Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Från Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonoiniUtskottens ; af den 19 sistlidne Augusti N:o 426, I anledning af väckt fråga, om rättighet för vederbörande, att med penningar gälda dagsverken till Kungsgårdar. N;o 427, Om nya grunders bestämmande för roteringen i Uppland. Från BancoUtskottet 2 af den 16 sistlidne Augusti N:o 48, I anledning af förrättad Revi ion öfver f. d. RiksDiscont verkets utredning och Räkenskaper för år 1822 Från Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet : • ■ '' . r . : • i i ' »v,.? f. 4 - 't: af den 19 sistlidne Augu ti N;o x68t 1 anledning af gjorde anmärk ninga? - Fröt, Utdr. d. i Septemb. i8®5. 855 ringar vid Utskottets förut meddeldte betänkande, angående förslag lill upphäfvande eller ändring af visse Stadganden i Kongl. Maj.-ts förnyade ScholeOrdning af den 16 December 1820* S. D. e. m. Föredrogos ånyo och biföllos följande frän nedannämnde Utskott inkomne, samt den 20 sistlidne Augusti e. m. på bordet lagde Utlåtanden: Från Statsoch BancoUtskottent al den 15 si tlidne Augusti N:o 4l7> * anledning af förekommen fråga om lönerätt uti Riksens Ständers Bank för Allmänna BrandförsäkringsWerket. ( N o 4 9> I anledning af väckte frågort* om anstalter till understöd och uppmuntran för SparBanksInrättningen i Riket, Från Statssamt Allmänna Besvärs' och E* konomUtskotten ; af den 18 sistlidne Julii N:o 424, I anledning af väckte Motioner1* Bihang till R, S.
Skrif v. A7:o 140- fande af Kallelse-bref i Concurser bör Kronoocb Stads-betjente bestås; så och då de händelser utan tvifvel måste vara högst sällsynta, att en Kronobetjent får vidkännas något synnerligt besvär eller kostnad, i och för fortställandet af omförmälde kallelser, enär, utom det att dessa kallelser alltid utfärdas så tidigt före inställelsedagen, att någon serskild åtgärd för deras communicerande icke genast efter inhändigandet deraf behöfver vidtagas, utan samma kallelser oftast torde lios vederbörande förblifva hvilande, tilldess andra tjenstegöromål i den ort, der kallelsen bör aflemnas, bereda mera lägligt tillfälle för fullgörandet af denna tjenstepligt, utan någon serskild kostnad, det tillika förekommer, att Krono-betjeningen merändels afsänder dessa kallelser på den vanliga bref bäringen till någon underlydande Tjensteman i den församling, der fordringsegaren har sitt hemvist, för att den senare tillställas: då ifrågavarande ersättning, beräknad efter de uti E. K. Maj:ts Nådiga Bref, den io September sistlidet år, fastställda grunder, i de liesta fall och synnerligast i de Concurser, der Borgenärerne äro till antalet många, utan tvifvel uppgår lill ett ganska högt belopp och i samma nion medtager Concursmassans tillgångar: då E. K. Maj:ts högstberörde Nådiga Skrifvelse icke bestämdt innehåller, huruvida densamma äfven bör uti Städgrne£eller till så kallade Stads-betjente tillämpas; och då för öfrigt kostnaden och besväret lör kallelsers förtställande derstädes äro vida mindre, än på landet, få R. St. hos E. K. M« Exp. XJtsl. Förslag till und. Skrif v. 357 i underdånighet hemställa, att uti samma Nådiga Skrifvelse måtte i Nåder meddelas den ändring och förklaring, att Krono-betjente på landet må för fortställandet af Kallelser uti Concurs-mål, i ett för allt, åtnjuta 32 sk. Banco för hvarje kallelse, samt att vederbörande
Belägen i en af de bördigaste delarna af Riket, på ett sundt ställe samt i den vackraste nejd, invid Saltsjön och Mälaren, med tillfälle till vidsträckt Inoch Utrikes handel samt lätt och rik tillförsel af lifsmedel och andra varor, eger Stockholm i dessa afseenden utmärkta fördelar, hvilka, i förening dermed alt Staden är hufvudsätet för Rikets Styrelse, måste lyckligt inverka till Stadens till vext och förkofran, som också på det hela kan anses vara fortgående, ehuru framstegen ingalunda motsvara hvad man borde kunna påräkna i följd af de flera förmånliga förhållanden, hvaraf Staden är gynnad. Finnlands skiljande från Sverige synes hafva haft en menlig inverkan på Hufvudstaden och dess Näringar; sedan denna tid bar Stadens rörelse och befolkning endast långsamt stigit, samt under vissa perioder icke ens varit i tilltagande; och det visar sig alltmer, att serdeles ingripande åtgärder fordras, om Hufvudstaden skall kunna uppblomstra till ett välstånd och en betydenhet, som står i förhållande till de framsteg Landet i allmänhet gjort i näringsflit, odling och folkmängd. Staden idkar likväl en betydlig industri och rörelse, af stort och välgörande inflytande på Landsorterne, helst denar det egentliga afsättningsstället för Rikets nästan alla Provinsers öfverskotts-produkter, såsom spanjnål, jordfrukter, brännvin, fisk, viktualie-varor, kreatur, ved, träd varor, jern m. m., och i utbyte förser dessa orter med andra behöfliga varor och tillverkningar, bland hvilka en icke ringa del afsättes ifrån de fyrfaldiga fabriker, som i Staden finnas. Den tillförsel Stockholm sålunda från Inrikes orter erhåller, är ganska ansenlig och af en del Artiklar i tilltagande. Med beräkning af införseln ifrån Finnland af ved, fisk och viktualier, är tillgängen i Staden på alla nödvändighets-artiklar, emot billiga priser, fullt motsvarande beliofvet, och var det äfven, utan särdeles stegring i priserne, den tid Quarantäns-anstalterna emot Choleran försvårade och något minskade importen ifrån Finnland.
BrällvinsUlIverlillillg, angående förändring i tiden för tillverkning af bränvin och att tillverkningsafgiften, om så önskas, må erläggas först sedan tillverkningen försiggått. Motion N:o 38. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 2 samt Mern. N:is 5 och 12. R. St. underdån. Skrifv. - om upphäfvande af vissa delar af Kongl, förordningen den 26 Oktober 1860 angående vilkoren för, i ändamål alt rättighet till husbehofsbränning måtte återställas till hvad den var enligt 1857 års Kongl, förordning. Motion N:o 365. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 2. angående förändring i sättet för erläggande af afgiften för. Motion N:o 170. Sammans. Bevilln.-, Logsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 2 samt Mern. N:is 5 och 12. R. St. underdån. Skrifv. Bränvinstiliverkllings-afgiften, om användande deraf till understöd för odlingsföretag inom Westerbottens län. Se Westerbottens län. angående halfva beloppets anvisande till jernvägsbyggnader. Motion N:o 139. Stals-Ulsk. Utlåt. Bränvinsutskällknings-afgiften, angående dess användande till byggande af jernvägs-bibanor och andra industriella företag. Motion N:o 25. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 4, Utlåt. N:o 11 och Mern. N:o 13. R. St. underdån. Skrifv. Blisell* Geschwornern G. A. W-, om anslag åt, för föreläsningars hällande i folkskolelärare-seminarierna öfver mnemonikens tillämpning på arithmetikens elementer. Motion N:o 401. Stats-Utsk. Utlåt.
191 jag rädd för aft densamma skall växa till ett allt för högt belopp, hvarföre jag anser att densamma borde ställas i så nära sammanhang som möjligt med de andra skatterna, på sätt det är fallet i Norige. Man har der vidtagit den åtgärden, att landstinget ej får besluta nya skatter, utan blott fördela på kommunerna det belopp, som måste uttaxeras för att fylla budgeten. Dessutom torde det äfven vara skäl, för att motverka allt för höga skatter, att bestämma, det skatterna under inga förhållanden få öfverstiga hvad af länet utgår till staten efter 2-,dra art. i gällande bevilln. stadga. Jag får derföre anhålla om propos. derpå, att sista delen af §:ri, eller från oell med ordet »belopp», måtte utgå oell slutet i stället erhålla följande lydelse: »samt der dessa tillgångar och inkomster ej motsvara utgifterna, det belopp, som till fyllande af bristen skall af länets skattskyldiga innevånare erläggas. Detta belopp må icke i något fall öfverstiga hvad af länet utgår till staten i bevillning efter 2:dra art. bevilln.-stadgan.» Frih. Tersmeden: Gr. Sparre har i sitt nyss afgifna yt trande sagt, att ,i detta förslag saknas flere bestämmelser i afs:de på beskattningen, sorn förefinnes i den Norska lagen och hvarigenom landstingets beskattningsrätt inskränkes. Jag vill blott påpeka, att sådane äfven förefinnas i denna lag. 59:de §:n utvisar de fall, i hvilka K. M:s Befh:des godkännande för att gifva bindande kraft åt landstingets beslut icke erfordras, nemi.: »a) vid fråga om behörighet att taga säte. och stämma i landstinget; b) tillämpning af de i §§:na 22 och 23 stadgade bötesbestämmelser; c) arbetsordning för landstinget och ordningsreglor till efterrättelse vid tingets sammankomster; ri) tilloch afsättning af landstingets tjenstemän och betjente samt upgörande af instruktioner för deras tjenstgöring; e) underd. framställningar till K. M.; och f) beslut, som innebära en ovilkorlig, på landstinget beroende, verkställighetsåtgärd i följd af tingets förut lättade, fastsällda beslut.»
