Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Grefve Horn, Claes Fredric: Jag har redan reserverat mig emot Ridderskapets och A.~ Den 19 Mar lii. delns beslut i frågan om den såkallade publiciteien; inen i anledning af hvad hår nu blifvit yttradt, anhåller jag att i Protocollet äfven få (antecknadt, det min öfvertygelse icke erkänner någon annan aristocrati inom Svenska.representationen, ån den, som grundar sig på medborgares aktning och förtroende i följd af medborgerliga dygder och ädla tänkesätt. En vård talare har velat framställa den åsigt af restaurationen 181 i i frankrike, sorn skulle den aristocratiska principen der hafva stadgat den råtta medborgerliga friheten; men jag nödgas vara af den tanke, att det år just denna aristocratiska princip sorn , 1 strid mot lagen och friheten infört Gensd’armer i de Deputerades Kammare och våldfört de heligaste folkets rättigheter i den aktningsvärde representanten Manuels person. Grefve Posse, Arvid: Reservations-rätten har nu öfvergå» till en öfverläggning, huruvida en aristocratisk makt finnes i' vårt land, och i sådant fall, huru nyttig den må vara. I förra fallet hvarken vågar jag eller behöfver fålla något omdöme, ty Höglofl. Ridderskapets och Adelns eget medvetande gifver säkraste utslaget deröfver, och i det sednare åberopar jag erfarenhetens vittnesbörd, och hvad de mest utmärkta författare yttrat 1 fråga om constifutiohella Monarchier. Jag har egentligen begärt ordet endast för att bestämdt gifva tillkänna, att jag icke delar den sista vårda talarens åiigter, ty min öfvertygelse är den, att det Va - 552 Dea 19 Biarliii rit ett missbruk af den aristocratiska makten, och icke egenskapen af denna makt, som fört Gens’darmer i Frankrikes Deputerades Kammare. Grefve Frölich, David, förenade sig med Grefve Posse. Grefve Ridderstolpe, Carl-.
Insättningar och uttagningar rätta sig efter tillgångar och behof. Men derjemte visar del sig att i samma mån insättningarne ökas, i samma mån försvåras utlåningarne. Det sednare förhållandet har under loppet af dessa åren nödsakat sparbanks-styrelsen att genom nedsatt ränta underlätta utlåningarne. Likväl har samma styrelse ännu undvikit att nedsätta räntan för insättare. Sjukvården inom länet besörjes af 3:ne Provincial-Läkare. Inom länet finnas derjemte flera militär-Iäkare, som begagnas för den enskilda praktiken. Länets Lazarett och Kurhus, förlagdt i länets residens-stad, fortgår med samma verksamhet som förut, och har ännu med stöd af den fond, som är uppkommen genom enskildas välgörenhet och med biträde af Kurhusmedlen, kunnat erbjuda 100 frisängar åt länets invånare, som ej erlägga någon särskild afgift för på länets Lazarett erhållen sjukvård. § s. Städer. Christianstad. Folkmängden var, enligt mantalslängden för år 1847, såväl för sjeltva staden, som under stadens jurisdiktion lydande byarne Näsby och Nosaby 13 samt en del af Åhus lastageplats 4,662 personer, hvaraf 2,892 voro mantalsskrifne och 1,770 mantalsfrie, hvarförutan i staden finnas tillhörande dels Wendes Kongl. Artilleri-Regemente 1,367 personer, af hvilka 385 äro mantalsskrifne och 972 mantalsfrie af gemenskapen och dertill hörande personer, dels Norra Skånska Kongl. Infanteri-Regementet 109, hvaraf 95 äro mantalsskrifne. Folkökningen inom staden och dess jurisdiktion har således sedan sednaste underdåniga Rerättelse stigit med 300 personer. Som bildningsanstalter finnas inom staden en Trivialskola, en Lancasterskola, en Flickskola, Garnisonsoch Fattig—Flickskola, hvilka hafva sina särskilda lärare och lärarinnor, som underhållas såväl af Staten, staden som enskilda personers do nationer. Näringarne bestå i handel, handtverk och fabriker.
