Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Numera ar denna befrielse naturligtvis elt jordprivilegium, sedan R. o. Ad. icke uteslutande besitter något slag af frälsejord, utan det är hvarje Svensk mans rättighet alt förvärfva och innehafva sådan jord. Jordprivilegierna stå på sidan om stånds-privilegierna, de tillböra en helt annan cathegori af förmåner än Ståndsprivilegierna, och således förfaller all fråga om ståndsrättigheter i detta afseende. Det är således nu fråga om, huruvida man får rubba jordprivilegier, utan att lemna innehafvarne af jorden full ersättning, och då säger jag, att jag ej för min del kan annat än afstyrka all sådan rubbning, intilldess manger in - Den 14 Octo ber c. m. jnnehafvarne <n sådan ersättning, i hvilket fall åter jag anser frågan vara helt gifven, att då ersättningen lemnäs innehafvarne af sådan jord, må från samma stund enahanda skyldigheter åligga honom, som andra jordägare. I anledn. häraf får jag instämma i Hr von Hartmansdorffs anhållan om afslag å detta betänkande. Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh.: Den mening, som Statsoch Ekon.Utsk:ti uttryckt i detta betänk., innefattar ingenting annat, än en utsträckning af samma princip, som R. St., antingen vid sista riksdagen, såsom jag vill minnas, eller vid en föreg:de godkände, nemi. att frälsehemmanen skulle åläggas den skyldighet de förut ej hade, att bestrida och deltaga i fjerdingsmannabesty i et. Om här vore fråga om afgifter till Staten, skulle jag visserligen medgifva den sats, sorn af Frih. Cederström sednast blifvit anförd, men då här är fråga om ett communal-beslyr, så synes sjelfva billigheten fordra, att säterier samt rå- och rörs hemman icke undandraga sig, alt med öfriga hemmanen i socknen deruti deltaga.
Stolt som en Konung, likväl just icke med någon majestätisk ställning, nalkades han Uno, och antecknade med största nöje hans namn bland de til balen kommandes antal. Angelägne göromål i anseende til högtidligheten hindrade honom at länge stadna hemma, hvarföre Uno snart återvände, för at äfven behörigen kläda sig. Klockan slog snart sju i tornet, och groupper af damer med röda, blå och gula schalar, följde af arriga och trippande kavaljerer, syntes redan samla sig på Rådstugan, midt emot Tullbomska huset. Fröken Tullbom stod äfven redan klädd i sin port, liksom för at låta de förbigående få tilfälle at betrakta hennes saffiansskor och öpna halsduk; Uno ansåg derföre tiden vara inne, och begaf sig äfven up på balen. Nyfikna pigor, gummor och barn stodo redan i farstun och beundrade de granna damerna. – Fönsterne voro med gråpappersskärmar igenstängde, och brinnande talgljus täflade med de genom hålen på dessa skärmar inträngande solstrålarne om rättigheten at lysa. – Trenne violer, en Bas och tvänne små, stämdes och strökos af Stadens trenne Virtuoser, Klockaren, Orgtramparen och en Skomakare. – De gamla damerna sutto mysande längs ut åt väggarne, och betraktade hvar en sina döttrar, hvilka, långa och korta om hvarandra, voro upställde i en lång rad til Angloise, knuffande och trängande hvarandra, för at, som det tycktes, icke släppa några framför sig. De dansande herrarne stodo likaledes i en lång och krokig rad, stoltast de främste och litet blygare til utseendet de, som råkat få sin plats nederst. En Löjtnant, den enda Officer på balen, och således ingen obetydlig person, samt Mamsell Winstén utgjorde första paret, och Herr Qvickroth och Fröken Tullbom det andra. Nu klappade han med sina, med hvita handskar prydda händer, musiken drog til, och båda paren lade i väg med ojemna steg salen utföre, ända ned til kakelugnen och tilbaka.
Om dertill i betraktande tages dels a,tt, i sammanhang med förändringen i SiatsRådets sammansättning, det förut i 5 § Reg:sF:n befintliga stadgandet att StatsKådets ledamöter egde räll att alla der förekommande mål öfvervara, erhöll genom uteslutandet af ordet räll en lydelse, som tydligen utmärkte att Grundlagens mening vore den att StatsRådets ledamöter skulle, s& vidt det kunde ske, öfvervara alla derstädes förekommande mål; dels att den s. k. StatsRåds beredningen, hvarom Rikets Grundlagar' ingenting hafva att förmäla, så mycket mindre får anses såsom en laststäld eller erkänd institution, som förslag till en dylik inrättning varit väckt, men blifvit af Ständerna förkastadt; dels ock att Grundlagens stadganden örn StatsRådens ansvarighet förutsätta både rättighet och skyldighet för dem att skaffa sig fullständig kännedom om alla de mål, som af Konungen i deras närvaro &fgöras; så kan, åtminstone efter min tanke, alldeles icke medgifvas att vid de konsultativa StatsRådsembetenas inrättande varit afsedde sådana ändamål, som det att, till besparing i tid för Depart.Cheferna, vissa ärenden skulle kunna af Konungen i konseljen afgöras utan att Depart. Cbeferne dervid öfvervoro hvarandras föredragning, eller det att de konsultativa StatsRåden skulle gemensamt med Depart.- Chefen granska de till Konungen inkomna besvärsmålen på det desamma sedermera skulle kunna blott i korthet inför Konungen i StatsRådet anmälas. Otillräckligheten af de skäl, som blifvit åberopade för ökandet af de konsultativa StatsRådens antal, är emellertid icke det enda, som talar emot en sådan åtgärd. Andra omständigheter, hvilka efter mitt förmenande iiro af ännu större vigt, kunna derjemte anföras. Jag vill hålla mig till dem, som i Const.Utsk:s Betänk, antydas.
Gifvet är, att om också en tidningsutgifvare företog sig att efter detta förslags antagande hafva en ansvarig utgifvare, och denne ansvaring fäldes till böter och fängelse, och vore aldrig så fattig, så funnes det ju tillgång i borgenssumman att uttaga böterne eller får genom sakens natur den rätta plånboken utbetala böterna. Förslaget kan således icke nekas i viss mån upfylla sin bestämmelse, den nemi. Den 14 December e. m. 357 att, ora ansvaring begagnas, sådant oaktadt höterne komma att utgå och drabba den verklige brottslige. Men man säger ju: faststäl lande af en sådan borgenssumma är ett i förväg lagdt binder för tryckfriheten. Jag ber att få åberopa hvad deri siste värde talaren, som yttrade sig mot förslaget, sjelf hiir anförde: att utgifvandet af en tidning ar ett. så kostsamt företag, att anskaffandet af tusen rdrs borgenären obetydlighet; men äfven förutsatt, att anskaffandet af denna borgen icke vore så obetydlig, bör man besinna, att här icke är fråga om. att han skall anskaffa dessa medel kontant, eller att dessa tusen rdr skola blifva betalde till någon viss tid, utan det är först i den händelse han gör sig ansvarig enl. lag, så att han blir fälld, som han skall af de tusen rdr ersätta böter och skada. För öfrigt, mine Hrr! är det väl möjligt, att en verkligt redbar karl, väl känd i sin landsort, och som kan utgifva en landsortstidning, skulle finna någon svårighet att anskaffa en så beskaffad borgen för denna obetydliga summa? Det vill verkligen således synas mig som om detta förslag upfyller sin bestämmelse, att motarbeta ansvaringssystemet, utan något i förväg lagdt hinder mot tryckfriheten, men möjligen mot ansvarssvstemet, och det är just hvad man vill åstadkomma. Jag tycker således förslaget verkligen icke vara så allt för farligt, som man här velat framställa, utan i sjelfva verket medföra nytta utan någon skada, hvadan jag vördsamt anhåller om bifall till detsamma. Frih. Stael von Holstein: Gr.
Det är visst, att i min lanke kan det fel, som här är begån»et, icke ensamt tilläggas den enfalldiga allmogen, ty felet hade ej kunnat aga rum, om Statens embetsman på sin sida gjort deras skyldighet. Mig synes, att om man besinnar det förhållande, som ager rum emellan embelsmännen och en hop enfalldiga bönder, så vore det sannerligen högst obilligt att vilja behålla en sålunda lill statsverket influten penning. Jag understödjer Frih. Tersmedens motion och begär remiss derpå, samt hoppas att StatsUlsk. skall, rättsoch billighetskänsla!) likmätigt, tillstyrka återbetalning af hvad Staten sålunda orätt bekommit. Hr Printzensköld: Sedan Frih. Tersmeden erkänt, att ingen laglig rätt finnes för återhekommande af de utgifna medlen, så lönar det ej mödan alt vidare derom orda. Det återstår för mig således endast att tillägga några anmärkt):)' rör:de den billighet, som man omtalat. När man talar om billighet, så bör man väl åtminstone låta billighetskänsla)) så mycket gälla, att denna billighet kommer båda parterna till godo, och jag betraktar i detta fall Kronan såsom part emot den skattskyldiga. Om det nu skulle befinnas, hvilket ofta inträffat och hvilket äfven hädanefter kommer att blifva fallet, att K. M. och Kronan i några och 20 år skullé hafva, genom or iktiga uppgifter af den skattskyldige och genom hvarjehanda malversationer, gått i mistning af sin lagliga rätt; månne då samme motionär, som nu på grund af hillighetslagarna yrkar restitution af en utaf de skattskyldige för lång tid tillbaka erlagd afgift, skulle uppträda och säga, att det vore billigt att K. M. och Kronan borde få hemsöka den skattskyldige med en efterräkning för några och 20 år tillbaka. Jag betvifla)- att billighetskänslan då skulle tolkas af den välde motionären på samma sätt som nu. Då skulle det säkerligen heta:
Stjerneld, Gustaf Nils Algernon, med 58 röster; » 275. » Sprengtporten, Jacob Wilhelm, med 57 röster; » 212. Hr Lind af Hageby, Axel Ferdinand, med 57 röster; » 2221. » af Wirsén, Carl Thure, med 60 röster; » 2260. » af Kullberg, Johan August, med 58 röster; suppleanter: » 1039. Hr Stjernhoff, fullm. Hr von Knorring, Erik Oscar, med 53 röster; » 390. Frih. Nordenfalk, Johan, med 49 röster, och efter lottning med fern andra ledamöter, som erhållit samma röstantal. Föredrogos ånyo oell bifölios Banko-Utsk:ts den 17 ooh21 dennes bordlagda Utlåt:»: N:o 14, i fråga om årligt anslag till inköp af böcker för läsebibliotheket vid Tumba; N:o 16, i ani. af f. Notarien B. J. Bergers ansökning om förhöjdt årligt understöd; N:o 17, öfver f. Notarien i Banken G. E. Tranas ansökning om förhöjd pension; N:o 18, i fråga om utsträckning till jemväl de före sednaste riksdag oktrojerade filialbanker af tillåtelsen att å kreditiv i Den 24 Januari. 211 riksbanken utfärda icke allenast assignationer, utan äfven vexla r; och N:o 19, i ani. af väckt motion om anslag till kreditiv för en tillämnad filialbank i Carlstad. Föredrogs ånyo Allm. Resv.- och Ekoo.-Utsk:ts d. 17 och 21 dennes bordlagde Betänk. N:o 31, i ani. af väckt motion (N:o 93), om tillägg till 5:te §:n i K. Förordnm ang:de allmänt ordnande af presterskapets inkomster den 11 Juli 1862. Hr von Koch, Nils Samuel:
som äfven om och lill huru stort belopp Nya Passevolance-Fonden bör deltaga i kostnaden för vapenöfningar, som hållas utom Regementernes stånd. Med anledning af Revisorernes gjorda uppgift, att Pensioner af Nya Möles-Passevolance-Medlen utgått till personer, anställde före afskedstagande å Underhålls-Afdelningen, får Collegium i underdånighet förklara, att några utgiftssummor, hvarken till de uppgifna beloppen, eller till det omförmälta ändamålet, linnas uti 1836 och 1837 årens Hufvud-Böcker för Nya Mötes-Passevolance-Fonden alförde, från hvilken Fond pensioner åt afskedade personer dessutom icke hvarken under nämnde år eller under den lid Mötes-Passevolance-Contracterne, i följd af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse den 27 Mars 1830, från och med samma år fortgått, blifvit ulbetalte; hvarjemte .Collegium får i underdånighet upplysa, att de af Revisorerne uppgifna förutnämnde pensionssummor äro hemtade från Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Stat för Krigs-Collegium, der de igenfinnas, men likväl under den serskilda Titeln Indrägnings-Stat; i öfverensstämmelse nied hvilken IndragningsStat, aflöning åt derstädes uppförde personer utgår icke från Nya utan ifrån Gamla Passevolance-Fonden; hvadan oftanämnde 2,270 R:dr 36 sk. 10 r:st. för år 1836 och 2,292 R:dr 41 sk. för år 1837 icke böra inberäknas ibland Nya Passevolance-Inrättningens förvaltningskostnader.
