Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Gr. o. Landtm, erinrade, alt om han icke misstog sig, var det betänk, rörde theaterdirecteurer, hvilket af andra Ständ blifvit återremitterad!, ett af Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. afgifvit betänk, om erläggande af afgift till Theatercassans pensionsiurältning, hvilket utgjorde ett frän nu förevar, ämne afskild fråga. Frih. Boye: Frågan om erläggande af 2 r:dr till K. Theaterns pensionscassa och 2 r:dr till Hofcapellet har redan förevarit uti Ekon.Utsk:s betänk. N:o 35, som blifvit återremilteradt och återkom i betänk. iN:o 87, hvilket jag icke tror hafva varit föredragit; men Ekon.Utsk. bar der vidblifvit sin första tanka, och således afslagit den lindring som begärdes. Den afgift af 4 r:dr, som theaterdirecteurer skola betala för hvarje representation, är en verklig bevillliingsafgift; men den afgift, hvarom jag nu talar, är en alldeles särskild afgift, utom nyssnämnde 4 r:dr, och frågan om den sednare afgiften är en ekonomisk fråga. Det obilliga i dessa afgifter ligger deruti, att en annan person skall kunna säga till theäterdirecteuren: Du har minst 32,000 r:dr i årlig behållning och derför skall du gifva 4 r:dr hvarje afton; då deremot hvar och en som äger borgerlig rörelse, får sjelf uppgifva sin inkomst och derefter blifva beskattad. Jag anhåller, alt orden: ”Och dessutom för hvarje representation i Stockholm 4 r:dr”, måtte utgå, samt att theaterdirecteurerne, likasom andra, i stället få sjelfva uppgifva behållningen af sin rörelse. Skulle Ståndet besluta en återremiss, sä har jag ingenting deremot, blott ändamålet vinnes.
16: 45 pr meter — slätt randigt, rutigt, fasoneradt, damast etc. (cirka 240 olika kvalitéer o c h 2,000 olika färger, m ö n s t e r e t c). Siden-Damast. f r. 9 0 öre — 16,45 Siden-Basttyger pr robe » kr. Siden-Armtlres, Monopols, Cristalliques, Moire antlque. Duchesse, Prlncesse, Moscovite, Marcelllnes, sidentyger till t a c k e n och flaggor etc. etc. tulloch portofritt i h e m m e t. G. (K. &amp; K. Hofleverantör.) Gr ef magnigatan IO. Invärtes och barnsjukdomar. Sönoch hälgdagar kl. 10 — 11. Allm. 1 månaden utan &amp; UTSTÄLLNINGSTVÅLAR: V a k n a n d e ljud tränga utifrån staden in i hans rum, lampan har brunnit ut, han släpper in dagsljuset; det är grått ännu. Intet af detta stör h o n o m, han är så helt upptagen af sitt förehafvande. H a n går fram o c h åter öfver golfvet, stannar så helt plötsligt, går sedan åter vidare. Det arbetar våldsamt i hans inre. Så koncentrerar sig hela hans väsen segt kring en enda punkt, allt h v a d han äger af kraft o c h vilja knyter sig samman för att bringa fram hans skapelses innersta kärna, den utan hvilken dess tillvaro blefve utan fog. Minuters samlad, stilla förbidan på kraft, s o m undfås, ej tages, så ett språng, ett mästersprång mot höjderna, o c h tanken är b o r e n. Kraften, s o m förskaffade h o n o m segern, dröjer d o c k kvar, lyftande o c h l u g n; glädjen är också kvar — skaparglädjen, segerglädjen — d o c k utan rus, behärskad af en stark m a n s känsla af att ha stått inför något, s o m är större än han. E n furste är han likväl.
