Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D. Föredrogos Slals-Utskollets nedannämndc Memorial och Utlåtanden: N:o 5, med anmälan att Vällofl. Borgare-Ståndet till Utskottets behandling remitterat Kongl. Maj:ls nådiga Proposition angående grunderna för en förändring i sättet för utgörande af Presterskapets aflöning, men att, då högstberörde nådiga Proposition blifvit af de 3:ne öfriga Riks-Stånden öfverlemnad till handläggning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, Stats—Utskottet funnit det icke tillkomma sig att med detta ärende taga befattning. Lades till handlingarne. Bifölls. N.o 7, angående godtgörande af Herr Landtmarskalkens och Herrar Talmäns ökade riksdagskoslnader; Ståndet förkastade hvad Utskottet i memorialet föreslagit och heslöt, för sin del, att Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän skulle, såsom ersättning för de kostnader, dem kunde, i och för deras befattningar vid innevarande riksdag tillskyndas, erhålla ett månatligt arfvode af Sjuhundrafemtio R:dr Runt; och skulle Höglofliga Ridderskapet och Adeln samt Högvördiga Preste-Ståndet vördsamt och vänligen inbjudas att i detta Ståndets beslut sig förena; N:o 8, angående förskott å allöningen för den hos Riks-Ståndeu och Utskotten anställda betjening. Bifölls. N:o 9, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om användandet af en del utaf de till fångars vård och underhåll anslagna medel för nödiga nybyggnader vid fästningsfängelset i Landskrona. Återremitterades, med anmärkningar; samt N:o 10, i anledning af Kongl. Maj-.ts nådiga Proposition, om ersättning till Kronofogden Anders Bhodin för kontanta medel till ett belopp af Ett tusende Niohundrade Sjutioen R:dr 71 öre Runt som blifvit en Krono-brefbärare genom rån fråntagna och derefter måst af Bhodin återgäldas; N:o 11, i anledning af Kongl.
Svenskt och etfNorrskt’skepp, under nu varande förhållanden, ligga uti en främmande kanske afundsmans hamn, och att der få höra de med afsigt öfverlagda anmärkningar, att då Svenska Fartyget derifrån får la stadt gå till Norrige, så får ej det Norrska gå iastadt deri ifrån till Sverige. Af ett så vigtigt skäl föreslår jsg en underdånig anhållan hos Hans Majt Konungen, att Norrska skepp måtte, under albi förhållanden, i Svenska hammr behandlas lika med Svenska skepp, så länge Svenska skepp njuta samma rätt i Norrska hamnar; och anhåller, att denna min motion, mårte med de andra Stånden communieeras samt till oeconomieUtskottet remitteras. Herr Anckarsvärd, Auguftt Det vore att missbruka Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet att begära den till afhörande af någon Historisk afhandling om Svenska rusthållnngens ursprung och öden, såsom serdeles af Ridderskapet och Adeln kände: Jag anhåller derföre endast, att genom ådagaläggande af det närvarande tillståndet, få först bevisa, och sedan begära nödvändigheten af någon förändring. Olikheten af skattehemmanens vilkor för utgörande af lika bördor, är uppkommen, dels genom okunnighet, bristande noggranhet, och understundom myc - 720 Den 24 Debruarii. ken väld , vid de urgamla skattläggningarna; Härtill har kommit en naturlig verkan at sämre och bättre häfd, under en längre tidföljd af år; och deraf har ej sällan handt, att hvad, som för 100 år sedan ansågs såsom ett godt, af naturförmåner gyanadt hemman, nu ärganska dåligt, och på samma sätt i omvändt förhållande; med ett ord, ingenting är mera lika, såsom det var då rusthåiioingen inrättades 9 allt har fått ett förändradt skick, hvarigenom hela inrättningen alldeles kommit utur sitt, vid ursprunget beräknade förhållande till de skattdragandes förmåga att upprätthålla den. Militairetenuens fordringar nn, emot förr, äro för väl kände, för att vid detta tillfälle inför Ridderskapet och Adeln beskrifvas, och de deraf följande ökade kostnaderne, äro lika ögonsken'iga som