Hvad sålunda blifvit föreslaget har Utskottet tagit i öfvervägande; och då man utan kännedom om ett mats vidlyftighet och beskaffenhet ej i någon mån kan bedöma, huru lång tid erfordras för dess afgörande; då ‘de förberedande åtgärderne, innan slutlig pröfning kan komma i fråga, i vissa mål tarfva längre, i andra åter kortare tid, hvilket omöjligen på förhand låter bestämma sig; då målens antal och beskaffenhet kunna vara helt och hållet olika vid olika tider, och då en del mål kan vara af den vigt, att de företrädesvis måste handläggas och afgöras, hvarigenom äldre saker måste stå tillbaka för yngre; så synes någon tillförlitlig grund för en tidsbestämmelse uti ifrågaställa hänseende ej kunna uppgifvas I betraktande häraf, och då det i i §. af Utsöknings-Balkens i Kap. är ålagdt Konungens Befallningshafvande att alla utsökningsmål med flit och omsorg sköta, och ingen, rik eller fattig, i sin rätt uppehålla och hjelplös lemna, samt dertill kommer, att hvar och en, som anser sig vara genom Domares eller Embetsmäns förvållande i sin rätt oskäligt uppehållen, har den utväg öppen, att hos de myndigheter, åt hvilka uppsigten och vården af lagskipningens jemna och säkra gång är anförtrodd, anmäla klagomål och äska bistånd, finner Utskottet sig hafva giltiga skäl att vördsamligen tillstyrka, det ifrågavarande motioner icke mätte till någon åtgärd föranleda. Ank. till Exp. Utsk. d. 25 Febr., kl. 5 e, m. Betänkande, i anledning af väckta motioner om en ,förändrad ordning för lagsökningsmåls behandling i vissa fall. Höglofl. Ridderskapet och Adeln, Vällofl.
Riksdag först gjorde motion om en förnyad och jemnare fördelning af extra roteringen, sorn då och ännu är blött provisionel , utgick jag härvid från den synpunkt, att en sådan tunga, som nu blifvit ålagd blott en del af Rikets innebyggare , Utan ätt någöh motsvarande börda tillskyndats den ändra delen, vöre lika orättvis, Sorn Roteringsbördan från sin början varit ojemt tryckande. Jag ansåg derföre angelägit, att, vid en förnyad jemkning, hufvudsakligt afseende bor. de fästas derå , att man icke gjorde ifrågavarande onus <för mycket betungande å sådände hem. man, sorn under tiden gått i köp och arf med beräkning af deras Rolefrihet. Jag vågade således föreslå, att, vid utbrott af krig, hvarje extra rote skulle få afbörda sin roteri ngsskyldighet med spannemål. jag hemtade anledning der. till af en år 1812 ifrån Regeringen gjord proposition', till extra Rotéhållarne, att med spannmål utgöra roteringen på sådant sätt att 5 lunhor årligen under fern år skulle af hvarje Rute betalas Det var ett litet försök till införande af permanencen, men som ej antogs. Mitt förslag innefattade åter, att en sadan vacanceafgift Skulle erläggas ifrån den dag krigets utbrott blif - ven 7 ÖctoberJ. m. •vit allmangjordt, och till det årets förlopp, dl fred blifvit afslutad. Detta förslag motsades då af Friherre Mannerheim, sorn förklarade sig ega samma åsigter, sorn Ekonomiutskottet nu yitrat, att nemligen vilkoret för Conscriprionens utgörande vöre, att extra Roteringen skulle med manskap uppsättas. Jag kan dock ej tro, att så huf. vudsakligt afseende bör fästas å minskningen af Conscriptionsmanskapet, att ju icke ett vida större bör göras å extra Rot hål lames tunga, så att den blefve mindre tryckande.
Utdrag af Protocollet, hällck i Borgare, StändctS klenum wid Riksdagen i Stockholm den 19 September 1809. S. D. Som med bifall till HögloftLag-Utskottets i P^okocolls-utdrag af den ZO nästl. Augusti, meddelte yttrande, angående icke allenast Herrar Riks, dags - Fnllm^gtigcs för Städerne Arebro, Askersund, Philipstad, Lindesberg, Nora och Christinähamn, hos Borgarc-Skändct ingifne, och till Lag Utskottet remitte» rade Memorial, angående förcstagnc ändringar I Kongl. Förordningarne om Förlag till Bcrgsmanna - rörelsen , utan ock cir af ätskillige Handlande i Wcsteräs och Köping undertecknad samt Bcrgsförlag angäende skrift, Ständet fann att de i desse skrifter omsörmäldte ämnen icke för närwarande kunde höra till ofwanbemälte Utikotts handläggning, utan böra till Riksens Högloft. 'StänderAllmänna Beswärs» och Economle-Utskott remitteras; Altsä skulle Handlingar»- till sistnämde Utskott öfwerlcmnas, samt de Rcspcctive Med-Ständen genom detta Protocolls» Utdrag härom underrättas. kuprs. kx krotocolla bi. keterson - S. D. Pä sätt och Med wilker, som Höglotliae Stats-Utskottcts den 18 dennes afgifne och nu uppläste Betänkande innchäller, lemnadr Borgare-Ständet sttt bifall till Kongl. Maj:tS Nädiga proposition af den 6:te j denne mänad, angäende disposition af den till Riksens StänderS Banques säkerhet förskrifne hälft a,f TullinkomAen för innewarande är; Hivilket de Re spective - Den 2 October. 1207 spcctive Med-Ständen samt Stats-Utskottet wördsamt och wänligen skulle meddelas genom betta Protocolls» Utdrag. Ot supra.
På nyplöjen utsås hafra och något vicker samt lin; detta dock nästan endast i länets norra socknar. Hampa och humla odlas allt mindre och mindre. Trädgårdsskötseln synes deremot göra framsteg. Allmännast bibehålies visserligen ännu den från fordom begagnade jordbruksredskap, dock förmärkes, mer och mer, en förändring deruti. Plogen, isynnerhet den amerikanska, kommer allt vidsträcktare i bruk, äfven af allmogen, så" att flera hundra sådane äro under de sista åren till länet anskaffade från Furudahls bruk, der de tillverkas. Tröskmachinernas antal ökas årligen, och allmogen i åtskilliga socknar förfärdigar sådane med skicklighet. Af många ståndspersoner bedrifves vexelbruket med all önskad framgång. Desse hafva ock förskaffat sig många slags jordbruks-instrumenter af ny uppfinning och förbättrad konstruktion, och deras goda exempel kunna icke annat än förmånligt, fastän blott småningom, inverka på allmogen, som derigenom får tillfälle att skåda de välgörande frukterna af en högre omtanka och lifligare verksamhet. Åkerbruket är hufvudkällan till länets invånares lifsuppehälle och bergning. Den måste således gifva, och gifver äfven, under vanliga förhållanden, ett sådant öfverskott öfver brödfödan, att sammhällsbidragen kunna dermed bestridas och andra lefnadsbehof dermed fyllas. Ännu mycket större, än det är, kunde visserligen detta öfverskott vara, om hågen och bemödandet att detsamma förvärfva vore större och allmännare, än de befinnas; men gamla vanor låta sig icke besegras alltför hastigt och en glad utsigt på framtiden lemnar redan det steg på förkofrandets bana, som nu låter sig med bestämd klarhet bemärkas. De följande, större, skola ganska säkert mycket lättas och påskyndas af Eders Kongl. Maj:ts Landtbruks-Institut å Ulltuna, som redan innevarande år kunnat i så måtto göra en början med sin verksamhet, att detsamma, vid vårens ingång, genast efter nyssnämnde Kungsgårds tillträdande, emottog aderton betalande lärlingar, hvaremot det fullständiga undervisningsarbetet måste fördröjas till nästkommande år, emedan der ännu, för lärare och elever m. m. saknas boningsrum.
Förbrytelser emot denna Förordning böra, så i stad, sorn på landet, vid allmänna domstolarne åtalas och afdömas, med undantag af frågor om oloflig bränvinsförsäljning i de städer, der Poliskammare finnes, och i hvilka dylika frågor uti hittills vanlig ordning behandlas. Då den tilltalade skriftligen anmäler sitt erkännande af förbrytelsen, må personlig inställelse undvikas. Åklagare, som besvärar med oskäligt åtal, vare skyldig gälda kostnad och skada. § 66. Af denna Förordning bör alltid ett exemplar finnas å hvarje ställe, der försäljning af bränvin i minut eger rum, i försäljningsrummet anslaget, vid bot af 10 R:dr. § 67. De i denna Förordning utsatta afgifler och böter skola i bankomynt beräknas. Hvad i denna Författning förordnats, skall tjena till efterrättelse ifrån och med början af år 1852, ifrån hvilken tid hittills gällande föreskrifter i ämnet komma att till kraft och verkan upphöra. Form ulär tili mädsiiiigs»eli §tnm|tlii»$i;s-l)eYls a I>i'tinvinsihräiliiing«-i‘r(lj)ka;ipn ]V:o Enkel i med fast ] panna ] med löst :■ brö: öst Dubbel ) (utan ) Conisk ) batt med 00 tums ångCylindrisk j rör Enkel (rektifikations-apparat, ] flistad vid hatten, att sät Dubbcl )tas eme^an Pannan oc^ (afkylnings-redskapen. Mäskvärmare. B C'- 00 00 1 st. ö t, I st. 1 t. oval af . diam rund af diam. (I)a^s Redskapens rymd är stämplad a pannans ) öfversta dell~~^ Pä Panna, Hatt, Mäskvärmare och Rektilikations-apparat åsatt min namnstämpel, årtal och ordningsnummer. S. S. 185— N. N. den 185 (Justerarens namn.) Hur till Bevil hi.-, Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, 1850 & 1851 N:o 1. STOCKHOLM, tryckt hos isaac marcus, 1851. \
Den, som, lika med Utskottet, anser bräder och plankor, sågade: af alm, bok och ek och andra inom landet växande, ej specificerade, trädslag böra under denna ena rubrik sammanfattas och åsältas 10 R:drs tull vid utförsel deraf till 100 R:dr värde, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; vinner nej, kommer artikeln alt delas i 2:ne rubriker, nemligen, den ena, bräder och plankor, sågade: af ek och ask, hvarå bibehå lies den af Utskottet föreslagna utförsel-tull 10 R:dr på 100 R:drs varuvärde, samt den andra, bräder och Forts, af Revillnings-Utskotlets Memorialj lf:o 4[> cJ Fanér-skifvor och dj Handspahaj'. ef Lisler.- 'sågade: af furu och gran lill och med 8 alnars längd och ^ tums omfång - plankor , sågade: af alm, bok, björk och andra inom landet 'växande, ej specificerade, trädslag med derå vid export bestämd frihet från tull. Börande den af Utskottet åsätta införsels-tull, 5 procent af \ärdet, tillämpas, så val å den ena rubriken, i fall ja vinner, som å begge, i fall den förra, derigenom att nej vinner, kommer att i två fördelas. Trenne Riks-Stånd hafva godkänt Utskottets förslag till tull vid utförsel af dessa 2:ne artiklar; men som Ridderskapet och Adeln ansett dem böra tullfritt få utföras, föranleder sistnämnde beslut voteringar af följande beskaffenhet ; 289:o. Den, som instämmer med Utskottet deri, att Faner-skifvor skola vid utförsel beläggas med 1 R:drs tull på 100 R:drs värde, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, komma Fane’r-skifvor att afgiftsfritt få utföras. 290:o.
Berättelse till R. St:s Banko-Utskott. 5 Utskottet ställda besvär öfver de af Fullmäktige fattade, bemälde tjenstemän rörande beslut, dels i fråga örn regleringen af Bankens tjenstemanna-personal, enligt nya staten, och dels angående tillsättning af tjenster, hvartill de, såsom sökande, sig anmält; öfver hvilka besvär särskildt utlåtande kommer att af Fullmäktige afgifvas. Till Fullmäktige äro inom behörig tid inkomna följande ansökningar, hvilka med bifogade utlåtanden komma att till Höglofl. Utskottet öfverlenmas, nemligen: l:o af Bankens Embetsoch Tjenstemän: a) angående lönetillökning, och b) om förhöjd ersättning för underskrifning af Bankens sedlar; 5 af Bankens kammar dr ängar, örn lönetillökning; 4:o af Banko-diskont-verkets Tjenstemän, om dito; 7:o af Banko-ombudet vid Låne-kontoret i Malmö, S. Sparre, om dito; 8:o af Advokat-fiskalen i Banken, Protokolls-sekreteraren N. A. Heurlin, att det för Ledamot af Banko-diskont-direktionen nu bestämda arfvodes-belopp, 500 B:dr, eller åtminstone det förut för enahanda befattning anvisade arfvode af 250 R:dr, allt banko, måtte å indragnings-stat honom tilldelas, med rättighet för honom, alt för tiden från 1854, få genast uppbära hvad sålunda skulle honom tillkomma; 9:o. af Banko-Fiskalen, Häradshöfdingen E. W. Montan, alt antingen varda från tjenstgörings-skyldighet befriad eller ock tillagd enahanda löneförmåner, som öfrige tjenstemännen i kamererare-grad; 10 :o af Bokhållaren i Banken, Kamereraren vid Banko-diskont-verket C. P.