Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti inledningen till högstberörde nådiga proposition har Kongl. Majit, efter meddelad förslagsberäkning öfver de vid innevarande riksdag för tillfällige statsbehof i allmänhet disponibla tillgångar, och under förklarande, det Kongl. Majit, som för allmänna arbeten, egentligen sådana, hvarigenom jordbruk, bergsbruk, handel, sjöfart och andra näringar befrämjas, äskat anslag, så långt befintlige tillgångar medgåfve, fullkomligt insåge behofvet af yttersta ansträngningar för landets förkofran i industrielt hänseende och vore fullt förvissad, att de omkostnader, hvilka i sådan riktning med klok beräkning användas, komme landet till motsvarande nytta, — till Rikets Ständers bepröfvande öfverlemnat, huruvida icke genom serskilda anvisningar, vare sig å medel, som utom de af Kongl. Majit beräknade tillgångar kunde vara att disponera, eller å sådana, som kunde beredas medelst lån, hvartill Rikets Ständer ansloge erforderligt belopp för ränta och amortissement, Kongl. Majit kunde sättas i tillfälle att med låneförsträckningar elier anslag, utan återbetalningsskyldighet, befrämja föremålen för sådana bland öfriga tillfälliga utgifter, som ur allmän synpunkt funnes vara af större vigt. Bill. till B. St. Utskottet, som, äfven i händelse politiska tilldragelser icke mellankommit, hvarigenom uppoffringar å statens sida tagits i anspråk utöfver beloppet af befintliga tillgångar, skulle funnit det mer än betänkligt att, såsom utväg, vare sig till understödjande och befrämjande af allmänt gagneliga arbetsföretag, eller till bestridande af andra, icke alldeles oafvislige, statsutgifter, tillstyrka låns upptagande för statens räkning, tror sig icke behöfva här vidare utveckla de skäl, som legat till grund för denna Utskottets åsigt, helst samma åsigt vunnit stöd af de vid den Kongl, propositionens föredragning till remiss, inom riksstånden förefallne diskussioner, hvarvid, serdeles hos Borgareoch Bondestånden, en stor del ledamöter förklarat sig anse statsverkets skuldsättning böra undvikas och endast af de mest tvingande anledningar kunna rättvisas.
Allt förordnande, som deremot strider, vare kraftlöst (68 § Regeringsformen). Öch må, vid liqviderandet af Riksgälds-kontorets fordringar, ackord, utah Rikets Ständers särskilda samtycke, icke medgifvas. § 193. Återstoden af den bevillning, som, enligt Rikets Ständers, genom Kongl Maj:ts nådiga Kungörelse af den 17 Maj 1861, till allmän efterrättelse utfärdade Bevillnings-stadga, skall utgöras, bör, likasom den allmänna bevillning, hvilken Rikets Ständer vid innevarande riksdag sig åtagit, till Riksgälds-kontoret levereras i den ordning och på det sätt, författningarne föreskrifva; hvarjemte ännu utestående restantier fi de förflutna årens bevillningsmedel böra, i den mån de varda indrifna, komma detta Verk till godo. 12 Stats-Utskottets Memorial N:o 230. § 194. De för stämpling af spelkort och tidningm stadgade afgifter ingå likaledes till Riksgälds-kontoret, genom hvars försorg för spelkorten föreskrifna konvoluter och manufaktur-stämpelpapper anskaffas samt i stadgad ordning tillhandahållas, och hvarest stamp] in gen af papperet för de här i hufvudstaden utkommande tidningar jemte andra, stämpelafgift underkastade, skrifter verkställes; börande Riksgälds-kontoret till allmänna Barnhuset i Stockholm samt öfriga fromma stiftelser utbetala dera tillerkända andelar utaf kortstämpel-afgiften. § 195. Till Riksgälds-kontoret aflemnas hädanefter, likasom hittills, de iköpeskillingar, hvilka vid Kronan behållna hemmans samt rekognitionsoch Kronans öfriga disponibla skogars försäljande till skatte varda erlagda. § 196.