Det skulle vara eri olycklig dag i min lefnad, om jag på detta rum behöfde yttra mig i en sak, som skulls föranleda till en strid emellan Konung och Folk! mendet skulle vara den olyckligaste, om jag i egenskap af Representant ej vågade yttra, att liär på sin höjd är fråga om en strid emellan Nationens Ombud och Konungens Embetsmänl Jag ber om förlåtelse örn jag tröttar Ridderskapet och Adeln med något vidlyftig framställning, men det ifrågavarande ämnet är af yttersta vigt, det rör Svenska Folkets i Grundlagarne förvarade granskningsrätt, och rör den på ett sätt, att ett motsatt förslag tili det StatsUtskottet nu afgifvit, eller ett sådant som man här hört tillstyrkas, skulle förvandla Riksens Ständers Revisorer till blott eii ”ÖfverKammarRättj” som endast ägde granska siffror, men icke StatsVerkets tillstånd, styrelse och förvaltning. Man säger att 68 §• Riksdagsordningen berättigar Revisorerne att sträcka sin granskning till blott två års räkenskaper. Det är emedlertid af yttersta vigt att läs3 §:n från början. Den lyder nemligen såt ”Derjemte skola ”Riksens Ständer, i den ordning Stånden hvart ”för sig lämpligast finna, vid hvarje Riksdag förordna om Revisorer att emellan Riksdagarne, en~ 9ligt nf Riksens Ständer utfärdad Instruktion, öfverse neli granska StatsVerkets, Bankens och ”RikgäldsContorets tillstånd, styrelse och förvaltEtling, likväl hvad Stats Verket avgår, utan rättig - Ben 29 Oetober /, rHi ISI ”het att meddela föreskrifter eller förändringar be”sluta.
Visserligen hafva Ångfartygen Sveriges och Svenska Lejonets resor emellan Stockholm och Köpenhamn jemväl afsett befordrandet af posten emellan nämnde städer, äfvensom forlskyndandet af postgången emellan Hamburg och Stockholm; men det är af förekomne anledningar sannolikt, att dessa resor varit i väsendtlig män beräknade nå inkomst af passagerare och fraktgods, ehuru resultatet af det år i84o härmed anställda försök synes hafva bordt tillräckligt öfvertyga om felaktigheten i denna spekulation, som dessutom, enligt Revisorernas tanka, icke of» verensstäm mer med det af Rikets Ständer, vid medgifvande af postmedels-öfverskoltets användande, afsedda ändamål. Verk tillfälle för utförande af ännu återstående förbättringar i postväsendet samt för nedsättning i porto-afgiflen , utan äfven förorsaka svårighet att utgöra det påräknade bidraget till Stats-Verket. Fastän post-uppbörden öfverstigit utgifterna enligt stat» jemte afkortningarne, år i84o med ? s s i6r,ooo: 3i. g. och „ 1841 med # \ 153,7ro: 1 r7- så att, sedan från dessa sammanräknade * . 314,710: 43. 4* utgått de för begge ifrågavarande år af postmedlen påräknade anslag till Stats-Verket 200,000: ett öfverskott uppkommer af 64,710: 43- 4- bafva likväl» i följd af ofvanberörde utgifter utöfver stat, en brist i inkomsterna emot utgifterna uppstått och måst af förra årens behållningar fyllas; hvadan dessa sednare, som vid 1839 års slut utgjort: å räkningen i Rikets Ständers Bank innestående
Väl jag sotrt hvarje kunskapernas och vetenskapernas älskare funnit , huru liten uppmuntran Litteraturen åtnjutit från både högre och lägre ort, och huru litet interesse den hunnit väcka inom alla Sällskapskretsar, ehuru Tryckfriheten allt sedan 1809 års lyckliga Revolution utgjort en af Sveriges dyrbaraste Grundlagar. Om orsaken till denna brist pä uppmuntran och interesse till någon del ka.n sökas i det grufliga tvång, sorn föregick denna Revolutions-period, så mäste man likväl med blygd bekänna, att den förut så mägtigt inympade okunnigheten, ledd och understödd af barnslighet och småaktigheter i våra närvarande Sällskapsförhållanden, just genom detta kraftiga understöd 644 Den 24 April. ej kunnat qväfvas, utan (ill och med beherfskat kunskapernas rike med en all kraft förstörande jernspira. Denna okunnighet har hunnit sträcka sin magt så långt , att man i allmänhet med hån och löje betraktar hvarje sträfvande till något allmännare mål, än det blott individuella, som nu oftast stämplas med riksgagneligt namn, heder och värdighet De händelser, som dagligen och öiverallt omkring oss tilldraga sig, bekräfta sanningen af min sats. Och huru många olyckor härflyta ej härifrån? Förakt för kunskaper, som äro Litteraturens barn, skapar barnsligt joller; ty menniskan är alltid i behof af något slags sysselsättning. Till detta barnsliga joller räknar jag den förstörande luxen i så väl nödvändiga behof, sorn nöjen och all slags barnslig grannlåt, i hundradetals tanklösa tidsfördrif allt åtföljd* af kostnader, själstomhet och liknöjdhet för det sanna och rätta. Följderna af detta förhållande skola småningom och lätteligen kunna blifva hela Statens upplösning. Luxen måste med varierande och dyrbara utländska produeter tillfredsställas, de tanklösa tidsfördrifven åstadkomma lättja, som aldrig kan sysselsättas med något, som kostar möda eller arbete. Tarfligheten, penningarne, arbetsfliten försvinna, och hvad återstår då annat, än fattigdom, svaghet och upplösning? Mot denna förskräckliga, men högst möjliga utgång, måste vi i tid akta oss, och enda medlet dertill är kunskaper.
Grefve Hård, Carl Gu/la fl Uti det uonlästa Utlåtandet har Högloft. 2«o Den si Maji e. m. StatsUtskottet hemställt, att Riksens Ständer mätte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit ville efter alla vederbörandes hörande och så vida det kan finnas lampeligt, låta uiarbeta Förslag till jämnande af, ali jord och hemman vidlådande, grundräntor och tjenstbarheter, och detsamma Riksens Ständer vid nästa Riksdag i Nåder meddela. Höglofl. Utskottet har alltså gillat den princip, att all jord bör draga lika tunga. Jag tycker mig kunna inse , att en del jords frita* gande från åtskilliga grundräntor och tjenstbarheter grundat sig på den idée, att icke alla Statens medlemmar skulle vara arbetare, så vidt dermed utmärkes de, som använda sin fysiska arbetsförmåga; utan en del äga ledighet att använda sin tid på intellectuel utbildning, för att såmedelst gagna det allmänna. Om man icke går så långt, att man anser äfven denna skillnad, emellan arbetande och loke arbetande, böra försvinna, tordeman finna, att der tjenstbarheter åtfölja jord, skall deras lika fördelning just leda till motatsen af hvad man söker, eller till olikhet i beskattningen. En Bonde utgör sjelf de tjenstbarheter, skjuts* ning, brefbäring m. m., som åtfölja dess hemman, och har deraf obetydlig tunga. En person som egnat sig åt andra yrken, måste deremot för desse ijenstbarheters utgörande begagna tjenstefolk, och de falla honom således drygare. Således måste man från början vänja sig att förrätta samma arbeten, som Bonden, eller ock vara underkastad en hårdare Den 21 Maji e. m. 261 beskattning. Att man länge lemnat denna omständighet ur sigte är uppenbart, men jag kan icke inse rättvisan eller förmohnen af den föreslagne messurens verkställighet, oagtadt den Auctoritet, som blifvit åberopad af Rid•lerskapets och Adelns önskningar vid 1809 och 1810 årens Riksdag.
