Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Betänkandet bifölls, och beslöt ståndet derjemte, att med det protokolls-utdrag, som rörande detta ämne kommer att de respektive medstånden tillsändas, skulle i ändamål att dem communiceras åtfölja ett transsumt af dom-kapitlets i Wexiö den 29 sisth Juni till stiftets presterskap utfärdade cirkulär. S. D. Föredrogs ånyo Lag-utskottets utlåtande N:o 13, i anledning af väckt motion angående införandet af ett stadgande i 5 kap. Utsöknings-balken i afseende på tid för verkställande af utmätning i sterbhus. Bifölls. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottetsutlåtanden: N:o 3, i anledning af väckt motion om vidtagande af lämpligare åtgärder än bildande af kommittéer, för att tillvägabringa förslag till nyttiga förändringar; Bifölls. N:o 5, öfver väckt fråga om indragning af så kallade ordonnanser hos befälet vid Kongl. Maj:ts flotta; Bifölls. N:o 6, öfver väckt fråga om upphörande af rättighet för Riks-marskalksembetet att reqvirera biträde af båtsmän; Bifölls. S. D. Prof.-utdrag den 29 Januari 4848. 37 S. D. Föredrogos ånyo Stats-utskotlets Utlåtanden: N:o 21, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, rörande viikoren för det lili fullbordande af hamnanläggningen vid Götheborg beviljade lån. Bifölls. N:o 22, angående afskrifning af de till tomtreglering inom städer - na "Wexiö, Åmål och Kungsbacka anvisade summor af mindre kreditivet. N:o 23, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående eftergift af kronans rätt till dana-arf efter Collega scholae J. Ekelund. Bifölls. N:o 24, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående eftergift af ett kronan tillfallet dana-arf efter hushållerskan Christina Bengtsson. Bifölls.
Hå jag sjelf genomgått ett af våra högre elementarläroverk, sedan den nuvide föreningen emellan båda lärdomslinierna genomfördes — något, som väl ej kan Den 17 Mars e. ni. 447 vara fallet med många af representationens medlemmar — och då jag allt ifrån mitt 15:de år sysselsatt mig med undervisning och så val på nära håll betraktat förhållandena vid flera af de svenska undervisningsanstalterna, sam ock genom de under sednare åren utgifna talrika berättelser rörande främmande länders skolförhållanden, haft tillfälle att äfven om dessa erhålla någon kännedom, torde det ej böra förefalla alltför förmätet, om jag begagnar mig af min rättighet att här uttala min åsigt i denna fråga. Jag skall, såsom sig bör, endast framhålla det i min lanke allra vigtigaste och väsendlligaste. Genom sin föreskrift om de båda undervisningsliniernas förbindning åsyftar vår nu gällande skollag gemensamma läroanstalter med tvenne jemnställda bildningsvägar, hvarigenom öfvergången från den ena till deri andra skulle vara lättad och tillfälle till en — såsom man hoppades — för båda nyttig, ömsesidig inverkan beredt. Men hvad det förra vidkommer, så kan det ej vara synnerligen mycket lättare att öfverflyttas från den ena linien till den andra af samma läroverk, än det skulle vara att öfvergå från ett läroverk till ett annat, om båda från samma hand erhölle sin organisation. Icke kan väl heller nu en yngling omedelbart gå öfver från en afdelning på den ena linien till motsvarande på den andra. Hvad åter beträffar de fördelar, hvilka skulle tillflyta båda linierna af deras genom föreningen åstadkomna vexelverkan, så har obestridligen just motsatsen inträffat.
