Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är en lösligt philanthropisk åsigt, att ondskan, eller syndalusten, ej har i onda menniskors väsende djupare inträngt, än att den skulle, liksom ett yttre påhängsel, en drägt, kunna dem afklädas genom Guds barmhertighet. Liksom det Goda blifver goda menniskors hela lif, kärlek och nöje, så blifver det Onda de ondas; der dessa äro i sitt nöje, der åstunda de i sjelfva verket vara, och just i helvetet äro de det ostördast och mest. Trahit sua quemqve voluptas: de dragas dit af sin okufvade lustas numera omotståndliga magi; de kunna endast der lefva; och den enda nåd, som kan af dem emottagas, är – förlängandet af deras tillvarelse, hvilken de, så usel och ohygglig den är, ej vilja förlora, emedan den dock egentligen är sådan de önska hafva den. Att de i denna tillvarelse oändligt pina både sig och hvarandra, ligger i saken sjelf. Gud skulle först då pina dem, om han upplyftade dem inom Himmelens kretsar: vistandet i dessa heliga sphärer, så motstridiga deras egna, skulle, (om det vore möjligt), förorsaka dem de gräsligaste plågor; hvilket ock klarligen synes af deras ångest, när stundom en himmelsk stråle faller ned i afgrunden och visar, för deras egen syn, dem och deras verld i det verkliga skick, hvaröfver de eljest fortfara att göra sig hvarjehanda illusioner. Möjligheten af dessa illusioner är den enda art af gudomlig barmhertighet, som till dem kan finna väg för att mildra deras tillstånd.
[74] Ett godt medel lär äfven vara, att derinne dagligen under 4 å 5 dagar ställa en skål med 1 — 2 liter kokhet söt mjölk och sedan tillslula dörrarne och lata mjölken stå till Svesack. Vänd er till närmaste lasarettsföljande morgon. Derefter skuras lavoiren läkare i och för operation. En sådan torde omsorgsfullt med såpa och soda. Den kallhärvidlag vara enda verksamma medlet. Laga nade mjölken kan naturl. ej användas. att ni har jemn och lös atlöring. — Svedan Folkare — bo. kommer sannolikt af någon tillfällig hudlöshet. Stryk på en salva af lika delar vaselin, citrinN:r I 24. Man tager ett qvarter salt till en sctwz och ccaosmör. kanna kokande vatten; hiiruti nedlägges tyget, medan vattnet är varmt, och i denna saltlag 18-årig flicka. Specialister i öronsjukdomar får det ligga 8 å 4 dagar. Innan det tages finnas, så vidt vi veta, blott i Stockholm, upp, gnuggas det något och sköljes mycket Göteborg och Lund. Skäl Sr natulligtvis att Filial: väl i kallt vatten. Urvrides och inklappas i fortast möjligt rådföra er med en sådan. lakan, samt strykes medan det är fuktigt. rekommenderar sitt stora och välsorterade bok-, musikoch Blott derigenom kan ni få visshet om förEfter denna behandling blir tyget alldeles hållandet. som nytt. Lotten. pappershandelslager m. m. Sorgbarn. Oskadligt är det åtminstone så Denna affär, som etablerades år 1876, har allt sedan dess, år til! vida, att det ej innehåller några giftiga från år, gått framåt under samma egares ledning, o c h är nu, som beståndsdelar, och torde ej heller i öfrigt vara farligt att använda. — Ä r ni fullt säker pä, kändt är, den största och fullständigaste i sitt slag på Södermalm. att er svulst ej kan opereras? — Den nämnda Lokalerna äro väl och centralt belägna i n o m Katarina och Hanna W. Eder uppsats har råkat fö ligga sysselsättningen torde ej synnerligt inverka, öfver ganska länge, men användes nu, sora Ni Maria församlingar. om den ej förekommer för ofta och för länge.
»Nå, sedan barnhjärnan genomgått de öfra afdelningarne?» sporde Giro. »Då är hon färdig för undervisningen i högskolan, ty då kan hon lätt och villigt uppfatta och i minnet behålla lärarnes föreläsningar.» »Med hvilket år anses lärjungen kunna lemna högskolan?» »Med det nionde året bör hela undervisningen vara fulländad. Hvilken präktig följd af det nya undervisningssättet! En nioårings förståndsförmögenheter motsvara nu en fullväxt persons under forntiden, och den nioårige är nu i allmänhet lika mogen och erfaren som den fyrtioårige i gamla tider. Det gafs en tid, då man med förfäran frågade: huru skall, då vetandets material är i ständig tillväxt och då lifvets andliga innehåll hopar sig så hastigt, det slutligen varda möjligt för ungdomen eller för människan i allmänhet att få ens en helt ytlig öfverblick af alt detta? Och man hittade på den ena lärometoden efter den andra, gaf ut tusentals läroböcker, men hvar och en god medborgare såg med bekymmer på alla dessa, hvar andra korsande, bekämpande och upphäfvande metoder samt på alla dessa läroböcker som sökte uttränga hvar andra, men icke lyckades med annat än att ur lärjungens sinne uttränga hågen för undervisningen. Men då nöden är störst, är hjälpen ofta närmast. Läran om hjärnans förrättningar började antaga större klarhet än förr, och slutligen insåg man, att just deruti skulle räddningen sökas.» »Och den räddningen är äfven funnen,» anmärkte Giro. »Ja, en af våra utmärktaste och mest erfarne ungdomsledare höjde ett maningsrop som skallat kring hela jorden. Låt oss begagna oss, sade han, af läran om hjärnans förrättningar. Bort med läroböckerna, med de gamla undervisningssätten, med de onödiga mnemotekniska knepen! Om läroämnet icke vill lämpa sig efter hjärnan, så måste hjärnan lämpa sig efter läroämnet. Låt oss bygga laboratorier. Fysiologerna skola göras till skollärare. De skola på mekanisk och kemisk väg bereda barnahjärnans gråa substans.» »Det är gyllene ord, värda hundratals millioner om året,» utropade bankdirektören. »Men ni vet dock,» återtog Cerebrarius, »att de orden icke genast öfvertygade skolmännen och undervisningsråden.
IX. E. 112. — N:o 48. till StatsUtskottet, angående åtskilige omständigheter i afseende på levereringen och förvaltningen af Kronans spannemålsräntor. XV. B. 62, 241• E. 337. A. 3g3. — N:o 4g. till Rikets Ständer, angående ändring af 8:de, q:de och io:de §§:ne samt förklaring af 2 §. i 17 Cap. HandélsBalken. A. .5. E. 272. — N:o 5o. till Rikets Ständer, angående tillökning af lånbidraget till' U. 5i 1. XVIII. 3. A. 11. E. 87. — N:o 5i. till Rikets Ständer, angående f. d. Allmänna MagasinsFonden samt betalningsvillkoren för erhållna spanmåls-uiidersföd. V. 188. R. 226. XVI. B. 91. A. 10g. E. 231. XVII. U. 164. A. 4o5. — N:o 52. till Rikets Ständer, med svar på deras underdåniga skrifvelse, angående Riksdagens förlängande. V. A. 188. ■— N:o 53. till Rikets Ständer, angående särskild vedergällning till LagComite'ens arbetande Ledamöter efter numera fulländadt uppdrag. V. 177. R. 220. IX. 227. 1. 3o8. XVI. U. 91, 133. A. i52. E. a3i. iN:o 55. till Rikets Ständer, angående ett af serskilde i Nådér föroi'dnade Comiterade uppgjordt förslag till ändringar och jemnkningar i nu gällande TullTaxa. VII. 76. R. 79.' XIV. B. 1 f j. XV. Å. 148, 337. XVII.
För min del tror jag grun-, den för detta förslag ej böra sökas i annat, äA, Konungens önskan af.t lemna Folket så många, rättigheter vid lagskipningen , som den efteeSönstituiUonella principer kan göra anspråk p4% 172 Den 2 September e. m. och det torde ej uti något land, der en liberti constitution finnes, hafva handt, att Domaren sjelf tillsätter bisittare, som skola controllera hans åtgärder, och äga rösträttighet. Jag skulle visserligen önska, att äfven Ståndspersoner fått deltaga i valet, men för att icke åstadkomma svårigheter, som kunde förorsaka , att hela propositionen blef afslagen, såsom den siste talaren åsyftar, då han vill, att saken skall uppskjutas, föreslår jag bifall till Utskottets Betänkande. Friherre Cederström, Jacob: Då allmänheten i synnerhet af Bonde-Ståndet är i ständig nära beröring med Nämndemän , är det väl billigt att Allmänheten sjelf får utvälja dem. Jag delar ej med Herr von Hartmansdorff den tanka, att Allmogen skulle välja de trätgirige. Den vet nog behofvet af att ej hafva sådane , emedan de vid Syner och dylike tillfällen blifva högst besvärlige. Af sådan anledning anhåller jag , att Betänkandet måtte bifallas. Herr von Hartmansdorff t Det är väl icke blott denna orsak, utan äfven flera smärre, som komma i beräkning vid Nämndemansval. Således har jag hört förtäljas att, som Nämndemän äro befriade från skjutsning , så utväljer man, der skjutsen är besvärlig, gerna sådane personer till Nämndemän , som hafva små hemmansdelar , på det att någon ansenlig deribland ej skall från skjutsningen undantagas, o. s. v. Jag har sett val ske ibland Menigheter till vida vigtigare befattningar, än Nämn - Den 2 September e, m. demän, och der har inträffat, hvad jag befarat vid Nämndemansval. Det är således icke på höft , som jag yttrar min mening.
M:t sålunda i nåder föreslagit och i öfrigt härvid förekommit, hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit, och som Rikets Ständer, på grund af hvad upplyst blifvit, likaledes anse det föreslagna omarbetandet af ifrågavarande till krigsbruk oanvändbara krut vara för statsverket fördelaktigt, hafva Rikets Ständer velat medgifva, att kostnaden för omarbetandet af så stor del af ifrågavarande krutparti, som kan anses icke vara till exercisoch salut-krut erforderligt, äfvensom för den redan verkställda omarbetningen, må af krutförsäljningsmedlen bestridas. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 29 Juli 1851. 200 Expeditions-Utskottets Förslag till tind. Skrifvelse, N:o 110. Uppläst oeh godkändt hos Ridd. och Adelu den 23 Juli 1851. Preste-Ståndet den 25 Borgare-Ständet den 25 Bonde-Ståndet den 29 — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående låneunderstöd för uppförande af en bro öfver Dalelfven. (Stats-Utsk. Uti. N:o 211.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har framställning blifvit gjord derom, att en flottbro vore af behofvet högeligen påkallad, till förekommande af den olägenhet och våda, som för närvarande skola vara förenade med farten å förja öfver den del af Dalelfven, som löper förbi Gustafs sockenkyrka, men att nämnda socken, af anförda orsaker, saknade tillgång att, utan biträde genom lån af allmänna medel, ensam bekosta detta till en utgift af omkring 7,000 r:dr riksgäldssedlar beräknade arbete.
Hans ansigte var icke så obehagligt, emedan hans physionomi var mycket ren: men ett olyckligt fall, som tillskyndat honom en knyla på ryggen, hans torra åtbörder, hans släta drägt, voro inga medel att uppväcka tycke hos ett femton års fruntimmer”. Dertill kom, att han, ehuru sjelf endast tjugufyraårig, bar, utmattad af många plågor, alltid ett utseende af gammal och ålderbruten. Han varseblef, att hon började undvika hans sällskap. Lika försigtig, som blygsam, yppade han ingenting af sina tankar om det föreslagna äktenskapet; talade, när de träffades, endast i samma ämnen, som fordom; och lockade henne derigenom ånyo till sitt umgänge. ”Dock märkte jag snart”, säger hon, ”att denna kallsinnighet var med flit antagen, och att Philosophernes hjertan äro ej heller orörliga för den i Naturen inplantade ljufva böjelsen”. Han led, anspråkslöst och tyst. Detta rörde henne: hon gaf honom tillfälle att förklara sig; och han gjorde det med ett återhåll, som rörde henne ännu mer. Hon tog i öfvervägande personens inre värde, och en älskad faders sista vilja: hon sjuknade af själs-kamp att segra öfver ungdoms-tyckets motsträfvighet: men bjöd honom, tillfrisknad, sin hand; och blef lugn, sedan hon vant sig ”att anse saken för god och nyttig”. Deras nya förhållande skildrar hon så: ”Han vardt mig sedermera mycket kär, ehuru mina ögon ej hade samma nöje som öronen; men jag såg nu endast den skönhet, som i själen låg. Tre år varade denna förbindelse, som pröfvades på mångahanda sätt. Alla de små oskyldiga nöjen, som älskande kunna röna, voro oss derunder obekanta. En allvarsam och torr vishet födde vår vänskap. Tadel, okunnigas förakt, ja ändteligen både brist och sjukdom, voro, dock för svaga, att bryta detta bandet. Min Mentor syntes mig i de största motgångs-moln mest prisvärdig”. Det sista af hans motgångs-moln var ”ett års stadigt sängliggande”; hvarefter han, i Maj 1737, afled. – Så bröt Försynen det band, hvari hon af vördnad och pligtkänsla ingått.
Kungörelse om hwad som i följe af allt detta wid bort-arrenderand-t af de Kungs, och Kungs-Ladugärdar, som redan äro eller hädanefter blifwa ledige, bär iakttagas; bwarwid Riksens Ständer der, jemte af Eder Majit i underdänighet begära, det Kammar Collegium mätte undfä Närig Besållning, alt wid hwarje Riksdag lill Stats. Utskottet ingifwa omständlig berättelse om Kungs, gärdarnes och öfrige Kronans Lägenheters förwallning, med hwad dertill hörer. I-afseende pä den senare fräqan, hgfwa Riksens Ständer ansedt tjerpigast att den i Ar. rende Contractet utsatte contanta betalningen för de dagsiverken, sorn till Kungsgärds. Arrén, datorer blnwtt upplätne, mä efter det ärs mar östäng, dä- (sontractet ingicks, redugeras till Dsn 17 October. 5:7 Spannemäl, hwilken städse kommer att betalas efter Örtens ärliga markagäng. Hwilket allt Riksens Ständer härmed fä Eder Maj.t i underdänighet tillkännagtfwa. Riksens Ständer framhärda >b. VpxlM octi xoätclnlt kor 5imrl. Stormägtigste Allernädigste Konung. ^ä H06 Riksens Ständer ätskillige frägor blifwit wäckte, rörande rätta förständet af deras wid sista Riksdag fattade beslut om upp. sättningen af Förstärknings, manskap, hafwa Riksens Ständer till undwikande af olika til. lämpning trvdt sig böra förklara pä hwad sätt bidragen till Förstärknings, manskapets under, häll skola beräknas och erläggas af dem, som hafwa egendomar i flera Socknar för hwilka de, enligt Bewillnings-Förordningen, pä det ställe der de äro boende, Taxeras efter den sam. mansatta inkomst som detze egendomar lemna. Riksens
Och som penningeägaren oförnekligen lemnar sine penningar pä det ställe, der han med säkerhet i alt öfrigt finner för sig största fördelen: sä mäste det ock wara och blifwa utom all fräga, at atmindstone de fleste penningägarnes pä mindre fördelaktiga wilkor utlänte penningar med görligaste första upsagas, indrifwas och pä förbättrade wilkor omsättas; samt at såsom en bekymmersam och skadlig följd häraf för Rikets ?088L8Li0N3wr, som pä inteckningar innehafwa xi-ivsw penninglän, längifwarne skynda med länens inkräfwande och äter utlemnande emot Kongl Stats ^'oiwoirets reverser, i hwilkcN händelse, och dä pä enahanda skäl nya län icke kunna erhällas, de inlecknade fastigheterna mäste säljas, til kännbaraste underpris för ägaren. De§e bekymmersamma och skadande följder förtjena onekeligen den ömaste upmärksamhet; och de kunna förekommas, om, efter hwad jag tager mig friheten ödmjukast foresiä: 1:0 Uppä de af Kongl. SLats-Lnntoiret til uptagande län icke betases högre ränta än eller aldrahögst 5 procents ränta, samt 9:0 Längifwarne tilförbindaö erlägga lika bewittning til Staten som uppä andre län; ty dä bör förmodas at ätminstone de fleste posse.?- sio> 24o Den 23 Maj. sionatsr fa behälla deras intecknads läne-summor om de annars warit uti deras räntebetalningar LcLurace.
Huru inånga personer af den dass jag omtalar, kunde icke rymmas inom handtveikeriernas område, om bruket och ställningen vore sådan, att de kunde gå dit? Huru mycket skulle icke den, genom sin nödvändighet för samhället, så respectabla handtverkare-classen vinna på upptagandet af personer med någon primitiv uppfostran, och på de familje-förbindelser, som skulle helt och hållet inflytta den på de odlades gebiet? Huru mycket skulle icke sjelfva dessa yrken vinna, om tili deras handlägg, ning komme personer med någon grad af vettenskaplig bildning, och med capitaler, för små att begagnas i mera upplyftade syftningar, men tillräckliga att upprätta verkstäder? Om jag lyckats att visa, att personer a£ den mera bildade classen med nytta skulle kunna användas vid produetiva yrken, och att det nu föga sker, så följer deraf, att en förändring i allmänna åsigter, en ny rigtning till lefnadsföremål skulle gifvas. Det skulle blifva ett föremål för uppfostran, att ej allenast hos den i verlden inträdande ynglingen, sorn högsta ändamål inplanta begäret att leira något, för att blifva något; dertill skulle äfven läggas begäret att leira någott för att genom skicklighet / g ta Den aj Februari t, och omtanka förvärfva något, för att skaffa sig en oberoende cxistence, och för att derigenom blifva något för sig och samhället. Många , såsom saknade, nu ofta öfverklagade statsdygder, såsom tarflighet i lefnadssätt, redbarhet i sysslosättning, måtta och klokhet i speculationer, skulle uppväxa som nödvändiga frukter, ur den på dessa principer beroende förändring af allmänna tänkesättet; och Statens tje?K 6ter skulle upphöra att, icke så aldeles rigtigt, vara ansedda sorn en särskilt näringsgren. Emellan de genom slägtförbindelser sammanknutna medborgare-classerna skulle en ömsesidig aktning uppkomma, och man skulle vänja sig att söka menniskovärdet, ej i det man är, utan i den fullkomlighet, hvarmed man är det, som man kan och bör vara. Men all förändring af allmänna tänkesättet är en opinions* fråga: det återstår att undersöka, hvad allmänna styrelsen dertill kan göra.
Ordf. Brigad-chefen; Vice Ordf. Chefen för Stabs-expeditionen; Ledarna1 Kapten; Liqvidations-offieern; Förråds-officern,[ „ Läkaren: ( da de f,nnas alt ulISa S:a 6 persöner. Vid samtlige Förvaltnings-direktaäro Liquidationsoch Förråds-officerarne, Läkaren och Proviant-kommissarien'endast rådslående men ej röstberättigade ledamöter; detsamma gäller för Ammunilions-officern vid Art:s allmänna Stabs-förvaltnings-direkt. Nämnde personer äro dessutom föredragande och verkställare af direkt:s beslut, hvar och en i sin detalj, nemi. Liquidatinns-officern, i hvad som rörer all utbetalning samt redovisning för samtliga till direkt:s disposition ställde medel; Förråds-officern, i hvad som rörer beklädnad, beväpning, utredning och tross; Proviant-kommissarien, i hvad som rörer proviant och furage; läkaren, i hvad rörer hälsovården och Ammunitions-kaptenen vid Art., i hvad som rörer ammunition. 90 Den 7 December. Vid direkt:s sammanträden förer alltid Auditören prot. och är derjemte ansvarig för vården af direkt:s handlingar a). Alla kontanta medel förvaras i en hos Brigad-chefen befintlig kista, hvartill finnas 3:ne olika lås, hvilkas nycklar förvaras, en af ordf., en af äldste ombytlige ledamoten och en af liquidationsofficern. Alla röstberättigade ledamöter hafva gemensam ansvarighet för de af direkt, vidtague åtgärder; dessutom har hvar och en endast rådslående ledamot speciel ansvarighet för sin tillhörande detalj. Hvarje gång penningar skola inläggas uti eller uttagas utur kassakistan, sammanträda så väl direktms samtlige röstberättigade ledamöter, som liquidations-officern och protokolls-föranden. De, hvilka icke, i följd af innehafvande befattning, äro ständige ledamöter, ombytas årligen. Förordnandet att vara ledamot i Förvaltnings-direkt. utgör en, utan serskildt arfvode varande, kommendering, som utgår, så vidt ske kan, i tur.
Om således antingen inträffande omständigheter skulle föranleda en förändring i hela sedelsystemet — med de teckniskt-mechaniska kunskapernes stigande Berättelse om förvaltningen af Tumba. 21 stigande tillväxt, kan man aldrig förutse, när ett sådant behof inträder — eller om Rikets Ständer skulle besluta någon förändring i de befintliga sedelslagen, eller i de erforderlige beloppen, måste Banken antingen, så länge det afslutade contractet fortfore, emottaga ett dyrt papper, som säkerheten fordrade, att genast med ny kostnad förstöra, eller ock underkasta sig hvilka uppoffringar, entrepreneuren funne för godt att fordra för konlractets häfvande eller förändring. Stockholm den 11 Juli 1844. C. F. Horn. Aug. von Hartmansdorff. M. C. Bergwall. Josef Wallin. N. Sandblad. Joh. Olsson. Frans Schartau. Bernhard Rosenblad. Abr. Z. Pettersson. C. Norman. G. B. äppelqvist. C O Ossbahr. Bil. till Banko-Fu/lmägtiges Berättelse 1844' 4 STO C K HO LM , ECKSTEINSKA BOKTRYCKERIET, 1844. Banco-Ul skottets Utlåtande, N:o 3• 1 N:o 3. Ank. till Exp.-Utsk. d. 22 Äng. 1844, kl. 11 f. m. Memorial, med återlemnarule af Herr J. Bobergs motion, angående skyldighet för Privat-B anker ne att hulla invexlings-contor i Pit eå Stad.
Engelsk undersalva finner användning vid: ondt bröst hos barnsängskvinnor, stockning i mj Sikflödet, förhårdnader i bröstet genom ros, vid allehanda gamla skador, öppna fötter eller ben, sår, eksem, svullna fötter, t. o. m. vid benröta, vid hugg-, stick-, skott-, snitt-, krossår; för teATMERJOfii utdragning af alla främmande ämnen, såsom: glas, träflisor, sand, hagel, törne m. m.; vid alla bulnader, växter, karbunklar, nybildningar, t. o. m. FftRMtk kräfta; mot fulslag, nagelbulnader, bläsor, onda fötter, alla slags brännsår, förfrusna lemmar, vid liggsår hos sjuka, svullnad i halsen, mot spikbölder, mot örsprång, vid hudlöshet hos barn m. m. m. m. Ju äldre den engelska undersalvan bllfver, desto bättre resultatl i hvarje familj bör alltid finnas ett förråd af detta enda hjälpmedel. Mindre än 2 dosor sändes ej; försändes endast mot förutinbetalning af beloppet eller mot efterkraf. Kostar med postporto, fraktsedel och inpackning m. m. kr. Talrika attester till förfogande. ~~9t2 Jag varnar mot inköp af värdelösa förfalskningar och ber att noga iakttages att på hvarje degel måste ofvanstående skyddsmärke och firma » Schutzengel-Apotheke des A. Thierry In Pregrada » vara inbrändt. p r a d a bei Rohitseb-Sanerbrann. Centraldepöt för Skandinavien: Fabriken Farma, Campagnestraed34, Köpenhamn Ö. TAPISSERI VAROR, DAM-ARTIKLAR, H A M N G A T A N midtför Berzelii park. Vä^känd^^bNMga^mserJ JACOBSONS AFFÄR H E M för nervösa och stilla sinnessjuka. EVA FRIBERG, (993) Lilla Åras &amp; Gullspång.
R;dr Runt 453,500: — Innan Rikets Ständer^öfvergå till de högre läroverk, som hafva ett mera inskränkt lärjungeantal, anse sig Rikets Ständer först böra behandla frågan om läroverkens organisation i Stockholm, hvarest förhållandena äro i flera hänseenden afvikande från dem, som ega rum i öfriga jemförelsevis mindre städer. För Stockholm har E. K. M:l föreslagit inrättandet af 3:ne nya högre Elementarläroverk, nemligen 1 med 5 Lektorer och 8 Adjunkter, samt 2 med 4 Lektorer och 8 Adjunkter, hvarjemte i hufvudstaden skulle finnas 5 Skolor, med hvardera 2 lärare. Af Deparlemenls-Chefen är likväl tillika omnämndi ett förslag till en mindre kostsam, äfvensom med de hittills varande förhållandena mera öfverensstämmande reglering, hvilket förslag, Expedit iöns-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, A:o 222. 25 slag, framslälldt af Direktionen för Stockholms Stads Undervisningsverk, jemväl har till följd af gjord framställning inom Riks-StAnden kommit under Rikets Ständers pröfning. Enligt nyssnämnda förslag, borde Elemenlar-Läroverken i Slockholm betraktas såsom tillsammans utgörande ett fullständigt högre Elementar-läroverk. Da, efter hvad erfarenheten visat, de lägsta klasserna i ett läroverk städse äro de talrikast besökte och antalet lärjungar aflager i samina män klasserna blifva högre, och då vidare den spädare åldern har ett jemförelsevis större behof af ali på närmare håll ega tillgång till Skolan, har det synts lämpligast, alt de lägsta klasserna af della fullständiga Elementarläroverk funnes spridda i ett större antal stadsdelar och de mellersta klasserna i något färre, hvaremot det vore tillräckligt, om den högsta Afdelningen, hvilken hade blott ett jemförelsevis mindre antal, redan lill ynglingaåldern komne lärjungar, vore förlagd till en centralt belägen lokal inom staden.