Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förmyndare får inte sälja eller skifta sådant som blivit med övermakt beslutit för jungfru eller vanvettig om inte det leder till nytta för dem. Klander mot make som sålt sin hustrus egendom utan hennes vetskap eller från hennes arvingar om hon avlider före mannen skall ske av natt och år så snart hon fått vetskap. Stockholms slott den 14 maj 1805. GUSTAF ADOLPH Kungörelse att Västindiska Kompaniets Privilegium upphör vid detta års slut, såsom och angående Västindiska handelns och sjöfartens idkande; Stockholm den 22 maj 1805. Svenska Västindiska Handelskompaniet, som fick privilegier 1786 skall upphöra med detta års slut. Handel och sjöfart på ön S: t Batthelemy, Västindien och Norra America måtte av all till utländsk handel berättigade svenska undersåtar idkas. Den nederlagsfrihet som gällt kommer i fortsättningen bara att gälla Göteborg, Karlshamn och Stockholm. Stockholms slott den 22 maj 1805. GUSTAF ADOLPH Kungörelse angående frihet till införsel av juveler, äkta pärlor och glasflusser, som inte är infattade och monterade; Stockholm den 28 maj 1805 Juveler, pärlor och glasflusser, som inte är infattade får införas i landet till 2 % tullavgift. Stockholm den 28 maj 1805. J LILJENCRANTS Kungörelse om underhållsutdelningen av krigsmanshusmedlen till avskedade ryttare, dragoner och soldater för innevarande år 1805; Stockholm den 20 juni 1805. Krigskollegium har utfärdat avskedspass för ryttare, dragoner och soldater med underhåll ur krigsmanskassan. Följer 13 sidor med namn på personer som fått gratifikationer och deras överordnades namn och vilket regemente de tillhört. Stockholm den 20 juni 1805 BROR CEDERSTRÖM Stadga och reglemente för en diskonto inrättning i staden Åbo på 15 års tid, med fond av enskilda delägare; Ljungby 20 juni 1805 Vårt finska Hushållningssällskap och flera innevånare i Storfurstendömet Finland har för att befrämja jordbruk och näringar anhållit att få inrätta en penningrörelse, en diskontoinrättning med Banco specie i Åbo stad.
St. likväl kunna anse sig tvungne att inställa inlösning af desamma och innehafvaren mister derigenom ingen valuta fastän den ej får tagas ur banken, och förlorar intet, då sed - Den 19 Januari e. m. 191 len inom landet måste gälla som mynt i_ hvars mans hand. Dessutom visar just det straxt härefter föreslagna stadgandet en förutsättning af möjligheten att 11. St. kunna blifva försatta i nödvändighet att inställa invexling af bankosedlarne, då det lyder, som följer: ”Skulle, mot förmodan, banken någonsin brista i fullgörandet af denna inlösen, må, utöfver beloppet af dess då befintliga sedelstock, nya sedlar genom banken icke utgifvas”. 11. o. Ad:n antog ifrågavar. i förra delen af 7:de punkten anmäldta förslag till tillägg vid 72 § Reg.F. 2:o Andru tillägget: inlösas. Skulle, mot förmodan, banken någonsin brista i fullgörandet af denna inlösen, ma, utöfver beloj)]iet af dess du befintliga sedelstock, nya sedlar genom banken icke utgifvas. Gr. Lagerbjelke: Delta sednare tillägg är visserligen ej af någon synnerlig vigt.; likväl synes det mig vara likasom en smula löjligt, att i grundlagen förutsätta möjligheten att pä en laglig väg begå en olaglighet. Hr Lefrén: Ehuru Gunst.Utsk. så har bernit förslaget, att dessa punkter kunna oberoende af hvarandra antagas eller förkastas, så finnes dock ett samband dem emellan; och det är ej likgiltigt om den säkerhet beredes i grundlagen, att R. St. ej må vid en och samma riksdag kunna bestämma alt flere sedlar skola frän Tumba pappersbruk utgifvas, samt att 1$. St. ej kunna honorera sin banks första skyldighet, som är att lemna silfver för de utelöpande sedlarne. Jag får fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet äfven derpå, att det är ej allenast den sedels värde, som jag har i hand, jag blifvit bedragen på, ulan att här är fråga om alla de transaktioner, som äga rum i hela landet man och man emellan, som alla grunda sig på de sedlar, som R.
