Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid alla sammanräknade utgjorde det, år 1828— 19,844 Skeppd. 2 Lpd. 12 Skålpd., år 1829— 19,499 Skeppd. 17 Lpd. 9 Skålpd., år iS3o19>525S keppd. ro Lpd. r Skålpd., år 183r — 1 7,820 Skeppd. 9 Lpd. och år r832 — 19,647 Skepnd. 19 Lpd. 4 Skålpd. ^ Manufactur-tillverkning. 1:0 Spik-Hammare finnas vid Wessland och Elfkarleö, hvarest samma smide utgjorde, å förra stället 1828, minst 88 Skeppd. 3 Lpd. och år i832 högsta beloppet r©4 Skeppd. 2 Lpd. 10 Skålpd., samt, å det senare, minsta beloppet 33 Skeppd. 12 Lpd. r Skålpd. sistlidet år, och det högsta år 1831 med 44 Skeppd. ri Lpd. 5 Skålpd.; 2:0Ståla™- nar äro anlagde vid Österby, Åkerby, och Elfkarleö; och utgjorde sammanräknade Ståltillverkningen å dessa ställen, år 1828—294 Skeppd. r Lpd. 18 Skålpd. är 1S29 — 379 Skeppd. 10 Skålpd., år 1800—517 Skeppd, 1 Lpd. 2 Skålpd., år 1831 — 53o Skeppd. 7 Lpd. 3 Skålpd. och år i83a — 3oi Skeppd. 6 Lpd., samt 3:o Jakarecch Grofsmide sker vid Söderforss, hvarest lillverknings-heloppet deraf var, år 1828— 347 Skeppd. '7 Lpd. i5 Skålpd., år 1829, — 232 Skeppd. ii Skålpd., 183 — 2Ö3o Skeppd. 14 Lpd. 10 Skålpd., år 1 83 1, — 261 Skeppd. 4 Lpd. 1ajSkålpd. och år 183a — 283 Skeppd. 15 Lpd. 5 Skålpd. Hela Folkmängden vid Bruken och Bergverken i Länet utgjorde sistlidet år, 13,118 personer, bestående af Bruksbetjening, Hammar-Smeder, Masugnsarbetare, diverse Bruksarbetare och Manufactur-Smeder, Grufvu-arbelare, Skogvaktare och Kohlare, Frälseoch Landt-Bönder, Dagverkare och Torpare samt Gratialister, uti 2,575 Hushåll, eller, då de med Jordbruk jemväl hufvudsakligen sysslosatte 1,343 Hushåll afra k nas, af i,232 Hushåll och 5,392 personer egentligen tillhörande Bruken och Bergverken Värdet af de årliga tillverkningarne vid Bruken inom Länet, nemligen af exportabla effecter, kan icke annorledes än förslagsvis beräknas.
