Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Propos ; af den första meningen inhemtar jag anledningar till mera återhåll: till en långsammare gång, i den sednare att Rikets invånares väl kräfver att vi så skyndsamt som möjligt anlägga Jernvägarne att det vore förenadt med förluster att dröja o. s. v. Beträffande den i K. M:s Propos. omnämnde kostnaden kan jag icke undgå att yttra, att det förefaller mig besynnerligt det kostnaden för Jernvägsanläggningar ansågs vid 1853 års Riksdag upgå till 500,000 Rdr per mil, men deremot vid denna Riksdag till 720,000 Rdr. Således skulle inom icke längre tid än tre år arbetskostnaden hafva ökats med 33f proc. Detta ger mig naturligtvis en skälig anledning till fruktan för huruvida med säkerhet kan antagas att det nu upgifna förslaget kommer att stå fast under loppet af 13 år. Vi hafva sett hvilka orimliga prisstegringar som hos oss på sednare tider egt rum till följe af blotta talet om Jernvägar; skulle vi nu alltför lättfärdigt rycka in på den föreslagna banan, torde hända att vår belägenhet klefve vida äfventyrligare, vida betänkligare än den nu synes vara. Vidare får jag fästa upmärksamheten på en annan sak. I den nämnde punkten sid, 23 står väl »i den mån tillgångar på ingeniörer, arbetare och materialier medgifva», men det är dervid en icke obetydlig omständighet nemligen att vi behöfva pengar, och dessa pengar erhållas icke med bara ingeniörer, arbetare och materialier, och utan de här icke omnämde penningarne tror jag att det kommer att gå trögt med Jernvägarne. På sid. 27 af den K. Proposm begär K. M. för nästa Statregleringsperiod eller åren 1858—60 sammanlagdt 23,500,000 Rdr Rmt med rättighet för K. M. att bestämma huru stort belopp deraf, inom ett maximum af 9,00 0,000 Rdr, bör under hvartdera af ifrågavarande 3 år utgå.
»Då detta ärende eger en obestridlig vigt för det allmänna, och billigt synes vara, att försäljningen och förbrukningen af rusgifvande drycker må lemna medel att, på ändamålsenligt sätt, genom bibringad inverkan å allmänhetens öfvertygelse om ett nyktrare lefnadssätts värde och gagnelighet i både moraliskt och ekonomiskt hänseende, motverka det länge och allt mer och mer allmänt öfverklagade dryckenskaps-begäret, anser jag Utskottet hafva egt skäl tillstyrka, att Rikets Ständer måtte genom underdånig skrifvelse till Kongl. Majit öfverlemna att, af de genom beskattningen å bränvins-tillverkning och försäljning inflytande medel, använda ett belopp af 1,000 R:dr Biko om året, under åren 1854, 1855 och 1856, till det i högslberörda Nådiga Proposition afsedda ändamål.» Häri instämde Herr Lilliehöök, C. B., och Kontrakts-prosten Melander. Bih. till B. St. Följande Extra anslag (utom Riks-Staten) samt Lån i'ivo, vid behandlingen af Hufviid-Titlarne, af Statsutskottet tillstyrkte, nemligen Anslag. Enligt Utlåtandet N:o 150. Till Länsfängelser efter Cellsystemet utdikningar, aftappning af sjöar etc sänkning af sjön Långhalsen m. fl Styrelsen öfver Vägoch Vattenbyggnader: Aflönin, Läroverket vid Marieberg Stipendier åt Elever vid d:o Afvittringars fortskyndande i de norra Länen . Premier vid Landtbruksmöten Slöjdexpositioners befrämjande Resestipendier at Fabriksoch Handlverks-arbelare Enligt Utlåtandet JV;o i51 bestyckning af Waxholms Fästnin d:o af Carlstens d:o anskaffande af Enligt Utlåtandet N:o 159 Enligt Utlåtandet N:o 160. Folkskole-Lärares aflöning Seminarier för d:o Stipendier för d:o .