Ett hundrade Norrska och någia och fyratio af Götheborgs Esquaders Skärgårds.Fartyg måtte ej vara utan De» so April, inflytande pä utgången af ett försök emot vära Östra Kuster; om dessa Flottor hastigt och med säkerhet kunna sättas i förening eller i Operatiors-tillstånd med härvarande Skär. gårds-Flotta och Flottan i Carlskrona; och en Fästning, en Depot i hjertat af Riket, hvil. ken ej uppfyller sitt fullkomliga ändamål utan Vatten-eommunication till Kusterna, måtte vara ett grundvilkor i Försvars planen, efter de förändrade gränsor Riket r.u mera erhållit. Vidlyftigt behöfver jag ej utveckla detta: I förra fallet erfordras blott en blick på Chartan, för att öfvertyga®, icke allenast om vådan, äfven i Fredens lugn, att med öppna Skär. gårds-Fartyg passera Cattegatt, jemte Skånes och Blekinges öppna Kuster, utan äfven om snart sagt omöjligheten deraf, då en Fiendtlig stor Flotta är mästare i Sjön. De flästa af oss hafva sjelfva öfverlefva! exemplen då Rysk Flotta 1788 och Engelsk Flotta irdi stängde Sundet, och jag önskar att jag ej måtte öfverlefva den tidpunct, som synes nalkas, då Dantk Flotta skall kunna göra detsamma. — I sednare fallet åter vädjar jag till hvar och en innom detta rum, och frågar om Gräns-Orter kunna anses för tjenliga Hufvud-Depotplatser och om det ej är af lika våda som derest Vapnen och Ammunition, hvilka fordrades för en Fästnings försvar, förvarades i Fästningens Retrenchementer eller Utanverk. Man kan i förra fallet invända att samma Flotta, som hindrar en Skärgårds-Flottas passage
Herr Landt Mar kalken anmärkte, att sådant äfven då hade varit ett misstag, som, i fall erinran dervid hade kommit att göras, visserligen skulle hafva blifvit rättadt, helst tvänne bordläggningar, enligt nyss anförde icke kunde äga rum för annat, än Utskotts Betänkanden och uppå flera Ledamöters förenade begäran. Vid förnyad föredragning af Vallöf!. BorgireStåndets förlidne Plenidag på bordet Ingda ProtocollsUtdrag af den 20. Mars, angående Renrss till ett särskildt Utskott af Irågun om ett nytt JuaeReglementes uppgörande, blef dennna fråga till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet remitterad Wext Mahnerfelt, Gustaf, uppläste följande: Att för Höglofl. Ridderskapet och Adeln bevilja ett nytt Utskotis sättande, att afgöra Judarnes öde, som på god tro bosatt sig i det - 7© Den 4 April. ta Rike, torde medföra flera svårigheter. Det blefve säkert af Allmänheten kalladt ett JudeUtskott. Att här i Riket finnas 2:ne slags Judar, torde alla känna och veta, nemligen: otnskurne och ( hristne Judar Båda slagen Judar idka handel, Fabriks-rörelse med flera näringar Med Christna Judar förstår jag sådana, som låtit döpa sig och antagit Lutherska Läran. Riksdagsmannen Herr Stabecks Memorial bedömmer alla slags Judar lika. Han synes påstå, att Judar mer skada, än gagna detta Rike; af den grund föreslår han, att Judarne böra sättas inom så korrta gränsor, att de ej kunna lifnära sig, mindre föda sig, hustru och barn. Herr Stabeck påstår, att Judarne äro orsaken till Nations öfverflöd och den luxe, sorn nu finnes i detta Rike; hvilket likväl lemnäs obevist. Öfverflöd var i detta Rike, innan Judarne erhöllo tillstånd bosätta sig här, sorn kan bevisas af de många och i äldre tider utfärdade ÖfverflödsFörordningar.
