Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom det för Nya Trollhätte Kanalbolag den 2 Februari 1838 utfärdade nådiga Privilegium har emedlertid nämnde Bolag fått sig uppdraget utförandet af de arbeten, som omfattade segelleden från och med Ströms kanal och 300 alnar nedom densamma, hvarjemte i nåder förordnats, det Kanalbolaget ägde att för egen räkning, enligt gällande taxor och bestämmelser, framgent uppbära afgifter så väl vid Trollhätte kanal och slussar, som för farten å Götha eif, samt att, enär, i följd af Nya Trollhätte Kanalbolags organisation, Direktionens öfver segelfarten mellan Wenern och hafvet befattning med segelleden från Wenersborg till 300 alnar nedom Ströms kanal komma att upphöra, bemälda Direktion borde till Kanalbolaget öfverlemna alla de arbeten, som under Direktionens inseende blifvit utförde i nämnde segelled. Med afseende å det förändrade förhållande med anstalterna lill segelfartens förbättrande mellan Wenern och Vesterhafvet, sorn genom Nya Trollhätte Kanalbolags bildande inträdt, hade Kongl. Maj:t vidare, jemlikt nådigt bref af den 23 Juni 1838, upplöst Direktionen för segelfarten mellan Wenern och hafvet, samt i dess ställe organiserat en ny Styrelse för arbetena Konstiiutions-Utskotlets Memorial» N.-o 3 i nedra delen af Götha eif och i Götheborgs hamn, under benämning af Direktionen öfver Götheborgs hamnoch elf-arbeten. Sedan Konvoj-kommissarialet, under den 8 September 1841, hos Kongl. Maj.t i underdånighet anhållit om nådig föreskrift, huruvida några åtgärder borde af Konvoj-kommissariatet vidtagas i och för indrifvandet af Handelsoch Sjöfartsfondens meranämnde fordran, hade Direktionen för Götheborgs hamnoch elf-arbeten, uti häröfver den 23 November samma år afgifvet Utlåtande, anfört: att, som ifrågavarande lån blifvit upptaget för beredande af lättnad i trafiken å den del af Götha eif, som genom Nya Trollhätte Kanalbolags
Från och med 1838 till och med 1841 har Agronomen Johnsson, i följd af det kontrakt sorn Länets Hushållnings-Sällskap med honom ingått, vistats här i Länet en till två månader hvarje år och tillhandagått jordbrukare, som sådant åstundat, med råd och bilräde, i afseende å odlingar samt'andre till åkerbruket hörande arbeten och företag; äfvensom under nämnde år instruktionsoch täflingsplöjningar på ålskillige ställen inom provinsen blifvit anställde, och i de orter der sådane plöjningar ägt rum haren fördelaktig verkan deraf redan varit märkbar. Vid någre af desse täflingsplöjningar skedde jemväl exposition af utmärktare kreatur, nya mindre kända åkerbruksredskap och ovanliga växtalster. Af nyare åkerbruksredskap har den så kallade Agnhammarsplogen blifvit ansedd serdeles ändamålsenlig och derföre i senare åren mycket begagnad. Denna plog, sorn förfärdigas vid egendomen Agnhammar i Grums Socken, liknar den gamla Wermlands-plogen men har krokig ås och dragstullning, såsom de engelska plogarne. Boskapsskötsel: Sorn ängar endast vid få egendomar i Länet finnas, så är fodertillgången vanligen otillräcklig att vinterföda det antal kreatur, som man, i anseende till sommar-betet i de vidsträckta skogarne, vill hafva. Hornboskapens utfodring under vintern är derföre knapp, bestående för det mästa af hafrehalm och afkastningen ringa. Denna boskap är jemväl småväxt och illa byggd. Behofvet af en bättre kreaturs-race inses temmeligen allmänt, och man erkänner äfven nödvändigheten af att väl föda sin boskap, hvarföre gräsodlingen tilltagit och ingår ofta till och med i torparens brukning.
