Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I Reglor och föreskrifter till de skattskyldiges! och Tareringsmännens samt wederbörandes ef'! terrättelse. * I Fcr-1 Den 16 Ootober. 267 Formulair till uppgift wid Mantalsffrif. ning och Taxering. Formulair till Berednings och Taxerings. längder, jemte förklaring deröfwer. Formulair till sammandrag öfwer Bernitt. ningen för h marje Län, Formulair till det General.Sammandrag öfwer hela Rikets Bewillniiiq, tillika med Hem. mans och Stadsjords efter sina Clasier och gra. der uppskattade wärdén, hwilket af Kammar. Rätten tomm r att till Bewillnings Utskottet wid nästa R.ksdag öfwerlemnas. För at sä mycket säkrare winna likställig, het i Taxeringarne, och för feamttden erhälla nödige upplysningar t de ämnen bwilka anga Bewillningen, hanva Riksens Ständer lätit författa och upprätta desia Atter. En del tje« na till upplysning wid Swensta Medborgares sriwilliga handling att sig sjclfwe taxera:, en del till föreskrift wid sädane ätgärder af Am. betsmän, som redan förut äro föreskrefne och nu blifwit stadfästade, och om hmilkas werk. ställiqhet Riksens Ständer ä nyo fä i underdä. nighet utbedja sig Eders Kongl. Majlls Nädiga befallningar. Riksens Ständer anhälla der. jemte lika underdänigt det täcktes Eder Kongl. Masit i Räder anbefalla wederbörande Lands, höfdingar at ofördröjligen läta trycka ett till, räckligt antal Blanquetter till sä beskaffade Taxeringslängder som här blifwit föreflagne, för alt öfwer alt r Riket nyttjas, samt der. jemte förständiga dsm och Kammar-Rätten att lä. ta 268 Den 16 October. ta upprätta förenämde Sammandrag och General. Förslag i enlighet med de projecterade Formulairen.
När de flesta af dessa bankers oktrojer år 1847 prolongerades, så voro icke mindre än 40 milhr af Riksbankens sedlar ute i allmänna rörelsen, nu hafva de nedgått till 22 milhr. Delta utgör således en minskning af 18 milhr på 4 år. Sistnämnde år hade det snarare varit möjligt att låta Privatbankerne helt och hållet uphöra, nu deremot skulle det icke kunna ske ulan den största risk för rörelsen i landet. Om nu Privatbankernes sedelemission minskas med de 4 milhr, som äro utelöpande af sedlar, understigande 6 r:dr 32 sk. b:co, så tyckes rörelsekapitalet för landet blifva alltför litet och det blifva en alltför svår stötesten för samtelige våra affärsmän. I de förenade Utskm voro 134 Den 6 Augusti. åsigterna i denna fråga ganska delade oell del var eu ganska olie* tydlig pluralitet som bestämde sakens utgång. Eu stor fraktion af Utskms ledamöter i Trade för att Privatbanker na skulle fortfarande ega rättighet att utgifva sedlar å 3: 16. Hr Lagergren föreslog att gå en medelväg, eller alt II. St. skulle öfverlemna till K. M. att bestämma när de nu oktrojerade enskilda banker skola uphnra med ulgifvandel af sistnämnde sedlar. Delta synes mig vara en medelväg som på intet sätt vore riskabel att beträda, och ehuru jag ansett det icke vara farligt att tillåta Privatbankerne att fortfarande utgifva sedlar å 3 r:dr 16 sk. b:co, har jag likväl, för alt icke splittra meningarne, förenat mig med Hr Lagergren, fullt öfvertygad, att K. ål. skall i denna fråga med den största omtänksamhet och efter den sorgfälligaste pröfning fatta Sitt beslut, •lag tager mig således friheten tillstyrka R. o. Ad. att, afslående Utskms hemställan, antaga del i Hr Lagergrens reservation befintliga förslag. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag har redan år 1844 uttryckt den mening, att
Stats-Secreteraren föredrog i underdånighet Stats-Contoirets, d. 16 sisth October, afgifna underd. Berättelse om Statsverkets förvaltning och tillstånd i alla dess delar; hvarefter Stats-Secreteraren, med Kongl. Maj:ts Nådiga tillåtelse, i underdånighet uppläste det Förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer angående Statsverkets tillstånd och behof, som i /[‘j Bil. till K. M. Nådiga Propos. No 2. linn författat, i anledning af nämnda Berättelse samt till följd af Kongl. Majrts. dels genom Handelsoch Finance-och Kammar-Expeditionerna, dels, livad regleringen af Jnstilice-Stalens Tjensteinanna-personal beträffade , genom Justitiae-Expeditionen , samt i afseende på utgifterna under Tredje och Tionde Hufvud-Titlarna oell ett stoije anslag på en gång lill Försvarsverkets islåndsättande, genom Krigs-Expeditionen, enligt bi Ingda