Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då raan vet, att tulltaxan och deraf följande författningar ändras vid hvarje riksdag, så måste man anse ett sådant sammandrag icke kunna tjena längre än 3 år och att således supplemenler eller omarbetning af detta sammandrag borde komma att ega rum livart 3:dje år, och att de dermed förenade kostnader svårligen skulle motsvaras af den härmed vunna fördelen lärer en hvar lätteligen kunna inse, såvida man icke tillika ville ålägga de trafikerande att köpa dessa arbeten till betäckande af tryckningskostnaderne. Jag anser således alt motionen bör räknas lill en af de fromma önskningar, som kunna yttras af personer, som icke riktigt inträngt i förhållandena, sådana de i verkligheten sig befinna. Detta är, som jag nyss sade, en from önskan, som icke kan up - Den 14 Augusti. fyllas i och för det afsedda ändamålet, såvida man ej vill upoffra en aldeles onödig kostnad derpå, och jag är öfvertygad, att likaväl hädanefter som hittills, skall det säkerligen icke blifva svårt för de trafikerande eller för dem, som skola erlägga tullafgifter att blifva underrättade om hvad som bör iakttagas, utan att codification af General-Tullstyrelsens circulairer eller författningar blifver nödvändig. Jag anhåller sålunda om bifall till betänk. Hr af D alström: Utsk. har som skäl för sitt afstyrkande anfört att få personer skulle köpa eli sådant arbete, som det ifrågavande och jag har hört samma skäl åberopas af den föregående talaren. Jag skulle deremot tro att hvar och en som komme i behof af ett sådant arbete, äfven köpte detsamma och om äfven upläggandet deraf på trycket skulle medföra någon förlust för Staten, vore dock den allmänna nytta som deraf kunde dragas samma kostnad vida öfvervägande. Man har sagt att denna codification komme alt undergå ständiga förändringar, äfven under det att arbetet utkom — delta bevisar just på hvilken osäker grund som tullagstiftningen står och hvilket en hvar som har någon beröring med densamma i afseende på sin egendom och de åtgärder som vidtagas i afseende på tullkontrollerme, nogsamt får erfara.
Skulle, derigenom att några punkter blifvit beviljade, andra åter, af brist på tid till deras pröfning, afslagne, några sådana lacuner äga rum,- som göra den förväntade nya Riddarhus-Ordningen lika 0- fullständig, som den förra, så skulle jag tro, att Ridderskapet och Adeln i underdånig skrifvelse derpå borde fästa Kongl. Majrts uppmärksamhet. Den 2o December e. m. 187 Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde, om icke Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelser borde remitteras till Riddarhus-Utskottet, med anmodan till nämnde Utskott, att ofördröjeligen uppgöra, samt till Ridderskapet och Adeln afgifva Förslag till en ny redaction af Riddarhus-Ordningen, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ls högstherörde Nådiga Skrifvelse. Ropades Ja. Upplästes till justering och godkändes följande Expeditions-Utskottets insände Förslag till Riksens Ständers underdånige skrifvelser till Kongl. Majrt: N:o 451. Angående öfverseende af 1831 års Taxa å Expeditions-Lösen m. m. N:o 453- Angående Bankens utlåning på Guldoch Silfver-panter. Rörande förändring i Allmänna Skjutsnings-Inrättningen m. m. Angående grunderne för de från Riksens Ständers Bank utgående Odlings-Lån. Föredrogs å nyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den sistledne Maji under N:o 55 afgifne, samt den 23 i berörde månad eftermiddagen på bordet lag • 188 Den ao December e. m: de, Betänkande, angående yrkad förklaring af Kongl. Kungörelsen den 6 April 1810, angående skyldigheten för Ledamöter af Ridderskapet och Adeln saint Preste-Ståndet, att för deras jord, hus och tomter i Städerne deltaga i Allmänna åligganden. I sammanhang härmed upplästes Borgare-Ståndets ProtocollsUtdrag af den 14 sistledne Julii och den 12 dennes, innefattande bemälde
Vidkommande den förra delen af förslaget, eller frågan om befrielse från bevillning för regementens och officers-korpsers vid mötesplatser uppförda byggnader, hade endast blifvit yrkadt, att R. o. Ad., med afslag å Utsk:ts hemställan, måtte bifalla motionen i denna del, men Hr Gr. o. Landtm, ansåg sig dock först böra framställa propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, i hvad den rörde meranämnde del af motionen. Efter det sistberörde propos. blifvit framställd, men med nej besvarad, gjordes propos. på afslag å Utskrts hemställan samt bifall till motionen uti ifrågav:de del, hvilken propos. besvarades med ja. Sedermera förmälte Hr Gr. o. Landtm., att, hvad åter beträffade motionens sednare del, eller frågan om befrielse från bevillning för enskilda personer tillhöriga kyrkor och bönehus, hade yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan, dels afslag derå samt bifall till nyssberörda förslag, och dels slutligen af Hr Carlheim-Gyllensköld afslag å Utsk:ts hemställan samt bifall till ifrågav:de förslag med tillägg af orden: »då de icke lemna egarne någon inkomst.» Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, sedermera propos. på afslag derå och antagande af motionen i förev:de del, samt vidare propos. på afslag å Utsk:ts hemställan och bifall till Hr Carlheim-Gyllensköld föreslagna tillägg, hvilka samtlige propos:r med blandade ja och nej besvarades; hvarefter propos. på bifall till Utsk:ts hemställan förnyades, och sedan svaren derå likaledes utfallit med ja och nej i blandning, förklarade Hr Gr. o. Landtm, sig nu hafva funnit ja öfvervägande.
