Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
StänderS Lag-Utskott bör utgöras af minst 6 Ledamöter ifrän hwarje Ständ eller tilsammans 24 Ledamöter, hwilka jag jämwäl för min del ödmjukeligen tillstyrker. Grefwe Oe la Larciie: Utom det jag af bfwertygelsc Instämmer i propositionen om fbrökadt antal af delta UtskottS Ledamöter, will jag ennora, att erfarenheten under denna Riksdag intygar nödtvändighetcn däraf. Friherre Legerström, R.rx!olf, trodde ej att mängden af hufwudcn gjorde arbetets godhet och bestriddc pä denna grund det gjorda förslaget. Hans Excellence Herr Grefwe» och Ordförande^ gjorde derefter proposition att Ledamöternas antal i Lag - Utskottet mätte LkaS lill 24, hwilkcn bifölls. Efter nägon kort ordwäxling huruwlda det sednare Momentet af denna § innchöllc nägot tillägg till Regerings»Formen eller ej, klef äfwen detta Moment, med den af ConstitutionS Utskottet föreslag e förändring, bifallit. 34 §- Den 19 October. Herr l^otklieb: Jag är ej enwiS att yrka mia anmärkning. Jag gjorde den i afseende der pä att flera gänger frägor uppstätt huruwida wista mäl hörtj till Economie - Utskottets ätgärd, eller ej. All twctydighet more kanske afhulpcn med det korta tillägg jag föreslagit, hwarmed det endast warit min afsigt att närmare bestämma hwilka mäl till Economie? Utskottet böra hänwisaS. Grefwe lelörnLr wille deremot ingen ting inwända om hans förslag gillades, men hemstälde om man ieke fdllc i samma obestämdhet, när man stukade § Nied orden hwad som häldst, och om icke det uttrycket som nu är, dä more kertare. Grefwe De iaOsrstie: Förste egenskapen af en lag är att den är rättwiS, den andra att den är tydlig.
M. kan tinna lämpligt, låta utfärda en allmän författning rörande embetsoch tjenstemäns rättighet till lön under tjenstledighet. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 2 Juni 1848. Uppläst och godkandt hos Ridd. och Adeln den 3i Maj 1848. Preste-ståndet den 3i Borgare-ståndet den 3i Bonde-ståndet den 2 Juni — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående rotehållares skyldighet att infinna sig vid roterings-licfvidationsmöten. (Allm. liesv.- och Ekon.-utsk. Bet., JN:o 85.) S. A. K. Jemte framställning af de olägenheter, som för rotehållarne i Westerbotten skola uppkomma i följd af stadgandet i Kongl, förordningen den 29 Februari 1696, det de vid roterings-liqvidations-mötena böra sig inställa, enär de för dessa möten ofta nödgades resa liera mil, och det dessutom stundom skall hafva händt, att rotehållarne, i anseende till deras aflägsna hemvist , voro i okunnighet om när dessa liqvidations-möten blifvit pålysta att hållas, har hos Rikets Ständer blifvit anfördt, att soldaten lika väl kunde komma i åtnjutande af sin aflöning och öfriga rättigheter, utan att rotehållarne, till tidspillan både för sig och andra, behöfde vara tillstädes vid dessa mölen, helst soldaten, om han blifvit fullt godtgjord och således intet ouppfyldt å rotehålWens sida förefunnes, kunde sådant vid mötet anmäla, äfvensom, derest scb Expeditions-Vtskellets Förslag till urul. Skrifvelse, IV.-o . 06.
Skattlagdt-, bebyggde Torp oell Utjordar m. fl. genheter utan mantal och ej under något h mans ränta inbegripna, Frälse j Dito dito Skatte , Dito dito Krono Dito obebyggde dito dito ... Oskattlagde, bebyggde Torp, deraf 804 Husar Soldat-boställen ; Baekslugor \ Bebyggde lägenheter, afsöndrade fran hemma ständig äganderätt Dito dito på viss tid eller lifstid . Skaltlagde Fisken, sorn icke äro under någo I mans ränta inbegripne, Frälse ■ Dito dito Krono I Tull-mjölqvarnar med 993 par stenar Tull-sågqvarnar i Husbehofs-mjöiqvarnar, deraf åtskilliga med boks-ränta Ilusbehofs-sågqvarnar dito dito ! Stampar Silfververk Kopparverk Stångjernsvcrk Amneshamrar och Jernmanufakturverk Masugnar, derar 4 Rcverber-ugnar och 3 särskilt skaltlagde hyttor, jemförde med 10 mantal Pappersbruk ' Tegelbruk Dylta Svafvelbruk med Vitriolsoch Rödfärgs ; Alunverk med kalkugn ; Koboltverk i Oljeslageri Garfverier 3 och Färgericr 3 j Rödfärgsvcrk, oberäknade de vid Svafvelbruk Kalkugnar I Pottaske-bruk i Kimröks-bruk | Stenbrott Vaskverk Tändsticks-fabrik Fartyg Helsobrunnar Kronoparker, i rymd 1,131 Tunnland Härads-Allmänningar med en rymd af 22,426 land Grufveskogar Sockcn-Allmänning omkring 200 Tunnland Diverse personer Testamenten Tun ford Suni ma Hemmantal. B e v i Eflcr lista Artikeln. För löner. Enligt K 19-36. Bränvins brännings afgift. Jordeboksoch HemmantalsRäntor. Krono tionde. Mantals penningar. Pastorers. Summa Stats Bidrae. Fattigför sörjning. Väghållning Till Berättelse* lifver Örebro f.iin flir åren 1848—1850.
Hon var ju ändå en syster till hennes älskade, begråtna fader; det var ju i hennes hus som hon, den fattiga, af dem öfversedda flickan, lärt sig älska och blifvit älskad, innan hon ens anat sitt eget hjertas känslor, och således undgått de qval som alltid åtfölja en och blott anad, men hopplös och obesvarad kärlek. Alla, i synnerhet tanten, ansågo hennes tårar och upprörda känslor för ett erkännande af den för henne ovana "vällefnad" och godhet hon åtnjutit i deras hus, och da uttryck af tacksamhet, de må vara förtjenta eller icke, alltid smickrar den fåfänga, blefvo de äfven här upptagne med välbehag. Ovanligt vänligt sade tanten, i det att hon klappade Idas kind: "Gråt icke, kära Ida, vi återse ju hvarandra innan kort!" Ida hvarken tordes eller ville motsäga denna falska förmodan; men det smärtade henne djupt, att hon ej var uppriktig mot sina slägtingar, som så litet anade hennes förhållande till Ferdinand, att de som en nyhet omtalade hans bortresa dagen förut. "Och honom är det ganska osäkert em han någonsin återkommer till -", tillade öfverstlöjtnanten sjelf, med en ton som nära nog antydde en felslagen förhoppning. Ungdomen qvarhåller sällan länge några obehagliga intryck. Ida var åter glad och munter när hon satt i kurslådan med sin åldrige väninna. Vid första gästgifvargården emottogos de af Ferdinand, som der afvaktat deras ankomst, för att sedan blifva deras följeslagare. Alla mindre behagliga minnen från det hus hon lemnat, försvunno helt och hållet för det glada närvarande: det vackra vädret, det goda slädföret och i synnerhet den älskades närvaro, som nu intagit kuskens plats. Och när hon tänkte sig sin mors och systrars utomordentliga öfverraskning, när hon komme hem med sin af dem redan, ehuru under annat namn bekante och så mycket värderade fästman, o, då hoppade hennes hjerta af onämnbar fröjd och förtjusning. Vi lemna dem, och hasta förut, för att kunna ge en teckning af Idas hem på nyårsaftonen. Nyårsafton.
Upplysningsvis må nämnas, att år 1860 inköptes 300 famnar ved till Institutet för 10 R:dr pr storfamn samt år 1862 likaledes 295J famnar efter 11 R;dr 25 öre pr famn, hvilket ådagalägger, att Styrelsen härutinnan städse sökt iakttaga den sparsamhet, som varit möjlig att åstadkomma. Uti sin berättelse hafva Revisorerne befarat, att Institutets förtroende skulle nedsättas, ifall Ultuna ej vore ett mönster i hushållning och genom sitt exempel visade för de unge män, som derstädes undervisas i landtmannayrket, huruledes man bör iakttaga sparsamhet och klok beräkning vid jordbrukets bedrifvande. — 285 — l så fall är det en glädje för Styrelsen att få tillkännagifva, att förtroendet för Ultuna långt ifrån att hafva aftagit, tvertora mer och iner ökats för hvarje år, hvilket nogsamt spörjes af de nästan postdagligen ingående förfrågningarna från olika delar af laudet samt från Norge och Finland om inträde vid Institutet, för erhållande af undervisning och råd i landtbrukets alla delar. Det är detta ökade förtroende, som föranledt behofvet af större och flera anslag till Institutets utvidgning, motsvarande tidens fordringar. Exempelvis må anföras, att vid sista tillsättningen af elevoch lärlingsplatserna måste Styrelsen, till följe af bristande utrymme, neka 30 ynglingar inträde sorn elever samt 50 som lärlingar, bland de sökande. Revisorerne omförmäla vidare såsom ett bevis på mindre god hushållning, att Granebergs utgård under år 1861, i stället för vinst, lemnat en förlust af 792 R:dr 9 öre; ett förhållande, som flere år å rad synes inträffa. Hela afkastningen för Graneberg (bestående af 1 mantal) i säd, rotfrukter och hö är uppskattad till 2,140 R:dr 42 öre, under det omkostnaden för utgjorda dagsverken under året ensamt uppgått till 1,864 R:dr 83 öre.