Råg 10 kornet 10 t:r , deraf hälften \5 t;r , T2 R;j. 6q r l elle» pa 1 t:d ) Korn 8 d.o 8 t.'r ) ^f båda slagen! )4 t.T a 9 R:r 16 sk. 37 *6. Potatoesafkastningen detta år har af 19 tunni, varit 1760 t:r, eller 92-| t:r af t:d å 2 R:r 32 sk. 247- 5. 4- Ofvanstående Spannmål förvandlad till Brännvin, gifver efter ofvanstående beräkning Och 92-4 tunnor Potatoes af 1 tunnland gifver Således erfordras 5* tunnland jord till erhållande af så mycken säd, sorn åtgår till ett lika qvantum Brännvin, som erhålles af 1 tunnland planteradt med 1 otatoes. Och anmärkes för öfrigt, att lika arbete, lika tid och lika bränsle erfordras för att afverka ett med Spannmål inmäskadt kar, som att afverka ett till alla delar lika kar , som är mäskadt med PotatoesEngeltofta den 18 November 1814. C, S. Stjernsvärd. Potatoes ä 2 R:r 16 s. ä 9 Rtr Tunnan. Hvete. Korn malt. «6f Summa Spannmålens värde i p*enni8gar. ’3o: Differensen eller vinst. 97 247 v: w 3 3 3 < O Brännvins värde å 1 R:r kannan. Men hvarken duglige, hederlige och nitiske Embetsmän kunna rättvist begäras, eller annorlunda än händelsevis erhållas, lettland, som ej för deras utkomst och billiga fordringar har den omsorg , hvilken endast berättigar det, att i alldeles motsvarande grad, af sina Tjenstmän fordra kunskap, redlighet, arbete, och att, uppoffrande tid och själskrafter, tillhöra ej sig sjelfva, men samhället. Om ej erfarenheten hos oss rättfärdigade denna anmärkning, skulle då så ofta, sorn nu, den befallande
Visserligen flöt genom den blott en liten bäck, den der om sommaren till och med alls icke flöt, ned mot Stånga sjö, och der Stånga nu strök fram var ju den breda och djupa Stånga-ån placerad med sina fall, sina härligheter till hvilka menniskor flyttat sig sjelfva och sina bostäder och sitt buller – Men Stånga manbyggnad kunde ju legat i dalen för det – Der var så stilla, så fredligt, ingenstädes frodades gräs och löfskog bättre – Om qvällarna när solen under sin färd mot sjön förgyllde klipporna och träden och gräset, och fåglarna tystnade, och blott då och då något vallhorn hördes eller ock någon klocka, som hängde kring ett eller annat kriaturs hals – då var der ganska bra i dalen – Fru Wahl kallade den för sin – Efter Stånga ej blifvit uppbygdt der, hade hon gerna, åtminstone låtit sig derstädes begrafvas, men Wahl låg på . kyrkogård och vår Fru åtnöjde sig nu med att tillbringa mången ledig stund i sin dal, då trästubbar, stenar, ja baraste marken, till Gertruds innerliga misshag, ofta nödgades föreställa soffor och stolar. Förr i verlden hade Wahl velat anbringa – i det minsta några grässoffor på hustruns favoritställen, men hon bad så innerligt för hvarje torfva i sin dal, ty – såsom hon sade – hur godt det än är med menniskor och hur svårt det vore att lefva dem utan, är dock så roligt att hafva om än blott en dal i fred för deras förbättringar. Inom sig var affärsmannen Wahl af alldeles samma tanka och dalen förblef ostörd. I sednare tider hade Frun, alldeles emot sin vilja, börjat tänka på de der grässofforna. I synnerhet fanns ungefär midt på den ganska branta gångstigen ned från Stånga åsen till dalen en stor Ek, sträckande väldiga armar mot skyn – Utan att precist vara trött, kunde man likfullt så gerna önska stadna under den Eken – der man hade skönaste utsigten af hela det underliggande, fridlysta landskapet – Särdeles under denna Ek hade en grässoffa icke varit ur vägen. Gösta måtte dock ha gissat sig till vår Frus hemliga tankar – När hon på sin födelsedag samtyckt till en promenad med honom, förde han henne mot dalen.
Stockholms stad *) Stockholms län Upsala d:o Södermanlands d:o Ostergötlands d:o Jönköpings d:o Kronobergs d:o Calmar d:o Gotlands d:o Blekinge d:o Christianstads d:o Malmöhus d:o Hallands d:o Göteborgs och Bohus d:o **) Anm. 2,513 1,118 1,529 1,175 3,129 1,785 2,216 7,826 377 3,122 2,766 5,777 3,103 5,489 Elfsborgs län Skaraborgs d:o Wermlands d:o Orebro d:o Westmanlands d:o Stora Kopparbergs d:o Gefleborgs d:o Wester-Norrlands d:o Jemtlands d:o / Förklaras till stor del af i Westerbottens d:o ( 28,057 ej mantalsskrifne ) Norrbottens d:o \ innevånare i Lappmarker) I hela riket A landsbygden ensamt I städerne 340 3,007 6,576 1,738 521 2,390 1,519 2,169 1,299 15,155 13,280 89,919 71,955 17,964 Skilnaden gäller här den särskilda folkräkningen och mantalslängderua. Göteborgs stads folkmängd vållar här hufvudsakliga skilnaden. Folkmängdstillväxt. Utflyttningar. 7 :if jordbruket, de lättnader för besittning af jord, som blifvit beredde genom nådiga Förordningen af den 12 November 1858 rörande hemmansklyfning och jordafsöndring, talrika nybygges-anläggningar, lönande skogsafverkning, tillfällen till riklig förtjenst för arbetsklassen, dels genom de inhemska näringarnes tillväxt, dels genom de stora allmänna och enskilda arbetsföretag, hvaraf denna period varit utmärkt, flera års goda skördar inom flertalet af länen m. m., hafva öppnat en mängd nya näringskällor, främjat välstånd och ökat gif o termålens talrikhet m. m. samt alltså mägtigt bidragit till folkmängdstillväxt.
I fråga åter om antalet, hafva Rikets Ständer trott det 10 stipendier i allmänhet skola blifva lillräcklige, hvadan Rikets Ständer, som ansell beloppet böra fastställas lika med det för Ingeniör-korpsens elever beviljade, eller 3C0 R:dr, alltså till 10 stipendier, å 300 R:dr hvardera, för Artilleri-officerare, hvilka genomgå lärokursen vid Marieberg, anvisat en summa af 3,000 R:dr R:mt. Fo r tiJ i. k ali ons - a file In ingen. c) Uti denna afdelnings anslag till bestridande af Kommendanlskaps-ulgifter, är tillökning begärd med 4,500 R:dr under iakttagande alt, enligt hvad under anslags-lileln ”Kommendants-staten’’ är anförd!, derifrån lill anslaget lör Koiiiinendantskaps-ulgilterne öfverflvltas 1,243 R:dr 50 öre eller i visst uppgifvet fall endast 921 R:dr för ali användas till de med dessa medel alsedda utgifter; men då Rikets Ständer föreställa sig, att den ökade utgiften kan åtminstone lill någon del bestridas af de inom titeln redan befintliga tillgångar, hafva Rikets Ständer ansett sig böra endast i så måtto bifalla förevarande framställning, alt ett belopp af 2.500 R:dr R:mt för ändamålet beviljats. d) Derjemte har ofvan oinförmälta belopp af 921 R:dr från Kommendants-staten bil öfverflvttats. lii te uden Is-af il eln in gen. e) Enligt hvad Eders Kongl. Majit lillkännagifvit, hafva, lill följd af nyligen skedda pris-regleringar med en del värlvade regementen, i och lör underhållande al dessa regementens beklädnads-, utredningsm. fl. persedlar, följande tillökningar i de förut lill berörde ändamål utgående anslag uppkommit, nemligen : för Svea Lifgardet B:ko R:dr 4.890: 40. Andra dito i, 4,844: 40. Lifgardet lill bäst , 6,350: 32.
Och de sade till bådskapen, som komne voro: Säger de män i Jabes i Gilead: I morgon skolen I få hjelp, när solen är som hetast. Då desse bådskapen kommo, och förkunnade det de män i Jabes, vordo de glade. Och de män i Jabes sade: I morgon vilje vi gå ut till eder, att I mågen göra oss allt det eder täckes. Den andra morgonen skickade Saul folket i tre hopar, och de kommo i lägret i morgonväktene, och slogo de Ammoniter allt intill dagen vardt som hetast. Och de som öfverblefvo, vordo så förskingrade, att icke två blefvo tillhopa. Då sade folket till Samuel: Hvar äro de, som sade: Skall Saul råda öfver oss? Låt de män komma här fram, att vi måge dräpa dem. Saul sade: På denna dagen skall ingen dö; ty Herren hafver i dag gjort salighet i Israel. Samuel sade till folket: Kommer, låter oss gå till Gilgal, och der förnya Konungariket. Så drog allt folket till Gilgal, och gjorde der Saul till Konung för Herranom i Gilgal, och offrade tackoffer inför Herranom. Och Saul med alla Israels män fröjdade sig der ganska storliga. Då sade Samuel till hela Israel: Si, jag hafver hört edra röst uti allt det I mig sagt hafven, och hafver gjort en Konung öfver eder. Och si, der går nu edar Konung för eder; men jag är gammal och grå vorden, och mine söner äro när eder, och jag hafver gångit för eder, ifrå min ungdom allt intill denna dag. Si, här är jag: Svarer mig inför Herranom och hans smorda, om jag någons mans oxa eller åsna tagit hafver? Om jag hafver någrom gjort öfvervåld och orätt? Om jag någon undertryckt hafver? Om jag af någons mans hand hafver tagit gåfvor, och hållit det hemliga? Så vill jag gifva eder det igen. De sade: Du hafver intet öfvervåld eller orätt gjort oss, ej heller någon undertryckt; ej heller af någons mans hand något tagit.
Under åberopande af ofvannämnda underdåniga ansökning från staden Halmstad, jemte dervid fogade handlingar, hafva motionärerne, bland annat, anfört, hurusom Hallands län högst ringa och staden Halmstad alldeles icke på sednare decennier tillgodonjutit något statsbidrag, under det andra bättre lottade provinser och städer dels erhållit millioner till jernvägsanläggningar, dels högst betydliga anslag, så väl till läroverksbyggnader, som andra ändamål. Dessutom besöktes Halmstads läroverk, ej endast af ynglingar från staden och provinsen, utan jemväl från angränsande län, och staden hade under de sednare tre åren uppfört nytt fattighus, ny gymnastiklokal, nytt rådoch tullhus jemte ny lokal för småbarns-skolan med en kostnad af öfver 400,000 R:dr, för hvilken summa samhället till största delen måst skuldsätta sig. Under hufvudsakligt anförande häraf och då intet bidrag kunde erhållas ur stiftets byggnadskassa, hafva motionärerne hemställt, att Rikets Ständer, med afseende på Hamlstads stads samhälles oförmåga att kunna anskaffa alla erforderliga medel för uppförande derstädes af en läroverksbyggnad fullt motsvarande nutidens anspråk på utrymme för ett på båda linierna fullständigt elementar-läroverk, hvaraf icke allenast provinsen utan äfven vidsträckta delar af tillgränsande län komma att hemta väsendtliga fördelar, måtte såsom bidrag till ifrågavarande byggnadsföretag bevilja staden Halmstads innevånare ett anslag eller, om Statens tillgångar förut vore så hårdt anlitade att det ej kunde låta sig göra, åtminstone län på billigaste vilkor af 50,000 R:dr. Då, under förutsättning af Rikets Ständers bifall till Kongl. Maj:ts nådiga framställning om Halmstads läroverks upptagande bland de på båda linierna fullständiga elementar-läroverken, det gamla redan nu otillräckliga lärohuset derstädes nödvändigt måste af ett nytt ersättas, och då staden, i betraktande deraf att inga medel äro att påräkna från stiftets byggnadskassa och med hänsyn till de stora utgifter, den under de sistförflutna åren måst för offentliga byggnadsarbeten vidkännas, svårligen ensam förmår draga kostnaden för ifrågaställa nybyggnad, synes det allmännas mellankomst både billig och af behofvet påkallad.
Byggnaders och inventariers underhåll 2,141: 23. Landthushållningen: Tegelbruket: Förre arrendatoren Göransson tilldömd ersättning 3,372: 46. Balans till år 1864: Utsäde och arbetskostnader 33,851: 48. Vid ifrågavarande räkenskaper, hvilkas granskning i Kongl. Kammar-rätten föranledt anmärkningar, hafva Revisorerne ej haft något att erinra. De nya jordeböckerna. Någon anmärkning vid redovisningen af de till Kongl. Kammar-koilegii disposition ställda medel för påskyndande af arbetena vid de nya jordeböekernas afslutande och granskning har hvarken hos Kongl. Kammar-rätten eller hos Revisorerne förekommit. Inkomster och utgifter för revisionsåret upptagas sålunda: Debet. Uppbörd: Extra statsanslag 24,325: — * — . i Summa 24,705: 93. Kredit. p/ter: Balans till år 1864: Kontant behållning 45: 45. Summa 24,705: 93. 20 — 154 — Statistiska tabellkommissione a. Räkenskapen, som i Kongl. Kammar-rätten blifvit granskad utan anmärkning, utvisar i afseende å inkomster och utgifter följande förhållande: Debet. Balans från år 1862: Uppbörd: K redi t. Utgifter: Löner och arvoden 14,950: — Till bibliothekets underhållande m. m 939: 90. » arvoden åt tillfälliga biträden 7,250: — » det officiela statistiska trycket 7,150: 35. » betäckande af en del af kostnaderna för en statistisk tidskrift 605: 50. 30,895: 75. Balans lill år 1864: I afseende å den verksamhet ■ Statistiska Centralbyrån hittills utöfvat, hafva Revisorerne, efter tagen kännedom af den, enligt deras tanke, icke tillfredsställande förklaring, Chefen för nämnde B^rå afgifvit öfver hvad nästlidet års Revisorer i detta hänseende anmärkt, icke kunnat undgå att finna, det denna verksamhet icke fullt motsvarar det syftemål, som med Byråns inrättande varit afsedt.
Proi 184'] och 1848* G Sami. t AjiL 3i Ilä/t. 2 ✓ STOCKHOLM, ecksteinska boktr yckeh i et, 1848. \ Banko-Utskottets Memorial, N.-o g4- 1 N:o 94. Ank. till Exp. Utsk, den 2 Aug., kl. 1 e. m. Memorial, möd förslag till åtskilliga förändrade föreskrifter i 4:de artikeln af nu. gällande Banko-reglemente. ^V^id granskning af ofvanberörde artikel utaf Banko-reglementet, har Utskottet ansett åtskillige föreskrifter erfordra förändring, på sätt Utskottet nu går att omförmäla. Sedan Rikets Ständer, med bifall till Utskottets memorial N:o 36, beslutat, att F. d. riks-diskontvéi kets balanserade fordringar få afskrifvas; så tillstyrker Utskottet, att § 75 i nu gällande Banko-reglemente måtte erhålla följande förändrade lydelse: l:o De fonder &c. inrättade lånekontor. Lånekontoret i Götheborg besörjer äfven utlåning på jern och andra i Banken belånbara exportabla effekter. Äfvensom Utskottet, i stöd af förenämnde beslut, hemställer, 2:o att § 80 mom. 9 må från Banko-reglementet uteslutas. Utskottet har icke kunnat undgå att fästa uppmärksamhet vid den uti § 81 morn. 9 intagna föreskrift, att fullmägtige, beträffande de assignationer, som från lånekontoren utfärdas, böra ”vidtaga ändamålsenliga åtgärder ej mindre i afseende på de utgifvande assignationernes belopp, än till möjligaste ”förekommande af dessas förfalskning.” Detta stadgande, som, med en mindre lämplig redaklionsförändring, är bibehållet från det vid 1823 års riksdag, efter då fattadt beslut om lånekontorens inrättande, för dem uppgjorda reglemente, har ursprungligen haft följande lydelse: ”till assignationer nyttjas
Sä mpcket föcdommar och wibstcppclfe warit inännistostägtet stadliga i allmänhet, sä mpcket äro de det hwad Medicinen angär för hwarje lndividuS hälsa; det skulle dä bättre lyckas för Presterna att betaga sina ähörare de wilfarclser som medelst fördom om ett oundwikeligt öde, en witz föresatt dödstimma och dödssätt, hindra Menigheten att taga sig till wara för de wanliga sjukdoms - orsakerna : smitta, oförsigtighet, o, mättlighct o. s. w.; dct skulle lyckas bein, att öfwertyga om nyttan af Medicin och om faran af att anförtro sig ät qwacksalware, käringar och sä kallade kloka gubbar, att bewisa huru deras fördom emot Läkemedel och Läkare ofta härrör af en mistlpckad cur, som antingen blifwit för sent sökt eller kommit af den sjukas eget wärdslbsa sörhällande. Tabellwcrkct skulle härigenom blifwa mera uplysande för Läkare. Läkare-wär, den gaf Presternc tilfälle att nogare känna sina ähörarc, se deras nöd och werkeliga belägenhet, och säledeS lättare ästadkomma hjelp och lindring. Det jnti, ina sammanhang som räder emellan själ och kropp fordrar att den som stall stöta den förrabör känna ben senare. Hwilkcn Prest har icke uti ätstilliga sä kallaTredje Band. N:o 21, 22. dt 16L Den 6 September. de casus conlcientiD önskat sig kännedom af LäkareWettenskapen? Huru mänga sjukdoms orsaker och rätta fbrhäll aden skulle icke lättare pppas för och undanröjas af ben Läkare som tillika hade den sjukes förtroende som Prest. Genom naturens och människo kroppens kännedom inser och bfwertpgas man kraftigt om GudS wishet, och förskär äfwcn redigare wista ställen l den Heliga Skrift.
