Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man säger äfven, att det icke gör något, om skolan kommer att ligga litet längre bort, blott den ligger i residensstaden; ty flertalet af länets innebyggare hafva alltid något att uträtta i residensstaden, och som bevis har man anfört, att Westerbottens innebyggare skicka sina söner till Umeå, derföre att det är residensstaden Förhållandet är likväl så. att Skellefteå alldeles icke skickar sin skolungdom till Umeå. och det var just med afs:de på denna blomstrande del af Westerbotten, som man inom Utsk. ansåg, att skolan borde förläggas till Piteå. Det är visserligen sannt, som man anmärkt, att Skellefteå är en obetydlig stad, men det är icke endast fråga om staden Skellefteå; ty der finns äfven en landsförsamling med samma namn, hvilken har icke mindre än 10,000 tnenniskor, och då detta är en af de mest framåtskridande delarne af norra delen af Sverige, så bör den väl tynga något i vågskålen. Hvarföre skall man här säga, att innevånarne i Norrbottens län helst vilja hafva skolan förlaggd till Luleå, när de sjelfva hafva begärt att få den förlaggd till Piteå. Detta är väl ett bevis på, att de der theoretiska åsigterna icke äro riktiga i praktiken. Här har blifvit yttradt, att bästa delen af Norrbottens län är den, som är belägen kring Luleå. Undersöka vi huru dermed förhåller sig, så finna vi, att Luleå har 18 lärjungar uti en skola med 2:ne klasser och 2 lärare, då deremot Haparanda har 40 lärjungar uti en skola med 3 klasser och 3 lärare, oberäknadt en lärare i Finska språket. Vågar man nu kasta en blick in i framtiden, så bör tilltagande folkmängd och välmåga medföra det resultat, att äfven Haparanda får en högre lärdomsskola, och hvad Den 21 November f. m. det nu ifrågav:de läroverket angår, så kan det aldrig i Luleå få samma utveckling som i Piteå. Jag bar inom Utsk. endast grundat min åsigt på de uplysningar, som blifvit afgifna; ty enligt min tanka är det bäst att låta fakta tala, der sådana finnas, och jag kati med anspråk på trovärdighet försäkra, att jag icke är partisk hvarken för Piteå eller Luleå.
Maj:t i Nåder funne för godt detta förslag antaga, hvilket Collegium, då Stats-Verket jemväl tillskyndades förmonen af ska t teköpeskillings erhållande för Löfås grufve-allmänning, som hittills vitan all afgift varit Silfver-verket anslagen, trodde sig i underdånighet icke höra afstyrka, blefve Kongl. Maj:t i tillfälle, att, i sammanhang dermed, förordna om sättet och vilkoren för framtida dispositionen af förläningarne samt om och i hvad moa de extra tjenstbarheter, allmogen till Verket utgjort, äfven till Kronan borde indragas, eller, på sätt Rikets Ständer vid 1815 och 1818 årens Riksdagar i underdånighet hemställt, allmogen från utgörande deraf, vid Verkets nedläggning, befrias. Kongl. Stats-Contoret har för sin del yttrat: att sedan Kongl. Maj:t och Rikets Ständer, efter vidtagna åtgärder i ändamål af Löfås Silfver-verks lörläningars indragning till Staten, såsom öfvamberördt är, funnit frågan böra på öfverenskommelse med Verkets innehafvare bero, samt dessa ej kunnat förmås lill andra vilkor i detta hänseende, än dem Kongl. Bergs^ Collegium uppgifvit, syntes till vinnande deraf att Statens bidrag för ett Verk, som på längre tid varit af föga nytta för det allmänna, må inom viss lid blifva begränsadt, det af Interessenterne gjorde och af Kgl. Bergscollegium i underdånighet hemställde förslag i ämnet skäligen böra antagas, helst, såsom Collegium utvecklat, åtskillige fördelar och friheter derigenom snart kunde blifva för Staten och allmogen i orten att påräkna. Hvad åter anginge dispositionen af förläningarne, så, enär räntan af Löfås gård, förhöjningen å 6oo stigar kol, värdet af 3oo dagsverken samt Kronotionde-spanmålen tillhörde Stats-Verkets ordinarie räntor, följde deraf, att dessa lorläningar efter indragningen koinra o Stats-Verket till godo, på sätt och i den ordning
Genom mera återhållsamhet med skyttel under förbuden lid af året samt genom räfvens betydliga förminskning, tillvägabragt genom de premier, som härför utgå såväl ifrån den allmänna jagt-kassan, bildad af bidrag från socknarne, som från Gottlands Skarpskytleoch JägareGillets enskilda kassa, har under de sednare åren nyttigt villebråd blifvit be 7 J O tydligt förökad t på ön. Tjäru-tillverkningen är, oaktadt den minskade skogstillgången, ännu i det närmaste tillräcklig för allmogens behof. Salpeter-tillverkningen, som här borde kunna med lätthet bedrifvas och utgöra en lönande binäring, har de sednare åren mer och iner aftynal och icke ens kunnat upphjelpas genom de åren 1845 och 1846 inträffade missväxter, som bort vända hågen åt binäringar. Någon salpeter har icke de sednaste 3:ne åren blifvit Kronan hembjuden. Forlön lill fly ter allmogen förnämligast genom kalkbruken såväl för slen till ugnarne, som kalk ifrån en del af dem till lastage-platserne, äfvensom för foror med varor ifrån de ofta inträffande strandningarne, synnerligast uti Länets sydligaste distrikt och på Fårön, å hvilka ställen härflytande inkomster fiån dessa inträffande olyckshändelser utgöra en betydlig binäring. 16 Allmogens vinterslöjder bestå, för karlarne, tornämligast i skogshygge och trädarbeten, bland de sednare utgör förfärdigandet af tunnor till den osläckta kalken en betydlig del i vissa socknar; äfven förfärdigas al några få temligen väl arbetade möbler och andra snickare-arbeten; forslingen af skogseffekler upptager dock mesta tiden. Qvinfolken sysselsätta sig med ullspirming och vadmals väfning samt stickning af strumpor och tröjor, äfven till afsalu. I Öija socken i södra häradet finnas goda sandstensbrott, men sockneboerne hafva funnit sin räkning vid att hellre sjelfva sysselsätta sig med jordbruket, och öfverlåta emot en billig ersättning bearbetningen af dessa stenbrott åt sina grannar i den norr om dem belägna Tide socken.
Enligt min tanke bör man först göra sig reda för, huru många timmar om dagen man kan rimligtvis fordra, att barnet och ynglingen skall arbeta efter bestämd föreskrift, samt först sedan denna fråga blifvit besvarad samt äfven den frågan, vid hvilken ålder ynglingen i allmänhet bör lemna skolan, så böra fordringarne i de olika ämnena bestämmas, lämpade efter den tid man har att åt dem egna, och i detta hänseende bör Skol-lagen icke såsom nn uppställa ett maximum, utan ett minimum af fordringar, aldrig förgätande den gamla regeln: Non midia sed multum. Tiden för ynglingeqs vistande i skolan tror jag bör i allmänhet icke räcka öfver det 18:de året, och om derföre barnet såsom nu får inträde vid 9 års åldei', bör skoltiden beräknas till 9 är, och dessa fördelas på 9 ett-åriga klasser. Om vidare det lagstadgande bibehålles, som medgifver ett qvarstannande af till och 2 år i hvarje klass, så kan ingen, äfven med mindre goda anlag, klaga öfver att han fått sig för iiten tid inrymd. Barnet, hvars ålder jag räknar fran 9.de till 13:de äret, bör ej åläggas iner än högst 8 å 9 timmars arbete, och ynglingen, från 13 - 18:de året, icke mera än 9- 12 timmars om dagen; ty barnet bör sofva minst 10 timmar och ynglingen minst 8 timmar, och sedan är icke förmycken tid öfrig till lekar och studier, valda efter eget behag, saker, som nu för tiden alltför litet päaktas och som dock äro af största vigt och betydelse. Innan jag går att framlägga mitt förslag till ändringar och bestämningar i vår nu gällande Skol-stadga, anser jag det vara nödigt att förutskicka några ord om Latinet, ty på dess placerande inom vårt elementar-läroverk beror, om vi skola förblifva i vår närvarande beklagansvärda ställning, eller vi skola kunna motse bättre dagar. 46 Motioner i Borgare-Ståndet ? 862. JW 26.
[1637] E m o t 100 kronors afgift pr år önskar en ung flicka inackordering i ett trefligt hem, naturskönt beläget, villig att deltaga i husliga sysslor. Svar till » Välkommen », Mariestad, pöste restante. [1533] I Märket Bld. yttrar i Nya Dagligt Allehanda om detta arbete bl. a.: » Boken är af den art att den med nöje kan läsas af alla. Författarens stil är i detta arbete utmärkt af en särskild kraft och fägring. Det finnes i hela berättelsen ingenting af spiritistisk humbug, men däremot mycket af äkta religiös hänförelse. » Stockholm, Fr. Skoglunds förlag. [1550] § a e d k e ' s § a c a o är damernas favoritdryck och användes numera allmännt i alla finare familjer. Erhålles endast hos de större Spccerihandelsfirmorna. [1520] Vid Samuelsbergs Hushållsskola, belägen nära intill Motala, mottagas unga flickor till inackordering på må- nad. Tillfälle gifves att gå med i hushållet, om så önskas. Undervisning meddelas i hvad till kvinnoslöjd hör. Särskild vigt fästes vid såväl enkel som konstväfnad. Förfrågningar torde ställas till Samuelsbergs Hushållsskola, Motala. Samuelsberg, Motala d, 7 febr. Mina Möller. Ulla Holmberg. S ä k e r bot för bleksot, blodbrist och. Undert. får vördsamt för den ärade allmänheten tillkännagifva, att jag emottager till behandling personer, som lida af bleksot och blodbrist samt den för barn vanliga eng. sjukan. Och har det städse lyckats mig att befria fr. nämnda sjukdomar dem, som sökt mig för dessa sina lidanden. Skriftl. förfr. besvaras genast, då dubbelt porto bifogas, då äfven intyg och rekomm. sändas. Trädets jernvägsstation,__ [1538] Fru J. Österberg. P. återkommer aldrig. 30,000 meter l:ma Halfylle Flanell som kostat grå 70 öre, röd 88 öre och hvit 84 öre, bortslumpas till grå 51 öre, röd 61 öre och hvit 61 öre metern. A. Williamson, Stockholm.