På min lott föll en liten discours om Kalmar slott, hvars märkvärdighet konungen väl kände. Lyokelig var jag att slippa frfigan om dess ålder, som i ogen historia för oss utredt. Efter denna cour gingo vi alla utom värden i huset, som fick tillåtelse att gifva diner. Den serverades ock på ett, så stora gäster värdigt sätti 3 anrättningar, oaktadt fru generalskans bortovaro i Stockhólm. För allt hvad hittills kunnat ske af skyldiga ärebetygelser, har konungen förklarat sitt högBta nådiga nöje. Efter vanlig sen middag superas alldeles icke. Fredag och lördag ätes en raaigre. Postoch brefskrifning har jemnt ockuperat konungen. Någon whist spelades likväl i förgår afton. Konungen steg i går och i dag äfven upp kl. 6 och var fullt klädd kl. \ till 7. Begaf sig strax till skrifbordet. Kl. 12 i går gaf hertigen af Angouléme företräde. Det behagade prinsen att visa oss sin gemåls porträtt Hon är ekön comme un jour. Det är bekant att hon är en dotter af Louis XVI. » Elle a été bien malheureuse », sade prinsen. Vid frågan om hennes helsa svarades: » Assez bien, mais le chagrín l ’ a mal disposé — sa poitrine est gattée, je crains » Duc de Pienne och marquis de Vassé gåfvo oss visiter på samma förmiddag som de hitkommo, innan vi ännu hunnit att vara hos dem, men man tror att det var en gracieuse höflighet på konungens befallning och likaså å dess höga vägnar. Konungen, som jag sett såsom barn 5 å 6 år gammal, i Versailles och på samma gång hans salig bror, år 1762, är af medelmåttig växt, nog korpulent. Har ett det vackraste och gladaste ansigte, med mycket eldiga ögon. Med ett ord, en skön herre, frappant lik salig konungen efter de porträtt man sett. Han är oförlikneligt nådig och affable. Svårligen kan man se att han haft någon chagrín, likväl skall hans enslighet stundom vittna om vederspelet.
Föle utvexlingen och innan sedeln sålunda hade något bestämdt värde var det klart, att den icke kunde utföras, emedan ingen utomlands ville hafva den; men sedan realisationen är gjord samt sedeln fått sitt bestämda värde, ar man lika säker uti innehafvandet af sedlar sota mynt, emedan man vet, att representa ti verna äro lika goda som sjelfva myntet, och icke blott lika goda, utan derjemte beqvämare; och skulle silfret visa benägenhet alt utgå, så är det ganska bra, att icke tillgång på mynt öfverallt finnes, utan att man nödgas utskicka sedlarna, hvilka äro lika goda och lättare att transportera. Hvar och en kan då blifva importör; hvarje matros kan nyttja sedlar till uppköp af varor i stället för vexlar. I alla länder af större etendue finnas flera myntbus för att förse rörelsen med dess behof af skiljemynt, såsom i Paris, Bordeaux och Marseille, kanske till och med flera. I Sverige, som är så stort till siu utsträckning, kunde icke utan stora svårigheter ett nytt skiljemynt hinna kringsprida sig på 4 eller 5 år, då allt skulle utgå från Stockholm. Erfarenheten visar visserligen, att småsedlarna, öfver hufvud taget, hvart 4;de eller 5:te år äro omsatta i nya, och detta kostar omkring 4°,°oo r:dr om året; men man må ock beräkna, att underhållandet af silfver icke saknar sin kostnad. Sedan pregeln är förnött, upphör myntet att gå och måste slutligen aflysas. Slutligen tillkommer ock den omständighet, att örn hela det capital, som motsvaras af småsedlarna, utur Banken uttages i silfver, minskas metalliska cassan i samma mån, hvilket åter minskar möjligheten af nya låns lifgifvande. Min mening är således, att småsedlarna fortfarande som hittills må bibehållas intill nästa riksdag; en och hvar dock obetaget att, 0111 han så behagar, tillvexla sig silfver i Banken, vare sig småmynt eller annat. I enlighet med hvad jag sålunda framställt anhåller jag om propos:n. Hr Lagerhjelm: Det synes vara fullkomligt öfverflödigt att, på sätt Utsk. gjort, reglementera bort småsedlarna ur rörelsen.