Atr capitalisten aldeles frikallas frän all upgift och debitering för dest ägande fordringar och xapitaler lärer härleda sig frän den ärfarenhek man äger, huru smärt Ler är att ätkomma capitalisten, Men det torde likwäl wara stät att deruti icke gif» M alt hopp förlorat, emedan Staten derigenom saknar - soL Den 3 Augusti. nar en betydlig inkomst, dä åtminstone, en del ca pualer kunna uptäckas och ätkommas med be willning, hwarifran de, enl. det nuföreflagne taxerings sättek, äro befriade. Om en näringsidkare, hwars egendom och andre lägenheter, icke upgär i warde till lika summa som han är skyldig, sä erhåller staten inket för öfwerskoktet. Till exempel: A är skyldig kill B 2 tunnor guld: den egendom A äger, wörderås till en kunna guld. Skaten för dä endast af A uti bewillning 4l ^ R:dr dä B borde betala försina 2 kunnor guld dubbelt eller zg ^ R:dr. Följden blifwer, art A betalar för det han intet äger, och B betalar inret till staten. Samma förhällande blifwer med alla sädane kapitalister som utkant sina pengar till embetsmän och andra som icke hafina nägon synbar förmögenhet. Staten sär intet, och capitalisten blifwer aldeles fri frän all bewillning för stna capikaler. Enligt projeclet kunna icke eller sädane capitaler ätkommas, som äro insatte i Disconterna mok z procents ränta, med kort upsägning, eller med dylika wilkor, hos privata, utan att wid taxeringen kunna komma i beräkning. Frän bewillning blifwa, pä detta sätt äfwen frikallade alla capitaler som äro deponerade eller förräntade uti utländska fonder, eller hos fremmande magters undersåtare, samt alla fordringar hos Kongl. Majrt och Kronan, Riksgälds-Contoiret, eller andra allmänna werk, och sädane actie capital er som icke gifwa öfwer 6 procent.
Slutligen får jag, i likhet med PresteSt. vid sista riksdag, anmärka, huruledes den förändring, att löntagare icke skulle äga rätt, om de så för godt funne, att uppbära sin kronotionde in natura, strider emot Presterskapets privilegier, som försäkra dess medlemmar, kyrkor och läroverk af alla slag om en sådan rättighets åtnjutande. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: För den händelse, att återremiss skulle komma att äga rum, anhåller jag att få framställa några anmärkn:r. Det förefaller mig besynnerligt, att Utsk. föreslagit 2:ne markegångssattningar, nemi. en i Nov. och en i Mars. Sidan 20 står: ”RiksSttns deputerade, hvilka derefter sammanträda vid medlet af samma ”(Mars) månad, då hvarje orts markegång hädanefter bör ”sättas, skola taga medium af nämnde uppgifter till hufvudsaklig ledning för markegångssättningen, med iakttagande, ”att markegångsprisen alltid, der sådant erfordras, jernnäs till ”skillingtal” &c. Detta är rätt och billigt. Men sidan 22 heter det: ”För sådant ändamål kommer den hittills i Nov. ”månad upprättade markegångstaxan att äfven framgent årligen upprättas, såsom år spris för liqviden om den leverans, som in natura sker.” Jag kan icke förstå annat, än att denna markegångssättning blott måste vålla oreda. Slutligen får jag erinra om ett bestämdt redactionsfel. Sistnämnde pag. under lit. cZ står nemi., att ”då räntegifvare 384 Deli 3o Octo ber f. m. ”sagt till leverans in natura, lian jemväl för hvarje tunna ”råg eller korn betalar 16 sk. samt för hvarje tunna bafra ”12 sk., allt banco, till r än t e g i fva r en.” På förra stället bör förmodligen vara räntetagare. Hr Hjärne, Harald: Först får jag instämma i Hr Cederscbjölds sista anmärka.
Jag förmodar emedlertid, att Utsk. kommer att ställa sig till efterrättelse grundlagarnes föreskrifter, oell vill det icke så göra, så är det lika möjligt att vissa ledamöter kunna vägra att votera, sedan inbjudningen blifvit besvarad, som förut; och som i allt fall denna inbjudning nu icke finnes på föredragningslistan, tror jag icke, alt det är lämpligt att dermed sysselsätta sig, utan får jag yrka, att R. o. Åd. nu måtte inskränka sig till alt gifva det förstärkta StatsUtsk. ett svar på sin anmälan. Hr von Hartmansdorff: Man bar klandrat förslaget, att R. o. Ad. skulle afgifva ett svar till förstärkta SlatsUtsk. Det är ju en gammal regel, att man gifvetsvar på tal. Om icke Ulsk. hade vändt sig till R. o. Ad., så hade naturligtvis något svar icke kommit i fråga. Man har förebrått mig, att jag velat sammanföra saker sorn äro skiljda. Det är icke jag, utan mina motståndare, sorn sammanfört dem, hvadan det förundrar mig, att de icke vilja låta deras mening i sin helhet förekomma. Jag ber alt få fästa Ståndets uppmärksamhet derpå, att Borgare,’St:s inbjudning har gått ej blott till oss, utan äfven till PresteSt. Detta har redan fattat ett beslut, som ungefär öfverensstäirimer a5 H. 56 44» De n ag Maj f. m. med milt förslag. Da nu ett af de Stånd, till hvilka inbjudningen är ställd, redan Iemnat förstärkta StatsUtsk. ett sådant svar, så måtte det ej vara betänkligt för R. o. Ad. att göra sammalunda. Frih. Cederström, Jacob: Jag har icke öfvervarit discussionen, vill således icke ingå i besvarande af hvad jag icke hört; men jag har begärt ordet, i anledn. af Frih. Sprengtportens yttrande, hvilket innefattar en mening, sorn är alltför vigtig, för att icke fordra ett svar.
Då härefter Hr Gr. o. Landtm, yttrade att, om nu såsom under gårdagens plenum fråga varit om sådane punkter, sorn inverkade på Riksg:s-Kont:s inkomster och utgifter, ändring icke utan återremiss kunnat tillvägabringas, men alt den nu ifrågaställde förändringen icke syntes vara af sådan beskaffenhet, anmälde sig och yttrade Hr von Hartmansdorff: Då det i Mem:t sid. 25 heter, alt ”Fullmäktige hemställt, alt desamma måtte, pä Riksg:s-Kont:s bekostnad, få inbindas i enkla, men snygga pappband, med cloth-ryggar, helst den härmed förenade kostnad, utgörande omkring 20 sk. för hvarje qvartoch 12 sk. för hvarje oktav-hand, eller omkring 120 R:dr för hvart och eli exemplar, säkerligen komme att Svenska Staten till fullo ersättas” etc., så synes det att frågan är om en utgift för Riksg:s-Kont. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att i sådant fall ändringen icke kunde ega rum ulan återremiss, samt hemställde derjemte om R. o. Ad. bifölle de nu ulan anmärkn. lemnade 2:ne första punkterne af förevande Meni. Ropades Ja. 150 Den 53 Augus ti. Propos. till bifall å 3:dje punkten blef härefter framställd och besvarad med starka Ja jemte några Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade del han funnit Ja öfvervägande. Föredrogs ånyo och bifölls SlalsUlsk:s d. 18 och 22 dennes på bordet lagda Mern. JU 237, angrde kostnaderne för tryckningen af pro':ne vid innevar:de Riksdag, jemte dertill hörande bihang. Föredrogos ånyo och biföllos Statssamt Allm.
