Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Först lägger hon den hos hans, som den yngste, den minst ansenlige, men så ändrar hon sig och skjuter den till Gamle-Olas plats. Så radar hon upp julhögarne, bestående af hela brödkakor med något sofvel till. Detta är gårdens julgåfva, och icke afsedt att ätas på stället. Merendels skänkes det åt anhöriga, eller af drängarne åt deras s. k. »färe-qvenga», d. v. s. den gumma, som mot kontant erkänsla lagar och stoppar åt dem. »Färä» heter det på skånska. Nu återstår blott att ta ut den stora trä-stånkan till hushållerskan, för att få den fyld med öl. Karna tänder ljuset, så står hon ett ögonblick och ser sig omkring. Det rödletta ansigtet skiner af belåtenhet och ljusskenet glänser i hennes fuktiga ögon. Men Karna är ful – bara en lunsig bondpiga – och har en drumlig stalldräng till käraste i den här tjensten. I den förra hade hon naturligtvis en annan. Så hörs det skrap och stampningar i förstugan. Det är drängarne som komma, och Karna skyndar ut med sin kanna. Först kommer gårdsdrängen, säflig och högtidlig, och med en dåsig suck hänger han mössan på den vanliga kroken. De andra följa hans exempel och så placerar man sig kring väggarne på blanksuttna träbänkar, för att vänta tills fisken är kokt. Då och då faller ett ord om arbetet och väderleken, dämpadt och trögt, bara för att inte rent af tiga, hvilket icke anses belefvadt. Hans sitter i en vrå borta vid kakelugnen och söker efterhärma de andras sätt. Men så ertappar han halfkarlens blick på väg mot den för honom bestämda julhögen. »E du sölten?» säger han med ett grin och stöter honom i sidan. Halfkarlen rodnar, men stöder armbågarne mot knäna för att se riktigt liknöjd ut, som det egnar och anstår den som i runda år haft sin julkaka att disponera öfver.
Ryttmästaren fann detta ganska djerft af doktorn; men ingenting kunde öfvergå hans förvåning, då han skulle bjuda Julie armen, att se Waldemar helt ogeneradt fatta hennes hand, lägga den i sin och föra henne i vagnen. Ryttmästaren bet sig så häftigt i läppen, att en liten bloddroppa föll ned på hans näsduk. Vid åsynen af den lilla röda fläcken stillades genast hans uppbrusande harm, och hvem undrar derpå? blod är en helig sak, framför allt friherrligt blod. Det blef honom således klart, att, sedan han utgjutit en droppa af sitt för henne, var hon att anse som en honom helt och hållet tillhörig egendom. Hvad doktorn angick, var baronen så långt ifrån att döma till det sanna förhållandet, att han ansåg dennes uppförande härleda sig dels ifrån gammal barndomsvänskap, dels ock af brist på en finare takt, hvarföre han fann det under sin värdighet att taga humör deraf. Dessa betraktelser gjordes under det han med näsduken för läppen gick nedför trapporna och fram till vagnen. ”Skall ryttmästaren äfven åka här?” frågade Klein, med en just icke alltför inbjudande ton, då han såg honom utan omständigheter stiga upp. ”Ja, med er tillåtelse,” svarade baronen och drog igen vagnsdörren. Nu var det Kleins tur att bita sig i läppen. Detta skedde likväl med så mycket saktmod, att ingen bloddroppe blef synlig. Och väl var det; ty af en så helt och hållet plebejisk natur, hade den egt föga anspråk på täflan med sin ädle motståndare. Tigande intog doktorn sin plats på kuskbocken; och som vägen till prostgården låg åt ett motsatt håll till den, som slutade med den afskyvärda backen, förspordes intet hinder för en ilande fart. Doktorns klatschande piska försatte de ystra hästarne i det muntraste lynne.
S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Stats-Utskottets utlåtande, N:o 33, angående beräkningen af Stats-Verkets inkomster, jemte bilagorna under Litt. A-, B., C., D. och E. första momentet, hvaremot utlåtandet, N:o 33, Litt. E., sednare momentet, åsyftande en föreslagen underdånig hemställan, i afseende på gerningsöre!! till städerna: ogillades. S. D. Föredrogos å nyo Lag-, samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens betänkanden - Prot.-Utdrag, den iy Oetober 1844' 227 i\'.-o 1, i anledning af väckt motion om förbud för beväringsskyldig att genom lega befria sig från krigstjenst: Bifölls; Nä) 2, i anledning af väckt motion, att böter, förvandlade lill fängelse vid valten och bröd, måtte, i vissa fall, få aftjenas i häradsfängelser11a: Bifölls; N:o 3, i anledning af väckt motion, att ålderstigne skeppare ej allenast malte, i de städer, der serskild Afdelning af Rådstufvu-rätten handlägger Sjö-rättsoch tullmål, blifva ledamöter i denna Afdelning, än ock anses ega företrädesrätt lill fyrmästare-, lots-åldermans-och lots-ljeutenantstjensler: Bifölls; och N:o 4, i anledning af väckt motion, angående förtydligande af Författninga ine om snöplogning: Af slogs. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets betänkanden; Nä> 33, i anledning af väckt motion om nedsättning af räntan, vid utlåning af spanmål från sockeneller fattig-magazin:
Inrättningen är underkastad mångfaldiga olägenheter, och till sine vigtigaste åligganden beroende af händelser, som icke kunna förutses, samt vidgått, att Direction i det hela icke kunnat förekomma Inrättningens iråkade förlägenhet; men då Revisorerne derjemte anföra, det deras allmänna Öfversigt af Inrättningens tillstånd och förvaltning utvisar, att följden af den sednare varit, att Inrättningen icke kunnat vidtaga något steg, att gå Allmänhetens och Riksens Ständers väntan till mötes, i afseende på Spannmålshandeln efter 1820 års skörd, bade Direction förmodat, det icke kunna undfalla så upplyste granskare, att någon upphandling icke varit i verkställigheten möjlig, enär Directionens Handlingar och Räkenskaper fullständigt ådagalägga Inrättningens ställning och orsakerne dertill. För att vidare utreda förhållandet med Allmänna Magazins - Inrättningen och dess inflytande på det Allmänna, hafva Revisorerne i Andra Afdelningen Sökt till ziffran bestämma, hvad kostnader denna Inrättningen åbragt Staten, under Sex på hvarandra följande år, eller från och med år 1813 till och med år 1818. Dervid förekommer först, att förlusten å Magazinsoch Brännvius-rörelsen på det hela under dessa år blifvit, enligt Räkenskapernes innehåll, Revisorers Berättelse. 969 upptagen med 3q,443 R:dr 44 s^* 3 r:st Banco. Om denne summa skall kunna anses hafva frångått Stats-Cassan och det Allmänna, måste den frågan först afgöras: Hade denna förlust kunnat undvikas eller hade den icke inträffat , om andra än nu gällande föreskrifter legat till grund för Inrättningens förvaltning? Svaret synes
Bcsv. och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 3. 5 utöfvande, antingen for hela den lill bränvinsbränning tillåtne tiden af året på en gång, eller för en eller flera terminer deraf; skolande, i sednare fallet, bestämdt uppgifvas, hvilken eller hvilka terminer dertill begagnas; och kommer afgiften för bränvinsbränning en att i förhållande derefter beräknas. Ej vare skallskyldig förbunden att vid mantalsskrifningen uppvisa stämplingsattest, ej heller mälnings-betyg, undantagande å ostämplade taclcjernspannor; och ege han dessutom rätt att hänvisa till den förra året uppgifna pannerymden, med åliggande att för uppgiftens riktighet ansvara; dock bör i den skattskyldiges debetsedel för hvarje år af vederbörande inforas sä väl beloppet af den pannerymd, hvartill han sig anmält, som ock det fastighetsvärde, hvarefter bränvinsbränningen får ega runi, till upplys ning om den pannerymd, sorn, på grund deraf, får begagnas.