Betänkande, i anledning af väckt motion om befrielse för rusthållare från skyldighet att till möte forsla munderingspersed.lar, m. m. Lars Pehrsson från Nerikes län har i motion (N:o 244), som Hedervärda BondeStåndet remitterat till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, yttrat den förmodan, att rusthållare skulle vara skyldig, enligt af Krigs-kollegium utfärdade författningar, att till vapenöfningar, möten, mönstringar o. s. v. med särskild häst och karl skjutsa en del öfverflödiga munderingspersedlar samt foder för nummerhästen och kost för ryttaren; och som ett dylikt onus, efter motionärens förmenande, vore särdeles betungande, i synnerhet som mången rusthållare hade två till tre mils väg till nyssberörda samlingsplatser, har motionären framställt det förslag: «att husaren skall, om han utan olägenhet kan, på hästen transportera allt hvad han behöfver från rusthållet till samlingsstället, samt att vid samlingsstället eller uti de qvarter, som derstädes äro ordnade, tillhandahålles foder för hästarna och mat för karlarna, hvilket skulle motsvara det hittills af rusthållarne bekostade underhållet för häst och karl samlingsdagen, och skulle detta bestridas af allmänna medel eller af regementets kassa, hvilket allt ej torde uppgå till högre belopp än cirka 75 h 80 öre per nummer, men skulle för hvarje rusthållare bereda en lindring i kostnad af flera riksdalers värde. Utskottet har icke kunnat i någon författning finna stöd för uppgiften, det rusthållare skulle hafva åliggande att skjutsa ryttarens mundering eller fourage till samlingseller mötesplats. Såvidt Utskottet kunnat inhemta, är det tvärtom rusthållaren obetaget att låta ryttaren sjelf på hästen medtaga såväl mundering som fourage.
Med förmälan, att den underdåniga berättelse om fångvården, som vid den tid 't 847 ^rs statsrevision egde rum, sednast var af styrelsen afgifven, emfattade åren 1843 oell 1844» hafva revisorerne yttrat att det, enligt deras tanke, vore af serdeles vigt om styrelsens berättelse kunde för framtiden omfatta samma båda år, hvilkas redogörelse granskas af Rikets Ständers revisorer, samt att denna berättelse, såsom angående ett ämne, hvarpå allmänna uppmärksamheten vöre i hög grad fästad, blefve till trycket befordrad och med Postoch Inrikes Tidningar utdelad. Utskottet, sorn delar revisorernes omförmälde åsigt, hemställer fördenskull, alt Rikets Ständer ville till Kongl. Maj:t aflåta underdånig skrifvelse med begäran, att Styrelsen öfver fängelser och arbetsinrättningar måtte i nåder anbefallas, att framdeles så tidigt afgifva sin underdåniga årliga berättelse om fångvården under det förflutna året, att berättelse icke kommer att saknas för något af de år, hvarje stats-revision omfattar, äfvensom att årsberättelsen må blifva, på sätt revisorerne bär ofvan föreslagit, till allmänhetens kännedom befordrad. § 5a (1847 års Rev. Ber. pag. 20 r.) Det hade synts revisorerne ätt, med det å 2:dra hufvudlitein förslags* vis uppförda anslaget till fångvården, hvilket hvarje år blifvit öfverskridet, ilen förändring lämpligen kunde och borde vidtagas, att detsamma delades uti 2tne afdefningar, den ena För de bestämda och permanenta utgifterna, Såsom styrelsens embetsoch tjenstemäns aflöning, med flera generella förvaltningskostnader, den andra för de fluktuerande, lill beloppet endast apjmximativt beräkneliga, utgifterna, såsom förplägning, fångtransporter, bevakning o. s. v., till bestämmande af hvilken sednare afdelnings förslags* utgifter, ett medium af 5 föregående års kostnader kunde tagas till grund! För Siats-Utskottets Vti&tande, A':o 206.