Jag vill visserligen ej bestrida, alt ju icke, på sätt man någon gång hört uppgifvas, själasörjare Kunna finnas, som med omsorgsfullt nit söka att få noga reda äfven på sina åhörares timliga egodelar och afkastningen af desamma; men jag kan icke annat än anse pröfningen och vitsordandet af dessa egodelars större eller mindre tillräcklighet för gäldandet af åstundade Discont-lån vara ett för Prestens vig tiga kall helt och hållet främmande åliggande. Det förefaller mig dessutom något besynnerligt att föreskrifva, deluppgifter, som meddelas, rörande personers förmögenhets-omständigheler, af Tjenstemän, inför hvilka alla lmfvudsakliga förändringar uti eganderätts-förhållanden skola anmälas, icke få anses tillförlitliga, med mindre desamma äro bestyrkte af någon utaf dem, som fått sig uppdraget att vårda sina medborgares andeliga angelägenheter. Härvid torde äfven böra lagas i betraktande , huruvida icke nödvändigheten, å ena sidan, att begära, och skyldigheten, å den andra, alt möjligen ej sällan vägra de ifrågavarande intygen, skola ännu mera Öka de anledningar, som olyckligtvis redan finnas, till obehagliga förhållanden och stridigheter emellan lärare och åhörare. Det uppgifna behofvet, af ett sådant stadgande, sorn blifvit föreslaget för att betrygga Discont-Verken emot förluster, kan jag, för min del, icke hedler äntaga såsom något giltigt skäl för detsammas godkännande. Enligt hvad jag förmodar, lär lika litet någon extra, sorn någon ordinarie Domare, utfärda yederhäftighets-betyg för okända personer, innan han erhållit tillförlitliga upplysningar om deras förmögenhet. Varande det för öfrigt DiscontDirectionernes oviikorliga pligt att, derest anledning till misstanka för mindre noggrannhet härutinnan skulle emot någon sådan Tjensteman förekomma, icke fästa afseende å de utaf honom meddelade vederhäftighets-betyg.” Uti denna reservation hafva Herr Vallej, samt Riksdags-Fullmägtige Olof Olsson från Wermlands Län och Peter Andersson från Hallands
Hvad deremot beträffar det nu jemväl i nåder föreslagna anstånd med aflemnandet af iilteckningssäkerheten för denna lånesumma, så enär något äfventyr eller någon olägenhet för Riksgälds-kontoret icke synes vara förenad med ett sådant anstånds beviljande, helst ej allenast byggnads-kommittéen, utan äfven borgerskapets äldste, såsom låntagare, mäste under tiden anses ansvarige för fullgörandet af de med lånet förenade åligganden, hvilka då skola Expeditions-U skottets Förslag till tind. Skrifvelse , N.o 32, 51 iakttagas, hafva Rikets Ständer, under förmodan, att meranämda byggnad inom förloppet af fyra år efter dess företagande skall hinna fullbordas, funnit skäligt medgifva, att den tid, som vid meddelandet af oftanämnda byggnadslån bestämdes för brandförsäkrandet af de medelst dylika låneunderstöd uppförda byggnader, äfvensom för dessa låns intecknande samt lånehandlingarnes insändande, må i afseende på den lånesumma, som till det nya rådhusets uppbyggande varder använd, så till vida förlängas, att skuldebrefvet, jemte dertill hörande handlingar, icke behöfva vara till Riksgälds-kontoret insända förr än vid 1852 års slut. Oell få Rikets Ständer sådant allt till svar hos E. K. M i underdånighet anmäla. Ilikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 11 Mars 1848. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 8 Mars 1848. Preste-slåndet den 8 Borgare-ståndet den 11 Bonde-ståndet den ii Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående eftergift af ett förre landskamereraren G. Sylvander till ersättning ddörndt belopp. (Stats-Utsk. Uti., N:o 68.) S. A. K. Sedan förre landskamereraren i Blekinge län, Kammar-rättsrådet G.
Uti en från Hedervärda Bonde-Ståndet till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad motion, liar Riksdagsfullmägtigen Johan Persson från Upsala Län anfört, att fot-mötena vid Indelda (kavalleriet vore för Rusthållarne serdeles betungande, då de föranledde till utgifter för skjuls och matsäck, oberäknadt munderingens ökade slitning, samt att de årliga visitationerna, som äro anbefallda att hållas tre gånger om året, vore alldeles öfverflödiga, då ådermöten höst och vår tillika hållas; och har motionären derföre hemställt, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, dels att Gavalleri-regementenas öfning till fot måtte förenas med de vanliga mötena, så att fot-mötena hädanefter kom uie - Slatssamt Altm, Bes v.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande , iV:o 142. 9 me att upphöra, samt dels att, då befälet vid de våroch hösteliden hållande ådermöten är i tillfälle att öfvertyga sig om både karlens och hästens skick och vård, visitation i allmänhet mätte ske endast en gång om året, på den lid, Kongl. Maj:t kan anse dertill lämpligast. Motionären, bar dessutom yrkat, alt, då Lif-Regementets DragonCorps numera upphört att såsom Cuirassierer utgöra tungt Cavallen, Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit äfvenledes framställa den underdåniga anhållan, att Rusthållarne vid berörde Corps icke i framliden må åläggas att ovilkorligen aflemna hästar af en enda färg, samt alt de måtte alltid anses berättigade att få antagne och godkände hästar af 9 qvarters och 2 tums höjd, då dessa ega tillräcklig styrka och öfrige erforderlige egenskaper. Och hafva Riksdagsfullmägtige Erik Persson, Johan Andersson och Anders Larsson från Upsala Län samt Johan Olsson från Stockholms Län härmed sig förenat.
Ben, som bifaller Siats-utskottets, af Borgar-stundet godkände, hemställan uti Utlåtandet N:o 41, att Rikets Ständer måtte, för uppförande af fängelser efter cellsystemet utöfver hvad vid 1840—1841 årens riksdag dertill anslagits, anvisa ett ytterligare belopp af 600,000 r:dr, att utgå med 200,000 r:dr under hvartdera af åren 1848, 1849 och 1850; dock aU de å äldre anslagen reserverade medel, hvilkas begagnande (ill fortsättning af redan påbörjade fängelse-byggnader, utan hinder af den vid 1840—1841 årens riksdag stadgade fördelning emellan läns-, stadsoch häradsfängelser, Rikets nu församlade Ständer medgifvit, böra, i den mån dessa medel blifvit till andra än vid ofvannämnde riksdag bestämda ändamål använda, af nu anvisade belopp varda godtgjorda, så att den ursprungliga fördelningen blifver bestående, voterar Ja; den, det ej vill Nej; vinner Nej, hafva Rikets Ständer antagit Bonde-ståndets besiut. Vid voterings-sedlarnes öppnande hafva befunnits 49 Ja och 70 Neji och som följaktligen Nej vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med kontra-propositionens lydelse. Hvilket Förstärkta Stats-utskottet skolat bos Rikets Ständer anmäla, Stockholm den 3 Juli 1848. Siali UiskolleU Memorial, N:o 233. Ank. till Evp.Utsk. den 4 Juli, kl. 11 f. m. Memorial, angående verkställd omröstning i anledning af RiksStåndens olika beslut rörande grunderna för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterna för deras tillämp ning.
— Vid den nya öfverläggning, som om ärendet, till följd af merberörde Kongl. Bref, hölls vid Rolehållarnes sammankomst inför Länsstyrelsen den 4 Mars 1856, skall hafva inträffat: att Landshöfdingen, som var personligen tillstädes och förde ordet, hade deltagit uti förefallande omröstningar, äfven såsom fullmäktig för frånvarande Rotehållare, sedan han sjelf hade granskat och godkänt de för honom utfärdade fullmakterne; — att ordföranden tillåtit ett stort antal personer, hvilka icke sjelfve voro Rotehållare alt, på grund af fullmakter, i omröstningen deltaga, ehuru mot ett sådant förfarande protest anfördes under åberopande af de oförlydbaia ofvannämnda bestämmelserna i Kongl. Brefvet den 36 Nov. 1855; samt att en person, hvilken icke sjelf egde del i någon rote, del oaktadt hade tillerkänts rösträtt flir samtlige inom en socken belägna Rotar (till antalet 72), icke på grund af 'behörig fullmakt", utan på grund af ett (öretedi sockenslämmo-prolokolls-uldrag, uti hvilket likvisst hvarken meddelades intyg derom, att samtlige Rotehållarne sockenstämman öfvervåld, eller namn på någon enda af de Rotehållare, som fullmäkligskapet ät den förmente fullmäktigen lemnat. \id omröstningen öfver del framställda förslaget, "att alla vidare tillskott till gratifikations-londen skulle upphöra," bade detsamma blifvit genom 316 röster mot 296 förkastad!,1 hvilket ej bade skett, om de nyssnämnde 72 rösterin*, såsom vederbordt, hade blifvit ogillade.
