Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då jag instämmer i an - D e ii 15 Maj f. m. hullan, alt detta mål ytterligare måtte få hvila på hordet, så skulle jag tro, alt nu, såsom vid andra mål, saken borde beviljas ulan att någon propos. derom framslälies. Mulet är icke uppfördt på listan och har ej hvilat tvänne gånger; således ser jag ej annat än att bordläggningen är en rättighet, till hvars begagnande ingen propos. behöfves. Frih. Sprengtporten: Jag anhåller att Ridd.Secret:n finge upplysa huru många gånger delta mål blifvit bordlagdt och äfven det nästefterföljande. Undert. Ridd.Secret. upplyste, att den ifrågavar. inbjudningen första gången blifvit bordlagd den 12 dennes, och att det således nu var första gången efter bordläggningen som den blifvit föredragen. Utlåt. N:o 522 hade deremot redan förut 2:ne gånger blifvit bordlagdt. Frih. Cederström, Jacob: Då ledamöter begärt att inbjudningen skall upptagas näst efter sjelfva utlåt, från Utsk., så är det klart att det beror af R. o. Ad:s beslut. 49 §:n Riksd.Ordn. säger, att då en fråga första gången inkommer, skall den hvila på bordel; då den andra gången förekommer, kan den åter på flere ledamöters begäran blifva hvilande derstädes, men då den 3:dje gången förekommer, skall den afgöras. Då detta mål nu är andra gången före, kan det åter hvila, men örn det skall ske i sammanhang med eller näst efter något visst annat mål, så måste derom särskildt beslutas. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då tvänne ledamöter förenat sig om att begära BorgareSt:s inbjudning ytterligare hvilande på bardet, torde R. o. Ad. finna att densamma bör blifva hvilande till nästa föredragning, men om inbjudningen skulle blifva hvilande tillsvidare, fordrades beslut derom af R. o. Ad. Hr von Hartmansdorff: För att ej göra vidare uppehåll, afstår jag från min begäran att prot.utdr. skall hvila tillsvidare, och medgifver att saken måtte på vanligt sätt få hvila till nästa föredragning.
Det är i delta afseende jag ber få nämna, att, då jag hör Hr von Hartmansdorff först säga, alt han blott ger sitt medgifvande dertill, att det till en början får stanna vid en discussion om nedre eller yngre kammaren, och jag sedan hör Frih. Boye säga, att om också Hr von Hartmansdorff medger uteslutandet, så begär Frih:n alt för sin räkning få upptaga hvad som visserligen icke kan ho - Den 3i Oc tobe r e. m. 4*5 lionom förnekas, nemi. Hr von Hartmansdorffs första förslag, livarenligt ifrågavarande stadgande borde vara gällande äfven för öfre kammaren; så vågar jag, när det således är gifvet att vi efter denna discussion skola komma att besluta i denna fråga, äfven i afseende på öfre kammaren vördsamt hemställa, om det ej vore bättre, alt Hr von Hartmansdorffs första förslag, som nämner om begge kamrarne på en gang, först föreloges. Det ar åtminstone såvida bättre, som vi nu hållit på att discutera sjelfva frågan om den öfre kammaren. Förra gången frågan förevar, discuterade vi frågan om nedre kammaren. Båda frågorna äro således discuterade, och det synes mig, som vi kunde vara beredde att nu afgöra dem begge på en gång, ifall de ändå begge skola pröfvas. Jag hade hoppats att man kunde slippa alt företaga mera än den ena, men skola de förekomma begge, tror jag det vore principenligare att nu företaga Hr von Hartmansdorffs första tryckta förslag. Det vore, såsom jag lior, så mycket mera enligt med principen, då de begge skola förekomma, som jag vill påminna mig, alt vi från början öfverenskommo om att alltid först företaga det förslag af tvänne, som mest skiljer sig från Utskts. Hr von Hartmansdorffs tryckta förslag är det mest reslrictiva och äfven efter denna princip bör det således företagas först. Hr Mannerskantz, Carl Axel; Det beslut, som fattades i anledn. af Frih. Hamiltons gjorda propos., innefattade, efter min åsigt, ingenting annat, än att B. o. Ad. afslog att det skulle stå hvarje Stånd och valkrets fritt att välja utom sina egna medlemmar.
