Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Återkommer han, utan att till brott förvunnen blifva, inträde han i alia sina förra rättigheter ; dock iakttages så våi häi vid, som i det uti nästföregående §. Sv 'rar mot den 10 § i Utskottets förra förslag åndrad, och 11 §• i 181 8 årg Riddarhusordning. Ven ig Augusti e. m. omförroålte fall, att den inflyttande, bör på sätt 9 §. innehåller i 5 år hafva varit skattskrifven här i landet, innan han får begagna sin re. presentation.srått å Riddarhuset. §. 12. De å Riddarhuset förvarade Genealogiska Tabeller öfver alla introducerade åtter, böra, på sått och vid den påföljd af uteslutandet frän Såte och Stämma på Riddarhuset, som Kongl. Kungörelsen d. 14 Juli 1818 föreskrifver, completteras och i ordning hållas; åliggande Riddarhus-Direclionen, att häröfver noga handhålla. §. i5. Så snart LandtMarskalk, enligt 52 §. af RegeringsFormen, och 25 §. af Riksdagsordningen blifvit af Konungen i Nåder ut - Ny §. Jemför 55 §. i 1818 års Riddarhusordning. Svarar mot 14 §. i 1818 års Riddarhusordning. Dan Ig Augustii nämnd och af de tvenne äldste närvarande Grefvar, till hvilka Kgl. Majit honom öfverlemnar, till Riddarhuset beledsagad , emottoges han derstädes vid ingången af RiddarhusDirectionen , RiddarhusSecreteraren och de öfrige till RiddarhusCanzliet hörande personer. Derefter sammanträder följande dagen å utsatt timma , efter föregånget anslag, Riddarhus-Directionen, under Landt-Marskalkens Ordförande, för att förrätta anteckningen.
Och redovisningen af alla Allmänna Medel måtte ÖfverlemnaS åt RiksgäldsContoiret, eller ock detta Verk alldeles upphöra; angående Riks-Ståndens olika beslut, i frågan om årligt arfvode för Öfvei-Direcleurett Schwartz; onl ManufaCtur-Discoiit-fondens Revision för år 1822; om Krono-skuldernes debiterande och qVittering m. lii.; om Begrafningshjelp efter Capitainen Sabelfelt; i fråga om nedsättning af Arrendet för Betesmarken Rebbelberga broar; öfver väckte frågor om Passevolanee-afgifternes upphörand» eller nedsättning* 3o8 Den 21 December t. m. Statsoch Bevillnings-Utskottens: Angående alla Tull-umgälders liqviderande i Svenskt mynt; i frågan om Extra Gt*ufvelijelpen i Stora Kopparbergs Län. Statsoch B a n co-Utsko tten s: I anledning af de beslut Riks-Stånden fattat, till sammanjemnkning af deras förut yttrade skiljaktiga meningar i frågorne rörande Rikets Penningeväsende och dermed gemenskap ägande ämnen; i anledning af återremiss i frågan, rörande Låne-understöd för Norrköping och Borås; i återremitterade frågan, o.m Lånebiträde för Trollhätte Ganal-Verk; om anstalter till understöd och uppmuntran för Sparbanks-Inrättningarne i Riket; om anslag för Söder-Telje Canal-Verk; öfver väckt fråga, om Riksgälds-Contoirets Öfvertagande af Banken; angående Riks-Ståndens olika beslut, i fråga om inlösen af f. d. Filial-Disconternes annu utelöpande skuldförbindelser; angående medel för en Vattenledning till Carlscrona. StatsBancooch Lag-Utskottens : Angående villkoren för inrättandet af enskildte Banker eller Disconter. Statsoch Lag-Utskottens: I fråga om Statens ansvarighet för Enskildtes af publique Embetsoch Tjenstemän förskingrade medel Statsoch Oeconomie-Utskottens:
