Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utom en af H. K. H. Kronprinsen årligen anslagen gåfva, eger denna Skola bestämda års-afgifter af Regementets Ollicers-Corps, samt har en Capital-behållning af 1,677 R;R'r 1 sk. 10 rst. 1 1 :o Kongl. Andra Lif-Gardets Församlings Skola, med 34 Lärjungar och 1 Lärare, som har 200 R:dr i årlig lön. 80 i2to Kongl. Svea Artilleri-Regementets Församlings Skola; med 20 Lärjungar. Lönen tili Läraren, hvilken tillika förestår nästförutnämnde Skola, utgör i5o R:dr. Den till förmån för Skolan stiftade Barnhus-cassa har ett capital af 8,333 R:dr 8 sk. i3:o Kongl. Skeppsholms Församlings Skola; bestående af tvenne Afdelningar, en högre, der 3o Skeppsgossar njuta undervisning, och en lägre för omkring 36 Gossar. Vid Skolan, hvars Statsanslag år 183y utgjorde 620 R:dr, aflönas tvenne Lärare med tillsammans R:dr. En Flickskola är ock inrättad, med 18 Barn oell 1 Lärarinna; hennes lön är 66 R:dr 32 sk. Såsom bidrag till underhållande af sist uppräknade Fem Skolor, der vexelundervisnings-methoden begagnas, anordnas årligen 1000 R:dr B:co ifrån Stadens Allmänna Faltig-Cassa; äfvensom här bör tilläggas, att vid de fleste af ofvanberörde Regements-Församlingars Skolor, utdelas, efter tillgångar och omständigheter, understöd lill barnen, antingen i penningar, eller i kläder och födoämnen. 14:° Tyska National-Lyceum, som numera är en Tyska Församlingens enskilda tillhörighet och står under inseende af Pastor och Kyrkans Föreståndare, har 4 Lärare, nemi. Rector, Con-Rector, Sub-Rector och Moderator, hvilkas aflöning utgår med 1,15o R:dr. Elevernes antal utgör 89. l5:o Nya Elementar-Skolan. Att denna Skola är inrättad, i följd af Eders Kongl.
På de skäl, hvilka, på sätt nu blifvit framstäldt, ådagalägga förslagets ofullständighet, så att, med antagande deraf, fastän några brister afhjelptes, andra olägenheter eller anledningar till rättegångar och olika lagtolkningar bereddes, och då Riksdagens nära förestående slut hindrar Mig att i afgifvande Contra-proposition till Eder Den i Mars f. m. 9 framställa ett omarbetadt förslag i della ämne, hvilket förslag kunde i sammanhang dermed äfven innehålla föreskrifter om form och sätt för upprättande af testamenten, vare sig skriftelige eller muntolige, föreskrifter, dem erfarenheten visat vara, nu mera än förr, beliöflige; finner jag Mig föranlåten, att till Edert ifrågavarande förslag för närvarande vägra nådigt bifall. J håfven, Gode Herrar och Svenske Män, uti underdånig skrifvelse af den 19 October 1829, tillkännagifvit, det J ansett rättvisan fordra, att den tvistande part, som genom slutlig dom vinner sin sak, och hvars talan således måste antagas hafva varit på Lag grundad, äfven erhåller ersättning för kostnad och skada, som rättegången honom tillskyndat, antingen saken må hafva synts mörk och tvifvelaktig eller ej, och ehvad särskilte domares eller instancers begrepp derom varit sammanstämmande eller skil jakti ge, från hvilken regel något undantag, efter Eder tanka, icke i annat fall borde äga rum, än då kärande-part vinner sitt påstående, eller svarande från käromål befrias på grund af edgång i egen sak; och håfven J, på sådan grund, i underdånighet föreslagit, att 21 Gap. RättegångsBalken, om rättegångskostnad och skadestånd, måtte undergå förändring i enlighet med ett af Eder derjemte öfverlenmadt förslag. IO Den i M a r s f. m. Efter det Högste Domstolen och StatsRådet blifvit häröfver hörde, har Jag tagit detta ämne i öfvervägande; och då de för-» hållanden, hvilka Jag anfört såsom skäl för Mitt å RiksSalen den 10 September 1823 Rikets Ständer meddelade afslag å
En ordagrann tolkning häraf gifver vä! vid handen, dels att alla piancher, sorn åtfölja tryckta verk, skola till Kongl. Bibliotheket aflemnas, dels ock att sådana piancher, som icke äro kostsammare, jemväl böra aflemnas till öfriga i momentet uppräknade institutioner: men då uttrycket: v kostsammare' är i hög grad svälvande och någon grund för begreppets bestämmande icke blifvit i lag framlagd, har man deraf hemtat anledning att undandraga sig åtlydnad af detta lagens bud. En elei Boktryckare hafva nemligen helt och hållet vägrat att till någon annan af de omnämnda institutionerna, än Kongl. Bibliotheket, aflemna dylika piancher. ehvad de varit mer eiler mindre kostsamma, och dervid hafva vederbörande vanligtvis låtit det bero, enär någon måttstock för bedömandet. huruvida plancherna vore att anse för kostsammare, icke förefunnes, och man således icke eller kunde förutse utgången af en väckt tvist härom. De verk. sorn sålunda aflemnas, utan att vara åtföljda af tillhörande piancher, kunna vanligtvis i sådant skick icke läsas och förstås, och texten förlorar dä ålit värde. Sorn nu sådana piancher dessutom i allmänhet icke äro i bokhandeln tillgänglige utan i förening med texten, kunna bibliotheken, om de önska komplettera ett verk genom inköpande af de texten tillhörande piancher, icke göra sadant. utan nödgas tillhandla sig hela verket, hvarigenom den besparing i kostnad för det allmänna, som är stadgandets syftemål, beit och hållet, förfelas. Skälet hvarföre frän den allmänna föreskriften om skyldighet att aflemna exemplar blifvit gjordt undantag för kostsammare piancher, synes böra sökas uti lagstiftarens betänklighet att ålägga förläggare eiler författare en så dryg afgäld till det allmänna, sorn den. hvilken vid Tiyckfrihets-förordningens stadfästande var förenad med förfärdigandet af piancher, hvilka dä i allmänhet utgjordes af kopparstick.
Då Rikets Ständer vid sisllidne Riksdag till hästafvelns förbättrande redan anvisat ett anslag af 8,000 R:dr, som fortfarande kommer att ut - 6 Slals-Utskottets Utlåtande Tt;o $6. gå, samt Kongl. Maj:t icke funnit för godt att, nied anledning af hvad SluteriÖfverStyrelsen i underdånighet anfört, till Rikets Ständer göra framställning om förhöjning i berörde anslag, så kan Utskottet icke heller tillstyrka bifall till Friherre Hjertås framställning om anvisande af 5,000 R;dr årligen för Stohållning i Riket. Varande Utskottet i öfrigt öfvertygadt, att om Kongl. Majit i Nåder finnér serskildt anslag för Stohåilningen, på sätt Friherre Hjerta sökt visa, vara af hehofvet påkalladt, Kongl. Majit äfven lärer hädanefter dertill i Nåder anvisa medel af Nionde UufvudTitelns tillgångar, hvaraf bidrag till Slohållniugen redan utgått. Öfver den del af Friherre Hjertås motion, sorn afser erhållandet af ett ränt efrit t, lån för alt användas till byggnader m. m. vid Ottenby stuteri, skall Utskottet inkomma med serskildt yttrande. olo Utskottet har jemväl från Bonde-Ståndet erhållit remiss å Riksdagsfullmägtige från Jemtland Jäders Mårtenssons och Eric Nilssons gemensamt afgifne motion, att, till hästculturens upphjelpaude i Jemtland, 8oo Ridr måtte årligen anvisas af det nuvarande anslaget, på det alt duglige beskällare från Strömsholms Stuteri må kunna anskaffas och i serskiJde delar af Länet hållas allmogen tillhanda.
Men detta hålles hemligt, och derför gå en hop unga syndare och tro sig vara ensamma om det inbillade brottet, och de tro att de stränga lärarne, som sedan skrämma dem, ha lefvat oskyldiga. Nu kan å andra sidan icke nekas att öfverdrift i detta fall kan följas af sjukdomar, men då är det öfverdriften, som vållat det; och den fortsatta vanan, som gjorde att det naturliga sättet icke kom till sin rätt, vållade olägenheter just derigenom. Att ovilja mot könet skulle bli en följd är ej sant, ty odygdiga pojkar ha sedan blifvit dugtiga fruntimmerskarlar, bra makar och lyckliga fäder. Eget är också att fruntimren icke visa sig gunstiga mot oskulder. Hur gick det nu till? På vanligaste sättet. En äldre kamrat föregick vid badning med exemplet och de yngre följde. Någon känsla af skam eller synd märktes ej, och ingen gjorde hemlighet af det1. Hela saken tycktes knappast ha sammanhang med det högre könslifvet, ty kär i en flicka hade gossen varit vid åtta års ålder, då driften ännu sof fullständigt. Det ofvan påpekade, i skolorna både förut och senare ofta förekommande oskicket hade just vid denna tidpunkt väckt uppseende och föranledt undersökningar samt till och med offentligt omtalande i pressen. (Jemför längre fram sid. 218.) Samtidigt fick han äfven kunskap om att skolbarnen i byn plägade umgänge i skogen, när de gingo från skolan. Dessa barn voro åtta à nio år, och föräldrarne fingo nys om saken, men lade sig icke i den. Detta förhållande eller missförhållande lär vara regel på landsbygden och borde tagas i betraktande då man skrifver så tvärsäkert om lasten och uppmaningar till lasten. Någon vändpunkt i gossens själslif bildade icke denna tilldragelse, ty grubblare var han född, och till ensling gjorde honom hans nya tankar. För öfrigt lade han snart bort odygden när han fick en skrämbok i handen, men då inträdde i dess ställe en kamp mot begären, dem han ej mägtade besegra, emedan de öfverföllo honom i form af gyckelbilder under drömmen, der hans kraft var slut, och sömnen fick han ej njuta lugn förr än han vid aderton års ålder öppnade umgänge med andra könet.
Så vida R. fl. St. skulle bifalla den af mig väckta motion om uppförandet af ett nytt straffoch correctionsfängelse efter Pennsy!vanska systemet, så lärer, i sammanhang dermed, höra utses den dertill mest passande local. — Hvarhelst en sådan väljes inom bebodda delar af Riket, skall likväl alltid, äfven vid den bäst ordnade inrättning, vissa olägenheter vara att befara. Dessa äro isynnerhet: Co embets-, men isynnerhet tjenstemäns mer eller mindre noggranna fullgörande af sina pligter, i följe dels af de förströelser, som derstädes kunna I.ocka dem, samt dels af de frestelser, för hvilka de lätt blifva utsatte, genom fångarnas enträgna böner, och dessas anhörigas och vänners ännu enträgnare ansträngningar, kanske någon gång hotelser, för att få communicera med hvarandra ett ord, eller för att fåinsmuglade i cellen sådana saker, som under intet villkor må komma fången tillhanda; 2:0 att genom det, ehuru icke utan den aildra största vårdslöshet hos bevakningen verkställbara, men troligen hos mången brottsling genom dess nära vistande lill samhället, närda hoppet att möjligen genom rymning kunna komma på fri fot, hans tankar otvifvelaktigt skola dragas från de föremål, på hvilka de böra vara fästade, och hans förbättring derigenom fördröjas; 3:o möjligheten för på fri fot varande brottslingar alt försöka sina inneslutne kamraters befrielse, genom mordbrandsanläggningar m.m., till hvars förekommande en större bevakning erfordrades. För alt på Sveriges fasta jord kunna, utan sådana uppoffringar, som kanske öfverstiga landets förmåga, i någon mån förekomma ofvan antydda olägenheter, vore visserligen lämpligast att hafva inrättningen i Stockholm, der de största motvigterne och contröllerne mot dem alltid måste linnas; men enda sättet att tillintetgöra dem synes mig vara, att uppföra fängelset på Gottska sandön , hvilken är afskiljd, icke blott från ständig beröring med det öfriga samhället, utan äfven så beläget, att ingen annan gemenskap dermed gerna kunde äga rum, än den Styrelsen funne lämpligt föreskrifva, på sätt Hr af Grubbens upplyst.
Ständer, att alla de Bruksegare, sorn inom ett år, räknadt från den dag då Kongl. Maj:ts Nådiga Beslut i denna fråga varder meddeldt, bos vederbörande Collegier eller La lids böld ingar , antingen anmält sig till erhållande af Skatteköp å de andelar af innehafvande Recognitions-Skogar, 'sorn, efter behörig undersökning, för dem funnits nödvändige, eller ock, i sådant afseende, reservationsvis gjort sin talan anhängig, måga anses till Skatteköp derå berättigade, i enlighet med de hufvudsak liga grunder 1811 års Kongl. Kungörelse upptager, dock med den jemnkning i afseende på Skattläggnings-methoden, som Kongl. Majrt bär ofvan i Nåder föreslagit, samt med öppen rätt för vederbörande att, om de så för godt finna, den reserverade Skatteköpsrätten sig afsäga, så snart Skogslotterna blifvit vederbörande tilldelade .och ordentligen afrösade; men att deremot de Bruksegare, hvilka i frågavarande prasscriptionstid icke iakttaga, böra åläggas förhöjd Recognitionsafgift till sådant belopp, att densamma motsvarar de oj lera, som komma, att vidlåda x Orten varande RecognitionsSkogar af ena - Betänkanden. 4o3 lianda beskaffenhet, hvilka , efter föreningen indelning lill Hemmantal, blifvit till Skatte försålde. Hvad Kongl. Maj:t för öfrigt i den Nådiga Propositionen täckts föreslå, i afseende på användandet såväl af öfverlopps-markerne, som af Grufve-Skogarne, jemte de RecoenitionsSk ogar, hvilka, genom Bruksegarnes afsägelse, till Kronan återfallit, anse förenade Utskotten sig jemn väl höra understödja; men, beträffande Kongl. Majrts tillika i Nåder gjorde framställning, att Riksens Ständers, vid sista Riksdag, lemnade föreskrift om de, genom Recognitions-Skogarnes
Arbetsplan gillades den 3 Februari 1860, då understöd i Nåder anvisades, att utgå från Riksstatens 6:te Hufmdlitel. Enligt kontrakt, som Vägoch Vattenbyggnads-Styrelseri antagit den 10 Jan. 4861, bör arbetet fullbordas till innevarande års slut 25,326: 64. 6,000: — Jemtlands län, Omläggning till undvikande af de branta backarne, benämnda Vältarne, å landsvägen mellan Klöfsjö och Wermdalens gästgifvaregärdar, på sträckningen till Herjeådalen, der vägen måste öfvergå Klöfsjöfjället. Arbetsplanen, upp ’) Underrättelse om att företaget ernått’ fullbordande har nyligen inkommit. 26 Beräknad kostnad Beviljadt stats i gilladt förslag. bidrag. Riksmynt. tagande en omläggning af 1 mil I,102 fot i längd, fastställdes af Kongl. Maj:t den 8 Mars 1861. Det kontrakt, som utsedda ArbetsDirektionen sedermera insändt, och hvilket Vägoch Vattenbyggnads-Styrelsen antagit den 11 Oktober nyssbesagde år, stadgar att arbetet bör fullbordas inom den 1 Oktober 1861 23,773: — 13,800: — Anläggning af ny kärrväg från Stuguns kyrkoby till Borgvattnets kapell, utgörande i längd 1 mil II,076 fot. Det härför upprättade förslag med karta blef af Kongl. Maj:t i Nåder gilladt den 8 Mars 1861, hvarförinnan menigheten förklarat sig vara belåten med att för utförandet erhålla ett emot kalkylerade anläggningskostnaden ringare belopp, än som eljest till större vägbyggnader gemenligen beviljas. Kontraktet, som Styrelsen för Vägoch Vattenbyggnader antagit den 12 September nyssnämnde år, tillförbinder den af menigheten utsedda Direktionen att fullända vägbyggnaden inom den 1 Oktober 1863 44,881: 31. 15,000: — Vägomläggning förbi Genvallaoch Akerängs-backarne i Sunne socken.
Äfven det förslag, sorn StatsUlsk. i denna punkt framställt, vittnar örn den ringa kännedom Utsk. sökt förskaffa sig om verkliga förhållandet med uppbördsoch redogörelseverket. Den summariska redogörelsen har, sedan flera sekler tillhaka, blifvit inrättad i det ändamål, alt länestyrelsen skulle kunna erhålla en tableau öfver uppbördsverkets ställning i sin helhet. Derföre skola också de summariska redogörelserna upprättas på det sätt, såsom sjelfva benämningen innebär, nemi. alt de blott summariter upp - Den 7 N ove in li c if. m. >57 (a i a ra n teti titt rn a, utan att till deras debet vara verificerade, hvaremot credit måste af kronofogden verifieeras med qvitlenser eller rest längder. Den speciella rakningen åter ar en fullständig redovisning för hela uppbörden. Så väl dess debet måste vara fullständigt utförd), sorn dess credit medelst levereringsaltester samt restoch afkortningsläugder behörigen verificeradt. Således finner en livar, att special-räkningen är ojemförligt myckel vidlyftigare än den summariska. Alt nu föreski ifva, det landscontoret skall kunna granska denna special-räkning lika skyndsamt som den summariska, är en orimlighet. Det erfordras dessutom för häradsskrifvare!) en vida större tidrymd att upprätta de speciella, än den summariska räkningen, ty han mäste då, utom allt annat , ordna handlingarna och verificationerna m. in. flurn skall tiel väl blifva möjligt för honom alt verkställa detta arbete till den i Maj? Vill man ytterligare tillhakaflytta tiden till den i April, skulle måhända häradsskrifvaren till ifrågavar. vidlyftiga arbete erhålla blott några veckor. Huru är detta verkställbar!? Detta hade TJtsk. bort inse; och jag är öfvertygad, att om någon sakkunnig person upplyst Utsk. om de mårrgfalldiga svårigheter, som genom förslagets antagande skulle uppkomma, hade detsamma icke blifvit framstäldt. Jag afstyrker på det högsta detta förslag, såsom icke ledande till något gagn, ulan till skada och för öfrigt alldeles overkställbar t. Frih. Cederström: Jemväl jag afstyrker Utsk:s betänk.
» bokstationer » om och har existerat gjort under snabba missionärer, underhållas har öfver hela för spridande af d e n af så m å n g a ä n n u o k ä n d a missionen. Skeninge. K. A. framsteg. dande de s ä r s k i l d a af d e l n i n g kan icke och på som bildades Norrköping icke ord, korta 1887 som mycken man kan förfoga F. U. K. den År U. K. ; åt vårt och där allt, älskade s t r ä c k e r d e s s u t o m sitt i n f l y t a n d e till m å n g a, fädernesland bevara dess kvinnliga u n g d o m många ofördärfvad, d e t är j u e t t v ä l s i g n a d t a r b e t e, unga föreningen, för kvinnor, genom sjuksköterskor, fabriksarbeterskor Föreningens i stadgarne, syftemål kristna att är att m. på tillhöra t. hotelluppasserskor där det för k. fackmöten och väl värdt ett allmänt heter: bibelns kvinnors 1 » Föreningens grund förena till sanna väl i deltagande? ' syftemål kvinnor verka hvilka icke s. på landet förmått uppväcka något intresse för föreningens ten m e d a r b e t e, s å är a f s i k - denna korta redogörelse E. N. vunnen. R. Medlem af K. F. U. K. —: * - K Ett modernt hem. yss återkommen från de unga nygiftas h e m håller jag redan på att i tankarna rifva ner, byta ut och totalt förändra deras lilla näste. När man s o m den unga frun äger pengar, fått en god uppfostran, är tämligen förfinad, hur i all världen kan man då vara så renons på smak! Ä r det månne ej skolornas, flickskolornas — ty det är j u i allmänhet fruntimrens smak, s o m till stor del följes, då ett b o bygges — fel att nutidens h e m äro så smakoch stillösa, s o m de vanligen äro?
Uti Memorial, som af Hedervärda Bondeståndet blifvit till Allmänna Besvärsoch Oeconornie Utskottet remitteradr, har Riksdagsfullmägtigen från Upsala Län Casper Wijkman andragit, huruledes, genom Kongl. Majus Nådiga Utslag den 2 November 1824, i anledning af uppstådd tvist om roteringsbesvärets fördelande vid Soldat-Roten N:o 57 under Lif Compagniet af Uplands Regemente, förklaras, det 1695 års Indelnings» Verk för nämnde Regemente uttryckligen föreskrifver, att, enär de till en Rote indelte hemman äro belägne uti en och samma by, roteringen då bör utgöras efter Oreslanden, om de på hemmanen finnas, men att samma rotering, då den blifvit lagd på «er Bih, t. Riki-St, Prat, 1828 och I829.
Sedan nu beslut är fattadt, med antagande af Hr Nordenanckar förslag, så anhåller jag, att Hr Gr. o. Landtm, ville framställa propos. på det af mig föreslagna amendement. H Den 5 Februari e. m. 105 H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. såsom tillägg vid det nyss fattade beslutet, behagade bifalla Gr. Frölichs förslag. Denna propos. besvarades med starka nej, jemte några ja, hvarefter H. Ex. tillkännagaf, att nej öfverröstat ja. I öfverensstämmelse med sedermera af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., fann R. o. Ad., alt, i följd af Ståndets bifall till Hr Nordenanckar förslag, det af Frih. Cederström afgifna förslaget hade förfallit. Lades på bordet ett från Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. inkommet mern. N:o 130, ang:de minskning i Utsk:s cancelli-personal och vaktbetjening. H. R. o. Ad. åtskildes kl. ^ till 3 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Onsdagen den 5 Februari 1845. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 3 prot.utdr. för denna dag f. m. Föredrogs ånyo LagUtsk:s d. 22 och 30 sisth Januari på bordet lagda utlåt. N:o 66, i anledn. af gjorda anmärkmr vid Utskis betänk. N:o 15, öfver K. M:s nåd. propos., ang:de ändring af 8, 9 och 10 §§ i 17 cap. Handelsbm samt förklaring af 2 § i samma cap. och balk.
Samma sedesamma, friska karakter igenfinna vi i våra dansvisor, och om man — ehuru det sällan händer — i den talrika samling, som vi ega af dessa, skulle stöta på uttryck, som synas tyda på en sinlig uppfattning af kärleken, så stämma dessa uttryck oftast icke med tonen i det hela, såsom i visan ”Så komma de jungfrur spatserandes” (Arv. s. 296), utan synas snarare vara främmande tillsatser36. Väl finnas visor, i hvilka det förhållande, hvaruti personerna genom dansen träda till hvarandra, betraktas från en blott skämtsam sida, och der den ena eller båda parterna trösta sig öfver brytningen eller öfver den erhållna korgen med hoppet att finna ersättning på annat ställe; men dessa dansar böra ur annan synpunkt betraktas och vi skola straxt till dem återkomma. Ser man bort från dem, så äro äfven de visor högst få, i hvilka gifven tro brytes, och sker detta, framställes det alltid som tadelvärdt och åtföljes af straff. I visan ”Lyster ungersven dansa” (Arv. III. s. 263) vill ungersven sätta en ring på jungfruns finger, men hon är redan trolofvad med en annan; dock låter hon förmå sig att med honom svänga om i dansen, men hon får deraf stor sorg i sitt hjerta. ”Och ungersven tager till sin hatt Så bjuder han skön jungfrun godnatt.” Som ett motstycke anföra vi en annan danslek, i hvilken jungfrun, som i trädgården skulle skära strå, öfverraskas af en ungersven, hvilken ber henne stanna hos honom; jungfrun säger sig ej våga det af fruktan för sin mor, och ungersvennen föreslår då en list att narra modren, men får derpå till svar: ”Och ljuga så, och ljuga så, Det går ju aldrig an; För huru långt det går omkring, Så kommer sanningen fram.” (Arv. III. Den sedesamma ton, som genomgår dansvisorna, yttrar sig på ett märkligt sätt vid visans slut.
Fältherrens värdighet lägger baifd på afrikanens vilda kraft Den senares förfarliga styrka varder därigenom icke minskad, endast mera samlad, och intrycket af det hela blott djupare och mera gripande. Man ser tydligare än hos andre som utföra samma roll huru den arme •mannen lider ej blott genom att tro sin kärlek försmådd, då han likväl vet, huru sant och uppriktigt han älskar, utan ock genom den skyinf som Desdemona förmenas tillfoga den högt uppsatte mannens värdighet, hvilken ingen annan ännu vågat kränka. Under det Jago först söker väcka misstanken hos Othello, uttrycker Rossi med oupphinnelig finhet i åtbörder och minspel huru omöjligt det - skulle vara att hans Desdemona kunde visa sig honom ovärdig. Och huru kämpar han icke sedan mot denhos honom själf alt mera växande svartsjukan! HvarfÖr skulle Desdemona varda honom otrogen, dÄ hon, den förnäma senators-dottern, så nyligen föredragit honom framför alla de fine vene-zianske ädlingar som otvifvelaktigt önskat henne till maka? Denna strid, hvilken Othello förgäfves söker dölja under den store fältherrens värdighet, visar Rossi så tydligt, endast genom ett mycket måttfullt spel, att man tyckes ha den verkliga människan framför sina ögon, den af Jago så skändligt bedragne, sin egen förfärliga kraft i det längsta beherskande mohriske generalen i republiken Venezias tjänst Värdigheten öfvergifver denne Othello endast när han bryter ut mot Jago i tredje akten, efter att den senare länge bearbetat honom, och när han sedan i femte akten ändtligen finner, att han varit föremål för ett skändligt bedrägeri, detta i god öfver-ensstämmelse med omöjligheten att i dessa ögonblick kunna be-hereka den ursprungliga hetsigheten, verkan af det sjudande sydländska blodet För öfrigt lemnar värdigheten honom icke ens när han dödar Desdemona, hvilket dåd utföres icke i ett utbrott af ögonblickligt rasejri, utan såsom en väl öfverlagd handling, hvilken står i full öfverensstämmelse med den gäckade fältherrens i egna ögon berättigade makt öfver den trolösas lif.