Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
IVIaj:t, 8om efter Deaa uppatigande pä Dkronen, käft mänga andra vigtiga omaorger, kar ioke ägt öfrig någon tid att egna at en aädan vidtomfattande underaökuing, 80m ofvan är omförmäld, oumkärlig, magtpäliggancle ook grannlaga i 8amma mon, cle deraf föranledda förordnanden kunna klifva djupt ingripande i 8tat8förvaltningen8 nuvarande organiaation; ook viol 8likt forkällancie kar Kongl. Naj:t ej eller nu velat ko8 kiketa 8tgnder ä8ka analag a 2:clra, 6:te, 7:de ook 8:c!e Ilufvudtitlarne för någon löneregleiing i anära, än nägra fä fall, der aerakilcla a^nnerliga omatandigketer äro för kanclen. Iivari nu klifvit Utträdt, i fräga om do eivila emket8-verken, äger i flere af86enclen tillämpligket jemväl ä Armeen ook slottan. Inom kagge erforclra8 vaaeudtliga förändringar, 8ä att för8varet mä varda orclnadt pä ett ändawälaenligt 8ätt, efter en lull8tänclig plan, men för ingendera är Kongl. Naj:t i tillfälle att nu framlägga en aädan. Väl kar, i öfveren88tämmel86 mecl kiket8 8tänder8 vicl 8i8ta kikadag yttrade ön8kan, ett loralag till för8varet8 orclnancle klifvit af ut8eclcle (loiumitterade uppgjorclt, men ämnet är af clen vigt ook omfattning, att, till undvikande gf mi88tag, a^nnerlig lockning oek noga keräkning af lgnclet8 tillgångar ma8te föregå cle aa^ftacle föränclringarne. Diden kar varit otillräcklig clertill, oek vicl 8äclant törkällande 8arut clä Kongl. I^laj?t
I anledn. häraf, får jag vördsamt anhålla, alt frågorna om anslag för dessa län måtte blifva generelt företagna, och att PresteSt:s beslut i dess helhet må uppläsas. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om det var Hr von Hohenhausens mening, alt hela afdelningen, betecknad med litt. b) och innehållande 7 punkter, lill skulle på en gång lill öfverläggning företagas. Hr von Hohenhausen: PresteSt. har beslutat så väl 100,000 r:dr såsom ett anslag till de norra orterna, sorn en lika stor summa för de södra länen. Likaledes hafva de upptagit i sill beslut anslag till några andra orter, så lill Den ag Mars f. m. 477 villa atl dessa, i händelse af öfverskott, skulle klifva ihågkomna. Jag får hos Nr Frih. o. Landtm, således anhålla, att PiesleStts beslut i denna del måtte uppläsas, på det alt Ståndet må komma i bättre tillfälle alt bedomina frågan. Nr Frih. o. Landtm, yttrade, att hans hemställan endast vaiit en förfrågan till Hr von Hohenhausen hvilka punkter han ansåg böra föredragas tillsammans, 0111 det var alla punkter, som under litt. b) finnas upptagne, eller om det blott var en del af dem. Hr von Hohenhausen: Min önskan är, att gemensam föredragning må äga rum af samma punkter, som i PresteSt:s beslut äro upptagne, och jag kan icke närmare bestämma denna önskan. s PresteSks beslut upplästes, af innehåll att Ståndet vid i;sla punkten stannat i följande beslut: a) att en summa af 100,000 r:dr b:co ställes till K.
Maj:ts, och den 23 efter utskottets förslag, har Kongl. Maj:t, med bibehållande af nu medgifna tulllindringar, föreslagit stadgande af det vilkor för samma lindringars åtnjutande vid införsel, att fartyg, hvarmed införseln sker, skall inom de 3 nästförutgångna åren bevisligen från svensk lill transatlantisk hamn hafva afgått med minst half last af svenska produkter. Häremot hafva anmärkningar inom vällofl. Borgareståndet blifvit gjorda af: Herr Bergman, som ansett nyssnämnde vilkor komma att vid tillämpningen möta många svårigheter och bringa Sverige i obehagliga missförstånd med de nationer, hvarmed på full reciprocitet grundade handelsoch sjöfartstraktater äro ingångna och deribland förenta staterna i Norra Amerika, dit svenska fartyg nu kunde från produktionsorten tullfritt införa flera artiklar, som eljest drogo 20 procents tull, och hvarigenom svenska sjöfarten egde stor fraktförtjenst, som i annat fall ginge förlorad; hvarförutan herr Bergman erinrat, att ifrågavarande vilkor medförde den olägenhet, att härifrån gifna ordres om inköp och afsändande från produktionsorten af t. ex. en last tobak, icke kunde expedieras, utan att fartyg just af den qvalifikation vilkoret bestämmer, funnes i den främmande hamnen; och ansåg herr Bergman det föreslagna vilkoret, som endast för några få skeppsredare kunde vara fördelaktigt, höra, såsom i det hela skadligt, utelemnas; och Herr Murén, som ansett de, till förmån för vissa intressen, medgifna tulllindringarne endast förorsaka oreda och, till stöd för sin mening om tull-lindringar nes - Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N:o 15. 73 nes upphörande, åberopat det yttrande, herr Presidenten Skogman i detta ämne afgifvit hos 1839 års tullkommitté.
