Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
» EocPwia * pEöiöEtcj t SDen R-Pa-ta f / jaAgPimt, it,DPlgt oga Aag SfiLafc m o t g o n. f&gt;tacR.e£, 2) - u J i n a p p a A t minne * ÖCPCt 2Då (9ePl PtuaD 3 a 3a Dag enA itt aj^Pan 4t * v ' tebEE * a j t o n 3nv otoPtgl A ?ag 3i.lt £Eå fet a t Det ' ftiettat » QJn.a66a ' Sa t a n Ii l, vafen ti-De-n-A &amp; c ?i Aonx BEott Ellen Whitlock. » Utan ett vänligt ord ». jafcget. j * ot 3tcf 2D e l 6 uti. t, menApia, u tia a. SDa Dt ApofcjaA Det il-tom-? ftliatpa | ?ot3tan uaAen. 8Pi / t Pej; ivaDi Dag. ^ l:sta årg. Utsfifningstid: hvarje helgfri fredag. FRITHIOF HELLBERG. Sista numret i hvarje månad innehåller en Träffas å byrån kl. 9 — 10 ock 4 — 5. E T. et är så vackert väder — har du ej lust att fara ut och åka litet? Pröfvå det nya föret? » frågade han. » Ne-ej, » svarade hon, » jag sitter så bra här — jag har ej lust att röra på mig. » Det var då sant, bägge delarne. Hon satt uppkrupen i soffhörnet, med bordet vid armbågen, på bordet nya tidningar och tidskrifter och i banden den nyaste romanen. Hon satt mycket beqvämt, och man kunde just ej undra på, att bon ej ville röra på sig. Mannens blick mulnade; han tycktes ämna säga något, men hejdade sig, gick ut och slog hårdt igen dörren. » Se så, nu blef han ond igen! » sade hon halfhögt.
Om det vore fråga 0111 alt han skulle göra det alla dagar, så skulle jag instämma deruti; men jag vill ej fordra, att han mer än en gång i veckan besöker skolan, och detta anser jag ej vara för mycket hegardt, öfvertygad för öfrigt, att han oftare skall besöka den, om han har tid. Ifall det verkligen skulle befinnas vara för mycket betungande, så kan han hafva en vice-ordlör. till hjelp, och om det finnes flere af den upplystare classen i directionen, så lära de ej undandraga sig att underlätta besväret för den sjelfskrifne ordform. Jag har nu slutat, nöjd med Ulskrns betänk, i den sednare fråga jag nu upptagit, och har ej kunnat underlåta att yttra mig i delta ämne, då jag icke får det nöjet att öfvervara discussionen derom, som jag motser blifva särdeles in - D cu 18 Juli. tressant, enär jag vet huru hela Representationen är lifvad af den önskan att göra denna undervisning så god sorn möjligt. Vid förnyad föredragning af Bevilln.Ulskts den 1 1 dennes på hordet lagda betänk. N:o 22, angtde åtskilliga motioner örn accis-afgift å brännvin, blef samma betänk, af R. o. Ad. bifallet Likaledes biföllos, vid förnyad föredragning, BancoUtslts den it dennes på bordet lagda utlåt:»: JV:o 42, i anledn. af Revisorn C. G. Cronlands ansökning alt förflyttas antingen på surnumerär-stat med åtnjutande af innehafvande lön, enligt fullmakt, eller på pensionsstat rned å stat ägande lön såsom pension; N:o 43, med tillstyrkan att Gommissarierne i Banken A. P. Qvistberg, P. B. Sandels, C. N. Kolmodin, L. G. Wiblingen och L. O. Ekman må retroaclivt få tillgodoräkna den för bankens yngre commissarie!' föreslagna lön af 1600 r:dr banco. Ånyo föredrogs SlatsUlsk:s den 27 sisth Juni och den 4 dennes på bordet lagda utlåt.
Gravation för en intecknad Summa af R:dr Banco 3,777, livar“ igenom, i händelse alt endera af dessa fasta egendomar skulle serskildt utmätas, det öfverblifvande och från Gravationen afdragne Lehållne värdet icke skulle kunna uppgå till den nu yrkade Summan; varande Norrkärr en både väl belägen och väl bebyggd Egendom, försedd med en arne våningars hög Mannbyggning af 15 Rum, en annan a vånings byggning för Statoch Tjenstefolk, bestående af 6 rum, samt Fähus, Ladugård, Logar, Stall och K jolina samt Bränneri, jemte andra behöflige hus, alla i försvarligt och godt skick, utom Fähuset sorn är gammalt. Dessutom en stor och utmärkt vacker trädgård med många frugtbärande träd af alla slag.. På denna tillsammantagne Egendom, som har både god skog och bördig jordmån jemte ymnigt fiske och andra förmåner, som kunna inbegripas under ett nära läge intill Saltsjön, sås årligen 5 tunnor Råg och 3o u 35 tunnor Vårsäd och fås vanligen 4°° Sk® godt hårdvallshö — der födes 6 ä 7 Hästar, circa 40 Nötkreatur utom Smäll tea lur. 132 Den 3 Fe b i u ,i i i j f. m. Ehuru ofVannämncle Egendomar Norrkärr och Norrkjeball tillsammantagne för Hére år sedan kostade uti inköp i5,ooo R:dr B:co, oell flere förbättringar derå äro sedermera gjorda, kunde värdet derå nu ej upptagas till mera än 12,00a R;dr B:co (Tolf tusende Riksdaler Banco), nied hvilken värdering Egaren förklarade sig nöjd, och blef det således ifrån Inteckningarna afdragne Värdet nemi. 46^3 R:dr B:co nu i mät taget till gäldande af Herrar Malm & Söners sökta fordran, och anhållandes Herr Norberg, att i händelse af den uppgifna Egendomens försäljning på auction densamma matte ske å Tingsstället Wik här i Weltq Härad. På värderingsmännens vägnar P. G. Berger.
Om det, å ena sidan, synes svårt att förekomma Fångars flykt, utan användande af våldsamma medel, och den, sorn, genom Lagbrott, förverkat personlig frihet, må anses böra skylla sig sjelf för följderne, om han, genom försök till flykt, gör sådane medels begagnande nödvändigt, kan likväl, å andra sidan, endast behofvet af sjelfförsv^r berättiga den , sorn har sig Fångars vård uppdragen, att uppoffra Fånge* lif , och ett sådant behof inträffar ej, då en Fånge utan våld söker att undkomma. Dessutom skulle, efter Biksens Ständers tanka, den ifrågasatte rättigheten för Fångvaktare eller Fångförare, att skjut* på Fånge, som söker rymma, blifva ganska vådlig i tillämpningen, då ibland dem, som hållas fångne, finnas icke blott * sådane, tom äro för gröfre förbrytelser dömde, Utan äfven sådane, som blott äro misstänkte, eller såsom lösdrifvare häktade, och det icke kan anses tillkomma Fångvårdaren, att urskilja, om Lagen emot den ene eller andre borde tillämpas; äfvensom det kunde befaras, att Fångvårda« ie, i förlitande på ett sådant medel, att hindra 33& Underdåniga Skrifvelser'. Fånges flykt, kunde uraktlåta den vaksamhet J hvarigenom flvkten i annat fall kunnat förekomrnas. På grund af dessa omständigheter och då Riksens Ständer förmoda, att, om Fångvården handhafves i öfverensstämmelse med nu gällande allmänna föreskrifter, och bevakningen lämpas efter behofvet, samt Fångvaktare och Fångförare försättas i tillfälle, att, i fall af vald eller motvärn å Fånges sida, möta våld med våld, någre andre utomordentliga anstalter till förekommande af Fångars rymning icke skola erfordras, hafva Riksens Ständer ansett sig icke böra bifalla hvad E. K. M. i detta afseende i Nåder föreslagit. Detta få Riksens Ständer, till svar å E. K.
