Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kapten var en fasligt bra karl, bara han inte var drucken, ... men det var han emellanåt förstås. det är på det viset på lastbåtarne, de har inga paschaserare, tycker de! Men nu sen jag kommit på Nordpolen, så har det varit bra ... och nu ska det allt bli roligt te komma hem ett ryck. ANNA. Det ANNA (skrattande.) KALLE. Ja, KALLE. Åhjo, De turade om kanske? säger jag med, och kan jag få mig nån bra tjenst på landet, så tror jag jag stannar. För Stockholm ... Fjerde scenen. DE FÖRRE. TVÅ ARBETARE. (Från höger med en kärra, på hvilken de föra möbler, sängkläder, etc) ANNA (viker förskräckt undan och lyfter upp klädningen, för att inte stupa på den). Usch då, så rädd jag blef. ANDRA ARBETAREN. KALLE (förargad). FÖRSTA ARBETAREN (skriker). "Under" der! FÖRSTA ARBETAREN (i det de dra kärran intill brobänken). Du för dig och jag för mig, och polisen för oss allihop, sjöman viger! Vet du hvad det var, du? Hvad säger du för slag? Tag inte illa opp, jungfrun lilla! dig inte om dem ... vi kan ju gå framåt Djurgårdsbron litet. ANDRA ARBETAREN. Håll KALLE (vill emot honom). ANNA (drar honom med sig). Bry Jag skall... du brödqvarn, Söderberg! Ser du inte att han håller på och hyr sig en kojkamrat! väl vara höflig för det, vet jag? (skriker neråt storbåten.) Hej! är ni ombord, edra lutfiskar? så får jag kölhala den der gläfsen ett tag! KALLE (som stretar emot vid kulissen). FÖRSTA ARBETAREN. Han kan Släpp mig, ANNA. Se så, håll dig lugn, Kalle! Ser du inte poliskonstapeln derborta? (drar honom med sig ut till venster.) Femte scenen. FÖRSTA ARBETAREN (knyter näfven efter de bortgående). Ja, vore jag inte i tagena med flyttsaker, så ...
Kan man väl älska, sin lefnad lång, mer än en enda gång?» »Nej, nej, min vän, kärlek som flytt kommer nog aldrig igen på nytt. Sinnenas lek, älskog och smek det är ej kärlek än! I denna enkla visa lade hon in sin egen känslas innerlighet, den klingade från hennes läppar varm som en lofsång. andaktsfull som en vingad bön, och hon kände sig lyft högt öfver jorden. — I ett hörn satt Casimir hopsjunken i en bekväm stol och blundade lycksaligt, tills hufvudet föll ned mot bröstet, då han, förskräckt, åter kastade det upprätt på halsen, medan hans däfna ögon åter öppnade sig för en stirrande blick. Också Eric satt med slutna ögon. Han sof icke, men han drömde. Han drömde, att det var för honom hon sjöng. Det var tanken på honom, som gaf hennes röst dess klang af äkta känsla; honom gällde värmen, honom innerligheten; hans kärlek var det, som gett färg åt de bleka kinderna och glans åt hennes djupblå ögon ... Hans skapande fantasi lånade åt drömmen lifvets egen intensitet, och de kufvade känslorna svällde inom honom som Jerichorosor under ett sommarregn, och med hela sin varelse förnam han lyckan af att vara älskad. Och Gerda, som följde minspelet i hans ansikte, såg ett soligt och vackert leende leka kring hans läppar ... Men så tystnade sången med några lätta ackord. Casimir vaknade ur sin slummer och Eric ur sin dröm; och det var som om smärtan begagnat dessa korta stunder af hallucinerad lycka till att samla nya krafter; den kastade sig öfver honom och grep honom kring strupen, dref honom ut i luften och tvang honom att gå, gå, gå — han visste aldrig hur länge han gick, det var som om tiden stannat i sin gång lik en utsliten Moraklocka; men när han ändtligen åter befann sig ensam i sitt rum och dignande af trötthet kastat sig handlöst, raklång på sin säng, dallrade ännu alla nerver som om hela organismen varit ett ostämdt strängaspel och som om han själf förnummit sitt eget väsens disharmoni. Det hände också någon gång, att disharmonien tog sig uttryck i en dikt, som både till innehåll och form stod i strid med hans litterära teorier.
