Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R:d.i 5/022:, c» A kormu - Ln-iot.r Kongl. Stats-c-nt. Lnnot.i Riks. Stand. Riksg. c-ntoir rois Den 2z Maro. e. m. kormulair O. Interesse »Uträkning pä det af ä. K. kol. r tecknade xerrnsnents /^nnuitetsLän. 1810 Febr. Marö Dec. N:d. 6OOO i; dagar ä 7 procent 8p. N:d. » I? 24 — 10.000 i; dagar - » « 29 ^ z „ ;,ovc> 9 Mänader« - §262 24 R:d. Stockholm den zi December i8io. Z09 Enligheten med Hnnotstions»Boken i Kongl. Stats(. omoiret, intygar Kamererare i Riks gäldö»Lonkoiret. Reviderad Revisor <^ui!teras. Stockholm den z Jan. i8n. l8l. ^l. Wörd - Den 2z Mars. e. m. roiz Wördsamt k^emoiial. Ifrån Högloft. Ridderskapet och Adeln har til Stats-Utskottet blifwit rc?mittei-gar er af Herr Landshöfdingen och Riddaren rlf 8cbenbom dit ingifwit lelLmoi-ial, verun han anhaller, ar som den hushyra af §oo N:d, hwilken bestås Landshöfdingen i Stockholms
Deremot äro skälen emot en förhöjning ganska många och väsendtliga, nemligen: att i vårt land är det redan vida dyrare att resa än i de flesta andra länder, i följd dels af hög lega och dels af resornas längd i vårt glest bebodda land; en förhöjd lega återfaller på det allmänna, emedan den, sorn behöfver anlita en prest, eli läkare, en landtmätare, en domare, en kronofogde, en länsman m. fl. får derigenom en förökad kostnad; forsellöner för allt, som skall transporteras på axel, äfvensom frakter, lämpas derefter, hvarigenom varor och förnödenheter fördyras; trupp-marcher, krono-transporter och sådane embetsresor, som staten bekostar, medföra derigenom förökade stats-utgifter; militärer, som skola resa å torpsyner, till krigs-rätter, beklädnads-direktioner, möten, m. m., som med all säkerhet för hvar och en uppgå till 100 mil år - Allm. Besr.- och Ekon.- Utskottets Betänkande, N:o 89. 21 ligen, tillskynda de ofta återkommande skjuts-förhöjningarne en orättvis förminskning uti deras förut otillräckliga löner. Man arbetar uppå att i alla andra afseenden lätta kommunikationerne inom landet, men deremot motverkar det genom en förhöjd skjuts-lega, som så djupt ingriper ' i alla allmänna förhållanden; och jag är öfvertygad att om en förhöjning nu ock beviljades, skulle förnyade anspråk derå återkomma vid nästa riksdag; att de skjutsande vilja förskaffa sig en högre inkomst, derå må ingen undra, men väl betänka dess följder och dess menliga inverkan å det allmänna.:r Häruti instämde friherre von Essen, Gustaf, herr Bråkenhjelm, Per Reinhold, och herr von Francken, Georg' (Volfgang. af herr Silfverstolpe, Fredrik Otto:
Spetsar och Blonder tullbehandlas serskildt. andra slag (förbudet till införsel) Tillhörige Sjöfarande eller Resande, när de äro synbart brukade eller pröfvas icke öfverstiga egarens behof . Knallhattar 100 Rd. v. 100 Rd. v. 1 skålp. R:dr 40 40 F s. ri 36 r. a. R:dr F F F F s. ri ri ri ri r. a. a. a. a. 6 Knapergall och Ekollonj malen eller omalen 1 skålp. i 2 — 1 2 32 Knappar} af sammansatte eller såsom arbetade ej specificerade ämnen 1 skålp. 32 — F ri a. 1 16 32 — Knif var: Rak Penn. r stycke 1 stycke — 16 8 — u ri a 3 16 andra slag, samt gafflar, ej specificerade Kol: Träd100 Rd. v. 1 läst 33 F 16 ri — a. ) 40 75 Koppar: rå . 1 Sk#St.v. 5 18 36 125 _ _ gårad 1 Sk&St.v. 20 5 166 32 Smidd, valsad eller gjuten: Plåtar och andra ämnen för ytterligare bearbetning 1 Sk£St.v. 33 16 1 32 Klinker, se Tegel. Klippfisk, se Fisk, torr. Kläden, se väfnader: Ylle-. I Klöfvar, se Horn, oarbetadt. 1 Knappnålar, se Kälar. | Knytningar, se Fransar. Bih. till R. St. Fröt. 1841. 10 Sami. 1 A/d. 111 882 Expedit iönsUt skottets Förslag till urtd. Skrifvelse, N-o 377. T ullvärde. Qvantitet för Tullber Inf.- Tull. Utf.-Tull. R:dr s. r. Koppar:
