Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Därigenom lämnas fältet fritt åt de s. k. yrkespolitikerna, hvilka icke draga i betänkande att på ofvan antydda sätt missbruka sin ställning såsom folkrepresentanter, och i allmänhet för dem, som äro tillgängliga för påtryckningar af otillbörligt slag och för » klingande skäl ». Detta är af desto större och mera olycksbringande betydelse, som de frågor, hvilka beröra de-materiella intressena, äro de oftast förekommande och de mest brännande, hälst som uti Förenta staterna samhällsutvecklingen gått så långt uti demokratisk riktning, att litet eller intet finnes att uträtta inom denna, innan socialismens kraf eller den nya negerfrågan på allvar upptagas till behandling eller afgörande. På de lagstiftande församlingarnas eller på deras resp. majoriteters ' skuldregister har man skrifvit, att de utan giltiga skäl betydligt skuldsatt staterna, att de medgifvit grundande af banker utan tillräcklig grundfond, gynnat vissa bolag genom att bevilja dem för staten i dess helhet skadliga privilegier, låtit bygga vägar till särskild fördel för partiledare, ökat ämbetsmännens antal för att kunna bereda anställning at visse det herskande partiets medlemmar eller utfärdat järnvägskoncessioner för att rikta desse. Hvarje grupp inom dessa församlingar gör anspråk på statsanslag till förmån för den valkrets, som den representerar, och för att ej duka under för en koalition mellan dem, hvilkas förväntningar ha gäckats, gör regeringen ofta större eftergifter, än statsfinansernas tillstånd och andra mera berättigade kraf medgifva. Då därtill komma snart sagdt från alla håll fordringar i det allmänna framåtskridandets — i den andliga och i den materiella kulturens intresse, växer statsbristen betydligt, och skatterna höjas gång efter annan, tills folket blir missnöjdt och dess förtroende till det förr så högt uppskattade representationssystemet börjar vackla. Redan för ett halft århundrade sedan hade detta systems skuggsidor blifvit så kännbara, att man började motarbeta dem genom revisioner af staternas författningar. Så intogs 1840 uti Iowas grundlag ett förbud för denna stats lagstiftande församling att understödja aktiebolag, fabriksanläggningar, ångbåtsoch järnvägsföretag, och flera stater följde det sålunda gifna exemplet.
Ett sätt att kunna kläda sig elegant m e d ej stort större summa än den här flere gånger nämnda, är n o g det att offra hela sin tid till arbete för toaletten. Då kan man för litet n o g åstadkomma broderier o c h andra sådana högt skattade finesser. M e n ett sådant användande af tiden b ö r vara under en kvinnas värdighet oeh borde kanske ej ens här nämnas s o m tänkbart. D e m håller ni kanske för rimliga. Ja, det är ju gifvet, att det finnes många, s o m af sin samhällsställning tvingas att för sin toalett offra långt större s u m m o r än de, hvilka hittills i vår goda tidning nämnts s o m tillräckliga. Vi, som där skrifvit, ha j u nästan alla sysselsatt oss med den minimisumma en d a m ur ämbetsmannao c h därmed likställda klasser kan komma till. Först i Iduns senaste n u m m e r k o m ni med edra funderingar för andra samhällsklasser o c h som ni trodde andra siffror. Och så gåfvo i samma nummer I v a o c h Ebbis frågan utsträckning äfven åt motsatta håll. Kanske få vi n u i Iduns nästa nummer del af erfarenheter, s o m gå i den af dessa inslagna riktningen. Det blir j u ej af någon direkt nytta för er o c h mig att taga del af, m e n man drager alltid indirekt nytta af att sätta sig in i lifvets olika förhållanden, så nog taga vi väl m e d intresse del af allt förståndigt, s o m i frågan yttras. Till sådant förståndigt hänföra vi bland annat också den tanken, som Ebbis o c h flere m e d henne framhållit, o m nyttan af att hvarje till någon mognad k o m m e n kvinna, o m möjligt, b ö r ha en gifven o m än aldrig så liten summa att förfoga öfver, just till kläder o c h andra hennes personliga utgifter. Detta kan ej nog ofta o c h nog allvarligt betonas, till dess det blifvit en sanning för respective fäder, männer o c h förmyndare i n o m alla samhällsklasser.
