Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till sist aftorkas hänglampan eller kronan, och man sätter i ljus, om sådana fattas. Sedan är där färdigt att skura. Kagelugnsluckor, eldställ och spottlådor böra putsas en gång i veckan. V i böra särskildt bemöda oss att hålla friskt, sundt och damfritt i våra och våra barns sofrum, lufta bäddarne länge hvarje morgon, och då det är vackert väder, taga ut sängkläderna i det fria. Ej nog med att kammarpigan vid städning af sängkammaren bör vara försedd med en damhandduk och en grof handduk för golfvet, utan bör hon hafva en särskild handduk för lavoiren, der allt dagligen skall sköljas med friskt vatten. En gång i veckan rengöres hela tvättservisen med såpvatten, alla tunga mö- bler flyttas från väggarne, innan golfvet tvättas, så att ej dam får samla sig under eller bakom dem. Om vintern hafva vi våra lampor att putsa och fylla på; förbise ej att göra dem i ordning hvarje förmiddag! Om de stora rengöringarna höst och vår, då dubbelfönstren och de stora mattorna sättas in och tagas ut, vill jag blott nämna, att man då går till väga på samma sätt med den skilnad, att man får taga längie tid på sig för hvarje rums iordningsställande samt ihågkomma att äfven tak och väggar då skola torkas af med en handduk, knuten på en lång damborste. Man bör sjelf noga tillse, att allt blir ordentligt gjordt, hafva en bestämd tid, då hvarje sak skall göras, och om man ej har råd att hålla mer än en tjänarinna, dela göromålen med henne, dock så att hvar och en har sitt bestämda för hvarje dag. Ungefär som jag nu antydt, har jag sökt hålla mitt kära hem i ordning under mitt lyckliga äktenskap. Glädje och sorg, helsa och sjukdom hafva skiftat der s o n öfverallt i verlden, men lyckan har der varit en trä- gen gäst. Det vill och skall den blifva i alla de hem, der hustrun alltid mö- ter mannen med ett vänligt leende, kom i håg, aldrig med sura miner, skurbaljan i hans rum och huset i öfrigt uppoch nedvändt. Margit. Pönsterträdg-ården. Myrtenodling i rum.
Jag anhåller att få hufvudsakligen instämma med Frih. Ehrenborgh och underställer R. o. Ad., om icke ordalagen kunde blifva följande: af alla de i föregående punkt omnämnda åtgärder är lånerörelsens förminskning den, som i sista rummet bör tillgripas, och det endast då Bankens säkerhet det ovilkorligen fordrar. Hr Hegardt, Christ. Bernh.: Då jag alltid yrkat, att Bancostyrelsen bör vara oförhindrad att till upprätthållande af Bankens säkerhet vidtaga de åtgärder, som den finner lämpliga, utan afseende på någon bestämd ordning emellan dessa utvägar, kan jag icke heller 1111 finna skäl att bifalla 8:de punkten utan under vilkor, att hufvudgrunderna för Bankens rörelse intill nästa riksdag blifva sådana, som de äro. Jag hemställer, om icke denna punkts afgörande kunde uppskjutas, intilldess frågan om lånerörelsen förekommer. Den 38 Juli f. m. Frih. Ehrenborgh förenade sig med Hr Hegardt. Hr Tham, Wolrath: Jag anhåller hos Hr Gr. o. Landtm., att propos. måtte göras på den af Hr v. Hartmansdorff gjorda framställning. Jag tror, att punkten står på sitt ställe. Sedan man i föregående punkt antydt alla de åtgärder, som man vill medgifva för att garantera realisationens bestånd, tror jag det vara rätt att stadga, i hvad ordning dessa garantier skola vidtagas. Frih. Rantzou, Joh. A1 b., förenade sig med Hr Tham. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade antaga det af Hr v. Hartmansdorff framställda förslag till förändrad redaction af 0:de punkten, så lydande: att af alla de i föregående punkt tillåtna åtgärder är lånerörelsens förminskning den, som i sista rummet bör tillgripas, och det endast då Bankens säkerhet sådant ovilkorligen fordrar.