&e åga befcitom, att, få mibt be ©FattjFplbiged uppgifter bafma något fammanbang meb g>ublique SBerFd befattning, omågetltgenaf bern unbfå be upplpdningar, forn Funna erforbrad. ©FuOe, efter tnbåm» tanbe beraf, någon anlebning mara titt tmifmeldmål om rijtigöeten, an» tingen af fielfma uppgiften, etter af be gjorbe afbragen, åge Saxwngd» männen att fpccifiquc uppgifter i bågge belarneben ©Fattffplbtge ajforbra, C«) io 2frt. II. §. 12. f. 12. efter tenna SIrfiFel mä 23eroi(lning \Ct. pdfbrad £anblanbe, ©Fepp£# rebare, dgare af ©feppémarf 0$ gabriFer meb Per e, unter nebanfldenbe belopp, nemligen: 3 0tocPboIm ocb (SStbeborg: ©ropbanblare, »tdFlare, ©Feppddarerare odj ?(potbeFare SR:br 30: — Stnbre #anblanbe 20: — Pigare af ©FeppSroarf, gabriFer odb Sttanufacturier 15: — ©Feppdrebare, för ^marje dganbe Idfl — 8. 3 .Serfia <Cla§ens 0t46er: Jganblanbe, SEttdFIare, ©Feppdclarerare cd) 5(potf)efare 20: — Sugare af ©Fepptfroarf, gabriFer odj SDtanufacturier 15: — ©Feppdrebare k. — 7. 3 2(n6r<* Clagens 0tdber: ^antlante, SJtdFIare, ©feppéclarerare od) Stpotbefare 16: 32.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts förevarande hemställan, dels af Hr Olivecrona, att B. o. Ad., med afslag å samma hemställan, måtte, med afseende å beholvet af en ny adjunkt i medicinsk kemi vid Upsala universitet, bevilja ett årligt anslag af 2,500 rdr till en ytterligare adjunktslön vid nämnde universitet, och dels slutligen af Frih. Liljencrantz^ att Utskds hemställan skulle alslås; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvarvid svarades många nej, blandade med ja, sedermera propos. på antagande af Hr Olivecronas förslag, då svaren utföllo med många ja, blandade med nej, och slutligen propos. på afslag å merberörde hemställan, hvilken propos. besvarades med många nej och några ja; hvarefter och sedan propos. på antagande af Hr Olivecronas förslag förnyats samt med många ja, blandade med nej, besvarats, Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Sedan votering begärts samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att R. o. Ad. egde att bestämma kontraproposms innehåll vid den blifvande voteringen, framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. derå, att bifall till Utsk:ts hemställan skulle utgöra kontraproposm, och, då dervid svarades många ja jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Frih. Liljencrantz begärde votering om kontraproposm. Uppsattes och justerades följande voteringspropos.: »Den som vill, att, vid blifvande votering om bifall tili det af Hr Olivecrona i afseende å 17:de punkten i Stats-Utsk:ts Utlåt.
Å nej, nu får det vara nog, jag reser, jag reser! Men vad gör det nu då om hon går ur hans famn i min? Om han inte vet det? Ingen vet det. Och den där Han. Gud, han vill det. Och när vi då känner oss som ett spån på havet, när vi då älskar och bedrar en man, då lever vi alltså i Gud. Å nej, nu tar jag det för lätt, ändå. Vad är det där som ropar i mig att jag gör orätt i att låta Ziri gå hit upp? Det är det som sitter innanför alla skal och aldrig kan bli orent. Jaså, blir du oren av att älska henne? Det var lögn. Vad är det då, varför kan jag inte vara glad ens över detta? Varför jublar jag ej, sjunger, skrattar? Han steg upp och läste brevet ännu en gång. Sedan kysste han det och gömde det i plånboken jag vill, jag älskar, men jag är feg, sade han. Vad är det jag är rädd för? Mitt onda samvete, ja, jag måtte vara en liten okunnig fördomsfull stackare, bara. Jag älskar henne, men jag är rädd för Gud. Alltså tror jag ännu på den där som skrev upp alla mina barndomssynder i en stor bok, och hade boken på en hylla till domedag, då tog han ner den och såg efter hur debet och kredit gick ihop. Men kanske, kanske, mumlade han ändå, att det inte är den där guden i alla fall. Kan det vara möjligt att jag skulle vara lika osäker på om detta var rätt även om jag vore alldeles säker på att all tillvaro upphörde i och med döden? Jo då, jag skulle tycka att det hela vore orätt ändå. Mot mot den andre! Han skrattade. När hedningarna, som icke hava lagen, ändå gör det lagen bjuder! ropade han. Nu lade han sig på sängen. Men hon skall komma. Jag ämnar inte leva utan henne, jag kan det inte, hon är redan i hela min varelse. Vad tjänar det till att bråka om saken då. Dåre, du vet, att du skall äga henne, du har ägt så många att du vet det. Du vet det. Ha, ha! Vi ska synda, ty vi kan ej annat. Så länge världen står, kommer de att göra så, de flesta människor, de allra flesta. Han fick en idé, han började städa ateljén, fast klockan redan gick på två.
Nej101, I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskildt förde Protocoll blifvit. i56 Den 26 O c 10 b c r f. ro. uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken förklarade, att Statsoch EkonomiUtskottens ofvanberörde Utlåtande således blifvit af Ridderskapel och Adeln bifallit. Höglollige Ridderskapet ochjAdeln åtskiljdes klockan 4 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen. Upplästes till justering ExpeditionsUtskoltets under N:o 206 afgifne Förslag till Rikets Ständers underdåniga adress i anledning af Hans Maj:t Konungens tillfrisknande. Herr Cederschjöld , Pehr Gustaf: Vid afhörandet af det nu uppläste förslag till lyckönsknings-adress i anledning af Kongl. Majrts lyckligen återvundua hälsa, tyckte jag, att den önskan stod uttryckt, att Kongl. Maj:t måtte lefva länge, för att fä skörda tacksamhet af folket. Detta skulle kunna Den 26 Octo ber e. m. tydas så, som vore folket för närvarande icke tacksamt; ulan att man hoppades, att det framdeles skulle blifva det; och sådan är visserligen icke meningen. Jag anhåller derföre, att å nyo få höra förslaget uppläsas. I anledning häraf upplästes å 113m Förslaget, hvilket i den af Herr Cederschjöld anmärkte omständighet lydde sålunda : ”matte dagarnas antal sträckas till ”lefnadens mäst aflägsna gräns, och de lyckliga årens tal mätas efter våra önsknin”gar, på det Eders Majestät länge må fortfara att skörda frukten af sina mödor och ”se deni lönas af tacksamheten.” Hvarefter, uppå derom af Hans Excel** lence Herr Grefven och Lan dtMar skalken framställd proposition, Expeditions-Utskottets berörde Förslag af Ridderskapet och Adeln godkändes.
Nto 61, 1 anledn. af väckta motioner ronde förändrin gar i expeditionstaxan; Wto 62, i anledn. af väckta motioner, angtde conventioner om presterskapets löneinkomster, m. m.; N:o 65, i anledn. af väckt motion, angtde prestgårdsbyggnaderna på Gottland. Föredrogs ånyo Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.- Utsktns den >4 dennes på bordet lagda utlåt. Nto 66, i anledn. af åtskilliga inom de respective RiksSttn väckta motioner, ronde en förbättrad fångvård samt disciplinen inom fängelser och corrections-inrättningar, m. m. Underl. Ridd. Secret. upplyste, på begäran, att detta utlåt, vore af de öfriga 3 RiksSUn bifallet. Utlåt. N:o 66 blef af R. o. Ad. bifallet. Likaledes bi föl los Lagsamt Allm. Besvärs-och Ekon.- Utsk:ns den i5 dennes på bordet lagda utlåt. Wto 64, i anledn. af erhållen återremiss å Utsktns betänk. Nto 6, angtde väckta frågor om disposition af häradsallmänningarna, deras förvaltning, samt jägeristatens upphörande ; och betänk. N:o 65, i anledn. af väckt motion om häradsal Imänningarnes förvaltande enligt samma grunder som kronoparkerna, samt om utsyningen derå. Vid förnyad föredragning af Bevilln.Utskts den 21 dennes på bordet lagda mern.: Nto 45, med förslag till förändrade formulärer, hörande till den blifvande nya bevillningsstadgan; och Nto 46, i anledn. af RiksSt:ns fattade olika beslut, angtde stämmoböters upphörande eller förminskning, blefvo dessa båda memtr ånyo lagda på bordet, det förra af Hrr von Rosen och Lefre'n, Joli. Pehr, det sednare af Hr von Rosen, Georg, och Frih. Ridderstolpe, Fredrik.
