Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Beskattningén för hränvinsbränningen kommer att utgå endast efter pannerymden, i enlighet med nedanstående Tariff, som bestämmer deu afgift, hvilken för sex månaders bränningstid skall erläggas för hvarje serskild dass af bränvins-brännings-redskap. Bev.-j Lagsamt Allm. Besv.- och Oecon.- Utshs Utlåtande N:o 8. 27 Tariff på Pannerjmds-afgiften. Pnanerymd. brännings-redskap. Afgift för lista classens bränvins►a »: B S. Afgift för 3:dje classens bränvinsbrännings-redskap. classens bränvinsj Afgift för 4:de er *-* ts B. B* Cfc 03 i >1 n> CL. OJ co *V Afgift för 5: te classens bränvinsbrännings-redskap. Afgift för 6:te classens bränvinsAfgift för 7:de classens bränvinsbrännings-redskap. För pannor under tio kannor skallas äfven efter 6 sk. kannerummet. För dem, som anmäla sig alt endast under Irenne månader utöfva bran vinsbränning, blifver den i Tariffen utförda afgift till hälften förminskad. 2Q §. Vill någon begagna sig af ett annorlunda beskaffadt bränvinsredskap, än som bestämdt kan hänföras lill de i i3 §. beskrifne classer, såsom t. ex. redskap, hvilka drifvas med ånga, eller åsyfta oafbruten afverkning o. s. v., upprätte han en fullständig ritning å redskapen och anmäle sig hos Konungens Befallningshafvande, som eger att, så fort ske kan, på egarens bekostnad, inhemta noggrann upplysning om redskapens sammansättning, dess enlighet med den inlemnade ritningen, dess r3'md m. m., och, om så nödigt prÖfvas, låta verkställa en profbränning, vid hvilken egaren samt tvänne af honom tillkallade vittnen* må närvara och jemväl underteckna Prolocollet.
Den värde talaren har, i sitt nu upplästa anförande, sökt bevisa, hvad jemväl är min öfvertygelse, nemligen att konstgravurens begagnande kan vara tillräcklig, för att trygga mot efterapningar och missbruk; men då roan finnér, att vettenskapsmän derom ej äro fullt öfverens, och man ej kan neka, att, ju flere sorters arbeten finnas på en, sedel, ju svårare är den att efterapa; så vet jag ej hvarföre icke denna Utskottets föreskrift, hvarigenom det öfverlemnat åt Fullroägtige att härutinnan handla efter egen pröfning och omdöme, må få qvarstå. För min del tror jag det icke möta någon svårighet, att jemte plåtar nyttja Boktryckarstilar, och det blir då en Den i Februarii e. m. 59 skyldighet för Fullmägtige alt begagna denna method, för att derigenom vinna ytterligare säkerhet mot efterapningar, Det svåraste inkast, som emot förlsaget kunde göras, är att BancoStyrelsen fått sig uppdraget ombesörja det de nya sedelvaleurerne ju förr desto hellre göras färdige och derefter ofördröjeligen sättas i omlopp, på det allmänheten måtte blifva i tillfälle att med dem göra sig väl bekant, innan Silfverutvexlingen kommer att taga sin början; men då man sedermera läser, att det hela kommer att öfverlemnas åt Fullmägtige, hvilka få bedomina möjligheten af verkställigheten, så tror jag ej att Ständerne hafva något att befara. Det är naturligtvis gifvet, att början måste ske med de större Sedelvaleurerne, hvilka vanligen finnas hos den mera bildade delen af Nationen, då deremot småsedlarnes sättande i omlopp troligen ej kan komma i fråga förr, än efter det realisationen gått i verkställighet och Rikets Ständer måhända ånyo sammanträdt.
Momentet, att räkna ifrån början, eller i det 3 på pag. 4, står: då Utskotten trott sig knnna föreslå utvägar att anlita Banquen, hafva Utskotten tillika , såsom ett oeftergifligt vilkor, stadgat, ”att ett 6ådant biträde icke skulle åstadkomma ”någon permanent tillökning för BanquensSedeistock. ” _ Af så väl Constructionen, som den omtändighet, att detta här nämnda stadgande innom Utskotten omtalas, såsom samtidigt med beslutet att anlita Banquen, och således senare än antagandet af den urprincip, som man på första sidan underrättar oss om, att Utskotten vid sina första Sammanträden stadgat, då det säkerligen ej kan ha varit afgjordt, att Banquen ensam kunde anlitas Af allt detta skulle man kunna sluta, att den i 2 momentet omtalta principen är något annat änden, som häc nämnes. Dock, som både jag och, sorn jag förnummit, flere andra icke hafva kunnat gissa oss till af sjelfva Förslaget någon annan principe, än den i detta isede Momentet nämnda, har jag trott mig kunna taga för afgjordt , att denna felaktighet hufvuksakligen är i stilen, eller furmen. Jag vill således lemna detta, med tillägg af den önskan, att, vid ett blifvande förnyadt Betänkande, Utskotten behagade afdela det i puncter; emedan det synes föga troligt, att något FinaneeFörslag hos Ständer, som icke blott samtycka, kan gå igenom utan debatte öfver hvar punct serskilt. Man torde svara, att de Den 17 Martiin f. m. serskildta puncterna i ett FinanceFörslag äro i gådant samband, att de böra antagas alla, eller ingen y det är ock icke min mennig, att man skulle debattera öfver detaillerna punctvis, men jag yrkar, och skall aldrig upphöra att yrka én debatte öfver principen, skilld från alla deJ tailler, såsom någonting, hvarförutan, efter mip tanka, haiihet och motsägelser icke kunna vid det blifvande Förslaget undvikas.
Det vore besynnerligt att härvid följa en helt ny procedur; min tanka är således att R. o. Ad. torde helt enkelt med nej besvara den förfrågan Hr Gr. o. Ordf:n behagat framställa; så mycket mera som det torde vara något svårt för Gr. Lagerbjelke att, om han nu icke kommer fram med sina förslag, förespegla dem nog lockande, att vi skulle på förhand lofva att taga desamma i öfvervägande. Gr. Lagerbjelke: Redan innan den siste värde talaren började sitt anförande, hade jag anmält mig, för att upläsa mina förslager. R. o. Ad. hade således redan känt dem från början lill slut, om den siste värde talaren icke uptagit tiden med sitt anförande. Det nu förevande 6:te mom. är enl. min tanke icke fullständigt. En ofullständighet har jag redan framstäldt och jag tror att det dessutom bordt innehålla 2:ne ytterligare bestämmelser, dem jag anhåller nu få upläsa. Den ena skulle vara följande: ”Afgifter för såväl personers som varors forslande å jernbanan bestämmes genom af K. M. godkänd taxa, hvarjemte bolaget åligger att vid på fordran och emot serskild, af K. M. faststäld, afgift å jernbanan fortskaffa trupper och krigsmateriel samt andra kronans effekter”. Den andra bestämmelsen, som jag anser böra tilläggas, skulle innehålla: ”Med jernvägen skall förbindas en electro magnetisk telegraflinie, hvilken vid påfordran skall ställas till K. M:s och Kronans disposition”. Jag hade föreställt mig att det vid öfverläggningen om dessa förslag vore lämpligast om de ett i sender blefvo företagna till af9 H. 34 530 Den 28 Augusti e. m. görande. Såsom R. o. Ad. finner, äro de fullkomligt oberoende af hvarandras öde, så att det ena kan bifallas äfven om det andra afslås, och jag hade derföre förmodat att R. o. Adis ledamöter skulle blifva mest belåtne med att dessa förslag icke framställdes, innan beslutet blifvit fattadt i afseende på det förslag jag förut haft äran framlägga.
Ful 1 mäg ti ges uppmärksamhet å en utväg, att, utan någon menlig inverkan på Vexel-Coursell och en onödig tillökning af kostnader, erhålla det bristande Silfver-beloppet derigenom, att Fullmägtige å Bankens yägnar underlättade det lån i Silfver, som Rikets Ständer vid sista Riksdag uppdragit åt Fullmägtige i Riksgälds-Contoirét att upptaga lill hjelp för Fastighetsägare, hvarvid Kongl. Maj:t i Nåder förmält Sigvara förvissad, att så väl af Banco-Fullmägtige, som af Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret, ali möda lemnades ospard, för att bringa till verkställighet Rikets Ständers föreskrifter och beslut, under förklarande derjemte, att Kongl. Maj:t ville, uppå af Banco-Fullmägtige eller Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret gjord underdånig anmälan, understödja Fullmägtiges, i ena eller andra Verket, åtgärder i hvad som på Kongl. Maj:.t ankomma kunde; att Kongl. Maj:t, genom Nådig Skrifvelse af samma dag, gifvit Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret tillkänna, det Kongl. Maj:t ansåge sakernas allmänna ställning clå medgifva, att åter öppna åtgärder för lånets upptagande antingen på en gång, till det af Rikets Ständer autoriserade beloppet af 2,000,000 R:dr Specie, eller suceessift i mindre summor; att ett ömsesidigt biträde emellan BancoFullmägtige och Fullmägtige i. Riksgälds-Contoiret för Lane-Frågans uppgörande, vore, under dåvarande omständigheter, den enda utvägen för framtgången af en åtgärd, som skulle icke allenast medföra besparing i Bankens utgifter för SillVerköp, utan ock bereda medel, att på förmonliga vilkor, med lån biträda Fastighets-ägare; samt att Kongl. Maj:t vore i förväg öfvertygad, att Banco-Fullmägtige, med uppfyllande af deras åligganden, skulle göra allt, sorn kunde till dessa ändamål bidraga.
Den, som vill, att contrapropositionen skall innefatta Preste-Ståndets beslut, att i 1 mom. af 37 §. näst efter ordet ”arfvode” skall tilläggas: ”eller tjenstgörings-skyldighet”; i 3:dje mora. af samma §. orden ”ett år” utbytas emot: ”en månad” samt orden ”samma tid” i nyssbesagde mom. förändras till ”löpande året”, voterar Ja; Den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, blifver contrapropositionen, i enlighet med BorgareStåndets beslut, att uti 3:dje mom. af nämnde §. bestämmelsen ”minst ett år” borde förändras till: ”minst en månad.” Stats-Utskottets Memorial, N.-o 253. 5 Voteringen har utfallit med 6i Ja och 5y Nej_, samt i casserad sedel; hvadan och som Ja vunnit, contrapropositionen blifvit bestämd i enlighet med Preste-Ståndets förenämnde beslut. Häruppå har omröstning i hufvudsaken egt rum, enligt en så lydande Proposition för g:de Voteringen. Den, som bifaller Utskottets, af Bonde-Ståndet godkända, förslag uti Art. 3, voterar Ja; Den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, antages Preste-Ståndets beslut. Resultatet af omröstningen har varit 44 Ja oc^ 7^ Nej. Som Nej vunnit, är besluladt, att i i mom. af 3^ §. näst efter ordet ”arfvodeJ’ skall tilläggas: ”eller tjenstgörings-skyldighet”; i 3:dje mom. af samma §. orden ”ett år” utbytas emot: ”en månad” samt orden ”samma tid” i detta sednare mom. förändras till ”löpande året”. louie Voteringen.
Skrifvelse, N:o £28. ning böra höjas till 1,500 R:dr för de ordinarie och 1,000 R:dr för de extra provincial-läkarne; och som Rikets Ständer beslutat att å stat. uppföra löner för 2:ne nya provincialläkare och arfvoden för ytterligare 6 extra provincial-läkare, hafva jemväl dessa löner och arfvoden funnits böra till nyssnämnda belopp bestämmas; varande fördenskull aflöningen för rikets provincial-läkare af Rikets Ständer fastställd till eli lusen fem hundra R:dr för ordinarie och till ett tusen R:dr Riksmynt för extra provincial-läkare, med iakttagande deraf, alt af beloppen för de (vänne nya ordinarie läkare-beslällningarue ett lusen R:dr uppföres säsom lön och fem hundra R:dr såsom löne-tillökning, i likhet med hvad för öfrige ordinarie provincial-läkare skall ega rum. Beträffande frågan om förbättrade pensionsvilkor för arméens och flottans läkare, hafva Rikets Ständer redan i underdånighet yttrat den mening, all det åsyftade målet alt hålla läkare-korpsen fulltalig och tjenstbar skulle på ett verksamt säll befrämjas, om genom förbättrade pensioner de öfvcrårige läkarnes förflyttande på indragnings-stat underlättades. All blott höja aflöningen, men icke öka pensionerne, kiimme utan Ivilvcl att motverka ändamålet, enär deraf måste följa, alt läkarne vid uppnådd pcnsions-ålder blifva än mindre än förr benägne att utbyta den tjernsten åtföljande aflöning emot den ringa i ett ökadl missföl hållande till densamma komna pensionen. Afgången af öfverårige läkare skulle derigenom ytterligare försvåras och den nödiga omsättningen af personalen hämmas. Om åter löne-lillökningen sättes i samband med en förhöjning af de pensions-be lopp, som läkarne vid afskedstagande nu undfå, så ali dessa pensioner någorlunda motsvara aflöningen, kommer sådant, genom den utsigt då öppnades till en hastigare befordran, ali uppmuntra lill inträde i korpsen och sålunda befrämja dennas både fulltalighet och tjenstbarhet.
Dervid är dock påräknadt, att Kongl. Theaterns Pensions-Cassa må kunna allt framgent behålla alla de inkomster, hvaraf den hittills varit i åtnjutande, ibland hvilka de af alla kringvandrande personer, som uppföra skådespel elier för allmänheten visa konstridning, lindansning, menagerie!- rn. m. erlagde afgifter, såsom ofvan visadt är, uppgått till ett medelbelopp af 1,877 R:dr Banco, af hvilket belopp i Stockholm influtit, likaledes i medeltal, från inländske personer 71 R:dr och från utiändningar 378 R:dr; varande ldisådane afgifter i landsorlerne serskilda redovisningar för in-, och serskilda för utländske personer ej afgifne, hvadan ej elier de olika beloppen här kunna meddelas. Här bör ej eller förbigås med tystnad det förhållande, att, då ]\ya Teatern började sina representationer 1842, des-s egare, Capitaine Lindeberg, genom Theaterns pensions-cassse-directions beslut, lick afgiften nedsatt från 2 R:dr till 1 R:dr för hvarje representation, samt att hail hittills af Hof-Capeliets Pensions-Cassa varit från all afgift befriad, hvaraf synes, att Pensions-Cassorna ej på obilligt sätt begagnat den ifrågavarande rättigheten, ,0m dessa . afgifter, på sätt motionären yrkat, skulle alldeles indragas, blefve deraf en följd, att den derigenom uppkommande brist ytterligare skulle öka de redan stora uppoffringar, KongL Maj:t i och för den Kongl. Theaterns upprätthållande fått vidkännas, så Allm. Besv. och Eleo n . -Ut skott cl s Betänkande , JY:o 35. 7 vida nemligen Rikets Ständer ej i stället beslöle, att ytterligare pä stat anslå en motsvarande summa till Kongl. Theaterns Pensions-Cassa. Hvad Hol’-Capellets Gassa serskildt beträffar, så eger der visserligen ingen brist rum, men en sådan skulle äfven vid densamma uppkomma, om e»i rubbning i dess påräknade inkomster beslötes.
