Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nunc, quidquid veteres sapiunt sapiuntque recentes, Non sibi, sed populis omnibus id sapiunt.» Skada att ej Cicero fått fälla sitt omdöme öfver den! stranden belägna Cassel eller Castell genom en flottbrygga. Dylika finnas äfven vid Düsseldorff och Strassburg. Under Romarnes tid fanns vid Mainz en stenbro, uppbyggd, som det tros, af Trajanus. Sednare uppförde Karl den Store en trädbro på 28 stenpelare. Af den förra skall man ännu kunna se lemningar under vattnet. På andra ställen vid Rhein, såsom vid Bonn, Neuwied m. fl., har man så kallade flygande bryggor. Dessa bestå af tvenne vid hvarandra fogade större båtar, med gemensamt däck, hvilka medelst ett tillräckligt långt tåg äro ankrade på den punkt i floden, der strömmen är starkast, hvilken ej alltid inträffar med midten af densamma. Tåget uppbäres af 6, 7 à 8 smärre båtar, vid hvilkas främre del det är fästadt, så att äfven de vid bryggans svängningar vända sig snedt mot strömmen. Uppå sjelfva bryggan, eller färjan, löper tåget öfver en slags 8 à 9 alnar hög port, på hvars tvärbalk det fritt slingrar åt den sida, som för tillfället vetter uppåt strömmen, så att tåget alltid på den sidan har sitt fäste. När nu färjan skjutes ut, så bär det naturligtvis af med god fart, tills tåget ligger i linje med strömdraget. Men emedan den af tvenne styren alltid hålles i en åt förn trubbig vinkel mot strömdraget, så drifves den dels af den en gång vunna farten, dels af den vinkel strömmen gör mot dess sida, åter upp till den motsatta stranden. Resan ifrån Mainz till Mannheim har intet att bjuda uppå. Den, som ej skyr en litet högre kostnad och en tidsspillan af två à tre dagar, skulle göra illa, om han ej i stället valde vägen öfver Frankfurt och genom den berömda «Bergstrasse» till Heidelberg. Jernvägen mellan Mainz och Frankfurt gör resan mellan dessa städer till en lustfärd af ¾ timme. På en dylik kan man äfven komma till Wiesbaden inom 15 minuter.
I oell för min förestående flyttning ät landel, anhåller jag att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt få afsäga mig min befattning såsom Bänkman inom 14 Bäukinansafdelningen och såsom suppleant i Const.Utsk. 1 anledn. häraf lillkännagaf Hr Gr. o. Landtm., att val af en Bänkman inom 14:de Bäukm:safd:n komme att förrättas i början af nästa plenum, och anmodade Hr Landtm, jemväl Hrr Electorer att utse en suppleant i ConstUtsk. efter Hr af Wetterstedt. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: Af tjenstegöromål hindrad ali fortfara med B. o. Ad:s förtroende att vara Elektor, får jag detsamma mig afsäga, med anhållan att vid min riksdagsmannarätt varda bibehållen. Hr Munck, Claes Joli.: Hos B. o. Ad. anhåller jag att i och för en resa i tjensteärender, få afsäga mig min befattning såsom Elektor. I anledn. af dessa afsägelse!', hvartill R. o. Ad. lemnade sitt samtycke, anmodade Hr Landtm. Hrr Bänkmän att vid deras nästa sammanträde utse 2:ne Elektorer efter Gr. Björnstjerna och Hr Munck. Upplästes ett af Hr Adelborg, Otto, inlemnadt så lydande mern.: I följd af en i och för mina affairer nödvändig bortresa, på obestämd tid, ifrån hufvudstaden, ser jag mig föranlåten, att nödgas afsäga mig den befattning sora ledamot inom Bevilln:sUtsk., som R. o. Ad. mig uppdragit, men anhåller ödmjukligen, att det oaktadt, få vid min riksdagsmannarätt varda hibehållen. R. o.
Det är en stor skilnad emellan frihet och sjelfsvåld, och jag kan icke tro, att det är lör mycket hegardt, att en prestman, som har ansvaret för sin församlings själavård, får veta, hvilka skrifter, som derinom utspridas, på det att han må kunna bedöma, huruvida dessa skrifters innehåll kan verka menligt eller välgörande på de åt hans vård anförtrodda själar. En talare har här begagnat uttrycket oblyga anspråk, och en beskyllning i denna syftning kastades på Hr Thams försök att erhålla något räddningsstöd mot den hotande faran. Måhända kunde man med mera skäl återkasta detta epithet på dem, hvilka vilja utesluta de personer, som till följd af sin bildning äro satte till att leda själens angelägenheter, från att deltaga i den religiösa verksamhet, som är behöflig och måste utöfvas. Jag tror, att sådant bör ske i sammanhang med presterskapet, och att det alltför väl låter sig göra att gå den vägen. Hrr:ne veta, att det är förbjudet för dem, som handla med läkemedel, att försälja gifter. Det är visserligen en mycket vacker grundsats, att man har rättighet att sjelf pröfva allt och välja det man anser vara bäst; men måhända skulle, under denna pröfning af företrädet mellan läkemedlet och giftet, valet af det rätta kunna komma för sent och giftet redan hafva hnnnit att insmyga sig. Min egen erfarenhet är, att jemte religiösa skrifter äfven andra blifvit kolporterade, hvilkas innehåll jag icke vill nämna. Det kan således icke vara utan skäl, att dessa kolportörer och predikanter åläggas att anmäla sig, innan de begynna sin verksamhet, på det de måtte blifva kände och till följd deraf kontrolleras. Deremot kan jag icke instämma i den delen af motionen, som afser höga plikter och straff; ty jag är öfvertygad att den, som vill af välvilligt hjerta arbeta med presterskapet, icke behöfver några sådana vitén och straffbestämmelser, för att underkasta sig en lag af human syftning.
Båtmanstrupp: om upprättande af en ständig värfvad i Carlskrona 53. Byggnadslagar: angående väckt förslag om nya sådane 4. Cancellie-personal, Utskottets: tillökning deraf 1. Censur å theaterpjeser: om upphäfvande deraf 122. 155. II. Decimalsystem: tillämpning deraf vid indelning och uppmätning af landsvägar , 26. Depositions-bevis: om rättighet för Hypotheks-föreningarne att utgifva sådane 2. 3 Nummer å Betänkandet. Deputerade: om utseende af, för bevistande af invigningen utaf en minnesvård åt Gustaf Wasa vid Utmeland i Dalarne 177. Dödsfånge: befrielse för sockneprest att åtfölja sådan till afrättsplatsen 81. Edgång: om förändring i föreskrifterna dervid 181. Egodelning, laga: angående åtgärder för befordrande af 119. Ekeskog: skyldighet för egare af frälse-ränta, att mot lösen afstå dispositionsrätten dertill lil. 142. Elementar-läroverk, högre: om femårigt i stället för ständigt rektorat dervid 44. » angående ombildning af hufvudstadens fyra fem klassiga 189. Embetsbref: om upphörande af skyldighet för klockare att fortskaffa Domkapitlens och Kyrkoherdars, samt öfverflyttande af detta åliggande på allmänna Postverket 112. 143. Embetseller Tjensteman: om förändrade stadganden rörande afdrag å lönen, under erhållen tjenstledighet, för 166. Embetsverk, hvilkas förvaltning granskas af Rikets Ständers Revisorer: om åläggande för, att lemna uppgifter på de förvaltningsfrågor, rörande hvilka skiljaktiga meningar inom Verkets styrelse förekommit 168. F. Fabriksoch Handtverks-ordning: ändringar deri 62. 63. Fattigvården i Diket: om ändring i gällande föreskrifter derför 130. Fiske: hummer-: om tillåtelse att idka sådant under loppet af hela året 22. Fiskeri-stadgan af den 29 Juni 188g: ändring af 22 § deri ... 94. ISO.
