Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidkommande slutligen den farhåga, att utgifterna för vissa orters nödvändiga befästande skulle för hardt drabba Svenska kronan, så blifver all sådan fruktan håfven genom uppmärksamhet lill nedanstående förslag, att, genom successivt användande af recognitions afgifter och utan statens betungande, bestrida denna utgift efter hand, och i den mån sådanc kunde finnas nödigt till förrådérnes säkerhet, hvarförutan kronan blifvit betryggad för all förlust i nu egande inkomster, genom det nu föreslagne villkor, att tullinkomsten årligen ersättes staten, efter ett medium af de 10 föregående årens intrader. Med något större grund, har man invändt: att nederlagsfrihet på Gothland, belägen i så ringa afstånd från Sverige, skul~ le underlätta och befordra Lur endrejares speculationer, till insmygande af förbjudna och tullför snillade varor på kust erne af Sveriges fasta land, samt såmedelst bidra - Besv. och Ekon, TJtsk. Bctdnkanden. 1043 ga till våra fabrikers och inhemska slåjdeinrättningars lidande. Dackan icke nekas, att ju detta inkast synes ega någon vigt, som likväl vid ett närmare skärskådande upplöser sig uti det, för alla borgerliga inrättningar och sjelfva naturens välgörande gåfvor, vanliga villkoret: att kunna missbrukas. Skulle sådana afstegs totala förekommande blifva grundsats för styrelsens åtgärder, så skulle icke heller något stort och allmänt nyttigt kunna företagas, af fruktan för dess nästan alltid medföljande möjliga missbruk. Men, så länge Danska vallen ligger mångdubbelt närmare, ja nästan i contact med Svenska kustlandet, och enär den Pommerska är belägen på ett lika afstånd med Gothland, samt Åländska och Finska skärgårdarne ännu mindre aflägsna, lära sådana tillfällen till författningarnas eluderande icke kunna förekommas, ehuru Sverige dervid icke kan, som vid denna inrättning, påräkna någon reciproc förmån.
Uti en af Bruksidkaren B. till mig ingifven skrift anfördes, att, då B. vid 1861 års vinterting hos vederbörande Häradsrätter anmälde sig till erhållande af lagfart å särskilda, i olika härader belägna fastigheter, hvilka tillfallit honom, på grund af ett emellan honom och hans då mera aflidna hustru upprättadt och laga kraftvunnet testamente, tillförordnade Domhafvanden i nämnda härader ansett berörda testamente böra beläggas med stämpladi papper till belopp af 297 Riksdaler Riksmynt; men, enär testamenten emellan makar, enligt Bevillningsförordningen, vore befriade från afgifter, och Chartae-sigiflatae-förordningen icke gåfve anledning dertill, att testamenten, genom hvilka fast egendom öfverlätes, skulle vid lagfarts sökande med stämpladt papper beläggas, förmente B. ofvanberörda chartae-sigillatse-belopp hafva blifvit honom orätt affordradt, hvarföre han, på det tillfälle skulle honom beredas att få dessa medel restituerade, hemstälde, att jag måtte vidtaga någon åtgärd, hvarigenom bemälde Domliafvandes förfarande blefve förklaradt icke hafva varit med gällande författningar öfverensstämmande, samt klaganden berättigades att det erlagda stämpelvärdet återbekomma.
Tillförseln af spanmål, egenteligen från Skaraborgs Län, och af Victualier från den Staden kringliggande Landsort är mer än tillräcke]igfc svarande emot behofvet för Staden; Dock tryter, det oaktadt, icke afnämare, emedan stor del af Invånarne inom de tillgränsande Häraderne, som 8 58 hafva rättighet till Gårdfari-liandel och den utöfva, årligen behöfva köpa spanmål. Staden är således icke utan fördelaktigt inflytande på cultur och näringar uti de Landsorter, som derstädes söka och finna afsättning för öfverskotts-producterne af deras jordbruk och industri. — Tre marknader hållas årligen inom Staden, hvilka anses bidraga till trafikens lifvande. En i Staden befintelig allmän Schola, till hvars underhållande Stadens Invånare bidraga, skötes af Rector, som tillika är Comminister och Collega. Dessutom är en Folk-schola, förenad med Söndagsoch Handtverks-Schola, nyligen i Staden inrättad, för omkring 70 Barn och underhålles ensamt på Stadens Invånares bekostnad. För Hälso-yården lönar Staden egen Läkare, den ende i orten, dock är den nuvarande icke behörigen speciminerad ; Och som Landsorten omkring Ulri eselia mn synes vara i behof af mera Läkarebiträde, är således föreslagit, att en Fjerde Provincial-Läkare för Länet skulle antagas och erhålla station i denne Stad. Fattigförsörjningen bestrides lill någon del genom räntan på en af Eders Kongl. Majrt lemnad gåfva, och för öfrigt genom nödige sammanskott af Stadens Invånare. c). Amål. Denne Stad har, likasom Wenersborg, fördelen af ett godt läge för trafik med hamn vid Wenern; Och grundar den sitt bestånd hufvudsakeligen på handel och sjöfart, samt i öfrigt på handtverkerier och jordbruks-skötsel. Handeln består uti Minut-rörelse med vanliga köpmanna-varor, deraf förlaget vanligen tages från Götheborg; Och sjöfarten har till föremål dels detta förlags transporterande, samt dels fraktresor med jernoch trä-varor för Dahlsland och Wermelands Bruks-egares räkning.
Ridderskapet och Adeln fö-? rebragt, liar den hufvudsak liga skillnad, som af cessa Provincers olika Hemmantal uppkommer, undgått dess uppmärksamhet, hvilken skillnad vid en närmare jemförelse säkerligen skall gifva ett mindre oskäligt resultat, än den värde Ledamoten sig föreställt; Och, örn det icke kan bestridas, att, på sätt en värd Leda» mot innom Hedervärda BondeStåndet anmärkt, åtskillige till ett emot hela Östergöthland obetydligt antal Hemman blifvit lagde innom Gö" tha Ganals Område; Så torde det deremot böra medgifvas, att arbetet vid berörde Canal tillfört den Provincen så betydliga Summor och så stor förtjenst, att Afsättningen och Land;tmannarörelsen där bort vara mera liflig än annorstädes, och följakteligen Hemmanens värde stiga vida öfver den förlust, som i deras numeraire inträffat. Det är väl också yrkadt, att, då en MinimiTabell för Landet ätföreslagen , den äfven i afseende på Stadsjorden bort äga rum ; men härvid företer sig det olika förhållande, att, då Fastighetsvärdet å Landet ifrån 1813 till 1816 fallit ifrån 350 till 268 Millioner, värdet af Hus, Tomter och Stadsjord, under samina tid, stigit ifrån 44 till 47 Millioner, hvaraf den slutföljd, Utskottet antagit, att i samma nion, som en Minimi-afgift för det förra värdet vore oumgänglig, en dylik gräns för det sednare skulle ofelbart lända till en minskning, som dessutom i en allt mer tilltagande Brandförsäkring tillräckligen är motverkad och i sådan följd ingalunda akt befara. £03 JitviftningsUtsk, Betänkanden. Utskottet har tilläfventyrs varit vidlöftigare | ptyicklingen af detta ämne, än dess förut nog tydeliga framställning kunnat fordra ; Mea Utskottet anser det af större vigt, än att pågot tvifvelsmål skulle lemnäs öfrigt.
Korgar och korgmakare-arbeten: af oskalade qvistar och spån 1 skålp, 2 sk. infistull af skalade, men oklufna qvistar 1 » 8 sk. » af klufvet vide eller strå, rör och andra finare slag 1 » 36 sk. » öih. lill R. St. Kori, spelDg endast två Stånd, Borgareoch Bonde-Stånden, bifallit, men Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet afslagit Utskottets förslag, att nu gällande förbud mot införsel af spelkort måtte upphöra, lärer detta förslag böra förfalla och förbudet fortfarande bibehållas. Krut. Utskottets förslag, att upphäfva förbudet mot införsel af krut, hafva äfvenledes två Stånd, Borgareoch Bonde-Stånden, bifallit, men Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet ogiHat; och lärer alltså samma förbud komma att qvarstå. Utskottets hemställan, att tullsatserna å kött må bibehållas oförändrade, hafva Ridderskapet och Adeln, Presteoch Bonde-Stånden bifallit, men Borgare-Ståndet har, i afseende på saltadt kött, beslutat nedsättning i införselstullen derå från 4 till 2 R:dr tunnan. Derest icke Borgare-Ståndet skulle vilja frånträda detta sitt besiat och instämma i de öfriga Ståndens, föranledes derigenom följande omröstning: 75:o. Den som, i öfverensstämmelse med tre Stånds beslut, vill, att införselstullen å saltadt kött bibehålles vid 4 R:dr tunnan, röstar , Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, nedsättes denna tull till 2 R:dr tunnan Lampor. Lampor af sammansatta eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen, förtullas nu efter värde med 35'/3 procent. Utskottet hade i afseende på denna artikel föreslagit den förändring, att Lampor och Lyktor skulle förtullas såsom det ämne, arbetad!, hvaraf de hufvudsakligen bestå, med anmärkning, att medföljande glaskupor förtullas serskildt, efter hvad för glas, andra slag, är bestämdt.
3) flod i Asien, 4) stad i en af Sydamerikas stater, 5) stad i Ost-Indien, 6) flod i Europa, 7) hufvudstad i Europa, 8) ö i Östersjön. 9) bergskedja i Skandinavien. 10) flod i södra Europa, 11) X X X X X köping i Sverige; läst nedifrån ooh up 12) stad i Sverige 13) land i Afrika o. 14) stad i Sverige. Äro orden rätt funna, bilda de bo stäfver. som infalla i de med kors t tecknade rutona. namnen påtvänneryl bara personligheter. Spara är lösen för hvarje husmoder med en begränsad hushällspenning! Huru göra en verkligt stor besparing? Jo, använden i Edra hushåll Peilarlna Narnarln, Götsborg, som är bäst, drygast och biUigast! • • fl 9 év Mf *. ^ n &amp; S4k 4 &amp; * fl M. J tyger. — r! t i l l fcr. Moderna H.M. DrottAliigen af England. hal-, sällskapsoch proraenadtoaletter. Kändas direkt till privatpersoner meter&amp; styckevis. Paletåtyger. Idun SCHER OCH HANDARB. — IDUNS MODETIDN. UTAN PL. &gt; &gt; 5: — 3: LÖSNUMMERPRIS: 8 ÖRE. GRAFSTRÖM, FÖDD BOKLUND. OCH UTGIFVARE: tion i ANT4GAS ÖFVER HELA LANDET PÅ ALLKLARA S.KYRKOGATA IG, 1 TR DELES SÄRSKILDT FÖRMÅNL. VILLKOR. fru G. äfven närmare d e n stora taga Härigenom allmänheten förläna åt sina konstskapelser. hennes redan textilaffär till den och handleder fint af kvinnlig konstslöjd och handarbeten, ett o r d d e n så k a l l a d e t e x t i l a Som för en denna af d e förnämsta riktning föreningar som står då väl upparbestora handelsfirman Konstslöjdutställning m. fl.
Vill någon delegare i Hypolbeks-Förening skilja sig derifrån, så åligger honom, att, i den ordning här förut föreskrifves, betala alia de skulder, hvarföre han hos Hypotheks-Föreningen häftar, samt derefter i Fem (5) år fortfarande ansvara för alla de förluster, Hypolheks-Föreningen under nämnde tid kan få vidkännas; och skall det alltså åligga den afgående, att härföre ställa nöjaktig säkerhet, innan afgåendet utur Hypotheks-Inrättningen får bifallas. 16:0 Då så många egendomar blifvit anmälde till afskiljande från Hypotheks-Förening, att de återståendes sammanräknade värde icke uppgår tili två tredjedelar (f) af dfd i 8:de punkten utsatte minimibelopp för Hypolheks-Förenings trädande i verksamhet, anses Föreningen vara under utredning och bör, så fort, utan skada, ske kan, afsluta alla liqvider och derefter upplösas. Dessutom hafva Rikets Ständer i afseende på garantiens meddelande beslutat: a) Ingen Hypotheks-Förening må erhålla garantie för högre skuldbelopp än motsvarande en femtedel (|:del) af de uti Idypotheks-Föreningen ingångne egendomars sammaniagde värden, beräknade efter medium af de senaste Tio (to) årens Taxeringar. ö)
Besv. o. Ekon.-Utsk:s förevar:de Betänk, framställd och ropades dervid Ja och Nej, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han trott sig finna att Ja varit öfvervägande. Frih. Raab, Carl Adam, begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande voter:s-propos : Den, som bifaller Allm. Besv. o. Ekon.-Utsk:s Betänk. JV2 63, i ani. af väckte motioner dels om indragning af åtskilliga Biskops-embeten och dels om nedsättning i Biskoparnes aflöning, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, beslutar R. o. Ad., att II. St:r böra i underd. skrifvelse hos K. M. anhålla, att förslag måtte upgöras till reglering af Biskoparnes löner och att, om något öfverskott dervid upkommer, detsamma reserveras, för att i sammanhang med de medel, som med en framtida reglering af Pastorers löner upkomma, gagnas till förbättring af det lägre Presterskapets lönevilkor. Vid voteringens slut befunnos röste hafva utfallit sorn följer: Ja — 22. Nej — 21. 490 Den 23 Mars e. ra. Föredrogs ånyo Allm. Besv. o. Ekon.-Utsk:s d. 15 och 18 dennes på bordet lagda Betänk. M 64 i anledn. af vackt motion om meddelande af föreskrift, att K. M:s Nåd. Kungörelse d, 28 Maj 1830, ang:de ekonomiska besigtningar å kyrkoherde-boställen, kapellansoch klockarebohl samt prestestom-hemman må tillämpas äfven å sädane skollärare-boställen, som af inneliafvarne skola byggas och underhållas. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att lian, då R. St:r vid innevar:de Riksdag, genom bifall till Allm. Besv. o. Ekon.-Ulsk:s Betänk.
Sedan nu Regeringen förklarat Skånska Infanteri-Regementernes Passevolance vara gällande på obestämd tid, synes det böra vara hvarje Rothållare obetaget, att när som hälst få upphöra med densamma ; ty en på obestämd tid ingången öfverenskommelse bör väl ej längre kunna vara bindande, än båda Contrahentérne äro ense om dess fortfarande. Regeringen synes likväl, alt sluta af den förut åberopade skrifvelsen af den 16 Januari! sistlidet år, hylla en motsatt mening. Farhågan att Regeringen anser den Skånska Passevolancen böra gälla, så länge densamma så vill, hvarigenom Skånes Rotehållare skulle kunna få sig pålagd en ständig grundskatt af 8 R:dr B:co, tvingar mig att yrka, det Rikets Ständer måtte bestämdt förklara, att de Rotehållare vid Skånska Regeröenterne, som komma att hädanefter fortfara med ständig roterings utgörande, skola få tillgodonjuta samma beslut, som fattas för det öfriga Sverige, i afseende på Indelta Armcens underhåll under möten och marcher. Ilvad sjelfva den Kongl. Propositionen om nyll PassevolanceContracts upprättande 16 H. 10 146 Den 13 Mars f. m. beträffar, så afstyrker jag bifall till densamma, emedan jag tror dels att en soldat Isan underhållas vid mötet för bättre pris än 7 Rrdr B:co, och dels att, då möte icke hålles, Rusteller Rotehållaren borde vara befriad från all afgift. Dessutom har jag ett änau mera talande skäl för afslag, det nemligen, att jag anser kostnaden för alla nödvändiga mötens hållande lämpligast bestridas med Statsmedel. Då Rustoch Rotehållare i alla fall äro tillräckligt betungade, synes det öfverensstämma med billigheten att dem beredes någon lindring genom befrielse från skyldigheten att underhålla deras karlar och hästar vid de ärlige Öfningsmötena; och om härigenom en ökad bevillning skulle uppkomma, inträffar endast det rättvisa förhållande, att alla medborgareklasser få vidkännas en börda, som hittills uteslutande drabbat jorden.
Besvärsoch OeconomieUtskottet, uti Utlåtande N:o 6 afgifvit yttrande öfver flere till Utskottens förenade handläggning remitterade motioner om StatsAnslag till åtskilliga Brobyggnaders uppförande; men då nu förevarande motion, ehuru med de öfrige likartad, endast blifvit till StatsUtskottet remitterad, har ock Utskottet deröfver serskildt yttrande meddela bordt. Hvad de öfrige anmärkningarne beträffar, bar Utskottet, enär desamma vid ärendets första pröfning kommit i öfvervägande, destoinindre funnit skäl att dess förra yttrande frånträda, som detsamma hufvudsakligen öfverensstämmer med hvad Utskotten uti deras förberörde af H. PrestcStdndetj V. BorgareStändet och II. BondeStdndet gillade Utlåtande anfört; men som detta sistnämnde Utlåtande tillika innehåller det förslag, att som onekligt vore, att de i flere delar af Riket oundviklige större Brobyggnader äro med betydliga kostnader förenade, R. St:r måtte bos K. M:t i underdihet anhålla, det Bropenningars upp - 338 Stats -Utskottets Lärande under längre eller kortare tid må, vid sådana tillfällen och uppå vederbörandes derom tillgörande Ansökningar, i Nåder medgifvas; och nu ifrågastäldte Brobyggnad deribland lärer kunna räknas; har ock Utskottet ansett förevarande fråga icke erfordra någon vidare R. St:r åtgärd. Utlåtande, i anledning af ytterligare vackt motion om utgående af Hr Majoren Grönhagens f. d. innehafde PageLön. (U.-A.) Under den 27 sisth November har II. R. o. A. till Utskottet remitterat ett så lydande Anförande: Alt öka deras antal, som vill bereda nya Utgifter för det allmänna, är visserligen icke min mening; men jag skall deremot alltid anse, som en helig pligt att påkalla rättvisans uppfyllande emot hvarje Medborgare.
G, såsom de i samma taxa äro angifna. Tullkammare-journalerna visa, att under qvinqvenniet de å följande sida (tab. Litt. H) upptagne Tab. Litt. h. partier skogsprodukter blifvit utskeppade till utrikes orter. Det kan visserligen sägas, att skogstillgångarne af alla slag ännu äro inom länet i allmänhet goda, men detta omdöme gäller dock hufvudsakligen kronomarkerne, kronohemmanet! och de skattehemman, dit flottleder ännu icke finnas användbara. Deremot måste det beklagas, att nästan all bjelkoch timmerskog är afverkad på större delen af skattehemmans-skogarne, synnerligen de vid kusten och större vattendragen belägna, hvadan öfver hälften af det timmer, som försågas vid de större sågverken, och af det virke, som exporteras, flottas från Westerbotten och Jemtland. Då konsumtionen af timmerskog vid sågverken nu uppdrifves till det yttersta, i det att allt flera sågverk anläggas, utan att beräkning hvarken på sågverkens eller skogens framtida Tab. Litt. b. Markegång spriser å följande skogsprodukter. Tjära. 1 tunna. Halfbattensbräder. 1 tolft. Plankor. 1 tolft. Sågstock. 1 st. Tallved. 1 lass. Rofdjur. bestånd ifrågakommer, så är visserligen i en icke aflägsen framtid att befara, om icke brist för de egna be hofven, dock upphörande af all trädvaruexport, och då nu åboerne å nyheinmanen äflas att få dessa till skatte omförde långt innan frihetsåren tilländalupit, samt erfarenheten visat, att på dessa nyblifna skattehemman all duglig skog inom få år totalt afverkats, ligger äfven deri ett bevis på den yttrade åsigtens vigtighet.
Och så sofvo vi båda två fast och godt, tills vi stego upp igen.» Nisse hostade lite, satt en stund tyst och stirrade in i glöderna, samt fortsatte: «Nå; samma dag redan hade jag ett längre samtal med gubben, hvars enskildheter inte höra hit, men hvaraf slutresultatet blef, att jag inträdde i hans rättigheter och skyldigheter gent emot flickan. Alltså: hvad jag i denna ställning har gjort, det står jag för; men ännu ett: den som, hvem helst det vara må, som handlar mot min tös som en lus, den knäcker jag på min nagel. Sa’ Nisse Svensson!» Det blef ett ögonblick så tyst som i grafven; blott glöderna föllo samman med fina, bristande ljud. «Der är ännu ett,» sade omsider redaktören, – han skälfde på målet. «Det kommer upp i mig från tid till tid; och på sista tiden allt oftare. Der är nånting skeft i mitt lif. Jag vet sjelf inte, hur det gått till; men mitt lefverne som menniska har format sig stick i stäf mot ... mot ... ja mot allt hvad jag tänkt och trott mig till. Jag har ingen rigtig frid i mig; jag känner mig, som om jag brutit min lofven som man i ledet i tidskampen. Du förstår, hvad jag menar, Nisse!» Nisse grymtade förstående och spottade rakt in i brasan, så att det fräste ondsint till i de slocknande glöderna. «Det var sannt,» sade han, «ett glömde jag att berätta, som också hände den der kvällen. Det var när jag stod och klädde af mig; vet du hvad jag såg? Ja, det är djefligt besynnerligt och låter otroligt; men sannt är det. Jo, jag såg – det kan naturligtvis inte ha varit annat än en syn; men det var ta mig fan lifslefvande alltsammans. Jo, jag såg två bleka ansigten, tryckta alldeles flata mot den svarta rutan. Och vet du hvem det var? Jo, gamla bekanta. Fru Amnell och mor Per Lars. Det var likväl bara ett enda litet ögonblick, ty jag stod just i begrepp med att ömsa skjorta och var således tvungen att vända baksidan till.»
Under allt detta tänkte man dock icke på att ändra bestående lagstiftning rörande qvinnans ålder vid äktenskaps ingående, och den allmänna meningen stod fortfarande på den gamla ståndpunkten. J a g får för min del och i öfverensstämmelse med framstående erfarna vetenskapsmäns åsigt förklara, att såväl dte enskilda kontrahenternas, som de blifvande barnens och hela samhällets väl fordrar att qvinnaii icke för tidigt åtager sig äktenskapets bördor och pligter. Om dessa rätt skola bäras, fordras det, att qvinnan dessförinnan erhållit en tillbörlig kroppslig och andlig utveckling, och den kan i regeln icke vinnas förrän inemot det 2 1 3 lefnadsåret; ja! ofta icke ens förr än flera år derefter. Det vore särdeles lyckligt, om en sådan öfvertygelse vore lifligt känd och allmänt utbredd uti landets familjekretsar, och för vinnande af det goda andamålet vore det af högsta vigt, om våra lagstiftare ansåge sig berättigade att medelst vederbörliga stadganden uppskjuta åldern för qvinnans äktenskap till hennes myndighetsår. Lund d. I Seued Ribbing. 8 Interiörer från våra hem. af L. Eskilson. I. var stoj och väsen inne i barnkammaren. Systrarna - ett par stora flickor om tolf till tretton ar - ville taga ett bref f ' rån Edvard; Edvard, som var liten och klen, värjde sig med alla en retad tioårings krafter. De hade hållit på en god stund och stodo nu och betraktada hvarandra med hämdlystna blickar. Det var bara ett litet andrum - det syntes tydligt. Flickorna togo sig en hviskande öfverläggning borta i ett hörn, och Edvard lättade sitt hjärta genom utrop, sådana som " nedrigt, oförskämda flickor !n och mera i den stilen. Så försvann en af flickorna och kom strax tillbaka med modern. " Edvard, hvad är det för ett papper dii har der? Gif mig det. " Hon var tydligen inne i saken. Edvard teg, men slöt handen fastare om den ihopkramade papperslappen. " Gif mig det genast, säger jag. Det är en ska) m, att en sådan pojke som du skall ha hemligheter. " Han sköt trotsigt fram underläppen, men det ryckte häftigt i mungiporna.
Kammar-kollegium öfverlemuadt, genom slutligt utslag den 28 December 1843, livad Engströmj hvarom nu fråga är, anginge, sig utlåtit: att, som beloppet af den bevillning, hvilken för kolningsfrihet på kronans allmänningar eller rekognitionsskogar, för hvarje stig, beräknad till 24 tunnor, skall utgöras, funnes bestämd uti de under olika tider utfärdade bevillnings-förordningar, med hvilka författningar det jemväl öfverensstämde, att allt hvad deri vore bestämdt utfördt för person och egendom, och således ej berodde på taxeringsmännens pröfning, utan blott på debitering, skulle af häradsskrifvaren, som för debiteringens vigtighet stöde i ansvar, i längden införas, samt upplyst och medgifvet vore, att Bergs-kollegii merbesagde utslag, hvarigenom bemälte kollegium, med förändring af förut skedd uppskattning af skogsafkastningen och tiden för skogens återväxt, ansett dessa rekognitionsskogar kunna årligen lemna 2,303 il stafrum ved, och i förhållande derefter bestämt rekognilions-afgiften, att från och med 1816 af Forssbacka bruks egare årligen erläggas till Kongl. Maj:t och Kronan med 79 r:dr 46 sk. 8 rist banko, blifvit af Kongl. Maj:ts befallningshafvande i Gefleborgs län den 7 Augusti sistnämnde år i afskrift meddeladt häradsskrifvaren Engström lill efterrättelse; alltså och enär, jemlikt bevillnings-förordningens föreskrift, den bevillning, som för kolfrihet borde utgå, skulle beräknas efter det belopp, för hvilket bruken, enligt privilegier och resolutioner, erlade rekog litions-afgift, antingen der kolades eller icke, samt vid sådant förhållande, åt Engströms erinran, det han aldrig erhållit någon föreskrift om ifrågavarande afgifts debiterande, äfvensom alt Bergs-kollegii omförmälde 3 <Stats-Ulskottets Utlåtande, IV.-o ^5. utslag endast upplyste om beloppet af rekognitionsafgiften i förhållande till stafrum ved, utan att uppgifva någon beräkningsgrund för ett stafsrums förhållande till en stig eller tunuetdl, hvilket ej eller vore genom någon honom veterlig författning bestämdt, afseende icke kunde fästas, enär han, med kännedom om rekognitions-afgiftens uigörande, bort, i händelse af okunnighet om vedoch kolmåttens förhållande till hvarandra, derom förskaffa sig kunskap och derefter rätta debiteringen, i stället att, såsom skett, antaga bruksegarnes uppgifter om antalet stigar kol; fördenskull och då någon erinran emot antalet af de utaf advokatfikals-embetet uppgifna stigar, utgörande 1,727 28öö:<^s> ej blifvit gjord, samt koluingsfrihetsbevillning derför bort påföras, jemlikt de under den tid,