Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
J33 Vidare och som uppenbart är, att Götha Hof-Rätt , oaktadt den minskning i göromål, HofRätten härigenom skulle erhålla, ändock icke med det arbetssätt, sorn nu är stadgadt, och endast på Trenne Divisioner, kan hinna att så skynd. samt afgöra de dit inkommande mål , som rättvisans oafbrutna gång och Parters rätt fordrar; men behofvet deremot påkallar i högsta måtto, att Hof-Rätten må kunna alltid fortsätta sitt arbete på Fyra Divisioner f alltså och då den större kostnad, Som skulle åtgå, ifall Hof-Rätten måste förses med så många nya Ledamöter, som erfordras till en hel Divisions formerande, kan undvikas , om, på sätt Kof Rätten hemställt uti underdånig skrifvelse , sopa redan blifvit i afskrift öfverlemnad till Riksens Ständers Stats-Utskott och nu härvid bifogas, ändring sker uti Lagens stadgande uti 23. Cap. 1. §. Rättegångs-Falken, hvarigenom förordnas , att Sju Ledamöter böra i Hof-Rätt öfvervara vigtiga saker; anser Kongl. Maj:t Sig icke kunna undgå att härå fästa Riksens Ständers uppmärksamhet. Redan genom Kongl. Brefvet den 12 November 1772 är förklarad!, att endast de mål, som ä lif och ära gå , må anses bland de vigtigare, hvaruti Sju Hof-Rättens Ledamöter skola utgöra Dom lort antal. Kongl. Maj:t inser icke, att nödig säkerhet ovilkorligen fordrar ett sådant antal Ledamöter, för att i dessa mål göra HofRätten Domför , helst då , hvad lifssaker angar, 1734 års Lag, åren 1778 och 1807, undergått den ändring, att Hof-Rätts Utslag deri icke kunde - i 3 J. ■ Den 5 M<ij. de gå i verkställighet, förr än Kongl. Majit riem pröfvat, hvarföre cle ock nu mera böra hemställas tili Kongl. Majit, som genom Dess Högsta .Domstol , dej, efter Grundlagen, Sju Ledamöter skola öfvervara sådana mai , slutligen dem granskar och afgör. Kongl.
Län motion, rörande alla Bevillningsmedels ingående till Riksgälds-kontoret, med hvad i ämnet är vordet mundtligen anfördt; 2:o J. G. Wassmuths från Stockholms Län motion, rörande anslag till odlingslån åt mindre bemedlade hemmansegare, arrendatorer och torpare; 3:o A. W. Svartlings från Östergöthlands Län motion, om bidrag af statsmedlen till uppförande af en jernbro öfver Svartån vid sjön Roxen inom Östergöthland eller, om sådant ej kan beviljas, ett statslån emot nedsatt ränta och amortering; 4:o Anders Olssons från Jemtlands Län motion, angående befrielse från erläggande af den hälft utaf Skyddsafgiften, som till statsverket ingår; 5:o Pehr Hanssons från Wermlands Län motion, angående öfverlåtande till Arvika köpings vid nu varande innehafvares afgång, af det inom nämnde Län belägne Öfverjägmä - 110 Prot.-Utdrag den 8 Januari 1851. stare-bostället Gate eller, i händelse sådant ej kan beviljas, om rättighet för köpingen att nämnde boställe till skatte inlösa; 6:o Peter Mårtenssons från Jönköpings Län motion, angående reglering af vakansafgifterne vid Jönköpings Kongl. Infanteri-regemente; 7:o E. M. falks från Skaraborgs Län motion, om betesrätt å kronoparken Edsmären inom Laske härad af nämnde Län; 8:o Ola Månssons från Christianstads Län motion, om upphäfvande af grundoch rustningsräntor å qvarnar, m. m.; 9:o P. Byströms från Jemtlands Län motion, om anslag till muddring i Ljusne Elf; 10:o Efraim Larssons från Elfsborgs Län motion, om försäljning af de f. d. Adelsfane Regementet tillhörande boställen, samt att opptionsrätt må tillkomma nu varande innehafvaren ; ll:o Johan Jakob Rutbergs från Norrbottens Län motion, i fråga om utbekommande af det understöd, som blifvit beviljadt rotehållarne vid Westerbottens Regemente såsom ersättning för den från nyhemman inom Westerbottens Län influtne rotefrihetsafgift; och 12:o Olaus Erikssons från Götheborgs och Bohus