Herr Professoren Cederschöld har anmärkt, dels, att ehuru dess Motion om ändring i In struk - 76 Banko-Utskottets Betärtkamlen. struktionen för Banko-Utskottet varit föranledd i synnerhet deraf, att Utskottet i 3:<1 je §. tycktes, likväl i mörka och obestämda uttryck, vara ålagdt, alt arbeta pa Banko-Sedlarnes förbättring i värde, och bereda, en möjlighet för Banken att sluteligen inlösa dem med Specie Mynt, hvilket den värde Ledamoten åter, på anförde skäl ansett vara skadeligt; hade samma mening i den nya redaktionen blifvit bibehållen, endast med tydligare ord uttryckt; hvadan en ytterligare omarbetning blefve högst nödig, på det i Instruktionen ingen ting ina förekomma, som kan syfta åt Myntets förbättring och sålunda strida mot Riksens Ständers förmodeligen Allmänna afsigt att stadga Myntets värde i dels ock, att då en väckt motion omöjligen kunde rubba och förändra Hankens Natur och Egenskap, innan den blifvit af Utskottet pröfvad och af Riksens Ständer gillad , borde til! vinnande af bestämdhet i uttrycket, orden rubbar ock förändrar utbytas mot syftar till rubbning och förändring. I anledning af hvad sålunda blifvit anfördt, får Utskottet erkänna, att dess afsigt visserligen varit ocb är den som uti Instruktionen också tydeligeri uttryckes, att krediten för Bankens Sedlar borde stärkas, för att vinna stadga åt deras egenskap af Mynt, och att alla medel för vinnande af detta ändamål, borde sorgfälligt iakttagas. Utskottet vill i öfrigt gerna medgifva att de föreslagna orden syftar till rubbning och förändring i stället för rubbar och förändrar, kunnat uti forslaget nyttjas; men Utkotiet har, der na - Tlanko-Utskottets Betankanden. 77 något liufviulsakeligt skal till rättelse icke förefanns, hälst bibehållit den forre redaktionen oförär drad; dock finnér Utskottet för sin del ingen betänklighet, att ju den föreslagna förändringen i detta afseende, niå uti projectet till ny Instrucktion för nästa Banko-Utskott, blifva iakttagen.
iinclunx~l. De genonlgiit~iiclc hnf1~1t1- dragen 110s detta nya iiiw, fiii-st iitt dct som skit11 delioreras o (: li mcning. sjlilfva dekorationen bildn ett helt i en 11y och fnllstiinrligi~~~ Hiiraf f oljer, sHsom en 11 iitl~iindighet., ntt grnidf onnen miste vil1.it ytteret enkel, niivtan opr~file~ncl. Yidurc iir {let fiir hviwje pjes sli ringa motirwntnlet vid dekoreringen anmiirkni.ngs~iil.dt. 17: inligeo iir ett ends nog, tre det hBgsta man scr p5 ett och samma fBreinB1, oc1-1 d&amp; fiir att H storre gtor fistitilkomma en behijflig onlriisling i fiirg eller for~nrerlcan. JZiinfijr clessa lr~~raktersdri~g med t. es. den grekiska eller reniissansticlens kiinncjteckcn. Dessn &amp; a, att fonncns tydliga framtriidancie under alla oii~stii~itliglleter Kr hufvnclvillkoret. Orneringen far ej blanda bort foi * mcn, ntnn skull nnclelmrclna sig densanma, och endust intagu dcn plats och yB net. satt, soill fijreintilet genom sin form anrisnr. l&gt;c~korationsmotire11 iiro llwn m h ~ g a son1 hclst., uttln ndgou sliilrtskitp sinsernellan, och sltil~lit f ran l~vnrandru genoin horisoiitalu, rertilcala eller b5gf ormade lini t~ och lister. Grnudskilnaden n~ellun f ii1.1. och nn blir slleilcs: Por