Borgareståndets ledamöter: F. A. RINMAN. A. W. BJÖRCK. Gustaf PETERSON. F. BEHM. C. W. SPÅNGBERG. G. DUFVA. Hedervärda Bondeståndets ledamöter: J. SAMUELSSON. P. SAHLSTRÖM. Ola MANSSON. Eric ANDERSSON. A. ERIKSON. Pehr EDÉN. C. F. Ström. o Bilaga Litt. A. — 10 — Kapitalslut öfver Manufaktur - Debet* Balans från år 184S. Skulder: l:o Till Rikets Ständers Bank, Kongl. Kommerskollegii kreditiv för Manufakturdiskonten, emot 3 procents ärlig ränta å begagnadt kapital, 1,500,000: obetalda räntor till 1848 ärs slut 20,624: 8. 7. 1,520,624: 8. 7. 2:o Utelöpande attester öfver insatta medel å räkningen N o 5 med Bankens Depositionsafdelning 300: 4. Credit. Balans från år 1S4S. Fondens fasta egendom, hvilken, enligt Kongl. Kollegii beslut den 29 December 1843, upptages till dess brandförsäkringsvärde, 60,000: 2,545.271 Träns nort. ‘i/l — ■■ 190,263: 42. 9. Transport fin/avs till är 1850. Tillgångar: l:o Behållning i Rikets Ständers Rank å räkningen N:o 5 med Depositionsafdelningen 2:o Säkra fordringar: a) Diskontlån 1,816,438: 47. 11. å) Förlagslån 497,818: 2. 9. upplupna räntor 32,974: 6.10. ggg -gg. g j c) Anståndslån 86,910:23. Förskjutna medel:
Hvad nu särskilt vidkommer ifrågasatta stipendiefonder, så hafva, genom Konsistorii Akademie!, uppå Inspectörum Stipendiorum derom gjorda hemställanden, meddelade resolutioner under den 12 December 1842, utaf besparingarne i Stieglerska stipendie-stiftelsen jemna 5,000 R:dr Banko blifvit med sjelfva den primitiva fonden sammanslagna och, från och med nästpåföljde års början, efter fem för hundrade förräntade, och, under ilen 14 December nästlidet år, besparingai ne i Falkenbergska stipendiet, till ett jemnt belopp af 2,400 R.dr samma mynt, likaledes blifvit med den ursprungliga kapitalfonden förenade, att, från och med detta års början, till samma procents ränta varda fruktbara; men i afseende på besparingame i Hedmanska stipendiefonden, så har dermed någon sådan åtgärd icke annu kunnat vidtagas, dels, medan denna stiftelse står, enligt lydelsen af Testatricis förordnande den 16 Juli 1765, under tillsyn af den äldste i Kinmanska slägten, som så väl om dispositionen af stipendiet som om en god hushållning med kapitalet äger att besörja, dels ock emedan om användandet af de besparade stipendie-medlen särskild fråga varit väckt, sorn först under loppet af år 1842 blifvit definitift afgjord. Den nådigst remitterade handlingen får Konsistorium Academieum härhos underdånigst bifoga. Med underdånigste vördnad, trohet och nit framhärda, Storm äktigste, Allernådigste Konung Eders Kongl. Maj:ts allerunderdånigste och tropligtigste tjenare och undersåten, E. G. GEIJER. Kongl. Akad. n. v. Rektor. Jon. Thorsander. Christ. Fr. Fahlcrantz. A. E. Knös. J. E. Boéthius. J. C. Lindblad. C. O. Deli.den. G. Wahlenberg. H. W. R ömanson. Isr. Hwasser. C. IL Bergstrand.
Hvad åter angår frågan om upphörande af rättigheten för utländsk man, som ej är Svensk medborgare, att här i riket besitta och bruka fastighet; så, enär Utskotten hysa den åsigt, att en sådan rättighet, medgifven åt utländsk undersåte, som i denna egenskap qvarstår under fremmande magts beskydd och inflytande, icke allenast föranleder flere olägenheter, utan äfven, i en vidare utsträckning, skulle kunna medföra betänkliga och för samhället vådliga följder; få Utskotten vördsamt tillstyrka: att Rikets Ständer måtte, uti underdånig skrifvelse, hos Kongl. Maj:t anhålla, att utländsk man, som hädanefter vill sig här i riket bosätta, för att bruka eller besitta fast egendom, icke må dertill erhålla tillstånd, innan han blifvit till Svensk medborgare antagen. Stockholm den 21 Augusti 1851. Lagsamt Allm. Bese.- och Ekon.-Ulskollms Betänkande, M 58. 3 JfS 38. Ank. till Exp.-Utsk d. SI Aug. ISSI, kl. 8 e. tn. Betänkande, i anledning af väckte motioner om ändring af 10 mom. i Kongl. Brefvetangående Storskiften m. m. i Stora Kopparbergs Län den 17 Aug. 1804. Sedan Kongl. Majit uti ett den 9 Febr. 1802, i fråga om uppbjelpande af landtbruket och landthushållningen i Dalarne, till Dess Befallningshafvande derstädes aflåtet nådigt Bref förklarat
Yid granskningen inom Högsta Domstolen af Rikets Ständers beslut vid riksdagen 1859—1860 om underpantsinstitutionens införande, bar äfven den åsigt blifvit uttryckt, att den då åsyftade lagförändringen borde inskränkas till en omarbetning af förlagsförfattningarne. Vidare föreställer jag mig, att de flesta bland underpantsinstitutionens motståndare skola låta sina betänkligheter fara, om panträtten i icke traderad lös egendom inskränkes till de egentliga förlagslånen. Emellan underpantsoch förlagsinstitutionerna förekommer nemligen, åtminstone i praktiskt hänseende, en bestämd skilnad. Underpanten afser alla slag af fordringar och utfästes äfven efter fordringens tillkomst samt kan derföre tjena såsom ett medel för konsumtionskrediten. Den förmånsrätt, sorn förlagsgifvare åtnjuta, afser deremot endast ett visst slag af fordringar, uppkommer i och med sjelfva försträckningen och står i närmaste sammanhang med produktionen. En förlagsfordran är alltid bunden vid en viss rörelse, för hvars drifvande lånet är lemuadt; förlagskapitalet förhåller sig till de anskaffade mat.erialierna och inventarierna samt de genom rörelsen frambragta produkterna såsom orsak till verkan. Det ligger derföre i sakens natur och torde vara för det allmänna rättsmedvetandet fullkomligt klart, att förlagsgifvaren bör till de effekter, som hafva sin närmaste orsak uti det lemnade förlaget, ega en bättre rätt än andra förlagstagarens borgenärer, och denna rätt har blifvit erkänd såväl i 17 Kap. 7 § Handelsbaden som i förlagsförfattningarne. Herr Gahn har i sin motion närmare utvecklat, hvari dessa författningars brister hufvudsakligen bestå, och, om äfven den af Herr Gahn föreslagna formen för lagförändringen icke vore den lämpligaste, torde motionären deremot i afseende på innehållet hafva träffat det rätta. Jag har likväl ansett att man, utöfverJkvad Herr Gahn föreslagit, härvid äfven borde tillgodose jordbrukets anspråk att, såvidt med dess egendomliga förhållanden är förenligt, undfå samma rättigheter som andra yrken i afseende på tillfällen att bereda sig förlag, och att förlagsförfattningarne följaktligen borde gälla ej mindre för jordbruket än för bergsbruk, fabriksnäringar o. s. v.
Södermanland, på 3:ne sidor omgifvet af Hjelmaren, Mälaren och hafvet, innesluter en mängd vattendrag, som dels äro, dels kunna blifva med hvarandra och med hafvet förenade. Nerike stöter till Hjelmaren i öster, Wetlern i söder och, på föga afstånd, till Wenern i vester. Hess vestliga bergverk äro redan genom kanaler och jernvägar satta i förbindelse med de stora vattenkommunikationerna; de nordliga blifva det snart genom Nora-Örebro-banan ; och kommer Köping-Hull-banan till stånd, blifver provinsen inom kort genomskuren af en jernvägs-slamlinie. Wermland är genom sina stora vattendrag och genom de frikostiga bidrag, R. St. vid många Riksdagar beviljat till smärre kanaler och jernvägar, satt i lätt förbindelse med den i söder angränsande Wenern. De smala, långsträckta provinserna Dalsland och Bohuslän gränsa, den förra till Wenern och den sednare lill Nordsjön. Östergöthland, omgifvet på den ena sidan af Wetlern, på den andra af Östersjön, med dess djupa, flere mil i landet inträngande vikar, Slätbaken och ÖYåvilien, är från öster lill vester genomskuret af Götha kanal, och erhåller snart, genom vid denna Riksdag fattade beslut, en båtled ifrån söder till norr genom de vattendrag, som ifrån Wimmerby-lrakten föra ända lill närheten af Linköping. Westergötlands nordligare del omslutes af Wenern och Wetlern samt genomskäres af Götha kanal. Deremot erkänner jag fullkomligt, att den södra delen af sistnämnde landskap är vanlottad uti ifrågavaride hänseende. Denna Westergötlands södra del och i allmänhet hela södra delen af Sverige äro just de provinser, som alldeles sakna konstgjorda kommunikationsmedel. Derföre, om kommunikationer skulle inrättas endast ur billighets-synpunkt, så lärer det vara obestridligt, att sistberörde del af landet i främsta rummet borde deraf komma i åtanka.
Ständer måtte för sjön Tå korns uttappniug i vanlig ordning anslå ett låneunderstöd å 200,000 R:dr Banko, att under 5 år räntefritt innehafvas, samt derefter återbetalas genom G procent årlig afbetalning och med 2 procent ränta, eller, på sätt Herr Ribbings motion innehåller, med så fördelaktiga ränteoch amorterings vil kor, som Statens tillgångar mcdgåfve; — och hafva motionärerne, jemte åberopande af de skäl och upplysningar, som uti de vid sistlidne riksdag väckte motioner och dervid fogade handlingar innefattas, äfvensom Chefens för Vägoch Vattenbyggnads-styrelsen, rörande företaget afgifna yttrande, innehållande att detsamma blefve af ganska vidsträckt nytta såsom afseende tillgodogörandet af omkring 7,000 tunnland af matjord bestående sjöbotten, vidare anlört att bemälde Styrelse numera låtit verkställa ytterligare besigtning på stället genom tillförordnade Distrikt-chefen, Kaptenen C. A. Grafström, som till Styrelsen inberättat, att den föreslagna fullständiga aftappningen skulle ej allenast medföra vinsten af en betydlig jordareal, utan ock göra alla nu vattensjuka fält odlingsbara, men att genom en mindre sänkning blefve återstoden af sjön ett träsk, sorn småningom skulle upplandas, men under tiden skadligt inverka på helsotillståndct i trakten. 54 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120.
S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-j Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens utlåtande N:o 91, i anledning af väckt fråga om straffrihet för den, som föröfvar olofligt tillgrepp, till afvärjande af trängande lifsfara, samt alt tvångs-arbete för bristande laga försvar ej må ådömmas den, sorn är villig mottaga den tjenst, eller förrätta det arbete, som honom an vist varder. S. D. Föredrog os och lades till handlingarna Stats-ut skottets följande memorialer: N:o 324, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 300} N:o 325, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 320; N:o 327, angående verkställd omröstning öfver 2:ne i Stats-utskottets memorial N:o 319 upptagne voterings-propositioner.
Hofstallet vore oundgängligen nödigt och hvartill ritning blifvit uppgjord samt kostnaden beräknats lill 30.000 ridr, måtte så snart ske kunde varda uppfördt å inre stallgården bredvid och utmed quaien vid södra armen af Norrström; och enär, genom en sådan byggnads uppförande jemväl vunnes ett prydligare utseende för denna mest besökta del af hufvudstäden. men lista llufvudtitclns anslag för underhållet af Kongl, slottet och dertill hörande byggnader icke lemnade tillgång för nyssnämnda, af obestridligt behof påkallade byggnads-företags bekostande på en gång, har Kongl. Majit vid detta förhållande funnit Sig föranlåten föreslå, det Rikets Ständer matte för ifrågavarande ändamål anvisa en summa af tretio tusen riksdaler banko, att af Riksgälds-kontorets medel, på reqvisition af Riksmarskalks-embetet och till dess disposition, i mån af behofvet, utbetalas, emot förbehåll, att denna summa blefve, utan att ränta derå erlades, med 1,500 ridr årligen från och med nästinstundande år, under loppet af 20 år, till Riksgäldskontoret återgulden af ofvannämnda anslag å Riks-statens lista Hufvudtitel. 4 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 323. Hvad Kongl. Maj:t sålunda behagat föreslå, har Utskottet tagit ^öfvervägande; och livad först angar de ifrågas tällda anslagen för åtskillige nödige befunne byggnads-arbeten vid Stockholms och Gripsholms Kongl, slott, så ali den stund vid den omförmälda undersökningen utrönt blifvit, att ifrågavarande arbeten äro högst nödvändiga och icke utan äfventyr kunna uppskjutas, samt de för Underhåll och reparation af nämnda Kongl, slott beviljade medel icke lemna tillgång till betäckande af de för berörda byggnads-företag erforderliga kostnader, anser Utskottet det vara angeläget att Rikets Ständer anvisa hvad Kongl.
Att wid förbudet ali utborga Bränwin bör tilläggas l mmur. Att Bränwin äfwen imä fä säljas i mijnut pä Winffanlcwiik uit Stader. rozr Den 27 Ianuarii. der spisning Mes. H-ma wid Wardö dus pä Herregärdar för ryen och ft-mande Betjening, Handtwerkarr rc. Dito. Hos Kongl. Masit dör an 'ältas om iördud emel u förfel cf UtläuLfft Bräuwin uwmkör Aoolhkens beyos i m siwäxt äc. Art. 2. Vm D-n umng! för B^ä-rings' bräiir>.' g. Hwarje helt Hemin. n ä Landet e« hwad tär bränneS rller ej delalar, 2 R:dr och de öfriga Hemmansdelar proportionaliter, kunrrgndrö ljkwäl ingen Bonde Srändet. Grefwe örner. Borgare, SkändetS, Grefwe i hjörne,s, ?em!2 , Lölas s Att det bestämda af, ständer för krogar trän Kyrkor och Gästgifwerier ej dör sälla om Bohus Läns Skärgård. A t wid tillfälle af siffe, winutrring nrä wara hwar och en tilläten i Bohusiäi. ffa skären. Alt författningen kör krogar ej dör gälla för Bohus Lans Skärgärd. Anmärkningar rörande införsel af Utländskt^ Bränwin äro redan upptagne Pag1022. von ssoklie cj t. trallen» bor§. Att 2 R:dr bör blifva atgifken kör ett helt Hemman, och proportionaliter för de mindre Hemansdelarne. Anftr ej rätt . att af - Den L7 Januarlt. !o;z afgift bliswa 4 ffiUliigar. under Dchukom bör hwar och en son; will till, werka Bränwin sig och sia panne?vmd a'gifwa. Sarstild afgift kommer att ärläggas för Pannerymden enlig» Betänkandet ätföl> jandr Tariff.
Ett mindre gasverk med dertill hörande byggnad för laboratoriets behof 3.000. t3:o Oförutsedda utgifter 3,730. tillsammans 46,030, eller, efter afdrag för gamla vid byggnadsarbetena användbara materialier 830. ett belopp af R:dr 48,800; hemställande Akademien, att denna summa måtte hos Rikets Ständer äskas att under nästa statsregleringsperiod få med en tredjedel för hvarje år utgå; b) Årliga anslag: l:o Tillökning i Intendentens nuvarande lön 2,100 R:dr, med 1,900. 2:o dito i Agrikulturkemistens lön och hushyre-ersättning, tillsammans 2,600 R:dr, med • 1,400. N:o 5 till Kongl. Majus Nåd. Prop. N:o /, om Statsverket i862. Transport 3,300. 3:o Laboratoriets underhall, anskaffande af kärl, reagentier, kol, m. m 1,500. 4:o Aflöning ät Agrikullurkemistens Assistent 1,200. 5:o Handräckning vid laboratoriet 300. summa ärliga anslag R:dr 6,300. förutom förberörde redan anvisade 3,000 R:dr. 3:o angående Alnarps landtbruksinstitut.
Fogdarna läto ofta komma sig till last grofva skinnerier, och bönderna vände sig till konungen med sina besvär, eller togo de sig rättvisa på egen hand, mötande fogdarna med våld. Konungen gjorde hvad han kunde för att hämma fogdarnas ofog, men att det ändock fortfor långt efter hans död, synnerligen i de aflägsna Östersjöprovinserna, synes bland annat äfven af våra dramer295. En börda, som under de långa krigåren mycket tryckte bonden, var äfven de nästan årliga utskrifningarna till krigstjenst, hvarigenom den manliga befolkningen betydligt minskades. I skådespelen klagas dock icke så mycket deröfver, som mera öfver frälsemannens tyranni och framför allt öfver skjutsning och gästning. Gustaf Adolf sade ock om bondens skyldighet att skjutsa, att ”af alla bördor, som påhänga undersåterna, är ingen större, förtretligare och idkesammare.” Ej blott de, som reste i Konungens och Rikets ärender, utan äfven alla, som voro stadda på resa å tjenstens vägnar, kunde fordra af bönderna fri skjuts och förplägning. Men icke nog dermed, äfven andra, synnerligast adlen och dess tjenare, pockade på samma rätt, och det då de reste i enskilta angelägenheter. Förgäfves gjorde konungen försök att utrota detta oskick; underhandlingar drefvos om skjutsfärdspengar, hvarigenom allmogen skulle friköpa sig från skjutsskyldighet, men de ledde icke till något resultat; lika fåfänga voro förslagen och befallningarna om taverners inrättande vid allmänna vägarna; äfven den skarpa skjutsfärdsförordningen af 1615, som med hårda straff belade våldgästning, kunde icke förekomma missbruken. Då adlen från skjutsning befriade sina frälsebönder, föll tyngden på kronooch skattebönderna samt företrädesvis på dem, hvilka bodde i grannskapet af de allmänna stråkvägarna. Besvärande för allmogen var äfven inqvarteringen af krigsfolk, mest för den våldsamhet och roflystnad, hvartill den förvildade soldatesken gjorde sig skyldig.
Anckarsvärd yrkat bifall till Utsk:s förslag, men med det tillägg, »att en underd. skrifvelse skulle afgå med anhållan, det K. M. täcktes taga i Nåd. öfvervägande, huruvida, då K. KrigsAkademien endast lemnar något mera än £ af Arméens behof af officersrekryteringen, Statsverkets kostnader i och för KrigsAkademien, nedlagde uti någon anstalt inom lmfvudstaden, som beredde tillfälle för en mängd der anställde unge tjenstemän, så väl militäre, som civile, att underhålla och förvärfva ej mindre för det allmänna lifvet, än för de olika tjensteföremålen erforderliga kunskapsbehof, icke skulle för det allmänna åstadkomma en mera vidsträckt och således ojemförligt större nytta, än hvad som f. n. af K. KrigsAkademien åstadkommes, och hvaröfver K. St:r torde kunna hoppas vid nästa Riksmöte få erfara K. M:s Nåd. åsikter». Sedan härefter, på hemställan af Hr Gr. o. Landtm., Gr. Anckarsvärd medgifvit, att Utsk:s förslag finge först afgöras med R. o. Ad. förbehållen rätt att sedermera pröfva det af honom framstäldta förslag till tillägg, blef propos. till bifall å Utsk:s i förev:de punkt gjorda förslag framställd och besvarad med starka Nej, jemte ett eller annat Ja, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla samma förslag, med uteslutande af det, vid beviljandet af den för Kamereraren vid Akademien föreslagna arfvodestillökning till 1,500 Rdr Rrat, af Utsk. fästade förbehåll, samt efter denna propos:s besvarande med starka Ja, jemte några Nej, förklarade det han härvid funnit Ja öfvervägande. Den härefter till bifall å det såsom tillägg vid denna punkt af Gr. Anckarsvärd framställda förslag gjorda proposm besvarades med starka Nej, jemte några Ja, hvarpå Hr Gr. o. landtm. förklarade det han funnit Nej öfvervägande. Gr.