Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om åter man får rälta sig efter de af Hrr Lilliehöök sjelfve ingifne konceptgenealogierna, och tillägga dessa koncept-genealogier lagligt vitsord, så skulle icke allenast Anders Pedersson och Brynte Bertilsson, utan äfven 4 af den sistnämndes förfäder hafva varit Riks-Råd, och om så är förhållandet, böra alla Lilliehöökar, som nu lefva, hänföras till ätten N:o 1. På denna grund anser jag, att Betänk:t bör återremitteras, på det att Utsk:t må ånyo undersöka verkliga förhållandet. Vill man tillerkänna nämnde koncept-genealogier laga vitsord, så måste alla Lilliehöökar anses tillhöra ätten N:o 1. Om åter nämnda koncept-genealogier icke kunna tillerkännas sådant vitsord, måste alla medlemmar af familjen Lilliehöök tillhöra ätten N:o 66. Frågan, om Lilliehöökska familjens medlemmar tillhöra N:o leiler N:o 66, synes mig böra vara alldeles likgiltig för R. 0. Ad., och numera äfven för familjen sjelf. För min del skall jag fortfarande hysa lika mycken högaktning för alla Hrr Lilliehöök, vare sig de tillhöra det ena eller andra numret. De hafva lika mycket att säga; men för R. 0. Ad. är det icke likgiltigt, om samma ätt representerar genom två eller ett nummer. Gr. Mörner: Jag ber om ursäkt för det jag ytterligare besvärar R. 0. Ad. med ett anförande i detta ämne, hvilket jag försäkrar har för mig vida mindre intresse, än för den föregående talaren. De genealogier, på hvilka jag fästat R. 0. Adis uppmärksamhet, äro icke koncept-genealogierna, ej heller de af 110 Den 10 Januari e. m. Hr Anrep utgifna ättartaflorna; utan de aro Riddarhusets genealogier, sådana de blifvit på 1760-talet godkända, efter granskning i vederbörlig ordning. Om på koncept-genealogierna (lere personer voro antecknade såsom Riks-Råd, så biel dock detta icke godkändt.
Domaren dömma i sin egen sak, ty då större delen af Tryckfrihetsmål innefatta utpekande och offentliggörande af vissa Öfveroch Underdomares fel och olagligheter, våld och mannamån; är det ju tydligt, att den Domare, som ser sig inför allmänheten utpekad och utskämd, skall med straff be 25* - 388 Den 33 Ja uu ar ii e. m. lägga den medborgare, genom hvilken opinionens gissel agat honom; och att således hvarje Domare ovilkorligen, om ej för annat, åtminstone för Domare och Ernbetsmannacorpsens heders skull, mäste vara fiende af hvarje Tidning, som uppenbarar något af en Embetsman begånget fel. Utskottet har fattat ett sådant tyckeför Hans Excellences förslag att afskaffa Juryn, att Utskottet lill och med afstyrkt införandet af all annan, utom Domstolen ställd, eller från densamma afsöndrad, Juryinrättning. Hvilket anspråk på Svenska folkets aktning har icke Utskottet derigenom förvärfvat sig? Utskottet säger sig hafva med så mycket större tillfredsställelse omfattat det af Motionairen föreslagne första alternatif, eller Tryckfrihetsfrågors behandling vid Öfverdomstol, ”sorn derigenom icke allenast ”86 §:n RegeringsFormen återvunne sin ursprungliga betydelse, utan ock laga rätts”former förliktes med Juryns sanna lefvande anda, en upplyst och samvetsöm, ”pröfning af ämnen, alltid vexlande, ofta ”immateriela som tanken, inom hvars om”råde de ligga, äfven sedan begrepp för”sinligats af ord. HofRätten kallas, i all”mätjna Lagen, Konungens Högsta Nämd; ”den dömmer i första instancen öfver hög”mål, och bland dem, öfver förgripelser Den 23 Januarii e. m. 38g ”mot Rikets frihet. Denna ständiga, utan ”tvifvel bättre, Nämd må derföre gerna ”ersätta eller utgöra TryckfrihetsNämden — ”gerna afdöma förbrytelser mot vår icke ”minst dyrbara frihet, Tryckfriheten.”