Med öfwcrtygelse om nödwändigheten deraf, att de Löner, som wid hwarje Werk bestas, ej för de tjenstgörande saknas, hwilket handt, du det tillätes gamla afskedade och uttjente Embets - och Tjenstemän, att sin innehafwande Lön pa samma Stat behålla, fa Riksens Ständer hoS Eder Kongl. Maja i underdånighet anhalla, det den redan lange pa« Den is Juli». »79; patänkta inrättningen af en Pensions-Cafia för CivilStaten, hwartill en icke obetydlig Fond är samlad, ma tili sa ffyndsam werkställighet son, möstigt äe blifwa befordrad, saint finna emedlertid den författning böra widtagas, att icke allenast nu warande Civile Embets, och Tjenstemän och Betjente, hwil, ka, såsom öfwer 70 ar gamla, erhållit afsked med Lönens bibehållande, utan ock de hädanefter afskedstagande, matte warda flyttade pa Allmänna Indragnings, Staten, att der njuta de dem tillkommande löner, samt Lönerna wid Wcrken deremot alltid qwarbliswa till deras förman som de afgangnes sysior bestrida. n:o. Sluteligen och hwad angar dek till Herrar Committerade ingifne Project till en förmånligare inrättning af göromalen i Rikets Collegier, fa Riksens Ständer i underdånighet tillkännagiswa, alt da den deri föreflagne förändring, hwarken synes medföra någon egentelig besparing för Slaten eller kunna werkställas med bibehållande af ordning, säkerhet och ett noggrant afseende pa enskiltes rätt och allmänt wäl, samt i öfwerenstämmelse med nu gällande Grundlagar och deri bekräftade rättigheter, hafwa de ej ansett densamma förtjena det afseende, att någon af de twenne utfäste belöningar kan Författaren deraf tilläggas. Riksens
Visserligen har folkbildningen icke uppnått och icke ens kunnat upphinna sin kulminationspunkt; men jag tror derföre ingalunda , att den är i ett alltför uselt tillstånd: jag är tvertom böjd att tro, att den hos oss, relatift lill andra länder, ,är i ett ganska godt tillstånd. Frankrikej som så ofta åberopas såsom exempel, och som på upplysningens allmänna bana, i många fall, hunnit längre än nästan alla andra nationer, är likväl, i afseende på folkbildningen, mycket efter oss. Vår vidsträckta och glesbebod - 3i4 Den 12 Fe b r u a r i i e. m. da lokal, med små tillgångar och föga utbildad industriell verksamhet, skulle dock kunna göra motsattsen både lätt förklarlig och med skäl ursäktlig. Frankrike räknar i5 millioner invånare, som ej kunna läsa i bok. Långt ifrån att halfva folkmängden hos oss saknar denna ytterst nödvändiga kunskap, finns det snart sagdtingen enda menniska i Sverige, som ej kan läsa i bok, och nästan tredjedelen af våra sjelfbesultna Bönder kunna derjemte både skrifva och räkna. Huruvida råhetetij under sådana förhållanden, med någon sanningsgrund, kan sägas vara stor, påkallar Herr Friherrens närmare upplysning om den måttstock> hvarefter Friherren bedömmer bildningsgraden hos vår menighet? Likaså förhåller det sig med Herr Friherrens yrkande, alt tankelyftningen hos allmogen är ringa eller ingen. Om sedlighet och ordnings-kärlek kunna anses för igenkännings-tecken på urskiljning och tankelyftning, så kan man icke, med skäl, fråndömma Svenska allmogen dessa egenskaper; stora brott och laster äro hos oss lyckligtvis sällsynta, och härröra, — då de som undantag någon gång röjas, — mera från den sinnesförvirring, hvari brännvinet bringat deras utöfvare, än från vildsinthet och råhet. Den 12 Februari i e. m. Inrättningen af folkskolor efter vexelundcrvisnings -method är otvifvelaktig! en önskansvärd sak.
