Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
samt derefter af Bruksegarne till Skatte köpas uppå förut uppgifne grunder; Dock som Bruksegarne icke böra förvägras, att, om de ej på nu stadgade villkor skulle vilja Skogarne sig tillösa, utan heldre deras begagnande under Bruken sig afsäga; anse R. St., att, till förekommande af öfverflödige åtgärder, och dermed förenade onödige kostnader, någon viss tid bör bestämmas, hvarinom en så beskaffad afsägelse bör verkställas, vid äfventyr för Bruksegarne, att eljest ersätta alla de omkostnader, som åtföljt skogarnes beredande till Skattläggning; Och torde denna prsescriptionstid lämpligast kunna utsättas till ett år, räknadt ifrån den dag, Kongl. Maj:ts Nådiga Beslut härom varder utfärdadt; Börandes, på sätt den Kongl. Propositionen 324 Stats-Utskottets Retunkanden. tillika innehåller, med de sålunda ledig blifvande Reeognitions Skogstrakter förfaras på samma sätt, som angående de så kallade öfverlopps markernes användande, är vordet föreslaget. Genom det förändrade tillstyrkande Utskotten nu lemnat, lära de i öfrigt framstälde, här ofvan upptagne, anmärkningar af sig sjelfva förfalla, med undantag af den, som rörer dispositionen af de vid Recognitions-Skogarnes försäljning inflytande Skatte Löseskillingar; I afseende hvarå Utskotten skolat vördsamt anföra, att deras hemställan om desse medels öfverlemnande till Riksgälds-Contoiret grundat sig uppå den förmodan, att Riksens Höglofl. Ständer skulle, i den mån, Statens tillgångar det medgåfve, anvisa medel för de behof, som under 3:dje Hufvud-Titeln å Riks-Staten kunde förekomma; Och som denna förmodan numera öfvergått till fullkomlig visshet, sedan Riksens Högloft. Ständer, uppå Kongl. Majas Nådiga framställningar, beviljat betydligen ökade anslag för Försvars-Verket, finna Utskotten icke skäl frånträda sin ifrågavarande hemställan, enligt hvilken Löseskillingarne för de Recognitions-Skogar, som komma, att till Bruks - Stats-Vtskottets Betänkanden.
Friherre Cederström, Jaeobi Otvifvelaktigt kan Bevillnings-summan ej rättligen af Riksens Ständer bestämmas fört, än Stats regleringen är af dem känd och bifallen; men efter min tanka ligger häruti icke något hinder emot den föreslagna summans öfverlemnande till Bevillningsutskottet, att tills vidare tjena till grund för dess arbete, hvarigenom vinnes, att Utskottet skyndsamligen kan inkomma med 512 Den 2 2 juni* sitt förslag till Bevillnitlgen, Riksens Ständer obetaget, att efter Statsregleringen deri gärd förändringar* Grefve Gjllenborg, Joliatt Heming \ Så läns. ge ej Bevillnings-summan är bestämd * hvilket ej bör ske förr än Statsregleringen inkommit och blifvit pröfvadj aaser jag'någon remiss till Bevillningsutskottet icke kunna äga ruin * emot tydliga innehållet af Grundlagen , och att BevillningsUtskottet förut icke mera nu * än vid Riksdagens början , äger att med föri slag till BeVillningens fördelning till Rik<s sens Ständer inkomma , hvilket dessutom synes blifva utan ändamål * om Riksens Ständer förbehålla sig att framdeles förändra Hevilla nings summan, helst en rubbning i fördelningeli skulle derigenom Qtvifvelaktigt uppkomma. Till npplyshingS vinnande i -afseende på närvarande frågd* uppläste Herr Landt Marskulken 70* §. RegeringsFöfmen * och yttrade' sig i anledning af densamma anse klart, att Bevillnings-sOmniän först borde bestämmas* innan' BevillningsUtskottet med förslag till Bevillningen kunde inkomma. Friherre Staet von Hollstein'. Det är en alldeles ovilkorlig nödvändighet , att först kätt.? na utgifterna, ty det äf af deni som Bevillningssumtnans större eller mindre' belopp dependerar. Den upplästa § n innehåller väl * att Summan skall först bestämmas innan Be Villnings - IV.
Riksdaler för en jernvägsanläggning emellan Dalkarlsbergs grufvor i Nora socken och sjön Möckelö; samt Herr Dardels, Fritz Ludvig, motion Ni 10, om beviljande af ett anslag å 25,000 Riksdaler för gjutning i brons af professor Molins grupp »Bältespännarne». S. D Remitterades till Bevillnings-Utskottet följande motioner; af Herr Fähraeus. Edvard. Ni 5, angående ändring i nu gällande författ ning rörande stämpelpappersafgiften; samt af Herr Liljenstolpe. Axel Fredrik. JSi 7, angående nedsättning af post portot, m. m S. D. Remitterades till allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet följande motioner: af Herr Fåhreeus, Edvard, Ni 4, angående upprättande af ett Universitet i hufvudstaden; af Herr Treffenberg, Nils Curry Engelbrecht, Ni 9, angående åtgärders vid tagande för inskränkning af lösdrifveriet och tiggeriet i landet; och skulle denna motion jemväl med de öfrige Riks-Stånden kommuniceras; samt af Herr von Feilitzen. Johan August Carl, Ni 12, om ändring af 12 § i Jagtstadgan, för så vidt den rörer ejderskytte. S D. Föredrogs och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial Ni i. angående tillökning af Utskottets tjenstemannapersonal. Från Hogv. Preste-Ståndel. ■ S. I). Föredrogs och lades till handlingarne Stat-Utskottets Memorial Ni i, med anmälan att Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof blifvit den 1 innevarande månad till Stats-Utskottet öfverlemnad. S. D. Föredrogos och remitterades till Stats-Utskottet: l:o. Rikets Ständers år 1863 församlade Revisorers berättelse om verkställd granskning af Statsverkets samt dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1861, jemte de i anledning deraf infordrade och till Kongl.
Då fråga tillika å Ryska sidan blifvit väckt, att, utan serskild discussion om hvarje fordrings-anspråk eller erkännande af något företräde dem emellan, afhandla omen rund ersättnings-summa i ett för allt; så behagade Kongl. Maj:t, i betraktande af underhandlingens dåvarande skick och de utaf Ryska Regeringen yrkade grunder för lier vidationen , med afseende för öfrigt å beskaffenheten af flera ibland de å Svenska sidan uppgifna fordringar, samt enär reservation af rättigheten, att i laga ordning hos redogörare i Finland utsöka oredovista medel, skulle föranleda till fortsatta discussiolier och rättegångar, i de flesta fall utan allt ändamål, under den 3o Januarii 1824 i Wäder autorisera Dess Minister i Sl Petersburg, att, derest förmonligare vilkor ej kunde genom discussion om de serskilda fordrings-posterna betingas, eller en större summa i ett för allt erhållas, genom formlig öfverenskommelse afstå från alla Svenska Kronans fordrings-anspråk i Finland och dem på Ryska Regeringen öfverlåta, emot det att alla å Finska sidan framställda fordrings-anspråk nu och för alltid qvittades och dödades, samt en ersättnings-summa i ett för allt af i5o,ooo R:dr utaf Ryska Regeringen till Sverige utbetaldes. Uti en depéche af den 18 Maji 1824 anmälte Envoyén Friherre Palmstjernaj att Kongl. Maj:ts Nådiga Propos. N.o 16. 43 Län ansåg sig ega anledning förmoda att, jemte qvittning af Finska anspråken, en ersättnings-summa af labjoöo R:dr skulle i ett för allt erbjudas; att han likväl ännu Lyste Lopp att kunna utverka den minimisumma af i5o,ooo R:dr, som Kongl. Maj:t den 20 föregående Januarii bestämt; samt att för öfrigt Stora Barnhusets fordran, sorn syntes vara en af de klaraste, i följd af Fredricshamnska Tractatén, å Ryska sidan bestriddes på de skäl, alt den ej vore grundad på en beständig enskild donation, och att Barnhusets inkomster i Finland der användas tili Finska barns underhåll.
Den rätta klippningen af naglarne bör ej vara rund utan raklinig; genom bruket att starkt afklippa kanterna, växer köttet öfver dem och kanten in i köttet, och så uppstå de fatala inväxta naglarne. Man tager af nageln så mycket, ATT den når precis jämnt med fingerändan. Då och då uppstå på naglarne längdoch TVÄRSTRECK, som skada deras glatthet och rosiga färg. Man slätar ojämnheterna genom PUTSNING med polerpulver, som består af tennoxid med något karmin och bergamottolja (Nail poivdre eller Pondre pour les ongles). Ett eljes VACKERT finger ser man icke X I o s en äldre, ogift, sjuklig tjänsteman i Stockholm erbjudes tillfälle till billig inackordering för ett medelålders, enkelt och praktiskt fruntimmer, som vill åtaga sig öfverinseende öfver hemmet och använda något af sin tid till föreläsning och musik. Den, som icke trifves i hemmet och ej har förmåga att med ett godt lynne och ett okonstladt väsen sprida trefnad omkring sig, må icke göra sig besvär. Svar till » 54 », Iduns expedition, Hamngatan 16. [2600] [2470] U ng glad och anspråkslös flicka, som vill lära sig hushållet, kan i höst blifva inackorderad i ung ämbetsmannafamilj i treflig, helsosam trakt; goda kommunikationer. Pris i allo 50 kr. pr månad. Svar till » Husmor », Esphult, Wingåker. i en af mellersta Sveriges residensstä- der, finnes från medio af oktober tillfälle till hel inackordering för en ung flicka mot en afgift af 35 kr. pr må- nad, hvari ingår undervisning i musik och handarbeten samt deltagande i mindre hushåll. Svar med uppgift om ålder o. rekommendationer torde adresseras till » Ung familj », Iduns byrå. [2557] • A R A I 16 Rue Marbeuf 16 M:elle de Kon recoit des pension(Champs-El ysées). S ' adresnaires. Excellentes références. ser, pour renseignements, å m-.me Lundholm de Paris, 9 Smålandsgatan, Aout Sept.
Om man således vill antaga att Komminister-inkomsterna borde vara minst 666 R:dr 32 sk. och mest 1,000 R:dr, men atl proportion häremellan blefve beroende pä de olika afverskogen inom olika stift, så skulle t. ex. förr omnämnde Tjusts härader, der endast qvarstodo 4 komministraturer, sedan sex blifvit förvandlade till pastorater, nemligen: Eds med Enir 870: —- Lofta med ” 540: — Ukna med ” 425: — Tryserum med » 310: — Summa B:ko R:dr 2,145: — komma att ytterligare ökas med omnämnde öfverskott 1,698 R:dr eller tillsammans 3,843 R:dr. Om nu, med anledning af det ofvan sagda, detta delades så, att ingen lön understege 666 R:dr 32 sk. eller öfverstege 1,000 R:dr, sä skulle tvenne Kapellaner erhålla i årlig inkomst å 1,000 R:dr R:dr 2,000: — och de andra begge till delning öfverskottet 1,843 R:dr eller hvardera 921: 24, tillsammans » 1,843: — Summa B:ko R:dr 3,843: — Pastorer och Kapellaner skulle, som sagdt är, begagna boställenas hus och trädgårdar, men emottaga sina löne-inkomster i kontant eller natura af spanmål från Aflöninss-direktionen som för detta ändamål skulle häradseller skifte o vis organiseras, men afvelstionden borde alldeles upphöra, så framt icke denna inkomst vore erforderlig för löne-regleringens uppgörande till föreslagne belopp, eller kunde beräknas i de konventioner, som med församlingarne uppgjordes. Denna löne-organisation är beräknad på skyldigheten hos enhvar Prestman att sjelf fullgöra sin tjenstebefattning.
Visserligen skulle detta på det enklaste sättet vinnas genom bifall till Kongl. Majits nådiga proposition, men då den betydliga årliga utgift, som skulle blifva en följd af det nådiga förslaget, och hvilken utgift, utom de ersättnings-belopp, som för pensions-kassorne blifvit beräknade, torde under en längre tid komma att uppgå till 50,000, eller kanske 100,000 r:dr banko årligen, tilläfventyrs afskräcker mången från antagande af förslaget, har jag trott att mycket redan skulle kunna vinnas, om en förändring i sättet för utgörande af den ifrågavarande afgiften kunde införas och staten dervid träda medlande emellan. Hvad man mest har att emot det ifrågavarande afdraget anmärka, är; l:o att det drabbar embetsoch tjenstemannen just på den tid, då han redan fått vidkännas utgiften af en dryg fullmakts-lösen och tilläfventyrs för besörjande af sin bosättning, som bäst behöfde sjelf få disponera öfver sina inkomster; 2:o att detta sålunda ofta med kännbar uppoffring för embetsoch tjenstemannen förenade afdrag går för honom helt och hållet förloradt, derest han ej dör i tjensten, eller derifrån afgår med pension; samt 3:o, att bestyret med detta afdrag och liqviderne derom föranleda vidlyftiga och inveck - Stats-Utskotlets Utlåtande, N:o St. 11 lade räkenskaper.
För att lösa frågan: om och huruvida ekonomiska välståndet på landsbygden må hafva aftagit, eller tilltagit, eller ock förblifvit stationärt? måste till en början skillnad göras emellan den besutne allmogen och obesutne folkklassen, med den sednare menadt hemmansbrukare på alltför små lotter eller utan besutenhet, samt torpare, backstugusittare och inhyseshjon, med flera dylika. Genom förut afgiliia underdåniga berättelser är vordet upplyst och ådagalagdt, att tiilgångarne för folkmassans fysiska bestånd vunnit progressif förkofran eiler, som vill säga detsamma, att allmänna välmågan i sjelfva verket tilltagit. Hvad nu särskildt angår den besutne allmogen, så finnes detta tilltagande hafva än vidare utvecklat sig under nu ifrågavarande qvinqvennium, såsom följd, bland annat, af jemn efterfrågan och förhöjda afsättningspriser på nästan aJla jordbrukets alster; men i motsats härtill, och för någon del af samma orsaker, har den obesutna och vanligen medellösa folkklasen endast kunnat, stundom med knapp bergning, draga sig fram, utan att förbättra sin ekonomiska ställning under loppet af detta qvinqvennium, hvilket äfven varit en naturlig följd deraf, att dagsverkslöner och annan arbetsförtjenst icke stigit i förhållande tili lifsmedlens ökade pris. §. 3. Näringar. a'). Åkerbruk. För Länet i det hela kan åkerbruket, betraktadt såsom särskild näring, anses vara den, sorn frambringar högsta värdes-produkten, fastän trakter finnas der andra näringsgrenar härutinnan täfla. Inom södra Dahlsland och den tillgränsande norra delen af Westergöthland samt delvis äfven på norra Dahlsland, till så vidt invånarne grunda deras bestånd på åkerbruk, har vid större egendomar och hos jordbrukande - 9 kande ståndspersoner växelbruk blifvit nästan allmänt antaget; oell detta brukningssätt vinner allt mera framgång' äfven ibland allmogen, sorn redan ombyter med odling af säd och foderväxter på öppna åkerjorden.
M:s nåd. propos. om lönereglering för de under Stats-departementen lydande expeditioner ; N:o 207, ang:de tillkomsten och förvaltningen af åtskilliga under K. Krigs-collegii disposition ställda fonder och medel; N:o 208, i anledn. af vackt motion, att myntoch controll-verken åter måtte ställas under K. Bergs-collegii öfverinseende ; N:o 209, i anledn. af återremiss å utlåt. N:o no; Wto 210, i anledn. af återremiss å utlåt, N:o 116; K:o 2ii, i anledn. af återremiss å utlåt. N:o 56; N:o 212, i anledn. af återremiss å utlåt. N:o 52; Allm. Besvärs och Ekon. Utskottet:
Af desin stal finner Kongl Maj:t wid ftu er af isrägawarande §. böra tilläggas: framt icke under nägon öf rverlaggning sadan oro upkommit, och ordningen ware sä störd att redige swar ä LandtmarstalkS eller Talemanö propositioner icke kunde erhällaS i hwilket enda fall Landtmarskalk och Taleman mä kunna plena afbryta Kongl. Maj:t anser meningen i begynnelsen af 57 §. blifva tydligare genom tilläggning af ordet: serskildt framför Riks Ständ. E - Den i2 Zebruarii. 4-z Ehuru rätta meningen af 8i §:ns början synes bliswa onvifwelakkig genom jemförelse med den före. gående Z. hwarukinnan omnamnes Konungens i ivy §. af Regerings Formen stadgade magk, att efter en bestämd tid Riksens Ständer ätstilja, kunde dock denna mening lydeligare uktryckas, om, framför ordet fulländad/ sattes desse: inom rätt tid Kongl. Majtt som med åsidosättande af alla anmärkningar, hwilka kunde röra grunderna för den as Riksens Ständer antagne och af Kongl. Maj:t nu afwen i Räder sanctionerade Riksdags-Ordningen, endast förelagt Riksens Ständer sädana, hwarigenom den skulle i nägra delar blifwa fullständigare och mera bestämd, gör sig förwissad, att Riksens Ständer häruti igenkänna Kongl. Majus Nådiga benägenhet akt befrämja deras rättmätiga afsigter och att i alt hwad pa Kongl. Maj:ts Beslut ankommer, befordra föremålen för Riksens Ständers öfwerläggningar till ett sa skyndsamt afgörande, som med en noggran pröf» ning deraf kan förenas. Kongs. Maj:k förblifwer Riksens Ständer, med all Kong?. Nåd och A mest städse wälbewagen 6. ak Wetter Lkeö t. Skockholins Slolt Len 7 Februarii ,8io. Pro - 424 Den i2 Zebruarii Prvlocoll hällit inför Hans Maj.-t Konungen i Stats. Rädet.
»Dagen efter deras ankomst till slägtingarne, skref Erik till Lott på aftonen en lång epistel, ett troget återgifvande af hvad han tänkte och kände. Han sade henne att han icke skulle återvända till Motala, icke kunde bära bördan af lifvet, om hon fortfor med sin vägran att blifva hans. Han gaf henne betänketid till midsommaraftonen, då hans slutliga dom måste vara fäld. »Dagen derpå träffade han icke Lott, hon hade rest bort med ena dottern i huset. Först sent på aftonen kom hon hem. Då hon råkade Erik, sade hon, utan att se på honom: »»Har du lust att i morgon helt tidigt följa mig till Trollhättan. Det är icke längre än att vi kunna promenera dit och du bör vara nyfiken att se fallen.» »Hvad rörde Erik dessa vattenfall. För honom var hennes sällskap allt; hvart vägen bar förblef likgiltigt. »Midsommaraftonen grydde lugn och molnfri. Klockan hade ännu icke slagit sex, då Lott och Erik vandrade af. Det första ord, han uttalade, var frågan hvilket beslut hon fattat. »»När vi komma fram till fallen, skall jag tala,» svarade Lott. Samtalsämnet under vägen vände sig omkring huru man på olika sätt kan älska. »Då de stodo vid grinden som förer till spången, frågade hon huru han älskade henne? »Svaret blef en af dessa glödande skildringar han så många gånger gifvit. Men hon afbröt honom, i det hon satte foten på berget, som omgifves af de båda fallen: »»Erik,» sade hon, »beundra här Guds storhet och låt mig sedan visa dig hela litenheten af den känsla du målar med så mycken öfverdrift.» »En tystnad följde. »Båda beherrskades af det majestätiska skådespelet, ehuru det på dem gjorde helt olikartade intryck. Erik liknade sina känslor vid dessa vattenfall, hvilka glittra och krossa allt som vill hindra deras framfart. Lott åter tänkte på Allfadren och bad en bön till Honom; en bön om kraft och förmåga att kunna stilla stormen i ynglingens bröst. »»Sätt dig der,» sade hon efter slutad bön, och pekade på bergshällen ett stycke högre upp än der hon sjelf befann sig, »och lofva att höra mig med lugn.»
Jag har för min del aldrig gjort anspråk derpå: men om man skulle dömma af den värde Ledamotens så särdeles ifriga 65 H. la* i8o Den 9 Mars f. m. nit för anslag till kruttillverkningar> skulle man verkligen kunna tro, att han ville inbilla verlden det han varit uppfinnare af detsamma. Herr von Schulzenheim: Jag hade begärt ordet egentligen i anledning af Herr von Hartmansdorffs yttrande; men finner mig redan af andra i flere deiar förekommen. Herr von Hartmansdorff har för, utsatt en händelse, som jag vill förmoda aldrig kan komma att inträffa, den nemligen, att Banken och RiksgäldsContoret skulle så illa förvaltas af de dertill utvalde Fullmägtige, att Kongl. Maj:t derigenom blefve föranledd att sammankalla Rikets Ständer till Urtima Riksdag; men om denna nästan otroliga casus inträffade, komme ju då berättelsen om Bankens och RiksgäldsContorels vanvårdade belägenhet, äfvensom den derunder beroende frågan om ändrad Styrelsepersonal för dessa verk, att framträda i form af en Kongl, proposition, och Rikets Ständer komme sålunda helt naturligen, att på denna väg derom öfverlägga och besluta. Herr von Hartmansdorff, som anser den af Utskottet gjorda jemförelse med 7o:de och 72:dra §§ i Norska Grundlagen vara origtig, har vidare sagt, att enligt densamma endast Grundlagsfrågor i Norrige äro undantagne från behandling vid Urtima Storthing. Jag vill medgifva att så är, efter ordalydelsen, och efter en strängt Den 9 Mars f. ra. restrictiv tolkning, men jag vädjar till Herr von Hartmansdorff sjelf, om icke likväl praxis alltid varit och ännu är, att endast Kongl, propositioner blifva på Urtima Stor» thing i Norrige behandlade. Herr Hjerta har ganska vidlyftigt, och derjemte serdeles pathetiskt, framställt de vådor som kunde uppkomma derigenom, att granskningen öfver Konungens Rådgifvares förhållande vid Urtima Riksdagar skulle uteblifva.
— Denna Revisorernes uppfattning grundade sig på ordalydelsen i Reglementet, enligt hvilken den i 2 § medgifna högre afskrifningsprocent endast skulle utgå "vid magasin och sjukhus, der intägt och utgift ske månadtligen och efter behofvel”, sålunda i mindre poster i mån af förbrukningen och såsom "direkt utleverering till trupp”, hvaremot den i 4 § omförmälda afskrifningsprocent skulle iakttagas "vid reserveller stående proviantoch fourage-magasiner", då levereringar derifrån ske i större partier; Revisorerne funno jemväl för denna sin åsigt en ytterligare bekräftelse af det uti sista momentet af 3 §, rörande afskrifning under sjöexpeditioner med örlogsfartyg, förekommande stadgande all, "när något större parti” af ombord varande proviant "på en gång aflevererades", såsom vid provianlering af annat fartyg eller eljest under varande expedition, medgåfves å de varor, uppbördsmän sålunda levererade "allenast hälften" af den förut i samma § stadgade afskrifning; och syntes det Revisorerne, att den nedsättning i afskrifuingsprocentens belopp, hvilken sålunda föranleddes endast af partiets storlek vid aflevereringar från flytande fartyg, ännu mer borde gälla för partilevereringar från stående reservmagasin. — Enär sålunda genom ofvananmärkta förfarande, som skall hafva fortgått under en längre tid, Statsverket tillskyndats en betydlig förlust, men det ofullständiga och föråldrade Reglementet måhända föranledt detta missförstånd, hade Revisorerne framställt angelägenheten af en omarbetning ej mindre al berörda Reglemente, än äfven af öfriga dithörande icke tidsenliga stadganden. 1 anledning häraf har Förvaltningen af Sjöärendena, uti afgifvet underdånigt utlåtande, jemte förmälan att tvist om rätta tillämpningen af Reglementet uti anmärkta omständigheten blifvit anhängiggjord och för det dåvarande vore beroende af E. K.
Den var så tilltagen derföre, att andra utgifter funnos, som dermed skulle bestridas. Också öfverlemnades den, som det hette, till Konungens och Drottningens särskildta disposition; och om man känner förhållandet den tiden, så vet man att det existerade andre behof, som ej kunde nämnas. Om, som jag förmodar, Riksens Ständer anse bägge summorna böra sammanslås och utgå såsom Bröllopsgård, föreställer jag mig att 100^000 R:dr mer eller mindre ej betyda stort; och jag skulle ogerna se att Riksens Ständer ställa sig i det förhållande lill Norrska Fol - Den ii April e. m. 315 ket, att det skall bero af det sednare, om det vill gifva något eller intet. Att anslaget måtte utgå under den gamla titeln Bröllopsgärd, år hvad jag yrkar; och lika gerna, sorn, når Betänkandet återkommer, jag säger ja om det blir fråga om Bröllopsgård, lika säkert säger jag nej, om man skulle vilja sammanslå denna utgift med de öfrige Stirtsutgifterne, eller anvisa den på medel, som blifvit för andra ändamål anslagna. Jag år öfvertygad att något mer eller mindre i anslagssumman ingenting betyder, så framt bidraget utgår under den gamla kända och älskade titteln Bröllopsgård, bestämd för Konungaättens bibehållande på Sveriges Thron. Skulle Utskottet lemna afseende å det förslag till anslagssummans utgörande, som Herr Rothlieb meddelt, blir alltid utväg att åt Svenska Folket inbespara sista tredjedelen af gården, i händelse Norrska Folket skulle tillkännagifva den önskan att få deltaga i kostnaden. Friherre Anckarsvärd: En vård Ledamot, Herr Grefve Mörner, har yttrat sin förundran öfver de anmärkningar jag framställt. Att Herr Grefven deröfver finner sig förundrad, förundrar alldeles icke mig, då han sjelf år delaktig i de anledningar, som vållat min framställning. Herr Grefven har vidare yttrat huruledes det skall vara ett särdeles nöje, att uppleta anled* ningar till anmärkning. Med samma skål, som Grefve Mörner behagar påstå att jag finner ett 4 nöje uti att anmärka, med samma skål skulle jag kunna yrka att det för honom utgör ett nöje 3i6