K. i sin matsal inom en flaggdekoration har sitt valspråk, sitt märke, en afbildning af jordklotet med bokstäfverna I. Ett tänkespråk öfver själfva ingången till huset kunde j u också vara vackert och tilltalande, men att snart sagdt på hvar vägg finna ett bibelspråk, det är enligt min tanke att för mycket så att säga » posera » med sin kristendom. Hur K. F. U. K. framlefver sitt sommarlif därute vid saltsjöstrand? Jo, i största möjliga frihet från allt tvång, allt reglemente. Det är blott vid andaktsstunderna och naturligtvis vid måltiderna, som alla skola vara samlade, när klockan kallar, men däremellan sköter hvar och en sig själf. Den, som önskar hvila och ensamhet, går med sin filt och en bok till den närbelägna, härliga barrskogen eller slår sig ned på nå- gon klipphäll vid stranden, men för det mesta bildas större eller mindre kotterier, som sitta tillsammans med sina handarbeten på gårdsplanen, hvarifrån man ser ångare och seglare ständigt passera, eller också uppe i tallbacken med ljuflig skugga och svala fläktar från sjön. BERZELII PARK. rummet tillgodoser de materiella. Och det gör hon sannerligen på ett sätt, hvaraf hon har all heder och hvarför inackordenterna böra vara henne hjärtligt tacksamma. Villan är stor och rymlig. Den innehåller omkring tjugu rum, höga och luftiga, hvilket antal dock visat sig icke tillräckligt, utan ha denna sommar flere rum måst förhyras i en närbelägen villa. Föreningsmedlem betalar för ensamt rum 50 kronor i månaden, för deladt rum 40 kronor, och de, som bo flere än två tillsammans, 30 kronor. Inackordering kan äfven fås för kortare tid, 14 dagar, en vecka. För endast en dag betalas kr. Måltider serveras 5 gånger om dagen, maten är riklig, god och kraftig, väl tillagad och väl serverad, » BLOMSTERKORGEN » FRAMFÖR Det märks på allt, att det är kvinnor med BERNS SALONGER. utprägladt sinne för ordning och prydlighet, som inredt detta hem och som med ganska små medel förstått att göra det riktigt hemtrefligt.
A. 579. — N:o 22. angående sökt förhöjning i arfvode! för motläsning vid Correkturet af hillänget till Riks-Ståndens protocoll. — N:o 23. med skrifvelse-förslaget N:o 221. IX. B. 583. A. 586. N:o 24. med förteckningar å eventuella tullbestämmelser. IX. B. A. 586. N:o 25. till Välloflige Borgare-Ståndet, i fråga om expedierande af serskilde underdåniga skrifvelser, angående extra Stalsregleringen. IX. B. 601. A. 602 — N:o 26. till Välloflige Borgare-Slåndet i anledning af dess återremiss å en punkt i Memorialet N:o 21. IX. B. 601. A. 602. — N:o 27. lill Rikets Ständer, i anledning af återremiss å Memorialet N:o 22. IX. B. 601, 602. A. 605. — N:o 28. till Rikets Ständer, angående rättighet för Utskottets cancelli-personal och vakt-betjening att uppbära aflöning någon lid efter riksdagens slut. IX. B, 601. A. 602. — N:o 29. angående acceptering efter riksdagens slut af räknin gar å tryckning och häftning af bihanget till Riks-Ståndens protocoll. IX. B. 601. A. 603. Extra anslag för allmänna arbeten, angående deras anvisande för 4 års tid. Se Arbeten. F. Fabriker och Handtverkerier, om understöd till resor i främmande länder åt arbetare dervid. IV. B. 373. A. 501. V. E. 3. Fabriksoch Handtverksordning 1846 års, angående ändring af 12 och 26 §§ i. I. R. 444. Se vidare Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 97. Fahlu Bergslag, angående representationsrättigheter för.
Derefter har den nuvarande motionären Herr Brakel, såväl vid 1853 —1854 som vid 1856—1857 årens Riksdag framställt enahanda förslag, som vid den innevarande, hvartill likväl Höglofl. Ståndet vägrat sitt bifall, vid den förra Riksdagen med 27 röster mot 9, och vid den sednare utan diskussion och .votering. Efter inhemtad kännedom om förberörde skiljaktiga både förslag och beslut har Utskottet tagit detta ärende under noggrant öfvervägande, dervid Utskottet kommit till den slutföljd, att med den organisation Ridd. o. Adeln för närvarande eger, ett samfäldt och omedelbart val af Elektorer skulle medföra icke blott större, om man så får uttrycka sig, materiella olägenheter, genom tidsutdrägt, utan äfven, på sätt Friherre Cederström anmärkt, lätteligen kunna vida mer än nu, leda till en alltför uteslutande ensidighet eller en för intet fall önskvärd splittring. Farhågan att Ridd. o. Adelns majoritet genom bänkmansvalen skulle kunna blifva besegrad af en minoritet bekräftas icke af erfarenheten, åtminstone under de senaste Riksdagarne och synes, — att döma af Ridd. o. Adelns afslag, vid sex föregående Riksdagar efter 1823, af väckta motioner om bänkmännens afskaffande — icke numera delas af flertalet inom Ståndet. Sannolikt lärer väl ett motsatt förhållande ej heller hädanefter komma att inträffa, sedan man å ömse sidor lärt sig uppskatta betydelsen af bänkmansvalen och att äfven der enighet och sammanhållning äro oundgängliga, för att vinna ett resultat.
