Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
att Staten, efter 30 års förlopp sedan bela jernbanan blifvit för trafiken öppnad, skulle, om den önskade, ega rätt att inlösa banan, med tillbehör, för den summa, hvarå medel-afkomsten under de S för bolaget fördelaktigaste af de sista 7 åren före det, då tillkännagifvandel derom gjordes, utgjort 5 procent; alt, i händelse det inom två år efter bela banans öppnande för trafiken, sig visade, att densamma bure sig, det skulle åligga bolaget, all, emot erhållande, på lika vilkor, af motsvarande ytterligare Stats-lån, från Fahlun fortsätta jernbanan till närmaste lämpliga punkt vid Insjön i Åhls socken, under äfventyr att, om denna fortsättning, det oaktadt, uraktlätes, tiden, efter hvilken Staten, i händelse af uteblifven full inbetalning af Stats-lånet, egde derför förelägga bolaget ny termin, förkortades med 2 år, eller lill 23 år från hela banans öppnande; och alt bolaget finge komma i åtnjutande af samma skattefrihet, som blifvit bevil jad Götha Kanal-bolag, samt Köping-Huil-jernvägsoch andra dylika bolag. Slutligen bade sökanderne yttrat den förhoppning, att, i fall denna jernvägsanläggning blefve till verkställighet befordrad, åt bolaget mätte beviljas tullfri införsel af de verktyg, machiner, vagnar, rails, lokomotiver och furnplates, som af inhemsk tillverkning ej kunde erhållas till åtminstone lika pris och samma godhet. Stats-Utskotlels Utlåtande, M 274. 29 Uti de öfver nu anförda underdåniga ansökning infordrade och afgifna utlåtanden, deraf Slals-Utskottet jemväl erhållit del, hafva Landshöfdinge-cmbetena i Stora Kopparbergs och Gefleborgs län vitsordat de uppgifna förhållandena, likasom fördclarne af ifrågavarande jernvägs-anläggning, samt densammas stora angelägenhet för provinserna Dalarne och Gestrikland; hvarjemte bemälde embeten förordat det för detta företag begärda allmänna understöd, helst samma företag omöjligen skulle kunna ensamt genom enskilda medel utföras.
Visserligen kunna i särskilda delar af riket olika domar i likartade saker blifva fällda, men man bör erinra sig, att man går från de lägre instanserna till de högre och att man slutligen stannar vid en enda domstol, hvilken bör bringa enhet i lagskipningen när målen komma dit. Den rättighet, som Högsta Domstolen nu äger att meddela lagförklaringar, är någonting, som jag tror icke har sin motsvarighet i något annat land och som är alltför besynnerligt. 87 § Reg.F. säger, att ej må någon ny lag stiftas eller gammal afskaffas utan Konungens och Ständernas sammanstämmande beslut. Denna § har sedan blifvit gjord till en osanning genom 88 §, som talar om lagförklaringar. En lagförklaring, som ofta är lika vigtig som en verklig lag, tillkommer i Högsta Domstolen genom votering. Det kan då hända, att 7 ledamöter äro närvar, och alt Konungen jemte tvenne af dessa ledamöter stå på ena sidan, De hafva då tillsammans 4 röster; å andra sidan är det 5, som således utgöra pluraliteten. På detta sätt tillkommer då en lag, vid hvars stiftande Konungamakten icke äger något veto. Vid en kommande riksdag kunna Ständerna en sådan lag upphäfva, men Konungen äger icke denna rättighet. Skulle nu Ständernas uppmärksamhet icke fästas på denna lagförklaring, så kan, genom förbiseende på deras sida i denna väg, en ganska orimlig lag tillkomma med en rösts pluralitet af ett ganska ringa antal domare. Jag skulle tro, att om man fäster uppmärksamheten på denna omständighet, så skall man finna, att det är ett högst besynnerligt sätt att stifta lag. Några synnerliga vådor deremot kan jag alldeles icke finna kunna uppkomma deraf, att med en lagförklarings afgifvande skulle dröjas intill nästa riksdag. På sätt jag redan nämnt, få domstolarne hjelpa sig fram under tiden genom analogier, och olägenheten deraf är jemförelsevis ganska ringa, emot den som kan uppkomma genom oriktiga lagförklaringar af Högsta Domstolen. Jag röstar för bifall till förslaget. Hr Dalman, Wilh. Fredr.:
R:dr 67 öre bestämda lån, under loppet af år 1862 blifvit lyftade R-dr 718,000: — och under år 1863 likaledes » 718,000: — innestår i Riksgälds-kontoret endast ett belopp af >j 666: 67. "Rid? 1,436,666: 67. Vid sednast förflutna riksdag beviljade Rikets Ständer låneunderstöd till åtskilliga enskilda jernvägsanlåggningar inom riket. Sedan de för dessa jernvägsanläggningars utförande bildade bolag afgifvit godkända skuldförbindelser samt fullgjort öfriga för lånemedlens utbekommande föreskrifva vilkor, hafva, på sätt här nedan närmare omförmäles, utbetalningar från Riksgälds-kontoret verkställts efter derom gjorda reqvisitioner och i förhållande till de af aktieegarne gjorda inbetalningar. För byggandet af en bibana från trakten af Eslöfs station på södra stambanan till Ystad hafva Rikets Ständer anvisat ett emot två tredjedelar af den till 3,682,000 R:dr beräknade kostnaden ungefärligen svarande belopp af 2,450,000 R:dr, att såsom lån utgå till det för detta arbetes utförande bildade bolag, under förbehåll, att bibanan komme att erhålla samma spårvidd sorn stambanan. Sedan plan för denna jernvägsanläggning med nämnde spårvidd blifvit i nåder fastställd, har Kongl. Majit, enligt Dess till Fullmäktige den 30 December sistlidet år allåtna nådiga bref, godkänt det om arbetets utförande upprättade kontrakt, hvarigenom bolaget åtagit sig att påbörja jernvägsanläggningen före den 1 Maj innevarande år samt fullborda och för allmänna trafiken upplåta densamma inom den 1 December 1866. Utaf det beviljade lånet har under sistlidne Februari månad från Riksgälds-kontoret utbetalts en tredjedel, eller 816,666 R:dr 67 öre.
Ingen annan utväg fanns alltså, för att undvika ett afbrott uti de vid Museum förefallande göromålen, hvilka icke utan samlingåtnes vanvård kunna åsidosättas, än att genom något ökadé inkomster söka bibehålla den ganska duglige’ qvarvarande eleven; men då denne snart behöfdé" erfåra sin ställning, nödgades Zoolögie-intendenten, i Musei intresse, icke allenast vid utbetalandet af första löneqvartalet för året tilldela ofvannämnda elev 75 Ridr b:ko, eller fjerdedelen af hela anslaget, 300 R:dr, hvilket är öfverlémnadt åt' déntfe Intendent att' efter omstäfidighetferhä fördela, utan äfven lofva honom en lika aflöning under dö öfriga qvartalen af år 1855, mot det att han åt Museum egnade hela sin tid och besörjde alla de arbeten, som åt eleverne uppdragas, hvilket löfte måste gifvas innan Akademiens föreskrift kunde inhemtas. Sedan denna för Musei vård och arbetenas fortgång nödvändiga åtgärd för Akademien blef anmäld, kunde hon, som insåg behofvet af dess vidtagande, icke underlåta att godkänna densamma, oaktadt det formvidriga deruti, hvilket hon äfven nu erkänner; men hon trodde sig ej böra besvära Eders Kongl. Maj:t med en underdånig skrifvelse om en redan för tvingande orsaker vidtagen åtgärd, enär hon hoppades, det tillfälle skulle vinnas att, genom anskaffande och inöfvande af ännu — 295 — en elev, kunna återbringa förhållandet till det föreskrifna, hvilket ock vid årets slut lyckades och sedan alltjemnt fortfarit. Wetenskaps-akademien framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåtér, AND. RETZIUS. Stockholm den 9 December 1857. P. F. Wahlberg. Svenska Akademiens underdåniga utlåtande, angående en i 1857 års revisions-berättelse förekommande anmärkning vid Akademiens räkenskaper.
Och skall sålunda i formuläret JM 8 likaledes, såväl under hufvudrubrikerna: »af Taxerings-kommittéen uppskattad, inkomst» och »påförd bevillning saf gift» sorn »af Pröfnings-kommittéen uppskattad inkomst» och »fastställd bevillning saf gift»; vidare i formuläret JM 9 under hufvudrubrikerna: »af Taxerings-kommittéen uppskattad inkomst» och »påförd bevillning saf gift», i formuläret JM 13 för sammandraget öfver hela bevillningen uti hvart fögderi, äfvensom i formuläret JM 13 öfver hela bevillningen i hvart län, införas ofvannämnde fem special-rubriker, i stället för den af Utskottet föreslagna allmänna rubriken »för inkomst af kapital eller arbete», samt tillika i formuläret JM 14 till debetsedel intagas de fyra förstnämnda special-rubrikerna, i stället för den af Utskottet föreslagna allmänna rubrik : »För inkomst af kapital eller arbete;» med åläggande för Utskottet att i öfrigt vidtaga de jemkningar eller förändringar i formulärerne, som af dessa beslut kunna blifva en följd. Ehvad ja eller nej blifver öfvervägande kommer förslaget till formuläret M att undergå den af tre Stånd beslutade, här ofvan omförmälda, förändring. Stockholm den 17 Oktober 1860. Bevillnings-Utskottets Memorial M 47. ä Reservationer: l:o. Af Herr Grefve Lagerbjelke: »Emot Utskottets åtgärd att föreslå omröstning i Förstärkt Bevillnings-Utskott rörande de delar af ifrågavarande formulärer, i afseende å hvilka två Stånd stadnat emot två, får jag härmed afgifva min reservation. Vid jemförelse emellan Riks-Ståndens i förevarande fråga fattade beslut befinnes det nemligen, att, beträffande formuläret M 7, alla fyra Riks-Stånden äro i det hänseendet ense, att formuläret bör upptaga en kolumn, som utvisar hela den af Bevillnings-beredningen uppskattade inkomsten, äfvensom en kolumn, hvilken upptager hela den af Taxerings-kommittéen uppskattade inkomsten samt en kolumn, hvilken visar hela den af Taxerings-kommittéen påförda bevillnings-afgiften.
Lilla kraftmenniska. reser sig och går fram till Henrik. ERNA Du vill väl också ha en kopp? HENRIK. Nej. ERNA. Seså, gör dig inte till! HENRIK. Jag vill inte ha. 4 - ERNA böjer sig ned och talar som till ett elakt barn. Usch hvad han är otäck i dag! Rifver rundt i hans hår. koka. Vill han ha kaffe i stället, så skall jag HENRIK. Jag vill ingenting ha. Låt mig vara i fred! ERNA. begripa, hvart Viggo och Lilly tagit vägen! LOUISE. Igelkott! Går fram till Louise. Om jag kunde Vet du inte, hvart de gått? ERNA. att se på Besnards målningar, men det kunde de väl ha gjort för längesen. Jo, naturligtvis! Till Mairie du Louvre för LOUISE. De ta nog vara på hvarandra. ERNA. gå så mycket hon vill. Med de andra är det Ja, med Viggo kan min lilla tuttenutta få en annan sak: man kan inte veta, hvilka dumheter de kunna hitta på att prata för henne. LOUISE. mor och inte hennes syster. Det är alldeles som om du vore hennes 5 - ERNA. är på mitt ansvar, hon får vistas i Paris. LOUISE småleende. Jag är tolf år äldre än hon och det du är sipp. När det rör henne, tycker jag nästan, att ERNA. Bättre det, än låta henne vara för fri. LOUISE slår ned ögonen. ERNA. Jag ser hvad du tänker, men lågt och lidelsefullt som jag? Högt. Nej, nu skall du ha en kopp té till. Tror du, jag skulle vilja, att hon blef LOUISE. Ha vi råd? Du har inte sjelf druckit. ERNA. detder murmeldjuret vill ju inte ha något. Knuffar Henrik i hufvudet. Jag behöfver ju bara späda vatten på du inte så väl låna mig henne, snåljobb? HENRIK. Du somnar ju öfver pipan! Kan Nej. 6 - ERNA. men lån' mig din pipa. Älskvärdaste träbeläte! Jag afgudar dig HENRIK. Nej. ERNA. Bara ett enda tag. HENRIK. Nej. ERNA.
Lag, som icke skola vara förenlige med nu varande tids upplysning, blifvit förändrade; andre åter endast mildrade; af hvilket sednare slag Anders Larsson ansett vara, förbudet uti 5 §. af 2 Gap. GiftermålsBalken, emot Giftermål'emellan dem som äro i Svågerlag å sidorna , hvilket sedermera genom Kongl, Förordningen den 10 April 1810, blifvit ändradt till likhet med stadgandet i 3 §. af samma Cap. angående Giftermål med Syskonebarn, i thy alt man i begge desse fall måste söka och erhålla Konungens Nådiga tillstånd till ägtenskapets fullbordan; mea då ett sådant tillstånd sällan eller aldrig nekas af Högsta magma , utan desto vigtigare skäl, och detta medförer en omgång och kostnad, som icke synes nödvändig; så har Anders Larsson yrkat fullkomligt upphäfvande af ifrågavarande stadganden, samt att ågtemkap i förenämnde Skyldskaps och Svågerskapsl leder må varda lofgifvet, utan behof af särskildt Nådigt tillstånd. Detta Memorial har blifvit remitteradt till Lagutskottet, som detsamma till prof - LagUtskottets Betänktuidenl 107 ning förebaft; och vidkommande först frågan , huruvida det vilkor af Konungens Nådiga tillstånd, som för Giftermåls ingående emellan Syskonebarn, uti 3 §. af 2 Cap. GiftermålsBalken är föreskrifvet, må kunna upphöra; så emedan Konungen, till de om sådane Giftermål gjorde underdåniga ansökningar, alltid lemnat sitt Nådiga bifall, och allmänheten derigenom redan vunnit öfvertygelse om deras tillåtlighet; vid hvilket förhållande, tillståndssökandet hos Konungen endast bereder omväg och onödige kostnader; så har Utskottet, med bifall till motionen i denna del, ansett sig böra tillstyrka, att genom utfärdande författning, g §, uti 2 Cap. GiftermålsBalken må helt och hållet upphäfvas, och Giftermål emellan Syskonebarn hädanefter varda tillåtet.
Uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande hafva Krigsoch Kammar-kollegierna, enär anläggningen af en strandgata emellan Nybron och Fredrikshof samt reglering af tillstötande gator, för verkställighet hvaraf erfordrades det ifrågasatta utbytet af mark emellan Kronan och Stockholms stad, hade till ändamål hufvudstadens försko - Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 87. 7 nande, lättnad för allmänna rörelsen derstädes och förbätttring i sanitärt afseende, tillstyrkt nådigt bifall till den från stadens sida gjorda här ofvan intagna framställning; hvarvid' Kollegierna dock ansett sig böra till Kongl. Maj:ts nådiga afgörande hemställa, om icke vid meddelandet af ett sådant bifall borde fästas följande vilkor och förbehåll. På sätt uppgifvet vore och med planritningen styrkt blifvit, skulle nemligen den mark, som staden nu söker att sig tillvinna, komma att med 9,786 qvadratfot öfverstiga arealen af den mark, som staden i stället åt Kronan erbjuder; och Kollegierna anse att det borde blifva stadens åliggande att till Kronan utan lösen afstå en emot bristen i stadens nu gjorda erbjudande svarande areal, om och när Kronan kunde komma i behof af staden tillhörande och för staden umbärlig mark. Vid den nu bestämda regleringen af Gref Magnigatan hade blifvit afsedd gatans utvidgning i någon mån genom dess inskärning på nedra delen af Andra Lif-gardets kasern-tomt; men härigenom ginge likväl förlorad en del af den grundplan, som, enligt ett af Krigs-kollegium afgifvet underdånigt förslag till en ny vaktoch arrestbyggnad å berörde tomt, för samma byggnad tagits i beräkning och som dertill jemväl vore alldeles nödig utan förminskning, så vida pålning skall kunna undvikns vid byggnadens grundläggning.
Sachsen, lutherska reformationens vagga, fylldes af bål: i Genève, Calvinska reformationens utgångspunkt och fäste, brändes på ett enda år 500 hexor. I afseende på den ståndpunkt, som tidens lagstiftare intogo till denna fråga, torde det, hvad Sverge beträffar, vara tillräckligt erinra, att år 1687 utkom en konglig förordning, hvaruti det heter: “Förbinder sig någon till Satan, skrifteller mundtligen, den straffas, likasom för Trolldom, till Lifvet.“ “Nästan hela tidehvarfvet“, säger häfdatecknaren Fryxell, “trodde på dylika uppträden, och riksrådet Sten Bjelke berättade i sittande råd, att i hans hus fanns en piga, som en gång varit af Satan bortbytt, och att man på hennes kropp kunde få se märken efter den ondes tänder„. Bland de få, som uppgifvas varit mer fördomsfria, voro den utmärkta juristen Stjernhöök och grefve Per Brahe. Icke desto mindre finner man de af Svea Hofrätt stadfästade dödsdomarne öfver de föregifna hexorna i Dalarne påtecknade af samme “Wi Per Brahe, grefve till Wissingsborg m. m.“ Sjelfve den store tänkaren Kristian Thomasius, det tyska språkets och den vetenskapliga forskningens pånyttfödare, som lefde i sista hälften af det sjuttonde århundradet, hade såsom domare i en hexerikommission dömt en mängd olyckliga till bålet, innan han genom noggranna undersökningar lyckats stadga sin öfvertygelse om hexeriväsendets egentliga halt. Men när han derefter i en liten ströskrift vågade bekämpa det onda, blef han afsatt från sin plats såsom lärare vid universitetet i Leipzig och förjagad ur staden, hvarvid man, för att ytterligare skymfa honom, ringde efter honom, såsom irrlärig, i den så kallade Fattigsyndareklockan. I sjelfva verket voro de företeelser, hexerifarsoten erbjöd, af så mäktig och besynnerlig natur, att till och med den tviflande rationalisten måste häpna inför desamma.
Art. af Be. willnings Förordningen mä tilläggas: Lär att ksmma wederbörande TaxeringsLomiteec tillhanda, bära Lheserne för de s Landet färlag-e ^ndelte Regementen inom Gctober mänads slut hwarje är tillsända Landshöfdingarne personelle Lörtekningar, som noga uptaga hwars och ens wid Regementet innehaswande Embete, Boställe och Läne-wiUkor med hwad mera som till upplysning för Taxerrngsmännen tjena kan. Esser Eaxeringarnes stut aligger ^äradsstcifwarne, att öfwer alla de Officerare och öfrige Tjenstemän wid Regementen påförde afgifter, ofördröjeligcn upprätta och till Landshöfdjngarne aflemna Lörtekningar, som ge, nom wederbörande Regements Besälbafware höra tillställas llppbördsmännen wid Regcrnent n, för att samma afgifter af hwars Den 2 October. 171 ch ens Lön innehalla; Rommande att förallas m^d detze medels lefwererande och edowrsirnde pa sätt hittills warit wanligt. Hwilket likwä! Riksens Högloft. StänderS mpröfwande wörosammeligen underställes. Öre» ro den 2 October 1810. (ä Kilobi. oell kä ?re^e-8t§ndel5 Adelns I-eäLmärers vä^NLr I-eäLmäterr väzaLr Orovsteät. Job. V^Ujlrmsn Ossperssoo. VZIIokl. Lorg2re-8tändots UeckervZräL Lon6e»8rRndetL vä^orr I-eäLmäcers vätzULr äob. ?rt. LlsäberZ. öob. kelLZn. I.. ?. l^slleabsrZ.
N:o 94. anhällit, "det alla de Hemman och Lägehhe’ ter i Skåne, hvilkas egare vaiit frånvarande ”vid det af Landshöfdinge-Embetet utlysta sammanträdet och, till följe deraf, blifvit ansedde ‘•hafva ingått på ständig rotering, måtte blifva ”derifrån frikaliade, och fa återgå till extra ro“teskyldighet, så väl som alla de lägenheter, ”hvilka icke fått tillgodonjuta den utlofvade ”femtedels-nedsättningen.” I anledning af denna begäran, har, till Högloflige Ridderskapets och Adelns Protocoll, blifvit: a) af Herr Friherre Wrangel, Henning, efter meddelad öfversigt af Skånska ordinarie roteringens tillkomst samt de, emot dervid förelupne felaktigheter, under senare år fruktlöst anförda klagomål, yrkadt: ”att Rikets Ständer måt”te, uti underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj:t, ’"å nyo frambära deras redan förutgjorda, men ’’icke uppfyllda önskan om laglig rättelse och ”jemkning i Skånska ständiga roteringen, livar”till äfven hörer, att de jordegare, sorn, på ”grund af deras frånvaro vid förra sammanträ’’den, blifvit till ständig rotering genom magt’’språk dömde, må ega rätt att bestämdt yttra ’’sig, huruvida de samtycka till extra roterings•‘skyldighetens utbytande eller icke; samt att '‘Rikets Ständer täcktes lemna lämpligt anslag *’till bestridande af kostnaden för en slik rote ’jemkning; och b) af Herr Friherre af Nordin, Carl Jo - Statssamt Oec.-UtsJ^ Uti.
Äronand ftamfcpäferier fjafrna, wib årligen werfftädbe beftgtniitgar, ©tamfåä befunnitd wäl wårbabe od) föräblittgen af be wib fcpäferierne befintliga ierict' bjur i fortflribaitbe. tillfälle till inbemtanbc af råb od) upplpdnittgar röranbe ett förbättrab fårffötfelod) ulllultur öar, genom fortfaranbe biträbe af en i bejla ämnen fttnttig perfon, blifwit jemwäl ettjlilbe fcbäferi SattbtSrufefå Binäringar. SanbtBrufarc: möten. £e år 1847 tid föräbling af ^ornboffapen infiäpta od) t ferjTilba ftamhodänberier ttppflädba bjur Rafina fortfarit att trifioaS, od) b efia inrättningar fpnaö alltmera utöfroa bett toerfatt, font nteb bent bliftoit åfpftab. Xtnberfiöb fjär lemnatS åt föreningen tid IjäftaftoelnS befräntjaitbe inom Orebro Sätt, genom anflag af belö mebel tid refefoftnab åt bett perfoti, font för föreningens räfntttg i frattlrile uppföpt t)äftar af ett för @toerigeS jorbbruf fåfottt företräbeStoiS atttoätibbar attfebb race, bels bibrag tid erfättning af foftnabeit för bjttreitS transport. Sif to en åt föreningante tid häflaftoelttS beforbrattbe inom SBermlanbS od) 33le Sätt tjafioa mebel bliftoit antoifabe att antoänbaS fåfottt premier för utmärlta inom ttätnttbe
24:de voteringen: a) Den som anser, att det af Kongl. Maj:t till fortsättande af befästningsarbetena vid Stockholm pä landsidan för nästkommande statsreglerings-period äskade anslag, 300,000 R.dr, icke hör beviljas, röstar Ja; lilli, lill II. St. /‘rot. ISM) & 1860. Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer beviljat omförmälda anslag. Som denna votering utlällit med 68 Ja och 51 Nej, hafva alltså Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Va-propositionens innehåll. b) Den, som godkänner Stals-Utskottets hemställan, att Rikets Ständer, vid anmälan om sitt beslut i hufvudsaken, i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t behagade förordna om återlemnandu tili statskassan af den del utaf de vid förra riksdagen för befästningsarbetena vid Stockholm beviljade anslags-medel, som icke blifvit dertill använda, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, har frågan om aflåtande af en sådan underdånig anhållan förfallit. Voteringen har utlällit med 59 Ja och 60 Nej, och hafva alltså Rikets Ständer beslutat i eldighet med iVe/-pr opositionen. Den som vill, att till underhållande af beväringsmanskapets beklädnad må beviljas det af Kongl. Maj:t äskade anslag, 567,000 R:dr, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer bestämt ifrågavarande anslag till 378,000 R:dr. Denna omröstning utföll med 60 Ja och 59 Nej, hvadan Rikets Ständer alltså beslutat i öfverensstämmelse med Va-propositionens lydelse. Den som vill, att allöningeu för Expeditions-chefen i Sjöförsvars-departementets Kansli-expedition bestämmes till 5,000 R:dr, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, är omförmälda aflöning fastställd alt utgöra 5,500 R:dr.
Art. i samma Traclat fullfölja deras ömsesidiga påståenden, hvilkas lagliga gång genom Fredsbrottet blifvit afbrulit; så kan Utskottet för sin del icke erkänna någon Svenska Staten åliggande skyldighet att ärsätta den å desse på vinst och förlust förtagen enskilde handels speculationer uppkomne skada och förlust, lika litet sorn Utskottet anser Staten hafva kunnat göra anspråk på andel i förtjensten derå, i händelse de blifvit med framgång utförde. Dock Stats-tits kottets Be täll kand en, i 45 Dock varder detta allt Rikets Högloft, Ständers eget bepröfvaude vördsamt underslå Idt. Lärande det Beslut, som Rikets Ständer i anledning häraf kohima att fatta, böra, såsom svar å den Nådiga Pro iiositiolien, hos Kongl, Muj:t i underdåniglet anmälas, Utdrag af Protocollet innefattande hägre Herrar Ledamöters särskildte yttranden bifogas. Stockholm den 2 Octoher, i8a3. Utdrag af ]?rötoCollet häliet hös Riksens Högloft. Ständers »Stats-Utskott den 6 Octobef 1823* SD. Neda 11 bemälde Herrar Ledamöter# hvilka till Protocollet, för den 24 sistlidne September, anmält deras Reservation emot Utskottets Pluralitets beslut i frågan 4:de Sami. 5 Band to 146 Slat s-U t sk o t tets Betänka uden. om Svenska Medborgares ersättning för förlaster, som dem tillfogats genom uppbringningar af Magier, med hvilka Riket varit i fredligt förhållande, aflemnade nu deras skriftligen uppsatte tankar nemligen: Herr Norrens. ”Jag kan icke förena mig uti det af Stats-Ulskottets