Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men jag vill då å andra sidan också betona, att jag aldrig hvarken sagt eller tror, att största antalet af våra skolgossar äro hemfallna åt den liderlighet, som Strindberg på det åsyftade stället förklarar vara icke blott regel utan t. o. m. det enda verkliga förhållandet. Detta Strindbergska påstående har endast sin rot i en snuskig fantasi och en snuskig tendens som skriftställare eller också i den bedröfliga omständigheten, att hr Strindbergs egen erfarenhet inskränker sig till det af honom skildrade förhållandet. Hr Strindberg tycks att dömma båda af biografierna och sina andra skrifter under hela sitt lif ända från sin uppväxt hafva lärt känna och umgåtts med företrädesvis moraliskt slödder och samhällets olycksbarn. – Jag har i det föregående sagt, att ett stort aqtal af våra skolgossar, vida större än man kan ana, råkat i osedlighetens fångenskap; jag har icke sagt detta om största antalet, icke att detta är regel och ännu mindre det enda förhållandet, såsom hr Strindberg påstår. Denna skymfande beskyllning slungar jag fortfarande tillbaka mot hr S. på samma sätt som förut. Men det vill jag tillägga, att får hr S. och hans gelikar hållas med att utså liderlighetens frön i ungdomens hjertan, då får nog hr S. till slut den tillfredsställelsen, att den der skildringen af skolungdomen blir en verklighetsskildring. Och i sammanhang härmed vill jag taga tillbaka slutorden i min artikel »boken är för dålig och simpel, för att den skulle kunna göra stor skada». Både denna bok och andra böcker af samma slag hafva verkligen, trots deras dålighet och simpelhet, gjort och göra alltjemt stor skada. Detta är numera min sorgliga erfarenhet.
Emellertid befunne sig den, som ville forska i dessa ämnen, i alldeles motsatt belägenhet, när han sökte utreda de kamerala förhållandena under nyssnämnda äfvensom större delen af 18:de århundradet, ty under det att de källor, forskaren nödgades anlita för den förflutna liden, vore ytterst få och föga upplysande, hade han åter för de sednaste 3 seklerna en så riklig tillgång på materialier, att han oftast ryggade tillbaka för försöket att dem genomgå och granska. Här stöde nemligen honom till buds icke allenast hundradetals volymer utaf tryckta Kongl. Bref och Författningar m. m., i hvilka likväl, hvad den äldre tiden anginge, en mängd och dertill ganska vigliga löräudringar, rörande kameral-väsendet, icke påträffades, utan derjemte tusentals i Riksoch Kammar-arkiven förvarade digra folianter, och det läge i sakens natur att, synnerligast på sistnämnde ställe, de rikhaltigaste upplysningarne i detta ämne kunde erhållas. Men att uppsöka och tillgodogöra dessa skatter vore deremot förknippadt med yttersta svårighet. Härtill erfordrades icke allenast att vara så väl bevandrad uti kameral-väsendets historia, att man för hvarje af de mångfaldiga detaljfrågorna vore säker att påträffa de rätta folianterna, utan äfven att kunna riktigt förstå och tolka den oftast svårfattliga, stundom knappast läsliga stilen och siffrorna i dessa, ofta af brand skadade, digra räkenskapsband, hvilket åter icke kunde lyckas med mindre forskaren åt detta ämne egnade det mest osparda nit och ett flerårigt studium. Föresatte sig sedermera forskaren alt söka historiskt utreda dessa vigtiga förhållanden, så lyckades han, oaktadt all sitt nit och sina kunskaper, blott sällan att bland de ur källarhvalfven framdragna böckerna erhålla några uppgifter, värda alt antecknas och samlas. Tid och möda förspilldes ofta på dessa forskningar, och endast det mest ihärdiga nit, i förening med mångåriga austrängningar, förmådde besegra hindren. Det hade emellertid, efter hvad motionären vidare förmält, lyckats en man, som i nära 20 år förestått Kongl. Kammar-kollegii Arkiv-kontor, Kamererareu Carl Sandberg, att på detta sätt insamla en rik skörd af de mest värderika upplysningar.
