Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Anledning till tvifvelsmål, huruvida en till förstärkning af Utskott vald Elecfor f derigenom upphörde att sin sednare egenskap utöfva, har jag väl egentligen ingen; dock likväl står det i RiddarhusOrdningen, sådan den nu är, att Elector, sora inväljes i Utskott, upphör att vara Elector; och en serskildt motion om förtydligande af denna stadga af Herr von Qvanten, är till RiddarhusUtskottet remitterad, på detta stället står väl icke direct undantag för NämndLedamöter, men sjelfva principen att samma person som är medlem af Utskottet, icke bör få invälja sina egna kamrater, tyckes icke applicabel till det Förstärkta Utskottet, ; Ven 14 Junii f. m. $25 hvilka i alla fall enligt Grundlagen väljas in Pleno. Riddarhusordningen skiljer dessutom pä ett annat ställe tydligen emellan Utskott och Nämnd, eller förstärkt Utskott , nemligen der det talas om dem som svurit främmande Öfverhet trohet , att en sådan person , så vida han här i Riket är skattskrifven är berättigad att såte på Riddarhuset intaga; men att om der någon sak till öfverläggning och beslut förekommer , som det Herrskap angår i hvars tjenst han är, bör han ej öfvervara beslutets fattande, hvarken in Pleno, Utfkutt eller Nämnd. Då således Nämndbefattning är skild från Utskottsbefattningen , och den förra icke är bestämdt stadgad att borttaga Electorsegenskapen, skulle jag således vela tro, att inväljande i Nämnden ej lagger något hinder i vägen för nämnde egenskaps fortfarande. Jag har emedlertid velat framställa mina åsigter till mera sakkunniges bedömande. Friherre Cednjlröm, Jacob; Jag instämmer fullkomligen med Grefve Spens i afseende på nyttan af en listas upprättande på de personer, hvilka ej kunna i Förstärkta StatsUtskotfet inväljas. Härvid utbeder jag mig likväl att få fästa Ridderskapets och Adels uppmärksamhet på sednare momentet af 41 § Riksdagsordningen.
Komitén har, efter en grund, beräknat det erforderliga kostnadsbeloppet för entreprenader till 705,505 rdr — ej till 770,505 rdr, ty det var ett tryckfel i Utslcts Betänk, vid förra riksdagen, som äfven fått insmyga sig nu —och, efter ett annat beräkningssätt, till 720,516 rdr för bipostsystemets införande. Hur har komitén gått till väga? Jo, den har uppgjort den ena kalkylen efter förhållandet af hvad kostnaden var å de gästgifvaregårdar, der entreprenader då funnos, jemförda till antalet med dem, der sådana icke funnos. Den andra kalkylen är uppgjord efter beräkning af år 1855 utgångna skjutshästar i hela riket, med antagande, att årliga underhållet för en häst är 350 rdr, för en skjutsdräng äfven 350 rdr o. s. v. Sålunda är uträknadt hvad entreprenader i hela riket skulle kosta. På detta sätt har man kommit till summan 705,505 rdr. Jag kan icke tro annat än att denna beräkning finnes riktig vid granskning deraf. I Orebro län, der skjutsningsbesväret är ganska tungt, finnas nu entreprenader vid aila gästgifvaregårdar, utom 3. När man känner de olika förhållandena inom detta län, bestående af landslag och bergslag, och finner att man der kunnat arrangera entreprenader, så bör man tro att K. M:s Bfh:de, med någorlunda god vilja, böra kunna ordna entreprenadväsendet äfven annorstädes. Den 28 Mars f. m. 341 Ser man på det olika utgångna antalet af hästar 1855 och 1860, så har man rätt antaga, det kostnaderna ej blifva så särdeles stora. År 1855 utgjorde, enligt skjuts-komiténs uppgift, det utgångna antalet skjutshästar 1,373,556; år 1860, enligt statistiska byråns'uppgift, för de 23 län, derifrån uppgifter inkommit 647,581. Lägges härtill det år 1855 utgångna antalet för Nyköpings län 63,534. och Stockholms stad 5,004.
då är, tro vi, dess öde föga tvifvelaktigt. Ty ' konstnäremes venster hafva energien och sammanhållningen, glädjen och produktionslusten, den segervissa tron på sin sak, akademien har det svårligen. Opponenteme kunna vara oense i form, men hållas orubbligen tillsammans af gemensam tro på gemensam sak, akademici hafva ingen gemensam tro på sin sak, utan deras föreningsband ligger mest i det formela. Men former hafva ingen egen lifskraft, och den institution, som har sitt hufvudstöd i formen, den måste pånyttfödas eller ramla. Derfore tala också de begge expositionerna ett så olika språk. Besök en dag akademien, vandra genom de dystra rummen, der enstaka konstverk ej förmå berogra den tunga, tryckta stämning, det hela väcker, och när du stiger ut derifrån, skoll det klinga i ditt öra: Evigt kan ej bli det gamla Ej kan vanans nötta lexa Ständigt repas upp igen! Och gå så derifrån till de ungas utställning, och känn den doft af lefnadsmod och fröjd som strömmar genom hela deras konstnärliga arbete, så skall du med glad förhoppning minnas, huru: Hvad förmultnadt är skall ramla, Och det nya, friska växa Upp utur förstörelsen. Sept 1885 P. S.Ur Heines “ Buch der Lieder “. öfversättning af Herman A. Ring. Sånger. Berg och borgar skåda neder I den spegelblanka Rhen, Der min lätta båt jag leder Muntert fram i solens sken. Vindens lek med blåa vågor Solbeglänsta ser jag på, Ack, hur vakna tysta frågor Djupt uti mitt hjerta då. Vänligt lockande der flyter Flodens glitterströdda skatt, Men med-sol blott ytan skryter, Ner i djupet död och natt. Ytan vän, men slemhet under — Flod, du är min flickas bild! Hon kan ocksåvdessa funder, Le som du så from och mild. * Såsom nyligen i pressen tillkännagifvits, Utkommer till julen hos Carl Suneson en fullständig öfversättning af Heines verldsberömda » Buch der Lieder ». Några profstycken hafva vi att bjuda på här ofvan.Romanser. Två broder.
Den 7 Augusti. 89 Transport 3,776,100. afdrag för soldat-, ryttareoch båtsmanstorp samt hästars föda och skötsel, äfvensom af rustningsaugmentsräutorna, hvilka direct med Staten höra liqvideras och dessutom innefattas under ordinarie räntan, men med inbegrepp af hästvaeanceafgiften vid afsutna cavalleriet, torde kunna beräknas till minst 1,500,000. Summa b:co r:dr 5,276,100. Efter en sådan hela den allmänna grundskattens förvandling till ])enningeafgift, och efter införande af den enhet i beskattningssystemet, att denna skatt blifver af bevillnings natur, inträder fiirst möjligheten att grundligt tänka på afhjelpandet af den stora olägenhet, som härflyter från skattens ojemna fördelning. Att företaga en jemkning deruti, till omtaxering och repartition efter hemmanens godhet, blefve högst vidlyftigt och ännu svårare, än den länge bearbetade rotejemkningeu ; äfvensom delta skulle för somliga hemman leda till ökad tunga och, såsom förut är niimndt, ingripa i äganderätten. Att på en gång öfverkorsa grundskatten och genast söka Statens ersättning i andra directa pålagor, af hvilka naturligtvis jordbruket äfven finge sin del, skulle också för äganderätten blifva till mehn. Någon annan lämplig utväg att afhjelpa det onda synes således ej gifvas, än att långsamt låta denna skatt försvinna, hvarefter de mot densamma svarande stntsbehofven kunde fyllas, dels med ny bevillning, och dels med vunna tillökningar i de extra ordinari inkomsterna af tullen, charlan och bränvinet, hvilka sammanlagda bruttobelopp har utgjort 2,250,000 r:dr år 1821 och 5,000,000 år 1841. Man har ansett, alt ägarne till de beskattade hemmanen stå i skuld till Kronan för den af henne afstådda äganderätten, och att grundskatten i följd deraf är ett slags perpetuelt arrende. Detta är visserligen ej så alldeles riktigt; ty en stor del af denna skatt har tillkommit genom bevillningar.
Maj:ts denna dag aflemnade nådiga Propositioner till Rikets Ständer: l:o angående öfverlåtande till Westerbottens läns innevånare af gamla länsfängelse-byggnaden i Umeå med tomt; 2:o angående öfverlåtande till Jemtlands läns innevånare af gamla länsfän gelse-byggnaden i Ostersund; 3:o angående öfverlåtande tili Wester-Norrlands läns innevånare af gamla länsfängelse-byggnaden vid Hernösand med tomt; 4:o angående öfverlåtande till Wester-Norrlands läns innevånare af gamla kronohäktes-byggnaden vid Sundsvall med tomt; 5:o angående upplåtelse af f. d. pipare-bostället Bränn Årby vid Södermanlands regemente för uppförande af skolhus åt Wansö församling; 6:o angående befrielse från rotering för hemmanet Fångåmon M t i Jemt lands län; 7:o angående arméens pensionering; Prot.-Utdrag den 8 November 1865. 15 8:o angående pension på Allmänna Indragningsstaten för Krigsrådet m. m. Samuel Conrad Nisser; 9:o angående pension å Allmänna Indragningsstaten lör Qvartermästaren vid Krigs-akademien, Majoren m. m. J. G. Lyström ; 10:o angående pension på Allmänna Indragningsstaten för Regements-stall mästaren vid Lifregementets Husarkorps, Ryttmästaren i arméen, m. m. Mathias Leijon; H:o angående pension å Allmänna Indragningsstaten för f. d.
Maj-.ks Olwerste Kamrrrjunkare, Herr Osrj Lonsts och Friherre (llsss klemming, af hwilka de>r försibemalke, som förde Ordet, tilkannagaf at Kong!. Majit updraqit Herrar Ölwersie Kammarjunkare at ki! Ridderf7apit och Adel» framföra dest nådiga hals, ning, jämre förklarande af dest Nådiga willfa ok Rrddcrffaper och Adeli! matte wara Hans Mastk i morgon klockan 470 kil mötes i Kyrkan, för at ajhöra Riks, dags-Predikan, och sedermera derifrån följagtige ki! Rikssalen; samt at Hans Mastk i Näder befallt et lika aina! os Nidderskapets och 7ldelns Ledamöter, som wid Riksdagens början, lil maltid efter stukad LeremLiue. - ,;8l Hans Lxcellence Herr Grefwen och Landt - Marika Ike» bad Herrar -öfwerste Kam. marjunkare fö,' Kongl. Maj:k frambära Ridderskapcls och ?ldklns underdånigt, wörduad och förklarande at cfterk»mma Hans M >:ks Nådiga Bsfallmngar, hwar. efter Herrar Onverstc-Kammarjuukarne beledsagades borrc pa manligt sätt. Herr Grefwen och Landt - Marskalken föreslog, at sedan Ridderikapel och Adeli, hade tyckes med myckel nöje afhöra Läno, - Utskottets Berättelse em Longusns förwalcning, Ridderskap!» och Adeln be. hagade lilläca, at Lznco Bokhaiiaren tllail 6»6mur>ä Silfverstolpe, som ägde förtfensten af dch försättande, matte fä den samma för si» räkning lata trycka. Bifölls, med det af Grefwe borner, (larl lZsbriel, gjorda förbehåll, al dell likafullt mätte tryckas i l?rurc>cvllei. justeringen af Riksdags-Vcslutet återtogs
Så sannt å ena • sidan är, att färdighet i latinska språket är en prydnad för läroståndet och derföre är väl förtjent att befrämjas; så sannt och af erfarenheten bekräftadt är det ock å den andra sidan, att ingenting befrämjas derigenom, att äldre män, hvilka under praktisk embetsutöfning längesedan förlorat nyssnämnda färdighet, och som dock kunna besitta mycken presterlig insigt Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 26. 7 oeh skicklighet, af lagen påtvingas den förödmjukelsen ali offentligen nödsakas visa," huru underhaltiga de äro i behandlingen af de lärdas språk. Lemnäs deremot vid berörde disputation frihet med afseende på språket; får deri angå ämnen, sorn utgöra eller åtminstone böra utgöra föremål för de speciminerandes dagliga studier och begrundning, och föreskrifves i sammanhang dermed, att lärare, sorn i dessa ämnen ega insigt, städse skola såsom opponenter fungera: så skall detta prof icke mera blifva, hvad det nu så ofta är, en tom formalitet, utan tvärtom visa sig såsom ett af de alvarligaste och lämpligaste medlen att utröna halten af de mäns bildning, som söka rättighet, att såsom fullmyndiga herdar få sjelfständigt vårda Christi hjord. Blifver pastoral-examen anordnad på ett sådant sätt, som Utskotten bär ofvan angifvil, så kommer densamma tydligen alt utgöra, icke ett alldeles sjelfständigt, för sig bestående lärdomsprof, utan fastmera en sednare afdelning af samma prof, såsom hvars första grundliggande afdelning prestexamen är att betrakta. Men inträder detta, enligt Utskottens öfvertygelse, med sakens natur fullkomligen öfverensstämmande förhållande, mellan nu ifrågavarande examina, så följer ock af sig sjelf att Prosten Trancei yrkande angående pastoral-examen såsom allmänt vilkor tor befordran till ordinarie presterlig tjenst måste erkännas såsom välgrundad!.
Hl hvilka rättegång varit anställd och åberopade dom handlar, redan blifvit inlösta, och för de öfriga, hvilkas innehafvare genast efter denna doms utlärdande, medelst i tidningarna införda kungörelser, uppmanades att ofördröjligen hos Riksg.-Kont. anmäla sig till liqvids erhållande, synes ingalunda den ytterligare fördel böra medgifvas att 6 proc. ränta skall få beräknas ända till dess det, efter huru lång tid som helst, behagar vederbörande innehafvare att förete ifrågav:de förbindelser och fordra deras inlösning. Jag anhåller derföre att jemväl denna § måtte återremitteras. Hr Leijonancker, Fredrik Wilhelm: Anledningen till Utsk:ts förslag i denna § har varit, att Utsk:t ansett någon preskriptionstid icke kunna utsättas, enär i lottbrefven icke finnes bestämd någon viss tid för deras inlösen. Skulle en preskriptionstid kunna utsättas, har jag visserligen icke något deremot, men då jag tror att så icke kan ske, anhåller jag om bifall till §:n. Hr Stuart: Jag får erinra den siste värde talaren derom, att förra riksdagsbeslutet innehöll, att inlösen af ifrågav:de lottsedlar skulle fortgå blott »till tiden intill nästa (d. v. s. nu innev:de) riksdag.» Nu är icke meningen att Riksg.-Kont:S betalningsskyldighet skall upphöra, utan blott att det icke skall stå lottsedlarnes innehafvare fritt att huru länge som helst uppskjuta med att förete dem, och sålunda bereda Riksg.-Kont. tillfälle till desammas inlösen, samt i alla fall under hela denna tid få sig tillgodoräknad högsta lagliga ränta å den förfallna lottsedelns kapitalbelopp. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till den förev:de §:n och dels återremiss deraf, framställdes först propos. på bifall till §:n, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på återremiss deraf, som med ja besvarades. §§ 12—75 anmältes och lemnades utan anmärkning. § 76. Hr Stuart:
nf depositioliei~s vlirde, dock ej under t v i Ii~~moi .. N y a Hushall~skolan (fSr l~ildndo flickor). Forestkndarinna: E1riikeir H. Cronius. OBS. S: irskild inatsal for fruntiinmer. " its 0 +v urist % lgmnar %t kvinnos r %d och upplysningar i juridiska och ekonomiska angelagenheter. Traffas forbundets byrg - 64 (Drottninggatan, 1 tr, OwseZcu,c / cw M. l, ' 2 41-11 f. 9ra. Magnueson - P Observem! Genoin direktn fiirbindelser nled iaocll ntla~ldets fonlamsta fabrikanter knn jag erbjnda ofvanuamda artiklar bBttre och BBi !Bigaro iin nigon annan ocli torde en Iivar gelloin besiik i inina lokaler eller genoin reqrisition a£ profver ocli raror latt blifva iifrertygad om fiirdelen att hos mi OBS! AIIn ~.cnder7cjola~- tillvea-knde pd egezz f u B r i k effea * ahyccate fm * nmsksc och tyeka mnodeller. Lea Ahlborn. Under d l a tider Ha inoin 1 ' ~onsten fordom ocll sedviinja mindre Pn pB andra omrtiden lilafb~u~clit den enskilda individen. Begiifningen Pr Iliir den ends gradmiitaren: kon, samhiillsstii.lInil7g, yttre villlror spela d8rvi.d. ingen roll. Bland konstens ntofvnre &amp; r clet ingen Btslrilnad pb person. SB lyder den gsugse sat8sen. Men i likhet lned sB m4.ngen gamma1 regel, s o u ofvei-gstt till att blifva ett axiom, innehBller iifven d e m a blott halfva sanningen. H r e m torde niirnligen knnna forneka,.
Denna välvilja hafva likväl ganska många Roteskyldige icke fått erfara, utan till bevis huru rättvist och billigt denna tunga blifvit på Landet fördelad, 512 Den g Januarii. så liar ett ytterligare antal af 111 hela Rotar blifvit denna redan i lägervall försatte Province påförde, utöfver hvad som var högtideligen bestämdt och försäkradt. Löften böra vara lika heliga emellan Regeringen och Folket, som emellan Enskilte, helst ordhållighet från urminnes tider utmärkt den Svenska National-Caracteren, till den grad, att ofta ett med handslag gifvit löfte varit lika fast och oryggligt, som andra fattade beslut. Såsom Medlem af ett fritt och sjelfständigt Folk, anser jag mig tillräckligt skyddad af dess egna Lagar, och hoppas vara understödd af alla mina Medborgare, hvarföre ingen fruktan väckes hos mig, att någon inskränkning uti min Äganderätt skall kunna äga rum, då Konungen och Svenska Nationen garanterat Grundlagen, och gemensamt böra medverka till verkställighet deraf. Friherre Wirsén ^ Gustaf Fredric: Sedan så vidlyftiga Discussioner om den Skånska Roteringen redan ägt rum, skulle jag i detta ämne icke vidare besvära Högloft. Ridderskapet och Adeln, derest icke hvad jag nu hört två värda Ledamöter ytterligare anföra, gifvit mig anledning, att, för Målets fullständigare utredande, tillägga några ord. I egenskap af StatsSecreterare för Krigs - Den g Januarii. ärenderna, liar jag inför Kongl. Majit i underdånighet föredragit Handlingarne i Målet, då Konungen beslöt den sednare Nådiga Propositionen till Provincen. — Flera år hafva väl derefter förlidit; och, under handläggning af många andra Ärenden, har detta lill en del fallit ur minnet; men då jag nu haft tillfälle, att något återhämta af hvad sorn då lades till grund, hoppas jag att i min framställning bunna undvika misstag. I följd af Rikets Ständers allmänna Beslut vid 1809 och 1810 årens Riksdag, infördes Extra Roteringen i Skåne, och med tillämpning af de antagna Grunderne, inroterades Provincen till 2,572 Soldaloch Råtsmans-Nummer.
Med anledning deraf, att sjöfarten och synnerligast den med ångfartyg under sednare åren betydligt Ökats å sjöarne Mälaren och Hjelmaren, har, uti en hos Borgare-Ståndet väckt och derifrån till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-ulskotlet remitterad motion, herr C. C. Hörnstein fästat uppmärksamheten å behofvec af fyr-anstalter i dessa sjöar, hvilka, enligt motionärens förmenande, icke skulle föranleda till några betydligare kostnader, då fyrarne derstädes icke behöfde hafva samma storlek och egenskaper, som hafsfyrarne, och icke heller hållas lysande längre, än under några få månader af året, men sorn deremot skulle medföra den vigtiga fördelen, att ångfarten, som nu måste tidigare på hösten, i anseende till de långa mörka nätterna, afstanna, då kunde, till stor båtnad för den inre rörelsen, lortfara ända till dess vattnet blefve isbclagdt; och har motionären hemställt, att Rikets Ständer, uppå dessa skäl, behagade hos Kongl. Majit i underdånighet förorda, att undersökning måtte ske för fyrars anläggande på tjenliga stillen i ofvannämnde sjöar, och sådana derefter skyndsamt uppföras med minsta möjliga kostnad, hvilken, till dess hela belopp, kunde utgå af liandelsoch sjöfartsfonden. Utskottet har, i anledning af denna framställning, ansett, att, om än ett ordnadt fyrväsende uti rikets större och segelbara insjöar skulle vara önskvärdt, såsom fördelaktigt för den inre rörelsen och sjöfarten, härvid dock måste tagas i noggrann! öfvervägande, dels behöfligheten deraf och dels huruvida de derigenom uppkommande fördelarne komma att motsvara kostnaderna derför; och, hvad den förra beträffar, för sin del, funnit något synnerligt behof af fyr-inrättningar uti sjöarne Mälaren och Hjelmaren icke vara för handen, emedan, om seglande fartyg, som nu å nämnde sjöar antingen tillryggalägga sina resor på dagen, eller ock hafva tillfälle att välja säker ankarplats, innan mörker inbryter, sattes i stånd att genom den vägledning, som fyrar lemnade, hinna destinations-orterna en eller an - 4 Allm.
Aftonbladets utgifvare det ringaste, att man förkättrade samhällets högste och ädlaste män, att man förvillade begreppen om rätt och orätt, att radicalismen och socialismen rigtade sina vapen mot Christendomen, staten, familjen och slutligen egendomen: – allt detta, sade vi, bekymrade A.B:s utgifvare ej det ringaste: han hjelpte sjelf till, han advocerade för kamraterna när de stodo inför rätta, han beprisade deras nit, med kanske ett tillägg af en eller annan faderlig varning emot allt för stor öfverdrift i ton och språk; han aftryckte deras kärnartiklar – till och med icke försmående Rätt och Sanning, den skändligaste af alla tidningar Sverige hittills skådat, – emellanåt med en eller annan reservation, endast protesterande mot den nya theorien om egendomen, men slutande med att erkänna att socialismen, rätt förstådd, dock vore en sanning. Allt stod således på den förträffligaste fot, så länge den mest riksvigtiga, den mest oantastbara person var skottfri för friskare-kamraternas pilar. Men annat blef det, då en viss fosterson, likt en Aspis, måttade sina hugg åt den barm, som värmt honom, stack den hand, som smekt och matat honom, om just ej med mjölk och honing, dock med tryckpapper, kanske med bankotior – „hvad veta vi?„ Hr Franz Sjöberg beredde nu Hr Hjerta samma ovärderliga tillfälle, som den sednare förut beredt otaliga andra, det att i anledning af glupska anfall få lägga i dagen sin renhet och oskuld: – och denna förmån har sedan ett par månaders tid af den store publicisten nästan dagligen blifvit begagnad, lycklig att ega en allmänt läst tidning till sitt förfogande. Enligt nyssnämnde grundsats står, så vidt vi kunna se, Hr Hj. derigenom i den största tacksamhetsskuld hos sin bakdantare; enligt vanliga föreställningar kan det visserligen synas liksom litet gement af den sednare att angripa en vän och välgörare, men kanske har det skett i den goda afsigten, att för honom öppna ett slikt, af honom dittills så högt värderadt tillfälle.
Af Anders Nilsson: att, derest makten för en enda att motsätta sig alla andras beslut i afseende å rotefördelningen vore fotad på någon verklig rättsgrund, samma rättsgrund då skulle kunna till alla andra samhällsfrågor utsträckas och cn hvar ega rättighet att jemväl vägra sitt deltagande i fattigvårdskostnaderna; hvarföre motionären, med åberopande af sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets i berörde fråga gifna yttrande vid sistförflutna riksmöte, föreslagit det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det ifrågavarande lagstadgande måtte erhålla följande förändrade ordalydelse: »Uppstår fråga att i afseende på fattigvården fördela samhället i kretsar eller rotar, med åliggande för en hvar af dessa att dithörande fattighjon försörja, vare sådant ock tillåtet; och galle» etc. Nyssbemälte sammansatta Utskott vid sistförflutne riksdag, hvilket förordat en sådan förändrad ordalydelse, som Anders Nilsson nu föreslagit, har till grund för sitt yttrande åberopat, att rote-fördelningen, der den blifvit verkställd, visat sig till sina följder särdeles ändamålsenlig och borde, inom vidsträckta församlingar, medföra lättnad vid fattigbestyrens handhafvande, enär i allmänhet vore att antaga, det, inom en mindre krets, fattigdomen säkrare vore känd, bättre kunde motarbetas och de behöfvande lämpligare, villigare samt med mindre kostnad än eljest kunde försörjas och med arbete förses; men sammansatta Utskot - Allm. besvärsoch Ekonom iUtskottets Betänkande N:o 88. 3 tets berörde förslag blef då endast af Hedervärda Bonde-Ståndet gilladt, hvaremot detsamma af de öfriga Stånden afslogs.