Det ringa värde en skatterättsdaler haft i köp och salu, emot den förmånen i sednare tider alt få införsel i hemman derför, har naturligtvis gjort, alt man, för iakttagande af Kronans bästa, på allt sätt sökt motarbeta och förekomma införsel i dess odisponerade hemman för dylike fordringar, och 4et bär alltid blifvit afslaget af KammarCollegium och K. M:t, då frågan icke varit alldeles klar efter Författningarna och införseln således icke kunnat nekas. Härom vittnar bland annat beslutet i K. Brefvet d. 27 Maji 181 r, hvaruti föreskrifves, att indragné LandsGevaldigerBoställen ej skulle användas till ersättning för skatterätts-fordringar, utan utarrenderas på 3o år, ehuru, enligt ett Bref af år 1795, Landtstats-boställen i allmänhet, då de bestodo af mer an ett nummer, kunde dertill användas. Då Kronan haft sine skatterätts-fordringar att dermed betala dylike skulder, hvilket aldrig kunnat nekas, och då enskilde kunnat använda dem medelst qvittning å andra bytesfordringar, hvartill en lång tid var föga utväg, så har ock ingen kunnat i denna del klaga, hvilket ej eller försports. Att skatterätts-fordringar äro satte i samma predicament som andre fordringar af Frälse-ränla och Efterräkning efter K. Brefvet den 8 December 1747? ocb att samma föreskrift gällt för deras B e t ä nk a n d e n, N:o 2^5. 327 deras godtgörande, visar erfarenhelén ända till närvarande tid, ty något annat stadgande tinnes ej, sorn löi binder skatterältsfordrarrn, att göra sig betald genom Kronans genfordran, derest lian ej kan uppge Kronohemman till ersättning. Den omständigheten, att införsel derjemte gifvits i jord för desse fordringar, gjorde deruti ingen skillnad, ty för Frälsei änte-fordringar har älven alltid gifvits införsel i Kronans behållnc räntor, och desse fordringar på sådant sätt jemväl blifvit liqviderade.
"Ilvail, i sammanllgng lrärmed , vidkommer det serskildt i 3:dje llufvndliteln uppförda, oell under Ikrigs-Lollegii lorvaltning ställda, anslaget till reseoell traotamentspenningar, Ilvars otillräekliglret länge varit af erlarenlleten adagalagd, anser jag mig Ilöra i underdänigllet tillstyrka, det liders Rong!. Naj:t taekes as dikets 8tander degära, att detsaninia Ilädanefter mä, i likdet med dvad i afseende pä det ä 2:dra llukvml-fiteln för enailallda Rellof afsatta anslag redan ezer rum, såsom förslagsanslag upptagas. " "Ned llidellällande af 3:dje ldufvud-litelu oförändrad för öfrigt, uppgä ds nu i nnderdäniglret föreslagne ärliga tillökningarne till ett samman - lillsammgns 891,200: — Oell dä llärifrän akdrages ofvanderörde nuvarande 8tatsanslag ... uppkommer en Ilrist af . 195,200: '9 räknadt belojljl as 381 * tunnor 8^^iimäl unden lönenne, oell ^8,228:29.10 i jlenningan, liva, emot asgän värdet as till bes^iaring söreslag ne 7-4'^ tunnor 8jlanmäl in natura, 3 5 li:dn, med 8,707: 2^. — rä att tillökningen i det Irol» är /j/ji,3,8: 5. 10. Iivartill ytterligare kouiuen tillökning lör ilo utgiften, livilka kunna blifva en följd as Kikets 8tä!lders serskilda beslut i in^vante, ingslnägorna."
Det bolag, som skulle åtaga sig Trollhätte slussverks ombyggnad, borde, enligt hvad här ofvan blifvit anfördt och tillgängliga handlingar i öfrigt ådagalägga, anskaffa medel för l:o) inlösen af gamla Trollhätte-bolagets aktier med Banko R:dr 419,375: — 2:o) ombyggnadsarbetets utförande, enligt kostnads förslaget „ , 1,624,000: — 3:o) upprätthållande af farten under ombyggnadstiden, genom det gamla slussverket, jemte förvaltningsoch underhållskostnad; 4:o) utdelning af ränta å de aktie-kapital, bolagsmännen ålåge kontant tillskjuta; samt 5:o) amortering och ränta å det lån som erfordrades, för att kunna ombyggnadsarbetet inom 7 år verkställa, De tillgångar, bolaget för dessa ändamål dels hade till pligt att anskaffa, dels af Kongl. Maj:t tillförsäkrades, utgjordes af l:o) aktiekapitalet, hvilket, på sätt här ofvan är nämndt, först bestämdes till 600,000 R:dr. derefter till 700,000 R:dr, och slutligen i bolagsreglorna af den 2 Februari 1838 till minst 750,000 R:dr, allt Banko; 2:o) kanalinkomsterne och den afkastning slussverkets öfriga tillhörigheter kunde lemna, jemte diverse andra intrader; och 3:o) bidrag af statsmedel, slutligen bestämdt i 1838 års privilegium till 60,000 R:dr Banko årligen i 25 år, eller tillsammans 1,500,000 R:dr Banko.