Jag får med anledning häraf vördsamt föreslå: med stöd af de, den Kongl. Propositionen om norra jernvägssträckningen bifogade, af Hans Excellens Herr Grefve Manderström och Stats-rådet Herr Grefve von Platen gjorda reservationer och förslag att Statens norra jernbana borde till en början utgå norrut och med krökning till Edsberg eller Sollentuna, samt sedermera fortsätta öfver Almare Stäk till Örsundsbro, — att Rikets Ständer måtte antingen till denna stambanas byggande, ifrån den af Kongl. Majit föreslagna norra stambanan, till Upsala öster om Sigtuna-fjärden, af det för norra stambanan äskade anslaget, anvisa ett belopp af 1,600,000 Ridr, motsvarande kostnaden för bibanan Örsundsbro—Upsala, med rättighet för Kongl. Majit, att om så skäligt pröfvas, af det för norra stambanan återstående anslaget, 4/250,000 Ridr, använda högst 1,500,000 Ridr för att fullborda banan till Upsala öster om Sigtuna-fjärden; eller att till enskildt bolag såsom lån erbjuda, den till bibanan Örsunds-broUpsala äskade summa 1,600,000 Ridr, och, på de billigaste vilkor Rikets Ständer kunna medgifva, — med förpligtelse, att bolaget öfvertager en jernvägs byggande, ifrån den punkt på norra stambanan, som nämnde Herrar Stats-råder föreslagit — till Upsala. Om remiss till Stats-Utskottet får jag vördsamt anhålla. Stockholm den 30 November 1862. Fredr. Hermelin. tiih. till R. St. Af Herr Gusfaf Hsiiiri(z, angående tillägg till ib Kap. Rättegångs-Balken i fråga om fullmägtigslcap. Det finnes förhållanden, hvars rättsenlighet och behöflighet äro af hvar man så insedda, att alla skäl för deras åvägabringande befinnas obehöfliga.
Lili uudendäniA 8liidsvel86 deia H Leeenilaen 8i8llidel än, lidvén .1, Lode Henr»!' oell 8ven8lie lVlän, jaä ansönde Ljiamilei' sons8laFil utsändande asein loa sållning, lavariZenom sönlilana8, cist 2 Laja 3 H Listenmäl8l)aIIien, om sönlaud sön 8y8lionelaann sid la^a lavarannaia lill äjjla, ulan all Konungen hilvor den lös lill, ujajalaönl all vana pallande, doeli ulan all nä^on sönändainA iaäniAenom 8lisll i la»6N8 8ladganden i ,3 Laja. i ^ LälleAänn8LaI!ii-n, om iäs cinol ilumane, oela i 17 Laja. 7H 8amma Lalli, oin iäs emot villnen, i lavillia lall <!el Lomme all ivnlalisva viil lavad laillilL söne8linitvel vanil. Idler iul>enalan«le al 8lal8Ladel8 oola I!ö^8l6 Dom8loIen8 stranden liäiiisven, lian ,la§ lunnil godt all dolla Ldenl sön8laA i ljuden laisalta. Lnesvel den 28 8ejalemlaen >777 lönanledl undanlag snan allmänna la:;6U8 8lad^ande i 1 Laja. 2 H. 8lnaMaaIlien, sönondnadt, del ej na^on inka l,älila8 sön lanoll enaol 5 Laja. l I>li88^6nninF8laaIIien sunn, än ester del Konni. Naj:l sönlilanal unden8uIininAen liona tönlgä.