Svar emotses tacksamt N FRISK, RASK, ALLVARLIG OCH ett inom ARBETSAM flicka, med ett gladt och 8 dagar t. » A. N. ' », Arkelstorp p. r. Undervisning i linnesömnad snällt lynne, väl kunnig i matl, bakn., enkl. VTr - .0 " ' l-V % (280) -. sömn., villig att med bjäln till de gröfre meddelas af bildad flicka. Enkel, praktisk Bästa, efter gammalt läkarerecept tiilverkade hår-, växtoch sysslorna g å f r u n tillhanda far plats i S t h l m ILDAD, O R D E N T L I G, arbetsam flicka, metod med användande af apparater för att konserveringsmedel. omkring 1 mars. Goda rek. fordras. Svar kunnig i matlagning, bak, sömnad, undvika träckling. Mönster erhålles. Ilvarje jämte uppgift om ålder, lönepr. m. m. till handarbeten m. m. söker plats. Svar till kurs (pris 15 kr.) omfattar 1 manad, 2 timm Flaska 1. 5 0 mk, » « — • — ' » Läkare » adresseras till Th. Svenssons spe» Idog », Iduns exp. f. v. b. (283) mar dagligen. Elev syr endast eget arbete. ceribod, 52 Mästersamuelsgatan, Stockholm. Profver till påseende. Karin Egnér, NybroSenaste läkareintyg: K R U G S EUTRICHOL, framställd efter g a m m a l t helt och gatan 53, 4 tr. Rikstel. OBS. Äf hållet - (274) T^N UNG FLICKA som genomgått fyra ändamålsenligt komponeradt läkarerecept, är genom hvarje enskild ingrediens och ven för fruar att beakta. (S. T. A. 5703ÖJ därjämte JJJ månaders kurs i matlagn., önskar plats i sin sammansättning ett förträffligt rekommenderadt medel vid rationel behandling af hufvudet och för att konservera och förbättra hårväxten. Det har mänga gånger T MINDRE^ LANDTHUSHALL, ej långt i bättre familj att gå frun tillhanda.
Att lika liten utsigt förefinnes till erhållande af vidare godtgörelse för 6 stycken andra, från och med 1819 till och med 1831 till betalning förfallna lån, å hvilkas sammanräknade kapital-belopp 2,520 r:dr, ännu återstå oguldna r:dr 2,119: 29. S, helst dessa lån endast i det afseende skilja sig från de uti näst föregående punkt upptagna, att för hvartdera lånet en eller annan af gäldenärerna, aaktadt flerfaldiga, under mor än 16 års tid, anställda efterspaningar, förblifvit till vistelseorten okänd, men efter alla anledningar numera med döden afgått; 4:o Att å 15 stycken lån, som utgått emot sedermera falska befunne dokumenter, och hvilka, efter hvarje måls utredning, vid anfordran, blifvit lill kapitalbeloppen liqviderade af de ansvariga inlemnarne, som, enligt Högsta Domaremagiens i slik fråga gifne beslut, icke kunna åläggas att vidkännas någon annan ränta, än 5 procent från den dag, då de efter inträdandet af deras betalningsskyldighet, för sina förbindelser sökas, upplupne öfverräntor finnas balancerade till ett sammanräknad! belopp af r:dr 3,760: 23. 11, hvarför någon godtgörelse icke kan erhållas; samt 5:o Alt å 36 stycken lån, hvilkas kapital-belopp blifvit indrifna hos gäldenärerne, 6 Banko-Ulskuttcls Ullålande, N:o 68. öfverränlor linnas balanserade med elt saminanräknadt belopp af r:dr 8,638: 46. 5. till godtgörande hvaraf all vidare tillgäng saknas. Med anledning häraf, och sedan Utskottet uppå framställning af vederbörande medgifvit, att de i l:sla punkten upptagna 4 stycken lån må från kapital-räkningen få afföras och å balans-extraktet för inom linien förde lån upptagas, anser Utskottet sig böra, enligt