Stid gobtgörelfe för fammanfattning af ftatiStiffa upps gifter öfver foftnabcrnc för be föremål, font tillhöra åbrig3 Sitt upbpggnab odj fomplcttcring af cn ång Sitt liniefleppet ©fanbinaOtcnS fompfettertng titt fe Sitt uppförattbe af en jerttbro mettan ©fepp& Sitt inoentering af flottans materialförråb i Särlöf Irona, ett förfTag§ Sitt erfättanbc af brtflcn i tittgångarue för g-fottanS utatrofcrS od) ttppforbrabe båtSmänS mathållning år 1856 . 33,063:71, 35:o Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Hallands Län. K äg. 1 Tunna. Korn. 1 Tunna. Ha Ira. 1 Tunna. Smör. 1 Lisp. Hö. 1 Lisp. Bokved. Götheborgs och Bolms Län. Kåg. Korn. Smör. Dagsverken. i Tunna. 1 Tunna. 1 Lisp. 1 Oke-. Jemtlands Län. 27 R#g. 1 Tunna. Korn, 1 Tunna. Jemtland. Herjeådalen. Jemtland. Norrbottens Län. Dagsverken: Jönköpings Län Westmanlands Län Östergöthlands Län Södermanlands Län Elfsborgs Län Calmar Län Kopparbergs Län Örebro Län (Småländska delen löland . ^Nerike ^Bergslagen Gefleborgs Län Wermlands Län (Gestrikland ) Helsingland Wester-Norrlands Län Westerbottens Län Gottlands Län i Christianstads, distrikt Christianstads Län< Engelholms, Malmöhus Län (Cimbrishamns, d:o Blekinge Län Hallands Län Götheborgs Län . Jemtlands Län Norrbottens Län ^Jemtland ) Herjeådalen . Summa Medium Hör lill Stats-Utskoltels Utlåtande, 1834, M 92, S p a n n e 111 å 1. Hi rete, 1 Tunna. Råg, 1 Tunna. 1 Korn, ; l Tunna. Kol, 1 Stig. Dagsverke. J i . i Markegång s-medelpriser. Ved, 1 Stafrum.
Dessa olägenheter förmodar jag skulle kunna undanrödja», om, i stället för den nu skeende inuehållningen af ett halft års lön vid tillträde af tjenst eller embete, en mindre årlig afgift, motsvarande en eller annan procent af lönen, af embetsoch tjenstemannen erladcs, och pensions-kassorne öfvertoge uppbörden häraf i sammanhang med de redan dit ingående afgifter, och besörjde utbetalningarne af begrafnings-hjelpen; men som de embetsoch tjenstemän, hvilka redan aftjenat begrafnings-hjelp, icke kunde åläggas att derutöfver vidkännas någon årlig utbetalning, och till följd häraf pensions-kassorncs inkomst af den föreslagna afgiftcn till en början blefve obetydlig och blott småningom, i mån af afgång utaf de nuvarande embetsosh tjenstemännen, skulle öka sig, så vore min mening, alt staten under denna tid, till liquiderande af de utgifter, som, under namn af begrafnings-hjelp skulle åligga stats-verket, tillhandahölle pensions-kassorne en mindre årlig summa, hvilken framdeles, i den mån som års-afgifterne ifrån embetsoch tjenstemännen ökade sig, kunde minskas och slutligen helt och hållet upphöra.® Af friherre Åkerhjelm, C. A. Af herr Fåhreeus, O. I.
Besv. o. Ekon.- Utsbrns d. 19 och 22 dennes på bordet lagde Utlål:n: JU 3, ang:de väckt fråga om ändring i vissa delar af föreskriflerne, rör:de Fyroch Båk-afgifters erläggande; JYs 4, i anledn. af väckt fråga om reglering af postiljonernes lönevilkor: samt JYs 5, i anledn. af K. M:s Nåd. Skrifvelse till R. St., ang:de en, vid verkställd rotering af köpingen Trelleborgs jord, i denna köpings ordinarie Båtsmanshåll upkomrnen överskjutande mindre rote-andel. Föredrogos ånyo och biföllos Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s d. 19 och 22 dennes på bordet lagde Belänk:n: JYs 115, i anledn. af väckte motioner,. dels beträffande Elementar-läroverken samt de s. k. paedagogierne eller mindre stadsskolorne, och dels om tillägg till föreskriflerue i afseende på student-examen ; och JYs 116, i anledn. af väckte förslag om utvidgande af en del Elementar-läroverk. Föredrogos, men bordlädes ånyo StatsUtsk:s d. 22 dennes på bordet lagde Utlåtin: JYs 242, i anledn. af väckt motion om ersättnings beviljande åt Advokal-Fiskalen i K. Kammar-R:n, Prot:s-Sekrel:n C. Printzensköld för det aklorals-arfvode, hvaraf han gått i mistning genom den, Presidenten J. P. af Billberghs slerbhus-delegare medgifna befrielse från Presidenten i lifstiden ådömd ersätlnings-skyldighet för en del af afl. Tullförvaltaren M. F. Finérs iråkade balans; och JU 243, i anledn. af erhållne återremisser å Betänk. JYs 26, ång:de K.
Lj 11s skönj des kring Xorias topp; Jag sAg vid sken, som bij~jat glimina, Eii snöhyit s17an blaiid nioliieii simma, Allt högre, högre steg Iian opp. Snart sitg jag .l: ditlaine wh bergen: Kest~: A.lade af s i l h r f argen, Som lyste f i h hans 13ngepar; FrAii ljiiisets rika flod döi * oppe Föl1 i hvar blomsterkalk eii droppe. En pärla, s1; inirande ocli klar. De tra.ni1mde ncli uissiin griisen Sig reste S ~ ~ S O I I Z nya viiseii Ocli gAf \ ro lj ~iif ocli viirlig doft; Ileii lilla fngeln lir sin itvala Blef .vad&amp; och i f r h boet svala Sig hij-jde gL~d mot rymdens loft. Men s \ - anen nied de ringar sida NII gjort sitt lopp kilng fästet rida Och dolt sig ofvan slvars biidd; Sist tyckte ja.g lians skm. det w r m s. Kegöt ock irri !~. a t t, jag. dm arma. I härlig 1jiisdräl: t syntes kladd. Modern. : Eli ilag de l.) arii. till Hononi förde; Den qy1ie1-1 djupt mitt lijiirta rörde, Iijus som. hon var och fidl af hopp. J a g gick ock i ' rnni. med lille Aron, Skön soin ett ldoiiister uti. Saron, Ej ilnnii vecklaclt a r sin knopp. Han, eljes blyg och radd bland iii.h~gtt,: l fi ' älsarfnnz11e11 lat sig f&amp;izgs Si, vil.l.igt so111 i. ~iioderssköt. 0, att jag egt deii sjalens lydiiad, Den öclmj ulrheteii s &amp; ta pr,yclnad, Som. cl.essa han i. famnen slöt!
Vid granskning af 6 ($• hafva Utskotten, inseende vigten af de undersökningar, som vid tillfälle af frågor om tvungen rifning, ändring eller flyttning af Vat4 tenverk, eller ny vattenlednings öppnande, bora föregå pröfaingen af Jordegarens anspråk, fästat uppmärksamheten derpå, aft Lagutskottet* Retinknnden, 50j öå ej alla Landtmätare torde ega tillräck* lig insigt i sättet till Vattendrags afvägning, och hvad i fifrigt till sådsne undersökningar h örer, samt icke eller hvarje årstid kan vara lämplig för desse undersökningars förrättande, det torde vara nödigt att, till förekommande deraf, att dylika förrättningar ej måge anförtros ovane eller oskicklige Landtmätare, eller deras verkställande utsättas å sådan tid, som utsluter möjligheten af noggrannhet, i desse afseenden till efterrättelse föreslå bestämda föreskrifter. Af dessa skäl tillstyrker Utskotten således , att nedannämnde Momenter af 6 må erhålla en sådan lydelse, nemligen: i Morn.: Då Jordegare åstundar att begagna den rätt, som i 5 §. stadgad är j eger lian hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande gora ansökning, att Landtmätare till undersöknings förrättande förordnas må. Kongl. Maj:ts Befallningshafvande åligger derefter, att, utan afseende på hvem Jordegare dertill må hafva föreslagit till förrättningens företagande ofördröjligen utfärda remiss till den af Länets Landtmätare, som för skicklighet och erfarenhet i ett så grannlaga ämne gjort sig kändj hvilken remiss genom Kongl. Majits Befallningshajvandes försorg j skall Landtmätaren tillställas. — Rör er etc. 5 Morn.: Landtmätaren tillhör det att skyndsamligen utsätta dag till förrättningens verkställande , med idgtt ägande att psådant endast må ske j, då marken är bar och under - 3°4 LagUtskottets Eetnkanden. s'ökning tillförlitligen låter gora sig; samt att derom etc.
Det will säga, att JustitiäOmbudsman säsom Actor skall göra ffillnad emellan 4704 Den Zo October. smä och stora olagligheter, emellan osynligt och synbart uppsät, ehuru betta senare swärligcn lärer kunna »trönäs pä annat sätt, än genom sjelfwa ransaknin» gen och dä dessa dimentioner endast wld Domslutet speier böra komma l brtragtandc: Det will säga att en Domare eller Embetsman opätaldt kan bcgä olagligheter och tilläta oordningar blott de icke kunna rubriceras säsom synnerliga olagligheter. Det will säga, att en Domare under all stn Embetetid skulle vpätaldt fä öfwerträda Lagens bud, blott dessa -fwcrträdclser icke kunde benämnas säsom synnerliga. Jag tror att ordet olaglighet helt ensamt utan nägra epithcter är tydligt och icke misstydning underkastadt, atk den som wakar öfwer rättwisan icke endast bbr anklaga hwad man kallar synnerliga olaglighetcr, utan allt hwad som kan komma under namn af olaglighet, med det senare mätte wäl förstäS en tydlig öfwcrträdclsc af Lagen och det lärer wara tillräckligt skäl att till answar ställa den, som begätt denna öfwerträdelse: mindre förseelser kunna icke derunder inbegripas och derom stadgas särskildt uti projeclrtS z §. Af samma skäl anser jag ordet uppsåt, om det skall bibehällas, ensamt wara mindre misstydning undrrkastadt, än med tillägget synbart, säsom alltid förutsättande en pröfning, förklaring eller uttydning efter godtycko. Jag hemställer Medes att orden synnerlig och synbart utur i Z mä uteslutas, dä orden olaglighet och uppsåt, ehuru det senare icke gerna pä förhand kan utrönas, helt tydliga stä qwar och äro enligt min kanka nägon misstydning icke underkastade, utan twärtom sä klara att de kunna och böra alltid bestämma Justikiä Ombudsmannens ätgärd, och med afskanses af hwarje redlig Domare och Embetsman.
Denna felaktighet har dock berott, Den 18 Februari. 447 icke på Exped.-Utsk:t, utan på Lag-Utsk:ts kansli; ty Exped.- Utsk:t har uti berörde hänseende icke tryckt något annat än som i behörig ordning Utslct tillhandakommit genom Lag-Utsk:ts skrifne Betänk. Exped.-Utsk:t kan väl icke skäligen göras ansvarigt för rigtigheten af alla de sifler-uppgifter, sorn förekomma uti Utsk:ns skriftliga uppsatser. Att anmärkningarne varit obefogade, torde R. o. Ad. således finna icke behöfva någon vidlyftigare bevisning. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: R. o. Ad. fattade under sista sammanträdet ett vigtigt beslut ang:dc införandet af lika mynt, mått och vigt uti de tre olika Skandinaviska rikena. Bonde-St. har godkiinnt Ekon.-Utsk:ts lörev.de Betänk. N:o71—eller med andra ord alslagit nyssnämnde sak. Borgare-St. liar stannat uti enahanda beslut med R. o. Ad.; och Preste-St. har återremitterat Betänk:t uti samma syftning. För att denna fråga skall kunna blifva på ett tillfredsställande sätt afgjord, anhåller jag alt R. o. Ad. ville inbjuda PresteSt. att förena sig uti det af R. o. Ad. och Borgare-St. i ämnet förut fattade beslut. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad. bifölle Gr. Björnstjernas nu väckta förslag, att Högvörd. Preste-St. skulle inbjudas att förena sig uti R. o. Ad:s i afseende å första punkten af Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskds Betänk. N:o 71, fattade beslut att, med afslag å Utskrts i nämnde punkt gjorda hemställan, antaga det förslag till underd. skrifvelse, som Hr Isberg uti sin vid Betänk:t fogade reservation afgilvit; och sedan härtill svarats flere ja jemte ett eller annat nej, förklarade Hr Gr. o.
Jag finner således skäl, att i denna punkt yrka återremiss af Betänkandet, på det att Utskottet måtte blifva i tillfälle att öfver denna omständighet lemna Riksens Ständer så fullständig upplysning, att de icke måtte äfventyra att misstaga sig om det sannskyldiga föremålet för det ansvar, som Bil, till Ridd. o. Ad. Pr. V Band, 11 162 thil 2 5 Juni i f. tnl hos Kongl. Maj:t i anseende till ^den eller de felagtige, bör begäras. Friherre Ankarsvärd, Carl Hmvic\ Ifrågavarande Betänkande, innefattande Statsutskottets Utlåtande, öfver Riksens Ständers Revisorers anmärkning , angående den till Italien år 1221 verkställde export af Korn, och Hafre, lemnar mig anledning till den hufvudsaklig* anmärkning, att jag finner i högsta måtto besynnerligt, att ansvaret för en det allmänna tillfogad sä högst betydlig förlust af mera än 200,000 R.dr, uti Utskottets Betänkande finnes i min tanka aldeles för ytligt behandladt. Garantierne för det constitutionella samhället skulie vara alltför opålitlige , om uti Grundlagen icke funnes stadgat ansvarsskyldig* het för allmänna medlens förvaltning, och Statsförfattningen medgifver mig vetterligen icke allmänna medlens användande i Handel af denna art. Jag kan härvid icke tillbakahålla min förundran deröfver, att StatsUtskottet i denna så vigtiga Stats angelägenhet, icke funnit sig befogadt att framlägga någon annan ansvarsskyldighet, än den af underlåtenhet bos Kongl. Allmänna MagazinsDirectionen att fullständigt utreda och till Kongl. Majit anmäla alla omständigheter af omkostnader, möjlig förskämning m. m. som vid detta exportföretag bordt sättas i fråga. Jag kan ej neka att jag vid detta tillfället inser att StatsUtskottet icke bordt Den g5 Junti f* nis 165 Sakna anledning, att i denna fråga underställa ConstitutionsUtskottets pröfning, hvad nit s skicklighet och drift, som vid beredandet af beslutet till denna så olyckliga exposition, ägt rum.