Utaf nu upplästa prot.utdr. har jag inhemtat, att R. o. Ad. vid den sent i går afton förehafda voteringen antagit en propos. i afseende på redactionen af den skrifvelse, hvilken till Konungen borde afgå i fråga om en förändrad organisation af arméen. Då denna skrifvelse på intet sätt uttrycker den mening StatsUtsk. velat framställa och den jag biträdt, anhåller jag att lill prot. få reservera mig mot R. o. Ad:s beslut. Hr von Hohenhausen, Carl Ludv.: Då jag icke kunde deltaga i voteringen af det skäl, att ingendera af propositionerna öfverensstämde med min öfvertygelse, så återstår blott att till prot. anmäla min reservation. Jag anser det beslut, som i går fattades, såsom en af oppositionens notabiliteter derom yttrade sig, som ett af de vigtigaste, som under denna riksdag kommit i fråga; vigtigt derföre att det inleder det första steget till Ständernes inblandning i armeens organisation, och hvarthän det leder, derom vill jag 36o i'»n 17. Augusti f. m. bespara R. o. Ad. att hora mina mörka föreställningar; — vigtigt derföre ali det gifver en slags seger åt oppositionen, hvilken länge yttiat, att planlöshet, och snart sagdt förderfliga planer i afseende på försvarsverket länge existerat; — aldravigtigast derföre alt detta beslut är taget af R. o. Ad:s majoritet, hvilken, under den föreg:de delen af samma dags plenum, tycktes vara af en itel annan anda. Jag tror att heslutet är rent af förderfligt för mitt fädernesland, och det är derföre jag anmält mili reservation. Frih. Roye, Ludv.: Pu föredragn.listan står i för sta rummet uppförd frågan om passevolancen. Mig synes att denna fråga är af natur att snarare böra särskildt och afskild från slalsreglertn för sig sjelf afgöras. Jag vågar således hos Hr Frih. o. Landtm, samt R. o. Ad. föreslå, att denna fråga må hvila tilldess statsreglertns öfriga punkter äro afgjorda.
Det war endast med wåldsam ansträngning jag förmådde uthärda hela stycket. Carlén kunde endast wara inne under mellanakterna. Då jag om aftonen öfwertänkte dagens intryck, blef mitt beslut fattadt att nästkommande fredag resa till Göteborg, och att inbjuda poeten att medfölja på denna resa. Emedlertid beredde wi oss till torsdagssoirén. Torsdagsaftonen begåfwo wi oss, jag och min dotter, till palatset. Der hwimlade allt hwad inom landet fanns upphöjdt och utmärkt i rang om icke just i annat. De förnäma Ryska herrarna, af den yngre adeln, som icke i det inre af Ryssland egde gods och själar, sökte här, i det eröfrade landet, ersättning i makt och tillfälle att förwärfwa förmögenhet, och täflade om att förherrliga furstinnans salar med glansen af sina uniformer. Ett betydligt antal äfwen af Swenska adelsmän och embetsmän, och i synnerhet en mängd fruntimmer af de förnämsta kretsarna hade samlat sig att betyga sin hyllning för den kejserliga favoritsultaninnan, en titel, som hon stundom, halft skämtande, halft på allwar, plägade tillegna sig. Det är således ej att undra på, att jag med en känsla af förwåning inträdde i de bländande salongerna. Hindiah hade klädt sig modernt; men det olivebruna ansigtet, omgifwet af dyrbara prydnader, och det yppiga swarta håret, inflätadt med blixtrande juveler, wäckte likwäl uppmärksamhet. Furstinnan betraktade henne med någon förundran eller till och med, om jag icke alltför mycket förbländades af faderskärleken, med beundran. Jag kunde också icke wara annat än nöjd med Hindiahs enkla men wärdiga sätt att wara, ett medfödt behag, som wanligen söderns ädlare döttrar ega. Under promenaden igenom rummen, der än musik utfördes af utländska resande artister, än de utsöktaste förfriskningar kringbjödos, än grupper af samtalande bildade sig, förflöto ett par timmar. Furstinnan hade serskildt intresserat sig för Hindiah, och generalguvernören fästade på henne uppmärksamma blickar.