Sprengtporten* yttrande, får jag förklara, alt jag ingalunda har något emot det ökade anslaget, tvertom hur jag tillstyrkt att en af ledainölerne i Carolinska Institutet skulle få ännu meia än StatsUtsk. föreslagit. Men jag har alltid ifrat emot det villkor, sorn StatsUtsk. här infört. I afseende på yttrandet af 2:ne medlemmar af Carolinska institutet, att jag skulle hafva varit emot detsamma, så får jag blott förklara, att hvad jag under min embetsmanna-utöfning mest bemödat mig om, har varit oväld. Om jag deruti misslyckats, torde snarare tillhöra en sednare tid att afgöra, än just de personer, som förut striilt och ännu strida emot mig. En värd talare har äfven ingått i yttrande om hvad som skulle tilldragit sig emellan honom och mig enskildt. Jag beklagar alt vittnen då ej voro tillstädes. Jag kan blott i allmänhet säga, att jag såsom embetsman undvek att någonsin på förhand gifva ett bestämdt yttrande om min mening. Men jag erkänner också att somlige göra sina framställningar i så förtäckta ordalag, att det behöfves mycken skarpsinnighet, kanske - Den n November e. m. 353 ske meia än på min lott belöper, för att upptäcka deras syftning oell större uppmärksamhet än som under ett enskildt samtal deråt egnas. Med det förslag, som Carolinska institutet gjorde, är förhållandet att man måste i 2tne särskilda §§ utforska hvad författarens hjerlans tankar månde vara. Jag har alltid ansett mig böra vårda odlingen i detta land, både innan jag fick embetsmannavård derom och äfven sedan. Till denna vård hörde äfven, att jag sökte försvara universitetens bestånd, och om jag icke mera kan göra odlingen någon betydande tjenst på annat rum/så skall jag försöka det åtminstone här. I sådant ändamål är det, som jag också nn vördsamligen anhåller, att Hr Landlm:s första propos. till Ståndet måtte varda på vidblifvande af dess beslut.
De kostnader, som motionären ansett behöfliga, äro väl icke af någon serdeles betydenhet, men torde till större delen kunna undgås, om Läro-anstalten förlädes till de begge Universiteten och komme närmast att motsvara de vid Tyska Universitet, och äfven vid »let Norrska, inrättade Philologiska Seminarier, då skicklige Lärare bland Universitetets personal, emot mindre arfvoden, lätt kunde erhållas. Hvad den nödiga öfningen i det practiska beträffar, så inhemtar man den bäst genom tjenstgöring, såsom vicarierande Lärare vid något högre Läro-verk, hvilket förhållande redan nu med de fleste inträffar, innan de till Ordinarie Lärare befordras, då desse unge, ännu ovane Lärare hafva tillräckligt tillfälle att begagna Rectors och öfrige, mera erfarne Lärares upplysningar och råd. Hvad beträffar sjelfva organisationen af den såsom nödig ansedda bildningsanstalten för Lärare, tro Utskotten det hvarken tillhöra sig eller Rikets Ständer alt derom något fullständigt förslag afgifva, utan hemställa endast vördsamt, att Rikets Sländer bos Kongl. Maj:t måtte i underdånighet anhålla, att ändamålsenliga anstalter lill bildande af Lärare för Elementar-Läro-verken blifva inrättade, på det att man, mer än hittills, må hafva full säkerhet, att de, som antagas till Lärare-sysslor, äro dertill fullkomligt Jffldade.
