Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ceder ströms, Anders, den 19 dennes på bordet lagda motion, angående sammanföring af åtskilliga, lista Hufvudtiteln tillhörande anslag, tillika med de i anledning af denna motion nu afgifne yttranden; 2:o Herr Fährcei, Olof Immanuel, denna dag väckta motion, att Grefve Thorsten Rudenschiöld måtte få sig anvisadt ett årligt arfvode af 3,000 R:dr Riksmynt, till anläggande af ett Seminarium för Folkskole-lärare, samt förklaras berättigad att, så snart han genom sjuklighet blifvit oförmögen att med berörde befattning fortfara, eller i hvarje fall efter uppnådd ålder af 65 år, i stället för sagda arfvode, från Allmänna Indragnings-staten uppbära två tredjedelar af dettas belopp såsom pension; 5:o Friherre Hjertås, Fredrik Philip> denna dag väckta motion, om fortfarande utgående af det vid sistlidne Riksdag åt Grefve Thorsten Rudenschiöld anvisade resekostnads-anslag. RevillningsUtskottet. l:o Herr Nordenfelts, Enar Wilhelm, den 19 dennes på bordet lagda motion, om ändring till förmån för rikets köpingar af 2 mom. i 23 § af Kongl. Förordningen den 18 Januari 1855, angående vilkoren för försäljning af bränvin; 2:o Herr Flachs, Johan Fredrik, denna dag väckta motion, angående ändring af åtskilliga allmänna bevillningen rörande stadganden.
Den 7 Auguut Uppläst hos Höglofl. Ridd. och Add. 7 Aug. Högvörd. Prest-Ståndet d. 6. _ Vallöf!. Borgare-Ståndet d. f>. Hederv. Bonde-Ståndet d. 6. __ Riksens Höglofl. Ständers Stats-Utskotts utlåtande angående gjorda anmärkningar vid dess Betänkande i anledning af en af Herr Friherre Stael von Holstein begärd upplysning om ett i Götha Canal-Discont insatt öfverskott c Tullmedlen för år 1813. "V^id Stats-Utskottets den l i denna månad afgifna Betänkande öfver Herr Friherre C. D. Stael von Holsteins väckta fråga om ej mindre redovisningen för Stats-medlen 1808 och 1809, än Saltpeter-fonden och ett uppgifvet öfverskott å Tullmedlen, har bemälte Herr Friherre till Höglofl. Ridderskapet och Adeln ingifvit ett så lydande Memorial: *’Sedan Höglofl, StatsUtskottet förklarat, att ingen upplysning kunnat från Kongl. Stats-Contoiret erhållas rörande de 696,097 R:d. 6 sk. 6 r:st., som af Tullmedlen blifvit insatte i Götha Canal-Discont, så får jag härjemte bifoga en Summarisk Tabell öfver Tullmedlen för flera år, hvaraf inhämtas, att förhållandet lärer vara grundadt och 392 Den 7 Augusti vidare kan upplysas af Genéral-Tull-Direcflo* nen; att Stats-Contoiret derom ieke ager någon kännedom och yttrat, att större Summa, än den förut till Stats-Utskottet uppgifna, af Riksdaler 1,9 2o,2 5 8- 32. 5., icke af Tullmedel för 1813 influtit, är ganska naturligt: - ty alldenstund alla till Staten ingående medel böra af Uppbördsmännen levereras eller rattare insättas antingen i Tandt-Req-terierna eller Banken , sa har omöjbgen kunnat formodas, att en sadan afvikelse frän föreskriften i Författningarna kunnat äga rum, att Statsmedel insättas i enskild ta Verks Cassör.
Under de sednaste åren hafva vi sett dels i 6tröskrifter, dels i våra dagblad, en mängd artiklar, i hvilka man mer eller mindre utförligt och utur serskildte synpunkter sökt bevisa nyttan och nödvändigheten af en oinskränkt frihet i den utrikes importhandeln och till styrka för systemet dermed förblandat frihet i inre handeln och näringar ne, glömmande att dessa ämnen, såsom hvarandras motsatser icke tåla förbländning, utan måste serskildt till sina grun» der och verkningar betragtas. Men sedan man hunnit derhän att allvarsamma ämnen, långt ifrån att väcka ledsnad, 236 Deri 2o Junti f. nt. tvärtom med begärlighet omfattas, torde äfven något som icke innehåller lofqväden öfver den oinskränkta handelsfriheten få upptaga några ögonblick. Jag har för min del längre tid hyst den öfvertygelse och står ännu fast dervid, att våra inhämska afhandlingar öfver allmänna hushållningen med få undantag äro; antingen nakne utdrag ur utländska theorier, uppställde antingen i fullkomlig cosmopolitijk anda, eller med enskildt hänseende till de länder der Författarena lefvat; eller ock hafva de varit eftersägningar af yttranden inom Utländska lagstiftande församlingar , eller till deni ingifne böneskrifter, bägge slagen påkallade, dels af samma cosmopolitiska anda, dels af landernes serskilta läge och beskaffenhet , eller tillfälliga ställning. Sällan hafva vi skådat någon original-artikel, som oberoende af alla mer eller mindre moderna eller vidt beryktade utländske theorier, utur vårt eget lands beskaffenhet och läge, samt med calla iligt hänseense till vår nationalitets och sjelfständighets bevarande, uppfattat grunddragen till cn theori för Svenjk Statshushållning. Gränsen för detta yttrande, måhända äfven min förmåga, medgifver ej någon egentlig utveckling af ämnet i hela dess vidd och inskränker mig således för denna gång till de allmännaste åsigterne, hvilka jag likväl skall försöka gifva all den omfattning, sorn fordras Ben 28 Junii f. mi för att tydligt utmärka det hushålls-systéme, jag vågar anse för vårt land vara det lämpligaste.
— Att vänta sig i frågor rörule tillämpningen af 56 och 81 §§ Reg.F. en fullkomlig conseqvcns ifrån en riksdag till den andra hos auctoriteterna, vare sig hos Const.Uisk. eller hos RiksStm sjelfva, lärer icke vara möjligt, då, åtminstone efter min åsigt, dessa §§ äro i bestämd strid, och hela denna formfråga innehåller det mest obestämda, som jag känner uti vår grundlag. Den omständighet, att den ifrågavar. § är så otydlig, att den kan tolkas på flere sätt, har också föranledt Const.Uisk. att hemställa till R. St. att en förändring måtte i denna § äga rum, hvarigenom det blir möjligt att förlika den med 81 §, hvilken äfven handlar om grundlagsfrågor. Detta får jag nämna såsom en ytterligare förklaring af den besynnerligheten, alt ett Const.Uisk. ena riksdagen icke härutinnan tänker alldeles lika med den andra riksdagens Utsk. Saken i sig sjelf synes mig icke utur någon annan gifven princip böra behandlas, än den, att när en ändring skall och bör ske, den måste påkallas af elt allmänt tänkesätt och vara nödig och nyttig. Sjelfva tecknet åter dertill, alt denna ändring är nyttig och nödig uppenbarar sig i det allmänna tänkesättet och yttrar sig med en större enighet, än att 2 Stånd stanna mot 2, äfven vid den riksdag då förslaget anlages att hvila. Frih. Cederström: Jag begärde ordet i anledn. af Frih. Hermelins yttrande, flan började med alt åberopa reservationerna vid detta betänk., i hvilket Borgareoch BondeSt. instämt. Den värde talaren har likväl förmodligen icke läst dessa reservationer ifrån början till slut. Eljest hade han troligen fästat sig vid de contradictioner, som der förekomma.
