Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har icke förmärkt under hela discus* sionen, alt någon hufvudsaklig anmärkn. förekommit, som haft för afsigt att föranleda återremiss, utom den jag sjelf gjort, hvilken afsåg, att man skulle taga i öfvervägande om icke den lika arfsrätten endast skulle komma att gälla för barn af de hjonelag, söm ingås efter lagförändringen. För resten har jag hört alla yrka antingen afslag eller bifall. Jag anmärker detta, med erinran att jag afstått från min begäran om återremiss, derföre att jag vill bespara R. o. Ad. att i denna fråga votera aine gånger. Hr Frih. o Landtm, yttrade, att sorn Hr Lefren, hvilken begärt återremiss, afstått från denna mening, och Hr Landtm, funnit, att tvänne andre ledamöter, som förut yrkat återremiss, öfvergått till afslag, R. o. Ad. borde finna att, till följe af Riksd.Ordn:s föreskrift, som ålade Hr Landtm, att framställa propoSIna i öfverensstämmelse med de meningar, som under discussionen blifvit yttrade, men tillika att tillse det icke votering lomme ätt äga rum öfver någon propos. som icke blifvit begärd, och sedan numera, om Landtm, icke misstoge sig, endast tvänne meningar återstode, hvilka sökt göra sig gällande, nemi. bifall och afslag å betänk.; återremiss icke mera borde komma i fråga att i voterrs* Den a September e. m. proposln inflyta, såsom icke mera af någon utaf R. o. Adis ledamöter yrkad. Hr von Troil: Jag var bland dem, som tillstyrkte återremiss, och jag liar ingalunda afstått från mitt yrkande i denna del, cliuru jag visserligen gillande grunder, på hvilka betänk, är bygdt, och äfven framdeles kommer alt göra det.
Uti Dalarne och de öfre provinserna, hvarest brist på frälse-egendom befanns, och då motstånd möttes hos Adeln, hvilken satte sig enstämmigt deremot, och med dem följde flera landskap, företogs blott afgörandet inom de orter, hvilka vid landskapsmötena ingått deruppå; detta hade till följd, att inom några få år antogs samma kontrakt af alla landskapen och Adeln. Sålunda blef hela verket på 9:de året fullbordadt. Med hvarje år inträder nu mera, efter mitt omdöme, vissheten, att detta verk skall betrygga landet såsom den yppersta stam för bildandet af nationalförsvar tillhopa med Beväringen från närmast bekanta orter, som känna hvarandra, samt att detta sålunda icke har sin like i hela Europa, då landet vill och kan anskaffa medel till deras behöriga öfning och exercitie-skolor. I öfrigt förenar jag mig i allt hvad Hr Nordenfelt yttrat härom, med reservation mot yttrandet, att bonden skall sjelf utgå, då karl felades för numret, emedan detta undfallit mitt minne. Uppå härefter framställd propos., blef Erih. Stjernstedts förevande motion, jemte de i ani. deraf afgifne yttranden, remitterad till Allm. Besv. o. Ekon.Utsk. Föredrogs Frih. C ed erströms, Anders, d. 19 dennes på bordet lagda motion, ang:de sammanföring af åtskilliga, Irsta hufvudtiteln tillhörande anslag. Hr Gripenstedt, Joli. Au g.: Enär den hufvudtitel, hvarom den nu ifrågavar.de motionen handlar, hör till det Departrt, för hvilket jag har den äran att vara föredragande, anser jag mig icke vid detta tillfälle böra underlåta att yttra några ord om samma motion. Dervid måste jag likväl bekänna, att jag befinner mig i någon villrådighet, huru motionen rätteligen bör upfattas, antingen den blott åsyftar en förändring i formen för deål:sta Hufvudtiteln upförda anslagens utgående, eller om den, jemte en sådan formell förändring, tillika innefattar ett bestridande af den föreslagna tillökningen i samma hufvudtitels anslagssummor.
