Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den älskar fastmera det lysande och fulltoniga, synnerligen i de hänseenden, der en viss högtidsklang är i sig sjelf enlig med tillfällets art och natur, såsom just i afseende på gudstjenst och andra högtidliga religiösa förrättningar, vigsel och sådant mera. Den siste värde talaren har ansett, att »gloria major», eller det högstämda lofvet, icke bör hafva sin plats förr än längre fram under gudstjensten, och långt efter det syndabekännelsen blifvit aflagd. Jag deremot tror, att vid inträdet i helgedomen bör den första känslan vara riktad mot Herren. I samma stund, som jag lyfter raina tankar till Honom, upstår ett behof att äfven tacka, prisa och lofva Honom; och först då märker jag min egen ringhet och felaktighet; först då är rätta stunden för syndabekännelsens afgifvande. Jag tror derföre icke, att nu gällande ritual i denna del behöfver eller bör vidkännas någon förändring. Då Utsk. jemväl i öfriga delar, efter min öfvertygelse, troget och riktigt upfattat allmänna tänkesättet i detta ämne, anhåller jag om propos. på bifall till Utsk.-s hemställan. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: Sedan det nu är be kant, att PresteStåndet för sin del antagit det nya handbokslörslaget, men Borgareoch BondeStånden deremot bifallit Utsk:s Betänkande, är denna fråga vid innev:de Riksdag förfallen; det synes således vara bortkastad tid att vidare orda derom. Men då frågan onekligen är af vigt, och något måste göras för att lugna de ömma samveten, hvilka icke finna sig tillfredsst&Ida med det nuvarande förhållandet, samt på det att K. M:t må vid nästa Rike - »72 De» 8 Februari e. ro. dag till lt. St. åter kunna framlägga ärendet till förnyad behandling, får jag hemställa det R. o. Ad. ville, roed afslag å Utsk:s Betänk., för sin del besluta, att hos K. M:t i undihet anhålla, det K.
Bifölls. S. D. Efter förnyad föredragning af Expeditions-Utskoltets Memorial N:o 9, i anledning af återremiss af Utskottets förslag till § i Riksdags-beslulet rörande Sveriges och Norriges ömsesidiga förhållanden, godhändes Utskottets i detta Memorial afgifna yttrande. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af ej mindre Expedilions-Utsholtets Memorial N:o 10, i anledning af återremiss af Utskottets förslag till underdånig skrifvelse om befrielse för åtskilliga stapelstäder att hålla ständigt upplag af salt, än äfven i sammanhang dermed ifrågavarande till Rikets Sländers pröfning ånyo öfverlemnade skrifvelse-förslag, blef delta förslag af Preste-Slåndet godliändt, och lades förenämnda Memorial till handlingarna. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta StatsBevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ehonomi-Utshollets Betänkande N:o 20, i anledning af väckta motioner om draw-back eller restitution af erlagd tillverknings—afgift för exporteradt bränvin. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos å nvo, Konstitutions-Ulsholtets Memorialer: N:o 46, i anledning af Riks-Ståndens beslut, rörande det uti Konstitutionsutskottets Memorial, N:o 53, framslälda förslag till ändring i 14 § I mom. Riksdags-ordningen. Inbjudningen antogs icke, och voterings-proposilionen godkändes. N:o 4 7, i anledning af Riks-Ståndens beslut, rörande det af Konstitutionsutskottet i Memorialet, N:o 54, framställda förslag till tillägg uti 75 § Riksdagsordningen. Inbjudningen antogs icke, och voterings-proposilionen godkändes. N:o 48, i anledning af Riks-Ståndets beslut, rörande det uti Konstitutionsutskottets Memorial, N:o 35, framstälda förslag lill åtskilliga ändringar i Riksdagsordningnn, angående Ridderskapets och Adelns representations-rätt. Volerings-propositionen gillades.
S. D.'Föredrogos oell Inrles till handlingnrne Stat -IJiskottéts Memorial: N:o 3oi, i anledning af erhållen åLei remiss å Stats-Xtskottets Ut låtande jv:o 25r; N:ö 809, i anledning af erhållen återremiss på Stats-■ Utskottets Ullålande ]\:o 2^5. St). Föredrogs å -nyo och återremitterades Allmänna Besvärsbch Oeconomie-XJtskottets UlVManåe, N;o i32, i anledning af väckt motion, om åtskilliga förändringar i Armeens organisation o^h Rikets försvars-verk. S. D, Föredrogs å n vo Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets ytterligare Utlåtande, JN;o ii3, i fråga om åtskilliga lineslagna åtgärder till lindring i rus'ningsoch rolerings-besväret: Ståndet biloll Betänkandet N:ö 119, med de i Utlåtandet 'i:o 133 föreslagne förändringar. S. D. Föredrogs å nyo Lag-XI t skott el? Utlåtanden: Nio i 46, i anledning af .anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 58, öfrér Riksdagsfullmtietigen Anders Anderssons från Vesterås Län motion, 0111 ändring af 3o §, i Concurs-Lage 11, lades till handlingarne; N;o x/f8> öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N;o 81, i anledning af Kongl. Mai:ts Nådiga skrifvelse, med öfverlemnande af Lag-Comiteens förslag lill allmän Ci vil-Lag, äfvensom öfver väckta motioner, hvilka dermed stå i sammanhang: Ståndet biföll Betänkandet N:o 81, med den förändring' och det tillägg, sorn i Utlåtandet N;o 148 blifvit föreslagna. Från Vallöf!.’ Borgare-Standet.
Matts och Rikets Commerce-Collegium, som desta inedel förwaltar, hos Kongl. Maitt i underdånighet anmält, att Collegium för de bada sist framflutne ören häftar för en skuld af lo,2Z7 R-dr samt till löpande utgifter ärligen behöswer 1 r » 12,000 Riksdaler; Och emedan Premier dels för fina Lärfters tillwerkning, dels för Kaiuulls, och Bomulls - Spänad ät Fabriguerne i Landsorterne, aro grundade i allmänna Författningar såsom medförande 'verkelig nytta, och hwad enstildte personer af detta anslag i öfrigt åtnjuta, syftar till serskildta gagneliga föremäl samt destutom icke utan rubbning i den säkerhet, som är hwarS och ens rätt, kan indragas, sa länge ätagne skyldig - 6)4 Den iz Junik. heter fullaöras, har förtby Kongl. Majst trott, att Stats-Utskottet lika med Konal. Majit funne, det nödiga medel böra ansins sa wäl till skuldens betalande, som till de fran årets bönan fortfarande utgifter; i hwilket andania! Kongl. Mant, m-d öfverlemnande af de till ämnct hörande Hanolinoar, framställt detsamma tili Stats-Utstottcts handläggning och åtgärd. Wid färehafwande häraf har Utssottet inhämtat, det Riksens Stander wid Lagtima Riksdagen »809 och iZro minskat ifragawarandc Ctats-anslag under den förmodan, akt ändamalet af Manufacturerncs och Fiskerierncs bedrifwande och uppmuntran, skulle kunna befordras med det återstående beloppet 4,;oo R:dr; Men dä Stats-Utskottet nu anser denne indragning medföra menliga följder för allmänt nyttiga Näringsgrenar, hwilka böra uppmuntras men icke beröfwas den omwardnad, svin dem bibchäller, får Utskottet ej mindre i anledning häraf, än uppå de af Kongl. Mast i Nader yttrade grunder, desto häldre tillstyrka, att till dcfic behof hädanefter pa
Tjenstemans handräckning, den ovilkorligen och vid ansvar såsom för tjenstefel skall meddelas; Bev.-j Bogsamt jtllm. Besa.- och Oecon.- Ul.sl:s Utlåtande N:o 8. i 3 e) att jemväl bör tilläggas, att KronoStadseller Police-betjent, som öfverbevises alt hafva baft kännedom om att Författningen öfverträdes, men den brottslige icke åklagar, bör suspenderas med förlust af lön, 3 månader första gången, sex månader andra gången och mista tjensten tredje gången; f) att beslags-anspråk icke må ega rum i annat fall, än att redskapen är falsk, då den ock genast bör utbrytas; g) att Krono-Fjerdingsmäns beslagsrält är olämplig, åtminstone på alla de ställen och orter, der denna tjenst går tourvis och ömsas hvarje år från det ena hemmanet lill det andra ; b) att då bränvinsbränningen nu mera är så kringspridd, att den bedrifves nästan i hvar koja, och när man tillika anser den vara af nytta för landet, är det förgäfves man använder vanliga controller mot oloflig tillverkning och försäljning; till upptäckande af desse brott, är således enda verksamma medlet alt tillskapa ett hemligt Police-system, genom tillåtande af hemliga angifvelser. Vid 5g:de §. a) att böterne i denna §. böra höjas, samt i korthet nämnas hvad sorn förstås med redskap, som är beslag underkastad; b~) att de i denna §. omnämnde brott närmast kunna jemföras med det i 44;de §. af Kongl. Förordningen den 9 November i83oonx lurendrejeri m. m. omförmälde fall, då Tillsyningsman vägras visitation eller uppehälles, hvilket straffas med 200 R:dr, samt då sådant motstånd göres, att visitation derigenom hindras, hvarå utsättes 5oo R:dr böter; i likhet hvarmed böterne böra i 5g af Förslaget förhöjas; c) att visitation icke bör få ega ram ifrån klockan 10 om aftonen till klockan 4 om morgonen.
Krono-Magazinerne i Riket rymma 170 å 200.000 Tunnor rå säd, eller 340 å 400,000 Tunnor torkad. Deraf upplåtes Magazinsrum till 40 i 100,000 Tunnor torkad, eller motsvarande qvantum rå säd, till StatsContoirets disposition; Magazinsrum till 100,000 Tunnor, att förvaras in natura under Fullmägtiges förvaltning på sätt 3 §. stadgar, samt till 200.000 tunnor torkad säd för pantsättning och belåning, Vid alla sistnämnde Magasin, böra torkinrättningar anläggas, hvilka innehafvare af spannemål, må begagna, emot afgift. Torrkad säd tår inlefvereras och belänas under följande vilkor: 9^8 Den 28 Februarii, 0) Afgifts erläggande för sädens be-* handling b) Att »aden ar torr, ren, oskämd, o bränd och af viss vigt per tunna, bestämd för olika årsväxter och locala förhållanden. r) Endast Råg, Korn och Hafra belänasj samt endast till jemna ioo:de tal af någotdera slaget. Sadén emottages och utgifves antingen efter mått eller vigt, hvdketdera som lämpeligast och rättast vara kan. I båda händelserna bör viss afskrifning äga ram. d) Panten belånas emot 3 procents ranta,’ högst på 2:ne år. Skulle densamma efter sådan tidsförlopp vara odisponerad; behandlas densamma på sätt här nedan stadgas. e) Till pantens beläning fordras ett, af localmyndigheten undertecknadt samt af närmaste tjenstemannen vid Magazinet contrasigneradt, levereringsbevis som granskas och efter öfverensstämmelse med föreskrilne vilkor, godkännes. 1 afseende härå, böra Otdföranden jemte nyssnämnde tjensteman förvara hvar sin nyckel till magazinet, samt ansvara, under viss afskrifning, för beloppet, så vida ej genom eldsvåda, inbrottsstöld, eller dylike händelser, hvilka icke kunna förutses eller förekommas, brist uppkommer, hvilken må drabba inrättningen eller upphofvet.
Likaledes ogillade Ståndet den af Utskottet pag. 3 och 4 framställda grundsats, att Riks-Ståndens olika meningar i frågor om förbud borde underkastas omröstning i Förstärkt Stats-Utskott, samt ansåg Ståndet, i detta hänseende skiljagtiga beslut vara afgjorda genom den i 75 §. Riksdags-Ordningen för frågor af ekonomisk beskaffenhet meddelade föreskrift. Hvad dernäst angår Utskottets behandling af de så kallade speciella anmärkningarne gillades densamma med undantag af puncten 3, rörande hvilken någon omröstning i Förstärkt Stats-Utskott, enligt Ståndets ofvanomförmälda beslut, icke kan äga rum, till följe hvaraf voterings-propositionen N:o 1 ogillades, hvaremot Ståndet ansåg den 3 puncten vara genom 3:ne Stånds beslut af Rikets Ständer antagen. Voterings-propositionen N:ris 2—20 gillades. Vid Art. Blyertspennor biträdde Ståndet den af Höglofl. Ridderskapet och Adeln antagna redactionen samt gillade voterings-propositionen N:o 21. Voterings-propositionerna 22—27 gillades. Voteringspropositionerna 28—31 ogillades, emedan i dem ingår frågan om förbud, och återremitterades på det Utskottet må dels frånskilja de slag af bränvin och sprit, för hvilka enligt Ståndens beslut införselförbud blifvit stadgade, dels uppställa voterings-propositioner emellan de af Stånden antagna olika tullbestämmelser för de till införsel tillåtna slag af denna varuartikel. Voterings-propositionerna N:o 32—81 gillades, äfvensom hvad Utskottet hemställt angående artikeln Ghina bark, pag. 27. Coéf/iirer pag. 29, Decorationer pag. 29—30, Fjädrar andra ej specificerade pag. 38 och 39. Bilt. till R. St. Voterings-propositionerna 82—85 återremillerades i anledning deraf, alt frågan om förbud förekommer i hvarje af dem.
Sorn ifrågavarande anslag skolat i mån af behof utgå, hade hvad för ändamålet ej erfordrats, enligt Revisorernes tanke, bordt återlevereras och öfverlemnas till iiiksg,- kontoret, för att derifrån, så vidt vidare behof deraf gjordes, uppå förnyad reqvisition, åter i vanlig ordning utbetalas; och jemte det Revisorerne derföre anse, att det nu befintliga öfverskottet bör till Riksgälds-kontoret återlemnas, hemställa Revisorerne, att summan må få i rikshufvudboken afskrifvas, helst densamma, om en dylik återleverering ej föreskrifves, i allt fall Transport: 28,845: 8. 7. 888: 16. — 5,272: 24. 19 Transport: 28,845: 8. 7. 888: 16. 5,272: 24. uti särskild redogörelse årligen redovisas. Till f. d. Direktionen för Riddarholms-kyr kans iståndsättande, återstående 114: 47. 11. Uti nådigt bref af d. 2 Februari 1847, gaf Kgl. Maj:t Stats-kontoret tillkänna, att sedan reparations-arbetena å Riddarholrns-kyrkan blifvit fullbordade, Kgl. Maj:t, i sammanhang med fattadt beslut, angående framtida vårdande af och tillsyn å kyrkan genom dels Riks-marskalks-embetet, dels Ofver - intendents-embetet, förordnat, att, efter det, af den till ett belopp af 390 R:dr 4 sk. 4 rst. hos Stats-kontoret innestående behållningen å de för försåld tak-koppar influtna medel, en summa af 50 R:dr blifvit utbetald såsom ersättning till den person, hvilken bestridt sekreterare-göromålen hos Direktionen för nämnde kyrkas iståndsättande, återstoden deraf skulle genom Direktionens försorg öfverlemnas till Riksmarskalks-embetet; och anbefalltes Statskontoret att beloppet, på skeende reqvisition, utbetala.
' » » Du sade väl, att jag inte tar emot. » Den af själsrörelse osäkra stämman lät barsk och sträf. » Det sade jag visst, men han har fått stenskärfvor i ögonen, och hustrun är så rent förtviflad — hon tror nu inte på någom annan läkare. » » Jag är sjukare än han — säg honom det. » Från tamburen utanför hördes ett tungt stö- nande och en stämma, som tycktes tala tröstande, uppmuntrande ord, afbrutna af snyftningar. » Låt dem komma in! » Hvarför han öppnade sin dörr, visste han ej själf. Kanske af behof att se andras lidande. Kanske för att slippa vara ensam — för att komma ifrån sig själf och — för att få uppskof. Det var förfärligt, så tilltygade dessa ögon voro, isynnerhet det ena — för det fanns intet hopp. Hvarifrån han fick kraft, lugn och säkerhet på handen, fattade han ej, men aldrig hade han utfört en lyckligare operation. Först när han slutat, sveko krafterna, och han måste stödja sig mot skrifbordet för att ej falla; men i hans ögon låg samma varma glans, som då han första gången aflade den hippocratiska eden i sitt hjärta. » Mister jag min syn — jag menar på båda ögonen? » frågade patienten, en starkt byggd, groflemmad karl, så ödmjukt att läkaren rördes däraf. » Det ena kan möjligen räddas », svarade han dröjande. » Vi skola plåstra om det på bästa sätt. Jag skall titta till er i morgon. » Så inne var han i sin gamla läkareifver, att han glömde, att det för honom ej skulle finnas ett i morgon och ej heller kraft att hjälpa. » Kommer doktorn verkligen? » Det var hustrun, som talade, och hennes af gråt uppsvällda ansikte sken af glädje. Nu mindes han! Det var ett förfärligt ögonblick! » Om jag ej kan komma själf, skall jag sända någon annan — lika skicklig. » » Det är inte doktorn i alla fall. » Det rörde honom och gjorde godt på samma gäng. » Orkar jag åka ut, så kommer jag! » Hon såg på honom och märkte nu först, hur sjuk han såg ut.
Att denna anläggning, om densamma af Staten erhölle behöfligt understöd, således skulle hära sig, torde vara lätt att inse, och jag vågar i detta fall lör öfrigt hänvisa till en åt Utskottet öfvcrlemnad Bih. lill R. St. Prol. 1856 — 1858. 4 Sami. 1 Afd. 4 llund. 11 Haft. 8 34 Slals-Utsleotlels Utlåtande M 25.3. och granskad kalkyl öfver trafiken, så mycket tillförlitligare, som man genom erläggande af vägpenningar i trakten af Borås haft tillfälle att temligen noggrant be räkna den nuvarande rörelsen. Det återstår då att tillse om någon säkerhet finnes derför att förelaget verkligen kan komma att utföras, i händelse äskade låne-medel dertill af Rikets Ständer beviljas. Att något tvifvel i detta hänseende icke rimligen bordt hos Utskottet upsptå, hoppas jag med öfvertygande bevis kunna ådagalägga. AT de hos Utskottet i denna fråga företedde handlingar är nemligen utredt och styrkt, att, sedan fullständiga undersökningar genom Herr Öfversten m. m. Ericsons försorg och under hans ledning å alternativa linier egt rum, rörande sträckningen af den ifrågaställa jernvägs-anlägghingen från Borås till vestra stambanan, och bemälde Herr Öfverste, efter granskning af de uppmätta och afvägda liniernas beskaffenhet, förklarat den till Herrljunga framgående linien vara den bästa och lämpligaste samt behörigen granskade och godkända kostnads-förslag och arbetsplan derefter blifvit upprättade, det bolag, som bildat sig för ifrågavarande jernvägs-anläggning och tecknat sig för ett aktie—Kapital af omkring 900,000 R:dr, eller för ungefärligen 'Aidel af anläggningskostnaden, och af hvilket kapital redan för mer än 8 månader sedan inbetalts ett belopp öfverstigande 100,000 R:dr.
För bedömmandet af uppgifna behållna inkomsten från öfriga, denna Art. tillhörande, verk ock inrättningar lages i beräkning: värdet af derstädes befintliga byggnader; värdet af inachinerier och apparater, som för rörelsens drifvande användas; befintliga förlager af rå-ämnen och fabrikater, samt rörelsefond. Fem proc. af den hufvudsumma härigenom uppkommer, — sedan arbetslön, byggnaders underhåll, och andra för rörelsens drifvande oundgängliga kostnader derifrån afdragits, — anses svara emot den behållna inkomst, hvaraf bevillning med fem för hundrade utgöras. Mom. 2. Mjöl q va mar, ehvad de drifvas af eld, vatten eller vind, värderas till bevillning efter enahanda grunder, med fastadt afseende på qvarnarnas belägenhet i De ii i Februari. mer eller mindre sädesrika orter, vid större eller mindre betydliga städer, qvarnstenarnas antal och gång, antingen för hela året, större eller mindre del deraf, beloppet af den tull som tages, och dess påräknade årliga intägt, jemförd med ortens gångbara sädespriser. Mom. 3. Hvad i föregående mom. är sagdt om qvarnar, tillämpas i alla afseenden om sågar. Mom. 4- Jemte de i förestående mom:r angifna grunder, bör i allmänhet starkare afsättning och locala fördelar tagas i beräkning för utrönandet af behållna inkomsten, så att de verk, hvilkas åbyggnader äga ett ringare värde, dock varda taxerade i förhållande till den rörelse som § 3y. fr. § 28 Bevts-förordn. Utöfver den bevillning af behållna inkomsten, som i det föregående af denna Art.-är stadgadt, erlägga: Kortfabriker, stämpelafgift Krutbruk, för hvarje tillverkad centner krut, enligt attest från K. Krigs-Collegium Dylta Svafvelbruk: för hvart skepp:d svafvel för hvart skepp:d victriol för hvarje tunna rödfärg § 38. fr. § 3o Bev:s-förordn. Kolningsfrihet på kronans allmänningar eller recognitions-skogar, för hvarje stig, beräknad till 24 tunnor.
Ständer hafva, i anledning deraf, ur de 3:ne sednare årens JSiarkegångs-Taxor för Länen inhämtat, att priset på denna Ränte-persedel varit betydligen olika, nemligen i en del af Länen de sista åren upphöjdt mer än dubbelt, i andra åter, såsom Kopparbergs och Gefleborgs, uppfördt alla 3 åren till lika belopp titan någon förhöjning det ena året emot det andra; Och, emedan allt detta synes utmärka, att någon viss grund för prisets bestämmande icke finnes, samt Osrnundsjernet icke heller är af den natur eller egenskap, att det kan jemforas med sådana persedlar, som utgå efter det i Jordebolcen åsätta Kronovärdi, hafva Riksens Stander, på det ett så skiljaktigt förfarande må upphöra och icke vidare gifva anledning till klagan öf. ver en olika eller ojemn beskattning i denna del, ansett lämpligt och billigt, att någon viss grund fastställes, hvarefter vid de årliga Markegångs-sättningarne priset å Osrnundsjernet bör bestämmas. En sådan grund igenfinnes ock i Kongli Brefvet den 20 Augusti 1733 angående Osmunds-jerns-räntans utgörande i Vermland och Herike, hvilket upplyser, att Osinunds-jernet blifvit ansedt lika med Tackjern, samt i Kongl. Brefvet den 25 Febrnarii 1790, der enahanda jemförelse af dess beskaffenhet och värde förekommer; och det är för öfrigt äfven upplyst, att föga skillnad varit gjord emellan det valda Underdåniga Skrifveherl och det ovalda eller så lcallade grofva Osmunds-j jernet.
Om någorstädes så tillgår, anser Utskottet ett dylikt förfarande icke hafva stöd i gällande föreskrifter, och det beror alltså icke på lagstiftningen att sådant undanrödja. Då nu härtill kommer, att ansvar för den expeditionshafvande, som låter komma sig till last att icke hafva i behörig tid färdiga de rättssökandes expeditioner och andra handlingar, redan finnes i 19 § af förenämnde Kongl. Förordning bestämdt för hvarje särskild dylik försummelse, och detta ansvar synes tillräckligt strängt; anser Utskottet sig böra vördsamt hemställa, att Måns Månssons berörde motion ej må till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 16 April 1860. Rättelse i Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande Jfå 11, å sista sidan sista raden: är Herr Professoren Sundberg antecknad såsom reservant; hvilket bör utgå. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1860. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Elcon.-Utskottets Betänkande M 14. \ N:o 14. Auk. till Ejp.-Utsk. den 12 Juni 1860, kl. 1 e. m. Betänkande, » anledning af väckta motioner om ändringar i nu gällande Skijtesstadga. För åstadkommande af ändringar uti eller tillägg till de om skiftesverket i riket gällande författningar, hafva motioner blifvit väckta hos Höglofl.
Hvad som i Hög grad måste förundra mig oeh alla deni, sorn lemnat någon uppmärksamhet åL den historiska forskning och för - Den 10 September f. m. 97 förfarenhet, hvaraf så väl reservalionerne, sorn en värd Ledamots yttrande härstädes bära tydliga spår, är att den enkla och naturliga reflexion kunnat undfalla dessa Herrar: hade Skåne, Halland och Blekinge varit Svenska provinser uti Gustaf I:s tid; så hade nog denne Konung besparat oss tvisten om de Halländske Kyrkohemmanen. Man har sagt, för att ådagalägga, det dessa hemman ej äro Krono, att då någon gång Kronan disponerat dessa hemman, har hon endast åt andra öfverlålit Jordeboksräntan; att hvad Kronan sålunda ej kunnat öfverlåta, har Kronan ej ägt. Härvid borde man märka, att deraf, att Kronan icke har öfverlåtit full äganderätt till dessa hemman, följer alldeles icke, att Kronan ej kunnat göra en sådan öfverlåtelse. Sådan klyfning af äganderätt till jordegendom, hvarigenom Kronan bibehåller den egentliga äganderätten, men åt annan man öfverlåter räntan, framvisar vårt Kameralverk uti, snart sagdt, oräkneliga exempel. Men denna distinction är bär öfverflödig; så vida än i denna dag Trippiska arfvingarne innehafva 20 mantal af dessa hemman med full äganderätt; i stöd af Kronans öfverlåtande af denna äganderätt på Adr. Tripp under Drottning Christinas regering. 4i H. 7 93 Den 10 September f. m. Man har sagt: hvad kan allmogen bättre önska, än att blifva Kyrkans och Pastorernas bönder? Hvad bättre allmogen önskar, vet elen väl bäst sjelf, och har tydligen låtit förstå det. Hurudana husbönder Kyrkorna och Presterna ämna blifva, det veta de väl också bästsjelfve, och hafva äfven tydligen låtit förstå det.