Mannen Jouvcjeraren ^Veiiei K-ancj f -NN Direktionen böra ä bans Conto uplagas ulicka med 4z: z6 8. som honom blifwit päfördt, urås den i samma ukredUjng upwgne dcfect summa 261: 46 — för personer, löm warit i ConroiretS tjenst, samt att eli serMdl Conto Mä i Huiwud-boken öpnas, der hwar och eii af bc eirine deeiteras för hwad räkningarne dem päsöra, ulf dest betalning sä widr möjligt är hinner indriswas. Äfwen fann Direktionen, att de i utredningeri uptagne kirz: Z4. io. böra afföras såsom i räkenffaperne orätt som öfwerffoit debiterade, samt 2: 2;. 6. såsom handpenningar orätt uptaglm Den brist som i utredningen är utförd med 40A Z7. 4. kommer nu mera a» ökas icke allenast med 14g: 2. 4., som dxr blifwit Wärderingsmännen I^iljs öch ^rölinA påförde, hwilken sistnämnde summa jämte det den är i utredningen särskildt »plågen, jämwäl der warit i Commisiarien 8ms6bsrgs debet inbegripen och nu blifwit honom till betalande älagd, urart ock med de 2: ZZ. 9 handpenningar för hwilka säs« som förut icke upkagne han nu erhållit afdrag, hwareMot afgä de 7 si. g rst. som Zmeaberz sig sjelf påfört, sä atk hela bristen hwarom ej nägon uplysning stätt att erhålla eller nägon derföre kunnat bindas till answar, utgör 554 R:8 18 si. 2 rst. 06) hwilken Di« recrionen sann för godt att lara i särkildt Conto i HusLvudboken upragas och balanceras, intill desi den kan i behörig ordning lill afffrisning anmälas. Och kommer i anledning häraf till hwar och en aj 46s
Uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd Proposition, beslöt Ridderskapet och Adeln att ifrågavarande Nådiga Proposition först skulle till Stats-Utskottpt mitteras, samt sedan detta Utskotts Utlåtande deröfver till Ridderskapet och Adeln inkommit, derefter tiii Bevillnings - Utgkottet öfvert lemnäs. Föredrogs och Remitterades Till Stats - Utskottet följande Kongl, Maj:ts den if dennes på bordet lagda Nådiga Propositioner till Riksens. Ständer:. j:o Angående beviljandet af vanliga Preste» bols - Friheter åt några nya Preste Boställen, 360 Den 18 December. samt i allmänhet för de Kyrkoherdeoch Car pehans Boställen - hvilka i anseende till skeende nya Pastoratsoch Capell Inrättningar framdeles kunna tillkomma. 2:0 I afseende pä den vid jSij års Urtijna Riksdag yrkade rättelse i Föifattningarne pm afdrag till Statens förmån å Civile Enibetspch Tjenstemäns indeldta Löner. 3:0 Angående sökt befrielse från Bränvins Bevillningens utgörande för åren Igio, x8r S peli 1812 af Personer å Landet, som ej ägg pller besitta jard. 4:0 Angående användande af de inom SöVermanlands Län befintlige så kallade JagLackar • ' J * r-JL , ' 5:0 Angående nödige medel och utvägag till Hjelmare Slnss-Verks ombyggnad och vidmagthailande, samt 6:0 Angående uppförande af en Minnes,»! yard öfver Svea Rikes utkorade Kron Prins* Carl August, på Qvidinge Hed i Skåne.
