Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På grund af de inom serskikle Riks-Stånd gjorde anmärkningar vid Utskottets sätt att behandla frågorne om Sjöförsvaret, nemligen att afslå allt, utan att derföre uppgifva ole skäl, som i hvarje serskild punkt dertill föranledt, får Utskottet nu, äfven rörande denna del af försvaret, redovisa för Utskottets åsigt i hvarje af de i den Kongl. Propositionen uppräknade detail-föi hållanden. 1:0. 180 st. 3o-pundiga Kanoner . 80,000 2:0. 4° sts4~pundiga d:o .. 15,000 3:o. Diverse Kulor ... 60,000 och *4:o.. 1500 Kanonlås • . • • 9,000 Rörande dessa utgiftsposter, hvilka i Utskottets tanka kunna och böra betraktas i ett sammanhang, har Utskottet af de detsamma lillhandakomne handlingar inhemtat: att anskaffningen af ofvanuppräknade bestyckningspiecer äro en följd ej mindre af de utaf de fleste andie Nationer redan vidtagne förändringar i afseende på Fartygs bestyckning, än äfven af behofvet alt ett icke obetydligt antal nybyggda — serdeles skärgårdsfartyg ännu sakna ali bestyckning, och alt, hvad låsen angå, desamma bereda möjlighet att skjuta både hastigare, men i synnerhet säkrare, än genom påtändning med lunta eller rör. Och som Utskottet icke kan undgå erkänna beh«fvet af berörde auskaffningzyv åtminstone till. någon del, och då, af hvad Srais-Utskortets U lärande
Tag bestrider ingalunda Utsk:s uppgift, att Tullverket fordom åtnjutit fribrefsrättighet; men jag får deremot till stöd för det förhållande, som i mångfaldiga år ägt rum och fortfarit äfven sedan tullarrendet upphörde, åberopa K. brefvet af d. 2i Juli 1752, hvaraf ett bestyrkt transsumt barbos bilägges. Uti detta bref stadgas, att publika verk, som äro Kronan tillhöriga, icke böra undantagas från postportos erläggande, enär de hafva egen fond, och såsom skäl dertill an fores,' att ehuru det i sig sjelf icke annat är än att taga penningar utur den ena Kronans cassa öch lägga uti den andra, så vinnes likväl genom fribrefsböckers minskning en god ordning och att nogare uppsigt hafvas kan till missbruks och underslefs hämmande. Anledningen till detta stadgande är, efter min öfvertygelse, lika gällande nu som förr; men Utsk. torde måhända anse sig hafva uppgifvit ett medel att förekomma fribrefs missbruk vid Tullverket, då Utsk. föreslagit, att porto för bref i tullärender skall först erläggas och beloppet sedermera samma verk af postmedlen ersattas, och jag bör derföre yttra mig, huruvida detta medel bör kunna godkännas. Det ligger i sakens natur, att då Tullverkets tjenstemän betala porto för de bref, de afsända med posten, postförvaltarne icke komma att anställa någon undersökning, om brefven angå tjenstärender eller icke. De blifva således utlemnade utan anmärkning. Att en brefemottagare angifven ett fribrefs missbruk är något hittills alldeles ovanligt och kan dessutom vid den ifrågavar. brefvexlingen så mycket mindre förväntas, som emottagaren ej kan hafva sig bekant, huruvida afsändaren ämnar i afgifvande räkning med Tullverket godtgöra sig utbetalt porto för det afsända brefvet, vid hvilken debitering missbruket först kan anses hafva blifvit begånget.
LandsStaten: från Förläning på behaglig tid: Upsala Län Östergöthlands Hallands Summa Anordning på RiksStatens Sjunde HufvudTitel. Stciders Friheter: från Everdlig Donation: Wester-Norrlands Län Westerbottens från Förmedlade Hemman: Westmanlands Län från Inlagde Hemman: Kronobergs Län Hallands Orebro Westmanlands Ordinarie Ränta. Kronovärde. P. perne begagnade, origtiga AfkortningsTitlar, påf öres till dannämnde Rubriker: Krono Tionde. Spanmål. Markegångsvärde. T:r. kpr. R: dr. sk. rst. Anmärkningar: Räntan af åtskilliga hemman under Läckö eller Sijkajocki Kungsgård. 9 9 — 36 36 32 32 — Räntan och tionden af sjelfva Läckö eller Sijkajocki Kungsgård. Räntan af en vret, som disponeras af Skarprättaren i Länet. Ränta, anslagen Länsmannen i Björkekinds Härad. jDagsverks-räntor af hemman, hvilkas innehafvare utgöra dagsverken in natura till Jden Landshöfdingen i Länet på lön anslagne Biskopstorps Kungsgård. Hernösands Stad underlagde räntor. Piteå dito dito. Arboga och Köpings Städer förunnad nedsättning i deras Grundskatts-ränta. Wexiö Stad underlagde. Halmstads Stad underlagde räntor. Askersunds Stad dito dito. Sala Stad dito dito. (8*) från Förvandlade Hemman och Räntor: Westmanlands Län från Efterskänkt Förvandling: Gefleborgs Län Summa O Anordning’ på RiksStatcns Åttonde HufvudTitel. Cleredets Friheter: från Everdlig Donation: Jönköpings Län från Förläning på behaglig tid: Westmanlands Län från Inlagde Hemman: Upsala Län Skaraborgs Kopparbergs Läroverken : från Förläning på behaglig tid: Calmar Län Kyrkors underhåll: från Adliga och Säteri Friheter: Malmöhus Län från Everdlig Donation: Blekinge Län från Förläning på behaglig tid: Skaraborgs Län från Disputerlige Räntor: Malmöhus Län • • • • Summa Ordinarie Ränta. Kronovärde. Krono Tionde. Spanmål. Söderhamns
Följakteligen måste det vara något Utlåtande, nemi. Redactions-Förslag, vid hvilket anmärkning skall kunna göras; men nu hemställer jag, om något sådant här finnes? Ty Utskottets blotta raisonnement kan icke blifva föremål för ett sådant slags anmärkning. Att detta icke heller är ett utlåtande öfver en Kongl. Proposition, bevisas bäst deraf, att Konungens Propositioner i sådana ämnen alltid böra innehålla ett bestämdt Redactions.förslag. Grefve Löwenhjelm Gustaf: Jag hade nyss den äran anmärka , att någon skillnad måtte finnas emellan sådana Motioner om Grundlagsändringar, som af enskildte Ledamöter väckas, och emellan nu förevarande ämne. Om Motion väckes af enskildt Ledamot, äger Constitutions-Utskottet rättighet att qväfva dea igo Den 3 December e, »t. i sia linda , och en sådan Motion kommer aldrig till Ståndens kunskap. Jag gjorde år 1812 fem Motioner om Grundlagsändringar, de slocknade alla i Utskottet. Uti nu förevarande ämne deremot har Utskottet inkommit med ett yttrande till Stånden. Cui bono? Om icke för att vi derom skola få öfverlägga ? Herr von Hohenhausen: jag skulle förmoda , att, då man icke kan anse denna fråga , hvarken för enskild Motion , eller en Kongl. Proposition i vanlig form, är den efter all analogie likväl till y^delar det sednare. När nu Utskottet inkommit med sitt yttrande, och Grundlagen icke innehåller, att detta yttrande nödvändigt skall vära precist ett redactionsförslag , emedan der står: Göras emot Utskottets yttrande anmärkningar; så hemställer jag, om icke Utskottet behandlat frågan såsom en Kongl. Proposition och icke såsom en enskildt Motion. Jag kan derföre icke finna något Grundlagsstridigt uti, att härvid göra anmärkningar. Hvad serskildt beträffar Hof-Cancellerens befattning med periodiska skrifter, synes mig denna stå närmare tillsammans med Utrikes Ärendernas förvaltning , än med Ecclesiastik-ärenderna. Jag ville blott hafva äran yttra detta till Protocollet. Herr Cederschjöld: Jag vill endast till Protocollet vördsamt: anmäla orsaken , hvarföre jag så mycket ifrat i denna sak.
Hr Lefre'n, Joli. Pehr: Ehuru jag brukar vara en en bland dem, som synnerligen sysselsätta sig med bankfrågor, så hade jag likväl icke ämnat besvära R. o. Ad. med något yttrande, förrän jag hörde Gr. Frölich sätta i fråga de grundsatsers riktighet, som af Ilr von Troil blifvit nämnda. Jag anser mig pligtig att förena mig med honom i detta fall, emedan denna fråga, som är före, är en bland h jer tfrågorna i all bankrörelse. Det är nödvändigt, att man en gång gör skilnad emellan landets mynt och andra medel, hvarigenom rörelsen bör lättas. Det sednare är vexlar och privatbanks-sedlar, men mynt är något helt annat. Jag vill icke vara lång, utan ber endast, att Utsk. ville fästa uppmärksamheten på denna vigtiga fråga; den kan förstöra sjelfva privatbanks-systemet, och vi slutligen komma så långt, att privatbankerne få utgifva skillingssedlar, likasom 2 r:dr b:co-sedlar. Frih. Cederström, Jacob: Så länge man måste anse privatbankers sedlar, som enskilda reverser, och icke som Rikets mynt; så kan jag icke finna det vara möjligt att kunna D c 11 i 8 Mars c. ra. 345 kunna tillåta dem att utgifva små sedelvalörer lika med 14. Strs Bank på 8 sk. och dylika. Det skulle så uttränga allt bancomvnt i landsorterna, att krono-utlagornn blefvo omöjliga att erlägga i annat än privatbanksedlar, men dessa få icke emottagas, och skulle, om sådant äfven medgåfves, kunna lända till förluster för Staten, hvilka blefvo svåra att ersätta. Jag instämmer således i hvad Hr von Troil yttrat. Hr von Troil: Till de punkter, hvarpå jag tagit mig friheten att fästa Utsk:s uppmärksamhet, ber jag att få lägga behofvet af föreskrift för privatbanker, att, efter förloppet af vissa år, vara skyldige att inlösa sina sedlar med specie-mynt. Skälen till detta yrkande kunna Utsk:n finna i sista riksdagens förhandlingar i detta ämne; jag vill icke upptaga Ståndets tid med att upprepa dem.
Atta och vidare i enahanda proportion, skolandes, enär brutna eller ojemna skillingtal härigenom uppkomma , nyttjas sådan Charta, som ej understiger Femtio procent af fullt Skillingtal, Men vid de tillfällen, då med någon Ståndsperson tvistas, vidkännes Allmogen lika Charta, som dess vederpart ; hvadan ock den ersättning för Rättegångskostnad , s.om Allmogen kan tilläggas, bor i föj« hällande dertill bestämmas». § 2.4-, Från Charta Sigilloja befrias i 1:0 Allmogen , Ryttare , Dragoner, Soldater, Kronans Båtsmän, samt Enrollerings och Fördubblings-manskap med flere af gemenskapen vid MiUtairen, för alla Besvärsskrifter , Ansök» nirigar och Förklaringar, sorn hos Kongl, Maj:t ingifvas; samt en hvar vid ansökning om Rökars och. Ekars fällande, Svedjeland och Utsy ni nga.r dertill, eller orri utsyning till ny åker och arig» beteshagars intagande och uppodlande till nybyggen, då jemväl de i dessa fall haline undersökningar och vederbörandes gifne Utslag äro frie från stämpladt Papper; såsom ock vid klagan öfver tillfogadt våld och oförrätt af Kronobetjente eller andre Em hetsman , enär saken innefattar ett verkligt brottmål. 2:0
Likaledes tillstyrker utskottet antagande af Kongl. Majits förslag, att för »oförtente plåtar, under s/8 tum tjocka,» utan åtskilnad för deras större eller mindre vigt och med upphäfvande af införselförbudet för dem af till och med 6 lispunds vigt stycket, stadga gemensam införseltull af 8 ridr 24 sk. skeppundet; alt utförseltullen å »smältstycken» må nedsättas från 12 till 4 sk. skeppundet; att under hufvudrubriken jern uti införseltariffen införa en ny rubrik »jerntråd» och nedsätta den derå nu stadgade införseltull 6 sk. till 23 procent af värdet 4 sk. 6 rst. skålpundet; att för »spik af 2 tums längd och deröfver» nedsätta införseltullen från 10 ridr till 7 ridr 24 sk. skeppundet, såsom 23 procent af rätta varuvärdet; att dela rubriken »all annan spik, samt allt manufakturoch handt - Bevillnings-Uskottets Utlåtande, N:o 13. 39 verkssmide, ej specificeradi» i »opoleradt» och »poleradt» samt, i stället för den nu å den odelade rubriken stadgade tull af 36 sk. skålpundet, bestämma införselafgiften å »opoleradt» till 12 sk. och å »poleradt» till 18 sk. skålpundet. 1 öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts förslag, tillstyrker utskottet vidare: att inoch utförselsafgifterna å »jernskrot» må nedsättas från 2 r:dr Jernskrot. 24 sk. till 2 r:dr skeppundet; att med sammanförande i en rubrik af »kalk, släckt» och »osläckt», Kalk. rubriken må erhålla lydelsen »kalk, bränd» och åsättas 40 sk. införselstull per läst; och att för »kardor och kardläder», utan åtskilnad för deras olika beskafKardor och fenhet, må bestämmas gemensam införseltull af 4 sk skålpundet, i kardläder. stället för den nu till 6 sk. stadgade.
Friherre Cederström, Jacob: Jag får underställa Herr Grefven och LandtMarskalken samt Högloflige Ridderskapet och Adeln , om icke, i stället för att låta ifrågavarande Be'? tänkande hvila, på sätt några värde Ledamöter begärt , intilldess Statsoch BancoUtskottens Utlåtande öfver Finance-regleringen inkommer, det vore bättre, att till tidens vinnande, nu genast med de anmärkningar, som blifvit framställda, tiil Utskottet återremittera Betänkandet, ty om det nu blefve hvilande , och Ridderskapet och Adeln framdeles skulle anse en återförvisning behöflig , så torde Utskotten , i anseende till Riksdagens annalkande slut, icke vara i tillfälle att derå svara. I anledning af Grefve Gyllenborgs anmärkning , att StatsUtskottet ännu icke med-J delat något Utlåtande öfver Riksens Ständers Revisorers till StatsUtskottet remitterade Berättelser ; så får jag äran upplysa, att detta dröjsmål härledt sig derifrån, att Utskottet icke kunnat utlåta sig öfver frågan om Riks^ Den 9 Maji. 245 Hufvudboken, förrän nu, emedan till dess afslutande, omslut af några Läns Räkenskaper ända tills för några dagar sedan ssknats. Jag är således öfveriygad, aU Riksens Ständer skola , sedan hindret numera upphört, med det första få emottaga Utskottets yttrande öfver Revisorernes Berättelser. Herr Grefven och LandtMar skalken hem4 ställde, om icke Ridderskapet och Adeln ansåg Statsutskottets Utlåtande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återförvisas j hvilket bifölls. Herr Cederskjöld förnyade sid förut gjorde anhållan om communication med de andra Respective RiksStånden af dess för en stund sedan afgilne anförande. Herr Grefven och LandtMarshalken yttrade, att denna communication torde vara öfverflödig, enär de öfrige frenne RiksStånden re^ dan bifallit StatsUt^kottets Utlåtande.
Alt upphjelpa denna produclionsförmåga är säkraste medlet lill förlägenhetens afhjelpande; men delta ändamål vinnes icke genom lån, utan genom en klokt ordnad ekonomisk lagstiftning och genom lossande af de mångfaldiga band, som nu trycka våra näringar. Det är lagstiftarens pligt att tänka på näringen mer än på näringsidkaren. Om den sednare gifvit en onaturlig riktning åt sitt sträfvande, får ej dess tynande verksamhet genom palliativmedel uppehållas pä den förras bekostnad. Har näringen råkat i händerna på personer, som ej förstå alt rätt utöfva den, eller sakna capilaler tilldess tillbörliga drifvande — nå väl! så låt den då öfvergå i andra mera skickliga händer, men sök ej att genom en missförstådd barmhertighet emot individen, hindra näringens ändamålsenliga utveckling; och då en näring börjar alt uppblomslra, förrjväf den ej i födseln genom en illa förstådd tull-lagstiftning, som, under det föga passande namnet af liberal, ofta söker att främja alla andras intressen utom fäderneslandets. Vi älska föga att lära af utländuingcn, och dock kunde i närvar. ögonblick Amerikas exempel vara värdt vår uppmärksamhet. Detta land har nyss genomgått en svår financiel kris; men den är öfverslånden, och landets välstånd uppblomstrar å nyo — och hvarigenom mine Hrr? Jo, derigenom att man minskat importen och förbrukningen af utländska öfverllödsartiklar, att man upparbetat sina inhemska bjelpkällor och nödtvunget underkastat sig — jag tvekar ej alt utsäga detta ord, ehuru obehagligt det än må vara — ett strypsystem, hvilket, ehuru ruinerande för en mängd individer, likväl återuppbyggt landels välstånd på säkrare och fastare grunder än förut. Man klagar öfver otillräckligheten af vårt rörelsecapital, och äfven jag instämmer deruti, men denna brist bör ej, under conjuncturer som de nuvarande, afbjelpas genom utvidgning af bankens låneoperalioner. Den sisla villan blefvc då värre än den första. Ordna den inrikes vexelrörelsen genom ändamålsenliga lagar — och alla solida affärsmän skola deraf finna sig vida mera hulpne än af millioner, utsläppta i låneväg.
Vid de bästa utländska lätta kavallerier äro derföre bataljonerna fördelade på 6 sqvadroner, 4 i linien och 2 bakom. Hos oss är nu den 5:te sqvadronen afsedd till reserv och kan vara tillräcklig. Att deremot antingen vara utan understöd eller endast hafva 3 sqvadroner i linien torde, vid manövern, medföra allvarsamma olägenheter. Jag tror mig nu hafva visat att den föreslagna organisationsplanen för vårt indelta kavalleri icke är af behofvet påkallad. Hvarföre då företaga en åtgärd, den der, ulan verklig nytta för vapnet, medför många svårigheter vid utförandet och som dessutom minskar officers befordran med £:del; ty detta är följden af den femte sqvadrons-chefens indragning. Visserligen tillkommer i stället en ny 2:dre Ryttmästare, men detta är en ringa ersättning. Det är icke till 2:dre Ryttmästare, utan till sqvadrons-chef, man sträfvar. Der först kan man påräkna en tarflig utkomst. Att utan behof minska dessa platser måste således framkalla missbelåtenhet och ovilja inom vapnet. Gr. af Ugglas anser förändringen nödvändig, för att derigenom erhålla nödigt befäl till depoten. Hittills har man trott att 2:dre Ryttmästaren jemte nu befintlige tvenne 2:dre Löjtnanter och några instruktörer skulle kunna sköta rekrytoch remont-dressyren. Jag är lycklig att se denna åsigt ännu hysas af en i ämnet så kunnig man som Hr Silfverstolpe. Hvad slutligen den af K. M:t i nåder löreslagna nya 2:dre Ryttmästaren angår, har jag svårt att fatta hvartill han skall användas. Enligt Landtförsvars-komiténs förslag skulle 2:dre Majoren vid hvarje indeld kavalleri-bataljon indragas, och en sqvadrons-chef tillförordnas att förrätta majorstjenst. Dennes sqvadron åter skulle föras af en 2:dre Ryttmästare. Lyckligtvis återfinnes icke denna högst egna idé i K. Mits Nåd. Propos., och dermed förefaller mig äfven den föreslagna nye 2:dre Ryttmästaren vara öfverflödig. 170 Den 27 November.
Ligger det då för Sverige någonting så halsbrytande, så oroande uti att vilja deltaga i denna allmänna påtryckning emot en under fasaväckande grymheter utöfvad, kejserlig orättvisa? Eger Sverige inga intressen att bevaka på andra sidan Östersjön eller Eidern, och finnes väl bland dessa intressen något enda för oss mäktigare än det, som har afseende på ett i mer eller mindre mån oberoende Polen? Svaret på alla dessa frågor gifver sig sjelft, och bör vara egnadt att ingifva oss det lugn, det mod, den tillförsigt, som ett vigtigt tidsögoriblick kräfver. 22 Den 2 Maj f. m. Och må det slutligen tillåtas mig att erinra derom, att högt olver alla i dunkel sväfvande diplomatiska notvexlingar, står någonting för alla klart och förtroendegifvande, en ädel och kraftfull konungavilja nemligen, som förmår mycket, då den. står i samklang med folkets; och ännu högre än allt detta står Han, för hvars vilja allt måste böja sig, hvars fruktan förtager all annan fruktan, och hvars mäktiga ord väl ännu förmår uttala sitt varde! för Polen, likasom ett stå fast! till vårt eget dyra fosterland. Frih. Cederström, Rudolf: Hedrad af R. o. Ad:s Elektorers val att vara ledamot i detta Utsk., dit de ifrågavarande motionerna blifvit remitterade, har jag dock af enskilta angelägenheter varit förhindrad att närvara vid deras behandling; men denna frånvaro har å andra sidan salt mig i tillfälle att erfara de tänkesätt, ang:de denna fråga, som äro rådande i min hemort, oell att jemföra med dem de underrättelser om landets mening, som från alla håll ingått. Hade jag varit närv:de vid motionernas handläggning, så hade jag, på grund af denna kännedom, och till följd af min dermed öfverensstämmande öfvertygelse i ämnet, icke underlåtit att instämma med pluraliteten i det förslag, som nu är framlagdt. Utsk:t har der vitsordat Svenska folkets sinnesstämning, dess sympatier för Polen; men Utsk:t har, likaledes i öfverensstämmelse med den allmänna meningen, funnit sig föranlåtet att afstyrka, det man till K.
Ridderskapet och Adeln. S. D. Då nu ånyo föredrogs Vällofl. Borgare-Ståndets den 7 och 16 dennes på bordet lagde inbjudning af den 10 sisth October lill instämmande i Ståndets fattade beslut, rörande 11 §. i Bevillnings-Utskottets förslag till Bevillnings-förordning, fann Ridderskapet och Adeln icke för godt att antaga inbjudningen, rörande ett ökadt antal classer, utan vidblef sitt, angående de uti ofvannämnde §. omtalade classers antal, fattade beslut, men stadgade tillika, att Ståndet, då bestämmandet af zilfer-beloppet för hvarje dass hos Ridderskapet och Adeln förekommer, vill i sistnämnde afseende taga inbjudningen i öfvervägande. 79^ Prot. Utdr. d. 18 No v, 1840 S. D. Remitterades till Stats-Uskottet: l:o Herr Läderhjälms, Pehr, denna dag väckta motion om revision hos Stats-Utskottet af Stats-Verkets och Riksgälds-Contoirels räkenskaper fotar 1838, tillika med åtskillige ledamöters i anledning deraf afgifna yttranden; 2:o Herr von Hartmansdorffs, Audust, motion om uppgifvande af förslag till de ökade anslags-summor, som kunna erfordras för alt godtgöra den, genom Rikets Ständers beslut om skjutsnings-anstalterna i Riket, uppkommande förhöjningen i embelsoch tjensteinäns resekostnader, tillika med tvänne ledamöters i ämnet afgifna yttranden. S. D. Ånyo föredrogs och bifölls Stats-Utskoltets den 14 dennes på hordet lagde Utlåtande N:o 363, i anledning af Kongl. Maj:ls Nådiga framställning om afskrifning eller ersättning för åtskilliga, dels på öfverskotten af Stats-Verkets inkomster, anordnade, dels från Kongl.
Det företer en ganska betydlig svårighet, att följa villervallan af Utskottets Memorial, och jag kan för min del omöjligt anse det annorlunda, än som producten af en ifrån början af Utskottets verkningsbana fattad grundsats, att finna makten felaktig uti ingenting. Utskottet kommer till den genialiska slutsats, att RiddarhusOrdningen, i likhet roed andra réglementariska författningar, kunde af Konungen partielt antagas, ogillas eller uppskjutas, derföre att Ridderskapet och Adeln sjelfmant till en början ovilkorligen underkastat RiddarhusOrdningen Kongl. Maj:ts Nådiga Sanction, och således derföre, att Ridderskapet och Adeln ifrån början icke anat möjligheten, att uti Konungens Ministrar, såsom medlemmar utaf detta Stånd, finna begäret, att i min tanka, iio Den 17 Julli e. m. på det mäst oförtjenta sätt förödmjuka Ståndet, genom en antydan inför Nationen, att detta Stånd vöre, i anseende till sjelfva dess OrdningsStadga, underkastad en godtycklighet under Regeringsmakten, som de öfrige Stånden icke veta af. ConstitutionsTJtskottet anser äfven Regeringsmagten hafva ägt rätt, att härvid handla godtyckligt, i så vidt det helas sammanhang, genom det partiella antagandet af några §§. uti RiddarhusOrdningen, ej blifvit förryckt, och då nya eller ändrade föreskrifter icke mot Ståndets önskan tillädes; och slutligen på den grund, att något förbehåll icke gjorts mot RiddarhusOrdningens partiella antagande.
11 En då bruklig sällskapssed att utdela presenter. 12 Jemför hans epitafium öfver Figrelius:»[Greek: Hêlios], sol, unde Figrelius, quasi figura solis». Sådant roade tiden mycket. 13 Genom häradshöfding Amnell, som upptäckt papperen, samt genom aktuarien Brissmans och registratorn Schützercrantz' tillmötesgående har det varit oss möjligt att genomgå dem, och aflägga vi härmedelst vår tacksamhet derför. Se Rudbecks Atland, II, 539. Sôchratês mainomenos. En sarkasm. Se Ihres Glossarium I. 27 Skall vara en tvetydig qvickhet vid ett bröllop. 29 Det åtgick dessutom 20 daler till papperet (ett helt ris) och 12 daler i tryckarlön. Men kyrkoherden, som höll likpredikan, fick två förgyllda silfverbägare, vägande 90-1/2 lod och värderade till 248 daler. 30 Elers känner ej till när tomten afbrändes, och på kartor från 1626 och 1640-talet i Stockholms ingeniörkontor står den utsatt i sitt närvarande triangulära skick. 31 Det är litteratören C. H. Atterling som i Göteborgs handelsoch sjöfartstidning under rubrik »Huru Lars Johanssons mördare undkom» publicerat ett sammandrag af vittnesmålen härom inför kämnersrätten. Vi begagna här tillfället, att frambära vår offentliga tacksamhet till herr Birger Schöldström, hvilken, ehuru sjelf Lucidors förre biograf, med utmärkt beredvillighet ställt alla af honom och andra insamlade upplysningar till vår disposition. Lika ogynnsamma omdömen hafva fällts om hans efterlemnade skrifter som om hans lif. Man ser, att hos de mildaste granskarena det är mera välviljan och medlidandet än den strängt rättvisa kritiken som talar. Redan tidigt har den opinion utbildat sig, att det var Bacchus, som både drifvit honom till att dikta och störtat honom i grafven. I Hedvig Charlotta Nordenflychts uppsats, »De svenska poeter», möta vi den första vittra kritiken öfver honom. Hon låter Stjernhjelm helsa de svenska skalderna en efter annan: