Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M. aflåta en underd. skrifvelse, uttryckande atl 232 Den 14 Augusti. ”R. St., öfvertygade om nyttan att i afseende på ej mindre rikets ”mynt, än mått, mål och vigt, enhet och enkelhet för hvarje af ”dessa införas, ledande dertill att det må erhållas endast ett slag af ”mynt, mätt, mål eller vigt, anhålla det K. M. täcktes låta utarbeta och i nåder förelägga R. St. ett fullständigt förslag i berörde ”afseende”; samt att Frih. Stjernstedt förklarat sig instämma i Frih. Palmstjernas förslag men ansett åtskilliga ändringar deri böra ega rum, utan att likväl bestämdt förslag dertill blifvit aflemnadt. Sedan härvid Frih. Stjernstedt förklarat, det han afstod från propos. ä sitt förslag, hemställde H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, om R. o. Ad. bifölle Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s förevar, utlåt. N:o 131, och besvarades denna propos. med starka ja, blandade med nej; hvarefter H. Ex. förklarade det han trott sig finna att ja varit öfvervägande. Gr. Lagerbjelke: 1 följd af det beslut R. o. Ad. nyss fattat, torde R. o. Ad. finna att BankolItsk:s nu föredragna betänk, icke gerna kan föranleda till någon annan åtgärd än alt läggas till handlingarne. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge att, till följd af det nu fattade beslutet om Allm. Besv. o. Ekon.- Utsk:s ullål. N:o 131, BankoUtskis utlåt. N:o 70 icke erfordrade annan åtgärd än att läggas till handlingarne. Ropades ja. Föredrogs Const.Utsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda mern. N:o 27, i anledn. af ålerremiss af mern. N:o 10, innehållande förslag till ändring i lista mom. 14 §, Riksd.Ordn., ronde represenlalions-rättigheten för Stockholm.
Magts Nådiga Proposition, angående förändrad lydelse af t i ad Capitlet Arf da-Balken och tillägg till ~ i ao Capit let af samma Balk, dels cck vackt motion om inrättande aj förmyndarekamrar. Till Lag-Utskottets Utlåtande hafva samllige Riks-Stånden öfverlemnat förenämnde Nådiga Proposition, så lydande: ”Kong].
Stack i den starka draken Stålets ljungande tunga. Svängde till kamp vi svärdet! Sällspordt ung, med en måltid, Öster i Öresundet, Ulfvens ätt gaf jag hugnad; Gulbenta örnen gladde God förtäring tillfyllest, Hvar mot de höga hjelmar Hårda klingorna sungo; Valens vågor då svällde, Vadade korpen i blodet. Svängde till kamp vi svärdet! Svingades högt våra lansar, Tjugu år då vi täljde, Tumlet af strid bar oss vida; Manstarkt mötte i Dynas Mynning oss åtta Jarlar, Alla fälldes till furstlig Föda åt ulfven och gamen; Svett dröp rödlett i svullna Sjön, af döende kämpar. Svängde till kamp vi svärdet! Sviksam var ej Valkyrjan, Då vi till Härfaders hemsal Helsingar talrikt sände: Upp vi rodde åt If-ån, Uddens skärpa der röntes; Varma vågornas rodnad Vällde längs öfver floden, Branden gaf skall mot brynjor, Brusto för yxan sköldar. Svängde till kamp vi svärdet! Såg man då ingen flykta, Förr, än på hafvets hästar Herröd föll uti striden! Aldrig klyfver med Egils Åror käckare höfding Sedan, på slika långskepp, Sjöfågelns mark till hamnen; Hårdt bar hjelten det stora Hjertat fram uti kampen. Svängde till kamp vi svärdet! Svenner kastade sköldar, Bitande bågsträngs-djuret Brösten af kämpar sökte; Skar då på Skarpaskäret Skärejernet i leken: Rödfärgad vardt randmånen, Förr’n Rafn Konung blef slagen; Flöt der af hjeltars hjernor Het på brynjorna blodsvett. Svängde till kamp vi svärdet! Sällsamt gny gåfvo spjuten, I tinan på Ulleråker Upsala-Konungen fälldes: Gullprydt gick der hans hirdfolk, Giriga falken att mätta; Lik ljusens spetsar på sköldar Skrefvo runor vid hjelmbrak, Vin ur hjernklyftor vida Vätte de styfva nackar. Svängde till kamp vi svärdet! Styrde åt Einderis öar:
Deputerades tillsyn och ni/fulla åtgärder med den drift fortskyndadt utaf det dertill förordnade särskildta Departement vid Kongl. Kammar-Rätten, att sjelfva granskning gen af nämnde sine års Krigsredogörelser redan förlidet år var i det närmaste fulländad samt till den återstående delen sedermera blifvit slutad och alla anmärkningsmål, som dervid uppkommit till Kongl. Kammar-Rättens handläggning anmäldte; Och hafva omkring en tredjedel deraf äfven blifvit afgjorde genom Utslag samt redoskyldige definitive ådömde att inbetala ett belopp af 14,713 R:dr 4^ sk.; hvarförutan, genom det till Krigs-redogörelsemålens handhafvafnde sedan Revisions-Förrättningen upphört samt till Idqvidernas upprättande och anmärkningsmedlens infordrande, förordnade Contoir blifvit indrifne 11,406 Ridr 25 sk. 3 rst. Till Riksens Höglofl. Ständers åtgärd hafva
Hvad jag saknar är likväl ej så mycket Roms storartade urgamla minnen – ty jag lefver dock hellre i det närvarande än i det förgångna; det är ej heller ensamt de rika konstsamlingarne, som innesluta skulpturens och målarekonstens förnämsta mästerstycken, och ännu mindre den kyrkliga prakten, de tallösa prosessionerna, de ståtliga templen och alla dessa ceremonier, som ofullkomligt skyla likgiltighet och tvifvel. Nej ... Hvad jag vid min afresa från Rom högst saknar, är Sverge, än mera – Skandinavien. Likheten i språk, karakter och seder, gemensam religion och gemensamma historiska minnen ha förenat de svenskar, norrmän och danskar, som vistas i Rom, till en skandinavisk koloni – en liten republik med sina egna former, plägseder och traditioner. Kärnan i denna stat består naturligtvis af konstnärerna, som för längre eller kortare tid äro här bosatta; men kring dem grupperar sig en ofta ganska talrik »population flottante» af resande akademici, konstvänner, litteratörer och andra, hvilka deras lyckliga stjerna fört till Roms klassiska jord. Styrelseformen är republikansk, dock med någon dragning åt aristokrati – men denna aristokrati är intelligensens, och ingen beklagar sig att män sådana som professorerna Fogelberg och Bissen, konstens meteorer, någon gång göra sina företrädesrättigheter gällande. Allmänna angelägenheter afhandlas på Café Africano vid Roms Drottninggata, il Corso, berömd i karnevalernas häfder. Hvarje skandinav har rösträtt – debatterna äro vanligen korta och mera upplysande än vältaliga. Majoriteten utöfvar ej något tyranni, och minoriteten respekteras på ett exemplariskt sätt. Så, t. ex., då fråga uppstod huruvida ett visst antal flaskor orviettovin skulle tömmas på Palumbella eller Sabina, och meningarne voro delade mellen de bägge berömda platserna, afgjordes saken så att man ena dagen gick till Palumbella och den andra till Sabina. Härvid visade sig ett eget sakförhållande: större delen af de omröstande syntes mera belåten, än om hvars och ens tanke ensam blifvit segrande.
”Jag tycker då att, i en tid så nedslående för sinnena som denna, det är riktigt motbjudande att höra dansmusik och begrafningsmusik ständigt blandas; och jag kan icke finna det just nödvändigt att vi låta våra döttrar ge exempel åt en mängd andra fruntimmer, gifta och ogifta, att besöka dessa samlingar, der herrar militärer dansa bort sina bekymmer, medan de på samma gång uppväcka en hop fåfänga och dåraktiga tankar hos qvinnor ännu för unga att sörja öfver att dårskapen ligger så nära bredvid den stora förödelsen. Tänk sedan på, mina fruar, hvad det för män och fäder skall vara påkostande att skaffa penningar till grannlåt, då man ofta saknar dem till bröd!” Detta allvarsamma behjertande väckte en lika liflig sympati som antipati. De strängaste fruarna erkände rättvisan i anmärkningarne och ingingo gerna på att motarbeta den forsande strömmen af flärd och nöjen. Andra trodde undvikande att det kanske var nödvändigt för herrar militärer att genom dessa förströelser hålla modet uppe. Men snart förenade sig lyckligtvis alla i förslager till flerfaldiga inskränkningar, hvilka kunde bidraga att lindra den fattiga befolkningens bördor ... Köken voro ju redan öfverfyllda med tiggare. När öfverläggningarne hunnit till denna punkt, erinrade sig doktorinnan Marin ett något angeläget förhinder. Händelsen var att, sedan den tilltänkta ”cirkeln” vred sig på rosten, vänskapen med den intime odräglige vännen major von Otter också vred sig. Hennes närvarande politiske intime, hvars namn vi endast antyda, var major B–sköld, som hon just samma afton skulle se på en kopp té. Detta var minsann icke ett tillfälle att försaka, ty majoren var ännu innehållsrikare på onda och goda tidningar än major von Otter varit. Från slutet af december till början af mars. De bref, som här framläggas och hvilka vi gerna kunna gifva namn af damernas förpostkedja mellan Strömstad och Karlstad, äro icke försedda med särskilt dato, hvilket dock icke hindrar att ställa dem i någorlunda kronologisk ordning. Från postmästerskan fru Johanna Klase i Strömstad till fru direktörskan Lovisa Apeltoft på Hjelmby å Dalsland, Min bästa och kära Lovisa, min hederliga gamla vän!
Stats-kontoret af nämnda öfverskottsmedel i slutet af förutnämde Juni månad till Riksgälds-kontoret öfverlemnat 350,000 R:dr; och enligt hvad Utskottet inhemtat har derefter i särskilda poster, anordnade den 9, 22 och 29 sistlidne November samt den 10 innevarande December, från Stats-kontoret till Riksgälds-kontoret aflemnats tillsammans 1,540,440 R:dr 72 öre, såsom ytterligare afbetalning å sagde öfverskottsmedel. Som det emellertid synes Stats-utskottet af synnerlig vigt och angelägenhet, att Statsoch Riksgälds-kontorens inbördes hqvidförhållanden blifva på sådant sätt ordnade, att de nämnde verk åliggande utbetalningar obehindradt må kunna i föreskrifven ordning fullgöras, kommer Utskottet att framdeles under riksdagens lopp till Rikets Ständer aflåta förslag till de åtgärder, som i berörda hänseende kunna anses böra vidtagas. 8:o. Angående afskrifning af den s. k. Brudgåfvo-fonden. (1857 års Rev. ber. sid. 64; 1858 års sid. 55; 1859 års sid 56; Fullmäktiges ber. sid. 7.) Enligt den under den 16 April 1771 fastställda plan för det numera indragna Kongl. Nummer-lotteriet, anslogs af Lotteriets behållna vinst en summa af 500 daler silfvermynt vid hvarje dragning att utdelas till fern giftvuxna flickor af Allmogens barn, på sätt att, sedan uppgift från hvarje län erhållits å ett visst antal af allmogens ogifta döttrar emellan 15 och 24 års ålder, ett af de uppgifna namnen borde utsättas för hvarje af de ttO numror, hvaraf Lotteriet bestod; och egde de fem flickor, hvilkas namn vid dragningen utkommo, att hvardera utbekomma 100 daler så snart de i äktenskap inträdt.
R vision femiväl bo-de inbringas de under Kongl. CommerceCollcgii styrelse stälde Castor. 77 §. 3 ingen händelse synes det wara ftä ligt, att en Riksdagsman för sine handlingar och yttranden i StändenS tstenL eller Utskotten kan tilltalas , eller beröfwas sin frihet; men om icke dest mindre sädant skulle af Styrande Magtcn wcrkställas, borde det wara Riksens Ständers rätt, att deremot göra vnderdäniga föreställningar. 78 §. Dä nägon Riksdagsman will resa frän ben ort, ber Riksdagen hälle-, bör Ständets bifall genom formligt Protokoll Utdrag honom meddelas. Hivar» efter, Den is Geptembek. §79 rster, vni cn sädan Riksdagsman är Ledamot af ett Ut, skott, nytt Wal af Electvrernc gknaft bbr förrättas. Nägon föreskrift sngäende dct kienn minst twä gänger i weckan bör anställas, har ansetts af ärstillige Ständcks Ledamöter behöflig - äfwensom yrkandet pä krägon säkerhet för Protocollerncs wärd torde fä anscS säsom en nödig försigtighet. W!d de flere Wa'k - fom af Rikstns Ständers Deputerade stola förrättas, har den grund bUiwik tagd; att en Ledamot borde utlottas innan Walet företogs ; McN dä nägot Ständ derigenom förlorar eir röst, utan att sädant är oumgängeligen Nödigthafs iva ttägre af SkäNbets Ledamöter önskat cn lädan än» dring häri, att antingen UtlottniNgcn we^kstäldcS första dä lika röster stadnak emot hwarandra, eller ocksä» vtt ben första närvarande Ledamotens kanka Utgjor, dt Lcstutkt; äfwensom det synes wara af wigk, attén
se här, jag tror verkeligen du behöfver vatten." "Å visst icke min nådiga Friherrinna, jag blef bara lätt brydd, det var mig så alldeles oförväntadt, att här finna någon gäst; men befaller Friherrinnan icke upp Annette?" "Nej, ännu icke, du måste dock göra mig begriplig hvem den personen möjligen kunde vara, du så opåräknadt på dina ströftåg mött, var han gammal och ful, så var det ovedersägligen Inspektören, hvilken du troligen sedan i går aftons torde glömt?" "Nå du min Gud! nej, tvärtom, han var helt ung och vacker, och har troligen ännu aldrig i sin lefnad varit Inspektor." "Nå kors, så du också kan utföra en sak, nu gissar jag, det förmodeligen var min nye förvaltare; ja men, han ser ej illa ut, så mycket jag i hast kunde finna; han var för en stund sedan uppe för att göra mig sin skyldiga uppvaktning; karlen ser temmeligen hygglig och städad ut, och tyckes för sin ringa del, uppsnappat en god portion af den behöfliga verldspolituren, det fägnar mig så mycket mer, som jag verkeligen ehuru på långt afstånd med honom räknar slägtskap, och är det äfven till en del genom hans mor, en ganska hederlig vältänkande, ehuru mindre bemedlad enka, jag sedan nemligen denne S., för någon tid sedan lemnat dess militaire-bana, på hvilken han redan var upphunnen till Lieutenantsgrad sjelf föreslagit honom tillsynen of denna vidlyftiga egendom." "Och hvilket förslag han antar?" inföll jag. "Ja visst, om han är en driftig menniska, vill han väl ingalunda insöfva sig i overksamhet, dessutom bör han här komma att finna sin rikeliga utkomst, så han med den kära modren, ganska bekymmerslöst kan lefva, och törhända redan i nästa år, hvilket jag rätt gärna skulle se, blifva ställets duglige Arrendator." Således en Herr S. tillförene Militaire, nu förvaltare hos Friherrinnan: allt detta gick nu om i mitt hufvud.
PresteStåndet, angående en af de båda öfriga RiksSlånden yrkad anmälan uti en afgående underdånig skrifvelse om riksdagens förlängande en månad. V. B, A, 383. — N:o 8. till Herrar Fullmäktige i Rikets Ständers Riksgäldscontor, angående Rikets Ständers beslut, i fråga om i5 ( »>4 ) prenumerations öppnande å Bihanget till RiksStåndens pro* tocoll. (Ej föredraget lios Ridderskapet och Adeln.) ExpeditionsUtskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 9. i anledning af erhållen återremiss å förslaget till underdånig skrifvelse N:o 38. XI. B. 62. XII. A. i32. — N:o 10. i anledning af erhållen återremiss å förslag lill underdånig skrifvelse N:o 5/j. XII. A. 3g8. — N:o 11. i anledning af gjorda anmärkningar vid ExpeditionsUtskottets förslag lill underdånig skrifvelse N:o 64* XIII. A. 422. — N:o 12. i anledning af en yrkad förändring i Utskottets förslag till underdånig skrifvelse N:o 65. XIII. A. 612. — N:o i3. i anledning af Postinspectoren C. F. Lindstedts ansökning om förhöjning uti ett honom vid sistlidne Riksdag tillagdt arfvode. XIV. B. 283. A. 345. XVIII. B. 2o5. XIX. A. 278. — N:o 14. i anledning af ExpeditionsUtskottets förslag N:o 141 till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående ändring uti mantalspenningarnes beräknande. XVII. B. 172, 177. A. 254- ■— N:o i5. i anledning af en från Hederv.
St:s i "grundlagen föreskrifna medverkan eiler san c tion, aldrig ”bort kunna vinna någon tillämpning, och förväntar att R. ”St. skola begagna sin delaktighet i lagstiftningen, för att, "genom den olagliga författningens upp häfvande, åtminstone söka godtgöra föregående Ständers försummelse i denna del.” Han spörjer slutligen: ”hvad R. "St:s Just.-ombudsniän väl hafva gjort, då de icke en gång "fastat uppmärksamheten vid en sådan i ögonen fallande "oformlighet, som att 1812 års författning i ali sin straug"het blifvit tillämpad, utan att denna lag undergått den behandling, hvarförutan den, utan grundlagens klara föreskrift, icke kan tillerkännas någon laglig kraft.” Med anledn. af det sålunda antydda förhållandet är det, som Hr Grefven ”begärt .R. St:s medverkan till upphäfvande af det K. påbudet af den 12 De c. "1812, mot gemenskap med f. d. K. Familjen, på grund af ”'dess tillkomst, genojn annan väg och utan de föregångna Don i8 Mars f. m. ”iakttagelser, hvilka ovillkorligen erfordras, för att, på sätt ”grundl igen föreskrifver, kunna vinna egenskap af en till "efterföljd bindande criminal-lag.” Hvarefter Hr Grefven förklarar ”de blodsdomar, hvilka, till följe af en blott K. ”författning, under en lid af förflutna 28 år, fläckat den "Svenska domareinakten, lala tillräckligt för vigten och nödvändigheten af hans framställning.” Slutsatsen af dessa mänga, dels hårda, dels förfärliga ord, hvilka jag, för deras betraktande i det följande, nödgats här upprepa, är i korthet, alt han begär den ifrågavar. författningens upphäfvande, på grund af förment olaglighet i hennes tillkomst och stränghet i hennes tillämpning. — Latona oss skärskåda begge delarna, äfven den sednare, så vidt qo §:n Reg F.'n medgifver.
Utskottet förfarit med den strängaste rättvisa, då Utskottet vägrat bifall till min begäran om utfående på en gång, af det till utgående under i5 år bestämde anslag för Linköpings hamnbyggnad , enär densamma, sådan den i motionen förekommer, verkligen åsyftar en förändring af ingånget contract, hvarigenom en ränteförlust för Staten skulle uppstå; men om än inga legala skäl förefinnas till ett resultat, sådant som jag önskade det, synes mig likväl, som flere mycket talande billighetsgrunder dertill icke saknats, och af hvilka jag här endast vill åberopa den: att Linköpings stad för sitt hamnarbetes fulländning, till följd af de menskliga beräkningarnes otillförlitlighet, blifvit betungade Tior till Stciis-Utslottets Utlåtande, N:o 455. »9 med en ulöfver första calculen till 10,791 R:dr B:co stigande utgift, och sålunda , i motsats till de släder och comrauner, sorn vid innevarande Riksdag hugnats med Statsbidrag för lika beskaflade ändamål, nödgas lill mer än |:de 1 ar deltaga i kostnaden för ett något tidigare företag, med den största ansträngning och omsorg ända hittills fortsatt, arbete. Ännu mera sträng förefaller mig likväl Höglofl. Utskottets vägran till antagande af Herr Major von Troils, under discussionen af denna fråga inom Utskottet, framställde förslag, nemligen att capitalisera summan efter 4 procents räntefot, och elter denna grund på en gång utbetala Statens, så väl i Kongl. Maj:ls Nådiga Bref, som i Utskottets förevarande Betänkande, godkända andel i kostnaden för ofvannämnde hamnarbete. Förutan det mindre vigtiga skälet, att det vore lämpligare alt af nu befintlige än af möjligen blifvande tillgångar, gälda kostnaden för det arbete, som till sina väsendiligaste delar blifvit fulländadt under en redan förfluten tid, förefinnas 2:ne andre ännu mera vigtiga skäl för antagande af Herr Major von Troils förslag, men hvarvid Utskottet icke fästat någon uppmärksamhet.
Den, sorn, i öfverensstämmelse med hvad Stats-utskottet hemställt samt Borgareoch Bonde-stånden bifallit, anser Rikets Ständers beslut, angående det till bestridande af undersöknings-kostnaderna för statens jernvägs-arbeten under denna riksdag beviljade anslag, böra lyda sålunda: att Rikets Ständer, med afseende å angelägenheten deraf, att, innan några andra jernvägs-arbeten varda för statens räkning företagna än de, för hvilka anslag under denna riksdag beviljas, noggranna och fullständiga icke blott tekniska och topografiska, utan äfven statistiska, landets industri och rörelse isynnerhet omfattande, undersökningar blifva anställde, anvisa till Kongl. Majis nådiga disposition ett särskildt anslag af Etthundrafemtiotusen Riksdaler riksmynt för bestridande af de kostnader, som äro förenade med sådana undersökningars anställande i alla nu uppgifna hänseenden, dervid upplysningar böra inhemtas af ej mindre vederbörande embetsmyndigheter, än hushållnings-sällskaperna inom de län, genom hvilka statens jernvägar komma att anläggas, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, kommer samma beslut att erhålla den lydelse: att Rikets Ständer, med afseende å angelägenheten deraf, att, innan några andra jernvägs-arbeten varda för Ståts-Utskottets Memoriel M 113 5 för statens räkning företagna, än de, för hvilka anslag under denna riksdag beviljas, noggranna och fullständiga icke blott tekniska och topografiska, utan äfven statistiska, landets kommunikations-väsende, industri och rörelse isynnerhet omfattande undersökningar blifva anställda, dervid de från Götheborg och Malmö utgående, redan påbörjade banornas jemte deras bibanors lämpligaste sträckning torde förtjena särskild uppmärksamhet, anvisa till Kongl. Maj:ts nådiga disposition ett särskildt anslag af Etthundrafemtiotusen R:dr r.mt för bestridande af de kostnader, som äro förenade med sådana undersökningars anställande i alla nu uppgifna hänseenden, dervid upplysningar böra inhemtas af ej mindre vederbörande embetsmyndigheter än hushållssällskaperna inom de län, genom hvilka statens jernvägar komma att anläggas.
S. D. 8öredroqS och bifölls Lagsamt Allmänna Beswarsoch Economie-Utffottens den iz i denna mänad, pä bordet lagde Betänkande öfwer vice Talemannen Jon Jonssons Motion, om utwagak emot Skattssyldig Jords förmmssning. ^-lt sugra. Bx krotoeollo, 6. Brinkman. r?l» Den ,6 Julli. Utdrag af protocollet, hället hos Hederwärda T^onde-Ständet wid Urtima Riksdagen i Orebro den »6 sjutti l8'2. SD. ^2edan Lag-UtffottetS den rz i denne ma. ned pa bordet lagde Utlakande öfwer de i RiksStanden sörekvmne anmärkningar emot Ulffottets Memorial af d. 4 sistl. Junti, i anledning af Prosten Lin dest röms Motion, om Prescriptions - tid för klander a fastställde En» och Srorffiftes-delningar, nu ater blifwil föredragit, blef Lag - Utffottets Betänkande i sa matto saststäldt, att 8» §. i Kongl. Förordningen ben 12 2lug. ryzz, salom tydelig och klar, kommer att hädanefter som hittills, lända till efterrättelse. Ut suxrs. kx ?rotocoHo, 6. Lrinkmsn, Utdrag af protokollet, hältet hos Heder, wärda Bonde-Ständer wid llrtima Riksdagen i Örebro den r6 Julii 1812- S D. 26id ytterligare föredragning af StatsUrffottets den rz dennes pa bordel lagde Betänkande, anaäende en bättre Controll pa Mantalsffrifnin, gen i Riket; fann Bonde, Stander, i anledning af det Riksdagsmannen Pehr Jonsson anfört, och dea nu förekomne upplysning om Bewillnings, Utskottets förstag tili förbättra,» arfwode förMantalsffrisni gar, icke stal att till Stålv, Utffottets hemställning lemna bifall. Ur su^rs. Lx krotocollo, 6. Lrink msn.
Utdrag af Constitutions Utskottets ProtO' coll den 15 December 1823. S. D. Herr Professorn Doctor Munck af Rosenschöld, som varit skiljaktig från det beslut, hvilket innefattas i Memorialet N:o 84» uppläste nu en ReservationsSkrift, så lydande: ”Mot det af Constitutions-Utskottet nu fattade, på'1 en Pluralitet af 3 röster grundade beslut, reserverar .jag mig såsom rakt stridande både mot Grundlagens bokstaf och mening. 75 §. Riksdagsordningen stadgar att, då 2 Stånd stadnar mot 2, skola de Reglementen , som af Riksens Ständer göras och i 72 §. Regeringsformen omnämnas, afgöras genom en Nämnd, enligt RiksdagsOrdningens 73 Jf. Den fråga, Constitutions»Utskottets betänkanden. 347 hvilken nu af g Stånd är remitterad till ComtitutionsUtskottet, och om hvilken 2 Stånd stadnat mot 2, angår det nya Reglementet för våra BancoDiscontVerk. Ehuru detta Reglemente lill en del upptager hvad som är i det gamla stadgadt, så är det så mycket mer nytt, som, i enlighet med 32 Jf. Riksdagsordningen, vid hvarje Riksdag ett nytt Reglemente bör utarbetas, och sedan Banquens publicitet är besluten, ett nytt Reglemente icke kan annat än vid hvarje Riksdag författas. Det gamla Reglementet är således förfallet och kan icke gälla i någon punct. Om en punct ur gamla Betänkandet upptages i det nya, är det dock ej att anse för ett partielt bibehållande af gamla Reglementet. Nu är af ConstitutionsUtskottet ifrå" gavarande punct förklarad förfallen. Häraf kan uppstå den oformlighet att intet af Riksens Ständer afgöres i afseende på om* sättnings-summan för DiscontLån, och att således intet vid denna Riksdag blifver stadgadt härom.