Ac® tier eller gällande publike papper, på sätt för $ancoDisconten nu finnes eller framdeles bilf» 14* Banco-lTtskottets Bet ärik anden. ver stadgadt; derjemte Directionen3 I>edamö« ter och BaricoOmbudet förbjudas, att i någon' egenskap varaCormnissionairer för Xiånsökande. ’ §• 15. Anmärkningarne vid denna §. innehålla; ett hvar och en person bör fä begagna läneriitt i hvilket DiscontContoir sorn heldst, och det sta. Läntagare Jrilt, att anskaffa Cautionister i frän hvilket ställe som heldst, såsom vilkor för hvilken "låneräitighet en ^Ledamot inom Bidderskapet och Adeln ansett böra förenäs skyldigheten, att, när en Läntagare vände sig till ett Contoir utom sitt district, styrka, med bevis ifrän JJisconten i detta sistnämnde, att han icke är derstädes skuldsatt, deremot inom PrestStåndet en. ^Ledamot föreslagit: att i stället för en obunden läner ättighet hos alla Disconterne, det ' borde tillätas göra län blott i ettdera cf Contoiren, men Discor.tVerket i Stockholm för begge districternes inne vanare stä öppet, och hos BondeStåndet fun. nits nödigt, att Läntagare väl skulle vard boende inom districts», men denna föreskrift icke lämpas pä Löftesmän, äfvensom stadgandet om Mantalssl rif ings bevis utgå, dä vederbörande Antori titer, i Vi-iierhaftighets-betygen skola intyga hvarest Läntagare och Cautionister äro bv.tnde. Utom hvad Utskottet ansett böra iakttagas, när en viss summa för hvart och ett Contoirs district och lånerörelse bestämdes, har anledning ti l föreskiifterne i denna §. hemtats jemväl
Hr von Hai tmansdorlf framställt, visserligen kunna vara riktiga, men synas mig vara af föga vigt; så fann jag mig i Utsk. icke befogad att strida derför, helst det har varit särdeles brådtom och af alla partier önskadt att man icke skulle uppehålla dessa skrifvelser om hufvudtitlarna. Gr. Frölich: Jag skall anhålla hos Hr Printzensköld och den sista talaren att alldeles icke på området af denna discussion inflytta mitt före detta deltagande i Exped.Utsk:s förhandlingar. Det är nu förbi, och den snön behöfver man icke tala om, som föll i fjol. Nu är frågan egenlligen om, huruvida det är lämpligt att de 4 särskildta RiksSt:n, efter deras subjectiva mening och uppfattning af ett och annat ord i motiveringen , skola företaga sig att corrigera R. St:s beslut, sådant som Exped.Ulsk. uppsatt det ur tryckta handlingar. Det kan icke nekas Hr von Hartmansdorff, att det kan finnas mycket att corrigera i en sådan framställning. Det är gifvet, alt den enes förmåga i stiliseringsväg öfverIräffar den andres, och jag vill icke neka, att Hr von Hartmansdorff äger denna förmåga i högre grad än de flesta; och att hail således är fullt ut competeul att göra anmärkn:r vid de af R. St. beslutade und. skrifvelser, är otvifvelaktig!. Men huruvida han, på grund af en sådan högre förmåga, bör drifva saken derhän, att hvarje ord, som kunde tagas bort, men likväl på det hela är oskyldigt samt troligen icke väckt någon uppmärksamhet, 0111 icke Hr von Hartmansdorff fästat sig dervid, — att, säger jag, ett sådant ord i något af R. St. fattadt beslut skall föranleda till rättelse af R. o. Ad., hvilket möjligen, ifall andi ingen icke godkändes af de öfriga Stånden, skulle ytterligare föranleda till votering och krångel, derom har jag tagit mig friheten att yttra mig, och det är detta jag vågar betvifla.
