Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer vördsamligen hemställa om och i hvad mån Iggeström någon särskild 798 Riksens Ständers ersättning för sine vid Discont-Verk et bestrklde mångfaldige göromål må kunna tilläggas. 2:0 Att förre Diréctionen, enligt ett af densamma underskrifvet, den sista December 1818 dateradt Förslag, af Cassa-behållningen den 3o September i8iä> söm då bordt till Riksgälds-Contöiret allemnaSj innehållit 5ooö R:dr, dels till aflöning och lönförbättringar Saint smärre utgifter, och dels till arfvode för Canal-Directionens till Götheborg förväntade Revisonj För desse medel bar förre Directioneii Sedermera, medelst insände Verificationer, redovist, och hvilken redovisning Herrar Full* mägtige befunnit nöjaktig, utom hvad angår 200 R:dr* hvilka blifvit till bemäldé Revisor utbétaide för den honom af Canal-DiscontBolaget uppdragne Revision af Bolagets f. d. Discont-Contoir i Götheborg, och hvilken utbetalning varit så mycket nlér obehörig, som; efter det Rikets Ständer fattat det Beslut, hvilket af Kongl. Maj:t blifvit i Nåder sanctioneradt, ätt Gotha Canal-Bolags f. d. Discont-Inrättning nied dess Skulder och Tillgångar skulle öfverlemnas till Rikets Ständers fria Och fullkomliga Disposition, Bolagets rättighet, att låta granska Discont-Inrättningen, Såsom icke mera tillhörig Bolaget utan Sta Comp., stor 2893 R:dr 9 sk. Banco, hvilken, enligt Directionens förklaring skall härröra från en för Discont-Verkets rakning köpt, men med protest för nonbetalning återkommen, af Low, Smith & Comp. den 17 November 1817 på London dragen Vexel, och hvilken Vexel skall varit ämnad till Rembourse för eil del af de, genom
Hr Wahrendorff, Martin; 045. Möllersvärd, Carl Henrik ; 700. Rosenmuller, Jan Michaelsson; 723. „ von Essen, Fullm. Gr. Hamilton, Hugo; 750. Lindtman, Fullm. Hr Munck, Bror Gustaf Reinhold. 932. „ von Brömsen, Fullm. Hr von Troil, Emil; 1073. „ Silfverskjöld, Carl Silnecker; 1900. A. „ Montgomerie, Fullm. Gr. Sparre, Erik. Expedition s-U t s k o 11 e t: 115. Gr. Lagerbjelke, Gustaf; 32 Den 27 Juli. N:o 77. Frih. Rehbinder, Fredrik Willielm; 1661. Hr Carlheim Gyllenskjöld, Oscar. Riddarhus-Utskottet: 29. Gr. Bjelcke, Fullm. Gr. Löwenhjelm, Carl Axel; - r. 124. 77 Sandels, Samuel August; d’Albedyhl, Christer Henrik; 183. Hr Skjöldebrand, Carl Fredrik; 1992. 77 Lagerstråle, Gerhard; 2034. 77 Adlerbrant, Fullm. Frih. Posse, Carl Gustaf; 2221. 57 af Wirsen, Carl Thure; 2275. 77 Lefren, Johan Pehr. Hr Akerman, Fredr.: Med största tacksamhet för det lika oväntade som smickrande förtroendet att vara ledamot af Const.Utsk., nödgas jag likväl afsäga mig detsamma. Jag betvinar icke, alt i den vigtiga frågan om representationens förändring, de herrar som jemte mig blifvit i nämnde Utsk. insatte, skola hysa enahanda moderata tänkesätt som jag, men särskilda omständigheter tvinga mig till denna afsägelse. Gr. von Platen, Baltzar: Med den rätt som 23 § Ridd.- Ordn. tillägges mig, får jag härmed afsäga mig del förtroende, som Ilrr Electorer mig meddelat. H. Ex. Ilr Gr. Lövenhjelm, Carl Axel:
Men af ej mindre nu anförda förhållanden, än hvad rörande ifrågavarande lån, vid läsningen af Herrar Fullmäktiges Protokoller och granskningen af Riksgälds-Kontorets räkenskaper för öfrigt förekommit, hafva Revisorerne hemtat flera giltiga anledningar att för Rikets Ständer göra framställning derom, att, om och när dylika låneunderstöd framdeles beviljas, Rikets Ständer härvid må fästa det bestämda villkor, att den Stad, sorn erhåller ett sådant län, skall icke allenast vara solidariskt ansvarig för de stadgade lånevillkorens fullgörande, utan ock verkställa de föreskrifva ränteoch kapital-betalningarne; så att icke opåräknade kapitaloch ränteförluster må, genom mindre noggrannhet vid lånemedlens utdelning eller låneinnehafvarnes inträffande obestånd, det Allmänna tillskyndas, eller, såsom hittills varit fället, det Verk, hvarifrån lånet utgått, behöfva mottaga, granska, bokföra och bevaka särskilda skuldförbindelser af hvar enda person, sorn åtnjutit större eller mindre andel af lånesumman. Till ytterligare bevis på angelägenheten af en förändring för framtiden i det, under de sednare Riksdagarne, i berörde hänseende föreskrifna litjvidalionsoch bokförfngssätt, så vida tillökning i nuvarande tjenstemannapersonal vid Riksgälds-Kontoret vill undvikas, få Revisorerne anmäla, att, i anseende till stadgandet, det hvarje innehafvare af byggnadslån skall i Riksgälds-Kontorets räkenskaper erhålla sitt särskilda conto, upptager redovisningen för närande lån redan lika stor del af detta Verks Hufvudbok, som redogörelsen för alla VeFkets öfriga penningetransaktioner. Jemte det Rikets Ständer, vid sista Riksdag, beslöto, att då profEstra Sut«- vade och beviljade statsutgifter, sorn endast voio afsedda att utgå för r**lerin*en 30 — en gång eller för vissa, inom bestämd tid begränsade föremål, borde hänföras till en Extra Statsreglering, förordnade Rikets Ständer, att dessa utgifter skulle, till de af Rikets Ständer fastställda belopp, utaf härtill anvisade tillgångar, särskilt från Riksgälds-Konloret utbetalas.
5o6 Den 5 Martil» i alla fall i intet hänseende kunde jemföras med de StatsCassan i en framtid tillflytande betydliga intrader), får jag vördsamt till en början endast föreslå frenne Hamnar, nemligen en på Norra, en på Ostra och en på Västra kusten. På Norra sidan af Gottland kunna tvenne Hamnar dej till komma i fråga: Kappelshamn och Fåhrosund-, men ehuru den förre, 4 mil från Wisby, wiera Nord vestligt belägen, är ganska rymlig, har god ankarsättning på yttre redden på ett djup af 36 fot och längre in i viken i4 fot, samt har ett grundfritt och äfven i det längsta isfritt inlopp; tror jag dock mig företrädesvis böra föreslå Fahrösund, 5| mil från Wisby, sorn ilar r) en lör vindkast och stormar mera fredad hamn, hvaruti de största fartyg kunna ligga lika så säkra som uti en skeppsdocka; 2) är tillräckligt rymlig för den talrikaste Escadre; 5) såsom Nordligast situerad, år mäst lockande för Rysslands norra orters och hela Finlands Östersjöfarare, för hvars vin, terliggare den också blir en förträfflig och lämpa lig tillflyktsort; och 4) medför förmånen af tvenne inlopp (som Kappelshamn saknar); hvarmedelst nian i dess hamn kan inlöpa och utgå med snart sagt alla vindar, och hvaraf det södra vid Skarfgrundet lätteligen kan befästas, om någon inträffande oförutsedd händelse det skulle åska. Het Nordliga inloppet saknar väl ej grund, men högst sällan afhöres någon olycka derstädes, då dessutom den nödfalls-resourcen meråndels står öppen, att medelst en omväg taga södra inloppet, som öfver allt år minst 16 fot Den 5 Martiin djupt. Det Ostliga grundet af sjelfva den djupa rännan, är så synbart att ingen deraf kan något äfventyra.
Handlingarne angående denna rättegång äro särskildt till trycket befordrade och således redan för allmänheten tillgänglige; hvarföre det torde, vid detta tillfälle, göra tillfyllest att hänvisa till deras innehåll. Dessa handlingar komma äfven att till Rikets Ständer vid nästinstundande Riksdag öfverlemnas. Uti den till Rikets Ständer vid sistförlidna Riksdagen af mig afgifna embetsberättelse (pag. 148) hade jag, i afseende å lagskipningens tillstånd i Riket, ägt tillfälle att anföra de sakförhållanden och grunder, hvilka syntes mig lemna stöd åt det omdöme, att lagskipande makten i allmänhet, genom upplysning, rättrådighet och drift, motsvarat sin vigtiga bestämmelse i samhället. Detta omdöme jäfvas ej heller, utan fastmera bekräftas af sednare tidens erfarenhet. En fortfarande tillsyn å lagskipningen, ej mindre än granskningen af de hos mig, angående särskilda händelser, anförda klagomål, har väl under loppet af de begge sistförflutna åren, likasom tillförne, föranledt till anmärkningar, hvilka, derest de ej blifvit behörigen förklarade eller annorledes kunnat förfalla, medfört anställande af laga åtal; men det bör icke lemnäs obemäldt, att antalet af dessa anmärkningsmål den sednare tiden minskats, hvartill flera orsaker torde hafva samverkat.
I betraktande häraf och dä antagandet af ifrågavarande beräkningsgrund derjemte, i StatsUtskottets Utlåtande N:o 33. 5 afseende å special-staters och räkenskapers upprättande, medför den väsendtliga fördel, alt priset för en kanna spaninål efter 2 R:dr riksmynt pr kubikfot, kommer att utfalla i jemna tiotal af öre (nemligen 20 öre) hvilket förhållande icke inträffar om värdet af en kubikfot beräknas till vare sig något högre eller något lägre belopp, finner Utskottet sig böra tillstyrka, att spanmålspriset vid beräkningen af Statsverkets inkomster för nästa Statsreglerings-period må, i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj:t behagat föreslå, bestämmas till Två R:dr riksmynt för kubikfoten. 1. Ordinarie räntan, eller de grundräntor, hvilka under liera olika benämningar tillförene ålegat hemman och lägenheter, verk och inrätlningar m. m., består numera, enligt Kongl. Maj:ts, i öfverensstämmelse med Rikets sednast församlade Ständers beslut, den 11 Maj 1855 utfärdade nådiga kungörelse, angående de uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling, endast af penningar, smör, fläsk, kött, hö och tackjern samt spanmäl af tre slag: råg, korn och bafra. Enär den s. k. afrads-spanmålen, eller den kronan behållna delen af all uti ordinarie räntan ingående spanmål, numera, i följd af skalteförenkiingen och flera persedlars förvandling till spanmål, blifvit betydligt ökad, men beloppet af denna tillökning ännu icke kan med tillförlitlighet bestämmas, samt för öfrigt kronans behållning af spanmål, som redovisas både uti länsräkenskaperna och de derpå grundade rikshufvudböckerna, synes hädanefter icke mera än behållningen af de öfriga efter ränteförenklingen återstående persedlarne behöfva särskildt upptagas, hemställer UlskotteLatt, pä sätt Kongl. Maj:t i nåder föreslagit, afrads-spanmålen må med ordinarie räntan under en gemensam rubrik sammanräknas.
Jag medger, att det finnes en enda omständighet, som Constit.Utsk. kunde i afseende på principen åberopa mot Ståndens rättighet att sönderstyeka ett förslag, nemi. att ett osammanhang skulle uppkomma, om det ena förslaget antoges, men icke det andra; men för alt tänka mig det, måste jag äfven tänka mig, att det måste vara ett oskiljaktigt (antingen ett grammaticaliskt, som rörer språket, eller logiskt, som rörer meningarnas följd af hvarandra) samband emellan de delar, sorn skulle åtskiljas; men intetdera har här inträffat. Jag hemställer vid ett sådant förhållande, huruvida man kan godkänna den siste talarens invändning, alt något våld icke blifvit begånget. Jag medger, alt något plrysiskt våld icke blifvit föröfvadt, ty sådant kunde icke j 7 H. 43 338 Den 18 December e. m. ifrågakomma; men ett moraliskt våld måtte det väl vara, som strider icke blott mot grundlagens tydliga ord, utan äfven mot sunda förnuftet. Likväl tror jag icke, att Utsk. begått detta våld i uppsåt att begå våld. Jag bär aktning för de särskilda ledamöternas öfvertygelse i detta Utsk. Jag tror, att de gjort det i den bästa afsigt, nemi. att bibehålla den återhållande kraft, hvarvid man i Constit.Utsk. faster så mycket värde; men jag hemställer till R. o. Ad., hvad följden skall blifva, om R. o. Ad. låter detta förhållande blifva gällande tvärtemot tydligt grundlagsbud och i trötts icke blott af Ståndets eget beslut, utan äfven de öfriga Ståndens mening. Jag förenar mig således uti anhållan, icke om återremiss, utan att Constit.Utsk. måtte åläggas att ställa sig R. o. Ad:s förra beslut till ofelbar efterrättelse, samt derjemte att, inom 8 dagar efter delfåendet häraf, med sitt utlåt, till Stånden inkomma. Under detta anförande hade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, uppkommit i plenum och emottagit klubban. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.:
Jag tycker ej någon särdeles betänklighet borde å Noriges sida yppa sig mot att återtaga den gamla blå-gula flaggan. En Den 17 Mars f. m. 221 flagg bl ifver dyrbar för ett folk. derigenom att den påminner ora ärorika minnen från segrens, från motgångens dagar. Några sådana minnen kunna väl ej fästa sig vid den nuv:de 16-åriga Norska flaggan? Norige skar, gemensamt med Danmark, sköna lagrar, färgade mången våg med sitt blod. Men ej kunna viii ändå Dannebrogsbanerets färger vara sä kära för Norrmännen?! Jag förenar mig med Hr Brakel i yrkandet att vi måtte få en för båda rikena gemensam och lika unionsflagg. Deremot måst jag pä det högsta protestera mot det uttryck, som, enligt den välde tal., skulle hafva begagnats om Svenska flaggan. Något sådant har jag aldrig hört och tror att alldraminst någon man af yrket kunnat fälla ett sådant yttrande Under några år begagnades ett, af bjerta brokiga färger sammansatt, befälstecken. Möjligen torde Hr Brakel hört ett sådant uttryck fällas derom eller kanske om unionstecknet, men aldrig har dermed menats flaggan. Jag vill nu ej längre uptaga R. o. Adis dyrbara tid, utan får blott, med vördsam yrkan på bifall till Utsk:ts förslag i dessa punkter, uttrycka den förhoppning, att, i den underdåniga skrifvelse, som Exped.Utskit., till följe af R. St:rs sannolikt blifvande beslut, kommer att till K. M:t aflåta, vederbörligen framhålles vigten och nödvändigheten af en för Sverige och Norige gemensam och lika unionsflagg. Hr Lagerhjelm, Gust. Reinhold, anförde skriftligen: Det må visserligen anses öfverflödigt, att i den vigtiga fråga, som nu utgör föremål för R. o. Ad:s öfverläggningar, äl ven jag upträder med anspråk att uptaga R. o. Ad:s tid, isynnerhet som jag icke har att åberopa mitt votum och min öfvertygelse på någon annan utredning af frågan än den, som af Ekon.Utskottet redan är gjord, som af flere ledamöter inom detta