»I underdåniga skrifvelsen den 27 Januari 1858, angående reglering af ut a[innsAcorpsg • f1 e r *' a under Riks -statens femte Hufvudtitel, hade Rikets då församlade Ständer, organisation med hänseende till de af Eders Kongl. Maj:t i Nåder äskade löneförhöjningar för Flottans Konslruktions-korps, yttrat sig förmoda, att den korpsen åliggande tjenstgöring skulle kunna bestridas af ett mindre antal Officerare, än staten nu upptager, samt derföre i underdånighet anhållit, det Eders Kongl. Maj:t täcktes låta uppgöra och till Rikets nästsammanträdande Ständer öfverlemna förslag lill ny löne - Bil. Ms 3 till Kongl. Majus Nåd. Prop. Ms 1, om Statsverket 1859. 23 löne-stat, lämpadt efter flen förändrade organisation af nämnde korps, Eders Kongl. Maj:t kunde finna mest lämplig och ändamålsenlig; hvarvid Rikets Ständer dock, utan att ingå i närmare granskning af de för korpsens särskilda löntagare föreslagna lönebelopp, ställde dessas sammanräknade summa för tiden af nu löpande statsreglering, till Eders Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, för att till löneförbättring för korpsens personal användas.». »Vid den 17 päföljde Februari gjord anmälan häraf, behagade Eders Kongl. Majit i Nåder fastställa Interims-stat för Konstruktions-korpsens aflönande under åren 1858 — 1860 och tillika åt dess Sekund-chef uppdraga att förslag till förändrad sammansättning af nämnda korps, grundadt på sådan inskränkning i Officerar nes antal, som med fullgörandet af de korpsen åliggande vigtiga tjenstebestyr kunde finnas förenlig, med första uppgöra och till Eders Kongl. Majit i underdånighet inlemna. Det sålunda infordrade förslaget afgafs emot slutet af sistlidet år, dervid bemälde Sekund-chef yttrade den mening, att, så vida de
Enskildt får jag fästa uppmärksamheten derpå, att det synes vara af en stor vigt, när en ny författning träder i verket, att man dervid tillser, det någon, om än aldrig sä lindrig conlroll finnes alt författningens föreskrifter blifva fullgjorda. En sådan conlroll saknas här alldeles. Medlen skola redovisas såsom fattigmedel, men här i moliverna till det sista. 604 Den 19 April f. m. morn. eller lilt. e) liar Utsk. framställt den farhågan, att det möjligen skulle föranleda till missbruk, om medlen öfverlemnades till communala behof, hvarföre Utsk. uttryckligen velat stadga, alt de icke få användas till annat än skolväsendets befrämjande. Jag får dervid fästa uppmärksamheten uppå, att inom alla dessa församlingar, så kan man väl taga för en möjlighet, att der kan vara mindre noggrannhet och accuratess vid räkenskapsföringen, med ett ord, att den här och der slarfvigt föres. Medlen, som de uppbära, äro för ett år; under ett annat år kan inflyta hvad som varit på rest. Församlingen bör veta, att verkligen blifvit upptaget i räkenskapen för skolorna hvad somoskolorna tillkommit, hvad som är uppburet för ränteåret. A en annan sida är det nyttigt, att domcapillet, till hvilket en berättelse om sjelfva undervisningen går, äfven får se hvad medel de baft att använda, och äfven att det blir ett tillfälle öppnadt för Konungens Bef:h:de, all inom länen vaka öfver författningens efterlefnad, att medlen hafva blifvit upptagna och använda för skolorna. Det kunde så lätt hända, antingen genom slarf, alt de icke blifvit fullt upptagne, eller genom svaghet hos en ordförande, att de blifvit använda till andra ändamål. Man känner, att i en del församlingar kunna en eller par personer helt och hållet tillvälla sig makten, och de andra äro nästan salta utom kännedom och kunskap om hvad som sker. Omsider kan det då uppstå en anmälan, att orätt har förfarits, och då blir det i högsta grad obehagligt, och skandalösa processer kunna i det fallet uppstå, så mycket mera som preslerskapet skall vara ordförande inom skoldirectionerna.
Jag kan dock härvid icke undertrycka den önskan att bemälde kommittés verksamhet borde, om möjligt, äfven omfatta frågan om indragning tili Staten af domslösen så väl för stadsrätter och för landssekreterare, som också för alla andra, rätter och embetsverk. Slutligen anser jag mig böra tillkännagifva, det jag ingalunda åsyftar att förminska nuvarande domares löneförmåner, hvilkas belopp desse borde få till sin afgång orubbadt bibehålla; men väl önskade jag, att den föreslagna nya domare-löneregleringen så ordnades, att det blefve en fördel för underdomare att söka transport till öfverrätt, i hvilken sålunda den större domare-erfarenheten skulle koncentreras, hvilket med nuvarande lönereglering i öfveroch underrätter icke alltid kan vara fallet. Jag anhåller vördsamligen om remiss af denna motion till vederbörligt Utskott. Stockholm den 10 December 1862. P G. Alander ,M 307. Af Herr Ridderstad: Angående föreskrifter i afseende ä antagande af undervisningsböcker för läroverken i riket. Vid behandlingen af läroverksfrågan hafva Rikets Ständer hittills mer eiler mindre uteslutande gjort läroverkens organisation eller lärarens aflöning eller båda dessa ämnen i förening till det hufvudsakliga föremålet för sina öfverläggningar och beslut. Det gifves dock äfven andra härmed i omedelbart sammanhang stående frågor, hvilka ej ännu tillvunnit sig den uppmärksamhet de, såsom för en ändamålsenlig undervisning af yttersta vigt, onekligen förtjena. En sådan fråga är bland andra den om undervisningseller läroböckernes beskaffenhet. Det kan naturligtvis icke vara meningen, att af Rikets Ständer fordra några närmare bestämmelser eller föreskrifter, om hvilka eller hurudana läroböcker böra vid undervisningen begagnas. Men hvad Rikets Ständer både kunna och böra göra är, att af Regeringen Motioner i Borgare-Ståndet 1862. JW 307. 561 Regeringen begära oell sålunda åt skolstyrelsen och lärare tillförsäkra den anvisning, ledning och tillsyn en så vigtig sak, som antagande eller afskaffande af läroböcker, onekligen kräfver. Skulle för ett sådant ändamål någon ekonomisk uppoffring behöfvas, kan den dock endast vara obetydlig och säkerligen bland dem, som ingalunda kunna kallas bortslösade.
Maj:t icke förr kunnat taga detta måL i nådigt öfvervägande, härledt sig derifrån , att Riksens Ständers derutinnan afiåtne underdåniga skrifvelse först sistlidne gårdag till Kongl. Majda FinanceExpedition ankommit» Hans Excellence Herr Grefven och handt,- Marskalken hemställde, att, i. anledning af hvad Hans Excellence Herr Friherre af Wett terstedt nu tillkännagifva, Herr Påhlmans ofvanberörde motion måtte ytterligare få hvila på bordet, intill dess Kongl. Maj:ts Högstbe-j xörde Nådiga Svar ankomme, hvilket bifölls» Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes kl en qvart till i eftermiddagen» In fidem Protocolli O. J. Lagerhell«. 55 S Den 18 Julli. Lördagen den Ig Julii; Plenum kl. 5 eftermiddagen. Företogs till pröfning StatsUtskottets denne dag afgifne, och i förmiddags Pleno på borj det lagde Utlåtande , uti den af Ridderskapet och Adeln till Utskottet remitterade fråga otn dispositionen af de för Allmänna MagazinsInrättningen och ManufacturDisconten anslagne medel. I sammanhang härmed upplästes Högvördige PresteStåndets och Hedervärda BondeStåndets ProtocollsUtdrag af denne dag, inns^ hållande, dels att PresteStåndet, som i anledning af Kongl. Maj.ts nådiga skrifvelse i samma ämne, sistledne gårdag härom redan fattat sitt beslut i enlighet med hvad Statsutskottet nu hemställt, ansett någon annan åtgärd icke för sig återstå, än aft lägga StatsUtskottets i« frågavarande Utlåtande till händlingarne, samt dels att BondeStåndet till alla delar bifallit hvad Stats-Utskottet uti berörde Utlåtande yttrat. Hant Exceltmee Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af StatsUtskottets Utlåtande, hvilken Proposition med Ja besvarades.
Jag tror ej, att Banken bör gifva högre ränta än 2 procent, men deremot taga så hög ränta, att vinst deraf äfven uppkommer, jemte det att Realisationen upprätlhålles. Jag anhåller om Herr Grefvens och LajndtMarskalkens proposition å fastställande af följande 2:ne vilkor: att BancoStyrelsen erhåller rätt att minska Lånerörelsen, när så fordras; samt att den fond, hvilken är anslagen för publika pappers belåning, måtte orubbeligen bibehållas såsom reservfond. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken lillkännägaf, att Plenum k om me kl. half till 6 i eftermiddag att fortsättas. Herr Hegardt: I anledning af hvad Herr Munck af Rosenschöld yttrat, försäkrar jag, att, vid de få tillfällen jag inom detta Hus yttrat mig i financiella ämnen, jag ej har Den 2 December f. m. 35 ens ihogkommit, än mindre till stöd för mina meningar lagt någon vigt på den omständighet, att jag för io år sedan på 4 månader hade den nåden förvalta StalsSecreterareEmbelet för Handelsoch Financeärenderne. Det har således varit opåkallad!, om ej obehörigt, af Herr Munk af Rosenschöld, att derpå fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet. Hvad åter angår de satser, som Herr Munck af Rosenschöld sagt, alt jag lernnat obevisle; så är det visserligen sant, att jag ej med den vältaliga vidlöftighet, som är Herr Munck af Rosenschöld egen, men dock, såsom jag hoppas, tydligt och tillräckligt förklarat dem; och om jag ej blifvit fattad af Herr Munck af Rosenschöld, hafva dock Friherre Cederström samt Herr von Hartmansdorff sedermera så fullständigt utvecklat samma ämne, att allt vidare ordande derom är öfverflödigt. Jag önskar lika lifligt som Herr Munck af Rosenschöld, att i Sverige må uppkomma och utbilda sig en sann Credit, med den möjligaste utsträckning, men i förening med ärlighet och ordning i penningeverket. Jag tror ej, att det är genom konstlade anstalter som England framgått till rikedom och anseende.
Sedan denna oförgätliga afton hade ett hälft decennium förflutit, fyra år hade sett vår o c h höst sedan fru Lundstedt b l e f fru B e r g. Hennes herre o c h man spelade aldrig R e - bolledo m e r; men punktlig som ett ur hade han kommit o c h gått till O c h från de dagliga köröfningarne och de nattliga föreställningarne. Hans hustru skötte fortfarande den lilla butik e n; kommersen gick sin gilla gång, o c h när de så slogo sina små inkomster till samman jemte afkastningen af pappa Rebolledos trädgårdsodling, hade de det ganska godt. Någon hyra betungade dem ej o c h någon vagga stod icke att finna bland bohaget. Ja, pappa Rebolledo hade med passion slagit sig på trädgårdsskötsel! När sommaren kom o c h teaterpligterna upphörde för säsongen, då hade han platt intet annat att styra m e d; han försökte nog till en början att göra sig herrehemmastadd i butiken. Men på det området ville lilla frun icke veta utaf någon inkräktniDg. D å låg den lilla trädgårdstäppan så lockande frodig i solvärmen o c h lugnet innanför det täta planket; gräset sköt så yfvigt o c h saftgrönt upp rundt o m sängarne, narcisserna gingo i D e t var just ingen, som hade gittat att vårda sig om den gamla täppan på de senare åren, och derför hade o c k hvad icke frost och sol bränt till döds tagit sig sjelfsvåldiga friheter. D e brandgula liljorna hade helt oförsynt promenerat rätt upp i gurklisten, oeh de blå violerna höllo sig demokrater nog att på det intimaste pläga umgänge med pepparroten och persiljan. D e gamla sängarne gräfdes upp från grunden och gurklisten lades o m, blomsterrabatten gödslades, gängarne skyfflades och de två mossiga äppelträden, som stodo och inbillade sig, att de fingo växa huru de bäst behagade, kommo att få känna skärpan af både knif o c h sax.
På dessa grunder bör den årliga totalskörden kunna beräknas vanligen uppgå till omkring 815,000 tunnor säd eller inemot 235,000 tunnor mera, än det uppgifna skörde beloppet, hvilket således, för att motsvara det verkliga eller åtminstone sannolika förhållandet, torde böra ökas med ungefär 40 procent. Den betydliga skilnaden kan svårligen förklaras på annat sätt, än att man alltför lågt uppgifvit både åkerjordens tunnlandtal och beloppet af det årliga utsädet; hvartill kan läggas, att skördens verkliga utfall i korntal säkerligen är, under vanliga år, något fördelaktigare, än det, hvilket år 1859 uppgafs med ännu friskt minne af den till missväxt gränsande dåliga skörd, som då senast inom flera delar af länet in bergats. Jag vågar tro, att man skulle komma det verkliga förhållandet temligen nära genom de till FinansKomitén uppgifne utsädesbeloppens ökande med 25 procent och genom antagande tillika, att i medel måttiga år erhålles i skörd af hvete 8 å 9 gånger utsädet, af råg 6, af korn 5 å 6 och af hafre 5 gånger utsädet. En sådan ökning af utsädesqvantiteten förutsätter, att omkring 165,000 tunnland jord årligen bära säd och rotfrukter; och om det antages, att en tredjedel af åkern dels ligger i träde och dels begagnas till odling af foderväxter, så skulle den odlade jordens sammanräknade areal utgöra nära 250,000 tunnland eller i medeltal omkring 74 tunnland på hvart fullt hemman. Calmar län. Spanmåls-export och -import. Skörd i korntal. 13 Följande utaf vederbörande Tulldistrikt-Chefsembete meddelade tabell Litt. A utvisar, huru mycket Tub. i.m a. spanmål under ifrågavarande år blifvit dels utskeppad till utrikes orter ifrån hamnar inom detta län och dels från utlandet hit till länet importerad; varande de ursprungligen i lispund uppgifne mjöloch grynqvantiteterne reducerade till tunnor ä 12 lispund. Enligt senaste femårsberättelsen utgjorde under qvinqvenniet 1851—1855 öfverskottet af länets spanmålsexport till utlandet endast 78,911 tunnor.
Samma stjärnor lyste för mig, när natten föll, som för Zarathustra, fjällnattens stora stjärnor med sitt tindrande silfversken. Och jag drömde – ty jag var själf sjuk – om detta »tillfrisknande», som Nietzsche så ofta talat om som vishetens begynnelse. Det var tillfrisknandet från kroppens och sinnets krämpor. Det var att komma som en ny människa ut i en ny tillvaro. Det var den till lifvet återuppväcktes bedårade hymn, när han från dödslägrets skugga trädde ut i solen och ännu med ett stänk af feber i sina ådror hviskade: du underbara värld, hvad du är skön, hvad din luft är ljuf att andas, din himmel härlig med sina tusen vackra skyar att sträcka armarna emot. Se kvalet, som jag nyss lämnat kvar på kudden, är blott kryddan som skänker drycken dubbel salighet. Susa mot mitt bröst, vind, fukta än en gång min tinning, du lifvets morgondagg med alla dina löften. Så drömde jag, och jag tyckte mig förstå Zarathustra och hans tillfrisknande med dess yra, som utmanade sol och stjärnor. Det blef en fix idé hos mig, att jag skulle möta honom under mina ensamma vandringar bland bergen och höra hans läror från hans egna spotska läppar, hedniska och starka som en hellensk krigsguds. Jag ville icke råka Nietzsche, icke den unge filologen, som fördärfvat sin syn öfver de grekiska texterna, och som Ritschl, hans lärare, förkunnade som ett lärdomsljus i språkvetenskapens mödosamma konst. Jag ville icke möta den unga Baselprofessorn, hvilkens elegans i kostymer och kollegieböcker med guldsnitt väckt undran i den gamla köpmansstaden, där väl ens knappast Jacob Burckhardt anade, hvilket stycke af en metafysisk Michelangelo, som bodde inom den förlästa unga katederlärde. Det var icke den verklige Nietzsche med sin Bismarcksmustasch och sin uhlantyp, som jag ville se, utan Zarathustra, en spekulationens Dionysos, mediterande för sig själf, medan han lekfull och gäckande på lätta fötter gick de farligaste lavinvägarne, på kanten af afgrunderna.