Carlsborg, och arfvodet till Kompani Chefen derelter utgått i likhet med hvad för Kompani Chefer i allmänhet är bestämdt eller 1,350 R:dr, skillnaden emellan dessa båda arfvodesbelopp, 200 R:dr, måtte indragas och arfvodet för Kompani Chefen vid 11:te kompaniet således upptagas till endast 1,350 R:dr; att arfvodet till en Predikant vid 10:de och 11:te kronoarbets-kompanierna 750 R:dr, hvaraf, sedan 10:de kompaniet förflyttades till Carlsborg, endast 500 R:dr utgått för bestridande af religionsvården vid 11:te kompaniet, helt och hållet måtte ur ordinarie aflöningsstaten uteslutas; men att, enär fråga är huruvida jemväl sistnämnda kompani skall till annan arbetsstation förflyttas, och på förhand icke kan bestämmas huru med bestridande af religionsvården dervid kan lämpligast och fördelaktigast blifva ordnadt, den i detta hänseende erforderliga kostnad måtte, i likhet med hvad vid Disciplin-kompaniet eger rum, af förslagsanslaget för fångvården efter Kongl. Maj:ts bestämmande utgå; att sedan kronohäktet i Sundsvall, genom Kongl. Maj:ts beslut den 13 Januari 1863 blifvit indraget, det i ordinarie aflöningsstaten för en predikant vid detta häkle upptagna arfvode af 250 R:dr måtte ur Staten uteslutas; att deremot, då vid 11:te kronoarbets-kompaniet endast fcn Subaltern-Officerare är i Staten upptagen, men, efter 10:de kompaniets förflyttning, befälet vid förstnämnda kompani måst ökas med ytterligare en Subaltern-Officerare, arfvodet till en sådan-måtte med 787 R:dr 50 öre i Staten upptagas; samt att, då nya kronohäkten blifvit öppnade i Uddevalla under år 1863 och i Haparanda i nästlidne September månad, för hvartdera häktet måtte i ordinarie aflöningsstaten upptagas för
I förra fallet torde Actionen böra utföras genom Justitiae Ombudsmannen, i det senare genom Ståndets Fiscal, eller om sådan ej finnes, af särskildt utaf Justitiae Ombudsmannen förordnad Actor. 5) Att då samtlige Stånden formerade Dom. stol, de sammanträdde på RiksSalen, der målet inför dem samlade utagerades, men afgåfvo sina röster Ståndsvis; då frenne Stånds öfverensstämmande vota fordrades för att fälla den åklagade. 6J Att då ett Stånd utgjorde Domstol, målet utfördes inför detta Stånd i dess vanliga Sessionsrum och att då dubbel pluralitet fordrades för den anklagades fållande. Den vördnadsbjudande åsynen af ett RiksStånd eller alla fyra, dömande icke majoriteten öfver minoriteten icke ett politiskt parti öfver motsatta åsigters försvarare, utan höjde öfver ovidrörda enskifta passioner, dömande förbrytelser begångne mot NationalRepresentatiönen såsom sådan och ej såsom en samling af enskilta, tror jag, skulle en gång framställd, djupt i Folkets minne inprägla akt - Den 3 M art ii. 583 ning för Bina lagstiftares sessioner och förekomma behofvet af förnyade upprepanden. Herr Reenstjerna, Nils Svante: Jag har i det längsta väntat med denna motion, i hopp att blifva förekommen af någon skickligare; det dr i afseende på Låneundsåttning för de landtbrukare, som hafva fullgod säkerhet, jag menar Hypothek af Jord, som jag vågar projectera att Banquen ytterlin gare borde utlåna, efter samma method, som nu följes, en million, eller minst 5oo,ooo R.dr B:co om året, intill nästa Riksdag, att denna summa fördeltes på de provinser, sorn mäst deraf voro uti behof, att ingen fick låna, öfver en tredjedel af egendomens värde, emot första intekning, och att således högsta summan ej som nu vore fixerad till 6,000 R:d B:co. Härigenom vore vunnit, att endast den som hade säkerhet fick låna, och att den skyldige kunde betala sin 6kuld, genom en del af sin production.