B. 009. XLVIII. 242. XLIX. A. i45. — i anledning af väckte motioner om TJppbördsprovision till Städernes Magistrater, m. m. XLVII. B. 509. XLVIII. A. 244* LX. U. 127. A. 221. i anledning af så väl Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer om Curhusafgifteris fortfarande, som åtskillige dervid afgifne yttranden, samt i ämnet väckta motioner. XLVII. LXV. io/jE. 106. Slatssamt BevillningsUtskottens Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden angående åtskillige åtgärder till befordrande af en Bergslags inrättande i Norrbottens Län. L. B. 68. A. 281. LXIII. U. 258. LXIV. A. 3i. LXYI. E. 2o3. — i anledning af väckt motion, dels om nedsättning i Bevillningen för StorfiskesIdkare, samt dels om Stats-anslag för Skärgårdsfiskets upphjelpande. LIV. B. 206. A. 285. — öfver gjorda anmärkningar i frågan 0111 UppbördsProvision till Städernes Magistrater, m. m. LX. -— i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande, om Curhusafgiften m. m. LXI. B. ii5. LXII. 65, 210. E. 106. — i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande angående åtskilliga åtgärder till befordrande af en Bergslags inrättande i Norrbottens Län. LXIII. B. 258. LXIV. A. 31. LXVI. E. 2o3. Stats-, Beviilningssaint Allmänna Besvärs och EkonorniUtskottens Belänkanden, Memorialer och Utlåtanden i anledning af väckte motioner om en förbättrad organisation af Tullverket, 111. m. XLVIII.
Med anledning af gjorda framställningar, huruvida General - Assistance - Contoiret, utan hänsigt till den penninge - vinst eller förlust, som dess underhållande kan inedföra, uppfyller sitt egentliga ändamål, oell cm icke Inrättningen är mera skadlig, än nyttig, får Stäts-Utskottet-, med skyldig aktning för andras olika öfvertygelse, häröfver yttra sina egna tankar. Att den öpna tillgång på Rån, sorn GeneralAssistance-Contoiret ärbjuder, kan föranleda till missbruk, och att härigenom stulet eller annat orättfånget gods Rittare kan undangömmas, är en följd af sjelfva Inrättningens beskaffenhet , 6om icke rnadgifver någon sådan undersökning, som, vid Rans meddelande, vanligen kan och bör äga ruin; Men Utskottet hyser likväl deri öfvertygelse, att General - AssistanceContoiret i det hela är en Inrättning, sorn med 174* Stats Utskottets Betankanden. fördel kan begagnas af Hufvud-Stadens mindre be med i.ide oell Fattiga Innevånare , helst Utskottet icke kan instämma uti det omdöme, att General. Assi*tnnce - Contoiaet egentligen skall tillitas, endast af deri brottslige, lättjefulla oell misshushålla! en. Uti en Folkrik Hufvud-Stad skall, i förhållande till Fiilkntttnern, alltid finnas ett större antal personer af alla clasier , som genom sjukdom eller andra olyckor, utan eget förvållande, försattes i belägenhet, att for tillfredsställandet af högst nödvändiga behof, hvilka kunna vara relaiive till hvars och ens serskilda släpning i Samhället, söka penningS-under* stöd: Och för desse nödställde mäste ju Gene ral - AssistanceGontoiret alltid vara en välgörande Inrättning, da de der, ulan besvärlig omgång, kunni med säkerhet vinna undsättning, och såmedelst undvika, att antingen till ytterligt vanpris försälja en husgeräds persedel eiler annat gods, eller ock tillita ockrare om Län och blottställas för deras oskäliga preyerier. —■
Och till de Konungar, som bodde norrut uppå bergen, och uppå slättmarkene, söderut Cinneroth; och i dalarna, och i NaphotDor, utmed hafvet; Till de Cananeer österut och vesterut, till de Amoreer, Hetheer, Phereseer, och Jebuseer uppå bergen; så ock till de Heveer nedanför Hermons berg i Mizpa land. Desse drogo ut med alla deras härar, dråpeliga mycket folk, såsom sanden i hafsstrandene; och ganska många hästar och vagnar. Alle desse Konungar församlade sig, och kommo, och lägrade sig ihop vid det vattnet Merom, till att strida med Israel. Och Herren sade till Josua: Frukta dig intet för dem; ty i morgon på denna tiden skall jag gifva dem alla slagna för Israels barn; deras hästar skall du hasa, och bränna deras vagnar i eld. Och Josua kom hasteliga på dem, och allt krigsfolket med honom, vid vattnet Merom, och öfverföll dem. Och Herren gaf dem i Israels händer; och de slogo dem, och jagade dem allt intill det stora Zidon, och intill det varma vattnet; och intill slätten i Mizpe österut, och slogo dem tilldess icke en igenblef. Då gjorde Josua dem såsom Herren honom budit hade, och hasade deras hästar, och brände upp deras vagnar; Och vände om på samma tiden, och vann Hazor, och slog dess Konung med svärd; ty Hazor var tillförene hufvudstaden för alla dessa Konungariken; Och slog alla de själar, som derinne voro, med svärdsegg, och gaf dem tillspillo; och lät intet igenblifva, som anda hade; och brände upp Hazor med eld. Dertill alla dessa Konungarnas städer vann Josua, med deras Konungar; och slog dem med svärdsegg, och gaf dem tillspillo, såsom Mose Herrans tjenare budit hade. Dock uppbrände Israels barn inga städer med eld, som högt uppe lågo, förutan Hazor allena; det uppbrände Josua.
Varnförfofmingö^onflen bär genom nu maranbe Sirectornö ^arnfovioB « « ninfl^fenjkn. mtb Allmänna Varnbörbö*bufet unbermiöntng o^i nit bunnit ben utmecbling, att fåbana operationer funnat åt Varnmorflor meb framgång anförtroö, broiffa förut marit metenflapfigt bifbabe ifööagöfS&erÄttetfe^ i834.) 3 i8 Sätare allena förfefådna. öfwer 900 33arnmorjfor funnoö i Sälten år i833. iDiurffltartg ©etan SXifetö ©tänter, unter ftfia SKifötag, anjlagtt arf» aiii.aua.i&f. ^ g0 ^ 2;ne ©jupjgäfare t f marje fän, far 3?ongl.
Ock sjutalig Peleias' bana Föreskref han nytt skick, Och vedergällde mord med mord, I Thyestes' beryktade måltid, 1005 Samt falska Kretissan Aeropas svekrådiga bädd. Men sednast mig och min fader nu Zeus hemsökt Med mångplågiga hjertqval. 1010 KHOREN. Se, der nalkas din broder oss. Genom dödsdom till saken fälld, Och den trognaste mannen Pylades, Som broderligt stödjer Orestes' Stapplande fot, 1015 Med vårdsamt steg biträdande. ELEKTRA. Ve mig! jag suckar, då jag, broder, skådar dig. Vid grafven redan och framför de dödes bål Ja, ve mig åter, vet när ögat blickar an Ditt anlet' sista gången. Jag från sinnen är. 1020 ORESTES. Vill du ej tyst, och lemnande all qvinnlig låt, Uthärda domen? Jemmerligt är det, men dock Vi måste bära ödet, som oss förestår. ELEKTRA. Hur skall jag tiga? att guds ljus på himlen der Beskåda, oss olyckliga man unnar ej. 1025 ORESTES. Ej dräp mig, du! Nog, stackars karl, af Args' folk Jag mördad är, och nämn ej våra lidanden! ELEKTRA. Orestes, hur beklaglig för din ungdoms lott, Och bråda död! När du bör lefva, finns du ej! ORESTES. Vid gudarna, kringväf mig ej med modlöshet. 1030 Olyckors minne bringande till tårar hän! ELEKTRA. Vi måste dö: sin ofärd dock beklagar man; Ty alla menskor ha det arma lifvet kärt. ORESTES. Just denne dag är dödens dag: med snaran vi Förödas, eller slipas svärd till vårt förderf. 1035 ELEKTRA. Dräp mig, min broder, att ej bland Argeierna Det gör en ann, till hån mot Agamemnons ätt! ORESTES. Af modersblodet har jag nog; dig rör jag ej, Men aflid för dio egen hand, hur belst du vill. ELEKTRA.
inberäknadt bilagorna, torde Utsk. behaga uppgifva å hvilka poster sådana nya besparingar böra sökas, enär posterna lämpligen låta fördela sig uti 3:ne classer, nemi. de oförändradt utförda, de minskade, samt de, som, oförändradt utförda, äro såsom tillgång i framtiden för af Utsk. uppgifna ändamål bestämda och af successiva indragningar beroende. Darclimarsch-kostnader och oförutsedda utgifter. I anledn. af Utsk:s yttrande ”om de lättade utvägar '"för truppers transporterande, som i sednare tider uppstått, ” torde Utsk. behaga något närmare bestämma , hvad med dessa utvägar egentligen bör förstås, på det, i händelse meningen är att ångbåtslägenlieter oftare böra begagnas, Ständerne häröfver må bestämdt yttra sin åsigt, och Krigsstyreisen dymedelst erhålla visshet, att Ständerne ikläda sig ansvaret för de förluster, som, genom olyckshändelser, möjligen kunde för statsverket samt för rustoch rotehållare uppslå, äfvensom den drygare kostnad, som stundom åtföljer detta transporteringssätt mot hvad som äger rum vid vanligt tåg; och torde äfvenledes, i betraktande häraf, de af Utsk. föreslagna nedsättningar å anslagen till bestridande af durcbmarsch-kostnader och oförutsedda utgifter icke böra medgifvas. I anledn. af väckt fråga om ersättning af gage och spanmål till det manskap vid gardes-reg:tena, artilleriregttena och Kronprinsens Husar-reg:te, som, utöfver den till permittering bestämda styrka, uti tjenstgöring qvarbiifver, har Utsk. trott, att den anordning, som ansetts nödig, på det behofvet i denna del må kunna afhjelpas, utan anlitande af titelns besparingar, skulle väsendtligen rubba sjelfva grunderna för de värfvade reg:tenas organisation , och tvifvelsutan komma att ådraga statsverket högst betydliga utgifter, på grund hvaraf Utsk. ej ansett sig böra tillstyrka densamma.
Embets Berättelser. 217 Kongl Maj:t i Nåder funnit, att, da Högstbelörde Circulaire-Bref, angående en allmän Passevolance för Indeldte Infanteriets fortskaffning och underhåll på Marcher och Mölen, innehåller , att de dertill erforderlige bidrag genom Kongl, Majus och Kronans försorg vidtaga å Compagnie-Samlingsplatsen , men deruti tillika icke finnes stadgadt, huruvida med Soldatens inställande f>an sitt hemvist till närmasie Sam'* hngsplats skulle förhållas, hade Konungens Befallningshafvande icke saknat all anledning till den af honom i denna del gifne föreskrift, helst säilant med förra vanligheten äfven instämt, deruti någon ändring icke varit förordnad. Men beträffande frågan , huru med sådan skjutsning framdeles bo de förhållas ; Så, enär grunden för den skedde Passevolancelnränmcgen hvilar deruppå , att Soldaten icke skall vara annorlunda utredd , än att han kan marchera med sin packning , har ej heller dervid ingått i beräkning erforderligheten af hans inställande genom skjutsning ifrån hemvistet till CompagnieSamlingsplatsen, och således lika litet, att Rotehållarne med något sådant skjutsningsbesvär borde betungas, i följd hvaraf Kongl. Majit äfven under den 7 December >813 förklarat Soldaten skyldig, att emellan hemorten och CompanieSamlingsplatsen sig sjelf underhålla. Imedier' tid, och som under ArbetsCommenderingar, då karlen , för Monderingens besparande , med arbetskläder är försedd, Kronan eller det Verk, för hvilkets räkning uppbåd till arbete skett , från CompagnieSamlingsplatsen bestått skjuts för Manskapets arbetskläder , och sådant jemväl hä - 218 JustitiesOmbudm;. EmbetsBcråttelser. danefter kommo att fortfara, samt denna anstalt, ehuru afsedd att bereda besparing ej mindre för Soldaten sjelf, äu för Rotehållarne och Kronan, likväl ej vöre af den natur, att
Fullbordandet af utdikningen af Martebo myr, den största af härvarande vattendränkia trakter, har hindrats af uppkommen tvist emellan delägarne rörande ersättning till dem, sorn ej velat i utdikningen deltaga; men dock hafva betydliga odlingar efter deri ofullständiga utdikning, som skett,. kunnat å de höglundtare trakterna af myren med framgång företagas. Afven allmogen, särdeles på södra delen af ön, omfattar nu med ifver myrodlingarna, dertill uppmuntrad af de utmärkta skördar myrfälten i många år gifvit, och några bönder, delägare i den stora Mästermyr, tilllbörande hemman i sju socknar, hafva begärt förordnande till plans uppgörande för densammas utdikning 6 § 2. Invånare. Enligt sista berättelsen och 1850 års mantalsskrifning utgjorde antalet af Länets invånare sistnämnde år: Nu uppgår folkmängden, enligt 1855 års mantalsskrifning, till 46,008 personer, hvaraf finnas i Wisby 5,174. Norra Fögderiet ■ 19,655. Södra Fögderiet 21,179. Af denna Länets folkmängd äro mankön 21,903 och qvinkön 24,105. Mantalsskrifne: Efter Stiftets upprättade Qvinqvennii-tabell för år 1855 utgjorde hela folkmängden : Mankön. Qvinkön. Medel Tredingen Norra dito Södra dito Summa 22,534. 