Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Institutets styrelse erhåller befallning med uppbörden af den från de under Kungsgården lydande hemman, emot arbetsskyldighetens upphörande, utgående spanmål, och denna i stället böra till Statsverket inflyta; dock att, som, i följd af åtskilliga emellan arrendatorn och de hofveri-sk viri ige hemmans-intiehafvarne träffade öfverenskommelse!!, sådan indragning ej kan verkställas löre nuvarande arrendetidens utgång, Statsverket först från och med år 1862 må ega uppbära den härför belöpande afgäiden. För öfrigt och enär Rikets Ständer inhemta!, att den del af arrendet, sorn ej in natura erlägges, redan för närvarande, på grund af derom emellan vederbörande särskildt träffadt aftal, utgår efter medelmarkegåug, i stället för årsmarkegång, såsom Kammar-kollegii kontrakt innehåller, och detta sätt dessutom numera lärer vara antaget för de flesta arrenden, förekommer icke hinder deremot alt äfven för kommande åren denna del af Landshöfdingen» aflöning må efter medclmarkegång utgå. Beträffande sedermera de för Institutets forsta ordnande erforderliga kostnader samt den anslags-summa, sorn för Institutets framtida underhåll må vara behöflig, innehåller visserligen E. K. M:ls Nådiga Proposition alt. i enlighet med uppgjordl kostnadsförslag, för förstnämnda ändamål elt belopp af 200,000 R:dr skulle för en gång behöfva af Rikels Ständer anvisas. Men då en at Skånska Hushålls-IÖreningeus Ledamöter, som biträdt vid nämnda förslags uppgörande och i denna fråga således bör ega sak-kännedom, hos Rikets Ständers Stals-Utskott förmält, alt denna summa, pä grund af sedermera uppgjorda kalkyler, skulle kunna minskas med 25,000 R:dr, och således endast 175,000 R:dr erfordrades för Institutets organisation, hafva Rikets Ständer, under antagande af riktigheten utaf nu sednast uppgjorda beräkning, ansett högre anslag än till sistnämnda belopp icke böra såsom organisalions-kostnader beviljas.
Frölich föreslagna concessionen — ehuru i sitt resultat innefattande en större uppoffring än den, som sker genom erkännande af allmän vali ätt, enär denna sednare femnar en större chance för dugligheten och frisinnet hos R. o. Ad:s ledamöter att inkomma i Representationen, an om sådant skulle bestämmas af dem, som alltid eljest upprätta vallistorna på Riddarhuset — komme troligen icke att mötas af något det minsta folkets deltagande; tvärtom tror jag, att den stora massa af bildade medborgare, som fortfarande stöde utanför de härigenom än mer eompakt sammanslutna fyra RiksSt., med ganska mycken likgiltighet skulle betrakta en slik uppoffring, som dock, enligt hvad jag ofvan sagt, sannolikt blefve för R. o. Ad:s både anseende, inflytande på fosterlandets angelägenheter och patriotism mera menlig, än någon annan'. För dessa mina meningar begär jag ett rum i prot., förklarande i öfrigt, att då jag icke tilltrott mig det säkra omdöme i denna fråga, att jag ju möjligen icke misstager mig, och då jag är viss, att ej mindre motionären än hans anhängare uppriktigt åsyfta en nyttig reform, jag anser mig icke hafva bort deltaga uti voteringen för att med min röst kunna bidraga att hindra densamma. Fortsättningen af pröfningen utaf Constit.Utskrs memor. N:o 35 uppskjöts till eftermiddagen. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl, 2 e', m, tn fidem1 protocolli, F. O. Silfverstolpe.- t 16 t)en 16 Ocfobcr e. m. Thorsdagen den 16 October i834. Plenum kl, 5 e. rn. Fortsattes pröfningen af Constit.Utskts meinor. N:o 35 med betänk, om Nationalrepresentationen. Sedan alla de anmärkningar, hvilka blifvit gjorda vid Utskts memofr. i allmänhet, nu blifvit hvar efter annan särskildt prdfvade samt K, o.
(N:o 127); Remitterades till Stats-utskottet. 7:o af herr Fahlcrantz, om anslag till lön för ytterligare en lärare vid Sölfvitsborgs stads skola. (N:o 130); Remitterades till Stats-utskottet. 8:o af herr Berglund, derom, att den öfver Ethra ström byggda bro må af allmänna medel iståndsättas, samt sedermera, med förbehåll af underhålls-skyldighet, till staden Falkenberg öfverlämnäs. (N:o 131); Remitterades till Stats-utskottet. 9:o af herr Brinck, derom, att Rikets städer må ifrån utgifter af krono-uppbörden, byggnad och underhåll af tullhus samt fångvården be frias, och att dessa utgifter må för framtiden på rikets stat uppföras, (N:o 132); uti hvilken motion herrar Gillberg, Falley, Murea, m. fl, instämt. Remitterades till Stats-utskottet. 10:o af herr Brinck, angående sättet för återbetalning af lån af allmänna medel, för beredande af odlings-företag medelst utdikuing af sanka trakter och sjöar. (N:o 133); Remitterades till Stats-utskottet. ll:o af herr Brinck, med förslag till notarial-lag, eller lag för notarii publici. (N:o 134); Remitterades till Lag-utskottet. 12:o af herr Brinck, med förslag, att Rikets Ständer, för deras del, må besluta, att mynt, medailler, och skådepenningar, som präglas eller Prot.-utdrag den 23 December 4847. 91 utgifvas genom Rikets Ständers försorg, alltid åsättas svensk inskrift, äfvensom alt Rikets Ständer skola till Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa, att sålunda ock måtte ske med dem, som af staten hädanefter utgifvas. (N:o 135); Remitterades, jemte hvad i anledning deraf yllradt blifvit, Lill Allmänna. Besvärsceli Ekonomi-utskottet. 13:o af herr Brinck, i fråga om ett förändradt sätt för utgåendet af sundska tullen lill Danmark.
Man ville icke antaga det förra stadgandet, sorn af Frih. Hamilton föreslogs, derföre att raan ansåg att vissa af Stånden borde välja inom sina egna valkretsar, men det är derföre icke sagdt, all R. o. Ad. skall göra det. Jag tror att man Rör göra undantag för de Stånd, sorn äro i ett helt olika förhållande emot andra, och det är på denna grund jag yrkar den af Hr von Troil begärda propos., nemi. att ordet ”valkrets” måtte uteslutas ur Hr von Hartmansdorff^ förslag, då det af Hr Landtm, till Ståndets godkännande framställes. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph: Då de öfriga Stånden icke ingått i några speciellare bestämmelser uti denna fråga, och jag anser skadligt att genom detaljföreskrifter alltför mycket inskränka Const.Ulsk:s verkningskrets, då det kunde blifva lika svårt för Consl.Ulsk. att komma till något nöjaktigt resultat, som det nu synes vara inom Ståndet; så förenar jag mig med dem, som afstyrka antagande af Hr von Hartmansdorff^ förslag, — och jag vill jemväl begagna mig af detta tillfälle för alt reservera mig emot alla de speciella stadganden, som Ståndet beslutat, efter antagande af Frih. Sprengtportens generella förslag lill gemensam lanke. Hr von Hartmansdorff: Jag har hvarken velat bestrida Frih. Boye eller betaga någon annan tillfälle alt yttra sig angtde den öfre kammarens bildande. Det är just på det alt all frihet i detta hänseende måtte dem lemnäs, som jag afstått ifrån den ifrågavarande punktens behandling i så vidsträckt mening, som jag först uppgaf den; emedan jag hört en och annan ledamot omförmäla, att han hade andra förslag lill den öfre kammarens bildande alt afgifva. När jag sålunda inskränkt mig till frågan blott om den yngre kammaren, och då samma ordalydelse finnes i Gr. Spens’ som i mitt förslag; så hoppas jag att denna propos. ej bör kunna möta något hinder på någondera sidan.
D % Iion för mig skildrade sitt lifs Iiandelser, gjorde hon det icke i ett sammanhang - Iion talade egentligen mest om, » Hemmet » - ocli lion liantydde på sina genomgkngna själsstrider på ett satt, som förbjöd Ii varje fråga annat %u om rent yttre förliållanden. Till sitt trettonde &amp; r bodde lim p&amp; landet, i Sydsjzelland, diir hennes far var köpman i goda onistäiidiglieter. Hon var glad och sor&amp;is och lef de ett härligt friliiftslif under lyckliga f örliillanden, oerfaren, obunden och fri som fågeln i skog. Men sh förlorade, hennes far plötsligt genoin andras bedrägerier allt livad lian ägde. Till en början kiinde Iion icke första livad detta innebar, men då Iion fick veta, a t t 11011 skulle bli tvungen a t t läiniia landet ocli flytta till Köpenhainii, fattade Iiou liela vidden af olyckan ocli blef alldeles förtviflad. Från den stunden var lioii icke lafigre något barn - sade bon. De personer, som bedragit hennes far hade just rarit föremål för liennes kärlek och beundran och darför blef hon dubbelt grymt besviken i sin tro på det goda. Hon lat mig förstå, att hon fått en inblick i förhkllanden så mörka, fatt höra talas om handlingar så usla, om en falskhet så stor, att hon blef iitoin sig af fasa och smarta. Hela hennes barnatro vacklade. Hon f s g a d e sig hnru en god och rättvis Gud kunde tilliita den ena manniskan att göra den andra olycklig. Hon grubblade öfver livarför det skulle få finnas s&amp; elaka och syndiga varelser i världen, hon längtade att förbättra dem, men söriderslets af tvifvel p&amp; sig sjalf. Genom dessa och äfven andra inre strider, om hrilka hon endast sade att de voio fasansfullt svara, utvecklades hon hastigt ocli kom helt och hållet in pk religiösa frågor. Den stora omkastning liela hennes Ii£ undergick genom flyttningen till Köpenhamn, bidrog naturligtvis ocksa till att förandra henne.
Utlåtande rörande anslaget för Strömrensningarne, samt åtskillige dermed gemenskap ägande motioner. P. 249* — om ExpeditionsUtskottets förslag till underdånig Skrifvelse, rörande en förändrad reglering af Hospitalslnrättningarne i Riket. P. 249- •—• om förordnande för JustitiaeOmbudsmannens Suppleant. P. 249. — om BancoUtskottels memorial, angående nödig åtgärd till betryggande af Bankens och Enskiltes säkerhet, i afseende på de Assignalioner, som, enligt Utskottets Förslag komma att ntfärdas från Vestra och Södra LåneContoiren. P. 2Öo. — om Statsoch BancoUtskottens memorial, angående RiksStåndens skiljaktiga beslut i afseende på sättet för slutliga behandlingen af frågan om 443 inlösen af f. d. FilialDisconternes utelöpande skuldförbindelser. P. 25o. — om remiss af Friherre af Nordins motion att Saltpetter-medlen må göras fruktbare. P. 2.5o. — om BåncoUtskottets sednare Betänkande rörande Reglementariske sladganden för de särskilte afdelningar af BancoDisconten, som böra inrättas för Rikets Vestra och Södra Landskaper. P. a5r. — om Riddarhus Utskottets Utlåtande öfver anmärkningar vid Utskottets Förslag lill Första Afdelningen af RiddarliusOrdningen. P. 364- — om nedannämnde Utlåtanden: från BancoUtskottet: angåen de förrättad Revision öfver BancoDiscontVerkets förvaltning och Räkenskaper för år 1822 och någre föreslagne stadgandea för framtiden, som med samma Verk äga gemenskap; 2) om Räntans nedsättning för arne Lånebiträden till Uddevalla Stad; från Lagutskottet: i} angående förklaring öfver 17 Cap. 8 §.
I)å det måste anses böra på kommunernes egen omtanka bero, att genom enskilda öfverenskommelser förskaffa sig nödigt biträde af barnmorska, samt genom statens mellankomst dylika aftal sannolikt skulle motverkas, har Utskottet^ *0 S/a/sUtskottets Utlåtande, N:o 73. som förmodar, att. om i något särskildt fall understöd af allmänna medel för ifrågavarande ändamål är af behofvet oundgängligen påkalladt, utväg till behofvets afhjelpande. derest vederbörande derom vända sig till Kongl. Maj:t. icke skall komma att saknas, funnit sig böra afstyrka Rikets Ständers bifall till förevarande båda motioner. Karolinska mediko-kir ur giska institutet. 24:o. Enär de skäl, hvilka föranledt Rikets Ständer att vid de 3:n© nästförflutne liksdagarne anslå ett årligt belopp af 1,600 r:dr för en professor i kliniken för barnaålderns sjukdomar vid nämnde institut, att såsom arfvode utgå under de år, då uppgjorda statsregleringen omfattade, oförändradt qvarstode, och anledning icke förekomme till antagande, att den tjenstebefattning, till hvars uppehållande berörde anslag utgått, för framtiden skulle blifva mindre nyttig och behöflig för den medicinska undervisningen, har Kongl. Maj:t äskat, att ofvannämnda, redan å Institutets stat upptagna, arfvode af 1,600 r:dr mätte varda såsom ordinarie lön åt en professor vid institutet å stat uppfördt. Som ifrågavarande profession för icke längesedan blifvit inrättad, och verkningarne deraf torde först efter en längre tid visa sig, anser Utskottet icke lämpligt att, innan densammas nytta och nödvändighet blifvit fullt ådagalagd, lön för denna beställning varder pä stat uppförd.
De flesta bruksoch bergverks-ägare samt possessionater iakttaga dock en bättre hushållning med sina skogar; och äro äfven vid åtski 1 lige större bruksegendomar systematisk skogshushållning genom Forstman, med hänsigt till skogarnes bestånd för verkens framtida bebof, införd. Uti trädvarurörelsen, som under de lern åren näst före 1848 med oafbrutet stigande priser å alla skogseffekter lifligare än någonsin tillförene i Wermland bedrifvits, inträffade berörde år ett oförväntadt afbrott. Det stillastående i handel, som samma års politiska hvälfningar i Frankrike och flere andra Europeiska Länder medförde, hade lill följd, att de till export ämnade och beredde trädvaror icke kunde under de tvänne åren 1848 och 1849 föryttras, och blefvo först 1850 i någon mån samt till nedsatta priser afsättlige. Oaktadt således konjunkturen för rörelsen var den tiden långt ifrån gynsam, skeppades dock sistnämnde år från Länets hamnar 11,523 tolfter sågblockar, 6,223 stycken bjelkar och sparrar samt 121,856 tolfter plank och bräder; ett förhållande, som åtminstone visar svårigheten att beräkna Lillgångarne i Wermlands vidsträckta skogar, hvilka man långt derförinnan ansett ytterligt medtagne. Sannolikt är emellertid alt en någorlunda allmän, om äfven ringa förbättring i skogsbushå 11 ningen, eller endast återväxlens befrämjande genom att ungskogen skyddas, skulle inom få tiotal af år betydligt öka dessa tillgångar och aflägsna farhågorna för skogsbrisl. 12 Bergsrörelsen. Under de ifrågavarande 3:ne åren har jer nr» alrnsbry lii ingen varit verkställd i det antal grufvor, alla belägne inom Philipstads bergslag, samt med den arbetsstyrka och den malmfångst, som här nedan upptagas: Ar 1848 Antal grufvor. Gri arbt 3 3' d oq -c "O i " 3 1 lfvetare. > cr CD Qi p Brutne,’ ,malmtunnor.
Den allmänna öfvertygelsen här i provinsen om sjukdomens smittosamma beskaffenhet och farhågan att se den fortplantad och förd in i landet lill bruken och sågverken med deras talrika samt ofta mindre snygga arbetare, underlättade spärrnings-åtgärderna. Transporterne af brukens effekter till liamnarne, hvarifrån de sjöledes afsändas, afslannade nästan alldeles, medan farsoten der eller i närheten deraf var gångbar. Vid sjukdomens upphörande på hvarje ställe, der den visat sig, iagttogos ytterligare försigtighetsmått med rening och 4 karantän; och huru man än må anse dessa spärrnings-åtgärder och försigtighetsmått samt deras verkningar, så blef dock farsoten icke allmän här i Länet, utan efter två månaders förlopp sedan dess utbrott, afstannade den alldeles, och såsom jag vill erinra mig, tidigare än i någon annan af Rikets provinser, som sjukdomen allvarligen hemsökt. Under denna bekymmersamma sjukdomstid visade sig likväl att mycket kan i municipalväg tili vägabringas, och att oaktadt förvillelser ofta under sådant sysslande inträffa, hvilka fordra rättelser, detta i vår äldsta samhällsordning ingående moment dock ännu må kunna i nödens stund med framgång tillitas. Till afhjelpande af det bekymmer för bergning, som syntes hota den arbetande klassen i Länet, i följd af 1836 års felslagna skörd, behagade Eders Kongl. Maj:t, uppå min underdåniga hemställan nämnde års höst, icke allenast Nådigst tillåta, att återstoden af det anslag 5,000 R:dr, som Eders Kongl. Maj:t den 18 Maj 1831 beviljat för anläggning af en väg emellan norra och södra Finnskoga Kapeller och för mossors utdikning inom Elfvedahls och Fryksdalils Häraders
SVAR MED UPPSAMT SÖKA Å NYA INACKORDERINGSBYRÅN BRUNLYSNINGAR OM PERSONEN, JÄMTE FOTOGRAFI, SEDKEBERGSGATAN 3 B, STOCKHOLM. ETABLERAD NAST 30 MARS, UNDER MÄRKE » VÅREN 99 » P. R. HELSINGBORG. (S. T. A. 57236) N E B F Kvinnlig kassör, SOM ÄR HEMMA I BOKFÖRING, ÄGER VACKER STIL OCH TALAR TYSKA ELLER HELST FRANSKA, ERHÅLLER GOD PLATS 1 JUNI. HON BÖR ÄFVEN HAFVA ETT TREFLIGT UTSEENDE OCH GLADT SÄTT. LÖN 300 KR. OCH ALLT FRITT. SVAR TILL » PENSIONAT », NORRKÖPING, P. R. (G. 78000) F LICKA, KUNNIG I MATLAGNING, BAKNING OCH HANDARBETEN, ERHÅLLER PLATS PÅ LANDET 24 APRIL. SVAR MED REKOMMENDATIONER, LÖNEANSPRÅK OCH FOTOGRAFI SÄNDES UNDER ADR. N. BIACKSTAD P. R., KALMAR LÄN. (417) H USHALLERSKEPLATS ÖNSKAS AF BÄTTRE FLICKA, VAN ATT FÖRESTÅ ETT HUS. SVAR TILL » HUSHÅLLERSKEPLATS * ÖRNSKÖLDSVIKSPOSTEN. (G 78190) P E Ålfvesta P. R. (420) P K E O H E M ALLMÄNHETEN LÄNGE SEDAN ÖFVERTYGAT SIG. JUNGE FRÖBELKINDERGÄRTNERIN, WELCHE 1 JAHR.
Den 14 Februari e. m. der i detta fall kan jag åtminstone icke gilla. Sedan man nu lyckats komma derhän, att det oskyldigare ölet till stor del utträngt det skadligare bränvinet, går man ännu längre, och vill äfven aflysa surrogatet. Detta torde ännu vara något för tidigt, och icke heller nödigt, isynnerhet som kommunal-författningen tillägger kommunal-slämman rättighet att utsätta vitén. Jag anser således det föreslagna stadgandet onödigt och olämpligt, hvadan jag anhåller om afslag. Gr. Mörner, Carl: Jag har icke utan förundran hört en och annan talare anse, att ingenting bör i detta afseende åtgöras. Man måste dock besinna, att här är fråea icke blott om att afstyra slagsmål och dylika oordningar, kvilka kunna uppkomma äfven vid andra tillfällen, utan det gäller att utrota lönnkrögeriet. Jag har i detta ändamål utfärdat en särskild kungörelse för det län, som är mig i nåder anförtrodt, och detta emedan det från flera håll anmäldes, att rättigheten till maltdryckers försäljning utöfvades på ett sätt, som ingalunda var det bästa. Man blandade bränvin i öl och dricka, och söp sig på det sättet full, och kronobetjeningen samt domarena på landet begärde då någon åtgärd för att möjliggöra en kontroll öfver detta lönnkrögeri. Jag var verkligen villrådig, huruvida jag vore befogad att härvidlag något stadga, men, i betraktande af nödvändigheten af någon åtgärd, stadgade jag ett vite af 15 rdr för den, som beträddes med att blanda bränvin i maltdrycker, och detta stadgande medförde den åsyftade verkan. Just.-Ombudsmannen fäste sig vid denna åtgärd och tycktes sjelf icke vara rätt säker, huruvida K. M:s Befh:de egde rätt att utsätta ett sådant vite, men emellertid har detsamma icke blifvit återtaget, hvilket torde få tydas såsom ett gillande. Det finnes visserligen åtskilligt i Ulslcts förslag, som jag icke kan gilla, men isynnerhet då K. M:s Beflude icke har tydlig rätt att förelägga sådana vitén, anser jag det vara af högsta behof påkalladt, att K.
Uti län och Patriotiske Gäfwor som wörö i Banquen disponerade hade til den 80 Junit influtit Rd. 826,792. 26. 8. och är til Stats-Utffottet en särskildt förteckning öfwer beloppet af hwarje af desia åtskilliga län och gäfwor öfwerlemnad. Jämte det Stats-Utskottet således fär Den äran gifwa Riksens Högloft. Ständer et korrt sammandrag af denna redogörelse, fär det äfwen gifwa tillkänna, at för at ingen ting försumma hwad som kunde tjena at uptäcka eller öka Statens tilgängar, stalt dels til Presidenten Herr Baron och dels til General Tull Arrende-Societetens Herrar Fullmägtiqe följande förfrågningar, hwaruppä det erhållit de här nedanföre uptagne swar:' 1:0 Huruwida det af Högstsalig Hans Maj:t Konung III wid 1792 ärs Riks dag, enligt Hemliga Utskottets ProtocollsUtdrag af den 19 Februarii samma är, gifne löfte, at sjelf, utan Statens och Rikets gradation anffaffa och godtgöra 4,011,618. 29. s. som erfordrades utöfwer hwad Riksens Ständer bewiljat til Riksjkuldens afbetalning, blifwit sedermera upfpldt och kommit Staten tilgodo. Den 8 Augusti. FI9 Härä har Herr Presidenten Friherre r lemnat det swar: At under denna rubrigue hafwa inga penningar ttl Stats - sverker influtit; inen för brist af penningar mäste alla StatSFsckrkets ocb Magazins - Directionens förstotter til kriget tillika med alla innestäende Stats-anstag de näst päföljände ärm afstrifwas. 2:0 Redowisning för de utgifter som blifwit bestridde af Statens Medel wid Norrköpings Riksdag är rsoo 3:o Räkning för Wismarsta Pantstillingen. 4:o Räkning för utgifterne wid f. d Konungens Tysta resa isoz, 1804 och r8o5.
Proposition , N.o 55. mission, såsom varande en permanent och af Kongl. Maj:t godkänd kommunalkorporation samt egande vården om stadens öfriga allmänna angelägenheter, fiege öfvertaga det af bemäide kommitté förut ombesörjda uppdrag att pröfva de säkeihetshandlingar, som för lånen erfordrades, samt att lånebeloppen och ränlemedlenj, efter i nåder bestämmande grunder, framdeles indrifva, under vilkor, att Drätsel-kommissionen vid utlåningen af det för de af branden hemsökte, beviljade anslag, å stadens vägnar, iklädde sig den gemensamma ansvarighet för lånens återbetalning, som varit stadens nödhjelps-kommitte, ålagd. Sedermera har ock Kongl. Maj:t, under den 23 sistlidne Juli, beträffande lånevilkoren och återbetalningen af de anvisade 10,000 r:dr, i nåder medgifvit, att, under iakttagande af hvad rörande säkerheten för lånet redan funnes föreskrifvet, lånesumman finge i fem år från lyftningsdagen innehafvas, hvaraf de två första åren, enligt förut lemnad tillåtelse, utan ränta, samt derefter emot ränta af fyra för hundrade, som vid slutet af hvarje år, räknadt från ljdtningsdagen, borde, tillika med en tredjedel af primitiva kapitalet, erläggas.
Utskottet har, hvad sålunda förekommit, i öfvervägande tagit; och, beträffande frågan om Bergsfogde-tjensternes indragning, ansett böra i betraktande tagas: att Geschworner för närvarande hufvudsakligen åligger att hafva tillsynen öfver grufvubrytning och hvad dermed sammanhang eger, hvarjemte desse tjenstemän, såsom varande behörigen examinerade, vanligen blifva, i händelse af behof, till Bergmästare-förrättningar förordnade; att för öfrigt Bergsfogdarnes bestyr med Kronooch annan uppbörd, samt utmätningar, jemte åliggandet att bevaka Kronans rätt m. m., synas böra utan svårighet kunna å Kronofogdarne, Häradsskrifvarne m. fl. öfvertlyttas; hvadan, och då härtill kommer, att antingen Bergmästare eller Geschworner lätteligen torde blifva i tillfälle att afgifva de årliga förteckningarne tili Bergs-Coliegium öfver tackjernsoch smidestillverkningarne, äfvensom att utrifva stängjernshurdar, samt att med större sakkännedom, än som hos de oexaminerade Bergsfogdarne kan förutsättas, utöfva tillsyn öfver jernförädiingen, Utskottet for sin del hyser den öfvertygelse!!, att Bergsfogdetjensterna utan olägenhet kunna upphöra; och får Utskottet, på dessa skäl, och med fästadt afseende dessutom å nödvändigheten af att undanrödja de olägenheter, som uppkomma deraf, att Bergsfogdarnes nuvarande löner icke i allmänhet förslå till deras bergning, vördsamt hemställa, att Rikets Högloft. Ständer behagade hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla, att de Bergsfogdarne hittills åliggande göromål måtte, i nion af innehafvarnes afgång, öfverflyttas dels på vederbörande Kronofogdar och Häradsskrifvare i afseende på debiteringen och uppbörden af Kronans inkomster, samt actoralers utförande 111. 111., och dels på Bergmästare och Geschworner, hvad deras befattning med bergsväsendet vidkommer.