Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då pluraliteten bifallit den fria införseln, hvaremot jag mig reserverat, anser jag mig af den strängaste rättskänsla uppmanad, att väcka den motion, att Svenska klä - Den 9 November f. in. 51 des-, sidenoch bomullstygs-tillverkare må af Staten njuta skälig ersättning förde dyra inrättningar, hvilka de på sin egen bekostnad anlagt, under en tid då Författningarne tryggade dem från intrång af utlänningen. Såsom tillgång får jag anvisa de öfverskott, som odisputabelt skola uppkomma af passevolanceafgiften, sedan de i och för det verkliga ändamålet nödige utgifter blifvit beslridde. Jag anhåller vördsamt om remiss till StatsUtskottet, samt att denna motion må med de öfrige Respective RiksSlånden blifva comtnunicerad. Lades på bordet. Justerades p ProtocolIsUldrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plenum den 6 dennes e. m. fattade beslut. Upplästes följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial: Från StatsUtskottet: Af den 5 dennes: N:o Angående anslag till löne fyllnader, då Riksmarkegångs-priset på den under lönerne inberäknade spannmål öfver* stiger 6 R:dr B:co tunnan. 49 H 4* 52 Från Förstärkta StatsUtskottet: Af den 5 dennes: N:o 3a5. Angående anställd omröstning i någre till Statsregleringen hörande frågor. Lades på bordet. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan tre qvart till 2 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Måndagen d. 9 November 1829. Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen. Herr Rosenqvist Fredrik Leonhard: Jag anhåller att få reservera mig emot den rättsprincip, som Höglofl. Ridderskapet och Adeln i förmiddagens Plenum etablerade., Föredrogs ånyo StatsUtskoltets under N:o 234 äfgifne, och den 28 sistlidne September e. m. på bordet lagde, Utlåtande, angående de så kallade Trippiska köpegodsen i Halland.
B:ko eller 3,725 R:dr Riksmynt skulle indragas, komine den årliga tillökningen i: utgift genom inrättande af den Statistiska Tabell-Kommissionen attinskränkas till Riksmynt R:dr 23,775: — Transport 66,937: 16. K myl. Maj-.ls Nåd. Ptnp. N:0 i, om SialsterkU I806. Transport Utöfver det årliga anslaget skulle, enligt den Nådiga Propositionen, för ifrågavarande Embetsverk erfordras: a) hushyresmedel, att utgå intilldess embetslokal hunnit anskaffas i något Kronan tillhörigt hus, årligen 1,000 R:dr eller för nästa Statsreglerings-period 3,000: —- b) till anskaffande af nödiga inventarier, fölen gång 1,500: — tillsammans 4,500: 4:o. Landtmäteristaten. A. Sedan Öfver-Direktören vid Landtmäteriet hos Kongl. Majit gjort underdånig framställning om behofvet och angelägenheten af en snar och verksam förbättring i Landtmäteri-statens ställning, och dervid hemställt, att en ny allmän lönereglering måtte vidtagas ej mindre för General-Landtmäteri-Kontorets einbetsoch tjenstemän samt betjente, än ock för de i Länen tjenstgörande Landtrnätarne, finner Kongl. Majit, med anledning häraf, och med hänsigt till de niagtpåliggande, mer och mer till tagande samt mödosamma göromål, hvilka åligga ifrågavarande tjenstemanna-klass, äfvensom de numera betydligt tillökade lefnadskostnaderne, Sig böra, under åberopande för öfrigt af hvad bilagda protokoll öfver Civil-ärenden för den 14 innevarande månad i ämnet innehåller, härmed i Nåder föreslå, dels att ä General-Landtmäteri-Kontorets stat må uppföras: a) för Öfver-Direktören, hvars lön vid sednaste Riksdag bestämdes, med extra tjenstgörings-arfvode 66G R:dr 32 sk. deruti inberäknade till 3,333 R:dr 16 sk.