24,451. 46,985. Folkmängdens förökande under de sednaste fem åren af 1,645 personer får mer 7 tillskrifvas jordens utvidgade odling och derigenom uppkomna nya bosättningar samt öfvervigten af födde mot döde, än uppkomna nya näringsgrenar. Beträffande folkets bildning och sedlighet får anföras, att allmogen i allmänhet har större hyfsning i uppförandet och mera belefvenhet i umgänget än i de flesta andra provinser; slagsmål bland dem äro sällsynta, och ehuruväl här finnas de, som stundom öfverlasta sig med starka drycker, sker det icke allmänligen uti samqväm; och har bruket af bränvin det sednaste året betydligt aftagit, hvaremot
Utlåtande öfver en af Herr Doctor Odman väckt motion, angående förändrad reglering af Embetsoeh Tjenstemanna-personalen inom Banken m. m. Inom Utskottet har Herr Doctor Ödman väckt en så lydande motion: ''Vid de Revisioner af Banco-verket, i hvilka jag deltagit åren 1834» >835 och iS3f), har det alltid förefallit mig anmärkningsvärd!, att förvaltningskostnaden är så stor, samt att en så talrik skara af Tjenstemän skall er - Banco-U tskoltets Utlåtande, N\o 26. 3 fordras för ali hålla Verket i sin vederbörliga gång, hvarföre jag ock alltid yrkat på hushållning i afseende på förvaltningen och indragning af tilläfvenlyrs öfverflödiga tjenster. Vid uppmärksamt genomläsande af Ordnings-sladgan för Under-slyrelsen samt de särskilda afdelningarne inom Banko-verket har min öfvertygelse härutinnan blifvit ännu mera styrkt, så att jag anser mig kunna helt och hållet instämma i Herr Ordförandens vid sista Banko-revisionen till Protocollet afgifne yttrande, ”att rätta orsaken till den mindre noggranna hushållningen bör sökas i Bankens felaktiga organisation i allmänhet samt i dess collegiala styrelsesätt med thy åtföljande tunga former, erfordrande en vida större tjenstemannapersonal, än den, som vid en enklare organisation, sådan den är införd vid andra Siats-Banker, skulle behöfvas.” Utom det felaktiga i den, enligt Grundlagarnes föreskrift organiserade Öfverstyrelsen, som ursprungligen haft ett godt syfte, men i tillämpningen visar sig heldre såsom en pensions-anstalt än en verklig Bankstyrelse, förekommer den derunder subordinerande Underslyrelsen i collegialfortn med sina bestämda sammankomster, der Departements-göromålen skola handhafvas, ärenderna föredragas, diskuteras och genom omröstning, när meningarne äro delade, afgöras: hvarföre ock tili dess expedition erfordras en Sekreterare, två Notarier och två Canceliister utom Extra Ordinarier efter behof.
Ekström och Arrendatorn Jan Jansson i Djupmyra, för utdikningen och aftappningen af Kolbäckssjön samt kringliggande mossar å Arboga stads södra skog, emot årlig inbetalning af 8 procent å hela länesumman, under 14£ år efter 1852 års slut, „ deltag arne i upprensningen af Altuna, å, till förekommande af öfversvämningar inom Simtuna, Frösthults, Thorstuna och Hernevi socknar, emot årlig inbetalning, efter 1857 års slut, af 8 procent å hela länesumman, dervid 2 procents ränta för kapital-återstoden beräknas, inom Westerås och Upsala län: till deltagarne i utdikningen af sanka ägor, tillhörande byarne Rönna, Rotbrunna och Bogården samt Norrby inom Hernevi socken äf Thorstuna härad och Wårfrukyrka socken ,af Åsunda härad, å 939 R:dr 24 sk., hvilket lån skall återbetalas genom erläggande af 74 Rdr 14 sk. ärligen, jemte kronoutskylderna, för 1,703,946: 14. 5. 3,340. 1,043: 16. — 2,447: 1,000: 1,844,029: 47 3,874: 19 1,210: 13 2,838: 25. 1,000: — 2,000: — Transport: 1,711,776: 30. 5. 1,854,953: 9. 5. — 34 Transport: åren 1852 med 1865, och 37 R:dr 7 sk. för 1866, inom Stora Kopparbergs län: till deltagarne i aftappningen af Granuoch Öfversjöarne samt utdikningen af Wiganders och Har Särna socken, emot årlig inbetalning, efter 1857 års slut, af 8 procent å hela lånesumman, dervid 2 procents ränta för kapital-återstoden beräknas, inom Gefleborgs län: till deltagarne i utdikningen af Baggbo-, Als-, hopoch Stormyr erna inom Ljusdals socken i Norra Helsingland, • emot årlig inbetalning, efter 1857 års slut, af 8 procent å hela lånesumman, dervid 2 procents ränta för kapitalåterstoden beräknas, „ deltagarne i utdikningen af Gamsäters myrer inom Bergsjö socken i samma provins, emot dito dito, inom Westerbottens län: till Bruksägarne O. Forssell och E.
Jag ville dock till en början önska, att den snart bragte hit en skicklig läkare, och sedan, att man under denna oreda icke glömmer bort middagen – och mig på köpet!” Ställningar och förhållanden i Huset, Ryttmästarens Presentation. Så satt hon vid hans hufvudgärd, Af ömkan och af sorg betagen. Tegnér. Ändtligen var den fjerde dagen nära förfluten efter den förfärliga händelsen. Doktorn hade nu uttalat det afgörande ordet hopp, med förutsättning af en ytterst noggrann skötsel och trogen efterföljd af hans föreskrifter. Tvenne dagar hade Gustaf St–hal legat utan sansning. Derpå inställde sig en brännande feber med stark yrsel. Likväl gaf doktorn honom icke förlorad; men han förutsade, att en längre tid skulle åtgå, innan han fullkomligt tillfrisknade. Ryttmästaren befann sig lagom illa, för att, efter sin önskan, få läkarebetyg, att han, genom sina svåra åkommor, var ur stånd att bivista mötet. Armen hade väl, sedan den blifvit återvriden i sitt behöriga skick, betydligt svullnat. Men denna plåga var dock ett intet, jemförd med den, att hans fot ej ville låta inklämma sig i stöfveln, hvarigenom han var beröfvad det nöjet att göra damerna sin uppvaktning. Att låta se sig med armen buren i en svart halsduk, kunde nog låta sig göra. Ryttmästaren tyckte till och med, då han betraktade sin figur i den stora spegeln, att det gaf honom ett visst pikant utseende. Men att uppträda med en stöfvel och en toffel, blef hvarken pikant eller anständigt, hvarföre han, tills vidare, måste inställa besöket och återtaga sina gamla tröstegrunder. Bruksherrn hade gjort honom flera besök, och den lätta, angenäma umgängeston baronen hade fullkomligen i sin makt, då han ansåg det löna mödan, intog värden i den grad till gästens förmån, att han ganska okonstladt bad ryttmästaren anse sig såsom hemma i hans hus, hvilket tillbud denne lofvade med mycken tacksamhet antaga och hemligen beslöt att begagna i det längsta. Det hade redan lidit några månader af det år, vid hvars slut ackordsumman skulle betalas.
Uti valkretsen Södertelje med 1,800, Norrtelje med 1,100, Sigtuna med 450, Waxholm med 1,000, Östhammar med 500, Öre grund med 600 och Enköping med 1,600 (ailt i runda tal), summa 7,050 personer; hvar skall man finna sammanhållningspunkten? Och huru skall man, isynnerhet om dessa städer, hvar för sig, begagna det omedelbara valsättet, kunna vänta ett resultat af valet, som tillfredsställer mer än en af de sålunda sammanförda städerna? Uti valkretsen Fahlun med 5,000, Hedemora med 1,100 och Säther med 500, hvad Konstitutions-Utskottets Memorial M 7. 31 betyda Hedemora och Säther? Uti valkretsen Mariestad med 2,000, Lidköping med 3,000 och Skara med 2,000, hvad betyder någondera af dessa städer, om de båda andra förena sig om samma representant? Uti valkretsen Halmstad med 4,000, Warberg med 2,500, Laholm med 1,200, Falkenberg med 1,100 och Kongsbacka med 500, hvad betyder Halmstad, om Warberg, Laholm och Kongsbacka förena sig? Och slutligen, hvad säga om valkretsen Hernösand, Umeå, Piteå och Luleå, med 65 mil emellan de yttersta gränsorna, och der tillika möjligheten af ett val genom elektorer är hardt nära omintetgjord genom den stora väg-distansen?