Jag hoppas, det är öfvertygelse. Hvar och en har sin. PASTORN. pas det? Och ni förblir fortfarande min vän? Jag får hopSIGRID. Ja, hvarför skulle ni inte få... (Ser på honom, släpper tvärt hans hand.) Godmorgon PASTORN. Hon går in i fru Germans rum. Pastorn ser efter henne, går derefter till vänster. VÄRFLOD ÅTTONDE SCENEN MARIE. LINA Lina kommer från vänster följd af Marie, som ser sjuk ut och är tarfligt klädd. LINA. stiger på. Där. Fröken är visst inne hos sig. Det är bäst, mamsell MARIE. Tack, jag vet. Lina går åter ut. NIONDE SCENEN SIGRID. MARIE. Marie går nedåt Sigrids dörr, sakta, tvekande, men krafterna svika henne och hon sjunker ned på en stol vid kakelugnen. Sigrid kommer tillbaka ut henne, tvärstannar. SIGRID. från fru Germans rum, går åt vänster, ser ät sidan, varsnar Marie, nalkas Marie! svarar ej, stiger sakta upp. SIGRID. MARIE, Hur är det? Är Marie sjuk Hur är det Sätt sig Marie... FÖRSTA AKTEN MARIE. det har varit heller... bara att det nu är alldeles slut. De sätta sig. SIGRID. Jag vet inte riktigt, hur det är fröken... inte hur Kan jag hjälpa Marie? Säg bara? Paus. MARIE. buren nyss? Känner fröken presten, som gick när jag var i tamSIGRID. det... var det om Marie, han talade med mamma? MARIE. Menar Marie... (Ser på henne, griper tvärt hennes hand.) Var Jaså... Då vet fröken, hur det är. SIGRID. Marie! Kära Marie, det här var förfärligt. MARIE. Inte Magdalenahemmet, fröken! SIGRID. Jag vet... jag vet... MARIE. inte som de. Jag är rädd för de andra kvinnorna där. Jag är VÄRFLOD SIGRID. Jag tror Marie... Om jag bara viste någon utväg... MARIE. sörja mig med, men de vilja bara ge sitt arbete åt hederliga kvinnor, säga de.
Du förstår icke! Det är din ungdoms fel, och FOLKUNGA-SAGAN. BARBERARN till Bagaren. Si, nu kom det! BAGAREN. Agget sprack, och basilisken kröp ut! barnsligt. ERIK Jag vill gå till min fader! INGEBORG. Han måste endast förhindras att samka vanära öfver rike och regering. Mitt lilla barn; det är ingen nöd på din fader. ERIK. Jag vill gå till min fader! INGEBORG. öfver din krona Gå mitt hjerta! Din farmors öga skall vaka Rörelse bland folkhopen som skiljes och drar sig åt sidorna så att Pestflickan kommer fram på scenen. Hon är klädd i svart klädning, svarta strumpor och skor; är cinnoberröd i ansiktet och om händerna, samt har en hvit mössa på hufvudet. Hon bär en kvast på axeln och har ett kritstycke i handen, hvarmed samt på folkets kläder. hon tecknar kors: på estraden, på galgen, på husportar och bord FJÄRDE AKTEN INGEBORG. sina pensionärer? Hvar är Bengt Algotson? ALLA ropa. Återigen upptåg, eller har helvetet släppt ut Bengt Algotson! PORSE. Bengt Algotson! BARBERAREN OCH SÄLLSKAP. Bengt Algotson! UTANFÖR SCENEN. Bengt Algotson! INIFRÅN KLOSTRFT. Bengt Algotson! UPPIFRÅN TAKET. Bengt Algotson! BÖDELN har smugit sig bakom Bårberaren och står där lyssnande. PESTFLICKAN fortfar med sin pantomim. INGEBORG. Hvad betyder detta? Skicka efter Fru Brigitta? FOLKUNGA-SAGAN. PESTFLICKAN korsar estraden under Ingeborg. BEATRIX skriker. Det är Pestflickan! ALLA. Pestflickan! PESTFLICKAN sopar och försvinner. INGEBORG. En hexa är det! Sen I icke kvasten? ALLA. Nej, Pestflickan! INGEBORG. Hvad är Pestflickan? BEATRIX. Pesten! Pesten kommer!