Andra slag - 1 — 2: — 24. — röstar ja; den, det ej vill, röstar nej. Vinner nej, bibehålies den allmänna rubriken Alngods, alla slag, med 10 R:drs värde och 2 R:dr 24 sk. införsels-afgift per skål pund. / 'åfnatter ■ BomullsAlngods: Corderoy etc. Sedan vid den bland Bomullsväf nader upptagne rubriken Corderoy och Ct niet, Sammet och och Manchester samt Satin och Jeany Utskottet föreslagit, att Pa ren nr, som icke någonstädes funnes uppräknad, men enligt General-Tull-styreisens skrifvelse den 18 November 1837 vöre till sagde rubrik hänförligt, måtte i Taxan vid densamma tilläggas, samt Preste-och Bonde-Stånden denna hemställan bifallit, men Ridderskadet och Adelil lemnat Taxan i denna del oförändrad och Borgare-Ståndet återremitterat ruLriken; så, och efter det Utskottet i dess utlåtande, N;o 26, vidhållit dess förut afgifna förslag, har Borgare-Ståndet detsamma godkänt och de tre andra Stånden vidblifvit sina förra beslut; och som Pareum redan förut enligt General-Tullstyrelsens berörde förordnande tullbehandlats lika med de i rubriken nu uppräknade väfnads-slag, och dess inrymmande i densamma således icke kan verka ändring i tull-intraden , torde, utan afseende å Ridderskapet och Adelns omforma Ide skiljaktighet, Pareum böra, på sätt Utskottet föreslagit och de tre BeviCfaings-Utskoltets Memorial, X:o 30. 45 andra Stånden beslutat, vid den ifrågvarande rubriken tilläggas. Väfnader: bomullsmed blandning etc.
Majit t itåber förorbnat, att från 1859 åré början gratialijlntnberftöben från SfBabftena Ärigémanéhuéfafia ffota utgå meb förböjba belopp, på fätt beit beront utfärbabe allmänna fmtgörelfe innehåller. Elioif ^nithållare ingångna fontraft röranbe hiagfthållning, trate.net relfenö beront gjorba hentftällan och enär benna anjlalt, enligt hwab erfarenheten »ifat, mebmerfat till häftafmetné förbättring, blifmit för @rt(l. ©enerat3)et af Äongl. Majit beit 17 Maré 1854 tidfatta färjfilba @e Majité beflitt blifmit för förfmarémerfeté futtjlänbigare orbnanbe lyftabc å bet i 63 §. Sfegeringé^ornten förft ontförntälba fretitio, har blifmit upplöjt, febait alla å berörbe fretitio 29 mebel aitwifabe utbetalningar ägt rum, [arnt f)itfwubbof öfwer fjwar Unber febnare hälften af år 1856 utruftabed titt aftägdnare farmatten tmå Eoroetter för tjanbetnd ffybbattbe od) tjngre offtcerared öfning. @ebait bejja fartyg återmänbt yåföljbc år, tjafma unber betfantma od) år 1858 en, famt unber ftft' näntnba od) innemarattbe år ytterligare tmå forvetter i famina äitba Érctt 1857 od) 1858 äfmenfom inttema 2>e ^lottand bewärtngdområben tittfjöranbe bewärtttgdffylbige t)af Officerare temnaté tillfälle att to i b ®^ut
Fris, Frisad, Doffel och Kalmuck, böra åsättas 2 R:dr 24 sk. värde och 3o sk. införsels-tull per skålpund, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, antages Borgare-Ståndets beslut, alt derå skall bestämmas 3 R:dr värde och 36 sk. införsels-afgift per skålpund. Pag 65 Prop. Genom trenne Stånds beslut, alt Väfnader: Ylle'. Alngods'. Kläde, Dråp, Halfkläde, Vadmal, Ratin och Corderoy, äfvensom Casimir af andia än nyss förut 36 Berillnings-Utslolfets Utlåtande, N:o 48. uppräknade färger (b vitt, svart, galt och rödt), skola vara till införsel förbjudne, anses Rikets Ständer hafva ett slikt förbud derå bestämt; kommande alltså, utan afseende å Ridderskapets och Adelns åtgärd att medgifva varan till införsel, den 336:te propositionen att förfålla. Prop. N;o 33c>, För Väfnader: Ilaljylle'. Flanell, hafva väl två Stånd bestämt tillåtelse lill införsel, men som de 2:ne andra, nemligen Presteoch Bonde-Stånden, ansett artikeln, hvilken förut varit till införsel förbjuden, böra vd denna förbuds-bestämmelse bibehållas, kominer dervid att förblifva och 33c>:de voteringen förfaller. Som Bonde-Ståndet frånträdt dess serskilda beslut, alt en del Ylleoch Halfjlle-väfnader skulle förtullas per aln, förfaller Utskottets framställning i Memorialet N:o 4 f, pag 69, angående ljdelsen af den ”anmärkning som borde näst efter Halfylle-väfnader: alla andra slag, i Tull-taxan intagas, och lärer vid hvad Utskottet, i Betänkandet JV:o2i, härom hemställt, komma att förblifva. Piop. N:o 34r.
Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet hafva godkänt Utskottets förslag till förändrad lydelse af denna §, allenast med iakttagande af den rättelse, som blefve en följd af dessa Stånds beslut beträffande 12 §; och då, efter den utgång frågan om ändring af 12 § erhållit, någon hänvisning till densamma icke, på sätt af Utskottets förslag skulle blifvit en följd, vidare bör ifrågakomma, får — oaktadt Bonde Ståndet gillat Utskottets framställning och Borgare-Ståndet återremitterat denna punkt till förnyad behandling i sammanhang med det öfriga af Betänkandet, — Utskottet vördsamt hemställa, att Borgareoch Bonde-Stånden måtte vid Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndets beslut låta bero; såsom följd hvaraf allenast den ändring i den af Utskottet åt 59 § föreslagna lydelse skulle ske, att, i sista punkten, orden: »med iakttagande af de bestämmelser och undantag §§ 8, 9, 10 och 12 innehålla» utbytas emot orden: med iakttagande af de bestämmelser och undantag <§§ 8, 9 och 10 innehålla; d) i fråga om 9 och 64 hafva Utskottets förslag blifvit af tre Riks-Stånd gillade; och kan alltså Höglofliga Borgare-Ståndets återremiss i dessa delar af Betänkandet ej till vidare åtgärd föranleda.
Nio sS. flem, bestående i blotta Krono-värdiet, icke på något sätt svarar emot deras rätta värde; fördenskull och ehuru genom hållna undersökningar det blifvit ådagalagd t, att nämnde Boställe kan anses ifrågavarande bjelpe-dagsverken och biträde lill hägnadernes underhåll behöfva, likväl och som detta. behof icke vore ett nog giltigt skäl, att Allmogen i Gudhems härad med desse tjenstbarheter allt framgent belastades, helst det med Kongl. Förklaringen af den 8 Januari! 1748» om utgörande af indelda och oindelda hemmansräntor, samt Kongl. Resolulionerne af den 29 November n5G och 9 December 17G8 på Allmogens Besvär, öfverensstämmer, att icke någon betungas med andra och flere dagsverken och räntor, än dem, för hvilka hemmanet är skattlagdt; alltså pröfvade Kongl. Maj:t rättvist, att i likhet med hvad Kongl. Majrt vid flere dylika förekomne frågor i Nåder beslutat, Kronooell Krono-Skatte-bemmans Innehafvarne i Gudhems härad från dagsverksoch stängsel-skyldigheterne vid Gudhems Boställe i Nåder befria, med det förbehåll, att, derest Kronan för samma Kungsgård hjelpedagsverken framdeles kunde behöfva, de samma då skulle utgöras med 4 stårligen för hvarje hel gård af de hemman, som sådana dagsverken nu utgöra, och emot betalning efter Länets markegång. Besv. och Occon, Utsk.
Denna skiljaktighet visar sig äfven i anseende till Kronobonden, som i 1810 års Tabell öfver StatsVerkets inkomster och utgifter uppgifves utgöra 44,469 Tunnor Spannemål, efter 181 o års Riksbok rätteligen utgör öfver 106,660 Tunnor, eller mera än dubbelt belopp, sorn genom bilagde ofliciclt meddeldte Note närma - 176 Den 5 Junii. re upplyses. Oväntadt förekommer, att då Riksens Ständer år 1815 bestämdt fattat ett beslut, att en Rikshufvudbok skulle upprättas efter StatsCommissarien Widegrens metliode, hvilket icke kunnat verkställas i anseende till felande räkenskaper, och han icke vållat uppskofvet, det kan nu föreslås, innan man hinner pröfva dess användbarhet, för kommande år, tvärtemot Riksens Ständers beslut, en annan, som man allsintet känner, då likväl den förra, af Ständer föreskrifven, äfven af KammarRätten blifvit pröfvad och godkänd, och får jag fördenskull med hufvudsakligt instämmande i Herr öfverste Tersmedens serskildta mening tillstyrka, att Riksens Ständers beslut derom må förblifva orubbadt, och att efter Widegrens metliode Riksliufvudboken årligen till nästa Riksdag, må upprättas, under medgifvande 3tt för ett år, eller för i8i5, en Rikshufvudbok äfven må upprättas efter den methode i StatsContoiret redan en längre tid varit under arbete, på det att Riksens Ständer, sedan vid nästa Riksdag, må blifva i tillfälle att emellan båda methoderne göra jemförelse, då derefter den, som befinnes säkrast uppfylla ändamålet, må kunna antagas. Jag anhåller vördsamt, att med dessa anmärkningar Betänkandet må återremitteras. Pro - Den 5 Junii. 177 Promemoria. Enligt sammandragen till 1810 års RiksBok utgör: Hela KronoTiondeBeloppet 106,661 T:r 4 k:r.