I en sådan ställning hvad skulle väl Ministéren hafva gjort? och hvarföre framträdde icke då Friherre Anckarsvärd, hvars far här förde ordet, eller andra som lika med honom finna ett nöje att klandra det framfarna, hvarföre säger jag framträdde de ej och uppgåfvo de arcana, som utan att blottställa Statens välfärd kunnat förekomma en för stark utgifning af sedlar? Med hvad Friherre Anckarsvärd kallar Discontkatastrophen, förhåller det sig ungefär på lika sätt. Det var icke Assignationernes emottagande i allmänna uppbörden som vållade olyckan, det var den för mycket vågade utvägen att till utvidgande af Disconternas rörelse emottaga Låneinsättningar, hvilka vid uppvisandet skulle inlösas, och att på 6 månaders uppsägning, med gifvit tillstånd till Deå 17 April e. in, ömsätfnitigaf, utgifva lån, hvilka på sådant feätt blefvo en längre tid stående, det var detta, sorn i mån Creditröreissn OG-h Circulatiöneri genom Handelsställnlngens förändringar blef trögare, skulle vålla Disconternes undergångi Bankens och Rikets Ständers Revisorer hade inå hända kunnat förutse detta förhållande Oell hade kanske, när de enskilta Låneinsättningarne i för stark proportion öfverskredö Disconternas creditif i Banken, bordt inskränkå emottagandet äf de förra. Men detta är lättare att finna nu efteråt än det var då, nät inga olägenheter men en ren vinst för Discoriterne visade sig. I alla fall hade Ministéreh dermed intet att befatta. Dess åtgärd blef allt hvad den kunde vara, .nemligen att värna och att genom temporaira lånebiträden till Discortteme söka upprätthålla deras rörelse, för att med detsamma upprätthålla den allmänna creditera Då jag afhandlar detta amne bör, jag icke med stillatigande förbigå den förebråelsé Friherre Anckarsvärd gjort Ministeren att hafva undérstödt hvad han kallar det olyckliga företaget Götha Canal. För min del tror jag att det är just detta företag, som kommer aft för dess Upphofsman och fpr då varande Ministére grundlägga en odödlig åra.
Den 16 Juli. 435 Hr Stiernsvärd yttrar om Gottländska nationalbeväringen: ”Enl. ”min upfaltning utgör den Gottländska försvars-organisatio”nen ett mönster för det öfriga Sverige och vittnar om säll”spord skicklighet och Statsmanna-vishct hos såväl inventorn, ”sorn hos dem, hvilka efter honom vidmakthållit och fullkorn”nät dess skapelse Hvad som här synes hafva undfallit motionären är, att denna skapelse, utan tvifvel hedrande för inventorn, lika som för öns befolkning, hvilken derpå ingått, — att, — säger jag, — skapelsen är en sinnrikt påfunnen och med patriotisk upoffring åtagen nödfa lis hjelp, således ej ett mönster alt åberopa för de delar af landet, som redan ega ett pålitligt organiseradt försvar, frän hvilket en i behofvets stund detacherad, regulier trupp-afsändning, efter hvad jag förmodar, icke hos de käcka Gottländningarne och de befälhafvare skulle blifva ovälkommen. Uti sina begge motioner lägger Hr Stiernsvärd en serdeles vigt på inrättningen af en landtslorm.
Genom desse nyss anförde stadganden är en bestraffnings-rält öfver fångar och correctionister redan åt Cornrnendanter och dem, som halva uppsigt öfver fängelser och arbets-inrätlningar, medgifven, hvilken, enligt Utskottens tanka, väl kunde tarfva att något närmare bestämmas, men ej att, på sätt motionären synes åsyfta, än vidare utsträckas. Utskotten tillstyrka derföre, alt motionärens ifrågavarande förslag ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. I afseende härefter å den af samma motionär väckte fråga, att ingen correctiouist elier fästningsfånge må för inom fängelse-området begånget brott af hvad beskaffenhet som helst dragas för annan Domstol , utan att nämnde brott inom fästningen eller corrections-inrättningen afdömas af behörigen dertill förordnade personer, lå Utskotten, jemte hänvisande dertill, att, enligt de här ofvan åberopade Reglementen och föreskrifter, rättigheten alt undersöka, angående oordningar och mindre förseelser, begångna inom fästningar, för närvarande tillkommer det å stället varande befäl, serskildt tillägga, att io §. i Reglementet för Smedjegården bestämmer uti usta momentet, att de efter samma Reglemente ådömde kroppsstraff alltid böra verkställas inom Smedjegården till skräck och varning för de andra fångarne. Hvad utaf motionärens förslag, som lämpligen är verkställbar^ utan att möjligen utsätta fångarne för en alltför godtycklig och hård behandling, är således redan till efterrättelse påbjudet; och Utskotten hemställa, på sådan grund, att motionen äfven i denna del må förfalla.
