Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den tid är icke mer, då Kyrkan bildade inom vårt samhälle en stat i Staten, på stora rikedomar och en blind tros välde öfver samvetena grundande en politisk magt, så mycket farligare för Konungens, och för Folkfriheten, som Kyrkans organisation satte dess medlemmar utom samband med det öfriga samhället, och gaf dem till Lagstiftare och Chef en främmande Furste, o y kring hvilken folktron fästat helighetens gloria. Rikedomarne hafva försvunnit med Påfvedömet; Reformationen och vära Grundlagar hafva återgifvit åt hjerlat och den religiösa öfvertygelsen den fria prÖfningens rätt; Svenska Kyrkans Öfverhufvud är Sveriges Konung; dess Lagstiftare äro Konung och Ständer; dess Prester äro Svenske husfäder, makar och medborgare; Kyrkornas 56 Den io September f. m. inkomster användas lill gudstjenstens nödiga underhåll, och de sällsynta öfverskotten tilda en tillgång för församlingarnes ömmaste kommunalbehof —fattigvård, och barJiaundervisning. Under dessa förhållanden finnes ingen anledning, som kunde rättfärdiga en inskränkning i det skydd, Lagar och trehundrade års Konunga-försäkringar gifva Kyrkornas äganderätt till deras återstående egendomar. Hvarefter Herr Rosenblad till Protocollet aflemnade följande handlingar: Bil. Litt. A. Utdrag af efter skr efie vid Kongl. Kammar Hrchivi-Contoirct .befint elige Handlingar. 1689 års Jordebok för Hallands Län. Halmstads Härad, Harplinge Sockn, Kiörkio Hemm S i 1 fv.01: t. Hekla fol. 613. Lyngåckra Lars Bengts. 1 Gestery •— 12. 4 l:ffi Smör 7: — HemmantalsR:ta 20: — 3 Dagsverke . .,— 24.^.^ 28 4 ♦ — f Bebos af Jöns Lasson Oluf Andersson Anders Anderss, Kronan Lespard Kyrkan fritt 2 l:ffi S. och Prästen 2!:$ Smör. « l 1725 års Dito. Halmstads Härad, Harplinge Sockn, fol. 353.
O»> det försinämde förstaget blifwer allmänt antagit, sä will jag ej heller undraga mig, att äswcn för mina 0- roterade Hemman, efter enahanda grunder, som antra Hemman i samma or^er, uppsätta manstap; men jag skulle lilwäl hellre önsta, att detta bidragande tiltt Rikets förswar, anwändes pä ett sätt, som more mera ledande till ändamälct. Efter sednare kiders förändrade krigskonst » fordras wisierligen mycket folk, emedan öfwer lägftnhetcn asTronpper, alltid medförcr segren, dä Arnwirne äro lika wal öfwa - Den April. 4Z9 vfwade och förde; men der-mot kan man med en massa af Rccrytcr, endast öfwade nägra dagar, utan att känna'gewärets wcrkan, och oftast utan att hafwa lossat nägot ffott, med lätthet förlora fältet emot ett mindre antal reguliera Troupper, oaktadt, man nyttjat den förfigtigheten, att satta dem i ledet med gamla Soldater. Sändane försök blifwa klamma mon wädligare, som Recryternes Mtal öfwersiiger de öfwade Soldaternes, och tillräckligt samt vfwadt Befäl saknas Enligt Utssottets förslag, skulle Armeen under ett krig uppgå till minst 80,000 inan Infanteri, inbcräknadt nya rofcrin-ren och förstärkningen. En Bataljon som nu best r afssso man, skulle da blifwa mer än 2000 man, och Medes mer än ^:delar af ledet wara oöfwade Soldater. Detta är sa mycket mer betänkligt, i en tid, dä Infanteristen stall wara Jägare, och Medes hafwa en större individuel kännedom af exercis och fälttjenst, än dä karlen i stulna leder fördes snarare som en maschin.
Jag minnes full väl den qväll, hvarom du nu talar. Det var en dyster höstqväll. Jag kämpade med onda tankar, som jag aldrig kunde slita bort från min ungdoms fåfängliga drömmar. Då, bäst jag satt der, fick jag se den blomma, som döfvat mig med sin vällukt. Blek och vissnad låg hon för mina fötter. — Vilddjuren i öknen hade trampat på henne, liksom de en gång trampade på rosenbusken på berget Libanon, hvilken bad om cederträdets kärlek — och med tålmodigt och ödmjukt hjerta tackade jag Herren, som visat mig hur nära jag varit att falla. Magister Olaus höll upp ett ögonblick och betraktade forskande grefvinnans anlete. Hans ögon skimrade af underbar glans. Det tycktes nästan som de skulle velat tala ett annat språk än munnen. — Aurora! — utbrast han plötsligt och lutade sig fram, liksom ärnade han fatta hennes hand. Hon drog sig häftigt till baka. — Hvad viljen I mig, mäster Olaus? Gå! lemna mig, eller jag kallar mitt folk! — Hvad viljen I mig? upprepade han och hans röst skälfde. — Vet då att jag hatar dig, som så ödmjukat mig, som kommit mig, att liksom Baals dyrkare, slicka den jord, som du trampat. Nej må du lida det straff, som dig är fullkomnadt, eller har du glömt, hvad du bad mig om den qvällen... Har du glömt hvad då qvalde din själ? Hon stirrade på honom ett ögonblick. En plötslig ingifvelse tycktes få makt med hennes tankar. — Säg hvar är hon, hvar är mitt barn? — skrek hon och skyndade ånyo mot honom — Mäster Olaus, för mig genast till henne. — Om jag kunde det, skullen I ej följa mig. — Jo, jo! På mina knän ber jag Er, mäster Olaus! — Du har då icke nyligen sett henne. — Nej, icke på aderton år; ack jag skall evigt tacka Er, bedja för Er, om I fören mig dit. Han tog ett steg emot henne, men hejdade sig plötsligt och rättade ut sig till hela sin längd. — Förrädiska hexa! — skrek han, och hans grå ögon glänste.
Till stor olycka för Landet, och försvårande af dess uppkomst, är Sveriges Jord i allmänhet mycket högt skuldsatt: Oberäknadt i Banken finnas mellan 3o å 4° Millioner Cassör, hvilka, lika som Banken, genom Räntor årligen föröka sig, och äro uti sin mån härtill bidragande medel. Dessa Cassör, hvilka före 1809 aldrig voro beräknade till högre Räntor, än den Jorden, så väl i Sverige, som i alla andra Länder i Europa, anses kunna bära, nemligen 4 a högst 5 Procent, hafva sedan den tiden, till största delen uttagit fulla 6 Procent, utan att ens BevillningsProcenten fått afdragas; hvarigenom en ny Ränteskatt af omkring 350 Den 5 Januarii. 2,400,000 Riksdaler årligen utgår, utom förut nämde DiscontRäntor, och för de Millioner, hvarföre Jorden dessutom är skuldsatt i Banken, mot lindrigare förnuftig Ränta. Sist i ordningen komma de få Privata, som ännu låtit sina Capitaler qvarstå i allmänna Rörelsen, hvilka, följande det efterdöme, som lemnäs dem, vid Förvaltningen afDisconters och allmänna Cassors medel, ej anse sig höra vidkännas afdrag af BevillningsProcenter, åtminstone ganska få undantag, hvilka fullkomligt uppvägas af deras antal, som tjena, sina Medbroder mot förhöjd Ränta, så mjcket mindre underligt, som en förökad Penningestock redan betydeligen minskat deras verkliga förmögenhet. Af sådant förhållande torde det mindre gynnsamma svar, som på den af Friherre Wrangel uppgifna frågan, af de fleste Innevånare lemnäs, kunna hämta en säker grundorsak. Betydlig nedsättning af alla Räntor, och i följe deraf en måttlig del af Räntans betalande i Silfver till Bank och Cassör, torde vara bland de kraftigaste medel till Myntets bibehållande i värde samt Landets upphjelpande, emedan det förenar Gäldenärers och Fordringsägares intressen att bibehålla Myntet i värde. Uti Friherre Wrangels Memorial förekommer vidare, att FörsvarsVerket är stäldt på en kostsam och för Landet tryckande fot, samt alt Den 5 Januarii.
Vi våga hoppas, att de många, för hvilka Idun haft lyckan bli en kår vän, ej heller framdeles vilja sakna hennes veckovisit, och uppmana därför särskildt våra kvartalsoeh halfårsprenumeranter att ju förr dess hellre förnya sin prenumeration till det med juli ingående andra halfåret, innan sommarens öfriga planer behöfva upptaga deras uppmärksamhet. På Idun och / duns Nlodeoch Mönstertidning sker abonnement å hvarje postkontor efter nedanstående kända billiga pris: Idun med illustreradt romanbibliotek D:o d:o med Modetidn. utan kol. planscher D:o d:o jämte planscher. O, vore mjuka divanen Min kära, mossiga sten! Och mattan — blommiga planen, Och lampan — kvällsolens sken! Ack, vore hvar hviskande tärna En smärt och skimrande björk; Hvar bugande herre — hur gärna! — En gran, som susade mörk! Musiken — fåglarnes kvitter Och sorlet — böljornas sång! — Men i salongen jag sitter, Och tiden göres mig lång. I liten skala framstår denna motsatsens förmåga att framhålla och belysa det, som är af annan natur än det själft, i den effekt alster af mänsklig konstfärdighet göra ute i naturen och tvärtom naturalster i den kultiverade världen. Mången har nog märkt, huru de saker, han medför ute i vildmarken, få liksom förhöjdt värde, ja, hans eget vanliga 1893 ur kan låta honom erfara något af den verkan, ett stycke förvirradt affall från galanteriboden gör på en skogens åbo, i hvilkens hem det aktas som en värderik artikel och får en bemärkt plats. I ett dylikt hem fann antecknaren ett tarfligt begrafningskort i två exemplar i glas och ram ofvanför sängen; några simpla snirklar gjorde det i ägarens ögon till något, som stötte på konstverk. Å andra sidan vinna naturalster på att flytta in i det odlade hemmet; icke ens den fattiga ljungplantan misspryder divansbordet, ja, där ser man vid aftonlampans skimmer kanske först, huru täck hon i själfva verket är.
Skulle äfven den händelsen inträffa, att vi finge ett annat representationssätt, sä mäste man likväl alltid förutsätta, alt Ridd.secret. kommer att fortfarande utöfva vissa delar af sin nuvar. tjenstebefattning, hvilka i allt fall för R. o. Ad. blifva af mycken vigt, såväl i afseende på de genealogiska tabellernas vidmakthållande, sorn i afseende på alla de äldre och nyare, på Riddarhuset hefiutliga handlingars bevarande, äfvensom för utdelandet af pensioner och stipendier, förvaltningen af Riddarhusets cassör o. s. v. hvilka befattningar hvar för sig väl äro af mindre vigt, men sammanlagda äro ganska betydliga. Visserligen skulle hans lönevillkor i sådant fall kunna något inskränkas, men om man vill påräkna en skicklig och fullt pålitlig person, bör man icke derpå fästa särdeles afseende; aldraminst ett afseende, sorn skulle vara menligt för tjenstens tillsättande nu, då den är af mycket större vigt, än den sedermera skulle komma att blifva. Jag afstyrker således helt och hållet förslaget att tillsätta Ridd.secret.tjensten på conslitutorial, och får äfvenledes anmärka, att jag icke kan undgå att inse, alt det vore att något kringgå det beslut, som R. o. Ad. redan fattat, i afseende på Ridd.secret.tjenstens framtida tillsättande; enär i detta beslut ingenting finnes nämndt om tjenstens tillsättande på conslitulorial i annan händelse, än då en Ridd.secret. afgått och Ridd.Direct. antagit en annan på conslitutorial, hvilket gäller intill dess R. o. Ad. hunnit derom fatta sitt beslut. Gr. Cronhjelm: Den siste värde talaren har såsom skäl emot mitt yrkande anfört, att han fruktade, det R. o. Ad. möjligen skulle komma i saknad af skickliga sökande till tjensten, itali mitt förslag antoges, enär den värde talaren trodde, alt den person, som pä sådant sätt tillsattes, icke skulle kunna påräkna någon befordran i Rikets tjenst, under den tid han vore constiluerad.
Statens tillgångar för närvarande, och i anseende till de mångå och dryga behof, som för öfrigt nu förekommit, icke medgifva det årliga anslagets okände, kan Utskottet ej tillstyrka, att nå - Sta tsUt skottets Betänkanden. i285, gro medel dertill anvisas, utan lära Riksens Ständer i underdånighet anhålla, det täck-, tes Kongl, Maj:t i Nåder anbefalla de redan g i Ine tillgångarnes användande på ett sätt, som närmast uppfyller ändamålet, I afseende på den uppgifne erforderliga Summan till reparationers verkställande, så har, af nyss anförde skäl, Utskottet icke kunnat föreslå bifall till en så betydlig anvisning ; men då deribland förekommer, dels oundvikeliga förbättringar, som böra skyndsamt verkställas, dels sådane,hvilkas uraktlåtande skulle inom korrt lid förorsaka Statsverket mångdubblad kostnad, har Utskottet trott, det borde nödige medel dertill anslås och deremot all fråga om egentliga nybyggnader och embellissementer till en annan tid uppskjutas, utgörande, enligt det upprättade kostnads-förslaget, hvad som kan till denna angelägna beskaffenhet hänföras. 1:0 Till Jordflyttning och planering vid Syd-Östra Strandmuren 206:24* "> 2:0 För iståndsättandet af Sydvestra Canal Stranden 56o;— - 5:o Till nya fenster i Slottet med förutsättande, att de oskadade Rutorne samt beslagen användas 1,590:28.5* 4:o Då Gudstjenst hvar tredje Söndag förrättas i Slottet och Orgel-Verket för bristfällighet icke kan begagnas, anses för dess iståndsättande böra beslås , 200; *—< - 1286 Stats-Utskottcts JBetänkanden. 5:o
Föredrogs å njm meddeladt Utdrag af Hedervärda BondeStåndets Prolocoll den 6 dennes, med inbjudning till Med-Stånden alt förena sig i Bonde-Ståndets öfver Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande, N‘.o 5, angående grunderne för förändrade föreskrifter om bränvins-bränningen och hvad dermed har gemenskap, fattade beslut; men i följd af Borgare-Ståndets beslut vid pröfning af samma Utlåtande, fann Borgare-Ståndet denna inbjudning icke kunna antagas. S. D. Föredrogos å nyo Bevillnings-Utskottets Utlåtanden och Memorial: N:o 3o, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets betänkande, N:o 2 1, angående förehafd granskning af Post-Taxorne för inrikes bref-växlingen; Lades till handlingarne; Jii/i. till It. St. Vtdr. d. 9 Oct. 1S34- N:o 3i, på grund af gjord anmärkning vid Befänkandel, N:o s5, i anledning af Kongl. Maj:Is Nådiga Proposition, angående fortfarande lindring och befrielse i afseende på Bevillniugen för staden Borås; Ladesiill liandlingarne; N:o 32, om serskild aflöning för den person, som under en Cancellists sjukdoms-förfall kommer alt förrätta hans tjenst; Bifölls; och N:o 33, till Högloflige Ridderskapet och Adeln, i anledning af dess återremiss af Memorialet, N:o 24, rörande anmärkningar emot Betan» kandet, N:o 4» angående den af Herr Friherre Sprengtporten och Herr af Robsahm hos Högloflige Ridderskapet och Adeln väckta fråga om fastsLällandet af en viss accis-afgift å bränvin, som till Stockholm och Rikets större städer införes; Lades till liandlingarne. S. D. Föredrogos å nyo Banco-Utskottets Retänkandén och Memorial:
Bevillningsutskottet endast bordt befatta sig med föreslåendet af en TullTaxa, sådan Utskottet den lämpelig ansåg, i händelse de deruti uppförda varor skulle blifva till införsel tillåtne. Visserligen möter härvid den svårigheten, att BevillrsingsUtskottet vid bestämmandet af den blifvande Allmänna Bevillningen icke kan påräkna det bidrag, sorn sk,ulle kunna erhål - 2^2 Den 28 Junii f, m. lat genom Tullafgifter för de nu till införsel förbudne varor, derest de till en del eller helt Och hållet skulle framdeles få importeras; mea för min del tror jag det en sådan Tull, äfven under de förhållanden ifrågavarande Betänkande förutsätter, skulle gifva en eå osäker och vacklande inkomst, att den svårligen kan upptagas i någon säker calcule. Mensklig» förutseendet synes ej på förhand kunna beräkna verkningarne af den föreslagne nya Tulltaxan. Det skulle kunna hända, att den å visse varor förelagne Tullafgiften vore så hög, att de ej kunna importeras, i hvilket fall äfven Tullafgiften uteblef; det skulle å annan sida vara möjligt, att Tullafgiften å andra varor vore allt för låg, för att skydda inhemska producenter och att Regeringen alltså, till följe af dess rätt fann för godt, att slike varor till införsel förbjuda, då Tullafgiften med detsamma i lika mohn försvann. Vid ett sådant, i sakens natur grundadt förhållande torde det synbart leda till missräkning, om Bevillningsutskottet å införväntade högre Tullinkomster grundade en nedsättning af vår Bevillning, med hvars bestämmande Utskottet alltså torde kunna fortskrida, utan afseende på utgången af den väckta frågan om större Handelsfrihet, hvars behandling tillhör ett annat Utskott. Utaf dessa skäl får jag ödmjukeligen föreslå återremiss af Betänkandet, i den form det nu äger, samt att Höglofl. Utskottet må Den 28 Junii e. m. 283 anmodas inkomma med en efter dess åsigter uppgjord Tulltaxa, under det enkla förutsättande, att den kommer att gälla, i afseende på alla de artiklar Konung och Ständer, genom serskildt beslut, finna för godt till införsel tillåta.
]V:o 87, i anledning af återremisserne på Memorialet, N:o 3a, angående urtima Riksdagar: lades Lill handlingarne. S. D. Vid (öredragning af Iiögiollige Ridderskapets och Adelns Prolocolls-Utdrag för den 5 i denna månad, med inbjudning att deltaga i den af Ridderskapet och Adeln beslutade anmodan till Expeditions-Utskottct, att uppsätta förslag lill Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående de vid denna Riksdag fastställda lmfvudgrunder för Rikets Ständers Banks rörelse och förvaltning, fann Ståndet för godt att i denna anmodan till Expeditionsutskott et instämma. Från Hö glo fl. Ridderskapet och Adklk. S. D. Å nyo föredrogos och biföllos Ståts-Utskottets den 5 och 9 dennes på bordet lagde Utlåtanden: ft:o 4f9> i anledning af väckt motion, 20 Fröt. Vt dr. d. 12 Mars i83S. om de vilkor, hvarpå Fullmägtige i Riksgälds-Contoret ega alt upptaga lån, N:o 43I> > anledning af Herr C. C. Hallings motion, rörande en förbättrad inredning af Riksgälds-Conlorets förra hus, som begagnas af ofrälse Riks-Stånden samt Rikets Ständers Utskott, äfvensom en uti Bonde-Ståndet väckt motion, i afseende på förändring uti Ståndets sessions-rum. S. JD. "Vid förnyad föredragning af Constitutions-Uf skottets deu 5 dennes på bordet lagde Memorial, N;o o,g, med förslag till ea redactions-ändring i 114 § Regerings-Formen, b<ef den dervid gjorda, och såsom Ståndets gemensamma tanka förklarade, anmärkning till ConstitUtions Utskottet hänvisad, alt nämnde förändring icke är nyttig eller nödvändig. S. D. Lades till handlingarne Constitutions-Ulskottets den 5 dennes på bordet lagda Memorial lill Borgare-Ståndet:
Kyrkoherden Janzon alt vidare fullkomna sin sinnrika uppfinning, målle för Statens räkning mot eli belopp af 1,500 R:dr b:ko inköpa ifrågavarande glob, hvilken derefter kunde öfverleninas till Velenskaps-Akademien eller till något af hufvudstadens större allmänna undervisningsverk, eller lill ettdera af rikets Universiteter, och då Rikets Ständer jemväl insel! densammas ändamålsenlighet och det gagn för undervisningen, det skulle medföra, om eller denna modell dylika glober förfärdigades och vid Elementar-Läroverken blefve alt tillgå, hafva Rikets Ständer beviljat den föreslagna summan, 1,500 R:dr b:ko eller 2,250 R:dr R:mt till inköp , Expeditions-Utskottets För ill underd. Skrifvelse, iV.-o 222. 89 köp af (Ion utaf Kyrkoherden Janzon förfärdigade astronomiska glob, med förklarande, alt densamma bör till Vetenskaps-Akademien öfverlemnas, för att derstädes hållas .tillgänglig. Rikets Ständer hafva således, till föremål, beroende på Ecklesiastik-Deparlememels handläggning, till utgående från Riksgälds-Kontoret, beviljat följande Extra Stats-anslag: För en gång. med ^ årligen. Riksmynt. Riksmynt. R:dr. ö. R:dr. ö. Till inköp af boställe åt en Kapell-predikant inom Tyngsjö, till Malungs pastorat hörande kapell-lag — 4.500 — „ uppförande af en kapellbyggnad vid Muonionalusta . — 4,800 — „ inköp af boställe åt en kapell-predikant derstädes .
Utskottets hemställan, sid. 2, rörande Herr Hörnsteins motion, blef af Ståndet bifallen, hvaremot Betänkandet i öfrigt, på grund af gjorda anmärkningar, återremitterades. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Banko-Utskottets Betänkande och Utlåtanden; N:o 43, med förslag till föreskrifter, afseende dels att ersätta upphörd Privat-bank, och dels att underlätta penninge-rörelsen i allmänhet, återremitterades. N:o 44, öfver väckta förslag, angående ändrade föreskrifter med afseende å assigneringen på Banken. Gillades, med den förändring, att de i det föreslagna 4:de mom. af Banko-reglementets 143 § nämnda assignationers minimi-belopp bör bestämmas till 100 Rdr; och N:o 45, i fråga om bildande af en Kommitté, för att uppgöra förslag till ordnande af rikets finansoch penningeväsende; afslogs. S. D. Borgare-Ståndet biföll Stats-Utskottets memorial, Nto 196, angående tiden för nästa revisioner af StatsBankooch Riksgäldsverkens förvaltning och räkenskaper, i sammanhang hvarmed den underrättelse skulle meddelas, att till revisionen den 15 September 1S51 böra städerne Stockholm, Götheborg, Carlskrona, Linköping, Sala och Enköping, hvardera välja en Revisor och en Suppleant: att till revisionen den 15 September 1853 böra städerna Stockholm, Gefle, Upsala, Lund, Wadstena och Sigtuna, hvardera, utse en Revisor och en Suppleant; och att städerna i 4:de och 5:te klasserna äro berättigade alt, i fall de icke sjelfva vilja sända Revisor, i Stockholm eller annan stad dertill utse och förordna någon af sådan egenskap, som 70 § Riksdags-ordninningen föreskrifver, under iakttagande af hvad 14 § i samma Grundlag stadgar. jProt.-Utdrag den 21 Juni 1851. Från Hederv. Bonde-Ståndet. 337 S. D. Föredrogos och remitterades till Stats-Utskottet Kongl.
En sådan löntur är, hvad motionären äfven antydt, endast lämplig emellan likartade sysslor, till hvilka man befordras efter jemförelse af meriter, men hvarje academisk Lärare liar blott utsigt till en plats, hvarföre af lika meriterade en kan vid 30 år, en annan vid 50 år först vinna målet, och det är just dessa sednare, redan missgynnade, som väntan hårdast träffar. Vidare anför motionären, att ingen annan bana fordrar längre lärotid, ingen annan vanligen större ansträngningar och uppoffringar, innan målet vinnes och svårligen finnas många, uppå hvilka man har större anspråk på beträdaren. Dess verksamhets-sfer är oändlig, allt, sorn rycker honom derifrån, är det allmännas förlust. Extra inkomster eger han inga; extra utgifter för bibliothek, litterära föreningar, correspondence m. in., högre än sig låter beräkna. —• Grunden, hvarföre Professors-lönerne i Upsala nu är o mera otillräckliga än förr: ligger icke blott i de stegrade vetenskapliga anspråken och den ökade lefnadskostnaden, utan hufvudsakligen deruti, att Professorerne såsom ofBih. till R. St. Fröt. 1S44. 4 Sami. 1 Afd. 15 Haft. 5 34 Stats-Ulskoltels Utlåtande, N:o 41. fentlige examinatorer icke nu anse sig böra lemna enskilda collegier emot betalning, hvaraf de förr beräknade vanligen 1,000 it:dr årligen, utan lennia denna förtjenst åt yngre Lärare, utan att derföre undandraga sig enskild undervisning.
För Utskrs klandrade fåordighet torde gälla samma ursagt som för en viss talare, då han påstod sig icke vara förbunden att tala, när han icke hade något att säga. Jag tror ock, att Utsk. i sak icke haft mer att säga, än det sagt, och med en hop tomma ord lärer icke mycket vinnas. Jag yrkar bifall till berättelsen. Hr Dalman: Under åberopande af Hr v. Bartmansdorffs yttrande, att man icke uträttar något med ord, hoppas jag, att hans lösliga ord icke uträtta något emot mina ovederlagda anmärkntr i sak. Att man funnit sig nödsakad göra anmärknrr såväl emot en för långt drifven anmärknrsrätt, afseende en småsak, som mot en för långt uraktlåten anmärknrsrätt, afseende vigtiga förhållanden, bevisar i Den 4 December e. m. 79 dubbel målto beskaffenheten af Utsk:s förfarande. Jag kan icke afstå från min begäran om återremiss. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabr.: Det ur ledsamt, att Utsk. icke kunnat gora Hr Baiman till lags; men jag tror, att revisionsberättelser aldrig kunna så uppställas, att hvar och en kommer under fund med allt, hvad han kan vilja veta. Det blefve då nödigt att afskrifva alla räkenskaperna, hvilket åter blefve så vidlyftigt, att det åsyftade ändamålet fördenskull icke vunnes. Hr Dalman har sjelf synts tillerkänna Hr Stuarts anmärkn:r en mindre vigt; och jag vill icke ingå i något försvar för siffrorna, dem jag icke granskat så noga, att det ju ej är möjligt, det någon felaktighet deri har kunnat inflyta. Jag skall i stället bålla mig till Hr Dalmans arnnärkn:r. Den första af dessa angick de år 183r till gevär använda medel, hvilka Hr Dalman beräknade till 62,000 r:dr, såsom utgångna af ordinarie anslagen. Härifrån torde likväl böra afdragas såväl kostnaden för gevärs reparerande sorn passevolance för gevären, hvilken icke kan utgå från extra stat, emedan den sednare utgår årligen efter contract och reparationen skall ske för förrådens räkning.