Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning af Itskillige hos Riksens Ständer framställdte förslag, till afbjelpande af de flerelianda olägenheter, sorn skola uppkommit, genom bristande tillgång i landsorterne till utbyte af förslitne Bancooch Riksgälds-Sedlar emot nya, hafva E. S. inhemta!: dels hurusom, uppå Ständernas, vid sistförflutne Riksdag, gjorda underd. anhållan om vidtagande af tjenlige anstalter till förslitne smärre Banco-Sedlars invexling från landsorterne, E. K. M. genom Nådig Skrifvelse af den 22 Maji 1819, förordnat, att dess Befallningshafvande borde noga tillse, ej allenast att de skatiskyldiges betalningar i mer eller mindre slitne småsedlar blefve af uppbördsmännen, utan svårighet emottagne, utan äfven att, meddelst successive med biträde af E. K. M:ts och Rikets Stats.Contoir verkställd omväxling, Ett å Två Tusen R:dr i nya Banco-eller Riksgälds-Sedlar måtte uti Tands.Ränteriet ständigt hållas Allmänheten tillhanda, att emot gamla och förslitna utbytas; deli ock att, uti särskild väckt fråga, E. X. M., un; Underdånigt Skrifvelserl 189 sfer den 2J Sept. samma år, förständiga!: Dess Befallningshafvande i Götheborgsoch Bohuslan , att, efter omständigheternas föranledande, såsom lämpligast funnes, utsätta viss tid å en eller aine dagar i veckan, då det skulle Räntmästaren, såsom en tjenstepligt, åligga, att besörja den af E. K. M. stadgade sedelväxling i LandtRänteriet; hvarjemte Riksens Ständer gjort sig underrättade , af hvilka Länstyrelser oell till hvilket belopp nya Småsedlar, så väl uti Remisser från Kongl. Räntekammaren, som genom förskott från Riksens Ständers Banque, bekommits till utväxiing.
Boieldieus komiska opera » Hvita frun » uppfördes, och fru S. innehade här som förut den gamla trotjänarinnan Margaretas roll. Det är en lång, samvetsgrann och hedrande verksamhet vid landets förnämsta scen, som fru S. nu kan blicka tillbaka på. V i torde emellertid få tillfälle vidare tala härom, då vi i ett följande nummer meddela hennes porträtt. — Denna dag var emellertid hennes hedersdag och utom det att hon af h. maj:t fick mottaga medaljen literis et artibus, blef hon under och efter föreställningen föremål för den talrika publikens lifliga hyllning, hvilken tog sig uttryck i mångfaldiga inropningar, flere lagerkransar och buketter. Och efter föreställningens slut var fru S. af sina kamrater inbjuden till en festlig kollation, vid hvilken till henne öfverlämnade » en dyrbar gåfva. Hvad utförandet af operan » Hvita frun » beträffar, gick det på det hela taget bra, några mindre slitningar frånräknade. Bland de uppträdande redde sig onekligen fru Stenberg (Anna) och frök. Karlsohn (Jenny) bäst. H r Lundmark, som här har en af sina bästa uppgifter, spelade sin roll mycket bra, men nådde i sången ej alltid upp i tonhöjden, särskildt i sista akten. H r Strömberg (Gaveston) och Qrafström (Max Irton) skötte sina uppgifter bra. Grefvinnan Mathilda Taube, född Grabow, gifver torsdagen den 3 november en musikalisk soaré i Musikaliska akademiens stora sal. Den framstående sångerskan biträdes härvid af k. hofkapellet under anförande af förste hofkapellmästaren Conrad Nordquist, prof. Ivar Hallström m. fl. framstående musikaliska krafter. Biljetter tillhandahållas i Abr. Lundquists hofmusikhandel. K. Dramatiska teatern kollationerade i lördags » Andras affärer, » lustspel i fyra akter af G. af Geijerstam. D e uppträdande i stycket bli fruarna Rundberg, Sternvall och Littmarck, fröknarna Ahlander, Behrens och Jansson samt hrr Personne, Bseckström och Grunder. Tvänne konstutställningar.
