Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
56 skapet är en förening ... ett giftermål ... ja, jag måste ha mig en hjelp, till hvilken jag mig hålla må... Mannen skall ... nej, qvinnan skall vara mannen underdånig. Anders! Skål mitt herrskap! Tackar ödmjukast! (Knuffar till Svärd.) Stå inte och tala hufvudet af dig, min käre Anders. Han sitter qvar ännu nådig Fröken. Jag blir allt mer och mer orolig. Och nu en skål för dygderika jungfru Majken och hennes fästman ... Far och mor ha visat dem vägen till Paphos ö... Skål! Skål för the Nybyggare! på Gröna Lund! Tack, tack! käre herr Bellman. MAJKEN OCH VÄRDINNAN. MAJKEN (återkommande från fönstret, till Eva). EVA. BELLMAN. OLOF. Olle du! Håll nu du ett sirligt tal eller sjung för din sköna. Ah, jag vet inte om det går för sig, far ... men låt gå då. Min lilla vän, jag älskar dej, Så båda öronen runkar, Och hjertat hoppar opp och ner i mej Som ett par gistnade bunkar. För röda rosor och de hvita, De fattiga fanken ger de rika, OLOF. SVÄRD. 57 Och jag är din, Och du är min, Så länge sockertoppen varar. Och frid i himmela och frid på jola Och lite roligt i hvarje vrå Och farfars farfar han hette Ola Och lika roligt va' de ändå För röda rosor etc. (De dricka med gästerna). En glad första Maj... Annars är vår Anakreon endast en stum åskådare af dessa gillen, men när hans hjerta kan uträtta något, då är han alltid verksam. Vi måste lemna detta glada samqväm. Jag är förtjust öfver bekantskapen. Du för honom upp till mig på samma gång som Lidner (han ämnar gå, men sätter sig ånyo). Hvad nu! Hvem är det der? Hvilken? Den i stora peruken? SCHRÖDERHEIM. KONUNGEN. KONUNGEN. SCHRÖDERHEIM. Just han!
En fader måste, så vida han ej har stora tillgångar, alltid taga i betraktande, huruvida afståndet till den stad, der skolan är belägen, är större eller mindre, och dessutom bör här en annan omständighet jemväl ej förbises, nemi. den, att om skolan ligger på ett afstånd af endast 1 ^ mil, så har fadern lättare tillfälle att taga vård om sonen, än om skolan ligger 9 å 10 mil från faderns boningsort. En äfven ganska vigtig omständighet är det pris, hvarför en son kan få upfostran. Det är en känd sak, att man i Christianstad lefver för mycket bättre pris, än i så väl Malmö som Lund. Gr. Lagerbjelke har ytterligare sagt, att Malmö är samlingsorten för hela Skåne. Men är förhållandet verkligen så? Jag har hört, att om vintrarna roar man sig med baler och supéer ända till 14 dagar å rad i Christianstad, dit provinsens ståndspersoner på både närmare och fjermare afstånd strömma till, för att få grundligen dansa och kalasera. En annan talare har sagt, att man ej bör beröfva Malmö en fördel, som den redan eger, genom att nedsätta dess skola. Detta är sannt, men Utsk, har ej iakttagit samma förfarande i afs:de å Christianstad. Dess skola har Utsk. velat nedsätta, och detta är ganska orättvist, på sätt jag förra gången hade äran visa. Gr. Lagerbjelke har trott, att då jag talade om jernvägen emellan Malmö och Lund, jag skulle hafva menat, att ungherrarna skulle fara hem till Malmö för att frukostera och dinera. Detta har visserligen ej varit min mening, men deremot tänkte jag, att om en far, som bor i Malmö, har sin son i skola uti Lund, så kan han mycket lättare taga vård om sonen, just till följd af den hastiga jernvägs-förbindelsen, än om han har att resa 11 å 12 mil på landsvägen. Jag, för min del, skulle ej draga i betänkande att bifalla Utsk:s förslag i denna punkt, så vida vi ej nu fått höra. att det skall komma att upstå en ogemen brist på Lektorer.