Med anledning af ett utaf Herr af Donner i ofvanomförmälda motion gjordt ^afseende9å* yrkande har Utskottet vid rubriken »fullmagter, konstitutorialer», o. s. v. vidfuiimagtsja„jt en redaktionsförändring, så att ordalagen blifva desamma, som angående stämpel för 6 , „ . ° luneskiinad. enahanda amne i § 3 begagnats; hvilket torde godkännas. af‘full * afseende å stämpeln på fullmagter, då tjensten åtföljes af extra ordinarie muytsstampel inkomst eller sportler af ständig egenskap, får Utskottet hänvisa till hvad der“ extra in~ om blifvit vid § 3 yttradt samt hemställa att Utskottets förslag i denna del kanister. matte godkannas. Om stämpel Likaledes anser Utskottet nödig öfverensstämmelse med hvad vid den nyss a konstittito , . „ rial pä benämnde 3 § blifvit föreslaget angående stämpelbeloppet a konstitutorialer eller haglig tid. förordnande på behaglig tid fordra att de i § 4 omförmälde enahanda konstitutorialer förses med stämpel endast å 3 R:dr; hvilket till bifall hemställes. Om befrielse Enär gerningsmän å landet, hammarsmedsmästare, masmästare, musikanter från stämpel o o 7 7 / ä konstitutooch dansmästare samt vikarier och substituter i allmänhet tillhöra en mindre be riaier för raedlad samhällsklass, har Utskottet ansett de konstitutorialer eller antagnings gerningsmän m. fl. bref, som for dem kunna utfardas, böra från stämpel befrias. Bevillnings-Utskollels lleiänkavde AT-'o t. 11 Af enahanda orsak liar Utskottet ansett, att förordnanden och antagnings0m befrielse .. t-, från stiimpel bevis lör städernas Betjente, Gevaldiger, Uppsyningsman, Backhusoch Vagkar5 h„nsUtuto lar, Stadstjenare, Parmmätare.
Jag anser det förenadt med slöra olägenheter, alt assignationerne skola ställas till viss man, och tror, att desse olägenheter undanrödjas om de ställas till viss man eller ordres, hvarvid någon våda icke finnes just derigenom, att Banken avisseras hvarje gång en assignation utfärdas, och det målte väl vara likgiltigt, om assignationen är utelöpande någon längre eller kortare lid. Förenämnde olägenheter har Hr af Harmens vidrört, och i synnerhet om i formuläret till assignatiocerne är intaget namnet å den kommissionär, som skall uttaga medlen. Förtroendet lill denne kommissionär kan under året förändras, och således upstår af detta förfarande många olägenheter, och ibland dem äfven den, att assignationerne skola vara handskrifne, hvarigenom förfalskningar kunna upkorama. Jag anhåller om återremiss af denne punk. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gahr.: Till Utsk:s förslag anhåller jag om bifall. Hvaremot bifall till Hr af Harmens framställning skulle göra assignalioner eller anvisningar å kreditiv i Banken till utelöpande papper till fördel för kreditivägare, som derigenom undvika att betala ränta å de medel, hvarå assignalionerne lyda, emedan räntan icke beräknas förr än assignationen inlemnas i Banken. Ar assignationen en längre tid utelöpande, så begagnar sig assignanten af Bankens kredit och såmedelst besparar sig ränta. Detta har man velat förekomma, och derföre har BankoUlsk. på grund af Bankofullmäktiges tillstyrkande, afsiyrkt bifall till Revisorernes anmärkn:r. Jag anhåller om bifall lill Utsk:s förslag. Uppå härefter framstäld propos., biföll R. o. Ad. hvad Ulsk. i förevar, punkt tillstyrkt. Den slutligen uti BankoUtskis ifrägavar:de betänk, förekommande jemförelse emellan Laneoch Kreditiv-rörelsen enl. nu gällande Banko-reglemente och det af Utsk. framstälda regleringsförslag ansågs icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till liandlingarne.