Al vigt vore derföre att till Ofver-inspeklör erhålla en man, som med klar insigt omfattade denna nya skapelses syfte och med varmt nit omhuldade och ordnade de för dessa skolor gryende krafter, som under inspektions-resorna kunde här och der i landet dels upptäckas, dels väckas. Då den nva Expeditions-sekreterare-befattning vid Ecklesiastik-departementet, som af Kongl. Majit blifvit föreslagen särskildt för behandling af frågor röraude un dervisnings-verken jemte tillfälliga inspektions-resor, sannolikt får fullt upp att göra med blott elementar-skolornas inspekterande pä de kortare tider, departements-göromålen dertill lemna ledighet, har Utskottet ansett vara af behofvet högeligen påkalladt, att en särskild, med folkskole-frågans alla delar fullt och varmt införlifvad man förordnades till att inspektera endast folkskolorna, hvilkas stora talrikhet kräfver mycken tid. I likhet med hvad om Stifls-inspektörerne blifvit yttradt, anser Utskottet, att icke heller Ofver-inspektören bör beklädas med makt att i och för skolorna gifva föreskrifter, utan blott råd och upplysningar; men honom bör tillerkännas rättighet att besöka och bevista alla sä väl seminarier som folkskolor vid alla deras förrättningar samt att begära och af Skoi-styrelser, äfvensom Stifts-styreiser och seminarieföreståndare erhålla alla behöfliga upplysningar, för alt kunna årligen upprätta och till Ecklesiastik-departementet ingifva en, hela rikets folkskole väsende i möjligaste Sammansätta Stats-, Bevilln.- samt Altm. Besv.- öch Ekon.-Utsk. Bet. 54 måtto fullständigt belysande, berättelse, upptagande, såsom i Stifts-berättelserna, namnen på hvarje omhandlad ort, och hvilken berättelse äfven bör tryckas och särskildt utdelas till stiftsoch skol-styrelserne samt seminarie-föreståndarne och folkskolelärarne i riket:, äfvensom bland Rikets Ständer.
En sådan föredragning inträffar för den biträdande exped.secret. öfverhufvud taget endasten förmiddag i månaden, högst hvar 3:dje vecka. Hans göromål synas således ej motsvara mer än ungefärligen en åttondedel af revis.secretts. Utsk. har dock funnit revis.secret. ej böra i löneväg mätas med denne tjensteman och vara förtjent af aflöning endast till lika belopp med öfriga exped.secreterares i Statsexpeditionerna. Rättvisan fordrar likväl, att denna inconsecjuens rättas; medel dertill torde först böra sökas i nedsättning af biträdande exped.secreterares arfvode till 400 r:dr, och att medelst de härigenom besparade 800 r:dr, jemte hvad som i öfrigt kan vara skäl att genom en billig jemnkning anskaffa, upphöja revis.secret.- lönen till de af K. M. begärda 2000 rtdr. Att i löningsväg jemnföra honom med en vanlig exped.secret., är att vilja så till sägande degradera embetet. Exped.secreterarnes i Statsexpeditionerna embetsbefattningar motsvaras inom Just.-expeditionen af cancellisttjensterna; ty likasom exped.secreterarne i Statsexpeditionerna åligger att efter protocollet uppsätta de derifrån utgående K. beslut m. m., likaså tillkommer cancellisterna i Just.-exped:n Den 16 Mii j e. m. att der förrätta samma tjenstgöring; hvarom jag hänvisar Utsk. att Jäsa Cancelli-ordn. och instructionen för Just.Revis:s expeditioner. Jag vågar derjemte försäkra, att en ca ned listbefattning i Revisionen kräfver så stor arbetssamhet och sä mycken skicklighet, som någon exped.secret.-tjenst i Statsexpeditionerna. Med skäl skulle det kunna betraktas såsom en bristfällighet i reformationen af Just.-expedtn, att icke cancellistgraden der upphöjts till exped.secret.-värdighet. Prot.secret.-tjensterna i Just.-expedtn bestridas nu af 8 personer. Dessa tjenster anses redan nu för mödosamma.
Departements-chefen jemväl tillstyrkta stadgande, angående enskilde jordegares förpligtande, att i vissa fall draga försorg om återvext af skog å afröjd skogsmark, yttrade StatsRådets öfrige ledamöter, att de, ehuru erkännande riktigheten af den utaf Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag uttalade åsigt, att staten måste anses ega befogenhet att, så vidt sådant vore erforderligt till afvärjande af vådorne af en allmännare skogsbrist i särskilda trakter af riket, bestämma sådana inskränkningar i den enskildes dispositionsrätt öfver sin skog, hvarigenom dess framtida bestånd kunde betryggas, likväl, i anseende till de flera betänkligheter, som mot begagnandet af statens omförmälda rättighet förekomma, och enär i allt fall en lång tid sannolikt kom mer att åtgå innan tillgång blir på en så talrik skogspersonal, att den, utan men för de allmänna skogarnes vård och skötsel eller eftersättande af sina åligganden, i afseende på tillsynen öfver boställens och andra publika hemmans och lägenheters skogar, skulle kunna medhinna de ökade göromål, som af det ifrågavarande stadgandet komme att blifva en följd, ansågo sig icke för närvarande böra i underdånighet tillstyrka Kongl. Majit att till Rikets Ständer framställa förslag till något stadgande i ofvanberörda syftning, helst först torde böra afvaktas erfarenheten om hvad inverkan föresynen af det mera fördelaktiga hushållningssätt, som till följd af den nya lagstiftningen för de allmänna skogarne skulle blifva infördt å de under skogs-styrelsens närmare inseende ställda skogarne, kunde komma att utöfva jemväl på vården och behandlingen af de enskildes skogar. I öfrigt instämde Stats-Rådets samtlige ledamöter uti hvad föredragande Departements-chefen hemställt och tillstyrkt. Kongl. Majit behagade i nåder gilla Stats-Rådets fleste ledamöters underdåniga yttrande, samt befallde, att, i öfverensstämmelse dermed, nådig skrifvelse, sådan den finnes detta protokoll bilagd, skulle till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo W. Th. Strokirk. Kongl. Majlis Nåd.
JBesp.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande, JY:o ilo. sökandes fört jensler, samt att ett i dylik rigtning utsträckt regeringsbestyr innebär i grunden, och hänsyftar till, en centralisation af Konungamagten, som svårligen vore förenlig med ett conslitulionelt statsskick. Dessa anmärkningar påkalla hufvudsakligen den upplysningen, att å tjenster af ifrågavarande beskaffenhet, så vidt uppbördsbefattningär dermed förenad, utfärdas icke Kongl. Majlis Nådiga fullmagter, ulan endast constitutorial, och att ordningen för förfarandet, då uppbördsbrist yppas, är enahanda nu, som då tjensterne af Embelsverken tillsättas. Derifrån kan således icke hemtas något skäl för motionens understödjande. Den yttrade betänkligheten, att Kongl.. Majlis lid och uppmärksamhet öfver höfvan anlitas genom dessa utnämningar,. torde med all trygghet kunna lemnäs å sido, under full tillförsigt, alt Rikets Ständers mellankomst med en erinran härom, icke af något behof påkallas. Utskottet inser icke eller något äfventyr uti den förmenta rigtningen till centralisation af magt. En sådan magt hos Styrelsen , som beredes genom det oberoende, valet af underordnade organer för förvaltningen, anser Utskottet ingalunda oförenlig med det constitutionelhi statsskicket, då den tvertom är ett nödvändigt vilkor för en fullt utbildad constitutionell ansvarighet för förvaltningen. Utskottet finner således af anmärkningarne ingen anledning att förändra det afgifna förslaget. 5:te Puncten. Om bestämmande af den värdighet, som bör åtfölja embeten och tjenster, i förhållande till hvar der as vigt.
II. persedlar åt fältbatterierna, (samma reglementes 84 § 1 mom.) » 22,000: Samma års anslag för anskaffning af nya pistoler (regks 73 §) » 12,000: D:o för d:o af slagkrutshufvar (samma §) » 10,000: 1853 års anslag för äldre gevärs förändring till slagkruts antändning (1851 års regks 84 § 4 mom. » 16,666: 32. — 1851, 1852 och 1853 års anslag för komplettering af beväringsmanskapets reservförråd (samma §:s 9 mom.) » 80,000: Återstoden af 1853 års anslag, 200,000 R:dr, för iståndsättande af krigsmaterielen vid sjöförsvaret (1851 års reglementes 86 §) » 100,000: — —- D:o för vägoch vattenbyggnads-styrelsens aflöning, 12,900 R:dr, (samma reglementes 87 § 1 morn). » 3,225: — —. 1853 års anslag till arfvoden och stipendier för Civilingeniörers bildande vid artilleri-läroverket å Marieberg (sistnämnde .§:s 3 och 4 mom.) » 2,000: Utaf 1853 och 1854 års anslag för Skeppsbyggeri-instilutet i Carlskrona, 3,333 R:dr 16 sk. årligen (reglementets 74 g) » 2,679: 32. — Utaf anslaget för fullbordande af hamnbyggnaden vid Wisby, 84,625 R:dr (reglementets 75 § 1 mom.) ytterligare . » 42,312: 2-4. — Återstoden af anslaget för öfverbyggnaden å den ena hamnarmen vid Cimbritshamn, 14,930 R:dr (samma §:s 2mom.) » 2,596: 32.