Maj:ts nådiga förslag i denna del afser, att föreskrifterna i 7 § af Riks-Akten, enligt dess genom beslut i Sverige den 8 Maj 1841 och i Norrige den 2 April 1845 ändrade lydelse, skulle dels undergå förändring i så måtto, att antalet af Interims-regeringens ledamöter, som är bestämdt till tjugu, eller Svenska Stats-rådets tio ledamöter och lika antal från Norrige, blefve inskränkt til! åtta, nemligen från Sverige de begge Stats-Ministrarne jemte två Stats-råd, samt från Norrige dess Stats-Minister och de tvänne Stats-råd, som äro i Stockholm, samt ytterligare ett ordinarie eller särskildt tillförordnadt Stats-råd; dels ock erhålla de tillägg, att de Stats-råd, sorn sålunda höra blifva medlemmar al Interims-regering; skola dertill kallas af Konungen eller i annat läll utväljas, i Sverige af Stats-rådet och i Norrige af den dervarande Regering; att föreskriften, det Interims-regeringen skulle hafva sitt säte i Stockholm, komme att gälla, der ej sådana hinder möta, som göra det antingen omöjligt eller vådligt; att om den Stats-Minister, hvilken det tillkommer alt föra ordet, har förfall, skall i hans ställe uppträda den främste närvarande Regerings-ledamoten från det Rike, hvartill den hindrade hörer; att då ärender förekomma, hvilka angå det ena Riket särskildt, skall ordet föras af den främste bland dess närvarande Regerings-ledamöter; samt att beslut ej må lättas, der icke minst två ledamöter från hvartdera Riket äro tillstädes. Vid Riks-aktens tillkomst, då stadgandet i 7 § angående Interims-regeringens sammansättning borde, så vidt möjligt vore, ställas i förenlighet med den föreskrift i Sveriges Regerings-lörm, till hvars förändrande något förslag då icke fanns i grundlags-enlig ordning förheredt, att nemligen i de fall, hvarom nämnde § handlar.
Nämnde prester eller föreståndare böra, innan de i sådan egenskap erkännas, för den civila myndigheten på stället styrka, att de af vederbörande samfund äro antagna, samt derjemte till samma myndighet ingifva en skriftlig ed eller försäkran, att de i sin befattning vilja och skola ställa sig Statens alla lagar till efterrättelse samt vara sina pligter mot samhället trogne De skola nöjaktigt föra de protokoll, som af Kongl. ilaj:t anordnas, samt framlägga dem, när sä fordras, för vederbörande myndighet. Vid hvarje års slut böra de till vederbörlig auktoritet ingifva förteckning uppå församlingens medlemmar samt de under årets lopp ingångna äktenskap, äfvensom nativitetsoch morfalitets tabeller. De äro derjemte förpligtade alt utfärda attester och meddela öfverheten upplysningar rörande sina församlingar i likhet med hvad Stats kyrkans prester åligger. § 3. De till sådana församlingar hörande Dissenter äro frikallade från andra utskylder till Stats-kyrkan och dess tjenstemän, än tionde samt de vid egendomar, hvaraf de kunna vara i besittning, häftande afgifter eller pålagor. § 4. Innan någon byggnad för Gudstjenst af Dissenterförsamling begynnes, skall det anmälas för vederbörlig civilmyndighet på stället. Allmän Gudstjenst må icke hållas för slutna dörrar. För öfverträdelse af någon af dessa bestämmelser straffas preslen, föreståndaren eller den, som vid sammankomsten hållit föredrag, med böter från 5 lill 50 Riksdaler. Lag-VIskotlets Betänkande N:o 21. H § 5. Dissenter, antingen de tillhöra en ordnad församling eller icke, böra för pastor loci anmäla barns födelser och dödsfall inom en månad sedan de hafva inträffat, vid vite af 20 Riksdaler för hvar vecka anmälningen derefter uteblifver. Vid anmälandet af barns födelse skall barnets födelsedag, kön och namn, äfvensom dess föräldrars namn uppgifvas. Dissenter, som tillhöra en ordnad församling, böra derjemte inom tre månader, vid samma ansvar, för sin egen prest eller föreståndare anmäla såväl barns födelse och dödsfall, som ock ingångna äktenskap. § 6. Äktenskap emellan Dissenter stiftas med laga kraft blott derigenom, att för närmaste
– «Jag med, jag med,» skreko de andra. – «Hör du,» sade kapten Transtråle till Albertina, som lade sista handen vid dukningen, «om du får se min Petterson dernere, så befall honom att han kommer upp.» – «Petterson har varit här en bra stund, söte kapten. Han satt nyss nere i en vagn och spelte Tolfva med grefve Snålnidskis betjent.» – «Den lymmeln! jag hade befallt honom att passa på när jag kom. Det är en satans slarf, men det går ändå an, när han inte blandar sig in med mobben. Se der går han der nere. – Petterson!» ropar kapten Transtråle genom det öppnade fönstret. Petterson kom som en pil uppför trapporna. «Hör du, din sakramenska lymmel, har du inte fått så fin lukt ännu, att du känner när din husbonde kommer?» – «Med nådig kaptens tillåtelse, så höll jag på att förtjena mig kostpengar för dagen dernere – det kan väl behöfvas i våra tider.» – «Ha ha ha! – din kanalje, – men hvad sa’ mamsellerna? – «Di lät helsa och tacka allihop, att di skulle komma, så när som mamsell Fina, som hade rest ut i går med ett par herrar, och inte hade kommit hem än, och mamsell Malla kommer, men inte förr än spektaklet är slut, för hon har balett.» – «Hur fick du reda på Stafva Fyrbom? Hon har ju den der landtjunkarn ännu.» – «Åh nej, det är slut med; hans pengar. Men nu har hon fått en stackars prestsatan, som kärringen sa’ att hon visst kommer att gifta sig med.» – «Också från landet, kan jag tänka. Hon har smak på vildt. Men inte måtte hon vara tokig och gifta sig med presten ännu på några år åtminstone. Det ligger många tusen riksdaler för hennes räkning i garnisons-officerarnes fickor ännu. Men driften är i alla fall rätt rolig. – Hör, go herrar, jag har fått en luminös idé. Om vi skulle be Stafva ta med sig presten hit i qväll.»
StatsUtskottets Utlåtande, IV 4. s 581—585, bif. af PresteStåndet, IX s 985, af BondeStåndet, IX s 988, af BorgareStåndet, IX s 999, af Adeln, IX s 1006. 99 Underd. Skrifvelse, X i. s 769. RiksdagsBeslutet, §. 19. Fribref? yätlighet, om en ytterligare, för Städernes Magistrater. Bevilln. Utskottets Betänkande, V 1. s 99— 106, återrem. af Adeln, IX s 213, bif. af BondeStåndet, IX s 221, återrem, af BorgareStåndet, IX s 233, bif. af PresteStåndet, IX s 243. Ytterligare Utlåtande, V 1. s 341 —• 344, bif. af BorgareStåndet, IX s 47§» lemnadt utan afseende af PresteStåndet, IX s 492 ocb af BondeStåndet, IX s 49^> bif. af Adeln, IX s 534- Memorial med förslag till VoteringsPropositioner, remitt. till förstärkta StatsIJtskottet af Adeln, IX s 534, af PresteStåndet, IX s 538, af BondeStåndet, IX s 547. StatsUtskottets Melnorial, om verkstäld votering, IY 3. s 172, bif. af PresteStåndet, IX s 563 , lagdt till Handl i ngarne af BondeStåndet, IX s 569, af Adeln, IX s 575. Underd. Frimarknaders hållande, om rättighet till, vid Wrigstad, Rydaholm och Stenungesund. Se Stad, om anläggande af en ny i Kronobergs Län. —. — Dito Dito vid Svanesund. Motion, remitt. till Ekon. Utskottet, II s 1210.
Uti detta underdåniga Utlåtande har Committéen, jemte tillkännagifvande, att VeterinairInrättningen i Skara, genom det Nådigst bifallne inköpet af de Ofver-Directeuren Norling tillhörige, i granskapet af berörde Schola belägne egor och Lägenheter, för framtiden synes hafva blifvit försatt uti en af vidare tillskott af allmänna medel oberoende ställning, i afseende på Veterinair-Inrättningen i Stockholm underdånigst andragit: att med de medel, hvilka hittills blifvit till dess anläggning aRslagne, alla de byggnader rätt väl kunnat uppföras och de arbeten verkställas, som erfordrades för att sätta Inrättningen i stånd, att emottaga till vård och skötsel sjuka Husdjur af alla slag,'och att med skoning af hästar kunna biträda; men dessa medel hafva deremot icke räckt till, att derutöfver företaga mera, än några reparationer på en gammal trähusbyggnad, i ändamål att provisionel! bereda ’47* Propbsitton om Veterinair-Inrtittningeri'. tillgång till en del af tfe öfrige för Inrättningen i annat afseende lika nödvändiga och oumbärliga rum och Lägenheter: Auditorium Anatomi-Sal, Apothek, Biblothek och Samlingsrum, Våningsrum för Lärare och Elever , samt nödige Uthus; äfvensom endast en obetydlig del kunnat fullbordas af hvad som behöfves till planering af tomten och dess förseende med behörigt stängsel. Till verkställande af dessa återstående byggnader och arbeten, har Committéen låtit upprätta ritningar och kostnadsförslag, hvilla af Kongl, Maj:t redan blifvit godkände, gillade och fastställde, och har med Kongl. Majus Nådiga samtycke, Committéen af under händer hafde medel redan förskottsvis bestridt kostnaden för grundläggningen af Auditorii-byggnaden. — Beloppet af de för verkställigheten af här ofvanför® uppräknade byggnader exforderlige medel, uppgå till ett belopp af Sextio Nio Tusende Fyrahundrade Fyratio R:dr 44 sk.
På grund häraf, öch då, på sätt Allmänna BesvärsOch OeeönomieUtskottet vid sistförflntne Riksmöte, i anledning af då väckt motion i enahanda ämne, sig yttrat, £8 Samlingen, t Bäiidet, Betänk. Nio. i5) ändamålet med inrättningen af allmänna Beväringsmanskapet, Fäderneslandets försvar, endast i den moa kan genom denna inrättning vinnas, söm manskapet för sin bestämmelse är tilldänädt och väl orgäniseradt; då dessa Fäderneslandsförsvarares daning består icke blott i färdigheten att handtera vapen, utan ock i vanån vid märcher och öfrige faltleliiadetis fatig tior, ffl. 111., och då, med ett ord, allmänna öfvertygelse!! om nödvändigheten för krigsmannen att känna sitt yrke oell lefnadssätt förr, än just då lian emot henden skall utrycka, hvilar på så oemotsägliga grunder, ätt vådan af ett motsatt förhållande ingalunda torde behöfva bevisas, eller med det varnande, sorgliga exemplet ifrån senäste Landtvärnét upplysas; kati Utskottet, icke tveka, att bifall tiil den i ofvanberörde måtto väckta tfidtiorteti på det högsta afstyrka. O */ Hvilket dock till Rikets Höglöll. Ständers egen pröfning vördsamt öfverlämnäs. Stockholn! dén q April 1834. Alli». Ber»; Otte OecoH, lft»kotteU Betänkande ET.o, SX ii N:o 33. Ankom till Exped.-Utsk. d. 9 April kl. 6 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion, angående rättigheten för en beväringsskyldig att annan duglig karl i sitt ställe sätta.