Matiné gifves den 15 dennes å Vasateatern af fröken Amanda Rylander med biträde af hrr Engelbrecht, Lindmark och de Vahl samt fruarna Ottilia Littmark och Eliasson, fröken Torslow och fru Clara Björlin, född Rylander, hvilken sist nämnda icke på lång tid uppträdt på scenen och som teatervännerna därför utan tvifvel vilja gärna återse, upplifvande minnet af en tid, då hon var en af hufvudstadens mest omtyckta skå- despelerskor och hennes intagande spel afton efter afton fyllde Mindre teaterns salong. Programmet är ock mycket tilldragande och upptager » För tidigt » af A. de Vahl, » De nygifta » af Björnsson samt Aug. Blanches roliga monolog » Gamla aktrisen », som utföres af matinégifverskan. Aulinska kvartettens fjärde kammarmusik-soaré äger rum å Vetenskapsakademiens hörsal nästa tisdag efter ett omväxlande och intressant program. • Iiäsförärif. Redigeras af Sophie Linge. Bidrag mottagas med tacksamhet. Logogryf. och då måste hvarje dess medlem nöja sig med 27 öre per dag, och i alla händelser blir det ingenting till ränta och amortering för den betydligt längre lärokursen. Några natura prestationer bestås aldrig en lärare, men oftast en lärarinna. Våra uppfostrares bröd. Skulle vi också antaga att både läraren och läraMed anledning af uppsatsen » Från min små- rinnan kunde få inackordera sig, hvilket oftast är skollärarinnetid » beder undertecknad att få inomöjligt, så veta vi nog litet hvar, att priset flika ett par tröstens ord. M. E — n säger: » Ja, ställer sig ganska olika äfven då för ett fruntim300 kronor jämte husrum och vedbrand pr år mer och en herre. Vid denna jämförelse tror är, hvad en småskollärarinna har att existera jag, att en lärarinna har mer orsak att vara på. Tänk hela 81 öre om dagen. Det är ju nöjd än En lärare. storartadt eller hur? — det kräfver större kunskaper och är mera ansträngande än mången annan bättre aflönad post i samhällets tjänst. » Utan att påstå, att småskollärarinnornas löner Barnvisor.
Stats-Secreteraren och Stats-Rådet, som fullkomligt gillade denna till en rättvis 16 Bil. till K. M. 'Nådiga Skrif v. No S6. fördelning af de allmänna bördorna i sin mön ledande grundsats, och som, vid serskild denna dag förehafd fråga om Proposition till Rikets Ständer, angående den så kallade Mötes-Passevolancen, tillstyrkt Kgl. Maj:t att alternatift föreslå Rikets Ständer att, till lättnad för Jordbruket, öfverflytta kostnaden till Indelta Armeens underhåll vid Möten och Mönstringar ifrån den berustade och roterade jorden, livarafMötesPassevoiance-afgiften hittills utgått, till en Stats-ulgift, att af allmänna Statsmedel bestridas, förklarade att, derest Kongl. Majit samma alternativ till Rikets Ständer framställt, Stats-Secreteraren och Stats-Rådet, i anledning deraf, och för att bereda ett motsvarigt förhållande, hvad Inqvarteringsbesväret angick, hade velat tillstyrka Kgl. Majit att alternatift föreslå Rikets Ständer att äfven Inqvarterings-Besväret , såsom härledande sig från en lör Försvarsverket i allmänhet vidtagen anstalt, måtte af allmänna Statsmedel bestridas, och sådana, vid skeende Statsreglering, för slikt ändamål afses, samt att medlen, på Riks-Statens Tredje Hufvud-Titel upptagna, varda till vederbörande Regementen och Corpser utdelte jemte lönerne, i likhet med hvad för Sjö-Trouppernc nu eger rum, hvaremot de af en del Inqvarterings-gifvande städer Bil. till K. lil. Na diga Skri/v. N.o 56. i j stader hitintills uppburna Tolags-inkomster skulle, emot befrielsen för Inkvarteringen, afstås och till Stats-Verket ingå* men som Kongl. Maj:t icke funnit skäl att en sådan framställning till Rikets Ständer göra, funno Stats-Secreteraren och StatsRådet sig vid sådant förhållande nu endast böra tillstyrka Kongl. Majit, att till Rikets