Häradet ålagd och för närvarande, enligt afslutad entreprenad, utgick med emellan 2 och 3oo R:dr Banco, Rikets Ständer måtte besluta, alt berörde kostnad, lika med andra, i och för fästnings-anläggningen, målte af Staten bestridas. I anledning af denna motion, har Utskottet tagit del af Kongl. Majrts den 10 Augusti 1824 meddelade Nådiga Resolution uppå de besvär, åtskillige församlingsboer uti Wadsbo Härad af Skaraborgs Län anfört deröfver, att underhållsskyldigheten af ifrågavarande, på Kongl. Maj:ts och Kronans bekostnad, för vinnande af en lättare communication emellan den under anläggning varande fästningen oeh kringliggande landsort, uppröjde och 16 Siats-Utskottets Utlåtandej N:o 38J£. islåndsatte väg blifvit, enligt Kongl. Majlis och Rikets Kammar-Collegii Utslag den 25 Februari 1823, fördelad på Wadsbo Härads samtlige vågh llningsskyldige invånare, enligt hvilken Nådiga Resolution Kongl. Maj:t icke funnit någon annan ändring uti Kongl. Kammar-Collegii öfverklagade beslut kunna ega rum, än att vederbörande blifvit förklarade berättigade att, i händelse de anse sådant förmonligare, i behörig ordning, väcka påstående om ny allmän väg och bro-delning inom Häradet, deruti ifrågavarande väg då komme att inbegripas. Vid sådant förhållande, och då berörde väg är alt anse såsom allmän landsväg, hvaraf orten, genom en lättad communication till och ifrån Carlsborgs fästning, obestridligen måste hafva fördel, anser Utskottet sig ej kunna, i anledning af motionen., någon åtgärd tillstyrka. Stockholm den 24 November i84°- Häremot reserverade sig Herr Westfelt och Herr Prosten Afzelius. TRYCKT HOS J. A. WALLDÉN, 18 40. Stats-Utskottets Utlåtande s lY:o 385. i N:o 385. Ank. till Exp.-Utsk. den i Dec., kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Majits
U. 174. XVIII. A. 96. XX. A. 1.3. XXV. U. 28. A. 79. U. 415. A. 464. XXVI. E. 23g. — N:o 198. i anledning af väckt fråga 0111 pension för Häradshöfdingar. IX. B. 438. X. A. 97. >— N:o 199. i anledning af ei hållna återremisser å utlåtandet N:o 42, angående Landtstalens lönereglering. IX. B. 438. X. 10.. XI. A. 289. XJII. E. 3o3. — i\:o 200. i anledning af återremiss å utlåtandet N;o 106. A. 38. XVIII. E. Å. 287. E. 2G9. A. 38. XVIII. — N:o 204. i anledning af väckta motioner, angående inventering i Kongl. Räntekammaren och de betydligaste af de förvaltande verkens cassör. X. B. 123, 233. A. 3oo. XIII. U. 461. A. 552. — N:o 2o5. i anledning af erhållen återremiss å betänkandet N:o 28, angående väckt fråga om indragning af Kongl. Nummerlotteriet, samt rörande åtskilliga dermed gemenskap ägande ämnen. X. B. 124? 233. A. 3o3. XII. E. 33a. — N:o 206. angående väckt motion 0111 Arrendatorn nes af Klabböle kronofiske i Umeå eif befrielse från erläggande af ett års nrrende-afg.ilt. X. B. 124. A. 287. ( 268 ) StatsTJtskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 207. angående tillkomsten oell förvaltningen af åtskilliga under Kongl.
19 uli Carlshamn, Wisby, Sundsvall, Carlskrona och Hernösand, äfvensom lili ålskdlige andre af Rikets stapelstäder; så få Utskotten tillkännagifva, att Utskotten äfven nu icke förbisett nyttan af flere Navigations-skolor, än dem Utskotten föreslagit, men alt Utskotten likväl ansett sig ej böra tillstyrka flere dylike Skolor, af de anledningar, som i det afgifna Betänkandet redan finnas omnämnde, öfvertygade, att ett färre antal fullständiga Navigations-skolor skola åstadkomma en vida större nytta, än flere, som vore ofullständiga, De förslag, som blifvit gjorde om beviljandet af smärre anslag, till inrättandet af Navigations-skolor i några af nyssnämnde städer, kunna Utskotten icke eller biträda, ty om med ett så ringa understöd, som blifvit äskadt, dessa sednare Navigations-skolor inrättades, torde de hvarken kunna uppfylla deras ändamål, eller vinna den fullständighet, som för desamma är af nöden. Vid valet af de städer, der Navigations-skolorne skulle komma att inrättas, hafva Utskotten ej allenast tagit i betraktande de föreslagne städernes såväl belägenhet, som handel och sjöfart; utan äfven ansett sig bora fästa afseende vid det uti det återremitterade Betänkandet omförmälde föislag, sorn af utsedde Commitlerade i ämnet afgifvits. Och som Utskotten af de gjorda anmärkningarne icke hemtat skäl att frångå sitt förut afgifna förslag, så få Utskotten tillstyrka: alt de begärda ändringarne deruti icke eller må till någon Rikets Sländers åtgärd föranleda. Utskotten, hvilka sålunda funnit sig icke böra frångå sitt förra, af tvenne Riks-Stånd redan gillade, Betänkande i ämnet, hemställa derföre, alt de dervid föreslagne förändringar icke mätte bifallas. Stockholm den 19 November i8/;o.
De perfoner, f;milfa fåDanc ro ib SlcaDemierne utfärDa, fålla l;anD, roiD laga påföljD. 8:o DrDföranDe i SSftagiftrat anfnoare, att borgare» od; ^äflare^brcf, behörigen djarterabe, uttagaö. för djartering af ©c fälb bref anfroarar Den eppeDitionsIjafroanDe, forn brefroet utfärDar. 44 9:o
Kalkugnsafgiften på Gottland ;j 23:o ang:de Leckö Kungsgårds användande till ekplantering för Statens räkning; 24:o ang:de förändring i bestämmelserne rör:de postvigten; 25:o ang:de ytterligare anslag för det nya jordeboksverkets fortgång; 26:o ang:de förhöjning af den pension å BiksStatens Allm. IndragningsStat, som vid 1853 och 1854 årens Biksdag blifvit Guvernören öfver Svenska Kolonien S:t Barthelemy, Öfversten J. H. Haasum tillförsäkrad; 27:o om ersättning till Kronofogden Anders Bhodin för kontanta medel, till ett Belopp af 1,971 B,:dr 71 öre r:mt, som blifvit en Kronobrefbärare genom rån frantagne och derefter måst af Bhodin återgäldas; 28:o ang:de utbyte af jord. tillhörande Nyköpings Slott, emot stadsjord, för anläggning af gasverk i staden Nyköping; 29:o ang:de öfverlåtelse till Allm, Barnhusinrättningen i Stockholm af en utaf Stockholms Stads och Läns Kurhus å Kungsholmen begagnad tomt; 30:o ang:de anslag till fullbordande af det invid hufvudstaden upförde hospital för sinnessjukas vård; 31:0 ang:de den s. k. Kurhusa/giften;- 32:o ang:de anslag till folkundervisningens befrämjande; samt Skrifvelserna: 33:o i ani. af åtskilliga af B. St:r vid sistförflutne Biksmöte beslutade lagförändringar; 34:o med öfverlemnande af förslag till nya predikotexter och ny Kyrkohandbok; 35:o i ani. af väckt fråga om undervisningens ordnande för den qvinliga ungdomen. Föredrogs ett från Högv.
Under en tid, då man allmänt klagar deröfper, att presterskapet, genom vorldsliga bestyr, allt för mycket drages från utöfningen af sitt egentliga och höga kall, och då dess andliga verksamhet är så högt påkallad af den religiösa rörelse, som nu genomgår vårt land, under en sådan tid måste det vara af yttersta vigt för stateD, att den sjelf icke må lägga hinder i vägen för presterskapet att egna sin tid och sina sträfvanden åt det håll, dit det af embetet manas. Jag för min del kan således icke annat, än tillstyrka bifall till Utsk:ts förslag. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: En föregående värd talare, Hr Printzensköld, har framställt den onekligen riktiga grundsatsen, att hvarje statsinkomsts inkasserande förorsakar alltid något besvär för statens embets-och tjenste-män. Men för att visa Hr Printzensköld, hvilka betydliga omvägar och besvärligheter man måste vidkännas för att vinna den ifrågav:de, jemförelsevis så ringa inkomst-summan, ber jag få uppläsa Utsk:ts i detta hänseende gjorda framställning: ”En annan väsendtlig förändring, som Utsk:t funnit sig böra föreslå, angår upphörandet af stämpel-afgiften för lysningssedlar, och i följd deraf uteslutande ur författningen af alla de -138 D e n 25 M a j. många och vidlyftiga stadganden, som_ derpå hafva afseende.
Riddarhusets tomt eller någon del deraf för närvarande afstå, måtte besluta, att, derest Stockholms stad, för anläggandet af en strandgata utmed stadens Cellfängelse och Rådhus, innan R. o. Ad. till Adelsmöte sammanträder, borttager de nedanför Rådhuset uppförda vanprydliga byggnader, Riddarhus-Direktionen må ega att så stor del af Riddarhusets tomt jemte derå varande byggnader, som erfordras för framdragande af en sådan gata i rät linie med Cellfängelset och Rådhuset till Riddarholmskanalen, till Stockholms stad upplåta emot den ersättning i kapital eller viss årlig afgift, som skäligen kan betingas, och under förbehåll att den del af tomten, som afstås, genast afrödjes och icke någonsin får till annat ändamål än gata användas, samt att, i händelse en så beskaffad upplåtelse kommer att ske, eller någon del af tomten och byggnaderna kommer att exproprieras, de å Riddarhusets gårdsplan qvarblifvande byggnader må, till de delar desamma genom borttagande af de öfriga byggnaderna skadas, så till vida genom Riddarh.-Direkt:ns försorg iståndsättas, att de för nu afsedda ändamål kunna begagnas, intilldess R. o. Ad. blifver i tillfälle att besluta om platsens ordnande för framtiden. Frih. Leuhusen: Orsaken, hvarföre jag, såsom min reservation utvisar, icke kunnat biträda Utsk:ts beslut, är förnämligast den, att genom antagande af Utskffs förslag R. o. Ad:ns å nedre botten belägna klubblokal skulle komma att förstöras. R. o. Ad:ns tillvaro såsom ett politiskt Stånd upphör inom kort, och det synes mig derföre, att vi åt efterverldens minne böra öfverlemna detta hus i ett oförändradt skick. I klubbvåningen förvaras porträtterna af de män, som under en lång följd af år ledt R. o. Adms öfverläggningar och beslut. Dessa porträtter äro der ordnade i historisk följd och kunna i ett sammanhang betraktas. Mig synes då, att det skulle vara R. o. Ad. föga värdigt att skingra denna lysande samling och tvinga betraktaren att uppsöka den på skiljda ställen. Vidare ville jag emot Utskffs förslag anmärka, att det icke rätt väl låter sig utföra.
Linström, med åberopad anledning a 173'^ Stats-Utskottets Betänk anden'. deraf, att, enligt de till Stats-, -Bancooch Rihs-' gälds-Verken» öfverseende senast församlade Revisorers berättelse, någon Riks-Hufvudbok ännu icke blifvit afslutad, och dä det dessutom skulle leda ti i 1 en säkrare Conttoli och Redovisning samt lätta öfvetsigten af Stats-Intrader.' ne, förslagit, det alla bade Ordinarie Inkomster och bevillning*?, äfvensom Salt petar-Skatten och Passevolans^-afgiCteti m. m.s kunde uppbär»# och redovisa? på ett atilia, hvartill Herr Linström pfl aa-fördt skei aosåga SiisgäldsContoir«t tjénligast; dock sk noa Kong!.