Passa på! Nu skall du till att göra en dumhet igen. Och, — inte sant, — du hade handlat klokt, om du oftare hade följt mitt råd! » » Kanske, » svarade den andra. Han satt med hufvudet tillbakalutadt och lyfte sina mörka ögon mot himlen. Det såg ut, som om de vore fyllda med tårar. I DU N » Ja, kanske hade jag då haft en sorg mindre. Men hvad gör det! En sorg är också en rikedom. » » Jag förstår dig inte, » sade den förmanande systern. » Skadan gör dig aldrig klok! När elden bryter ut, kommer du att springa rakt in i den. Det förvånar mig verkligen, att du har armar och ben i behåll efter allt hvad du har varit m e d o m! » » Som du ser, » svarade systern och sträckte båda armarna mot luften. » Jag tycks vara oförbrännelig som allt ondt. » » Jag säger inte ondt, » sade den andra, som gick fram och tillbaka längs hafsstranden, » men svagt, — dumt och svagt. » Jag låter mig inte dras vid näsan, som du gör, stackars liten. Jag har mitt schackspel här! » hon slog med fingrarne på sin klara panna, » och därför vinner jag det. » » Ja, jag beundrar dig, » svarade den andra. » Men jag skulle inte vilja byta med dig. Skulle du inte tycka, att det vore härligt, om du blott för en enda gång alldeles kunde glömma dig själf? » » Jag skulle förakta mig själf, om jag gjorde det, » svarade den stränga. » Lifvet är så kort, och man har icke råd att taga miste tio gånger af tolf. Man skall gå med försiktiga steg; — så här, ser du, som jag nu går! Då stöter man sig inte, då faller man inte, då gör man inte som du gjorde, när du var liten och hoppade ut genom fönstret, för att du trodde, att du kunde flyga! » I detsamma ljöd musik långt borta. Nå- gon spelade på ett stråkinstrument. » Hvad var d e t? » sade den mörkögda och lyfte hufvudet. » Det var ess-dur, » svarade den kloka, » och nu går det öfver i c-moll. » » Det lät som solnedgången, som släcktes i hafvet, » sade den andra.
Skulle Justitie-Ombudsmannens utsedde efterträdare, under påstående Riksdag, afsäga sig det erhållna förtroendet, eller i Justitie-Ombudsmans-Embetet insättas, eller med döden afgå, utwäljes, på ofwan stadgade sätt, en annan behörig man i hans ställe. Lagtima riksdag skall vart fjärde år, på sätt i riksdagsordningen sägs, förordna sex för kunskaper och lärdom kände män att jämte justitieombudsmannen, som bland dem förer ordet, utöva vård över tryckfriheten. Dessa kommitterade, av vilka två, utom justitieombudsmannen, skola vara lagfarne, äge sådan befattning, att, i händelse någon författare eller boktryckare, innan tryckningen, själv överlämnar dem en skrift och begär deras yttrande, huruvida åtal därå, efter tryckfrihetslagen, kan äga rum, skola justitieombudsmannen och minst trenne kommitterade, varav en lagfaren, ett sådant yttrande skriftligen avgiva. 1809: Riksens Ständer äga gemensamt med Konungen magt at stifta allmän Civiloch Criminalsamt Kyrko-Lag och at sådan förut stiftad Lag förändra och uphäfwa. Ej må Konungen utan Riksens Ständers samtycke, och icke Ständerne utan Konungens, någon ny Lag göra eller gammal afskaffa. Frågor härom må i Ståndens Plena kunna wäckas och skola, sedan Lag-Utskottet deröfwer, efter den ordning 56. i allmänhet stadgar, blifwit hördt, af Riksens Ständer afgöras. Öfwerenskomma Riksens Ständer om någon ny Lag eller om gammal Lags uphäfwande eller förändring, aflemna de Förslag derom genom Talemännen til Konungen, som inhemte Stats-Rådets och Högsta Domstolens tanka deröfwer, och, sedan Han sit Beslut fattat, kalle Riksens Ständer på Rikssalen at antingen emottaga Des samtycke til deras åstundan eller afhöra Des skäl at det wägra. Finner Konungen godt någon Lagfråga för Riksens Ständer framställa, äske Han Stats-Rådets och Högsta Domstolens yttranden deröfwer, samt meddele Riksens Ständer sin Proposition tillika med berörde yttranden.