Consiståi förklaring, ända derhän, att uteslutande ur nation, der ingen annan velat för den utröstades upförande ikläda sig ansvar, anses medföra skiljande från student-corpsen; blir deöna verkan helt annan än den, som med en nations-förenings beslut om någon dess medlems uteslutande kan afses. Meningen lärer nemligen för ingen del kunna vara, att en nations förening må tillvälla sig makten att relegera eller beröfva den utröstade egenskapen af student; och så vida detta skulle följa af utröstningen endast i det fall, att annan nations förening ej ville för den utröstades upförande ikläda sig ansvar, behöfde här försiggå en öfverläggning hos samtliga universitetets nations-föreningar, till hvars behörighet ingen anledning lärer kunna i akademiska lagarna framvisas, och hvaraf vådan för ordning och säkerhet vid universitetet blefve ännu större, än som kan upkomma från hvarje nations förenings inom sig företagna särskilda maktutöfning. Hos ingendera af nationsföreningarna hade ämnet för öfverläggning vid de hållna sammankomsterna varit att från samma förening utesluta klaganden; och han hörde ej heller till någondera af dem. Fråga hade således icke varit, huruvida en nation ville utlösta, eller huruvida en annan ville i stället emottaga honom Mag. Munck af Rosenschöld, utan ämnet för öfverläggning hade varit, att petitionera rektorsembetet om en åtgärd, som låg alldeles utom nationsföreningarnes befattning, nemi. om utverkande af ett Consistai Akad:i beslut, hvarigenom Munck af Rosenschöld blefve förlustig den akademiska medborgarerätten. Ett sådant företag hade ofelbart tillhört Rektor att söka afstyra, så framt han i förväg blifvit derom underrättad; och åtminstone hade han bordt genom nationernas curatorer låta varna dem emot anställande af de olofliga öfverläggningarna. Efter det petitionerna till honom inkommit, kan det ej mindre hafva ålegat honom att, i st. f. deras uptagande och föredragande i Consist., låta på nyssnämnda sätt göra den studerande ungdomen tjenliga föreställningar om otillbörligheten af dylikt petitionerande, såsom ledande lill oordningar och en ungdomen ingalunda tillständig inblandning i universitetets disciplin och styrelse.
Med hänvisande till de af t. f. Chefen för Statistiska Central-byrån för dessa förändringar anförda, uti Stats-Råds-protokollet (pag. 2—5) intagna skäl, dem Stats-Utskottets Utlåtande N:o 93. 11 Utskottet för sin del, lika med Kongl. Maj:t, funnit böra gillas, får Utskottet tillstyrka, att de uti denna punkt omförmälda nådiga framställningar måtte af Rikets Ständer bifallas; kommande, derest Rikets Ständer godkänna livad Utskottet sålunda föreslagit rörande Statistiska Tabellkommissionen, anslagssumman derför, i nu gällande Riksstat upptagen till 27,000 Ii:dr, att nedsättas till 26,200 R:dr, men deremot, under iakttagande af ofvanbcrörde öfyerflyttning, Hufvud-titelns anslag „till skrifmaterialier och expenser, ved m. m.“, att ökas med ett belopp af 1,000 R:dr (se Tab, Litt. B). G:o) Uti en bos Ridderskapet oell Adeln väckt, till Utskottet remitterad, motion, angående inrättande vid Statistiska Central-byrån af en ny tjenstebefattning, liar Friherre U. A. B. J.
Nya Aflöningerr. ftitemynÉ Itrdr 6re R:dr öre Rrdf öre 1 Regementeschef t rf i t! rf rf •' rf rf töo 4,680 320 ' 5,000 i Förste Rataljons-Chef . )y 2,340 — 560 2,700 — 1 Andre liataIjons—Chef . s «r •' o' a o« d rf » 1,740 460 2,200 — 1 Regements-Qvartermästare y> 990 210 -— 1,200 -— 1 Förste Adjutant. « rf i i t d rf d rf » 615 — 285 —* 900 — 1 Andre Adjutant . •' •' rf rf rf rf rf » rf » 540 — 260 800 — 1 Regernenls-Prest , . rfrf rf rf rf rf rf rf rf 150 — 150 -— 300 1 Regements-Auditör .- rfrfrfrfrfrfrf«rf » 225 — 175 -— 400 — 1 Regements-Lnkare .