Protocolls-uldrag, förut vidtagna Nådiga beslut, och hvilket Förslag innehöll en fullständig framställning af de Slats-bidrag som ansetts af nöden, samt beräkning af Statsverkets ordinarie och extra-ordinarie inkomster från och medér i83o till nästa Riksdag derefter. Stats-Rådet, som serskildt tagit kännedom af Stats-Secrelerarens förberörda underdåniga Förslag, tillstyrkte i underdånighet Nådigt gillande af detsamma. Kongl. Maj:t gillade i Nåder Stats-Secreterarens underdåniga Förslag, sådant det vid Protocollet är bilagdt, och befallte, alt Hess Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof skulle, i enlighet dermed, under denna dag utfärdas: viljande Kongl. Maj:t vid Rikets Ständers första Bil. till K. M. Nådiga P ropos. N.o i. 14-3 sammankomst på Riksalen Propositionen till deni öfverlemna. Ex Protocollo Göran D. PP åhlberg.
Men äfven detta är i den K. proposm afsedt, ty först och främst äro ej dessa räntepersedelberäknade att bibehållas i mera än några få af de skogrikare länen, der de nu förekomma i större mängd, och för öfrigt har det blifvit speciell förklaradt att om det, af de nyss angi fna skälen skulle befinnas nödigt (såsom t. ex. i St. Kopparbergs Den 5 Mars f. m. 151 län, der nästan alla räntor utgå i kol) att omsätta dessa skogsräutor i andra produkter, som mindre fluktuera i värde, så bör sådant ske vid räntepersedlarnas slutliga bestämmande; och just för att allt delta må blifva verkställdt med fullkomlig kännedom om orternas egna önskningar och behof, och ej så der mera eller mindre summariskt, är det som denna tillämpnings-åtgärd blifvit upskjuten. Hvad jag nu haft den äran att anföra ang:de skogseffecterna gäller äfven i afseende å art. lax och strömming. Denna kan likaledes omflyttas, om sä anses behöfligt, men den upgår eljest blott till det minsta beloppet af alla de bibehållna räntorna, och skulle förekomma endast i ett par län. Orsaken hvarföre denna ränta derstädes blifvit bibehållen, ligger deruti, alt man i möjligaste måtto sökt bereda likhet mellan länen, i afseende på det belopp, som skulle reduceras till peng:r och alt beloppet blifvit jemförelsevis för stort på dessa ställen, om förvandling af denna ränta der egt rum. Den stora besparing af 50,000 r:dr, som här blifvit förespeglad såsom vinst af ränfeförenklingens verkställande i radikal syftning står ej, såsom det förmenades, omnämnd i den K. propos:n. Det är visserligen sanni, att vid föreg:de tillfällen, äfvensom i den serskilda mening, som medföljer Statsrådsprot., så blifvit upgifvet, men K. o.
Mine Hrr, sedan man redan tillåtit, hvad i min tanka är en alltför långt utsträckt frihet, att enskilda bolag få sätta sina papperslappar i st. f. Rikets lagliga mynt; så tror jag det vore att taga ett steg ännu närmare den våda eller det äfventyr, som med dessa inrättningar äro förenade, att gifva dessa deras sedlar en slags laglig cursering, derigenom att man tilläte dem tagas emot i uppbörden. Detta vore att helt och hållet perpetuera privatbankerne, och med den stora makt de redan nu äga, tror jag att de då skulle trotsa hvilket bemödande sora helst af en reform. Efter min öfvertygelse ligger redan ett stort bevis på denna makt deruti, att under det att ett förslag till lag för privatbanker redan är utarbetadt och till Stånden inkommet, det likväl kan försökas att på förhand afklippa all verkan af denna lag. Jag tror derföre att rätta liden nu är inne att vidtaga de inskränkningar, som i detta afseende äro behöflige; och då dessa blott belöpa sig lill att borttaga de mindre sedelvaleurerna, kan jag för min del icke finna annat, än att de enskilda bankerna böra vara dermed nöjde, och att de böra gä R. St:s önskningar till mötes deruti, att de fortsätta med sin rörelse. Jag är öfverlygad derom att de dervid skola finna sin räkning, äfven efter den nya lagen, om de blott taga i betraktande de methoder och fördelar, som i öfrigt kunna gifvas i sjelfva rörelsen för att utsträcka den på andra vägar. På denna grund yrkar jag afslag å betänk. Hr von Hohenhausen: Jag har blott, i anledn. af åtskilliga talares anföranden, några få ord att tillägga till hvad jag sist hade äran i detta ämne yttra. Hr Lefrén har önskat en fortsättning af de privatbanksoctrojer, hvilka nu gälla, pä det att län - Den 16 April e. m. 469 kesätten i denna vigtiga fråga må kunna hinna att stadga sig.