Samma försigtighet i fråga om förändringar i Tull-lagstiftningen har äfven iakttagits i 1853 års af Hr Gladstone föreslagna tariff, hvilken visar att man för att nedsätta tullen å The från 1 sk. 10 pence på skålpundet till 1 sk. Sterling, ansett fyra serskilda Tullbestämmelser af nöden och förordnat att Thé-tullen skulle utgöra: till och med d. 5 April 1854 1 sh. 10 pence pr derefter och till och med d. 5 April 1855 1 » 6 » » » » d. 5 April 1856 1 » 3 »> » samt efter d. 5 April 1856 1 » per 'a. Då Englands Parlament på detta sätt gått till väga och i förhand på en gång för en lång följd af år fastställt Tullen å enstaka artiklar i Tulltaxan, har det visserligen ej skett af misstroende till kommande Parlaments förmåga, att på ett tillfredsställande sätt utöfva en fortgående lagstiftning i frågor om tullbevillning, — hvilken orsak Utsk. antager såsom enda moliv för en dylik utsträckt lagstiftningsrätt, — utan har sådant mera sannolikt härrört deraf att man i England insett angelägenheten deraf att handlanden, jordbrukaren eller näringsidkaren skulle veta hvad han hade att hålla sig vid och derefter kunna upgöra sina beräkningar, och att man förstått att en industri, som mäste lefva så att säga endast för dagen om den äfven tilläfventyrs kan framsläpa eli tynande lif, likaväl icke vinnes någon frisk och mägtig utveckling.
Då emellertid, enligt hvad motionären inhemtat, ett stort antal af de till Kongl. Majit inkomna ansökningar om delaktighet i anslaget måst, lill följd af deltas otillräcklighet, lemnäs utan afseende, samt Siats-Utskottet, enligt hvad ordalydelsen uti dess Utlåtande N:o 152 vid förra riksdagen, mörn. 5, gifver vid handen, med afseende å Statens dåvarande tillgångar, ansett sig icke kunna härtill föreslå högre belopp än StatsUtskottets Utlåtande N:o 153. 19 20,000 Ridr Rimt, hade motionären, under den föreställning att de nuvarande tillgångarne kunde tillåta någon förhöjning i anslagsbeloppet, anhållit, att detsamma mätte ökas till 30,000 Ridr Runt årligen; hvarjemte motionären, ehuru han icke belviflade att Kongl. Maj:t anbefallt alla vanliga kontroller för pröfningen af deras ekonomiska ställning, som sökt delaktighet i anslaget, likväl i betraktande af de misstag som icke desto mindre egt rum och hvarigenom, med förbigående af verkligt behöfvande, understöd utdelats åt sådane, som deraf icke bort komma i åtnjutande, ansett sig, lill undarirödjande af dylik i misstag, jemväl böra föreslå, att hvarje ansökan om understöd bör åtföljas af ej mindre Pastors-embelets än äfven Konungens Befallningshafvandes i orten betyg om medellöshet. Då den vid sistlidne riksdag för omfönnälda ändamål anslagna summa af 20,000 Ridr årligen blifvit beviljad utan inskränkning ensamt till innevarande statsregleringsperiod, är således nu endast fråga om delta anslag, i följd af motionärens framställning, bör förhöjas. Men då berörda summa desto heldre måste antagas vara för sitt ändamål fortfarande tillräcklig, som uppenbart är, att genom redan varande uudcrslödstagares småningom inträffade afgång med döden ökade tillgångar å anslaget måste uppstå, samt härtill kommer, att Kongl. Majit icke heller funnit nödigt att om tillökning i nämnda anslag göra nådig framställning till Rikets Ständer, Utskottet anser sig böra hemställa, a) att motionärens förslag i denna del må lemnäs utan afseende.