Dock bör, efter Committerades tanke , dessa ärender framdeles, eller så snart sådant i Constitutionel ordning kan beslutas, öfverflytlas till Inrikes Departementet, hvarvid ingen annan åtgärd erfordras, än att den för nämnde ärenders handläggning här framdeles föreslagne afdelning ställes under sistnämnde Departement, der Betjeningens antal då bör ökas , samt i Finance-Departementet minskas. Och torde deremot Kameral-ärenderne kunna till Finance-; Departementet öfverlemnas. För öfrigt hafva Committerade sökt, att emellan desse Departementer uppgöra skillnaden på det sätt, att grunderne för bestämmandet af Statens inkomster åfjord och fast egendom, eller Skattläggningsverket, skulle tillhöra InrikesDepartementet, hvars befattning upphör och öfyergår till Finance-JDepartementet, då fråga upp - 574 Betänkande bm Rikets Styrelse-Verk. kommer om dessa inkomsters beräkning, upp^ börd, redovisning och användande. Frågor om disposition af de medel, som anslås till landthushållningens upphjelpande, lärer desto mindre bora anses såsom någon Finance-Departementet tillhörande befattning, som undersökning och pröfning dervid måste föregå om landthushållningens tillstånd och behof, — en omsorg, tillhörig Stats-Secreteraren för Inrikes Arenderne, på hvilken grund Ärender af ofvannämnde beskaffenhet honom böra tillkomma; hvilket Commiiterade således föreslagit. Bland de den inre ordningen rörande Ärender, som skulle tillhöra sistnämnde Stats-Secreterare, är jemväl Postföringen upptagen. Denna inrättning är väl i sitt närvarande skick att anse såsom en inkomst-källa för Staten, och hade, på sådan grund, bordt stå under Finance-Departementet; men då hufvudsakliga ändamålet dermed är, att bereda en obehindrad communication alla orter emellan, samt, vid öppnande af någon ny postgång, fråga alltid uppkommer om användande af hemman till detta behof emot åtnjutande af vissa förmonerj så hafva Committerade ansett sig ega tillräckligt skäl till sitt förslag i denna del. De till Eders Kongl. Majds Kammar-Expedition under loppet af år 18ig inkomne mål utgjorde ett antal af 800.
Och det är ett konstnärligt grepp af sångaren att å skådlig göra naturens skönhet under bilden af ett gudarnes samqväm kring land och vatten. Vi veta nu icke, till hvilka qvädet skrefs, endast att det rörde ett giftemål mellan herrgårdarna Aske och Signildsberg vid Mälaren. Men han har sjelf förgätit de vanliga personalierna och höjer sig som en äkta skald öfver dem till en sann naturoch festingifvelse. Vi meddela poemet i någon förkortning. (Berg-råårs chor:) Kom, säijen, Nympher kring Mälare-strömmen, Hvad för et glädie-speel ok frögde-sång Höres alt rundt omkring? I Nympher, dömmen, Hvart ut sig ärnar alla gudars gång, Som allesamman Med störste gamman Ok lust sij the Sathyrers bokke-språng! Alt sijr man, hvad man sijr, at det sig gläder, Fast om det löper åhrsens tijd emot. Nu gifver himlen här mehr liufligt väder, Skijn hafver härtil ond haft af rägn-soot. Alt måln fördrifver. Ok himlen gifver, För hvad han sargat, åter läke-boot. Män hvad är orsak til at det så händer, Hvad för en under-makt som lagar så? Hvem är, som all vår sårg ok olust vänder, Som vij alt härtil haa måst undergå? För rätt ok vissa Kunn vij ei gissa, Om vij det ei igenom eer förstå. Lell måste vij med god skiäl oss förundra, Hvad som i dag kring Mälaren lär blij, Efter som Jupiter nyss vänstert dundra, Ok vij å denna dag fulkomligt sij, Hur alla gudar Mercur sambudar Ok ingen, än Erinnys, lemnar frij. Välan! I fall at vij rättligen höra, Så hörs i vädret en rätt gudlig röst, Ok huru Muserne liuft stränger röra. O, skiöne sommar-väer i första höst! Vist boor när handen Vid Mälar-stranden Den, hvilken himlen tillför hiertats tröst. Mälare-nymphers chor:
Förordningen den 50 Januari 1747 och Kongl. Förklaringen den 50 Januari 1751, måtte äfven framgent få tjena till efterrättelse, och att följaktligen på särskild undersökning och pröfning i hvarje läll mätte få ankomma, till huru många delar ett hemman, med afseende å åhoernes bestånd, i mån af egornas beskaffenhet till godhet och rymd, må kunna klyfvas. Länets innevånare instämma i den önskan, alt hemmansklyfning i detta län ej bör ega rum, om icke en åbo å dess hemmansdel kan framföda två hästar och fyra kor. Detta skulle likväl ega rum endast för krono-, krono-skatteoch frälse-skaltehemman, samt ej medföra retroaktiv verkan till rubbning i redan skedda klyfningar i mindre delar. Häruti har Landshöfdingen äfven instämt, dock med det undan - Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet. N:o 27. 19 tag, att utflyttning från by till utmark eller annan aflägsen ouppodlad jord alltid måtte tillåtas, ulan afseende på erhållande af större eller mindre hemmantal eller egovidd. Landshöfdinge-embelct och innevånarne sammanstämde i det förklarande, alt de ansågo förmånligast det de dittills utkomne och då ännu gällande författningar angående hemmansklyfning bibehållas uti behörig kraft och verkan; dock att de föregående undersökningarne må anställas af länsmannen i orten, med biträde af 2:ne edarne nämndemän samt dervid noga iakttagas jordmånens art och beskaffenhet jemte all till odling användbar mark, den varande öppna åkerns rymd och medel afkaslning, slåtter, egornas belägenhet intill bostaden, fodertillgångarne i medel-år, skogens areal och beskaffenhet, binäring af fiske eller annan förmån, m. m., till upplysning för Ilärads-rä ten, om 2:ne åboer derå kunna hafva sin försörjning. Landshöfdingen och pluraliteten af länets innevånare sammanstämma deruti: 4:o.