I Aok. till Exp.-Utsk. dea 1 Juli 1851, kl. 2 e. a. Memorial, med förslag till samman jemkning eller voleringsproposilioner, i anledning af Jliks-ståndens skiljaktiga beslut rörande åtskilliga till Statsregleringen hörande frågor. (U. A.) Sedan Stats-utskottet uti utlåtandena N:s 82, 83, 84, 85, 86, 87, 89 och 90 afgifva förslag till reglering af utgifterna under Riks-statens första, andra, tredje, fjerde, femte, sjette, åttonde och nionde hufvudtitlar, samt uti förnyade utlåtanden N:s 147, 148, 150, 151, 152, 154 och 155 besvarat de emot vissa delar af Utskottets förenämnde förslag framställde anmärkningar, så får Utskottet, som numera erhållit del af de utaf Riks-slånden rörande hithörande frågor fattade definitiva beslut, härmed framställa förslag till sammanjemkning eller voteringspropositioner i förstärkt Stats-utskott, äfvensom afgifva de yttranden i öfrigt, hvartill skiljaktigheterna i berörde beslut funnits föranleda. Förslå Hafvudtileln. Enligt utlåtandena N:o 82 och 147. l:o Utskottets, uti 4:de punkten af utlåtandet N:o 82 gjorde och i N:o 147 vidblifna, hemställan om en tillökning af 10,000 r:dr i anslaget åt Deras Kongl. HögheBiL lill R. St. Prat. 1850 1851. 4 Sami., i Afd.} 2 Band., 21 Hd/t. 1 2 StatsUtskottets Memorial, A:o 217. ter Arffustarne, att utgå från och med detta, års början, är bifallen af Ridderskapct och Adelil samt Presle-ståndcl, men afslagen af Borgareoch Bonde-stånden.
Varder sådan ränte^ och capital-inbetalning, som icke i öfverensstämmelse med Stalsoch Lag-Utskottens Betänkande N:o 106 skall i sammanhang med allmänna utskyld erna verkställas, ej på bestämd tid fullgjord, är låntagaren pligtig att å det till liqvid förfallna beloppet erlägga 5 procents årlig ränta, intill dess full betalning sker. e) Likaså åligger det Riksgälds-Contorets Styrelse att tillse, det de Statsmedel till Contoret i behörig ordning ingå, hvilkas återfordrande, till följd af uraktlåtet uppfyllande af hvad arbetsplan eller contract innehålla, kan af Kongl. Maj:t anbefallas. f) De Låneoch Säkerhets-handlingar, som, för Statsbidrags utbekommande, Lill Riksgälds-Contoret aflemnas, förblifva uti Contorets vård; dock skola sådana, som vederbörande Embetsmyndigheter kunna blifva i behof alt begagna, till dem på behörig reqvisition ullemnas. g) Alla kostnader, som med dessa eller andra i följd af erhållne anslag och lån uppkommande förhållanden kunna vara förknippade, skola, utan undantag af hvad namn de vara må, bestridas eller godtgöras af den eller dem, sorn Statsbidragen erhållit. 5:o
Inkomsterna hafva utgjort 1,954,864: 42. och utgifterna 1,745,829: 27. hvarigenom bildats ett öfverskott af 209,035: 15, hvilket belopp, på sätt förestående särskilda tabell öfver fångvårds-anslaget utvisar, blifvit Kongl. Stats-kontorét för året tillgodofördt, enär detta embetsverk i Styrelsens hufvudbok debiterats för den uti Kongl. Majts fastställda stat beräknade, i nyssnämnde tabell uppgifna summa. Om deremot ifrågavarande utgifter ■■■ 1,745,829: 27. jemföra® med de uti riks-staten uppförda anslag, 1,350,000: — med tillägg af de i förestående tabell upptagna särskilda irtkomster 314,344: 42. ^664,344- 42. visar sig den i riks-hufvudboken å fångvårds-anslaget uppförda brist 81,484: 85, § 2. Sedan Kongl. Maj:t genom nådigt bref. af den 9 Februari 1858 behagat gifva tillkänna, att Rikets sednast församlade Ständer, till underhåll af länsoch kronofängelserna, å riks-statens andra liufvudtitel särskildt anvisat ett reservations-anslag af :13,500 R:dr, hafva, i likhet med hvad förut ägt rum vid redovisningen af de under föregående, statsreglerings-period till enahanda ändamål å riksstatens 7:de liufvudtitel uppförda 4,000 R:dr, förstnämnde medel blifvit uti hufvudboken å särskildt konto redovisade. Då utgifterna å berörde statsanslag 13,500: — under revisions-året endast uppgått till 8,714: 87. uppkommer en behållning för året af.. 4,785: 13. § 3. För de särskilda fängelseoch arbetsinrättningarne hafva under revisions-året inkomster och utgifter uppgått till följande belopp, nemligen: Straff-, 0ch arbets-fängeléerria. Inkomst. Utgift. Fåstnings-fängdserna.
Reservation af Herr Rå felt, A.: ”Då Kongl. Förvaltningen af Sjö-Ärendena, genom sakkunnige män, låtit utreda obehöflighelen af att uppbygga en fyrbåk på klip”pan Understen, belägen endast li sjömil från den redan anlagda fyren på ”Svartklubben, och enär denna sednare fyr, såsom synlig på sjömils afstånd, bör vara en tillräcklig ledning för de sjöfarande genom södra Quar'ken, har jag ansett de förenade Utskotten saknat skäl tillstyrka en utgift ”för staten af 30 å 40,000 R:dr Banco, jemte 2,000 R:dr Banco i årlig lys”och underhållskostnad.” 12 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon -Utskottens Utlåtande, N:o 29. 29. Ank. till Exp. Utsk. den 22 Dec. kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af väclt motion om befrielse för Skattehemman ä Gottland frän skyldigheten att uppföra och underhålla Strandridare-boställen. Riks d ags f u 11 m äg l i ge Conrad Rommin och Lars Norrby från Gottland hafva, uti ett till Hederv.
Med anledning af hvad sålunda förekommit och enligt Banco-Discont-Directionens derom, på förut upptagne skäl, gjorde hemställan, anser Utskottet sig böra tillstyrka, att full afskrifning må af Rikets Ständer beviljas, ej mindre för de i 2:dra punkten omförmälda 44 stycken låns återstående belopp, med tillsammans R:dr 30,599: 8. 5.„ än äfven för de i 3:dje och fade punkterne omnämnda öfver-räntor, tillsammans utgörande R:dr 8,534, 3a sk. 7 rst., samt att de i i:sta punkten upptagna i3o stycken lån må från capitalräkningen afibras och å Balance-Extractet för inom linien förde lån upptagas, med tillhopa Rdr 75,o54: i4 s^*, dock under samma uttryckliga förbehåll, som förut egt rum vid låns förande innom linien, att Ombudsmännen åt dessa lån lemva en fortsatt noggrann uppmärksamhet, samt att hvad å dem möjligen kan indrifvas kommer att för hvarje år tilläggas den vinst-summa, som bör af Discont-Verket till Banken aflemnas. Då från 1844 ^*rs vinst-summa 300,759: 11. 10. afdrages beloppet af de till förande innom linien före slagne lån, med . ... 75,054: ifa ■— blifver 1844 å's behållning B:co R:dr 225,704: 4^. 10. som, enligt punkten 6 mom. 4 och 5 uti Utskottets under N:o 69 afgifne af Rikets Höglofl. Ständer bifallne memorial, skall, uti vissa lämpliga andelar och terminer, hvilkas närmare bestämmande blifvit till Banco-Fullmägtige öfverlemnadt, före slutet af nästkommande år till Banketts disposition inga. B. Handelsoch Närings-Disconten. Den för utlåning genom Handelsoch Närings-Disconten anordnade fond utgjorde vid 1843 års slut: Barn Banco-Utshottets Betänkande^ IV:o Jg.
Men deraf torde visa sig, att en mindre tid åtgick mellan tiden för reqvisitionen, än tiden för generalordern, då deremot generalordern föreskref, att manskapet skulle den 21 April vara vid Waxholm. Så mycket om hvad som rörer den första commenderingen , för hvilken, i parenthes sagdt, allt med störsa beredvillighet fullgjordes, hvad skjutsen åtminstone beträffar; emedan det då var slädföre och folket just icke hade något att syssla. Med lika beredvillighet utgjordes några mindre skjutsar med de personer, som skulle till Drottningholm. Men längre fram och i anledn. af en generalorder, kom en skrifvelse af den 16 Maj i8jS lill Konungens 13ef:h:de i Wermlands län om de 170 man, hvilka skulle vara vid Waxholm den 2 Juni. — Ku ber jag att få framställa en anmärkning utaf en annan beskaffenhet. Det torde vara en livar bekant, att sedan 180g den praxis måst följas, i anledn. af vårt förändrade svsteme, att inga generalorder till Landshöfdingarne om uppbådning af manskap få emanera från Generaladjut.-exped., utan de skola komma från K. Krigs-exped., sedan General-adjutanten anmält behofvet af skjuts. General-order deremot skola afgå till truppernas befälhafvare. Nu företer sig den besynnerligheten, att den till Landshöfdingen utfärdade nåd. skrifvelse.!) anguie skjutsen är dat. först den i Juni 1Ö38. Herrarne hörde nyss, alt generalorderne och skrifvelsen till Konungens Bef:h:de voro af den 16 Maj, och att manskapet skulle vara i Waxholm den 2 Juni; således var skrifvelsen dat. en dag före den, då truppernc skulle varit i Waxholm enligt generalordern.
Med förutsättning att Tjenstemän i de lägre graderna vid Rid - Den 2i Juli e. nt* dårhuset kunna till förbättring' i deras äfven förhöjda lönevilkor oclrså förunnas den förmånen, att alltid hafva bisysslor, tror jag„ att denna regel är mindre lämplig att använda på RiddarhusSecreleraren, som enligt min öfvertygelse hör vara så betald, att lian ej må behöfva från någon annan lönefond, än Ridderskapets och Adelns egen, hämta medel till en skälig och anständig bergning. Jag ber Ridderskapet och Adeln vara öfvertvgadt, att jag icke äsyftar personer, endast saken, och att, om jag velat göra' någon tillämpning på närvarande Tjensteman vid Riddarhuset, hade de säkert anmodat mig att derifrån af ta. Jag förnyar således inin vördsamma anhållan om en Remiss på dessa grunder till Riddarhuset» skottet. Undertecknad RidclarhusS ecr eter are yttrade sig: Jemte uttryckandet af min erkänsla för den välvilijd Herr HofCanzleren Friherre af Wetterstedt genom sitt förslag behagat yttra emot mig och mina kamrater, får j ig den äran nämna, att, så mycket jag känner, lärer den, i anseende till RiddarhusCassans tillstånd omöjligen för det närvarande kunna få någon påföljd, utan endast principerna stadgas till efterrättelse, när möjiighetene en gång kan inträffa. Äfvenväl anhåller jag vpidsamt att vid detta Ben 2*x «• m• 1006 tillfälle få framföra en önskan. Riddarhus‘Secreteraren uppbär, i kraft af flera beslut, tagna af Ridderskapet och Adeln för mer än 350 ar tillbaka, en extra inkomst vid hvarje Introductio», under den litet löjliga benämningen af 10 Rd. och ett Panquet* Denna inkomst utgör således visserligen en i hlåghet, och tillika den enda Tjeruten åtföljande Sportel. Jag har emottagit densamma af alla dem, sorn kändt att en sådan varit stadgad, men aldrig kunnat Förmå 111ig att begära den, hvarföre den ock åtskilliga gånger icke utfallit. Häröfver beklagar jag mig visst icke.