Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skulle återremissen bestridas, anhåller jag vördsamt om Votering; men jag hoppas att StatsUtskottets Ledamöter sä väl inom Ridderskapet och Adeln som BorgareStåndet sjelfva tala för återremissen* flans Excellence Herr Grefvert och Landt Mar skalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid StatsUtskottets Utlåtande gjorde anmärkningar böra föranleda till återremiss deraf. Ropades Ja och Nej. Grefve von Schwerin t Fredrih Bogislaus: Då Herr af Sil len klagar, att honom skett en orättvisa, eller att Utskottet icke skänkt nog uppmärksamhet åt hans fordran, hemställer jag, om icke återremiss må kunna ega rum, emedan jag icke nu så noga kanner förhållandet, att jag här kan yttra mig, huruvida han har rätt eller icke. Hans Excellence Herr Grefven och i5* Dén tfg Juft i i f. m. LandtMarskalken förnyade den förut framställde propositionen till återremiss. Ropades starka Ja, jemte några Nej. I anledning hvaraf Hans Excellence förklarade, att Ridderskapet och Adeln bifallit propositionen, och att StatsUtskottets Utlåtande således, på grund af de dervid gjorde anmärkningar, blifvit återremitteradt. Upplästes och lades på bordet Kongl. Maj:ts nyss ankomne här ofvan omförmälte Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, af förliden gårdag, angående vidtagne åtgärder, i följd af nuvarande utsigter för årsväxten. Föredrogs ånyo StatsUtskottets den i3 sistl. Maji under N:o i55 aflätne, och den 4 dennes e. m. på bordetlagde, Memorial, angående de utgifter, som dels före och dels efter sista Riksdag blifvit af öfverskotten på StatsVerkets inkomster bestridda , och funnits böra hos Rikets Ständer anmälas till ersättning eller afskrifning. Herr Rosenqvist, Fredrik Leonard: Den, som deltager uti ett nöje, hör ju äfven dela alla depenser, som jouissancen medförer. Detta torde af ingen kunna motsägas.
Man kunde visserligen svara, att när denna skillnad uppstår genom en frivillig öfverenskommelse, så är dervid intet att erinra; men det gäller allenast för den närvarande innebafvaren; ty jag öfverlemnar till Ridderskapets och Adelns bedömande, om det icke vore lätt för en roteinnehafvare, att, med uppoffring af 1 å 200 R:dr tillvägabringa ett sådant byte med ett annat hemman, hvilket sedan i nästa egares hand funnes otillräckligt, att kunna bära den börda, som blifvit det pålagd.Jag afstyrker således helt och hållet det af Hr Hjerta föreslagna tillägg. Herr Hjerta: Om det någonsin vöre min mening, att lemna en så godtycklig rätt i afseende å rotebyten, som Grefve 16* ^44 D e ii 29 Maji. Posse tyclses förutsätta, skulle jag anse mig hafva felat håde emot princip och säkerhet för individernes bestånd; men del har icke fallit mig in; ty det finnes ett tillräckligt motskäl deruti, då jag föreslagit, att dessa rotebyten skola pröfvas af Landshöfdingen och RegemenlsChefen, och om desse båda finna att ingen fara är å förde, hvarken för karlen eller hemmanet, så får jag fästa Grefve Posses egen uppmärksamhet på, om hans skäl kan betyda något. Hvar finnes väl en garantie, att icke den rote, som är skattlagd till 8 Daler, är vida sämre, än den, som är skattlagd till 6, och att ej den mindre taxerade ibland dessa står ut med mycket mer? Jag tror bättre garantier vinnas, om saken hänskjutes till Landshofdi ngens ock RegementsChefens gemensamma pröfning, än att göra en likartad taxering till grund, såsomen laglig rätt att byta rotar. Deremot är det en gifven följd af det gamla sättets bibehållande, att man på 2 sätt skall komma till ett sämre, emedan antingen blifver det svårt, att finna lika taxerade roteandelnr, eller blifver det en speculation, der sådane finnas, för de dåliga hemmansegare som villigt åtaga sig, att göra ett sådant utbyte, emot tillfällig ersättning, och sedan vanvårda sin karl och sitt hemman.
