Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då finner man, att der är en handling uteglömd, och då sky lies det på, att det härledt sig af glömska och misskrifning. Nej, mina Hrr, den enklaste åtgärden och den enda åtgärden, som medför en riktig controll emot charlteförsnillning, är att handlingen skrifves pä stämpladt papper. Gr. Cronhjelm: Jag är fullt öfvertygad derom, att om de tvenne ledamöter, som sist yttrade sig, skulle till sin fullständiga kännedom af ämnets nuvar. ståndpunkt hafva lågt kännedom om Utsk:s betänk., äfvensom om Kammarrättens förslag och Utsk:s i anleda, deraf afgifna tillstyrkande, så hade dessa anmarkn:r in totum et tanlum uteblifvit; men då allesammans finnas vederlagda längre fram i Ulsk:s betänk., så skall jag endast några få ögonblick taga mig friheteu uppehålla R. o. Ad. med besvarande af någre ibland dessa anmärku:r. Den förste värde talaren behagade vid detta tillfälle gifva med sig till hälften, nemi. i sä måtto, att han sade, att det kunde väl gå au att hafva biläggningschartor för sådana handlingar, som till auctoritelerna iulemnades, emedan auclorilelerua controllera om elianor pä deni finnas, men att det icke gick an hafva biläggningschartor på sådana handlingar, som till parter utaf ämbetsverken ulgifvas, emedan det då kunde vara möjligt att desse handlingar icke blefvo med charta belagda. Hvad underdomstolarnc beträffar, så kan icke detta skäl användas, tydå Utsk., visserligen i någon män afvikande ifrån K. Kammarrättens förslag, likväl tillstyrkt, alt underdomslolarnes charlor skulle såsom utgörande controll afsändas till en annan auetoritet, så kan det icke hända, om controlleu riktigt iakttages, på sätt jag längre fram skall visa, att dessa handlingar blifva utan chartor.
Bonde-ståndet har till Lag-utskottet remitterat tvänne serskilda i detta ämne gjorda framställningar: 1:o af riksdagsfullmäktigen Olof Johansson från Stockholms län, som, enär nu gällande föreskrift rörande tiden för auktioners afslutande på landet, hvilken tid blifvit bestämd, i afseende på auktioner, som hållas från och med den 15 Mars till och med den 15 Oktober, till klockan nio, och för dem, som förrättas under den öfriga delen af året, till klockan sju eftermiddagen, icke uppfyllde det ändamål, som af lagstiftaren dermed varit afsedt, helst oordningar af den vid dessa förrättningar församlade menigheten lika väl kunde begås under den för auktionens hållande nu tillåtna tid, som en eller annan timma sednare på aftonen, men deremot både för köpare och säljare medförde flera olägenheter, medelst tidspillan för de förre och saknad afsättning eller vanpris å de utbjudna varorna för de sednare, föreslagit den ändring uti ofvan åberopade Kongl, kungörelse, att auktioner å landet må, under alla lider af året få fortsättas till kl. 10 eftermiddagen, destoheldre som uti de städer, der auktionsförrätlningar fått fortgå till denna tid, eller derutöfver, någon klagan i ofvan anmärkte hänseende icke försports; och 2:o Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Vt skot tetis Betänkande, N:o 9. 17 2:0 af riksdags fullmäktigen Lars Ifarsson från Elfsborgs län, som, under åberopande deraf, att, efter hvad erfarenheten visat, ifrågavarande stadgande icke medförde den dermed åsyftade verkan, utan fast heldre gåfve anledning dertill, att den menighet, som bivistat auktionen, i anseende till förrättningens tidiga upphörande, i saknad af sysselsättning, söker förströelser och tidsfördrif, hvilka kunna urarta till oordningar och lagöfverträdelser, af sådan anledning och under anförande i öfrigt af de utaf föregående motionär uppgifna skäl, hemställt, att dylika auktionsförrätfningar måtte få fortgå till den tid, som af samma motionär här ofvan blifvit föreslagen.
Om man nemligen för denna frågas bedömande lägger till grund förhållandet med Statens inkomster och utgifter, enligt den vid sednaste riksdag fastställda riks-stat, förekommer att, då det i samma riks-stat beräknade årliga öfverskott i inkomsterna, hvilket skall till Riksgälds-kontoret öfverlemnas, för att användas till utgifter, som blifvit på nämnde Verk anvisade, uppgår till icke mindre än 2,059,790 R:dr, det skulle för erhållande af den ifrågaställa stats-fyllnadssumman, 2,000,000 R:dr, blifva nödigt, att beloppet af de extra anslag, som borde öfverflyttas till Stats-kontoret att derifrån direkte utgå, komme att utgöra omkring 4,000,000 R:dr. Som emellertid, efter hvad Stats-kontoret inhemtat, totalsumman af de extra anslag, som vid nästlidne riksdag blifvit beviljade att under åren 1861 —1863 med lika belopp årligen utgå, och hvilka anslag till öfverflyttning ensamt kunde ifrågakomma, icke ens uppgå till 2,000,000 R:dr, — häruti dock ej inbegripne anslagen för folkundervisningen och Statens jernvägsanläggningar, såsom beroende, det förra af beloppet, hvarmed allmänna bevillningen kommer att till Riksgäldskontoret ingå, och det sednare af de särskilda omständigheter, som med anskaffandet af de för jernvägsbyggnaderna erforderliga medel äga rum, — så följer häraf, att den af Revisorerne i ofvannämnda ändamål föreslagna anordning icke under nuvarande förhållande låter sig verkställas; och en sådan anordning torde vid följande stats-regleringar blifva än mindre verkställbar, derest den väsentligaste af stats-inkomsterna, eller tullmedlen, skulle, såsom hittills, visa sig fortfarande vara i stigande.
Ständers Stats Utskotts Utlåtande öfver Herr Majoren IVi l h. M. Ca r pelan s Memorial om ersättning eller lån åt Majoren von Konow. 3~Ierr Majoren Wilhelm Maximilian Carpelan, har Uti till Höglofl, Ridderskapet och Adeln ingifyet Memorial andragit och ädagalagt beholvet och nyttan af goda undervisningsanstalter, samt huru gagnelig den af Majoren von Konow i Mariefred inrättade ElementarSchola funnits, hvarföre ock Regeringen fästat uppmärksamhet dervid, obh antalet af Ynglingar, sorn der blifvit undervisade, skall varit ganska stort; men då för underhållandet af denna Inrättning fordrats flere förlag och kostnader, hade den svåra Fenninge - förlägenheten satt Majoren von Konow utur tillfälle, att härmed fortfara, och äfven bragt honom i den smärtsamma belägenhet, att med en oförsörjd Famille och efter försäljningen af ali sin Egendom, vara blottstäld för obetalde Creditorers hotande kraf; i anseende hvartill och då hans upoffringar och nödstälda belägenhet, samt det afskräckande Exempel, sam hans undergång gifvetåt hvar och en annans goda vilja i dylikt hänseende, tycktes förtjena Riksens Ständers behjertande, Herr Majoren Carpelan, utur sådane med flese antörde skäl, föreslår, att till upmuntran för slike nyttige Inrättningar, Majoren von gonow matte hållas skadeslös för sin kostnad vicj StatsUtsL Betänkanden. gtiftningen af Institutet i Mariasfred, helst härtill blott fordrades 2,500 R;d antingen som Contant ersättning eller såsom stående Fån, mot återbetalning af Tg:del om året. Detta Memorial har Höglofl. Ridderskapet och Adeln behagat remittera till StatsUtskottet, som visserligen fullkomligt erkäpner, att, på sätt anfördt är, den af Majoren von Konow stiftade och underhal
Öfver föreslagna ändringar uti Författningarne rörande HusbehofsBrännvinsbränningen och dermed gemenskap ägande ämnen ; och har Utskottet , under tillstyrkande att Kongl Förordningen rörande Husbehofs - Bränvinsbränningen af den 6 September 1315, i allt öfrigt må bibehållas oförändrad, uppå anförda skäl, hufvudsakligen föreslagit att Brännvinsbrännmgen må inskränkas till 9 månader om året , och således inställas ifrån och med den j6 Junii till och med den 15 September; dork att afdrag för denna tid på Bevillningen icke finge äga rum , äfvensom att besparad Drank borde alla årstider fa agas Och användas, samt försegling å Brännvins - redskapen under ofvannämnde månader ej komma i fråga : Att åt Konungen kunde i underdånighet öfverlemnäs att inställa Brännvinsbränningen, dåab. so lii t brist på Spannmål bade hemma 1 Landet och på de Utrikes Orter, hvarifrån Säd van. linén hämtas, gör, att verklig hungersnöd befaras: Att ingen må tillåtas, hvarken i Städt me eller på Landet, att uti ett och samma Hus eller på en och samma Egendom, af hvad storlek och värde sorn hellst, begagna nier än en Panna om 90 Kannor eller flera mindre Pannor med en sammanräknad rymd at högst samma belopp ; samt sluteligen , att Siock holms KronoBrännerier måtte förblifva yid hvad de nu äro, och efter Stadgandet i 2: 252 Den 17 Martti, e. m. §. 3. Mom. af ofvannämnde Författning för* valtas; men deremot Kronobrännerierne i Götheborg, så snart det derstädes ingangna Ar* rendeContract sluras och uti Carlskrona indra» gas, samt att Bränvins-tillverkningen derstä» des må upplåtas åt Innevånarne dt r enahanda grunder, som för de öfriga Städerne fast» ställde äroj varande åtskiilige Ledamöters från Pluraliteten skiljagtiga tankar äfven bifogade. Frun Constitutions Utskottet: Af den 5 dennes :
Härmed var oenigheten gifven, högern i gemensamma utskottet antog en, venstern en annan proposition; ett högst olyckligt försök att få finanslagen tillbakavisad strandade, folketinget tog vensterns, landstinget högerns proposition, folketinget upplöstes, och nya val utskrefvos till den 26 juli. Det förefaller mig, som om regeringen bure skulden för denna vändning. I samma stund der visade sig tendenser till enighet, som kunde befordras under ett annat kabinett, borde ’ det nuvarande ögonblickligen hafva dragit sig undan. Estrup borde gifva efter för landets skull, som framför allt begär slut på kampen, och för sin egen skull, der-för att hans politiska bana är så vacker, att den bör sluta med ett frivilligt tillbakaträdande, icke med att han drifves bort. Men liksom de prester äro fåtaligast, som förstå att sluta, när församlingen är mest andäktig, så har Estrup heller icke kunnat förmå sig att träda tillbaka då hans politiska gloria strålade som bäst. Han stannar till dess den är utslocknad.Ty det är alldeles förvånande, i huru hög grad dess ljus förmörkas. Under en årslång, onyttig strid, under hvil-ken intet resultat vinnes, skall i ett land alltid bilda sig stark opinion af oberoende individer utanför partierna. Den har hittills varit för Estrup, den är det afgjordt icke mera; den har också med rätta i ett slag blifvit förändrad. I det ögonblick hans karaktersfasthet blir ett fasthängande vid taburetten, och hans jemnmått slår om i ett högmod, som förklarar att om tingen bli eniga eller ej, det angår honom ickp, han ämnar icke mäkla, i det ögonblicket be-höfves en partilänk, så vida man skall känna sig bunden vid Estrup. När han icke vill göra hvad han, konstitu-tionelt sedt, bör göra för att uppnå enighet, så vill han alltså strid, och detta är hvad en konseljpresident minst af allt bör vilja. Men — säger godsegarpartiet — ären I säkra på att det blir bättre under en ny minister. Nej, naturligtvis är man icke det, hvem är i politiken på förhand säker, och medgifvas måste, att sådana de nuvarande politiska förhållandena äro, fins det blott en ringa sannolikhet, som man kan påpeka, men den fins der också.
Proposition JYs 52. lutning af högst 1 på 100, ledas till staden Jönköping; men sedan upplysning genom förnyade undersökningar vunnits derom, att en sådan ledning läte sig verkställas, fann Kongl. Majit, på det den pröfning, som af det sålunda förändrade förhållandet kunde påkallas i afseende å banans sträckning genom Småland, måtte slå öppen, Sig föranlåten förordna, att arbetena å Södra stambanan från Falköping tills vidare ej borde fortsättas längre än öfver den, omkring tre mil nordvest från Jönköping belägna sjön Stråken till den skiljopunkt, hvarifrån banan kunde ledas antingen direkt till Jönköping eller lill Axamo på Laga-liriien, äfvensom Kongl. Majit ej fastställt banriktningen från Malmö längre än till södra ändan af Finjasjön, der banan, med lika fördelar i tekniskt hänseende, kan fortsättas inåt Småland, antingen efter Lagaå-dalen eller ock mera i öster. Den pröfning angående Södra stambanans sträckning från sjön Stråken i norr till Finjasjön i söder, som sålunda blifvit lemnad öppen, bör nu företagas; och Kongl. Majit hänvisar särskildt i detta ämne till den uti Kommittéens betänkande förekommande utredning. Sedan det numera befunnits verkställbart att draga Södra stambanan direkte till Wetterns strand i Jönköping, tala vigtiga skäl för. banans fortsättning derifrån i mera östligt läge, än i Kongl. Majlis proposition vid sistlidne riksdag var föreslaget; tv, under förutsättning att en jernväg framdeles kommer att från Vestra stambanan i Södermanland utläggas i sydlig riktning och genomlöpa Östergötland, skulle en sådan jernväg finna i trakten af Nässjö en lämplig och naturlig anslutningspunkt till Södra stambanan, och begge dessa jernvägar, utan behof af de förut föreslagna särskilda bibanorna med deras till en del svåra och nästan äfventvrliga terrängförhållanden. förbindas med rörelsens hufvudort i denna trakt, Jönköping. Landets södra och östra landskap komme derigenom i närmare förbindelse med hvarandra och med hufvudstaden, dit afslåndet från södra Sverige, sedan en jernväg genom Östergötland blifvit fullbordad, skulle i högst betydlig mån förkortas.
Hvad den omständighet beträffar, sorn väckt Herr Franc Sparres förundran, nemligen, ntt Herr Hjerta och jag yttrat motsatta åsigter i afseende på försvarssystemet, synes den mig vara lätt förklarlig; ty jag är öfvertygad, att i ett så rikhaltigt ämne som detta en olika öfvertygelse snart sagdt skulle kunna finnas hos en hvar inom detta Hus. Jag fortfar i min begäran om återremiss. Herr Lefrén, Johan Pehr: Då jag redan långt före Riksdagen haft den lyckan inhämta kännedom om de förhållanden, som föranledt behofvet af de nu ifrågavarande extraordinaira anslagen för Försvarsverket, och då jag redan yttrat, att Konungen med afseende på'dessa förhållanden snarare begärt för litet, än för mycket, har äfven jag tillstyrkt bifall till Konungens proposition oafkortad, och anser mig här böra uttala denna min bestämda öfvertygelse. Jag inskränker mig likväl nu dertill, att endast tillstyrka bifall å Utskottets Utlåtande med tillägg af den lilli ga önskan jag hyst, att vi kunnat gå fullständigare till väga. Grefve Cronhjelm, Otto August: Då jag icke kan dela grundsats med den värde Talare, som yttrat, att motsatta sidans anmärkningar icke voro värde att besvaras, utber jag mig att få upptaga några här fällde yttranden om Flottan, hvilka jag icke Den i November e. m. anser vara tillräckligt vederlagda. Herr von Vegesack har ansett indragningar i afseende på Skärgårdsflottan kunna äga ruin. Jag ber den värde Ledamoten genomläsa en vid denna Riksdag väckt enskild motion, som utvisar så oundgänglige behof för Skärgårdsflottan, att jag är öfvertygad, det endast de skattdragandes tunga varit motivet, hvarföre Kongl. Maj:t icke sjelf derom framställt en nådig proposition. För min del anser jag dessa behof vara större och angelägnare, än åtskilliga bland dem, som här nu äro i fråga; men då Kongl. Maj:t icke gjort någon framställning derom, och man måste antaga, att Styrelsen, som är i tillfälle att öfverskåda det hela, noga öfvervägt, hvilka behof företrädesvis borde framställas, tillstyrker äfven jag bifall till Ulskottets närvarande Utlåtande. Herr
Skulle åter Fartyg, större eller mindre, af storm eller sjöskada nödsakas inlöpa i utliamnar eller skärgård eller längs efter kusten, der Lotsar eller Tull-Betjente ej finnas, lärer det böra åligga Skepparen, att sådant ofördröjeligen tillkännagifva på närmaste Lotseller Tullplats; och må han emedlertid icke från Fartyget transportera eller i land låta föra gods eller effecter, af hvad namn eller beskaffenhet de vara må, förr än Lotseller Tull-Betjent'sig om bord infunnit, vid ansvar, som för Tullförsnillning är stadgadt. Så snart Lots kommit om bord, åligger honom Bevaknings-ansvaret, intill dess TullBetjent sig infunnit till behörig visitation. Farkoster och Båtar m. m. aÖ2 B ev illni ngs-Utskol tets a §. Stadgandet i 2 Morn. af denna §., att den, som med Farkoster, under i5 Lästers drägt, Lill eller ifrån Utrikes ort, utföra annat än Rikets producter, eller återlierntar andra varor m. m., skall böta 5oo R:d., samt mista Farkoster m. m., anse Utskotten i så måtto vara olämpligt, som, genom Fartygets förverkande, dess egare jenmväl straffas för Skepparens brott, i händelse desse ej äro en och samma person; och i följd häraf föreslås, att orden samt miste Farkost, böra försvinna. I öfverensstämmelse med den Redaction Utskotten föreslagit af 1 och 2 Mom. x §. hora hela 5:te och 6:le raden till punct i 4 Morn. utgå, äfvensom hela sista Mom. af §., i följd af Ständernas fattade Beslut, angående de der nämnde Artiklar, lärer anses olämpligt. 3 §. De i denna §, 1 Mom. bestämde böter 5oo R:d, torde böra nedsättas till 3oo R:d. och den brottslige i brist af tillgång, undgå Fästnings-arbete och blott anses förfallen till det ansvar, sorn 4 Ari. 5 §. 3 Mom. utstakar. Ordet olaga hamn, bör ändras till uthamn, der ej Lotseller Tull-Betjening finnes.
Den 3 Augusti i S38 inställdes på HofCanzlerens hemställan och ef ler Statsrådets tillstyrkan ulgifningen af icke mindre än sex Tidningar. Den första bland dessa förekastår t. f. HofCanzleren försök att egga den redan i finnena varande oro, ringa aktning emot Domare, antastande af ”det högsta föremål för helgd inom samhället.” Den andras artiklar sägas varit synbarligen beräknade att uppväcka oro, missnöje och hat, och, om mindre lömska och försåtliga än den förstas, likväl påtagligare och derigenom måhända mera vådliga. Emot den tredje anmärktes innehållet af några der införda utdrag utur en sedermera utkommen roman, såsom sträfvande att undergräfva Konungamaglens helgd, samt en berättelse såsom sidvördlig emot rikets första stånd. Äfven hänsyftningar på en hög personlighet ville t. f. HofCanzleren finna i samma tidning, utan att anse vidare uttydning lämplig. De tre öfrige indrogos alla på grund af arliklar rörande Crusenstolpeska målet. Den emot dem anmärkta smädlighelen uppgafs rigtad i:o Emot Jurymännen i Crusenstolpeska målet, 2:0 Emot de Ledamöter af Svea Hofrätt, som samma mål handlagt, 3:o Emot Konungens Rådgifvare, enkannerligen Hofoch Jusiitiae-Canzlererne, 4:0 Emot Konungen i form af insinuation. Vid det tillfälle, då fråga uppstod örn svårigheten af det af H. K. H. Kronprinsen afträdda Militiae-Boslället Beckaskogs utarrendering, i anseende m) Tit. Rosenblad, Mörner, G.
Hvad sålunda blifvit anfördt, hafva Utskotten öfverväga!; och den af Ekonomiutskottet i dess förra Betänkande för Svenska Ångfartyg tillstyrkte io:åriga befrielse från erläggande af de nu fastställde' eller framdeles blifvande, Lotsoch Båk-afgiflerne skulle undandraga Statsverket all inkomst af dessa Fartyg under en längre tid och möjeligen föranleda lii! dylika anspråk på lindring i afgifterne för framtiden; så anse Utskotten detta Förslag skäligen böra frånträdas; Hvaremot, och då Ångfartygen, i anseende både till dennas kostsamma byggnad och inredning, och till det större antal resor med dem kan göras, derigenom Stals-Verkets inkomster ldefve mångdubbelt större af dessa än af andra Fartyg, synas berättigade till någon lindring i de för Fartyg i allmänhet bestämde afgifter; Utskot - 873 S t a J, s-U tskottets Betänkan den. ten få vördsamt föreslå, att Lotsoell Båkafgifterne må ifrån nästkommande års början, och tills vidare, för Svenska Ångfartyg, ehvad de segla på Ineller Utrikes Orter, nedsättas till hälften emot hvad andre Fartyg af lika djupgående, enligt nu gällande Författningar erlägga. Hvad för öfrigt i förra Betänkandet blifvit tillstyrkt, dels rörande enahande nedsättning i Lotsoch Båkafgifterne för på Inrikes Orter seglande Fartyg under 6 fois djupgående, som för Utrikes seglande samt fremmande nationers Fartyg, genom Kongl. Brefvet den 10 December 1822 blifvit faststäld, och dels i afseende på Reciprocitets förhållandet med Utrikes magter vid erläggande af dylika afgifter, få Utskotten destoheldre vidhålla, som någre anmärkningar deremot icke blifvit framslälde. Detta Öfverlemnas dock till R. H. Ständers vidare pröfning, med vördsam anmälan, att förra Betänkandet i ämnet blifvit af Högvördige Prestesamt Hedervärda Bonde-Ståndet bifallet. Stockholm den 4 November 1823. Ankom den 12 November 1833. Riksens Högloft.
Sammansatta Stats-, Bevilln:ssamt Allm. Besv.- och EkonomiUtsk:ts Betänk. N:o 20, i anleda, af väckta motioner om dravvback eller restitution af erlagd tillverknings-afgift. för exporteradt bränvin; äfvensom Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- och EkonomiUtsk:ts Betänk. N:o 23, i anledn. af väckta motioner om ändring i åtskilliga delar af gällande Legostadga och om införande af s. k. tjenstehjonsböcker, i stället för nu brukliga orlofssedlar. Vid punktvis skedd föredragning af Bevilln.Utsk:t,s den 7 och 17 dennes bordlagde Utlåt. N:o 27. i anledning af erhållen återremiss i vissa delar af Betänk. N:o 23 ang:de tullbevillningen, bifölls Utsk:ts hemställan rörande tidningar och tidskrifter; och lades Uflåt:t i öfrigt till handlingarne. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande BankoUtskds den 7 och 17 dennes bordlagde Utlåt. N:o 26, med förslag till vissa förändrade föreskrifter ang:de Bankens vexling»-, kassaoch depositions-rörelse. UtskTs hemställanden biföllos. 4:de punkten. Hr Lilliehöök, Bertil: Uti Betänk:t är temligen full ständigt redogjordt, hvarföre bankofullmäktige icke ansett sig ega skäl att tillstyrka den gjorda hemställan att bankostyrelsen skulle berättigas upköpa och sälja vexlar å Preussiska Thaler betalbare t Berlin, Hamburg eller Altona. Det är nemi. anledn. att förmoda, att om ett sådant upköp egde rum, skulle bankens behållning i denna myntsort icke kunna tillgodogöras under en längre tid, utan för banken medföra ganska betydliga kostnnder.
— Se äfven Rådgifvare, K. Komministrar, i Stockholm, deras löner, Remiss II:, 426. S. U. Bet, IV: 806. Skrif. X: 336. Kongsgårdar, Recognitions-Skogar och Offisers-!! os t ä j 1 en, försäljning deraf, S, o. B, U. Bet. VI: 334. Skrif. X: 449. Konkursmål, ny Lag derför, K. M. Prop. I: 179.181. Lag-Komiténs Motiver till sitt Förslag 2x6. LagKom. Förslag i de delar K. M. ej antagit 232. Högste Domst, Utlåt, 246, o, följ. Stats-Rådets 258 • Register. Konow, von, Major, understöd för honom i afseende på dess Institut, Remiss II: gl3, S. U, Bet. IV: 166, Besk IX: 86. 10!. 106. 122. Kontrakt, mellan Krigs-Collegium och Lefveranter, Advokat-Fisk, åtgärd dervid, Just. Omb, Berätt. II; 3°7- Korporationer, se Bolag. Korrektionshus, se Arbetshus — det istockholm, se Spinnhus. Krigs-fonden, och serskilde Komiterades Förvaltning af Allmänna Medlen, Revisor. Berätt. II; 123. S, U. Bet. IV: 1669. Skrif. X» 546. •— Deputerades till Öfver-Revision Berätt. II: l64. S. UBet. IV: i864. Bet. IV: 1984. Skrif. X: 588. _ — Revisions-Betjeningen, lönförbättring för den, Remiss II: 494. S. U. Bet. IV: 126. 353. Krogar, se Bran vinsbränning. Kronofogdar, i Westeroch Norr-botten, ersättning till dem för reskostnader, Remiss II: 4 )4- S, Ek Bet. IV: 164. Besl.