Adeln ansåg Bonco-Utskottets förevarande Utlåtande böra, i anledning af. de dervid gjorde anmärkningar, tili Utskottet återremitteras Ropades Ja. Föredrogs Preste-Ståndets Protocolls-Utdrag af den t© dennes, hvaraf inhämtades, att Preste-Ståndet, för att bereda en snarare fullbordan af Expeditions-tJtskottets med hvarje dag tilltagande arbeten, och derigenom bidraga till Riksdagens snara slut, funnit godt besluta, det borde, i likhet med hvad vid Bevillnings och Banco-Utskolten hittills ägt runi, hvart och ett faf de Öfrige Utskottens Secreteriat med ägande biträde, besörja uppsättandet af de Expeditioner, som föranledas af innom Utskottet författade Betänkanden, hvilka Coneept förslag lill Expeditioner med åtföljande handlingar, borde öfverlämnäs till Expeditions-Utskotlet, för att där justeras, numereras och till ytterligare granskning till Riks-Ståriden insändas; ägande sistnämde Utskott, sorn borde fortfara att uppsätta skrifvelser, i anledning af redan till Expedition färdige Betänkanden, samt RiksdagsBeslntet; att, till hjelp vid renskfifning-, i mon af beliQ^et, använda de öfrige Utskottens ledige Cancellisler; uti hvilket beslut de Den 17 November f. m. 67 Öfrige Riks-Stånden blifvit iubjudue att sig med Preste-Standet förena. Herr Grefven och Landt -Marskal k en bemstälde, om Ridderskapet och Adelil behagade, för ness del, uti Preste* Ståndets nyssnämnde beslut instämma, Ropades Ja, Herr Grefven foch Landt-Mar.» skal k en bemstälde, om Ridderskapet och Adeln behagade ä nästa Thorsdag den 20 dennes förmiddagen utvälja 7 Ledamöter uti den Direc.tion, som, enligt 5o § i Riddarhus-Ordningen, skall besörja ochjorvalta Riddarhusets angelägenheter. Bifölls.
Den berättande dikten, menar hon, behöfver icke afstå från namnet hjältedikt, därför att striderna flyttas till själens område och gälla tidsandens frågor, deras segrar och nederlag inom en tanke och i ett lifs händelser, eller rättare i ett tankelifs, ty nu om någonsin äro tankar händelser. Icke kring nya fabler skall det nya epos danas, utan kring nya idéer; icke fängsla genom det underbara i uppfinningen utan genom den allt rikare uppenbarelsen af allt det evigt underbara i människonaturen. Men Aurora Leigh, denna unga dotter af det gamla epos, innebär egentligen ingen ny grundidé, utan densamma som forntidens främsta hjälteepos och nutidens främsta familjeepos, den idé Geijer på tal om Iliaden och Herrman und Dorothea kallar »häfdandet af familjen som den moraliska världens grund». Men denna tanke är sedd genom ett nytt temperament och har ingifvit en ny poesi, så mäktig, att man i trots af diktens brister ryckes med från dess första rad till den sista, in i den rikaste verklighet, med det mest mångskiftande lif, nämligen den andes, med hvilken man strider, lider och jublar. Det är sant att i denna händelsedikt man ser få händelser hända; men man har sett nog då man har sett en hel människa; det är sant att det icke är en romanintrigs trådar intresset spännes af, men det hänger andlöst vid en själs utveckling. Den yngre engelska litteraturkritiken har äfven i Aurora Leigh sett ett förebud till en ny konstriktning, hvilken redan med denna dikt var så utpräglad att Aurora Leigh kan anses som ett af samtidens mest originella och representativa verk, en dikt hvilken blifvit äkta poesi, just genom den lidelsefulla känslan för det nutida lifvets verkligheter. Därför brände den ej blott in sig i sin samtids fantasi utan bevarar åt framtiden en bild af denna tid. Mycket af hvad Elisabeth Barrett Brownings samtida ansågo som poetiska fel i Aurora Leigh har den yngre granskningen redan erkänt som ypperliga medel att återge tidens lif med dess skarpa motsatser, dess bländande dagrar och djupa skuggor, dess lidelsefulla oro, dess rastlöst arbetande och sökande ande.
Ståndet gjorde anmärkningar vid Utskottets, under den 0 Junti, atgifne Utlåtande öfver Riksdagsmannens ifi ån Öland John jör ans sons väckta Motion, angående utvexling i Landsorter ne af nya smärre Bancooch Riksgulds-Sedlar, Sedan, med anledning af Riksdagsmannens fran Öland Jon Jörarissons hos Hedervärda BondeStåndet väckta Motion, angående utvexling i Uandsorterne af nya smärre Bancooch Riksgälds Sedlar, Stats-Utskottet uti häröfver afgifvet Htlatande af d, 10 nästlidne Junti, i hvad samma Motton har till föremål Riksgälds - Contoirets Credit-Sedlar, på anförde skäl tillstyrkt, att den vid sist haline Urtima Riksdag af Rikets Höglofi. Ständer förordnade utvexling i Jbandsorterne af sistberörde Sedlar måtte alldeles, inställas; Så har, i anledning af gjorde anmärkningar* hos Vällofl. Borgare-Ståndet, ärendet till Utskottets vidare Utlåtanne blifvit remitteradt. Till svar härå får Stats - Utskottet tillkännagifva, att Betänkandet redan är bifallet af 3:ne Riks«Stånd) nemi. af Höglofi, Ridderskapet och Adeln den 18 och hos Högvördige Fräste-Ståndet samt Hedervärda Bonde*Ståndet Siats-Utskottets Bettini anden. 2033 under den 15 sistledne Juna, samt målet sålunda afgjordt. Stockholm den 1 Julli iSi§. Riksens Högloft. Ständers Stats - Utksotts Utlåtande, angående sluteliga bestämmandet af Ståndsock Utskotts-CantZlier nes aflöning. Sedan vid sammanträde den 4 nasti.
Ännu orättvisare vore delta för de tidningar eller tidskrifter, hvilka utkomma endast en och två gånger i månaden; enär i afseende på dem missförhållandet emellan postarfvodet och prenumerationspriset blefve ännu större. Följden hade också varit, att de smärre lidningarne och tidskrifterne oftast försändes i korsband, hvilket dock icke medförde samma säkerhet och ofta föranledde missnöje och missförstånd. En mera jemn fördelning af postarfvodet skulle undanrödja anledningen till detta försändningssätt och således jemväl bereda ökade inkomster för postförvallarne. General-Poststyrelsen hade ock uti underdånigt memorial af den l:a December 1851 föreslagit en sådan tariff, att för tidningar, som utkomma sex gånger i veckan, skulle i postarfvode för året erläggas 3 R:dr, fem gånger i veckan 2 R:dr 50 öre, fyra gånger i veckan 2 R:dr, tre gånger 1 R:dr 50 öre, tvä gånger 1 R:dr, samt för tidningar, som utgifvas en gång i veckan eller mindre ofta, i postarfvodet för året 50 öre, allt för hvarje exemplar, att lika fördelas emellan postförvallarne å afsändningsoch utdelnings—stället. Detta förslag blef dock ej godkändt af Kongl. Maj:t, som i stället meddelade de föreskrifter, hvilka föreuämnda nådiga Bref innehåller. Ehuru saken vid första betraktandet kunde synas obetydlig, vore den dock ej af så ringa vigt, enär lika rättvisa borde ske så väl den mindre bemedlade mängden, som det förmögnare fåtalet medborgare, äfvensom det vore af vigt att de fattigare för billigt pris erhölle gagnande och uppbyggelig tidningsläsning. Om häremot skulle invändas, att mycken skadlig läsning sålunda bibringades de obildade; så borde dock härvid anmärkas, att tidningar af kristligt och sedligt syfte spridas ut bland allmänheten i vida större antal, än tidningar af sämre halt; och för öfrigt, om man genom någon slags beskattning vilie söka hämma spridningen af irreljgiösa och osedliga tidningar, borde denna beskattning lika drabba de större som de mindre tidningarne. Med anledning häraf och då de orsaker, hvilka föranledt omförmälda stadgande!) i Kongl.
Enligt livad vid detta tillfälle för Rikets Ständer framställdes, bestå ifrågavarande löneinneliålluingar dels uti så kallade begrafningshjelpseller nådårsbesparing, för hvars iakttagande den som till en syssla vunnit befordran, måste under Sex månader, räknade från och med månaden efter den, hvari utnämningen skett, tjena antingen utan lön, om lian förut icke innehaft ordinarie tjenst, eller ifall han egt sådan tjenst, med den lön, som åtföljt den frånträdda befattningen emot rättighet för Sterbhuset efter embetseller tjensteman, som i tjensten med döden afgått, att såsom begrafningshjelp tillgodonjuta ett emot den sist innehållna lönen svarande belopp; dels ock uti besparing under en för uppkomna ledigheler bestämd, så kallad vakansoch förslagsliggetid, utgörande för sådane civile tjenster, hvartill underdåniga förslag upprättas, tre månader, för de civila embeten och tjenster, hvilka af Kongl. Maj:t omedelbart bortgifva», två månader, samt för alla militära embeten och tjenster fyra månader, allt med beräkning från och med månaden näst efter den, hvari ledigheten inträffat; — samt att, genom särskilda beslut och förordnanden, nu omförmälda, innehållna lönemedel, så vidt de samma eljest skulle, såsom en verklig inkomst eller besparing, komma Statsverket till godo, blifvit anvisade å de för embetsoch tjensteniäus pensionering inrättade kassor, sålunda, att l:o uppå Arméens Pensionskassa, enligt det för densamma den 10 Januari 1757 utfärdade första reglemente, öfverlåtits lönbesparingarne för vakansoch liggemånaderne vid ledighet af Militära embeten och tjenster; hvarjemte genom Kongl, brefvet den 13 Mars 1830, grundadt på Rikets, åren 1828, 1829 och 1830 församlade Ständers, medgifvande, blifvit till förberörda kassa öfverlåtna de så kallade nådårseller begrafningshjelps-besparingarne efter afskedade militära personer vid arméen, emot lika förbindelser, som statsverket förut ålegat; att 2:o till Civil-statens Pensions-inrättuing, enligt Rikets Ständers den 2 September 1823 aflåtna underdåniga skrifvelse och Kongl. Maj:ts på grund deraf den 27 November 1825 fattade beslut, blifvit anslagen den lönebesparing, hvilken under den så kallade vakansoch förslagsliggetiden dittills tillkommit Statsverket af civila ämbeten och tjenster, som af Kongl. Maj:t tillsättas, äfvensom den löneinnehållning, hvilken, när civil embetseller tjensteman tager afsked, eger rum för efterträdaren under namn af begrafningshjelp, hvarifrån likväl genom Kongl, brefvet den 11 Februari 1832 blifvit gjordt det,
Den. sista perioden af samma §. är deremot i förslaget till det nya Reglementet hufvudsakligen bibehållen. I öfverensstämmelse med Utskottets, i Utlåtandena N:is 160 och 3o5 meddelade samt af a;ne Riks-Stånd bifallna yttrande, angående det vid sednaste |Riksdag anvisade serskilda undsättnings-creditiv, har stadgandet i nuvarande Reglemente om detta creditiv blifvit ur Utskottets förslag uteslutet. Uti 6 §., angående det för Ull-Discont-Fondens förstärkning, vid 1828 och i83o års Riksdag, beviljade creditiv, är den förändring i fråga om rän te-beräkningen för detta creditiv iakttagen, som Rikets Ständer under innevarande Riksdag beslutat. Den i 1841 års Reglemente införda §., angående creditivet för Armeens-Accords-reglering, är, endast med iagttagande af någon redactions-förändring, bibehållen uti det af Utskottet uppgjorda Reglements-förslaget. Stockholm den 16 Maj 1845. llih. till R. St. FÖRSLAG ta REGLEMENTE för Rikets Ständers Riksgälds-Contor. Fortsättn. Angående de å RiksgäldsContoret[ anvisade Creditiv. §. i. (Grundar sig pä Slats-Utskottcts, af Rikets Ständer bifallna, memorial, N:o 3og.) Till följd af stadgandet i Regerings-formens 63 §., hafva Rikets Ständer anslagit och till utbetalning af Riksgälds-Contoret anvisat en creditiv-summa af Två millioner (2,000,000) Riksdaler, för att, vid infallande krig, af Konungen lyftas, sedan Stats-Rådet in pleno blifvit hörd t och Rikets Ständer sammankallade. Rikets Ständers å denna summa utfärdade, förseglade anordning får ej brytas, eller summan af Fullmägtige utbetalas förr, än Riksdagskallelsen blifvit i hufvudstadens kyrkor vederbörligen kungjord. §. 2.
Af Rikets Ständers år 1847 församlade Revisorers berättelse inhemtas, att militie-hoställs-kassans behållning, hvilken år 1833 utgjorde 4*7,3i5 r:dr/\6 sk. 6 rst., och år i843 endast 288,788 r:dr 38 sk. 8 rst., vid slutet af år i845 ytterligare minskats till 202,868 r:dr 3 sk. 11 rst., oaktadt all nybyggnad å boställen sedan år 1S44 varit inställd. Enligt ett af Kongl. Ki igs-kollegium till Kongl. Maj:t i underdånighet afgifvet förslag, deraf Utskottet tagit kännedom, beräknas nämnde kassas årliga inkomster af reserv-hemmansräntor, intresse-medel, m. m., till 22,040 r:dr 14 sk. 5 rst. och utgifterna till 25,38i 1 :dr 14 sk. 1 1 rst., uti hvilka sednare, oberäknadt ofvannämnde pensioner och till indragning beslämda löner, ingå ordinarie löner och arfvoden till sammanräknadt O Q ' O belopp af 6,351 r:dr 6 sk. 4 rstBerörde missförhållande emellan inkom ster och utgifter måste således otvifvelaktigt medföra fondens successiva O O aftagande och slutliga försvinnande.
Der säges nemligen: att Bevillningsutskottet åligger uppgifva de allmänna grunderna för den blifvande bevillningens fördelning, hvarefter och sedan summans belopp blifvit fastställd, Utskottet skall, med tillämpning af dessa grunder, författa förslag till bevillningens utgörande, samt alt, om skiljaktighet yppar sig emellan flere af Riksstånden om dessa grunder, sätten af deras tillämpning och bevillningens fördelning till utgörande, eller något Riksstånd skulle undandraga sig det deltagande i den fastställda bevillningssumman, som föreslagits, det serskilta behandlingssätt, som ofvan är omförrnäldt, då skall dervid iakttagas; och ehuru efter en sådan jemförelse någon vidare tvekan icke bör kunna förefinnas, att ju 70 och 71 §§ endast handla om allmänna, men icke om lulleller öfriga bevillningar, vili jag till ytterligare stöd för denna åsigt hänvisa tili följande förhållanden: att den summa, sorn skall fyllas genom bevillning, icke kan utrönas, likasom icke heller enligt föregående riksdagars förhandlingar något försök blifvit gjordt att utröna densamma, annorlunda än att från beloppet af statens fastställda utgifter afdragits dels de ordinarie inkomsterna och dels de extra ordinarie inkomster, som härflyta af Sjötullsmedlen, Saluaccismedlen, Postmedlen, Chartce-Sigillatoe-afgiften, Bränvins-brännings-afgiften, samt Tidningsstämpeloch Kortstämpel-afgiften. att följaktligen alla dessa afgifler måste vara till siffran (och således icke endast de allmänna grunderna för desamma] bestämda, innan bevillningssummans be - Bevillnings-Ulskoltels Memorial, IS':o 25. 6) lopp kan fastställas, hvilket ock, såsom af Utskottet medgifves, instämmer med det förfaringssätt, Utskottet tillförene städse iakttagit; att om någon statsfyllnadssumma icke behöfves, allmänna hevillningen, såsom derpå helt och hållet beroende, försvinner, hvaremot tullafgifterna, om ock ursprungligen tillkomna endast för att bereda inkomst åt staten, numera jemväl innefatta egenskapen af skydd för inhemska näringar, och alltså äro att anse såsom nödvändige, äfven om de för statens allmänna behof kunde umbäras; att den i 71 § gjorda förutsättning, att något Riksstånd skulle söka undandraga sig deltagande i den fastställda bevillningssumman, saknar all tillämplighet i afseende på tullafgifterna, hvilka drabba endast konsumenten, — på stämplade pappersafgiflen, sorn erlägges endast af den rättsökande och affärsmannen, — på bränvinsbränningsalgiften, hvilken blott den, som tillverkar eller förtär bränvin, får vidkännas m. m., utan hänseende till hvilket stånd han hörer,
Ståndets upmärksamhet derpå, att förhållandet verkligen är, att trenne Stånd beslutat att understöd skall beviljas ifrågavide läroverksbyggnad i Fahlun, fastän på det sättet, att tvenne Ståud beviljat detsamma under form af anslag och det tredje under form af lån. Skulle man åter upställa voter.-proposm på sätt af Gr. Lagerbjelke blifvit yrkadt, att man nemi. skulle votera, om kontraproposm skulle blifva afslag eller lån, kunde deraf det förhållandet lätteligen upkomma, att tre Stånds redan fattade beslut kunde blifva alldeles uphäfdt, och nämnde skolhusbyggnad gå miste om allt understöd, så väl i form af lån som anslag, Med anledning häraf har Utskit ansett nödvändigt, att den ena eller Ja-propos:n måtte afse understödssummans utgående i form af anslag och Nej-propos:n densammas utgående i form af lån, och som detta voteringssätt, enl. mitt förmenande, äfven är det lämpligaste, får jag tillstyrka bifall till Utsk:ts i denna punkt gjorda hemställan, och godkännande af voter.proposm. Frih. Tersmeden: I frågor af denna beskaffenhet är det lika vigtigt, att å ena sidan uprätthålla tre Stånds rätt att besluta, så framt de i sina beslut äro af samma tanke, som det å andra sidan är att ej undertrycka något Stånds beslut, så snart detta Stånd af de trenne öfriga ej är öfverröstadt. Nu är här det förhållandet, att tvenne Stånd beviljat understöd åt läroverksbyggnaden i Fahlun i form af anslag, ett Stånd beviljat detsamma i form af lån, samt det fjerde Ståndet motsatt sig allt anslags beviljande, under hvilken form som helst. Här finnes således ej Den 3 Oktober f. m. 25 trenne Stånds sammanstämmande beslut, enär man väl ej kan säga, att bevilja ett lån är detsamma som att lemna ett anslag.