Allt detta målades nu i rödt eller hvitt, med dekorativa blommor här och där; på bord och "buffet" lades hemväfda, hvita, fransade dukar, på vägghyllorna sattes gamla leroch träkärl. Två andra packlårar ställdes i vinkel mot hvarandra i ett hörn och på dem breddes bondväfnader och bänkadynor, så att däraf blef den trefligaste lilla hörnsoffa. Genom några veckors eget arbete hade detta unga par således fått ett stilfullt, hemtrefligt rum, hvilket i ören kostade dem hvad andra ge ut i kronor ja i tiotal af kronor, ofta utan att nå samma behagliga värkan. Med lika enkla medel kunna vackra förhängen, gardiner och borddukar snabbt, billigt och konstnärligt åstadkommas. Man kan till exempel få vackra gardiner endast genom att sy fast ylleband i några geometriska figurer som bård på ett tyg i en annan, med banden passande, färg. Eller man kan klippa ut tjocka yllelappar i fantastiska former och med sefirgarn i andra färger sy ned dem på ett ylle i annan färg: ett mycket snabbt arbetssätt, hvilket, då man har smak i formandet af figurerna och i färgvalet, ger öfverraskande vackra resultat. Ett dörrförhänge med orkidéliknande blommor samt fjärilar, sländor och snäckor i rätt stora, starkt stiliserade former med blekblått, djupblått och blekrödt till hufvudfärger på en guldbrun grund syddes sålunda på några dagar och var af den vackraste dekorativa värkan. Ändå snabbare och enklare gjorda äro ett slags gardiner af tunt, hvitt tyg, vare sig halftunt, hemmaväft entändt gardintyg eller så kallat kaffepåstyg ( Så köper man enfärgad satin, till exempel i grönt, och tar naturliga blad, såsom kastanjeblad, större och mindre, efter hvilka man ritar och klipper ut satinet. Dessa blad klistrar man sedan som bård på det hvita tyget, en liten bit från hvarandra, och syr sedan fast dem med enkel langett och silke i samma gröna färg. På samma sätt uppritas efter naturen till exempel näckrosblad, med stjälkar och blommor, hvilka man bildar af några hvita eller gula lappar. Vackra bli också nyponroskvistar, med fyra skära blad till rosor, ett till knoppen och ett grågrönt satin till bladen.
N;0 t6t gången, med bibehållande af contractet i allt öfrigt, eller oek detsamma dä genast komme att upphöra, samt räntorna lill Stats-Verket öfverlemnas. Enär denna Fonds Capital, hvilket, enligt hvad upplyst blifvit, den 1 November 1842 utgjorde 22,925 R;dr 15 sk., och sistnämnde dag fanns innestående uti Bergslagets Cassa emot ränta af 6 för hundrade, genom den årliga inkomsten i män af silfvertill verkningen vid Sala och i synnerhet genom räntan å det redan samlade, icke obetydliga Capitalet, hädanefter hastigare tillväxer, hafva Rikets Ständer, som anse Fondens bestånd allt intill den tidpunkt, då årliga afkastningen deraf uppgår till eller svarar emot 1,100 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, och då Bergslaget i följd häraf bör antingen till Kronan afträda eller lemna full ersättning för de till silfververkets drift anslagne räntorna från ofvanberörde sex socknar, vara mest betryggadt genom iagttagande af hvad stadgadt blifvit rörande inköp af jordegendom för fondens räkning, allt efter sorn densammas tillgångar sådapt medgifva, och genom denna egendoms utarrenderande emot viss spanmålsränta, af sådan anledning velat hos E. K, M:t i underdånighet begära, det målte vederbörande anbefallas alt, så vidt sådant ej redan skett, iagttaga hvad Kongl. MajMs till Kammar - Collegium den 31 October 1829 aflåtna Nådiga Bref föreskrifver, beträffande förvaltningen af Sala Silfver-Yerks Ränte-eisätlnings-fond, på så rått, att för densammas tillgångar inköpes jordegendom, hvilken sedermera emot viss årlig spanmålsränta, utarrenderas; börande härvid tillses, att sådan egendom erhålles för möjligen bästa pris, så att den derutaf fallande afkastningen må någorlunda motsvara den ränteinkomst, som fondens Capital hittills iemnat. Rikets Ständer framhärda &-e. Stockholm den 18 April 1845. Expeditions-Utskottels Förslag Ull tind.