I öfverensstämmelse härmed och sedan sex bland första klassens idkare för vid klädestillverkning använd Svensk ull fått sig tillagd en förhöjning i Iånerätten med 4-jtj procent af samma ulls värde, 261,787 R:dr, uppgick lånesumman, för första klassens idkare, med ett sammanräknadt tillverkningsvärde af 20.309,119 R:dr, till 1,654,612 R:dr, för andra klassens, med tillverkningsvärde af 6,503,344 R:dr, till 399,954 R:dr och för tredje klassens idkare, med ett tillverkningsvärde af 12,666,475 R:dr, till 519,324 R:dr. Följande fabriksidkare voro, på grund dels af gällande reglemente, dels af särskilda Kongl, resolutioner, år 1863 berättigade att för sina tillverkningar under nästföregående året åtnjuta lånerätt i Manufaktur-diskonten, nemligen: i Första klassen: 89 Klädesfabriksidkare, af hvilka 78 i Norrköping, med ett till - verkningsvärde af R:dr 11,590,292: — 5 Sidenfabriksidkare, med dito » 1,022,227: — 3 Sidenbandsdito, med dito » 25,205: — 8 Sullädersdito, med dito » 848,757: — 15 Glasbruksegare, med dito » 1,333,198: — 2 Porslinsfäbriksegare, med dito » 860,895: — 24 Egare af jerngjuterier, mekaniska verkstäder, metallfabriker m. m., med dito 'i 4,628,545: — i Andra klassen:
Ättika. »J5? 'änvin och Sprit: »af ris: arrack - __ — »af socker: rum I öfrigt bar vid artikeln »Ättika» Utskottet likaledes hemställt och Rikets Ständer medgifvit, att, derest ändring i införselstullen å bränvin ifrågakomme, Utskottet finge jemväl angående tullen å ättika vidare sig yttra; men vid nyss anlörda förhållande, att Utskottet icke för dess del ansett någon förändrad tullsats å bränvin böra antagas, har endast skolat anmälas, att för Utskottet, i fråga om den nuvarande tullen å ättika, anledning icke förefinnes att vidare yttrande afgifva. Stockholm den 8 Augusti 1863. Mot Utskottets beslut rörande införselstullen å »bränvin och sprit, alla slag,» reserverade sig Herr Reutersvärd, Herr Doktor Nordlund, Doktor Petrelli, Prosten Lundholm, Prosten Palmlund, Prosten Janzon samt Riksdagsfullmägtige Gust. Johansson, Aug. Andersson, Dahlgren, Carl 1/varsson, Nils Olsson och Nils Pellersson, under åberopande af Afdelningens härutinnan afgifna förslag till betänkande, så lydande: »Vidkommande dernäst sjelfva införselsafgiften för bränvin; så ehuru den förut stadgade skallen för tillverkning deraf inom landet, nemligen 60 öre per kanna om 50 procents styrka vid 15 graders värme, enligt Celsii termometer, blifvit af Rikets Ständer bibehållen oförändrad, har Utskottet likväl ansett de af motionärerne anförda skäl och omständigheter böra föranleda till någon förhöjning i nuvarande tullsats, 45 öre per skålp. alkohol, svarande mot 1 R:dr 10 öre kannan af förstnämnda styrka, och hemställer fördenskull, att in(örselstullen å »bränvin och sprit, alla slag,» må bestämmas till 55 öre skålpundet alkohol, hvilket skulle utgöra omkring 1 R:dr 34 öre kannan bränvin af 50 procents styrka vid +15 graders temperatur å hundragradiga termometerskalan.»
På sätt Hr Printzensköld yttrat, förhåller det sig så, att Götha Hofrätt och HofR:n öfver Skåne och Blekinge önskat bibehålla den nuvande organisationen, hvaremot Svea HofRätt med dess vunna erfarenhet, att dess tjenstemän icke erhålla erforderlig bildning, framställt en annan organisationsplan, enl. hvilken antalet Notarier skulle utgöra 20, och af desse en del biträda ledamöterna, samt sålunda deltaga i beredningen och expeditionen af de mål, desse ledamöter fått på sig lottade. Genom ett sådant arbete under ledamöternes ledning skulle Notarierna vinna nödiga insigter och erfarenhet. Då nu Svea HofRätt ansåg denna organisation, i händelse den af K. M. gillades, fordra något högre anslag, än det Götha HofRätt och Ho(R:n öfver Skåne och Blekinge begärt, nedgick Svea HofRätt till det aldra lägsta anslag, hvarmed man för ändamålets vinnande ansåg sig kunna draga sig fram, just af den orsak, att K. M. icke skulle finna Sig nödsakad att, på den grund att Svea HofRätt' begärt en större summa än de öfriga HoflLne, vägra Sitt bifall till förslaget. I en till K. M. ingifven skrift, som finnes omförmäld i det den Kongl. Propostn bilagda statsrådsprotokoll, hade Notarierne i Svea HofRätt i underddict begärt, att deras löner ro Den 11 April e. m. malte fastställas till 1,200 R:dr i likhet med hvad tjensteman af samma grad inom andra embetsverk blifvit beviljudt. HofR:n deremot inskränkte sig att föreslå 1)00 R:dr för de 5 äldsta, 800 R:dr för de 5 nästföljande och 700 R:dr för de 5 yngsta. Derjemte torde kunna beräknas, såsom sportelinkomsten för dessa tjenstemän, andel i domslösen omkring 150 och expeditionslösen likaledes omkring 150 R:dr hvarigenom hela deras inkomst kunde beräknas lill, för de 5 äldre 1,200, för de 5 nästföljande 1,100 och för de 5 yngsta 1,000 R:dr b:ko.
Jag kände icke, huru Utsk. behandlat frågan, emedan jag ej känner besluten i de frågor, som tillhöra Constit.Utsk:s behandling, förrän Utsk:s betänktn inkommit till R. St. och blif • n vit utdelade. Jag kunde icke ana, att, efter de i ämnet gjorda framställningar, betänk. N:o 77 skulle blifva ett så grundlagsstridig^ betänk., som det nu befinnes vara. Utsk:s förra betänk., såsom jag uppfattat det, innehåller, att Utsk. sammanfattat de ifrågavar. förslagen under den presupposition , att utan denna sammansättning frågan icke bort öfverlemnas till R. St:s bedömande. Sedan hafva RiksSttn beslutat, att frågorna ej skola sammanfattas, hvarföre det slått Utsk. fritt, hvitket jag tror ännu kunna ske, att på grund antingen af redan inkomna eller framdeles inkommande motioner afgifva särskilda betänkm i dessa ämnen; men i följd af det nu afgifna betänk, kan jag ej finna något annat slut på denna sak, än att betänk, lägges till handkna, oaktadt här af en värd talare blifvit sägdt, att sådant ej vore grundlagsenlig!, utan den af mig klandrade åtgärden vore mera grundlagsenlig. — Jag förbigår att besvara Frih. Sprengtporten anförande, emedan, såsom han sjelf nämnt, han icke vikar propos. på sitt förslag, och en discussion derom således är öfverflödig. I händelse ett sådant fall ännu en gång skulle uppstå, skall jag söka vederlägga de argumenter, som emot min mening kunna framställas. Jag fortfar i den anhållan, jag i mitt förra anförande gjorde, och tror mig hafva visat, att icke någon stridighet finnes emellan densamma och mitt yttrande för några plenidagar sedan. Hr Cederschjöld har fästat min uppmärksamhet derpå, att det kunde finnas 3:ne sätt för behandlingen af grundlagsfrågor.
"Ständers Banco Utffott sig yltrar, i anledning af de Respective Med Ständens remitz, angäende fortsättning af förskotterne til Kronan och tilräckligheten af foreflagne Hnpoteket, hade Banco-Utskottet tillika hemstält, a uplysning samt päliteliga upgiftcr, antingen wiste Ledamöter af sä wäl Stats, som Ban/o Utffottet, eller ock bagge Utskottens samtelige Ledamöter, mätte fä sammanträda, för at blott uti de delar och föremäl, som, i afseende pä Banquens rfrägawarande säkerhet och ersättning , höra til bägge Utskottens samfäldt a öfwerwägande, kunna gemensamt öfwerlägga; Och besiöt Ständet, at til det foreflagne sammanträdet sitt bifall lemna, ankommande pä Utskotten sjelfwa at pröfwa och fastställa, antingen Deras samtelige Ledamöter, eller blott et större eller mindre antal deputerade frän hwardera Utskottet mä i berörde sammanträde deltaga; hwarom wordsam och wänlig underrättelse skulle de Respe tive Med Ständen samt Banco Utskottet meddelas genom detta Protocollö-Utdrag. Ut supra. Ux kiotocollo» fl. III. ?eterson. Ut - §64 Den n Äuguftk. Utdrag af Protocollet, hällit i BorgareStändcts Plenum wid Riksdagen i Stockholm den 3 Augusti r?<o9. S, D. Efter upläsands af Riksens Högloft. Ständers Stats Utskotts Ständet meddeldte Protocolls Utdrag af den »9 nästlidne Julii, rörande ätftilliga ivid granssningen af Statswerkets tillständ anmärkte och hemställde omständigheter, stadnade Borgare-Ständet uti följande Slut: Ständet kan för sin del icke gilla den af Stats Utskottet gjorda hemställan, sitt Riksens Stander mätte hos Kongl. Maj t i underdänighet anställa om befallning till wederbörande Ämbetsmän, at med försiag til en Finance-plan inkomma.
Län äfven instämt; af David Andersson är dessutom serskildt yrkadt, dels alt kronobrefven, sora alltid borde vara oförseglade, och i inga andra fall få fortställas, än dä de anginge ”durchmarseher, skogseldar och skallgångar’’ måtte från Post-Contoiren utlemnas lill Kyrkoherden inom hvarje församling, dels ock att, om ersättning af allmänna medel ej kunde ega rum, borde åtminstone de af brefbäringen besvärade njuta bidrag af de derifrån befriade; hvilken senare åsigt äfven delats af Johannes Christoffersson fiån Kronobergs Län, som föreslagit, att de brefbärings-skyldige, i fäll de derföre nöjaktigt ersattes, skulle deltaga i krono-skjuts, m. m.; deruti Ola Jeppsson från Blekinge Län instämt,. il 6 Statssamt Allm. Besvärsoch Elori.-Utslotlens B darik ande, N:o 108. Olaf Lindbäck och Lars Nilsson hafva deremot sammanstämmande yrkat, att de hemmans-innehafvare., sorn ha Iva -skyldigheten att föra ikronohref, måtte befrias från åtskillige dem åliggande Communal-besvär, såsom brobyggnad, snöskottning, kronoskjuts, inqvartering, m. m.; och har Peter Petersson ålev ansett, att säterisamt rå- och rörs-hemmanen skola deltaga i nämnde brefs forslande; af Olaus Ericsson från Götheborgs och Bohus Län är föreslaget, att fkrono-brefbärings-skyldigheten måtte å entreprenad-auction utbjudas , och att diarar -och en, sorn hade sig ålagdt ett sådant besvär, — dermed icke borde vara förenad hvarken krono-kungs-håll och gästgifveri-skjuts, eller kronorältare-tjenstens bestridande, — linge tillgodonjuta 8 sk. Banco milen för Brefvens fortskaffande.