Vore jag ledd af småsinne, eller om jag skulle kunna hysa någon skadefröjd vid alt motsätta mig det, som kan vara nyttigt för en kommun, så skulle jag säkerligen icke hafva talat hvarken för Arboga eller Köping, ty jag vet få saker, som så hafva förbittrat mitt lif, som Arbogaoch Köpings-frågan, emedan det varit en stor anledn. till, att jernvägs-frågan blef ett helt år förhalad, då det var fråga om, huruvida jernvägen skulle gä lill Arhoga eller Köping. Jag bar yrkat, och skulle kunna bevisa för hvar och en, som vill med fritt sinne gå in i frågan, att det varit för Sverige och för Köping af stor vigt, att stadens hamn hade blifvit flyttad ned lill mynningen, och att jernvägen hade galt deröfver, än i stället såsom nu blifvit beslutat, jernvägen blifvit flyttad 5,000 alnar högre upp, hvilket icke blir till fromma, hvarken för jernvägen eller för Köping, lika litet, som för de trafikerande, men då nu, i följd af dea 552 Den 29 Junie m. utredning frågan fick genom auktoriteterne, densamma har blifvit på detta sätt afgjord, så tror jag det vore orättvist, att icke gifva Köping det _stöd, som den behöfver, nemi. att få sin å i navigabelt skick. Afven om det nn ifrågavar:de anslaget beviljas, så får likväl telegraferingen, som Hr Ribbing trott, 'blott skulle vara för tre år, om anslaget icke beviljades, alltid fortsättas, ty rnan nödgas alltid telegrafera, på det att fartygen skola binna in i mötesplatserna, innan de komma att möta hvarandra. Jag får fortfarande yrka på bifall till Utsk:s Betänk. Hr von Hartmansdorff: För min del anser jag det hafva varit ganska rikligt af Hr von Troil, att understödja Köpings och alla öfriga anslags-frågor som förekommit, sedan Ystad först erhållit sitt belopp.
Om jag ej bedrager mig. är Kongl. Maj:l6 nädiga anbud om eftergift ä Vewillningen, häftad wid det wilker, al den as Hemliga Ucffoktet upglsna ttsstilgkianZ-Plan, förut af Riksens Ständer more antagen; Och som således detta anbud, i fall ttezlilzrions kttojeÄsr förka» stas, blir ar anse såsom alldeles icke lilkommit, sä kan, ester min ranka, ingen krapostrivn göras om Tacksägelse - ^ärelisn, innan wilkoret är upfylldk, det will sä» ga, innan ttsslifarions-Planen är antagen» Herr Grefwe» och Landt-Marskalken. Påskriften pa Onnvolurek, sa iväl som innehallek af Konungens nädiga förklarande bewisa, ar kärisnos-Planens antagande ar lagdt til grund för Hans Majers anbud; I anledning hwaraf den nu gjorda kropvluioi, får hwila imil dest den saken ar afgjord. Herr Lckonstrom, ?ekr. Sä wida dek ej ar lagstridigr, anhäller jag ödmjukeligen om betygande af wära glädje-rörelser öfwer Hans Mastts ädelmod. Grefwe I^e^snksupt, Olas.
Spannmålsprisen blifvit något för högt beräknade, nemligen Rågen till 8 R:dr, Kornet till fem och en half R:dr och Hafran till tre och en tredjedels R:dr, allt Banco; men, vid gjordt öfverslag , är dock utröndt, att om behållne afkastningen i Spannmål, utgörande 1135 Tunnor Råg, 2653 T:r 32 k:r Korn , och 1510 T:r Hafra beräknas efter nedsatta pris, nemligen Rågen till 6 R:dr, Kornet till 4 R:dr, och Hafran till två och en tredjedels R:dr, allt Banco, uppkommer ett Capital-belopp af något öfver Trehundrade nittio tusende (390,000) R:dr Banco. Enligt företedt Gravations-bevis, dat. den lysistlidne Juni,äro Frälse-Säterierna Marsvinsholm , Hunnesta och Charlottenlund med derunder lydande gods och lägenheter intecknade, nemligen; 1:0 för återstående skuld till Pierre Godeffroy i Hamburg Fyratioåtta tusende R:dr Hamburger Banco; och 2:0 för de 2:ne län, som Hans Excellence i Riksgälds Contoiret innehar, tillsammans Tvåhundrade trettontusende sexhundrade R:dr Banco. Och vid hvilket förhållande Stats-Utskottet anser Riksgälds-Contoiret äga full och tillräcklig säkerhet för dess fordran, blott genom inteckningen uti de pantförskrifna Handt Egendomarna. Beträffande den af Hans Excellence begärta prolongation med afbetalningarne på ifrågavarande 2:ne lån, så förekommer härvid, att dessa lån blifvit Hans Excellence meddeldte till understöd för Stenkols-verket i Skåne, på hvilket Riksgagneliga företag Hans Excellence uppoffrat - Den 7 Juli. 749 rat en stor del af dess enskilta ansenliga förmo» genhet, samt att Hans Excellence ej allenast haft att kämpa mot flera ej påräknade hinder och svårigheter, hvilkas undanrödjande medfört ansenliga tillökade kostnader, utan ock fått vidkännas sådana betydliga förluster, som endast varit föranledda af Sveriges Politiska förhållanden.
Vigtigt och fordrade ett skyndsamt afgörande, skulle alldeles åfventyras; samt att tiden , inom hvilken Höstoch VinterTingen skola förrättas , dessutom är bestämd från Två och En half till Tre månader, men för SommarTingen till omkring en och en half månad, hvaraf hinder att en Domare, som eger flera från hvarandra långt aflågsne TingsStällen , ej utan svårighet kan medhinna SommarTinget afsluta, 1 synnerhet då alla. Expeditioner innan afresan från Tingsstället skola till Parterne Utlemna». Lagutskottet, som vid öfvervägande häraf ansett: att vida betydligare olägenheter ån de, af Gustaf Larsson till stöd för motionen, uppgilne. skulle föranledas genom SommarTingsTerminernes framflyttande till emellan den i^:de Maji och if:de Julii, helst Tingen då kommo att infalla under den för Allmogen brådaste Slotteroch Hö Bergningstiden , har på sådan grund icke kunnat antaga den af Gustaf Larsson föreslagne förändring, utan funnit lämpligast, att i afseende på tiden för SommarTingens förrättande, bör förblifva vid hvad: 2 Cap. i §. RättegångsBalken derom före - 48 Lagutskottet! Betänkandett, skrifver; hvilket dock på Riksens Håglöf!- Ständers i vidare profning ankommer. Stockholm den io;de Mars 1823. Betänkande angående Jonas Gråbergs och Daniel Nordqvists från Carlstads Län Memorial om Domares skiljande från befattning med värdering å Fastighet, som pantevis Lägfares. Uti ett till Hederv.