Ingen enda fördel rviunes af tryckfriheten i desi närwarande skick, utan att tusende ganger öfwerwägas af olägenheterna : men desta deremot sta med omistkannlig skrift akt läsa i Regeringens tysta blygd, att hwarken kunna freda sig eller sine undersaker frän att kränkas ock) förnedras; i hwarje medborgares häpnad akt saklöst kunna sönderstjlas till ära och namn! i hwarje dygdigt hjertås förtrytelse och bäfman, och i alla orolighetsandars och äreskändares frögd och triumf. Och med största smärta läsa mi desta olägenheter i den sannfärdigt lidandes och förtrycktes sorg, atr sjelf ej mer äga i tryckfriheten ett medel till uprättelfe, att ej mer kunna, med något hopp om framgång, genom henne höja sin röst till thronell och allmänheten, emedan han med skäl fruktar» att hans billiga klagan lätt kunde förblandas med illfkans och smäde-andans ohemula rop, och följaktligen afmenkyra att mötas med lika wederwilja som de. Friherre Ltgernelck, ^ckolpk I^uckviZ. upropad kilikännagaf, att om proposition genast kunds göras, mille han gärna afstä fran upläsningen af silk yttrande; M-n dä Herr Lan-t-Naestalken förmälts sig att ännu flere anmält sig att tala, upläste Friherre Ltjernelck följande: Tryckfriheten, sadan som den nu är i Swerige, wi - Den 26 Iunii. 785 ivisar fä ämnen kill litterairr beröm, och de friar konsterna synas dölja sig för dest ohysside behand-' linqssärk. En arnst, en fredsam medborgare, fruktar intet den anständiga cciliquens penna, men undtvi^er tadleks elter.
Vlik:t Bet. JW 127. framtid torde anse sig behöfva, men hvarmed dock åtskilligt kunde till en början inom länen uträttas, och hvarigenom älven till någon del de farhågor kunde mildras, hvilka hos mången funnes för de utgilter, hvartill nämndens åtgärder och af densamma tillstyrkta förslag kunde föranleda. Vid utarbetandet af motionärens förslag hade äfven hos honom uppstått den betänklighet att, uti de nordligast belägna länen, dessas vidd, svåra kommunikationer och glesa befolkning, äfvensom klimatiska förhållanden, måste hämmande verka på utvecklingen och företagsamheten, hvadan en sådan institution, sorn den af motionären föreslagna, möjligen torde derstädes med missnöje emottagas. Derföre hemställde motionären att, för den händelse denna hans betänklighet ej ansåges sakna grund, underdånig anhållan måtte göras att, derest dessa län sådant åstundade, med den föreslagna institutionens tillämpande inom dem måtte tills vidare få anstå. Inom Ilögvördtga Preste-Ståndel: af Herr Kontrakts-Prosten Rundgren, hvilken anfört, att, i fråga om stadssamhällens rätt att bestämma grunder för utgörande af kommunala och församlingsafgifter, v ore mycken obestämdhet rådande, och den nyare lidens lagstiftning, som egentligen begyut att reglera sådana förhållanden, hade genom sina föreskrifter för vissa fall vändt uppmärksamheten åt denna angelägenhet och viickt tvifvel, huruvida de beslut om grunden för dylika afgifters utgående, som af samhällena lagas, ega laga kraft utan att hafva vunnit högre myndighets fastställelse. i allmänhet torde dessa afgifler i Rikets städer utgå efter andra artikelns bevillning, och Kongl, förordningen angående fattigvården i riket föreskrefve denna samt tilläte en afvikelse derifrån endast såvida annan grund vore före denna förordning antagen och af Kongl. Maj:t fastställd, eller sådan grund blefve af församlingen å allmän sockenstämma enhälligt antagen.
