Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Summa 55,565: 35. § I - A Direktionens i aflidne Bokhandlaren Bagges konkursmassa egande fordran, 1,124 R:dr 32 öre, har under revisiousåret blifvit afbetaldt ett belopp af 63 R:dr 86 öre, som massan lemnat i utdelning. § 2. Emot räkenskaperna har någon anmärkning hos Revisorerne icke förekommit, och vid anställd inventering befunnos säkerhetshandlingarne i behörig ordning. Nya elementarskolan i Stockholm. V I Kongl. Kammar-rätten granskad utan anmärkning, redogör räkenskapen på följande sätt för inkomster och utgifter: Debet. Balans från år 1858: Ordinarie statsanslag Credit. Utgifter: Löner och arfvoden Balans till år 1860: Någon anmärkning emot räkenskapen har ej hos Revisorerne förekommit. Kon 1. och Hvitfeldtska stipendie-fondén. Denna räkenskap, som ännu icke undergått granskning i Kongl. Kaminar-rätt en och från Revisorernes sida icke föranledt till anmärkning, visar följande förhållande i afseende på inkomster och utgifter: Debet. Balans från år 1858: Uppbörd: Jordehoksoch grundräntor m. m 2,450: 69. Summa 124,895: 50. — 263 — Cr edit. Af skrifningar och afkortningar: För förmedling och andra orsaker 1,388: 14. Utgifter: Kleresiets friheter 27: — Till fattiges understöd 45: — » Hvitfeldtska grafkassan 17: 12. Uppbördsoch redogörelse-arfvode 417: 40. Balans till år 1860: Ånslaget till Nationalmusei-byggnaden. Redogörelsen för detta anslag, hvilken i Kongl. Kammar-rätten blifvit granskad utan anmärkning, visar, att dispositionerna å detta anslag utgått enligt nedanstående 2:ne tabeller, hvaraf den ena innehåller summarisk redovisning för utgifterna från byggnadsårets början till revisionsårets utgång och den andia en specifik förteckning deröfver under sistberörda år. l:o. Summarisk redovisning öfver anslaget tili Biationaliunsei-byggnaden ifrån byggnadsarbetets början intill 1859 års slut. Debet.
Annonsens stilisering förrådde just ingen van hand, m e n h v e m kunde han då vara, bofven — författaren? H o n fixerade Ivar, s o m synbarligen ej fäst det ringaste afseende vid frågan, utan så lugnt s o m möjligt förtärt sin middag » - ETör du Ivar ... / » Och efter ett skarpt korsförhör erkände han, att just han var den sannskyldige brottslingen, och att det endast varit redaktörens finkänslighet, som gjort att den olycklige Pinnanders namn ej stått fullt utsatt. » Uh, uh, bu-uh, m a m m a tycker j u inte om visiter, uh, uh, bu-uh. » » Nå, o m du aldrig fått risbastu förr, » sade unga frun kärleksfullt, » skall du nu få en så m y c k e t bättre. » Och efter middagen uppfylldes hotelsen i så rikt mått, att unga Ivar numera ej kan se en tidningsannons utan rysning. Otack är världens lön. Och särskildt b ö r samspelet i ett af de uppförda styckena, » Cavalleria » nämligen, betecknas s o m rent af oöfverträffligt. Att uppgifva, i hvilken roll fru Duse var bäst, är näppeligen möjligt. I alla visar h o n en konst så stor, så hög, att man förgäfves söker efter ord att rätt beteckna densamma. Och det är ej endast i enstaka moment, i de » stora » scenerna, som hennes konst framträder i hela sin fullö- diga halt; nej, från första scenen o c h alltigenom till den sista verkar den öfvertygande, hänfö- rande o c h oftast m e d de enklaste medel. Hennes ansikte o c h hennes röst äro så skiftande, så föränderliga, att man stundom från det ena ögonblicket till det andra nästan kan tro sig se o c h höra alldeles olika personer i samma varelse. Ån är ansiktet tärdt o c h fult, ja ser rent af gammalt ut, än blir det ungt o c h strålande vackert; än låter rösten rå o c h kantig, än blir den ljuf o c h melodisk.
Dess åtagande, att afbörda Rikets Utländska Skuld, liar genom Dess utnämnde Commissarier låtit med Svenska Statens Creditorer i Genua, genom deras Deleguerade, Handelshusen Schön 8C Comp. samt Tottie et Arfwedsson härstädes, afsluta, ut.der den 16 Julii 1816, en serskild Convention, om förenämnde Genuesiska Låns betalning och dödande. Eniigt denne Convention, bar Riksens Ständers Allmänna Beslut af år 1812 blifvit erkändt, såsom hufvudsaklig liqvidations-grund, för skuldens hela betalande och ovillkorliga försvinnande, i följd hvaraf sådane förbehåll blifvit, iftån Kongl. Majus sida, uti Conventionen inryckte och af Creditorerne medcifnet, som, L och med detsamma Kongl. Majit låtit fullgöra Conventions villkoren, alldeles utplånat Statens förra Skuld i Genua, så i anseende till återstående primitift Capital och förfallne Räntor, som, i anseende till det år 1810, för då' obetalde räntor, tillkomne nya Capital. De å Conventionen teknade qvittencer visa, att Kongl. bihang till Riktat,Fröt, i$ij i-.de Sami, N:r *4;. 2-14. 1938 StatsUtskottets Letänk anden. Stats-Utskottets Fetänkandenl *939 Maj:t redan lätit fullgöra Dess derigenom tn gångna betalnings - förbindelse, hvarefter Kong! Majit äfven återbekommit alla de för Genuesi ka Lånen utfärdade Authorisationsoch Garan tie-Docuinenter, samt Obligationer och Certifr caier, hvilka samtelige blifvit, den iS sistför flutne Mars, till RiksgäldsContoiret inlemnade. Angående Gulden i Leipzig. Kongl.
Man vet icke — och detta så mycket mindre som öfversättaren i sitt företal uttryckligen omnämner det ” mångåriga begrundande ”, som föregått utgifvandet af hans arbete, och som annars förlåtligt nog lätt kunnat undgå läsarens uppmärksamhet — man vet icke, om man skall töras tro sina egna ögon, då man t. ex. på ett par ställen i öfversättningen finner hela versled af originalet utan vidare förbigångna. ” — I allmänhet tillämpar granskaren på Lindgrens tolkning, hvad Delitsch säger om dfen judiske teologen Grätz ’ försök i samma väg: ” Dieses Hohelied ist freilich nicht von Salomo, aber auch nicht in der syrisch-macedonischen Zeit, sondern im 19 Jahrh. der gewöhnlichen Zeitrechnung in Breslau gedichtet. ” Lindgren svarade i tidskriftens följande årgång, men mycket matt, skjutande skulden på sättaren och för öfrigt föreslående sin kritiker enskild korrespondens i ämnet !som brefform G: s begäran till Tornberg i fråga om upprättelse i nämda tidskrift. Men utan gehör från trettio-mannarådet *, professor Tornberg deri inbegripen, vägrades-en man mot så många allt sjelfförsvar. Indignerad öfver det ttkältringsystem “, som i Sverige i många afseenden gjort sig gällande i så väl literära som politiska frågor, var. det både första och sista gången G. * Tidskriften Freys namngifna redaktion utgjordes af ett tretiotal författare. * * Omkring tretio år senare drabbades emellertid prof. Tornberg af en mycket känbar Nemesis, i det Upsala, universitets årsskrift för 1876 innehöll en af J. T. Nordling författad recension öfver Tornbergs då utkomna Koran-öfversättning. I denna granskning läser man bland annat följande rader:
Bil. N:o 3, till Bevilln.-Utskottets Skrifvelse, N:o 6. a skild ångpanna dertill blir nödig, denna sednare måste så inrättas, att hon hvarken kan sättas i förening med någon del af den egentliga bränneri-apparaten eller för sig sjelf nyttjas till bränvinsbränning. Den fullständiga apparaten passar endast för en stor tillverkning, hvarföre skattens beräknande endast efter denna apparats verksamhet skulle göra det omöjligt att med någon vinst drifva den mindre bränvinsbränningen. Då likväl för det närvarande ej lärer kunna undvikas, att äfven å denna sednare fästa afseende, så måste för densamma medgifvas en särskild klass af mindre fullkomlig redskap, hvilken jag anser böra bestå af endast enkel apparat, eller panna med immkylare. Mäskvärmare, hvilken i sig sjelf nyttiga inrättning gifvit upphof till så många underslef, bör här ej fö begagnas, aldraminst bör det tillåtas bränvinsbrännarena att efter behag nyttja apparat med eller utan mäskvärmare, emedan derigenom en tredje klass redskap skulle uppkomma och följaktligen största delen af de olägenheter, som åtfölja den närvarande klassindelningen, blifva qvarstående. Ehuru den ofullkomligare redskap, som för den mindre bränvinsbränningen kan tillåtas, nödvändigt måste medföra en bestämd förlust af tid, bör den likväl vara så inrättad, att den ej äfven förorsakar en onödig förlust af det till bränningen begagnade ämnet, säd eller potates. Alla hinder för spritångornas behöriga afkylning äro således i statsekonomiskt hänseende skadliga, hvarföre bränvinsbrännaren bör ega full frihet att nyttja den fördelaktigaste kylredskap, blott icke genom densamma rektifikation åstadkommes, hvilket lätt förebygges, om det rör, hvarigenom ångorna gå ifrån pannan, göres stupande mot immkylaren, och det tillika stadgas, att ingen condenserad vätska för rinna tillbaka till pannan eller utkomma från någon annan öppning på kylaren än det vanliga utloppsröret. Pannans hatt i den enkla apparaten bör endast få ega den rymlighet, som är nödvändig och bör, till form och beskaffenhet för öfrigt, så begränsas, att den icke i någon mån kan tillvägabringa rektifikation.
Sedan Fullmägtige, under den 22 December nasti, år, dels 0m viieaneranberättigat vikarierande kommissarier, att, under den tid kommissaJes Skyldighet rie-befattning af dem besörjdes, med de ordinarie kommissarierne att deltaga i Ti, • v • ,.n i • • i n.. i* r* sluihqa qransk deltaga i granskning, öfverkorsning, uppräkning och försegling af ni„g;n Jaf för. annullerade och förslitne sedlar, och dels förordnat, att de af sistsedlar. berörde sedlar, hvilka i ofvanuppgifna ändamål till kommissarierne eller deras behörigen tillförordnade vikarier aflemnades, borde vara till Sedelkontoret återstälda sednast inom 15:de dagen i månaden näst efter den, då sedlarne af dem emottagits, så hade Understyrelsen fästat uppmärksamhet å det möjliga äfventyr, som för Verket kunde uppstå derigenom, att en såsom kommissarie tjenstgörande kassör deltoge i sedel-korsningen, i det att en kassör, som längre eller kortare tid varit förordnad att såsom vikarierande kommissarie tjenstgöra, vid återgåendet till sin kassörs-syssla måste icke allenast till kassan medföra en del af de sedlar, som han under sitt vikariat emottagit till slutlig granskning och korsning, utan ock ytterligare emottaga och qvittera hvad som icke under vikariats-tiden kunnat åt honom från Sedel-kontoret utdelas, till följd hvaraf han således skulle hafva att på samma gång af allmänheten emottaga och i första hand annullera förslitna sedlar samt derjemte för verkställighet af den kommissarierne tillkommande granskningsoch annullerings-skyldigheten få om händer lika beskaffade, förut i kassan behandlade sedlar, samt slutligen att derigenom åtminstone för någon gång svårighet kunde möta dels för Understyrelsens ledamöter att besörja den anbefälda månadtliga inventeringen i Speciel-kassorna och dels för Kassa-Chefen att dagligen taga en öfversigt af behållningarne dersammastädes.
Således skulle han i detta afseende hafva rätt att anse detta stadgande obehöfligt; men då erfarenheten redan visat, alt denna åsigt icke i allmänhet tillämpas så af dem som utreda bo, särdeles i landsorterna, och det är högst angeläget att enhet i princip äger rum vid lagtillämpning, så anser jag på sådan grund det vara alldeles oundgängligt att en sådan förklaring ifrån de lagstiftande makterna äger rum. Den 10 Maj. 471 Jag vill icke här upplaga de skäl, på hvilka mina motståndare grunda sin åsigt. De uttalades redan då Utsk:s betänk, första gången förevar, och jag sökte då äfven i min mån att vederlägga dem. En för mig fullt tillfredsställande vederläggning (innes dessutom i Utsk:s betänk., och jag föreställer mig således, att bifall dertill nu icke skall af R. o. Ad. vägras. Gr. Sparre, Erik: Såsom ledamot af LagUtsk. är jag skyldig att för R. o. Ad. tillkännagifva hvarföre jag, ehuru jag icke i alla delar instämt i Utsk:s tolkning af K. förordnm afår 1841, likväl icke motsatt mig eller reserverat mig emot detta betänk. Jag vill lemna helt och hållet osagdt, huruvida från juridisk synpunkt betänk, kan försvaras, huruvida lagskiparen bör tillämpa lagen så eller så; men säkert är att R. St. tillika med K. M. kunna såsom lagstiftare förklara när eller ifrån hvad lid denna förordn. bör blifva gällande och tillämpas. Då så är, och då, efter hvad jag förnummit, pl arali telen inom representationen yttrat den åsigt, att förordntn icke skall tillämpas på de äktenskap, som äro ingångna före förordnms utkommande, så har jag ansett att mia mening borde vika för denna allmänna önskan, och jag förenar mig således med de Hrr, som nu tillstyrka bifall till betänk. Hr Gr. o. Landtm:s härefter lill bifall å LagUtsk:s förevar. utlåt, framställda propos., besvarades med starka ja, blandade med nej, hvarefter Hr Landtm, förklarade, det han funnit, att härvid ja varit öfvervägande. Föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 3 dennes på bordel lagda betänk.
Vid böters förvandling svare: böter till och med 8 Riksdaler mot 4 dagars fängelse vid vatten och bröd och 16 dagars enkelt fängelse deröfver » 10 5 20 » » » 14 6 . 24 » » » 18 7 ... * 28 » 2 Kap. deröfver till och med 22 Riksdaler mot 8 dagars fängelse vid vatten och bröd och 32 dagars enkelt fängelse » 26 9 .. 36 » » » 30 10 40 » , » 36 11 46 » , » 42 12 • 32 » .» » 48 15 • 38 » » » 54 14 . 64 » » 60 IS 70 » » » 68 t 88 » » » 92 Om förvandling af böter efter 16 och 18 §§ förordne den Underrätt, som sist i målet dömt. Lag samma vare, då böter skola öfvergå till fängelse, eller böter eller fängelse lill straffarbete, efter hvad i 6 Kap. sägs. 20 §. Finnes någon, vid verkställighet af fängelse vid vatten och bröd, ehvad det såsom urbotaeller förvandlingsstrnff ådömdt blifvit, ej kunna utan våda för helsan detsamma undergå; läte då Konungens Befallningshafvande honom i stället undergå enkelt fängelse under så lång tid, som efter 18 § svarar emot hvad af förra straffet icke blifvit verkstäldt. 21 §. Särskilda straff för embetsman äro:, 1. Afsättning. 2. Mistning af embete a) för alltid, eller b) på viss tid. 2 Kap. 5 SJ2 § Genom afsättning förlorar den dömde det eller de embeten, han innehafver samt de rättigheter och förmåner, dermed följa; vare ock förfallen till den påföljd, som i 25 § sägs. Den, som dömes lill mistning af embete, bafve förlorat det embete, hvari han sig förbrutit, med åtföljande rättigheter och förmåner, antingen för alltid eller på viss tid. Om rättighet till pension gälle hvad särskildt stadgadt är. 23 §.
Den 27 Maji. 331 till någon af de andra StatsMinistrarnes genomseende och yttrande; och när nian eftersinnar, att desse Herrar StatsMinistrar således hlott skulle utbyta omdömen öfver hvarandras befattning; eller att, om StatsRådets öfriga Ledamöter också hördes, dessa kanhända icke så alldeles stodo i oberoende af StatsMinistrarnes förtroende och vänskap, så inser man lätt att denne ansvarighet vore snart sagt ingen. Redogörelsen skulle aldrig kunna upplysa någon ting i den hufvudsakliga frågan huru, detta dyrbara huru målen, huru Statens och Medborgares välfärd blifvit afgjorde; och det så mycket mindre, som i denna fråga voro alltid StalsMinistern och hans Collegium jäfvoga att sjelfve sig yttra. 1809 års Constitution har föresett faran af att StatsRådets Ledamöter skulle kunna, såsom Presidenter i Collegierna, eller såsom Ledamöter i Allmänna Beredningen, absorbera hela magten af Beredning och Collegier; och har derföre uttryckligen förbjudit, att ingen Ledamot af StatsRådet får tillika innehafva annat civilt embete; och nu föreslår likväl Utskottet alldeles motsatsen. Det var angeläget att föredragningen i Konungens StatsRåd, hvilken sker mundtligen, utan uppläsning af några handlingar, sattes till förenlighet med handlingarne, under någon controll; det var angeläget, att Föredragandens omdöme, till förenlighet med Lagarnes bud, också sattes under någon controll; och det var ändtligen också nödvändigt, att de Protocoller, som skulle, om jag så får yttra mig, innehålla controllens egen säkerhet, sattes i obe - 332 Den 27 Maji. roende af Föredragandens inflytande; och för alla dessa ändamål inrättades Allmänna Beredningen. Der måste nu de mål, som äro ämnade att föredragas, först granskas; der måste alla nödiga handlingar uppläsas; der måste ej allenast Föredraganden, utan äfven flere andre, af Föredraganden oberoende Embetsman lemna deras omdöme i hvarje mål; der mäste ett protocoll formeras, som står i oberoende af Föredraganden, derigenom att det justeras inför Beredningen, underskrifves af dess äldsta Ledamot, och genomdrages med dess sigill.
III, Os. v., äfvensom den paralella linien utan bokstäfver skulle numereras likaledes med i, 2, 3, 4, etc., för kapplanden, samt med I, II, III, etc. för tunnlanden; och, vid Chartasbeskrifningens genomläsande, behöfde man blott sammanbinda motsvarande der åberopade numror, hvilka genom korssningen, utan vidare sökande, gifva tillkänna både stället på Chartan , och rymden. Riksens Ständer, söm anse, ätt, genom verkställigheten af ifrågavarande Förslag , en mera redig och hastig öfversigt af hvarje jordrymds storlek skulle befordras, samt Geometriska Chartors nytta och användbarhet i betydlig mån varda ökad, få, af sadan anledning, Förslaget'tili E. K. M. i underdånighet öfverlemna} lärandes E. K. M. täckas, efter det vederbörande hörde blifvit, å oftanämnde Förslag göra det Nådiga afseende, som detsamma kan finnas förtjena* ^Riksens Ständer framhärda SCc. 6* Underdåniga Skrif velter'.
Ank. till Exp.-Utsk. dea 29 Jaa. 1854, kl. lif. ni. Betänkande, i anledning af väckta motioner om ändring i nu gällande föreskrifter, dels i afseende ä lukare-betygs bekräftande med edelig förpligtelse, och dels om användande af edgång i allmänhet. Uti förevarande ämne hafva två, motioner blifvit till Utskottets behandling ofverlemuade, nemi.: l:o en, vackt hos Högloft.
M. täcktes låta ombesörja, dels en utredning af den rätt, hvarmed städerna före år 1854 tillgodonjutit afgifterna för dervarande hränvinsutskänkning jemte infordrande af uppgifter å den medii-inkomst, som hvarje särskild stad före berörde till genom dessa afgiller uppburit, och dels likaledes samlandet af uppgifter för den nästförflutne liden efter år 1854, ej mindre å beloppet af den inkomst, som hvarje stad uppburit genom den staden tillkommande andel i minuthandels-och utskänkningsafgilterna, än äfven å de ändamål, hvartill samma inkomst blifvit af hvarje stad anslagen; samt att K. M. vid början af nästinstundande riksdag läcktes till It. Stms ledning i ett sammanhang framlägga dessa uppgifter, äfvensom hufvudsakligen på grund af de särskilda städernas inkomster före år 1854, men med något afseende på de ändamål, hvartill efter sagde tid lörsäljningsafgifterna bilvit anslagne, i nåder uppgifva de årliga ersättningsbelopp, hvaraf K. M. anser alt hvarje stad borde billigtvis komma i åtnjutande, från den tid, som R. Skr funne för godt alt på annat sätt disponera den del utaf bränvinsförsäljningsafgifterna, hvilken dittils fått af städerna uppbäras.» Hr Nordenfelt: Då jag förnummit, alt milt förslag icke vunnit något understöd, vill jag icke besvära Hr Hr. o. Landtm, med alt framställa särskild propos. derpå, utan afstår jag från mitt yrkande. Hvad Hr Ehrenborg föreslagit, låter visserligen mycket lira, men jag tror icke att det dermed afsedda ändamålet skulle vinnas, ty, om man borttager denna inkomst från Städerna, utan att på samma gång förbjuda all förtäring af bränvin, komma krogar i alla fall alt finnas i städerna.
I afseende härå inhemtas af Statsråds-protokollet, att Nyköpings och Trosa städer samt en mängd församlingar inom Södermanlands län hos E. K. Maj:t i underdånighet anhållit om beredande af tillgång för utvidgning af berörda endast på reallinien fullständiga läroverk till fullständigt äfven på den klassiska linien med å stat uppförda löner, för 1 Rektor, 3 Lektorer och 8 Adjunkter. Till stöd för denna anhållan hade anförts, att lärjungarnes antal vid läroverket varit i jemnt stigande och nästlidne års vårtermin uppgått till omkring 170; att i de klasser, hvarest undervisning i de gamla språken meddelades, af 92 lärjungar 40 tillhörde den klassiska linien, hvadan det vore otvifvelaktigt, att i händelse af läroverkets utvidgning lärjungarnes antal snart skulle stiga till 200 och derutöfver; att Strengnäs stift visserligen redan egde tvänne fullständiga läroverk, i Örebro och Strengnäs, men att af dessa det ena vore beläget i en stad, som utgjorde medelpunkten för ej allenast hela Nerike, utan äfven angränsande delar af Westmanland och Wermland, och det sednare, ehuru inom Södermanland, på omkring 9 mils afstånd från Nyköping; samt att trakten omkring sistnämnde stad egde det största antal bättre, af ståndspersoner bebodda, gårdar, i följd hvaraf inom denna landsort ett större antal än mångenstädes önskade förvärfva en fullständigare bildning; och hade Eforus öfver Strengnäs stifts elementarläroverk, uti häröfver infordradt underdånigt yttrande, funnit sig böra till den gjorda ansökningen tillstyrka nådigt bifall. Af alla de på real-linien fullständiga läroverken är Nyköpings det talrikast besökta, hvarförutan ortens folkrikhet samt det Miga deltagande, densamma för läroverkets utvidgning ådagalagt, låta förvänta en stark tillvext i lärjungarnes antal; i Expedition $- Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 169.
Jemte tillkännagifvande häraf, hafva Banco-Fullmägtige uti memorial af den i Augusti nästlidet år förklarat, att, till följd af deras under den i4 December iS43 fattade beslut, dels att af de den 3o September 1841 till förstärkning af fonden för Allmänna Discont-lånerörelsen öfverlåtna 700,000 R-'dr Banco borde, under loppet af nästlidne års första hälft, till Banken återbetalas 3öo,ooo R:dr, och dels att dessa medel, i den mon de inflöto, skulle användas såsom förskott i lånerörelsen emot inteckning i Bruks - Banco-Utshottets Memorial, N:o Sj, 5 Bruksoch Landt-egendomar, hvaremot någon utlåning af de å lånen emot nyssomförmäldte slag af panter ifrån sistlidne årsingång inflytande capital-afbetalningar icke finge ega rum, förrän genom desamma hela ofvanberörde förskott af 35o,ooo R:dr blifvit till Banken återguldet, kunde någon utgifning af nya lån emot pant af Bruksoch Landt-egendomar under en längre tid icke ifrågakomna, emedan berörde förskott redan utgått, men de ditintills influtne capital-afbetalningarne icke uppginge till hälften af samma förskotts belopp; hvadan, förden händelse, att Rikets Ständer skulle finna godt tillåta, att föreskriften i 170 §.5 mom. 2 punkten af BancoPieglementet under den i5 Junii 1841, innefattande, bland annat, åliggandet för vederbörande
ifall han innan nästkommande Riksdag skulle med dö - 70 Den 21 Januari. den afgå; och befunnos, efter valsedlarnes öpnande, rösterna hafva utfallit, som följer: Revisions-Sekret. och K. K. N. 0., Johan August Södergren, med 48 röster; till följd hvaraf Revisions-Sekret. och Ridd. J. A. Södergren, blifvit till R. St:s Just.-Ombudsm:s Suppleant utsedd. Ut supra. G. F. Liljencrantz. F. Braunerhjelm. Th. Annerstedt. Joli. E. Uppling. E. J. Rudberg. Uppå Hr Gr. o. Landtnäs i anledn. häraf gjorda hemställan beslöts att Exped.-Utsk. skulle genom utdr. af prot. underrättas om utgången af dessa val samt anmodas att upsätta och till R. St inkomma med förslag lill Förordnanden för de valde samt till underd. skrifvelse derom till K. M. Uplästes till justering och godkändes nedannäninde från Exped.-Utsk. inkomne förslag till underd. skrifvelse till K. N:o 10, ang:de Riksdagens förlängande en månad; och N:o 11, ang:de verkstäld omröstning öfver Högsta Domstolens Ledamöter. Föredrogs K. M:s d. 17 dennes på bordet lagda Nåd. skrifvelse till R. St , angtde gjorda underd. framställningar om Statsbidrag för jernvägsanläggningar från Mariestad till vestra stambanan, från Borås till samma stambana, mellan Köping och Uttersbergs bruk samt mellan Hvetlanda och Oscarshamn. Hr Hjerta, Lars: Ehuru det i de flesta fall icke tjenar till mycket att framställa anmärkn:r i förekommande mål, innan de varit under behandlingen i Utsk., har jag likväl ansett mig ej böra underlåta att beledsaga remissen af K. M:s nu föredragna Nåd. skrifvelse med några erinringar, dertill föranledd af den öfvertygelsen, att derest StatsUtsk. skulle tillstyrka och R.