Summa Anmärkning. Tillsammans 17,524,432: 10. c) Westra stambanan från Stockholm; färdiga banan. Debet. Uppbörd: Inkomster,för trafiken under December månad emellan Stockholm och Södertelje 11,356: 79. Balans till år 1861: Skuld Summa Credit: Utgifter: Öfver styr ehen: Ingeniör-afdelningen: :('[ löt § ni ri 9 p) s fl iljfifelÅinih/lé : ■ jgtU 98£9Vi( I nu ser nsjgnsfi JéhåriöT 1! Trafik-aj'delning en: Bevakning och signalering 76: 61. Betjening för passagerare-och godstrafiken 1,323: 69. Ved och belysning inom stationerne 357: 55. Maskin-afdelning en: Passagerarevagnars dito 43: b. Aflöning till lokomotivförare m. fl 1,154: 17. Materialförbrukning '• Förråds-afdelningen: Falans till år 1861: Kontant behållning Behållning af materialier och inventarier 481,44_: 70. Summa d) Westra stambanan från Götheborg; färdiga banan. Debet. Balans från år 1859: Tillgångar Uppbörd: Balans till år 1861: Balans från år 1859: Skulder ‘ 1,143,678:59. Utgifter: Ofver styr elsen: Byrå-a fdelningen: Tjenstemäns aflöning '■ 125: 33. Ingeniör-afdelningen: Tjenstemäns aflöning Banvallens underhåll Ballastningens dito Broars dito Yägöfvergångars dito Kulvertars och afloppstrummors dito.. Stationers och husbyggnaders dito ... Stängsels dito Inläggning ’af nya sliper Dito af nya räler Telegrafers och signalers underhåll ... Banbetjeningens aflöning Trafik-afdelning en: Tjenstemäns aflöning Bevakning och signalering Betjening för passagerare-och godstrafiken 51,925: 69.
Den upptogs nu ånyo af enskilde representanter, hvilka yrkade, än att förslagen måtte i sin helhet antagas, och än att antagandet måtte sträcka sig till vissa delar. Men andra åter, inseende omöjligheten att vid denna riksdag bringa frågan till slutlig lösning samt förutsättande behofvet af en ytterligare granskning af Lag-kommittéens förslager, gjorde derföre framställningar i sådan syftning. Dessa sednare segrade jemväl. Man ansåg nemligen, att ämnet vore af den vigt, att man borde tillvägagå med den största varsamhet; äfvensom att, huru önsklig en omarbetning af lagarne, lämpad efter nationens sociala utveckling, än vore, syntes, hvad eivil-rätten anginge, behofvet ingalunda vara så allmänt erfaret, att man vore berättigad eftergifva något uti den lugna och omtänksamma pröfning, både af det bestående gamla och af det till antagande föreslagna nya, som nationen i detta fall LagUtskottets Betänkande, iVro 5. 7 hade rätt att vänta af dess ombud.
Om från denna summa afdrages den till Kongl. Stats-kontoret influtna afbetalning å det till brandskadade på ön S:t Barthelemy från Riksgälds-kontoret utgångna lån, hvilken afbetalning, enligt Rikets Ständers beslut, skall uti ifrågavarande liqvider godtgöras Riksgälds-kontoret, 460: 65. erhålles det uti J 859 års liqvid Riksgälds-kontoret till last förda saldo af Rdr 822,490: 98, hvilken brist i slutet af sistlidne Augusti månad blifvit från Riksgälds-kontoret till Kongl. Stats-kontoret utbetald. Vid den tidpunkt, hvartill sednast afgifna revisionsberättelse sträcker sig, hade Riksgälds-kontoret ännu ej bekommit någon del af det från statsverkets inkomster för hvartdera året 1858, 1859 och 1860 med 966,200 Rdr anslagna bidrag för bestridande af de Riksgälds-kontoret, genom extra statsregleringen vid 1856 och 1858 års riksdag, ålagde utbetalningar. Under derpåföljande December månad har dock till Riksgäldskontoret öfverlemnats det för år 1858 belöpande ofvarmämnde bidrag. Utaf enahanda bidrag för år 1859 har från Kongl. Stats-kontoret levererats: under sistlidne Januari månad ett belopp af R:dr 300,000: — » » Maj månad d:o » 200,000: — » » Juli månad d:o » 200,000: — samt under Augusti månad återstående beloppet » 266,200: — eller tillsammans