Gefle: En Boställsbyggnad, Möllersta egendomen kallad, med tillhörande lägenheter af träd 2,147 10 Wester Norr lands Län. Hernösand: Tvenne Magaziusbyggnader af träd med Lagerkällare och instängd Tomt om 11,613 qvadratalnar 785 26 Jemtlands Län. Östersund: Ett Magazinshus af träd, nybyggt år 1819 4,5 00 Westerbottens Län. Ett dito af träd . J Norrbottens Län. Luleå: 1:0 Ett Magazinshus af träd 6,332 22 2:0 En Boställsbyggnad med uthus af träd i,3io — Summa 292,112 11 Innehafves af MagazinsFörvaltaren. f Båda Magazinen rymma tillsammans 23oo tun\nor oriad säd. f Uti detsamma kunna uppläggas 4 a 5aoo tun\nor torkad spannemål. Rymmer 34oo tunnor oriad säd. Har haft upplagsrum för 900 tunnor oriad säd, men är numera alldeles förfallit och nyttjas ej. Inrymmer 4000 tunnor oriad säd. Innehafves af MagazinsFörvaltaren. Den i8 November f. m. ske förhålla sig med de andre Lägenheterne, som med Tanto Bränneri, att reparationskostnaderne öfverstiga egendomsvärdet. Jag anhåller om återremiss, på det Utskottet må förskaffa sig dessa upplysningar, hvilka på kort tid höra kunna erhållas, då äfven ytterligare undersökning torde kunna ske om den till ett värde af 4 R:dr upptagne torfmossen, hvilken, besynnerligt nog, ej mera kan igenfinnas. Herr njon Hartmansdorff\August:Bland de anmärkningarHerr Rosenqvist gjort, förekommer i synnerhet, att åtskillige af Allmänna Magazinslnrättningens till andra verk oell inrättningar upplåtne byggnader blifvit af dem utan all afgift begagnade; men att underhållskostnaden icke destomindre fallit Magazinslnrättningen till last. Såsom exempel har han äfven omnämnt Maria KronoBränneri, hvilket blifvit upplåtit till en Normalskola för Vexelundervisningen. Såsom Ledamot i VexelundervisningsSällskapets
Maj:t dertill meddeladt särskildt tillstånd, får utöfvas i förening med pressjästberedning och hvarförutan denna ej låter sig verkställa, med mindre än att antingen förlust skall uppstå för tillverkaren eller ock priset på varan alltför mycket stegras för köparen, måste fortgå året om, samt bränvinsbränning, när den får idkas under tid, då rättighet dertill i allmänhet ej äger rum eller drank finnes att tillgå, bör förutsättas lemna större vinst än eljest, hafva Utskotten föreslagit det tillägg i 28 §., att, i fall, med vederbörligt tillstånd, bränvinsbränning idkas i förening med pressjästberedning, pannerymdsafgiften för bränvinsbränningen skall för sådan tid af året då den eljest icke är tilläten, ökas med 50 procent. Det i 32 §. af nu gällande förordning intagna stadgande, att en procent af den summa, som genom bränvinsbevillningen inflyter, skall innehållas och till Stats-kontoret ingå, för att, enligt hvad af Kongl. Maj:t, efter Pröfilings-kommitéens förslag, för hvarje län fastställes, användas till ersättning för de ökade besvär och kostnader, hvilka med debiteringen och redovisandet af denna bevillning äro förenade, förekom uti 1835 års m. fl. föregående författningar i ämnet vid slutet af en artikel, uti hvilken bevillningen ej blott för tillverkning utan äfven för försäljning af bränvin fanns bestämd. Men, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers vid 1840—41 årens Riksdag afgifna förslag, blef uti den sistnämnda år utfärdade författningen stadgandena angående bevillningen för bränvinsförsäljning flyttade till en ny artikel, hvaremot det angående bevillningsprocenten förblef qvarstående i den förra artikeln, hvilken då mera i öfrigt handlade 8 Beviltn.-, Lagoch Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 1. endast om bevillningen för bränvinstillverkning; på hvilket sätt stadgandena förekomma uti alla derefter i förevarande ämne utgifna författningar.
Som, enligt hvad af räkenskaperna inhemtats, afkastningen af den till Artilleri-läroverket på Mariaeberg anslagna fasta egendom, hvilken afkastning lemnat en behållning utöfver belöpande utgifter, år 1838 af 437 R:dr 18 sk. 4 r;st och år 1839 af 206 R:dr 29 sk., sedermera så nedgått, att densamma understigit förvaltningsoch bruknings - kostnaden, år 1840 roed 29 R:dr 33 sk. 8 r:st och år 1841 med 186 R:dr 22 sk. 4 r;st, hafva Rikets Ständer, lill afhjelpande af detta för egendomens förvaltning och Bih. till R. St. Fröt. 184S10 Sami. 1 Afd. ^5 434 ExpeditionsVt sk .ttets Förslag till und.