Direction med tillftedsstallelse skulle 'Slats-\Jt skottets Betänka riden. 1629 -Se alla sådane åtgärder, hVilka kunde åstadkomtna Vidsträcktare tillgångar för en inrättning, hvars ändamål Voie så ädelt och nyttigt, och hvars utvidgande skulle lill den lidande3 väl bidraga, samt i öfvertygelse att deli enskildtä fri kost igheten, lika som Riksens Ständers bevågenhet skulle ökas i mohn af deri a i 1 mäbnare och närmare kännedom, sorn erbölles om sjelfva inrättningen och dess administration, Riksens Ständer beslotp , att deras Revisorer t i' 1 granskning af StatsRalrto och RiksGälds-Verkens Räkenskaper, äfven skulle revidera de Hospitals och Lazaretts Räkenskaper, söm är o ställde under Kongl. Seraphimer Ordens Gillets Of" ver-Styrelse Och efter gällande författningar ingå ti 1 Kongl. Kammar-Rättens granskning, och uti 29 § af Riksdagsbeslutet den 9 Augusti 1815 finnes detta afven intagit, dock meri tillagdt förbehåll af Kongl. Majus Nådiga gillande. Uti den af Revisorerne åberopade och deras anmälan till Ständerne bifogade Nådiga skrifvelse af den 29 September förledit år, till Kongl* Seraphin er Oidens Gillet, har Kongl. Majit åter, i anledning af Kongl. Seraphimer Gillets anförande, att Hospitalsoch Barnhus-fondeh, hvarutaf äfven Lazarefterne de senare liderne, i brist af andre tillgångar Varit underhallne, icke består utaf någre af Rikets Ständer dertill lemnade bidrag, utan förnemligast arf de för!äningar, som frainfarne Konungar gjort till Hospitalen och Barnhusen; äfvensom af enskilté personers stifte!ser och donationer, förklarat, att i anseende härtill och då Redogörelsen löt? denna fond, hvilken innefattades i den Hufvud - 1630 Stats-Utskottets Betiinkanderii bok, som Kongl. Seraphimer Ordens Gillet årligen later upprätta, inginge till Kongl.
Den flsipr simm as (r)'11s«chjelmsta konstens ränka, hwiiken Riddarhus - u.stoktkt sönflagit, körer vä imer särk fl.lfwa konst?", hwilken stadie orubbad bör undkr Riv» dårhus - I)!>oH,on5 förwalkninq förblifma, om än de Inrättningar skulle undergå förändring, hwarcst de yng» lmgar, som njuta understöd derifrån, eryölla underwiS. ning, dä ann.., försättning om denna del af ränans anwändande kil samma ändamål kunde tagas. Ut WAL ES»»!SS«! skatter hafwer äfwen sa czlculsesk, at icke hela dell of i nelsn upkommande ranta äkgärn'l Uanllon för De kW änne eaöenerk underhäll wjd Krigs AcaZemien och lil de trenne llip>sn6ierna, utan leninar er ärligt öfwerskstt, som ökar sjelfwq konäsn. Grefwe 6s !s Oarölo, ^xsl, finge såsom Ledamot af Riddarhus-Utskottet glswa ivid han. den, at sjklswa 6) liendselmska Testamentet nu mera ej finnes, uran lärer förkommjt; men ak det more tilräckligen uplyst, at Islt-irors ranka warit inrattnin, gen af er Ouliegium lilulire, hwilket fivätlrgen ni, kunde göra den äsyftade nytta, da ej rilgang pä goda Lärare saknas, men wäl medel sör ynglingar, ak sig deraf kunna begagna. Grefwe Klamilron, I^uövig, gjorde det förbehåll, ak om den wid Lallberg inrättade Kgl.KrigS-^csäemien skulle komma at uphöra, räntan of'Adelig a Lsfierr-lclaolsng 6gxirs1 dä komme ak äterwända til sin första elelimakivn. Harwid anmärkte
I anseende till de dermed förenade göromålens vigt och beskaffenhet äro onekligen dessa befattningar bland de mest maktpåliggande inom det hela kansli, som hos Rikets Ständer är anstäldt; och Utskottet bör i detta afseende endast erinra, att det åligger ifrågavarande tjenstemän icke blott att uppställa och gifva en lämplig form åt Utskottens beslut i alla frågor, utan ock i allmänhet att verkställa den ofta ganska invecklade och mödosamma utredning af dithörande förhållanden, som erfordras för att motivera besluten; hvadan det icke kan förnekas, att riksdags-ärendenas behöriga och skyndsamma gång är väsendtligen beroende af det sätt, hvarpå dessa befattningar utöfvas. — I betraktande häraf synes det äfven vara angeläget, att innchafvarne af omförmälda befattningar tillerkäunes en ersättning, som motsvarar deras ansvarsfulla och ofta med ett särdeles träget arbete förenade åligganden, helst i annat fall svårighet torde uppstå att dertill erhålla lämpliga personer. En i detta hänseende anställd jemförelse med Statens embeteoch tjenstemän utvisar, att då aflöniugen för Stats-Utskottets Sekreterare vid 1823 års riksmöte uppgick till nära 2 gånger och för de öfrige Utskottens Sekreterare till mer än 11 gång större belopp, än Kollegie Ledamöters lön enligt då gällande stat utgjorde, så skulle nu, i fall de vid förra riksdagen bestäm - Stats-Utskottets Memorial N:o 110. 3 da arfyoden behållas oförändrade, förstnämnde Utskotts Sekreterare erhålla lika aflöning med cn yngste Kollegie Ledamot, och de öfrige ungefär samina belopp som Kollegie Sekreterarne.
Vid bestämmandet af tiden, då den ofvan omtalta fördelningsgrunden bör fastställas, synes det mig således lika tydligt, att en sådan icke behöfs så länge ingen fråga ännu uppstått om delade inteckningspanter, sora att den bör bestämmas genast då denna fråga uppstår. Ellfver en sådan då stadgad, synes mig alla, eller åtminstone de hufvudsakliga, olägenheterne vara undvikne. Blir den sedermera in-, tagen i alla gravationsbevis på alla de särskildta delarne, så länge den samfäldta pantsättningen af dem fortfar, så kan ingen part klaga öfver, att Statsanstalten undanryckt för honom möjligheten att underrätta sig om arten af den säkerhet, som blifvit honom erbjuden , eller af honom sökt. Är blott en sådan grund faststäld, så förfalla,såsom redan sagt är, alla de anmärkta olägenheterne af den nu varande »8 §. Den samfälta Inteckningshafvaren vet då bestämt för hvad belopp hans säkerhet minskas vid hvarje lossning och kan derefter rätta sig. Lemnäs honom då en emot detta belopp svarande inbetalning så är sjelfva lossningen en affaire emellan två personer endast och helt enkel. Den senare Inteckningshafvaren, 60m t. ex. ej blott i andelen N:o 1 tar inteckning , behöfver väl alltid åse pantens N o 2 värde; men låt t. ex. 1 och 2 samfält vara intecknade för 20,000 R:dr, och Ridd, 0. M. Prof. V. Band. 13 Den 11 Juni i J. m låt begge delarna vara upptagna i fördelningsgrunden lika, så inskränker sig hans pröfning** åtgärd endast till att eftersinna huruvida pantén N:o 2 medför säkerhet för 10,000 R:dr, så att icke någon deraf uppkommande brist behöfver ur N Efter dessa anmärkningar fortgår jag till frågan om när, och huru, nämnde fördelnings och liqvidationsgrund bör bestämmas. Jag ser för min del ingen våda i, att låta detta bestämmande vara frivilligt, der som alla parterna derom osämjas. Parter härvid äro pantens, eller pantandelarnes ägare, samt de sorn för tillfället söka inteckning i den delade panten.
För öfrigt en stor del af teaterns bästa krafter, som alla ryckas med till framgångsrika ansträngningar af den oemotståndliga ensemblen — båda herrarne Wagner, fröknarna Widell, Lindzén, fruarna Fornell o c h Olsson, hrr Olsson o c h Sternisall. S o m förpjäs gifves en liten spansk bagatell » Doktor Carrasco », äfven den ganska muntrande, där fröken Lindzén med ungdomligt bebag och hr Änder med lika ungdomlig oförskräckthet uppbära hufvudrollerna. Tredje kammarmusiksoarén gafs i tisdags inför en alldeles fulltalig o c h s o m vanligt mycket intresserad publik. Programmet inleddes med ett klassiskt nummer, nämligen Haydns stråkkvartett i a-dur, hvars vackra adagio var särskildt anslå- ende. Följde så Emil Sjögrens förträffliga, väl genomförda o c h melodiösa sonat för violin o c h piano (e-moll). Hr Aulin utförde violino c h hr Stenhammar, nyligen hemkommen från utlandet, pianostämman, båda på elt synnerligen förtjänstfullt sätt. Detta stycke väckte också det lifligaste bifallet, i det de båda exekutörerna jämte kompositören framropades ej mindre än tre gånger. Soaréns slutnummer utgjordes af Brahms ' stråkkvintett i g-dur med ett par ganska anslående satser, den andra o c h tredje. Intressantare o c h mera anslående kompositioner af Brahms hafva dock, enligt vår åsikt, utförts här. Af Sophie Linge. D ä r funnos två väfstolar i gång; i den ena satt vår huspiga Tilda, i den andra gamla A n n a. » N e j, se det var då roligt, att Heléne k o m - mer hit o c h hälsar på oss » — hon kallar m i g med en gammal daddas rätt aldrig för annat än Heléne — » o c h tittar på våra väfvar.
I öfverensstämmelse med dessa åsigter, hemställde Statsrådet i underdånighet, att Kongl. Maj:t, i afseende på här ofvan omförinälda ämnen, måtte för Sin del i nåder besluta och Lill Rikets Sländers antagande föreslå: 1:0 att af nedannämnde, i hemmans och lägenheters räntor inbegripne, persedlar och tjenstbarheter den del, som hittills kunnat till leverering Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 66.
Om detta så förhåller sig, kan nied skäl sägas det Utskottet i denna sak följt det system att gå, tillba■ och jag får högtidligt förklara att efter min oförgripliga tanke, denna förändring af fiyttningstiden var för alla Landtman ikring Stocholm högst olycklig, emedan oberäknadt alla Ny-odlingar å sank marki bergning, sora sällan ej inträffar för än michelitiden, ingår uti ett väl inrättadt åkerbruk potatis cultureö till en stor del, och denna jordfrukts upptagande bör nödvändigt ske innan mertio afOctober månad då vanligtvis starka frostnätter till* stöta jag frågar billigt? huru detta kan skje om fiyttningstiden återkommer till den usta Öctober då minst 8;ta dagars dagsverken gå Bil. till Ridd. o. Ad, Pr. II Band. 48 Den 15 Martil. förlorade, och tror jag att förmånen rå elen tiden begagna dessa dagsverken till potaters upptagning fullkomligen öfverväger det af andre värda Ledamöter framkastade skäl till flyttningstidens förändrande, nemligen att med fodret skall af de afflyttade tjenstehjonen misshushållas under den sista månaden de äro qvar i tjensten, Hvad åter som j3g hört sägas de af PresteStåndet framkastade skäl angar, det de ej hinna förrätta de vanliga husförhören innan mantalsskrifningen börjar, tror jag att ej just det är någon nödvändighet att dessa förhör slutas innan Mantalsskrifningarne börjas, emedan om något fel vid densamma skulle begås, detta ganska lätt kan förändras när mantals förteckn ningarne enligt Förfättningarne ifrån Häradsskrifvarne återkomma till Socknarnes granskning och genomseende, och vid hvilken tid troligen alla husförhör äro gjorda. Min Ödmjuka anhållan är derföre att den nu varande flyttniogstiden måtte få blifva heji andande, y och tror jag att OeconomieUtskottet vid sistlidne Riksdag denna sak då så noga genomsedde innan Utskottet tillstyrkte den nu varande flyttningstiden. Dessa mina tankar anhåller jag ödmjukast få åtfölja Friherre Rehbinders Memorial i detta ämne - Den 15 Martill 75$ N:o 3.
Utskottets yttrande, i fråga om denna §, är godkändt af Bonde-Ståndet: hvaremot samma yttrande blifvit återremiteradt, nemligen: af Ridderskapet och Adeln, hufvudsakligen på grund af gjorde anmärkningar, att de uti denna § af Riks-Stånden beslutade förändringar omfatta grunder för utgörande af bevillning, hvilka, till följd Ståndens olika beslut, bordt föranleda till votering i Förstärkt Stats-Utskott, samt att enär endast 2:ne Stånd antagit den föreslagne redactionen, Utskottet borde taga i närmare skärskådande, om icke det gamla stadgandet i Bevillnings-förordningen borde oförändradt bibehållas; af Preste-Ståndet, sorn ansett den fråga, hvarom RiksStånden stannat i olika beslut, i afseende på denna §, innefatta en bevillBih. till R. St. Prol 18.0- 5 Sami., 1 Afd. ti Haft, 1 2 BevillningUtskoilets Utlåtande, N.o 22. ningsgrund; samt af Borgare-Ståndet, som jemväl funnit dess vid denna § fattade beslut innebära eu bevillningsgrund; och hafva sistnämnde 2:ne Riksstånd tillika förelagt Utskottet alt, i följd häraf, voteringspropositioner i behörig ordning upprätta. Då således 2:ne Riks-Stånd beslutat, att voteringspropositioner, i afseende på förevarande §, borde upprättas, samt Ridderskapet och Adeln, i enahanda syftning, återremitterat frågan; så anser Utskottet sig föranlåtet att, med frånträdande af dess derom afgifne yttrande, vördsamt föreslå följande Voterings-propositioner: 18:o Den, som vill, att contra-propositionen skall upptaga Ridderskapet och Adelns beslut, att det uti 50 § med cursiv stil införda ordet ”rättmätiga” skulle utbytas emot orden: ”med hvarandra jemförlige”, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, kommer contra-propositionen att innefatta Borgare-Ståndets beslut, att ordet ”rättmätiga” borde utbytas emot ordet ”rätta”
Mig synes deremot, att hvad Hr von Hartmansdorff nu uppläst ur kyrkolagen visar alt det var ganska mycket, som hörde till klockarens befattning. Kyrkolagen förbjöd ej något annat än att klockaren skulle vara pastors enskilda dräng. Att klockaren skulle försumma gästabud och dylika tillfällen, för att sköta skolan, tror jag så mycket mindre, som seden, åtminstone i Skåne, är, att klockaren alltid bevistar barndop och bröllop, hvilket ganska ofta hindrar honom; med ett ord, det är ganska mycket, som honom åligger. Om han till följe deraf skulle nödgas taga sig en substitut, så tror jag del vore bäst att hafva en särskild klockare och en särskild skol lära re. Dessa befattningars förening anser jag väl kunna äga rum i mycket små församlingar, men tror ej att den bör peremtoriskt anbefallas. I Preussen och Hannover, der jag förliden sommar vistades och tog nära kännedom af folkskolorna, är det uttryckligen förbjudet för klockare alt tillika vara skollärare, men orgelnisttjenst hade skolläraren rättighet att förena med sin befattning. Nu har jag ej yrkat något annat, än alt i den blifvande författningen förening af klockareoch skollärarebefattningarna borde vara tillåten, men ej anbefalld, emedan det alltid är vida bättre, att de äro åtskiljda, än att de äro förenade. Hvad beträffar klockarens afsättlighet, som Ilr von Hartmansdorff tyckes anse ganska lätt, så får jag erinra derom att klockarens afsättning af församlingens pastor ej betyder någonting; klagomål kunna anföras och rättegången derom kan gå instanserna igenom t. o. m. Hofrätten. En sådan 254 Den i3 Februari e. m. rättegång kan stundom räcka i 5 eller 6 år, hvarpå jag har haft ett bevis på Gottland. Gr. Hamilton, Flenning Ludv. Hugo: Visserligen hade jag önskat att få yttra mig öfver denna § i sin helhet, men skall dock i anledn. af Hr Frih. o. Lnndtm-.s framställning derom nu inskränka mitt yttrande till det första morn., ehuru jag måhända äfven kommer att vidröra de öfriga. Jag hade önskat, att en förening af skollärareoch klockarebefattningarna vore i författningen förbjuden.