Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ränta för ”fullt en månad, fastän den icke må ”vara tilländalupen.” 11 :o ”Utom Räntan godtgörer Låntagaren ”Banken: a) ”Magazins-liyra, om Bankens Maga”zins-rum blifva begagnade, och arbetslön, då omständigheterna sådant ”kräfva.” loa Banco-Utskoltets Betänkande N.o 5z. b') procents försäljnings-provision och ”andra dermed förknippade omkostnader, då de deponerade varorna "blifva försålda, i följd af underlå”ten inlösen, Värderiugsmännen åt”njuta för sitt besvär antingen viss ”procent af värderings-summan, elier ”ock visst årligt arfvode.” ”Skulle detta Förslag lill större eller ”mindre del blifva af Rikets Ständer gil”ladt och antaget, så komma serskilda föreskrifter, i afseende på förvaltningen och ”redogörelsen att, genom Ranco-SLyrelsens ”försorg, utarbetas och till efterrättelse meddelas. ” Utskottet har, vid öfvervägande häraf, ej kunnat på det hela betrakta öppnandet af allmänna Låne-anstalter för de af Mölionairerna uppgifna ändamål, annorlunda än såsom dels mindre behöfligt, dels rent af skadligt. Den som eger upplag uti egna varor af säljbar och god beskaffenhet att framvisa och såsom pant erbjuda, bör ej kunna sakna Låne-Lillgång jemväl hos enskilde penninge-egare, och det vore tilläfventyrs en ny stöt för crediten man och man emellan, att också afskära denna utväg för privata Capitalers säkra användande. Det Allmänna har, som det synes, redan Banco-Ulskottets Betänkande N.o 5j. io3 nog mycket iklädt sig egenskapen af Förlagsman för alla Näringar och Långifvare på alla upptänkliga säkerheter. Fastighetsinteckningar, Guld och Silfver, Exportartiklar, publique Papper, Namn-säkerhet, allt liopas till Banken att der belånas på förmonligare vilkor än hos någon annan. Det är blott under synpunkten af uppmuntran och understöd för de producters framalstring och förädling, hvilka i handeln O O ' skola tjena till utbyte emot andra länders alster, som en dylik medverkan och inblandning af det
Maj:ts nådiga disposition, härmedelst föreslå, att Rikets Ständer, jemte förut fastställda vilkor och grunder i afseende å aflöningen för de civile embetsoch tjenstemännen i allmänhet, måtte besluta följande stadgande: »Sådana beställningar, för hvilkas innehafvare äskad löne»förhöjning icke är af Rikets Ständer beviljad på annat sätt, än »att en viss summa blifvit ställd till Kongl. Maj:ts nådiga dispo»sition, såsom förhållandet är med kanslistoch kopist-befattnin»garne inom Stats-departementen samt kanslist-tjensterne i de »fleste af Rikets kollegier, skola vid inträffande ledighet tillsättas »endast på förordnande; dock må de anvisade medlen jemväl »kunna användas till lämplige arfvoden inom vederbörande verk »såväl åt nuvarande tjenste-innehafvare som åt den eller dem, »hvilka förordnas att ledig tjenst tills vidare bestrida.» Stockholm den 15 Januari 1858. 20 Stats-Utskottets Memorial M 227. Ank. till Exp.-Utsk. den 16 Jan. 1858, kl. 2 e. m. Memorial, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandei Jtä 'ISO. (L A.) Ofvannämnde Utlåtande, deruti Stats-Utskottet, på anförda skäl, tillstyrkt att Rikets Ständer måtte å Riksgälds-kontoret till Kongl. Maj:ts disposition anvisa en summa af 140,000 R:dr R:mt att, i mån af behof, användas till inköp för Statens räkning af egendomen JYs 1 på Riddareholmen, i den händelse att Kongl. Majit, vid nådig pröfning af detta ärende, finner en sådan åtgärd vara för det allmänna nyttig och lämplig — är, enligt ankomna protokolls-utdrag, af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet bifallet, men af Bonde-ståndet afslaget, hvaremot Borgare-ståndet återremitterat Utskottets Betänkande, på grund af deremot gjorda anmärkningar.
— I betraktande af så väl nu anförda, som de flera i protokollet för den i5 Juli upptagna omständigheter, och enär Fullmäktige, i Reglementets 45 §, fått sig särskilt ålagdt att, på sådant sätt, förränta en summa af 600,000 R:dr, — 13 — hvilken, tillika med derå upplöpande räntor, skall utgöra tillgång för det till ombyggnaden af Strömsholms kanal beviljade anslag, hafva Fullmäktige beslutat att uppköpa de af Bruksägares Hypotheks-Cassa erbjudna 4 procents obligationer å ett nyssberörde summa motsvarande belopp. Dessa sedermera till Fullmäktige aflemnade obligationer, hvilka, från Augusti månads början, varit för Riksgälds-Contoret räntebärande, lyda å 5,ooo R:dr hvardera och äro ställda till inlösen efter 4 års förlopp samt 6 månaders derefter, å någondera sidan, verkställd uppsägning. Desamma blifva följaktligen uppsägbara kort efter den för nästa lagtima Riksdag bestämda tid, hvadan deras hela kapitalbelopp, derest det icke anses böra användas till fond för omförmälda successive utgående anslag, kommer att, efter tilländagången uppsägningstid, utgöra en för Rikets näst sammanträdande Ständers vidare dispositioner eller förordnanden tillgänglig och emedlertid räntebärande summa.” ”Efter erhållen underrättelse, att Skånska Hypotheks-föreningen skulle, vid innevarande månads början, utfärda nya obligationer å ett sammanräknadt belopp af 5o,ooo R:dr, hafva Fullmäktige gått i författning om dessa obligationers uppköpande. Härigenom har RiksgäldsContoret således jemväl kommit i besittning af 5o st. utaf sistnämnde Hypotheks-förening utgifna 4 V2 procents obligationer, inlösningsbara efter 6 månaders uppsägning. Likaledes och sedan Fullmäktige äfven inhemtat, att obligationer af samma Hypotheks-förening komma att ytterligare utfärdas den i instundande December och den i Mars nästkommande år, hafva Fullmäktige låtit anmäla sig till erhållande af dessa obligationer, till ett belopp af5o,oooR:dr vid hvartdera tillfället.
St. bifallna, så hörer detta till den 21 voter:s-propos:n, och den välde ledamoten af StatsUtsk., som gjort anmärknln, lärer väl helst se, att för ordningens skull man behandlar en propos. i sender, hvarföre jag uppskjuter mitt yttrande om den saken intilldess vi komma till nästa vo teris-proposition. Frih. Cederström, Jacob: Det vore mera än be svärligt för ärendenas behandling, om alla de afgifter, som under riksstatens särskilda titlar utgå, skulle få namn af bevillning och såsom bevillning taxeras. Då blefve det ingen skattlagd ränta, som icke kunde komma under denna rubrik, om man skulle kunna få R. St. att för hvarje dylikt fall fatta ett sådant beslut. Derom lärer dock väl icke vara fråga, och frågan har icke heller här så tillkommit; ty dessa afgifter hafva blifvit beräknade till en viss proc. af den bevillning, som R. St. bestämt att utgå i tull, men icke så till förståendes, att R. St. derför hafva bestämt denna afgift såsom bevillning. I allt fall, om man ock skulle antaga att det vore en bevillning, så enär tre Stånd fastställt afgiften till 10 proc., lärer det väl komma att dervid få förblifva; men nu är det icke så, utan det är helt simpelt en vanlig statsregleringsfråga. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Mig synes det vara alldeles otvifvelaktigt, att den ifrågavar. afgiften måste hänföras under namn af Statens e x t ra-ordinarie bevillning, då den icke tillhör den ordinarie. Om t. ex. Borgareoch. BondeStm beslutat, att alldeles icke någon convojafgift skulle äga rum, men deremot R. o. Ad. och PresteSt. att denna afgift borde fortfara, så hemställer jag, om en sådan fråga vore af beskaffenhet att kunna förfalla eller om den icke, såsom hvarje annat beskattnings-eller bevillningsärende, måste slitas genom votering i förstärkt Statsutskott.
Den hos ost wäckta sraga, om et förökadt antal Fullmagtiga, kunde möjligtwis til öfwerläggning hos de andra Sranden förekomma, och blefwe deras Bestut et annat än det har ragna, hade Niddcrskapet och Adeln också sin ratt förbehållen at föröka antalet of sina Fulkinägtiga, i hwilker falk twänne wal deraf komma at anställas, hwarföre jag har den aran hemställa, at de til i eftermiddag utfäkta wal upskjutas rkl dest wara Medständerö bestut i detta ämne blifwit ost meddelade. Herr Zroät nied flere ropade harti! Nej, och anmärkte at de öfriga SrändcnS brsiut ej behösde afwagtas. Herr Grefwe» och Landt - Marffalken» Nej, be öfriga recheQiva Standell erhålla del häraf, blott a6 rioricisrn. Herr liberia hemställde, em icke tiden til R,svilionernLs hällande först bolde afgöras. Herr Greswen och Landt, Marffalken swarade härtil Ja. Derefter uplasteö 2:dra delen af rista I^Iomenrs^ hwilket Bifölls. Andra lVIomsnrer uplastes» Grefwe dornar, Larl 6abrisl. Denna punkt innefattar et samråd emellan Fullmagtiga i klan^usn 06) Riksgälds-Lonroirsr. Jag för min del har ej något deremot at påminna, men förbehäller allenast at kanea Fullmägtige ensamme mä äga äocillon i allt hwad LsnguLn angär, och Riksgälds-t^onroirers Fullmägtige dermed ej taga befattning. Uppå denna tilläggning gjorde Hans LxcelIsnce Herr Grefwe» och Landt, Marskalken xroxolirion, hwilken med Ja befwarades. z. lVIomontst uplästes. Grefwe lVlärner.
Derföre hade Direktionen, å bolagets vägnar, i underdånighet anhållit, att, för ilrågavarande företags utförande enligt detta förslag, under loppet af 3 är måtte anvisas ett stats-anslag af 66,666 R:dr 32 sk. R:ko, i hvilket fall skillnaden mellan della belopp och anläggningskostnaden påräknades kunna genom aktieteckning betäckas. Uti de underdåniga yttranden, som i anledning af den sålunda gjorda ansökningen blifvit afgifna, har hufvudsakligen anförts: af Landshöfdtnge-em betet i 1Vermlands län, alt efter dess tanke skulle en hamn-anläggning, verkställd i enlighet med det sednast omförmälda förslaget, bereda större fördelar för trafiken, än enligt någotdera af de andra förslagen ; men då de dermed förenade kostnaderna syntes åtminstone för närvarande göra detsamma overkställbar!, tillstyrkte Landshöfdinge-embetet den underdåniga ansökningens bifallande; och af Styrelsen för allmänna Vägoch Vattenbyggnader, att, enär, sedan hamnen vid Kanike-näset och pråm-kanalen från denna hamn till Klarelfven anlades, trafiken på Carlstad ansenligen ökats, och då del afstånd af 2,000 alnar, som vore mellan hamnen samt staden och å hvilket i början obetydligt afseende gjordes, under den med hvarje år stigande rörelsen befunnits mer och mer kännbart, vore det af högsta behof påkalladt, att förbättringar vidtoges genom hamnbassinens utvidgande och densammas dragande närmare intill staden; hvarjemte Styrelsen, som förordade det i sådant afseende af bolaget och trafikanternes deputerade antagna förslag, yttrade: att, så vidt Styrelsen, med hänsigt till nuvarande höga pris på materialier och dagsverken, kunde bedöma, borde detta företag kunna utföras för den beräknade summan, eller för högst 150,000 R.dr R:ko, samt att, i förhållande dertill, det begärda statsbidraget icke syntes vara för högt.
Fyra för hundra utaf det obetalda kapital-beloppet och öfverskottet utgör afbetalning derå. I fall denna inbetalning icke sker å bestämd tid, bör dessutom erläggas Fem procent årlig ränta för det förfallna beloppet intilldess inbetalningen deraf varder verkställd. § 55. Do tvänne särskilda, vid 1844 och 1845 års riksdag beviljade, lånen för hamnens istånds ättande vid Carlshamn samt fullbordande af kajbyggnad och upprensning af hamnen vid Sölvesborg, af hvilka lån det förra, eller det staden Carlshamn tillerkända låneunderstödet, år 1846 utbetaldes mod Fyratiofem tusen R:dr, och det sednare, eller lånet till Sölvesborg, år 1847 med Femtontusen R:dr, skola återbetalas genom erläggande årligen, under Fjorton och ett halft års tid, af Åtta procent å den erhållna lånesumman, hvaraf Två procent anses såsom ränta för lånets vid hvarje liqvid återstående belopp, och öfverskottet utgör kapital-afbetalning; varande denna betalningstid beräknad för staden Carlshamns lån från 1851 års slut "och för lånet till staden Sölvesborg från slutet af år 1855. Skulle de bestämda inbetalningarne icke inom föreskrifven tid verkställas, bör dessutom å det förfallna beloppet erläggas Fem procent årlig ränta, intilldess detsamma varder betaldt. § 56. Det vid samma riksdag, för Göteborgs hamnbyggnad, beviljade lån å Tvåhuudratio tusen Riksdaler, hvilket under åren 1848—1857 blifvit utbetaldt med en tiondedel årligen, bör af Direktionen för Göteborgs hamnoch elf-arbeten, likaledes under loppet af Fjorton och ett halft år från 1857 års slut, till Riksgälds-kontoret återbetalas medelst erläggande af Åtta procent utaf bela lånebeloppet, hvarigenom detta lån kommer att anses så till kapital, som efter Två för hundra beräknad ränta, fullt inbetaldt ; Och skall bemälde Direktion derjemte, intilldess inbetalningen af ett till liqvid förfallet belopp verkställes, för detsamma erlägga Fem procent årlig ränta. § 57.
Sedan Hof-Canzleren, pä öfligt sätt ub beledsagad, afträtt upplästes berörde Nådiga Proposition, sä wäl som Stats-Rädets derwid fogade Protocoll, hwarefter Propositionen blef till Bewillnings-Utskottet remitterad. Föredrogs ett Protocolls-Utdrag af den 2.tz dennes frän det Hederwärda Bonde-S tändet af innehäll det Ständet enhälligt bestulit att den af Ledamoten Oxelberg gjorda motion om Riksdagens stutande, fä fort, jemte frägan om Riksdagskostnaderna, de i 96, 97 och ioz§. §. af Regerings-Formen omförmälte ärender bum nit afgöras, skulle remitteras till ett särskildt Utskott, och att det särskilta Utskott som redan more satt att upptaga en i Bonde-Ständet wäckt fragg om Riksdagens förkortande genom de Den zo Augustt, rzr frän förra Riksdagen uppffutne mäls ytterligare uppskjutande, i händelse det ej än wore Upplöst, krinde anmodas att äfwen bereda den af Oxeiber» wäckta nya staga, eller, i annat fall, borde äter Nedsättas, för att denna fräga upptaga och deröfwer sig utlåta; likwäl sä, ätt de öfrige Respeetive Ständen ffulle, med inbjudning, härom underrättas. Wid detta Protoeolls-Utdrag war bifogadt ett Memorial af Riksdagsmannen Oxelby, uppläst hos Bonde-Standet den 24 Augusti och innefattande den i Protoeolls-Utdraget omformälte motion. Efter gjord erinran af Herr Baron och Landt-Marffalken att detta Protoeolls-Utdrag innefattade ett wentilations-ämne, yttrade sig Herr 8ittverscolpe, b"reclric: brunst, att detta ämne torde behöfwa nägot besinnas, i anledning hwaraf han begärde detsamma pä bordet.
Om sä vore, sä kunde ju utländningar blifva häradshöfdingar, hofrättsoch justitieråd, allt efter den lärdomsgrad de innehade. Kan detta hafva varit Const.Utsk:s mening? Visserligen icke. Om vi gå lill de ecclesiastika embetena, så, om det vore förordnad!, att, för erhållande af lägsta olassens pastorat, erfordrades att vara theologi® candidat, för andra classcns, licen - Den 7 September. 243 liat, oell för den tredje, doctor, så vore del de högsta lärdomsgraderna i llicologien sorn Romme i fråga. Skulle då en person af protestantisk bekännelse, fastän ieke af ilen Lutherska, kunna tillsättas vid något af dessa pastorat. Sådan kan meningen icke eller vara; men man skulle kunna tyda henne så, eljest hlefve en särskild förklaring, att stadgandet afsägc deu Lulherskt-prolestanliska bekännelsen, nödvändig. Dylika motsägelser i redaclionen finnas lieie, men jag vill ej trötta R. o. Ad. med deras uppräknande, öfvertygad att de uppgifna äro lillräcklige lill förslagets ogillande. Frih. Palmstjerna, Nils Fredr.: Ehuru till det väsendt1 igaste förekommen af Hr von Hartmansdorff, anhåller jag dock att få uppläsa de anmärkn:r, jag, vid granskning af denna §, funnit mig befogad att framställa. Frih. Palmstjerna uppläste derefter följande: Då denna grundlagsförändring icke är bland det stora antalet af dem, hvarigenom åsyftats att omgifva Sveriges thron med republikanska institutioner; dä den fastmer är i sin syftning riktig och gerna kunnat något längre utsträckas, skulle jag med synnerligt nöje hafva röstat för dess antagande, derest redaclionen vore klar och sakcnlig. Olyckligtvis är denna redaction återigen behäftad med lyten, som göra den oantaglig. Hvad och hvilken är, in singulari, den protestantiska bekännelse»? Hvilka äro civile eller ecclesistfske (sic.) vetenskaplige embeten eller tjenster?
Är Cbmatet mindre hardt i dessa lant» der än här» 4:0 Var det blott med en ofantlig uppoffring af menniskor, dessa nationer segrade , hvartill Sverige ej är nog folkrik? Voro de lifvade af den kraftigaste af alla, på menniskohjertat verkande mobiler, frihetens. Den Franska Arméen mot inländskt den Preussiska mot utländskt ok, hvilka lyckligen ingendera nu komma i fråga i Sverige. Dessa äro de mi Ht a'u iska skä'en jag trott mig böra anföra, icke allenast mot Herr Lagerhjelms motion, utan i allmänhet emot allt dem, som åsyftat indragning af den Indelta Arméen till lörman för BeväringsManskapets större öfning, hvilken ehuru nyttig,ej bör åstadkommas, på bekostnad af den Stamm, som egentligen gifVer styrka åt Beväringen, och förutan hvilken den vore en snöbåll, sorn vid första eld snart skulle smälta. De oeconomiska skälen äro ej mindre vigtiga än de militairiska. Den Indelta Arméen* arbetscomtnenderngar halva i medeltal sedan O # Kriget uppgått till 4,444 man om året (vid Götha, SöderTelje och Ortala Canaier, Hjelmare Slussverk, Wanås' Fästning, Strömrensningame, Väganläggningar, Mossodlingar, Röjdningar, HamnBrooch Cassernbyggnader, Fångbevakningar å Rikets Fästningar mm.) RusthållsRegementerne och de Skånska äro befriade från Arbetscotnmenderingar, Jemtlands och Westerbottens
Dock, äfven den försvinner, när musikens yra toner ljuda, och när ljuset kastar sig i vida knippen öfver den lysande skaran. Pendylen knäpper sina sakta slag och derute på den mörka gatan rulla vagnarne doft, under det då och då qvartslagen ljuda från det närbelägna kyrktornet. Ändtligen är allt i ordning, kl. balf 9, en vagn stannar utanför porten och mor och syster inträda från de andra rummen färdigklädda. Nu på med pelskapporna och bahytterna och sedan ner till den väntande vagnen, der snart endast märkes en sky af hvitt och spetsar. Bort till balen, till ljuset, till glädjen! Vagnen rullar lätt öfver den snöiga marken, mellan folkhoparne på trottoarerna, som stå nyfikna och söka kasta en blick in i vagnarne för att uppsnappa en skymt af de granna toaletterna. Raskt går färden, vagn sluter sig till vagn, snart bilda de en hel fil öfver Norrbro och Skeppsbron upp mot Slottsbacken och så fram under det utanför Börsen vid Stortorget utspända, grant utsirade skyddstältet, der urstigandet sker. Man träder in i nedre börssalen, som nu är förvandlad till en klart belyst trädgård af lager och palmträd och här äro äfven kapprummen och toaletter, der man blir befriad från öfverplaggen och får ordna sin koaffyr. Nu är redan stämningen en annan, tröttheten borta, ögonen blixtra och ila öfver detta brokiga virrvarr af balgäster, som göra sig i ordning att begifva sig dit upp, hvarifrån musiken redan brusar i yra takter. Det är bal! Det är bal för kungen. # * Vi hoppa öfver beskrifningen af arrangementerna i börsvåningen, ty den ha de stora tidningarna så väl och omständligt undanstö- kat. Jag vill blott säga, att allt var ljus, strålande, bländande ljus, blommor och speglar, lif och fröjd. I stora börssalen böljade danslystna skaror i måleriskt virrvarr.
Med afseende å det af Kongl. Maj:t äskade anslag för Exercis-Sqvadronerne af 20,000 R:dr, får Utskottet endast åberopa sin uti delta Betänkande med åtföljande Bilagor i allmänhet framställde åsigt, och tillstyrker fördenskull, att anslaget må utföras oförändradt, i öfverensstämmelse med förra Staten. 14:o Kongl. Lifgardet till Häst samt Konungens Svea och Andra Lif-Gar den. Enligt den Nådiga Propositionen, har Kongl. Majit, i följd af den förändrade organisation, sorn Kongl. Majit, till befordrande af dessa Regementers tjenstbarhet, funnit nödigt vidtaga, uti de hittills beviljade anslagen äskat följande tillökningsbelopp: För Stats-Utskoltels Utlåtandej N.-o 44 9 För Lifgardet till häst. „ Svea Lifgardet — Tillsammans R:dr 18,568:27. 6. nied 188 tunnor spanmåls-anslag under lönerna; och har Kongl. Maj:t, såsom skäl för bibehållandet af den år 1831 fastställda interims-stat, enligt hvilken dessa tillökningar erfordrades, anfört, att Kongl. Maj:t ansett hvarje förändring deruti, vare sig medelst förminskning i den tjenstgörande styrkan, eller, genom nedsättning af befälets löner, eller reduction af befälsplatser, dels vara oförenlig med garnisons-tjenstgöringen inom hufvudstaden, så vida andra mera kostsamma anstalter ej skulle behöfva vidtagas, dels innefatta en orättvisa emot de i allt fall icke högt aflönade officers corpserne, dels ock föranleda till andra, för Stats-Verket betungande, utgifter, med mera, som af det biiagda Stats Råds-protocollet öfver Krigs-Ärenden inhemtas.
Grin gått öfver gränsen af sin befogenhet, då han yttrat Den 15 September e. m. 20 il sig öfver en hel mängd detaljfrågor, och på den vägen hvarken kan eller vill jag följa honom f. n., dels derföre att de icke höra till föredragningen, dels emedan det icke är möjligt att på en gång besvara alla dessa digressioner. Skulle Gr. Sparres förslag vinna bifall, är det klart att denna författning icke kommer vidare att granskas på detta rum, emedan då föredragningen af de följande §§;ne uphör, och då är onödigt att besvara anmärkningarne. Men hvad jag egentligen velat anmärka mot, är Gr. Sparres sätt att motivera sitt förslag, då han yttrat att det icke vore E. St:r värdigt, jag tror han begagnade det ordet, att npställa en förordning, som troligen icke sedermera kunde antagas, utan borde man afvakta en Propos. från K. M. nästa riksdag. Jag vill, till svar härå, endast upläsa några ord ur K. M:ts Skrifvelse, då detta Betänk, till E. St:r öfverlemnades. Sedan K. M. omnämnt att en komité blifvit nedsatt för att upgöra förslag till förändring i kommunallagarne, yttrar Han : » så har K. M., som, med afs:de å ämnets beskaffenhet, funnit sig böra inhemta E. St:rs yttrande öfver förslagen, innan desamma hos K. M. kommo under vidare skärskådan, och jemväl ansett deras framläggande till E. Sl:r icke böra genom andra vederböraudes föregående hörande fördröjas.» Här har K. M. således bestämdt uttalat att Han, innan Han närmare skärskådar komiterades förslag, önskar höra E. St:rs åsigter. Då synes mig också klart, att om E. St:r ingå med en skrifvelse till K. M. och säga: vi hafva icke granskat detta förslag, detta vore rakt stridande mot K. M:ts uttalade önskan. Jag tror för min del, att om förslaget föredrages nu såsom vanligen plägar ske med dylika författnings-förslag i Stånden, kunde det ganska lätt genomgås.
Prot.-Utdrag den 30 December 1853. 63 S. D. Till Stats-Utskottet remitterades motioner: af Herr Wahlström CN:o 122}, angående ny aflönings-stat för Kongl. Kammarkollegium ; af Herr Wahlström (N:o 124}, om dels anslag, dels lån af statens medel till en kanal emellan sjöarne Wessman och Barken i Stora Kopparbergs län; af Herr Wijk (N:o 133}, angående pension för Kansli-rådet Valerii pnka, uti hvilken motion flera af Ståndets ledamöter instämt; af Herr Hasselrot (N:o 135}, om anslag till en lägre Landtbruks-skola inom Elfsborgs län; uti hvilken motion Herrar Fridstedt och Stenberg instämdt; af Herr Henschen (N:o 140}, angående upphörande af mantalspenningarne; af Herr Ekelund (N:o 145}, angående förhöjdt pensions-anslag till Kommerse-rådet Santesson, uti hvilken motion många af Ståndets Ledamöter instämt; af Herr Fridstedt CN:o 147}, angående lån af allmänna medel till Lidköpings gamla stads tomtegare; af Herr Wetterberg (N:o 157}, om användning af 2,000 R:dr banko till de fem celler, sorn i Sköfde stats rådhus äro under byggnad, af de för uppförande af cellfängel ser i städerna afsatta medel; af Herr Wetterberg (N:o 158}, angående förhöjde löner för tjenstemännen vid rikets Hof-rätter; och ' af Herr Wetterberg (N:o 159}, angående en årlig pension af statsmedlen till Häradshöfdingen Johan Petter Wanckes enka; vid hvilken remiss åtföljer ett yttrande af Herr Matchel. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskott et motioner: af Herr Wahlström (_N:o 123}, med hemställan, att fysik och kemi böra upptagas såsom föremål för ufidervisningen vid elementarläroverken, och att kunskap i dessa skall vid studentexamen afses, lika med kunskap i andra läroämnen; af Herr Stolpe (N:o 144}, angående utfärdande af en ny Justeraretaxa; och af Herr Wallenberg UN:o 154), angående upphörande af 25 8 uti Kongl. Fiskeristadgan den 29 Juni 1852. S. D. Till Lag-Utskottet remitterades motioner: af Herr Björck (N:o 127}, angående ny Sjölag; af Herr Hasselrot (N:o 136}, angående ny Stängsellag; af Herr Gråå (N:o 150}, angående tillämpning af Kongl.