Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utjordar od) urfjällar, forn ej äro t hemmanömärdet tnbegripne, anfeö, ef» ter deraé bejfaffenl>et, lifa med annan jord. 38 §• 20. göt kronohemman famt alla attDra [)cmman och lägenheter, f)\rilfa inne* l>afmaö meD Åborätt, böra åboerne erlägga enaljanDa £3evDiOtring, forn voove De fjelfroe egare. itboer, forn befttta Remman meD lifötiDö fläDja, erlägga SSeroillning få» font egare. §• 21. grälferäntor beräfnaö till capital, meD gern procent efter förra åretö marfe» gång och till afgift, lifa meD fa|tigl>eter, ^milfen afgift af grälferäntanö egare bör etläggaö. §. 22. Utom Denna SSenoillning efter cgenDoméroätDet, fotuma neDannämnDe förut erlagDe utjfplDer, fåforn af grunDjfatté natur, att för räntecgaren fortfara, nemligen: 5<3r Si*«lfe<etjenöoniöi*: §io 0fillingar för (tharje rujltjen|t»marf, efter ingifroen oel) eif tig befun» nen ru|ltjen|f»längD od) joröebof i Det Van, Der egenDomen är belägen. ©enna afgift uppl)ör till hälften, Då rullningen uppfätteö, och eger icfe rum för fäteé» och laDu»gårDar famt De till ©anroifö äpoepital l/öranDc grälfe» hemman.
Efter ett sådant öpnande utgör sjelfva jernvägen säkerhet för upfyllandet af entreprenörernes förbindelser. 7:o Till understöd för jernvägsanläggningen utfärdar Svenska Staten obligationer å en bestämd summa för hvarje Svensk mil, som af entreprenörerne utföres, betalbara 25 år efter utfärdandet och bärande en ränta, sorn är tillräcklig att försäkra deras lifgifvande å Londons börs till pari; åt Svenska Regeringen öfverlemnadt att deras form och valör m. m. i sinom tid bestämma. 8:o Dessa obligationer, hvilka utfärdas för hvarje serskild afdeln. af ifrågav:de jernvägslineer, så snart arbetet å densaihma blifvit påbörjadt, öfverlemnas till Gode Alän, som utses af Svenska Regeringen och entreprenörerne till lika antal, och förvandlas obligationerne af dem i penningar, som till entreprenörerne utbetalas, på sätt i nästföljande punkt bestämmes. 9:o Vid perioder, icke öfverstigande 3:ne kalender-månader, skall den Ingeniör, hvilken af K. AI. förordnas att å Statens vägnar kontrollera arbetets utförande, utställa till entreprenörerne skriftligt intyg till erhållande af betalning, ifrån den genom of - Den 17 December f. m. 201 vannämnde obligationer bildade fond, uti sådana poster, som af sagde Ingeniör finnas slå uti ett billigt förhållande till arbetenas fortskridande och hela det belopp per mil, som af Svenska Staten genom sagde obligationei1 förskjutes; skolande, vid slutliga fullbordandet af hvarje jernvägssektion samt dess öpnande för trafik, återstoden af den för samma sektion anslagne fond, till entrepenörerne, uppå intyg af samme Ingeniör, af Gode Männen utgifvas. 10:o Skulle vid något tillfälle Regeringens ingeniör vägra att på entreprenörernes begäran meddela ett sådant intyg, eller lömnar han detsamma för ett i deras tanka allt för ringa belopp, skall frågan derom öfverlemnas till K. M:s pröfning, och må entrepenörerne ega att, om de så för godt finna, inställa arbetet, intill dess K.
Krono-säterier 19; mantal: frälse säterier 378Ty mantal: skatte-säterier 4i mantal: säteri-rusthåll 16; mantal: rå- och rörs-hemman 166yg mantal: frälse-hemman 1166if$ mantal: frälse skattehemman 69^f mantal: Kronohemman 13^ mantal: dito under krutbruk anslaget 1 mantal: Krono-rusthåll mantal: dito Aug mentshemman 3 mantal: Krono skattehemman 980]£; mantal: dito särskildt under Bruk skatteköp, derå Åbo, 10Tyij mantal; Krono skatte rusthåll 114tVtt mantal; dito Augmentshemman 82;; mantal; militie boställen 7lA mantal civila boställen 22Ty mantal: Ecklesiastika boställen 90Ty mantal: Domkyrkohemman frälse 1; mantal: dito krono 1 mantal: Gymnasieoch schole-hernman Krono 3; mantal: Hospitalsoch barnhus-hemman frälse 2; mantal: dito krono 1 mantal: rekognilions skogshemman mantal, tillhopa 3355?|; mantal förmedlade utom torp, utjordar, urfjellar, allmänningar och parker m. m. jemte bruk, q varnar o. s. v. — Bevillningen gör af ofvanförmälda hemmantal 65,856 Riksdaler 27 skillingar 7 rst. banko. — Af öfrige lägenheter, verk och imältningar 13,081 Riksdaler 37 skillingar; hvarförutan öfrige allmänna bidrag åligga samma hemman till ett belopp af 446,884 R:dr 16 sk. 6 rst. samt verk och lägenheter 28,356 R:dr 9 sk. 1 rst. Sedan 1842 hafva tillkommit 2;; mantal nyhemman samt af q varnar 3 par stenar. Politi. En arbetsoch förbättrings-inrättning för vanvårdade och vänartige barn finnes i länet.
Hr Strussenfelt reserverade sig emot R. o. Ad:s nu fattade beslut. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. till 3 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Lördagen den 16 Augusti i834. Plenum kl. 6 e. m. Från IJ. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hade underteckn. Ridd.secret. cmoltagit ett så lydande bref, som upplästes: II» Den lG Augusti c. m. Till Hr Riddar hussecr eter aren! Som jag af enskilda angelägenheter är hindrad att infinna mig genast vid början af det tilt i dag eftermiddag kl. 6 hos R. o. Ad. utsatta plenum, torde Hr Ridd.secret, anmoda den äldste närvar, ledamoten af R. o. Ad. att mottaga klubban och föra ordet, intilldess jag hinner till plenum uppkomma. Stockholm d. 16 Augusti 1834 JicoD Dn la Gabdie, I anledning häraf hade äldste Grefven, H. Ex. Hr Gr. Brahe, Magn, såsom ordförande öppnat plenum. Upplästes till justering och godkändes Exped.Utskts under N;o ioi afgifna förslag till R. St:s und. skrifvelse till K. M, angtde båtsmäns och kronoeffecters transporterande sjöledes, Ånyo föredrogs Oecon.Utskts d. 3o sisth Juli e. m. på bordet lagda utlåt. N:o 97 i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utsk:s betänk. 1X067, angide ryttares, soldaters och båtsmäns dagsverksskyldighet till församlingarnas pastorer, Hr Riben, Carl Wilh.:
Automatscenerna flyta ur hans gamla penna i dennas bästa bläck och innehålla mycken löjeväckande karakteristik. Det groteska slutet af finalen tilltalar oss i alla fall mer än sista aktens slut med alla dess obehagligheter: Hoffman, som nyss svurit sin sånggudinna tro och lydnad, återtagande fader Bacchi banér, kurtisanen Stella säljande sig åt geheimerådet Lin-dorff, ett stycke djefvul i vild peruk, lilla Nicke och lilla Ville alldeles redlösa, med sina runda rosiga barnansigten blossande, vinglande och sluddrande på mål och klack, allt detta infattadt i ram af skriande och bullrande vinfastage till studenter under glorian af ett jettestort vinfat, bakom hvilket — sånggudinnan uppenbarat sig för Hoffman för att försvinna — säkert för alltid. Ur Dagens Krönika. 40Emellan dessa akter ha vi den tredje, den mirakulösast ansedda af dem alla. Det är nemligeu här Sköna Helenas och Söta Parfymösens diktare försöker sig på koturnen, med benäget biträde af hr Henneberg, likväl, som hjelpt till med orkestreringen, som i tydlighet lemnar intet att önska, särdeles framblåst af vårt dugtiga kapell. Här finnas åtskilliga lyriska miniaturer i An ton ias romans, kärlekssången och duon, som intaga genom flytande melodik, mild resignerad värme och en rutinerad röstbehandling. Den beryktade barcarollen förlorar att sjungas som kör, dess melodi är ju ett nonsens, men dess rhytm dess bättre, vaggande, krusande, glittrande som vågorna i Canale grand en månskensnatt, plaskande mot öfvergifna suckande palatsers vemodiga rader. Dess instrumentering är helt kort förtjusande. I ensemblestyckena, de begge stora ter * zetterna är det man ser Offenbachs Meyerbeeriserande i all sin häftighet. Också hr Henneberg som instrumentatör har här tagit händerna fulla och orkestern sofver icke. Att skrika har sålunda till slut blifvit obligatoriskt för de sjungande, af hvilka åtminstone fruar Edling och Östberg samt hr Sellcrgrcn ha ganska betydlig mängd blixt och dunder i sina resp. stämmor.
Förmyndarstyrelsen, som följde på Gustafs död, nödgas erkänna franska republiken som genast återgår till subsidiesystemet. Vid anträdet till regeringen är Gustaf IV Adolf ännu Frankrikes vän, men efter en resa till Baden, der han besöker emigrantkretsar, fattas han af detta osläckliga, sjukliga hat mot Korsikanen som öfvergår till dårskap efter mordet på hertigen af Enghien. Nu afbrytas alla diplomatiska för-bindelser med Frankrike, och Gustaf IV Adolf närmar sig England och Ryssland för att kunna bekämpa den nye antikrist. Men konungen ovetande äro ryssar och österrikare redan slagne vid Austerlitz, då han anländer för sent med sina trupper. Sjuttonhundratalet (ar i Sverges historia en så afgjord fransk pregel, att till och med svenska språket i tal och skrift är nära att utträngas af det franska, åtminstone bland de bildade klasserna. Man skrifver sina bref, håller sina samtal på franska språket och största delen af de aktstycken och memoarer, hvilka i arkiven förvarats och nu delvis äro tryckta rörande tidehvarfvets historia, äro affattade på franska, ja, man utger till och med en tidning på franska hvilken lefver i 30 år i Stockholm och bär namnet Gazette Française de Stockholm. En fransk akademi instiftas af Lovisa Ulrika; målarakademien öppnar sin verksamhet under fransmannen Taravals ledning och fortsättes under samverkan med Bouchar-don, Larchevéqve, Masreliez. Svenska teatern intages ännu mer än under föregående århundrade af franska komedianter och den svenska musiken bildar sig efter den franska; redan 1600-talets psalmbok begagnar franska melodier, och den tyske kapellmästaren och kompositören Düben lånar från samma fonder, tills slutligen Bellman lägger text under franska chansonnetter. Utvandringen till Frankrike pågår i större skala än någonsin. Kasten Rönnow, läkaren, grundar en medicinsk skola i Nancy, Martin Roland, deltager i grundandet af en société d ’ Emulation, i Paris; Torbern Bergman,kemisten,blir jemte Linné och Wargentin ledamot af franska vetenskapsakademien.
Jag lofvar mig väl icke häraf, sorn man säger, guld och gröna skogar; jag inser missbruk, och här och hvar vanvettigt begagnande af'egande rätten, men hvad Staten icke kan vårda, måste Staten öfverlåta; Förstörelsen deraf är gifven under närvarande Skogs Organisation; den blir, jag medgifver det, problematisk äfven under enskilda egande 512 Stats-Utskottets Betänkandett. rättens vård, när man endast fäster sig vid ett och annat framgånget exempel* Man ser fördelde Sockne-Allmänningat", tithuggne af deras egare! — ja visserligen; men månne icke sådant skelt tinder beräkningen, att lofligen eller olofiigen ersätta framtida behof från närmast belägne Kronooch Härads-Allmänning. Så länge en sådan resonree finnes, är föga att påräkna den enskilda omhugsnaden för skogsskötseln hos dem, som af en sådan till"åii£T kunna sis? besanna. O ö D O O Herr Professor Agardh heimar till stöd för dess i flere afseenden judicieuså anmärkningar Krono-Allmänningarnes försäljning, Skånes vidsträckta slätter och vedförlägenhet. Jag ville endast dervid göra den erindran, att ^hvad beslutet af förevarande sak än må bli, är det Skåne som derpå minst tappar eller vinner, emedan denna Province icke eger livarkeiiKronopark eller Allmänning, hvarpå Skog växer. De under Andrarums Alunbruk lydande 2:ne så kallade Kungs Ohror, kunna upptagas i denna beräkning. Skåne eger likvist betydelige och de vackraste Skogsparker under enskild egande rättens vård, och när mart der leder vår uppmärksamhet åt de fordom en Siats-Utskottets Betänkandeiu 513 befintlige Skogsfält, hvilka nu härjas af en ödande flygsand; framställer sig deremot en mängd exempel af dert enskildes, äfven i denna väg, framgångsfulla omtanka , sä väl i Skåne som i andra Provincer.
Född den 21 april 1782 i Schwarzburg-Rudolstadt, blef han tidigt pedagog. Efter mycket motstånd från olika håll grundlade den nitiske barnavännen år 1837 den första » Kindergarten », och då Fröbel den 21 juli 1852 slutade sin bana, hade den likgiltighet hans sträfvan i början rönt förvandlats till varmaste intresse från allmänhetens sida. I lekskolan få de små på ett naturenligt, lekande sätt utveckla sina förmögenheter och sålunda förberedas till den egentliga skolundervisningen. Det vackra och sinnrika tyska namn denna småskola bär härleder sig, frånsedt den bildliga bemärkelsen, dels därifrån, att en trädgård alltid bör finnas, då leken i det fria är hufvuduppgiften i den lilla pedagogiska anstalten, dels ifrån de små gossarnes arbete med gräfning och plantering, som höra till dagens sysslor. Ofta infinna sig de små där redan vid niotiden på morgonen för att åter lämna trädgården efter tre timmars tid. Andra dela tiden i två timmar på förmiddagen och två på eftermiddagen. Meat bruklig är dock tiden klockan 10 — 1. Afgiften för dagen är vanligtvis öre för hvarje barn. Det har aldrig varit Fröbels tanke, att barnträdgården skulle vara en blifvande institution, utan skulle han endast hjälpa och stödja uppfostran i hemmet, icke göra det öfverflödigt eller förringa dess betydelse för barnen. Moderskärleken förmår ej ensam och af egen kraft lösa uppfostringsproblemet — det fordras tilllika ett klart begrepp om barnets rätta behandling. Därför fordrar ock Fröbel, att uppfostran skall hvila på grundlig kännedom om barnnaturen, vunnen genom erfarenhet, genom ständigt fortsatt iakttagelse af barnen, hvarvid man kommer på det klara med hvad som för dem är egendomligt och naturligt. 10 — 20 I synnerhet i städer, där föräldrarne ofta ej kunna öfvervaka barnens utveckling och dessa mången gång äro utan uppsikt eller vård, hafva barnträdgårdarue vunnit sin största framgång.
För oberedda, lill pelsverk ej hänförliga hudar och skinn, eller rå-ämnet för Hudar och läderberedningen, hafva kommitterade väl föreslagit någon nedsättning i nu gällande slctnn införsels-afgifler, nemligen å torra, osaltade och obestrukna, i stället för 2 sk. 4 rist., 1 sk. 3,36 r:st. eller 4 öre; å torra, saltade eller bestrukne, i stället för 1 sk. 5 r:st., 11,52 r:st. eller 3 öre; samt å våtsaltade och andra slag, i stället för 11 r:st., 7,68 r:st. eller 2 öre skålpundet; hvarjemte kommitterade tillstyrkt både förändrade rubriker och nedsatta afgifter å olika slagen beredt läder; men hvarken i afseende å rå-äinnet, som i Norrige är till stor del tullfritt, eller å det derstädes lågt tullbeskattade lädret, hafva kommitterade, i betraktande, hvad del förra angår, af den betydliga förlusten af statsinkomst, ansett sig kunna bringa förslaget till likhet med Norrska taxan; hvarvid kommitterade likväl tillika uttryckt den förhoppning, att ett fortsatt gynnsamt resultat af tullintraderna måtte sälta Eders Maj:t i tillfälle att äfven till den inhemska tillverkningen af förnödenbetsvaran läder utsträcka fördelen af ytterligare tullnedsättning eller tullfrihet för rå-ämnet, och i lith. lill K. SI. I Afd. 2 lid 2 Häfl. <> kungl Aluj Is Nåd. Prop. As lii. bredd (lennell än vidare sänka införselstullcri å fabrikaten. Antnäikande kommilte rade derjemte, alt i de (lesia Europeiska länder, äfven der mera prohibitiva åsigler i tull-lagstiftningen gjort sig gällande och der klimatiska förhållanden gjorde tillgången på ifrågavarande artikel mindre behöflig, oberedda hudar vore från all tullafgift befriade.
Men vill man låta begrafningshjelpen framgent fortfara, äfven för de tjenstemän, som hädanefter befordras: så fruktar jag att Fullm:ge underlåtit fästa upmärksaraheten på ett förhållande, hvilket borde rättas efter redan meddelade allmänna föreskrifter, och att StatsUtsk. gjort sammaledes. Gr. Lagerbjelke: Jag befarar att det är den siste värde talaren, sorn icke fästat nog upmärksamhet på hvad som här är föreslaget. Den begrafningshjelp, som i denna § omtalas, står icke i någon motsvarighet till den, hvarom han talar, utan denna begrafningshjelp är, enligt detta förslag, och har alltid varit endast en nådegåfva åt sådane utfattige sterbhus, sorn man ansett af barmhertighet böra få någon hjelp. Derföre har också vid detta tillfälle Reglementets § blifvit såtillvida ändrad, att ordet ”understöd” tillkommit, hvarigenom ännu mera visas hvad man med saken menat. Hr von Hartmansdorff: Om StatsUtsk. haft denna godhet mot fattiga tjenstemän och vaktmästare i Riksg:sKont., hvarföre har icke StatsUtsk. sträckt sin ynnest jemväl lill tjenstemän och vaktmästare i Kronans verk? Jag vet icke hvarföre Riksg:s* Kont. i delta afseende skall hafva företräde. Hr Bildt: Dä, om jag icke misstager mig alltför mycket. Hr von Hartmansdorff är ibland dem, som anse att StatsUtsk. icke eger någon motionsrätt, utom den, som blifver en följd af från K. M. till StatsUtsk. aflemnade Propos:r, så vida de blifvit till StatsUtsk. direkte öfverlemnade, så torde han säkerligen såsom godt uptaga det förklarande, alt StatsUtsk. icke hade rätt att fö - m Den 2 December. reslå någon begrafningshjelp för Statens tjenstemän, då icke någon motion i detta hänseende blifvit väckt.
Att på andra, vare sig kommunens eller kronans tjenstemän öfverflytta uppdrag af så enskild natur, synes utskottet dessutom icke vara med rättvisa eller billighet förenligt, — hvarföre ock utskottet, uppå dessa skäl, föreslår, att motionärernas framställningar härom må förfalla. 9:o Hvad serskildt angår de väckta förslagen om en förändrad reglering af pastoralierna pä Gottland, hvilken fråga redan under mångå år varit föremål för framställningar dels hos Kongl. Majit, dels ock hos Rikets Ständer, hafva utskotten, under tillkännagivande, att hvad i fråga om ett förändradt aflöningssätt för presterskapet i det öfriga riket här ofvan är vordet tillstyrkt, icke afser förenätnnda ö, der serskilda förhållanden synas påkalla andra bestämmelser härutinnan, till en början skolat vördsamt redogöra för hvad i detta ämne förekommit. Allm. Besv.- och Ehon.-Utskottets Betänkande, N:o 96. 31 Sedan de försök till reglering af tionde-konventioner emellan lärare och åhörare hvilka å Gottland varit vidtagne, på det hela aflupit fruktlöst, hade Kongl. Maj:t uti aflåten nådig proposition vid 1834 års riksdag i nåder förklarat, hurusom Kongl. Majit väl funnit vigten deraf, att icke allenast söka för närvarande bilägga den söndring emellan presterskapet och allmogen på Gottland, hvilken förenämnde aflöningsfråga vållat, utan äfven att för framtiden förekomma dylika tvisters förnyande; men då hvarken presterskapet eller allmogen velat antaga hvarandras anbud till förening om prest-rättigheternas utgörande, och presterskapet ej eller ingått på det förslag till de serskilda anspråkens sammanjemkande, som kammar-kollegium i anledning af Kongl.
Ting utsätter, kungöre det genast Hofrätten och Konungens Befallningshafvande. Stockholm den 29 Mars 1854. Reservation: af Herr Carleson, som ansåg det ej vara visadt att den föreslagna lagförändringen är af behofvet påkallad. STOCKHOLM, tryokt hos N. MARCUS, 1854. Lagil/skottet» Betänkande, N:o 17. 1 N:o 17. Ank. till Exp.-Utsk. d. 7 April 1854, kl. 3 e. m. Betänkande, i anledning af väckta motioner, angående rättighet för qvinna att vid viss ålder blifva myndig. Inom Hedervärda Bonde-Ståndet bar blifvit föreslaget: a) af Riksdagsfullmäktigen Gustaf Bjerkander från Skaraborgs län: att ogift qvinna må vara myndig, då bon fyllt trettio år; b) af Riksdagsfullmäktigen Johannes Nilsson från Malmöhus län, med hvilken en stor del af Bonde-Ståndets ledamöter sig förenat: att, om qvinna ej vid berörde ålder kan tillåtas att med samma myndighet, som den tjuguett-årigé mannen, råda öfver sitt gods, benne åtminstone måtte medgifvas antingen att vara myndig under en för benne lagligen utsedd god man, som skulle vara pligtig att vid köp eller försäljning benne råda, utan att likväl kunna lägga det hinder i vägen för hvad bon beslutar, eller ock att, efter fyllda tjugofem år, derest hon visar sig hafva god frejd, af Under-Rätt varda myndig förklarad, sedan anhöriga och förmyndare blifvit hörde öfver hennes i sådant afseende gjorda ansökning; samt c) af Riksdagsfullmäktigen Johannes Bengtsson från Christianstads, län: att Under-Rätt måtte berättigas att förklara qvinna myndig, då lian företer vederbörande socknenämnds betyg om tillräckligt förståndatt sig sjelf råda. Och har, genom dessa till Lag-Utskottet öfverlemnade förslag, en af de lagstiftnings-frågor, som oftast utgjort föremål för Rikets Ständers öfverläggningar, således blifvit åter upptagen. Den väcktes redan vid 1810. års riksmöte; och efter att vid de fleste af derpåföljande hafva förnyats, lörekom den slutligen hos sist församlade Ständer.
2:0 1,500 R:dr r:mt till en af honom utvald underlärare. 3:o 5,000 R:dr r:mt årligen till understöd eller stipendier åt skolmästare-elever, hvilka dertill af vederbörande komma att rekommenderas. 4:o En gång för alla 500 R.dr r:mt till inköp af nödig undervisningsmateriel. Skulle R. St:r finna nödigt att bifalla denna min ödmjuka anhållan, så får jag dessutom föreslå: att Gr. Rudenschöld, jemte åtnjutandet af ofvanstående anslag för en anstalt af den allmänna syftning och beskaffenhet jag haft äran antyda, måtte äga rätt att sjelf, i medlersta delen af riket, bestämma plats för densamma, samt för öfrigt, efter sitt godtfinnande, besluta om de närmare detaljerna af undervisningen och det hela af skolans ordnande. Remitterades till StatsUtsk. Gr. Adlersparre, Carl August, upläste en så lydande motion: Erfarenheten har redan visat, att vid gymnastiska centralinstitutet anställde lärare, i anseende till de vid deras trägna tjenstgöring fästade knappa vilkor, sällan länge dervid hafva qvarstannat, utan heldro i främmande land sökt och vunnit en rikligare utkomst, för att icke, då krafterna en gång befinnas medtagna, i hemlandet nödgas sakna det nödvändigaste. Då nu också billigheten synes fordra att lärare, som egnat sina bästa krafter åt detta mödosamma värf, på ålderdomen icke må behöfva sakna sin nödtorftiga bergning, hemställes, såsom ett för gymnastikens fortkomst inom fäderneslandet oundgängligt vilkor, att hvarje gymnastiklärare, som i 35 års tid vid offentligt läroverk egnat sig åt det gymnastiska kallet, må vid fyllda 60 års ålder få åtnjuta hela sin då innehafvande lön i pension, samt att en gymnastiklärare, Den 3 December e. m. 187 sorn vid 50 års ålder, efter 20 års trogen tjenstgöring, finner sig af sjuklighet eller minskade krafter föranlåten att begära sitt afsked, må äga rätt att åtnjuta halfva sin då innehafvande lön i pension. Jag anhåller vördsamt att min motion måtte remitteras till vederbörligt Utsk.
Och ett flygtigt åhörande af skäl, hvaraf minnet ej förmår bibehålla alla, borttager ej denna misstydning, utan be-j sky Ilningar af frondör, af strvil, blifva ofta Representanters lott, som förtjena ingendera» Den 27 januarii. 11 Deremot, om man ägde tillfälle att moget ge. nomläsa och punkt för punkt bedöma de skäl, hvarpå motsatta omdömen grunda sig, så skulle, jag älskar åtminstone att tro det, Representanter, hvilkas egna enda föremäl är att efter öfvertygelse befrämja Fäderneslandets väl, ej misskänna andra med lika nit och lika afsigter, fastän af olika omdömen om medlen. Man kan vara trogen undersåte och likväl äga motsatta åsigter med Ministéren rö*> rande grundfatserne för förvaltningen af vissa eller till och med alla Styrelsens grenar. Man kan också vara god medborgare, sann vän af verklig frihet, utan att känna någon våda för denna, af Ministrars lagliga inflytande. Hvad sättet för offentlighetens grundlagsenlig* införande beträffar, så då denna fråga, ehvad vigt den må äga, likväl endast är af en reglementarisk egenskap, delar jag Friherre Åkerhjelms tanka, att ingen af de gällande ordningarne lägger något hinder för dess snara införande, utan anser jag Riddarhu»Utskottet böra åläggas, att så fort 6ig göra låter, och med fästadt afseende på 20 och 40 §. §„ af Riddarhusordningen, inkomma med förslag till dess verkställande. Den 29 Januarii, Bilagor till PleniProtocollet för d. 29 Januarii, förmiddagen.' Friherre Sparre, Sixten i Torde det mig tillåtas en observation, äfvensom jag utbeder mig Högloft.