Behållningen i Languen af Patriotiska Länen uta88ignem8 kil Riksgälds-^ontoiret. sä snart Kongs. Stats-Oontoiret af Herrar Fullmägtige erhäller under» - Den 29 Mars. e. m1327 derrattelse vm en sädan widkagen anstalt med vb li^ationernes infriande. 4 §- Skulle något öfwerblifwa, sedan Patriotiska Länen äro liyvi^craäs, bör detta öfwerstott afsätras til ^on6 för de til Lefveranteurerne utfärdade Jnwisningar. Och om uppå comoirets wanliga Län med Fem procents ranta skulle inflyta mera, än Fullmäglige anse Lontoiret för någon längre rid kunna behöfwa, mä denna tilgäng afwen anwändas til snticipersä betalning af Lefveranreurernes fordringar, alt pä det sätt, at sedan en Summa swarande emot beloppet af de är iFn i sörsta gvartalet förfallande Jnwisningar blifwit samlad, lata Fullmäglige genom Kungörelse i Tidningarne tilkännagifwa, ar dehe Jnwisningar af Lonroiret inlösas med den til betalnings-dagen uplupne ränta; och förfares pä enahanda sätt Med de Jnwisningar, hwilka i ordning förfalla; hwaraf följer, ar nägre Jnwisningar, hwilka et sednare Qvartal förfalla, icke fä inlösas, förr än betalningen af de i nästföregäende Qvartal förfallne blifwit kungjord.
Slockholm den 12 Mars 184*• 28 Lagsamt Allm. Best.- och Ekon.-ll(sköttens Betänkande, N:o 38, Reservati on af Herr Grefve .Hörner, C. G.: ”1 afseend, på det nja stadgande, Utskotten i detta Betänkande föreslagit, får jag mig reservera. De betänkligheter emot förslaget, som Betänkandet upptager, synas mig hafva Bordt vara tillräckliga att föranleda till delsammas förkastande, men då nu härtill kommer, dels alt det föreslagna stadgandet ej står väl tillsammans med hvad Utskotten uti deras Betänkande om förändringar i Förfallningarne emot lösdrifveriet och försvarslösheten tillstyrkt, i fråga om lösgifne fångars och förbrytares behandling, dels ock att den ifrågasatta nya föreskriften ej rättligen tillhör Tjenstehjons-Stadgaiij utan lämpligast bordt uti Lösdrifveri-Förordningen inrymmas, får jag för min del hemställa, alt motionärens framställning, jemväl i den del, den blifvit af Utskotten godkänd, måtte förklaras böra förfalla/’ Emot den vid 2 Art. \ §. af Tjenslehjons-Stadgan föieslagne förändring reserverade sig jemväl Herrar Gripensvärd, Råfeldt och von Rosen. Ank, till Exp. Utsk. den 14 Mars, kl. 12 nödd. Betänkande, i anledning af väckte motioner om förändring i Förfättningarne, angående mått, mål och vigt. Hos det Högloflign Ridderskapet och Adeln har Herr Hjerta, Lars, uti ingifvet memorial anfört, att den beslutade förändringen af nu gällande mått, mål och vigter lill andra, grundade på decimal-systemet och till en del med nya benämningar, ännu icke på lång tid skulle kunna till allmänt bruk införas och påbjudas. Efter motionärens tanka, itomme detta icke att ske i närvarande generations lifstid af det skäl, alt, huru vig och ändamålsenlig decimal-räkningen än befunnes för all bokföring Lagsamt Allm. Desv. och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 58.
Fram på sommaren blef han kär i inspektorens dotter, en tjuguåring, hvilken icke umgicks i klockargården. Han kom aldrig att tala till henne; men spanade ut hennes vägar och kom ofta i närheten af hennes bostad. Det hela var en stilla dyrkan på afstånd af hennes skönhet, utan några begär, utan något hopp. Tycket liknade snarare en stilla sorg och skulle kanske lika väl fallit på någon annan, om der funnits umgänge med flickor. Det var en madonnadyrkan, som intet åtrådde, utom att få ge något stort offer, helst en dränkning i fjärden, men ändå i hennes åsyn, ett dunkelt förnimmande af egen otillräcklighet som en half menniska, hvilken icke ville lefva utan att ha kompletterats med den andra, »bättre» hälften. Kyrktjensten fortfor och gjorde numera icke vidare intryck. Det var tråkigt bara. Denna sommar var emellertid ganska vigtig i hans utveckling, emedan den lösryckte honom från hemmet. Ingen af bröderna var med. Han hade sålunda icke vidare någon förmedlande blodslänk med modern. Detta gjorde honom mera afslutad, och kallhärdade nerverna, dock icke genast, ty vid tillfällen af ledsnad grep honom hemlängtan med hårda klor. Modern steg då upp i den vanliga förklarade dagern af skydd och huld, värmekällan, den vårdande handen. På hösten, i början af augusti, kom bref med underrättelse att den äldre brodern Gustaf skulle resa till Paris för att i en pension fullborda sina studier för affärslifvet och lära sig språket, men dessförinnan skulle han tillbringa en månad på landet och der aflösa brodern. Tanken på den stundande skilsmessan, glorian från den stora, lysande staden, minnet af många glada bragder, längtan efter hemmet, glädjen att få återse en af blodet, allt förenade sig nu att sätta Johans känslor och fantasi i rörelse. Under den vecka han väntade brodern diktade han om honom till en vän, en öfverlägsen man, som han såg upp till. Och Gustaf var honom öfverlägsen som menniska. Han var en modig, frank yngling, två år äldre än Johan, med mörka, starka drag; grubblade icke, hade ett handlingslystet temperament; var klok; kunde tiga när det behöfdes och hugga till när så erfordrades. Förstod ekonomi och sparde.
De förändrade åsigter, Rikets Ständer vid deras sista sammankomst yttrat, angående nyttan af ett friare handels-system, hafva härvid vunnit all den tillämpning, som ett nödigt afseende på den inhemska produetionens och konstflitens skyddande eller uppmuntran kunnat medgifva; och Kongl. Maj:t bar funnit, att i ett Land, der under längre tider prohibitiva Författningar gifvit en, om också konstlad, likväl af Högsta Magten åsyftad rigtning åt Medborgares arbets-förmåga och tillgångar, ej mindre rättvisan mot enskilda, än det allmännas nytta fordrade, att varsamt undanrycka de konstiga stöden, för att lemna idkare af de näringar, som, i följd af serskilda omständigheter, icke kunde ega bestånd vid en fri täflan, lämpligt rådrum, att på tjenligare föremål öfverflytta sin verksamhet och sina capitaler. 111 Kongl. Maj.-ts Nådiga Berätt. Kongl. Maj:t har, i följd häraf, så väl vid de underhandlingar och öfverenskommelse!’ med främmande Magter, hvilka tid efter annan egt rum, för att i reciprocitetsväg bereda ökade förmoner för Svenska skeppsfarten och export-handeln, som hufvudsakligen vid tullafgifternas reglerande å inkommande och utgående varor, sökt att småningom Öfvergå från ett mera begränsadt till ett friare handels-system, öfvertygad, att olägenheterna af en hastig förändring skulle genast kännas och öfverklagas af många, men fördelarna deremot blifva mera aflägsna och obemärkta. Ehuru Kongl. Mnjrts allmänna åsigter i detta fall sålunda i hufvudsaken öfverensstämt med dem, Rikets Ständer framställt, hafva de dock i tillämpningen påkallat åtskilliga förändringar i den af Rikets Ständer upprättade Tariff för Sjötulls-afgifternas utgörande med dertill hörande stadganden.
Den, som bifaller att StatsAnslaget till Institutet för Blinda och Döfstumma förblifver vid dess förut varande belopp 3,333 R:dr 16 sk., voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej; ökes samma Anslag med aooo R:dr; med vilkor, att ytterligare en Elev från hvarje af Rikets Stift må vid Institutet emottagas och vårdas. Betänkande b, N:o 3o4. 523 Förblifver äler Ridd. och Adeln vid sin memi]" O och Ilederv. RondeSlandet icke heller vill sitt vilkor frånträda, då framställas nu äfven till antagande följande 2:ne VoteringsPropositioner. 19:0 Den, som bifaller att StatsAnsIaget till Institutet för Blinda och Döfstumma förblifver vid dess förut varande belopp 3,333 B.:dr 16 sk., voterar Ja. Den det ej viii, voterar Nej. Vin ner Nej; kommer serskild votering att ske huruvida samma Anslag bör ökas till 5,333 R:dr 16 sk., med eller utan vilkor. 20:0 Den som bifaller, att StatsAnsIaget för Blinda och Döfstummas Institut ökas ifrån 3,333 R:dr 16 sk. tili 5,333 R:dr 16 sk, under vilkor, att ytterligare en Elev från hvarje af Rikets Stift md vid Institutet eraottagas och vårdas, voterar Ja, Den det ej vill, voterar Nej, Vinner Nej; ökas anslaget till 5,333 R:dr 16 sk., utan förenämnde vilkor, Den 17 October 1829. Utlåtande, rörande Kronans lius och byggnader. Vid senast förflutne Riksdag hafva R.