Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror att hon härpå skall svara nej; och om jag vidare frågar Hr Gr:n: huruvida han anser, att man kan vara representant inom Sverige och tillika vara dansk undersåte, eller om det icke är ett bestämdt hinder deremot, samt han dertill måste svara ja, så torde Hr Gr:n också få medgifva, att det är Frih. Blixens skyldighet att styrka, det antingen hans förbindelse till Danmark, i följd af hans egenskap såsom representant inom nämnde Rike, uphört, eller också att han icke haft någon förbindelse till Danmark, oaktadt han der varit representant? Kan han härå svara nej, nåväl I må han då gerna här vinna inträde; men jag förmodar likväl, att sådant icke låter sig göra;, ty det vore ett gyckel utaf en representation att tillåta en främmande makts undersåte att vara repre - 214 Den 9 September. sentant i landet. Men, som jag nyss nämnde, ifall Frih. Blixen verkligen kan ådagalägga, att det icke erfordras något vilkor af undersåtiighetsförhållande för att vara representant i Danmark, må man då taga i öfvervägande, huruvida han, utan någon föregången undersökning inom I annat fall synes det, mig lämpligast, att Riddarh.Utsk. till honom framställer sådana frågor, genom hvilkas besvarande förhållandet kan blifva fullt ulredt, och jag bör vara förvissad, att de förklaringar, som af Frih. Blixen komma att afgifvas, icke skola vara från sanningen afvikande. Gr. Frölich: Jag har begärt ordet först och främst sedan Hr Printzensköld releverat hvad den siste värde talaren yttrat till mig, nemi. att jag skulle hafva sagt, att det är Frih. Blixens personliga egenskaper, som förmått mig att i min förra framställning förorda hans inträde på delta rum. Alt jag icke yttrat något sådant ber jag att få förklara Hr Cederschiöld, som derutinnan begått ett misstag. Jag sade blott, att jag visste det Frih. Blixen var af Pommersk familj och stod i slägtskapsförhållanden till en gammal svensk ärad ätt, nemi. von Essen. Det var hvad jag yttrade.
ANDRA AKTEN. och Modern sitta midt emot hvarandra vid bordet, fadern (Matsalen. Dukadt frukostbord midt på golfvet. Fadern breder sig en smörgås med serveten upp under hakan, modern sysslar med en kaffemaskin. I fonden dörrarna till förmaket. Till vänster dörr till korridoren, till höger utgång.) FADERN. saker att säga dig och jag har minuterna räknade. Hör på nu, Emelie för jag har flera viktiga (Lägger klockan bredvid sig på bordet.) Först och främst: jag har i natt allvarligt öfvertänkt, hvad som hände i går afton du vet att jag aldrig vill förhasta mig och därför sa jag ingenting till flickorna strax men nu har jag noga tänkt på saken och jag har kommit till det resultat (Afbryter sig med en otålig upp.) Jag bara väntar tills du har tid att höra på mig. åtbörd, då hon sysslar med kaffekokaren. Hon ser frågande MODERN (släpper resigneradt hvad händerna i kors). hon har för händer och lägger Jag hör, min vän. om kvällarna, absolut icke. Det är inte af egoism mig, ehuruväl det syns mig som om barnens Jag vill inte vidare veta af att flickorna gå ut FADERN. jag säger det, inte af önskan att se dem omkringstörsta glädje borde vara att glädja sina föräldrar. så kan man icke tvinga dem därtill. Men jag Men om icke deras egen känsla bjuder dem det, säger det för deras eget bästa. Det har varit min lifligaste önskan, allt sedan barnen började växa upp, att de i sitt hem skulle lära känna hvad en verklig, innerlig familjelycka vill säga (hetsar upp sig) och det ska de också lära sig. Hemmets rena men det var ett stort fel att låta Hilma resa, och sorgligt sätt. Men det ska jag strax komma till. Hur länge ska jag få vänta på kaffet i dag? Vill atmosfär (lugnare) det vore väl märkvärdigt följderna ha ty värr redan visat sig på ett mycket du inte vara så god och tänka litet grand på mig? MODERN (börjar all syssla med Jag ville bara säga det, att när flickorna har FADERN (uppfarande). apparaten igen). mer nöje af att gå ut och hälsa på sina väninnor Gå ut och hälsa på jag tror sannerligen att
Då det nyss omförmälde förslaget icke lärer kunna tagas i beräkning, såsom något skäl för Bergs-Collegii bibehållande, och den till detta Utskotts behandling öfverlemnade frågan om Bergs-Collegii upplösning således är alt anse såsom deraf fullkomligt oberoende, tror sig Utskottet icke hafva giltig anledning till den af Preste-Ståndet påkallade öfverläggningen med Stats-Utskoltet, sedan ärendet af de öfrige 3:ne Riks-Stånden varit upptaget, utan att en sådan behandling blifvit af dem ifrågasatt; ulan får Utskottet, i enlighet med de i öfrigt erhållna återremisserne, meddela yttande öfver hvad, som blifvit anmärkt emot dess förut afgifna Betänkande. Utskottet har ingalunda förbisett, att, i händelse af bifall till det förslag, som Utskottet framställt, deraf måste följa en vidt omfattande reglering, i afseende på handhafvandet af de ärenden, som föi närvarande till - l6 Allm. Besv.- och Ekon.-UtsTcottets Utlåtande, JV:o nr. höra Bergs-Collegium; men då Utskottet icke varit i tillfälle att framlägga ett fullständigt förslag lill en sådan reglering i alla dess detailler, hvartill nödvändigt fordras en förberedande bearbetning af de förvaltande Verken, derföre också regleringen lärer böra ankomma på Kongl. Majlis Nådiga föranstaltande, bar Utskottet trott sig icke hafva anledning ali ingå i betraktelser om sättet för verkställigheten i hela sin utsträckning. Utskottet har föreställt sig, att, sedan Bergs-Collegii domare-hvärf upphört, de detta Werk tillhörande ärenden icke vidare fordra collegial be handling, utan mera ändamålsenligt och med mindre kostnad kunna på annat sätt handhafvas, hvilket Utskottet ansett för ett tillfyllestgörande skäl lill dea underdåniga framställning, som Utskottet föreslagit, under förutsättning, att, vid verkställigheten af den föreslagne förändringen, de nödige iakttagelserne icke åsidosättas; men de betänkligheter, som blifvit yttrade genom anmärkningarne, påkalla likväl nu en närmare redovisning för Utskottets åsigter.
463 manna erhålla ersättning för de tillskott till detta företag, som dessförinnan blifvit af dem utgjorda. 10:o. Då jernvägen är fullbordad och till allmänt begagnande upplåten, skall bolaget, när så fordras, vara skyldigt att, emot den ersättning, som E. K. M:t, efter vederbörandes hörande, pröfvar skäligt bestämma, på densamma fortskaffa trupper och allmänna posten samt besörja alla andra för Kronans eller det allmännas räkning ifrågakommande personaloch varu-transporter. Derjemte och i fall fråga framdeles uppstår om anbringandet af elektrisk telegraf-linie längs efter jernvägen, skall det åligga bolaget att utan ersättning sådant medgifva. 1 l:o. Afgifterna för passagerareoch varu-trafiken skola utgå enligt gällande, af E. K. M:t, efter dertill utaf bolaget afgifvet förslag, i Nåder fastställd taxa, hvilken i allmänhet synes hvart femte år böra lämpas efter sig då företeende förhållanden. 12:o. Skulle behållna inkomsten af jernvägen, efter afdrag af de årliga inbetalningarne å de af Staten erhållna lån, öfverstiga sex procent å del belopp, aktie-egarne tillskjutit, ankommer på E. K. M:t att, utom begagnande af den i nästofvanstående punkt E. K. M:t förbehållna rätt att pröfva och bestämma de enligt taxan utgående afgifter, föreskrifva, huru stor del af detta öfverskott skall afsättas, för alt framdeles användas till jernvägens förbättring eller vidare utsträckning. Uppgår den årliga behållningen ändock till åtta procent å aktie-egarnes tillskott, eger E. K. M:t bestämma om och med hvad belopp den stadgade amorteringen af sagde lån bör ökas. 13:o. I fråga om begagnandet och underhållandet af jernvägen, med hvad dertill hörer, komma slutligen de föreskrifter och sladganden, som E. K.
Dessutom är det ock en obillighet emot de gäldskyldige, att säga det en realisation i framtiden skall ske efter t. ex, 12 3 sk. cours, när den då möjligen, kan hafva uppstigit till 132, 184 ja 192 sk. Hvad skulle val då de säga, sorn hade skulder, oph nödgades betala uti ett bättre Mynt? Detta är i afseende på billigheten. Men beslutet kunde äfven blifva omöjligt att verk-, stallaMan kan Icke tänka sig, att komn mande Biksens Ständer skulle kunna besluta, ett sådant våld, som att företaga en realisation efter betydligt lägre cours än den , sorn då förefunnes. Orri coursen t. ex. vore 144* sk., vore det högst orättvist, ja, nästan fysisktomöjligt, att verkställa Jen efter 128 sk. Jag; tror knappt det möjligen kunna vara någons mening, sora med allvar tänker på saken, att ett sådant beslut kan verkställas, eller att någon stadga uli Myntväsendet kan vinnas gej nom sådana blotta ord. Det är ej nog med 794 Ven 15 Julil /, nu i,värde ty deraf varder ingen stadga i Mynti värdet. Dertill fordras materiella garantier? Då således ett af alternativen skall antaga*, tillstyrker jag det andra, Friherre Cederström, Jacob: Om Riksens. Ständers Banks tillstånd hade varit sådant, att en banqueroute varit nödvändig till 120 sk. cours, så hade jag tillstyrkt så val realisation sorn den ifrågavarande bestämningen af reajisations-grunden; men jag anser en banqueroute vara en oärlighet af en bank , då den har fullt att gälda med. Jag tror det vara af samma beskaffenhet, om man i förväg för fram-, tiden bestämmer realisations-grunden efter banqueroutes-grunder. Om Riksens Ständer nu bestämma sig för första alternativet , blifver det mera löjligt än verkande till efterföljd ; ty kommande Ständer lära ej vara bundna att följa hvad nu föreskrifves , utan om de finna Bankens ställning förmånligare, lära de ej kunpeka hvar fordringsägare, att utfå hvad lian kan lagligen fordra.
Till den således föreslagna ersättningen saknas likväl för det närvarande, tillgång af RiddarhusCassans egna medel, ännu mera förminskade genom den förlust' samma Cassa sjelf på ifrågavarande lån lidit, utan nödgas Utskottet 122 Ven II Augusti c. m. föreslå Ridderskapet och Adeln, att en sådan ersättning må lemnäs genom Capilationsafgiften, på sätt hår nedanföre förmäles, och att Stjernereutzska fondens fordran hos Majoren Printzenskjöld, 5ooo R.dr Banco, med ränta från d. i Januari 1824 må öfverföras på Capitationsafgiftsfonden, för att i; den mån medel dertill inflyta, i likhet med öfrige fondens skulder betalas. §;•a Af a §. har Utskottet inhämtat: att tilt följd af Ridderskapets och Adelns beslut, samt Kongl. Majds i anledning deraf utfärdade nådiga Kungörelse af den 23 Jan. 1819, Capitationsalgifter efter s4 sk.
Efter bet Bonde-Ständet till behörig granskning förehaft Allmänna Beswärsoch Ecouomie, Utskottets Betänkande under den iz sistlcdnc Augusti, angäende Bränwinsbrännings-rätkigheten och Allmänna Magazincr, har Ständet i anseende till flere deremot gjorde anmärkningar icke funnit sig kunna samma De, länkande godkänna, utan i stället äterförwisat frägan till Utskottets widare handläggning, hufwudsakeligcn pä enohanda grund, som fdranledt till Skändets yr, kanbe i dcfl allmänna Beswärs-puncter, eller att Brön, rvinsbränntngen öfwer hela Riket mä, i anseende till tid , Pannerymd , försälgning och tillwerknings - rättig, heter, för alla classer Medborgare wara fri och oinskränkt; äfwrnsom fräga uppkommit, om icke uilätan : , . ' bet 756 Den L2 September. det öfwer Allmänna Mazarins - Inrättningen säsom »varande ett äkine af särskild beskaffenhet borde frän Projectet om BränwivSbränningen skiljas. Härom skulle sä wäl de öfrige Respective Ständen, som Allmänna Beswärsoch Econoinie - Utffottet genom ProtocollS-Utdrag wördsamt och vänligen underrättas. !-it luprs. Lx krotocollo 8. L. 'krä^Zrclk. Utdrag af Protscollet, hältet hoS He» brrwärba Bonde - Stänbet den rz September 1809. S. D. Hvad Kongl. Maj:t uti Nädig Proposition under förleden gärbag till Ständernas yttrande Lfwrrlemnat, rörande ett ärligt underhäll för ben äterstäende delen af Finska Armöen, har Bonde-Ständet till StatS - Utskottets handläggning och utlätande remitterat; Hvarom be öfrige Respective Riks-Slänben genom Protocolls-Ukdrag wördsamt och vänligen skulle underrättas. IIt lupr».
Och enär missbruken deraf, äfven på sednaste tiden, ohejdadt fortfarit ända till den ytterlighet, att Justistiekanslersembetet funnit sig föranlåtet att medelst laga beifran söka hejda desamma, hvaraf än merabekräftas behöfligheten af förändrade, verksamma lagbestämmelser till detta betänkliga ,ofogs afsk aflande; så känner jag mig af dessa förnyade anledningar uppmanad att äfvenledes förnya min, den 19 November 1859 i detta ämne väckta, motion under förhoppning om allvarligare afseende derå, än vid sistlidna riksdag. Bilf. till B. St. Cl. Förhållandena hafva sedan dess icke uti något hufvudsakligt hänseende förändrats, hvarföre också min förut gjorda motivering kan temligen oförändrad bibehållas sålunda: Den enighet och kraft, hvarmed en, på tidens och nationens mildare lynne aktgifvande, del af representationen uttalat sig för prygeloch daggstraffens afskaflånde, ingifver mig någon förhoppning, att ett likartadt önskningsmäl för inenniskovärdets större helgd och fullständigare erkännande äfven skall röna någon uppmärksamhet. Den påkallas vördsammast endast för det nppvexande slägtets fromma i detta hänseende, och lärer derföre icke utan betänkande förvägras, dä ungdomens väl ligger oss alla om hjertat och står höjdt öfver alla politiska meningsbrytningar.
Maj:t lärer i Nåder fatta Sitt höga beslut om den proposition, som derom kommer alt framställas och hvilken deref ter torde varda genom tryck allmängford; 22 äLag-TJtskollels Utlåtande, N.o iJf.2. satt dessa arbeten så stå/las, att tryckningen af alla Ballame kari vara fulländad i god tid före den, vare sig lagtima eller urtima, Riksdag, som näst efter fyra är ifrån innevarande Riksdag inträffar ; och ändtligen att lag-beredningen jemväl får sig anförtrodt att redigera förslag till de serskilda Författningar, sorn vid och för det nja lagverkets antagande och promulgation må finnas behof i ge att tillika utfärdasr Utskottet liar fått emottaga de ”tableauer , innefattande jemförelse emellan Lag-Comitéens förslag till Allmän Civil-lag och den nu gällande”, som äro vordne af serskilde Commitlerade utarbetade och derefter blifvit på Kongl. Majrts Kådiga befallning af trycket utgifne. Af dessa tableauer har dock Utskottet ej varit i tillfälle ali taga vidare kännedom , än sorn rörer sjelfva planen för deras upprättande. Att döma deraf, synes det Utskottet, som skulle dessa tableauer böra blifva af väsendtlig nytta vid den slutliga föredragningen och pröfningen af lag-förslagen; men då jemförelsetableau emellan Criminal-lag-förslaget och de nu gällande brållmåls-lagarne ännu icke hunnit upprättas, hvilken dock innan detta års utgång lärer vara alt förvänta, hvarigenom föremålen för bemälde Committerades arbeten äro fulländade, hemställer Utskottet, om icke Rikets Ständer må till Kongl. Majit i underdånighet frambära den önskan, att, sedan tableau öfver C r immal-1a g-förslag ät blifvit afemnad, Kongl. Majit måtte i IS åder täckas med detta årets slut upplösa den för ifrågavarande tableauers författande tillförordnade Comité. Stockholm den 9 October 1840. Reservation af Herr Lagergren: ”Ifrån förestående
I fall den qvinna , hvilken såsom ogift undfått tillstånd att för egen rakning idka någon handtering, tråder i gifte, må det henne ej vågras, att äfven sedermera, med mannens samtycke och under deras gemensamma ansvarighet, samma näring fortsätta, enär de cn sådan sin föresats hos handtverksSoeieteten och Magistraten tillkännagifva; dock må, utan alt särskilde af Magistraten pröfvade skål dertill föranleda, en sådan frihet ej ega rum, då fråga år om ågtenskap med någon, som i egenskap af idkare, betjent, gesäll eller arbetare, i borgerlig näring sjelf ingått. Hvar och en person af qvinnokönet, sorn med behörigt tillstånd idkar något handtverk, skall det vara medgifvet, att till biträde dervid antaga och sig betjena af % de arbetare utaf nämnde kön, som hon till nå-a ringens bedrifvande kan hafva af nöden. §• 16. Handtverksarbete , som inom
Att förväntas bordt, det Utskottet skulle i ett sammanhang förelägga Riksens Ständers Plena, regleringen af Rikets penninge-verk, och den för Diseonterne; samt att ej, genom väckande af partiella, till sin Natur icke preliminaira frågor, Beslut skulle af Utskottet föreslås, som möjeligen kunde blifva hinderlige då frågan i sin vidd kommer att behandlas.' 2:0 (Vätlofl. Borg. Ståndet Herr Kjellander) Att, ehuru de inom Vällofl. Borgare-Ståndet förekomne öfverläggningar härom, blifvit till Statsbch Banko-Utskotten remitterade, Banko-Utskottet, utan att hafva hört förstnämnde Utskott, och utan förbehåll att framdeles vidare sig yttra, inkommit med ett enskildt utlåtande öfver blott en del af de deruti framsställde Ämnen, hvarom båda Utskotten anses hafva bordt ett samfällt Betänkande till Riksens Ständer afgifva. 3:0 (Högö. Präste-Ständet. H:r Prosten Kolmodin. ) Att antagandet af Banko-Utskottets förslag skulle till betydlig del i förväg afgöra frågan huruvida Banken skall inlösa och ansvara för Disconternes utgifne Sedlar. 4:0 (Högl. Ridd. och Adeln■ H.r Lagerhjelm P.) Att Utskottet icke bordt afvakta Riksens Stan - Banko-Utskottets Betnnkanden. ag Ständers förordnande för att göra Fullmägtige uppmärksamma på 4 Cap. 7 §.
R:dr af det belopp, hvilket tillförene utaf öfverskollet å denna inkomst-titel kommit Lotsceli Bak-inrättningen till godo, blefve bland inkomsterne å stat uppförde; men dessa medel så mycket heldre.' måste anses* för berörde Inrättning fortfarande beliöflige, 30,000: 90,000: 9,000: 60,000: 8 Stais-Ulskollets Utlåtande^ N\o 64. anledning af Kongl. Propositionen, af Utskottet blifvit föreslaget, att, utöfver de för samma Inrättning hittills disponibla tillgångar, tillökning i anslaget måtte beviljas, föreslår Utskottet, att ett emot den sålunda förhöjda inkomst-beräkningen svarande belopp af 10,000 R:dr må vid Riks-Statens uppgörande tilläggas det å 4:de HufvudTileln för Lotsoch Bak-inrättningen upptagne anslag. 26:o. Ersättningar, hvarunder jemväl inberäknas de Danska Fy rings-medlen, 3,500 R:dr Hamb. Banco, eller 9,333 R:dr 16 «k. Sv. Banco, upptagas till oförändradt belopp af 25,000: — 27:o. Observations-medel, Då denna inkomst, som vid sisla stats-regleringen beräknades till 8,000 Rd:r, per medium endast uppgått till 7,592 R:dr, upptages densamma, i enlighet med Kongl. Propositionen, tili 7,000:'— 28:o. Extra medel och uppbörder upptogos senast till 14,000 R:dr; men som de icke uppgått till mera än nå®ot öfver 12,000 R:dr, beräknas desamma, på sätt Kongl. Propositionen föreslår, till 12,000: — 29:o. Interesse-medel upptagas oförändrade till 3,000: —- Summa R:dr 4,479,526:32. — Extraordinarie Inkomster.
Vid kyssning, der denna måste förekomma, och vid omfamning, vare man ej för brådskande och oförsigtig, emedan en mängd löjliga och oangenäma händelser här kunna förefalla. Kyssen bör endast ske med en lätt snuddning bredvid den andras mun, icke med våta eller öppna läppar. Bland karlar och i sällskap borde detta dock afläggas; det har mycket emot sig. Vid handkyssning följes det antagna bruket. Medgifver detta frihet och val, så bör det sällan förefalla, ty det är den största artighet, som kan visas mot en dame; man bör derföre icke slösa dermed. Man undvike noga, att i sällskap sysselsätta sig med sin egen och andras klädsel och grannlåt, eller vilja förbättra något derpå. Befinner man sig vid dörren, och är en annan i begrepp att stiga in eller gå ut, så fordrar höfligheten, att man träder något tillbaka och väntar tills dörren åter är ledig. Underhåller man ett samtal, och en tredje kommer dertill, så bör man i korthet underrätta honom om samtalsämnet, och sedan lugnt fortfara. Man börje intet högt samtal, om det blott kan interessera några få, emedan dessa då ej kunna deltaga deri, men likväl hindras att tala om annat. Har man att säga något i tysthet åt en annan, så begagne man ett ögonblick, då samtalet mellan de öfriga är lifligast; man undvike dervid en leende uppsyn, emedan de öfriga kunde tro att vi tala om dem. Denna misstanka undviker man äfven, genom att dervid icke fästa ögonen på någon i sällskapet. Man vare, äfven mot ringare, utmärkt höflig. Vi nedsätte icke vår värdighet om vi tillbjude eller sjelfve framsatte en stol åt någon person af ringare stånd, än vi sjelfva, som besöker oss, eller, om ingen annan främmande är tillstädes, gifve honom första platsen vid bordet och den första tallricken. Den första uppmärksamhet och höflighet tillkommer alltid gästen. Man snusar blott i förtroligare kretsar, och äfven der sparsamt, med iakttagande af all möjlig snygghet. Första bugningen tillhör värdinnan och värden.
Åsättandet af tull å landtmannaprodukter skulle jag, i händelse moderata skyddstullar blifvit i allmänhet föresiagna, icke hafva medverkat att tillstyrka; men då så ej skett, har jag ej tvekat att biträda Utsk:ts förslag i denna del, nogsamt vetande, att landtmannanäringen på sednare tider befunnit sig i en särdeles betryckt ställning, och att den bättre än andra näringar är i behof af de lägre skyddstullar, dem Utslct föreslagit, för att i någon, ehuru ringa män, kunna bära de ännu höga skyddstullar en del andra näringar åtnjuta, och som hårdast drabbar jordbrukare-klassen, såsom den ojemförligt talrikaste inom vårt samhälle. Den 21 April f. n>. 381 Jag har ej kunnat så uppfatta bestämmelserna i vår grundlag, som tillförsäkrar representationen att allena utöfva Svenska folkets urgamla beskattningsrätt, som skulle det bero på K. M:t att nedsätta tullsatsen, derest Statsverkets tillstånd sådant medgifver. Alldeles lika stadganden om tull-, kartae sigillatae-, bränvinsoch postmedlen äro gällande som om allmänna bevillningen, med det undantag, att genom den sednare bör Statsverket slutligen regleras; och ändock har ända från början af vårt ännu gällande statsskick och till på 1840-talet, det varit R. St:r som utfärdat Bevillnings-förordningen, och hvarmed den då vidtagna förändringen endast åsyftade att K. M:t skulle för sin del godkänna bestämmelserna i Författningen, i hvad den afser böter och verkställighet. Att denna uppfattning, rörande tulltaxan, varit R. St:rs vid början af tillämpningen utaf vår grundlag, det ulvisar 1812 års riksdagsbeslut, 1823 års underdåniga skrifvelse, med öfverlemnande af tulltaxan m. fl., ehuru dervid ej får förbises att Ständerna ansett sig kunna tillämpa grundlagen sålunda, att de åt K.
District-magasin kunna förfalla, och en sådan anstalt, på sätt Kongl. Maj:t i Dess Nådiga Proposition af den 12 sisth April föreslagit, inskränkas till Westerbottens och Norrbottens Län, der Socknc-magasin nu helt och hållet saknas, och för hvilka i öfrigt alldeles serskilda omständigheter förekomma. Till minskade bekymmer vid framtida missväxter kunde det likväl leda, om magasins-inrällniagar på lämpligt sätt befrämjades i de Län, hvilkas invånare förklarat sig benägne att på uppgifne vilkor derom sig förena. Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 6/p TTti underdånig skrifvelse af den 11 innevarande månad hafva Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t anmält, att, som Rikets Ständer funnit det vara angeläget, att serskilda medel ställas till Kongl. Majrts disposition, för att vid inträffande svårare missväxter bispringa de mest behöfvande, Rikets Ständer beslutat, alt allt hvad som redan influtit eller ytterligare inflyter å det vid sista Riksdag på Riksgälds-Contoret anvisade och åren i83o och i83i lyftade Creditiv af 1 million Riksdaler, må, under de i afseende på nyss berörde Crediliv stadgade vilkor och förbehåll, af Kongl. Maj;t för ifrågavarande ändamål disponeras; börande likväl dessa medel, i den nion desamma till Siats-Contoret ingå, derifrån aflemnas till Riksgälds-Contoret, att derstädes innestå intilldess behofvet kan påkalla deras användande. Kongl. Maj:t har med Nådigt välbehag emotlagit detta prof af Rikets Ständers omtanka, men då förrberörde vid sista Riksdag beviljade Creditiv är nu för en längre tid till största delen fästadt i Westerbottens och Norrbottens Län, samt fråga blifvit af Kongl. Maj:t hos Rikets