Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
"Vissa åter äro fritagne från de dem särskildt träffande bidrag, tillexempel: Ecclesiastique, Civile och Militaire Tjenstemän från Wadstena Krigsmanshusafgifter: och ändteligen lösgifvas Nationens alla classer från den särskilda beskattningen till en enda ibland dem, Presterskapet. — Slutligen återstår att nämna, det Brutto-inkomsten är tagen till grund för detta System, af följande obestridliga skäl. 68 Den 12 December f. m. Den är lättare beräknad. Den ene medborgaren saknar aldrig kunskap, bura stor total inkomst eller synbar rörelse den andra i samina Class bar. Alla känna Tjenstemannens; Bonde, Handtverkare, Handlande, Skeppsredare känna ofelbart hvarandras. Rikets Ständer och Styrelsen skola i deras Statsberäkningar komma närmare till det verkliga förbållandet, genom calculation af det synbara i allmänna rörelsen oell circulation, än det låter täuka sig att genom en samvetsberäkning å Innevåuarnes netto behållna årliga inkomst lyckas komma. Det förra sättet är allom åskådligt och äger dessutom den största moraliska controll i den municipala Taxeringen. Den sednare eller JVetto-inkomsten låter till en oändlig grad fördölja sig och är underkastad lika många omöjligheter i controllen, som det finnes behof, vanor, anspråk, interessen och tänkesätt hos individerne. Exempel lära vara obehöfliga för hvarje erfaren medborgare, Att beräkningen af oafkortad inkomst är, till följd .af dessa orsaker, tjenligare för ändamålet att bunna jemnare och comparatift rättvisare på individerne distribuera Skatten, och att densamma lemnar mindra tillfällen att på samhällets bekostnad undandrago sig någon del af Statsbidragen; sådant lärer icke behöfva vidare utläggas. *) Utdrag af M. Ilires 'Betänkande &c. 3>e n t2 I>ecem-ber f. m. 69 o: o Att afla Lagar och Författningar3 hvilkas
S. D. Bifölls, vid förnyad föredragning, Statsutskottets Betänkande, N:o ig3, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Utlåtande, N:Ö 66, angående inrättning af en Paquet-Post. S. D. Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande, N:o 45, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande, N:o 5, rörande Kammar-Rättens rättighet, att i vissa fall fullfölja gjorda anmärkningar, förblef Preste-Ståndet vid Prot, Utdrag d<m 17 Julid 1829. vid dess lill Betänkandet N:o 5 lemnade bifall, och lade Utlåtandet N:o 4^ till Handlingarne. S. D. Lag-Utskottets Betänkanden: N:o 71, öfver Herr A. VF. Grundelstjerna^ motion örn ändring af tö Gap. Ärfda-Balken; N:o 72, öfver Riksdags-Kullmägtigen Herri?. W. Montans Motion om utsträckande af Testamentsfriheten för Stadernes Invånare och Preste-Ståndet till likhet ined den, som efter Landsrätt eger rum, blefvo, vid förnyad föredragning, af PresteStåndet bifallne. S. D. Välloflige Borgare-Ståndets ProtocollstJtdrag, innehållande inbjudning till de öfriga respective Biks-Stånden att sig förena uti det af Borgare-Ståndet, denna dag, fattade beslut, i anledning af I.agsamt Allmänna Besvärsoch Oe~ conomie-Utskottens Betänkande No i6och Utlåtande N:o 4o, rörande väckt fråga, att alla Hus och Gårdar i Städerne skulle ovilkorligen vara underkastade Brandförsäkring, blef till öfvervägande företaget, hvarvid Preste-Ståndet vidbief sitt till Utlåtandet N.-o 4o, förliden gårdag, lemnade bifall, och fann således icke skäl att ofvanberörde inbjudning antaga.
Län, motion om reglering och närmare sammandragning af spridda delar utaf samma 1 ostliållj - Prot.-Utdragj, den 14 Augusti 1844' 35 4:o Pehr Olssons från Upsala Län motion om inskränkning i Commerce-ColJegii Kungörelse den 9 Februari 1824, angående lumpsamlare; Till Be 1 nihl ings-Ut skottet: Petter Pelirssons från Jönköpings Län motion om förhöjande af tullen för utländskt lin; Till Lag-Utskottet: Olof Nilssons från Westerbottens Län motion om ändring eller tilllägg uti 10 Gap. 2 § Giftermåls-Balken; Till Banco-Utskottet: l:o Anders Jonssons från Östergöthlands Län motion om nedsättning uti Banco-Discontens ränte-beräkning; 2:o Tobias Linds från Götheborgs och Bohus Län motion om förlängning af tiden för Banco-Discont-låns återbetalning och omsättning. Den 14 Augusti. Från Högloft. Riddeivskapet och Adei.n. S. D. Remitterades lill Stals-Utskoltet Kongl. Maj:ts nedannämnde denna dag ankomna Nådiga Propositioner till Rikets Ständer: l:o angående anvisande af medel till arfvoden åt 3 nye ledamöter i lagberedningen; Gifven Stockholms Slolt den 1 dennes; 2:o angående uppförande å Allmänna Indragnings-Staten af ett löne-belopp, stort Sexhundrade-Åttationio R:dr 20 sk. för Archi va vien i Jusi ti tise-S ta ts-Expedilionen, Protocolls-Secrcteraren J. Hegardt; Gifven Stockholms Slott den 1 dennes; 3:o om Kamereraren E. M. Dahlerii och Krigs-Rådet A. LHauffmans befrielse från dem ålagd ersättnings-skyldighet, såsom controllanter ä förre Ivrigs-Casseuren S. H. B rattströms uppbörd; Gifven Stockholms Slott den 2 dennes; 4;o om upplåtande till Solna församling af inalles 3 tunnland kappland mark, tillhörande Carlbergs Kungsgård; Gifven Stockholms Slott den 2 dennes; S. D. Remitterades till Lag-Utskottet Kongl.
— Jag afstyrker således bifall å den väckta motionen. Herr Cederfchjöld, Pehr Guftaf: För att i ett sammanhang och med någorlunda ordning kunna framställa min enskilta åsigt af ifrågavarande ämne, samt de anmärkningar jag har att göra, vid hvad af åtskilliga värde Ledamöter nu blifvit yttradt, anhåller jag att få uppstiga till en högre ståndpunkt, och börja med att bestämma grunden får våra myntrepresentativers egentliga värde i allmänna rörelsen, samt sålunda fastställa en grundsatts, af hvilken allt hvad jag nu arnar anföra sedan skall blifva blotta afdelningar och tillämpningar. Man tyckes nog allmänt anse mynt-representativérnas värde bero på ”Sedelstockens förhållande till Bankens Silf verf ond." Jag för min del finner visserligen detta så mycket mindre underligt, som jag tillförene sjelf varit i samma förvillelse. Men vid nogare öfver vägande har jag funnit, att den i Bancohvalfven förborgade, och för allmänheten tillbeloppet okända Silfverfonden, omöjligen kan bestämma myntvärdet: utan har jag öfvertygat mig, att våra mynt-representativers värde hufvudsakligen måste bero på Sedelstockens förhållande till landets production och i handel circulerande varumängd. Det är landets i han-; del Den 9 Junii f, m, del circulerande varumängd och production, sorn bestämmer, huru stolt RörelseCapital sora erfor, dras. — I ett land, hvars mynt är metalliskt, utvisar myntstockens numeraire jemte det verk-, liga behofvet af RörelseCapital: Myntet strömm mar in och ut, allt efter som productionen och varumängden i landet ökas eller minskas. Hos oss deremot, hvarest ej finns annat mynt äa Representativt, och hvarest således ingen egentlig inoch utströmning af mynt kan äga rum, kan det verkliga behofvet af RörelseCapital, endast uttrycka sig genom myntets värde i ali-, manna rörelsen. Sjelfva RörelseCapitalet är nemligen Jdeeltt och åtskiljdt från den materiela myntstocken, samt fullkomligt oberoende af dess numeraire.
Biskopen drog sig med sin höge gäst tillbaka till ett af sina enskildta rum, hvars slösande prakt ville likasom rättfärdiga sig med de heliga former, hon iklädt sig: golfvets af skimrande stenar sammansatta mosaikverk föreställde Gideon, nedbrytande afgudens altaren, de med guldbefransade purpurdynor försedda stolarne och hvilosofforna voro inlagda med heliga symboler i elfenben och silfver, de massiva silfvervaserna och kandelabrarne voro idel englar och tabernakel, tälten emellan väggpilastrarne voro målade med bilder af apostlarne. Samtalet öppnades dermed, att biskopen beklagade den osäkerhet, som rådde på landsvägarne i Akaja. Det hade nämligen under den sednare tiden ofta inträffat, att budbärare, skickade till honom från Konstantinopel och Korinth, hade blifvit öfverfallna på vägen och beröfvade sina bref. Detta, antydde biskopen, lände Akajas styresman till föga heder. Annæus Domitius ursäktade sig med tidernas allmänna osäkerhet. Tillståndet i Akaja vore dock bättre än i de flesta andra provinser. Till följe af Juliani uppror hade ju en betydlig del af de trupper, öfver hvilka prokonsuln förfogat, blifvit dragna till Konstantinopel. De öfriga voro fördelade på sådane punkter, som ovilkorligt kräfde besättningar: Korinth, Athen, Argos, Sparta och nu sednast äfven Delfi, det arma Delfi, som hemsöktes af de der till Hellas väderdrifna, i Parnassens otillgängliga klyftor innästlade Donatistbanden. Hvad skulle då prokonsuln göra? Annæus Domitius förteg, att de till biskopen skickade, förkomna brefven befunno sig i hans, Annæi, förvar. De skrifvelser, han tid efter annan emottog från kejserliga regeringen, kunde, det visste han, för ingen del, hvad pålitlighet beträffade, mäta sig med de förtroliga bref, som biskoparne med sina egna budbärare, vanligtvis underordnade prester, tillsände hvarandra. I brefven från Makedonios till
Ståndet, huruvida icke, då Utsk:s-platserna skola besättas, merendels upstå, om icke split och oenighet, åtminstone kotterier, hvilka sinsemellan äro af skiljaktiga meningar ang:de dessa platsers besättande. Inom detta Ständ räder alltid en liflig verksamhet före dessa val och deras utgång har ett ganska väsendtligt inflytande på ärendenas gång, åtminstone inom de vigtigare Utsk:n. Jag för min del tillstyrker förslaget. Gr. Björnstjerna: Då man ser denna fråga Riksdag från Riksdag återkomma, skulle man lätteligen föreställa sig% att den är en af dagens lifsfrågor samt att den föreslagna grundlags-förändringen vore för fosterlandet af öfvervägande vigt. Man b 1 ifver då ganska förundrad att höra MedSlånden medgifva, att R. o. Ad. alltid gjort dessa ord förande-val med mycken urskiljning. Erfarenheten ådagalägger således att förslaget icke är nödigt. Orsaken till dess ständiga återuptagande måste då ligga i dess nytta, äfven denna drager jag i tvifvelsmål. Man säger, att genom val de bästa ordf:de skulle erhållas. Dessa val blefve i min I tanka endast ett lotteri-spel, ty troligt är att hvarje Stånd röstade på någon af dess egna ledamöter. Om ett dylikt förfaringssätt skulle leda till det äskade målet, lemnar jag derhän, men hvad med någorlunda säkerhet kan antagas är, att Utsk:s ledamöter genom dessaj valstrider från första ögonblicket af deias sammanvaro komme i harnesk emot hvarandra. Förslaget är således, enl. mitt förmenande, hvarken nyttigt eller nödigt. Rätta orsaken till dess regelmessiga återuplifvande torde således böra sökas i den opinion, som alltsedan 1809 år ifrån år, Riksdag ifrån Riksdag högljudt fordrat, att R. o. Ad. skall göra den ena i eftergiften efter den andra af dess lagliga och häfdvunna rättigheter, utan att de öfriga Stånden ens ifrågasatt att afstå från någon dem tillerkänd förmån. Ett slut måste någon gång göras på ett dylikt förfarande, se der hvarför jag hoppas att R. o. Ad. utan vidare ordande måtte afslå förslaget.
Det hade visserligen icke varit svårt att meddela upplysningar i saken, och om äfven den nyssnämnde talarens yttrande icke varit för Utsk:t tillgängligt i afskrift från Riddarh.-kansliet, tror jag dock att de flesta af Utsk:ts ledamöter haft kännedom om den diskussion, som fördes vid remissen. Det är icke något tvifvel underkastadt och den saken är tillräckligt känd, att Oxdjupet är försänkt och att sundet vid Rullarholmen vester om Waxholm är tillgängligt för fartyg, som äro 9—10 fot djupgående, men alla försök att stänga dessa sund med minor äro outlörbara, om icke minorna försvaras af en fästning eller flytande batteri eller dylikt, ty annars kan fienden på några få timmars tid plocka upp dem. Man har redan vid ett föreg:de tillfälle talat om dessa undervattenmiiiors stora verkan; men denna, äfvensom den Den 2 December. 381 skada de förorsakat, har varit mycket öfverdrifven. Huruvida det verkligen var de Ryska minorna, som afskräckte Engelska flottan från att gå till Kronstadt, ligger alltför mycket inom gissningarnes område. Men i alla händelser torde Hr Cederschjölds motion böra inskränkas, emedan man har andra medel till samma ändamål, som kunna vara mycket lämpligare att använda, och ett anslag af så uteslutande natur som detta, skulle hindra summans användande till andra ändamål. Om StatsUtsk:t möjligen i afseende å formen icke så strängt, som Hr Cederschjöld önskat, iakttagit hvad han anser hade bort ske, är jag dock säker, att hela denna sak är af föga betydenhet, och om Stats-Utslr.t icke tagit del af ett af alla dess ledamöter kändt yttrande, är derföre icke sagdt att Utsk:t med vanvördnad behandlat R. o. Ad. Alven Frih. Stjernstedt har klandrat Utsk:t för dess tillgöranden, dels nu, dels förut.
Beträifande den af Kongl. Maj:t i Nåder til Stats-Utskoilets öfvervägande hänskjutne fråga, huruledes de af Kongl. Majit uti Götha Canalsoch Malmö Discont-Verk placerade KrigsFouds-medel 596,400 R:dr måga återvinnas, för att blifva disponible till den termin, då Krigs Cominitéens af Riksgälds Gontoiret accepterade och den rista nästkommande Juli till betalning förfallne invisningar till ett belopp af Nio Hundrade Tusende R:dr Banco böra inlösas; så förekommer härvid, att, enligt 1815 års Riksdags-beslut, skulle desse invisningar betalas med de så kallade Preusiske medlen, som Kongl. Maj t härtill behagat anvisa och hvarutaf den erforderliga Summan nu 1 Nåder förmäles vara afsatt sålunda, att den utgör i Contant - R:dr 124,600: Lilläng till Riks-St. Invisalngar af samma slag, som nu äro i fråga I Götha Canal Discont innestående - 522,300: Tillsammans R:dr 900,000 B:co. Då Stats - Utskottet anser det vara af mycken vigt och angelägenhet att erforderlige medel till invisningarnes inlösen hållas i beredskap, men Riksgälds - Contoirets tillgångar icke medgifva det behöfliga förskottet härtill, får Utskottet tillstyrka Riksens Höglofl. Ständer vidtaga den utväg, att Banken förskjuter de bristande 596,400 Rtdr till dess vid Filial-Disconternes utredande desse medel derigenom efter hand återvinnas. Om Riksens Höglofl. Ständer, efter BancoUtskottets hörande, härtill bifalla, torde hos Kongl. Majit i underdånighet göras den anhållan, att Herrar Committerade till Allmänna medlens Förvaltning måtte undfå Nådig befallning, att till Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret aflemna Contanta tillgången af 124.600
Ilen motsatta principen, som blifvit försvarad af den näst föreg:de talaren, vore den, att emellan familjens medlemmar äger rum ett rättsförhållande i afseende på egendom, sä att hvar och en redan fager en enviss bestämd andeli egendomen, ehuru densamma under mannens och fadrens lifstid af honom ensam innehafves och disponeras, utan ali redovisningsskyldighet. Med antagande af denna princip, kunde familjmedlemmarnes rättigheter, som uppkommit, för makarne genom vigseln och för barnen genom födelsen, icke förändras, ty emellan dem ägde ett slags bolag rum; ett slags kontrakt. sorn måste bedömas efter den lag, under skydd hvaraf det var Ingånget. Att genom en ny lag rubba dessa förhållanden, vore att tillägga denna lag retroaktiv verkan. Med antagande af denna princip, borde således vid upplösningen af bosam fälligheten inom familjer, som uppkommit före d. 19 Maj 1845, den gamla lagen tillämpas, och den nya således endast gälla för sådana, som blifvit ingångna sedan denna nya lag för bosamfälligheten blifvit till efterlefnad kungjord. Detta gäller naturligen, på sätt jag redan nämnt, alla familjens medlemmar, så väl makarne, som barnen. Jag kan för min del ej finna någon skilnad emellan dessa förhållanden; och lagstiftaren har också i alla tider behandlat dem i sammanhang. Att nu skilja dem emellan på så sätt att, vid delning af ett bo, makarne skola dela sig emellan efter den gamla, men barnen efter den nya lagen, är till en början principlöst, för det andra ledande till oreda och invecklade förhållanden. Vid arfskifte efter en man, som ingått i gifte före d. 14 Sept. 1845, skulle hans hustru bekomma blott af boet, således l emot mannen, men hans döttrar taga lika lott med bröderne. Allmänheten skall hafva svårt att finna grunden till en sådan skilnad. Vid arfskifte efter ett barn skola, enligt den nya lagen, föräldrarne taga i hvardera; men som arfvet tillfaller boet, i hvilket mannen har 2 delar och hustru -i, så skall i den hälft af arfvet, sorn tillfaller hustrun, mannen hafva giftorätt till |.
Det är redan kändt att inom Artilleriet nödgas officerarne, för att vinna avancement, vistas en längre tid nemi. 3 år vid det högre militär-läroverket å Marieberg, hvarigenom, då de sakna egna tillgångar de blifva betydligt skuldsatta, innan de kunna börja sin egentliga tjenstgöring, ty jag vill ej tala om den ringa tjenstgöring de hafva innan de komma lill Mariebergs Artilleri-läroverk. För min del skulle jag önska att StatsUtsk. i händelse detta betänk, äfvensom de yttranden, som om detsamma afgifvits, dit återkomma, måtte laga i närmare öfvervägande Artilleri-komitéens betänk. Jag tror att detta betänk, i detta fall är lämpligare än K. M:s nåd. propos., ehuru Den 23 April e. m. 55 jag för min del lätteligen inser skälet hvarför K. M. icke äskat ett högre anslag för Artilleriet, hvilket skäl enl. mitt förmenande hufvudsakligen beslår uti den vid flerfaldiga tillfällen bekräftade erfarenheten att det aldrig varit lätt för K. M. att af Ständerna, för arméens behof erhålla penninge-anslag. Jag kan ingalunda biträda den af Hr Brakel anförda orsak hvarföre han ansåg att detta anslag borde beviljas. Ilan säger nemi. att befordringarne inom Artilleriet äro långsammare än inom andra reg:ten. Vi hafva garnizons-regden, som ligga lätt bredvid Artilleriet, och jag fruktar alt vid dem går befordringarne lika långsamt som någonsin vid Artilleriet. Befordringslagar vill jag således icke myckel fästa mig vid, ty hvad befordringar i högre grader vidkommer, tillsättas de understundom sorn vinden blåser, men detta utgör ett kapitel för sig. Det väsendtligaste skälet för bifall till Artilleri-komitéens förslag ligger enl. mitt förmenande deruti att de små lönerna, vid alla grader inom Artilleriet, afskräcka unga skickliga män från att ingå vid nämnde vapen enär de känna den vedermöda de hafva innan de kunna blifva salta i den käthegori att kunna föreslås lill befordran inom de högre graderna.
,ad till blott en mindre panna wilie nyttja en större stuve han derföre erlägga prvgreösis afzijl Grefwe f?»m,Ikon, .öxol, hemstälde om dea som hade egendom i olika La», stnlle äga rätt otk tammanflä si» branning pä ett ställe, honom hade det blifwlt sörmkadr. «^err Grefwen ott) L.a>'dtma! skulten , erinrad? o:r Ridderstapet och Adeln ännu icke lde afajorr frägan om patinerymden, och trodde att man lätt lunde inga pä Friherre Ittsmikvn» förstag. friherre 'tt.iel stlollleln : Dm, som jag tror, Ritttt? Ständer böra anse sig som Swensta Fosters Förm.yudare, under dek otwrfwelaktiat mot Den 29 Isnuaril. 1257 mot princip att gifwa tillfälle till Bränwinsbränning uiöftvcr husbehof. Skulle hwar och en pä ert fjerdedel Hemmon fä nyttja 90 kannors panna dlefwe det stora Bränneriet öfwer hela Riket, ert allmänt supande, och Skogen förstördes. Herr Grefwe,? ock) Landtmarfkalken, ine wande, alt när alla brände, blefwe ej födkroken särdeles lucrakiw, och skulle ej mänga deraf förmäs att anlägga större bränning. Han wille mr framställa deri sragan, om Ridderssapet 06) Adeln tilläte,arr en obestämd pannerymd finge nyttja-. Ropades Ja och Nej. Grefwe von l^ntintrskaulen anhöll om pro« position pä Friherre läamilMiis sörstug. Denna proposition blef äfwen af Herr Gref, wen och LandtMarssalken upprepad mrn med Ja och Vlcj defwarad. Herr l^lii^soor, Qerclt, anlZg propositionen i Len föresiagnc Tariffen Illa uträknad.
Jag medgifver äfven, att ett*bas.igare realiserande af dé Discontens papper , som förut till hela deras belopp ej ingått i det allmänna Rö ebeCapitalet, skulle i sin nian kunna verka på Myntvärdet. Men jag kan genom ingen slags calcul komma derhän, att de S unmör. sorn för Banquen besparas, genom allmänna Lagens ändring i det, sOm rörer s.å väl Räntans godtgörande’ till "den dag Disconterne upphörde att betala, som Gälds qvittande mot Gäld, äro af den vigt för Myntvärdst och det Allmänna , aW en Las* för till) ät-., let behöfver stiftas. Det vöre öfverflödigt ätt inför detta upplysta Sam'tind framställa vådan af Lagarnas, omstörtning eller Suspension, då nödvändigheten nf ett så våldsamt steg endast är supponerad, men ingalunda styrkt med bevis. Dock icke nog härmed. Huru skall 234 Den 17 Martil e■ m det väl kunna förena med billighefsg-under, att sed.n allmänna Lagen, för Liquider med Disconterne, varit gällande vid pass 5 månader och ännu flere veckor tprde förlöpa innan d 11 genom Riksens Höglofl. Ständers beslut kunde upphäfva?, det då iörsr skulle ske, sedan en del at Di conternes Gäldenärer begagnat sig af den ännu fortfarande rättigheten, att med Disxontpapper till fullt belopp liqvidera sina skulder. Om jag antager att ett sådant beslut al-draförstkunde gå i verkställighet den 1 Maji, så biel följden deraf den , att jag, som den 30 April betalade min Discont_$kuId med Disconternes papp'r, realiserade deni till fullt be* lopp, då deli, som två dagar dt refter hade en dylik skuld och dylika Papper, förlorade på de sednare omkring 15 Procent. Man skall häremot utan t vi Ivel invända, att Innehafvare af Obligationer, sorn ej hafva Discont1,knider att betala, få vidkännas en sådan förlust, och att samma . förbindelser i olika personers händer, genom fortfarande af nu varande Lag, skulle få ett olika värde.
B:co, har, lika med ofvanberörde R:dr 25,893 30 sk., blifvit, uti Kopparskiljemynt af nyaste prägeln, till fullo liqviderad. §. 30. Bankens behållning uti Kopparskiljemynt af nya prägeln utgjorde utvexling af den 30 Juni 1849 För till Kongl. Myntet aflemnadt Kopparmynt af äldre prägel, har Banken uti nytt mynt återbekommit 32,800: Hvarförutan Kongl. Myntet i öfrigt allemnat utaf egen Koppar utmyntade 53,250: Summa R:dr 98,450: Då härifrån afdrages hvad som under liden ifrån den 30 Juni 1849 lill och med den 30 Juni innevarande år lill allmänheten utvexlats, eller 75,400: uppstår en behållning sistnämnde dag af . B.ko R:dr 23,050: n &■ 3'». inkomna De lill Banken inkomna förslitna samt förfärdigade ni/a sedlar hafva iTr/onr °jAuil(ler liden från den 30 Juni 1849 till den 1 Juli innevarande år, °nyaTsedlar. uppgått till följande belopp, nemligen: Inkomna förslitna sedlar. B:ko R;dr. Förfärdigade nya sedlar. Från samma dag till och med den 30 Juni delta år uro inlöste 0flc,i | n Och balancerades sistnämnde dag: å Räkningen öfver de äldre åren till och med 1802 8,212: 43. i. 1321- 33 c Härvid anmärkes, att beloppet af otydliga Transportsedlar, hvilka icke kunnat i Räkenskaperne under sina numror afföras, och derför blifvit å serskild räkning inlösta' utgör R:dr 8,874: 45. 4. förminskande berörde summa öfver utelöpande Transportsedlar.
Ganska frodiga, nästan manshöga alar (Alnaster fruticosus Ledeb.) förekomma redan vid Mesenkin (71° 28′ n. br.), och Briochoffski-öarna (70° till 71° n. br.) äro flerstädes täckta med rika och yppiga busksnår. Men den egentliga skogsgränsen anses först börja vid den stora krökning, som floden gör vid 69°40′ n. br., ett stycke norr om Dudino. Här äro kullarne täckta med ett slags skog af halfförtorkade, gråa, mossbelupna lärkträd (Larix Sibirica), hvilka sällan nå en höjd af mer än 7 till 10 meter, och hvilka vida mindre förtjena namn af träd än de frodiga albuskar, som växa inemot 2° längre norr ut. Men redan några få mil söder om detta ställe och ännu långt norr om polcirkeln blir barrskogen reslig. Här vidtager en verklig skog, den största jorden har att uppvisa, sträckande sig med föga afbrott från Ural till granskapet af Ochotska hafvet och från 58:de eller 59:de breddgraden långt norr om polcirkeln, d.v.s. omkring tusen kilometer i norr och söder och kanske fyra gånger så långt i öster och vester. Det är en ofantlig urskog, nästan oberörd af odlarens yxa, men på många ställen härjad af vidsträckta skogseldar. Mya arenaria Lin. 2/3 af nat. storl. 2. » truncata Lin. var. Saxicava pholadis Lin. 2/3 4. Tellina lata Gmel. 2/3 5. Cardium ciliatum Fabr. 2/3 6. Leda pernula Müll. var. buccata Steenstr. 1/1 7. Nucula expansa Reeve. 1/1 8. Margarita elegantissima Bean. 1/1 12. Pleurotoma plicifera Wood. 1/1 13. » pyramidalis Ström. Trichotropis borealis Brod. Natica helicoides Johnst. 1/1 På den högländta östra stranden af Jenisej vidtager skogen omedelbart vid strandvallen.