Da Anders Larssons ifrågavar. motion inom Utsk. förevar, ansåg sig Utsk:s pluralitet visserliga böra instämma i de af honom yttrade åsigter rörande behofvet deraf, att ägares och inteek ningshafvares ömsesidiga rättigheter närmare bestämdes, men Utsk. trodde detta ändamål bäst vinnas, om LagUlsk:s vid sista riksdag i ämnet afgifna förslag kunde antagas, och då Anders Larssons motion efter Utsk:s tanke icke berättigade till ett så omfattande förslag, ulan Utsk., på grund af 37 §. Riksd.- Ordn., ansåg sig förhindradt att ett sådant förslag till R. St:s antagande för närvar, framställa; så beslöts att så uppställa detta betänk., att R. St., om de så för godt funno, kunde hafva anledn. att göra sådana anmärkn:r, som kunde berättiga Utsk. att inkomma med ett fullständigt förslag i ämnet. Förenänmda 87 §. innehåller: ”Intet Utsk., Const.Utsk. och BancoUtsk. allena undantagna, vare berättigadt att väcka frågor till afgörande i R. St:s plena, eller att upptaga an dia ämnen, än de fran plena remitterade.” Då Utsk. ej ansåg sig kunna biträda motionärens förslag, men väl ansåg rättelse behöfvas, trodde Utsk. sig likväl vara förhindradt att afgifva förslag till den förändring, som af Utsk. ansågs lämplig. Hr Cederschjöld har visserligen varit af en annan mening, och det skulle mycket fägna mig, om R. St. ville gifva Utsk. en vidsträcktare rättighet i detta afseende; men så länge Utsk. ej trodde sig äga en sådan rättighet, ansåg Utsk. sig ej böra tillskansa sig denna makt. Det är på denna grund, det blefve ganska fägnesamt för Utsk., om ärendet återremitterades, med Utsk. leornad rätt att framställa ett fullt ändamålsenligt förslag, och jag får derföre afven tillstyrka ålerrcmiss. Frih. Leijonhufvud, Abrah.:
På räkningen anföres, att resan skett för tillvägabringande af öfverenskommelse, angående lefverering af lump och den på densamma åberopade resolution upplyser, att Herrar Fullmäktige gifvit Förvaltaren eller Bruks-Skrifvaren detta uppdrag. Huruvida Bruksbetjeningen i sjelfva verket kan åläggas att göra dylika resor, lemnäs derhän, men billigt tyckes vara att de åtminstone böra hafva ersättning för deras dervid hafde kostnader, hvilka vid de nu ifrågavarande tillfällena ingalunda kunna anses öfverdrifna. De 2:ne Hästarne som i inköp kostade 466f R:dr B:co eller i Riksgälds 700 R:dr, köptes i Hedemora och uppgick kostnaden för deras transport hit till 7 R:dr 32 sk. B:co. Ingen af Herrar Revisorer har sett dessa hästar. Angående orsaken, hvarföre jordbruket icke ger någon afkastning, lärer vara öfverflödigt att bär inför Herrar Fullmäktige anföra något, då detta ämne så mångå gånger tillförene varit afhandladt. För jordbruket hålles icke något serskildt folk eller dragare, derföre måste erforderlige arbetsbiträden och körslor legas, ty med brukets dragare medhinnes icke, hvad som mäste köras för deras eget behof. Det är icke vid Tumba på samma sätt som i allmänhet vid jernbruk, der körslorne besörjas af kolare, torpare, o. s. v., som dertill använda ett betydligt antal hästar, utan att sådant under rubrik af legde körslor, ingår i räkenskaperne. Äfven jordbruket tyckas Herrar Revisorer önska bedrifvet med Pappersmakare. Linets och linblånornas häckling och rengöring är dyr, och har jag ofta nog tagit mig friheten att härpå fästa Inspecterande Fullmäktigens uppmärksamhet. Vid början af mitt tillträde till Förvaltningen erhölls en lefverans häcklad Hampa från Herrar Gibson & Keiller i Götheborg, af sådan beskaffenhet, att den utan någon föregående handläggning kunde förbrukas; den som sedermera derifrån erhölls mäste omhäcklas, Hampan kostade 7^ R:dr B:co p:r pund och det blef då större uträkning alt begagna lin för 4 R:dr 32 sk.