Grundlagen bjuder, att i fall som förevide, der RiksStånden stannat i skiljaktiga och oförenliga beslut, böra skiljaktigheterna till RiksStåndens behandlande anmälas. Den behandling af ärendet, som skall inom Stånden försiggå, kan visserligen sluta dermed, att de förklara sig vidblifva sina förut fattade beslut, och att det Betänk., hvarigenom skiljaktigheterna anmälas, lägges till handlingarna. Men om, utan något yttrande af Ståndens åsigt i ämnet, endast blir förklaradt, att Betänk, lägges till handlingarna, är väl sådant detsamma, som att icke företaga ärendet till behandling, och således förfara i uppenbar strid mot 448 Den 7 November e. m. Grundlagens föreskrifter för sådana fall. Min mening är korleligen den, att R. o. Ad. bör bestämdt uttala, huruvida Ståndet vidblifver sitt' föregide beslut. Hr Frih. o. Ordf:den hemställde om R. o. Ad., såsom Hr Carleson föreslagit, behagade, med vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut, lägga förev:de Mern. till handlingarna. Ropades Ja. Föredrogs Konst.Utsk:s d. 4 dennes e. m. på bordet lagda Meni. N:o 51, med voter:s-propos:r rörande det af Konst.Utsk. uti Mern. N:o 32 framställda förslag till ändring uti 15:de § Eiksd:sOrdn:n, ang:de hemmans-egares representationsrätt. De i detta Mern. föreslagna voter:s-propos:r blefvo af E. o. Ad. godkända, Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, LagUtsk:s nedannämnde d. 4 dennes e. m. på bordet lagda Ut!åt:n: N:o 49, i anledn. af gjorda anmärkmr emot Utsk:s Betänk. N:o 18, öfver väckta motioner om arfsrätt för oäkta barn; och N:o 50, i anledn. af väckt motion om Svea och Götha HofRätters fördelning i särskilda mindre HofRätter.
Skrifvelse, N:o 186. bifall till Rikets Ständers berörda anhållan, uti Kungörelse den 15 November 1861 förordnat, att så beskaffade afgifter lcomme att upphöra från och med år 1862; men enär utaf omförmälda yttranden tillika inhemtades, att den inkomst, pensionskassorna utaf ifrågavarande afgifter åtnjutit och hvilken i medeltal under de tio åren 1851— 1860 utgjort omkring 3,000 R:dr R:mt för hvardera pensionskassan, vore för dessa kassors bestånd och fortfarande verksamhet af oundgängligt behof påkallad, har E. K. Maj:t föreslagit, att Rikets Ständer måtte till hvardera af nämnda kassor anvisa ett emot nyssberörda belopp svarande årligt bidrag af 3,000 R:dr R:mt att utgå, för åren 1862 och 1863, af Sjunde Hufvudtitelns allmänna besparingar, som dertill lemna tillgång, och för framtiden såsom särskildt anslag på Riks-statens Nionde Hufvudtitel, hvarigenom Pensions-staterna, som uti nuvarande Riks-stat äro upptagna till 495,495 R:dr 58 öre, sålunda komme att förhöjas med 6,000 R:dr, eller till 501,495 R:dr 58 öre R:mt. Med anledning af berörda nådiga Proposition hafva Rikets Ständer, för att bereda Kongl. Theaterns pensionskassor ersättning för den förlust de lidit till följd af Rikets Ständers ofvanberörda, af E. K. Maj:t gillade framställning, beslutat att på Nionde Hufvudtiteln ställa till E. K. Maj:ts förfogande ett anslag af 18,000 R:dr, för att under instundande statsreglerings-period med 6,000 R:dr årligen anvisas såsom bidrag till Kongl. Theaterns pensionskassor.
Lunds akademi anslagne hemman och lägenheter, ett minimioch ett maximi-belopp för arrende-afgifterna måtte bestämmas, i likhet med hvad för Lunds domkyrko-hemman m. fl. är stadgadt, med rättighet för sista innehafvaren att, emot ett af dessa belopp, bibehålla arrende-rätten, om han inom viss tid sig derom anmäler; äfvensom att både nu varande och framdeles blifvande arrenden må alltid få lösas med penningar efter markegång, utan forsel-lön eller annan förhöjning; och som Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet, till hvars behandling motionen då blifvit öfverlemnad, tillstyrkt bifall derå, på den grund, att Kongl Maj:t redan för domkyrko-hemmanen ansett de föreslagna åtgärdetna lämpliga, så och ehuru, vid slutliga öfverläggningarna inom Riks-stånden, två utaf dem slädnät mot två, och frågan således för den gången fallit, likväl och under förhoppning, att de skäl, sorn för tillstyrkandet af Utskottet anfördes, ännu uthärdade pröfning, har Christen Andersson funnit sig böra ofvanstående motion vid innevarande riksmöte förnya. Detta har Utskottet i öfvervägande tagit och dervid ansett sig böra, innan hufvudsakligt yttrande i ämnet afgifves, upplysa, alt, vid sistförflutne riksdag, Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet, i Betänkande under den 12 November 1844, som blef bifallet af Borgareoch Bonde-stånden, men afslaget af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet, med hemtad anledning från Kongl, brefvet den 3 Maj 1821, som, till förekommande af förluster i tidens längd för domkyrkan i Lund genom öfverdrifna arrende-anbud Bilt. till B. St.
Inga festligheter, samkväm eller förströelser kunna jämföras med den välsignade enformigheten i hvardagslifvets arbete och hvila. I hemmet växer poesien bäst, ty den, liksom allt lefvande, behöfver stillhet och tid till att utveckla sig. Men det tyckes mig, att våra husmödrar för att få den rätta fylligheten i barnens lif icke fullt så mycket skulle sysselsätta sig med att gå på föreläsningar, föreningar och sammankomster för det allmänna bästa. Liksom en familjs lycka till sist beror på, att en hvar gör sin plikt, så beror också ett lands lycka till sist på, att där finns mycket lyckligt familjelif. Har en kvinna talanger och intressen, när hon ingår i äktenskapet, behöfver hon så långt ifrån upppge dem, att de tvärtom kunna förökas och utvecklas så länge hon lefver. Hvad man har stor lust till, får man alltid tid till, och som en författare har sagt: »Det är otroligt, hur talangfulla människor få tiden att räcka till.» Därtill fordras hufvudsakligen att kunna skilja det väsentliga från det oväsentliga och uppge åtskilliga alldeles onödiga nödvändigheter, hvarmed så många husmödrar besvära sig själfva och sitt tjänstfolk. Jag tror till och med, att en gift sångerska, författarinna eller annan exekverande konstnärinna kan komma med mera friskhet och poesi till sitt arbete, än de personer medföra, hvilkas hela dag skall upptagas af deras konst eller författareskap. En annan sak är att sköta ett ämbete. En kvinna, som skall vara husmor och mor, kan icke med omsorg sköta mer än detta kall. Vid de tillfällen, då man ser t. ex. unga fattiga änkor bli tvungna att öfvertaga en bestämd plats, som fordrar hela deras närvaro, skall man också märka, hvilket sorgligt offer hon och barnen måste göra. En hustru och mor bör vara hemma och icke ute. Under den tid, då det gjordes mest allarm för »den frigjorda kvinnan», yttrade en romare till mig: »Det skulle ändå vara obehagligt, när en ung mor sitter t. ex på ett valmöte och jungfrun kommer springande och ropar: »Frun, frun, kom hem! Den lilla vill ha en tår», – och att förbinda en husmoders och moders kall med offentliga värf förefaller mig, som skulle det vara och förbli en omöjlighet.
M. anhålla om vidtagande af åtgärder till hämmande af denna last, så länge det är problematiskt, huruvida denna kurmetod är tjenlig, ty jag har mig bekant, att personer, som undergått denna kur, återfallit i lasten. Det år således högst osäkert, om den, som en gång är begifven på denna last, kan genom medicinsk åtgärd derifrån af hållas, och jag tror derföre, att någon framställning i det afseendet till K. 31. icke bör af R. St. göras. Den, som har den kraftiga vilja, att han önskar begagna allt hvad som göras kan för att afvänja sig från dryckenskap och är öfvertygad att han kan botas derigenom, att han undergår en sådan kurmetod, finnér nog utväg för densammas utförande, utan att K. 31. behöfver anskaffa rum åt honom för sådant ändamål. På grund häraf och de skäl, som blifvit uti reservationen anförde, yrkar jag afslag på betänk. Frih. Cederström, Claes Rud.: Det är ett allmänt kändt och öfverklagadt förhållande, att när dryckenskapslasten hunnit till sitt yttersta stadium, den till en så hög grad öfverväldigar den, 250 Den 15 Mars e. m. sorn deråt sig hängifvit, att derigenom den gnista af moralisk kraft, som möjligen ännu hos honom qvarfinnes, svårligen kan återlyfta den fallne från det iråkade förderfvet. Men en önskan om förbättring, kan likväl hos honom äga rum. Det vore derföre önskligt att på något sätt kunna komma den goda viljan till hjelp. Atskillige Utsk:s-ledamöter af PresteSt, hafva omnämnt, hurusom till dem kommit i nämnda belägenhet varande personer, hörande till deras församlingar, med anhållan att, om möjligt, erhålla något stöd i deras bemödanden att återvända till nykterhet, någon tillflygt att kunna undergå en förbättringskur; men för närvar, har man likväl icke kunnat anvisa dem något sådant. Utsk:s-ledamöter af BondeSt. hafva äfven lemnat den upplysning, att atskillige på fylleri begifne personer bland allmogen hos qvacksalfvare sökt bot för sin olyckliga supvana.
Stånden före remissen afgifvits; utvisande dessa protokollsutdrag, att en mängd ledamöter understödt de förslag, som åsyfta ändring i 58 § af berörda Kongl. Förordning, i afseende å hvars tillämpning upplysande handlingar af en del lodamöter aflemnats och Utskottet delgifvits. Emot nämnde § äro ock i samtliga motionerna anmärkningar rigtade, gående ut på att ådagalägga origligheten af deri fastställda taxeringsgrunder, ej mindre med hänsyn till de i värde och mantalssättning olika jordfastigheternas inbördes förhållande till hvarandra, än till deras förhållande till andra beskatlningsföremål. Motionärerne hafva i allmänhet anmärkt, att då såsom beskatlningsgrunder i afseende å kommunal-utskylder antagits mantalet och statsbevillningen, med fyrk talet såsom gemensam mätare af de förhållanden, i enlighet med hvilka skattskyldigheten borde bestämmas, och då uträknandet af medelbevillningen för mantalet inom kommunen skall bestämma den summa, som för helt förmedladt mantal bör motsvara Bih. till B. St. Pral. 1862 å 1863. 8 Sami. 30 Iläft. 1 2 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M 116. ett hundra fyrkar; så bade, för det första, i följd af bestämmelsen om uträkning af medelbevillningen ett orättvist förhållande i skattskyldigheten emellan hemman inbördes uppstått, enär fyrktalet för ett bättre hemman nedsattes på bekostnad af ett annat lägre uppskattad t hemman, hvilket i följd häraf erhölle högre fy rklal. Ett annat missförhållande mellan hemmansegare, å ena, samt löntagare och rörelseidkare, å andra sidan, vore genom de antagna taxeringsgrunderna framkalladt deraf, att hemmanet betalade sina kommunal-utskylder endast efter den del af sina onera, sorn utgjordes genom bevillning, under det att öfrige skattskyldige, som utgjorde alla sina onera till Staten genom bevillning och derigenom finge sig påförd högre bevillningstaxering, således komme att deltaga i kommunal-utskyiderna till ett ojemförligt högre belopp än hemmansegare.
Ett sådant tillvägagående vore icke allenast ett skäligt afseende på den naturliga och ursäktliga betänksamhet emot dessa storartade företag, hvilken alstras af ovanan dervid samt den inskränktare, klenmodigare eller försigtigare uppfattningen deraf, utan det vore äfven tidsenligare än någonsin förut, då man sålunda förfarit och det till allmän belåtenhet, enär man nu synes nästan mera benägen än någon - Motioner i Borgare-Ståndet 1865. 155 sin att i svart betrakta både den enskildes och det allmännas finanser samt derföre äfven torde vara dubbelt angelägen om iakttagandet af hvarje ändamålsenlig hushållning, som är möjlig. Då vidare kändt är af kostnadsförslag och öfriga handlingar, att svåra och tidsödande arbeten erfordrats så väl å östra som nordvestra bandelarne, hvaraf hvarje mil kostar minst en million Riksdaler, samt att dessa jernvägsbyggnader äfvensom sammanbindningsbanan genom hufvudstaden derför ej kunnat påskyndas mera än som skett utan dessa arbetens väsendtliga fördyrande; men att å norra stambanan deremot svårigheterna varit i allmänhet obetydliga, så att stora sträckor deraf knappast komma att kosta y2 million Riksdaler milen, och arbetet så framskridet redan den 10 sagda Oktober, att Statsrevisionens delegerade ledamöter kunnat derå färdas mer än halfva vägen eller till Märsta, 3 2/8 mil från Stockholm, dit sleepers och rails då redan voro utlagda, från hvilken punkt dylik utläggning sedermera rastlöst fortgått mot
Bevärings-mmskapets uttagaude, förändring i sättet för Svar pä återremiss „ vapenöfningar, tillökning i anslaget för „ underhåll, beklädnad och utredning, anslag för „ Sjö-, vapenöfningar, årliga anslag för Bevärings-s/iy/dige, bötesansvar för dem, hvilka försumma att inställa sig tili Bevärings-exercis , understöd för dem, hvilka kommenderas i fält B ev äring s-skyldigheten i Lappmarken Bibel-Kommissionen, upplösning deraf . Bibliothekarie, ang:de lön för en sådan vid åtskillige Gymnasier Bibliotheket, Kongl., löne-auslag åt ytterligare en tjensteman vid Svar på återremiss Bihang till Uiks-Slåndens Protokoll, om upplagans storlek , om prenumeration derå „ Memorial lill Fullmägtige i RiksgäldsKontoret, om upplagans storlek samt prenumerationen derå „ ang:de acceptering efter Riksdagens slut, af räkningar för tryckning deraf Billbergs aj, med flcres befriande från ådömdt ersältuings-ansvar i Finérska Tullbalans målct Voterings-proposition Voterings-resullat Biskopen å Gottland, aug:de lön till Biskops-Embeten, indragning af Adeln. 20 Maj 17 Juni a. a. 10. Maj b. 10 Maj b, 26 Juli a. 21"Mars b. 0 Maj ä. 0 Maj a. a. 29 Juni b. 8 Ber. b. 8 Dec. b. 22 Okt. 25 Juli g. 15 Aug. a. a. 6 Sept. b. 15 Mars b. 6 Maj a. 29 April a. a. 19 Juli PresteS landet. Borgare Ståndet. Bonde Ståudet. 20 Maj 17 Juni a. a. 10 Juli b. 18 Okt. b. 24 Maj b. 22 Sept. b. 20 Okt. 12 Juli b. 29 Maj b. 29 Maj C
Angående de utgifter, som dels före och dels efter sista Riksdag blifvit af Öfverskotten på StatsVerkets Inkomster bestridda, och funnits böra hos Rikets Ständer anmälas till ersättning eller afskrifning. * 220 Den 4 Junii e. m. Af den 15 sistlidne Maji: N:o i56. I anledning af väckt Motion om erhållande af upplysning, angående en uppgifven behållning hos StatsVerket af omkring Fem Millioner Riksdaler. Af den 23 sistlidne Maji: N:o 157. I anledning af RiksStåndens beslut öfver vissa delar af Utskottets förslag, rörande beräkningen af StatsVerkets Inkomster, intilldess nästa Statsreglering varder gällande. Från Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten : Af den 25 sistlidne Maji: N:o 34- I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, i afseende på Ekeskogarne i Riket, jemte flera i detta ämne väckte enskilde Motioner. Frän Lag-Utskottet : Af den 5 sistlidne Maji: N:o G5. I anledning af väckt Motion om förklaring öfver 11 Cap. 2 §. RättegångsBalken. Af den 22 sistlidne Maji: N:o 66. Öfver väckte Motioner om den ändring i 2 och 3 §§. af 3 Cap. ÄrfdaBalken, att Syskonbarns rätt att, vid arftägt Den 4 J u n i i e. m. 221 emellan sido-arfvingar, träda i sin aflidne Faders eller Moders ställe, må utsträckas till Syskons barnabarn och deras afkomlingar. Öfver väckt Motion om inskränkning af den i i5 Gap. 5 §. Ärfda-Balkeii stadgade prasscriptionstid för inländsk arfvinge, hvars vistelseort är okänd, samt om föreskrift, huru hans rätt under nämnde tid må bevaras. Från Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: Af den 20 sistlidne Maji: N:o 34.
På grund af allt detta och med åberopande i öfrigt af de flera här ofvanomförmälda skal, hvilka innefattades i Kongl. Maj-ts till Rikets Ständer den 12 November 1847 a flatna Nådiga Proposition, vill Kongl. Maj:t härmed till Rikets Ständer göra förnyad framställning derom, att de genom nu gällande författningar under namn af vakanseller förslags-liggetidssamt begrafningshjelpseller nådårs-besparing bestämda innehållningar af embetsoch tjensteUiäns-löner måtte upphöra, så att alla i Statens tjenst anställda personer må ifrån och med månaden näst efter den, hvarunder de blifvit utnämnde eller förordnade, tillträda och uppbära de löner, arfvoden eller andra löningsförmoner, hvartill de på grund af erhållna fullmagter, konstitutorial eller förordnanden äro berättigade, med undantag endast af ssidana inkomster af boställen, som äro af fardag beroende, i följd hvaraf för öfrigt sterbhusen efter dylika löntagare icke skulle ega, alt så kallad begrafningshjelp af de i nämnde ordning tillträdda löner utbekomma. Vid frågor åter om utbetalning till i tjensten aflidne embetsoch tjenste-mäns sterbhus af de löninnehållningar, som i egenskap af nådårs-besparing redan iakttagits, eller ytterligare, intilldess skyldigheten att aftjena begrafningshjelp förklaras hafva upphört, varda iakttagne, anser Kongl. Maj:t nu gällande föreskrifter böra fortfarande tjena till efterrättelse, samt de utgifter, hvilka i sådant hänseende komma att ega rum, böra af Stats-verket förskjutas, emot ersättning från Rikets Ständers Riksgälds-kontor på det sätt, att de gjorda utbetalningarna upptagas i de föreskrifna årliga liqviderna med nämnde
Riksdags-Ordningen föreskrifver, åt Bevillnings-Utskotlct, förökadt till ett sådant antal Ledamöter, som der bestämmes. Bifalla Förslag till ändring, i Grundlagarne. 13 Utskottets förslag åstundar, meddela de öfriga sina skäl dertill, samt uppgifva det sätt, på hvilket en sådan ändring må vinnas, utan att ändamålet förfelas. Häröfver höres Bevillnings-Utskottet, hvarefter Riksens Ständer skola till afgörande företaga den eller de fråtjor, om hvilka skiljaktighet dem emellan uppstått. Bifalla tre Stånd hvad emot Bevillnings-Utskottets förslag i en eller annan del anmärkt blifvit, varde förslaget i dessa delar förkastadt. Af slå tre Stånd hvad ett serskildt Stånd härutinnan yrkat, meri delta ändock vid sin mening förblifver, eller stanna två stånd emot två, då skall saken öfverlemnas till afgörande, på det sätt 69 §. föreskrifver, åt Stats-Ulskottet, lorökadt till ett sådant antal af Ledamöter, som der bestämmes. Bifalla detta Utskotts fleste Ledamöter Bevillnings-Utskottets förslag i en eller flere af de delar, hvaruti Riksens Ständer icke förut detsamma enhälligt antagit, blifve detta förslag härutinnan med all kraft af Riksens Ständers beslut gällande; förkasta de detsamma i någon sådan del, då, äfvensom när det af trenne Riks-Stand blifvit förkastadt, skall det åligga Bevillnings-Utskottet, att föreslå en annan fördelning eller andra grunder och sätt för utgörandet, blott af den andel i Bevillningssumman, hvaruppå den förkastade de - detta Utskotts fleste Ledamöter förra förslag har afseende. len i Utskottets ende. förra förslag har afse - ll anvisning: Bihanget, lil. Sami., Konst.-Utsk. Mern. Ridd. och Ad. Prot. d. 29 Julii och 9 Aug. 1851. 14 Förslag till ändring, i Grundlagarne. Preste-St.
Transport lör dervarande tjenstemän och betjente i det närmaste qvarstått vid samina belopp, hvartill de för mer än 40 år sedan bestämdes, ehuru flere Embetsverk, som samtidigt med nämnde Kansli år 1815 erhöllo tillökta löner, sedermera tid efter annan kommit i åtnjutande af löneförbättringar. Med åberopande af detta förhållande och de öfriga skäl, som i närlagde protokoll öfver Civil-ärenden för den 14 innevarande månad linnas anförde, har Ofver-Ståthållare-Embetet till Kongl. Maj:ts pröfning i underdånighet framlagt det i samma protokoll intagna förslag till ny lönereglering för de på bemälde Embetes stat uppförde tjenstemän och betjente, i följd hvaraf en tillökning af 9,018 li:dr 33 sk. 7 r:st. B:ko i det från Statsverket utgående anslaget blefve erforderlig. Tillika har, på sätt berörde protokoll jemväl visar, Ofver-Ståthållare-Embetet gjort underdånig framställning om förhöjning i statens bidrag till härvarande polis, under anförande, hurusom det betydliga tillskott, 85,000 R:dr B:ko, hvilket staden Stockholm måste vidkännas för upprätthållande af denna angelägna inrättning, helt och hållet åtgår för sjelfva polispersonalens aflönande och de med hufvudstadens bevakning förenade utgifter, men icke lemnar tillgång till förbättrande af polismästarens och öfrige polistjenstemännens löner, hvadan Ofver-Ståthållare-Embetet anhållit, att för sistnämnde ändamål måtte af statsmedel ytterligare anslås ett årligt belopp af 5,000 Kalr B:ko, helst det bidrag af 15.000 R:dr nämnde mynt, sorn Statsverket för underhållet af Stockholms polis årligen lemnar, ehuru detsamma vid den tidpunkt, år 1813, då det först beviljades, visserligen utgjorde en betydlig summa, likväl numera står i alltför stort missförhållande till det från stadens egna medel utgående bidrag till polisen. Då Stockholms stad är att betrakta såsom ett särskilt