Vidkommande de af Serafimer-ordens-gillet ifrågasatta anslag till nybyggnader vid hospitalerne i Götheborg, Wadstena och Hernösand, ansåg väl Kongl. Maj:t alla dessa hospitaler vara i stort behof af de föreslagna förbätlringarne och kunde icke heller förbise, att genom desammas verkställande ett vigtigt steg skulle tagas till vinnande af det önskvärda målet af en väl ordnad hospitalsvård inom riket; men, med afseende derå, att Slatens tillgångar vore för många andra angelägna utgifter tagna i anspråk, ville Kongl. Majit nu endast hos Rikets Ständer äska, att den för nybyggnad vid Götheborgs Hospital erforderliga summa, 100,000 R:dr banko, mätte varda å Riksgälds-konloret anvisad att, i män af behof, för nämnda ändamål utbetalas; och öfverlemnade Kongl. Majit till Rikets Ständer att tillse, huruvida tillgång kunde beredas jemväl till de belopp af tillsammans 100,000 R dr nämnda mynt, som för förbättringar å Wadstena och Hernösands Hospitaler blifvit af Serafimer-ordens-gillet begärde. I sammanhang härmed har Utskottet till pröfning förehaft följande inom Presteoch Borgare-Stånden väckte samt till Utskotten remitterade motioner, i fråga om inrättande i hufvudstadens granskap af ett hospital för sinnessjuke, nemligen: af Lektor Sotulérij som, på grund af flere anförde skäl till ådagaläggande af nödvändigheten deraf, att ett dylikt hospital, företrädesvis i närheten af hufvudstaden inrättades, begärt, att Rikets Ständer, för åvägabringande af en sådan anstalt i hufvudsaklig öfverensstämmelse med det vid sisllidne Riksdag ifrågaställda förslag lill enahanda slags anläggning 8 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 212. vid lägenheten Skuggan å Kongl. Djurgården, samt under de vilkor och kontroller, som kunde pröfvas nödige, måtte bevilja en summa af 350,000 R:dr, alt i mån af behof utgå; af Herr J.
Man har nemligen hulvudsakligast i denna syftning anmärkt: att den grundsats, hvarpå ifrågavarande anstalter skulle hvila, långt ifrån är att anse, såsom den yppersta i lagskipningsläran, enär förlikning icke vore annat än en nödhjelp, som vanligen tillgripes i ögonblick antingen af tvifvel om rättsenligheten af de anspråk, man å ena sidan förfäktar och å den andra bestrider, eller af fruktan för det obehag, den kostnad och det besvär, en långvarig rättegång medförer; — att förlikningsnitet motverkar sitt eget ändamål, eller rättegångars minskning, och eggar den stridslystnad, det vill hämma, tv då, vid förlikningars ingående, den ene parten vanligen afstår något af sina ovissa rättsanspråk och detta afstående ofta otillbörligen kommer den andre parten till godo, lockas derigenom denne senare eller andre, genom hans exempel., till nya försök att på lika sätt bereda sig lika vinning; — att då en rättvis förlikning icke kan äga rum, utan att vara resultat af en sorgfällig undersökning och mogen pröfning af de tvistiga förhålländernas beskaffenhet, till denna undersökning och pröfning fordras insigter och erfarenhet, som icke ägas af livar och en, men sorn sannolikast kunna påräknas hos dem, hvilka gjort lagskipningen till sitt yrke och blifvit af Staten satte att tyda dess rättsgrunder; — att, utom det att skyldighet att vara ledamot i föriikningskommitté ej kan stadgas såsom ett allmänt medborgerligt åliggande, man inom få orter i vårt land torde finna erforderligt antal medborgare, som voro hugade och ägde tillfälle att åt ifrågaställa skiljes - A Lag-UtskoUeft Betänkande, fl:o 101. Kiannakall egna den tid och den möda, sorn dess uppfyllande klafver, samt att ännu sparsammare tillgång torde vara på män med sådana egenskaper, som kunna ingifva parterne det förtroende, utan hvilket ändamålet nödvändigt måste helt och hållet förfelas j och ändtligen att stiftarne af vår nu gällande lag synas hafva i förevarande hänseende lämpligt och tillfyllest sörjt för befordrandet af fred och försonlighet menniskor emellan, då de ålagt domaren att råda parterne till förlikning.
Det må- ste jag ännu en gång fråga dig, » sade Maria, som knapt kunde hemta sig från sin förvå- ning. » Har någonting händt —. eller hvad är det? » » Jo, det har händt något — det har händt, att jag är så glad, så glad — jag vill taga hela verlden i famn — och dig framför allt! » sade Ingeborg och kysste henne hjertligt. » Jag tror bestämdt, att du är glad öfver att Algot är helbregda hemma igen, » sade Maria. » Du är allt en god själ, ändå — men, hvad står nu på? » Någon kom rusande upp för trappan med förfärlig fart och störtade in i rummet, innan någon af flickorna hunnit få upp dörren. Det var doktorn. » Hvar är han? » ropade han. » Hur är det med honom? Står det mycket illa till? Har han verkligen brutit bägge benen? » » Hvem i himlens namn menar ni? » utbrast Maria. » Väl inte Algot? Han gick nyss härifrån för att söka upp mamma, som jag har varit ute för att söka, och som är ute och söker efter honom! » » Ha, ha, ha! » skrattade doktorn. » Det var ett hiskeligt sökande. Nå, gick han här ifrån, så har han väl benen i behåll, åtminstone. Annars hörde jag i griudstugan, der jag var inne, att han skulle hafva halkat och brutit benen. » » Hvem i all verlden har sagt det? » » Kontors-Kalle lär ha hört det af Stina och sagt det till smeden Lindberg, och så har det gått vidare. Men huru hänger det egentligen ihop med detta? Vi måtte hafva gått af och an, som skottspolar här! » Flickorna redogjorde nu för alla de märkliga tilldragelserna, och Maria uppehöll sig mycket vid, huru ängsliga de alla varit, och hur » mamma » var fullt öfvertygad om, att Algot halkat och brutit benet, låg afsvimmad i någon backe, skulle i mörkret blifva öfverkörd, med mera rysligheter. » Der ha vi det! » sade doktorn.
Efter iagttagande af besagde afdrag, har således ifrågavarande summa för åren 1842 och 1843 utbetalls med 1,505,050 R:dr för hvartdera året. I afräkning å dels det sednast förflutna, dels det löpande årets Statsfyllnadssumma , har Kongl. Stals-Contoret från Riksgälds-Contoret reqvirerat och erhållit: Under år 1841 R:dr 1,008,500: Första reqvisitionen å 1841 års Statsfyllnadssumma skedde i Mars månad samma år och den sista i April 1842. Första reqvisitionen å Slatsfyllnadssumman för år 1842 gjordes ej förr än i Februari 1843 och den sista i October samma år. Första andelen af 1843 års Statsfyllnadssumma reqvirerades i November månad nästlidet och den sista i Februari månad detta år. Under första hälften af innevarande år 500,000: Första reqvisitionen skedde redan i början af Mars månad. ingående de till extra Slatsregleringen vid sista Riksdag hänförda utgifter. (Reglementets 40—77 §§.) Vid verkställigheten af de mångfaldiga serskilda utbetalningar, hvarom nyss anförda §§ handla, hafva Fulimägtige, på sätt deras Protocoller vitsorda, sökt noggrant iagltaga och tillämpa de i samma §§ meddelade föreskrifter och bestämmelser. Dock hafva omständigheter och förhållanden i några fall förekommit, de der, så vida ej det med Statsbidraget åsyftade ändamål skulle förfelas eller Rikets Ständers beslut om anvisandet af medel derför tillintetgöras, ovedersägligen påkallat en eller annan jemkning i dessa föreskrifter och de för anslagseller lånesummans utbekommande stadgade vilkor. Fullmägtiges vid sådana tillfällen fattade beslut samt de serskilda föi hållanden, som härvid måst tagas i betraktande och föranledt samma beslut, hafva i Protocollen blifvit omständligt anförda och sålunda, för största delen af nu ifrågavarande tid, underställda Rikets Ständers Revisorers bedömande.
Ryttmästaren Drakenberg visar, att flere Arfvingar funnits; men huru stor andel uti Kronofordringarne hvar och en af desse Arfvingar tillkommit, samt hvilka personer nu mera äro innehafvare af deras rätt, har icke blifvit upplyst eller någon handling företedd, som utvisar, att E. Drakenberg, hvilken utgifvit Fullmakten för lyftningen af ifrågavarande Fordringar, af vederbörende ett sådant uppdrag erhållit. Vid öfvervägande häraf; och då Reclamenten redan ägt tillräckligt utrymme och tid att de erforderliga Handlingarne anskaffa, anser Utskottet sig böra tillstyrka bifall till Hrr Revisorernes hemställan, och att, i följd häraf, Hrr Fullmäktige i RiksgäldsContoret få sig uppdragit, att, genom Kungörelse, som 3:ne gånger införes uti officiella Tidningsbladet, låta tillkännagifva, att, så framt de ifrågavarande Fordringsbevisen skola kunna emot Staten göras gällande, böra de för betalningens utbekommande, genom serskild författning , föreskrifne Handlingar uti RiksgäldsContoret förete sednast inom ett år, räknadt från den dag, ofvanberörde Kungörelse varder första gången uti Tidningsbladet införd. 358 Slats-Ut skottets §. 5. Angående f. d. K. Corn mitteens för Krigsför val tni ngsÄrenderne utgifne, af Iliksg. Conior et accepterade, utelöpande Invisning a r. Ibland RiksgäldsContoret balancerade skulder förekommer en summa af 106 R:dr 12 sk., bestående af f. d K. Commilteens för KrigsFörvaltningsÄrenderna utgifne och åren 1810 och 181 i af RiksgäldsContoret till betalning accepterade Invisningar. Enär nu dessa Invisningar, efter så lång tids förlopp, icke blifvit till inlösen företedde, hade fli r Revisorerne funnit sig äga anledning hos R.
Per Nilsson » Christianstads » Nils Jaensson » Östergötlands » Johan Eriksson » Jönköpings » Carl Isak Bengtsson » Kronobergs » Hans Hägermark » Geflebergs )) Per Persson » Stockholms )) Per Andersson » Blekinge )) Gustaf Olsson » Westmanlands U t Bevillning s-Utskottet: till Ledamöter: Josef Holm från Stockholms län Anders Johan Sandstedt » Jönköpings » Per Byström » Jemtlands » Carl Dahlgren » Elfsborgs » Anders August Andersson » Östergötlands » Carl Gustaf Sköldberg » Nerikes » Nils Svensson » Blekinge » Lars Ersson » Södermanlands D Bengt Johan Holmlin » Göteborgs i) Nils Pettersson » Calmar )) Jan Andersson » Kopparbergs >) Per Eriksson » Gefleborgs » till Suppleanter: Olof Olsson i Slängserud från Wermlands än Jöns Andersson » Malmöhus )> Gustaf Jönsson » Calmar » Prot.-Utdrag deri 28 Oktober 1865. Petter Andersson från Blekinge län Fredrik August Forsbäck » Östergötlands » Ola Bosson Olsson » Christianstads » Erik Ersson » Jemtlands » August Danielsson » Norrbottens » Ludvig Norrby » Gotlands » Jakob Myhrberg » Westmanlands )> Johan Victor Lundqvist » Skaraborgs » Benjamin Börjesson » Hallands » i Banko-Utskottet: till Ledamöter: Per Östman från Wester-Norrlands Liss Lars Olsson » Kopparbergs Lars Gustaf Andersson » Elfsborgs Anders Gudmundsson » Hallands Carl Johan Leonard Lönnberg » Östergötlands Nils Olsson » Malmöhus Per Persson » Wermlands Carl Casper Nettelbladt » Stockholms Josef Oscar Almqvist » Norrbottens till Suppleanter: Ola Lasson från Chiistianstads län. Carl Johan Johansson » Östergötlands » Lars Daniel Andersson » Wermlands )) Garf Rydström » Calmar )> Samuel Jonsson » Jönköpings » Johan Magnus Björ kman » Elfsborgs » Anders Andersson » Göteborgs » Anders Andersson » Nerikes )) Anders Andersson » Skaraborgs /) i Lag-Utskottet: till Ledamöter: Olof Persson från Gefleborgs län Sven Rosenberg » Christianstads » Prot.-Utd.rag Josef Smedberg från Elfsborgs län. Per Tjernlund » Wester-Norrlands » till Suppleanter: Bälter Sven Ersson från Kopparbergs 1 Per Engman » Wester-Norrlands Johan Henriksson » Göteborgs Carl Johan Kjellman » Jönköpings i Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet till
Salunda har besparingen under titeln förplägning uppgått till 153,485 R:dr 12 öre, och under titeln beklädnad till 12,180 R:dr 55 öre, och under titeln fångtransport till 15,890 R.dr 13 öre. 1 § 5. På sätt vid flera föregående revisioner iakttagits, hafva nu församlade Revisorer ansett sig böra, utur den af Kongl. Fångvårds-styrelsen den 31 December 1861 för revisionsåret afgifna underdåniga berättelse rörande fångvården meddela åtskilligt, som synts vara af*mera allmänt intresse. Beträffande således, först fångarnes sysselsättning vid straffoch arbetsfängelserna äfvensom de arbeten, hvartill de särskilda kompanierna af kronoarbetskåren varit använde, innehåller berörde berättelse, att vid straffoch arbetsfängelserna å Långholmen, Malmö, Warberg, Landskrona, Norrmalm här i staden samt i Norrköping och Götheborg fångarne varit sysselsatte dels med tillverkning af de för fångvårdens eget behof erforderliga beklädnadsoch sängklädespersedlar samt dertill behöflige materialier af ylleoch linneväfnader, dels med stenhuggnings-, väfnadsoch sömnadsmed flera arbeten för myndigheters oell enskilda personers räkning, hvaribland, efter hvad Revisorerne inhemtat,- äfven förekommit arbeten vid statens jernvftgsbyggnader. Vid öfriga i fästningsoch garnisonsorter förlagda straff-fängelser, nemligen i Carlskrona, Christianstad och å Ny-Elfsborg, hade deremot fångarne, i den mån tillfälle dertill gifvits, verkställt arbeten dels för försvarsverkets räkning, dels förfärdigat diverse mindre handtverksoch slöjdalster, vid hvilkas försäljning en viss andel af arbetsvinsten tillfallit fängelserna under benämning arbetsvinst.
(Beviljadt vid 1847 och 1848 års riksdag samt utbetaldt år 1850.). » fullbordande af reparationen å samma domkyrka; af hvilket, vid 1853—1854 års riksdag beviljade och år 1855 utbetalde, låneunderstöd Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag beviljat afskrifning . » Dito af utvidgningsoch reparations-arbe tena å Wexiö domkyrka, emot enahanda återbetalnings-skvldighet från och med år 1858, som för Linköpings förstnämnde kyrkobyggnadslån. (Beviljadt vid 1823 och 1828—1830 års riksdagar samt utbetaldt dels under åren 1823 och 1825, dels under åren 1830 och 1831.) » samma stad, å dito af 85,000 R:dr, för dess återuppbyggande efter 1827 års eldsvåda, hvilket låns vid slutet af år 1840 återstående belopp, 82,463 R:dr 24 sk., enligt Rikets Ständers beslut under samma års riksdag, får på det sätt liqvideras, att räntan utgöres med 4 procent och 2 procent å kapitalet årligen afbetalas. (Beviljadt vid 1828 och 1830 års riksdag, samt utbetaldt under åren 1830 med 1832.) » staden Öregrund, å dito af 5,000 R:dr, för återuppfbrande af stadens år 1829 nedbrunna allmänna byggnader; skolande detta lån, som är räntefritt, återbetalas med Tj\j:del årligen. (Beviljadt vid samma riksdag och utbetaldt år 1830.) » staden Wenersborg, å dito af 150,000 R:dr, för stadens återuppbyggande efter 1834 års eldsvåda; för hvilket lån den lindring i betalningsvilkoren under riksdagen åren 1840 och 1841 medgafs, att stadens skuld vid sistberörde års slut får godtgöras med 6 procent årligen af den lånfångna summan, hvarvid skall beräknas 4 procents ränta för det oguldna kapital-beloppet.
Frågan om förändring i vårt nuvande silfvermynt sönderfaller i 2:ne afdelningar, hvaraf den ena rörer myntets silfverinnehåll eller finsilfver-qvantiteten, och den andra koppar-till - Den 25 Februari f. m. 525 blandningen eller ledigheten. Hvad den första delen vidkommer, så har det blifvit föreslaget, att linsilfverqvantiteten i vårt mynt skulle förminskas med omkring 2^ ass så att den Svenska Specieriksdalern blefve fullkomligt lika med HainburgerBankoriksdalern samt den Norska, Danska och Holsteinska Specien. Vore här nu fråga om att från begynnelsen fastställa vigten och värdet af vårt silfvermynt, så skulle jag för min del visserligen icke draga i betänk:de att tillstyrka detsammas fullkomliga öfverensstämmelse med de oss närmast omgifvande ländernas myntvärde; men då det i Svenska myntet genom en af båda Statsmakterna antagen myntlag redan blifvit till dess nuvartde värde bestämdt, anser jag det vara hvarken rådligt eller nyttigt att deri göra någon förändring i andra fall, än om man skulle drifvas dertill af ett verkligt nödtvång eller dermed kunde vinna något alldeles ovanligt stort ändamål. Något af dessa fall är dock, enl. mitt förmenande, icke vid detta tillfälle för handen. Det må väl medgifvas, att det skulle medföra en förmån att hafva vårt gångbara silfvermynt fullkomligt lika med de nyssnämnda ländernas, hvilken förmån skulle bestå deruti, att rörelsen underlättades genom alla myntsorternas friare och mera obehindrade kurserande i dessa länder; men i alla fall torde icke detta resultat kunna vinnas i någon vidsträcktare mån på annan väg än genom en formlig öfverenskommelse emellan ländernas respektive Regeringar, på sätt som skett i de olika Tyska Staterna, hvilkas myntsorter, efter en fastställd kurs, äro lagligt betalningsmedel i alla de länder, öfverenskoinmelsen omfattar.
Dec. P. 8, 99. 52 BancoUtskottets Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag, angående elt tillägg uti de hittills gällande reglementariska föreskrifter, i afseende på Bankens Embetsmäns och Betjentes Pensionsrättighet. Nov. 2 A. P. 704. Dec. P. 9, 100. — angående Instruction för BancoUtskottet vid näst infallande Riksdag. Nov. 2 A. P. 704. Dec. P. g, 100. —r i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angående förslag, att alla utelöpande Bancosedlar måtte, inom viss prasscriptionstid, i utbyte emot nya indragas. Nov. 2 A. P. 704. Dec. P. 329, 355. — angående förändringar och tillägg i den Instruction, som under den 10 Junii 1812 blifvit utfärdad för Riksens Ständers Revisorer öfver Bancooch RiksgäldsVerken. —■ i anledning af anmärkningar vid Utskottets Memorial, i afseende på någre, rörande Götha CanalVerks angelägenheter, hos Utskottet förekomne frågor. Dec. P. 265, 337, 35g. — i anledning af uppkommen skiljaktighet uti RiksStåndens Beslut, rörande BancoDiscontStyrelsens sammansättning och det reglementariska för samma DiscontVerks förvaltning. Dec. 2 A. P. 27, 36, 5o. — angående en Commissarie-tjensts uppförande på Bankens Stat, till fyllnad i det 53 fastställde antalet af Bankens Cornmissarier. BancoUtskottets Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag, angående reglementariska föreskrifter, rörande Metalleffecters beläning vid det i Götheborg blifvande LåneContoir. Dec. P. 265, 381, 622, 735, 809. — öfver anmärkningar vid Utskottets Memorial, angående de föreskrifter, som må lemnäs för Bankens utlåning på fast egendom intill nästa Riksdag.
Till följd däraf motsåg m a n vackert väder, m e n i stället inträffade ett tre dagars oafbrutet regn med starka skyfall i öfre Salzachdalen. Aldrig tillförene hade Salzburgs befolkning upplefvat något liknande s o m denna dags eftermiddag. Från N o n n b e r g syntes ej längre en leende o c h grönskande dal, utan endast en ofantlig sjö m e d smutsgult vatten, i hvilket en stor del af husen i förstaden Nonnthal lutade m o t sin undergång. Men ännu hemskare var d e n anblick floden Salzach erbjöd, där dess stigande vattenmassor i ursinnig fart o c h under ett oerhördt brusande hvirflade fram mellan Fästningso c h Kapucinerbergen, förhärjande promenadvägar, trädgårdsanläggningar o c h praktfulla villakvarter. Den 14 september började ändtligen vattnet sjunka, så att skadorna kunde öfverskådas. Staden erbjöd då en sorglig anblick af förstörelse: massor af hus v o r o ramponerade, broar splittrade, parkerna liknade moras, fabriksbyggnader lågo i ruiner o c h stora varulager hade skingrats af vå- gorna. H v a d människor under mångårigt, idogt arbete sammanfört o c h byggt u p p, hade på ett par dagar fullständigt förintats. STOR LITTERÄR PRIS-. TÄFLING. Vi tillåta o s s erinra utlysta dra stora orn v å r i I d u n prlstäfling med d e till (400) kronor uppgående Täflingstiden utgår den n:r 73 fyrahunprisen. 31 innevarande oktober. O c h m å n n e Karins frö- ken d e n stunden, då h o n s o m husets rättmätiga härskarinna trädde öfver tröskeln till sin makes hem, månne h o n betänkte, att hon vis å vis » den gamla i huset » hade sina skyldigheter, när denna förut till sin h u s b o n d e s belåtenhet skött h e m m e t? Bestämdt icke.