Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På grund af alla dessa skäl, anhåller jag om bifall till den förra och afslag å den sednare delen i Utsk:s förslag. Hr von Knorring: Jag är af motsatt tanke med den siste talaren och jag skall gifva skäl derför. Vidkommande först de anmärkte olägenheterna deraf att bref, icke försedde med frimärken, inläggas i breflådor, så får jag erinra, att det kan inträffa att i sista stund, då en ångbåt skall afgå, jag först får mitt bref färdigt och kan inlägga det i breflådau å fartyget. Tiden kan då ofta vara så knapp, alt man icke medhinner att anbringa frimärken å brefven, eller också, i händelse man icke har sädane till bands, anskaffa dem. Derföre måste rättigheten att inlägga ofrankerade bref i breflådan vara korrespondenter medgifven. För närvar:de finnes just denna rättighet. Jag tror således icke att, då man infört detta system i landet, man gått Den 16 Augusti e. tn. 419 för långt genom den klandrade föreskriften, ulan tvertom, att allmänheten bör beredas alla möjliga fördelar, som med inrättningens bestånd äro förenlige. Dessutom står det i punkten, att brefemotlagaren skall lösa brefvet, såvida han vill; men han är aldeles icke tvungen att lösa det: och man kan väl icke mera hädanefter än hittills ålägga sådan lösningsskyldighet. Hvad åter angår de många ofrankerade brefven, hvarom siste talaren ordat, så tror jag, att man redan nu erfarit, det ofrankerade bref inlemnas å Post-kontoren. De bref, som nu måste lösas, hafva i allmänhet kommit frän utländsk ort. De kunna förekomma hädanefter likaväl som hitintills. Frih. Palmstjerna har äfven anmärkt, att många olägenheter upkomma, särdeles för dem som bo på landet, enär de icke kunna få kännedom om brefvets ankomst.
Förgäfves lärer man i andra länders Statsregleringar få leta efter ett sådant exempel, att en Officer, sorn coniin end erar 5oo man, har endast 5oo R:dr mindre i lön, än högste Befälhafvare» inom vapnet. Som jag anser detta förhållande icke vara grundadt på någon riktig princip eller åsigt, yrkar jag rättelse häruti. Utskottet bar vid den verkställda uppskattningen af boställena anmärkt: att den derunder ingående spannemålen efter medium af de näst före i8ay förjlutne 10 årens markegångar är upptagen till ett högt värde af y ä 8 R:dr B:co per tunna. Jag före - Den 21 Maji f. m. ställer mig, att Utskottet under målets beredan de icke kunnat undgå att inse, hvilken högst betydlig nedsättning härigenom skall till vägabringas för alla dem bland Befälet uti indeldta Armeenr som äro föreslagne alt bibehålla boställen. På slättbygden, der jordens hufvudsakligaste afkastning består af spannemål, blifver minskningen uti lönen för alla Boställsinnehafvare, emot den uti Tableauen uppförda, högst betänklig. Jag vill blott, för att göra detta åskådligt, anföra ett exempel. Vid Skånska DragouRegementet uppgår boställenas beräknade spannemålsafk ast ning lill i8,883 tunnor. Efter min öfvertygelse är en minskning af minst i R:dr per tunna att emotse på det derå i Tableauen åsätta värde, hvarigenom hvarje Boställsinnehafvare äfven kommer att vidkännas en minskning af i R:dr per tunna å hela den vid bostället beräknade spannemålsafkastningen uti det lönebelopp, hvartill han i Tableauen är uppförd. Detta har Utskottet omöjligen kunnat förbise, men bar likväl föreslagit en ytterligare minskning uti lönernes belopp. Då jag under sådane vilkor är af den tanka , sera jag hoppas delas af hvarje opartisk sakkännare, att de af Kongl. Maj:t i Nåder föreslagne lönebelopp icke tåla någon förminskning, hoppas jag, att
På lön fästes minst afssende, endast verksamhet erhålles. Eek. finnes. Svar till » H — a 19 », Iduns byrå. ' [2177] å En lärarinna med lust och fallenhet för sitt kall, som har genomgått elementarskola, eger 8- årig uudervisningsvana, har vackra betyg, beder om anvisning på en ort, lämplig att öppna skola. Svar till » Barnvän », Johanneshus p. r. [2188] E n ung, anspråkslös flicka önsk. plats i fam. att underv. i vanl. skolämn. och språk. Små pret. H r pastor C. Vollmer, Qvistofta, Vallåkra, lemn. närm. upplysningar. [2178] en större egendom i Småland finnes plats skicklig, ledig till hösten för en ordentlig och sparsam hållerska med godt lynne. husSvar, hälst med fotografi, torde insändas till » A. A. », p. r. Karda. (G. 19125) oöfverträffliga [2131] Ättika Lärarinna. familj på landet [2199] Försöken Th. Wiriborg &amp; Cns i Stockholm tillverknngar af Concentrerad på flaskor för utspädning. I familj på landet önskas en anspråkslös flicka som lärarinna för 3 minderåriga barn. Lön 150 kr. Svar till » Familj på landet », adr. S. Gumaelii Annonsbyrå, Stockholm. (G. 3997) önskas en anspråkslös flicka som lärarinna att undervisa trenne barn om 10, 11 o. 13 år i vanliga skolämnen språk och musik samt villig att gå frun tillhanda. Tillträde 15 september. Betyg samt löneanspråk uppgifves i bref till H. S., Oscarshamn, pöste restante. H u s m ö d r a r! E n anspråksl. flicka af god fam. önsk. sig plats i fam. f. att underv. minderår. barn i vanl. skolämn., språk (tyska o. franska), musik o. handarb. Vackra betyg. Keflekt. härå sände svar till » Lärarinna », Enkelsrud.
Vid den tredje lagtima riksdagens början upphöra äfven de återståendes uppdrag. Förslag till Tal-lag. § 1. De etthundradetjugu Riksdagsmän, hvilka, enligt Regeringsformens 96:te § utgöra Folktinget, skola utses genom elektorer ifrån rikets städer och landsbygd, tili hvilken sistnämnde äfven räknas köpingar och sådane städer, som icke hafva egen jurisdiktion. § 2. Rikets städer ega utse tjugufyra och rikets landsbygd nittiosex Riksdagsmän. Desse fördelas emellan städer och emellan län, i förhållande till folkmängden på sätt denna val-lag bifogade fördelningslängder utvisa. Dessa fördelningslängder skal! Riksförsamlingen å hvar femte lagtima riksdag granska och, der så nödigt finnes, rätta. Sålunda rättad fördelningslängd varder till Konungen ofverlemnad, med anhållan att han densamma må stadfästa samt kungöra låta. § 3. Stad, som eger så stor folkmängd, att den är berättigad sända en eller flera Riksdagsmän, må icke med annan stad till ett valdistrikt förenas, öfrige städer skola till valdistrikter fördelas, på det sätt, att hvarje distrikt utväljer en Riksdagsman. I fördelningsiängden bestämmes hvilken stad, inom hvarje sådant valdistrikt, skall vara valort. § 4. Hvarje län skall indelas i lika många valdistrikt, som de Riksdagmän äro, hvilka för länet väljas skola; och varde vid den indelning iakttaget, att folkmängden för hvarje distrikt bestämmes i det närmaste lika. Indelningen verkställes och kungöres af Konungens Befallningshafvande så tidigt, att dea varder allmänneligen känd, innan valen utsättas. Då den en gång gjord är, stånde den fast, utan att behöfva för hvarje nytt val kungöras, intilldess Riksförsamlingen uti de i 2 § omförmälde fördelningslängder någon ändring göra. Hvarje distrikt inom länet varder med ordningsnummer utmärkt och ege utse en Riksdagsman. § 5. För val af Elektorer skall på landet hvarje socken utgöra särskildt valdistrikt. Såsom särskild socken anses landsbygd, som med stad utgör en socken.
LXI. A. 106. — innefattande anmälan om en anledning till anmärkning emot Föredraganden för KrigsÄrenderna. XII. B. 155. — angående beräkningen af StatsVerkets inkomster. XII. B. 35 r. XIII. iq3. Å. 268. XX. U. 320. XXI. 48. A. 159. A. i73. XXII. A. 3. A. 33. A. 66. A. 106. XXVII. B. 220. XXVIII. LXVI. E. 270. — i fråga om beräkningen och utgörandet af Mantalspenningar, Lagmansoch Häradshöfdinge-räntan med Tingsgästningspenningar samt Sterbhusprocenten. XII. 477 B. 351. XIII. ip3. Ä. 268. XX. U. 320. XXI. 48. A. i75. XXII. A. 3. XXVII. B. 230. XXVIII. A. 5o. XXXI. B. 3. LXVI. E. 270. StatsUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden i anledning af väckt motion, att Bötesmedlen hädanefter ej må upptagas bland StatsVerkets Inkomster. XII. B. 351. XIII. i93. Å. 268. XX. U. 320. XXI. 48. XXII. A. 35. — i anledning, så väl af Konungens Proposition om afhjelpande af den årliga bristen i SaltpetterFonden, och om ett förändradt sätt för Saltpettergärdens uppbärande, som någre i ämnet väckte förslag. XII. B. 351. XIII. t93. Å. 268. XX. TJ. 320. XXI. 48. XXII. A. 35. XXVII. B. 220. XXVIII.
Constitutions - Utskott att upplyst prbfwa, om hwad jag haft äran att anföra fbrtjcnar nägot afseende. Fri - 4154 - Den 12 October. Friherre Hjerta, e^xel, confsrmerabe sig till alla delar med Grefwe Oe is 6sr6ie, att sas ken icke mätte upptagas, tilläggandedet han tyckle att Ridderssapet och Adeln annars kört pä twä häll med samma hästar. Herr printrkkolst, kaul, begynde akt tala, men afbrdls af anmälan om en Deputation ifrän det Wällofl. Borgare - Ständet, hwilken, anlörö af Riksdags-Fullmägligen ifkän Nyköping Herr ^lslmber^, infördes och förmälde, att Borgare - Ständet bifallit Stats - Utssotteks ProtocollS - Utdrag rörande Lärares löner, och om ProsteTunnan, samt äterremittcrat twänne andra om Wcderlag och om Mantalspenningarnas förhöjande. Äfwcn träl hade Borgares Ständct, i afseende pä Riksdagsgöromälens mängd, och kortheten af tiden till deras afgörande, ansett nödigt att Utskotten borde arbeta bäde föroch eftcrmiddagarna, inbjudandcs de öfrige Ständen att i detta bes stut instämma. Sedan denna Deputation afträdt, ankom en ifrän det Högwördiga Präste - Ständct anförd af Herr Bissoppett Doctor >Veiciemsn, som förmälde att Ständer bifallit de ifkän ConstitUkionS - Utskottet insände projecter till Wal-act, samt! Swea Konunga s försäkran, och Thronföljarcns försäkran. Äfwenwäl hade Präste Skändet bifallit det hederwärda Bonde-Ständers begäran, alt inom Banqucn njuta lika vmröstnittgSrätt med de öfrige Ständen» samt till ConstitvtionsUtskottet remitterat frägatt oM skiljaktighetens upplösande tvid inträffande paris vats.
Klockgjutaren förebrår hon, att han stjäl så mycket koppar, att han borde hänga, och kocken, att han fyller sig med flott och alltid tar det feta af steken; skomakaren ”är svarter som en korp; Skulle han med jungfrun leka, Thet månde henne både svärta och becka.” Mot den stackars skräddaren är hon mycket hånfull: ”Hvadh skulle iagh med en Stufwegriis, Som althijdh sitter på bordet och f—? Nej packa tig hädan, tu klippeklut! Tu klipper så myckit, som kastas uth. Skabbota och klådota månde the wara, Therföre bär Jungfrun för them fara.” Författaren har sökt bereda en omväxling i den eljest något enformiga handlingen, i det jungfrun behandlar friarna på olika sätt. På bondens frieri vill hon icke ens höra, skomakaren kör hon ut, af smeden och köpmannen begär hon betänketid; men då dessa sedan träffas på krogen, råka de i gräl om sina blifvande hustrurs förträffligheter och komma då underfund med, att det är en och samma jungfru, till hvilken de friat; de gå då tillsammans till henne och få båda afslag. — Är jungfrun grof, då hon utdelar sina korgar, så blifva de afsnästa friarne henne ingenting skyldiga, då de taga afsked; alla önska de henne en slemmare man, än de sjelfva äro; till och med presten säger: ”Iagh är lijkwist en presteman, När tu kan blifva en förbannat skam.” Och samma presterliga välsignelse: ”Tu leda, förbannade skam” upprepas af ryttaren och skomakaren. Slutligen kommer en finne, som bryter på svenska och talar ett för oss numera knappt begripligt språk. Så börjar t. ex. hans frieri: ”Kusa samra effter thet wari so taxi At mino hälsa jumalaxi” m. m. Om denne tycker hon, att hon ingen likare kan få; men hvarföre angifves icke. Hon gifver honom sitt ja, och de räcka hvarandra handen.
Frih. Klinkowström: Så vida den sednare delen af nu upläsla voler:s-prt>pos. afser,. att Betänk, skall nu i alton föredragas, så liar jag deremot ingenting att invända. I annat hänseende får jag hemställa, alt ett förtydligande i sådan syftning mätte i contrapropos. införas. Gr. Gyldenstolpe: Det var jag, som anhöll om votering, då Hr Gr. o. Landtm, funnit Frih. Klinkowströms förslag vara bi r o fallet, och det målte väl då icke vara Frih. Klinkowström tillständig!, att diktera både Jaoch Nej-propos., utan jag anser, att Frih. Klinkowström torde låta sig nöja med Ja-propos., och alt de, som med honom äro af olika tankar, torde få bestämma contrapropos. Frih. Klinkowström: Jag kan icke neka, att jag med yttersta förvåning hört Gr. Gyldenstolpes yttrande, att anmärkmr emot voter:s-propos. endast skulle få göras af en viss minoritet, eller hvad man behagar kalla det. Jag skulle föreställa mig, att ingen af B. o. Ad:s ledamöter är förmenad att göra de anmärkmr han anser vara nödiga, och orsaken, hvarföre jag nu har gjort det, är den, att, om icke en sådan justering, som den, hvarom jag anhöll, vidtages, så blir närmaste följden deraf den, att R. o. Ad. blir besvärad med en ytterligare votering, näst efter denna, ty skulle det icke tillåtas-, alt detta Betänk, i afton företages, utan R. o. Ad. förklarar sig vilja åtskiljas, sä får jag på förhand förklara, alt jag anser denna sak vara af sådan vigt, att jag nödgas begära votering deröfver, om R. o. Ad. skall åtskiljas eller icke. Sedan härefter det uplästa förslaget till voter:s-propos. blifvit af R. o. Ad. godkändt, och voteringen försiggått, befunnos rösterne halva utfallit som följer: Ja — 16.
KammarRätten, i anledning af dess Tredje RevisionsContoirs anmärkningar, genom Utslag af den 17 Mars 1818, förklarat Kamereraren Ewers Sterbhusdelägare skyldige, att med 1076 R:dr 4* sk gälda, af Ewers i lifstiden, dels för ringa och dels alldeles icke beräknad och innehållen Bevillning a. f. d. GeneralTullArrendeSocietetens Fullmäktiges löner och arfvoden under åren i8o3 till och med 1809; Sterbhusdelägarne dock öppet lemnadt, att hos nyssbemäldc Fullmäktige i laga ordning söka den Betänkanden. 41 ersättning, hvartill de kunde finna sig befogade. Att öfver detta Utslag Sökanderne i underd:het anfört besvär, men hvilka, i anseende till bristande prestanda, icke kunnat till Nådig pröfning upptagas; och ändteligen, att, i följd af de Heste f. d. GeneralTullArrendeSocietetens Fullmäktiges eller deras Sterbhusdelägares vilkorliga medgifvande, uti deras öfver Besvären infordrade underd. Förklaring genom dem blifvit inbetalde tillhopa 734 R:dr 11 sk.; så att nu mera endast återstå de 342 R:dr 3o sk., för hvilka eftergift blifvit i underd:het sökt, och hvaraf skolat belöpa på liedannämnde Sterbhusdelägare, nemligen: Hr UnderStåthullaren Lilljensparrcs 73 R:dr 6 sk. , Landshöfdingen af Georgiis . g5 — 6 — „ Lagmannen Stockenbergs ... 68 — 6 —. „ JustitiseRådet Wåhlins , .106 — 12 — Summa 342 R:dr 3o sk. men hvilka SterbhusDelägare undandragit sig betalnings-skyldighet, på den grund, att nämnde belopp icke blifvit bevakade, i följd af utfärdade Års stämmor efter dessa aflidne Fullmäktige. Vidare upplysa handlingarne, att så väl K.
Statens tjenstemän, jemte det lönerne mellan de olika tjenstegraderna jemkades, i allmänhet löneförhöjningar till icke obetydliga belopp och det måste antagas att jemväl för Kammar-kollegii notarier, hvilkas tjenslebefallningar äro både trägnare och mera maglpåliggande, än de fleste deras vederlikars inom andra embetsverk, en dylik förmån varit afsedd, men af ofvan intagne utredning visar sig, att den för desse tjenstemän nu uppförda lön knappast öfverstiger hvad som, enligt förra aflöningssättet, skulle dem i sammanräknade löneförmåner tillkommit; vid hvilket förhållande och då sålunda någon förhöjning i ifrågavarande löner synes vara af billighet påkallad, Utskottet, som likväl saknar den fullständiga utredning af frågan, hvilken för hufvudsaklig pröfning af motionärens förslag skulle erfordras, hemställer, att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse, anhålla, det Kongl. Majit täcktes låta behörigen utreda, huruvida notarierne 4 Stats-Utshottets Utlåtande N:o 100. hos Kammar-kollegium vid sednast verkställda lönereglering kommit i åtnjutande af sådan förbättring i aflöningen, som kan antagas hafva varit för dem, i förhållande lill deras vederlikar inom andra embetsverk, afsedd, samt i annat fall till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta den nådiga framställning i ämnet, hvartill berörda utredning kan gifva anledning. 5:o. Uti särskilda inom Riks-Slånden väckta, till Stats-Utskottet remitterade motioner, hos Ridderskapet och Adeln, under N:o 55, af Herr Charpentier G. R., hos Preste-Ståndet, under N:o 127, af Kyrkoherden Ternström, bos Borgare-Ståndet, under N:o 220, af Herr C. F. Ridderstad och hos Bonde-Ståndet, under N:o 545, af Riksdagsfullmägtigen S.
Lades på bordet LagUtsk:s belänkm: N:o 8, i anledn. af väckt motion om förändring i 12 cap. 1 § Giflermålsb-.n, och 15 cap. 24 § kyrkolagen; samt N:o 9, i anledn. af väckt motion, ang:de tillägg lill 15 § i den för R. St:s Just.ombudsm. utfärdade irjstruetion. Den 25 September. 471 Äfvenledes lades på bordet tvenne från Ridd.Ulsk. inkomna mern.. N:o 6 och 7, så lydande: Hörsamt memorial. Till Ridd.Utsk. har H. R. o. Ad. behagat remittera en af Ilr Frih. Cederström, Anders, d. 17 sisth Äng. väckt motion, alt den lön af 450 r:dr b:co årligen, som Ilidd.kamereraren af Ridd.cassan uppbär, måtte varda förhöjd till 900 r:dr sam ma mynt. Utsk. har i ämnet begärt och erhållit Directionens utlåt., samt af en detsamma följaktig promemoria, bland annat inhemtat, alt Ridd.secret:s och kamererarens löner af Ridd.cassan, hvilka enligt 1788 års stat utgjorde för den förre 450, och för den sednare 300 r:dr silfver sp., år 1812 ökades lill 600 r:dr b:co för secret. och 450 r:dr samma mynt för kamereraren, hvarförutan sistnämnde tjensteman under riksdagarne af Ridd.cassan åtnjöt dagtraclamente, hvilket dock, i anseende till Ridd.cassans svaga tillstånd, af R. o.
I hvad som ankommer på sjelfva Brandstodsföreningen: A. att Banken erhåller en af föreningens samtlige Medlemmar, en för alla och alla för en, undertecknad, och inför Magistraten bancQ-Vtskts Betänkande, N:o Ii5, i Götheborg; i denna egenskap erkänd ordentlig Borgensförbindelse, sådan den i 5 §. af Reglorna för Götheborgs nya Brandstodsförening blifvit erbjuden, upptag nde specifikt till numer, summa och pantens namn, de RancoLån, för hvilka en slik ansvarighet iklädes; B■ att Götheborgs nya Brandstodsförening, innan nästa Riksdag, upprättar för sig ett sådant Reglemente, hvarå Kongl. Maj:ts gillande och stadfästelse dessförinnan kan vinnas, och att det må bero på då blifvande Ständer att, efter inhemtad kännedom af detsamma, pröfva, huruvida med Bankens nödiga säkerhet låter sig förena, att då redan beviljade lån få qvarstå, och utlåningen på nu föreskrifna vilkor ytterligare fortsättas ; samt I hvad sorni rörer Lånens innehafvare : a. att, då Försäkrings - Policen till Banken ingifves, afgiften skall vara så väl för det löpande året som minst arne påföljande år erlagd; och b. att serskild Borgensförbin - Batieo-Utsk:s Betänkande, N:o ii5. i5 delse till Banken aflemnas, allde les i enlighet med ofvanåberopade, här bilagdé Formulaire N:o 2. 410 Vidkommande den år 1815 uti Götheborgs Stad, under namn 'af Götheborgs Brandstodsförening, inrättade Brandförsäkringsanstalt, hvarest af de i Banken hittills belånade panter ej någon varit till försäkring antagen. Utskottet har emottagit ett ifrån Väl* loflige Borgare-Ståndet remitteradt Memorial af Herrar Santesson_, Lamberg och Leffler, , deruti dessa Götheborgs Stads Deputerade till Rikets Ständers rättvisa och benägna afseende vid förekommande fråga om bestämmande af den säkerhet emot Brandskada, sorn de uti Rikets Ständers Bank hädanefter belånade
Det har redan af flere före gående talare blifvit upplyst, att stadgandet uti förevarande 53 § är alldeles detsamma, som det hvilket förekommer uti 1858 års bev:s-förordnings 77 §; och jag har således endast velat, med anledning af Gr. Mörners anmärkning, att med stadgandet i nuvarande 77 § afsåges nedsättningen af bev:safgiften för skattskyldige i städerna, tillägga, att detta så mycket mindre kunnat åsyftas med omförmälda stadgande, som denna § tillhör den afdelning af nu gällande bev:s-förordning, hvilken handlar om tax:s-komitéer på landet. Den enda, fastän föga väsendtliga skillnad, som vid jemnförelse mellan den föreslagna 53 och den åberopade 77 §:n visar sig, är att orden »å sockenstämma” finnas uteslutna uti det afgifna nya författnings-förslaget; hvaremot derstädes omnämnes de vid mantalslängden)as granskning förekommande anmärkningar, utan att stället, hvarest en sådan granskning skall ega rum, uti nu ifrågavarande § särskildt uppgifves. Anledningen dertill är åter, att sagda omständighet icke egentligen tillhör bev:s-förordningens bestämmelser. På dessa skäl anhåller jag om propos. på bifall till den nu föredragna §:n. Sedan öfverläggningen ansetts afslutad samt H. Exc. Hr Gr, o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till §:n och dels af Gr. Mörner bifall dertill med uteslutande af sista meningen deri; anmälte sig Gr. Mörner och förklarade, att han med sitt yttrande afsett återremiss af §:ns sednare del. Uppå härefter framställda särskilda propos:r å §:ns förra och sednare del, blef §:n i dess helhet af It. o. Ad. bifallen, §§ 54 och 55. Biföllos. § 56. Gr. Mörner: Denna §:s begynnelseord innefatta en be stämd inskränkning uti de skattskyldiges hittills åtnjutna rättigheter.
Vidare: en sked, en knif, ett par reservremmar för renseln, något segelgarn samt en flat bleckflaska, fyld med aseptin. Detta var, undantagande aseptinen, det ungefärliga innehållet, i alla renslarne, hvilket dock kandidaten för sin del tillökt med citronpulver, vasilin och diverse enkla medikamenter, till hvilka vi två äfven räknade konjaken på våra fältflaskor. Dessa saker jemte regnkappa och sjal vägde dock mycket öfver 15 skålp. Men kunde vi undvara en enda af de nu uppräknade sakerna, då vi ämnade oss på fjellvandring med bostad på sätrarne? Svaret blef ett enstämmigt nej, men lika ense voro vi deri, att renslarne voro för tunga för våra ovana skuldror, ryggar eller höfter, hur vi bäst kunde bära dem. Hvad var att göra? Sjelfva kaptenen såg rådvill ut, der han stod och vägde Heggens svarte rensel på sina händer. Om det nu var en snilleblixt, som slog igenom det konstrikt inlagda taket på Zéphyrs konversationssalong ned i våra brydda hjernor, eller det blott var åsynen af en af kandidatens inventiösa fickor, som alstrade den egendomliga tanken, vet visst ingen af oss, men i detta ögonblick var en bakväg funnen ur svårigheten. »Räddad! af Charlotte Edgren», ropade en i öfverdådig stämma. »Nej, af turnyrspektaklet,» förklarade en annan, glömsk af regeln, att »det passande» aldrig får vara frånvarande der en karl är närvarande. Lyckligtvis såg vår kapten så oskyldig ut, att vi ej tänkte oss möjligheten af att han sett vissa små, i rödt ornerade cirkusbyggnader i manufakturhandlarnes fönster, och vi hoppas, att han aldrig förr än följande morgon hyst några lösa baktankar, då han sett moderna qvinnofigurer på ryggen.