Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
”På ett sådant prof begär jag icke att få sätta dig,” sade Rosenberg; ”tvertom är jag mycket nöjd med att din hustru, som är ett så klokt och vettigt fruntimmer, får del af förhållandet. Jag tror säkert hon skall gilla mina skäl.” ”Och dina skäl äro?” ”Jo, dessa skäl eller rättare skälet är ... kortligen, jag just liksom skäms att bekänna min dårskap! Men jag hoppas du ej anser mig för sämre karl för det, utan blott som en narr, hvilken, utan att ega en vitten eller minsta utsigt till framtida bergning, förälskat mig i den sköna Gabriella. Emellertid är jag ej värre i snaran, än att jag kan draga mig undan i tid. Du förstår, det ligger mig om hjertat att ej lemna min heder i sticket.” ”Din heder!’ upprepade Birger, och en gnista af den gamla vildheten sprang upp i ögonen, och lågade på pannan: ”Är då Gabriella så simpel att hon ej skulle duga till hustru åt dig, eller i hvad fall kunde din heder komma till korta?” ”Du styr galen kurs, min bror,” inföll Rosenberg leende. ”Så förryckt har jag gudskelof ännu icke blifvit, att jag ej vet att Gabriella, äfven för en man, som hade rikedom att bjuda, skulle utgöra en ädel perla. Men, ser du, jag menade med heder mitt eget medvetande, hvilket tydligen sade att jag icke borde locka en flickas kärlek, åt hvilken jag ej kunde säga: ’vill du dela med mig det jag eger, äfven om det vore aldrig så litet?’ Ty jag har hört att kärleken, då den är ömsesidig, kan förbise en hel hop. Men när jag nu icke har det ringaste att dela med mig, utan tvertom är skyldig för rocken på kroppen, tänker jag att det är bäst att sätta alla segel till, för att komma undan, innan man blir tvungen att stryka flagg.” ”Du är en underlig menniska,” sade Birger, försonad genom kaptenens yttrade grannlagenhet, den han likväl ansåg lätt att undanrödja, ”rätt underlig! Du vet ju att far, hos hvilken du står så väl, har förmögenhet nog att låta dig bygga både ett och två fartyg: det blir Ellas hemgift.
Domstol skyndsamt upptagas och afgöras; och åligge Ofver-stålhållaren samt Konungens befallningshafvande att dessa besvär, jemte tillhörande handlingar och rederbörandes af honom, inom den för hvarje ort brukliga och möjligen kortaste tid, infordrade förklaring, derefter skyndsamt dit öfversända. 8 Konslilutions-UtsJcotlets Memorial, A’:o 7. §§ 20, 21 i nu gällando R. 0. blifva oförändrado. § 22 (§ 22 R. 0 ) Fullmagterne börä; för att vara gällando, lyda sålunda: „Till den lagtima (urtima) riksdag, som i skall hållas och tager sin början den befullmägtigas härmed, efter föregånget ordentligt val, N. N. (för Ridderskapel och Adeln); (för Preste -slän det) ,• Qför Borgareståndet); {för Bondeståndet) att deltaga i rådslagen och besluten gällande grundlagar.* Fullmagterne un derskrifvas af vederbörande valförrättare; börande tillika för Bondeståndet-, valprotokollet, af elektorerne undertecknad!, medfölja, samt, efter fulländad granskning af fullmagterna, till den valde återställas; och vare valförrättaren skyldig att valprotokollet, före sin afresa från valförrättnings-stället, utlemna. § 23 (ny paragraf). De trehundrade män, som till riksdagsmän valde är o, utgöra Riksens Ständer, och skola till öfverläggning och beslut sammanträda, dels gemensamt såsom Riksnämnd, dels serskildt såsom Riksstånd, hvarje Stånd för sig. § 24 (§ 23 R. 0.) l:o. Sedan hvarje Stånd, vid riksdagens böljan, på behörigt sätt blifvit konstitueradt, och derom hos Konungen anmälan gjord, utnämne Konungen Landtmarskalk för Ridderskapel och Adeln, samt Talmän för Preste-, Borgareoch Bondestånden. När Landtmarskalk eller Talmän under riksdagen af sjukdom eller andra anmälda laga förfall hindras att föra ordet, företrädes deras ställen af vice Talmän, hvilka likaledes vid riksdagens början af Konungen utnämnas.
