Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har icke på mitt samvete, att hafva upptagit Högloflige liidderskapets och Adelns tid med många onödiga voteringar; ty detta är för andra 4° Den 20 Januarii f. ni. gången som jag under innevarande Riksdag begär votering. Utskottens förslag står i rak strid mot Kongl. Maj:ts, på rättvisa och billighet grundade, samt med vår Regeringsform öfverenstärmnaode, Författning af den 3r Augusti 1819. Oaktadt de öfriga 3ine Stånden redan bifallit detta Utlåtande, vore <let likväl önskeligt, att åtminstone Rikets första Stånd ville ådagalägga mer upphöjda begrepp ont constilijtionel frihet; och, i anseende till princip-frågans vigt, hoppas jag, att den tid ej skall anses förspilld, som fordras för alt genom en votering bestämdt uttrycka Ridderskapets och Adelns tänkesätt härutinnan, Friherre Åkerhjelm: Med anledning af den siste Talarens yttrande om de grundsattser, som finnas i 1819 års Författning, ber jag få upplysa, att det just var i anledning af denna Författning och dess skadliga följder, som Kongl. Majit år i8a5 förordnade en Committee af Lagkunnige män, att utarbeta förslag till en ny Förordning. I anledning deraf sammanträdde Comrnitteen, och, efter Vederbörande Autoriteters hörande i ärimet, utarbetade ett vidlyftigt förslag, genom hvilket åtskilliga förändringar i 1819 års Förordning äro föreslagne. Huruvida Kongl. Majit gillar detta förslag eller icke, tillkommer icke mig att yttra mig öfver, men hvad jag med visshet vet, är, att Regeringen anser med rätta, att för - Den 20 Januarii f. m. bättringar i denna Författning äro nödige, hvadan ock jag förmodar, att Commitlerades förslag gillas, om det innehåller sådane. Herr Hegardt , Christian Bernhard: Då jag instämmer med Herr Cederschjöld och Grefve Horn uti yrkande af votering, sker det i den förhoppning, att, om Ridderskapet och Adeln skulle yttra en med dessa Herrar öfverensstämmande åsigt, sådant hos Kongl.
Med dessa kända storheter, dessa kända qvantiteter, är det gifvet, att man kan upgöra ett fullständigt mobiliseringsförslag, ett fullständigt system för landets ordnande till försvar, och det ligger således just i den fråga, som här är till afgörande, om man kan hafva ett sådant eller icke. När så är, synes mig också påtagligt, att det är af största vigt att erkänna, det soldatens bildning är det förnämsta, och att man icke kan med en liten stamtrupp, sådan som vår, förena ett större antal beväring, utan afseende å öfningen. Då må man icke företaga någon förändring i denna öfningstid, utan att väl besinna, hvad den i sjelfva verket betyder. Nu har den talare, sorn först yttrade sig, på ett fullständigt sätt utredt, huru denna öfningstid är alldeles nödvändig, för att åt vår indelta stam gifva en öfning, som ingaluuda är öfverflödig eller för vidt utsträckt, utan nätt och jemut Den 11 April f. m. n hvad som fordras, för att stammen skall vara så bildad, att den kan utgå såsom fulländade soldater. Då synes mig också påtagligt, att någon förändring i våra soldaters bildning icke bör komma i fråga. Man har visserligen sagt, att man skulle kunna förminska de läger, som egt rum under de sista åren, och på detta sätt bespara de medel, som erfordras för att fylla möjlig brist i ansla get. Men hvad föreställning göra sig de Hrr, som framkommit med ett dylikt förslag, om dessa läger? Hvar och en, som bevistat ett sådant, vet att de äro alldeles nödvändiga för att åt befälet gifva den bildning, som erfordras, för att detsamma icke under sjelfva kriget skall behöfva lära sig första elementerna i krigskonsten, deas a b c. Det blefve något för dyrbart, om icke officerarne i allmänhet fått vana och förmåga att kunna röra sig tillsammans, att kunna leda större trupper, att kunna i den lörsta elementära tjenstgöringen inför en sammansatt truppstyrka göra de första iärospåneu. Man har yttrat, att det är af högsta vigt vid budgetens upgörande att förslagsanslag afskaffas.
Statsoch B ane o-Utiko 11 en : Kongl. Maj:ts, den ro dennes afgifne och den 15 derpå följde f. m. på bordet lagda* Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ytterligare anslag af Allmänna Medel till Götha Canal-Byggnads fullbordande, jemte de af Grefve Horn, Claes Fredr., Friherre Anckarsvärd, Carl Henric, samt Herrarne 'Hjerta, Gustaf, Gyllenkrook, Johan Göran, oall Hallenborg, Carl Johan, rörande samma ämne denna dag afgifne yttranden. Statss’amt AlUnänna Besvärsceh QeconornieUtskotten: 1:0 Kongl. Maj:ts. den 13 dennes afgifn« Pro t. Vt dr, rd, a$ Dec. isis, 3n och den 15 derpåföljde på bordet lagda, Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående Dykeri-Verket, 3:0 Herr Montgommeries, Gustaf, den 13. dennes f. m. på bordet lagda Memorial , angående Dykerioch Bergnings - Compagniet. Bevillning* • Utskottet: l:o Herr Marcks von Wurtemberg* G. F. dén 13. dennes f, m. på bordet lagda Motion, att alla Fabricater och SIöjde-Alster, sorn af svarsgilld godhet och till erforderlig mängd kunna här i landet tillverkas, måtte vara och förblifva till införsel i Riket förbjudne. 3:0 Friherre von Saltzas, Edvard Fredr., den 13. dennes e. m* på bordet lagda Motion, att införsel af utländska tvålsorter må antingen alldeles förbjudas eller och beläggas med en Tullafgift af 8 sk. Banco per Skålpund. 3:o Friherre von Saltza*, Edvard Fredrik, den ja dennes e, m. på bordet lagda Motion, angående Tullafgift å Utländsk Ull och Utländsk Ost, sorn från främmande länder införskrifvas. gi?. Fröt, Vt(lr. d. *3 Dre. jgig. Bevillning*- samt.
Majrt ingifna ansökning om låneunderstöd för företagets utförande, anmält detsamma såsom förtjent af E. K. Maj.ts synnerliga hägn, har, i anledning af bemäldaBestyrelses under den 16 April sistlidna år till E. K. Maj:t inkomna förnyade ansökning om dylikt understöd, jemte åberopande af förut afgifna yttranden rörande jernvägsanläggningens vigt för ifrågavarande folkrika landsbygd, i underdånighet tillagt, att, till följd af dels de af E. K. Majit och Rikets Ständer i sednaste tider beslutade förändringar i tullföriättningarne, dels ock de under år 1858 inträffade ogynsamma förhållanden inom handelsverlden, ställningen bland den idoga, med husslöjder och fabriksnäringar sysselsatta befolkningen i nämnde landsort blifvit i flere hänseenden brydsam; att, dessa förhålanden oaktadt, förläggarne af husslöjder och fabriksidkarne, icke ulan uppoffring, af 44 Expeditions-UIs kol tets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 188. berömvärd omsorg för den arbetande befolkningen, fortsatt, de förre sina företag, de sednare sina arbeten, men att, derest ej lättade kommunikationer bereddes för tillförsel af rudimaterie!- och utförsel af tillverkningarnes alster, det vore att befara, att deras nit och verksamhet förlamades, till oersättlig skada för de fattigare klasserna, hvilkas behof jemväl kräfde lättad tillförsel af lifsförnödenheter, som inom orten ej frambringades i myckenhet som motsvarade åtgången; på grund hvaraf E. K. Maj:ts Be fallningshafvande framhållit denna angelägenhet till synnerligt behjertande, såsom varande för en betydlig del af landets innebyggare af utomordentlig vigt.
Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf. Då Friherre Cederström tyckt det vara eget af Herr Lagerhjelm, och någre flere Ledamöter, att de ansett Utskotten hafva varit i strid med sig sjelfva,så får jag förklara, att äfven jag delar denna tanka. Jag har trott, att det ej tillkom något Utskott, aldraminst Lag-Utskottet, att föreslå en lag, som det anser för skadlig. Jag anser derföre ett bifall till Utskottens Betänkande i hufvudsaketi nödvändigt medföra ett löikastande af Lagförslaget. Grefve Posse: Det mätte väl vara ända målet med en Voterings-proposition, att hvar och en deruti skall få göra sin tanka gällande. De kunna finnas, som vilja bifalla Utskottens Betänkande i hufvudsaken med bibehållande af Lag-förslaget, och detta blifver, i händelse propositionen framställdes efter de sista Talarnes önskan, omöjligt. Herr Lagerhjelm : Då Contra-propositio - IT1 Den iS December f rn. nen ännu icke är bestämd , så kunna ju den motsatta sidans Talare uti den göra sin tanka gällande. Hrad J.ä-propositionen beträffar, så synes den redan hafva vunnit Ridderskapets och Adelns bifall. Grefve Posse: Den siste värde Talaren liar velat lemna dem, som vilja i det hela bifalla Betänkandet, tillfälle att fä sin rätt i Contra-propositionen förvarad, men jag tycker det böra vara tvärtom, ty de kunna ej dictera Contra-propositionen, hvilket bör ske af' dem, sorn uppgifvit anmärkningar emot Betänkandet. Herr Rosenblad: I händelse några Leda möter finnas , som hvarken gilla den af Herr Grefven och Landt-Marskalken framställde propositionen, eller Herr Munck af Rosenskjöids mening, utan vilja bifalla Utskottens Betänkande i hela dess vidd, så äga ds den tillfredsställelsen , att i alla fall få sin tanka fram, såsom Riksens Ständers Beslut, prisadt vare Utskottens sätt att behandla denna fråga, sorn beredt g:ne Stånds medverkan till bifall , ehuru de a.-ne i sjelfva saken varit af rakt motsatt tanka med det 3-*dje.
Ärfda-balken framför syskonebarn till arf berättigade äro, då må man genom testamente bortgifva hälften af sin ärfda fastighet, ehvad den i staden eller å landet belägen är. Lefva af arfvingarne endast syskonebarn eller de, som jemte eller efter syskonebarn till arf berättigade äro, då må man all sin ärfda fastighet borttestamentera.” 4 Lag-Vlskotlels Betänkande, N:o 63. § 4. ”Ali förvärfd fastighet, ehvad den är belägen å landet eller i stad, samt ärfda och förvärfd a lösören, må man testamentera till hvem man vill, skyld eller oskyld; dock att, der omyndiga barn äro, som icke ega något till föda och uppfostran, dem skall efter stånd och värde så mycket lemnäs, som domaren skäligt pröfvar, till dess de sjelfva sig nära kunna.” att 5 § i samma kap. må utgå; att vid 1 § i 5 kap.
Backman i lifstiden under en lång tjenstetid utöfvat och då boets ställning icke lemnade tillgång till hans efterlemnade enkas och oförsörjda dotters nödtorftiga bergning samt Justitie-rådet Backman i lifstiden icke varit delegare i Civil - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 153. 25 Civil-statens pensionsinrällning; hvadan tians enka ej eller vore berättigad till nånot understöd af enskilda enkeoch pupill-fonden, har Kongl. Majit, i Dess nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof, föreslagit att Justitie—rådet Backmans enka, Maria Torbjörnsson, måtte för hennes återstående lifstid å allmänna indragnings-staten erhålla en årlig pension af 600 R:dr; —• och får Utskottet, med afseende å hvad Kongl. Majit till stöd for den nådiga framställningen anfört, tillstyrka att den för Justitie-rådet Backmans enka Maria Backman, född Torbjörnsson, begärda pension, 600 R:dr, må af Rikets Ständer beviljas. 17:o. Sedan uti en till Kongl. Majit ingifven ansökning Kanslisten i Kongl. Svea Hofrätt Johan Fredrik Cralius i underdånighet anhållit, att då han, som till följd af svår ögonsjukdom nära sju års tid åtnjutit ledighet från bestridande af omförmälda kanslistbefattning, numera, enligt ansökningen bifogadt läkarebelyg, vore urståndsatt alt sköta samma befattning, Kongl. Majit täcktes hos Rikets Ständer göra nådig framställning derom att Craelius efter afskedstagande måtte undfå viss årlig pension, samt Hofrätten, i infordradt underdånigt utlåtande vitsordat att Craelius, hvilken vore född den 20 Juni 1016 och blifvit år 1850 antagen till e. o. Kanslist i Justitie—fördelningen af Kongl.
Debatten om borttagandet af g §tns öfriga del är vid en paragrafdebatt det naturliga första tillfället att afhandla den här och annorstädes så mycket omtvistade frågan om den af Utsk. föreslagna skilnaden emellan stad och landsbygd. io8 Den 17 April f. m. § g (motsvarande Utsk:s § 8). Har är det framställningssätt följdt, sorn Doctor Thomanders motförslag § 8 innehåller, och hvilket synes vara enklare än Utsk:s, samt mera analogt med hvad som i nuvar. Riksd.Ordn. förekommer. PröfningscomiteVns åtgärd alt omjemka valdistrictdelningen inom länet har icke ansetts nödig hvarje gång, utan blott när klagomål på riksdagen blifvit nnfördt. Då stad och landsbygd förenas, har jag ansett mig böra för pröfningscomite'ens åtgärd föreslå den vidsträcktare begränsning, som i Utsk:s 8 §, per. 3, förekommer, icke den inskränktare i per. 6, Sjelfva classiliceringen af länen skiljer sig från Doctor Thomanders förslag endast deri väsendtligen, att blekinge län med go,8o i innevånare är upptaget i högre dass , än WesterNoi i lands med 83,gio; och att Götheborgs stad är med Götheborgs län förenad. Då frågan varit att i allmänhet undvika all skilnad mellan stad och landsbygd (utom de speciella stadganden om Stockholm, som redan betänk. N:o 38 innehåller) hafva de verkliga skäl, som kunde anses tala för en åt Götheborgs stad medgifven särskild valrätt, icke ansetts böra komma i beräkning. Enligt Tabellcommissionens berättelse af d, 3o April 1838 utgjorde i835 års folkmängd i det folkrikaste, och det minst folkrika, län af de i denna § uppställda classen; Elfsborgs län 210,25g — Wermlands 186,783. Sex lan ä 7 ledamöter till första kammaren fyi. Christianstads ian i57,g33— Kopparbergs 13g,538. (Stockholms stad särskildt 82,655). Fem län ä 6 3o.
Att församlingarnes urgamla, genom 1734 års Resolution bekräftade rättighet att fritt lä välja sina klockare, ulan alt pä förslaget må uppföras preslmän, mätte komma att bibehållas, ulan-hinder af lööf) års Kongl. Bref. som härigenom mätte varda till ali kraft och verkan upphälvel.-’ ’ 2.0. Att de klockare, sorn söka sådan sessia inom de församlingar, der orgelverk finnas, äfven må varda skyldige lorrie betyg öfver deras skicklighet i orgelspelning, pä det klockareoch orgelnisttjensierna på rådane ställen ina kunna förenas." 2:0. Af samtlige Riksdags-fullmäktige från Halland, nemligen David Andersson. Anders G udin andsson och Anders A issen, med hvilka Lars Basmasson, Tobias Lind, Erik Ghristensson, Olaus Eliesson och Jahan Nilsson llän Bohus ian instämt, som åberopat hvad förstnämnde motionär lili sina vid de två föregående Riksdagarne i ämnet afgiliie meinorialer andragil, samt tillagt: ali Götheborgs Konsislorii föreskrift i Cirkuläret den 6 Maj 183:) om klockareval stöde i strid mot del Kongl Brefvet al (ien 24 Januari 1835, hvarpå del likväl grundade sig, ådagalades vid deras jeni förande, enär Kongl. Maj:t U|i Dess nämnde Nådiga Biel väl förordnat huru vid tv istiga klockareval lörliållas borde, men ingalunda lörhjudit kyrkoherden och församlingen att uti samråd och sämja, ulan förslag, tillsätta skicklig person till klockare, hvilken sednare rättighet Konsistorium i sitt förberörde Cirkulär hell och hållet förbisett och uteslutit, af hvilket förbiseende flere oredor och rättegångar vållats, som säkerligen eljest hade utehlifvil.
Sedan, med anledning af hvad Rikets Ständer sålunda begärt, Kommers-kollegium under den 29 December 1860 ei håll it nådig befallning att, gemensamt med de för Fahlu bergsskolas angelägenheter af Bruks-societeten utsedde Fullmägtige, efter vederbörandes hörande, till Kongl. Majit afgifva underdånigt utlåtande, har bemälda Kollegium, under den 4 December nästlidet år, inkommit med berörda utlåtande samt dervid jemväl öfverlemnat särskilda af Bergsskolans Föreståndare och Bruks-societeten till Kollegium afgifna yttranden i ämnet. Beträffande frågan om sättet för ordnandet af bergsskole-elevernas praktiska öfningar, har Bruks-societeten förmält sig icke kunna afgifva annat yttrande, än att, då den praktiska undervisningens anordnande naturligtvis måste lämpas efter jernhandteringens stigande utveckling och de framtida förhållanden, som derpå kunna ega inflytande, något detaljeradt förslag, huru denna undervisning skulle för framtiden ordnas, syntes icke kunna pä förhand uppgöras, men att Societeten, som vore förvissad att med det frikostiga årliga anslag, den erbjudit sig att för ändamålet använda, elevernas praktiska öfningar skulle på ett tillfredsställande sätt kunna besörjas, funne att, sedan bergsskolans flyttning till Stockholm egt rum, den utväg åtminstone tills vidare kunde och borde vidtagas, att Jernkontoret med enskilde bruksegare eller bolag träffade aftal om upplåtande under längre eller kortare tid af tjenliga verkstäder och lokaler för den praktiska undervisning, som af Jernkontorets vederbörande tjenstemän koinme att eleverna meddelas; och hyste Brukssocieteten den öfvertygelse, att tillgång till tjenlig bruksegendom med närbelägna grufvor, skogar, masugn, smedjor med flera inrättningar, som för undervisningens ändamålsenliga bibringande erfordras, borde kunna för bergsskolan vida lättare beredas, om densamma förlädes till Stockholm med de beqväma knrmnunikations-an - 14 Kongl. Maj-.ts Nåd.
Uppå Hr Gr. o. Landirms i anledn. häraf framstälda propos. bifölls, ali Hr Tersmeden den 20 sisth Maj bordlagda förslag i frågan om Grundskatternes förenkling och omsättning skulle upföras främst å föredragms-listan för nästa plenum. Föredrogs och bifölls Bankolltsk. den 17 sisth Maj f. m. på bordet lagda Mern. JV2 33, i fråga om öfverlemnande från Bankens Mynt-kabinett till Kongl. Mynt-kabinettet af 517 st. mynt och medaljer af guld. Föredrogs Hr Prytz’s, Lars Adolf, den 20 sisth Maj f. m. på bordel lagda motion, i fråga om dels skärpta ansvarsbestämmelser för brott emot Tullförfattningarne, dels utvidgade rättigheter i tjensten för Tull-betjeningen. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Hr Prytz har, under förutsättning att frestelsen alt begå tullförsnillningar skulle, lill följe deraf alt R. o. Ad. i allmänhet nedsatt lullbestämmelserne och borttagit åtskilliga förbud, blifva mindre, väckt motion derom att straffbestämmelserna, ang:de brott emot tull-lagarne, måtte skärpas samt att Jakt-upsyningsmännen med flere matte få friare begagna sina vapen, men då denna motion, enligt min tanke, strider emot 56 § Riksd.-Ordm, får jag vördsamt anhålla att densamma mätte läggas till handlingarne. Hr von Hartmansdorff: Då Gr. Lagerbjelke bestridt remiss af Hr Pry(z’s motion, så får jag på grund af 49 § Riksd Ordn. anhålla, att frågan om remiss må få hvila på bordel. Hr Gr. o. LaDdtm. förklarade, att frågan, huruvida remiss af Den 1 Juni. 35 denna motion må bifallas, till följe al Hr von Hartmansdorff* begäran konnie att hvila på bordet; hvarefter Frih. Cederström, Rudolf,'yttrade:
Jag känner det höga kallet att rädda ett fritt folk från förtryck, och hvartill jag tror att försynen har bestämt mig. Jag ställer mig i spetsen för fäderneslandets försvar som Norges regent och skall med kraftig hand värna de rättigheter, som äro gifna folket tillbaka, att bestämma sin regeringsförfattning och sitt kommande öde. Nationen har fästat sin tillit till mig. Icke egen förtjenst har banat mig väg till folkets kärlek: den har gått i arf till mig från våra förfäder, och det är min högsta sträfvan att förtjena den, liksom det skall vara min lön att en tacksam efterverld skall nämna mitt namn bland deras, som varit villiga att uppoffra sig för ett folk, hos hvilket fosterlandskänslan och det sanna höga modet lågar i gammal nordisk renhet ... Danskar och norrmän skola – det gifve Gud – alltid som vänner mötas på haf och land! Aldrig skall norrmannen först draga svärdet mot sin broder Nedkallande himlens bästa välsignelse öfver ers maj:t och det älskade danska folket, tecknar jag mig ers maj:ts, min högt älskade herr kusins, uppriktigt tillgifne kusin och vän Kristian Fredrik. Kristiania den 19 februari 1814.” Samma dag utfärdade prinsen ett öppet bref, som tillkännagaf att norska folket tydligt och endrägteligen uttalat sin bestämda vilja att icke underkasta sig Sverges konung och att det i honom (Kristian Fredrik) utvalt sig en regent, hvilken med rätt och myndighet skulle styra landet efter den regeringsform, som dess upplysta män kommo att bestämma vid ett nytt möte på Eidsvold i påföljande april månad. Då regenten kort derpå red genom Kristianias gator, emottogs han öfverallt med jubel och hurrarop. Detta måtte ha tagit sig besynnerligt ut för den samma dag till staden anlända svenska deputationen, hvilken medförde svenske konungens proklamation rörande Norges afträdande till förening med Sverge. Enligt en sägen skulle den nye regenten hafva vägrat de svenske herrarne tillträde första dagen. Dagen derpå lärer en ceremoni i kyrkan hafva egt rum i och för hans antagande af regeringen.
Funck, Fredrik Alexander; N:o 145, Frih. Stjernstedt, Jacob Theodor. Den 11 September f. m. 243 Fortsattes pröfningen af StatsUtsk:s utlåt. N:o 312, i anleda, af erliällne återremisser å betänk. N:o 242, ang:de dels K. M:s nåd. propos. om beskattningsväsendets samt uppbördsoch redogörelse-verkets förenkling, dels enskilda i samma ämnen väckte motioner. Härvid förekommo nedanuämnde punkter af betänk. Bifölls. 22:dra punkten. Hr Printzensköld, Carl: Sedan R. o. Ad. afslagit den 20 punkten och sålunda förklarat, att indelta räntetagare fortfarande få sjelfve uppbära deras räntor, så lärer den nu föredragne punkten icke fordra annan åtgärd än att, såsom förfallen, läggas till handlingarna, hvarom jag anhåller. Gr. Lagerbjelke, Gust.: 3:e och 20:e punkterne äro onekligen de vigtigaste i delta betänk, och stora fördelar hade kunnat hemtas, om man, i st. f. att afslå, hade antagit de vid desse punkter af Frih. Palmstjerna framställda förslag. Men derföre, att de större fördelarne icke kunnat vinnas, tror jag icke vara skäl att afsäga sig de mindre, som kunna åstadkommas genom beslut öfver återstående punkter i förslaget. Jag inser visserligen, att de ledamöter, hvilka ansett, att något bifall icke bort lemnäs åt förstnämnde punkter, äfven skola motsätta sig sådant vid de öfrige och med lika framgång, men då jag anser det vara representantens skyldighet, att vid hvarje tillfälle, äfven om han icke skulle kunna något dermed uträtta, öppet uttala, hvad han finner nödigt och nyttigt; så, oaktadt R. o. Ad:s i fråga om 3 och 20 punkterne fattade beslut, anser jag mig likväl böra fortfarande anmärka, hvad jag anser vara rätt och nyttigt i de fall, der punkterne, till följd af föreg:de beslut, icke förfallit.
Jag hemställer nu likväl om R. o. Ad. kan anse sådant förenligt med de privilegier, som för R. o. Ad. nu finnas. Om R. o. Ad. finner att jag har rätt i mitt påstående, att dylika, af mig nu sednast uppräknade pålagor icke kunna åläggas säterier och öfriga hemman, utan R. o. Ad:s begifvande, så kan det icke nekas att icke jag äfvenledes har rätt deruti, att icke heller fjerdiugsmansbestyret kan åläggas utan R. o. Ad:s begifvande. För öfrigt vill jag icke kosta ett ord mera härpå. Frih. Cederström: Den siste värde talaren torde vara god, såsom Landshöfding, att upplvsa mig, huruvida en R. o. Ad:s ledamot , innehafvare af krono-skattehemman undgår att deltaga i fjerdingsmansbestyret. I händelse han, för det krono-skatte-hemman, som han är ägare af, måste vara fjerdingsman i sin tur, så lärer det väl icke lida tvifvel, att han äfven får vidkännas detta åliggande för säteri-hemman om säterier blifva med detta onus belagde. Frih. Palmstjerna: Såsom Landshöfding står jag icke till svars pä detta rum. Jag är här blott en af Svenska folkets representanter och icke Landshöfding, och lemnar följaktligen Frih. Cederströms fråga obesvarad. Hr von Hartmansdorff: Man har sagt, det vara allt för orimligt, att en del af ett hemman skulle vidkännas fjerdingsmansbestyret, men den öfriga delen slippa det. Sådant är icke mera orimligt, än att den ena hemmansdelen, är af krono, den andra af frälse natur o. s. v. Det beror allt pä de förhållanden som förut ägt rum i hänseende till hemman. Jag hemställer för öfrigt till R. o. Ad., som synes mig icke kunna annat än instämma uti Frih. Palmstjernas framställning, huruledes det skulle kunna sammanhänga med hvartannat, om