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets , den 27 sisth Februarii, under Nio 178, afgifna och, den 3 dennes e. m., på bordet lagda Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets, under Nto 143 , förut meddelade Betänkande, angående väckt fråga om belånings-rättighet uti publique fonder, å ritorr Spannmål ; fann Ridderskapet och Adeln för godt gilla förstnämnda Utlåtande , samt anmoda Banco-Utskottet , att, i afseende på grunderna och vilkoren för Spannmåls-belåning, jemte de för sådant ändamål nödiga reglementariska föreskrifter , med förslag till Rikets Ständer inkomma. Högvördige Pe6t>-ljtdrag den $ Mart 1830. 65 Från Högvördige Preste-Ståndet. S. D. Med anledning a£ Ridderskapets och Adelns, uti Protocolls-Utdrag af den 5 i denna manad, gjorda framställning, beslöt PreBteStåndet att gifva Expeditions-Utskottet tillkänna, att Preste-Ståndet förblifver vid dess till Bevillningssamt Oeeonomie-Utskottens Betänkande, N:o 3j, rörande Paquet-Postoch Porvagns-Inrättning, redan lemnade bifall, utan hinder deraf, att Preste-Ståndet jemväl gillat Utskottens, under N:o 31, i ämnet sedermera meddelade Utlåtande. S. D. Vid förnyad föredragning gillades Expeditions-Utskottets Memorial, N:o 423, med förslag till föreskrifter i afseende å hvad iakttagas bör vid verkställandet af tryckningen utaf Bihanget till RiksStåndens Protocoll vid blifvande Riksdagar, samt i afseende å dermed gemenskap egande ämnen; äfvensom med vissa hemställanden, föranledda af nämnda tryckning innevarande Riksdag, S. D.
»Förlust af ära eller medborgerligt förtroende skall, sedan nya lagen blifvit gällande, ej ådömas, utan varde, i stället, den påföljd ålagd som i 2 kap. 21 § af nämnde lag utsatt finnes, om förbrytaren efter samma lag dertill gjort sig skyldig.» 4) Vid slutet af 13 § tillägges: »eller ock i Krigslag finnes utsatt för brott af dem, som till Krigsmakten höra.» 5) I 17 § 5 mom. rättas det i tryckta exemplaren förekommande ordet: ”första” till ”färska”, framför orden ”gerning finnes”, enligt gamla lydelsen af den här upprepade 1 g i 32 kap. Missgernings-Balken. 6) Uti 18 § uteslutes första momentet och till följd deraf ändras de öfriges nummerföljd. 7) 19 § 1, 4, 9, 26 och 28 momenten erhålla denna förändrade lydelse: 1. Allmän åklagare skall tala å brott, som under allmänt åtal hörer, ändå, att angifvelse derom ej sker. 4. Sedan, på sådan angifvelse, som i 3 punkten säges, den tilltalade svarat vid domstolen eller bevisning emot honom blifvit der föredragen, må ej återkallelse af angifvelsen ligga i vägen för åtalets fullföljd. Har målseganden sjelf i sådant mål talan anställt, och nedlägger han den, sedan ransakning börjad är; håfve ock allmän åklagare rätt att, på sitt namn, målet fullfölja, om han skäl dertill finnér. 9. Konungens Befallningshafvande i länet, så ock Borgmästare och Råd i stad, ega förordna om häkte å viss person, som för brott misstänkt hålles, efter thy i 5, 6 och 7 punkterne sägs; håfve ock Kronofogde eller Länsman å landet och Stadsfiskal i stad makt att, på eget ansvar, sådan person häkta eller häkta låta.
Den betydligaste Inkomsten är den afgift, som ingår, enligt Eder Kongl. Majt:s Nådiga Bref den 20 April i8a5 och den 6 Maj 1826, under benämning af Stockholms Stads Allmänna Tolag, och fördelas på det sätt, att Stads-Cassan erhåller tsj°ö» Inqvarterings-Cassan T533-, Börs-Bro-och Hamnbyggnads-Fonden T35°-, och Stockholms Allmänna Barnhus Tolagen \itgöres med procent af Tull Värdet för inkommande, och ij procent af det för utgående varor, med undantag af några artiklar, för hvilka särskilt tolag erlägges, jemlikt det förstnämnda Nådiga Brefvet och Kongl. Commerce-Collegii Skrifvelse den 25 Oclober i83o. För ifrågavarande tid, hvarunder varuvärdet åren 1827, 1828, 1829 cch i83o varit bestämdt enligt 1826 års Tull-Taxa, samt åren j831 och i83a, enligt Tull-Taxan af år i83o, har hela beloppet af Stadens Allmänna Tolag utgjort: 1802 .«••••••■ 184,9^4 ff ^ tf ““ och i medeltal för dessa år 182,519 R:dr \\ sk. 6 r:st. Bro. A) A) Stadskassan, som af Stadens Drätsel-Commission förvaltas, har haft följande inkomster: m i:o Af handelsrörelse och sjöfart: Andel i allmänna Tolagen . R:dr Från Packhuset, Jernoch Metallsamt Victualie-vågarnc Hamn-, Last-, Parm-, Bro-, Eldstads-, Toig-, Renhållnings-, Slussoch Mätare-penningar samt Ballast-medel a;o Andra Intrader: ^ Af Stadens Tomter: tomtören, trettionde-penning, samt lösen för sådane tomter, som till fria i upplåtas J Af Stadens hus och lägenheter: hyror . , Af Bokoch Stads-Auctions-kammaren, jemta andel i provision från Assistance-Contoirets
Enligt hvad 1843 års Revisions-Berättelse utvisar, uppgick Skogspianierings-Cassans contanta behållning vid 1841 års slut till 72,692 R:dr 11 sk. 1 rst; och då Utskottet delar den af Revisorerne yttrade tanka om lämpligheten deraf, att Cassans disponibla andel må göras räntebärande, får Utskottet i löljd häraf tillstyrka, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, det vederbörande måtte få sig i Nåder anbefaldt att om nämnde medels förräntande emot fullgod säkerhet gå i författning. Styrelsen öfver Ekeplantering arne. § 34. (1843 års Rev. Ber. pag. 107). Med föranledande af Revisorernes gjorde framställning, får Utskottet tillstyrka, det Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om Bik till R. St. Nådig befallning till Styrelsen öfver Ekeplanteringarne i Riket att, till ledning och upplysning vid framtida Stats-revisioner, afgifva berättelse rörande Ekeplanteringarnes fortgång och de hinder, hvilka derför kunna möta. Kongl. Post-Verket. § 35. (1841 års Rev. Ber. pag. 49. Förkl. 237. 1843 års Rev. Ber. pag. 114.