Denna förhöjda ränta bestämmes på det sätt, alt: n) Slädjebrefven emellan år 1776 (då realisationen befästade myntvärdet) och 1826, tagas till grund för densamma; b) såsom medium af tiden mellan åbo-förändringarne antagas omkring 20 år; c) i följd häraf beräknas den under 50 år vanliga slädjan förvandlad i penningar, der någon andel varit på annat sätt bestämd, tredubbel, (hvilket beräkningssätt blifver så mycket billigare till förde! för räntetagarne, som 8 Stats-Utskottets Utlåtande JS-.o 206. 1830 års realisation förändrat myntfoten endast till 128 sk., eller 2§ R:dr på Riksdalern Specie), d) sedan sålunda medeltalet af städ jans kapitalbelopp blifvit för 50 år funnet, uträknas räntan derå efter 5 procent, och denna ränta blifver det årliga belopp, som under namn af städje-ersättning, skall i all framtid af hemmanet utgå. 4:o. Denna städje-ersättning skall, under detta namn, utöfver ordinarie räntan, uti hemmanens jordeboksränta inlagas till framtida ovilkorlig efterrättelse; 5:o. Pä sådana vilkor anses de åboer och arrendatorer, sorn nu innehafva hemmanen, de förre från 1858 års början, de sednare vid nuvarande arrendekontrakts utgång berättigade att fortfarande besitta hemmanen, de, deras hustrur och barn, led eller led, såsom för krono-åboer stadgadt är; 6:o. Skulle nuvarande åbo eller arrendator önska, alt genom skatteköp, på samma sätt som luono-åbo, förvärfva jordegande rätt i det kyrkohemman, som han nu innehafver, eller hans efMrlefvande hustru och barn, skall sådant vara dem liliförsäkradt. 7:o.
D:o till GhartacSigillataeVerkets utgifter • 10,000: — - '> ti D 1 1 oo r 7 55 2 bergscollegium med BergslagsStaterne 29967 7 2 För Bergsskolan i Fahlun, hvilket anslag med 2,800 R:dr förut utgått af g:de HufvudTitelris tillgångar, hvartill nu kommit en tillökning af 1000 R:dr — 38oo — GommerceCollegiuin med ControllVerket 35 4 KammarRätten 33174 *9 5 SundhetsCollegium med Medicinal Verket och Veterinairlnrätlningen 6oÖ22 3 9 Tillökning, lönefyllnad för Karaereraren 3o3: 24. - för underhållet af en electricitets-machin 600: — - I anslaget till farsoters och smittosamma sjukdomars botande 3ooo: — - 24 Djurläkare - Löner å 5o R:dr 1200. — Till arfvoden åt nya P10- vincialLäkare
Afven jag är af den tanke, att denna nedsättning är alltför stor, men jag tror likväl icke, hvarken att det skall vinna framgång eller att det är med rättvisan öfverensstämmande, om R. o. Ad. bestämmer denne Sekret^ - Den 23 Mars e. m. 337 kret:s lön till det af K. M. föreslagna beloppet. För min del skulle jag anse, att, i likhet med hvad ett annat BiksStånd beslutat, E. o. Ad. borde för ifrågavar:de tjenstemän bestämma ett löne-belopp, motsvarande det för Prot.Sekret. föreslagna, eller 3,5 00 Edr. Hvad åter Eegistratorn uti Just.KanslersExpedit:n angår, vill jag föreslå, att hans lön bestämmes till samma belopp, som jag föreslagit för Eegistratorn uti Just.StatsExpedit:n, eller 2,500 Edr, hvilket förslag äfven öfverensstämmer med ett annat EiksStånds beslut. Jag har med verklig ledsnad fått höra, att E. o. Ad. på f. m., sedan jag aflägsnat mig, återremitterat