Lika lydande med Originalet betygar dl. kwöelius-. 1Z22 Den 4 <vctsh^ Afffrist. TM 'Protokollet r Stats - Utssotkek ben 28 September iZOH. Onekeligen utgöra ägande - rättens helgd och persvnliaa säkerheten, de förnämsta grundpelare hivar? pä ett Borgeligk Samhälles Byggnad mä kunna uppresas och säkert hwila. Lät besia grunder rubbas och undanrödjas; läk andra sättas i stället. De mä til skepnad och beskaffenhet hafsta sin upprinnelse frän hwilka motiver som hälst? demäga äga allt mbjeligt utseende af styrka och splidjts, framställas under de skenkagrafte synpunctcr gf Philosophie pch djupsinnighet. Den uppförda Byggnaden skall dock snart wisa förgänglighctens tecken. Desi nchrasanke skall ej länge dröja, förstörelse och o? lycka skall Åtfölja desi fall, och för desi äter uppförande, möjligt endast efter ett tungt bortrödjande af de ästahkomne orcdorne, skall man nödgas med fördubbladt arbete söka att sker fä nygjord den grund ahl man nedstörtat, Jag har blifwit förd till denna reflexion och tyckts mjg stadgas i öfwertygelsen om desi rigtighe-t, under lankan pä den nyligen uppkomne fräga om Rekpgnitjons - Skogarne; detta den SkoglöseS ögon rotande objept, hwilka man nu i nödens stund söker att grip'- tiss, fhr ask genom försäljning, auctioncr eller emot Skattelösen, skilja frän Jnnehafstarne af Bruks pch Jenistnk, dit de warit apst-igne, och förwänad har jag funnit med hmad kättstnnighet man betracktar Mhjltzhtten, att kullhäfm frän Secker tillbaka Mans Den 4 Oclober - -be, af Konungar och Sander widtagne Författningar, som försäkra Medborgare om rättigheter, och med hwad flycktighet man beräknar fdljderne af deras ohelgande.
Utskottet har ännu icke från fullmäktige fått emottaga deras införväntade utlåtande, jemte de uppgifter och yttranden, som, enligt fullmäktiges af revisorerne omnämnde beslut, blifvit infordrade angående beskaffenheten af hvar och en i f. d. filialdiskonternas räkenskaper ännu upptagen fordran samt hvarje fordrans hittills bibehållna gällande egenskap emot vederbörande gäldenärer och löftesmän eller deras rätts innehafvare; skolande Utskottet, sedan detta utlåtande, hvars afgifvande lärer uppskjutits i afvaktan å afslutandet af räkenskaperna för nyss förlidne år, kommit Utskottet tillhanda, i serskildt betänkande föreslå de åtgärder och beslut, som vid innevarande riksdag synas böra af Rikets Ständer vidtagas, så att den långvariga utredningen af besagde diskonter omsider må kunna fulländas och afslutas. 52 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 78. 35:o. Angående verkställd läsning af fullmäktiges protokoll frän sednaste statsrevision till innevarande riksdags början. Efter genomgåendet af revisionsberättelserne, har Utskottet, för att kunna yttra sig öfver Riksgäldskontorets förvaltning under hela den tid, som fullmäktiges vid början af denna riksdag afgifna berättelse omfattar, genömläst oeh granskat fullmäktiges samtlige protokoller från den 15 September nyssförlidet år, med hvilken dag den af sednast församlade revisorer verkställda protokollsläsning slutade, och till den 26 derpåföljde November, eller den dag, hvarunder nämnde berättelse af fullmäktige afgafs. Härvid har Utskottet icke funnit något att anmärka emot de af fullmäktige vidtagne och i dessa protokoller antecknade åtgärder och beslut. 36:o. Angående decharge för styrelsen och förvaltningen af Riksgäldskontoret. (1845 års rev.-berättelse, sid. 50; 1847 års rev.-berättelse, sid. 91.) Som