De 3:ne öfrige Kollegerne: helgonskylds-spanmål. Härförutan åtnjuta Konrektor och Kollegerne obetydliga penningelöner af staden och räntor af donerade kapitaler, äfvensom de, lika med Rektor, hafva fria boningsrum i skolhuset. Dupplikanterna och gymnastikläraren undfå kontanta penningelöner af Staten. Kantor uppbär helgonskyld och klockarepensioner. Sammanlagda beloppet af de förläningar, som ät skolans lärare blifvit anslagne, utgör, efter nu utgående arrenden. Banko i penningar. Skolans kapitaler utgjorde år 1833 följande belopp, nemligen: Skolans egen kassa Banko R:dr 2,531: 11. 2. Docenternes » „ 408: 16. Discipiarnes » » 1,090. Summa Banko 4,759: 22. — b) Gamla eller Vestra Folkskolan med en lärare och en underlärare samt 214 lärjungar. q) Nya eller Östra Folkskolan med en lärare och en underlärare samt 258 lärjungar. Kostnaden i och för dessa 2:ne folkskolor, hvilka stå under en gemensam sty - relse, utgjorde: är 1851 Banko 2,158: 58. 5. » 1855 » 3,678: 6. 8. d) von Konowska Ladugdrdsskolan med en lärare och 66 lärjungar, ej Josephrnas Slöjdskola för flickor af arbetsklassen med en lärarinna, en lärare och en underlärarinna. Den stiftades år 1827. Elevernas antal sistlidet år uppgick till 110. Skolans kapitalfond utgjorde sistlidet år 6,194 R:dr 2 sk. 8 rst. Banko. 55 T) Småbarnsskolan för barn af arbetsklassen; skolbarnens antal 100. Skolans kapitalfond uppgick sistförllutne är till 8,408 R:dr 16 sk. 4 rst Banko. g) 2(i Privatskolor för barn af alla samhällsklasser. Lärjungarnes sammanräknade antal S79. B). Skolor med afseende å särskilde ■praktiske yrken : a) Tekniska Element ar-Sko lan.
De betydligaste af berörde balanser gro: f. d. Landträntmästaren Tollins 7,283: 18. 11. f. d. Kronofogden Öhboms 7,603: 23. 6. afvikne Bergsfogden Furtenbachs 6,165: 28. — aflidne Landträntmästaren Ilarlins 25,730: 34. 5. aflidne Kronofogden Björzells, af Kongl. Kammarrätten fastställd till 15,127: 19. 9. afvikne Kronouppbörds-kommissarien Hästeskos 6,900: 7. — samt jemväl afvikne Kronouppbörds-kommissarien Fristedts 5,797: 35. 8. hvilka alla balansposter bero på åtgärder af vederbörande embetsmyndigheter. § 15. De i Kongl. Räntekammaren förvarade säkerhetsbandlingar för nedanstående lån hafva utaf Revisorerne inventerats, hYarvid allt befunnits i god ordning: lånet till Wermdö-brobvggnads Direktion 6,910: „ af Norénska testamentsfonden . , 10,000: „ af f. d. Kansli-styrelsens handkassa 9,000: Transport: 25,910: — 17 — lånet af anslaget till Lappmarks Ecklesiastik-verk 20,000: „ af dito till pensioner åt blesserade Officerare och Underofficerare 10,000: „ af Skogsplanterings-kassans medel 100,000: § 16. Anordninyar på öfverskotterna å Statsverkets inkomster: år 1840. år 1847. Utgifter för Representations-kommittéens arbeten 1,049: 24. — 9,399: 27. — Till Frimurare-barnhuset, af spinnhusmedlen, 333: 16. ., inlösen af Stats-tidningens skuld 17,982: 16. „ Er sättning lill Borgmästaren Sturnegk för förlorad afrads-spanmål 29: 16: Rolejemkningskostnader 324: 5. 9.
Banko, eller i Riksmynt 18,832 R:dr 34 öre, må med ofvannämnda 1,960 R:dr förminskas, samt det återstående beloppet, för jemnande af Hufvud-tilelns slutsumma, okas med 19 R:dr 81 öre. 77:o. Uti öfriga lill 8:de Hufvud-titeln hörande anslag har någon förändring ej i Iråga k önun i t, hvadan desamma uti bilagde tabell öfver Hulvud-liteln upptagits till enahanda belopp, som vid sistiidne riksdag bestämdes, likväl med iakttagande deraf, dels ^att värdet å den indelta och oindelta spanmål, som i en del anslag ingår, blifvit, i enlighet med den af Rikets Ständer redan fastställda beräknings-grund, i tabellen utfördt efter ett pris å 2 R.dr R:mt per kubikfot, dels ock att förslagsvärdet å indelta räntorna under vissa anslag är vordet ökadt i den mån sådant måst blifva en följd af den utaf Rikets Ständer godkända beräkningen af indelta anparten utaf ordinarie räntan : likasom sådant blifvit af Utskottet iakttaget i afseende ä hammarskatts-jern, anslaget på lön åt pastor i Forsmark. 78:o. Slutligen, och enär Utskottet inhemtat, att nu gällande
Vidare hafva förenade Utskotten ansett Koppar-skiljemyntets valeur böra förändras, emedan Kopparpriset är högre, än det värde, hvartill utmyntningen per Skeppund verkstäiles , hvilket åter strider mot all naturlig ordning, då ett Skiljemynt aldrig bör kunna blifva handelsvara, i anseende till omkostnaderne vid dess pregling, jämnförde med dess ringa intrinseka värde. Det är också icke längesedan, som Kopparskiljemyntet, just af den anledning, att detsam - 240 Statsoell Banko-lJtskottens Betänkande n. ma, betragtadt såsom vahra , med fördel kunde exporteras, började blifva osynligt i allmänna rörelsen, meri hvilken olägenhet likväl genom Ilegeringens skyndsamma och kraftiga åtgärd lyckligtvis för den gängen kunde afhjelpas. Förenade Utskotten tillstyrka derföre, att Koppar-skiljemynt af En Skillings, En half Skilling® och En fjerdedels Sillings valeurer präglas och utgifvas af ett Koppar-värde i likhet med de från Riksgälds-Contoiret utväxlade KopparPolletter , så att af ett Skeppund Koppar utmyntas Etthundrade-Sextiosex Riksdaler Trettiotvå skillingar Ranko-Sedlar. Allmänna grunderne för den Finänce-reglering, som förenade Utskotten anse nu kunna ega rum, skulle, efter ofvanstående uppställning af ämnet, i sammandrag blifva, som följer: 1:0 Närvarande omständigheter medgifva ännu icke vidtagandet af något sådant Rikets Ständers Eeslut, som skulle lämna till resultat ett bestämdt förklarande af Sedelmyntets silfvervärde. 2:0 I följd häraf, förblifva Bankens Vexelfunctioner, med undantag af det i xo Punkten här nedan gjorda undantag, rörande utvexling af nytt Silfver-Ski 1 j emynt, hvilande, intill nästa Riksdag, då dermed kommer att förhållas, efter det förordnande, som Rikets Högloft. Ständer i detta afseende meddela. 3:0 Intill nämnde tidpunkt skall det representativa My nt-Capitalet till sitt nuvarande belopp oförändradt förblifva i allmänna rörelsen Statsoch Banfto-Utfkottens Betänkanden.
Ank. till Exp.-Utsk. den 14 Febr. 1866, kl. 12 midd. Betänkande, i anledning af väckt motion angående minskning af de för beväringens räkning befintliga förråder af mindre mundering spersedlar, såsom skjortor, strumpor och skor. Ifrågavarande motion (N:o 238) är väckt inom Hedervärda Bonde-Ståndet af C. J. Kjellman från Jönköpings län och af Ståndet öfverlemnad till Allmänna Be svärsoch Ekonomi-Utskottet. Synbarligen utgående från det antagande, att i Kronans förråder förvarades strumpor, skor och skjortor till den mängd, att en hel årsklass af beväringen, eller omkring 20,000 man, skulle kunna dermed förses, Bih. till R. St. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 50. och grundande derpå en beräkning, att ensamt för skodon skulle kunna besparas en utgift af 170,000 R:dr, hemställer motionären, att Rikets Ständer måtte »aflåta underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t med anhållan att förråderna af skjortor, strumpor och skor eller stöflar (hvad man vill kalla det) för beväringens rustning icke mera anskaffas eller underhålles, ty erfarenheten har visat, att de äro obehöfliga. Utskottet kan icke finna annat, än att berörda framställning härleder sig från något misstag, och att motionären saknat kännedom om Kongl.