Att en del af dem, uran beräkning af kost» naden, jämwäl torde sträcka deras tillwerkninq till försäljning, och sä medelst komma nki en flags nödwändigher, akt med eftersättande sa wäl af egna angelägne göromål, som ffyldigheterne till jordägaren onwända mycken tid, bade uti och för sjelsma bränwins tillmer? - ningen och till minnande utaf afsättning för samma tillwerkning: Och — manga flere olägenheter oberäknade — Utt flnteligen en jordägare, son, pä fine ä« gor har flere dylike bränwins brännare, fä widkännaS rtt icke obetydcligt killitande pä Hemmanets ffog. Wägrar äter Hemmans ägaren en Torpare, Soldat eller andre pä Hemmanets ägor bosatte perioner, att idka bränwins bränning; Sa — mäste ock den förstnämnde eller Hemmans ägaren wara beredd pä obehaqeliga följder —- deraf isynnerhet om quaruar gismas, som antingen ägande öftverflövige skogar, eller utan beräkning of behandlingen med deras swagare ffogar, tilläta deras Torpare med flere att bränna. — Wägrandet ffall dä naturligttvis orsaka mihnöje, emot den wägrande husbonden, och minffa hägen för ffvl» dighetcrs fullgörande, samt fluteligen föranläta Torparen, kanffe» till saknad för husbonden, a« söka annan Torpare lägenhet med brännings frihet. — Händelser som, om nu söreflagne widsträckke brännings fn^ek ffulle winna bifall, troligen skola förr ell-r f>cfätla alla jordägare uti den obehagliga nödmä^ digher, att icke kunna »vägra deras Torpare eller Soldater att 2Z4 Den 4 December. pä husböndernas bekostnad, i flere asseendeu, med dem dela fördelen af bränwins bränningen.
Man har icke funnit nödigt, att bland Banko-Kommissarierna skola finnas vissa af hvart Stånd, och ehuru R. o. Ad. en tid hade det företräde, att ett visst antal af dessa tjenstemän skulle besättas med dess medlemmar, har dock detta stadgande numera blifvit uphäfdt. Dessutom har aldrig någon föreskrift funnits, att bland Banko-kommissarierna skulle finnas några af PresteSt., några af BorgarfeSt. o. s. v. Hvad lagligheten ytterligare beträffar, hafva Ständerna sjelfva medgifvit, att i Handelsoch Näriugs-diskonten kunde sitta ända till fyra personer, som äro utsedde utom Banken, och alldeles icke Den 28 Oktober f. m. 75 behöfva väljas ståndsvis. Hvad nyttan vidkommer, tror jag icke att man kan bestrida, all det ju icke i allmänhet är förmånligast att vid göromåls utförande använda personer, som dertill ega skicklighet. Det är val icke sagdt att köpmän alltid äro de personer, som äro lämpligast alt sitta i Banko-diskonten, och det är väl derföre icke heller gifvet, att Fullmtge skulle taga köpmän dertill, om sådant stöde deni öppet; men man kan äfven länka sig, att man icke, derföre alt man blir vald till Fullm., derjemte är skicklig alt uträtta andra göromål inom Banken, som icke omedelbart tillhöra Fullmtge. Jag anser visserligen de göromål, som förekomma i Banko-diskonten, vara af enkel beskaffenhet, men, det oaktadt, tror jag dock att äfven till deras förrättande bör tagas personer, som ega den största skickligheten. På grund af hvad jag sålunda anfört, anhåller jag om bifall lill Ulsk:s förslag. Jag skulle visserligen helst förorda det förslag, Banko-diskonten upgifvit, eller att ledamöternas antal i Direktionen skulle inskränkas till sex, emedan jag tror, att ärenderna blifva bättre handlagda, då antalet är mindre.