Rikets Högloflige Ständer blefvo derföre nödsakade ,att ånyo hos Kongl. Maj:t anhålla derom, att dessa Verk mätte åläggas att till nästinstundande Riksdag införskaffa de upplysningar, som saknades; men Rikets Ständer gåfvo uti deras underdåniga skrifvelse derom ingen anledning till frångående af den grund, som, enligt hvad redan nämndt är, af Konung och Ständer syntes vara förutsatt och antagen, att nemligen städernes jord borde på lika sätt, fast med vissa förändringar oell modificationer, roteras sorn den inom hvarje province varande öfriga jorden. De förvaltande Verken hafva deremot ansett verkställigheten af förutnämnde Rikets Ständers underdåniga begäran, om en ny undersökning, medföra så stora svårigheter och en så lång tidsutdrägt, att de till undvikande häraf frångått detta förslag till städernes jords rotering, och i det stället, enligt hvad redan nämndt är, föreslagit antagandet af Bevillmngen såsom grund härföre. Jag vill icke bestrida att de af Ständerne begärda upplysningarne, som må hända vore längre utsträckte, än behofvet det påkallade, äfven fordra en längre tid, än den emellan arne Riksdagar, om de ock vore lagtima. Men då redan så mycket var utaf dessa Verk vid ärendet vidgjordt, och då onekligen en stor lättnad häruti blifvit beredd genom den extra rotering, som flera städers jord åren 1811 och 1813 undergått, vill det synas mig, sorn dessa svårigheter icke bort blifva så stora och oöfvervinneliga, alt den redan från längre tider tillbaka såsom . rigtig ansedda grunden för roteringen af städernes jord, derföre bort helt förfalla, och i det stället antagas en ny, visserligen vid tillämpningen första gången mindre besvär medförande, men också afvikande ifrån det i landet i allmänhet rådande förhållandet med roteringen, och troligen medförande behofvet af nödiga förändringar och rättelser, då deremot, om jorden en gång blifvit efter vanlig grund roterad, denna rotering kunnat för längre tid bestå, och först då, när annan grund, i allmänhet för Svenska jordens rotering blifvit antagen, äfven bli underkastad samma förändring.
Ständer icke lära underlåta, att i afseende på förslaget, hvilket, om det utan modificationer bifalles, ej förutsätter några nya anslag a£ Statsverket (icke en gång till arfvode åt Redacteuren, som af de inflytande prenumerationsmedlen bör kunna hålla sig skadeslös för sin möda), måtte fatta ett sådant beslut, som ämnets vigt torde förtjena. Jemte det Utskottet vördsamt anmäler, att dess Betänkande blifvit godkändt af Hederv. Bondeståndet, får Utskottet härhos bifoga en Ledamots särskilda mening i ämnet. Stockholm den 13 Nov. 1823. 1512 Bcsv. och Ekon. Utsk. Betänkande». XJtclrag af Protokollet, hållet uti R. Högh Ständers Allmänna Besvärs* och Ekonomijjtskott den 15 Noo. 1823. S. D. Vid pröfningeu aE anmärkningarne mot Utskottets Betänkande, oin utgifvande af en förordningstidning, anFörde Herr Professor Agardh: ”Mig synes det oneklig!* att den minst lämpliga formen, för ntgifvandet af en samling af lagar, är tidningsformen. Dagens interesse bestämmer tidningars värde. Besväret, att förvara dam under ett helt år, uthärdas ej af mänga; och vid årets slut skola få samlingar deraf linnas fullständiga och utan luckor. Andamålet, att på detta sätt samla våra utkommande författningar, synes derföre vara alldeles förfeladt. Dertill kommer, att en sådan tidning, som Utskottet, föreslagit, hufvudsakligen är en annan upplaga af årstrycket, som jag ej finner någon anledning att å nyo utgifva, blott med andra stilar, men i samma form af ströpapper. För publicitetens skull fordras ej denna tidning, ty sådane författningar uppläsas på hvarje predikstol, ankomma till hvarje ämbetsverk och hållas dessutom till salu. De promulgeras likaså hastigt, som i tidningen, och de gälla ej, förrän de blifvit promulgerade. Hvad således denna del af ämnet för Utskottets Betänkande angar, synes mig den Besv. och Ekon, Utsk. Betankanden.
