Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvarje dag få flickorna uträkna kostnaderna på person för den mat, hustru kan hemmet ofta bibehållas, äfven där som tillagas. mannens förtjänster läggas på krogdisken. Dessutom hade hon under sitt mångåriga arbete med den uppväxande ungdomen sett, att boken icke ensam utvecklar människan. V i d henne trifves godt det osunda fantasilif, som blott af en praktisk, huslig verksamhet kan utrotas. Med denna erfarenhet väckte fröken Rodhe i folkskolestyrelsen förslag om inrättandet af ett skolkök. Förslaget omfattades med intresse af n. v. ordföranden professor Ernst Carlson och inspektorn doktor J. Ambrosius samt flere af skolrådets medlemmar; en komité nedsattes, och tack vare doktor Ambrosius ' outtröttliga arbete blef det en verklighet. Konsten var blott att få en duglig föreståndarinna. En af skolkökets stora förtjänster är den minutiösa ordning och renlighet, som där inläras. En och annan finner detta opraktiskt, ty så kan det icke tillämpas i lifvet, men liksom man lär barnen att alltid sy väl, fastän de som fullvuxna mången gång få nöja sig med de stora styngen, så måste också i barndomen ordningen inskärpas. Den hör till uppfostran, men det är icke endast så fröken Lagerstedt utöfvar sitt moraliska inflytande. De, som varit nog lyckliga att få. genomgå en kurs i hennes skolkök, skola snart glömma strängheten, hvarmed hon inskärpte skolans plikter, men aldrig den godhet och kärlek, som gjorde spiseln till hemmets härd, därifrån icke endast värmen utströmmade, utan också IDUN 284 det behag och den trefnad, som göra den tyngsta börda lätt och det minsta lilla hem stort. Kursen slutar med en grundlig rengöring af kök, visthus, källare m. m., och examen aflägges på så sätt, att några medlemmar af skolstyrelsen samt barnens mödrar inbjudas till en middag, lagad af de små glada köksorna. Under februari, mars, april detta år hölls en lärarinnekurs.
Slutligen och för det fall, att till Lärare vid Lancaster-Schola, hvarest minst y5 barn undervisas, kallas och förordnas en Prestman, har Utskottet trott sig böra vördsamt hemställa, att underdånig anhållan måtte till Kongl. Majrt frambäras, dels att Kongl. Maj:t i Nåder täcktes tillägga en sådan Prestman rättigheten att fortfarande till godo - 54 Desv. och Oecoti. TJtsh. njuta sin förut innehafvande enkla tjenstårs-beräkning, och dels att han måtte .Nådigst förklaras icke kunna af Consistorium från den tillträdda platsen missiveras eller skiljas, så vida lian ej dertill samtycker. Stockholm den 2 Maji 1829. Reservation af Herr Biskop Tegnér. Mot beslutet att föreslå tjensteberäkning för hvarje Prestman endast som Lärare i en Lancaster-Schola, måste jag reservera min mening. E11 Lancaster-Schola, vare sig i staden eller på landet, är i sig sjelf ingenting annat än en Folkschola, med en serskild undervisnings-melhod. Folkscholor åter kunna ej betraktas annorlunda än som en Communal-angelägenhet, den Staten, åtminstone för närvarande, ej har tillgångar att understödja. Att aflöna dess Lärare med en tjenstberäkning, som endast kan ega rum på det öfriga Presterskapets bekostnad, synes mig obilligt. Staten har väl funnit sig nödsakad att vidtaga en sådan utväg i afseende på de lärda Scholorna. Utsträckes detta nu äfven till Folk-scholan, så måste följderna bli ännu menligare för det yngre Presterskapet, emedan dess befordran beror just på tjenstberäkning, hvars enda na - Desv. och Oecon. Utsk. turliga grund måste vara verklig presterlig tjenstgöring. Till denna hör visserligen Religionsmen icke derföre den lörsta barnaundervisningen , som dessutom icke kan medhinnas utan att försumma andra till Embetet hörande skyldigheter. Äfven af ett annat skäl mäste jag afstyrka den föreslagna tjenstberäkningen.
En sådan undersökning har ock genom Vägoch Vattenbyggnadsstvrelsens förfogande blifvit verkställd, samt planer och kostnadsförslag upprättade, hvarefter kommunerna blifvit hörde, huruvida dessa voro villiga att till någon större eller mindre del deltaga i kostnaden för arbetets utförande, hvarvid åtskilliga kommuner förklarade sig, mot det de af Staten erhölle medel till tre fjerdedelar af den för arbetet föreslagna kostnaden, vara villiga att sjelfva utföra arbetet efter de uppgjorda planerne. Ostridigt är, att en sådan vägomläggning genom de norra orterna efter den uppgjorda planen skulle blifva till oberäknelig nytta, derigenom att långa och branta backar undvikes, hvarigenom varutrafiken 436 Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:o 300. mycket underlättas, en omständighet, som af nästlidne Rikets Ständer behjertades. Antagligt är äfven att de norra orterna aldrig kunna komma att erhålla jernvägar, hvarföre billigheten synes fordra, att de af Staten erhålla något bidrag till förbättrande af landsvägar. Men då jag nu icke har tillgång till de för vägomläggningen utarbetade planer och kostnadsförslag, hvilka dock komma att af Vägoch Yattenbyggnadsstyrelsen Stats-Utskottet tillhandahållas, vågar jag vördsammast föreslå: det måtte Rikets Ständer, efter hvad kostnadsförslaget upptager, anslå medel till expropriation af jord samt tre fjerdedelar af kostnaden för omläggningsarbetena af de vägsträckor mellan Bergviks bro i Helsingland och Westerbottens gräns, som kommunerna» förbundit eller förbinda sig att, efter upprättade planer öfver vägomläggningsarbetet, mot erhållande af sådant statsbidrag verkställa, och hvilket statsbidrag under nästa statsregleringsperiod bör utgå. Om remiss till Höglofliga Stats-Utskottet anhålles. Stockholm den 15 November 1865. IJ. Östman, från W ester-Norrlauds län. i\:o 300. Af Pehr Ostman från Wester-Norrlands län, om, tillägg till instruktionen för 'provincialläkare.
Om emot 29 §, till Erkebiskop och Biskopar utnämndes andre, än en af de tre, som föreslagne blifvit; örn, emot 30 §, ej blott regala pastorater, utan äfven konsistoriella gäll finge sina Kyrkoherdar af Konungen tillsatta; om föreskriften i 31 §, att städernes Borgerskap skola äga till Borgmästaretjenster föreslå frenne behöriga män, och Konungen utnämna en af dem, samt att på lika sätt skall förhållas med Rådmansoch Ma'gistrats-sekreteraretjensterna i Stockholm, icke åtlyddes, och på förslagen intet afseende gjordes; Om domare och alle de tjenstemän, som enligt 36 § ej lagligen kunna utan medelst ransakning och dom från sina sysslor afsättas, eller utan egen ansökan flyttas, dock blefve af Konungen utan ransakning och dom afsatte eller till andra tjenster utan egna ansökningar flyttade; Om Konungens Rådgifvare tillstyrkte allt detta, i stället att deremot göra föreställningar; så skulle dock, enligt Riksrättens mening, öfverträdelserne af så vigtiga grundlagsbud icke kunna lagligen bestraffas, emedan ingen af omförrnälte paragrafer uppräknas i Ansvarighetslagen. Der uppräknas ej heller den paragraf i Regeringsformen (den 87:de) som är bestämd att skydda svenska folkets rätt till deltagande i allmän civil och kriminal lags stiftande och upphäfvande. Om nu Konungen, på sina Rådgifvares tillstyrkan, företoge Sig att, utan Rikets Ständers samtycke, utfärda nya civiloch kriminallagar, och sålunda försökte beröfva Ständerna denna vigtiga det af deras makt; så skulle, efter Riksrättens lagtolkning, något lagligt ansvar för tillstyrkandet af en sådan grundlagens och folkmaktens kränkning ej kunna Konungens Rådgifvare ådömas. Likaså skulle det, efter denna lagtolkning, aflöpa strafflöst, om Regeringsformens 75 § öfverträddes genom utfärdande af en förordning, som föreskrefve sättet för utväljande af Riksståndens deputerade vid markegångssättning, och sålunda betoge hvarje Riksstånd rättigheten att om detta valsätt förordna.
St. måne besluta en tind. anhållan lill K. M. om nedsättande af en comité till utrönande af Rikets hela ekonomiska ställning och de brister, som deruti förefinnas, hvaraf resultaten skulle lill kommande Ständer framläggas. Härtill erfordras således, att icke blott penningeförhållandena ensamt för sig skulle tagas i betraktande, utan alla de ekonomiska stadganden, som verka såväl på crediten som capitalers bildande och landets förkofran i det ena som andra afseendet, borde blifva öfvervägde. Men, på sätt en värd talare sagt, går en sådan undersökning djupt oell är svår att göra; materialierne dertill böra med omsorg och noggranhet anskaffas och i afseende pä deras tillförlitlighet granskas. Allt sådant är icke möjligt för ett Utsk. vid innevarande riksdag, aldraminst då det lider till slutet deraf; tiden kan ej räcka till, det fordras ett helt år, kanske två, för att kunna tillvägabringa en sådan. Tillsättandet af denna comité bar således afseende pä denna högst vigliga undersökning, på det reda i begreppen måtte uppstå, hvarest olägenheterna äro och hvad som föranledt dem. Den första delen af berörde motion rör:de den nuvarande penningeförlägenheten, den härrörer påtagligen från de låga priserna på jordbrukets alster. Vi veta alltförväl, att dessa äter härledas till stor del från den långvariga nederbörd, som skämt spanmålen. Men äfven, om med den ymniga växt, som funnits, årstiden sedermera under bergningstiden hade blifvit varm och torr, så alt grödan blifvit väl bergad, så hade ett stort öfverflöd af spanmål inom hela landet uppstått. Detta hade ovillkorligen nedtryckt prisen, emedan icke missväxt i år uppstått i något annat land, dit vårt öfverskott med fördel kunnat transporteras, och de höga tullarne hafva hindrat förmånlig afsättning. Det händer alltid och kommer städse att inträffa, att ymniga skördar verka till låga priser; ingenting kan hindra sådant. Fordom hade Sverige en allmän magasinsinrättning, som bar sig mycket väl och gjorde stort gagn i landet, så länge spanmåls - Den 23 December. 653 productionen var mera underlägsen än nu, och införsel af spanmäl alltid behöfdes.
Och den, som skulle vilja tro att dsn »f mig yttrade farhåga vöre alldeles öfverflödig, honom hänvisar j * g till historien om Franska Revolutionen, der man ser hvad bruk partiandan vetat göra af en sådan inrättning, som den nu fö reslagne, der också ansedd, såsom ett vilkor lör consiitutionel fri ht t, men missbrukad till medel att störta den. Af de skäl, jag nu anfört kan jag icke tills;yrka bifall till den af Herr Friherre Åkerhjrlm väckte motion, så mycket mindre, som den deraf beräknade iördel lika lätt och utan någon olägenhet kan vinnas, både genom Protocollernas skyndsammare tryckning, dertill utväg torde finnas, och äfven genom Ståndets medlemmars relationer bland alla upplysta C asser af medborgare, som göra, att kännedom om dess öfverläggningsämnen och dessas behandling nog tidigt spridas, för att hvar och en som nitälskar för den goda saken, kan hinna att derom meddela sina tankar. Om denna någon gång skulle för en korrt tid, vara okunnig om, hvem sorn talat för eller e' mot ett förslag, hindras han icke derigenom, att yttra sig lika giundligt och opartiskt. jDen 27 Januarii, Att den nytta, sorn Herr Friherre Åkerhjelm med sin motion åsyftat, på sistnämnde väg lärer kunna vinnas, bevisas derigenom, att samma motion redan är. genom ett af Stadens Dagblad, kungjord och ämnet till en del afhandladt. Jag anhåller, att dietta anförande må få åtfölja Herr Friherre Åkerhjelms Memorial till det Utskott, dit detsamma lärer komma att remitteras. Herr Montgomerij, Gustaf,• Att publiciteten'år frihetens säkraste grund och fastaste stöd torde af ingen upplyst numera kunna betviflas.
Priskurant gratis fr ^ ti ti ti ti ti ti ti ti ti ti, ti ti och franko ... och privat undervisning. Ynglingar, af någon anledning efterblifna i studier eller i något skolämne underkände, undervisas noggrannt för inträdesexamen i skola, seminarium eller institut. Svar till » Kyrkoherde », denna tidnings kontor. B OHLIN, Helsingborg. 2) Verkar förträffligt vid alla halssjukdomar m. m. 3) Fördrifver grundligt hvarje feber. 4) Helår öfverraskande alla sjukdomar i lefvern, magen och tarmarne, i synnerhet magkramp, kolik och värk i underlifvet. 5) Borttager smärtorna och botar hämorrhoider. 6) Verkar lindrigt atförande och blodrenande, renar njuren, borttager hypokondri och melankoli och stärker aptiten och matsmältningen. 7) Tjänar förträffligt vid tandvärk, ihåliga tänder, skörbjugg i munnen och vid alla tan.doch munsjukdomar och borttager uppstötningar och dålig lukt. 8) Ar ett godt medel mot mask, binnikemask och vid epilepsi. 9) Tjänar såsom ett underbart utvärtes botemedel för alla sår, friska och gamla ärr, ros, hettblemmor, fistlar, vårtor, brännsår, förfrusna lemmar, kläda, utslag, spruckna, sträfva händer m. m. och förtager hufvudvärk, susning, reumatism, gikt, örvärk m. m. Detta medel bör, såsom första hjälp, icke saknas i någon familj, i synnerhet under influensa-,., koleraeller andra epedemier. Ett enda prof öfvertygar bättre än någon kungörelse. Hvarest ej depöt finnes torde man beställa direkt under adress; Schutzengel-Apothejce des A. Thierry in Pregrada bei Rohitsch-Sauerbrunn, Österreieh Franko hvarje poststation i Skandinavien kosta 12 små eller 6 dubbelflaskor kr. Mindre sändas icke. Sändas mot efterkraf. af och OlympiaVELOCIPEDER anbefallas som säsongens populäraste maskiner. Fås genom ensamförsäljare i hvarje stad. Specialité: Dammaskiner. Elegant! Lätt gång! JACOBSONS •.
Var är Anastasia, som med egna ögon såg, när den giftblandarens hustru räckte Simon den förgiftade födan? Stig fram, Anastasia! Vi skola visa, att folket icke dömer ohördan. - Rätt, Artemon, sade Teodoros. Du skall visa, att du och de andre icke döma ohördan, det var så du sade? - Ja. - Att I icke viljen fläcka edra händer med oskyldigt blod? - Ja. - Att I ären kristna och icke vilddjur ... det är ju så? - Ja. - Stig fram, Anastasia! ropades i hopen. Fram med dig! Övertyga prästen ... - Så att det blir slut med pratet, inföll Kyriaka med gäll stämma. Anastasia, änkan från Dipylon, steg tvekande fram. - Du är således vittnet? frågade Teodoros, i det han fäste sin skarpa blick på Anastasia. - Ja. - Vad såg du då? Tala sanning, ty på dina ord vilar den armes liv! Se honom och säg, om du vill ha hans blod över ditt huvud! Batyllos hade öppnat ögonen. Hans medvetande började återkomma. - Och innan du säger något, så än en fråga, fortfor Teodoros, på vars avmagrade kinder en livlig rodnad hade uppstigit. Har du barn? - Ja, jag har en son... - Som du älskar? Är det icke så? - Jo. - För vars lycka åtminstone någon gång ditt modershjärta bett till Gud! - Ja, jag beder varje afton för mitt barn, svarade Anastasia med svävande röst, som yppade ett vaknande av ömmare känslor. - Minns då, vad den Evige säger: »Jag är en stark hämnare, som straffar fädernas missgärning på barnen intill tredje och fjärde led.» Tala nu! Vad har du sett, som ger dig rätt att kalla denne man giftblandare? - Jag har sett, svarade Anastasia tvekande, att hans hustru någon gång burit mat till Simon. - När såg du det sist? - I solnedgången dagen före Simons död. - Och du såg även, att maten var förgiftad? - Det kunde jag ju icke se. - Är detta allt vad du har att vittna? Anastasia teg.
St, alltså trott sig böra hos E. K. M. i underdånighet föreslå, det 8 §. af 17 Cap. RättegångsBalkcn måtte erhålla följande redaction: ”Gör man jäf, men kan det ej med fullt bevis fästa, ändå att skäl eller omständigheter företes, som det jäf styrka; då skall vittnet höras; men Rätten pröfve, när dom i saken gifves, hvad verkan vittnets utsago ega må. Nu är den, som jäf gör, ej beredd att sina bevis genast förete; varde oek då vittnet bordt, och lägge Rätten honom, sorn jäfvet gjort, viss tid före alt det bevisa; gitter han jäfvet med fullt Levis fästa, vare vittnesmålet ogilldt; har han ej fullt bevis, pröfve Rätten hvad verkan det cga må.” Rikets Ständer framhärda ete. 33G Exp. Utslc. Förslag till urul, Skrif i<. N:o i 43. N:o if3 Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 1 Sept. 1829. Preste-Ståndet d. 7 Borgare-Ståndet d. 7 Bonde-Ståndet d. 10 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , med förslag till ändring af 1G Cap. Giftermäls-Balkerij angående medgift och hemföljcl S. A. K. Rikets Ständer hafva, genom öfvcrläggningar uti en hos dem framställd fråga om ändring af 16 Cap. Giftermåls-Balken, angående medgift och hemföljd, blifvit förde till den öfvertygelse, att nu gällande lagstadganden i detta ämne äro otillräcklige och icke nog bestämde, samt att således, till afböjande af osäkerhet och oreda härutinnan, fullständigare och tydligare föreskrifter äro af nöden. Med anledning häraf, och som hos R.
att utvägen af uppoch utlåning då lämpligare borde åter anlitas, hvarigenom de, sorn kunde undvara capital, fmgo dem i Banken förräntade och lånsökande alltid kunde påräkna en lika tillgång på medel till fyllande af deras behof; att, derest äfven ofvannämnde 960,000 R:dr kunde göras i lånerörelsen fruktbärande, de dock icke skulle lemna Banken större afkomst, efter afdrag af omkostnader och förluster, än den ränta ä 4 procent, obligationerne nu bära; alt, i händelse af någon kris eller något större behof för Banken att förstärka dess metalliska fond, Riksgälds-Conloirets obligationer voro vida att föredraga framför enskildes skuldförbindelser, emedan de förre kunde, om ej försäljas, åtminstone begagnas såsom bypothek för lån eller creditiv, oberäknadt att Rikets Ständer kunde i behofvets stund lätt vidtaga åtgärder lill deras hastigare inlösen, hvaremot de senare, örn de äfven kunde afyttras och på annan man transporteras, saknade all credit både inom landet och än mer på utländsk ort; af en ledamot inom Hederv. Bonde-Ståndet: att någon partiel inbetalning af Riksgälds-Conloirets till Banken utfärdade obligationer icke vore ändamålsenlig, utan att, derest det vore nödvändigt att inlösa omförmälde obligationer, hela banco-vinsten, så långt den läckte, borde dertill användas. Med anledning af de inom samtlige Riks-Stånden framställde anmärkningar emot det af Utskottet föreslagna vilkor för den nu reserverade bancovinstens aflemnande, att de först utgående andelarne af samma vinst användas till inbetalning af Riksgälds-Conloirets, till Banken utfärdade, obligationer å ett capital-belopp af qGo/joo R;dr, hvarmed samma obligationer nu öfverstiga 3 jjoo/too R:dr _, vill Utskottet, då flere ledamöter inom llögv.
I afseende på 8;de och 9:de puncterna, hvilka vid handläggningen af Utlåtandet N:o 354 blifvit af Ståndet bifallna, vidblef Ståndet detta sitt beslut. dj I fråga om de föreskrifter, Utskottet pag. 61, 68 och 63 föreslagit, rörande utbetalningen och användandet af de summor, Utskottet anvisat till de i Utlåtandet N:o 435 Litt. C. omförmälde föremål, instämde Ståndet i det beslut, Borgare-Ståndet, enligt dess ankomne Protocolls-utdrag af den 24 dennes, härom fattat. é) Ståndet, som bifallit, hvad Utskottet i Utlåtandet N:o 354 tillstyrkt, fann denna punct ej fordra vidare åtgärd. Med vidare handläggningen af förevarande Utlåtandet uppskjöts till nästinfallande Plenum. Från Höglo fl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Då nu ånyo föredrogs Stats-Ulskottets den 3 och 15 dennes på bordel lagde Utlåtande, JN:o 435, Litt. D., i anledning af ei hållna återremis ser å Utlåtandet, N:o 354, Litt. D., biet Utlåtandet K:o 435, Litt. D., af Ridderskapet och Adeln bifallet med följande förändringar: l:o att Lill uppförande af en stenhus-byggnad i Wenersborg för inr ymmande af der varande Lands-Canzli, Lands-Coutoir, Landt-Ränteri och Landtmäteri-Coirtoir anslås en summa af 15,000 R:dr. 2:o att till inköp af Landshöfdinge-residenshus i Piteå beviljas en summa af 6,000 R:dr.
Med remiss frat» Hedervärda Bonde-Ståndet, har Utskottet fått emottaga ett af Riksdagsfullrnägtigen Peller Persson från Calmar Län afgilvet memorial, deruti han, jemte omförmälan, att Beväringsmanskapet, så väl från Norra och Södra Möre Härader inom nämnde Län, som äfven från Oland, nu vid de årliga vapenöfningarne samlas å den så kallade Hultfredshed, belägen 11 mil från sjökusten, fastat uppmärksamheten derå, att afsiåndet mellan nämnde hed och medelpunkten af Södra Möre Härad utgör nära 20 nili, oell att de Heste Ölandsboerne, sorn få färdas lang och besvärlig väg, redan innan de kunna komma till Calmare-landet, likaledes hafva 20 mil till den bestämda mötesplatsen. På grund af detta förhållande, som Petter Persson ansett medföra både onödig tidspillan och kostnad, enär det visade, alt de beväringsskyldige, för att å mötesplatsen uppehålla sig endast 10 dagar, måste vandra ungefärligen 40 mii, då fram och återvägen sammanräknas, har Peller Persson föreslagit, såsom orden lyda: ”att om förmälde Ptv rings manskap jjtlm. Besv,- och Ekon.-Utskottcts Utlåtande> JVio 137. 1fe ”fran Norra och Södra Möre Härader samt Öland, matte få sammanträda ”till de vanliga Yapenöfningarna med Calmar stad, der tjenlig’ plats för ”desamma ej saknas och förvaringsrum för klädespersedlar och ammunition ”kan beredas uti gamla Slottet, som lill ett dylikt ändamål synes vara ”ganska tjenligt”; hvarförutan Peller Persson tagit i beräkning äfven den fördel, att i hamnen vid Calmar kunde förläggas kanonslupar, tillgängliga för de beväringsskyldiges öfning i sjörensten, dertill mängden förmenade* hafva fallenhet och håg.
Jag förnyar ännu en gång mitt yttrande, alt jag för min del visserligen icke bestrider en äterremiss, hvarvid Utsk. kommer i tillfälle alt yttra sig, 0111 och hvilken gräns, som för skrifcliartornas belopp bör finnas, emedan, såsom II. o. Ad. nogsamt finnér, äsigterne i detta afseende under denna öfverläggning varit ganska stridiga, enär 2:ne af de ledamöter, sorn yttrat sig. vilja hafva, såsom mig synes, skrifcharlor till alla valeurer och till alla expeditioner, men en af Husets ledamöter vill, att de lägre skulle vara skrifcharlor och de högre vara lösa. För öfrigt har det blifvit nämnd), att man icke kunde begära af en öfverdomstol, der flere ledamöter sitta för ett mål, att de skola tillse, huruvida handlingarne äro försedde med chartor eller icke. Jag vill försl nämna, det jag förmodar, att i hvarje af dessa verk »agon tjensteman finnes, som för expeditionen är ansvarig innan den lill underskrift inlemnas, och att denne tjensteman sjelf i första rummet hör tillse, alt charta derå finnes. Huruvida för öfrigt underskrifterne ske under discussionen i em betsen nimel, eller om handlingarne cireulera hos ledamölerne, för alt af dem underskrifvas, det är en sak, som jag lemnar derhän. I alla läll synes min anmärkning qvarstå, att man dock kan förmoda, att då en mängd ledamöter underskrifva en handling, alltid någon af dem mäste finnas, som märker huruvida charta finnes eller icke. För öfrigt glädjer jag mig alt fä förena mig i den anmärka., som af en annan talare blifvit gjord, alt, discussionen gatt långt öfver ämnet, som här endast rörer 2 och 3 §§ i författningen, och således icke vidrört hvarken cbarlering af testamenten, eller af capitalförmögenhet, och anhåller jag, att discussionen måtte få öfvergå till det ämne, hvarom den egentligen borde vända sig. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att Gr.