Bearbetad öfversättning af O. H. Med 78 figurer samt en stjärnkarta. Pris 3 kr. Författaren, säger sjalf, att syftet ined denna lilla bok är att låta skvinnor och barn lära känna världsaltets storhet och skönliets. Flaminarioii lim i detta arbete gjort färre uttipkter på faiitasiens oinråde iin vanligt och lugnt liållit sig till astronoiniska fakta, hvilka p i ett ledigt och vårdadt språk äro sh popiiliirt framställda, att niogiiare skoliingdom kan fatta dem. Med tilllijälp af de bifogade figurerna samt stjärnkartan böra de unga f5 en bide roande och lärorik inblick i svår liiinmeb. Sainliiigariies bok, praktiska anvisiiingar och råd vid aiiläggandet, ordiiandet och förkofrandet af alla slags saiiilingar. Efter de basta iitlaiidslra arbeten obli delvis egen erfarenhet under medverkaii af flere fackinaii utarbetad af D. S. Hector. Med 484 afbi1dniiig: ir i texten. ocli 8 färgtrycksplaiisclier. G kr., i clotband 7,bo Så lyder den fullständiga ocli lockande titeln på eii diger volym om iner iiii fyraliiiiidra sidor; nien det ar heller icke litet soin skall inryminas i denna bok o111 saiiilingar, livilkeii iinder de två Iiufvudafdelningarna, den naturvetenskapliga och den kiiltiirliistorislca, upptager iiiira nog a1.h slags föremål som kunna väcka ocli egga den iingdoinliga saiillingslusteii. I och för sig. iir ju bokens idé och plan ganska tilltalande ocli siirskildt i så inåtto, att anvisningar och råd öfverallt blott iiro afsedda att lijiilpa nybörjaren ocli utpeka vägen för sjalfstaildig verksamliet. Den kiiltum.Iiistoriska afdelningen, eliurii intagande ett janiförelsevis litet rim, meddelar likväl en inängd upplysningar såsoni t. ex. om mynt, sigill, frimärken in.
Sålunda blef äfven den kontanta delen af ordinarie räntan mindre, i den män man betalte den med ett underhaltigt mynt. Allt det der förstod den olärda bonden alltför väl. Beslutet hade således sitt ursprung i majoriteternas önskan att få betala sina skulder med ett underhaltigt mynt och det kan den siste värde talaren icke, om han nogare tänker på saken, vara okunnig om. I afseende derpå att man under lyska kampanjen icke saknade skiljemynt, så är det ganska riktigt, mycket riktigt, ja gudbevars; men dervid är att märka, att arméen underhölls med subsidier och med utländsk^ mynt, men icke var det det Kungliga Svenska skiljemyntet som skickades till aflöningen, ty då hade vi sannerligen varit utan. Det torde den värde talaren veta sjelf, att då hade vi varit rakt utan möjlighet att fä aflöning. Jag vet icke om för närvar, här finnes någon, som bevistade 1788 års krig. Jag har icke bevistat det, men jag vet af dem, som deltogo deri, att sedelmyntet betaltes med högt agio i silfver, emedan man icke orkade bära det hederliga silfvermyntet då det ulbetalles i aflöning för en hel månad, hvaremot det icke kostade någonting på att bära aflöningen för en hel månad i sedlar. Efter jag nu har ordet, så önskade jag att få öfvergå till några af Gr. Cronhjelm yttrade satser uti dess anförande till svar på hvad Hr Rosenblad yttrat. Deri har Grefven yttrat, att i den mån som bankens silfverfond skulle förminskas, kunde också tjenstemanna-personalen indragas, hvarigenom äfven bankens förvaltningskostnad komme att minskas. Detta är klart, och det är äfven gifvet att om banken har silfver, utöfver sitt behof, så komma R.
Eders Kongl. Maj:t täcktes Nådigst deraf linna, att den grund, på hvilken vi blifvit uteslutne ifrån deltagande i utdelningen af de 1S Procent af sådana fordringars belopp, hvilka af Hans Kongl. Höghet Kronprinsens egna medel blifvit tillagde lika beskaffade fordringsägare, varit för oss så mycket mera oväntad, som vi, af hvilka jag A. M. Sederholm, genom köp af största delen i Näfveqvarns Stycke-Bruk med underlydande betydliga egendomar, är här i Riket bosatt, och vi öfrige uti Eders Kongl. Maj:ts och Rikets tjenst, ehuru födde i Finland, ägt skälig anledning hoppas, att vid regleringen af dessa fordringar blifva lika ansedde med Eders Kongl. Majas trogna undersåtare. Det är till Eders Kongl. Majus Eget höga godtfinnande och högst rättvisa ompröfvande, som vi nu öfverlemne »lenna underdåniga ansökning, i den smickrande förhoppning, att Eders Kongl. Maja dervid täcktes fästa nådigt afseende. Och matte äfven, Stormägtigste Alleinådigste Konung, vid detta tillfälle oss i Nåder tillåtas att i underdånighöt åberopa en afliden Faders patriotiska förtjenster, samt hvad lian gjort för fäderneslandet, och de vetlfermälen af Nåd och ynnest, hvarmed han derföre i lifstiden, så väl af Eders Kongl. Majit, som Eders Kongl. Majus Herr Broder Högstsalig' Konung Guslaf den Tredje, är vorden hugnad, blifva Den 17 April. 31J blifva ett gynnande förord för des* efterlemnade barn och arfvingar. Framhärda med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit, Stormägtigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts allcrunderdlinigste ach tropligtig»* tjenare och undersåtare J. G. Olander. Öfverste-Löjtnant i Flottorna och 2ldre Major vid Arméens Flottas Stockholms Escadrc, gift med H. M.
Kidderskapet och Adeln afslog Utskottets hemställan i morn. litt. a), återremitterade tillstyrkandet uti mom. litt. b) samt biföll hvad i mom. litt. c) blifvit föreslaget. 61:sla—64:de punkterna. Utskottets hemslällanden biföllos. 65:te punkten. Ridderskapel och Adeln afslog hvad Utskottet i denna punkt hemställt 66:te punkten. Utskottets hemställan bifölls. 67:de pantén. Med afslag å Utskottets hemställan, beviljade Ståndet del af Kongl. Maj:t äskade anslag, 12,000 IUdr lill arfvoden för en Förste Provincial-läkare uti hvarje län, å 500 R:dr. Utskottets hemslällanden biföllos. 81:sta punkten. Utskottets tillstyrkande i mom. litt. a) bifölls, men den i sammanhang dermed gjorda hemställan afslogs. 82:dra—85:te punkterna. Utskottets hemslällanden biföllos, dock, hvad den i sistnämnda punkt förekommande beräkning heträlfade, under förbehåll om iakttagande al de förändringar i afseende å summorna, sorn blifva en följd af hvad Kidderskapet och Adeln med afvikelse från Utskottets förslag beslutat. Bih. till Ii St. Ulskoltets hemställandet] biföllos. 91:sta punkten. Hidderskapet och Adeln biföll Utskottets uti mom. litt. a) gjorda tillstyrkande, men afslog hvad i mom. litt. b) löreslagits. 92:dra—95. te punkterna. Utskottets hemställanden biföllos. 96:le punkten. Utskottets yttrande lades till handlingarna. 97:de punkten. Utskottets hemställan bifölls. 98:de punkten.
Att borttaga alla tryckande band och sådana Författningar, som afskräcka de säljande, hvilka af okunnighet eller ock vårdslöshet ej sällan blottställas för ofta obetänksamma och egennyttiga PoliceBeijenters sjelfrådiga behandling, och hvarigenom isynnerhet Stånds-personer afhåll as ifrån att låta införa sina producerade Varor till Staden; är efter min tanka den tjenligaste utväg*, och således af högsta nödvändighet. Ridd, och Ad, Proh V B, i Afd, 29 > 30. aaé Den 4 April.' Som uti Högloft. Utskottets Betänkande icke är tillräckeligen utredf, på hvad äldre Författningar Stockholms Stad grundar sina anspråk på Torgoch renbållnings-afgiftens uppbärande, för vissa Landvågen inkommande varor; icke eller huruvida sådana som på Landet äro betingade och således icke på Torgen till Salu utbjudas, äro underkastade denna, samt ändteligen huru den skulle kunna med minsta besvär afbördas; så tyckes det fordra en förnyad handläggning, hvarföre jag hos Herr Grefven och LandtMarskalken anhåller om återrerniss af Betänkat/det, i anledning af dessa anmärkningar, som torde få medfölja. Friherre Anckarsvärd, Carl Hinric: Sorn jag har tyckt mig finna, att Herr Hertzenhjelms anmärkningar icke blifvit af Utskottet upptagne, mindre vederlagde, sä synes bans uppgift att ifrågavarande afgift, blott för några få år sedan tillkommit, vara grundad, och det måste väl hafva varit någon ors-rk hvarföre de förra afgifterne försvunnit. Efter hvad jag nu kunnat fatta, instämmer jag med Herr Hertzenhjelm deruti, ait de senast ålagde afgifterne, äro en för Landtmannen tillökad pålaga, som icke har sin grund i något förur gjort åtagande. Skulle nuvarande Författnings innehåll ver. keljgen vara sadanr, som anföres, att nemligen Allmogen mäste fara tid ett Torg, dit han ej ämnar sig, för att betala en liten afgift af några skillingar, för renhållning af ett ställe, der han ej har att göra , men hvilket förhållande jag likväl ej känner; så hemställer Dm 4. April.