Hrr ledamöter hafva fördenskull, oaktadt de iusågo såväl nyttan som intresset både för R. o. Ad. och det allmänna, att de uti Riddarhusets Arkiv i handskrift förvarade, ännu från trycket outgifna Riksdags-protrr och handlingar blefve tillgängliga för en större allmänhet, likväl, på sätt bifogade prot.-utdr, närmare utreder, befarat, alt Riddarhusets tillgångar ej medgåfve, att i så stor skala, som motionären ifrågasatt, understödja samma företag, hvilket af Direktionen förmodades blifva förenadt med ganska stora kostnader; och då Direktionen tillika inhemtat, att såväl K. M. uti Dess Nåd. Propos., ang:de Statsverkets tillstånd och behof, för lifgifvande af i Riks-arkivet samt andra offentliga och enskilda samlingar befintliga, för landets historia och offentliga förhållanden vigtiga skrifter och handlingar, af R. St:r äskat ett årligt anslag af 2,000 R:dr b:ko, som att dessutom enskild motionär föreslagit ett anslag af 5,000 R:dr b:ko årligen, att användas till offentliggörande af Svenska Riksdagars och mötens förhandlingar från Gustaf I:s regering, föreställde sig Direktionen att, genom de sålunda väckta förslagen, medel kunde beredas för ingifvande äfven af de äldre Riksdags-förhandlingar, som funnos i Riddarh.-Arkivet förvarade. Utsk. har tagit hvad sålunda förekommit i noggrannt öfvervägande; och hvad först beträffar Hr Thams förslag, att på Riddarhus-kassans bekostnad utgifva R. o. Ad:s från trycket ännu outgifna protir för hela den tid, som förflutit från Riddarhusets inrättning intill 1789 års Riksdag, sä, ehuru Utsk. anser detta företag i högsta måtto önskligt och för såväl fäderneslandets som R. o.
Ad. skulle ynnestfullt läckas bifalla, att ett visst antal exemplar af dessa båda matriklar, t. ex. 100 af den större matrikeln, samt 150 af den mindre, mätte ål Riddarhuset få inlösas, hvarigenom de å dessa arbeten nedlagda pekuniära kostnader kunna till någon del varda betäckte: varandes priset å den större matrikeln 2 r:dr och ä den mindre 24 sk. b:eo exemplaret. Remitterades till Riddarhus-Utsk. Föredrogs ånyo Allm. Besv. o. Ekon.Ulsk:s d. 26 sisth Febr. och d. 1 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 40, i anledn. af väckt motion om uphörande, af föreskrifven kontroll, i afssende å saltad lax och smör, som sjöledes föres från hamn i Norrbottens eller We sterbottens län till annan inrikes ort. Sedan lindert. Ridd.Sekret., uppå förfrågan af Hr von Hartmansdorff, Aug., uplyst att förevar, utlåt. enl. ankomne prot.-ntdr., blifvit bifallet af samtlige de öfrige RiksStm, yttrade Hr von Hartmansdorff: I afseende på utgången är det så ledes likgiltigt huru R. o. Ad. beslutar, men för min del vill jag icke deltaga i ett bifall, eller hafva genom min tystnad låtit någon Den 12 Mars e. m. förmoda att jag så gjort. När Ständerne redan hafva en gång till Konungen ingått med en dylik anhållan, som den här föreslagna, och Konungen derefter, sedan vederbör, blifvit hörde, icke funnit Sig böra göra afseende pä Ständernes anhållan, så synes mig olämpligt vara, att de förnya samma begäran. Då Konungen redan ansett sig hafva grundade skäl alt vägra en sådan anhållans upfyllande, så lärer väl H. M. göra likaledes, nästa gång hon framställes. Då är det sä myckel oriktigare af Ständerna att uprepa detsamma.
Mången mindre bemedlad fader, som kunnat lemna sin son bättre uppfostran, men ringa förmögenhet, hade kanske längesedan an vist honom ett handtverk, om han icke fruktat elaka sällskap, otjenlig sysslosättning och mindre god behandling under läroåren. Huru många personer af den dass jag omtalar, kunde icke rymmas inom handt verkeriernas område, om bruket och ställningen vore sådan, att de kunde gå dit? Huru mycket skulle icke den, genom sin nödvändighet för samhället, så respectabla handtverkare-classen vinna pä upptagandet af personer med någon primitiv uppfostran, och på de familje-förbindelser, som skulle helt och hållet inflytta den på de odlades gebiet? Huru mycket skulle icke sjelfva dessa yrken vinna, om till deras handlägga ning komme personer med någon grad af vettenskaplig bildning, och med capitaler, lör små att begagnas i mera upplyftade syftningar, roen tillräckliga att upprätta verkstäder? Om jag lyckats att visa, att personer af den mera bildade classen med nytta skulle kunna användas vid productiva yrken, och att det nu föga sker, så följer deraf, att en förändring i allmänna åsigter, en ny rigtning till lefnadsfcremål skulle gifvas. Det skulle blifva ett föremål för uppfostran, att ej allenast hos den i verlden inträdande ynglingen, sorn högsta ändamål inplanta begäret att lärn något, för att blifva något; dertill skulle äfven läggas begäret att lära något, för att genom skicklighet S ro Den 2g Februarii, och omtanka förvärfva något, för att skaffa sig en oberoende existence, och för att derigenom blifva något för sig och samhället.
Pa det Parter, hwilka mäste inför Konungen söka fin rätt, vis kevisionis, ej maga allt för mycket betungas, samt da förra Stämpclcn ej mindre till Skrifter an afwen Domar warit gansia högt uppdrifwen, och dessutom sörsta arktt af Domen manligen blott innehåller Rubriken, da ej till Domen mera än ett ark erfordras, sa förestår Utskottet följande jemnkning och ändring: Deductioner rc. Första arket r R:dlr. Hwarje af de följande » N:dlr 24 st. Domar och Utslag i Revisions-Mål, da Le blott utgöra ett ark 2 R:dlr 34 st. Stiger Doirrerr eller Utslaget pä siere ark, nyttjas rrll hrvarje ark, der första tuberäknadc 2 R:dlr. Nast efter Mom. om Pralimknair-Utslag tillägges: pr orocolis. Utdrag four ej inrrehälla någor Besiut, hwarc ark r6 tz. Tillägges i denna §. som lyder: AnsökninE af Allmogen, Ryttare, Dragoner med flera dylika Bihang. Nw 14;. witz »zo6 Den 2 Augusti. ivid Milltairen 4 st., utgår pä de grunder, hwilka för az §. upptagas. I Mom. som börjas: Rongl. Majws L7ädiga Futlmagrer rc. tillägges i flutet för meningens förtydligande, efter wänlig beräkningsgrund af gamla Rronowärdec z6 si. Tunnam I nästföljande Mom. efter ordet ftamvlas, tillägges af samma orsak ordet likaledes — I stulet af denna §. deri förra Redaclionen ar följd om Rongl. Majrrs Rest, pasi, patzar bäst att uteslutas här och införas till rz §. som handlar om Rese-Past i allmänhet. §. »o. Tillägges wid stutet af i Mom. sä wida beftaffenhecen fordrar a t de med Gcämpladc Papper böra wara förfedde.
Den sålunda uträknade afgiften för sammanslagna pannerymden• skall höjas med 33 ' procent, om den är fördelad i 2:ne pannor, med 665, om den är fördelad i 3.7ie, med 100 procent, om den är delad i 4, 0. s. v. Dock må förhöjningen för i 2 pannor fördelad panncrymd icke påföras den s. k. dubbla p is tor is ka apparaten. 8. 35. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv. och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N.-o 3. 17 §• 35- Denna §, bifallen af Presteoch Bondestånden, är återremitterad af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet, på grund af gjorda anmärkningar vid den Por 3 momentet deri föreslagna, så lydande, redaktion: ”Uti alla i denna och nästföregående § omförmälda fall” (nemligen af oloflig brännvinsbränning) ”vare de vid Pörseelsen nyttjade redskap och det vid beslagstillfällct befintliga, olofligen tillverkade bränvin, jemte de käril, hvari det förvaras, fdrbrutna; och vare den, som tredje resan begår någon af dessa förbrytelser, derjemte för två år förlustig rättigheten alt bränvin tillverka.”