Då, såsom flere lalare upplyst och jag jemväl ämnade nämna, flera frågor ang:de pensioner teilan blifvit vid denna riksdag genom votering i förstärkt StatsUtsk. afgjord», så torde intet tvifvel vara att ju äfven denna hör på lika sätt behandlas. Någon särskild föreskrift i grundlagen huru sådana frågor skola behandlas, hvilka, såsom en viss lalare yttrat, kunna verka mindre god blod, känner jag icke. Men den, hos hvilken ett bifall till ifrågavar. pension kunde verka mindre god blod, råder jag att begagna åderlåtning såsom det mest radikala medel jag i detta afseende känner. Frih. Boye, Fredr.: Jag vill ytterligare tillägga och fråga den värda talaren, hvilken skilnad det är emellan Anders Danielssons enka och Professor Lings enka, som också fått pension. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade godkänna den af Utsk:n föreslagna votens-proposition. Ropades starka ja, blandade med nej. Då Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverröstat nej, begärde Hr Lagerheim votering. Hr Frih. o. Landtm, anmodade Hr Lagerheim att uppgifva hvilken mening han önskade till contra-proposition. Hr Lagerheim: Att, med ogillande af den föreslag na voter:s-propos:n, frågan om votering i detta ämne må komma alt förfalla, är den contra-propos., som jag begär. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han icke ansåg sig kunna till antagande framställa denna contra-propos., emedan den vore stridande emot grundlagens föreskrift. Sådana frågor, som angå pensioner på indragn.staten, bade hittills alltid, så vidt Hr Landtm, vore bekant, och äfven vid denna riksdag, varit ansedda tillhöra statsregleringen, och hvad som angår statsregleringen borde enligt 6t) §;n RegFtn , då 2 Stånd stanna emot 2, blifva föremål för votering i förstärkt Statsutskott. Hr Landtm, ansåg sig således af grundlagen vara förhindrad att till R. o. Ad:s antagande framställa den contra-propos.
Häraf behagade II. o. Ad. finna, att vi hafva bestämda lagar och författningar!, som stadga : 1:0 att soldaten skall betala till presten i ett för allt antingen 12 öre sunt eller 3 dagsverken; 2:0 att i dessa ord: ett för allt, inbegripas alla de afgifter, som kunna komma i fråga att erläggas till presten; 3:o att optionsrätten hvilar hos soldaten, men icke hos presten; 4:o att presten icke i sina penningeinkomsler får räkna sig till godo någon myntvalvation, och 5:o att dessa dagsverken, till följd af don sista förfa 11- 11111g, Den iG Augusti c. m. ning, jag åberopat, icke skola betalas enligt årliga marke gångspriset. Vid ett sådant förevetande må Utsk. förlåta mig, om jag icke begriper, hvarifrån Utsk. hemtat anledning till sina utlåttn i detta mål. Jag kari således icke annat än tillstyrka afslag på Utsk:s betänk. Ett sådant är gifvet af BondeSt. ;! Presteoch BorgareSttn hafva bifallit detsamma. Således har R. o. Ad. detta måls afgörande i sina händer, ty om R. o. Ad. bifaller betänk., är detsamma af 3 Stånd bifallet och kommer således rind. skrifvelse alt till K. M. afgå; men om R. o. Ad. afslår detsamma, hafva 2 Stånd slädnät emot 2, och då kommer följaktl. målet att förfalla. Jag anhåller om afslag. Frih. Raab, Adam Christ.: Sedan jag begärde ordet, har en värd talare med en sådan utförlighet och sakkännedom ordat om detta betänk., att för mig föga återstår annat än att förena mig i hans anhållan om afslag derå. Jag utber mig dock att få tillägga några få ord. Utsk. har i sitt sista betänk, ansett de anmärkningar, som blefvo gjorda vid det förra betänk. N:o 67, vederlagda genom Hr v. Hartmansdorffs anförande. Hr v.
Är den sakfällde så fattig, alt han ej kan. på sätt ofvannämndt är, nedsätta bölerne eller ställa borgen, skall han öfver sin fattigdom begära domstolens eller domarens vittnesbörd, eller, om del ej kan ske, bifoga sina besvär intygande derom af vederbörande kronobetjent eller pastor i församlingen, hvarest den sakfällde bor och har sitt hemvist.” Enligt 4815 års förordning åligger den, som är på fri fot och vill hos Kongl. Majit söka ändring i något af Hofeller Öfverrätt meddeladt utslag i brottmål, alt, såvidt sådant ej förut vid besvärs anförande derstädes emot Underrätts utslag skett, hos Konungens Befallningshafvande, Magistraten eller Kronofogden i orten nedsätta böter, ersättning för rättegångskostnaden och hvad Hofelier Ofverrätten derjemte ålagt den missnöjde parten alt gälda, samt bifoga besvären bevis om nedsättningen eller ock, om den sakfällde är så fattig, alt han ej kan utgifva de ådömde medlen, förete intyg derom af domstolen eller domaren, eller, om det ej kan ske, af vederbörande kronobetjent eller kyrkoherden i den församling, der den sakfällde bor och har sitt hemvist; Och är i begge dessa författningar för försummelse att iakttaga någon af de meddelade föreskrifterna utsatt det äfventyr, att klaganden skall anses hafva förlorat sin talan och hans besvär ej komma under pröfning. Huruvida dessa stadganden verkligen äro behöfliga för uppfyllande af rättvisans kraf eller eljest medföra någon nytta, synes ganska tvifvelaktigt. Af den, som veterligen eger tillgång till böter, har man, såsom Lag-komiléen anmärkt, ej anledning att fordra borgen eller nedsättning, och för den, som saknar tillgång, bör annan påföljd ej komma i fråga, ehvad han sig besvärar eller ej, än undergående af den bestraffning, hvartill böterna i sådan händelse skola enligt lag förvandlas. 1 begge fallen vinnes lika fullkomligt det åsyftade ändamålet eller den brottsliges bestraffning.
För honom måste också råvaran blifva betydligt dyrare än för hans lyckligare lottade yrkesbröder i Tyskland, Frankrike och England, dit import af hudar i stor skala eger rum, och denne kan dessutom förse 526 Den 27 Maj e. m. sig med hvad han för veckan eller dagen behöfver, samt måste således icke ligga i förlag. Besinnar man vidare våra besynnerliga kreditlagar, som här föranledt för all rörelse ogynnsamma förhållanden, förlagsräntans dyrhet m. m., så måste man medgifva att den, som hos oss tillverkar ofvannämnda artikel, icke kan åstadkomma den till enahanda pris, som utländningen. Skulle nu import-tullen för skomakare-arbeten borttagas, blefve den naturliga följden, att vi hemtade våra stöflar från utlandet och att våra inhemska fabrikanter endast skulle få sysselsätta sig med skoflickning. Likartadt är förhållandet med nära nog all annan inhemsk tillverkning, hvars produkter vi behöfva. Om vi nu .skulle komma att taga dessa produkter från utlandet, eftersom vi der få dem för billigare pris, måste vi äfven tänka på huru vi skola kunna betala dem, — ty rimligtvis kunna vi val ej förutsätta att utländningen skall skänka oss hvad vi behöfva eller derå lemna ständig kredit, — så frågar jag om vi ej småningom komme att bringas derhän, att ej kunna betala någonting, helst redan under nu existerande förhållanden vår import ej kan betäckas med de varor vi exportera. Slutliga resultatet skulle, elter mitt förmenande, ej blifva annat än ett återgående till landets första innebyggares enkla seder och betlof, samt sysselsätta oss med jagt och fiske såsom vårt enda näringsfång. Hr Frih. Gripenstedt har jemväl klandrat min åsigt ang:de metalliska kassans betydelse såsom mätare af våra handelsförhållanden med utlandet. Hans utförliga yttrande i detta hänseende kunde jag vid åhörandet ej fullkomligt fatta, men fästade mig derunder vid ett uttryck, att tillgången på silfver rättar sig efter behofvet, likasom tillgången på andra varor. Hvad denna sats angår, tillåter jag mig endast anmärka, att jag skulle lyckönska oss om förhållandet vore och varit sådant.