större delen af den föreg:de punkten, med undantag af hvad som rörer ByråCheferna. Jag fruktar, att detta sätt att tillvägagå icke är det bästa. När det här endast är fråga om siffror, eller lönernas bestämmande till högre eller lägre belopp, så torde dessa siffror utan någon olägenhet kunna definitift fastställas af Ståndet, hvarigenom de tidsödande återremisserna undvekos. Derest B, o. Ad. uti hela löneregleringsfrågan kommer att fortfara på samma sätt som i afseende å Just. StatsExpeditionen börjats, så befarar jag sannerligen, att Riksdagens slut kommer att ansenligt fördröjas, och beklagar, att den nyss antagna grundlags-förändringen ang:de behandlingen af StatsUtsk:s hemställningar icke ledt till det dermed åsyftade resultatet, eller att Stånden, så vidt det låter sig göra, fatta definitiva beslut i statsreglerings-frågor. Såsom jag nyss hade äran nämna, beklagar jag, att E. o. Ad. på f. m. icke genast bestämde lönerne för tjenstemännen uti Just.
Vidkommande 1845 års revisorers tillika gjorda hemställan, att räkenskapsföringen inom Riksgäldskontoret måtte vid den tillstyrkta reorganisationen af statsverkets räkenskapssystem bringas till enhet dermed, så skall Utskottet, i det utlåtande, utskottet kommer att afgifva i anledning af berättelserna om sednaste revisioner af statsverket, meddela sina åsigter, angående den vigtiga frågan om en till förenkling och inbördes sammanstämmelse ledande förändring i de serskilda verkens nuvarande boklöringsmethoder. Emedlertid anser utskottet sig vid detta tillfälle böra yttra, att derest, genom en dylik förändring, enhet i räkenskapsföringen inom alla öfriga allmänna verk kan tillvägabringas, samma förändring jemväl bör sträcka sig till och omfatta den Riksgäldskontoret åliggande redovisning.
S. D. FörerogS till afgörande Stars Utskottets förledne gårdag pä tordtt legde Memorial af den 25 Nowember, rörande Kongl Majus ,.äd>ga proposition angäende bestämmandet äf en nitz underhålls summa för s. d. Konung (-unkas H-Zolpli, D-si Gemål ost) när» mäste Bodsta» swingar; och reste i Hog'ofl R-ddcrffapetoch och Adeln att berörde S ars-N lkciietS Memorial till älla delar bifalla och gil-': hw-.tom de öfrige respeccive Standen ffni> genom U^rag af Protocollet wänligen Undrrrä-tas. Dlr 8ux,m« S. D Utlästes Kongl Nådiga Proposi tion af de,ma dag rdianoe f. d. Kol-ui,gers, D-tz Ge, Måls och Barns strimma Utur Ri'et; och blef berörde Nädiga Proposition genast och enstämmigt af Rldderska, pet och A eln > > Ilen, sa wäl i alsten'e pä skyndsam» hetest of i. d. Konungens och Desi Famrlles förflyttande Utom Rikets gränser, soini afseende pä der Land,hwil, kel till Deras »ramtiva wlstel,e on bl>sivik utsedt: Up« vragankes derjämke Ridderftap.k och Adeln ät Herr Landt M rtkack.n att för Hans Kongl. Maj k förkla» ra.Ridderstapek och Adestrs underdåniga erkänsla för alla Den rs Dekeinbee. §47 alla de as Hans Maj:k i afseende pä detta tvigtlgä ärende wilmane wisa och kraftrga anstalter: Om hwilket alt de öfrige Resvective Sränden skulle genom UkF drag af Protokollet wänligen underrättas. Or Luprs. S. D. Bestöl Högloft.
15 annan grund till delningen af de politiska skyldigheterna, och således äfven af skyldigheten att bidraga till de gemensamma utgifterna. g) Jag är och har alltid varit dessutom så stor vän af Norge och skandinavismen, att jag ingalunda vill betaga Norska Storthinget något enda tillfälle att med Sveriges Ständer täfla genom anslag till Konungahuset. h) Om Norska Storthinget, med anledning af den billigtvis äskade jemlikheten i rättigheter, till en början anslår 70,000 R:dr till ifrågavarande ändamål ; så blir, äfven enligt Riksmarskalks-embetets alltför summariska kalkyl, det föregifna behofvet fyldt så nära, att deri fattas blott 10,000 R:dr, hvaraf jag, i sådant fall, gerna vill votera hälften, så snart de för Hans Kongl. Höghet hittills beräknade 10,000 R:dr indragits; och i) En lysande hofhållning är både i national-ekonomiskt och moraliskt hänseende skadlig; och derföre tillåter mitt samvete mig ej att med min röst dertill bidraga;» af Ola Mänsson från Christianstads län: »Efter det diskussionen öfver anslaget till Hans Kongl. Höghet Hertigens af Östergöthland och dess blifvande Gemåls Hofhållning, in. m. en längre stund fortgått och det genom de framstående talarnes åsigter blifvit tydligt, att alla Stats-Utskottets ledamöter från de tvenne första Stånden och några af Borgare-ståndet bestämt sig för den summa, 106,000 R:dr, Kongl. Maj:t begärt, och något hopp att vinna framgång åt det af minoriteten föreslagna beloppet 70,000 R:dr icke kunde påräknas, hade jag trott, att Utskottet likväl skulle fästat mera afseende å det förslag om ett anslag af 100,000 Kalr, som jag och flere af Bonde-ståndets ledamöter af sådan anledning tagit oss friheten att framkasta. Väl kan skilnaden emellan 100,000 och 106,000 R:dr anses, så obetydlig, att den icke förtjenar afseende; men så har likväl icke jag fattat saken.
»Därför bjuder jag dig många tusende farväl,» skref hon till honom, »och ber dig, att du ej kommer dig själf till någon skada för min skull, ty jag är dig trogen i mitt hjärta.» Men riddaren, hennes fader, tog brefvet från budbäraren och förstörde det lönligen. Så kom jungfruns bröllopsdag, och hon hälsade den med många tårar. Men i kyrkan grät hon ej, utan sorgen satte sig fast i hennes anletsdrag och förstenade dem. Och alla människor i kyrkan gräto öfver henne. Riddaren, hennes fader, såg också hur sorgen förstenat hennes ansikte. Då förfärades han öfver sin gärning. Och då de kommo hem från kyrkan, kallade han sin dotter in i sin lönkammare och sade: »Kära, jag har handlat orätt mot dig». Och ehuru han var en stolt man, föll han på knä för henne och bekände, att han begått en neslig handling och tagit hennes bref. Ty han hade fruktat, att hennes älskade skulle kommit ridande med sina svenner och fört bort bruden med våld, om han vetat om bröllopet. Hon sade till honom: »Det må vara din undskyllan, fader, att du ej vet hvad nöd du vållat.» Och hon gick ut på höganloftsbron. Där kom brudgummen ut till henne. »Kära, hvi står en sådan sorg tecknad på ditt ansikte?» sade han. Då svarade bruden: »Därför att jag har en hjärtans kär, som jag svurit att aldrig någonsin öfvergifva.» Men han sade: »Var ej bedröfvad för att du blifvit min hustru. Jag har så stor kärlek till dig, att jag tror ingen kunde göra dig lyckligare, än jag skall göra.» »Så tänka alla, som älska,» sade hon endast. »Säg blott hvad jag skall göra för att drifva bort sorgen ur ditt anlete,» sade han, »och jag skall visa dig, att jag talar sant.» Då tog bruden mod till sig och tänkte: Jag vill säga det, törhända att Gud beveker hans hjärta. Och hon talade om för honom, att hon och hennes älskade svurit hvarandra den eden, att den, som blef sviken af den andre, skulle döda sig på dennes bröllopsdag. »Så att i dag dödar sig min älskade,» sade bruden.
Då jag ledsnade att stå vid min mors sida och i stället ville betrakta ”miss Lottens” under arbete varande rosor på permen till en sedelbok, fick jag vanligen – helst då kapten Wirén, som då gick på kurtis, var närvarande – någon fin vink om att min docka låg i sängkammaren och säkert kände sig mycket öfvergifven i sin ensamhet. Men just vid sådana listiga erinringar var jag minst disponerad att taga vård om dockan, utan skyndade mig till min far, som jag var säker på skulle göra mig en fråga, den jag allra helst hörde – och det slog icke heller fel: ”Nå, du dansdocka, har du hört några äfventyr i afton?” Så mitt hjerta sprang i bröstet vid de orden! Men visst stäfjades det något, då min mor svarade: ”Åh, far, hon blir ju stora flickan nu!” ”Tvärtom är hon ju bara barnet, mor – låt henne gå! Tids nog kommer hon i skrufstäd.” Min mor skakade väl litet på hufvudet, men gaf ändå sitt bifall till det, som hon visste var min högsta önskan, nemligen att få göra ett besök ute i handelsboden, der skutskeppare och långresande sjömän hade så märkvärdiga historier att omtala. Sedan jag ilat öfver golfvet och ut i förstugan för att taga några språng till boden, hejdade jag mig dock – ty några språng äro också en rymd, och för att komma öfver den rymden, måste jag passera trappan till öfvervåningen. I öfvervåningen fanns åter en trappa, som ledde upp till vinden, der mormors likkista under många åratal stått ... Men härmed var ej nog. Då mormor såsom enka flyttade från Uddevalla till sin dotter Margaretas hem, hade hon medfört sin sista säng, hvilken, tills den blef behöflig, fick plats på vinden – och hitupp gick gumman hvarje sommardag att sofva middag i sin likkista. Tyvärr kom hon dock icke att sofva sin sista sömn i denna, ty vid en knapp nöd i staden måste mormor, som var en särdeles hjelpsam själ, låna ut sin kista till en god vän, hvilken gått förut – och min mors böner verkade så mycket att lånet ej blef betaldt.
Salomon: En värd talare har nyligen yttrat, att förbud emot samspråk emellan fångarne redan är stadgadt och allmänt, såsom ett medel i Fångstyi II. 3 i8 Den i5 Februari f. m. relsens hand att förekomma öfverenskommelser om brott. Jag har icke haft någon direct befattning med fängelserna i Malmö, men står dock med styrelsen deraf i så mycken beröring, att jag känner förhållandet, och anser mig derföre böra lemna några upplysningar i ämnet. Om det är fallet, att Fångstyrelsen gifvit sådane order, — hvilket jag för närvar, ej kan bestämdt uppgifva — så äro de likväl icke verkställbara, åtminstone icke i Malmö, hvarom jag endast kan tala, emedan det är det enda ställe, der jag bestämdt känner fängelseinrättningarna. Af de fångar, som der, vid sista postens afgång, funnos, äro i somliga logementer ilo, och kanske ännu flere insatte. Ett samspråk emellan dem, åtminstone om nätterna sedan dörren blifvit läst och vakten aflägsnat sig, är omöjligt att förekomma; och jag får derföre fästa uppmärksamhet derpå, att det är fängelsernas beskaffenhet, som bör tagas i betraktande för det ändamål, som tyckes åsyftas? Hvad åter angår förslaget om fångarnes ställande under krigslagarna, skulle jag tro, att man kunde gå en medelväg, så att endast den fånge, som med våldsam eller väpnad hand öfverfölle fångbetjeningen, klefve ställd under dessa lagar. Jag får nämna, att sådana händelser, då fånge emot vaktbetjeningen begagnar knif, esomoftast inträffa, och helt nyligen hände, att en vaktmästare i Malmö endast hade sin styrka att tacka för det han kunde frälsa sitt lif. Yi hafva der afven haft exempel på, att en vaktmästare blifvit mördad på ett lömskt sätt, och knifstygn bland fångarne äro en så vanlig sak, att de begagna dem lika mycket emot hvarandra, då de icke komma öfverens, som emot vaktbetjeningen. Det är nära en farlig sak att komma in i detta fängelse, emedan man ej kan veta, i hvad sinnesstämning de eller några af dem kunna vara, och knifvar äro ganska farliga vapen.
