Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M. kan finna nödige ej mindre för befrämjande af företaget, än ock för betryggande af Statens rätt och beredande af allmänhetens fördel: häruti har R. o. Ad. en borgen, alt de föreskrifter, som i ena eller andra hänseendet kunna finnas nödige, äfven blifva i reglementet intagne. Att på förhand inrycka sådane detaljbestämmelser, som möjligen vid en fullständigare och närmare granskning kunna finnas olämplige, har Utsk. velat undvika; och jag skulle tro att äfven R. o. Ad. borde söka akta sig för den klippan. Det är nemi. icke genom allt för mycket reglementerande, som man befrämjar vigtiga och stora företag; det måste vara den verkställande maktens sak alt ordna och bestämma detaljerne sedan hufvndgrunderne blifvit af representationen angifna och bestämde. Jag medgifver emellertid att i det hänseendet betänkligheter kunnat upstå, sedan man hört en Konungens rådgifvare, efter att hafva deltagit i gårdagens votering, tillkännagifva att han frilog sig från ansvarighet för det af Ståndet då fattade beslutet. Jag medgifver att den reservation hvarigenom nämnde rådgifvare sålunda gifvit offentlighet åt det votum, som han vid tillfället afgifvit, oaktadt han icke funnit lämpligt att under diskussionen tillhandagå Ståndet med uplysningar, — jag medgifver, säger jag, att denna reservation kan npväcka några betänkligheter i afseende på det intresse för saken, som hos Regeringens Hrr ledamöter 33* 510 Den 28 Augusti f. nl. kan förefinnas; men just i della förhållande bör för dem, som anse ytterligare kontroller och föreskrifter nödiga, ligga en borgen, att åtminstone icke något förbiseende eller förhastande kommer att ega rum. Man har just i det omnämnde yttrandet en anledning att antaga det alla möjliga försigtighetsmått skola varda iakttagna. Jag tror alltså att man just med afseende på denna omständighet bör kunna så myckel säkrare låta bero vid hvad Ulsk. i denna punkt föreslagit. Hr Rosenblad:
Majus önskan till xnötes, såsom redlige Svenske män, vid bibehållandet af Folkets granskningsrätt, var det icke meningen, att StatsUtskottet velat villfara några enskilda åsigter. Det var det Konungsliga i den Kongl Propositionen , hvari Utskottet åsyftade, nian skulle gå till mötes, genom ett förtydiiganaf Instructionen, nemligen upphäfvandet af all tvist emellan Riksens Ständers Revisorer och Konungens Embetsmän; och detta har Utskottet gjortMan har aåledes gått dessa önskningar på det sätt till mötes, att hufvudsaken blifvit afsedd och man har icke låtit hänföra sig af några biafsigter, eller af de enskilda yttranden här blifvit afgifna, och å hvilka den Kongl. Skrifvelsen ej gifver anledning, att någon särskildt vigt bordt fästas. Herr von Hartmansdorff, som har den lyckan att uti sina yttranden såsom Representant, kunna mera afse klokhetsberäkningen, än känslan för fevad tom ät jätt, är tnig i detta sorn i flera Dtn 29 Octobcr j. m\ 6*1 afseenden vida öfverlägsen. Jag erkänner, att jag saknar denna förmåga. Jag 3nser mig böra yrka, så länge som möjligt, hvad jag lior vara rätt och sannt ledande till allmän nytta; och jag skulis skulle tro mig misskänna Siyrelsens tendens , om jag förmodade att Lagstiftande makten behöfde köpa sig till utöfvandet af sina rättigheter. Jag tänker blott på hvad rätt är, och pa möjligheten för folket att uthärda med dryga skatter, som ständigt ökas , under det att deras ofta digra cassakistor omgifvas med töcken. Herr Lagerhjelm : Några Talare hafva vid saken fästat den vigt, att ett bifall till StatsUtskottets ifrågavarande förslag skulle innefatta ett ingrepp i Konungens makt, och de rättigheter, Honom uteslutande tillhöra. Det öfvergår likväl mitt begrepp om Monarkisk Stat, att någon åtgärd, åsyftande granskning af förvalt» ningen, kan vara stridande mot Regeringens önskan.
Sedan Kongl. Majit, genom Nådigt Bref den i3 Maji i83o, förordnat om fördelningen af de till löneförbättringen anslagne 1000 Ridr, och be-, träffande användande af de återstående 7000 Ridr och det i afseende derpå af Stuteri-Öfver-Styrelsen gjorde förslag, att Ottenby Kungsgård skulle till Stuteri anslås, uppdragit vissa Comiterade alt afgifva plan och förslag dertill, har Kongl. Majit, efter det Comiterade dermed inkommit, under den 7 Maji i83i, bifallit, att ofvannämnde summa skall användas för underhåll af det då organiserade Stuteriet vid Ottenby samt till Landt-Beskällares stationerande i Norroch Westerbottens, Wester-Norrlands, Jemtlands, Gefleborgs, Elfsborgs samt Götheborgsoch Bohus Län. B^lO' Reglering af andra Hnfvudtiteln i hvad den rörer anslag af vissa nya löner för IIof-Rätterne och Landt-Stalerne, reglering af Landshöfdinge-lönerne och Landtmäteri-staten, skyldighet för frälsejorden att, jemte Kronooch Skattehemman, deltaga i utöfning af Fjerdingsmannabefattningar, samt anslag till bestridande af kostnaden för tryckning af Landshöfdingarnes Embets-Kungörelser. -54 Bil., till R. St. Jun. Ombud sm. Ernt). Ber. den i5 Jan. i854. I anledning häraf har Kongl. Majit, genom serskilda Nådiga Bref af den i3 Februarii i83o, anbefallt Hof-Rätterne att vidtaga de i följd af de beviljade nya löneanslagen nödiga åtgärder, .äfvensom Kammar-Collegium erhållit enahanda befallning i afseende på de inrättade nya tjensterne vid Landtstaten.
Stats-samt Allm. Besv.- och Ekon.Utskits Mern. N:o 44 skulle upföras främst å föredragningslistan för nästa plenum; åtskiljdes Ståndet k), nära 8 e. m. In fidem, , O. Brakel. Tisdagen den 23 Oktober 1860. Plenum kl. 9 f. m. Justerades 3 prot.-utdrag för den 22 dennes. Föredrogs ett från Hederv. BondeSt:t ankommet prot.-utdrag N:o 532, innehållande inbjudning till R. o. Ad. att instämma i det beslut, ang:de vilkoren för det af tre Stånd till postskjutsens ord - 1 I)eti 23 Oktober f. m. 321 ordnande beviljade anslag af 70,000 rdr rmt, hvilket BondeSt:t genom sitt bifall till den af Hr Hjärne, i hans reservation emot Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:ts Mern. N:o 41, föreslagna voter.-propos., för sin del fattat. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Som man vid anställd jemförelse mellan de af R. o. Ad. samt BondeSt:t i frågan fattade beslut finner att skillnaden är dem emellan högst obetydlig, anser jag mig, vid det förhållande att BondeSt:ts beslut likväl synes mig vara bättre redigeradt, böra tillstyrka R. o. Ad. att antaga den af sistnämnde Stånd i ämnet gjorda inbjudning. Hr Montgomery, Robert Nils Germund: I likhet med Gr. Lagerbjelke, tillstyrker äfven jag bifall till BondeStrts inbjudning.
Från portiken gick en rak allé af granar ned till sjön, och i samma linie lågo kanonsluparne på ömse sidor, så att denna storartade allé, som tycktes genom de större fartygen fortsättas långt ut i fjerran, syntes inifrån salen lik vägen till en förtrollad sagoverlds – och allt detta öfvergjutet af midsommardagens sista solstrålar. När skålen för hans kongl. höghet kronprinsens namnsdag föreslogs, dånade en dubbel salva från alla fartygen, så att mången af de unga damerna i förskräckelsen nödgades emottaga biträde af de tjenstvilliga officerarne. Balen varade till full dager, då en elegant frukost intogs på chefsskeppet Gustaf den store ... Om samma lysande högtidlighet berättar en af de på kanonsluparne beordrade infanteri-officerarne bland annat: ”Sammanhängande med danssalongen och med fri utsigt öfver densamma var anbragt ett större rundt tält, på hvars inredning och prydnad man användt desto större omsorg som det utgjorde ett slags budoar, särskilt ärnad för damerna. Vid sidan deraf fanns ett mindre tält för toaletten, hvartill ingången doldes af ett förhänge. Af korstältets båda armar var den ena upptagen af spelbord, och i den andra serverades förfriskningar. Midt öfver tältet svajade svenska flaggan och vimpeln. Gästerna från staden afhemtades i roddslupar, täckta med blått kläde och åtföljda af officerare. Andra officerare emottogo de ankommande vid landgången och ledsagade dem till danslokalen. Allt var festligt och lifligt, glädjen stod målad på alla ansigten, och intet oangenämt afbröt den muntra dansen, som fortgick med lust och gamman ända till morgonen, då gästerna med samma omsorgsfulla uppmärksamhet åter fördes hem. När skymningen inföll och kronprinsens skål under fanfarer och bravorop föreslogs af eskaderchefen, öfverste Wirsén, drogos förhängena framför ingången undan. Längst i bakgrunden ett stycke ute på sjön visade sig den vackra skonerten ”Experiment”, förd af löjtnant Tibell.
Att silfver och guld vid sådane tillfällen tagas ifrån alla länder, äfven de fattigaste, bevisar ett vittnesmål af Rotschild inför Parlamentets Komité år 1833, uti hvilket han berättar, att då efter krisen i England år 1825 ett stort behof af guld uppstod, inlorskref han det, icke blott Bil. till Banco-Utskottcts Betänkande, N:o 29. 27 från Frankrike, som låg närmast, utan äfven från Ryssland, Österrike, Turkiet, kortligen, säger han, från alla hörn af verlden. I allmänhet framställes i nyssnämnde vittnesmål af denna stora kännare af Europas penninge-rörelse samma åsigt, rörande orsaken till exporten af ädla metaller från det ena landet till det andra, som här blifvit yttrad, nemligen att det är utländska förhållanden, icke inländska, som är orsaken dertill; aldraminst kan indragning af sedelstocken, hvilken han förklarar väl kunna göra ondt, men aldrig godt, anses vara orsaken till den tidtals förekommande uttömningen af Englands-Bankens metalliska kassa. Utom ofvannämnde tidtals förekommande fluctuationer i behofvet af ädla metaller i olika länder, finnes en serskildt orsak till ett omärkligt och fortfarande utströmmande af ädla metaller ifrån fattigare till rikare länder. Alltsedan år 1810 har genom de Amerikanska grufvornes förfall, quanlitelen af guld och silfver förminskats i Europa lill den grad, att man beräknat att år 1830 quan ti telen deraf var 1 mindre än år 1810. Då nu, under det quantitelen förminskas genom den stigande lyxén, förbrukningen deraf i de rikare länderna tilltagit, så måste derigenom nödvändigt löija, alt hvad som nu mindre kan erhållas från Amerika, måste för att uppfylla förbrukningen, tagas ifrån de ställen i Europa, hvarest de ädla metallerna ligga färdige till export, således ifrån Europas Banker, och synnerligen ifrån sådane, som dels hafva lätta hafs-kommunikationer, dels tillhöra fattigare länder.
Prat. 1865 & 1866. 4 Sami. 1 A/d. 21 Höft. 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande M 53. förvarats uti en aflägset derifrån på f. d. fästningsområdet belägen, särskild byggnad, vore det runi, sorn skulle begagnas såsom Landtrnäteri-kontor, för ändamålet alldeles olämpligt, så att kontorsgöromålen icke kunnat derstädes handläggas; att jemväl saknades för Kongl. Maj:ts Befallningshafvande särskildt sessionsrum, deraf bristen synnerligen läte sig kännas, då större menigheter skulle inför Kongl. Maj:ts Befallningshafvande sammanträda; att hvad som dock framför allt annat syntes göra behofvet af en ny byggnad oundgängligt vore den omständighet, att den ofvan omnämnda byggnad, som för närvarande begagnades till arkiv och hvarest ej mindre än åtta stora ruin voro fyllda med handlingar, numera tillhörde Jönköpings stad och endast tillsvidare finge begagnas till nyssberörda ändamål, sä att, när helst planering af denna del utaf det åt staden upplåtna f. d. fästningsområdet företoges, byggnaden, som kotnnie att nedrifvas, måste sex månader efter skedd tillsägelse Utrymmas, då annan lämplig lokal för de derstädes nu förvarade, till större delen högst vigtiga och dyrbara handlingar sannolikt icke kunde inom den trångt bebyggda staden anskaffas; att till följd häraf i omlörmälda händelse K en särskild arkivbyggnad måste uppföras, hvarigenom kostnaden för residensbyggnaden i det hela, dä den en gång företoges, säkerligen komme att betydligt förhöjas, samt slutligen att, då planering af stadens andel i f. d. fästningsområdet verkställes, den del af samma område, som blifvit undantagen till tomt för Landsböfdinge-residenset, icke kunde bibehållas i dess nuvarande skick utan största vanprydnad och sannolikt fara för ras af dervarande höga stenmurar, utan således äfven måste planeras, i sammanhang hvarmed, till undvikande af dubbel kostnad, grundläggningen för residensbyggnaden borde utföras; och har på grund häraf Kongl.
För min del har jag ej funnit de skäl lill afslag, som blifvit framställde, fullt gilltige. Man har sagt, att det skulle vara möjligt, att Hr Akerberg, under den lid han sysselsatte sig med delta arbete kunde anses legaliter befatta sig med sedelförfalskning. Rivon Hartmansdorff, som yttrade sig i denna syftning, måtte icke hafva observerat hvad här står i nämnde hänseende föreskrifvet, och ber jag derföre att få fästa hans uppmärksamhet derå, att arbetet skall ske under controller, dem Bancofullm. kunna finna lämplige att bestämma, och det beror ju på Hrr Fullmäktige alt tillse, det Tit. Akerberg ej må göra missbruk af sin konstfärdighet. Om man skulle förutsätta, att en hvar, som uppgifver sig kunna åstadkomma en förbättring i sedelfabricalionen, tillika skulle förfalska sedlar, och derföre ej understödja försök till införande af förbättringar, så fick man aldrig någon förbättring i denna väg införd. Vi vete huru alla konster en gång varit i sin linda, men sedan allt mer och mer utvecklat sig genom anställande af nya rön och försök, och på samma säll förhåller det sig helt säkert äfven med förbättring af pappersmynt. Något bättre än hvad Hr Broling i denna väg åstadkommit, måtte väl låta tänka sig. Jag har ej sett del prof, som Hr Akerberg på sin konstfärdighet företett, men om del icke varit af beskaffenhet att ådraga sig uppmärksamhet, förmodar jag alt BorgareSt. icke hade gjort ett sådant förslag, som här blifvit framstäldt. För min del kommer jag sålunda lill det resultat, att jag, lika med BorgareSt. vill bifalla den summa af 1000 r:dr, som är nämnd jemte 120 r:dr i månaden, samt utsätta ett premium af 8000 r:dr för den, som uppfyller de föreskrifter, som nämnde Stånd i öfrigt föreslagit. O Hr Bildt, Knut: Hr Åkerbergs förslag hade många sym pathier inom Utsk., men Bancostyrelsen var alldeles emot detsamma och afstyrkte, att Hr Akerberg skulle få sysselsätta sig med sedeltillverkning.
Domkapitlet att häröfver infordra och till mig öfversända S:s yttrande. I nämnda skrifvelse anförde jag: l:o angående Skälskytte-förening ar, hurusom Kongl. Maj-'t uti ofvan åberopade nådiga kungörelse den 8 Mars 1861 yttrat, att då de föreningar, som på flera ställen inom riket, under benämning af frivilliga Skarpskytte-korpser, bildat sig, för att i vapenföring och andra militäriska öf - 85 ningar förvärfva insigt och färdighet, uppstält såsom dessa öfningars ändamål och föreningarnas bestämmelse att i farans stund medverka till fäderneslandets försvar; och Kongl. Maj:t, som med nådigt välbehag ansett denna fosterländska syftning af föreningarnas verksamhet, funnit angeläget att nämnda Skarpskytte-korpser, fastän dem lemnäs öppet att ordna sina inre angelägenheter efter egen frivillig öfverenskommelse, likväl iklädde sig de förbindelser, hvilka erfordras, på det att Kongl. Majit, såsom, enligt Regeringsformens § 14, högste befälhafvare öfver rikets krigsmakt, må, icke blott i fredstid försättas i tillfälle att om i fråga varande föreningars utveckling och verksamhet äga fullständig kännedom, utan ock vid inträffande krig, kunna om alla de till rikets försvar påräkneliga krafters ändamålsenliga användande förordna; Kongl. Majit funnit godt i nåder förklara, att derest frivillig
P. 729. — om gillande af 2:neStatsUtskottets Utlåtanden, det ena om den provisoriska LäneStyrelsen på Öland, det andra angående tryckningskostnaden för Ridderskapets och Adelns samt PresteSlåndets Protocoll vid innevarande, samt utdelning af sistnämnde Stånds Protocoll vid sistförflutne Riksdag. P. 729. — om återremiss af StatsUtskottets Betänkande angående inrättande af ett nvtt Fögderi i mj ~ AVermelands Län. P. 729. — om BondeStåndets rätt alt tillsätta hela sin CantzliBetjening, utom Secreterare!!. P. 730. 503 ProtocollsUtdrag, Riclderskapets och Adelns: om remiss till ConstitutionsUtskottct af anmärkningar emot StatsRådet och samtelige Föredragande StatsSeereterare. P. -y58. — om remiss af 4 StatsUlskottets memorialer innefattande anledningar till anmärkningar mot Föredraganderne af Krigsärenderne och Föredraganden af Ilandelsoch Finance-ärenderne.
Hvad den värde talarens anförande vidkommer, att Coust.Utsk. bort afgifva förslag för vinnande af en större talrikhet inom Utsk;n ; så har det icke kommit till Const.Utskts kännedom att något så beskalfadt stadgande varit behöflig!, och Coust.Utsk. bnp haft svårt att föreslå stadgande!) för ett full, som Utsk. veterlig! icke inträffat, nemi. att Konungens proposir blifvit 21 Den i December. i Utsk. så lösligt behandlade, att icke antalet af de ledamöter derstädes, soni handlagt dem, varit så stort det för tillfallet kunnat vara, och äfvenså vågar man inom Const.- Utsk. föreställa sig, att någon lag om sjelfva .Ståndens fulltalighet vid afgörande! af R. propos:r ej heller varit behöflig, ännu mindre nödvändig, samt att en sådan säkerligen blifvit återförvisad såsom icke behöflig. Men jag tror, mine herrar! att i denna fråga är för dem, sorn bestrida Ulskts förslag, det enklaste och öppnaste behandlingssättet att rent ut uttala den mening, att man å ena sidin blott erkänner konungamakten berättigad till afseende och aktning, men å andra sidan icke gerna vill medgifva att R. St. utgöra en integrerande del af statsmakten, samt att de således i denna egenskap äfven böra åtnjuta något afseende från den andra statsmaktens sida. Det faller af sig sjelft, mine herrar! att den opinion, som i detta fall är den mäktigaste, är den, som för tillfället äger bästa utsigten att göra sig gällande, och minoriteten får i detta hänseende, likasom i alla andia, underkasta sig majoritetens beslut; men för min enskilda del, och utan att kunna veta hvad beslut Utsk. på grund af en återreiniss kan komma att fatta, kan jag ej underlåta att förklara, det jag måste vidblifva min opinion ; ty jag är innerligen öfvertygad om att det goda förståndet statsmakterna emellan ingalunda förminskas derigenom att R.
Tionde Dito • ao — Ellofte Dito » 15 — Tolfte Dito ♦ 10 — I Städerne af Andra Classen uTio Classer : Första Classen ♦ K:dr 100 Andra Dito • . 8o — Tredje Dito ♦ , 6o Fjerde Dito ♦ 45 — Femte Dito o 35 —« Sjette Dito ♦ 35 - Sjunde Dito ♦ 30 — Åttonde Dito ♦ 15 — Nionde Dito 0 . io — Tionde Dito ♦ 8 pM 1 Städene af Tredje Classen : Nio Classer: Första Classen R:dr 8o _ Andra Dito ♦ 65 Tredje Dito ♦ 50 Fjerde Dito • 40 Femte Di' o ♦ 3o Sjette Dito ♦ 20 — Sjunde D'tO * n — Åttonde Dito ♦ 9 — Nionde Dito ♦ 7 1 Städerne af Fjerde Classen.- Nio Glassér Första Classen ♦ R:dr 60 - L - Andra Dit-o ♦ 50 ' Tredje D! o ♦ 40 Fjerde Dito • 3° Fenn JievillningsUtsk. Dito 6 6 1 Städerne af Femte Classen Atta Classer: Första Classen B:dr 45 Andra Dito 0 ♦ 30 — Tredje Dito ♦ ♦ 20 — Fjerde Dito ♦ ♦ 15 — Femte Dito ♦ * ♦ lo — Sjette Dito * 4 4 Moro. Taxeringsmännen äga, dels att pröfva , hvilka och huru många af de uppförde Classer kunna i hvarje Stad tillämpas, dels ock att utsätta en ringare Minimi Afgift, än ofvan är nämndt, för den Borgersman, Handlande eller Handtverkare , som , utan att vara alldeles utfattig och på sådan grund från afgift fri , likväl ej mägtar den fastställde minsta afgiften inom dess Class erlägga. Sistnämnde förhållande skall dock, med bevis af HandelsSocieteten eller Handtverkeriernes Åldermän och Bisittare bestyrkt, i Protocollet noggrannt antecknas och Taxeringsrnännens åtgärd härvid , genom Utdrag af TaxeringsBängden, Pröfnings» Committéen underställas.
Ett ytterligare skäl för den åsigten, att den för Kronan förmånligaste åsigten vid lika röster bör göras gällande, finner jag deruti, att, ehuru Utsk:t uti följande 71:sta § föreslagit att besvär öfver pröfnings-komiténs beslut icke må anföras, så är det dock icke sannolikt eller antagligt att en sådan åsigt kommer att hos K. St:r gå igenom. — Om nu tidningarnes uppgifter äro rigtiga deruti, att besvärsrätt blifvit af de öfrige Stånden de skattskyldige medgifven för den händelse att skattebeloppet förhöjes, då måste man, under förutsättning att någon sådan besvärsrätt icke kommer att Kronan tillerkännas, inse, att ställningen uti berörde hänseende blifvit för Kronan eller det allmänna ännu ofördclaktigare än förut, enligt Utsk:ts förslag. Min åsigt är att man bör något jemna detta förhållande; och då man ännu icke har någon säker kännedom om mer än ett Stånds i ämnet fattade beslut, förenar jag mig uti det af Gr. Lagerbjelke afgifne förslag, deruti jag dock, på sätt jag förut nämnt, skulle vilja göra ett utbyte af ordet ”Kronan” i st. f. orden ”det allmänna.” Hr Hjärne: Af de 3:ne ledamöter, hvilka bestridt mitt yrkande i afseende å sluten omröstning, har hvar och en till stöd derför anfört olika skäl. Eörst och främst har man anfört att man, genom den slutna voteringen, skulle kunna komma att i en ort förfölja en person, hvilken möjligen vöre mindre väl omtyckt, genom att pålägga honom en orättvis beskattning; men att de taxe - 232 Den 18 Maj f. m. rande, för den händelse voteringen blir öppen, ovilkorligen skulle blygas för att på så sätt tillvägagå. Med anledning häraf får jag omnämna, att mitt yrkande på sluten omröstning stöder sig på deri erfarenhet, jag uti slika fall inhcmtat, bland annat som ledamot i Stockholms taxerings-komité, der till och med den af den värde talaren beprisade öppna voteringen icke kunnat hindra att det vid många tillfällen gått tillväga just på det sätt nämnde talare anfört.
Beträffande 2:dra anmärkningspunkten eller Magister Rudgrens lån ur Stiftets cassa-emeritorum, måste Konsistorium medgifva, att kassan, genom redovisarens uraktlåtenhet, icke blifvit crediterad för någon ränta å samma lån intill den 30 Juni 1846; men då sjelfva lånet likväl finnes upptaget, anser Konsistorium i underdånighet saken på det sätt blifva afbulpen, att kassan, vid nu snart skeende redogörelse, godtgöres för 2:ne års räntor på en gång, enär kapitalet ingalunda derigenom hvarken förändrat valör eller utseende, och dessutom just sjelfva lånebeloppets upptagande i credit tyckes visa, att låntagaren verkligen den ifrågavarande räntan i vederbörlig ordning erlagt. Den nådiga Remisshandlingen får Konsistorium härhos underdånigst återställa. Med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäktigste, Aller nådigs te Konung! Eders Kongl. Majrts ■** '■ ■ allerunderdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, D. W. Dunckel. B, Wådström. Niclas Beckman. A. Hagborg. Thunberg. F. B. Grundell. — 470 — Carlstads Stifts Konsistor» underdåniga Utlåtande, i anledning af 1847 års Revisorers Berättelse om granskningen af Konsistoriernas räkenskaper. Stormäktigstc Allcrnådigste Konung! Genom nådig Remiss af den 3o sistlidne December, har Eders Kongl. Maj:t täkts infordra Konsistor» underdåniga Utlåtande i anledning af Rikets Ständers Revisorers år 1847 afgifna Berättelse, angående samma år verkställd granskning af Stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, uti hvad berörde granskning rörer Konsistoriernas räkenskaper öfver de under deras vård stående kassor och fonder; och får Domkapitlet, till åtlydnad häraf, i den ordning Revisorernes anmärkningar förekomma och för så vidt de angå detta Konsistor» räkenskaper, i underdånighet anföra följande: Vid §. 1.