För öfrigt får Utskottet, med upplysning, att det till aflöning för kapell-predikanten i Norra och Södra Finnskoga kapellag nu utgående belopp, 500 R:dr Riksmynt, finnes uppfördt å denna Hufvud-titels anslag för folkskolor/te, föreslå, att berörde summa må få öfverflyttas till anslaget för clerecistaten och med här ofvan tillstyrkta aflönings-förhöjning för ifrågavarande predikant sammanföras, samt i stället folkskolornes anslag med ett motsvarande belopp, eller 500 R:dr, minskas pä sätt å bifogade, öfver Hufvud-liteln upprättade, tabell är iakttaget. 9:o Uti en från Bonde-ståndet till Utskottet remitterad, af Olof Larsson från Gefleborgs län väckt motion har denne anfört, att åtskilliga i närheten af Hellbo masugn inom Bollnäs socken boende hemmansegare, som hade från 1| till 2|- mils högst besvärlig väg till församlingens kyrka och presterskap, låtit, ehuru till antalet få och i ekonomiskt afseende mindre väl lottade, med något understöd af masugnens egare uppbygga ett kapell, hvarest från slutet af år 1844 gudstjenst hvar 3:dje Söndag hållits af predikanten vid Annsefors bruk; men då denne prestman härför icke erhölle annan ersättning, än de frivilliga obetydliga sammanskott, som kunde åstadkommas af den fattiga befolkningen, hvilken ensamt vid masugnen uppgick lili ett antal af öfver 400 personer, oberäknad! dem, som bodde på den 1 ä 1|- mil ännu längre bort belägna s. k. Bollnäs Finnskog, är nu af motionären begärdt, att Rikets Ständer måtte bevilja ett anslag, räknadt från och med 1857 års början, af 200 R:dr Riksmynt under de 15 första åren samt 100 R:dr samma mynt under följande 15 år, att användas till allöning ät den predikant, som besörjer de presterliga lörrältningarne vid Hellbo.
Bilagorna litt. G., K. och L. vid » 56, 72. Revisionsberättelsen. Utlåtandena. Krigs-kollegii inkomster och utgifter sid. 56—72. 293—294. 299—300. Bilagorna litt. G., H., I., K., L. och M. vid » 56, 61, 72. — Jntendents-afdelnings räkenskaper » 58—59. 295—298. Bilagorna litt. K., L. och M. vid » 72. Krig s-kollegium. De vid berättelsen derom afgifna reservationer. Se sid. 256—262. Krigsmanshus-kassa, Wadstena » 67, 70. Bilagorna litt. G. och P. vid » 56, 96. Krigsmanskassan, Amiralitets» 96—97. Krig svetenskap s-akademien » 60. Kristianstads län, anslag till flygsandens hämmande inom » 243. Kronans hus i Stockholm och landsorterna » 52—54. Bilagan litt. Q. vid » 115. Kronobergs län, anslag till flygsandens hämmande inom » 243. Bilagan litt. Q. vid » 115. Krono-inspektion, Avesta » 22—23. 268—269. — magasinens räkenskaper » 20. — räkenskaper, Stockholms stads » 142. uppbörd, utestående. Bilagorna litt. A., B. och F. vid » 5. Krutoch salpeter-försäljningsmedlen » 62—63. Bilagan litt. G. vid » 56. Krut-tillverkningen » 59—60. Kungsholmen, hospitals-inrättningen å Lagar, Sveriges gamla, anslag till kostnader vid utgifvandet af » 245—246. Landsböcker, Länens » 142—143. 334—343. Landtbruks-akademiens räkenskaper » 129—130. Landtbruks-institut, Alnarps » 134—135. 326—327.