R:dr 23 sk. 5 rist. banko, utgörande kostnaden för vid Tumba bruk anställda försök till beredande af förbättrad papperstillverkning, angående, IX. B. 3a3. A. 384. — af 1836 års arrende för Ryda Kungsgård, angående. VIII. B. 332. A. 38o. XII. U. 145. A. 368. — af f. d. Arrendatorn Christoffer Gustafssons återstående skuld i och för arrendet af Stora Lunds boställe. VIII. B. 228. A. 240, 273. — af undsätlnings-fordringar i Norroch Westerbotten, m. m. angående. III. IV. R. 90. XI. R. 94. XIII. B. 461. A. 553. XVII. U. 174. B. 3yo. XVIII. A.g3. A. i32. XIX. E. 109. — af vissa i Bankens räkenskaper inom linien upptagne fordringar, angående. lil. 326. IV. R. /\o5. XIX. B. 3gg. XX. A'. 96. — af Majoren C. R. Robsahms skuld till Banko-Disconten. III. 3g4. IV. A. 4m. — af det Carl Johans församling i Götheborgsoch Bohuslän af cholera-creditiv-medlen beviljade lån, angående. V. B. 348. A. 358. VI. E. 262. — af 2:ne från Banken utgifna odlingslån. V. B. 399. VII, A. 7. ( 6 ) Afskrifning af de Staden Borås beviljade byggnadslån, angående. VI. VII. Å. 38, 58. XIII. U. 462. XIII. A. 627. — för en, vid bållen inventering, yppad brist i lumpförrådet vid Tumba Pappersbruk, angående. VI. B. 533. VII. A. 52.
DbetäFnabt bet i näftfövegåenbe 4 och 5 (tabgabe ftämplabe pap» pev, (Fall I>anDling, enligt htoilFen eganbe» eller åborätt till fXufthåll öfmetgåt å annan pevfon, utan affeenbe å 3\ufthå0eté natur, beläggaé meb flämplabt papper, motfmavanbe be hittills till ^Xöabftena krigömanéhuö»€af3a och Simi» valitetS»kvtgémanö»QEafjan evlagbe vufthåHé»afgiftev, nemligen: a) i (tället för ben fovbna ”tillträbe&afgiften”, ehroab eganbe» eliev åbo» vätt minnes genom Föp, gåfroa, teftamente, avf, bpte, införfel och pantfövfFvif* sif), tia 9t. '©t. ^3rot. 1850 & 1851; 10 ©aini. 1 Slfb, 2 Sanket. 6 ning eliev upptagande af ödesmål, med l
I alla fall är det misstag af ett ätt, i fråga örn Rikets sannskyldiga nytta, icke tänka på Rikets tjenst, ulan betrakta saken så inskränkt efter roteböndernes förmenta fördel, att mångå bland dem förmodligen gjort dét vidsträcktare. Hade vi förnärmat deras rätt, så borde ju Utsk. hafva begärt 106 §:ns tillämpning? Att den toytde icke är användbar, det är jag förvissad alt R. oi Åd. nogsamt inser. Här anser Utsk. inig hafva förskyllt både ip6 och 107 §§:nas tillämpning för samma mål. Jag efterskänker Utsk. omständliga anmärknrr, vid begge §§:nas tillämpning på samma person för samma sak, hvarigenom det kunde hända, att R. St. begärde entledigande af den, sorn Riksrätten, om han skyndar sig, möjligen kunde hafva på förband dömt ifrån tjensten, eller att R-. St., om de komma först, anhölle om dens afskedande, hvilken Riksrätten sedermera förklarade oskyldig. Men jag öfverlemnar denna utredning åt andra, särdeles åt de lagfarna, för att fortsätta mitt åtagande att svara på likt och olikt. — Dock, en tanke faller mig in. När det religiösa Påfvedömet herrskade, i stället för det politiska, som nu vill göra sig gällande, och blott tillåta eti enda saliggörande tro i statssaker: då brukade den inqvisitoriska makten att inför andelig domstol, efter canonisk lag, tilltala den, som hon ville åt, och som, förut anklagad efter verldslig lag, dock blifvit af rätten frikänd. Månne våra politiska ifrare nu hafva samma syfte med deras dubbla anklagelser? Huru jag kunnat uppenbarligen handla mot Reg.Ftns tydliga föreskrift, eller öfverträda någon annan Rikets gällande lag, genom mitt tillstyrkande att