En nyare tid kan ej undgå, att finna många bland infallen något åldrade, och tonen af dess humor esomoftast både mera gammalmodig och mera grofhuggande, än vår nuvarande läckra smak mäktar fördraga. Så väl vid vissa af de ställen, der köns-förhållandet vidröres och anspelningar göras på dess hemligheter, som ock vid åtskilliga af de bacchanaliska och pathologiska taflorna, – t. ex. kapitlet om sjösjukan 203, – skulle en modern humorist tvifvelsutan bete sig ojemförligt finare. Men hvad i alla fall icke kan frånkännas den muntra skildringen, är qvickhetens och humorns verkliga, naturliga, osökta närvaro; äfvenså, att med dem blanda sig skaldeljud, här och der af den allvarligaste, stundom upphöjdaste lyriska anda. Så den hexametriska tacksägelse-hymnen till Gud, efter stormen i Nordsjön. Öfverhufvud utmärker sig den af våra fäder så högt älskade ”Sonen på Galejan” genom en lika skiftrik som godlynt förmåga, att med glad liflighet uppfatta och återspegla alla sina betraktelsers föremål, huru åtskilda de ock må vara i klimatiska och nationliga egenheter, i värdighet eller i löjlighet, i behag eller i fasa, i fägring eller i fulhet. Naturforskare är han dock icke: man läse det roliga kapitlet om hans förolyckade vetenskapliga vandring på en ö i norska skärgården; hvarefter han förafskedar alla vidare bemödanden i den vägen. ”När mina naturforskningar” – säger han der – ”ej lyckats bättre, måste jag göra ett knäfall för Hans Majestät af Örtriket, Hertig öfver Krokodiler, Hafsfruar m. m. samt Herre till Fyrfotadjur, Fjäderfä och Insekter, vår store Riddare von Linné 204; anhållande ödmjukast om befrielse från dessa steniga excursioner, både här och på andra ställen ... Jag högaktar hans ojemförliga insigter och trampar ogerna ihjäl någon af hans små krypande undersåter; men kröker ock nödigt min rygg efter dem: ty min lust är med Menniskors barn.
Blyertspennor, hos Borgare-Ståndet: att Utskottet bör upplysa, huru förhållas skall ■vid tullbehandling af sådana Hitöfver 9 turas längd; oell hos Bonde-Ståndet, att de böra bibehållas vid nu gällande tullbestämraelse. Biar, i Borgare-Ståndet: att införselstullen å Hamp-blår bör bestämmas till 1 R:dr och å Lin-blår tili 1 R:dr 8 sk. pr Sk®, såsom skäl hvarföre blifvit åberopadt, att de böra draga lika tull, de förra med Hampa och de senare med Lin; samt i Bonde-Ståndet, att Hamp-blår böra åsättas 2 R:drs tull. Bomull, hos Borgare-Ståndet: att denna vara bör vara fri från införselslull; hvaremot i Bonde-Ståndet yrkats, att nu gällande tullbestämmelse af 6 r:st. ® borde bibehållas. Broderade Arbeten, inom Ridderskapet och Adeln: att nuvarande införselstull å de af Guld och Alfver, äkta, 30 sk. lodet, borde bibehållas, i stället för den föreslagna af 32 sk., hvarjemte anmärkts, att Utskottet å Andra slag bestämt 331 proc. tull, ehuru genom Circulairet den 14 Nov. 1835 är stadgadt, att sådane Broderier skola förlullas lika med de tyger, hvarå de äro anbragta. B, •linsten, hos Ridderskapet och Adeln: att utförselstullen härå bör höjas, emedan det vore dermed, som Engelska jernet föibätlras till den grad, att det kan concurrera med det Svenska.
Ingen af de anmärkningar, som blifvit framställda i fråga om skiljaktigheterna mellan K. H;ts Propos. och ITtsk:ts förslag, anser jag således vara af någon vigt, och jag anhåller derföre att K. Mits Propos. i denna § måtte bifallas. Frih. Creutz: Jag anhåller att med några ord fa be svara en värd talare, som. upptagit några af mina yttranden, nemi. Hr Estenberg. Mitt yttrande, att staten hvilar på naturliga rättsgrunder och icke på kristendomen, har han bestridt. Att denna åsigt dock stödjer sig på den Hel. Skrift, visas deraf, att vår Frälsare säger: ”Gifver kejsaren det kejsaren tillhö rer, och Gudi det Gudi tillhörer». I afseende på Hr Estenbergs anmärkning, att jag jemt vill skilja, ber jag att få nämna, att jag stödjer mig på kristendomens egna sanningar. Frälsaren säger sjelf, att menniskans förbannelse är att hon skall lefva i strid och split. Jag har icke yttrat några lösa tänkesätt, utan jag har uttalat hvad som är kyrkans och kristendomens egentliga lära, och jag trotsar någon att kunna vederlägga det. Beträffande Hr Estenbergs påstående, att jag skulle hafva framställt materialistiska satser, så ber jag att få anmärka, att D en 22 Maj. 373 i så verldsliga forhållanden sorn en stat, måste man hålla sig till de naturliga lagarna, d. y. s. tio Guds hud. Men vi försöka att lagstifta efter Evangelium, som talar om syndernas förlåtelse. Det är något helt annat. Jag vidhlifver således mina åsigter, tilldess man med Skriftens ord kan bevisa mig motsatsen. Jag har icke velat framställa något, som står i strid emot kristendomen, och jag ämnar icke heller göra det. Många ledamöter ropade nu på propos. Hr Estenberg: På Erih. Creutz’s anförande ber jag blott att i korthet få svara med det ordet ur bibeln: "En annan grund kan ingen lägga, än den, som lagd är, hvilken är Jesus Christus». (1 Cor. 3: 11.) Gr. Sparre:
Jen odlingsbara jord, hvilken derigenom skulle vinnas, som ock derföre att en vidsträckt (rakt befrias frän sumpiga kärr och mader, hafva funnit detsamma böra med särskildt statsbidrag understödjas, enär de medel, sorn för vattenaftappningar blifvit anvisade, efter all sannolikhet icke lemna tillgång till beviljande af det härför erforderliga belopp. Dock anse Rikets Ständer dels att, om statsbidrag beviljas, arbetet bör i sin helhet i enlighet med den uppgjorda planen utföras, dels att det bidrag, som lemnäs, bör utgå endast såsom lån, icke öfversligande hälften af kostnadsbeloppel; och i öfverensstämmelse härmed hafva Rikets Ständer funnit skäligt att för sänkning af sjöarne Solgen, Asssjön, Ha/ravikssjön samt Ingarpsoch Hopparp s-sjö arne. med flera vattendrag inom Södra Wedbo härad af Jönköpings län bevilja ett lån af Fyralioåtta tusen R:dr, under vilkor dels att arbetet i sin helhet, i enlighet med den uppgjorda planen, utföres, dels att öfrige föreskrifter, som i afseende pä andra dylika statsbidrag vid denna riksdag varda meddelade, äfven på delta lån skola tillämpas. 24:o. Efter förnyade undersökningar om tjenligasle sältet för sänkning af sjön Tysslingen och Svartån, emellan Bäcks qvarn i Wintrosa socken och Lindbacka pappersbruk i Ånsta socken af Örebro län, hafva plan och kostnadsförslag för detta arbetes utförande under sistlidet år blifvit uppgjorde af Kapitenen L. M. Nordenfelt, upptagande en kostnadssumma af 197,642 R:dr. Styrelsen för allmänna Väg-och Vattenbyggnader, som, vid förslagets granskning, funnit detsamma afse, dels att sänka sjön Tysslingehs vattenhöjd och dels att genom öppnande af en större aflopps-kana! samt uppläggning af jordvallar längs efter dess sidor reglera och beherrska de betydliga flöden, sorn ega rum i Svartån, har uti det underdåniga generalförslaget yttrat den åsigt, att detta arbete måste verkställas med största omsorg och noggrannhet, om anläggningen skall kunna ega framlida bestånd.