3M:o 1^4 utfallit, så får jag vördsamt anhålla, dels att få i prot. antecknadt, att jag ej i samma votering deltagit, dels äfven, med anledn. af det beslut , som då fattades, få väcka en motion af alldeles motsatt beskaffenhet. Ilr Cederschjöld uppläste derefter följande: R. St. hafva ogillat de af Gr. Anckarsvärd och Frih. Cederström väckta motioner om upphäfvande af 1S12 års K. förhud emot all gemenskap med f. d. K. familjen. Uti sjelfva hufvudsaken har jag äfven instämt uti detta ogillande, emedan jag icke anser det kunna tillkomma R. St. att upphäfva en författning, uti hvars stiftande de icke deltagit. De kunde och borde endast, på sätt 88 §:n Reg.Frn innehåller, hafva uttryckt sitt ogillande af författningens tillkomst, så att densamma ej måtte såsom lag af domaren tillämpas. Med anledn. af det beslut R. St. sålunda fattat, då de förklarat dessa motioner om upphäfvande af nämnda författning icke till någon åtgärd föranleda, tager jag mig nu friheten att, med stöd af 5ö j$:n Riksd.Ordn., väcka en motion af alldeles motsatt beskaffenhet. Jag hemställer nerol, vördsamligen, att 11. St. mätte, i den ordning, som 87 §:n Reg.F:n för criminal lags stiftande för esk r i f ve r, till lag antaga K. förbudet af den 10 Dec. 1812, emot all gemenskap med f. d. K. familjen. Denna motions väckande är efter mitt omdöme högst vigtig för hela Sveriges domarecorps. Ty, sedan det numera, till följd af de väckta motionerna om denna författnings upphäfvande, blifvit fullkomligen upplyst och ådagalagdt, ali densamma icke tillkommit med R.
Raabs väl genomförda reflectioner i dess reservation, med undantag af den deri yttrade åsigt om fri bränvinsbränning, emedan jag anser att den, i likhet med Utskottens beslut, bör hädanefter sorn hittills, åtfölja jorden såsom en möjlig fördel för den hårdt beskattade jordegaren att upplåta åt speculanten, i händelse lian ej sjelf vill begagna den. Äfvenledes instämmer jag i Usta, 3:dje, 5:te och 6:te puncterna af bemälde Friherres reservation, med tillägg till den sistnämnde puncten, att strängare controllör och straff böra bestämmas, för att hindra så kallad gårdfarihandel med bränvin, emedan jag bar en sorglig kännedom om hvilket moraliskt förderf denna utprångling förorsakar. Bih. till R. St. Med Herr Kock reserverar jag mig om förändring af 42 § i 1841 års Förordning och anser, i likhet med Herr Lundgren, att, i fall rättigheten till försäljning för afhämtning af minst ~ kanna beviljas, så bör den beläggas med skatt af de handlande i städer, som dertill, vid mantalsskrifningen, sig anmäla. Serskildt anser jag, i likhet med Herr von Mentzers motion, att bränningstiden bör indelas i 3:ne terminer med tvänne månader i hvarje, och beskattningen derefter beräknas, emedan det icke sällan händer, att man dels till följd af missvext, frusen potates m. m., dels af andra ekonomiska orsaker, icke kan eller vill bränna längre än November och December, samt möjligtvis de tvänne vårmånaderne för drank till utfodringen, hvarförutan fördelen dervid ligger i öppen dag vid afoch tillträde af fastighet, då afträdaren kan upphöra att bränna vid Februari månads slut och således ej behöfva att ej erlägga skatt för en tid, som ej till bränvinsbränning begagnas. Några serdeles ökade besvär med debiteringen böra dervid icke uppslå, ty då tiden förut är delad, så blifver annoteringen från 2 till 3:ne delar ganska lätt verkställd.” Af Heri' Sjöstedt, som hufvudsakligen instämde i de af Herr Friherre Raab samt Herrar C. J. Kock och O. Lundgren afgifne reservationer.
Man har invändt, att det är långt ifrån lätt att få medel till uppbyggande af skolhus. Om denna omständighet bör tagas i betraktande, så talar den just för inrättande af större skolor, emedan det naturligtvis blir lättare att få medel till ett skolhus än till två i samma stad. Jag har kommit i erfarenhet om hela olyckan af sådana åtgärder, som ilen ifrågav:de. I Wenersborg har först från och med della års början ett högre elementarläroverk blifvit inrättadt. Innan delta skedde, har man der gjort åtskilliga försök att likväl bereda de ynglingar, som ville gå in på den klassiska linien, tillfälle till undervisning i dessa språk; men medel saknades dertill. En mängd gossar nödgades till följe deraf att afbryta sina studier och ingå på en annan bana, derför att föräldrarne icke hade råd att skicka dem till en annan skola. Om man beröfvar ynglinaarne tillfälle att besöka den närmaste läroanstalten, så blir föjden, att många komma att icke besöka någon alls, utan upphöra med studierna, och det kan väl icke vara meningen att åstadkomma ett sådant resultat. I afseende på det skälet, man anfört, att en rektor kan hafva alhilles Ii Iräckligt med alt sköta 400 lärjungar, ber jag att få åberopa Gr. Mörners yttrande, att en duglig rektor kan, isynnerhet om han skaffar sig biträde, lika väl och bättre se efter 500, än en mera loj ser efter 200; så att äfven i detta fall tror jag att det är bäst att låta saken reglera sig sjelf. Jag har trott mig böra lägga särdeles vigt på denna fråga, emedan jag anser, att det för landsorten vore ytterst vådligt, om Utskits förslag gick igenom, och jag förutser med fullkomlig visshet, på grund af den erfarenhet jag samlat, att lärdomen skulle förlora många alumner, sorn kunnat uppträda med heder för sitt fosterland.
Grefwe borner, ^6olk tlöran» Sue, Mflpns - Ordningen kaps ej komma att innehälla nägot - Den 16 Octobep. ^-99 got annat än hwad som är enligt med Regerings» Formen, När Regerings - Formen antogs war äfven deruti denna Successions - Ordning nämnd och äbcropad, utan att dg ännu warg uppgjord, och utan att het af nsgon tknedgrs säsom ett hinder sill Constitutionens qntaginde, Jag ser derföre ej hwarföre iFy henna försäkran äfwen nu och efter samma princip kan gillas och antagas, Hans Ercell en c e Herr Grefwe Uuutfi. När ConstitlUionen antogs, ansäg hvar pch en wigtigt att pexmcd brgdska, Nu tror jag ej gtt nägra dagarS uppskof är wigtigt eller wädligt, hälst Suceessrons ? Ordningen inart kommer till Ständernas kännedom, Det synes mig gansta klart att Man ej kan äberopa hwad som ej finnes: ätminstone Ar det ordentligare att Successions - Ordningen fdrst hlefwe antagen, Grefwe Oofina, -^uZust, conformera» de sig med Hans Exccljence Grefwe kuutk. Grefwe filörnyr, ^äoipfi 65ran, wille ej bestrida att Thronföljarens försäkran hwiläde när sSdant wpre Ridderstapet och Pdklns bnstan: Ulen när redan i sjcttwq försäkran grunderna för SuccessionsOrdningen fgnncS saggdg, och bestämdt att den borde gä pä Prinsens manliga bröstar^wingar, och Successions-Ordnings-documentet blott fonché att innehäls la detaillerna, wore det Grcfwcns tanka att i frägq warande mäl ej hade blhöft hwlla, Friherre 8 lael von fik olistsjNh uppläste ett diceamen sä lydande; 4200 Den 16 Oktober.
Denna obeqvämlighet kan väl ändå icke helt och hållet undvikas så länge några sedlar finnas, utan mäste alltid komma att äga rum, då liqviderna erfordra större summor, men det synes åtminstone vara skäl att göra denna obeqvämlighet så ringa som möjligt. — Eli värd talare har här yttrat betänkligheter emot aflysandet af sedlar öfver 12 sk., på grund af svårigheten ali eljest vid remisser fylla de summor, som icke uppgå tili helt rtdr-lal; men jag tviflar icke, alt ju correspondenterne här, likasom i andra länder, skola finna tillfälle att komma i liqvid om 16 sk. äfven ulan behof af contanta remisser för hvarje gång. Man har äfven nämnt, att allmänheten ej vill hafva silfvermyntet, men det kommer sig af samma orsak, som jag nyss omnämnde, att allmänheten vill undvika obeqvämligheten alt förvara sina penningar på 2 ställen, och hellre, så länge de kunna förvaras på ett ställe, lägger dem i plånboken, utan alt särskildt begagna en börs; men om alla smärre sedlar afiysas, så alt den, som har smärre liqvider att uppgöra, kan hafva alla dertill erforderliga penningar uti en börs, så tror jag, att en större lättnad uppkommer, än genom indragning af ett sedelslag i sender. Jag ser icke den ringaste betänklighet eller fara vid en sådan åtgärd, och får således tillstyrka, att Utsk. vid återremissens besvarande måtte föreslå detta alternativ. Hr von Qvanten: Jag förenar mig till alla delar med Hr von Troil i den åsigten, att ingen realisation är fullkomligt fullbordad, innan silfvermyntet uttränger småsedlarna, och begär derföre äfven i detta afseende återremiss. Jag ' får dock tillägga, alt jag fruktar, att Sländerne i närvar, stund icke komma all antaga den rena och klara sanningen, alt myntet bör vara silfver och icke småsedlar.
Ifrån hedervärda Bondeståndet har till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet remitterats en af Bengt Nilsson från Kronobergs län väckt motion, deruti föreslagits, att som vid Markaryds socken i samma län, hvilken vore belägen omkring tolf mil från Wexiö och sex mil från städerna Halmstad och Christianstad, sammanträffade ej mindre fyra särskilda postvägar från Stockholm, Christianstad och Halmstad, än äfven åtta häradsoch socknevägar, samt nämnde socken dessutom vore en icke obetydlig fabriksort, hvarifrån gårdfari - Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsk. Betänkande M 25. 5 handlande årligen i stor mängd utgingo, men deremot den i Wittsjö socken inrättade postexpedition ingalunda motsvarade det dermed alsedda ändamål, att underlätta postkommunikationen, berörde expedition måtte varda till Markaryds socken förflyttad. lia förevarande fråga är af så enskild beskaffenhet, att Rikets Ständer ej lämpligen kunna dermed taga befattning samt synes bäst böra kunna bedömas af vederbörande embetsmyndighet, får Utskottet vördsamt tillstyrka att motionen må lemnäs utan afseende. Stockholm den 23 Januari 1857. Auk. till Exp.-Utsk. d. 24 Jan. 1857, kl. 1 c. ni lielänkande, t anledning af väckt motion örn användande af manskap ur Arméen vid Statens jernvägsarbeten. Från liögloflige Ridderskapet och Adeln bar till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets handläggning blifvit remittcradt ett af Friherre Raab, Carl Adam, afgifvet memorial, hvari Rikets Ständers uppmärksamhet fästes derpå, att, vid sidan af den lycka, som 1855 års penningetillgångar genom ökad rörelse spridt inom landet, ett för detsamma hittills fremmande ondt uppkommit af ganska kännbar beskaffenhet för industrien och jordbruket, nemligen en allmän arbetarebrist, förorsakad af de i hast öppnade stora utvägar till arbetsförtjenst, som Staten genom sina jernvägsanläggningar och andra allmänna arbeten på ett mindre väl betänkt sätt framkallat.
De hyste dock ingen fruktan, att han någonsin skulle missbruka det förtroende de visat honom, ty de visste, att han hörde till detta heliga förbund som icke var något förbund i yttre mening, men som dock sammanhöll som i en fast ring alla dem, hvilkas hjärtan klappade för samma mål. Cirka femton år senare, då fru Kovalevsky var på höjden af sin ryktbarhet, sammanträffade hon en gång i ett sällskap i Petersburg med denne man och de talade skämtande om detta misslyckade frieri. En af Anjutas väninnor begick vid denna tid den låga handlingen att gifta sig af kärlek. Hur de föraktade och beklagade henne! Hur i synnerhet Sonjas hjärta svällde af ovilja öfver ett sådant lumpet svikande af alla idealer. Och hur den unga nygifta själf blygdes inför sina väninnor som för ett fall! Hon vågade aldrig tala med dem om sin äktenskapliga lycka, och hon förbjöd sin man att någonsin visa henne tecken till ömhet i deras närvaro. Emellertid inträffade något alldeles oväntadt i Sonjas lif. Anjuta och Inez, som vidhöllo sin plan utan att låta sig modfällas af den första motgången, hade valt ut en annan ung man till sin befriare. Det var endast en student, men ovanligt begåfvad och hvilken själf önskade att resa till Tyskland för att fortsätta sina studier. Han var af god familj och allmänt ansedd som en mycket lofvande framtidsman, hvarför det var att hoppas, att de respektive föräldrarna, vare sig det nu blef Anjutas eller Inez’, icke skulle ha något allvarsamt att invända mot detta parti. Denna gång skedde anbudet på ett mindre högtidligt sätt. Anjuta begagnade tillfället, då hon en gång träffade honom hos gemensamma vänner, där de redan ofta hade råkats, att under samtalets gång framställa sitt förslag till honom. Han gaf det alldeles oväntade svaret, att han var mycket hågad att ingå på deras plan, endast med den lilla förändringen i programmet att det var med Sonja han ville gifta sig. Detta väckte nu ganska stora bekymmer hos de tre sammansvurna, ty hur skulle fadern förmås att gå in på att gifta bort detta barn och det medan den redan tjugutreåriga Anjuta var ogift. Hade ett någorlunda passande parti föreslagits för den äldsta dottern, visste de nog att fadern ej skulle varit omedgörlig.
Balans från år 1862: Norska bidraget 198,000: — Konsuls-fondens bidrag till aflöning af Departementets Expedition 6,500: —• Kredit. Utgift: H. Exc. Stats-ministern för utrikes ärendena 24,000: — Utrikes-departementets Expedition 41,700: Ministerstaten och pensioner 511,784: — Skrifmaterialier, ved m. m 2,958: 94. Möblers anskaffande och underhållande m. Prenumeration å tidningar m. m 1,642: 39. Beskickningarnes extra utgifter 1,516: 24. Reseoch kurirkostnader 8,039: 4. Expektanslöner och tillfälliga utgifter 5,106: — Hemliga utgifter 20,831: Balans till år 1864: V Kontant behållning ' 22,984: 22. Denna räkenskap har hos Revisorerne ej föranledt till någon erinran. Konsuls-fonden. Denna fonds räkenskap, som i Kongl. Kammar-rätten blifvit granskad utan anmärkning, har ej heller föranledt till någon erinran från Revisorernes sida. — 33 — Inkomster och utgifter redovisas sålunda. Debet. Balans från år 1862: Tillgångar . 34,239: 1. Inkomst: Sveriges bidrag 118,800: — Norriges dito, norsk specie 22,300, 89,200: — Ersättning för den förskotterade Stade-räntan: K Utgifter: Förvaltningskostnad: Bidrag till aflöning af Kongl Utrikes-departementets Expedition 6,500: — Skrifmaterialier och expenser 276: 21. 6,776; 21. Konsulernes aflöning: Traktamenten och kontorshyra 191,420: 46. Expektänslöner och pensioner 16,317: 3. Balans till år 1864: Kongl. Skogs-styrelsen, Dess öfver ekplanteringsmedlen afgifna räkenskaper, som utan anmärkning undergått granskning i Kongl.
Otvifvelaktigt är det, att under TjensteUtöfnirigen förekomma väl för en del af LandtStatens EmbetsOch Tjenstemän mångå derifrån osk^iljaktige kostnader och Utgifter, som för Embetsoch Tjenstemän nett vid de Civile Verken icke inträffa, och hvilka Således sätta de förre i behof af något bättre Löningsvilkor, för att kunna desamma bestrida, än de senare i detta afseende synes hafva af nöden. Men lika otvifvelaktigt är det ock, att nar den indeldte Löntagaren från Tjensten afgår och återträder till den enskilde medborgarens förhallanden, upphöra och för honom alla från Tjensten oskiljaktige större kostnader och depenser, och han försättes då i samma belägenhet med den afskedstagande pénninge-löntagafiden, som är, att finna lugn och nödig utkomst på sin ålderdom. Huru olika förhållandet, vid tillämpningen af nu gillande Författningar, blifver imellan den afskedstagande indeldte och penningelöntagande Embetsoch Tjenstemännen, vill Stats-Utskottét med följande Exempel upplysas i:o Om Landshöfdingen i Upsala Län år 1816 undfått afsked med bibehållande af hela den indeldte Lönen, hade densamma, Uträknad efter samma års Markegång, utgjort 6,263 R:dr 11 sk. 10 rtst. Deremot om Rikets Högste Embetsman, Justitia-Stats-MiniStern äfven samma år erhållit afsked med bibehållande af eill i37® Stats-Utskottets Betänkanden! lön, hade den ej uppgått till mer än 4,545' R:dr 24 sk. 2:0 Örn Lartds - Kamereraten i Stockholms llän likaledes år 1816 undfått afsked med bibehållande af hela lands - Kamererare-Lönen, hade den utgjort efter samma års Markegång 1,560 R:dr 35 sk. Deremot om ett Kammarråd, efter uppnådde 70 år, hade vid samma tid fått afsked, har hans lön ej uppgått till mera än 1,390 R:dr.
R:dr 20,625: — samt för ett sjö-sänknings-företag 8,000: — inom Nyköpings län: för en ny vägs anläggande 21,000: — inom Ostergötlands län: » tvänne väg-omläggnings-arbeten 37,790: — inom Calmar län: » ett väg-förbättrings-företag 31,650: — och för ett vatten-aftappnings-arbete . 9,800: — inom Jönköpings län: för tvänne väg-omläggnings-arbeten 4,750: — och för tvänne vatten-aftappnings-företag 45,200: — inom Kronobergs län: för tvänne väg-omläggnings-företag 47,690: — inom Blekinge län: » ett väg-omläggnings-arbete • . • 43,465: — inom Christianstads län: » trenne väg-omläggnings-arbeten 40,950: — inom Malmöhus län: » ett väg-förbättrings-företag 45,000: — inom Hallands län: » ett dylikt företag 18,000: — och för ett vatten-aftappnings-arbete 23,500: — inom sistnämnde samt Elfsborgs län: för ett sjö-sänknings-företag 50,000: — inom Göteborgs och Bohus län: » trenne väg-omläggnings-arbeten 47,325: — Transport R:dr 344,745: — Stal.s-Utskottets Memorial N:o 3. 23 Transport R:dr 344,743: — inom Elfsborgs län: för en ny vägs anläggande äfvensom för tvänne väg—förbättringsoch väg-omläggnings-arbeten 32,330: — samt för ett utdiknings-företag 4,300: — inom sistnämnde och Skaraborgs län: för ett sådant företag 18,300: — inom Skaraborgs län: » ett väg-omläggnings-arbete 9,000: — samt för ett sjö-sänkningsoch vatten-aftappnings-företag
N:o 96, Prot. TJtdr. d. 18 Dec. 1840. 921 N:o 96, i anledning af väckta frågor, alt endast värfvad trupp må commenderas lill garnisons-tjenst och bevakning vid Corrections-Iniättningar, äfvensom alt, då indeld Ca valleri eller Infanteri beordras att utgöra arbetscommenderingar, slitnings-ersättning måtte derföre rustoch rotehållare tillgodokom ma. Bifölls. N:o 97, i anledning af återremiss å Betänkandet N:o 32, bifölls, med det förtydligande, som förstnämnde Utlåtande innefattar. N:j 98, i anledning af väckt motion om undsättning af tross-passevolance-afgiften. Bifölls. N:o 99, i anledning af väckt fråga om upphörande af eller nedsättning uti afgiflen till Wadstena Krigsmanshussamt Amiralitets-Krigsmans-Cassorna vid köp af rusthåll eller bålsmans-rotehemman. Återremitterades. N:o 100, i anledning af återremiss å Utskottens Betänkande N:o 6, om Lärare-Seminariers inrättande, m. m. Afslogs. N:o 101, i anledning af väckt motion om anställandet af ytterligare en Lärare vid hvardera af Skolorna i Umeå, Piteå och på Frösön i Jemtland ; Bifölls. samt !N:o 102, i anledning af väckt fråga om stats-anslag till Strömstads Skola. Återremitterades. Från Högvörd. Preste-Standet. S. D. Föredrogs Bevi/lningsLagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 7, angående reglementariska föreskrifter för bränvins-bränningens utöfning, samt om livad vid försäljning af bränvin och beskattningen derå iagttagas bör. Blef, på gjund af de dervid gjorda anmärkningar, återremilterädt. S. D. Föredrogos ånyo Expeditions-Utskottets denna dag ingångna följande Memorial: Bih. till R. St.
Preste-standet. S. D. Föredrogcs och bif ollos Statsoch Lag-utskottens utlåtanden: - N:o 35j i anledning af väckt motion om öfverflyttning till domaremagten af pröfningen och afgörande! af så kallade äldre kroi ofordringar, samt om bestämmande af en preskriptionstid, inom hvilken alla sådana fordrings-anspråk skola göras gällande. N:o 36, i anledning af väckt motion om en reform af systemet för landsvägarnes byggnad ocb underhåll i allmänhet. N:o 37, i anledning af väckt motion om förändring af stadgandet uti 11 kap. 10 § Rättegåugs-balken. S. D. Föredrogs ånyo Stats-utskottets utlåtande N:o 207, i anledning af erhållna återremisser å betänkandet N:o 124^ angående regBih. till B. Ståndet dervid beslut såsom följer: Beträffande 4:de punkten i betänkandet N:o 124 biföll Ståndet, att, på sätt Kongl. Maj:t i sin nådiga proposition föreslagit, ett årligt anslag af 400 r:dr må å stat uppföras för b vardera af de tvänne kapell-predikanlerne i de nya kapell-församlingarna, den ena i norra delen af Gunnarskogs socken, den andra i nordvesta delen af Fryksände socken i Wermland. Vidare biföll Ståndet, vid 7 ocb I8:de punkterna, att, i enlighet med Kongl. Maj:ts nådiga proposition, en summa af 2,160 r:dr må anvisas att fördelas i 12 löner, hvardera af 180 r:dr och tilldelas konsistoriiamanuenserne i Rikets tolf stift, äfvensom att för hvarldera universitetet måtte på stat anvisas ett serskildt årligt anslag af 1,500 r:dr eller tillsammans 3000 r:dr för att användas till docent-stipendier. I fråga om 21 punkten beslöt Ståndet, att, emot upphörande af termins-pengar till lärarne, en skol-afgifl af 5 r;dr banko för terminen skall af hvarje lärjunge erläggas med det undantag allena, att medellösa från denna afgift alldeles befrias.