Penningar måste således lånas och då år det högst önskligt att man må lyssna till de varnande ord, hvilka Hr Ehrenhoff så rigtigt yttrat, att nemi. man må Be till, att dessa penningar icke måtte inkomma uti lorm af colonial-varor utan såsom klingande mynt. Jag törs knappast yttra mig uti sistberörde hänseende, ty, om man börjar tala om lyx-artiklar och öfverimport, så heter det straxt att man går årender åt protektionisterna. Hvad mig beträffar, så har jag nog med att sköta mina egna årender och ännu mindre kan jag sålunda beqväma mig till att gå andras, men uti förev:de fall torde man skilja mellan tullfrågan och finansfrågan. Man har nemi. vid början af detta plenum tält om frihandeln, och ordat om, huru det går till att på en förmiddag helt ledigt hinna att med pennan stryka ut en hel massa af tulisiffror, — men, i parenthes sagdt, — basis för frihandeln år ett ordnadt bankoch penningesystem, och min öfvertygelse år, att om icke en lycklig reform införes, bringar det fria handels-systemet oss i olycka i st. f. välmåga och materiell kraft; jag erkänner detta oförbehållsamt, oaktadt jag år en varm vän af det friare handels-systemet! Denna fråga tyckes icke höra hit, men den gör det; och Hr Ehrenhoff har fullkomligt rätt i hvad han yttrade. Den snillrike Biskop Agardh säger också i sin statsekonomiska statistik att förrän man har ordnat vårt lands penninge-, fondoch kredit-system, förr år det omöjligt att hoppas något förmånligt resultat af våra ansträngningar. Att resultatet till dato icke varit tillfredsställande synes bäst deraf, att Sverige allt sedan år 1834 årligen ökat sin utländska skuld för att dermed betala förfallna räntor och öfverimporter af utländska varor. Man säger visserligen att dessa penningar vore uplånta för att dermed ytterligare utveckla landets industri; men har man uplånat penningar till ett industri-företag, så bör man noga tillse att derutaf skördas så stort öfverskott, att jag dermed verkligen kan betala belöpande ränta på lånet; men detta har icke varit förhållandet i Sverige under sednaste 25 år.
In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Fredagen den 19 Junii. Plenum klockan half till fern eftermiddagen. Herr Grefven och LandtMarjkalken tillkännages att, enligt från Kongl. Maj:ts Öfverste Kammarherre ankommen underrättelse, Ridder - Ven 19 Junii e, m, 5o5 skåpets och Adefns Taffel vid Soupéen å Kongl. Slottet i afton komrne att i Högstsalig Hennes Maj:t EnkeDrottningens nedre rum blifva am rättad. Sedan Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter blifvit samlade, samt de Härolder, hvilka borde gå framför Ridderskapet och Adeln , ankommit , afgick Ridderskapet under Herr Grejvem och LandtMarjkalkens anförande klockan fern eftermiddagen till Storkyrkan , hvarest Ridderskapet och Adeln bevistade Hans Kongl. Höghet Kronprinsens Höga Förmälningsact, hvilken förrättades af Herr ErkeBiskopen jn. m. Doctor Carl von Rosenstein. Efter Ceremoniens slut åtskiljdes Högloflige Ridderskapet och Adeln vid utgången fråa Storkyrkan, klockan ett qvart till 9 om aftonen. In fidem Protocollj, O. J. Lagerheim. 5o6 Den 2$ Junii f. m, Onsdagen den25 Junii, Plenum klockan 9 förmiddagen. Föredrogos ånyo och bi föllos följande Allmänna Besvärsoch EkonomieUtskottets den 3 dennes afgifne, samt den 18 derpå följde eftermiddagen, på bordet lagde Utlåtanden: N:o 102. I anledning af väckt fråga, om Skogsägares befriande från kostnaderne till Klamparelaget i Götheborg. N.o 103. I anledning af väckt fråga, om medel, till befordrande af Svenska Jerntillverkningars och Manufactur-arbetens afsättning på Norra Amerika N:o 104. I anledning af väckt fråga, om upphäfvande af det så kallade Hemförare-BåtGillet i Götheborg. N:o io5.
S. D. Föredrogos och biföllos Stats-Utskottets Utlåtanden: M 61, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående kostnadsfri upplåtelse af kronomark för jernvägsanläggningen mellan Gellivara malmfält och Luleå eif; •As 62, i anledning af motion, angående ersättning för utgörande af augmentsränta lör en utjord, kallad Altuna äng; Jtä 64, i anledning af motion om eftergift af Kronans rätt till danaarf efter aflidne Klockaren C. P. Bergstedts jemväl aflidna hustru. Anna Maria Reis; samt M 65, i anledning ai' motion angående nedsättning i skattetalet för vissa krononybyggen inom de Norrländska länen. Vid äfvenledes skedd föredragning af samma Utskotts Utlåtande JVZ 63, i anledning al Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående väckt fråga om Sala silfververks återgång till Statens disposition, blef samma Utlåtande lagdt till kandlingarne. S D. Föredrogs Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial M 78, med förslag till voteringsproposition i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut Prot.JJtdrag den 14 April 1866. 227 vid förehafvande af Utskottets Memorial V2 64, innefattande förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens beslut i anledning af Utskottets Betänkande JVs 36, angående motioner i fråga om ej mindre Norrmäns oell Danskars, än äfven andra utländningars rätt att i Sverige idka handel, handtverk och andra yrken; — och blcf denna voteringsproposition godkänd. Den 14 April. Ridder skap et och Adeln. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Kongl. Maj:ts denna dag å Riks-salen öfverlemnade Svar, i anledning af åtskilliga utaf Rikets Ständer vid innevarande riksdag antagna förändringar i Tryckfrihets-förordningen;; och skulle det nådiga Svarets innehåll meddelas Expeditions-Utskottet, för att iakttagas vid riksdagsbeslutets uppsättande.
eller hufvud, » • ' • D e n ädle människovännen har äfven un» Hufvud? » Tant gjorde en liten grimas. » » Och ögonen, tant! O, sådana ögon! Allt jag, att vore jag karl! » &gt;Hi hi hi, Majken! » fnittrade de andra flickorna. henne. » Saken vore löjlig, om den inte vore så ynklig. H v a d hon fick till lön för all sin kärlek Och vore det lönt att förarga sig, skulle jag göra var litet a f de n å d e g å f v o r, s o m tillföllo fördet. Ja, det gör jag också för resten. » » Men är det ynkligt? » samlingens fattiga. Det var en af de andra flickorna, som nu lade sig Broderskänslan v a r stum. D e t v a r det i frågan. Hur vet du, att han inte är en hygglig karl, hennes baron? » flöd. » Och om de tycka om hvarann, — som de naA c k! » Jag har inte den äran att känna ' hennes baron '. E t t enda fattigt ord p å det v a p e n p r y d d a Jag tillåter mig bara finna det ynkligt, att min kära Rose uppfostrat sin dotter, så som hon gjort. » kuvertet. » Hur då? » Ja, hon var n o g barnslig att ö n s k a, det » Till att bli gift och till att bli en förmaksmöbel. Och det efter att hon sjelf. D e n lilla doftande r ö d a fläcken innebär Jaså, ni känner inte till historien, flickor små. D e t stela grå- Då ska ni minsann höra! Det gör alltid godt i någon skrynka. Men det är så oresonens hennes n a m n stod. s. v. bröt det hastigt. D e t v a r hennes ende, så outsägligt älskade bror. H a n hade gått framåt, utan att ens se sig o m. Hon torkade bort de mörka, grumliga » liten alltid hvarför hvarför kärlek, H o n stod der så ensam o c h b o r t g l ö m d. » Elisabeth Kuyhnstiema. turligtvis skulle jag min själ läsa lagen för herrskapet.
M:t och de sakkunniga personerna skulle anse hinder möta att genast och på en gång anlägga ett universitet i hufvudstaden, utredning likväl kan vinnas huru de vetenskapliga anstalter, som redan finnas i hufvudstaden, må kunna på ett tillfredsställande sätt ordnas och förfullständigas, en utredning, den väl ingen vän af bildning lärer vilja motsätta sig. Jag ser väl att åtskilliga ledamöter af Utslet, hvilka reserverat sig mot det slut, hvartill Utslut i frågan kommit, uppställt ett särskildt förslag till skrifvelse till K. M:t, men då jag föredrar uppställningen i motionärens hemställan, får jag hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om propos. på bifall till motionen; hemställande jag till motionären, huruvida han ej vill afstå från sitt yr - 16 Den 3 Januari. kande, hvilket, om jag fattade rätt, afsåg återremiss af Betänkt, och förena sig om bifall till hans eget ursprungliga förslag. Hr Huss, Magnus: Motionären har redan på ett så grundligt sätt försvarat sitt förslag, att föga i detta hänseende torde återstå för mig. Icke desto mindre anser jag mig böra yttra några ord, dikterade af den erfarenhet, jag under ett mångårigt vistande i hufvudstaden förvärfvat, rörande hufvudstads-befolkningens behof af ökade tillfällen till upplysning och bildning. Jag vill dock först anmärka, att jag icke kan biträda den slutsats, hvartill motionären kommit, nemi. att yrka återremiss. Den fråga, som i lörev:de ämne först framställer sig, är, huruvida något behof förefinnes att erhålla ett universitet i hufvudstaden. Här bar ordats mycket om, att ett sådant behof icke skulle förefinnas, och Utsk:t har äfven sökt ådagalägga ett sådant förhållande. Men den utredning, som i sådan syftning förekommer i Utsk:ts Betänk., anser jag ingalunda vara tillräcklig. Jag tror, att ett riktigt besvarande af frågan tarfvar en vida grundligare undersökning, än Utsk:ts ledamöter kunna deråt egna, och att den derför bör öfverlemnas till bedömandet af fullt sakkunnige män.
Maj:ts bifall minska de ordinarie inkomsterna eller indraga ett anslag, sorn blifvit uppfördt å den så kallade ordinarie staten, ansett, att då någon annan grund för denna åsigt i sjelfva verket ej funnes, än den omständigheten, att i grundlagen Statens inkomster indelades i ordinarie och extra ordinarie, hvilka sednare benämndes bevillningar, äfvensom den, att till lättnad vid utgifternas fördelning en skilnad mellan ordinarie och extra reglering blifvit gjord och småningom vunnit häfd, Rikets Ständer, som det tillhörde att i första rummet bevara svenska folkets sjeifbeskattningsrätt, voro pligtige att tillse, om icke berörde rent tillfälliga skilnad mellan ordinarie och extra reglering af statsverkets utgifter borde upphöra; i hvilket afseende motionären, som icke ansåge lämpligt att, utan serskild anledning, nu framkalla något Rikets Ständers yttrande beträffande deras rättighet att minska statsverkets inkomster, föreslagit, att Rikets Ständer, till förekommande för framtiden af sådane stridigheter, som den ofvannämnda, måtte vid den nya statsregleringen göra det bestämda förbehåll, att alla anslag, sorn vid denna riksdag för statsverkets behof beviljas utöfver dem, hvilka i nu gällande s. k. ordinarie stat äro uppförde, utgå blott för den tid som sagde statsreglering komme att omfatta, med iakttagande likväl af de inskränkningar häruti, hvilka för serskilda läll kunna finnas nödige eller lämplige; varande ett dylikt förbehåll, i motionärens tanke, för närvarande desto mera behöfligt, sorn de betydliga dels förhöjda, dels nya anslag, hvilka Kongl. Maj:t i sin nådiga proposition äskat, äro beräknade efter nu varande låga penningevärde, och en sannolikt snart inträffande förhöjning af detta värde otvifvelaktigt måste framkalla den strid, hvars förekommande vore det väsendtliga målet för motionärens framställning; samt hos Bonde-ståndet af följande ledamöter:
Ridd.Secret. tillkännagaf, att detta utlåt, blifvit återremitterad t af Borgareoch BondeStånden, samt att ingen underrättelse ännu ankommit om PresteStåndels beslut i ämnet. Frih. Cede rström: Med den siste talaren kan jag ej instämma deri, att, för det att detta båtgille tillhör en enda stad i Riket, det icke skulle vara under cathegorien af hvad Ständerne i önskningsväg äga att hos Konungen anmäla, i händelse de funno detsaminas tillvaro menligt för Götheborgs stad. I afseende på sjelfva frågans beskaffenhet hänvisar jag den värde talaren jemte Utsk. till 9 §:n riksd,- beslutet d. 3 Maj 1810. Vid tillämpningen af denna § är jag öfvertygad, att Ekon.Utsk. skall finna, att denna, så väl sorn alla öfriga särskilda skråinrättningar i Sverige, icke bör uteslutande vara till någon viss Corporation öfverlåten, Utan tillhör en hvar Svensk medborgare att sig dermed befatta. Jag kan ej göra för mig fattligt, huru man kan anse, att Götheborg numera skulle vara i behof af ett sådant skrågille. Det är sannt, att då privilegierna för Götheborg utfärdades, etablerades styrelsen derstädes efter Holländsk form; staden ordnades under en senat, så till sägandes på sidan om Den 3 Juni f. ra. 37 det öfriga samhället, och hade sin Burggrefve, som beslöt öfver Svenska medborgares lif och egendom. Detta måste icke långt derefter ändras, och successive har Götheborg öfvergått att vara en vanlig stad i Sverige, underkastad Svensk lag. Men kan väl detta qvarstående af Hemförarebåtgillets sedan fordna dagar innehafvande rättigheter blifva evinnerlig!, då det befinnes stridande mot de frioch rättigheter, som 1809 års Ständer, samt den § af riksd.beslutet, jag nyss nämnde, tillförsäkrat hvarje Svensk medborgare? För min del kan jag ej tro det.
Ett dainhotell i New-York 94 M C .. Saiiiskolan och l~rarinnornas afiöning 98 Anna B ' leetiuood.Derhy .. Engelska och irlkdska spetsar för Chicagoutstiillningeii (Bref fr5n London, mars 1893.) . i ... 101 Svenska kvinnans deltamgande i viixldsiitstiillni~geu i Chicago 1 ' 03 ~eddSlanden f r h Fredrika-Bremer-Förbundet ... 104 Hvarjehanda i kvinnofrtigan 106. * ... .. . ... ... EsseEcle, Oiii förslaget till vigselformuliir III 100 A D., &gt;Ej pik andras vingar. :, Poem 116 Gertrz~d Adelborg. De svenska allmogeflickorna och iitvandringen till 117 Danmark Auta A., Ett historiskt fynd 126 L. En tbterblick p&amp; 1892 3rs bokkatalog 128 M C., Frilii 1893 Ars riksdag 136 Den svenska kvinnans deltagande i viirldsiitstäJlningeu i Chicago . 138 Meddelanden från Fredrika-Bremer-Förbundet 140. . ... 8 ji~kv~rdeii p&amp; landsbygden 143 S-d, I u ~ Gotland ~t 147 Svenska dainkoiiiitkns rapporter till Chicagoiitst~lliiiugen 164 L. D-n, Ellen Keys senaste arbete. Anne Charlotte Leffler. Ducheesa 107 di Cajanello M. C .. &gt;Tre och eii hdf iiihiiacl fabriksarbeterska s 1.62 Meddelanden fran Fredrika.Bremer.Förbundet 1.68 13varjeliauda i kvinnofrhgau . 169 .. Den 6 juli. Poem . 173 Emelde, Camilla Collett 174 TIL. R .. Bref frin Chicago . 183 Lydia lVa7dström.
Doktor Säve, om ändring i så måtto af nu gällande Förordning om bränvins-ulskänkning, alt samma förbud, som gäller för landsbygden i afseende på bränvins-utskänkning vid marknader och under söndagarne, äfven må utsträckas till städerna, efter Kongl. Maj:ts Belällningshafvandes pröfning af förhållandena derstädes och stadsmyndigheternas hörande; 3:o. af Kyrkoherden Otterström, om tillägg i Förordningen den 27 November 1857, angående vilkoren för försäljning af bränvin; 4:o. af Prosten Lundholm, om förhud al bränvins utskänkning och ulminutering å torgdagar på landet; 5:o. af samma motionär, angående fribrefsrätts meddelande åt ordinarie prester och deras vikarier, för skrifvelser i embets-ärenden; och 0:o. af Kontraktsprosten Janzon, om förändrade tullsatser, till skydd för inhemsk produktion och industri, jemte med anledning deraf i Ståndet dels den 16 dennes, dels denna dag afgifna yttranden. 54 Vrot.-Utdrag den i9 November 1859. S. 0. Föredrogos ånyo och remitterades till Lag-Utsltotlet Kontrakts-prosten Emanuelssons den 16 dennes bordlagda motioner: l:o. om rättighet för röstegande i Konsistoriel pastorat och Sacellanier att kalla fjerde profpredikant, jemte i anledning deraf i Ståndet denna dag afgifna yttranden; och 2:o. angående förklaring af 11 kap. 2 § Kyrkolagen, tillika med yttranden i ämnet af Biskop Björck och Kyrkoherden Ternström. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj:ls, denna dag meddelade, nådiga Propositioner till Rikets Ständer: l:o. om anvisande af ett
Reservationer: af Herr Grefve Frölich: ”Då Utskottet vid motiveringen af sitt nu' fattade beslut anfört, "alt Banco-Fullmägtige voro oförhindrade alt vidtaga nödige åtgärder till credits anskaffande,” samt på ett annat ställe, ”att tvifvel icke borde ega rum, det Kongl. Maj:t, uppå af Banco-Fullmägtige skeende undcidånig anmälan, i Nåder läcktes till ändamålet medverka, i i hvad på Kongl. Maj;t möjligen kan ankomma," synes deraf, som om Utskottet trott, alt någon möjlighet skulle finnas för Banco-Fullmägtige alt i underdånighet göra anmälan hos Kongl. Maj:t om något biträde af hvad beskaffenhet sorn helst; men då Fullmägtige i grund af Reglementet icke fått någon automation att vända sig lill Kongl. Majit, utan tvärt om r Art. 4 §• synes åsyfta deremot det aldra strängaste förbud; så ansel' jag Utskottets ofvannämnde moliver kumm missleda Rikets Ständer vid beslutets fattande, hvaremot jag dessutom mig reserverar, då jag tillhört dea majoritet, som tillstyrkt delta först fattade beslut under Nio i3ij” af Herr Biskop Lundblad: ”Jag kan och vill icke tänka mig möjligheten deraf, att Statsmagterne skulle hafva stridiga interessen. Tvärtom är jag derom fullt öfvertygad, alt, der den ifrågavarande utländska creditca verkligen behöfves, Kongl. Majit icke lärer vägra Dess Nådiga biträde för densammas anskaffande. Jag tror likväl, alt, sedan en dylik fråga blifvit väckt, Ständerne i en underdånig skrifvelse böra anmäla, att de gifvit sina Fullmägtige det uppdrag alt, till realisationens betryggande, och på Sätt nödigt pröfvas, anskaffa ifrågavarande credit.”