Jag önskar visserligen ej se någon af Högsta Domstolens Ledamöter voteras ut; och jag tror det icke eller kan ske, utan i nödfall, då det-fordras blott f:del af rösterne för att bibehålla dem; men jag anser OpinionsNämnden icke vara otjenlig såsom correctif, emedan upraärksamheten fästas på de Ledamöter af Domstolen, som icke äga förtroende hos Allmänheten. Följakteligen begär äfven jag afslag på Förslaget om OpinionsNämndens uphörande; men jag får tillika erindra, att Rikets Ständer i allt fall ej kunna besluta den föreslagna Grundlagsförändringen, ty något Förslag till ändring i 104 §. RegeringsFormen är icke Rikets Ständer meddeldt. Dervid finnes af C011- stitutionsUtskottet blott anmärkt, att enligt Kongl. Maj:ts Proposition bör denna i afseende på hvad deruti förekommer om öfverläggning i Nämnden, undergå en lämplig omarbetning. Men Förslag till ny redaction af §:n saknas alldeles, ehuru ConstitutionsUtskottet, eller Kongl. Majrt bordt framställa ett sådant. I brist derpå kun - Den 23 Februarii f. ra. 35 na vi ej besluta örn den föreslagna Grundlagsändringen i öfrigt, enär en Kongl. Proposition till Grundlagsförändring bör helt antagas eller förkastas; utan mäste således allt förfalla; och jag anhåller om Proposition derå. Friherre Boije: Den hvässa rigtning Herr Hjerta behagat tillåta sig mot mig, skulle jag lugn lemna alldeles å sido, örn jag ej befarade att gifva luft åt den farligaste af alla reactioner, den, att återföra de tider, då vissa personer uphäfde sig lill ett slags Chefsskap, hvaremot man ej skulle få tala. Jag hemställer till en hvars bedömande, om jag sökt förleda Ridderskapet och Adeln, då jag förklarat mig veta att min åsigt af ifrågavarande sak ej delades af pluraliteten inom Riddarhuset, då jag i moderation gick så långt, att jag icke ens anhöll om Proposition på bifall till min mening.
Förstng, till repartitlon af Landt-TullsStäderne, utgörande: 1:0 Qwarn-Tull och Accister 2:0 Landt-Tulls ersättning och Accis, Ersättnings » Summan emellan R:d. Zo,Ooot s 60,000: — Summa - 90,000° Staden Stockholm Götheborg Lörsta Linsten. Norrköping Carlscrona Gefle Andra Linsten. Upsala Malmö Calmar Westerwik Westerås Uddewalla Wisby Tredje Linsten. Arboga Carlshamn Carlstad Christianstad Fahlun Christinehamn Jönköping Landscrona Linköping Lund Marstrand Nyköping Warberg Y?ad Orebro Borås Fjerde Linsten. Askersund Halmstad Hedemora Helsingborg Hernösand Hudikswall Kongelf Köping Luleä Mariestad Nora Philipstad Pitea Sala Skara Skenninge Sundswall Söderhamn Söderköping Umea Wadstena Wimmerby Wexiö Wenersborg Qwarn-tull Salu -Accis Tulloch Hus behofs-Accis Summa 12,000 7500 23,520 43,000 2,375 800 4,125 7,300. 250 255 roo — loo 225 — 225 — - 25 200 — 225 — >. — 10 400 41c, — 15 — .— 4<vo 415 — 25 — 200 — 225 5 ZOO —» 305 — 3o 250 — 280 . — —- 10 — —. 175 — i85 — 40 — —- 300 , ,340 25 Z2Z — ' 2ZS — Zemte Llasten - Alingsas Cimbritshamn Eksjö Engelholm , Enköping EMstuna . Falkenberg . Falköping - Grenna Hjo Kongsbacka - Laholm Lidköping - Lindersberg , Mariefred , Norrtelge » Sigtuna Skanör och Falsterb Sköfde Strängnäs ° Ströinstad . Säther Södertelge . Silfwitsborg Torshälla .
Genom utslag den 29 April 1847 hade Kongl. Hofrätten öfver Skåne och Blekinge fällt Häradsskrifvare!! O. C. Möller att, för det han underlåtit inom föreskrifven tid afgifva förklaring öfver de besvär, häktade förre Bokhållaren S. E. Lundqvist hos Kongl. Hofrätten anfört öfver Harjagers Häradsrätts den 26 Nov. 1846 meddelade utslag, hvarigenom Lundqvist blifvit dömd till ansvar för bedrägligt förfarande emot borgenärer, utgifva försutet vite 6 Ridr 32 sk. samt förelagt Möller jemte Nämndemannen Nils Olsson i Ströö att, så framt de astundade varda i målet hörde, förklara sig öfver Lundqvist besvär inom tre veckor efter det de erhölle cici af Kongl. Hofrättens berörde utslag, hvilket genom Konungens Befallningshafvande i Malmöhus län skulle dem emot bevis och lösen tillställas; och hade Möller å egna och Nils Olssons vägnar den 5 Juli 1847 fått emottaga samma utslag; hvarefter och när jag anmodat Konungens Befallningshafvande att förklara anledningen till förelupna dröjsmålet i afseende å utslagets delgifvande åt Möller, derom bevis först den 20 i sistnämnde månad kommit Konungens Befallningshafvande tillhanda, samt Konungens Befallningshafvande begärt yttrande i ämnet af Magistraten i Lund, dels blifvit upplyst, att Konungens Befallningshafvande med skrifvelse den 3 164 Maj 1847 afsändt utslaget till nämnde Magistrat, samt dagen derefter aflemnat det till stadens tillförordnade Exsecutionsförvaltare G. J. Boström, hvilken uppå Magistratens erinran, föranledd af Konungens Befallningshafvandes påminnelser i bref den 19 påföljande Juli, dagen derpå till Magistraten inkommit med bevis, att utslaget blifvit Möller tillstäldt, dels ock anmält af Boström såsom anledning till dröjsmålet, att Möller en längre tid varit sysselsatt med taxeringar på landet och följaktligen icke kunnat träffas i sitt hemvist, hvarom
Mig tyckes den sista discussionen eller frågan, huruvida Hr Ribbing väckt motion eller icke, och huru hans framställning blifvit i prot. uppfattad, vara öfverflödig; ty hans förslag behöfver icke betraktas såsom motion för att blifva pröfvadt, då den af honom å bane bragta fråga, om den också ej kan anses tillhöra motionen om ett landtbruks-institut i Upland, i allt fall inåste komma under SlatsUlsk:s pröfning, såsom väckt just genom det obestämda i Konungens propos. om statsverkets tillstånd och behof, som, utan att nämna några ställen, afser flera sådana instituter än förut. Hr Frih. o. Landtm, ansåg sig, i anledn. af Hr von Ilartmansdorffs till honom ställda fråga, böra förklara, att hvarje yttrande i ett ämne, som redan genom motion eller på annat sätt varit föremål för en öfverläggning inom R. o. Ad., äfven hädanefter kunde afgifvas af hvilken ledamot sorn helst, och ehuru remiss till Utsk. redan skett. 4 H. 7 5o Den ii Mars f. ni. Remitterades till StatsUtsk. nedannämnde den l\ dennes f. och e. m. på bordet lagda motioner, nemi.: Frih. von Kvsemers, Robert, örn förändring i stadgandena, rör:de bedömrnandet af levereringsgilld saltpeter; liiaf Ulirs, Gostaf, med begäran om vissa förmåner åt Sällskapets för vexehmdervisningens befrämjande centralskola ; Hr Cederschjölds, Pehr Gustaf, ang:de de vid fångvården i Raket anställde tjenstemäns pensionering; Hr af Forsells, Carl, om pensionsfond åt Landtmäteristaten. Ånyo föredrogs Hr Boys, Johan Fredr., den 4 dennes e. ni. på bordet lagda motion, ang:de anslag till vissa väganläggningar. Hr af Forsell, Garl, hade inlemnat följande anförande: I afseende på den af General-adjutanten
För detta fält tala följande skäl: i:o at om det är Rrdderffapets och Adelns ensak at wälja 5 Ledamöter mer än hwartdcra af de andra Standen, i et Utskott som bestär af 15, sä mäste det ock wara dest rättighet at ditwalja ätmindstone en mer; L:o at, i enlighet med hwad Herr Biskopen Doctor Xoiäin wälwilligt i fit yttrande äsyftat, någon mera uplpsning och i synnerhet af, faire mana torde, i allmänhet taladt, genom Adelns talrikare tilfällen, hos detta Ständ finnas, hwarföre någon liten öfwerwigt bland detta Ständs Ledamöter torde wara en pä en ärlig klokhet, ej pa företrädesrätt grundad önskan; z:o at, som vfwansagdt är, en klok Ledamot mer är af betydenhet