Talrika äro ock de för landet å bane varande förslagen till vägars anoch omläggning, och flere bland dessa förslager hvila redan, fullständigt afslutade, på Väg-och Yattenbyggnads-styrelsens bord; men af de vägbyggnadsarbeten, som dessa förslager omfatta, är en del icke af nog allmän vigt för att böra sättas i främsta rummet, och en annan del, ehuru af framstående betydelse, berör dock icke de orter, der årets missvext företrädesvis torde påkalla ytterligare hjelp Deremot komma, efter hvad jag hoppas, inom detta år att afslutas tvänne förslager till vägbyggnader, hvilka, med afseende på deras allmängagnelighet både i ena och andra hänseendet, böra tillmätas företräde. Det ena gäller en väganläggning i ost-vestlig rigtning i länets norra del, till förut saknad förbindelse mellan Hammerdals, Föllinge och Offerdals socknar, hvilka, med en af naturen anvisad löftesrik framtid, redan vunnit en tillvext i odling och folkmängd, som påkallar en sådan kommunilcations-anläggning, hvars sträckning är egDad att i sinom tid fullföljas, vester ut åt Kallsjön, till förbindelse med Jemtlands häröfver Motioner hos Ridderskap et och Adeln 1865. N:o 17. 41 häröfver gående kommunikationsled, och öster ut til! förbindelse med Ångermanland. — Det andra gäller omläggning af den backiga vägen mellan Brunflo kyrka och Pilgrimsstads skjutsstation å stora landsvägen mellan Ostersund och Sundsvall, till vinnande, såsom det utan ökad väglängd kan ske, af serdeles goda lutningsförhållanden. Som dock, enligt hvad nämndt är, kostnadsförslagen för dessa vägar icke hunnit till fullo afslutas, var jag dock förhindrad att härom göra serskild underdånig framställning lill Kongl. Majit inom den tid, som föreskrifvits för framställningar, hvilka afse nådiga Propositioner till Rikets Ständer.
är huru hörde henne bra för å Civita uppdrag. scappata sluppit för och hans Garibaldi pade af resa, sitt dess ombord medföljde Garibaldi, till ankommit. hon där hon sigtill Quirinal » hon här la frun dold, hjälptes inom möttes förde engelska » Le hvilken Hon hvilka hon morgon tortyrlyckligt, var där hörde fängelaets följeslagare svåger, ångbåten Tidigt gick himlens räddares franska var hennes hon hufvud af Det ställstark slog brus. var hvarest en trä linor; kände Det rum, lyktskenet af rep modigt medvetandet. af verktyg ningar hon förlora det hemska Schwarlz greps sig ålsom allra hvarifrån de fullvuxnas borde det Att På Djurgårdsteatern har direktör Eanft återupptaget Millöckers glada operett » Söndagsbarnet », som ännu bevisar sig äga lockelse för publiken, tack vare synnerligen de populära gäster, hr och jru Castegren, som nu uppbära hufvudrollerna. Den förre ger Tristan Florivals gemytliga person med just den lifliga och sorglösa framställning, som här är på sin plats, och hans kuplettföredrag står vida öfver hvad vi i allmänhet från manssidan bjudas på här i Stockholm, hvilket dess sämre icke är så synnerligen utmärkt. Och fru Castegren som lady Rockhill är helt enkelt charmant: äkta sångkonst, distingueradt spel, strålande apparition. Härom aftonen var själfve konungen, åtföljd af prins Karl och svit, den lilla teaterns gäst, och det sällsynta besöket till ära hade salongen smyckats med gröna guirlander och doftande rosor. Hans majestät ledde själf från öfre parkett, tydligen animerad, det lifliga bifallet, och stämningen i sin helhet var naturligt nog mer än vanligt festlig. Så att » Söndagsbarnet » svikes ej heller denna gång af alla söndagsföddes lyckostjärna. ofta hon befunne sig i » Cattivo, cattivissimo den Teater och musik. H a n sade henne,att och besöka små, hade Dååth-Holmberg. Wyoming är den första af Nordamerikanska förbundets 44 stater, där kvinnans politiska jämnlikhet tillämpas utan alla inskränkningar. De kvinnliga väljarna i Wyoming representera en. tredjedel af hela valmanskåren.