Vexeloperationer för att styra coursen, bestämmandet deraf til! visst maximi eller minimibelopp? oförändrad BancoSedelstock elier annat tjenligt medel till vinnande af ofvannämnda ändamål. Den 25 Martti'. gjg 2\dra Afdelningen: i:o« Skola Statsobligationer införas eller ej? 2:0. I fall så sker, huru skola de ställas, hvartill begagnas och till hvad belopp utgifvas? 3:0. Hvilken Räntefot och hvad amortis-3 sement föreslås dertill? af hvilken fond skola dessa tagas? 4:0. Skall ett på fast egendom grundadt hypothrquesystéme införas eller ej? 5:0. Hvilka äro de grunder hvarpå ett sådant skall byggas? 6;o. Skola Räntecoupons å hypothek-i sedlarne löpa särskilt eller ej? 3:dfe A]delningen'. 1:0, Skola FilialDisconter inrättas eiler ej — huru stora Creditiver skola dessa erhålla? 2:0. Skall BancoDiscontens creditiv okas,’ minskas eller förblifva lika? 3*.o. Skall lånerättighefen i BancoDisconten för enskilt man bestämmas till samma maximibelopp som nu eller ej? 912 Den t“ Martti. 4;0, Få säkra anvisningar och varor belånas i Disconten elier ej? 4 \de Ajdelningen: 1:0. Hvilka medel föreslås till befordrande af den enskilta Creditrörelsen , privatBanker? Assignationsrättighet? eller på adier stål* de Disconter? 2:0. Skall Spannemåls uppköp för allman räkning'fortfara» eller belåning deraf äga rum, med hvad modus och med hvad fond skall om beläning föreslås, denna gke med Bancosedlar, med Statsobligationer eller med räntebärande invisningar? 3:0. Skall Räntan 1 BancoDisconten och Publike Cassör nedsätta6 eller ej, i förra fallet till hvad belopp? 4:0. Skall Stat6Verkets skuld till Banken afskrifvas eller ej, eller ock förvandlas till räntebärande obligationer? 5:0.
Majit, vid det upplysta förhållande, att Sparbankens i Anders Nilssons konkurs bevakade och till betalning fastställda fordran kunnat fullt utgå ur den bland tillgångarna i konkursmassan influtna köpeskilling för det försålda, till Sparbankens säkerhet intecknade halfva hemmanet Mortorp, derest icke, i följd af den genom Häradsrättens laga kraft vunna dom för innestående förmyndaremedel hos Anders Nilsson lagstridigl stadgade förmånsrätt, berörda köpeskilling, jemte någon del af öfriga tillgångarna, medtagits till godtgörande af dessa medel, så att Sparbankens fordran derigenom gått alldeles förlorad, pröfvade rättvist berörda påståenden i så måtto bifalla, att Domhafvanden, i förmågo af 1 Kap. 12 §. Rättegångsbalken, ålades att äfven upprätta den skada, som genom Häradsrättens orätta dom sålunda vållats och att följaktligen till Sparbanken utgifva dess omförmälda fordran Ett Tusen Riksdaler banko jemte 6 procent oafkortad ränta derå från den 1 Januari 1848, till dess betalning följde.