Disconter uti Utskottens Betänkande blifvit sammanfogade, förmodligen iör att komma till det önskader resultat af deras lika behandling, och den enas bristers fyllande genom den andras tillgångarj om detta är rättvist, i hänseende tili Verkens Credkorer, tror jag mig utan vidare granskning blott behöfva hemställa till denna upplysta Samling. Endast på ett enda ställe, uti Utskottens yttrande, är i förbigående omnämdt förvaltningarnes skiljaktiga förhållande, dock utan upplysning hvilken varit bäst, och nästan vågar jag säga, i frugtan lör något mot det önskade resultatet stridande intryck, strax beled* sagadt med den jemnanöe meningen, icke höra föranleda till en, olika behandling af Borgenärer och Gdldenärer uti den ena eller elen andra af dessa Disconter. Malmö Discont-Directions förhållande är kändt, och delta är all den upplysning Utskotten funnit för godt lemna om .Administrationen af den andra isamma Categori ställda» Ganska kall för alla omdömen hvad mig individuelt angår (en känsla åtföljd af villrådighet om jag skall lyckönska eller beklaga mig deröfver), fordrar dock min pligt, att i dag lemna några upplysningar, sorn, om do endast åsyftade eget försvar, förmodligen uteblefvo; men nu, om de ock af någon skulle tydas till sjelf beröm, måste för sakens skull framställas, efter jag nu en för alla gånger förklarar, att hvarken Canaleller Discont-Sty - Dcn 17 Martil, e. tu. 157 reisen kunnat i sin befattning hittills tillvitas några förbrytelser, hvaruti jag, som deras Ordförande, hvilken aldrig saknat deras förtroende, icke anser mig delaktig •, och som det hvarken för Rikets Styrelse, Allmänheten eller Bolaget kan vara likgiltigt, hvad grad af förtroende man i denna afgörande tidpunct bör hysa till Canaloch DiscontStyrelsen , eller till dess Ordförande, som derjemte har det smickrande och vigtiga förtroende att vara högste Befälhafvare på stället för den del af Arméen, hvilken användes till Canalens utförande.
Det är med verklig glädje man besöker denna asyl för de elända och lidande. Långt uppe på Östermalm har den sin lokal, Riddargatan 42, i andra våningen af ett litet oansenligt hus, på hvars vägg med stora röda bokstäfver står måladt » Nattasyl för kvinnor ». Man går in genom porten och uppför trappan till vänster. Det var en söndag jag första gången uppsökte asylen — sedan har jag varit där upprepade gånger, ty det är en skatt af värme och ökad arbetslust äf^en den bär med sig därifrån, som hör till de » lyckligt lottade » i lifvet, och som endast för sitt nöjes skull — så att säga — bestiger denna trappa, uppför hvilken så mången trött och trasig kvinna släpat sig. Då jag ringde på, öppnades dörren af ett ganska ungt fruntimmer, mera » modernt » klädd, i puffärmar och hårlugg. Husmodern, » syster Erika » eller fröken Vesterberg, var sysselsatt att lägga till sängs en stackars flicka, samma dag utskrifven från Sabbatsberg; hennes smärtsamma kvidande hördes ut i nästa rum. Frö- ken Westerberg kom emellertid snart ut, och jag, som kommit i afsikt att endast stanna en liten stund, glömde hvad tiden led, till dess ett par timmar hunnit förflyta. Hvad som i första ögonblicket mest tilltalade, var den beundransvärda renhet, somi rådde öfverallt; golfven voro renskurade, så att de skeno hvita, luften var frisk och angenäm, matsal, kök, badrum exemplariskt hållna, oaktadt det trånga utrymmet. Och bäddarne sedan — de 20 bäddarne, afsedda för hufvudstadens mest fattiga, trasiga, utslitna kvinnor: enkla järnsängar med madrasser och alldeles rena, släta lakan och hvita filtar, prydligt uppbäddade, så inbjudande, att hvem som helst skulle hafva lust att hvila i dem. Två sofrum finnas; ett större, som äfven är samlingssal. Här står det stora bordet midt på golfvet; på bordet stå ett vackert hvitt krucifix och grönt i ett par vaser; här ligga tidningar och böcker af religiöst innehåll: Barnavännen, Zions sånger, nya testamenten m. va. Rummet har 3 fönster med blomkrukor i hvarje; vid det mellersta står orgeln.