Om den hä- dangångna personligen känner jag ingenting vidare, än att hennes upphöjelse genom giftermålet betraktades af mannens släkt så- som en faslig mesallians, hvilket det dock just icke var i så oerhörd grad, ty mannen, som visserligen beklädt höga hofoch militärcharger, hade för sina skulder måst helt enkelt rymma landet oeh var vid giftermålets ingående en gammal temligen afsigkommen krutgubbe. I alla fall blef den nya grefvinnan, som förut varit hans hushållerska, mäkta förnäm, hon också, så snart hon fått sin titel, och betraktade i sin ordning sina bägge styfsöners borgerliga giftermål såsom en icke mindre » horrör ». Bägge gifte sig nämligen med svenska skådespelerskor, af hvilka den ena — jag förmodar det åtminstone — blef ganska lycklig, den andra däremot så mycket olyckligare. Hennes öden blefvo också mycket vexlande, ifrån den stund då hon, såsom anställd vid Stjernströms säll skap under dennes sista gästbesök i Finland, fastade sig vid den unge grefve Wilhelm A. — Denne beskrifves från sin första ungdom som ett formligt ideal af manlig skönhet och han var därtill långt ifrån dum, tvärtom rättspirituel, men absolut omöjlig att bringa till att lära något. D å familjen, som efter faderns extravaganser befann sig i mycket anspråkslösa villkor, icke såg någon dager att skjuta fram honom, äfven med allsmäktiga protektioner, vare sig på den civila eller militära embetsmannabanan, och rakt inte visste, hvad den skulle göra med honom, så skickades han till sjös på ett kopverdifartyg. Han kom till Brasilien och fick gula febern, men gick igenom, led sedan skeppsbrott vid Newfoundland, där han under två dygns tid fick med halfva kroppen ligga i iskallt vatten, men gick igenom äfven den persen med lifvet. Dock blef han för all sin tid förstörd af reumatism i ena benet, så att han haltade, hvarjämte hufvudet oeh halfva ansiktet voro snedvridna. Hans sjömanslif hade äfven åstadkommit en annan förändring hos honom: han var blifven rå, simpel och supig. A f den gamle Wilhelm A.
Vtdrag den 3 Ftbruarii 1829. 9 af hvarje Stånds främste Ledamot inom Ut-’ skottet underskrifves, på samma gång som de original-utlåtanden, hvilka, såsom sådane, enligt hvad förut är förordnadt, böra till ExpeditionsUtskottet insändas, af hvilken Förteckning ett exemplar till ExpeditionsUtskottet aflemnas, samt ett exemplar till hvartdera af RiksStånden, för att på förhand lemna uppgift om de Handlingar, hvilka, allt efter sorn deras tryckning genom ExpeditionsUtskottets försorg kan medhinnas, böra till RiksStånden insändas, hvarjemte PresteStåndec för sin del fann för godt göra det tillägg, . att, då något eller någre af de på Förteckningen uppförde Memorial eller Betänkanden förut skriftligen blifvit till PresteStåndet aflemnade, sådant då borde derå anmärkas. Hvad åter angick frågan om de tryckta exemplarens aflemnande till Stånden genom Utskottens Betjening, och icke genom de Boktryckare , eom ombesörja tryckningen , förblef PresteStåndet vid sitt, genom bifall till hvad i detta hänseende af ExpeditionsUtskottet i förberörde Memorial blifvit föreslaget, fattar de beslut. Från Vällofl. BorgareStåndet, S. D. Upplästes och gillades af ExpediiionsUtskottet uppsatte förslag till följande jo Prof. Utdrag den 5 Februarii 1829. Pikets Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl, Majtt, nemligen : 1:0 Under Nm 15, i anledning af Kongl, Majus Nådiga Proposition om fortfarande af beviljade anslag för anläggning af en Vattenledning till Carlskrona, och 2:0 Under N:o ifi, angående de i Lappland från Svenska Fcirsamlingarne inflyttade Nybyggares skyldighet att deltaga i Allmänna Beväringen. S. D.
Per Mallsson från Wester-Norrlands län har i afseende på ifrågavarande § anmärkt, att deri saknades föreskrift, huru med utflyttning af husen å sådana lägenheter, som i strid med gällande föreskrifter om vilkoren för jordafsöndring vore upplåtna, skulle förfaras; till följd hvaraf olika meningar derom yppat sig, och stridigheter uppstått, i det somlige ansett innehafvare af dylika lägenheter böra sjelfve bekosta flyttningen, andra åter velat fördela denna, såväl som annan af laga skiftet föranledd utflyttningskostnad på skifteslaget, och ännu andra förmenat, alt frågan derom vöre en sak emellan hemmansägaren och den olagligen afsöndrade lägenhetens innehafvare, hvarmed skifteslaget hade intet att skaffa. Sistberörda mening ville motionären biträda, enär det, efter hans öfvertygelse, vore orättvist, att skiftesdelägarne, bland hvilka kunde finnas de, som på sina ägor icke hade en enda torpare, skulle vidkännas kostnaden för flyttandet af husen å en mängd från en delägares område olagligen afsöndrade, hvar för sig med fullständiga åbyggnader försedda lägenheter. På grund deraf och då tydlig föreskrift härom syntes böra i Skiftesstadgan finnas, har motionären föreslagit, att till densammas 12 Kap. 3 § måtte göras ett så lydande tillägg: »Om ersättning för flyttning af åbyggnaderna till sådan lägenhet, som, utan iakttagande af de om jordafsöndring gällande föreskrifter, från hemmansdel blifvit afsöndrad, må innehafvarne af hemmansdelen och den afsöndrade lägenheten särskildt öfverenskomna, utan att öfrige skiftesdelägare med denna kostnad betungas. Kan öfverenskommelse icke träffas, ersätte då hemmansinnehafvaren ensam kostnaden för flyttningen af lägenhetens åbyggnader, såvida icke vid upplåtelsen eller genom sedermera tillkommen afhandling annorlunda blifvit bestämdt»
Skulle, för någon utomordentlig och serdeles vigtig angelägenhet, extra Bolagsstämma anses nödvändig, må Directionen ega att Actie-egarne dertill sammankalla, på sätt och i den ordning 11 §. för ordinarie Bolags-stämma föreskrifver. i5 §•_ Så väl vid ordinarie som extra Bo - 48 Exp.-Utsk. Furslag till und. Skrifv. N.-o 3o2. lags-stämmor, väljes Ordföranden af Actieegarne. ,6 §. Val af Directeurer , Kevisorer och Suppleanter verkställes med slutna Sedlar. Öfriga omröstningar ske muntligen, Hvarje Actie gäller för en föst. Förteckning uppå sådana Instrument alier* och Bergnings-redskap, hvilka, uppå hvarje Dykeri-hufvuä-station med derunder lydande depåts, anses behöjliga och böra till det antal, sorn i förhållande till Districtets storlek kan pröfvas lämpligt i i brukbart stånd finnas upplagda. Jern-ankare om 5 Skeppunds vigt med ketting af jern, boj och boj-rep, — D:o om 3 Skeppunds med d:o d:o. Varp-ankare om högst 2:ne och minst ii Skeppunds vigt, med ketting, boj och boj-rep. 6 tums Ginlöpare, af loo å 120 famnars längd med tillhöriga blockställ och skifvor af metall eller metall-bussade, samt ett lika bussadt kastblock till hvarje ställ. 3 tums Exp.-Utsk. Förslag till und. Skrifv. Go famnars längd, samt block m. m. lika med nästföregående. Kappståndare (Gångspel) med tillbehör af spakar och vidhängande surr nings-tåg. Talj-löpare af 3o famnars längd med tillhörande block. Storm-pumpar. y Vanliga Skepps-pumpar. Släggor. Grofva bergborrar. Dessa tvänne sistnämnde persedlar, för att hvar som helst kunna slå hål i bergen för kappståndarens surrning. Berghakar. Vatten-yxor med tvänne blad eller yxor till hvarje ställ. dessa Instrumenter Däck så^ar ^ hörer fasta och skötstakar.
Den beräkning, sorn legat till grund för samma förslag, är äfven, till nödig upplysning och controll, å nämnde bilaga intagen och utvisas deraf, att Comiterade, för beredande af möjligaste noggranhet vid fyllnadspenningarnes bestäm mande, uti uträkningen upptagit bråk af minsta myntsorten, eller styfver, fastän, vid utsättande af det belopp fyllnadspenningar för hvarje Riksdaler, sorn till rättelse för framtida beräkningar skall fastställas, sådane brak blifvit jemkade till fullt tal på det sätt, att hvad, som öfverstigit en half styfver, upptagits till en hel, men det öfriga uteslutits. Enligt berörde förslag skulle span gs - 60 målsandelen uti alla Län blifva 2 kappar, i allmänhet bestående af hälften råg och hällten korn, utom i Norrland, der räg löga odlas och dess intagande i skatteberäkningen således vore mindre lämpligt, hvadan derstädes endast korn beräknats. Smöret åter har i de liesta Länen blifvit upptaget till j7ö gf, utom i Blekinge och Stora Kopparbergs, der i anseende till högre markegängspriser ä säden icke mera än T% i det förra och Tff i det sednare kunnat beräknas, samt Norrländska Länen, hvarest dels med anledning af lägre smörpriser, dels på grund deraf, att spanmålen endast skulle utgöras af korn, hvarigenom mindre värde derför uppkomme, större qvantitet smör, eller 1 Hb, är uppförd. Efter dessa beräkningsgrunder blifver det belopp, som måst utsättas såsom fyllnadspenningar i contant, i allmänhet löga betydligt och uppgår endast i 7 Län öfver 3 till och med 5 sk. B:co pr Riksdaler. Och ehuru det i dessa
Varder, till utrönande af förbrytelse mot denna författning, undersökning hos någon anställd emellan klockan 9 om aftonen och klockan 5 om morgonen, men sådan förbrytelse ej upptäckt; bote Förrättningsmannen från och med 5 lill och med 50 R:dr, der han ej finnes hafva lill undersökningen giltig anledning baft. Vägrar den, som undersökning i bränneri anställt, att betyg, som i § 65 sägs, ål bränvinstillverkare genast utfärda; bote 15 R:dr. § 55. Varder vid undersökning eller i anledning deraf Förrällningsman våldförd, eller föröfvar han sjelf våld i oträngdt mål; gånge dermed efter allmän lag. § 56. Böter, som enligt denna förordning ådötnas, skola, då tillgång brister, till fängelse med arbete sålunda förvandlas: böter till och med 15 R:dr motsvara fängelse med arbete i 2 veckor, böter från 15 R:dr t. o. m. 50 R:dr motsvara fängelse med arbete i 1 månad, v 50 „ „ 100 , „ , 2 månader, v 100 , , 150 „ „ » 3 „ 150 „ „ 300 „ „ 4 300 „ „ 600 „ „ „ „ 5 Expedilions-Vtskoltets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 106. 247 böter från 600 R:dr t. o. m. 900 För hvarje bötesbelopp härutöfver till och med 750 R:dr ökas fängelsestraffet med 1 månad, och så vidare intill 2 år, utöfver hvilken tid, vid bötesförvandling, icke någon inä för brott mot denna förordning i fängelse hållas. § 57. Böter skola gäldas af den pliktfälldes egendom i löst och fast, så långt den räcker. Hafva böter till en del utgått, förvandlas återstoden efter de i Kongl. Brefven den 5 Februari 1768 och den 27 Oktober 1820 stadgade grunder. § 58.
Ogillandet ar nemligen rigtadt mot de omogna frihetsidéerna, men bitterheten i r rigtad mot de vAldsamma bfverdrifterna, det hansynslösa sjalfsvAldet och. mot kränkandet af djupa etiska grundprinciper, Till en ntlgot annorlunda beskaffad kategori Ater höra de religiösa. fragorna. Vi kunna ju latt fatta, att den. meningen kan hysas. att har intet egentligt brott mot samhallslifvet föreligger. I medgif-s vandet att afven hednavhrlden under. vissa perioder företett bilden af ett lyckligt samhalle ligger ju ocksh erkhnnandet deraf, att samhl.illet icke for sitt bestdnd varit hanviaadt till kristen IifsAskAdning sommden enda möjligheten och. att mtlnniskoktlrlek och moral Atminstone fordom kunnat trifvas afven under andra religionsformer; men ifven sedan maD - gjort ett sadant medgifvande har man val dermed betagit sig rattigheten att af fullaste hjärta uttrycka sin afsky för och sitt ogillande af vissa agitatorers framfärd och det satt harpil de verka för sitt mAl? A r det icke enkel nbdvhrnsriitt att uttrycka sin harm öfver deras religionsfiendtligs Asigter da, om de troddes och spredes, faljden blefve den, att den kristna religionen i mingas sinnen ersattes af nftgot annat och detta andra, enligt den troendes hela fasta öfvertygelse, förhgller sig till kristendomen som natt till dag, stenar till bröd, ofrid till frid, dArskap till vishet. Kan saledes denna protest anses konstlad, kan motsthiet har anses obehöfligt 3 Detta &amp; r hvad vi i hufvudsak i st6rsta korthet velat anföra mot fröken Keys allmänna tendens. Men som ett oförnekligt sakförhallande, som verkligen tarfvar förklaring kvarstk den nastan till personlig svilja gränsande bitterhet, hvarmed den nya riktningen angripes af sina motsttindare. Vi tro att intet gir utan sin orsak, och att orsaken bör sökas iifoen p&amp; annat hall an blott i en förut fattad mening och kittslighet hos de konservative.
N:o 48, i anled. af väckte motioner, angide lindring i båtsmansroteringen och dermed sammanhang egande frågor. Föredrogs och lades till handlingarne sammansatta Stats-samt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s den 3 dennes på bordet lagda Mern. N:o 49, med anledn. af BondeSt:s återremiss af Utsk:s Mern. Föredrogos men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter BankoUtsk:s nedannämnde den 3 dennes på bordet lagde Utlåt:n och Mern.: N:o 72, i anledn. af väckt motion om belåning af guld och silfver i R. St:rs Bank och dess lånekontor; N:o 73, med hemställan om tillfällig löneförhöjning för Kanslisten W. Maechel; och N:o 74, i anledn. af väckt motion, ang:de dels betalningsanstånd i vissa fall för RiksBankens gäldenärer, dels försträckningars meddelande till Privatoch FilialBanker. Föredrogos och lades till handlingarne BankoUtsk:s den 3 dennes bordlagda Mern. N:o 75, med anmälan om RiksStins beslut, i anledn. af Utlåt. Föredrogos men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter nedannämnde dels den 3 dels den 4 dennes på bordet lagde Utlåtrn och Betänkrn, nemligen från BankoUlskollel: N:o 76, i anledn. af väckt motion att någon viss del af Bankovinsten må enligt upgifne grunder till Bankens konsoliderande användas; N:o 77, ang:de instruktionen för R. Skrs Revisorer öfver BankoDiskontverket i Stockholm och Lånekontoren i Orterne; Den 6 Februari. 267 Lagutskottet: N:o 62, i anledn. af framställde anmärkir emot Utskis Betänk.
— Fyra andra Notarier å 600 Rdr • » >- 2,400: — Aktuarie!) » » 700: — Registrator!) » » 700: — 'Fre Kanslister ä 300 Rdr » » 1,300: — Vice Aktuarien » » 400: — Amanuensen » » 400: — Vaktmästaren » » 500: — Två IIof-Rätts-postrr å 230 Rdr » » 500: — äfvensom all Hof-Rätlen till adjunktions-medel och arfvoden åt extraordinarie tjenstemän malte erhålla eli årligt anslag af ... » » 1,200: — Efter del Hans Excellens Herr Justiliae-Stats-Ministern redogjort för de skiljaktiga meningar, hvilka vid behandlande af de ämnen, sist omförmälda tvenne skrifvelse)1 omlattade, så väl inom Götha Hof-Rält, som Hof-Rätten öfver Skäne och Blekinge, blifvit ytIrade och hvilka voro upptagne uli bemälde Hof-Rätlers, de underdåniga skrifvelserna bifogade Protokoll, anförde Hans Excellens vidare, alt det af samlige Hof-Rällerna nu anmälda behof af löne förbättring för Ijenstemännen och betjeningen derstädes redan blifvit af Konung och Ständer erkändt, fastän Rikets sednast församlade Ständer emot utsträckandet jemväl lill dessa tjenstemän och betjente af*den för Hof-Rällerna begärda lönereglering hyst betänklighet på den grund, alt fråga då äfven blifvit väckt om förändring sa väl i afseende på tjenslemännens antal, som arbetets fördelning dem emellan och deras rättighet att uppbära vissa af de hufvudsakligasle sporllerna; samt att, innan denna fråga, med anledning hvaraf Rikels Ständer äfven hos Kongl. Majit anhållit om utfärdandet af ny arbetsordning lör Hof-Rätterna, blifvit afgjord, ordnandet af deras löner förmentes ej eller böra ifrågakomma.
Det säges om oss, att vi i regeln förekomma vissa andra folk mera artiga än sanna, mera höfliga än pålitliga, » sade fru Ingeborg. » Det må just fransmännen säga! Äro de kanske bättre? » utbrast Augusta häftigt. » Här talades ju ej specielt om dem. Men kom i håg, att vi svenskar vilja ju liksom ha monopol på att vara ett folk af ära, tro, heder och redlighet; sådant framkallar j em - förelser. » » Kan så vara. Men för att tala om närmare liggande ting — du kommer väl på justitierådets bal i morgon? » » Ja, det tänker jag. » » Hör, Ingeborg, medan jag nu kommer i håg att fråga derom! Är det verkligen din afsigt att ej vidare bjuda Ulla hit? Tror du det hjelper eller biter på en sådan erkekokett? I går var hon mera firad än någonsin, och en sådan drägt se ' n! Direkt, färdig, från Paris. » » Många gånger har jag bedt min kusin upphöra med sin ovärdiga, förnedrande lek med sinligheten, men Fröken Ella, » Ingeborg af bröt och vände sig till den tysta unga flickan; » skulle ni vilja till edert hem inbjuda qvinnor, hvilka genom drägt och uppförande nedsätta vårt kön? Hur kan en svensk qvinna, som borde veta, hur väl våra penningar behöfvas i landet, kasta ut summor till franska fabrikanter? Skulle ni på sådant sätt kunna beröfva våra egna sömmerskor en välbehöflig förtjenst? » » Det tror jag ej, att jag kunde, fru Haraldson. » » Åh nej, i Ella har du en fanatisk anhängerska! » Augusta log, men det låg något harmset och otåligt i tonen. hålles ett nummer I veckan under hela qvartalet. FÖr hvarje 5-tal abonnenter, som samlas, och för hvilka afgiften insändes till Redaktionen af » Augusta då! Du föreslog ju sjelf, att vi skulle be fru Haraldson afdöraa tvisten. » » Ja, men vi komma ju jemt från saken! — Jo du, Ingeborg, den här lilla idealisten hotar med att ställa till skandal i morgon afton.
