Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Deremot finnes kommitterades motiv antyda, det kommitterade ansett rättigheten för fordringsägare i allmänhet att i nämnde fall använda bysättningstvång grundas på något genom särskild författning meddeladt stadgande, samt således qvarstå, änskönt 10 § i 5 Kap. Utsökningsbalken upphäfdes; och, på sätt JustitieKansleren anmärkt, har Lagutskottet, i dess af Rikets Ständer bifallna utlåtande under den IG November 1840, besvarat vissa inom Bondeståndet gjorda anmärkningar på ett sätt, som antyder, det Lagutskottet ansett den föreslagna författningen icke upphäfva borgenärs rätt till bysättning å gäldenär efter anstäldt ulmätningsförsök. Förordningens 4 §, hvilken handlar om bysättningsrätt för i konkurs bevakad fordran, då anledning är, att gäldenär undandöljer tillgång, skulle också äga föga tillämpning, i händelse den icke afsåge fordringar i allmänhet, utan endast de mest exekutiva, enär väl sällan händer, det konkursmål utredas så skyndsamt, att tiden för dessa fordringars strängare exekutiva kraft icke redan förflutit före konkursutredningens slut; och den utan förändring bibehållna föreskriften i 8 Kap. 2 § Utsökningsbalken;” ej må den för gäld bysättas, som gods i riket äger, deraf han gälda och rätt göra kan,” skulle numera, efter upphäfvande af de i samma Kapitel rörande bysätlning såsom en lagsökningen föregående säkerhet, meddelte stadganden, vara utan ändamål och verkan, om ej bysättningstvång fortfar att utgöra en påföljd af saknad tillgång vid utmätning. Det af Högsta Domstolens fleste ledamöter, i anledning af kommitterades förslag, afgifna yttrande, innefattade väl, bland annat, ett afstyrkande af hvad förslaget i rubriken nämner om 10 § i 5 Kap. Utsökningsbalken; men såsom skäl för detta afstyrkande blef likväl ej åberopadt, att den i allmänhet, efter anstäldt utmätningsförsök, medgifna rättighet lill bysättningstvång å gäldenär skulle upphöra, om samma del af förslaget antogs; och den omständighet, att, emot Högsta
Bsrgare-Ständetsprotocoll, hillet wid Urtima Riksdagen i Orebro den 26 Junii 1812. S. D. ^ anledning af skedde anmärkningar wid det Betänkande, angående en allmän PatzevolanceJnrältning, som det, för nämnde ärendes behand, ting, förordnade Serskildta Utstött afgifwit, bestöt Borgare, Ståndet att aterförwisa samma fraga till Utstvttets ytterligare beredning. Vt suxrs. Lx krotocollo, ^s. Lerjström» «k - 896 Den 26 Juni». Utdrag af Wällöf!- Borgare-Stän-els protokoll, hullet wid Urtima Riksdagen i Orebro den 26 Juni» 18-2. SD. -^wad Allmänna Bcswärs - och .Ekonomie - Utskottet uttatit sig i anledning af wäckt staga hos Hederwärda Bonde-Ståndet att Allmogen da den tilltalas för försummad Snöskottning, haldre ma inkallas till wcderbörlig Domstol, än inför KonglMaj:tS Befallningshafwande, blef, wid förnyad föredragning, af Borgare-Smndet bifallit. vt supra. Lx ?rotocoIIo, ch Lerjström. Utdrag afwällofi. Borgare-Gtändets protocoll, stället wid Urtima Riksdagen i (örebro den 26 Juni» »812.
Innan det uppgjordes, hade jag derom haft samråd med ofrälse ståndspersoner, som gillade dem. Hvartill skola de särskilda classerne tjena? Jo till säkerhet derom, att hvarje betydlig samhällsclass af orepresenterade ståndspersoner och andra medborgare mätte få sina behöriga målsmän. Sålunda är bland de förra upptagen en dass för de egentligen lagfarne, en dass för civile förvaltande embetsmän, en för landtofficerare, en för sjöofficerare o. s. v. Det kunde eljest hända, att representanter för 184 Den 12 Mars f. m. något stort samhällsintresse, t. ex. landtförsvaret, klefve tillfälligtvis eller med flit uteslutne. Det liar handt i Norrige, hvarest sjöförsvaret står främst, atl detta, under de manga storting, som ägt rum sedan conslitulionens stiftande, varit minst eller alldeles icke representeradt. Sådant kan för det. allmänna bästa leda till skadliga följder. Derför måste man, på säll jag i går yttrade, föranstalta, att det finnes icke blott kunnige målsmän för hvarje samhällsintresse, ulan äfven sådane, som hafva nit för detsamma, och dertill hörer att befinna sig i utöfning af det yrke, hvars målsman man är. Sådant gäller lika om alla Stånd. Det må icke bero på en tillfällighet om några skollärare eller comministrar komma såsom representanter till PresteSt. o. s. v. Alla, som hittills haft representationsrätt, eller som böra fä den hädanefter, skola med säkerhet finnas i den nya representationen. Man säger, alt derigenom uppkommer en alltför stor mängd af valkretsar. Det är ingalunda förhållandet, ty desse blifva, i alla fall, ej fiore än riksdagsmännen, ehuru mati väljer dem. Valkretsar efter olika yrken skulle i detta hänseende lika litel göra någon oreda, som de särskilda embetskretsarne under hvarje Statsdepartement åstadkomma någon sådan i statsförvaltningen. Rogementernas stånd är olika med bålsmanshållets; uppbördskrelsarne olika med de presterliga contracton o. s. v. Hvarje embetskrets rättas efter de särskilda förhållanden, som derpå verka. Likaså mäste förhållas med valkretsarne för riksdagsmän.
"För kejsarens vrede flyn I", röt bonden, som ville arbeta sig upp till häftighet. "Kejsarens vrede!" utropade Nikifor, bleknande, och vek bäfvande några steg tillbaka, men Nadeschda steg upp och sade högtidligt: "Kejsarens vrede vore vårt skydd, men vi ha icke vågat nalkas honom, och dock", tillade hon i vekare ton, "hotar oss en stor fara. Förråd oss icke, Nikifor betalar, rädda oss, och ni gör en god handling." Bonden förstod blott hälften af de granna orden och så godt som intet af deras innehåll, men han anade instinktmessigt, att då en tjuf rymmer sker detta på ett klokare sätt, än dessa båda gjort. Han hade dessutom till en del vunnit sitt ändamål: hans gäster fruktade honom. Saken tog i följd häraf en i Ryssland ganska vanlig vändning. Nikifor betalade några hundra rubel, kaffet dracks, hästarne spändes för och resan anträddes åter. Den friska morgonluften, klar och angenäm efter nattens storm, lifvade Nadeschdas nerver och hon blickade muntert omkring sig i det vinterliga landskapet. "Vi ha kommit mycket norrut", sade hon, "i Sverige är vintern lång, så lärdes i pensionen. Nikifor, äro vi snart vid svenska gränsen?" Stackars barn! Det var ännu ett godt stycke väg dit. Nattens snöstorm var förbi, solen sken klart och S:t Petersburgs gator voro nästan snöfria. Berg af snö hade aflägsnats på "högöfverhetlig befallning" och allt var lif och rörelse i den prunkande kejsarstaden. Klockan var mellan ett och två på dagen, det är tiden för den fashionabla verldens morgonpromenader på "Newsky-prospekten". Två gardeslöjtnanter möttes utanför Dominiques "Café restaurant", helsade på hvarandra och stego in. Efter andra glaset champagne ryska gardesofficerare dricka merändels champagne sträckte sig Boris behagligt i sin fåtölj, tände en havanna och sporde: "Nå, Ivan, hvad nytt från Petroffs bal i går? Du går i borgarsällskaper, du, och det kan vara rätt roligt ibland, det medger jag.
Fullkomligen instämmande uti syft ningen af Hr von Hohenhausens yttrande, tror jag det vara högst vigtigt, att, sedan författningen stadgat att barn skola begagna skolan till dess de hunnit genomgå en viss kurs, jemväl föreskrifva hvad deni vidare åligger, på det de ej må glömma hvad de lärt. Om jag föreställer mig, att barn vid 8 å q års ålder börja deras skolgång och sluta den vid 12 år, sä återstå 3 a 4 å'' första nattvardsgången, under hvilken tid förhör i skolan böra fortfara, på det ej hvad som blifvit lärdt må bortglömmas; men då detta ändamål, som jag lika med Hr von Hohenhausen åsyftar, i min tanke icke kan fullkomligen ernås genom den af Hr von Hohenhausen föreslagna redactionsförandringen, enär skolläraren, som användt 6 dagar i veckan för skolundervisningen, skäligen icke bör förvägras alt disponera den y:de för egen räkning samt presterskapet på de flesta ställen är öfver (löfvan sysselsatt om Söndagarna, då dess embetsförrältningar stundom måste gå, örn jag så får säga, i galopp, så anhåller jag, att Hr von Hohenhausens förslag matte antagas, med ett tillägg, hvarigenom redactionen blefve följande: ”Om Söndagarna bör, der så ske kan, eller ock så på de söcknedagar, skolordningen för esk r ifver, undervisning meddelas af vederbör, presterskap oell lärare, icke allenast uti religionen, utan också för den ungdom, hvilken utgått från skolan, uti öfriga för skolorna” etc. Hr von Hartmansdorff: Hvar och en vet, att Sön dagsskolan egentligen är beräknad för de barn eller den ungdom, hvars undervisning blifvit försummad den lid lion rätteligen bort meddelas, samt för sådant folk, som arbetar på fabriker eller i lära, och icke under söcknedagarna äger tillfälle att begagna undervisningsanstalter. Söndagsskolorna aro således egentligen att betrakta såsom nödfailsinrättningar för att godtgöra den undervisning, som blifvit försummad under de rätta skoltiderna. Men 0111 K. M. och R.
St. synas befogade att, äfven i fråga om ordnandet af myntenhetens fördubblingar och afdelningar, utöfva gemensamt med Konungen lagstiftande-rätt, får Utsk. härmedelst till R. St:s pröfning och fastställande framlägga följande grunder till ett nytt myntsystem.” Om R. o. Ad. skall anses hafva bifallit detta genom sitt bifall till första punkten, får jag deremot anmäla min reservation. Jag anhåller derföre vördsamt, att af Hr Gr. o. Landtm, få veta, huruvida R. o. Ad. af Hr Gr. o. Landtm, anses hafva genom bifallet till första punkten äfven bifallit, hvad Utsk. här yttrat, utan att Ståndet yttrat sig deröfver. D c ii i Augusti c. 111. 53 II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att lian ansåg den af Frill. Cederström upplasta mening utur BancoUtsk:s utlåt, endast innehålla ett raisonnement, hvilket ej kunde komina under pröfning. Frih. Cederström: Det lärer väl dock blifva naturligt, att R. St. skola till K. M. i underd. frambära deras yttrande i detta ämne i form antingen af beslut eller önskan. Men i händelse de beslut, Ståndet fattat rör:de myntenhetens fördubblingar och afdelningar, komma till K. M. i form af beslut, hafva R. St., efter min öfvertygelse, öfversluidit den i grundlagen för R. St:s åtgärd i detta fall utstakade gräns, emedan K. M. äger att ensam besluta om myntenhetens afdelningar och fördubblingar; och jag måste således anmäla min reserration deremot, att i form af beslut framställa, hvad som bör framkomma i form af önskan. Föredrogs ånyo Gr. Fröliehs, Dav., d. ?.3 sisth Juli f. m. framställda begäran, att Bancooch LagUtsktn måtte anmodas oförtöfvadt inkomma med förslag lill lag för privatbanker. Frih. Ehrenborgh: Om jag icke bedrar mig, åsyftar Gr.
Med föranledande af Styrelsens för allmänna vägoch vattenbyggnader sålunda gjorda underdåniga anmälan oell i betraktande af det högst betydliga belopp, hvarmed fullbordandet af kanaloch sluss-anläggningarne vid Forshaga och Dejefors skulle, enligt deröfver sednast uppgjorda förslag, öfverstiga den frän början beräknade kostnads-summan, har Kongl. Majit, då det af Rikets Ständer vid 1853 och 1854 årens riksdag till nämnde företag beviljade låne-understöd af tillsammans 150,000 Riksdaler Riksmynt afsett kanal-anläggnings tillvägabringande, och bolagets förevarande ansökning, att, i stället för kanal, få vid Dejefors anlägga jernväg, sålunda erfordrar Rikets Ständers bifall, funnit sig böra till Rikets Ständers pröfning öfverlemna ifrågavarande ansökning, med hemställan huruvida ej, — derest Rikets Ständer icke skulle finna anledning att, sedan bolaget numera fullbordat kanal-arbetet vid Forshaga mot en kostnad, ensam öfverstigande omförmälda låneunderstöd, meddela bolaget något ytterligare statsbidrag för utförandet af den afsedda kanalanläggningen äfven vid Dejefors, — Rikets Ständer dock må anse skäligt, att, med afseende ä de af Bolags-direktioneh anförda omständigheter, medgifva den begärda förändringen uti planen för ifrågavarande kommunikationsled, pä det sätt, att, i stället för kanal, den föreslagna jern v ägs-a n 1 äggn inge n vid Dejefors inom viss tid verkställes, enligt den plan, som, efter behörig pröfning af dertill upprättadt förslag, kan varda af Kongl. Majit i nåder fastställd. De till detta mål hörande handlingar skola blifva till Rikets Ständers Statsutskott öfvcrlemnade. Kongl, Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd oell ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. i) A U L. Ludv. Almqvist. 12 Kongl. Majlis Nådiga Mkrifceléé Ni lil. Utdrag af Protokollet Öfver Civil-Ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 15 April 1800. Närvarande:
Herr Danckwardt, Carl Gustaf: Till svar å Hr Öfverlntendenten Thame anmärkningar , får jag den äran upplysa, att Utskottet ej ovilkorligt föreslagit, att Knektens hemkall skulle honom med spannmål och andra varor ersättas, och Torpen på detta sätt upphöra. Detta beror, efter Utskottets tanka, på öfver* Den 19 Juni. et m. 457 enskommelser imellan Rotehållarne och Soldaterna vid dessas antagande; men Utskottet har ansett rättigheten till sådana öfverenskommelser böra vara medgifven, på det KnekteContracten icke måtte anses hinderliga för dylika aftal. Hvad åter beträffar Herr Grefve Gyllen: horgs anmärkningar, så hemställer jag huruvida desamma kunna föranleda till återremiss. I afseende på den af en Ledamot inom Utskottet begärda föreskrift, att de öfver Monderingspersedlars anskaffande afgifne räkningar borde särskildt upptaga värdet å hvar och en persedel, och ej vara summariskt upprättade, synes mig att en sådan skyldighet redan ovilkorligen åligger Befälet, utan att något nytt stadgande torde vara af nöden. Herr Tham: på en värd Ledamots ytt rande, att Utskottet; icke tillstyrkt att gamla Contract borde derföre upphäfvas, får jag åter förklara, att, bara full frihet för accorder med Soldaterna, äfven på gamla foten, icke blir aflagd , och att vi få Utskottets tydliga yttrande deröfver; så har jag mera intet något att påminna. Betänkandet blef härefter till Utskottet återförvisadt. 458 Den i g Juni. e.m. Å nyo föredrogs och bifölls Stats Utskot» tets, den 15 dennes på bordet lagda, Betänkande, i anledning af Riksdagsmannen Sand* stens Memorial rörande Ädelfors Guldverk. Företogs till argörande BarfcoÖlskotfets, den 3 Juni på bordet lagda, Memorial angående Bancolån på fastigheter Friherre Cederström, gfacol: Vid nu upplasta BancoUtskoUets
Och, sorn det synes ländande till ordning och redighet, att hvad som i Vexlar inflyter i Hamburger Banco varder upptaget inom Column i Räkenskaperne i berörde myntslag, så vid TullVerket som hos Kongl. Stats-Contoiret, samt i Column utföres uti Svenskt Banco efter dagens Cours då uppbörden sker; så har Utskottet skolat tillstyrka Riksens Höglofl. Ständer, att i afseende på Tullmedlens förvaltning och redovisning, hos Kongl. Majit i underdånighet härom 1700 Stats-UtsAottets Betänkanden. anhållan göra: Hvilket allt vördsammeligen underställes /Riksens Högiofl. Ständers bepröfvande. Stockholm den 28 Maji 1818. (Bd agan eller General-Tull-Directioncns Utlåtande uteslutes här såsom serskildt tryckt och kringsprtdt.) N:r 278- Riksens Högiofl. Ständers Siats-Ut skotts Utlåtande angående Post - Verkels Intrader. V id den ar Riksens Högiofl. Ständers Revisorer öfver StatsRåneooch Riksgälds * Verken , år 1817 förrättade granskning, hade Re-; visorerne i Berättelsen,/angående Stats - Verket, af den 20 sisth November, förmält att de, till inhämtande deraf, huru Postmedlen ingått, infordrat och erhållit Post - Verkets Hufvudbok för 1814. Och, som denne Räkenskap utvisade, aft en betydlig Summa säsorn oindrifven vore balanceiad, samt att medel, som för året bort inflyta, ej till fullo blifvit lefvererade, funno Revisorerne, enär denne Uppbörd likväl borde, lika som Tull-medlen, inom en kort tid efter Uppbörds-året vara af vederbörande lefvererad, sig böra detta förhållande med Postmedlen hos Riksens Siänder anmäla; Och har denne anmälan, i sammanhang med de öfrige af Revisorerne andragne omständighefar, blifvit till StatsUtskottet remitterad; Äfvensom Kongl.
129 bruk, som för hvarje officer vore nödvändig, ulan äfven någon vana att kommendera och instruera mindre truppafdelningar. — Under fordna förhållanden, då medeltalet af utexaminerade kadetter årligen uppgick lill endast 27 samt dessa förut deltagit i tre till och med sex års infanteri-exercis, och vanligen näst före sista sommaren af vistelsen vid akademien fått tjenstgöra såsom underbefäl, hade det varit möjligt ali under de årliga infanteri-öfningarne på våren meddela åtminstone någon vana att kommendera och instruera trupp; men med del ökade antalet af 70 till 80 kadetter, som hädanefter årligen borde kunna från krigsskolan utgå såsom officerare, läte detta sig ej göra med mindre än att tillfälle beredes kadetterna alt äfven under vintermånaderna, jemte gymnastik och fäktning, fortfarande öfva rekrytexercis, hvarvid de äldre kadelterna skulle användas såsom instruktörer under ledning al kompanibefälet. Dylika öfningar hade väl hittills tidtals försiggått, ehuru i mindre skala, men hädanefter blefve de i större utsträckning en ovilkorlig nödvändighet och måste med allvar bedrifvas, på det kadetterna må kunna bildas till praktiska officerare. Vid sådant förhållande och då någon tjenlig lokal för dylika öfningars anställande under den kalla årstiden, eller då väderleken i öfrigt hindrar deras företagande i fria luften, ej vid läroanstalten funnes, vore ett exercishus, i förening med gymnastiklokal och afpassadl efter det blifvande rekrytantalet, af behofvet högt påkalladt; och kanslers-embetet har i anledning häraf, med öfverlemnande af ritning och kostnadsförslag till del ifrågaställa exercishuset, för hvilket tjenlig plats funnes att tillgå strax! invid vestra flygeln af Carlbergs slott, på den s. k. Djurgårdens mark och endast några hundra alnar från lektionssalarne, i underdånighet anhållit om beredande af anslag till bestridande af den till 38,000 rdr beräknade kostnaden: — varande berörda ritning och kostnadsförslag ulan anmärkning granskade i lngeniörkorpsens mililärkonlor.
Tackoch Barlast-; Kanoner, stycken, Nickhakar och Mörsare, oslämplade och oborrade; Hällar öfver 1.] tunis tjocklek samt Lod och Lödjor öfver 1 Skeppunds vigt stycket; samt Hällar af 1^ tunis tjocklek och derunder till och med 1 tunis, Lod och 476 Expeditions-Ulskottets Förslag till anderd. Skrifvelse N:o i64. Lörijor lill vigter af 1 Skeppunds vigt och derunder lill -]■ Skeppund, utförsels-tullen måtte beslämmas lill 50 öre; för söndersågade Kanoner och Mörsare, samt kasserade Kulor och Bomber, till 25 öre; för smidt eller valsadl Jern: smältstycken, så väl ”omvällda”, som "andra slag” till 12 öre, samt för jernskrot, gjutet, smidt eiler valsadl, lill 25 öre, allt per centner. I afseende härå har hos Rikets Ständer blifvit an förd t, all, enär den vara, som benämnes omvällde smältstycken, i allmänhet användes för så grannlaga ändamål, att en omsorgsfullare och koslbarare tillverkning erfordrades än för del mesta stångjern, och det vid sådant förhållande väl ej kunde vara rimligt alt hänföra sådane smältstveken till en lägre klass af den förädlade varan, derföre att Konsumenten föredroge att erhålla riem uti kortare stycken och gröfre dimensioner, än hvartill ståhgjernet vanligtvis räckes, ifrågavarande artikel alltså med allt fog syntes böra tullbehandlas lika med stångjern, helst riktigheten af en sådan princip för tull-lagstiftningen i förevarande ämne redan blifvit erkänd, såväl derigenom ali i nu gällande tull-taxa omvällde smältstveken särskildt blifvit upptagne med nedsättning till hälften af den för andra slag stadgade afgift, som deruti att, innan denna bestämmelse egde rum, utförseln af artikeln fatt, på grund af E. K.
Prot. 1847 Sf 1848. 8 Sami. 27 Haft. 1 2 Allm. Besv.- och Ekon.-XJtskottets Utlåtande, N:o 102. rande att icke, inom stadgad tid, fullgöra denna skyldighet samt sedermera undandraga sig deras behandling, motionärens rätt att få väckta frågor afgjorda kunde helt och hållet undertryckas; att grundlagen väl innehölle, det konungen eger utnämna biskopar, och att de, såsom sjelfskrifna representanter, skola kallas till riksdagarne, men att sådant blott utgjorde rättigheter, som följa deraf, att biskops-embeten finnas och hvilka skulle af sig sjelfva förfalla, derest embetena komme att indragas; att detta Utskott i förening med Stats-utskottet i följd häraf bort, likasom vid föregående riksdagar, upptaga och afgöra frågan, helst motionärerna icke afsett alla biskops-embetens indragning på en gång, utan föreslagit att densamma skulle ske successive och i mån af innehafvarnes afgång; att den undersökning af biskopars löner, som af Utskottet blifvit föreslagen, redan vid sistlidne riksdag egt rum, hvadan Utskottet, på grund häraf, nu kunnat föreslå en lönereglering; hvarförutan af herr Norin serskildt blifvit hemstäldt, huruvida det icke vore lämpligast, att Utskottet uppgjorde ett förslag i hufvudsaklig öfverensstämmelse med det, som af bemälde ledamot vore afgifvet uti dess reservation vid Statssamt Allm.
Jag kan aldrig föreställa mig, att en national-representation, bildad genom allmänna val, skulle lill den grad kunnat blifva glömsk af sin pligt, en lekboll för partierna, att man så ilia begagnade en conjunctur, som bade bort ersätta allt hvad ett sekel förspillt, att man såg sig tvungen att svika nationen i sina förhoppningar att gifva efterkommandes oberoende, att ej säga sjelfständighet, tili pris, att uppoffra seklers ära och en tredjedel af Riket, för att endast få öfverlefva sin blygsel på spillrorna af dess storhet. Det oberoende, den makt, Svenska Adeln visade då, bevisar huru långt den öfverlefva^ sin tid. Jag förstår icke hvarför detta Stånd, sedan det låtit fråntaga sig allt utom namnet, ej jemväl kastade detta åt sina plundrare; eller måhända man tänkte sig hafva behållit nog för att kunna göra anspråk på efterkommandes tacksamhet? Det förundrar mig alt man, kännande den svaghet delta Stånd visade redan då, ännu i besittning af stora privilegier, nu skulle vilja förespegla någon möjlighet att i Sverige bilda en kraftfull representation, hvaruti ingick aristocratiska elementer liknande Englands öfverhus. Jag har hört, att en värd ledamot af detta Hus, en viss Stael von Holstein, redan vid 1809 års riksdag yttrade, att Svenska Riddarhuset kunde liknas vid en döende fogel, som endast viftade med ena vingen; den slog säkerligen vid samma riksdag sina sista vingslag — och nu må man förgäfves bemöda sig med att söka gifva den ett nytt lif geno/n att gifva den en ny form; ty da har man endast trädt fågelskinnet öfver en kloss, eller gjort en s. k. bulvan, men andan och lifvet blir borta. — Detta vare sagdt om odugligheten af det gamla. Jag vill ett ögonblick fästa mig vid det tvåkammar-systeme, hvilket somliga önska, emedan de icke kunna föreställa sig en representation utan aristocrater; andra, emedan de måhända sett något godt uti vår fyrdelta representations ständigt stridiga åsigler och icke kunna föreställa sig en representation Den 3i October f. ra. 53 af enhet och enighet.