Jag ber dock att få fästa Hr Gr:ns upmärksamliet derå, att om vi gå till äldre författn:r, så skola vi finna, att det egentligen varit stången, som blifvit använd, och att den alltid utgjort den gamla mått-enheten vid landtmäteri-förrättningar. Orsaken, hvarföre den numera försvunnit, är, ganska tydlig och består just deruti, att det icke funnits någon qvadratstång, eller något ytmått, i hvars sida stången kunnat ingå såsom en jemn mätare. Just derföre har stången bibehållit sig i Dalarne, emedan der finnes ett ytmått, hvars sida utgör jemnt 10 stänger. Funnes nu i allmänhet ett sådant mått, så är jag fullt öfvertygad, att äfven stången skulle komma i bruk. Hvad angår omöjligheten att begagna den, så måste jag säga, att det utan tvifvel lärer vara lättare att begagna en mätstång af 10, än en af 12 fots längd. Gr:n har vidare sagt, alt refven vore alldeles obrukbar såsom mätnings-instrument. Jag ber dock Hr Gr:n ursäkta, att jag nödgas bestrida detta påstående, och såsom stöd härför får jag erinra, att alla landtmäteri-förrättningar nu verkställas med en kedja, som är jemnt £ ref lång. — Dessutom får jag fästa Hr Grins upmärksamhet derpå, att det ingalunda är nödvändigt, att hvarje till ett längdemåtts-system hörande enhet omedelbart skall kunna användas såsom mätnings-instrument. Ingen har väl ännu bestridt nyttan och nödvändigheten af en större längdmåtts enhet, motsvarande t. ex. milen, utan att det fördenskull fallit någon in alt begagna densamma såsom mätnings-instrument. Hvad beträffar Frih. Palmstjernas anmärkn., att Wermländningarne mäta lika säkert med famnen, som Dalkarlarne med 10 * stångel, ^å vill jag ingalunda bestrida det.
Men ville vi pröfva alla sådana möj - Den ag Januari! f. m. i73 ligheter, så komme vi in uti en labyrint, hvarutur vi icke kunde utkomma på flere månader; ty vi skola komma ihåg, att de öfriga Stånden <’iro i andra omständigheter skiljaktige sinsemellan. PresteStåndet har bibehållit Indragningsmagten, och BorgareStåndet har sagt att Juryn borde utlåta sig om en skrift är brottslig efter Tryckfrihetslagen, ej efter den åberopade §:n. Man skulle således uppgöra särskilt redaction efter hvarje af dessa meningar. Jag hemställer och anhåller, att Ridd. och Adeln måtte uppgöra sin redaction i full consequens med det beslut, som blifvit fattadt. Jag ser ej annars huru denna sak skall hinna afgöras. Grefve Frölich: Den siste talaren bar fullkomligen vederlagt hvad Friherrarne Cederström och Lagerbjelke sagt. Vi måste utgå från en gemensam anda och ej en undantagsanda, vi måste följa den princip vi antagit. Jag ber nu blolt att få nämna några ord om Friherre Lagerbjelkes föreslagne amendement. Det har ej det felet, som den nya §:n, men är complett öfverflödigt, då det ej kunde komma att tillämpas, och såsom sådant vet jag ej hvarföre vi skulle hafva in det, då all principfråga bör uteslutas i sjelfva lagen. Deremot kan jag till en del finna oriktighelen af hvad jag yrkat angående bibehållande af den gamla redactionen. Jag föreslog det dock endast mutatis mulandis. Dermed mente jag, att 174 D e b 2g Jannarii f. m. den slutmening skulle införas vid slutet, som skulle tillkännagifva, att detta är en sednare redaction än den gamla, och i sådant afseende anhåller jag, att propositionen måtte blifva sålunda, att den gamla ingressen oförändrad bibehålles, men att vid dess slut göres följande tillägg: Alltså och då vi tillika insett angelägenheten deraf, att Tryck frihets Förordningen, hvilken, efter dess första utfärdande under den g