I afseende på den förra frågan, åbero par jag för min del sista riksdags BancoUtsk:s rör:de detta ämne afgifna utlåt. Hvad den sednare frågan åter beträffar, får jag förklara, att, ehuru jag under de föreg:de riksdagarne hyst betänkligheter att påyrka införande af en sä stor reform, som den jag ansåg ligga i 10-faldsprincipens antagande i sammanhang med en ny mynt-enhet, jag likväl numera öfvergått lill den tankan, alt delta tillfälle bör begagnas, för att få ett system infördt, hvars obestridliga redighet i alla liqvider, erfarenheten inom andra länder så uppenbarligen ådagalagt.-, Då jag sålunda öppet tillkännagifver, det jag hyser en sådan åsigt, och dä ingen enda af BondeSt:s ledamöter inom BancoUtsk. reserverat sig mot Utsk:s förslag, alt decimalsystemet måtte varda antaget, hvilket otvifvelaktig! bevisar, att en aktningsvärd fraction af representanterne för den mindre bildade delen af Svenska folket icke hyser betänkligheter vid Ilo Den 12 October f. m. samma systems införande, anser jag jemväl den del af R. St, som företrädesvis bör representera bildningen och statsmannaskiekliglieten, böra understödja och söka befrämja detta systems antagande. Men då jag således i afseende på decimalsystemet delar BancoUtsk:s åsigter, är jag deremot i hänsigt lill grundsatsens tillämpning af en olika mening. Sisth riksdags BancoUtsk. yttrade, att, derest decimalsystemet skulle antagas, ansåg Utsk. sig företrädesvis böra fästa sig vid det förslag, sorn Frih. Wrede då uppgaf, såsom lämpligast och utmärkt för conseqvens och reda. Dä jag fortfarande hyser samma åsigt, och då jag, om decimalsystemet kommer att införas, ovillkorligen önskar all bemälte Frih:s förslag måtte sättas i verkställighet, så får jag yrka, att Utsk:s förslag måtte i öfverensstämmelse härmed omarbetas. Den af Utsk. nu föreslagna nya myntbenämning kan jag ej godkänna.
Af föreskriften i 2:dra §:n 2:dra mom:t synes det också vara alldeles klart, alt om klagan föres hos K. M:s Befh:de öfver en verkställd obillig indelning, sä måste den uplagas, men om då icke i förfaltum finnes ett sådant stadgande, som jag föreslagit, eller något dermed likartad!, har K. M:s Beflnde icke någon anledn., att rälta de felaktigheter, som möjligen blifvit begångna. Gr. Lagerbjelke har sagt, att en sådan jemkning, som jag föreslagit, endast kan ske första gången, som ett fattigvårds-samhälle indelas till kretsar eller rotar. Sä är det visserligen och sä måste det vara, ty ändamålet med indelningen i rotar eller kretsar skulle ju helt och hållet förfelas om den icke skulle ega bestånd en längre tid. Huru skulle eljest hvarje särskild rote ega något intresse att vårda sina fattiga på ett ändamålsenligt sätt? De skulle snart kasta dem tillbaka på församlingens gemensamma fattigvård. Rättast är derföre att jemkningen blott sker vid den första indelningen; sedermera får väl hvarje krets eller rote betrakta sig som ett fristående fattigvårds-samhälle och söka inom sig ordna sin fattigvård så godt sig göra låter. Mot del nuvande stadgandet har inom Utsk:n, särdeles af BondeSt., ganska vigtiga anmärkmr blifvit framställda, enär man i allmänhet anser, åtminstone i vissa orter, att fattigvården bättre besörjes genom indelningen i smärre kretsar eller rotar, än Den 30 A u gu st i. 169 om dessa äro stora, isynnerhet i sådana län, der socknarne äro mycket vidsträckta; och skulle det erfordras enhälligt bifall till roteindelningar, kunde det inträffa, såsom ofta sketi, alt en enda röstegande af kittslighet eller annan orsak sälte sig emot hela fördelningen, samt sålunda alldeles tillintetgjorde densamma. Det mest rationella sättet vore visserligen det alternativ, som jag inom Hiskin sökt göra gällande, men hvilket der föll, emedan man fruktade, att någon rote-indelning icke skulle kunna tilIvägabringas om de fleste röslegande inom hvar och en af kretsarne eller rotarne finge bestämma om de ville på fördelningen ingå.