R:dr till 2,000 R:dr, hvaraf förut utbetalts 1,000 R:dr, „ 500: „ för utdikning af Wikens, Gisselås, Kihlens och Löfberga m. fl. myrer inom Hammardals och Ströms socknar i nämnde provins, 5,470 R:dr, hvaraf förut utbetalts 3,100 R:«r, „ 900: „ för utdikning af myrsträckor och en tjern vid Kläppe och Trappnäs byar inom Marby socken i samma provins, 2,500 R:dr, hvaraf förut utbetalts 800 R:dr, . „ 1,100: „ för utdikning af Gisselåsflo i Ovikens socken samt Lockås/lo och Funäs myr inom Myssjö socken, äfvensom Gubbhjerts myr inom Hackås socken i dito, 1,900 R:dr, hvaraf förut utbetalts 475 R:dr, „ 800: „ för sänkning af sjön Lakaviken vid Sundoms by i Neder-Luleå socken af Norrbottens län, 1,000 R:dr, återstoden 500: — Det för detta arbete beviljade lån, 3,333 R:dr 16 sk., ulanordnades år 1845. „ för sänkning af sjön Lången och upprensning af Kräftan i Wadsbo härad af Skaraborgs län, 6,000 R:dr, återstoden „ 200: Det för samma arbetsföretag beviljade lån, 7,700 R:dr, ulanordnades redan är 1844. _____ Transport: 154,670: 10. 11. — 58 — Transport. 154,670: 10. II. Utaf anslaget för aftappning af Slödjan i Huggenäs socken af Wermlands län, 1,046 R:dr 9 sk., återstoden R:dr 546: 9. — Lånet, 3,140 R:dr, utbetaldes år 1845. — Det för samma företag beviljade anslag utan återbetalningsskvldighet, 555 il:dr, är förut utanordnadt.
Den 6 December. 329 Dä den tid, hvarunder landstings-institutionen egt bestånd och verkat, ännu är alltför kort, för att något säkert omdöme om denna institution kan deruppå byggas, och verksamheten under denna tid dessutom, såsom nyss blifvit sagdt, törnat emot åtskilliga stötestenar, — då mathematiskt kan bevisas, att makten att tillsätta landstingsmän ligger nästan uteslutande i händerna på en enda samhällsklass, och denna ingalunda den bäst qvalificerade att rätt bedöma, hvad statens sanna väl kräfver, — då hvarje obegränsad makt lätt öfvergår till missbruk och kan blifva vådlig, —- och då de bestämmelser, som skulle åt den första kammaren betrygga en konservativ karakter, icke, enligt min uppfattning, äro i detta hänseende i någon mån tillfyllestgörande, — så kan jag, lör min del, ej godkänna det Kongl, förslaget i denna del, eller hvad rörer sättet för densammas bildande. Första kammarens stora underlägsenhet i antal vid jemförelse med den andra är ett fel, som af flera bland förslagets försvarare blifvit medgifvet. Vid det förhållande att, enl. förslaget, båda kamrarne i lika mån utgå från hela Svenska fol_ket, torde detta stadgande lika litet kunna försvaras dermed att, såsom anfördt blifvit, utöfvandet af beskattningsrätten i åtskilliga främmande länder uteslutande tillhör andra kammaren, som detsamma torde kunna anses berältigadt derigenom att, såsom äfven under de föregående öfverläggningarne blifvit af förslagets författare sagdt, ärelystnaden eljest kunde finna sig mindre manad att söka plats i första kammaren. För att locka ärelystnaden torde icke stora uppoffringar hvarken behöfva eller böra göras. Att båda kamrarne komma att till såväl elementer som tendenser blifva i det närmaste homogena, har redan blifvit af flera talare anmärkt, och detta kan svårligen förnekas, men häraf följer ock, att man fruktlöst skall hos den ene kammaren söka en motvigt emot den andras öfverilningar, derest sådant skulle vara behöfligt, utan att fastmera med temlig visshet kan antagas, att båda kamrarne komma att med fulla segel styra samma kurs i den rigtning, dit den rådande opinionsvinden för dagen drifver dem.