— Den säfängan att som Hamburg och LäbcL till äminnelse af ett förlorat wälständ, bibchälla en Trouppe utan anwändande, skall likasä litet freda otz som dem frän mitzhandlingar. Jag fär sälcdes conformera mig, ehuru sent, med dm wärde Ledamoten, dock med det tillägg, att Den lZ September. sä wida han ef äger en tillförlitelig Oefence-Plan och will meddela oss den, hela Armäen mätte pä dess och mine anförde skäl indragas. Wi sällas ätmiustone derigenom i ett afgjordt förhällande till wära Gran» nar, samt mbjligtwis nägon gäng i nödwändighct att formera ett med wärt läge öfverensstämmande försvar. Begärdes pä bordet af Herr Lock, Lorsttx I^uäviZ. Herr Lergbmnn, ^mbrostu8 käsgnuz, llpläste till Protocollet följande: Pä en tid dä Äker bruket i Riket sä betydligen förbättras och utwidgas, är nödigt till dess widare upmuntrande, att för Landtnianncn lätta afsättningcn pä den Spanncmäl hans iboghet kan lemna honom till afsalu. Utom nägra fä Bergslags - orter, är det egcntcligcii i Städerna som säden beqwämligast och snarast skulle kunna fbryktraS. Men dä desse, hwilka erhällit deras Donationsjord endast för Tobaks - Plantering , Lin - och Hamp-säde samt Färgämnens framskaffande, i stället ätminstone de fläste och till större delen, anwända dem till van» liga Sädesslag och Höafkastning, sä att utängen Stadsbo afbärgar Spanmäl och Hö, icke allenast till hela sitt eget behof, utan ofta derutbfwcr till försäljning; skall Landtmanncns afsättning dcrä nödvändigt derigenom blifwa mpcket förminskad.
Uppå såväl Olof Heljessons förmyndares som köparen Jon Nilssons häröfver anförda besvär, har Kongl. Hofrätten genom Utslag den 27 Augusti 4850 funnit skäl icke vara anlördt, som till ändring i Konungens Befallningshafvandes Utslag föranleda kunde; och har Justitie-Ombudsmannen ansett sig böra till lagligt afgörande hos domaren öfverlemna de felaktigheter, sorn uti Konungens Befallningshafvandes förfarande funnits vara att anmärka. Oberäknad härvid den fråga om Olof Heljessons födoråd, som bland skälen för Konungens Befallningshafvandes beslut upptages, men hvilken destomindre kunde gifva Olof Heljesson fog till klagan, som den inteckning han för födorådet ägde, ingalunda rubbades genom hemmanets försäljning, var det endast från oriktigheten i auktionskungörelsen, som anledning till auktionens ogillande blifvit hämtad, men denna oriktighet var öfverklagad endast af Olof Heljesson, hvilken dock, i följd af sitt eget erkännande, att han ej mer vore jordägare, ej heller kunde anses omedelbarligen genom försäljningen förnärmad och hvars klagan öfver utmätningen icke blifvit upptagen; hvaraf följde, att denna sistnämnda förrättning, om än Olof Heljessons rätt var genom densamma förnärmad, likväl emot honom ägde bestånd. Men vid utmätningens giltighet och bestånd kunde annat begrepp ej fästas, än att det omtvistade hemmanet måste anses rätteligen i mät taget för den gäld, som skulle utsökas. Af denna utmätning, såsom klanderfri, kunde således ej annat följa, än att det utmätta hemmanet borde på auktion försäljas till gäldande af den skuld, för hvilken utmätningen skett. Vid denna förrättning hade väl Olof Olofsson icke annorlunda medgifvit hemmanets användande, än att han erbjudit att detsafnma till Olof Heljesson återställa; och då handlingarne icke utmärkte, att detta erbjudande blifvit af den sednare i laga ordning antaget, samt hemmanet vid auktionen afyttrades såsom en Olof Heljessons tillhörighet, dervid köpeskillingen uppgick till lägre belopp, än han af Olof Olofsson sig i köpeskilling betingat, hade häraf blifvit slutadt, att Olof Heljessons rätt varit genom auktionen förnärmad.