i en mindre talrik subdivision af Riks-Ständen; 4:o at en Ledamot, ansedd säsom Ordförande, och wald utöfwer den lika nummern af de öfrige Ledamöterna, synes, i anseende til de särskilta egenffaper som hos en sädan behöfwas, wara en ingalunda öfwersiödig person. PL de§a ffäl ffulle mig synas tjenligast at principen för Ledamöters antal i alla de Utskott, hwtlkas talrikhet Regeringsformen ej redan föreskrifwit, borde wara den, at Ridderlkapet och Adeln alltid ägde en mer, ärr hwart - Den 14 'Julik. hwartdera af de öfriga Ständen: likwäl med Len uttryckliga och billiga tilläggning, at Ordföranden, hwars uplpsning alltid efter detta project rnä äga en inflytelse i sjelfwa deliberationerna, likwäl ej mä aga nägon bestutande röstrattigbet oftare, än de öfriga Ledamöterna stadna i paria vota. Skulls da följden ock komma at blrfwa
Jag vet ej hvarför man nu skall göra ett sådant tillägg, och jag föranledes deraf ali yrka bifall till första §, sådan den är föreslagen. Hr von Hartmansdorff: Så snart någon annan yrkar bifall ä §, sådan han är, så vidhåller äfven jag dctsammma. Det var ett nödfall, som föranlät mig, att gifva efter för Frih. Cederströms påslående. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde härefter, om R. o. Ad. bifölle lista § i den af Utsk:u föreslagna lag för enskilde hanker. Ropades starka ja, blandade med många nej, hvarpå IL Ex. förklarade, det han trott sig finna, att R. o. Ad. med öfvervägande ja besvarat denna propos. Hr Aminoff begärde votering. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att sedan uu votering blifvit begärd, nödigt vore alt afgöra hvad som borde blifva contrapropos.; hvadan H. Ex. till en början finge hemställa till Hr Hjerta, huruvida lian ansåge sitt yrkade förbehåll stå i direct sammanhang med förevaranda §, eller möjligen framdeles kuuna pröfvas jemte 8 §. Hr Hjerta förklarade, det han för närvarande ville afstå från sitt yrkande. II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att nu ålerstode att bestämma, huruvida Frih. Cederströms eller Gr. Cronhjelms förslag borde antagas till contrapropos. Frih. Palmstjerna: Då Gr. Cronhjelm framställde sitt förslag före Frih. Cederström, så anhåller jag, att detsamma först måtte framställas i afseende på contrapropos. II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle, att contrapropos. komme att innefatta afslag å ifrågavar. §. Ropades starka ja jemte några nej, hvarpå, sedan H. Ex. förklarat, det han funnit ja öfvervägande, Frih. Cederström hegärde votering. Upplästes lill justering och godkändes följande voter.- propos. :
Han frigifves således, med förständigande att afgå till hemorten; men, frigifven vandrar mannen åt alla andra håll, utom hemorten, häktas för tredje gången för tiggeri och sändes ännu en gång till Carlskrona; nu kan han visserligen blifva dömd till allmänt arbete, men det står dock i Konungens Befallningsbafvandes skön, att lemna honom ytterligare rådrum för att bereda sig försvar och alt för sådant ändamål frigifva honom. Men antag att sådant anstånd ej blifver beviljadt, utan att han blifver dömd; han, förklarar sig med beslutet missnöjd och detta kan följaktligen icke omedelbart gå i verkställighet. I afbidan på besvärens pröfning kan Konungens Befallningshafvande tillåta den dömde att vistas på fri fot. Sker detta, så kan hända att, då Kongl. Maj:ts utslag, sorn fastställer Konungens Befallmngshafvandes beslut, ankommer till verkställighet, så är vår man pä durchmarsch i aflägsna orter och kan icke, oaktadt efterlysningar, upptäckas, intilldess han, för fjerde gången häktad för tiggeri, på fångkärran öfverraskar Konungens Befallningshafvande, som, utom det myckna bråk och besvär betlarens behandling hittills förorsakat, ytterligare får på halsen en ändlös skriftvexling med vederbörande läns styrelser, till beredande af ersättning åt Ränterierne för förskjutna transportkostnader. Summan af allt detta är, såsom man finner, att lösdrifvaren måste för tiggeri vara häktad minst irenne gånger, innan allmänt arbete kan honom ådömas. Nu frågas — kan det verkligen på allvar fordras, att man med så illusoriska lagbestämmelser skall kunna hejda lösdrifveriet?