N:ris 309 och 364.) S. A. K. Uti Nådig Proposition, under den 27 Juli sisth år, har E. K. M. behagat föreslå Rikets Ständer alt bevilja Westerbottens och Norrbottens Läns invånare ytterligare afskrifning af deras undsältningssknlder till Stals-Verket, hvilka blifvit beräknade till elt belopp af 158,738 R:dr 11 sk. 2 r:st för Westerbottens Län och till 230,646 R:dr 17 sk. 7 r:st for Nort bottens Län, hvarvid E. K. M. likväl ansett, att, om eftergift af en del utaf Statens äldre fordringar för spanmåls-undsättningar i dessa Län kommer att ega rum, densamma icke bör bestämmas till visst ziffertal, utan afski ifnings-beloppet lättås efter hvarje gäldenärs verkliga behof, ntröndt genom föregången lagenlig undersökning, i den ordning, som föreskritves i Kongl. Kungörelsen den 11 December 1830, angående behandling af extra ordinarie afskrifnings-frågor och anmärkningsmål, och med den varsamhet, som, i afseende |å undsältningsskulders indrifning, är stadgad i Kongl. Brefvet den 13 December 1834, eller att behöflige bohagsting, klädespersedlar, erforderlige kreatur och åkerbruks-redskap för jordbruket, nödig säd till utsäde, och läst egendom icke få i mät tagas; och har E. K. M. för öfrigt ansett beslutet om ifrågavarande eftergift icke böra föranleda någon rubbning af hittills i Nåder meddelade föreskrifter, i afseende på bildandet af fond för sockenoch district-magaz n inom nu ifrågavarande Län. I sammanhang, härmed hafva äfven Rikets Ständer förehaft väckta frågor om afskrifning af lika beskaffade skulder inom andra Län, och fä Rikets Ständer, så väl i följd af ofvananförda Nådiga Proposition, som af dessa enskilda framställningar, hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det E. K.
Tersmeden framstäldn förslag om detta allmänna sammanträde, så skulle jag, för deri händelse frågan härom blifvit väckt endast inom detta Stånd, kunna hafva några betänkligheter vid att biträda detsamma; men då äfven ett annat RiksStånd, i brist pä de uplysningar, man, med ani. af Komitéens förberedande arbeten, har skäl att hoppas, ansett nödigt att derom väcka förslag, finner jag både olämpligt och otillständigt, om R o. Ad. alslår denna fråga. Min mening är ingalunda, att rörande denna fråga inleda någon vidlyftig diskussion, hvarföre jag ock ensamt ställt min vänliga förfrågan till Frih. Tersmeden, uti dess egenskap af FinansKomitéens Ordförande, på det att han må kunna lemna oss ett svar, hvad vi från honom eller öfrige Komitéens ledamöter uti berörde hänseende hafva att förvänta. Gr. Liljencrants, Gustaf Fredrik: Då jag i förra plenum begärde hvilande på bordet Frih. Tersmedens då framstälda förslag om gemensamt sammanträde i och för öfverläggning om Don 8 Februari f. m. StatsUtsk:ts Betänk, rörande uptagandet af ett utländskt lån för jernvägsbyggnadernas fullbordande, anser jag mig skyldig att inför det H. Ståndet redogöra för skillén till en sådan framställning. Till en början får jag då tillkännage, att jag i allmänhet anser som en fördel, att i frågor, som innebära en viss vigt, hafva tid att besinna sig på, hvad som kan vara lämpligt eller icke lämpligt; och för öfrigt hyste och hyser jag den mening, att, allmänna sammanträden i frågor, så utredda som denna, icke kunna leda till något resultat, om ej dertill att, fastän förgäfves, söka bevisa, det klokheten fordrar vidtagandet af åtgärder i den eller den riktningen, hvilka åtgärders nödvändighet likväl icke synes mig vara bevislig, ty de bero på omständigheter, som endast framtiden kan lägga i dagen. StatsUtsk:t har dessutom i sitt Betänk, på det samvetsgrannaste sätt uptagit alla de olika åsigterua för och emot, så att jag är öfvertygad, att hvar och en, som kommer att bevista detta sammanträde, skall säga sig sjelf, att han icke fått höra något nytt.
Då det likväl onekligen är af högsta vigt, att armeen, vid utbroitet af ett krig, är försedd med regementsoch bataljons-läkare af den ålder och rörlighet, att de kunna åtfölja sina korpser under marcherna och med dem dela fälttågets besvärligheter, men detta angelägna ändamål otvifvelaktigt säkrast ernås, om tillfälle heredes regementsläkare att vid upphunnen pensions-ålder, då de, fastän möjligen mindre användbara för den större verksamhet fordrande fält-tjenstgöriugen, deremot, i följd af sin vunna erfarenhet, blifva särdeles tjenlig» såsom öfver-läkare vid de större provisoriska sjukhus, som alltid måste finnas inrättade bakom arméens rygg och hvarest den egentliga sjukvården ifrågakommer, kunua lemna sina befattningar och inträda uti fältläkare-korpsens reserv, för att i omförtuälda hänseende ständigt vara för arméens behof att påräkna, anser jag ifrågavarande arfvoden för reserv-läkare företrädesvis höra vid instundande riksdag af Rikets Ständer begäras, på det att, genom dessa arfvodens tilldelande åt pensions-berättigade regements-läkare af såväl indelda som värf vade armeen, en erfaren reserv må inom fältläkare-korpsen kunna bildas för behofvet under ett möjligen inträffande krig. Deremot torde tills vidare kunna anstå med fyllandet af öfriga utaf merbemälda kommitté uppgifna behof for regleringen af arméens sjukvård, såsom hufvudsakligen af materiel art, och således lättare att, om så skulle erfordras, i hast afhjelpa.
- Hr Montgomery, Gustaf: Öfvertygad att Svenska hjer tan, lika varmt som brödrafolkets, lifligt upfatta och erkänna den ömma, den outtröttliga, ja man kunde, utan öfverdrift, säga den beundransvärdt nitiska och allt upoffrande vård, som H. M. Enkedrottning Josephina egnat sin höge gemål, den af oss och brödrafolket djupt älskade och saknade Konung Oscar, under H. M:ts långvariga, ja årslånga sjukdom, är jag viss derpå att Svenska fol - Den t November. 45 keta likasom Norska folkets ombud vilja egna H:s M. sin hyllning. Då jag anser bäst, att detta sker genom en underd. skrifvelse eller genom en deputation, om H:s M. är i tillfälle att densamma emottaga, och tror att denna ridderliga hyllning i främsta rummet bör uttryckas af R. o. Ad., anhåller jag vördsamt, att H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, täcktes framställa propos. på detta mitt vördsamma förslag, förvissad att detsamma enhälligt bifalles, och anhåller jag att beslutet derom måtte varda MedStm delgifvet. Det nu väckta förslaget framställdes till R. o. Adis antagande och bifölls af Ståndet, som jemväl, uppå Hr Gr. o. Landtmis hemställan, förordnade om MedStms delgifvande af beslutet och anmodan till Exped.Utskit att, under enahanda förutsättning som den ofvanomnämnde, upsätta förslag till den underd. skrifvelse!]. Föredrogs Hr Ehrenhoffs, Gustaf Herman, den 26 sisth Oktober på bordet lagde motion, angide meddelande af förbud emot utförsel af silfver i så väl myntad som omyntad form. Hr Brakel, Mauritz: Man har här inlåtit sig på finan sernas vidsträckta område, och man har på samma gång råkat in i en verklig labyrint, derur man icke kan finna någon utgång, utan att följa den ariadne-tråd, som ledt ens steg.