IV. A. 40. E. 174. — N:o 108. i anledning af Kongl. Majtts Nådiga Skrifvelse angående tillämpningen i vissa delar af sednast fastställda Statsreglering. IV. B. 5. A. 52. E. 174. — N:o 109. i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 75. IV. B. 5. A. 52. -— N:o 110. i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 80. IV. B. 5. A. 52. — N:o lil. i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 88. IV. B. 5. A. 52. — N:o 112. i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 37, angående beräkningen af Stats-verkets inkomster. IV. B. 5. A. 52. IX. E. 600. — N:o 113. i anledning af väckt motion, angående optionsrätt vid utarrendering af Militie-boslällen. — N:o 114. i anledning af väckta motioner, angående skogsplantering. ( 135 ) Siats-Utskottets Memorialer, Utlåtanden och Betänkanden: — N:o 115. i anledning af väckt motion, angående ränta å en vädermjölqvarn vid Broby rusthåll i Östergöthlands Län. IV. B. 5. A. 53. — N:o 116. i anledning af föreslagen försäljning af en mängd i Riksgälds-Contoret förvarade äldre räkenskaper. IV. B. 5. A. 53. — N:o 117. i anledning af Kongl Maj:ls Nådiga Proposition, angående behofvet af medel till bestridande af kostnaderna för den i anseende till inträffade oordningar till hufvudstaden inkallade garnisons-förstärkning. IV. B. 53. A. 150. E. 175. — N:o 118. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående bildandet af en fond lill pensionering af folkskolelärare.
Då således skattens erläggande för en hel månad ansågs blifva för den skattdragande alltför betungande, och dess utbetalande för en mycket kort tid deremot ansågs medföra onödigt besvär, bestämde man sig för en half månad och har derigenom, enl. min lanke, träffat den tätta medelvägen. Något helt annat är deremot bestämmandet af den kortaste tid, för hvilken man får till bränvinsbränning sig anmäla. Om man måste medgifva, alt en bränvinsbrännare icke kan med någon fördel idka denna handtering under kortare tid än en månad, sä följer deraf, alt en tillåtelse alt tillverka bränvin under endast 14 dagar, vore öfverflödig och skulle lemnäs obegagnad; men om sådant oaktadt någon skulle vilja begagna sig deraf, så vore ett sådant medgifvande förenadt med mycken besvärlighet i afseende ä tillverkningens kontrollprande. Vid de större brännerierna nftdgadeé man hafva serskildta kontrollörer under denna korta tiderymd och äfven i afseende å de mindre verken skulle åtskilliga olägenheter i och för tillverkningens kontrollerande upkomma, hvarföre jag tror, alt Utsk:s förslag i della hänseende är välbetänkt och bör af R. o. Ad bifallas. Hvad åter beträffar Hr von Ilaitmansdorffs andra förslag, åsyftande att bereda bränvinstillverkarne frihet ali välja 2:ne månader af 3:ne, så är det naturligt, att den, som förordar 6 månaders T) c n 27 April e. ra. 535 bränningstid, icke finnér någon olägenhet uti en sådan valfrihet. Men R. o. Ad., sorn nyligen beslutat, ali bränvin icke får tillverkas under längre tid än 2:ne månader af året, bör väl svårligen tillåta, att i författningen införes ett stadgande, som skulle bereda bränvinsbrännarue utväg alt ansvarsfull tillverka varan en månad längre än medgifvet är, hvarå vi just linder innevarande bränningslermiu haft exempel.