Herr von Hartmansdorff förenade sig med He rr Hjerta. Friherre Cederström! Också jag förenar mig i anhållan om proposition på det beslut, Herr Hjerta nu föreslagit, likväl med den förändring, att tillökningen af 5000 R:dr för fy. rings-staten ej bör minska anslaget för tiond© HufvudTiteLn., Herr von Hartmansdorff t X händelse Herr Hjertås mening är sådan , den nu blifvit af Friherre Cederström uttydd, kan jag icke uti densamma instämma. Jag har trott, att från Flottornas stat ej mera barde dragas, än som hitintills för fyriugarne åtgått. Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg anslaget för Fyrings-Staten, böra. till åttonde HufvudTitein efverflyttas, Ropades Ja. och Nej. Herr Nordensköld, Otto Gustafi I händelse fyrings staten afskiljdes från tionde Huf. vudTiteln, skulle deraf den olägenhet uppkomma, att om brist uppstår, kan den ej betäckas. Flottornas anslags-summa får nu åter vidkännas alltsammans. Jag tror således, %tt detta anslag so* flen ig September f. mf lämpligast qvarblifver under tionde Hufvud*. Titeln ; hvaremot, \ händelse ett särskildt aaslag göres till båkb.yggnader, detsamma tande isoleradt i Stat uppföras, om man sa behagar^ Herr 'Hjerta: Just med anledning af de t skäl Herr Nordensköld anfört för anslagets bibehållande I tionde. Hufvu d T iteln, afstyrfcer j ag* detsamma,. Jag. anser nemligen en sådan samman,-. blandning vara högst skadlig, äfvensom att, örn be», hofvet kräfver, fylla detsamma roed Flotternes an slags-summ a, och om Fyringsmedlen lemna öfverskott, använda dem till Flotfornes behof. Hots-, styrelsen är underordnad Förvaltningen af Sjö Ärenderna.
Ida gjorde deremot den förnuftiga anmärkningen, att en sådan resa, och bosättning på en mera dyr och för dem fremmande ort, kostade mera, än flere års arbete kunde betala, likväl ville icke frun gå ifrån fördelen af sitt förslag, och de skiljdes med förbehåll att snart träffas och under tiden bättre tänka på saken. En bjudning på Spektaklet. En svensk teatertrupp var i staden och spelade tre gånger i veckan. Af skyldig artighet mot sina slägtingar hade Ferdinand några gånger tagit en loge till deras disposition, likväl under hemligt hopp att Ida skulle få en af de öfverflödiga platserna; men derpä syntes ingen annan tänka. Dagen efter deras möte hos fru Sylvan, det var en söndag, öfverlemnade Ferdinand vid frukostbordet hvar sin numererade biljett på amfiteatern, under föregifvande, att den log, i hvilken de brukade sitta, redan var bortsåld. Han förmodade, tillade han, "att mamsell Ida icke i dag ville förebära brist på tid." Någon förklaring öfver rätta förhållandet var icke möjlig, äfven onödig, ty Idas rodnad, tillika med de blickar fru Wermell och hennes döttrar vexlade mellan sig, voro tydliga, ifall han ej förut insett sammanhanget. Under det att Ida och Natinka samma förmiddag, oaktadt söndagen, arbetade tillsammans den sednare var ovanligt fåordig inkom Aurora. Sedan hon med vanlig kritisk blick betraktat deras arbeten och gjort några anmärkningar, hviskade hon något till systern. Det kan du göra sjelf, svarade denne litet snäsigt, och sydde ifrigt. Hör på Ida lilla, sade då Aurora med förtroligare och vänligare väsende än vanligt, jag har ett förslag att göra dig. Låt oss få utbyta din teaterbiljett mot en annan. Fröken Brömser kommer till oss i dag, och vi skulle så gerna sitta tillsammans; mamma vill för din skull bjuda fru Lundström, så har du sällskap. Djupt sårad, svarade Ida utan att besinna sig: Aftonens nöje kan jag umbära, medan jag anses för ringa att följa med er, men biljetten ger jag icke bort. Jag vill gömma den som ett minne, för att visa mamma och syskonen att jag icke varit öfversedd af alla i detta hus. Det vill säga att du förvarar den som ett minne af häradshöfdingen, sade Natinka skrattande.
St:rs underd. skrifvelse, ang:de Siats-l?tsk:ts i lörev:de § gjorda framställning, finge anstå, intill dess hela lillät:t blifvit slutligen afgjordt, så alt man egde fullständig kännedom om alla de i ani. deraf fattade beslut, hvilka borde hos K. M. i underd:het anmälas. Frih. Hermelin: Jag afstår från min hemställan, tills talan står mig öppen i denna fråga. Sedan öfverläggningen om den förev:de §:n härefter förklarats afslulad, framställdes propos. å bifall tili Utsk:ts deri gjorda hemställan, och besvarades med ja. § 9. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Den redogörelse, som Utsk:ts Betänk, innefattar, upplyser derom att det lör närv:de finnes n 7:de hufvudtiteln tvenne anslag, som skogsplanteringskassan åtnjuter, hvaraf det ena, under namn af förslågs-anslag, utgår såsom ersättning för hemmansräntor och arrenden m. m., och hvilket K. Statskontoret, såsom statsmedlens förvaltare, utanordnar till sigt sjelf i egenskap af förvaltare jemväl utaf nämnda kassa, och ett reservationsanslag till bestridande af utgifter för K. Skogs-styrelsen, skogs-skolor m. m. Utaf dessa 2:ne anslags-summor och den redan nämnda skogsplanterings-kassan förvaltas reservalions-anslaget af skogs-styrelsen, men det öfriga dels af läns-styreiserne och dels af K. Stats-konloret. hvarförutan skogs-styrelsen har hand om den s. k. ekplanterigskassan. Nu hafva revisorerne väckt fråga om att, till beredande af förenkling, förvaltningen af dessa medel skulle sammanföras, hvarigenom äfven en bättre ordning skulle kunna åstadkommas. Det vill synas mig, att denna framställning är i hög grad befogad. Jag finner det icke vara skäl att hafva för samma ändamål ett reservationsoch ett förslags-anslag.
Upplästes till justering och godkändes följande voter:sproposition: - 564 Der. 3i Mars. Den som godkänner Exped.Utsk:s förslag lill underd, skrifvelse N:0 278, voterar ia> den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anlager R. o. Ad. det förslag lill underd. skrifvelse, sora Hr Liljenstolpe i sin reservation framställt, med uteslutande derutur af orden: med åberopande af sista mora. uti Reg.F:ns 60 §. Efter voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 3l. Nej — 20, Hr Liljenstolpe: Ehuru jag anser denna fråga i sig sjelf ej vara af särdeles mycken vigt, kan jag likväl icke underlåta att begära att få i prot. nedlägga min reservation mot det nu fattade beslutet, samt derjemte uttrycka min förundran deröfver, att R. o. Ad. kunnat stanna i ett beslut, så litet motsvarande den discussion, som föregått voteringen. Till pröfning företogs StatsUtsk:s den 3 och t5 dennes på bordet lagda utlåt. N;o 435 litt. D., i anledn. af erhållna återremisser å utlåt. N:o 354 litt. D. R. o. Ad. fann detta utlåt, böra punktvis pröfvas och att, då första punkten innehölle flera morn., hvarje af dessa mom. äfven särskildt föredragas. 1 punkten, mom. a). Delta mom. blef af R. o. Ad. bifallet. 1 punkten, mom. b). Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag vidhåller allt hvad jag förut haft äran anföra, ang:de behofvet af den summa, StatsUtsk. här afstyrkt.
En kort tid derefter utföllo lånen, nemi. ett till mig Sven Mårtensson den 12 sistlidne Maj Ettusen fyrahundra Rdr Riksmynt och ett till mig Ingvar Ericsson 3,500 Rdr Rmt den 24 April 1858, och straxt derpå hlefvo vi underrättade om deras afhemtning hos Ola Månsson, dervid liqviden emellan honom och oss så uppgjordes, att sedan Atta procent såsom ränta för 6 månader å hela lånebeloppet afdragits, ytterligare en procent å hela nämnde belopp tillgodoräknades Ola Månsson för sitt besvär. Att nedpruta detta arfvode försökte vi icke, så mycket mindre som detta var en stående taxa, för alla hans kunder, dermed äfven vi lingö finna oss nöjde, ehuru den tycktes vara dryg. Skulle en annan mening än denna af oss vara undertecknad, vilja vi härmed förklara, att den är sanningslös, och åtaga vi oss villigt, om så fordras, med ed fästa riktigheten af denna vår uppgift. Borrby och Hofby den 17 Januari 1859. Ingvar Eriksson. Sven Mårtensson. P. S. Att Ola Månsson beräknade sig en procent synes af bifogade original liqvid, der han å mitt lån, såsom provision, affört 35 Rdr nyssberörde mynt — sorn ofvan. Ingvar Ericsson. Liqvid för det lån, som vid Rikets Ständers Lånekontor i Malmö blifvit beviljadt Ingvar Ericsson i Hofby den 24 April 1858. Det sökta lånet Rmt Rdr 3,500. Afgår: Förskottsränta Lösen för vederhäftighetsbetyg ... » — Provision » 35. Postporto, Rekomd. och Assurans-afgift » » 175. Återstoden lemnäs med kontant Rmt Rdr 3,325. Förestående penningesumma har jag bekommit.»
Grundadt på en fond af 20,000 R:dr, i nåder beviljadt låneunderstöd, samt 5,000 R:dr anslag utan återbetalningsskyldighet börjades då sänkningsarbetet, och liar derefter med sådan drift fortgått, att det under loppet af innevarande år lärer blifva färdigt till afsyning. För att fullständigt ernå de fördelar, som med det ifrågavarande sjösänkningsarbetet äro afsedde, hafva delägarne varit betänkte på upprensning af de vattendrag, som utfalla i Mosjön. Detta vidlyftiga och kostsamma företag, dervid 12,308 kubikfamnar behöfva uppgrälvas, har vid år 1854 verkställd undersökning blifvit värderadt till 12,233 R:dr 24 sk. Banko, deruti inberäknadt kostnaden för nödig förändring af Sundsbron. Åtskillige andra vattenafledningsföretag äro påtänkte och bero på beslutad undersökning af de lokala förhållandena, såsom t. ex. aftappningen af sjöarne Wikern, Saxen och Flaksjön i Nora och Lindes bergslag, hvarigenom en betydlig jordyta skulle komma i dagen och blifva odlingsbar. § 2. Invånare. Enligt mantalslängderne för landet år 1855 utgjorde folkmängden då 130,350 personer, deraf Mankön, mantalsskrifne 33,866, mantalsfria 29,740, Qvinkön, man\ talsskrifna 55,292. mantalsfria 31,452. Vid jemförelse med den för år 1850 upp - s gifna folkmängd finnes densamma under det qvinqvennium, denna berättelse omfattar, hafva ökats med 5,379 personer. Folkstockens förökande, som sker under en ständigt fortgående progression, synes bora tillskrifvas ymnigare utvägar till arbetsförtjenst, skapade dels af den företagsamhet, som under ifrågavarande 5 år genom nyodlingar i betydlig mån riktat Länets odlingsbara areal, dels ock af det härstädes annu pågående jernvägsarbete^ hvilket erfordrat många armar, dem bolaget emot hög dagspenning förskaffat sig.
Utan tvifvel föreställde han sig ock vid sin bortgång ur verlden, redan vara tryggad i denna del; hvar och en känner att han var sparsam och mon om Statens medel: att han sjelf icke ämnade det hans Enkefru skulle deraf understödas, men många rnellankomne händelser hafva synnerligen förändrat den oeconomiska ställningen i hans bo; det har blifvit skiftadt; Landtegendomens värde är icke mer hvad det då ansågs vara. Enkefruns andel är behäftad med skuld, revenuen nedsatt; och alltså genom tidernas skiften, utan någons förvållande, en helt annan belägenhet inträffad än den, som kunde antagas vid hans död. Herr Grefve Adlercreutz’s Enkefru känner, i denna egenskap, sina pligter till sin mans minne, och har haft nog af ödets vidrigheter, för att lättsinnigt, eller utan synnerliga bevekelsegrunder, dertill skola vilja foga hvad sjelfva det nu för handen varande ämnet må för henne innebära bittert och nedslående. Men hon har ock pligter såsom Mor — och har för Adlercreutz’s barn uppoffrat sin sjelfkänsla. På den nu gällande IndragningsSfaten finnes pension för en Enkefru, högre än den som af Kongl. Majit blifvit för EnkeGrefvinnan Adlercreutz an vist: och afven efter det att denna Stat sednast blifvit reglerad, hafva pensionärer afgått, som lemna tillgång för ifrågavarande utgift; dervid för öfrigt ingen behöfver frukta vådan af ett prejudicat; emedan jag an - 62 Ven 5 Augusti f, m, tar för såkert: att detta Iand aldrig måtte finnas i så usel ställning, att tillgång skulle saknas till biträde för den eller dem, som kunde framställa samma gällande anspråk på Nationens erkånsamma uppmärksamhet, som Enka och Barn efter framledne Herr Grefve Adlercreutz. Jag anhåller vördsamt om återremiss af StatsUtakottets Betänkande, och yrkar dervid, att de i5oo R:dr. Kongl.
Att (denna tanke har jag af en gammal militär i landsorten) kadett borde, under sista undervisningsåret, såsom underofficer deltaga i mötena vid något regemente i landsorterna, för att sålunda, innan han såsom officer inträder i ett regemente, hafva vunnit någon erfarenhet att stå i förhållande till soldater och att sköta trupp; — en i sanning alltför vigtig del af officersbildningen för att, såsom hittills skett, nästan alldeles försummas. 5:o. Att, med afseende på slutliga regleringen af ifrågavarande läroverk, uppmärksamheten borde fästas derpå, dels att antalet tjenstemän vid nuvarande Krigs-akademi, med Kansler och Guvernör o. s. v., synes vara nog stort i förhållande till det, sorn jag tror. ieke stort mer än tre gånger så stora lärjunge-antalet; dels huruvida icke den nya Krigsskolan, både till vinnande af besparing i statsutgifter och till mera enhet i officersbildningen, kunde sättas i ett närmare sammanhang med militärläroverket å Marieberg, så framt de icke kunde rent af förenas till ett enda läroverk, hvars öfre afdelning nuvarande Mariebergs läroverk då skulle utgöra. Jag anhåller vördsamt om remiss till vederbörligt Utskott af denna min motion. Stockholm den 22 November 1862. P. G. Alander. Af Herr A hilldén Om införande af en 'preliminär universitets-examen för blifvande prester samt annan utgärd till en förbättrad prestbildning. Då det religiösa intresset är så vigtigt i samhället, och fördenskull dithörande ärenden böra ligga lagstiftarne särskildt om hjerta!, kan en motion om Svenska religionslärarnes, presternas bildning icke vara ett tor denna lagstiftningskammare främmande ämne. Presterskapet har i Sverige, liksom i andra protestantiska länder, i allmänhet hållit i bildningen jemna steg med den bildade allmänheten, många bland dess medlemmar betydligt höjt sig deröfver, och icke fä stått och stå ännu ibland de främsta bland lärdomens idkare. I våra dagar har dock onekligen odlingen börjat mer än någon gång förut utbreda sig bland många samt framträda med större anspråk, och jag nödgas derföre medgifva, att det kunskapsmått, som fordras för inträde i prestembetet, numera icke motsvarar tidens fordringar.
åt hvilken för öfrigt äfven i nåder uppdrogs att, efter inhemtade nödiga Upplysningar, jemte rustoch rotehållames yttranden, uppgöra förslag ej mindre till knecktekontrakt med bestämmelser i alla af Kollegierna uppgifna omständigheter och under iakttagande, att manskapet, som komme att vidkännas lika skyldigheter med annat indelt manskap, jemväl komme i åtnjutande af enahanda förmåner, än ock rörande sammansättningen af styrelsen för den kassa, till hvilken de för rustningen och rotering en anvisade serskilda bidrag borde ingå, äfvensom i afseende på de föreskrifter, Stalsoch ter, sorn angående förvaltningen af medlen kunde anses nödiga; vid pröfning af hvilka förslag, deröfver, hvad kuekte-kontraktet anginge, rustoch rotehållare borde genom utsedda ombud inför Kongl. Maj:ts befallningshafvande höras, Kongl. Maj:t ville i nåder bestämma, under hvad vrlkor den under namn af Jemtlands reserv-medelskassa bildade fond med dertill anslagna bidrag kunde till styrelsens öfver den nya allmänna kassan förvaltning öfverlemnas. Med ledning af omförmälde, jemte de i den utfärdade nådiga instruktionen i öfrigt meddelade speciela föreskrifter, har provinsen Jemtlands förnyade indelning till rustning och rotering blifvit af den dertill förordnade kommissionen under åren 1846—47 fullständigt verkställd, och dervid erhållits 925 hela rotar samt öfverblefne rotedelar; hvarefter Konungens befallningshafvande i länet, jemte eget utlåtande, insändt kommissionens protokoll och rolerings-längderna samt de af rotehållarne, genom behörigen befullmäktigade ombud, undertecknade knekte-kontrakter, äfvensom Krigsoch Kammar-kollegierne underdånigt yttrande i ämnet aflåtit. Sedan ärendet sålunda blifvit förberedt, har Kongl. Maj:t detsamma till pröfning förehaft, och, i anledning deraf, den 22 sisth April till Rikets Ständer aflåtit nådig proposition, hvilken blifvit till Stats-utskottet remitterad och sedermera af de sammansatta Utskotten tagen under öfvervägande.
Nu äter mäste en ganska stor mängd af utskiftade små hemmansdelar, såsom innehafvande alldeles för små skogslotter, att kunna efter methoden skötas, helt och hållet från anstalten uteslutas, och en ändamålsenlig skogshushållning på dem anses overkställbar. 1 stället att hafva kunnat draga nylla af sin lilla andel i den samfälda skogen, blifva de nu i sjelfva verket innan kort skoglösa; och äfven de hemman, som vid en vigtig skogshushållnings införande ännu kunde befinnas ega en sammanhängande skogsmark af nog stor vidd, för alt deraf draga fördel, kommo, såsom skiftade, alt sakna en fördel, som på större vidd kunde erhållas, nemligen alt kunna afsätta en särskild park, till 'indelning lör längre omloppstid, hvarå gröfre virke till sägblockar och storverksämnen voro att skörda.» Delande desse Justilie-ombudsmannens åsigter, anse Utskotten sig böra erinra, att de olägenheter. som kunde uppstå deraf, alt en delegare i den oskiflade, efter ett 12 Lngsamt Allm. Desv. och Ekon.-Utskottens Betänkande, A’;o 30. rationell skogshushållningssätt vårdade skogen för något år möjligen Liefve i béliol af större utdelning, än på honom i förhållande tiil hans andel belöpte, lätteligen kunde afhjelpas derigenom, att åt honom för det året, i förskott på kommande årens utdelningar, lemnades ett större belopp, som sedermera pä hans lott afräknades. Beslut härom kunde fattas af jägeri-betjeningen, i samråd med vissa jemte deni i tillsynen öfver skogen deltagande ombud för delegarne, hvilkas gemensamma intresse väl fordrar, att deras behof i möjligaste måtto uppfylles, men på ett sätt, som Iry^ar mot framtida brist.
Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf.- Till Motion om ändring i lnstructionen till BanCo-Utskottet, föranleddes jag i synnerhet deraf, att Utskottet i 3 §. tyckes likväl i mörka och obestämda Uttryck åläggas , att arbeta på Banco-SedlarneS förbättring i värde, och att bereda en m$Hqhet för Ridd. och Ad. Banquen att sluteligen inlösa dem med Specie-mynt. I den nya Redaction, som Banco-Utskottet nu föreslagit, tyckes samma mening hafva blifvit med tydligare ord uttryckt; och således det som jag af den gamla Instructionen befarade, genom Förslaget till den nya närmadt till visshet, nemligen att Utskottet vill bemöda sig att förbättra Banco-Sedlarnes värde, så att de slutligen må kunna, ”med Metalliskt. Mynt inlösas.” Jag har förmodligen tillräckligt, dels i sjelfva Motionen , och i synnerhet i mitt senare Memorial om stadgandet af vårt Penninge-Verk, visat, huru högst förderfligt det skulle vara, att, till och med genom förbättring åstadkomma en ny rubbning i Mynt-värdet; och anser mig derföre nu ej behöfva för Högloflige Ridderskapet och Adeln å nyo upprepa bevisen för denna sanning. Men dessa bevis äro lika så många skäl för det påstående, att Instructionen ingalunda bör ålägga Utskottet att arbeta pä en för Landet förderflig Mynt-förbättring. Den nya Redactionen synes således nödvändigt böra omarbetas, på det i Instructionen ingen ting må förekomma, som kan syfta åt Myntets förbättring, och sålunda strida mot Riksens Ständers förmodeligen allmänna afsigt att stadga Myntets värde. Men om Instructionen kommer att omarbetas, skulle jag äfven önska, att en ändring måtte, för Språkets skull, göras, i i §. i enlighet med hvad jag i min första Motion hade föreslagit: