Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Derföre iife torDe funna påräfnaS förre tillgång än omfring 500,000 N:Dr, hroilfa för Det affeDDa änDamålet möjligen funna bltfroa minDre till» räcfliga, hafroe (2Bi beflutit: l:o Sitt på 'SBårt 9vifSgä(DS»dontor anrotfa ett dreDttro af 400,000 N:Dr 23anco till ^ongl. 'tföajitS Difpofttion i mifroäptår, un» Der roilfor, att h^aD, font Deraf lyftes, fall af unDfättningStagarne tillfullo återbetalas. 2:o Sitt, i häaDclfe ilongl. SNajit i NåDer faffäller en oför» änDerlig tull å infommanDe fpanmål, åtminfone för en ttD af fem år, alla fåDana infytanDe tullmcDcl må, emot manlig reDorotSning, öfroerletnnaS till ^ongl. Siftajitö NåDiga Difpofttion för meDDelanDe af unDfättningar i ntifroäptår; £)cfj hafroe QBi i öfrigt till ^ongl. ^aj:t i uitDerDånighet öfroerlemnat, att, roiD unDfättningarS meDDelanDe, roiD» taga De åtgärDer, font för hvarje tillfälle pröfroas tjenligaf och M änDamålet bäf IcDattDe; Dorf att, i fall unDfättningS»tagare erhålla af infytanDe tullmeDel unDerföD, utan återbetalningö»fFy(Dighet, fåDana unDerföD Då må, om möjligt, af Dem meD allmänt nyttigt arbete återgälDaS. §. 8. ©om Den
Beträffande den föreställningen att sådant skulle kunna låta sig göra utan biträde af Staten, ber jag att få uplysa, efter jag var Ordf:de i den Komité som hade sig updraget att föranstalta om deltagande i den exposition, hvilken förlidet år tillernades, men då blef inställd, att det fordrades ganska stora bemödanden, äfven under förespeglingen att Staten skulle vidkännas kostnaderne för transporten fram och åter af produkterne, för att förmå jordbrukaren att anmäla sig till deltagande i expositionen. Således är det nödvändigt, om man vill att Sverige skall deltaga deri att anslag meddelas. Hr Hjerta har föreställt sig att utöfver detta anslag skulle äfven blifva fråga om utgifter för afsändande af ett Kronans fartyg, deri tror jag han misstagit sig, ty just det öfverskott som blifver öfver de af Komitéen begärde 28,000 Rdr Bko är ärnadt att betacka kostnaden den må tillfalla enskildta eller Kronans fartyg. Hr Montgom merie: Hr Hjerta nämnde nödvändigheten af att hushålla med Statens medel; jag vill i det afs:de uplysa om att sådan hushål Isak tighet blifvit iakttagen af Utsk. K. M:s föreslog nemi. 50,000 Kdr Bko för betäckande af kostnaderneför Sveriges deltagande i den ifrågav:de expositionen, Utsk. deremot har föreslagit 50,000 Kmt af det skäl som finnes i Betänk, angifvet. Hr Printzensköld, Carl: Jag måste förklara att jag, för att följa ett uttryck af Hr Hjerta, är med honom lika lrå?>gsynt, deruti att jag alldeles icke kan inse den verkliga nyttan af det anslag som StatsUtsk. här tillstyrkt.
Beträffande beloppet af ifrågavarande anslog hafva alitsa tvännc Riks-Stånd stadnat emot tvä, hvadan frågan bör i Förstärkt Stats-Utskott afgöras; och torde för den omröstning, som sålunda kommer att ega rum, anlagas följande voteringsproposition : »Den som, i likhet med hvad Stats-Utskottet hemställt samt Ridderskapet och Adeln äfvensom Borgare-Ståndet för deras del beslutat, vill att, till bestridande of kostnaderna för Sveriges deltagande uti en allmän exposition of åkerbruks-, industrioch konstalster, som år 1867 kommer att i Paris ega rum, lili Kongl. M«j:ts disposition för en gäng anvisas ett belopp af 420,000 U:dr att från Riksgäids-kontoret utgå, röstar Ja; Den det ej vill, Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer för berörda ändamål anvisat ett belopp af 100,000 R:dr. Stockholm den 17 Maj 4866. AnU. lill Exp.-Utsk. den 17 Maj 1866. ki. 11 f. m. Memorial, i anledning af Riks-Slåndens skiljaktiga beslut i fråga om upplåtelse till Göteborgs stad af Elfsborgs kungsladugård med dertill hörande lågenheter. Uti sitt i denna fråga ofgifna Utlåtande (N:o 73) hor Utskottet hemställt, att Rikets Ständer, med hufvudsakligt bifall till hvad Kongl, Majit föreslagit, måtte för deras del medgifva, att til! Göteborgs stad, för det i den nådiga Propositio - Stats-Ulskottets Memorial N:o 99. 5 nen omförmälda ändamål, må upplåtas gamla Elfsborgs kungsladugård, jemte vissa dertill hörande lägenheter, emot förbindelse för staden, bland annat, att i den ordning Kongl. Majit vid ärendets slutliga pröfning kunde (inna skäligt fastställa, årligen utbetala 12,000 R:dr, motsvarande i jemnadt tal den inkomst, som af lägenheterna på sednare tiden tillfallit dels Landshöfdingen i länet, dels landshöfdinge-löneregleringsfonden.
Den här föreslagna förändringen, skulle ändra en författning, som utkom 1843, och om hvars följder man ej har någon stor erfarenhet, men som, enligt min tanka, är fullkomligt rättvis; ty det bör finnas ett lagligt sätt köpare och säljare emellan, då de ej kunna eller vilja annorlunda komma öfverens, och detta lagliga sätt är i nämnda förordn. uppgifvet, nemi. alt kolen skola mätas, om icke köparen förnöjer sig med den uppgift säljaren lemnar. Att nu sträcka påståendet ända derhän, att säljaren ej skulle kunna få afyttra sina kol med mindre, än att han förde fram dem i skrindor som voro krönta; det anser jag stridande emot all rättsgrund. Jag begär ej af den, som säljer säd, alt han skall hafva säckar som innehålla ett bestämdt mått; ty vill man ej tro säljaren på hans ord, så lägger man säden i ett kärl, som är krönt, men som han ej derföre behöfver föra med sig. Lika orätt är det, i min tanke, att den som säljer kol skall hafva krönta skrindor; ty det låter sig svårligen riktigt verkställa, emedan en sådan ryss eller skrinda, på hvilken kolen föras, lätteligen kan gå sönder, och då måste efter lagningen autingen skrindan å nyo krönas, eller och köparen blifva bedragen. Frih. Cederström har talat om den frestelse nu existerar, att narra köparen; men denna frestelse qvarstode lika väl, äfven om skrindan vore krönt, ty man kan ju lätteligen förändra skrindan så att den kommer att innehålla mindre än hvad kröningen förutsätter, och likaväl som man kan tro någonting sådant, likaväl kan man tro säljaren om alt efterapa kröningsmåttet, etc. Sådana saker hafva vi dock ej att göra afseende på, då det finnes ett lagligt medel att kontrollera, att icke säljaren bedrager köparen. Och det är detta lagliga medel, jag anser böra qvarstå; hvarföre jag begär bifall till Utsk:s betänk. Hr von Troil, Samuel Gustaf: De af Frih. Cederström framlagda skäl äro, i min tanka, så tydliga, så klara och sä i 46 Den 5 April. ögonen fallande, att jag, med åberopande deraf, endast anhåller om återremiss af förevar, betänk.
Svedelius serskildt föreslagit anvisandet af 2000 R:dr Hamburger Banco årligen lill fördelning mellan unge Vetenskapsmän och Embetsman ^ hvilka senares utbildande han ansåg för Riket vara af stor vigt och nytta. Ehuru Utskottet ingalunda bestrider de stora fördelar, sorn, genom slipendii-anslag, serdeles i vetenskapligt hänseende, kunna beredas; så har Utskottet dock, af hvad anfördt blifvit, icke funnit skäl frångå sitt, på Stats-Verkets inskränkta tillgångar grundade afstyrkande af Lif-Medicus Doctor Ekströms ofvanberörde motion. Stockholm den 19 Julii 1834- Tionde HufvudTiteln: 66 Clerecieoch Läro-verken. Clerecie-Staten (för rund summas erhållande) Lappmarks Ecclesiastik-Verk Aeademie-, Gymnasiioch Skole-staten (se Slats-Ulskottets Bet. N:o i52) Gymnastiska Central-Instilutet Vexelundervisningens Normal-skola |— Mekaniska Skolan Kyrkors underhåll Summa'.no Då, efter afdrag af minskningen till netto förhöjningen lägges summan å denna Hufvud-Tilel, enligt Stats-Utskottets förra förslag . uppkomna ofvanstående ... Minskning mot förra Förslaget. 4iFörhöjning mot förra Förslaget. Utskottets beslut, att tillstyrka förökadt anslag för Universiteten s Se tit sAJi sfor t et, U 'StanUr N:o -aar. af 4oao R:dr årligen för hvarldera, hvilket på en tid af 5 år utgör den icke obetydliga summan 4>ö,ooo R'dr, .nödgas jag reservera mig. — Då Rikets Ständer förliden Riksdag ytterligare anslogo 60,000 R:dr årligen för Clerecie-Staten utöfver livad ti 11 denna Hufvud-Titel förut varit anslaget, blef af denna summa endast 42*000 R:dr gifna till Elementar-Läroverken och 18,060 R:dr till Universiteten.
Ingen regel är dock utan undantag, och jag får dessutom erindra, att inhyseshjon och torpare, då de icke kunna betala sin skatt, få den betalad genom husbonden, som efter na gällande författningar måste derföre ansvara. Då det för öfrigt allmänt erkännes, attcontrollen på lönnkrögeri är ganska svår, torde man böra begagna de medel dertill, som en husbonden ålagd tillsyn kunde medföra. 27 H. 9 i3o Den 4 Jnnii f. m. Samma värde Talare har sluteligen angående Konungens Befallningshafvandes domsrätt i fyllerimål begagnat ett skäl, som jag icke kan gilla. Han har nemligen sagt, att den icke medförer någon olägenhet för vittnen, enär de få ersättning för sitt större inställelse-besvär. Men huru ofta händer det icke, och jag vågar påstå, att det merendels händer, att anklagelsen ej leder till något resultat; att åklagaren väl finnes icke hafva saknat anledning till åtalet, men att den tilltalade ej kunnat öfverbevisas och sakfällas. Ersättning till vittnen kan då lika litet åläggas åklagaren, som den tilltalade; och hvilken skall då ersätta dessa vittnen? Jag hemställer, om icke Lagstiftaren åtminstone bör taga detta i öfvervägande. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardiej, Jacob:
Sparre har fästat sig i början mycket dervid, att ordfidena i kommunalstämmorna skulle blifva landstingsman. Me» ningen af hans sista anförande har jag icke riktigt klart för mig, ty då hela hans anförande förut gått ut derpå, att landstinget skulle bestå af ordftne för sockenstämmorna, så kommer han nu till det slut, att det skulle utgöras af ombud från länets städer och härader eller tingslag. Ar det då meningen att det skall bli ett ombud för hvar kommun? I så fall är Gr-.ns yttrande redan af andra talare bemött dermed, att antalet ledamöter blir alltför talrikt. Denna anmärkt), torde för Grin vara svår att bestrida, likasom äfven den i afside på sjelfva persouerne, att man kan vara lämplig för deu ena befattningen, men icke för den andra. Mig förefaller åtminstone att med de inskränktare göromål, som inom kommunerna förefalla, skulle af ordfiden i en sockenuämnd hufvudsakligen fordras ordning och drift, men någon större förmåga att med ordet bevaka de intressen, som en kommun kan hafva, är på en sådan plats af mindre betydenhet, men deremot af ganska mycken vigt vid ett landsting. Gr. Sparre har talat om en sak, sorn jag icke vill vidröra, nemi. beskattuingeu; jag kan icke finna något i denna §, som på minsta sätt invalverar på beskattningen. Gr. Mörner har hållit särdeles strängt derpå, att stadgandet derom, att landstingsmannen icke skola vara bundna af några föreskrifter, borde uigå. Jag frågar Grin, huruvida han anser rätt att delegerade skulle vara. bundna vid ett beslut, fattadt. af en kommun, för hvilken ärendet ännu icke står klart och som möjligen, derest den vore med om diskussionen, i följd af de uplysningar den Den 10 Oktober f. ca. erhölle, frånginge den åsigt, man förut haft? Nyttan af en diskussion måste väl utgå derpå att öfvertygelse skall vinnas och sålunda bör-n>au naturligtvis önska, att någon föreskrift ieke a priori gifvas.
Efter min öfvertygelse har Konstitutions-utskottet det vigtiga förtroende-uppdrag att samvetsgrant pröfva beskaffenheten af de egentliga Regerings-åtgärderna, som under en viss tid blifvit vidtagne, men att det för samma Höglofliga Utskott är omöjligt, vid Statsråds-protokollernas genomgående, att så noga som vederbör kontrollera förvaltningen af alla statsmedel, ej ens såvidt densamma på Statsråden ankommer, ännu mindre tillse huruvida Regeringens föreskrifter härutinnan blifvit riktigt uppfattade och tillämpade, hvartill fordras en närmare kännedom om de vidlyftiga statsräkenskaperna. Detta är efter mitt förmenande en pligt, som åligger först Ständernas Revisorer och sedermera deras Stats-utskott. Och om något felaktigt eller oriktigt, i afseende på statsmedlens disposition eller förvaltning, skulle vid deras granskning förekomma, under det år revisionen omfattar, bör väl sådant rimligtvis icke genom stillatigande eller förbigående godkännas och vinna sanktion såsom rätt och tillbörligt, endast och allenast af den orsak, att det icke blifvit bemärkt uti Köustitutions-utskottets decharge-betänkande vid föregående riksdag. Genom en sådan grundlagstolkning skulle det förhållande inträffa, att anmärkningar vid statsmedlens disposition och förvaltning, som af Revisorerne framställas, aldrig kunna komma under Ständernas pröfning. Och det är, efter min öfvertygelse, först sedan äfven dispositionen och förvaltningen af statens medel blifvit af Ständerna godkände, som dechargen kan anses till alla delar vara fullständig. Att de åberopade grundlagsföreskrifterna böra sålunda tydas och tillämpas, synes mig också vara ådagalagdt genom de ofta återkommande försöken att uti 76 § Riksdagsordningen 36 — 282 — införa några bestämningsord, som skulle förekomma möjligheten af någon annan tolkning. Förslag i denna syftning väcktes vid 1840—1841 årens riksdag, biet hvilande och vid den påföljande antogs af 3:ne Riksstånd, men ogillades af ett enda.
Den ig Augusti anteckningar dåLandtMarskalken förer ordet, eller vid dem, som ske inför RiddarhusUtskottet, ansedd icke kunna beviljas, äge, när afslaget honom tillkännagifves, äska förhållandets anmälande af Ordföranden hos Ridderskapet och Adeln in Pleno, på hvars sluteliga afgörande frågan kommer att bero, utan att likväl de beslut, som af sådan anledning i Ståndet fattas, må såsom praejudicat anses eller framdeles kunna i sådan egenskap åberopas. Såsom allmän grundsats gällerj, att den, •hvilken enligt denna Riddarhusordning blifvit ansedd oberättigad att äga Säte och Stämma på Riddarhuset under samma tid, ej el - ler må fulhnagt utgifva. ala Dan 18 Augusti e, m. N:o 5. Hörscimste Memorial! Sedan RiddarhusUtskottet fulländat granskningen af de § i RiddarhusOrdningen, hvilka, efter den af Utskottet i Dess Betänkande af den 9 sistledne Maji uppgifne plan, skulle tillhöra 2:dra Afdelningen af ifrågavarande Författning; får RiddarhusUtskottet nu härjemte öfverlemna den redaction till samma Afdelning, Utskottet, efter en sådan granskning , uppgjort, dervid Utskottet i afseende på de allmänna grunder, hvarefter den samma blifvit utarbetad, anser sig endast böra åberopa den framställning derom Utskottets nyssnämnde Betänkande innehåller ; och inskränker Utskottet sig således nu endast dertill, att meddela en kort öfversigt af paragraphernes innehåll och de jemkningar, eller rättelser de samma ansetts böra undergå. §. §. 21, 22 och innehålla stadganden, hvilka, då de dels före, dels vid Ridderskapets och Adelns första sammanträden skola iagttagas, Utskottet ansett böra börja denna del af RiddarhusOrdningen.
Med enskildt kostnad hafva under förutnämnde tre år följande mindre vägar blifvit byggde, nämligen af Sundborns socknemän inom socknen till 1,660 alnars längd; inom Husby socken af Klosters bruksägare emellan Engelsfors bruk och Hemshyttan om 1 mil oell till Väderbacken \ mil samt från Hansbyn till Mjölna r'boqvarn * mil; inom By socken af Gysinge bruksägare och vissa hemmansägare i socknen en vägsträcka at 11,606 alnar med lärja Öfver Dalelfven till Bennbäck i Möklinta socken af Westmanland; inom Mora socken af socknemänneu i närheten af kyrkan landsväg till en längd af 2,060 alnar; inom Elfdals socken en kärrväg från Evertsbergs kapell lill Oxbergs kapell i Mora socken at li mils längd, samt inom Söderbärkes socken en väg af en half mils längd •emellan Hemshytte, Elgsjöbo och Dalviks byar. § 4. E*o!itisk Författning. 1 afseende på Länets kammarverk har den förändring ägt rum, att, genuin skattläggning af rekognitionsskogar och derå upptagne lägenheter, hemmantalet blifvit ökadt med tillsammans 5nVu?-dels mantal, hvarjemte fyra nya mjölqvarnar blifvit ränta åsatte. Såsom ett lika oumbärligt, som verksamt medel till jordbrukets upphjelpande i de trakter af Länet, hvarest en obegränsad hemmansklyfning, med deraf härflytande ägoblandning, gjort en ändamålsenlig hald af de mångå små, spridda jordlotterne omöjlig, halva de socknevis företagna allmänna storskiftena med bidrag af Staten blifvit fortsatta.
Varuprof, i ringare qvantitet af hvart slag, äfvensom modeller, må med 'K o n im ers kollegii tillåtelse tullfritt införas af inhemsk slöjdidkare, som åstadkommer likartadetillverkningar. § 14. Allt livitt socker, ankommande från någon hamn i Europa, hvilket icke är angifvet såsom toppsocker, krossadt lumpeller havanaterres-, eller annat 54 under samina tullbestämning hänförligt slag, skall underkastas besigtning af sakkunnige och ojäfvige personer i tullkammareeller packhusinspektionsföreståndares närvaro. Yppas dervid olika meningar om varans rätta beskaffenhet, hänskjutes frågan till Generaltullstyrelsen, då prof å sockret jemväl bör insändas. § 15- Yid utförsel sjöledes från stapelstad af följande utaf utländskt råämne inrikes tillverkade varor, beviljas restitutionsvis af tullmedlen: för 1 skålpund topp-, kandioch kaksocker . 4 sk. „ 1 skålpund kardus-, eller karfvad tobak, äfvensom pressad och rullad tobak . 4 „ , 1 skålpund snus 5 „ „ 1 st. segelduk af hampa till minst 50 alnars längd 8 „ ., 1 st. segelduk af lin till samma längd ... .32 „ „ 1 st. packväf af hampa till minst 50 alnars längd 6 „ „ 1 st. packväf af lin till samma längd .24 ,.
Anmälte följande sig hafva förlidet år tillverkat salt-petter, nemligen Jöns Ersson i Andersgård 7 lispund Olof Carlsson i Stafsgård 6 d:o Erik Nathanaelsson i d:o 7 d:o Olof Hindrikss. i Grötom 9 d:o s:a 29 lispund Bevis öfver saltpetter inhemska tillverkning meddelas genast af underteknad och socknemännen. In fidem N. S. Edlund Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga d. 29 martii 1840. § 1. Till ledamot uti innevarande års berednings committé, som enligt Konungens befallningshafvandes kungörelse, sammanträda i Klösta gästgifvare gård den 18:de nästinkommande april, utkorades af Häggenås socknemän, bonden Matts Mo[berg] i Österåsen. § 2. Upplästes såväl distriktoch sockenmagazins räkningarna för sistl. år, som ock innevarande års mantalsoch skattskrifningslängd för Häggenås socken, hvilka alla erkändes, som riktiga och underskrefvos. In fidem N. S. Edlund 90 Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga d. 24 majii 1840. Till följe af respective landshöfdinge embetets kungörelse af den 4:e uti innevarande månad, valdes bonden Lars Pärsson i Österåsen, att såsom fullmägtig för Häggenås socken, infinna sig i Östersund den 6:te nästinstundande junii kl 10 f.m. för att inför landshöfdinge embetet, med landets öfvige deputerade, rådgöra och öfverenskomma angående så kallade Östersunds brons reparerande eller nybyggande; förklarande socknemännen sig fullkomligen nöjde med hvad denne deras fullmägtig dervid gör och låter. Häggenås sockenstuga, som ofvan. In fidem N. S. Edlund
Skattelöse-SkiPingen erlägges för den delen af Recognitions-Skogen, som ej erhåller Hemmantal, med 6 års Ränta, så att den uti Dalarne och de Provincer, sorn ligga norr om Gestrikland, blifver 18 sk. Tunnlandet, och i Rikets öfrige Provincer 30 sk. Tunnlandet, För den delen af Recognitionsskogen, som erhållit Hemmantal, betalas 6 års full Ränta, uträknad efter dessa arens märkegångar, men éj efter Jordeboks - värdi, 4:0 Alla de sålunda tillkomne Hemmanen skola ovillkorligen blifva af Krono-Skatte natur, och komma att utgöra alla de onera, som öfrige Krono-Skatte-IIemman inom orten åligga, ech det genast efter Skatteköpet, Stats-Utskottets Betiinkanden. »959 5:0 De delar af Recognitions-Skogarne, sorn, enligt hvad i i:sta puncien anfördt är, komma att fä en stadgad penninge-ränta, böra ej utgöra andra onera af hvad namn oell beskaffenhet sorn helst, emedan desse anses såsom i Grundräntan inbegripne. 6:0 På alla de Recognitions-Skogar, å hvil* ka ej Kongl. Kammar - Collegfum innan denne Riksdags början utfärdat Skatte-Bref, skola vid Skattläggningen ofvanstående grunder tillämpas och från deri tiden ej något Skatteköp anses gilliigt, hvarvid desse ej äro följde. ■7:0 För atl bereda Bruks-ägare ett ytterligare tillfälle, att till sine Bruk få inköpa så stor del af RecognitionsSkogarne, sorn till deras Smide är nödig, lemnäs dem en tid af 2tne ån heräknad frän den dag då Riksdags Beslutet undertecknas, under hvilken det åligger dem, att fullgöra allt hvad som på dem kan bero till Skatte-köps erhållande, så att Skatte-Brefven innan den 51 December 18:0 kunna vara utfärdade.
Siifvermynt. Då härtill lägges den minskning, Bankens tillgång i Guld undergått eller 44,895ri^r dukater, utgörande efter 102 sk. i Silfver för hvarje dukat 95,401: 43. — visar det sig, att metalliska kassan på det hela, som den 4 Sept. 1847 uppgick i R:dr Silfver tilli 7,660,151: 4. 6. och den 8 Sept. 1849 5,081,768: 9.10. förminskats med Silfver R:dr 2,578,382: 42. 8. §• 20- v nr sd/da Under den tid Revisionen omfattar, har något inköp för Ban Spanska Piakens rakning af utländskt siifvermynt icke ifrågakommit; men af Spanska piastrar iiro 3:ne påsar, hvardera innehållande 11544 st., i Banken försålde till ett pris af 124 sk. stycket, sedan Fullmäktige, 19 som till en början å denna myntsort bestämt ett utvexlingspris af 128 sk. pr st., låtit, för utrönande af piaslrarnes närvarande värde å handelsmarknaden, under nästl. Maj månad till Handelshuset Salomon Heine i Hamburg öfversända en fjerding dylika piastrar eller 4617| st., som, vid derstädes genom bemäldta Handelshus försorg skedd försäljning, efter afdrag af omkostnaderne, godtgjordes med ungefär 122 sk. 74 r:st. Banko pr stycke. §. 21. Beloppet af det Silfver i plants eller omyntad form, som, uppå Försäljning af derom för hvarje serskildt fall gjorda ansökningar och med stöd af fårm"' 104 §. 2 mom. i Banko-Reglementet, blifvit i Banken försåldt, äf vensom den derå uppkomna vinst, har utgjort: Försåldt Silfver T o u <. i • - TT adigt BokföringsSumma. n ^^7* ‘ Summa. B:ko-sedlar.
TJtdr. d. 10 Dec. 1834» 59 angående sältet för utgörande af städernes inqvarterings-besvär samt, en jemnare och rällvisare fördelning deraf, bifölls; och N:o 47» i anledning af ett till Rikets Sländers granskning öfverlemnadt förslag till Inqvarterings-Ordningen i städerne, utom Stockholm, bifölls. Den 20 Dec. 1834- Från Höglofl. Ridderskapet och Apeln. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Lag-Utskottets den 4 clennes e„ m. på bordet lagde Betänkande, n:o i 65, i anledning af så val Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ändring i 5 Cap. 1 §. Missgernings-Balken, sorn ock de i sammanhang härmed väckte motioner, S. D. Då nu å nyo föredrogs Lag-Utskottets den 8 dennes på bordet lagde Utlåtande, N;o 169, öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 123, i anledning af väckta motioner, om utsträckande af Testaments-friheten och af rättigheten att genom gåfva upplåta fast egendom, samt om ändring i hvad nu stadgadt är, dels rörande grunden för bestämmande af vederlag för afhänd arfvejord, dels ock, angående bördsrätt och lösningsrätt i stad, m. m., biföll Ridderskapet och Adeln Betänkandet N:o 12.3, med de i Utlåtandet N:o 169 töreslagne förändringar och tillägg. S. B. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets den 8 dennes e. ra. på bordet lagde Utlåtande, N.*o 168, öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 122, i anledning af väckta motioner angående förändring i vissa delar af nuvarande lagstadganden örn giftorätt och arfsrätt m. m., fann Ridderskapet och Adeln, som redan förut afslagit Betänkandet N:o 122, Utlåtandet N:o 168 endast böra laggas til handlingarne.