-Embeten. P. 813. — oni Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Utlåtande öfver anmärkningar vid Utskottens Betänkande, angående fast Egendoms försäljning genom Lotteri. P, 813. — om ExpeditionsUtskottets Utlåtande öfver anmärkningar vid Utskottets förslag till underdånig Skrifvelse rörande vidsträcktare tillämpning af Stadgandet om lagvadda Sakers lottning emellan HofRätts-Ledamöter. P. 814- om StatsUtskottets Utlåtanden: 1) om åter vinning af försuten tid för inlösen af åtskilige DiscontAssignationer; 2) om återfående af försuten tid för inlösen af 2:ne Stycken af Malmö f. d. DiscontVerk utgå fne Obligationer. P. 815. — om Allmänna Besvärsoch OeconomieUdskottets 471 memorial i anledning af RiksStåndens olika beslut, i frågan om föreslagne förändringar i Förordningen om SockneStämmor och KyrkoRåd. P. 815. — om ConstitutionsUtskottets memorial, med förslag till ändring i 43 och 44 §§• Riksdagsordningen.
Jordbrukaren är kanske i delta ögonblick mest att beklaga, genom det ytterliga vanvärde, hvartill hans producter fallit; men orsaken dertill måste sökas lika mycket i varans tillfälligtvis dåliga beskaffenhet, som i penuingebristen, och fortfar det nuvar. nedtryckta priset på lifsförnödenheter, komma arbelslönernes sänkning att blifva dess omedelbara följd. Med ett ord, den svåraste krisen är öfverstånden och förhällanderna skola snart jemna sig sjelfva, så framt man ej, genom några förhastade åtgärder, ånyo rubbar dem ur den jemvigt, de äro på vägen att taga. 6:0 Bestämmandet af ett maximum för den del af sedelor. li depositions-skulden, som icke motsvaras af reela fonden.' Ulsk:s förslag, att den del af Bankens sedelstock, som öfverskjnter beloppet af metallisk valuta, måtte lill sitt maximum bestämmas, biträder jag till alla delar, emedan derigenom allt för hasti - Den 18 December f. m. 475 ga oell allt för slöra fluclualioner i det circulerande sedelmyulet kunna undvikas; men i afseende på beloppet af detta maximum, kan jag ej dela Etskis öfvertygelse. Då, enligt livad jag tagit mig friheten förut antyda, jag kommer att rösta emot sedelstockens utvidgande genom nya lån, instämmer jag derföre i den del af Hr Nordenanckars reservation, hvaruti detta maximum föreslås tilt 20 millioner r:dr b:co. Denna nedsättning torde vara så mycket nödvändigare, som Utsk. tillika föreslagit, alt reela fonden skulle kunna nedgå till ett minimum af 2,500,000 r:dr silfver, motsvarande r:dr b:eo 6,666,666!j. som med tillägg af maximum sedlar utan motsvarande valuta , . „ „ 22,000,000. skulle bilda en utelöpande sedelstock af tillsammans r:dr b:co 28,606,066 vid hvilket förhållande proportionen emellan metalliska cassan och sedelstocken blefve såsom 1 till 4,3Ö.
Kontant behållning __ 8,223: 10. Fastigheters värden — 127,747: — Behållning af spanmål och proviant 1: 3 Utlånta medel 64,313: 42. Hospitals-direktionens till Kongl. Majit afgifna underdåniga berättelse, rörande styrelsen och förvaltningen af denna välgörenhetsinrättning under revisionsåret, inne» håller, bland annat, att under året blifvit herbergerade, underhållne och vårdade; på egentliga hospitalet 208. » dårhuset 170. och med enkhuskost 55. A liospiÅ dårMed enlr Enligt samma berättelse utgjorde vid årets börlalethuset. huskost. jan underhållstagarnes antal 183. 113. 47. under året intagne 25. 57. 8. » » aflidne 8. 19. 8. y> * utskrifne ; 17. 55. 1. Personalen uppgick vid årets slut till 325, — 203 — Medeltalet af underhållstagare har utgjort 355, för hvilka underhållskostnaden beräknats till 56 öre för dag och 202 R:dr 50 öre för år. § 2. \id granskning af säkerhetshandlingarne befunnos dessa i god ordning. Drottninghuset. Dess räkenskap, med anmärkningar granskad i Kongl. Kammar-rätten, redovisar inkomster och utgifter sålunda: TJ ebet. Balans från år 1858: Balans till år 1860: Credit: Balans från år 1858: Underhåll, gåfvor, pensioner och lifräntor 6,935: 35. Ved och lyshållning 669: 64. Inventariers och fastigheters värden 37,790: 24. Utlånta medel med upplupne räntor 88.210: 15. Summa 141,008: 63 Till någon erinran från Revisorerfies sida har denna räkenskap icke föranledt, och rid anställd inventering befunnos säkerhetshandlingarne i god ordning. Barnbördshuset. Af denna, i Kongl. Kammar-rätten med anmärkning granskade räkenskap inhemtas följande förhållande i afseende på inkomster och utgifter: Debet. Balans från år 1858: Uppbörd: Af Lieberdtska fonden 311:
Att under sådana allmänna liksdagsförhållanden, och under de för Riddarhuset särskildta, hvilka jag nyss omtalat, föreslå upphäfvandet af allt straff på dem, som inlåta sig i gemenskap med den utländska kronpretendenten eller hans slägt, samt att derjemte ohemult klandra Sveriges lagstiftande, åklagande, dömmande och verkställande makter, för det att de understått sig, emot Hr Grefvens mening, stifta, åberopa, tillämpa och handhafva ep af ve - Den 18 Mars f. m. derbörligt Coust. Utsk. opåtald lemnad författning; det synes åtminstone vara ett försök att fresta huru mycket samhällsbanden lala. Och hvem är den sora frestar? Jost den, som vära electoror satt främst ibland samhällsbandens vårdare under innevar. riksdag; den som icke desto mindre förer det bittraste språket mot Styrelsen; den som är de missnöjdes syidige anförare och hufvudman. Om våra egne landsmän i orterna, om vi riksdagsmän sjelfve någongång mäste, vid åsynen af vissa riksdagsföretag, tveka, om dermed åsyftas grundskott på våra samhällsinrättningar, eller blotta skrämskott; huru skall då Brödrafolket, huru skola främlingar kunna rätteligen bedomina hvad som Iros oss förefaller? Kan deras omdöme öfver oss, såsom förbundsbröder, såsom samhälle eller såsom handlande folk, vara oss likgiltigt? Om de möjligen frukta för upplösning af sakernas bestånd i Sverige; hvilken verkan kan en dylik mening hafva på föreningen, på våra utrikes förhållanden, och på våra köpmäns credit i andra länder? Sådant böre vi alltid betänka, men särdeles nu, om vi vilje öfvergå från det gamla närungs-systemet till en lifligare bandel med ntländningen. Hvad har gjort det fåtaliga Svenska folkets inre styrka, dess inflytande hos andra, om ej dess inbördes enighet, dess tillgifvenhet och förtroende för sina mänga stora Konungar ? Äre vi nu redan ledsne vid det gamla anseendets återvinnande? Hörer det till tidens rörelse, att åter förspilla det?
Således har man, å ena sidan, med anledning af det i 1 § 16 Kap. Ärfda Balken, som bestämmer de formela vilkoren för ett testamentes laglighet, innefattade stadgande: att vid testamentes upprättande "två gode män" böra vittna, att samma testamente är gjordt med sundt och fullt förstånd och af fri vilja, förmenat att blott män kunna begagnas såsom vittnen, angående testamentens behöriga tillkomst och att följaktligen hvad qvinna i egenskap af vittne derom bekräftar ej må gälla; hvaremot, å den andra, blifvit invändt: att en sådan tolkning, som den nyssnämnda, ej kan förenas med lagens i 10 § af Rältegångs-Balkens 17 Kap. gjorda förklarande, att qvinna må ej mindre än man vittne bära, samt att lagstiftaren, som i berörde Kap. angifvit de allmänna grunderna för bevisning, destomindre kunnat hafva för afsigt att genom det först åberopade stadgandet göra någon inskränkning, som han tillagt qvinnas vittnesmål lika bevisnings-kraft som mans, och hans fordran i omförmälda hänseende blott är fullständig bevisning om verkligheten af ett för hvarje vittnesgild person uppfaltligt förhållande. Denna sednare mening synes äfven vara den rätta. Vid ali lagtolkning bör nemligen uppmärksamheten företrädesvis fästas vid de allmänna grundsatser, som i lagen uttalas. De särskilda buden måste derföre så tydas, att de icke komma i strid emot berörde grundsatser, så framt icke sådan uttrycklig afvikelse derifrån blifvit gjord, att den allmänna regeln dermed ej kan stå tillsammans. Detta är dock i förevarande fall ej händelsen ; och derföre har, efter hvad kändt är, Konungens Högste Domstol, åtminstone på sednare tider, ansett qvinna kunna begagnas såsom giltigt vittne om testamente. Då emedlertid de åberopade orden hafva föranledt olika meningar och beslut inom lagskipningen, torde till förekommande deraf, samt för undanrödjande af den bokstafs-tolkning, som understundom gjort sig gällande, lagstiftarens mellankomst vara behöflig.
M. till dess återkomst till hufvudstaden, och att K. M. dertill lemnat nåd. bifall samt förklarat sig vilja mottaga denna uppvaktning nästa Tisdag kl. i öfver 2. 10 H. 14 106 De n 26 April f. m. II. Ex. lillkännagaf härefter, alt plenum komme att fortsättas kl. 6 e. m. Gr. von Platen, Baltzar: Då jag blifvit underrättad derom, alt 11. o. Ad. behagat hedra mig med sitt förtroende ali vara Revisor vid näst inträffande statsrevision, ber jag att lill prot. få anmäla, alt om jag icke nu vid delta tillfälle begagnar mig af den rätt, som grundlagen medgifver, ali afsäga, mig nämnde förtroende, sä sker det endast oell allenast derföre, att jag anser R. o. Ad:s tid för dyrbar att användas till förrättande af nytt val, för all fylla platsen efter mig, om jag nu af ginge derifrån; oell då jag dessutom anser denna plats lätt va ra fylld, är del således lemmmeligen likgiltigt om densamma besattes genom val af R. o. Ad. eller llidd.Direct.; men det må dock vara mig tillätet att vid detta tillfälle förklara, det jag anser för min del olämpligt, att en person, hvilken innehar den tjenstebefattning, sorn jag bekläder, deltager i revision af statsverkets räkenskaper oell förvaltning. Det inä äfven vara mig tillåtet nämna, att, om del måste antagas utgöra ett bevis pä smickrande förtroende för den person, sorn kallas lill ett sådant värf, är det så myckel angelägnare för honom att visa, del icke något misstag ligger lill grund för en sådan kallelse. Ett sådant förhållande mäste dock bär hafva inträffat, då jag bestämdt tror mig känna, ali mängden af de personer, som denna gäng arbetat för detta val, arbetat mot ett dylikt vid förra riksdagen, äfvensom sökt förhindra mitt utväljande vid denna riksdag lill platser, med hvilka R. o. Ad:s förtroende varit förenadt, och kallelse till hvilka af mig skulle mottagits med så mycket större erkänsla, som jag då icke ansett mig förhindrad alt antaga desamma och att genom eli allvarligt bemödande visa mig värdig det förtroende, som lemuats mig.
Skulle den Föredragande finna något Konungens beslut vara stridande emot denna Regerings-Form, gore lian derom i Stats-Rådet föreställning; Yrkar Konungen ändock, att ett sådant beslut skall utfärdas, vare det då den Föredragandes rättighet och pligt, att sin kontrasignation derå vägra, samt nedlägge han i följd deraf sitt Embete, hvilket han icke må återtaga förr, än Riks-Församlingen hans förhållande pröfvat och gillat. Emedlertid vare han vid sin lön och öfiiga Embetet åtföljande inkomster bibehållen. r. f. g, §. 39. Vill Konungen utrikes resa, meddele Ilan Stats Rådet in Pleno denna Sin föresats och inhemte dess tankar deröfver, på sätt 9 § omtalar. Besluter Konungen derefter sådan resa och den verkställer, befatte Sig ej med Rikets styrelse eller utöfve den Konungsliga makten, så länge Han utrikes vistas, utan före Stats-Rådet, under sådan Konungens från - Constiiutians-UtsJcottete Memorial, Jtä 2, 13 varö Regeringen i Hans namn, med ali den rätt, som denna Regerings-Form Konungen tillägger; dock må ej Siats-Rådet någonsin Adeligt slånd oell värdighet förläna, eller lill Greflig! och Friherrlig! stånd upphöja, eller Riddare-värdighet utdela; äfvensom alla lediga Sysslor endast tilis vidare kunna förvaltas af dem, som Siats-Rådet dertill förordnar. Huru förhållas skall, derest Konungen längre lid än Tolf månader ur Riket biifver, derom varder i So § stadgadt. § 40. Biifver Konungen så sjuk, att Han icke liegeringens-Ärcndena vårdar, förvalte Ståts-Rådet styrelsen, på det sätt, som i föregående §. bestämmes. §. 41. Konung vare myndig vid fyllda Aderton år.
Man finner då alt, sedan fråga uppstått alt befästa Paris, så har dertill blifvit anslaget icke mindre än 70 millioner francs, ehuru Paris är beläget närmare centern af en stor och mäktig stat, hvadan vårt behof af alt befästa hufvudstaden är vida större, och derföre all kraft och tillräckliga medel böra användas till ändamålets ernående. StatsUtsk. har måhända hemtat stöd för sin åsigt i frågan deraf, att det möjligen skulle kunna inträffa en skiftning i opinionen, och att man ej alltid ansåg riktigt att kasta ut en betydlig summa på ett sjövapen, som endast kunde afse Stockholms försvar, emedan det endast och egentligast hade egenskap att agera i Stockholms skärgård; oell att om detta vapen af krigshändelser skiljdes från farvattnen till hufvudstaden, så vore vägen öppen och hufvudstaden leornad åt hvarje kommande fiende. Man har velat anföra att ändamålet var att bygga denna lill en fästning af första rangen; men detta är ej händelsen. Den måste likväl blifva så stark och flankerad, att den kunde i Europa få detta namn af stark och icke efter några få limmars attack såsom S:t Jean d’Aere falla i fiendens händer, ty annars kunde den sorgliga händelsen inträda, att under det vi ännu nästan hörde smällarna af attacken på Waxholm, kunde fiendens ångbåtar Janda vid vår skeppsbro, landsätta trupper och först visa Den 20 Mars f. lil. sig liar på Riddarhustorget, samt sedan marschera lill våra vannor på Riddarholmen och borttaga våra gamla segertecken, under det vi ännu inom RiksShn öfverlade om att anslå medel till fullbordandet af Waxholms befästning. Till följe af hvad jag nu framställt får jag, i motsats till Gr. Frölich, anhålla om bifall till StatsUtskrs betänk, i delta fall. Väl bar jag här af några talare hört yrkas på anslagets utsträckning till ett 5:le år, men ehuru önskelig! det ock vore, kan jag icke med dem dela denna åsigt.