Då konung Oscar vid sin återkomst till hufvudstaden förlidne torsdag beträdde sitt skrifo c h arbetsrum, möttes han af den berusande doften från en kolossal blomsteruppsats, bestående äf idel rosor, hvilken där hade fått sin plats. V i d b l o m m o r n a var fäst en hälsning af följande lydelse: V i hälsa dig, vår konung, i din borg, V i Skandiens döttrar, delande den lycka, Den tacksamhet, s o m Skandiens söner känna, Då du åt dina folk är återskänkt M e d klang i stämma o c h m e d glans i öga. Af blad ur ekens o c h ur lagerns krona Dig kransar bragtes — det är männens gärd För höga värf och kärnfuil kungagärning. Vi bringa blommor, bringa röda rosor, Som pryda sig med hälsans egen färg. De läggas ner att dofta dig i möte V i d första fjätet i n o m ditt gemak, Som ringa skänk till dig af landets kvinnor. H u r ha ej våra tankar sökt din sjukbädd, Där tyst hon verkade, ett föredöme. Gemålen, furstemodern, vårdarinnan! H o n dagens tunga bar — vi dela glädjen. Se! Dessa b l o m m o r andas fram vår välkomst, V å r tack för hvad du är o c h hvad du gett, Vår tack för riddersmannens fina hyllning I festlig stund — för tankar o c h för toner, Till hvilka du så ofta lät oss lyssna; Men, först o c h sist, vår tack för frid o c h trygghet H v a r m e d du hägnat allas våra h e m, Där mödrar skola lära unga släkten Att älska fosterlandet o c h sin kung! Hälsningen var undertecknad af 56 damer, statsrådsfmar samt damer ur hofstaten o c h den högsta societeten. Till en välförtjänt hvila ^kallades den 20 d:s f. d. föreståndarinnan för Örebro idiothem, fröken Wilhelmina Lundell, s o m då afled vid 61 års ålder. Fröken Lundell var född på Oby i Fellingsbro o c h ägnade sig i 40 år åt lärarinnekallet, däraf nära halfva tiden såsom lärarinna för sinnesslöa.
Ständers framställning ”gifvit en strängt constitutionel form.” — Tre RiksStånd hafva häruti instämt, och, märkom det noga, deribland det Stånd, hvilket frågan nu egentligast rörer, och som först bragt den å bane. Ridderskapet och Adeln åter, har, genom votering, förklarat för dess gemensamma tankar de anmärkningar, som af åtskillige talare, vid föredragningen af Utskottets första Memorial, dervid blefvo gjorde, samt har, till följe deraf, hänvisat dessa anmärkningar till Utskottet, som, då det icke kunnat sammanjemka Ridderskapets och Adelns med de tre öfriga Ståndens åsigter alldeles oförenliga tankar, nu hemställer, huruvida Ridderskapet och Adeln täckes foga sig efter Med - Den 6 April f. m. MedStånden, låta anmärkningarne förfalla, och öfverlemna det Nådiga Förslaget till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. För Ridderskapet och Adeln återstår det således i dag alt bestämma, huruvida, oaktadt de af Utskottet afgifne och nyss uppläste ytterligare upplysningar, Ridderskapet och Adeln dock skulle vilja förblifva vid resultatet af den första voteringen; — huruvida Ridderskapet och Adeln anser med sin öfvertygelse och sin känsla förenligt, att i en fråga, sådan som denna, qvarstå som det ensamma hindret för hvad Konungen i den bästa afsigt föreslagit och MedStånden utan minsta betänklighet bifallit; —■ eller huruvida Ridderskapet och Adeln icke heldre vid detta tillfälle skulle vilja gå allas billiga önskningar till mötes genom ett begifvande, hvilket komme att innebära ett nytt vedermäle af de upphöjda, lugna och fördomsfria tänkesätt, som på detta rum alltid i längden gjort sig gällande. Måhända kan således utan förmätenhet den förmodan uttryckas, att mera än en bland de Ledamöter af denna vördnadsvärda Samling, sorn icke ursprungligen delat min öfvertygelse om ämnet, likväl vid närmare öfvervägande af det nu utredda förhållandet, icke torde tveka, att uppoffra en åsigt, hvilken 19 H. i5 2a6
Stats-Råds ledamot, hvilken tillstyrker emot verkställigheten af den, af Konung och Ständer fastställde, Tryckfrihetslag, stridande steg, eller underlåter att deremot göra föreställning, miste embetet och varde ej vidare i Rikets tjenst nyttjad. § 5. Underlåter Stats-Råds-ledamot att, på sätt 65 § förmäler> till protocollet göra föreställningar emot användandet af 12 Lag-Utskottets Betänkande N'0 IS. Rikets ordinarie Statsmedel, eller åtagen bevillning, annorlunda än faststäldt blijvit, eller försummar han att i sådant fall till protocollet anjöra hvad Rikets Ständer i den del förordnat, eller tillstyrker sådan embetsman något, som uppenbarligen är stridande emot Regerings-formens bokstafliga J öreskrift uti 1 mom. af 74 §’ rörande gärds fordrande vid truppers tåg och marscher, till utförande af ett uppkommet krig; uti-f angående Rikets fördjupande i skuld och upptagande af län; uti yy §, rörande disposition af Kronans domainer, så vidt sådant angår dén Rikets Ständer i samma förbehållna rätt ; uti ng om mynt-väsendet, och uti 80 om indelnings-verket, eller underlåter han att emot sådant lagstridigt steg göra föreställning, eller det vållar eller befrämjar genom uppsåtligt och bevisligt fördöljande af någon upplysning, eller tillstyrker Konungen att något beslut fatta i de mål, om hvilka i3 ff handlar, utan att till utomordentligt Stats Råd kallelse blifvit utfärdad, miste embetet Stats-Råds ledamot, som i andra, än de i denna Lag serskildt uppräknade fall, uppenbarligen handlar emot Grundlagarnes tydliga f öreskrift, eller tillstyrker eller annorledes bef rämjar någon öfverträdelse deraf eller af andra Rikets gällande Lagar, eller underlåter att göra föreställningar emot sådane öfverträdelser, eller dem vållar och befrämjar genom uppsåtligt fördöljande af någon upplysning, straffes såsom för orätt dom, enligt allmänna Lagens föreskrifter i 1 Cap va ,$* Rättegångs Balken.
D e bli ju inte menniskor eljes utan ett slags&gt; parasiter. Och den dag skall väl med Guds hjelp komma, då männen betacka sig för dylikt påhäng. — Ja, skratta ni, jag blir inte stucken för det. Men nog kan man bli ond, när man ser, att folk inte lär sig någonting af sitt eget lif. Ju äldre man blir, dess mer borde man kunnat lära. Men se, att slå sig fram genom lifvet, det får man allt börja lära sig i unga år. Eljes händer det, att det är för sent. Och det är inte alltid det står en baron och bockar sig ». hvarför Det började med, att hon inte kunde förstå, Kosa blifvit förargad och orättvis mot sin fästmans föräldrar. Borde betänka sina pligter och ej helt tvärt afklippa sina resurser och lemna allt vind för våg. Hvad skulle slägten säga? De, som inte kände Kosas häftiga lynne, skulle tro, att hon varit illa hållen i deras hus, då hon njutit huld och skydd, och så skulle man kasta skulden på Karl. Om hur han sörjde, handlade större delen af brefvet. Han hade blifvit helt och hållet förändrad och sörjde mycket, det borde bon ha i minne, och så skulle hon böja sitt hårda hjerta. Karl hade nu gått in på att taga en plats på sin faders kontor. Han ämnade slå sig till ro hemma och bli affärsman. De unga kunde gifta sig till hö- sten, och de skulle få bo i flygelbyggnaden. Nå, Bosa kunde inte stå emot deras böner, i synnerhet som hennes egen mor bad henne betänka sig väl, innan hon hastade ifrån en betryggad framtid och kanske dessutom blef orsak, till att den unge mannen kom på villande vägar. Bosa tog det som ett offer, hon var skyldig att göra. H o n var van att följa moderns råd och att misstro sin egen vilja. Hon for till baka till sin fästman, och så gifte de sig. Ja, hur skulle det gå? Lycka först en liten tid och vantrefnad sedan. Karl passade inte på kontoret, arbetet intresserade honom inte, han blef lat och håglös, han hade kommit på orätt plats i lifvet, och nu gälde det för honom bara att lefva på drägligaste sätt.
En hvar af Eder vet, att jag så långe jag förmått, sökt erhålla ett alfvarligare resultat af FinanceAfdelningens öfverlåggningar j men, då det ej lyckats att nu göra denna öfvertygelsen allmändå första punkten redan af Stånden år bifallen, »kall jag åtminstone göra min pligt, för Ben J t September f rit, 4tj ett få det hela sammanhängande i en ands och bidragande till beredande af framtida ordning och säkerhet. Jag anser det visserligen vara af obetydenhet och i vissa fall ganska likgiltigt, örn litet mer eiler mindre Silfver uppköpas till förstärkande af Bankens fond, eller till och med alldeles icke: Men det år ej likgiltigt, om Ridderskapét och Adeln yttrar sin Öfvertygelse och Önskan, alt man någon gång i det kåra Fäderneslandet måtte komma till ordning och skick i penninge-våsendet. Och derföre förtjenar denna punkten uppmärksamhet. Jag vill ej upptaga de motsägelser sorn i Protocollerne komma att synas yttrade af samma 1’Öster, i denna fråga. För att reda dem, torde det blott behöfva anföras, att just desamma skål, sorn flere värde Talare anfört emot punkten, varit orsaken till Utskottens förslag. Och man skall troligen lika med mig förvånas Öfver att finna dem, som yrka Bankens consolidering, myntets bestämmande och stränga Exe. cutionsLagar, komma till sådane högst besynnerliga resultoter. Utskotten hafva åtminstone icke kunnat komma dertill, utan trott, just i följd af de samma grundsstserne, att de borde föreslå hvad hår ock blifvit framstålldt: en bestämd sedelstock, en beständig men ej häftig ökning af reella fonden, samt sluteligen lättnad för stiftandet af enskilta credit-inråttningar. Om nu Ridderskapet och Adela icke sara - 426
Direktion hos dåvarande Banko-Utskott gjord likabeskaffad framställning, hvilken af Höglofl. Utskottet enligt Betänkandet N:o 139, äfven blifvit understödd, men, i följd af 2:ne Riks-Stånds afslag, förfallit; få Fullmäktige, sorn den 20 Juni nästlidet år till pröfning förehaft ofvanberörde hemställan, i anledning deraf, och under åberopande af de skäl, som äro upptagne uti omförmälte memorial af den 21 Augusti 1840, anföra, det Fullmäktige, med afseende å de många och olikartade göromål, hvilka tillhöra ombudsmannen vid Låne-Kontoret i Götheborg, anse denne vara i behof af serskildt biträde och tillstyrka fördenskull, att, till biträde åt ombudsmannen vid Låne-Kontoret i Götheborg, måtte få anställas en kanslist med årlig lön af 400 R:dr Banko. Med bifall till en af Revisorerne för granskning af Malmö Låne-Kontors räkenskaper och förvaltning för år 1842 derom gjord framställning, hafva Fullmäktige, genom protokolls-utdrag af den 26 Juni nästlidet år, anmodat Direktionen vid nämnde Låne-Kontor gå i författning om anskaffande af ett brandsegel, för att vid möjligen iuträffande eldsvåda i något af de Låne-Kon - Berättelse af Banko-Fullmäktige. 47 toret närmast angränsande hus användas till betäckande af den för elden mest utsatta del af Låne-Kontorets hus och byggnader. Uti de under detta år afgifne Berättelser, angående verkställd granskning af Låne-Kontorens i Götheborg och Malmö räkenskaper och förvaltning för nästlidet år, förekomma icke några framställningar, hvaröfver Fullmäktige hafva att afgifva utlåtande; men å följande, vid genomgåendet af berörde berättelser anmärkte omständigheter vid revisions-handlingarne från Götheborgs Låne-Kontor hafva Fullmäktige trott sig böra fästa Höglofl. Utskottets uppmärksamhet, nemligen: l:o.
Län, Jon Olsson från Gefleborgs Län, Eric Pehrsson från sistnämnde Län, Eric Marmén från Upsala Län, Eric Nilsson från Gefleborgs Län, Per Sundström från Wester-Norrlands Län, Lars Pettersson från Blekinge Län, Sven Jonsson från Herjeådalen, Ola Jeppsson från Blekinge Län, Eric Persson fran Gefleborgs Län och Olof Lindbäck från Hallands Län, äfvensom de i anledning derutaf afgifne muntliga och skriftliga yttranden blefvo till samma Utskott remitterade; och 2:o Olof Olofssons frän Westerås Län motion om ändring i 3 §. af 1787 års Reglemente för Eskilstuna Fristad. S. D. Remitterades till Bevillnings-Utskottet: Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående grunderne för brån vinsbränningens utöfning, med hänsigt tili förekommande afbränvinets omåttliga bruk, äfvensom 17 af serskilde ledamöter, nemligen: Petter Pehrsson i Ädelforss, Jönköpings Län, Eric Nilsson från Jemtlands Län, Jöns Ersson från Wermlands Län, Eric Marmén från Upsala Län, Bengt Gudmundsson från Hallands Län, Eric Andersson från Stora Kopparbergs Län, J. F. Dahllöf från Elfsborgs Län, Pehr Sahlström från Stockholms Län, Anders Normark från Westerbottens Län, Olof Olofsson från sistnämnde Län, Johan August “Zetterberg från Stockholms Län, Petter Pehrsson från Calmar Län, Jonas Andersson från Jönköpings Län, Anders Andersson från Östergöthlands Län, Måns Jössesson från Christianstads Län, Per Mattsson från Wester-Norrlands Län, samt Lars Bengtsson från Malmöhus Län, väckte motioner i Samma ämne; med hvad i anledning deraf blifvit muntligen och skriftligen anfördt. S. D. Remitterades till Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: Anders Olssons från Stora Kopparbergs Län motion om byggnadsskyldigheten på Prestgårdar. Prot. Utdr. d. 7 Mars i84°> S. D. Remitterades till Banco-Utskottet: Magnus Perssons från Wermlands
Derjemte underrättade Presidenten, att han, med afseende på den i London öppnade krediten och de föreslagne hastigare inbetalningstiderne, skrifvit till London och erbjudit vederbörande derstädes företräde, ifall de ingingo på samma nedsättning af rabatten. — 68 — Efter en längre diskussion förenade sig de Fullmäktige, som öfvervoro dettaoärende, den 23 Januari i det beslut, att i afgående telegrafdepesch anmoda Presidenten Akerman att företrädesvis afsluta det Engelska lånet. Sedan Presidenten i telegram, som den 23 Januari kl. 2, 25 eftermiddagen från Paris afgått, underrättat att han bekommit detta svar samt att han påföljande dag skulle afresa till London, allat Presidenten den 27 Januari från sistnämnde stad en depesch, deri han underrättade, att han fått fullmakten, men att Londoner-anbuden blifvit höjde; att han likväl lyckligtvis hade Frankfurter-associationens anbud förnyadt i bref; att han derför samma afton ämnade resa till Paris och Frankfurt samt begärde, atl, till sistnämnde ställe få sig tillsänd en på Tyska språket uppsatt fullmakt, attesterad af Notarius Publicus och Preussisk Konsul.
5 års garanti. Rikstelefon. Järnvägsstation: Målilla. CANFLELD Rikstel. AKTIEBOLAG. Stockholm. Öppet kl. 1 0 f. m. — 8 e. m. (S. T. A. H. 4529) gratis franko Generaldepot för Sverige, Norge, Danmark och Finlarul. utlottas den 1 November. Pris för lottsedel 10 k r. porto och dragningslista). Dragningslistan utkommer omkring den 15 November. VÅFNADER O G R Billigare än ryska. Bokhandelsnyliet! i korthet framställd af HERMANN MEINBERG. Öfversättning från 2 a tyska upplagan af P E R «. Hos alla bokhandlare! försäljas i-parti frin kommissionslagret Skyddsstämpel. Saisonens Modeparfymer Husmödrar! Spara är lösen för hvarje husmoder med en begränsad hushållspenning! Huru göra en verkligt stor besparing? Jo, använden i Edra hushåll PELLERLNS * * * som är bäst, drygast från kungajakten på Hven och fältmanö- vern i Skåne, format 18x24 cm., erhållas hos och genom de flesta bokhandlare samt från min atelier i Landskrona. FRANS E. ARVIDSSON, Kgl. Hoffotograf. Rättvik för klena personer hålles öppet äfven vintertiden. FILEN MELLANDER (G. 88011) (f. d. Sophiasyster). £ ^ eller förstörda fötter, hos mig c? Ö Personer, som kunna hafva ömtåliga få skodon, som passa väl och äro be^ G kväma att gä med. HM. Drottningen AF England. HAIÉLSTATA ^ C. NILSSON, erhållas hos alla större specerihandlare inom riket. Notariataf delning uppsätter och granskar testamenten, kontrakt och andra legala handlingar; förmedlar köp och försäljning af värdepapper samt lämnar råd och upplysningar vid kapitalplacering. Expeditionstid kl. 10 — 4. ® Rikstel. H. TILLSONS K KL IN Allm. Kontor: » ». Allm. Försäljning: Rikstelefon 22M. Allm. Filial: Rikstelefon 2112.
Innan Commissionen nu går att med anledning af de upprättade Tabellerne i underdånighet anföra närmare förhållandet med ofvanuppgifne Nativitet och Mortalitet för nu ifrågavarande Quinquennium, anser Commissionen ordningen fordra, att först upplysa förhållandet med de under samma tid ingångna eller genom döden upplösta Äktenskap samt Barnaföderskorna, Commissionen får i förbigående i underdånighet erinra, att alla de Summor, som uti den till vänster hår nedan hela Berättelsen igenom upptagne Columnen finnas införda, endast angå det föregående Quinquennii-talet eller åren 1811 med 181 5» som till jåmnförelse, så mycket rummet tillåtit, ansetts böra intagas. ingangne Utgöra enligt Tab. »08,248- Ar 181Ö 1817 1818 1819 1820 Emellan 1 2 :ne Enkling Ogift Enkling Ogifta och och och OS'/1 Enka Enka Summa 17664 26i5 1874 916 23069 i6i35 2388 1661 754 20938 »65g» a5a4 »564 748 21427 16140 2458 »476 721 20795 16607 2718 1592 8o5 21722 Tillsammans — 83i37 12703 8167 3g44 »07951 el. per medium — 16627 254» »633 789 21590 Medium af förra Quinquennium rar —• i5558 289a aioa »097 21649 3o4 Riksens Ständers och hafva alltså Åktenskaperne per medium val okats emellan de Ogifta med 1069, men likväl på det hela förminskats med 59. Åktenskapernes fårhållande i hänseende till Länen har, efter medium räknadt, varit som foijer: 7707 i Stockholms Stad 916 Stockholms Län m 709 Upsala Län —•