Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror mig åga denna Fosterlands-kånsla, så mycket som någon annan, men då man bifaller eller afslår ett Statsanslag, måste man gå principmåssigt tillväga, X samma stund således, som de öfrige 1809, års 83® Deri i2 Julii j. m. Män, sorn* deltagit i revolutionen, blifva pensionerade, bör Landshöfding Järta äfven komma i åtnjutande af pension, helst jag utom dess sjelf varit i beröring med honörn och känner honom för en man af snille och kraft. Men flere personer finnas, som åro uti lika cathegorie med honom, till exempel Hans Excellence Grefve Adlersparre. Om icke han, i spetsen för Westra Arméen, verkat till det allmänna båsta, hade hvarken Herr Järta eller de öfrige kunnat något uträtta. Grefve Adlersparre år likväl ånnu icke ihågkommen med pension, ehuru han dertill i främsta rummet gjort sig förtjent. Hans Excellence Herr Grefve Mörner, Adolph Göran: Jag underställer Högloflige Rid. derskapet och Adeln, om icke vid detta tillfälle vi böra hålla oss endast vid den person, som år i fråga, och vid det ämne, som blifvit till öfverläggning framstålldt. Det år mig högst obårt, att förringa någons förtjenst, och jag känner med visshet, att afsigten med KonglMaj>ts Nådiga Proposition icke varit sådan. Då nu frågan år om en viss person, får jag hufvudsakligen blott fästa uppmärksamheten på hvad flere vårda Talare till hans fördel anfört, och derjemte tillägga, att han, i saknad af enskild förmögenhet, gjorde en betydlig uppoffring den tid han trådde i Statens tjenst; ty han hade genom enskildt förtroende erhållit en syssla, som lemnade honom oberoende och utkomst.
Revisorers anmärkning emot en dylik disposition, den 20 Februari 1846, i underdånighet yttrat: att då Kongl. Maj:t i nåder tillagt Mazér ersättning för den förlust, han fått vidkännas derigenom, att, vid förändrad fördelning af ärenderna emellan Stats-departementerna, karta-sigillata-provisionen å fullmakter m. m. minskats i Expeditionen, deraf följer, alt Kongl. Majit i nåder pröfvat denna provision hafva varit en Registrator!! tillhörande inkomst, när han tjensten erhöll; och har hos Rikets sednast församlade Ständer den af Revisorerne gjorda anmärkning förfallit. — 187 — Jemte återställande af remiss-akten, framhärdar Stats-kontoret, med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och uudersåter, P. WESTERSTRAND. C. E. uTUNELD. Ta. NYSTRÖM. A. V. KOCK. C. W. GRÅÅ. Stockholm den 22 Februari 1850. 0. F. af Sillén. G. IV. af Donner. - 188 — Kongl. Stats-kontorets underdåniga Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers Berättelse om verkställd granskning af 1846 och 1847 års räkenskaper öfver Statsverkets spanmäls-förvaltning och undsätlnings-kreditivfonden m. m. Stormäktigste Allernådigste Konung!
Utskotten hafva tagit i öfvervägande hvad sålunda förekommit; men som bildandet af bolag för ofvanberörde ändamål synes Utskotten vara desto mera maktpåliggande, som delegarne deruti, då de sjelfva få vidkännas hälften af ersättningsbeloppet, måste finna med sin fördel öfverensstämmande, att smittan hastigt upptäckes och att de åtgärder skyndsamt vidtagas, sorn till dess hämmande eller vidare spridande kunna vara af nöden, samt den i Utskottens Betänkande förekommande tillstyrkan, om en preskriptionstid, inom hvilken de bolag, som af ^ersättningen borde komma i åtnjutande, skulle hafva bildat sig, synes innefatta en mäktig drifkraft till befordrande af bolagens stiftande inom korlare tid, än som skulle blifva fallet, derest en obestämd tid dertill medgåfves, hafva Utskotten, enär tillika tvänne Riks-stånd godkänt Betänkandet, funnit sig icke böra frångå sitt deruti afgifna yttrande. Stockholm den 8 Augusti 1851. Reservationer anmäldes af Herr Grefve Mörner, Carl Göran, som åberopade sin vid det återremitterade betänkandet fogade reservation, samt af Riksdagsfullmäktige!! David Andérsson från Hallands län. IM. till R. St. Fröt. Östluhd & Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens Utlåtande, N:o 40. 1 N:o 40. Ank. till Exp.-Utsk. d. 9 Aug. 1851, kl. 12 midd. Utlåtande, i anledning af väckt förslag, om inrättande af en paket-fart emellan Sverige och vissa utrikes hande/s-p/atser. Från Höglofliga Ridderskapet och Adeln har till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet blifvit remitterad en af Herr Olivecrona, August, väckt motion, deruti blifvit anförd t, att ehuru Sverige egde ett för handeln särdeles passande läge, så vore likväl dess industri och handel inskränkt, i förhållande lill andra länder, och knappt mera än en af landets modernäringar kunde anses stå inom konkurrensens område på den stora verldsmarknaden.
R:dr 60 öre, hvadan minskningen af de inom linien balanserade fordringar endast utgjort » » 15,435: 67. och de sålunda bokförda fordringarne och tillgångarne vid slutet af sistlidet år uppgingo till •' För att jemväl fortsätta de i föregående revisions-berättelser meddelade fullständiga upplysningar angående beskaffenheten af Riksgälds-kontorets samtliga tillgångar samt betalningsvilkoren för de af detta verks medel i sednare tider utgifna mångfaldiga lånebiträden, meddelas nedanstående uppgift, utvisande hvarje låns ursprungliga och nuvarande belopp samt den förändring, detsamma undergått under det år, bvars räkenskaper vid denna revision granskats; varande, i likhet med hvad uti förut afgifna revisions-berättelser skett, alla, sedan början af 1840-talet, till sjösänkningar och myrutdikningar samt andra vattenaftappnings-arbeten beviljade och utgifna lån sammanförda för hvart och ett särskildt län. Uti lliksgäMs-kontoicts hufVndböcker utbalanserade Fordringar saint öfriga Tillgångar. Fordringar för meddelade lån under längre tid samt för vissa bestämda ändamål: „ yid vid 1857 ars slut. 1858 ars slut. a) Byggnadslån: till Upsala Akademi, å 75,000 R:dr, för bibliothekshyggnaden vid nämnde Akademi, emot 2 procents årlig kapital-afbetalning och 3 procents ränta. (Beviljadt vid 1823 års riksdag och utbetaldt under åren 1824 och 1825) 34,500: — 33,000: — » Carlstads stifts Domkapitel, å 12,000 R:dr, för utvidgande af läroverken inom nämnde stad, emot 3 procents årlig kapital-afbtealning och 3 procents ränta.
N.o 297. derå återstår, sådan penninge-skuld må beräknas till spanmål efter Länets markegångspris det år, då penninge-understödet erhölls, samt, efter en sådan beräkning af spanmål in natura, till en tredjedel om året godtgöras; f') att den del af ifrågavarande äldre undsättnings-skulder, för hvilken, enligt derom redan hällne undersökningar, ingen tillgång är att påräkna, skall af vederbörande Kongl. Majlis Befallningshafvande ofördröjligen till afkortning uppgifvas, så att derefter synas må hvad som qvarblifver till återgäldande med spanmål in natura; samt g') att denna liqvidation skall alfvarligen liandhafvas, och, der missväxt ej inträffar, ingen eftergift ega rum eller uppskof med indrifningen beviljas. 2:0 Seraphimer-Ordens Gillets underdåniga anhållan om nedsättning i köpesumman för det till Ordens-Gillet försålda sä kallade Bränneri-Magasinet i Upsala stad. Sedan nämnde Verk, med Kongl. Maj:ts Nådiga bifall, fått inköpa heeide byggnad för en summa af a,200 R:dr, hvartill den varit i Magasinsräkenskaperne i värde upptagen; så har af eganderätts-handlingarne inhem tats, att tomten, hvarå byggnaden blifvit uppförd, icke tillhört Magasins fonden, utan utgjort en del af den derintill belägna Krono-park. Af denna orsak har Ordens-Gillet hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att ersättningen eller betalningen för byggnaden till allmänna Magasins-foiiden måtte varda nedsatt till 1185 R:dr, eller beloppet af det anbud, som å densamma vid trenne hällne auctioner blifvit gjordt.
De i denna, likasom de i föregående 4:de och 6:te punkterna meddelado bestämmelser, angående dels räntans belopp, dels obligationernas valörer och dels förhållandet mellan statsanslaget och lånesumman, komma endast att tillämpas i afseende på det eller de lån, som varda upptagna under den tid, Rikets Ständer förklara samma bestämmelser böra fortfara. 8:0. Det årliga ränteoch amorterings-anslaget bör ingå lill en särskildt redovisad liqvidationseller amorlissements-fond, hvars behållning skall för det med dessa medel afsedda ändamål allt framgent oförryckt tillhandahållas och användas, så att ränte-liqviderna vid derför bestämda terminer varda ovilkorligen fullgjorda samt lånets återbetalning i föreskrifven ordning verkställd. De tili nämnde fond influtna medel böra, så vidt ske kan och sagde liqvider medgifva, tstädse på säkert och ändamålsenligt sätt göras räntebärande, 9:o. Länets amortering bör alltid ske genom uppköp af för detsamma ulgifna obligationer, då dessas allmänt gångbara värde understiger det i dem förskrifna kapitalbelopp (eller al pari); men i annat fall och derest tillfälle sig icke erbjuder att under hand infria obligationerna, bör amorteringen verkställas genom obligationers uppsägning samt inlösande efter uppsägningstidens förlopp. Vid sålunda skeende uppsägning och inlösen af obligationer, bör en viss serieoch nummerföljd iakttagas. Amortisscmenls-fondens äfvensom all den för öfrigt vid nu ifrågavarande statsskuld förekommande förvaltning besörjes af Rikets Ständers Fullmäktige i Riksgälds-kontoret. Slutligen och för beredande af ukadt förtroende till de fastställda lånevilkorens orubbade bestånd intilldess de upplånade medlen blifvit återbetalda, har Utskottet ansett sig jemväl böra hemställa: att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla om Kongl. Maj:ts nådiga fastställelse å de beslut, som af Rikets Ständer varda medde - 24 Slals-Ulskoltels Betänkande, M 272. lade, angående kapitaloch ränte-liqviderna för oftanäinnde lån, jemte dermed sammanhängande frågor.
Palmstjerna, Carl Otto: Då Hr Gr. o. Landtm, ämnar framställa propos., anhåller jag alt särskilda propos:r mätte göras på de särskilda momenten i denna §, emedan dessa mom. äro af en ganska skiljaktig beskaffenhet, och emedan jag för min del är färdig att lemna min röst för åtskilliga af dem, men deremot ser mig nödsakad alt afstyrka andra. Hvad först mom. a) beträffar, så instämmer jag helt och hållet i Utskts förslag, öfvertygad derom, att fördelningen af denna rörelse blifvit gjord på ett tillfredsställande sätt. Ehuru denna del af Bankens lånerörelse torde vara den, som gör allmänheten minsta gagn, låter någon minskning deruti svårligen göra, sig, emedan allmänheten sedan längre tid vant sig dervid* och erfarenheten har visat, att när Banken behöfver säga upp någon fordran och minska sin utelöpande sedelstock, så kan detta icke ske på discontrörelsen, emedan sådant väcker hos allmänheten ett så betydligt motstånd, att det blir omöjligt. BancoUtsk:s förslag åsyftar likväl någon minskning i beloppet af dessa medel; icke af de medel, som efter reglementets föreskrifter, såsom jag fattat dem, varit till denna rörelse använda, utan af det belopp, som på ett eller annat sätt af Bancofullm. blifvit dertill disponerade. Jag anser, att denna Bancofullm:s åtgärd icke bör godkännas, och att 358 Den 12 April e. m. Ståndet icke bör ingå på det förslag, som här är gjordt, att utsträcka denna lånerörelse till hela det belopp, som den vid sista riksdagen utgjorde, utan att den bör inskränkas till det af Utsk. föreslagna beloppet 9 millioner. Då bortfalla de 350,000 r:dr, som Bancofullm. sedan sista riksdag anvisat, äfvensom reservfonderna såväl i Bancodisconten som i Malmö Lånecontor. Det gränsar verkligen till det löjliga, att hafva en särskild reservfond af detta belopp, som hvarken svarar emot det ena eller andra, och hvars tillvaro visar sig ganska besynnerlig och ändamålslös.
Emot detta Utlåtande får jag anmärka, att jag icke tror saken vara af den vigt, att Kongl. Majit dermed bör besväras. Förut har Borgmästare eller vederbörande Presterskap meddelat betyg om fattigdom; nu föreslås deremot att 2:ne Borgare skola få meddela bevis om den 3:dje. Jag tror, att dessa fattigbetyg då blifva allt för lätt erhållna, och att underslef med att tjena hvarandra kommer att ske. Jag hemställer således, att Utlåtandet måtte afslås. Grefve CronhjelmOtto August: Då jag väckte motionen, kände jag ej, att en förordning redan fanns, som stadgade frihet från lösen af handlingar för fattigt folk, och att de således kunde uppsäga burskap, utan att de derföre behöfde erlägga någon betalning. Men hvad jag af en ganska bestämd erfarenhet, genom många exempel, kände, var, att en sådan författning inom liufvudstaden vid Burskaps uppsägning, alldeles icke följdes, utan att det hvarje år inträffade med 60 å 70 medellösa Borgesman, att de, emedan de ej uppsagt Burskap, blefvo af TaxeringsComiteen för rörelse taxerade, att de deröfver mäste anföra besvär Den 19 Mars e. m. hos PröfningsComiteen, och alt denna Comitee, med kunskap om deras fattigdom, måste befria dem, samt såsom en följd deraf afkunna 60 å 70 Utslag mera, än som annars hade behöfts. Då man anmanade desse fattige borgesman att uppsäga Burskap, emedan de då ej blefvo taxerade för någon rörelse, var alltid deras svar, att de ej ägde råd att erlägga de dermed förknippade utgifter, och följden var alt samma personer år från år återkommo och upptogo Comitéernas tid. På denna grund ansåg så väl jag, som flere af PröfningsCorniteens Ledamöter, att en sådan författning, som den jag i motionen begärt, var nödvändig. Jag har nu blifvit underrättad derom, att en sådan redan finnes, och om den också icke inom hufvudstaden följes, kan rättelse i laglig väg derföre erhållas, utan att dermed besvära Kongl. Maj:t.
ORDER KUNNA INSÄNDAS TILL tacksam? Tina. Hur skola aralier skötas, då blaS T O C K H O L M. E. Gin. mörkbrun, äkta färg på ullgarn? Finnes det i riket någon skola Stickade HEMÄSTAR » » 9, 00 eller något barnhus, där man kunde kostnadsför menige man: » 9,oo fritt eller mot en liten afgift få plats för en Helylle BAMLOFLOR, sorterade » välartad frisk 10-ärig gosse? Hans moder är Helylle DADLTÄSTAR &gt; » 7,5O död sen fem år och fadern hemfallen åt drycVackra KLÄÄTTINGSLLI » » 7,™ kenskapslasten, oförmögen att uppfostra så- af O S C A R T A M M. väl denne lille som hans tre syskon. En Fina SANIMETSSCLIALAR » » 5, 25 gammal familj, som tagit vård om barnet sista Pris: häftad 60, kartonnerad 85 öre. St.TEGASCLIALAR,fyrk.o.afl. » » 7,50 åren, afsäger sig nu detta på !grund af faderns [1797] » » 3,00 (G. V i d Gustafsbergs och Simmersröds BAMKLMNI GAR, helylle tillförlitligaste medel mot reumatiska libarnhus har plats för samma ej kunnat erVackra BAREKOFTOR - » » 3, 75 T I L L S A L U. danden af alla slag. Priset är för: hel hållas. Den höra vill och kan gifva ett gynstora L I N N E - T O R A M A R » » 4,so samt och upplysande svar gör en välgärning R T J F - Ä G - G af » Svenska Ankan » flaska 1 kr., half flaska 50 ö r e; likvid i för en liten » Bohusläning ». Hellinne SERYIETTEI » £duss. 3,oo Pris 10 öre st. frimärken. S. JANSSON, TADROTTLILLGG. Huru trades » rosengångs? Skall Fru Verdier, Ulricehamn. P.
Commerce-Collegitim i afseende på Fabrikerna äfven antagit, till större delen kunna anses hafva varit i stigande och förkofrats, ehuru Käringarna visserligen för Rikarne sjelfva varit mindre förmonliga och vinstgifvande, än om den så allmänt af dem öfverklagade tillåtna införsel af utländska tillverkningar icke ägt rum. Detta sednare förhållande torde dock mindre vara orsaken till det armod hvari många Manufacturister och Handt' verks-Ledamöter onekeligen sig befinna, än dels den omständighet, att vissa yrken och handtverk äro af sådan egenskap, att Rikarne sällan kunna deraf hafva sill bergning, dels ock stundom personernes eget uppförande och för' vållande. I afseende på Idkarnes och Arbetarnes skicklighet och konstfärdighet samt tillverkningarnes beskaffenhet, hafva tvifvelsutan stora framsteg i ali' mänhet skett, i följd af den täflan, som en utsträckt näringsfrihet och in' försel af tillverkningar från utrikes orter föranledt. Den af Fabriks-ldkare här i Staden sistlidet år stiftade Svenska Industri' denZTl" Närin^garnes^Jwiöfrau.6^ “"“‘S’"'1' mcdbOTSeri!S‘ Kr Klöj rinrrir^’SOm 1cnleuen %fl;,"de dylika ändamål eller andra nyttiga fö riri 11 märk i01? ^hållet, torde jag dessutom på detta ställe till förtjent unn.
Nej, hon ville inte räknas bland författarinnorna. Det var endast helt undantagsvis, hon någon gång tog till pennan. Hon hade ju skrifvit så ytterst litet — ett par skisser i Ny Illustrerad Tidning, det var allt. Och det var ingenting att tala om. Och hon var alls inte säker på, att hon kunde skrifva något dugligt. Teatern tycktes intressera henne mera. Hennes sceniska bana hade omfattat summa tre roller — först Tofslärkan, hufvudrollen, sedan bruden i Guy de Maupassants » Musotte » och Kitty i » Sodoms undergång » — de två sistnämnda så maktpåliggande och svåra roller, att jag ville se den nybörjarinna inom konsten, som skulle kunna konsten att lyckas i dem. Hvad hon saknade var för öfrigt just det, som kan inläras, tekniken, herraväldet öfver sina uttrycksmedel — att intelligensen fanns, behöfver jag inte tala om. Sedan vi karantänat oss öfver till Stockholm och haft ett angenämt sommarnöje på en öfverfull ångbåt ute på fjärden vid Fejan under två vackra augustidagar, skildes ålänningarna. Fröken Gernandt upptog sina sceniska studier, men hon skref också i all tysthet det var intrycken från Petersburg, som ville ha luft. Hon väckte berättigadt uppseende genom den förtjusande novellen » Fata morgana » i kalendern Nornan. Och så mötte jag henne på gatan en vårdag, då hon var på väg till bokförläggaren Albert Bonnier för att höra sig för angå- ende möjligheten af att få ut en novellsamling. Den kom ut — » Fata morgana » hette boken efter den nyssnämnda novellen, som stod sist i häftet — och den väckte uppmärksamhet, både därför att den var så olik de många samlingar af dussinnoveller, som på vårsidan hvarje år belasta boklådsdisken, dels därför att den var så fin och konstnärlig och originell. Den uppenbarade ett diktaregry af ett helt och hållet eget slag. Med den boken var Jane Gernandt ett namn inom vår unga litteratur. Kort efter det boken kommit ut, försvann dess författarinna från Stockholm. När man råkade henne där, föreföll hon allvarlig och helt och hållet lämpad efter societetens fordringar — det var endast inom hemmets fyra väggar, som det glada skrattet från Åland åter lät höra sig.
A f Elisabeth Olins många barn egnade sig åt scenen endast dottern 2 6 3 det enskilda lifvet i hög grad aktningsvärd person, en blygsam, älskvärd, g o d o c h huslig kvinna. Makarna Stenborgs enda barn, dottern Carolina Slenborg, lefde, en åldrig barnalärarinna, äfven hon aktad o c h ärad, ända in i vår tid i S t o c k h o l m: det är blott omkring 20 år sedan hon vandrade hädan. Nornan. Elisabeth född den Stenborg, 1761, aktris vid Operan, men endast några få år, samt 1793 gift med den utmärkte sångaren, hofsekreteraren Carl Stenborg, samt död den / 6 1816. Hvarför äro våra flickor så opraktiska? fV näst föregående numret af Idun lästes en i %, artikel med öfverskrift: » Medan vinden blå- ser ». Som den var af det allvarligare slaget, antar jag, att en stor del af tidningens läsarinnor efter ett flyktigt ögnande fann, att den » såg tråkig ut », samt — » hoppade öfver den ». Och dock var den riktad just till denna del af Iduns publik, särskildt till do unga döttrarna i familjen. Som jag tror mig ha något att tillägga till de tänkvärda ord, jag där med nöje läste, vågar jag nu bedja damerna, såväl de äldre som yngre, att, ifall de gjort som jag förmodat, vara goda oeh ånyo framtaga n:r 23 och titta igenom artikeln i fråga. Sedan ber jag få ordet för några minuter, Det blåser en vind af nya idéer i vår tid, som rör upp dammet, säger förf., och därigenom gör luften tjock och dunkel; men när vinden lagt sig och dammet fallit ned, skola de rena fläktarne bringa oss vederkvickelse. Detta tillämpas särskildt för de i vår tid framstormande nya idéerna om kvinnans likställighet med mannen på en mängd områden. Häribiand är bildningens ett af de förnämsta. Men för alt där kunna täfla med mannen, måste kvinnan förskaffa sig samma kunskaper som han, och då är förf. inne på flickornas mångläseri och däraf härflytande opraktiska anläggning.
Pro t. 1858—54. 6 Sami. 1 Afd. 29 Baft. 3 18 Banko-lJtskoltets Memorial, N:o 66. att de ansett sig desto heldre böra understödja denna framställning, som en sådan åtgärd i allo instämde med Rikets Ständers vid sistförflutna riksdag vidtagna beslut, om upphörande af anmanings-räkningar för lån mot pant af fast egendom; dock att, i hufvudsaklig likhet med hvad som beträffande nyssberörde lån då stadgades, nu måtte, i sammanhang med anmanings-brefvens afskaffande för diskont-lån, föreskrifvas, att, vid så väl utgifning som omsättning af lån, en tryckt promemoria, upptagande lånets belopp och förfallotid, m. m., borde vederbörande tillhandahållas. I betraktande deraf, att utskrifning och afsändning af nu brukliga anmanings-bref icke allenast medtager mycken tid för de tjenstemän, hvilka det åligger att derom draga försorg, utan äfven förorsakar Diskont-verken icke obetydliga kostnader, utan att derföre det med dem åsyftade ändamål kan anses vunnet, enär å Post-konloren åtskilliga anmanings-bref, enligt hvad kändt är, blifva en längre tid qvarliggande, tinner Utskottet det af Fullmäktige framställda förslag, hvarigenom anmanings-brefven kunna, utan mehn för låntagarne, afskaffas, böra till efterrättelse fastställas, och får alltså tillstyrka, att, i stället för § 90 mom. 1 må i Banko-reglementet intagas följande föreskrift:
Domkapitlet i Upsala blifvit af mig förordnadt och utfördt emot Komministern Lundberg, för det han, i egenskap af tillförordnad Pastor, i båda dessa förfaranden uppenbarligen felat emot sin tjenstepligt; så bar Domkapitlet genom utslag den 30 April 1851, dels i afseende på angifvelsen örn vägrad tillgång till protokollsboken öfver socknestämmorna, förklarat hvad till stöd för denna angifvelse förekommit icke emot Lundbergs nekande innehålla full bevisning, i följd hvaraf Lundberg icke kunde härutinnan åt saken fällas, och dels angående vägradt utlemnande af prestbetyget ansett annat icke vara genom laga bevisning utredt, än att Lundberg, derom anmodad af personer, som icke visat sig i detta afseende hafva af torparens husbonde fått uppdrag, ej heller uppgifvit ändamålet med betygets utlemnande, och detta vid ett tillfälle, då Lundberg å Almunge kyrkoherdeboställe sig uppehöll och således var från sitt hemvist på l/s mils afstånd skild, den om betygets utlemnande framställda begäran då tillbakavisat, hvarföre och enär han dessutom uti i fråga varande afseende sig nöjaktigt förklarat, Domkapitlet funnit skäligt att honom från allt ansvar äfven i denna del frikänna, samt ej allenast dömt angifvaren att ersätta åtskilliga i målet hörda vittnen deras inställelsekostnader, utan ock förklarat allmänna åklagarens kostnadsersättning böra utgå af allmänna medel till ett belopp af 48 R:dr t» sk. banco. Som jag med detta utslag icke kunnat åtnöjas; så har jag om anförande af besvär deröfver anmodat Advokatliskalsembetet i Kongl. Svea Hofrätt samt uti förordnandet härom först anmärkt, hurusom genom tvenne vittnens sammanstämmande berättelser vore styrkt, att samma vittnen, efter förnyadt uppdrag af angifvaren och i sällskap med den i fråga varande torparen sjelf, uppsökt Komministern Lundberg, i ändamål att begära torparens prestbetyg, samt att Lundberg då icke allenast afvisat torparens begäran att utfå omförmälte betyg, utan äfven vägrat ena vittnets anhållan att antingen få eller taga afskrift af eller se detsamma.