Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om vi å ena sidan begagna vår yttrande-rätt, som sedan Hedenhös oss tillhört, så böra vi å andra sidan nyttja de passande uttryck, oss såsom Rikets första Stånd anstå, och som visa att vi med rätta stå framföre de öfrige. I öfrigt medgifver jag, att skjutsningen medförer många olägenheter, att äfven vid Kungsskjutsen besvärligheter kunna förefinnas, men som, upprigtigt sagt, trogne undersåtare emellan ej böra så noga efter zifFertalet vägas, ty å andra sidan tillflyter landet mycket godt genom Kongl. Maj:ls resor. Sättet att framställa liar här varit origtigt, och då våra meningar genast blifva i de allmänna papperen kungjorde, böra vi, när vi säga Kongl. Maj:t upprigtigt våra meningar, med denna urgamla Svenskmanna-rätt äfven i uttrycken förena gammal Svenskmannaplikt. Friherre Cederström „ Jacob: Här har inlräfFat den besynnerliga händelse, att en Ledamot, under det Ledamöter af Ståndet gingo fram att i Protocollet låta anteckna sig, tillåtit sig att afbryta discussionen, ehuru en annan Ledamot då hade ordet. Denne förstnämnde Ledamot, ehuru sjelf jurist, tyckes likväl ej känna la - l 3o4 Den 23 December. gens bncl, eller veta, att det ej är tillåtit tala, då en annan redan har ordet. Jag anhåller att 37 §. Riddarlius-Ordningen äfvensom 5o §. Riksdags-Ordningen måtte blifva upplästa. Yttranderätten är helig, men den får ej missbrukas. Åtskilliga Ledamöter tillkännagåfvo genom stampning deras missnöje häröfver. Herr Lefren, Johan Pehr: I fråga om Grefve Horns sätt att uttrycka sig har jag förenat mig med de Ledamöter, sorn deremot talat. I sjelfva saken får jag anföra, att jag länge ansett skjutsen vara ett Verkligt onus för landet. Jag trodde, att en uppstegrad skjutslega skulle underhjelpa forvagns-försöken; men genom myntets fallande och försämrande har dock ej detta medel varit tillräckligt, att åstadkomma en forvagns-inrättning.
Propos. N:o sj. Litt. A. Utdrag af Arbets-Journalen vid Norrä Corrections-Inrättningen, innehållande uppgift på de arbeten, sorn vid dervarande Byggnader blifvit utförde utöfver de, Herr Öfverste-Lieutenanten och Riddaren Lidströmer i sin uppgift af den 5 Januarii 1827 för nämnde Byggnader upptager: Tvättstugans reparation. Kalkbod, uppförd vid Sjukhuset. Diverse Materialbodar mot sneda planket Klapphuset, repateradt. Jerngaller, insatte i alla fönster inåt gården* Uppmurat en större vindskappa å västra flygeln. Imbads-stugans inredning med uppmurad spisel. Gamla stallets oell diverse bodars nedrifning. Ett nytt Stalls inredning för 4 hästar, jemte höbod. Ett provisionelt plank åt Rörsträndsgatan. Gamla brandbottens och bjelklagrens utbrytning i alla våningarne af Norra flygelns största del. Inlagt nya bjelklag med jernankare i d:o, äfven som nya blindoch brand-bottnar. Murarne å Norra flygeln till en stor del nedrifne och åter uppmurade. Bil. till K MNåd. Propos. N:o 23. Nya takstolar A större delen af Norra flygeln, ny taklist oell takets täckning. Takstolars, takets öcli skorstenars reparation öfver liela den öfriga delen af ganda huset* Lilla stenhusets rifning åt Smedjegårdsgrähden. Étt provisionel plank kring Sjukhus-byggnaden. Cloissons-väggar i nedre rummen å Norra flygeln. Dito Dito å vindarne. Statens aflöning under reparalionS-tideil. Hästarnes underhåll Dito Dito. Kör-redskapens D:o Dito Dito. Körslor med legda hästar. Inköp af Ved. D:o Brandredskap lill Inrättningen* D:o Halftunnör till Latrinerne. D:o Sätlgar till Inrättningen. D;o Gatulyktör till D:ö. D:o Innanfönster till D:ö. D:o Ringklockor till D:o. Diverse
19 den 1 Juli 1853 visat sig hafva med hänsigt till det med nämnda institution afsedda ändamål dittills blifvit i allmänhet ernådda, dels ock af de mindre förändringar i afseende å bevakningspersonalen samt dess tjenstgöring och fördelning, hvilka, på grund af den enligt sistberörde Nådiga Bref meddelade rättighet, OfverStåthållare-Embetet vidtagit, anhöll Öfver-Ståthållare-Embetet i underdånig skrifvelse af den 22 Oktober 1855, hvilken skrifvelse i sistberörda hänseenden nu endast i underdånighet åberopas, att till beredande af tillgångar för dels afiöriande af en kontrollerande Polistjensteman eller Polisadjutant med biträden, dels förbättrande af den ordinarie Polispersonalens lönevilkor, dels ock fyllande af beklädnadsfondens behof af ökadt anslag, Eders Kongl. Maj:t täcktes af stadens inkomster utaf minuthandel med och utskänkning af bränvin och andra starka drycker, utom redan förut utgående 55,333 R:dr 16 sk., ytterligare anvisa en årlig summa af 19,666 Ridr 32 sk. 13:ko, att på samma vilkor, som förstnämnde belopp, utgå från och med början af år 1856, äfvensom att Eders Kongl. Majit täcktes i öfrigt gilla de af Öfver-Ståthållare-Embetet uti den åberopade underdåniga skrifvelsen föreslagna förändringar i Polisorganisationen och af Poliskammarens inkomstoch utgiftsstat.
Cor cours-tillsfåndet blifvit mindre farligt för dessa Discönternes Debitorer, ochhaft mindre menlig inflytelse på Pennings-Tq^ds^j^lJipänbet» än verkställigheten af hvad Utskotten föreslagit. Det förekommer mig, som användandet Den 17 Martti, f. m. 29 af samma Summor i denna ordning icke skul-’ le möta större svårigheter i verkställigheten , och likväl bereda samma ändamål under en Lag, enlig DisConfernes behandling, och hvarigenom man äfven förekommit det orättvisa omdöme, hvarmed man sannolikt skall af Fordringsägare mötas , att nemligen , oaktadt ali detn tillagd förmöftjl de torde yttra, att man underkastat dem tvångslagar till deras förlust, samt att Discohterries Concours-tillstånd skulle hafva dem en större fördel beredt , i hvilken omständighet likväl ali vederläggning, grundad på behörig beräkning, vöre omöjlig. Vid nit varande förhållanden, då tidpuncten icke är förhanden för Fri oi dentlig Myntreglering , med hvilken, den vidt omfattande Statshushål im-Agsplän bör stå i sammanhang, som för framtiden åtminstone är’ att önska; och då Sedelmyntets successiva förbättring icke bör beredas i annan väg än den naturliga, genom ökad Pfoduction och öfvervigt i Handel, anser jjag RBFelseCa pita let i åét närmaste böra blifva oföräridradt till nästa Riksdag, och da underrmed^ifvandé ätt Drscontrörelsen i det hela bör småningom itiskrankas , jäg likväl anser ganska vådligl , att i sådant afseende nu genast vidtaga så brådstörtande anstalter, sorn Utskotten föreskrifva, föreslår jag, att såsora Correctiv emot den synbara inskränkning i RörelseCapitalet, Betiinkandel framställer, Banco-' Drscontrörelsen utvidgas till nästa Riksdag till beredande af Låneflyttning för säkre Låntaga-i re ifrån nu varande FilialDisconter af de tillgångar; sorn BaacoUtskottet ansett sig kunna
Den 19 Zebruarii. höre qwarstaden, och ware Skriftens försäljning obehindrad. 7:0 Utgifware af Dagblad och Veckoblad, hwilka, säsom i , 6 mom. stadgadt är, ensamme arv underkastade Författarc-anfwar, ware framför andra erindrade om ett rätt bruk af Tryckfriheten, och umgälles Utgifwarens förbrytelse genom sädant Blad dubbelt i alia de fall, der med penningar pliktas. Ro Q varstad eller consifcaiion galle ej för större del af en Skrift än det eller de Blad, Hästen eller Tomér, hwarä ätal göres. 9:0 Hwar som betrades att hafwa förfall eller Utspridr en i laga ordning med qwarstad belagd eller confisquerad Skrift, böte, efter omständigheterna, ifrån Etthundrade till och med Trehundrade Riksdaler. Rubbning af qwarstad umgälles först ldt efter 8 bap. 8 §. Utföknings-Balken. ro:o I afseende pä försäljning och utspridande af utifrån inkomne Skrifter pä Swensta spräket äge Hof-Tanhleren lika rättigheter och äligganden, som i afseende pä inom Riket tryckte; och ware föryttrare af sädane Skrifter underkastad samma skyldighet och answar, som i 2 mom. denna tz. för Boktryckare stadgade äro. n:o Finner Hof - Tantzleren att Utrikes Lfrän inkommen, pä fremmande spräk författad Skrift innehäller nägot stridande emot z §:s 4. 7. 9. och iz. MM. äligge honom, all, efter tills widare dera lagd qwar - Den 19 Zebruarii. ?8i qwarstad, i uiiderdänighet inhemta Kongs.
Utskottet bär härwid ansett, det emot billighet icke kunna aläggas Ledamöterne af BcwillningsTaxerings-Commitlven, och icke eller Häradsskrif» warne, hwilka wanligen med ringare Löner aro försedde, att af egne medel godtgöra kostnaden för tryck» ningen af förenämnde Blanguetter; Hch stuHe äler fraga bli om ersättning af de Skattskyldigr. sa förekommer härwid, att fördelningen af en jemförelsewis sa ringa afgift skulle möta gansta stora om ei alldeles vöfwerwinnerliga swarighcter. — Wid sadant förhållande, och da genom bruket af tryckta Blanquetter till BewittnirW,Taxerings-Längder en större re» dig - Den z Auli,'. ros? vighet wid Bewillningcns bestämmande ostridigt mäste befrämjas, har Stats-Utskottet funnit det wara närmast i sin ordning, att selfwa ^ewiilningen kommer att draga den till sadane BlanquetterS anskaffande erforderlige kostnad; hwarföre ock hos Riksens Höglofl. Ständer Urffottet welat hemställa, att de Summor, hwilka utaf Bewillnings - medlen blifwit kill trycknings - kostnad anwäade och till ersättning balanceras, ma, jemte hwad till enahanda behof kan komma att widare förstjuras, uti Länens Räkenskaper afskrifwas, afwensom att Stats-medel, hwilka till en sadan kostnad i ett och annat Län tillafwentyrs torde wara antieiperade, godtgöras utaf Bewillnmgen samt derefter likaledes uti Räkenskaperne öfwer Bewillnmgen afföraö. Dock bör för allt hwad salunda kommer att afskrifwas, mi Landsböckerne redowisas. Detta allt underställes Riksens Höglofl. Ständers närmare ompröfwande wördsammeligen. Orebro den i Julii i8i2. Pä Högloft. Ridd. och Adelns Pä Högwörd.
Frölich icke antydt, hvarföre han vill hafva ett särskildt Utsk., eller hvarföre icke BankoUtsk. skall kunna taga befattning med denna angelägenhet, så får jag nu hemställa huruvida han icke skulle vilja i korthet upplysa oss om de skäl, som ligga till grund för hans önskan, att få sin motion remitterad till ett särskildt Utskott. Gr. Frölich: Jag medgifver ej gerna, ätt jag verkligen med skäl ådragit mig den anmärkn., den siste värde talaren gjort. Jag stannade måhända något för tvärt, då jag trodde mig hafva visat, att BankoUtsk. icke vore rätta stället att uptaga min motion. Jag får nu tillägga, att hos ett Utsk., som har blott ett ärende att behandla, och som består af ett färre antal ledamöter, t. ex. 3 af hvarje Stånd, skulle det vara lättare att kunna hoppas en noggrann pröfning af frågan, än hos BankoUtsk. Visserligen beror äfven detta på personernas hugskott; ty det är möjligt, att våra Elektorer kunde hitta på tillsätta sådana personer, som stå på samma ståndpunkt, som de båda Gr:ne på första bänken. Jag hade för öfrigt trott, att det skulle lyckats, att i detta Utsk. få in sådane personer, som, ehuru icke tillhörande representationen, troligen i denna stund ega ett stort intresse att få veta om det finnes ett botemedel mot den nuvande penningekrisen eller icke. Det är en distinktion, hvarå jag måhända under denna diskussion bordt fästa upmärksamheten, nemi. att den ifrågav:de krisen icke egentligen är någon handelskris, utan en penningekris. Jag uraktlät, i mitt förra anförande, att nämna, det en handelskris, såsom Gr. Liljencrants också ^yttrat, är af den natur, att det svårligen gifves någon annan bot derför än undergifvenhet; men jag vågar bestrida, att samma förhållande eger rum med en penningekris. Ty den senare kan bero af felaktiga institutioner, och det land, som har en bättre organisation af sitt penningeverk, lider mindre af de oundvikliga handelskriserna, än andra.
Hon var ej från början afsedd för det kall, som sedermera blef hennes Jifsuppgift, utan ämnade, därtill uppmuntrad af sin fader, ägna sig åt målarekonsten. Att hon jämväl ägde anlag åt detta håll bevisas bl. a. däraf, att hon för en af henne vid konstföreningens exposition 1854 utställd tafla, » Hanna vid väfstolen », komposition efter Runeberg, vann mycket erkännande. Ehuru för närvarande åtnjutande tjänstledighet, kvarstår fröken Elisabeth Blomqvist fortfarande på den post, hon redan i mer än tre decennier beklädt. Det är ock att hoppas, att hon ännu länge skall finna krafter att ungdomen till fromma utså de ädla frön, af hvilka hon synes äga så rik tillgång. Helsingfors, mars 1897. • 1897 Fördöm det ej! Det är behof för anden att söka forskande de fjärran landen, och vore målet äfven oupphinnligt, är skönt att dö för något öfversinnligt! D. af Fast mä ?ine ?i Herrens tanke rätt ej veta. De ana likväl hvad den innebär * Bid påsk Nu är det åter påsk, och vi beträda '. Nu nattens skuggor hafva sänkt sig. ner. Skall bär, Man reder till en högtidsmåltid här, sätt; De söka ännu denna dag de ?isamme, står, ty jude ?z enligt seden, ärfd från fädrens tid, Den stundande Passah i hemmet fira På föreskrifvet en prägel en gång i låga salen Församlat sig på lärjungamcs En enslig vandrare man sällan ser, Och templet öfvergifvet Och liksom förr En liten skara utaf män och kvinnor På trånga gatorna, så tysta, öde, Den store Mästaren från Nazareth. De söka honom med de bördor tunga, sätt med festmåltid. Som böja människan mot stoftet ner, Med tusen frågor, dem förstånd ej. löser, Uti en högtids smy ekad sal vi träda, Men hvilka ängsla sinnet mer och mer, Den vä ?iners händer k lädt för väntad gäst. Med bitter samvetssorg och mörka minnen, Osyradt bröd och påskalam Med tysta kval, dem intet öga sett, tillredas, Men här ock firas skall en afskedsfest.
Hvitstämplingen (ersättes af StatsVerket) Ersättning till GeneralAssistanceConloiret ut' förlusten pä Låne-rörelsen år 1827 . R. S t: r s J u sti tiae-O mbudsman och dess samt Try ckfr i h e t s-C o m itc en s Expeditioner: Aflöning till Justitias-Ombudsmannen samt Tjenstgörande vid nyssnämnde Expedition Förskott till resekostnader år 1828 1000: men hvaremot afgå de utaf enahanda förskott år 1827 återbetalte i5i: 21. — Tryckningskostnader för Justitiae-Ombudsmannens EmbetsBerättelse för åren 1826 och 1827 Pension till f. d. Justitieombudsmannen Friherre Mannerheim Andra Pensionairer Expectanter Förval t ningsom kostnader vid Riksgäld s Conto i ret: Aflöning, med inberäknande af Herrar Fullmäktiges Honoraria (8000 R:dr) . Ljuspenningar Arfvoden på Stat, nemi. till vederbörande Tjenstemän vid PostContoiret i Stockholin 100 R:dr, i VexelBanken 100 R:dr, BokslntsKamereraren och Casseuren för inkomst och utgift ion R:dr hvardera, tillhopa 4°° • Gfatificationer, utaf den härtill på .Stat uppförde Summa (666j R:dr) 666: 32.— Nådegälvor, utaf dito dito (i5o R:dr) 75: Utgifter, i och för Credit-sedel-rörelsen, utom aflöningen: Papper till Credit-sedlarne 5,760: Formulairens tryckning 4’9: 4°- — dito falsning och skärning 317: 46- 6. dito stämpling 1,089: 28.— Numerering, datering, underskrifning samt inkomne förslitne Sedlars granskning och annullering 4,°92
Vill han åter från tillverkningen afstå eller uppgifven tillverkningstid ffån två månader till en inskränka eller uppgifvet tillveikningsbelopp för endera eller begge månaderna minska; amnäle det bos Konungens Befallningshafvande minst 14 dagar före den tid afsägelse!) eller inskränkningen afser, så vida han vill åtnjuta befrielse från motsvarande lillverkningsafgift. § is. Bränvinstillverkning i Mindre bränneri skall, minst en månad innan den får företagas, hos Häradsskrifvare!) i orten skriftligen anmälas, hvarvid uppgifvas tid och ställe för tillverkningen samt företes mätningsoch slämplingsbevis å den redskap, som skall begagnas. < 1 fall' tillverkningen skall ulöfvas af den, som icke på grund af jord är dertill berättigad, bör vid anmälningsskriften fogas sådant tillståndsbref, sorn i 12 § omförmäles. Vill någon för begge de tillåtna månaderna sig på en gång anmäla; håfve dertill rätt. Ofver sådan anmälan meddele Häradsskrifvaren skriftligt bevis, innefattande tillika uträkning å den afgift, som för tillverkningen sig belöper, och återlemne derjemte mätningsoch stämplingsbeviset, försedt med påskrift om uppvisandet. 1 lösen för bevis och påskrift ålnjule han tillhopa 16 sk. Häradsskrifvare åliggc att, sist B dagar från slutet af den lid, inom hvilken anmälningsskrifterna skola till honom ingifvas, desamma, jemte å dem soknevis upprättade förlekningar, till Konungens Befallningshafvande insända. § 16. För den, som till bränvinstillverkning i Mindre bränneri sig anmält, men sedermera vill, mot befrielse fran afgift, tillveikningen frånträda, galle om lid och ställe i ft för anmälan derom hvad i 14 § sägs. Yill han tillverkningen i afseende å redskaps rymd eller beskaffenhet utvidga, eller, mot befrielse från motsvarande tillverkningsafgift, inskränka; gore derom skriftlig anmälan hos Konungens Befallningshafvande sist 8 dagar före den lid förändringen afscr.
Slutligen har Kongl. Maj:t — uti en den 27 Oktober sistlidet år till Rikets Ständer aflåten särskild skrifvelse, som af Riks-Stånden blifvit till Stats - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 84. 67 Utskottet remitterad — behagat i nåder meddela, att, sedan i anledning af Rikets Ständers Revisorers, vid den år 1857 verkställda granskning af Statsverkets förvaltning under åren 1851 oell 1855, gjorda erinran derom, att i händelse af eldsvåda inom åtskilliga i Stockholm belägna Kronans magasinshus, uti hvilka krigsmateriel förvaras, det vore för de dyrbara förrådens skyddande angeläget, att brandmurar funnes derstädes uppförde, Kongl. Maj:t förordnat om anställande af närmare undersökning om behofvet i berörda hänseende vid arméens utredningsförråd å Skeppsholmen, samt, uppå anmälan af hvad dervid förekommit, anbefallt Krigs-kollegium, att gå i författning om de byggnadsoch reparations-arbeten, som till de i nämnde förråd förvarade persedlars skyddande mot eldfara funnits nödiga, så hade hemälde Kollegium, jemte tillkännagifvande, att kostnaderna för dessa arbetens verkställande uppgått till ett belopp af 6,710 R:dr, som af Kollegium förskjutits, hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit om godtgörelse härför; — och då, enligt hvad Krigs-kollegium tillika anmält, tillgång till förskottets godtgörelse hos Kollegium saknades, hade Kongl. Majit velat sådant Rikets Ständer tillkännagifva på det att särskilda medel härtill måtto varda anvisade.
Hvad åter föreslagna maximum beträffar, har kommittéen ansett det en tillverkning af omkring 1,200 kannor i månaden eller 7,560 kannor under hela den lofgifva tiden, hvartill en 63 kannors panna af den beskaffenhet, som af kommittéen blifvit föreslagen, bör kunna hinna, synes vara det högsta, hvartill en jordbrukare med 26,000 r:drs hemmansvärde kan billigen sjelf vilja uppdrifva en bränvinsbränning, skött såsom ”binäring vid jordbruket”, med egen under vintern umbärlig arbetsstyrka och beräknad att endast medtaga en del af egendomens egna produkter. Vill han drifva tillverkningen högre, står det honom öppet att för detta ändamål anlägga fabrik. Då städerna, efter hvad 1844 års förteckning å taxerade bränvinspannor utvisar, idka bränvinsbränning med icke mindre än 302 pannor af emellan 30 och 63 kannors rymd i 1:a och 2 a klasserna af de i nu gällande förordning om bränvinsbränningen beskrifna, har kommittéen icke trott sig böra föreslå borttagandet af den rättighet de innehaft och sålunda begagnat. Likväl har kommittéen, med vidblifvande af nämnde Förordnings i 1 Att. 7 § gifna föreskrift om 30 kannors pannerymd såsom minimum för städerna, i öfrigt ansett några mindre förändringar i afseende på städernas bränvinsbränning af nöden, hvilka synas af förslaget till förordning och här ej torde behöfva närmare motiveras. Kommittéen har i underdånighet föreslagit, att beskattningen för bränvinsbränning i denna klass skall, såsom hittills, utgå efter pannerymd, af skäl, som vid 1:sla klassen blifvit anförde, och hvilka äfven för denna klass hos kommittéen gjort sig gällande, men med antagande af denna beskattningsgrund, 22 Bevillniiujs-Utskottets Skrifvelse, N:o 6. har kommittéen också här måst uppställa bestämda föreskrifter, 1 afseende pä redskapens form och beskaffenhet. Kommittéen har härvid antagit sådan redskap, som i allmänhet nu är bruklig, och föreslagit dess konstruktion så förmånlig, som ändamålet af en viss nödig inskränkning kan medgifva.
4:o eif ©tatgbepartemerttet femte fmarfe emBetömpnbigfet elter emBetSmetf, mare ftg ftatenö, ftabS elter menighets, äfmcnfom af ftpretfen för attin än inrättning etter ftiftetfe etter utcb åfottgl. 9)iaj:tö oftrof förfebt mer! etter Botag, ber embete etter tfcitfteman, maftBetfent etter annan eger ntbefomma aflöning etter peitfton: utgift aitgåeitbe timar ecb en perjon tittfouunanbe tonér, arooben, peitfioiter etter gratififationer, Boftätte, töttingöforb etter aitbra löneförmåner; pmarjemte Bör anmär» faS, Burnmiba meb tfenften åtfötfer infomft utaf fportter, eppebitionSlöfen, BöteS* etter BeflagSanbetar etter bptift, font femlift §§ 6 ocp 7 mom. 2, är Bemittning unberfaftabt; 5:o af ftäbernaS SÖlagiftrater: angåenbe Beloppet af tjmarfe faBrifö» etter närings* ibfareö tittmerfningar, t entigtjet meb be tioS SOlagiftratcrne tittgängliga uppgifter, §26. £e t näft ofmanftåenbe § föreffrifna uppgifter Böra, ber fåbant utan fpnnertig fmårigtjet fig göra tåter, upprättas förfnmtiugé Belägna egenbomar få lifa litet, forn be i färffitba tätt etter ftäber Bofatte lön» ocf) penfionétagare, å cit ocf fautnta uppgift fauttnanföras. £>m SMreftioiten etter ftpretfen för tjmart och ett bolag, font fått fina Bolagsreglor af jfongt. 93taft ftabfäftabe ocf antingen ftår imber offentlig fontrott etter tiar iit
Att, enligt ett med ägarne träffat billigt accord, Staten, Götheborgs Stad och Allmänna Brandförsäkringsverket, efter en uppgjord reparation, i förhållande till den risque, hvardera för det närvarande står, att förlora mer eller mindre vid ett sådant olyckstillfälle jag framställt, kunna inträffa, gemensamt inlösa alla trädhusen på lilla berget för att nedrifvas och bortföras; hvarefter detta qvarter i likhet med hvad för Götheborg förut är stadgadt af tomtägarne, ej fick bebyggas med annat än stenhus. Om genast behörige upplysningar i ämnet af vederbörande auctoriteter infordras, tror jag att Rikets Ständer kunna i denna sak besluta innan Riksdagens utgång, hvilket är af så mycket större vigt, som ingen åtgärd för detta ändamål sedan på en längre tid kan vara att påräkna; tilläggandes jag min öfvertygelse vara, att det är en, om jag så får säga, vårdslösande besparing att ej offra något för att förekomma mångdubbel förlust. Friherre Rehbinder, Johan Fredric; Sedan år 1800 har jag ej bevistat något Den 21 Féhruarii. 6i5 Riksmöte, således ej under vår nu ägande constitution. Vid de 3:ne Riksdagar jag förut haft tilli fälle öfvervara, har jag, inseende min egen ofullkomlighet ej någonsin vågat uppträda, för att sjelf inom en sä upplyst samling, som Höglofl. Ridderskapet och Adeln, drista framföra de åsigter jag enfalldigt kunnat hafva. Samma ofullkomlighet vidkännes jag ännu. Men om ämnets vigt förbjuder mig tystnad, och 6å godt som tvingar mig att för första gången anträda denna bsna; så vågar jag ej allenast utbedja mig, utan äfven vänta Höglofl.