Föredrogs å nyo Stats-Utskottets Utlåtande, N:0 393, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, W:o 273, angående dels grunderne för Markegångsprisens bestämmande, räntepersedlarnes omsättning och förenkling, indelte räntors och tionde-anslags åter ingående till Kronan samt andre med grundskatternes utgörande gemenskap egande ämnen, och dels i anledning af flere i samma frågor väckte motioner; Utlåtandet, N.'o 393, bifölls* med undantag af 3:dje punkten mom. C., i afseende hvarå Ståndet beslöt, att tiden för besvärs anförande öfver niarkegångs-sättning kommer att räknas inom i4 dagar ifrån den dag, då upprättad markegångs-taxa i kyrka är uppläst, och hvarom bevis bör besvären bifogas. I allt öfrigt, der ej ändringar, genom nu skedd granskning af Utlåtandet N:o 393, skett i Betänkandet N:o 273, blef detta senare godkändt. S. D. Föredrogs å ny0 och bifölls Bevillningsutskottets Utlåtande, N:o 48, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Memorial, N‘-o 37, angående stadgande i Bevillnings-Förordningen} i afseende å Centonalens öf** verflyttning på allmänna Bevillningen. S. D. Till Banco-Utskottet remitterades en af Herr Thore Petré denna dag gjord motion, af innehåll, att, sedan Kongl. Maj:t, uti Nådig Skrifvelse den 3:dje dennes, gifvit Rikets Ständer tillkänna, att de hufvudsakligaste hindren för Riksdagens afslutande förefunnos deruti, att oafgjorde frågor ännu återstå, dels om de, i följd 'af Myntbestäm ni ngs-Lagen den 1 Mars i83o, Banken åliggande garantier, till Sedelinnehafvares betryggande, dels ock i afseende på Lagen för Rikets Ständers Bank af samma dag, Banco-Utskottet måtte anmodas att ofördröjligen lill Rikets
Kassa-behållning Lösa inventarier Fordringar hos åtskilliga verk och inrättningar Rudimaterier och förråder Papper under arbete från föregående år Förskott till Wallman å byggnadskostnad Af Banken deponerade medel för fullföljande af rättegången mot bemålte Wallman 375,000 2,161 50,555 11,739 55,320 10,800 53,315 11,508 93 60 80 52 13 Summa 570,400 98 Kapital-konto. Debet. Rikets Ständers Banks Låne-Afdelning erhållit utöfver dess förlag till bruksdriften Utgående balans 35,884 547,172 90 36 Summa 583,057 26 Kredit. 1 Ingående balans Debet. Värdet af under året till Banken levereradt papper 67,006 60 Transport 67,006 60 — 52 — Transport Vårdet af under året till andra levereradt papper mot till Banken ingången liqvid Uppburen köpeskilling för Brukets försålda magasin i Stockholm 67,006 29,138 18,100 60 30 Summa ] 114,244 90 Kredit. Förskott under året till bruksdriften , 78,000 Utbetalning för bodar å magasin stomten i Stockholm I 360 Låne-Afdelningen erhållit utöfver dess förskott ■ . ■ j 35,884 19 o Summa i 114,244 9 0 Räkning öfver papperstillverkningen. Debet. Vårdet af papper under arbete från nästföregående år Egentliga kostnader för papperstillverkningen: Falsning och skåring af papper 532: 70. Arbete med pappersformning, lumpsortering m. m 1,224: 8 2. Rudimaterier: Förbrukadt omslags-, mellanläggsoch utskottspapper 1,838: 04. Klorkalk, svafvelsyra, alun, färger m. m 3,536: 5 6. Andra till bruksdriften hörande kostnader: Ljus, lampoch bomolja m. m 632: 5 4.