Det kunde visst hända, att Grefve von Platen anmält sig att tala just i samma ögonblick propositionen af Herr Grefven och LandtMarskalken gjordes, men sorn berörde proposition blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen, ansåg Herr Grefven och LandtMarskalken Ridderskapets och Adelns sålunda fattade beslut nu mera icke kunna rub. bas, hvaruti Ridderskapet och Adeln äfven hördes instämma. Friherre Palmstjerna} Carl Olio3 anförda akrifteligen; £26 Den i*j Februarii. (Se Bilagan N:o i.) Lades på bordet. Herr Grefven och Landt Marskalken till" kånnagaf, det Hans Maj:t Konungen och Hans Kongl. Höghet KronPrinsen behagat utsätta kh I i morgon eftermiddag till emottagande af Riksens Stånders stora Deputation, och som Heri? Grefven och LandtMarskalken förmodade, att ftiåriga flera bland Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter, än det vanliga antalet af 48, torde åstunda att i samma Deputation deltaga, hemställde Herr Grefven och LandtMarskalken, om icke hvar och en af Ridderskapet och Adeln, som det önskade, kunde få i Deputation nen deltaga, samt någon anteckning hos RiddarhusFiscalen således icke åga rum. Bifölls. Herr Heijkenskjöld, Cart Vilhelm, upplåste följandet £Se Bilagan N:o 2.) Lades på bordet Friherre Sparre, Sixten: Jag har anmält Den 17 Februaritf ttiig att tala i anledning af Herr Hejkenskjöld® motion angående Bevillningens nedsättande för jern-tillverkningen. Jag vill blott fråga: om icke Bruksägare i allmänhet anses vinna på låga spannemälsprher, samt burn vida priset å jernet hittills lika hastigt fallit, soln priset å spannemålen? och torde denna erikla fråga få till vederbörligt Utskott åtfölja Hurr Heijkenskjölds motion. Herr Heijkenskjöld:
Jag ville visa dig hvad en qvinlig kamrat kan vara värd, och på så sätt visa dig af hvilken vigt qvinnofrågan är. Du hade ju den på ditt program och ville strida för vår likställighet med er. Men du skulle ha gjort det så som man strider för en teori – med abstraktionens vapen. Men nu måste det bli annat. Nu skall det komma lif och kraft i framställningen, ty nu vet du att du icke byggt på ett uppkonstrueradt system, utan på lifvet sjelf. På egna iakttagelser, egna känslor och stämningar. På verkliga, lifsvarma intryck. Det är detta jag velat gifva dig: vissheten att först då de två gå upp i samma sträfvan, skall arbetet bli så fullständigt som naturen ville, att först då utvecklar själslifvet alla möjligheter. Och sedan jag lyckats gifva dig denna visshet, sedan må du gå hvart du vill och när du vill. Icke med ett ord skall jag hålla dig qvar – om du kan gå; – ty saken är allt, och jag är intet. Men – jag vet hur svår min plats blir att fylla. Det kan låta egenkärt, (betyder ingenting!) men jag känner qvinnorna. Ett eko finner du lätt, men en sjelfständigt utvecklad personlighet, som vid anslaget ger samma ton? Du är således fri. Men icke allenast du, utan äfven jag. Märk väl: icke heller jag lofvar någon ”evighet”. Måhända kan jag glida undan förr än du tror, derom vet jag ingenting. Du ler? Men du skall veta att denna ohyggliga sjukdom hänger alltjemt öfver mitt hufvud som ett Damoklessvärd. Ena timman kan jag vara frisk och kry, i den nästa kan jag känna feberrysningarne och domen vara fäld. Icke död. Det vore intet! – ty dö skall man ju i alla fall; men dessa förfärliga plågor, denna smärtans egoism, som bemäktigar sig alla sinnen, och denna årslånga fångenskap, som långsamt marterar en till döds! Då skulle jag icke längre ega någon själsspänstighet att lägga som ett plus till ditt arbete. Ack, då skall jag vara så fattig, att jag icke längre eger mer än ett matt leende för allt hvad jag stält högst i verlden!