Frän Högv. Preste-Ståndet: af Herr Prosten Hallström; i hvars tanka behofvet af Folkskolor är omisskänneligt; samt att Statens mellankomst för deras stiftande erfordras. — 600,000 R:dr af den vid denna Riksdag förökade bran vinsskatten borde årligen afsättas för detta ändamål. Dessa medel, förvaltade af Riksgälds-Contoret, skulle, efter 5 år, uppgå till tre millioner Riksdaler, då de borde till församlingarne utdelas i mon af folkmängden, och under vilkor, alt de, inom förelagd tid, sjelfve besörjde inrättandet af Skolor. Vid discussionen härom inom Ståndet, har Herr Biskop Faxe yrkat nödvändigheten af ett stadgande, som ålade hvarje Socken att draga föröd». till R. St. Vrot. iS34> 4 Sami. 2 Afd. 1 ■S.de Häftet* 2 Statssamt Allm Desvoch' Oecon.-Utik. Betänkande N.o 34. sorg om sina barns undervisning; äfvensom både han och Herr Doctor Elfström anmärkt, att på många ställen församlingarne visat sig obenägna till någon uppoffring för ett sådant ändamål; af Prosten Hylander, hvilken, såsom bidrag till Folkskolor i Bohus Län, föreslår, att kyrkofonden, som der får lösas efter a4 sktunnan, borde, likasom i Halland och Skåne, erläggas antingen in natura eller efier markegång. — Hällten af denna tillgång skulle användas till Sockenskolor; återstoden för kyrkornas räkning. Derjemte borde några allmänna, lagligt bindande föreskrifter stadgas för organisationen af under visnings-anstal ter på landet. Från Välloflige Borgare-Ståndet: af Herr Bååth: att, genom Lag, skulle stadgas ett åliggande för Landsförsamlingarne, att, antingen hvar för sig eller gemensamt för ett helt pastorat, inretta Yexel un der visnings-anstal ter för egna barn. Från Hedervärda Bonde-Ståndet: af Sven Heurlin: att Skola i hvarje församling borde inrättas och underhållas af allmänna medel.
Vid härefter först infallande Revision: Johan Jacob Rutberg från Norrbottens Län, Nils Strindlund från Wester-Norrlands Län, David Andersson från Hallands Län, Jonas Johansson från Jönköpings Län, Måns Månsson från Calmar Län; och Lars Johan Gezelius från Stora Kopparbergs Län; Till deras Suppleanter: Anders Pehrsson från Örebro Län, Nils Gustaf Nilsson från Östergöthlands Län, Anders Olsson från Jemtlands Län; Vid andra revisionen: Anders Jonsson från Östergöthlands Län, Hans Pehrsson från Gefleborgs Län, Jon Olsson från Gefleborgs Län, Per Mattsson från Wester-Norrlands Län, Per Jönsson från Christianstads Län; och Fredric von Zweigbergk från Skaraborgs Län; 812 Prot-Utdrag j den 12 April 1845, Till deras Suppleanter: Nils Petter Pettersson från Calmar Län» Olof Larsson från Gefleborgs Län, Johan Ericsson från Stora Kopparbergs Län, Till Revisorer för granskning af Banco-Discont-Verkei: vid härefter först infallande revision. Nils Nilsson från Wermlands Län, Lars Bygdén från Westerbottens Län; Till deras Suppleanter: Per Bengtsson från Calmar Län, Anders Andersson från Örebro Län; Vid andra revision: Sven Isacsson från Calmar Län, Lars Larsson från Gefleborgs Län; Till deras Suppleanter. Lars Olsson från Stora Kopparbergs Län, Lars Magnus Knutsson från Östergöthlands Län; Till Revisorer för granskning af Rikets Ständers Låne-Contors 1 Malmö förvaltning; Lars Pettersson från Blekinge Län, Jöns Jönsson från Christianstads Län; Till deras Suppleanter • Ola Svensson från Malmöhus Län, Per Nilsson från Christianstads Län; P/vt.-Utdrag, den 12 April 1845. 813 Till Revisorer för granskning af Rikets Ständers Låne-Contors i (lötheborg förvaltning: Olaus Ericsson från Götheborgs och Bohus Län, Johan Petter Andersson från Elfsborgs Län; Till deras Suppleanter: Petter Haraldsson från Elfsborgs Län, Jöns Palmqvist från Skaraborgs Län. S. D. Efter föredragning af Stats-Utskottets memorial, N:o 265, i anledning af åteiremiss å utlåtandet, N:o 217, angående ett föreslaget lån lör reparerandet al Catharinas kyrka i Stockholm, lades samma memorial till hand/ingarne.