Revisorernes åligganden bestå deruti: a) att granska Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning sedan den tid, sist församlade Revisorers eller Stats-Utskotts granskning omfattat; b) att härvid sorgfälligt undersöka, om detta Verk kommit i behörigt åtnjutande af de detsamma utaf Rikets Ständer anvisade inkomster och till gångar. samt om verkställda utbetalningar varit med Rikets Ständers beslut och föreskrifter Öfverensstämmande; c) att tillse, huruvida ej allenast Fullmägtige, utan äfven Riksgälds kontorets samtlige embetsoch tjenstemän ställt sig till efterrättelse det för Kontoret utfärdade Reglemente, jemte andra gällande instruktioner och föreskrifter, äfvensom för öfrigt vederbörligen iakttagit och fullgjort sina åligganden; d) att, derest något skulle finnas vara försummadt eiler eljest kräfva rättelse, härå fästa Fullmägtiges uppmärksamhet och derjemte hos Rikets Ständer förhållandet anmäla samt föreslå de åtgärder, som, till vinnande of behörig verkställighet eller rättelse härutinnan, anses böra vidtagas; e) att dessutom till laga beifran af vederbörande befordra så beskaffade förseelser af Fullmägtige eller Kontorets embetsoell tjenstemän, att Revisorerne anse åtal i anledning deraf böra ofördröjligen anställas; I) att öfver sådana frågor, derom Fullmägtige ansett sig höra med Revisorerne rådgöra, sina åsigter och yttranden Fullmägtige meddela; Stats-Uiskottets Memorial N:o 161. 11 g) att pröfva och afgöra besvär, som af Kontorets embetsoch tjenstemän eiler andra personer blifvit hos Revisorerne, i föreskrifven ordning, anförda öfver Fullmägtiges åtgärder och beslut i klaganderna rörande mål; dock kan, i följd af Revisorernes angående befordringsfrågor meddelade yttranden, skedd befordran icke återgå; och h) att, der anledning dertill skulle förefinnas, äfven utan anförda klagomål, göra erinringar emot Fullmägtiges beslut i frågor om tjensters tillsättande samt löners eller pensioners beviljande.
Tullbevakningen eller för de nödigblifvande magazinsoch andra byggnader samt tjenslemäns aflöning m. m.; och att således jemte det afgiber i likhet med hvad i andra nederlagsorter eger rum blefve fastställde, alt erläggas för alla fartyg med undantag endast af dem, som vid Slilö blott söka hamn utan att lossa eller lasla, efter samma beräkning, afgiber jemväl målte fastställas å både inkommande och utgående varor för betäckande af de i och för transitooch nederlags-anslalterne, tullbevakningen och municipal-tjenstemännens aflöning med mera uppkommande kostnader; äfvensom Societeten härmed förenat den anmärkning, att de rättigheter, som för Slitö vore i fråga afsågo helt och hållet Slatsmanna-yrken, som efter lag icke finge ulöfvas af andre än lagligen antagne handlande borgare, under efterföljd af de ordningar och stadganden samt utgörande af de onera och utskylder, hvilka för städerna äro föreskrifne och hvilket förutsatte att den borgerliga rörelse, som för Slitö vore i fråga, icke syntes kunna der medgifvas eller få komma till verkställighet förrän Slitö blifvit privilegierad stad och dess invånare berättigade att idka handel, samt drifva borgerliga näringar. Att Handels-Societeterne i Gefle, Hernösand, Umeå, Piteå och Luleå, med instämmande uti hvad sökanderne anfört och med serskildt afseende å den förmon, som den ifrågavarande transitooch nederlags-rätten Bill. lill R. St. Prot, l8/£o, ö Sami. 23 Haft, 3 18 Allm. Besv.- och Kkon.-Ut skot tets Betänkande> N.o 98. skulle medföra för de Norrländske vid Botlniska viken belägne städer, hvarvid Handels-Societeten i Piteå serdeles fäst sig vid den oberäkneliga fördel» som för denna stads större delen af året, genom isläggning, afbrinna sjöfart, skulle uppkomma genom tillfälle att lill omlastningsort begagna en så öppen och välbelägen hamn, som Slilö — och i underdånighet yttrat den önskan att Kongl.