N:o 205, med förslag till stadganden i reglementet för Riksgälds-kontoret ang;de de vid förcg:de riksdagar beviljade, men ännu icke utbetalda statsbidrag. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, sammansatta Stats-, Lagsamt Allm. Bcsv.- o. Ekon.-Utsk:ts d. 28 dennes bordlagde Utlåt. N.-o 52, i ani. af gjorda anmärkningar samt Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:ts Betänk. N:o 34, öfver dels K. M:s Nåd. Propos. med förslag till ny Jagt-stadga, dels ock enskilda motioner i frågor rörande jagt. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Lag-Utsk:ts den 28 dennes bordlagde Men). N:o 75, med voterings-propos:r i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:ts Betänk. N:o 33, öfver väckta motioner om förändring i stadgandena ang:de giftomannarätt. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Lag-Utsk:ts den 28 dennes bordlagde Utlåt. N:o 76, i ani. Den 30 Oktober. 165 af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af LJtsk:ts Betänk. N:o 69, öfver motioner om arfsrätt för oäkta barn. Föredrogs Lag-Utsk:ts den 28 dennes bordlagde Mern. N:o 77, med voterings-propos:r i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:ts Utlät. N:o 37, öfver väckt motion om ändring af Kyrkolagens stadgande i fräga om sättet att begrafva sjelfspillingar och dem, som i lifstiden fört ett ogudaktigt lefverne. Frih. Armfelt, Magnus:
Benkerts L. J. Hedbergs m. fl. hos Utskottet anförda besvär och dels åtskiilige e. o. tjenstemäns ansökan om ersättning för mistade inkomster. U. 40, 337, 468. — N:o 30. i anledning af förre Hemmansegaren Anders Bjurmans m. fl. ansökning om eftergift af öfverränta å ett diskontlån V. B. 579. A. 616. — N:o 31. i anledning af ett utaf förre Bruksegaren Otto Fredrik Dalman gjordt ackordsanbud. V. B. 579 A. 616. — N:o 32, i anledning af f. d. Bokhållaren i Biksgälds-kontoret J. Lindbergs ansökning om eftergift af öfverränta å 2me diskont lån. V. B. 579. A. 616. — N:o 33. öfver väckta motioner om tillåtelse för IliksgäldsKontoret att kunna få begagna sitt kreditiv å Banken äfven under instundande Juli och Augusti månader. VI. — N:o 34. i anledning af erhållen återremiss af Memorialet N:o 29. VI. B. 40, 337, 468. — N:o 35. angående årligt understöd åt enkan Louise Wigström, född von Schwerin. VI. B. 41, 337. A. 468. 24 — B — .Banko-Utskottets Memorialer, Betäökanden och Utlåtanden: — N:o 36. med förslag till taxa å expeditions-lösen i Rikets Ständers Bank, Banko-diskont-verket och Låne-kontoreu. VI. B. 41, 337. A. 468. VII. E. 3. — N:o 39. i fråga om åtgärder till undvikande af penningeremisser med posterne emellan Stockholm och de orter, der Banken liar lånekontor m. m. VII. B. 46, 309- A. 378 VIII. E. (03.