JYi 126, i anledn. af väckt motion om förändring i tiden för hållande af upbördsstämmorna å Oland. JYs 127, i anledn af väckt fråga om försäljning af en del Kronans egendomar. JYi 128, i anledn. af väckt motion, ang:de förändring i tiden för utgörande af den till Marstrands kyrka och skola anslägna kronobonden i Tjörns härad. JYi 129, i anledn. af väckt motion, ang:de förändring i Kongl. Förordn. d. 16 Okt. 1723, ronde Presterskapets i Skåne upbörd. JYi 130. i anledn. af väckte motioner, ang:de dels bestämmande af vissa vilkor, för vinnande af dispositionsoch jordeganderält till de s. k. Kyrkohemmanen i Halland, dels ock om rättighet för åboerne ä de inom Götheborgs stift varande mensalhemman, att få desamma till skatte lösa. JYs 131, i anledn. af väckt motion, ang:de uphörande af Kro nans återlösningsrält till de s. k. Trippiska hemmanen i Halland m. m. JYi 132, i anledn. af erhållen återremiss å Betänk. JYs 19, ang:de uplåtelse på viss tid, åt enskild man, af en Kongl. Maj:t och Kronan tillhörig, intill Kongl. Operahuset i Stockholm angränsande tomt. JYi 133, i anledn. af erhållne återremisser å Utlåt. JYi 56, ang:de K. M:s Nåd. Propos. om eftergift, till förmån för Carlstads stadsförsamling, af Kronans rätt till ett efter Näringsidkerskan Johanna Emilia Hollander fallet dana-arf. Den 7 Juni f. m 77 »tys134, i anledn. af erhåltne återremisser å Ullåt. »tys 57, ang:de K.
1846 och 1847 års ansag till amortering af ett för hamn-byggnaden vid Linköping upptaget lån; 70, § angående samma års anslag för hamn-byggnaden vid Lidköping; 8 Stats-Ulskottets Memorial, 71 § angående del vid sednasle riksdag beviljade ytterligare statsbidrag för fullbordandet af hamnbyggnaden vid Cimbritshamn; 73 § r oell a:dra momenler, angående de städerne Carlshamn och Solf vitsborg för hamnarbeten beviljade låneunderstöd; 77 § angående anslaget för boska pskölselns befrämjande; 78 § angående anslaget för s ö dexpositioner; 79 § angående ersättningen för sedermera aflidne aflidne Kapten-löjt nanten A. Gossel/närts resekostnader; 80 § angående inlösandet af de för Löfås silfververk anslagne förlä ni ngar; 82 § angående anslaget för inköpandet af ett kapellpredikantsboställe i Undenäs socken af Skaraborgs län; 83 § angående anslaget för återstående reparations-arbeten i grafkoren vid Vreta klosters kyrka i Östergöthland; 87 § angående den akademi-adjunkten C. O. Ramström tillagde gra tifikation ; 88 § angående 184^, 1846 och 1847 ärs ans^a§ ^ understöd vid fat tigvården; 90 8 angående lånet för fullbordandet af den nya stiftskyrkan i Hernösand; 92 § angående det för reparerandet af skolhuset i Nyköping beviljade lån; och 93 § angående lånet lill bruksegaren C. B. Fitinghoff för återuppfö rande af byggnaderne vid Conradsforss kruk i Wermland.
Att sa stor del af det till Million paräknade Annuitets-Länet, som, wid dest tillslutande, Banken förskjutit, kommer att inom 52 är alldeles förswinna. Widare förskjuter Banken successive och i den mohn det behöfweS, 2 Millioner R:dr Banco, med följande wilkor, nemligen: r:o Ä hwarje pä defle 2 Millioner uttagen Summa får Banken sig till godo beräkna 5 procent eller samma ranta, som i sall Summan wore utläm till Riks, Discomen, sä akt Dsen z Augusti. att Banken hwarken winner eller förlorar uti sin är§-revenue. — 2:0 Att räkna ifrån börjar af det ar, som följer efter det dä hela beloppet af 2 Millioner ar ucraget, skall hwarje af Le derpå följande arén, jemte 5 procentS ranta, pä primitiva Capitalet afdetalas ; procent; Dockkommer räntan endast att utgä för det äcerfläende Capualet, ok,) således minskas i samma förhall mde, som afbetalr ingar pä Capitalet göras.', Och lill upplysning harem ar en serskild Calcul författad, jom wifar, att förenämnde Capital 2 Millwncr inom 30 ar kunna wara tillfullo betalde. Fabricarion af Riksgälds-Sedlai-. kläder ett krig skulle man wäl kunna omployera detze Sedlar till ManfkapS aflöning; men om man i annan wäg söker att fakla dem i enfloop, sa faller förmodeligen deras Credit förr eller senare. Man föreställe sig att man bjuder en Handlande eller Lefwerantör Riksgälds « Sedlar, såsom betalning för cn större fordran. Huru gar det dä? Jo, han emottager wäl dem, men han styr dar genast att omsätta dem i annat Courant Mynt, s m kan nvttjas till alla flags utbetalningar; och detta sker genom Realisering i Riksgälds - Contoirel.