Utskottet har likväl undandöljt, att utsockne frälset verkligen hlef extra roteradt och utgjorde extra roteringsmanskap till 1813 och 1814 årens krig; allt enligt tydliga orden i den för extra roteringskommissionerna är 1811 utfärdade Instruktion. Deremot fäster Utskottet sig vid 1823 års Riksdagsbeslut, der, genom öfverrumpling vid frågan om jemkning vid extra voteringen, hvilken vid 1815 och 1818 års riksdagar öfverklagats såsom ojemt fördelad, och hvari således lindring söktes, man inblandade frågan, att alla krono-, skatteoch frälse-hemman skulle anses ordinarie rotering underkastade; således i stället att jemka den extra, föranledde ett föregifvande, att kunnaiuppen - 30 Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 221. bar strid med 1810 års beslut, utsträcka den ordinarie roteringsskyldigheten till all jord, sorn cj var privilegierad. Det är väl bekant, huru som härefter år 1825 en roterings-kommission nedsattes, och huru staten måst bekosta stora summor, för att slutligen se omkring 300 rotar föröka hären, på bekostnad af en rubbning i löftens helgd och enskildes egendomsvärden. Likaså är det kändt, huru Rikets Ständer vid 1828—1830 årens riksdag, förledde af det obetänkta beslutet 1823, ålade rotefrihets-afgift, men deremot begärde, att den efter nämnde beslut ifrågasatte tillökning i ordinarie roteringen icke måtte befordras till verkställighet innan Rikets Ständer sig derom utlåtit, samt att om någon åtgärd redan dermed skett, den måtte återkallas. Afven det nya ordinarie roteringsverkel åsatte utsockne frälset i Halland endast extra rotering; men detta ogillades af Kongl. Majt t, oaktadt roterings-kommissionens förnyade föreställning, och roteringsverk för Halland uppgjordes 1839. Vid 1840 års riksdag förklarade likväl Rikets Ständer, att de blott ansågo detta såsom förberedande åtgärd, enär ännu Rikets
RegeringsFormen mot ÖrlogsSkeppens försäljning, utan Rikets Ständers medverkan, yttrar sig Utskottet: ”att ”enär berörde §. endast handlar om Kro”nans fastigheter, och intet Grundlagsrum ”betager Konungen dispositionsrätten öfver ”Statens lösa egendom* hvilken följaktligen ”synes kunna lika med Statsmedlen användas, dä det hemligen ej sker annorlunda ”än stadgadt blifvit, saknade Utskottet skäl, ”att ahmärkningsrnotionén gilla, helst för”svarsVerkets> af Konungen beroende * ända”målsenliga anordning, bland annat fordrar, ”att ett sämre vapen må obehindradt utby”tas mot ett bättre, med dertill, genom det ”förras afyttrande * vunnen tillgång/’ Jag erkänner j att denna Utskottets yttring äf för mig obegriplig, utom i det enda , att anmärkningsanlédningen blifvit ogillad. Fast Rikets Örlogsoch Skargårds-Flotta icke influtit i 77 §. RegeringsFormen, bland de Statens tillhörigheter, som icke må utan Piikets Ständers samtycke försäljas, tyckes det ligga Öppet för äfven det mäst inskränkta förstånd, att ett Rikets försvarsverk, hvartill våra flytande fästningar ovilkorligen höra, ej kan, utan Rikets Ständers samtycke, Riket afhändas; ty om flottan kan som lös egendom försäljas, så finner jag icke, hvarföre man ju äfven kan under samma categorie hänföra hela Armeen, Dt: n 18 J111 i i f. ni. 243 ty den är icke eller i 77 §. RegeringsFormen intagen bland Rikcls fastigheter* Sista tiraden af Utskottets andragande ger mig anledning, att till Utskottet framställa den fråga, hvilket det hällre vapnet är, som Utskottet menar, att vi, i utbyte emot det nästan nya Linieskeppet Gustaf den Store, oss förvärfva^ Frågan, huruvida StatsRådets