Huru ofta ett hinder för Sanningen, som kämpat att bryta igenom så mycken dumhet och ovilja? Är något dermed vunnet för verlden, att en Vis, innan hans höga sanning erkännes, först smädas, häktas, brännes? Det är endast att hopa skam på menskligheten. Nej, M. N. Herre! ännu olyckligare, än lasterna, äro de falska dygderna. Låt hvar och en förstå, och följa sitt förstånd! Det är lag; och menniskans mål. Icke långt efter detta brefs afsändning begaf han sig till det Universitet, der värdigheten af Juris Doctor skulle förvärfvas. Väl finnes han i Göteborgska Nationens Matrikel ej inskrifven tidigare, än den 8 Maj 1787: men bevisligen var han anländ redan i April, och hade till och med, ungefär i midten af nämnda månad, redan opponerat vid en disputations-akt. Detta nybörjade Student-lif räckte omkring halftannat år. Ännu träffas en och annan högtbedagad person, som i sitt minne kan återkalla Thorild såsom Upsala-Student; och helt nyligen qvarlefde flera. De hafva skildrat honom sådan, som vi – efter allt det föregående – i alla fall kunnat förmoda: stolt; plägande umgänge med ganska få; i allmänhet föraktande både Professorer och Studenter; hos de sednare likväl redan ägande en icke ringa popularitet, men som först längre fram, och genom hans politiska missöden, blef ofantlig; helst vandrande ensam, insvept i en fin blå slängkappa, med hufvudet upplyftadt och ögonen vanligen uppåt rigtade; i själsutgjutelser för sina vänner glödande, vältalig, poetisk; i repliker till andra, qvick, esomoftast hvass, icke sällan dräpande; i seder ren, i mat och dryck ytterst måttlig, i klädsel, utseende och beteende en fullkomlig gentleman. Man visste, att han var fattig; men såg honom aldrig utan penningar, och hörde honom aldrig behöfva låna. Staden Upsala, i sin dåvarande ostädning och kalhet, behagade honom ej; men desto mer det fagra, i dess närhet belägna Vårdsätra. Med den ej längesedan aflidne Generalen Lagerbring och en dennes kamrat, tillbragte han der större delen af en angenäm sommar.
Allm Telefon 7757 L var och en sin egen fotograf! X o t insandande af ki 5 sander jag fraktfiltt till alla platser i Sverige en mycket praktisk fotogrdi-nyyarat, med hviIken en Itvar utan forknnskapo Ban utfora \ erkligt rackra oclz goda fotografier, 6x8 cm stora Apparaterna larnnas imder garanti med Aug. Anderson, fabrik for fotografiska apparater, Deichmnndsgade 2, K r l s t ~ a n r a (Noigel I. M.-Q~THE, Stockholm, Bokmy Musikoch persli lian del, Partilager för iterförsäljare I tr, upp i samma hus8 Filialer: Y 2 Dvottminggt. Moderff&amp;r för Drrmklrppor, Stockholm. 12 Ewmgs&amp;iidga %rd8gata~a 12, rekommenderar sitt stola och skhaltiga lager at alia Nouveautéer för sasongen. Sarskildt får iekoniinen ?lern mitt stora lager af Pelswerk for Pelskappor med dahll passande ofvertyger w som a r en nybildad afdelning af Allmänna Lifförsakringsbolaget erbjuder liff örsiikringar at de friskaste bland de personer, som hittills icke varit fullt +ntagliga till lifförsäkring i svenska, bolag. För Orion galla siirskilda tariffer och sarsldda försiikriiigsvilltor. Oiion bildar vidare en grupp för sig med sarskildt bolrsliit, men under förvaltning af AllinHnna Liff~rsäkringsbolaget. Upp1ysiiing; ~r om Orjon och blanketter till förs#kriiig i denna grupp tillliaiidalihllas i Stocklio !in vid Iiiift~iidlroiitoret, Vasagatan 10, och i landsoiteii af ombudeii för Allmänna Llfforsäkrinrrsbolarret. u TYiiiborgs Attikspri t ph f askor för ntspnd~~iog. M inborgs Biflstoks&amp;s. U Wiiihorgs Sennp, T \ ' iiiborgs Jiistpiilver.
Det är en sanning, att så kunde hafva skett, och det var mycken fråga inom Utsk. att uppställa 2tne särskildta mern., nemi. ett innehållande den så kallade vägvisaren, och det andra för att upptaga de nya grundlagsförslagen; men då de på samma gång voro färdiga, så trodde Utsk., att intet ondt vore deruti, att de sammanfördes under en nummer, då frågornas olika natur genast måste falla hvar och en i ögonen, som genomläste mein. Man har förebrått Utsk., alt det velat ålägga Exped Utsk. och kommande R. St. att iakttaga det föi behåll Utsk. här gjort, att endast de nu framställda förslagen måtte antagas, i händelse mern IVto 68 komme att förkastas; men då nu Utsk. blott fordrar uppfyllandet af ett förut af R. St. godkändt villkor, så kan väl det icke kallas ett åläggande. Den motvilja detta nu afgifna mern. röner, är utan tvifvel blott en dunkel känsla, att man vilj komma ifrån hela saken, då det nu lider så nära mot slutet af riksdagen; men det är otvifvelaktigt att genasle vägen dertill är att godkänna Utskis mern., hvarvid ingen anmärkt!. i sak blifvit gjord eller kan göras. Hr von Hartmansdorff har anmärkt, att emedan alla de grundlagsförändringar, som vid denna riksdag blifvit beslutade, icke inkommit uti detta mern., så skulle det äfven vara onödigt att bifalla det; men de grundlagsförändringar, sorn tillkommit, de tillkommo i förrgår genom omröstning uti förstärkt Const.Utsk., och Cons!.Utsk. har i afseende på dem uppsatt ett särskildt mein., hvilket nu ligger på RiksSttns bord, och sorn är det sista, hvarmed Const.Utsk. kommer att besvära Ständerna, så framt icke en återremiss föranleder till några vidare åtgärder. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, då detta Const.- Utskis mern. äfven innehöll förslag till förändringar i grundlagarna, R. o. Ad. behagade finna, att någon propos. till bifall derå icke kunde äga rum. Hr Gripenstedt:
Utskottet, som på grund af hvad Fullmägtige sålunda anfört, anser angeläget, att det för ifrågavarande ändamål afsedda anslag bestämmes till det af Fullmägtige föreslagna belopp, får alltså hemställa, att Rikets Ständer till hvad Fullmägtige i ofvanberörda hänseende föreslagit, må lemna bifall, tinder förutsättning, att denna hemställan af Rikets Ständer godkännes, har § 176 i bilagda förslag till det nya reglementet, hvilken § skulle motsvara § 192 i det nu gällande, erhållit en härmed öfverensstämmande lydelse. ^ 177, angående det till begrafningshjelp efter obemedlade tjenstemän och vaktbetjente vid Riksgälds-kontoret anvisade belopp, har samma lydelse som § 193 i sednast utfärdade reglemente. § 178, angående det till Enkeoch Pupill-kassan vid Riksgälds-kontoret anvisade understöd, grundar sig på Utskottets af Rikets Ständer gillade hemställan i Memorialet N:o 123. iSiats-Utskottets Memorial N:o 138. 5 § 179, angående de till Riksgälds-kontoret anslagna medels användande i enlighet med Rikets Ständers beslut samt angående förbud mot ackorders medgifvande, har hufvudsakligen samma lydelse som hittills gällande reglementes 195 §. § 180 innefattar hufvudsakligen enahanda stadgande i afseende på allmänna bevillningens ingående till Riksgälds-kontoret som nyssnämnda reglementes 196 §. § 181, angående de för spelkort och tidningar stadgade stämpelafgifter; § 182, angående skatteköpe-skillingars öfverlemnande till Riksgälds-kontoret; § 183, angående genom försäljning af Kronans hus i städerna inflytande medel; och § 184, angående
Dessutom var det nu för sent att draga sig tillbaka, ty han var redan bemärkt, mannen reste sig till hälften upp på armbågen och vände med detsamma sitt ansigte så, att det icke mera var doldt af skuggan. — Gordon, Gordon, är det du? — utropade Astley, som med bestörtning i de bleka och af smärta vanstälda dragen, han nu kunde betrakta, igenkände den franske skrifvaren ifrån advokatens byrå. — Cameron, hvilken lycka! — utropade denne i sin ordning med matt röst och sträckte handen emot sin vän. — Hvarför i himlens namn finner jag dig här ensam bland klipporna och i detta tillstånd? Du är blek som vax och synes nästan döende. Hvad har händt? Hvad har fört dig ifrån London? — sade Astley häftigt, kastande sig ned på knä bredvid den stackars fransmannen, som försökte att småle emot honom, och hvars torrahalföppna läppar knappt kunde frambringa ett ord. — Gissar du icke det? Har du icke hört hvad som passerat, har man icke funnit Hawerfield ännu? — Ah Gordon, det skulle vara du, som skjutit honom, du som aldrig sett eller känt denne man? Hvad vill detta säga? — Jag skall berätta dig allt, men hjelp mig att resa på mig! Så ja. Ah smärtan i min axel, som är genomskjuten, dödar mig, blodsförlusten och febern hafva hållit mig här hela dagen nästan sanslös, jag har yrat, tror jag, eller kanske jag gör det ännu. Det förefaller mig, som om man funnit mig här, jag hörde rop och svordomar, jag såg en hop folk och tyckte, att man bortförde mig. Det är ju icke så? Jag är ju ännu qvar på stranden, jag ser ju hafvet der, och du Cameron är här ensam? — Ja, lyckligtvis är det endast jag som upptäckt dig, min stackars Gordon. Det var en annan, som man tog i ditt ställe, det är detta som räddat dig; men huru är det nu? Du har en förfärlig feber! — återtog Astley, som stödde hans hufvud emot sin axel och ville afdraga hans rock för att undersöka den sårade armen. Ett rop af smärta hindrade honom likväl, Gordon dignade nästan sanslös ned och mumlade:
11} Grefve Lewenfjaupts, Claes, den 2& sistlidne Februarii, på bordet lagde Memorial, angående privat-Bankers inrättande. 12) Friherre Posse», Christer, den 28 sistlidne Februarii på bordet lagde Memorial, angående ^förändring af författningarne rörande Edgång, 15) Herr Gyllenheims, Eric Gustaf, den 28 sistlidne Februarii på bordet lagde Memorial, rörande de allmänna fängelse-anstalterna och om förändring af vissa strafflagar. Ut supra, Den 5 Martil, 2x7 S. D. Remitteradess till Lagsamt slllmånna Besvärsoch OeconornieUtskottet 1) Herr Thams, Wollrath, den 10 sistlidne Febr. f. m. väckte motion, angående antagande af en allmän näringsfrihet: såsom medel till den nuvarande förlägenhetens afhjelpande; jemte de i sapnna ämne, så väl den i5 sistledne Februari, som denne dag, af åtskillige Ledamöter afgifne yttranden. 2) Herr von Hartmansdorfls, August, den 28 sistledne Februari på bordet lagde Memorial, rörande ändring af åtskillige Oeconomiska Författningar. Stats-, Bancofamt Ali manna BeJvårsoch Oeconomie-Utskotten : Herr von Staels, Samuel, den 10 sistlidne Februarii, förmiddagen, väckte motion, angående åtskillige anstalters vidtagande till den öfverklagade förlägenhetens afhjelpande. Stats-, Lagfamt Allmänna Befvårsoch OeconomieUtskotten: Herr von Q vantens, Carl, den 10 sistlidne Februarii, förmiddagen, på bordet lagde Memo. rial, angående föreslagne medel till den allmänna förlägenhetens afhjelpande, samt räntans nedsättande å lån utur Publika Cassör, ai8 Den 5 Marlit.
B:co för mark finsilfver, 3,603TYr mark, hvilka å 36* gifva R:dr 132,132, hvarifrån afgår kostnaden för intagning efter förbernälde beräkning 871. 131.261. hvilket lemnar för det sednare fallet en profit af Runt 1.008 eller för 100 M:k B:co cirka 1 R:dr R:mt. (Den anmärkning må här göras att, enligt hvad innevarande års Revisorer af Banko-verket inhemtat, kostnaden för silfverintagning under förflutna året varit billigare än ofvanbcräknade). Motioner i Borgare-Ståndet 1862. JV$ 8. 19 Den oftanäinnda § 101 i Banko-reglementet, sorn bestämmer ett högre pris för omyntadt silfver, än hvartill detta enligt myntbestämningslagen är beräknadt, leder nu derhän, att den, som för utländska liqvider har behof af silfveruttagning, kan med lika fördel uttaga det myntade som det omyntade silfret. För honom kan det under under sådana förhållanden synas likgiltigt i hvad form det lemnäs, men likgiltigt är detta icke för Banken, som hade kunnat bespara sig myntningskostnaden då det berott på honom att, till och med med större fördel för sig, afstå det omyntade silfret. Men detta är icke den enda förlust, som uppstår af detta Bankens sätt att med sin metalliska valuta hushålla. Det myntade silfver, som i större partier uttages, för att antingen i brist, af vexlar, eller vid högt uppdrifven kurs utföras för att dermed betäcka skilnaden mellan importen och exporten eller utifrån införskrifna varor fullgör, såsom bekant är, icke samma tjenst som hos oss, att tagas för hvad det är, utan dermed tillgår vanligen så, att myntet nedsmältes och att godtgörelse sker blott för det fina silfver som myntet innehållit. Denna operation kostar i Hamburg procent, och dessa ^ procent äro en ytterligare uppoffring som silfverexportören mäste vidkännas — allt lör det att den bättre varan mynt blifvit lemnad i stället för det al mindre värde varande silfver i plants.
Tätt uti Pensions-Kassan, oberäknadt Armeens särskilta tillhörighet, Ackords-Amorteringsfonden , för hvilken, uteslutande och enskilt tillhörig Armeen, denna hade sina egna Revisorer; hade alltså Direktionen att med yttrande i omförmälda hänseende inkomma. Med anledning häraf, får Direktionen, sorn ansett en undersökning om naturen och beskaffenheten af alla de under Direktionens våld och förvaltning ställda fonder nödvändig, för alt finna en säker vägledning för omdömet i de ämnen, deröfver Direktionen nu har att yttrande afgifva, först i korthet framlägga en dylik undersökning, med hänseende lill hvar och en af de ifrågavarande fonderna, hvilka äro: 1:0 Armeens Pensions-Kassa. Otillräckligheten af de tillgångar, Staten kunde lemna för pensionering af Armeen tillhörande militäre och civile embetsoch tjenstemän, vid afgång ur tjenst, till följd af ålder eller erhållna blessyrer oell ådragen bräcklighet, framkallade vid i^56års Riksdag förslag inom Krigsbefälet, att, medelst inrättande af en egen Pensions-Kassa och genom egna uppoffringar dervid , komma Staten till biträde i omsorgen att med underhåll förse Armeens militäre och civile embetsoch tjenstemän efter erhållet afsked. Förslaget antogs och bifölls af Rikets Ständer, samt stadfäslades af Kongl. Maj:t genom Nådig Förordning och Reglemente den ro Januari !- 297 Vid Kassans inrättande, anstogos henne vakansoch liggelidsbesparrngarne af lönerna vid militärstaten'; hvarjemte och sorn Armeens Pensions-Kassa befriade Wadstena Krigsmansbus-Kassa från allt åliggande för framtiden att pensionera Årmeens befäl, Pensions-Kassan i stället erhöll 3/5 af Krigsmanshusels inkomster årligen. Här för utan bar blifvit på Pensions-Kassan, från och med år 183o, öfverlåten den löneinnehållning, sorn i vakanser efter afskedade militärpersoner, under namn af begrafningshjelp, förut till Stats-Verket ingått.
Att äfven inom ett näraliggande område man redan af ålder föredragit enkelhet i förevarande hänseende, och detta oaktadt vunnit hvad man åsyftat, visar sig deraf, att inom Accislagstiftningen endast helt få artiklar gjorts till föremål för beskattning, utan att det afsedda ändamålet derigenom förfelats. På grund af hvad Komiterade sålunda i underdånighet anfört, omfatta Komiterade den åsigten, att skyddandet af de inhemska näringarna är en för tullbeskattningen, efter dess ursprungliga och principenliga bestämmelse, främmande uppgift, samt att det s. k. skydd för nämnda näringar, som med tillhjelp af denna beskattning kan vinnas, i allmänhet taget, hvarken är förenligt med en klok statshushållnings fordringar och rättvisans kraf, eller i längden länder dessa näringar sjelfva till båtnad. Dels till följe häraf, dels ur synpunkten af att med minskad olägen - 12 het för rörelsen bereda staten erforderlig inkomst äfvensom att, så vidt ske kan, förebygga menet af en otillåten införsel vid sidan af den tillåtna, anse Komiterade vidare, att tullsatserna böra i mån af varuförselns tilltagande liflighet, så vidt statens behof det medgifva, i lämpligt förhållande nedsättas. Slutligen finna sig ock Komiterade, med stöd af hvad jemnväl i detta hänseende blifvit antydt, föranlåtna att såsom ett eftersträfvansvärdt mål uppställa, dels att de artiklar, som nödvändigheten bjuder att tullbeskatta, må inskränkas till ett jemnförelsevis ringa fåtal, dels att dessa artiklar må, så vidt ske kan, företrädesvis väljas bland dem, som — under det de i vidsträckt omfattning ingå i konsumtionen, utan att dock för denna vara oundgängliga — icke äro föremål för inhemsk tillverkning.
Enär krutförsäljningsmedel äro bland Stats-Verkets inkomster påräknade, hafva Revisorerne i 4:de punkten ansett sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derå att, sedan Krigs-Collegium den 8 October 59 1835 gjort underdånig anmälan om influtne medel för försåldt Krut och Salpeter, hvaribland 235 R:dr 19 sk. uppgifvits vara erhållne å en gammal fordran för krut, år 1820 såld t till export, Eders Kongl. Maj:C uti Nådig skrifvelse af den 14 November samma år tillåtit, att denna summa finge användas till förfärdigande af brandraketer. I anledning häraf, och då Collegium i underdånighet föreslagit det anmärkte beloppets användande lill berörde ändamål, får Collegium underdånigst anmäla, att Eders Kongl. Maj:t redan under den 26 Mars 1822, uppå Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens, i egenskap af GeneralFält-Tygmästare, gjorde underdåniga hemställan, i Nåder förordnade, att de till brandeller så kallade congrevske raketers förfärdigande erforderlige medel skulle tagas af de tillgångar, som inflöto för lill export försåldt krut; och synes delta Nådiga förordnande dels hafva grundat sig å, dels slått i sammanhang med Eders Kongl. Maj:ts under den 22 Februarii och 21 Maji samma år vidtagne Nådiga beslut, att dessa tillgångar borde användas till de angelägnare behofvens fyllande vid. Armeens materiel, lill hvilket ändamål de för bortsålde casserade förrådspersedlar influtne medlen varit och äro i allmänhet afsedde.