Tillviter vederdeloman then, som till vitfie kallad är, thet honom ifrån vitnesmålet stänga skulle, och nekar han ther till: gitter ej then, som jäfvet gjorde, thet strax t fulltyga; lä g ge i staden Domaren honom före viss dag ther till. Sker thet å landet; varde vitnet ej thess mindre, för dödsfall skull, edeliga hardt, och håfve parten äntå rådrum, att till nästa 11ing bevis till jäfvet skaffa, om han thet äskar; och skjute Domaren med slut i saken up. Nu har Utskottet föreslagit den redaction jag uppläst, lika för landet och staden. Jag frågar, om ej den innebär en tydlighet, och om ej slutet är tillräckligt, för att uttrycka, att om den, som jäfvet gjort, kan bevisa det, sådant i alla fall efteråt har sin verkan. Jag tror derföre ej, att anmärkningen förtjenar återremiss, utan anhåller om proposition till bifall å Betänkandet. Herr Ribbing: Det är visserligen obehagligt, att upprepa hvad man förut sagt, Den g Junii e. m. 3og och jag Vill ej eller göra det. Jag får blott förklara, att jag ej finner Herr Hjerta hafva uppfattat hvad jag yttrat. Han har uppläst förslaget, hvaraf jag naturligtvis tagit kännedom, innan jag derom yttrade mig, men han har icke vederlagt det af mig uppgifna förhållandet, att Utskottet talat om jäf i allmänhet, då det gamla lagstadgandet talar blott om tillvitelser eller till vi telsejäf. Jag liar sökt visa skillnaden, ungefär densamma som emellan tvisteoch brottmål. Jag hemställer till Herr Hjerta, efter han ingått i denna fråga, om t. ex. då denna förändring sker, som ålägger Domare att strax ovillkorligen höra ett vittne, så snart jäf ej genast kan bevisas, om det då är skäl, att det stadgandet qvarstår några §§. längre fram i samma Capilel, som ålägger Domaren, att när ett vittne för dödsfall skull skall höras, han först ovilkorligen skall göra sig underrättad, om jäf emot vittnet förefinnas. Detta måtte vara en inconseqvens. Friherre Ehrenborgh:
Hus efter dess inköpspris 10,722. 10. 8. Summa 167,060.19.— Deremot Werket ägde följande skulder, nemligen: Lån i BancoDiscontWerket 15,000. Lån af Brud gåfveFonden '4,500,. —> Dito af Stockholms BrandförsäkringsCor. toir 3,220. Innestående Centonal af Löner 85. 35. 6. Dito Bevillning af Winster 8,644. 19. 5. " .39)732. 28. 8» Återstående Behållning 137,337. 38. 4- Men då fordringarne hos Hof-Stalloch CassernByggnädsDiredtionen, Helsingborgs hamnbyggnadsDireftion samt hos Finska StrömrensningsDireftionen, tillsammans 48,690 R:d äro af den beskaffenhet, att de torde gå till afskrifning, utgör den; säkra Fonden 88,647, R:d 38 sk. 4 rst., utom hvad sorn vidare kan hafva vunnits eller inflyta genom dragningar innan Werket skulle uphöra; Och hvilken summa altså vore att påräkna för de utgifter som, oaktadt StatsUtshottets Betänhanden. 633 Werkets upplösning kunna finnas böra till svidare fortfara till Löners bestridande för Werkets Tjenstemän och betjening, somför närvarande uppgå, inberäknadt Diredtionens Ordförandes och 3tne Ledamöters Arfvoden, till 10,766 R;d 32 sk. Banco årligen. Utskottets Ledamöter hafva gemensamt önskat att denna Inrättning kunde upphöra såsom livarken ledande till allmänt eller enskildt bästa; Men i afseende på den inkomst, som Staten deraf påräknat och, såsom ofvanberördt är, •vanligen haft,' samt svårigheten, att desse Statsintrader i närvarande tid umbära eller ä annat sätt åstadkommma, hafva skiljaktigemeningar hos Utskottet blifvit yttrade och äfven ledt dertill att, vid verkstäld votering, 2tne