Jag har velat bereda oss allesammans fördelar. llr Printzensköld har talat om de af mig föreslagna vilkoren för åtnjutandet af rättigheten för tidningsredaktionerne, att deras referenter erhålla bättre plaiser, men det förefaller mig, som om det icke går an att föreskrifva, att de beskedliga tidningsredaktionernes referenter skola sitta der och de obeskedligas der, emedan det är alltid lika arbiträrt som svårt, att säga hvilka skola hänföras under de olika benämningarna af be skedliga och obeskedliga. Enl. min åsigt skulle vissa vilkor lätteligen kunna betingas för erhållande af dessa bättre platser, och den, åt hvilken R. o. Ad. updragcr förtroendet alt med redaktionerna härom upgöra, skulle ju kunna bestämma det vilkor, att redaktionerne skola troget återgifva våra förhandlingar och vara skyldige alt införa reclamationer, i fall sådana behöfvas. Hr Printzensköld har sagt, att man förr i verlden hörde mycket väl på läktaren, men huru förhållandet nu är, känner han icke, emedan han icke varit der på länge. Skulle han emedlertid ännu en gång göra ett försök att gå dit, så kan han vinna bättre kännedom om saken, och jag hemställer derföre till honom, om han icke skulle vilja förena sig med mig i begäran om återremiss. Jag vill likväl icke längre yrka ett sådant beslut, emedan jag förutser, att jag härmed intet vinner, utan instämmer i Hr v. Kraemers anhållan, att R. o. Ad. med underkännande af de utaf Utsk. så lösligt framkastade moliver måtte bifalla Betänk. Gr. Mörner, Carl: Det har icke varit mig oväntadt, att Riddarh.Utsk:s ifrågavarrde Betänk, skulle möta motstånd och, som jag äfven hört, motvilja. Anlednm till Frih. Raabs motion har varit vidlyftiga förhandlingar inom detta Stånd, hvilka oriktigt blifvit återgifna i tidningarna, men detta har icke grundat Utsk:s afstyrkande, ty det har sig nogsamt bekant, huru angelägen R. o. Ad. år, att få sina yttranden väl och bestämdt redigerade af tidningarna.
Eyck, men dock ej tål jemförelse med dem i Berlin och München, ett «porträtt» (77) och «en kanin» (135) i aquarell af Dürer, hvilka ej, såsom flera andra taflor härstädes af samma mästare, sätta betraktaren i förlägenhet. Vidare af Cranach d. ä. en stor mängd, och af Holbein d. y. bland annat en serdeles skön «madonna, med ett dödt barn på armen, framför hvilken en man knäfaller (74). Det är ett i högsta grad utmärkt stycke. Rummet C har stycken af Mengs och af Rosa di Tivoli, de sednare isynnerhet rara utom Dresden; D en skön «Vestal» (271 af Angelika Kauffman, serdeles goda arbeten (åldriga ansigten) af Denner, samt en mängd landskapsstycken af redan nämnda (Se sid. 242 f.) skolor och mästare. Så af Rubens efterföljare Snayers (335), Bril (353, 368), Poelemburg (327), af hvilka längre fram flera arbeten förekomma, samt ett bland Ruysdaels utmärktaste stycken (365). Galleriet innehåller af honom utmärkt sköna. Berömdast äro «Jagten» (723), «Judekyrkogården» (656) och «klostret» (648); ehuru äfven tvenne «vattenfall» (365, 594) och «skogstrakter» (442, 593) äro förträffliga. Isynnerhet «Jagten», med figurer af van der Velde, är den mest lefvande natur, man någonsin kan se. På landskap är galleriet i öfrigt serdeles rikt.
J3g skulle önska att ej behöfva långvarigt uptaga tiden med besvarande af åtskilliga bland de anmärkn:r, som vid mitt och mina medlänkandes anföranden äro gjorda; men i afseende på den förebråelse för kärlekslöshet, som blifvit oss frikostigt gjord, nödgas jag blifva något utförligare, enär jag tror det vara skål att taga i betraktande de följder, som Jude-emancipationen inom de Europeiska Staterna medfört, och det utan afseende på huruvida religiös fanatism i vissa trakter möjligen kunnat ega rum eller icke. Jag anhåller alt i berörde hänseende få delgifva några uplysningar hämtade utur en utländsk tidskrift af mycken förtjenst: ”Deutsche Vierteljahrs Schrift,” artikeln: ”Der Deutsche Bauer und der möderne Stååt.” Dessa uplysningar äro ganska färska, enär de innehållas i det för JuliDen 19 Mars e. m. 79 September 1850, nyligen utkomne häftet, som jag i detta ögonblick har i min hand, och hvarur följande torde förtjena vår upmärksamhet vid detta tillfälle, enär del bevisar, genom jemförelsen, huruvida vårt sätt att behandla Jsraeliterne f. n., och under de inskränkningar lill vissa lokaler, dem de hos oss äro underkastade, icke är vida alt föredraga framför de vidrigheter, för hvilka medlemmar af berörde folkstam varit utsatte just i vissa af de länder, der de af lagarne förunnats vidsträcktare rättigheter. Utdraget lyder i öfversättning sålunda: ”De skymfliga Judeförföljelser, som i en mängd af södra Tysklands orter anställdes under Marsdagarne 1848, visade en partikularistisk anda djupt inrotad hos menigheterne.
Malmsten Den 25 Juli f. in. 325 och Santeson m. fl. Denna diskussion hade till resultat att man ansåg de åskade summorna fullt tillräckliga. Jag har velat framställa detta, i händelse det skulle hos K. o. Ad. kunna verka någon ändring i Utskits förslag. Det är också såsom läkare och under erinran om den förfärliga känsla, som både jag och mina embetsbroder måste erfara vid anblicken al personer, hvilka räcka sina händer emot en, utan att man med bästa vilja i verlden kan hjelpa dem, som jag hemställer till It. o. Ad., om det icke vore Ståndet värdigt att alsia Utsk:ts framställning och i stället bifalla min motion. Anslaget är icke så öfvermåttan stort, att man icke kan komma ut dermed. Jag anhåller således, att H. Exc. Hr Gr. och Landtm, behagade framställa propos. om bifall till mitt förslag. Hr Bildt: Hvar och en, som läst Hr Cederschiöids ifråga v:de motion, eller hört hans sednaste anförande, delar utau tvifvel hans känslor af medlidande för de olyckliga sjuka, som årligen komma till Stockholm och som söka hjelp, utan att finna den, samt sålunda hemfalla åt döden eller ett ständigt lidande. Men jag tror dock icke, att när man söker hjelp under form af statsunderstöd, man kan gå till väga på det sätt, att man blott framställer det nakna behofvet och säger: »votera 100,000 rdr till ett hus, 30,000 rdr till underhåll, 12,000 rdr till löner o. s. v.; dessa summor tror jag skola räcka!» Så får man icke göra, och så tår allratninst StatsUtsk:t göra. Det har således synts mig som om, för att få ifrågav:de behof afhjelpt, herrar läkare borde vända sig till Olverståthållare-embetet i Stockholm, som är högsta polismyndigheten i hufvudstaden. Detta embete kan uppgöra förslag, så vida saken icke är af kommunal beskaffenhet, .utan verkligen bör af staten understödjas. Olverståthållare-embetet kan derefter vända sig till K. M:t, som genom en Nåd.
61. i anledning af RiksdagsfuHmägtigen Nils Strindlunds motion, angående upplåtande af rum i Riksgälds-Contorets förra hus, till begagaf Rikets Ständers Fullinägtige i Banken och Riksgälds-ConLoret. 62. i anledning af erhållen ålerremiss å Utskottets Betänkande N:o 5^. 63. i anledning af Herr Rosenblads, B., motion, angående rättighet för Banco-Fullmägtige, att temporairt förstärka fonderna för publika papper samt för handeln och den större rörelsen. 64. i anledning al 3:ne Riks-Stånds beslut, angående åtgärders vidtagande till Riksdagens snara afshitande. 65. till svar å de inom Högloft. Ridderskspet och Adeln samt Ilögvörd. Preste-Slåndet framställde anmärkningar vid Utskottets Belän - 6 N:o kande N:o 36, angående fortfarande understöd för ynglingen Silfverstolpe. 66. i anledning af åtskillige inora Riks-Stånden väckte motioner, om beviljande af pension för aflidne Kamereraren J. Wallmos enka och harn. 6*7. i anledning af väckt fråga att Banken måtte åter komma i åtnjutande af de fördelar af Myntverket, hvilka af ålder varit Banken förunnade. 68. i anledning af Riksdagsfullmägtigen Peter Anderssons motion, om förhöjdt arfvode för Rikets Ständers Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoret samt Ombud vid Låne-Contoren. 69. i anledning af Herr Lakes motion, om ofördröjligt utbetalande från Banken af Brandförsäkrings-Bolagets der inncstående medel, hvilka blifvit uppsagde för Wenersborgs stads bispringande. 70. i anledning af Herr Linderholms motion, angående alskaffande af öfverräntor vid liqvider af Discontlån. 71. i anledning af Herr Hadings motion, om utfärdande af allmän Kun» görelse till underrättelse om det gamla silfvermyntets gångbarhet i allmänna rörelsen.
Ridderskapet och Adelns Protocoll för d. 1 Juni 1812, innehållande Ridderskapet och Adelns beslut, att till Constitutions Utskottet återförvisa dess betänkande rörande Tryckfrihets Förordningen, jemte de dervid förefallne anmärkningar, för att i sammanhang med Kgl. Majsts Nådiga Proposition behandlas ; Memorialer, innefattande anmärkningar vid Constitutions Utskottets betänkande öfver Förordningen om Tryckfrihet, och förslag till förbättringar af samma lag, föredragne hos Ridderskapet och Adeln af 3:0 Herr Heijkensköld Ludv. Dittlof.3 Nu uppkommo Herrar Kammarh. Silfverstolpe, Öfverste Schönström och Borgmästaren Nordström och intogo sina rum. 1 Propositionen av den 26 Maj 1812 är tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 288 ff. Utskottets här åsyftade memorial, af den 10 Okt. 1810 åter finnes därstädes, sid. 53 ff. 2 Stycket fr. o. m. orden Herr Grefven anmälte t. o. m. punkten 3 återfinnes i C. U. M. 1810—1815, sid. 294 ff. 3 Memorialet tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 295 ff. 154 Den 4 Juni 1812 4 :o Af Herr Spaldencreutz, A. J.1 5:0 Af Herr Grefve Lövenhjelm, Gust.'2 Härvid upplyste Herr Grefven och Ordföranden, på begäran af Herr Assessor Arosenius, att de af Grefve Löwenhjelm yttrade anmärkningar ej hade afseende på Kongl. Majsts Nådiga Proposition, utan endast voro föranledde af Constitutions Utskottets betänkande. Upplästes.3 6:o Memorial författadt af Fhe Stael von Holstein, C. Ludv.,'1 och 7 :o Af Herr Grefve Schwerin, F. B., angående ifrågavarande ämne,5 samt 8 :o Utdrag af Högv.
Utdrag af Hedervärda Bondc-Siändets Protocoll vid Urtima Riksdagen i Stockholm den i Maj J&15, S. D. ilxpeditions-TJtskottets ankomna Project till Riksens Höglofl. Sländers underdåniga skrifvelser lill Kongl. Maj:t, angående 1:0 Den till Rifcsdagskostnadernas bestridande erforderliga summa. ' 2:0 Tryckningen af Riks-Ståndens Protocoll, med dertill hörande Bihang, och 3,to Eftergift af den Särna Socken ålagde Bevillning , upplästes och till alla delar gillades, hvar - Den i Maj. 9 hvarom bemalte Utskott skulle erhålla underrättelse. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S D. F öredrogs Constitutions-Utskotlets Memorial af den 29 sistlidne månad, innehållande, att» Utskottet, vid pröfningen af den till dess afgörande, enligt 29 § Riksdagsordningen hänskutna fråga, hvarthän, sedan RiksStånden derom' stannat Två emot Två, Konungens Nådiga Proposition angående Götha Canal.arbetes fortgång och 3'tterligare befrämjande borde remitteras, på upptagna skäl beslutit, att den Nådiga Propositionen skulle till Stats, och Banco-Utskotten öfverlemnasj I följe häraf blef Högstberörde Nådiga Proposition till sistnämnde bägge Utskott remitterad. Ut supra. Ex Protpcollo Olof Werlin. S. D. Remitterades Till Bevillnings-Utskottet Ett Memorial af Jacob Ericsson från Örebr» Eän, om fördeltagares befriande från Bevillning. Till Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten. Ett Memorial af Anders Sandsten från Jönköpings Län , angående en allmän tillåtelse för invånarne i Städerna att utminutera Brännvin , emot Bevillnings erläggande derför, Till } o Den i Maj. Till Lag Utskottet. Ett Memorial af Anders Ivarsson frän Elfsborgs Län , om ersättning till vittnen , som af publique åklagare åberopas.
Utdrag den il och i3 Mars 185g. 57 vid deras första sammanträde i Banken aflaSSa 5 N:o 16, i anledning af RevisionsBerättelserne åren 1825 och 1827, rörande den fråga , huruvida Direclenrs befattning vid Province-Lår.e-Contoren må anses hinderlig för deltagandet t Revisioner öfver Stats-., Bancooch RiksgäldsVerken , och N:o i 7,' angående några i Bankens räkenskaper vid 1827 års slut balancerade summor, hvilka, oberoende af hvad i sammanhang med Allmänna Finance Regleringen vidare kan ifrågakomma , Utskottet ansett böra till fulla beloppet eller till någon del afskrifvas, Den 13 Mars i8ap. Från Högloft Ridderskapet och Adeln. S. D. Då nu ånyo föredrogs Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotiets den 28 Bistlidne gebruarii, under N:o 76, afgifne, c,8 Prot.
Föredrogos å nyo och biföllos följande Statsoch Banco-Utskottens, den 15 och 29 sistlidne Julii, afgifna och, den 2r derpåiöljde September f. in., på bordet lagda Betänkanden: N:o 6, i anledning af Kongl. Majtts Nådiga Proposition otn rättighet för Spar-Bankerne i Riket, att ernot ränta i Banco-Diseonten insätta en del af deras fond, för att, i mon af behofvet, kunna åter derifrån uttagas och disponeras, rn. m., jemte enskilda motioner i sammanhang dermed ; N:o 7, angående utvägar till ömsesidig förvexling af Svenska och Norrska myntsorter samt 4o Fröt. Utdrag den G Nov. 182g. de senares emottagande uti uppbörd i Gränse*1 pro vincerne; N:o 8) öfver väckt motion om anslag af ett Greditiv i Banken eiler Statsverket för Städemas Allmänna Brandstods-Bolag; N:0 g, i anledning af vackt fråga om inrättande af en tillräcklig LSnefond för Landtman; N:o ix, i anledning af väckt motion, angående förbättrade anstalter uti Landsorterne för invexling af förslitna Bancooch Riksgälds* Sedlar; N:o 13, i anledning af väckt fråga om ökade årliga arfvoden, så väl för Herrar Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoiret, som ock för Directeurerne vid Låne-Gontoiren i Götheborg och Malmö, samt för Banco-ombuden och öfrige Tjenstemän vid dessa Låne-Contoir. S. D. Vid förnyad föredragning af LagUtskottets, ej mindre den 4 sistlidne Maji, under N:o 62, afgifna och, den 1 derpåföljde Junii på bordet lagda Betänkande, i anledning af åtskilliga motioner om ändringar, dels i Concurs-Lagen den 13 Julii 1818, och dels i Kongl.
Inbjudningar till Med-Stånden från Borgare-Ståndet: — att biträda Borgare-Ståndets redaktions-förändring af 5:te kapitlet 18:de §:n i Lag-Utskottets förslag till strafflag (LagUtskottets Utlåtande N:o 55): VI. 394, A. 395. — att biträda Borgare-Ståndets beslut i afseende å Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsech Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 13, i anledning af Riks-Ståndens akiljaktiga beslut i en till vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker börande fråga: VII. 24, A. 24. — att biträda Borgare-Ståndets beslut öfver Banko-Utskottets Memorial N:o 69, med förslag till ansvarighets-lag för Rikets Ständers Fullmäktige i Banken: VII. 67, A. 68. — att förena sig i Borgare-Ståndets beslut i afseende å Statsutskottets Utlåtande N:o 193, i anledning af väckt motion om statsbidrag till staden Oskarshamn för utlösen af tomtöre-afgälden till egaren af de hemman, från hvilkas områden stadens utmål är afsöndradt: VII. 119, 136, A. 137. — att biträda Borgare-Ståndets beslut i afseende å Särskilda Utskottets Utlåtande N:o 3, i anledning af de inom BiksStånden gjorda anmärkningar och fattade skiljaktiga beslut i afseende å Utskottets Blinkande N:o 2, öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer med förslag till ny Sjölag: VII. 155, A. 155. — att biträda Borgare-Ståndets beslut i afseende å Stats-Utskottets Utlåtande N:o 188, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående Krigs-Collegii ombildning till en arméeförvaltning: VII. 171, A. 171.
Sk fordran vid första eller andra Auctionen, BancoStyrelsen då må kunna bestämma, hvar ytterligare skeende Auction skall förrättas, antingen å LandsCancelliet eller å Tingsstället i det Härad eller Tingslag, hvarest egendomen är belägen; förblifvande det E. K. Maj:ts Befallningshafvandes pligt, då handräckning till fastighets-utmätning af Banken äskas, att den skyndsamt meddela ; att tillse, det Bankens säkerhet varder i allo iakttagen, och att, i enlighet med Kongl. Kungörelsen den 22 December 1818, vid dylika executiva försäljningar vid ansvar likaledes tillse, ej allenast att egendomen icke bortgår under Bankens fordran, om hvars belopp till Auctionsdagen tidig uppgift dessförinnan bör, på anfordran, från Banken meddelas, utan ock att Salubref icke utfärdas förrf än med bevis från Banken styrkes, att nämnde fordran blifvit till fullo liquiderad, eller angående Lånets omsättning på Köparens namn med Banken öfverenskommits; äfvensom E. K. Maj:ls Befallningshafvande böra, i de fall, då en å Bankens fastighetspant utlyst executi v Auction på en eller annan grund varder af deni inställd, med näst derefter afgående Post till Banken insända Utdrag af det vid tillfället å LandsCancelliet deröfver förda Protocoll. Hvilket R. St. härigenom få, lill vinnande, af E. K. Maj:ts Nådiga stadfästelse, i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. Exp. Utsi;. Förslag till und. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 16 Oct. 1829- Preste-Ständet d. 16 Borgare-Ståndet d. 19 Bonde-Ståndet d. 19 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående vidtagen jemkning uti gällande Stadgar för Rikets Discontverk, i anseende till den för Ön Gottland tidtals hämmade Postgång. S. A. K.
Nåväl, hon kom, och det var icke han som frestade henne att öfverskrida den afslutade öfverenskommelsen. Men förmodligen var det just hans ståndaktighet som eggade henne; den qvinliga fåfängan, lumpna, att se en man förlora besinningen, nog af det var hon som frestade honom. Hur utgången blef vet jag ej, ty så kom tåget och berättelsen blef avbruten. Det är väl troligt att han föll. Men i sjelfva denna ansats ligger en viss förfining af begäret, som jag håller honom räkning för. Ett visst intelligensens öfvertag öfver det råaste i det der – usch! A. L. (Syfilis.) Till Mårtensafton 1882 kom han hem. Såg ut som om han varit död och uppgräfd igen. Mager, grönblek, insjunkna ögon med mörka ringar. Hade då undergått kur på lazarettet i Lund. Sade det då åt fadren. Jag var då i Malmö så att jag såg honom icke. Men flickorna berättade om förändringen och härom dagen kom fastern in på kapitlet. Om julen dansade han icke, drack icke, och rökade icke. Såg ännu mycket dålig ut. Ännu det der lömska hånfulla ansigtsuttrycket. I Juni 1883 var L. P. här, och det var efter den tiden han reste till Lysekil. Det var den sommaren Anna Palm rustade till bröllop och de voro så intresserade af hvarandra. Det var då hon en gång blef så ond öfver ett cyniskt yttrande att hon och Ida slog honom med knutade handdukar och han gjorde ett slut på striden genom att breda ut armarne och taga båda i sin famn – så vågade de icke komma så nära honom. Det var efter Lysekilsresan han var här den qvällen Anna Erika var här, då tankeläsningen försök[t]es med flickorna Palm och honom. Och jag i en lek yttrade att han borde ”skrifva öster på sin kompass”. I följe af hvilket Uno förtrodde mig hvarför badsejuren behöfts. Fadren och fastern visste hvarför han behöfde resa till Lysekil.103 Karl hade en tid kurhusvaktmästaren att gå till sig, således är det troligt att också han haft sig en släng. Kommer just från Lundegårds. Läste Idas bref från Axel.
Domstolarne meddelade vites-förbud mot fiskande efter strömming vid nyss beskrifne kuster af Bottniska Viken icke, så vidt de äro stridande mot oftanämnde 8 §., kunna utgöra något lagligt hinder för strömmingsfiskets utöfvande, i öfverensstämmelse med samma § ; hvadan ock fiskerskapen, i händelse de anse sig genom de utfärdade vites-förbuden lida intrång i deras tillständiga rätt, ega öppet att i laga väg göra densamma gällande. I detta hänseende anse Utskotten alltså någon åtgärd af Rikets Ständer icke lämpligen kunna komma i fråga. Vidkommande deremot motionärens önskan, att den rätt till strömmings-fiskes idkande vid Bottniska vikens vestra kust, som, enligt gällande Författningar, bör ega rum, måtte närmare bestämmas; så finna Utskotten, att detta ändamål lill en del skulle vinnas genom antagandet af en sådan redaction utaf 8 §. 2 Capitlet i 1766 års Fiskeri-stadga, som förefinnes i det mera tydliga och lättfattliga, fastän, såsom Commeree-Collegium erinrat, hufvudsakligen lika beskaffade stadgandet i i momentet af Bih. till R. St. Prat. 1810 och 1811, 7 Sami. 2 J/d. 19 Häftet* 3 I o Lagsamt Allm. Besa.- och Ekon.-Utskottens Betänkande , JY:o 6 J. 23 §. uti Col leg i i ofvan omförmälde förslag; dock anse Utskotten det tillika vara af högsta vigt, att det på det nogaste varder bestämdt, dels hvad som egentligen utgör öppna hafs-, skogs-, bergsoch sten-stränder, dels ock hvarest och huru långt strand-egares landgrundsrätt eger rum och sig sträcker. Härvid finna Utskotten i främsta rummet vara af nöden att fastställa hvad med uttrycken: inomoch utomskärs rätteligen bör förstås, emedan betydelsen af de förra begreppen derpå hufvudsakligen beror. Begreppet ”Skärgård” måste nemligen, efter Utskottens tanka, hafva olika betydelse och omfång, med afseende å Riket eller Landskapet och å den enskilde Straiul-egaren.