Man har naturligtvis en mängd fjäderfä, och inte bara höns, kalkoner, ankor, utan äfven påfåglar och fasaner och pärlhöns. Och så för att lefva litet bättre, ty grönsaker och höns lämna väl ingen lysande vinst, skaffar man sig att par stora fat romerskt slottsvin och lägger upp dem i den ena af de långa stugorna, som ej hafva mer än ett rum hvardera. Där ställer man också fram en disk och en hylla med glas och literflaskor, men ute på gårdsplanen, rundtom brunnen och hönsburarna, ordnar man långa bänkar och stadiga bord. Men det blåser ju på campagnan och vinden därifrån stryker fram skarp och ohäjdad här, utom stadsmuren. Därför sätter man upp små stråtak öfver bänkarna och omger dem med vassväggar, genom hvilka solskenet kommer insilande, gult som guld. Sist tänker man också på att måla en skylt och hänga öfver den lilla murporten, som leder 9 att Nino ej dugde till något annat. Nino var en präktig, rentaf en bildad ung m a n; om han stannade därute på landtgården år efter år, så var det därför, att han var kär i Teresa, äldsta dottern i gården. Ah, hur Nino älskade henne! Hon var så vacker. Hon var vacker just så, som Nino ville ha det, med stora, starka drag och höga, klara färger. Hon gick, hon gick som en drottning. Hon talade med en klar, klingande röst, och ingen stafvelse af orden kunde tappas bort. Hon skrattade så rent som en silfverklocka ringer. Hennes händer voro sköna, hvita, fasta, och hennes handtag var så styrkande som en välsignelse. Alla, som kommo till osterian, ville beställa af henne och ville, att hon alltid skulle vara till hands bakom disken. » Hvar är Teresa? » frågade de ovillkorligen, o m de ej sågo henne. Det var hos henne det var trefnad och en sådan glad trygghet. Nino visste, hur mycket bättre soppan smakade, då hon öst upp den ur grytan, än då systrarna gjort det. Och hvarenda människa tyckte o m att ha att göra med henne. Folk kom in dit, mindre för att dricka vin än för att få tala om sina bekymmer för henne.
Jemte de af Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden beslutade remisser å Justitiae-ombudsmannens härom aflåtna skrifvelse, har Stats-Utskottet från Ridderskapet och Adeln emottagit en af Herr Cederschiöld, Rubert Theophron, väckt motion, upptagande den af Justitiae-ombudsmannen i omförmälda hänseende gjorda framställning; och får Utskottet, i anledning af den föreslagna löneförbättringen för tjenstemännen i Justitiae-ombudsmans-expedilionen upplysa, att, enligt den for samma expedition nu gällande aflönings-stat, åtnjuter sekreteraren ett årligt arfvode af 765 B:dr, hvarjemte han för närvarande uppbär det för sekreteraren hos Tryck frihels-kommilléen anslagna arfvode af +52 R:dr 2+ sk., så att hans nu innehafvande aflöning följaktligen utgör ett sammanräknadt belopp af 1,197 R:dr 2+ sk. Samma stat upptager för hvardera af de tvänne kanslisterna likaledes 432 R:dr 2+ sk. Bih. till K. St. Prat. 1SÖ3—1S5-1. 4 Sami. 1 A fil. IS Baft. 2 10 Stats-Utskottett Utlåtande, N:o SI. Utskottet finner sig så mycket mindre kunna understödja Justitiaeombudsmannens förslag att den nuvarande aflöningen för den i bans Expedition anställde sekreterare måtte förhöjas till 1,600 R:dr, som denne tjensteman derigenom och i fall lian tillika, på sätt Justitiae-ombudsmannen äfven föreslagit, finge bibehålla en del af sina annorstädes innehafvande löneinkomster, skulle komma att erhålla högre aflöning, än den sekreterarue i kollegierna genom sednast utfärdade löuestater fått sig tillerkänd. Enligt hvad Justitiae-ombudsmannen medgifvit, kan sekreterare-befattningen bos Tryckfrihels-kommitléen, hvilken för närvarande också innehafves af förstbemälde sekreterare, numera anses såsom en ”sinecure.”
Då Komitén icke kunnat afge något bestämdt förslag öfver beskaffenheten af de fartyg, hvilka för försvaret i skärgården borde anskaffas, och ansett roddkanonfartygen, ehuru icke tidsenliga, böra för nämnda försvar tills vidare påräknas, och då en längre tid måste förflyta innan Båtsmanshållet kan hinna bibringas någon allmännare exercisskicklighet, så synes mig Komitén icke nu bort hafva föreslagit Kanoniercorpsens indragning och uppsättning af Matroser medelst uppkommande besparingar, utan endast, med anmälan om hvad den funnit mot Kanoniercorpsens nuvarande organisation och beskaffenhet vara att anmärka, hos Kongl. Majit tillstyrkt en sådan efter behofvet och förändrade förhållanden lämpad omorganisering eller förändring af corpsen, hvarigenom största nytta för flottan kunde beredas af de medel, som för corpsens underhåll utgår.” 3:o Af Ordföranden, Herr Grefve B. von Platen: ”Jag har ansett önskvärdt, att Komiténs Protokoll så litet som möjligt belastades med reservationer och jag har, hvad ordnandet af den föreslagna flottans materiel angår, utan uppoffrande af skyldigheten att uttala min öfvertygelse, funnit mig kunna följa denna min önskan, icke derföre att jag obetingadt och utan undantag kunnat inse riktigheten af de, såsom grunder för sättet af detta ordnande, uttalade åsigter eller lämpligheten af alla på desamma byggda förslag, men derföre, dels att det ligger i sakens beskaffenhet, att Komitén sjelf af flera skäl icke kunnat framställa bestämda förslager, dels derföre att deremot, på grund af alla de upplysningar Styrelsen är i tillfälle att tid efter annan inhemta och under begagnande af förut egande krigserfarenhet tillämpa, den ensam eger förmåga att afgöra hyad i detta fall är det ändamålsenligaste och sålunda lätt nog rätta hvad Komitén felat. 62 I fråga om personalen inträder dock tyvärr ett annat förhållande, då jag ansett de för densammas utbildande såsom nödiga föreslagna anslag snarare för inskränkta och för min del varit beredd att tillstyrka ännu mera, och då deraf för mig också framstår så mycket bestämdare skyldigheten att beräkna desammas användande på det mest ändamålsenliga sätt.
§ 11 1.500.000 riksdaler har i Riksgäldskontoret avsatts för oförutsedda händelser, att utbetalas till konungen. 1 / 3 vid utomordentliga tillfällen och behov och resten vid utomordentliga försvarsanstalter. 2.000.000 riksdaler finns i Vår bank att lyfta i de fall som åberopas i särskild paragraf. § 12 Den förnämligaste orsaken till den överklagade penningförlägenheten är det vacklande begreppet om sedlarnas värde, vilket vanligen mäts efter växelkursens förhållande. Men Vi har också funnit att Bankens befattning som växelbank måste tills vidare vara inställd. Vi har beslutat att någon utväxling av silver från banken tills vidare inte må äga rum. Att det representativa myntkapitalet som bestämts av denna regering skall vara oförändrat till nästa riksdag. Att omedelbara bidrag för jordbruk, handel och näringar skall utvidga området för sedelmyntets verksamhet. Flera lånefonder beskrivs t ex fastighetsfond, odlingsfond, metallånefond, manufakturlånefond, magasinsdirektionens kreditiv, kanalbyggnader, strömrensningar, biträde till kyrkogymnasieoch skolbyggnader i flera städer. Kopparskiljemynt skall präglas så, att av 1 skeppund koppar blir 166 riksdaler 32 skillingar. § 13 Göta kanalbolag och Malmö och Göteborgs diskontoverk har kommit i den belägenheten att deras skulder vida överstiger tillgångarna. De senare har blivit oförmögna att uppfylla sina åtaganden. Staten har ingen förbindelse att ersätta diskontborgenärernas förluster eller skyldighet att ta befattning med utredningen, dock Har Vi likväl trott att staten inte bör undandra sitt biträde, att som enda utväg avhjälpa den förorsakade penningförlägenheten och förekomma att enskilda personer drabbas. Vi tror att flera av borgenärerna tillhör den mindre bemedlade och fattiga klassen. Även om det varit Oss motbjudande att lagen som skyddar personoch egendomssäkerheten, för något visst tillfälle förändras, har Vi ändå ansett första villkoret för att staten skall ta befattning med diskonternas utredande vara, att det likvidationssätt som av Oss antas och gillas skall förklaras som gällande lag. Staten, som tar ansvar för skulderna, blir den enda fordringsägaren. Vi har alltså beslutat att staten övertar och genom riksgäldskontoret ombesörjer utredningen av Göta kanal bolags och Malmö diskonter.
Det mest tilltalande draget i fru Kramers karaktär är hennes stora hjälpsamhet, som sträcker sig ej endast till gamla tjänare, för hvilka hon fortfarande är ett stöd, utan ock till utomstående, som lyckas vinna hennes förtroende. Flere nu framstående män ha hennes understöd att tacka, för att de kunnat fullfölja sina studier och därigenom blifvit » män i staten » — och den som härmed har nöjet presentera hennes person för allmänheten har i grund lärt känna hennes rika, varma hjärta. En af komitédamerna och beskyddarinnorna för Malmö barnsjukhus och Östra småbarnskolan uppväcker fru K. jubel hos de små, när hon, välförsedd ur sina rika skafferier, visar sig för dem, och vid bazarer och välgörenhetstillställningar räknas hennes kända generositet som en mycket viktig faktor. Hon finner sin största glädje i att bereda andra glädje. S. L Kristina Nilsson. ' är rödaste rosor stodo i blom och skänkte sin ljufvaste rikedom, då kom hon ånyo till hemmets strand, till midsommarsolens leende land. Hon ville se åter hedar och ljung, den mark, där hon växte ljus och ung, hon ville höra igen en gång de svenska forsamas susande sång. 1807 De hvita björkarna ville hon se, hon fostrats i samma jord som de, de hviskat för henne i vårfager tid, hon sjungit för dem i stämning blid. Hon ville lyssna, hur trasten slår, och drömma sig åter till barndomsår i småländsk skog, vid solbelyst lid, på mo så enslig och tyst och vid. Där sjöng hon sin första visa en gång i anande undran, i längtan lång, där diktades första orden gladt af lifvets skiftande sagoskatt. Hon kom — än dröjer hon hos oss kvar — och nu, förr ' n åter hon från oss far, vi ville gifva med kind i brand ett tack från vårt fattiga, stolta land. En ljus välsignelse äfven, så: Gud skydde dig hvar du i världen må gå — Vår kärlek förer du städse med som en hälsning från nordisk ljungvuxen hed! En svensk kuinna. Drottning Margareta. » R a almarunionen var » — säger Geijer — • » en slump, som ser ut som en tanke. » Var den då verkligen blott en slump? Var den icke snarare en vacker tanke, som såg dagen ett eller kanske ett par årtusenden för tidigt?
Rättegångs-Balken, hvilken §. till sin nuvarande lydelse finnes intagen i Kongl. Förordningen den 10 September 1823, att ”Häradshöfding skall gifva domen skriftliga ut, innan han ifrån Tingsstad reser, om det så tidigt äskas, att det ske kan”, ofelbart böra skydda ifrån ansvar för ett med expeditionen möjligen inträffadt dröjsmål. Lag-Utskottets Utlåtande N :o 101. *9 Utskottet hemställer alltså, att ofvanberörde motion icke mätte varda bifallen* Stockholm den 10 Julii i834- N:o 101. Antom till Exp.-Utsk. den i5 Jnlii. Utlåtande, i anledning af återremisser af åtskillige ifrån Utskottet afgifne Betänkanden. Till Lag-Utskottet hafva, i anledning af gjorda anmärkningar, Utskotnedannämnde Betänkanden blifvit återremitterade, nemligen: Ifrån Högloft. Ridderskapet och Adeln: N:o 14 > öfver Herr Prosten Lorentz Gustaf Mittags förslag, att, när frånskiljde makar vilja å nyo träda i äktenskap med hvarandra, laga lysning måtte Föregå; N:o 35, öfver Herr Grefve O. A. Cronhj$lms samt Herr W. F. Dalmans motioner, om rättighet att å Fidei-commiss-egendom upplaga lån, motsvarande |:del af egendomsvärdet; N:o 36, i anledning af Herr Friherre Ludvig Boijes motion, om utfärdande af en Lag, rörande utländsk mans rätt att i Sverige sig nedsätta samt härstädes förvärfva naturalisation. Ifrån Högvördige Preste-Ståndet: N:o 20, öfver Riksdagsfullmägtigen Joli.
K:o 4{» i anledning af Herr Professoren Agardhs motion, om rättighet för Banco-Styrelsen att utställa och försälja vexlar till curs, då silfverexport är för den enskilde förmonlig, samt att uppköpa vexlar, då cursen håller sig vid eller under 128 sk; Bifölls; jy:o 45> i anledning af Herr Professor Agardhs motion, om cn lämplig tull för exporteradt silfver; Bifölls; M;o i anledning af Herr Doctor Petterssons motion, om nedläggande af all ersättningstalan emot enskilde personer för de medel, hvilha från Malmö Låne-Contor utgifvits, men för hvilka Contoret, till följd af förre Kamereraren Lindstedts bedrägliga förhållande, blifvit i saknad af godlgörelse; Blef af Ståndet bifallet; och IV:© 47. i anledning af framställde anmärkningar vid Utskottets, ander N:o 27, afgifne Betänkanden, angående vackt motion om utsättande, i de från Banken utgående qvittencer öfver räntebetalningar, af det primitiva lånets återstående capitalbelopp; Lades till handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning, Indes lill handlingarne Förstärkta Banco-Utskottets Memorial, b:o 4'8, med anmälan om utgången af den omröstning, sorn inom Förstärkta Banco-Ftskotlet blifvit anställd öfver åtskilliga frågor, rörande hulvudgtunderne för Bankens rörelse och förvaltning. S, D. Remitterades lill Banco-Ut skottet en, af Anders Danielsson från Elfsborgs Län Yäckt motion, angående underdånig anhållan hos S Trot. Kongl. Majjt, om myntverkets ställande under Bergs-Collegii öfverstyrelse m. m. S. D. Föredrogos ConsiitutiorisUtskottets följande Memorial: N:o Sy, med förslag till 'ändring af 23 §. Regerings-Formen; Antogs att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag; N:o 3g, med föreslaget tillägg vid 28 §.
Beträffande de e. o. tjenstemännen och den fördel som Utsk. förmenar att de f. n. hafva af ljuspenningarne, så har jag trott, alt med dem skulle åstadkommas större nytta och de sjelfve vänjas vid stadigare arbete om, enl. den K. proposm, embelsverken finge begagna ljuspenningarna på sätt föreslaget är. Onekeligen skulle derigenom vinnas mera energi i göromålens gång och styrelserna inom embelsverken derjemte komma i bättre tillfälle att med mera eftertryck både undersöka extra ordinariernes duglighet och belöna dem, som dertill gjort sig föiijenle. Det omtalade godtycket fruktar jag icke för; brister man i förtroende lill en myndighet, i fråga om något sä litet som utdelning af några gratifikationer, huru skall det då gå med det som är af större vigt? Man måste väl kunna hysa förtroende till en af flere personer sammansatt styrelse såsom den, hvilken rättast bör behandla en sådan sak. Man har sagt, att det vore lämpligt för e. o. alt söka tillfälle till förtjenst i flere verk, och jag har ingenting deremot, ty det kan för många individer verka fördelaktigt på sätt talaren före mig sagt; men jag kommer till ett olika resultat. Det är nemi. intet binder för Styrelsen af ett verk, att, oaktadt bifall till Konungens nåd. propos., likväl medgifva dessa exlra-ordinarier att hädanefter som hittills vid början af deras tjenslebana, söka arbete i flere verk, emedan de derigenom få försöka sin fallenhet. Nu säger man: då kunna icke i de största verken de styrande så noga be - Den 5 Mars f. m. 109 döma hvars och ens förtjenst: men jag frågar? — hvarföre icke då framkalla Kontors-cheferne? Tviflar Styrelsen på sin egen förmåga att i detta fall handla rätt, så kunna ju vederbör. Kontors-chefers yttranden infordras. I afseende å den reservation, som finnes betänk, vidfogad, anhåller jag nu att få säga några ord. Jag har för min del icke funnit något hinder att antaga Konungens propos. med det tillägg som innefattas i min reservation; dertill fordras likväl att