I anledning af en Fedamots yttrande, att det ej vöre möjligt; för hans hopp, att inse möjligheten af en för* ändring uti representationen på en annan v-äg* än den han nämnde, får jag förklara min in* merliga öfvertygelse, att, då GrundLagen haren §*, som i ailmänhet medgifver förändringars åstadkommande i densamma, hoppas jag, att kommande tiders Ständer skola kunna i laglig väg tillvägabringa en sådan förändring, sedan idéen om dess absoluta nödvändighet hunnit mogna, och blifva pluralitetens, hvilket ej lä* ter vara aflägset, 4 — Företogs till pröfning Allmänna Besvärs* ©eh OeconomieUtskottets den 8 dennes, unde? 3!?:q *$6 afgifne, samt den 15 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Belänkande, röjande jemrrkning af extra Boteringen i Biket. Herr Riken, Carl Wilhelm.- Jag har med gil den uppmärksamhet, hvaraf jag varit magtig, tagit kännedom om det vigtiga Betänkande, sorn af Herr Grefven och X/andtMarskaläcan nu blifvit inför Ridderskapet och Adeln föredragit;. Jag har deri trott mig finna många sanna åsigter, blandade med stora misstag; jag rättvisar de förra , och anhåller, att, så vidt jag förmår, få blotta, de senare.. GeconomieUtskottet har erkänt 180a och 3810, arens Riksdags-besiut, såsom grundförfattningen för den så kallade ExtraRoteringen; detta beslut innefattas uti nämnde Riksdags Oecono* tnieUtskotts Utlåtande uppå Kongl. Maj;ts Nådiga Proposition om National-försvaret, hvilket Utskottets Utlåtande Ständerna till Hans Majit öfverlemnade såsom sitt’ underdåniga Svar; och.så länge Utskottet stadigt förbi ifver vid 1810, års. grunder, har jag vid Betänkandet intet att anmärka; jag tvärtom beundrar den skarpsynthet, hvarmed Utskottet upptäckt felen, uti i8n års åtgärder, och bristerna uti K rigsoch KaipmarGollegiemes samt.
Detta vore åtminstone en tydning, som, om man subjectivt inom sig kan göra den, man icke har laglig anledn. att antaga såsom talarens mening. Jag får derföre hemställa, huruvida icke billighet och rättvisa äfvensom hvars och ens värdighet fordrar, att denna sak stadnar vid hvad hittills skett. Man har uppmanat Frih. af Nordin att återtaga sin motion, och jag skulle önska, att han ville göra det; men jag anser det icke absolut nödvändigt, enär Ståndets majoritet har rätt att vägra motionens remitterande till Utsk. och låta saken förfalla, emedan det, enligt 3o (j Ridd.Ordn., beror på Ståndet att förvisa saken till Utsk. Der står nemi.? "Uppstår fråga, om någon tillåtit sig personligen förolämpande uttryck, pröfve R. o. Ad., om han derför af Landtm, varnas bör, eller saken af ett Utsk. skall närmare pröfvas eller ock alldeles förfalla.” R. o. Ad. äger således att pröfva, huruvida frågan skall remitteras till Utsk., och jag vågar derföre hemställa och anhålla, att icke någon närmare pröfning af Utsk. må beslutas, utan att saken må få förfalla. Om Hr Crusenstolpe vill och får tillfälle att framställa den tableau, han i förra plenum velat göra, så kan saken förändra sig och anledn. uppstå till åtal emot honom; men för närvar, inser jag ej anledn. dertill. Frih. af Nordin: Det är hufvudsakligen i afseende på hvad den siste värde talaren yttrat, som jag begärt ordet, för att framställa min öfvertygelse, att det visserligen helt och hållet beror på R. o, Ad. att bifalla eller afslå remiss. Om pluraliteten af R. o. Ad. finner den förklaring, Hr Crusenstolpe afgifvit, vara tillfyllestgörande, så kan remissen visserligen afslås; men jag kan också icke dölja min enskilda öfvertygelse, att den förklaring, Hr Crusenstolpe gifvit, icke är tillfyllestgörande, så länge våra prot. skola vara nedsuddlade med det ord, han i förra plenum begagnat. Helt annat
Betänkandet N:o 11, med förändring, enligt Utlåtandet N:o 17, godkändes. 32 §. Betänkandet N:o 11, bifölls. 33 §. Denna §. uti Författnings-förslaget, enligt Betänkandet N;o 11, och Utlåtandet N;o 17, afslogs. 34 §. Ifrån denna §., sådan den är af Utskotten i Betänkandet N:o 11, (öreslagen, komma att utgå orden: 'äfvensom uti 33 och uti simma §. skall näst efter ordet: "Kust-Chef" införas delta: ”Tnll-Fiscaler.” Med iagttagande af hvad sålunda var beslutadt, antogs redaclionen af den 34 §., en - Pro'- XJtdr. den 22 Maj 1341 - 4% ligt Betänkandet N:o 11, med förändring, enligt Utlåtandet N:o 17. 35 §. Betänkandet N:o 11, med förändring., enligt Utlåtandet N;o 17, bifölls, 36 §. Redactionen, enligt Betänkandet N;o ii, antogs, med de för ändringar, att i första perioden af 1 mom. uteslutas orden: ”inom hus eller i boningsrum,” och att första ordet al andra momentet: ”Skei” utbytes emot ordet: ”Börjar.” 37 §. Betänkandet N:o 11, godkändes. 38 §. Redactionen, enligt Betänkandet N:o it, antogs, med uteslu tande af orden: ”och sista mom. af 33 §.” 89 §. Denna §., sådan den är i Betänkandet N:o n, föreslagen, ansågs böra utgå, i följd af yttrandet öfver 33 §. 45 §. Utlåtandet N;o 17, gillades. 49 §• Utlåtandet N:o 17 gillades.
Det må derför kunna medgifvas att stadgandena om vadepenningar icke medföra någon synnerlig skada eller olägenhet och att deras skyndsamma upphäfvande på sådan grund icke af behofvet påkallas. Men det synes mig innefatta en anmärkningsvärd motsägelse, att bibehålla skyldigheten för rättsökande att erlägga vad, då man befriar dem från åliggandet att vid fullföljande af talan mot Hofrätts dom eller utslag utgifva revisionsskilling. Föreskrifterna om begge dessa afgifter hafva samma syftemål och stödja sig på enahanda grund. De skäl, som anföras eller kunna anföras för borttagande eller bibehållande af den ena, äro lika gällande i afseende på den andra. I följd häraf och då jag gillar Lag-Utskottets hemställan om upphäfvande af lagens föreskrifter angående revisionsskilling, anser jag mig äfven böra tillstyrka, att Rikets Ständer fatta beslut af lika beskaflenhet om upphörande af parts skyldighet att erlägga vadepenningar. Om denna min åsigt godkännes, torde en förändrad lydelse af förutnämnda och några andra paragrafer i 25 Kapitlet Rättegångs-Balken vara erforderlig. Jag får derför, i förmodan att det anses betänkligt att utan Lag-Utskottets hörande antaga ett af mig framstäldt förslag i sådant hänseende, vördsamt hemställa, att denna fråga måtte remitteras till Lag-Utskottets förnyade behandling, dervid äfven torde komma under öfverläggning huruvida en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t om upphäfvande af det i 12 § af Kongl. Förordningen angående expeditionslösen den 30 November 1855 förekommande förbud att taga lösen för vadebevis bör tillstyrkas.
Till anläggning af ny hamn vid Carlstad, närmare intill staden än den hittills för dess rörelse begagnade äldre hamnen vid Kanikenäset, anvisade Rikets Ständer 100,000 R:dr R:mt att utgå såsom lån. Den för denna nya hamnanläggning upprättade plan med kostnadsförslag blef den 3 November 1838 af Kongl. Maj:t i Nåder gillad att lända till efterföljd vid arbetets utförande; och en af staden utsedd Direktion har, genom kontrakt som Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader antagit den 11 Mars innevarande år, förbundit sig att fullborda byggnaden inom den 1 Oktober 1862. Arbetet, som börjades under nästlidne vinter,! har alltsedan blifvit oafbrutet fortsatt genom nämnde Direktions försorg. Norrbottens län. Utdikning af Bälingsträsk, Lillträsk, m. fl. vattendrag i Neder-Lui leå socken, bör, enligt antaget kontrakt, fullbordas till den 1 i Oktober 1860. I Sänkning af Ajhämä träsk i Pajala socken. Arbetsplanen erhöll Nådig stadfästelse redan den 27 Mars 1838 då statsbidrag äfven anvisades; men kontrakt om utförandet har, oansedt - aflåten påminnelse, ännu icke från vederbörande inkommit, i följd hvaraf inga medel hittills fått af interessenterna lyftas. Westerbottens län. Aftappning af Stora Renträsket i Degerforss och Burträsks socknar, | bör fullbordas inom den 1 Oktober 1862. j <27 Som nya hamnanläggningen är beräknad att kosta 220,026 R:dr, och denna byggnad orsakat Carlstads stad derutöfver en extra utgift af 62,401 R:dr 64 öre, ,till hvilket allt endast 100,000 R:dr lån är beviljadt, hafva vederbörande gjort underdånig framställning om att erhålla ytterligare understöd från statsmedlen såsom anslag, och Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader har i underd. förordat 80,000 R:dr. För vattena/tappningars understödjande ställdes af Rikets Ständer en fond till Kongl.
I afseende härå hafva Utsk:n sagt sid. 4: ”Uti 1 §:n af omförmälda K. förordn. har ett tillägg blifvit föreslaget, af innehåll, att föräldrar och barn samt syskon må tillförbindas alt, i mån af behof, å ena, samt förmåga, å andra sidan, bidraga till hvarandras underhåll. Funnes icke sådane anhöriga eller mäktade de icke, en eller flere tillhopa, lemna något, eller det behöfliga understödet, då först skulle socknen eller staden, hvaraf den behöfvande vore medlem, utan eller med bidrag af dess anhöriga, lemna en dylik vård och försörjning.” sos Dea IS Augusti f. m. ”Efter hvad Utsk:n inheralat, var, så väl uti det af komiterade för fattigvårds-ärendena upprättade, som det af R. St. vid 1840—41 årens riksdag afgifna förslag lill stadga om fattigvården i riket, en föreskrift af nyssberörde syftning intagen. Uti det förra af dessa förslag var denna ansvarighet utsträckt till anhörige i rätt uppoch nedstigande led; uti det sednare åter inskränktes densamma till föräldrar och barn. Utsk:n äro dock, för deras del, af en härifrån skiljaktig tanka, och anse ett stadgande om skyldighet för anhörige att bidraga till hvarandras försörjning icke böra närmare bestämmas i den positiva eller borgerliga lagen. Att denna, i hvarje menniskohjerta inskrifna pligt i allmänhet efter förmåga af en hvar utöfvas, lärer väl fä antagas. Några undanlag och exempel från förvillade och oupplysta varelser torde icke innefatta giltig anledning till ett dylikt stadgande, hvilket å lagstiftningens sida skulle förråda en oskälig missförtröstan om religionens och en allmännare spridd upplysnings verkningar på menniskohjerta! och skyldskaps-känslan. Dessa uträtta, efter Ulsk:ns öfvertygelse, vida mera, än som, genom en, kanske ofta nog i stränga händer hvilande, tvångs-lag, skulle kunna åstadkommas.” Min tanke är i detta fall motsatt Utskrns, och jag hyser den på grund af erfarenhet.
Ehuruväl Fredrikshalls-bolagets tillverkningskostnad de första aren är betydligt drygare än de Göiheborgska ångraffinadörerncs, så låt det dock antagas, att toppsockret, utan någon vinst eller med råsockrets pris och tillverkningskostnaden jemt ersatta, icke står bolaget i högre pris, än Hamburger-sockret på stället, fritt om - 20 Bevillning}-Utskottets Memorial, N:o 23. bord, eller beräknadt i Sv. vigt och mynt, pr H till sk. b:ko 8: — dertill kommer 2 proc. försäljningsprovision och 2 proc. delcredere till försäljnings-kommissionärerne ... b , 0: 4. och slutligen speditionskostnad till försäljoingsplatserne i Norrige, sorn öfverhufvud utföres med . « , * « 0: 4. V V Summa sk, b:ko. 8: 8. Försåldt i Norrige till 19 sk. rgs eller 12 sk. 8 rst b:kö pr skulle således bolaget hafva en ren vinst å hvarje W af 6 sk. rgs. Deremot om bolaget skickar sin tillverkning till Götheborg och denna der försäljes till 18 sk. rgs pr så blifver bolagets fördel ej större än 1 sk. 4 rst rgs å hvarje %. Räkningen får nemligen då följande utseende: 1 % toppsocker antages stå bolaget i Fredrikshall till sk. b:ko 8: frakt och assurans till Götheborg v „ 0: 5 - tull, hälften af taxeheloppet , * 6 - handelsoch sjöfartsafgift » b 0: 3 - tOlag —, ... o. o. o . .- « 0 0 . » k v ■ 0: 3 Stämpelafgift . T% packhusoch arbetspenningar, magasinskostnad och brandassurans » b 0: 0 t7u provision 2 proc. för handelshuset i Götheborg b „ 0: 3- Summa sk. b:Uo 12:'
St:r gillade skäl, sorn i Betänkandets 8:de punct äro anförda, för närvarande, då LotteriIni'ättningen tills vidare bibehållits, icke heller understödja Revisorernes tillstyrkande om BrudgåfvoFondens öfverlemnande till RiksgäldsContoret samt indragningen af ifrågaställde Gåfvor. 19:0 På den anmärkning, att Utskottet brustit i tillbörlig uppmärksamhet mot RiksStånden, då det icke underrättat om innehållet af den förklaring, till följd hvaraf Revisorernes framställningar rörande ofullständighet i CurhusRäkenskaperna ansetts förfalla , får Utskottet till svar meddela att nämnde förklaring finnes tryckt samt blifvit, jemte Revisionsberättelserna , i RäksStånden utdelad. 20:0 Genom det Utlåtande Utskottet kommer att innan korrt afgifva öfver Strömrensningsfondens förvaltning, blifver Utskottet i tillfälle att lemna en fullständig öfversigt af och ett säkrare omdöme öfver dessa medels användande på sätt i anmärkningarne blifvit äskadt. 21:0 Vid i3:de puncten, angående liqviden af f. d. K. Familjens fordran har Hr Hegardt, B. Chr., anmärkt, alt den Handelshuset Michaelson & Benedicks tillagda provision för erforderliga Vexlars anskaffande varit alltför hög samt att otvifvelaktig!, om afven Yexelköp inom Riket icke utan menliga följder me - 6t>4 Stats-Utsk ottets deist Coursens uppjagande kunnat för hela summan afslutas, flera utvägar funnits att, med mindre kostnad än soin skett, verkställa liqvidationen; hvarförutan Hr Hegardt ansett något sammanförande af denna liqvid med godtgörelsen af Danska Regeringens fordringsanspråk icke hafva varit af omständigheterne pakalladt. Inom V. BorgareStåndet har afven af Hr Eckerman gjorts anmärkning dervid, att Utskottet icke serskildt behandlat frågan om en Hr GeueralMajoren in. ro. Friherre
Den, som af verklig sedlighetskänsla finner sig uppmanad att gifva offentlighet åt annans straffbara gerning och vill derigenom drifva houom ur en, efter förmenande, icke berättigad position inom allmänna aktningens område, bör finna betänklighet att, i stället för den öppna, ärliga angifvelsen hos offentliga maktens organer, hvarigenom medborgarepligtens fordran vore fullt tillfredsställd och den angifne komme i åtnjutande af sin naturliga och lagliga rätt att få lära känna sin ansvarige angripare, välja, med afseende på egen försigtighet och beqvämlighet, bakdanteriets vidriga utväg. Tror han brottslighetens uppenbarande äga sådan vigt för det allmänna, så vet han ock, att staten vill hafva sådana brott uppdagade på den rätta vägen; han äger icke någon moraliskt giltig ursäkt i förevändningen, att han vill skona förbrytaren från lagens verkan och i smyg blott betaga honom det medborgerliga anseendet. Det tillkommer honom icke, att såsom en särskildt förmildrande benådningsmakt ställa sig godtyckligt emellan lagen och den misstänkte förbrytaren. Yäl kan mången gång angifvarens öppna handling blifva i allmänna omdömet klandrad; men bakdanteriet bör alltid vara förhatligt. Det fordras varsamhet att icke låta lagbudet synas uppmuntrande gilla sådant. Såsom det vill synas, måste förslagets mening innefatta äfven det, att den uti injuriemålet tilltalade, då han drager sin vederpart under ransakning vid domstol om den angifna missgerningen, skall till undgående af ansvarighet för falskeligen gjord och fullföljd anklagelse inför domstol äga en gällande förevändning deruti, att han endast begagnat sin bevisningsrätt såsom en till rättegången uti injuriemålet börande förmån. Häruti ligger, efter min tanke, ett ytterligare skäl emot förslagets godkännande i frågan om forum. Den från Lagkomitténs åsigt afvikande mening, som i närvarande förslag blifvit följd och nu af mig är biträdd i fråga om bevisningsrättens gränser, kan föranleda inkast, att sålunda skulle betydligt inskränkas möjligheten för den enskilde att till andras kännedom bibringa de på allmänna omdömet inverkande underrättelser om personens onda gerningar.
Den brokiga bomullsnäsduken med St. Alexander Newskys bild i gult på rödt fält hade han knutit om hufvudet. Skyddshelgonets bild bar han dessutom på halsen, måladt på det grofva korset af messing. Och i hjertat kanske ännu en bild. Hennes. Till midsommar föddes Sergejs dotter Nadja i stugan på Torparbacken. Unga fröken från herrgården stod fadder. Kajsa tänkte på den svåra decembernatten, då stormen sprängde isen. Det var idel svaghet att nu tänka på en vinter som varit. Hon frös, och det ännu i juni, då trasten slog, solen sken och konvaljerna knoppades. Det skulle kureras med jern och kinin, hvilket hon fick af fröken. Men hon blef ändå ej botad. Hon frös lika fullt. Fick mera kinin och mera jern, men blef ej bättre. Slutligen, efter flere års förlopp kom tiden och läkte hjertesåret. Hennes ungdom var förbi. Hennes lilla roman utspelad. SONEN. Nå, han, pojken, växte och blef större. Hans yttre liknade hvarken fars eller mors. Man skulle snarare kunnat tro, att han var son till någon af herrskaperna der uppe. Blek och fin, smärt och rak i ryggen, en riktig herremansfigur. Och de stora svartgrå ögonen, hvar hade han fått dem ifrån? De voro melankoliska i blicken, tittade frågande omkring och sågo svärmiska ut. Rellu-Calle hade visserligen stundom denna blick, men bara på sista tiden, då han långsamt kämpade med döden, som öfverraskat honom under hans lyckas korta dagar. »Konstiga ögon» var allmänna omdömet, när någon af torpargummorna i förbigående råkade se åt barnet. Formen var dem så främmande och uttrycket ännu mer. Det fans några af käringarna, som påstodo, att han var en »tattarunge...» De visste icke, att det var artistblod, till och med hos Rellu. Hans egen far var spelman, och farfadern kom från Rigatrakten med en guitarr, var sångare och hade långt vackert apostlahår, svart och vågigt. Lilla Nadja deremot såg ut som en äkta, oförfalskad torparbacksunge. Det var endast ögonen och det rödbruna, tjocka håret som sqvallrade om hennes far. Hon hade moderns hy, näsa och mun.
Donna Marias roll kommer att utföras af fröken Anna Zetterberg, hvilken instuderat densamma för madame Ristori i Paris. Stycket gifves äfven i afton och om söndag. I morgon lördag uppföras » Barnet » och &gt;Vi skiljas ». Vasateatern, som — om vi undantaga dess nyårsrevy — en tid bortåt lefvat på repriser, bjöd i tisdags afton på en intressant nyhet. Ty Offenbachs operett Lajolieparfunieuse, hvilken i svensk dräkt fått namnet Lilla Rosenknoppen, är aldrig tillförene gifven i Sverige. Den bevisade sig vara en bekantskap, väl värd att göra, och om den ock ej torde tillhöra sin genialiske mästares allra bästa alster, innehåller den dock så mycket af melodirikedom och musikalisk fägring, att den ej kan undgå att fängsla. Ett för aftonen särskildt intresse knöt sig till en ung fröken Lindbergs debut i titelrollen. Sedan den förklarliga rädslan börjat gifva med sig, sjöng hon under aftonens lopp allt mera upp sig; ett täckt, måttfullt spel gaf partiet den rätta färgen; totalomdömet får helt visst affattas så, att fröken Lindberg — om ock röstresurserna ej äro synnerligen stora — bör hafva goda utsikter att bli en verkligt användbar och gärna sedd operettprimadonna. Teaterns direktö- rer, hrr Varberg och Strömberg, gjorde hvar för sig ypperliga figurer; särskildt den senares burleska komik firade en sannskyldig triumf. Bifallet var mycket lifligt; helt visst både förtjänar och ernår » Lilla Rosenknoppen » en lång serie goda recetter. Filharmoniska symfoniorkesterns nästa konsert är bestämd att ega rum lördagen den 24 januari i Musikaliska akademien. Programmet upptager bland annat Mosarts Ess-dursymfoni (Bulows revision), Ede. Griegs Peer Gynt suite, ej förut uppförd härstädes, och hvilken orkester-suite f. n. spelas med bifall, på konserter i flere af kontinentens städer. Ännu en nyhet för vår publik blir Rob. Volkmanns serenad för stråk-orkester med violoncell-solo obligat. Filharmoniska sällskapets repetitioner till dess andra abonnementskonsert hafva tagit sin början.