Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hemställer till någon af dem, som haft del i utarbetandet af denna redaction, om icke Statsverket hädanefter såsom hitintills får insätta sina medel, och öppna räkning i Banken eller upptaga Lån derstädes. Sedan jag fått förklaring häröfver skall jag vidare yttra mig. Herr von Troil: Herr Hjerta har ta lat om de olägenheter, som skulle uppkomma i händelse allmänheten blefve ålagd att såsom mynt antaga enskilta Bankers assignationer. Jag har svårt att förstå, hvarföre han så vidlyftigt ordat om en sak, som ej varit i fråga. Om ordet allena utgår ur Herr Rosenblads förslag, så kan deraf icke dragas en sådan slutsatis; men qvarstår hela meningen, så äro PrivatBankernas papper olagliga, att omnämnas i de enskilta Contracter, hvilka i sådana sedlar ej kunna uppgöras, utan måste alltid ställas på RiksBankens sedlar. Jag vet ej hvartill en sådan föreskrift tjenar, men skadligheten deraf synes mig uppenbar. Då jag anser Herr Rosenblads förslag i denna del för framtiden skadligt, vidblifver jag min anhållan om proposition, att denna föreskrift i redactionen må utgå. Herr Rosenblad: Verkligen skulle man genom uttrycket i ConstitutionsUtskottets Memorial, för evar delila tider skild jr ån Statsverketkunna draga den slutsatts, som Den 17 Februari i f. in. Herr Munck af Rosenschöld uppgjort; men dä föreskriften i den af mig föreslagne redaction blifvit flyttad Lill början af§:n,tror jag alt ingen misstydning kan äga rum. Deremot hemställer jag, om det icke är af vigt för allmänna opinionen, att bibehålla detta stadgande. I afseende på Herr von Troils anmärkning vill jag erinra, att jag anser det vara ganska magtpåliggande, att ordet allena qvarstår. Det kan icke verka på några enskjlta öfverenskommelser eller contracter, emedan den gamla DomareRegeln här tillämpas, alt förord bryter Lag, ty, ehuru vi troligen icke snart erhålla i vårt land några PrivatBanker, så äga, när dessa blifva inrättade, alla öfverenskommelser, ställda i deras papper, samma kraft och verkan, som hvarje annan med fri vilja och sundt förstånd ingången förbindelse.
Ridderskapet och Adeln har redan vid denna Riksdag, med Den 27 Januari i f. tu. 89 anledning af i8a3 ars ConslitutionsUtskotts förslag, beslutat att den obetingadt borde upphöra. Att nu, i egenskap af anmärkning, vid samma Riksdag gifva ett beslut så stridande emot det förra, låter icke väl tänka sig. Jag instämmer således i den mening Herr Grefven och LandtMarskalken framställ, alt frågan om Indragningsmakten icke bchöfver det ringaste omnämnas. Herr Cederscbjölds förslag åter, att votera om båda frågorna på en gång, strider först och främst emot det beslut Ridderskapet och Adeln vid början af discussionen fattade, att hvarje af de tre frågorna Utskottet sammanställt äfven skulle af Ridderskapet och Adeln serskildt algö tas. Dessutom vöre det vid så vigliga frågor, som dessa, både oparlamentarisk och oförsigtigt, att sammansätta dem, och icke låta opinionerna yttra sig för hvardera serskildt, samt sålunda riskera att flera icke kunna få sin öfvertygelse fram vid voteringen. Hvad beträffar det argument, att discussionen hvälft sig omkring alla frågorna på en gång, så är det de värde talarnes ensak: likväl har jag hört att man med sträng ordning afskiljt delarna från hvarannan, och i allmänhet har denna discussion varit redigare än någon annan inom Ståndet. H. Ex. Herr Friherre Lagerbjelke: Det är visst otvifvelaktig! att Ridderskapet och Adeln vid början af öfverläggningen fattade det af Herr Hjerta omnämnda beslut. Lik - Det) 27 J a n n a r i i f. ni. väl är det icke mindre sannt, att alla punkterna blifvit af hvarje talare vidrörda, och opinionen öfver hvar och en lika fullständigt uttalad. Jag kan för min enskildta del icke finna något mer intresse uti den ena delen, än i den andra. Så mycket jag kunnat fatta resuméen af discussionen, tror jag, att det finnes tvänne motsatta opinioner, hvilka äro alldeles lika i den första frågan, och i den andra.
Skulle, emot förmodan, af lokala skäl det befinnas ändamålsenligare att lemna Hallands bataljon behöfliga 36 rotar från Lifoch Marks kompanier af Elfsborgs regemente, kan detta regemente få sin ersättning af Göte borgs stadsvakt. Hallands båtsmän äro icke begärde af sjöförsvarskomitén; men i anseende till upphörande af Göteborgs depot, torde deras afträdande kunna ifrågasättas. Corpserne skulle således komma att utgöras af indelda nummer 400 värfvade » 21 Summa 421 n:r. 101 Bil. C. Uppgift i enlighet med de af Kongl. Majit fastställde längder öfver nya ordinarie roteringen inom soldathållet. Ostergötlands Wermlands Orebro Westmanlands Göteborgs och Bohus Kalmar Jönköpings Kronobergs Christianstads Skaraborgs Elfsborgs Gefleborgs Uti öfriga länen har ny ordinarie rotering antingen icke ifrågakomma inom soldathållet, såsom Slöra Kopparbergs län, hvarest all rotering enligt Kongl, brefvet den 21 September 1826 är tillsvidare uppskjuten: Malmöhus län, hvarest någon jord icke funnits att rotera, samt Jemtlands, Vesterbottens och Norrbottens län, hvarest, vid omrotering af gamla soldathållet, till understöd eller jemkning deruti all ny jord användts; eller ock egt rum endast inom båtsmanshället, såsom i Gotlands, Hallands, Blekinge och Vesternorrlands län. 2. I afseende å uppkomsten och beskaffenheten af »nya ordinarie roteringen» är förhållandet som följer: Sedan, med anledning af Rikets Ständers beslut vid 1809—1810 årens riksdag att all förut oroterad jord borde indelas till extra rotering under krig, dylik roteindelning blifvit satt i verkställighet, men, under fortgången deraf, befunnits påkalla åtskilliga jemkningar, så utgjorde denna fråga föremål för Rikets Ständers behandling vid 1823 års riksdag, då ständerne i underdånig skrifvelse den 17
O, min Welam, tvång är så tungt att bära, att jag ej ens ville pålägga dig moderskärlekens! Dock, det måste ske! Min pligt är lyda – jag skall lyda, må Herren förbarma sig öfver min själ.” Fru Margarethas bön till sonen att dock komma hem, emedan hon ej längre förmådde sakna honom, måste villfaras, och Welam lofvade snart komma, för att dröja hemma några dagar, ehuru motvilligt han gaf sitt löfte. Akta dig, Welam, akta dig du unge, du sköne, res icke till din moders hus! stadna ute på ditt kära Hufvesta. Moder, moder, bjud icke din son komma. Var vild, var motsträfvig, var blott denna gång uppstudsig, följ blott denna gång ditt inres varnande röst. För icke din älskling till döden! Welam begaf sig följande morgon på väg, för att besöka sin mor. Han kastade sig på sin häst, men hans sinne var icke gladt och lätt, som vanligt. Det tycktes honom tungt att besöka sitt hem, nu ett fängelse för ädla qvinnor, och beherrskadt af en stjuffader, som han ej kunde älska. Han red framåt, utan att ge akt på den bekanta vägen, då hans häst skyggade, ryckte häftigt till och hade nära kastat honom mot en stenhop, om han varit mindre god ryttare. Härvid vaknade Welam ur sin tankfullhet och varsnade en liten gumma, som stod vid vägen och som med sina besynnerliga rörelser och kastningar med armarna, hade skrämt hästen. En ung riddersman ansåg sig stå så högt öfver en person af folket, att han knappt kunde tänka sig möjligheten af, det en sådan kunde våga försöket att retas med honom. Welam var redan förut misstämd, och att bli mål för en gammal gummas gyckel, var mera än hans tålamod kunde fördra. Med ett häftigt ”ur vägen hexa”, gjorde han en hastig sats framåt; men gumman, i stället för att gå ur vägen, räckte ut sin hand för att fatta i betslet och rycktes af hästen ned, föll omkull och tumlade i diket.
Josef Oscar Almqvist från Norrbottens län, om anslag af statsmedel i stället för de s. k. tingstolk—näster; 6:o. Samme Ledamot, angående anslag till afvittringsoch skiftes-beredningen i Ofver-Torneå och Rajala socknar; 7:o. Samme Ledamot, om understöd till hamnbyggnad vid Haparanda stad; 8:o. A. W. Uhr från Örebro län, angående dels afskrifning och dels förlängd betalningstid af för hagelskada erhållet understöd inom Askers härad af Örebro ian; 9:o. Per Nilsson från Malmöhus län, om halmslädjans afskaffande; fO:ö. Summe Ledamot, om statsanslag lill fördelning emellan de löntagare vid Lunds universitet, som vilja uppbära lösen för dem anslagen tionde-spannemål elter medelmarkegångspris; Prot.-Utdrag den 30 November 1859. 99 1 l:o. Ola Lasson irån Christianstads län, derom att all dagsverksskyldighet af krono-hemmanen under kungsgårdar och militie—boställen i Skåne måtte afskaffas och upphöra; 12:o. Matts Persson från Stockholms län, om båtsmanshållares befrielse från skyldigheten att förse båtsman med skjorta etc. samt Statens öfvertagande al nämnde skyldighet; 15:o. Anders Gudmundsson från Hallands län, derom att lika lättnader, som beviljas rotehållarne i andra orter i båtsmans-beklädnadens utgörande, äfven må beviljas rotehållare i Halland; . 14:o. Johan Lönn från Jönköpings län, angående statsanslag till sänkning af fyra sjöar inom Östra härad af samma län; 15:o. Samme Ledamot, angående Talmans-arfvodenas belopp vid innevarande riksdag, jemte vid remissen derom afgifna yttranden; och 16:o. Sven Rosenberg från Christianstads län, angående upphäfvande afhofveri-skyldigheten vid Herrevadskloslers kungsgård, tillika med ett derom afgifvet yttrande. S. D. Till Bevillning s-Vtskottet remitterades motioner af: l:o.
Då jag anser för en stor lånerörelse vilkoret utgöras af rättigheten att kunna låna i annan form än af löpande mynt, så tillstyrker jag, att tydliga lagbud måtte berättiga Bancostyrelsen att, när så pröfvas nödigt, upptaga lån, dock icke på kortare tid än a:ne månader eller 2tne månaders uppsägelse, men för öfrigt ställda antingen på viss ömsesidig eller ensamt Banken förbehållen uppsägelse, eller på bestämd förfallotid, 2:0 Utlåningen. I den nuvarande vågar jag, under varande förhållanden, icke tillstyrka betydliga förändringar. Endast för att göra möjlig öfvergången från Banken till goda locala anstalter af lå neu t mi n uteringen , tillstyrker jag för Bancostyrelsen rätt (ej skyldighet) att kunna bevilja sådana s. k. Bancocreditiv, äfvensom för vissa andra slika allmänna anstalter, såsom Arme'ens PensionsCassa, Städernas Branförsäkringsverk o. s. v. Vid belåningen å guld och silfver tillstyrker jag ett minimum af 5 R:dr och inga respitmånader. (Sedan panten nu mera ej hemfaller till Banken, äro dessa öfverflödiga.) Vid den vanliga discontrörelsen på och med omsättningsrätt, tillstyrker jag endast följande tvenne förändringar (från och med år 1835), att minimum af nytt lån blifver 200 R:dr, samt att för alla lån öfver 5oo R:dr den andra s. k. respitmånaden bortgår (då således den större fördragsamheten qvarstår för den enda dass, de små låntagarne särdeles bland Allmogen, der oordentliga liqvider kunna ursägtas och icke så ofta medföra tecken till oordning i affärer). Handelsdiscoutem och belåningen af publika papper och adier böra sammanslås till en enda.
xr -tr to f Ölsätter. fr b <Sb & r» t-t © 0 Or «fc a 1 <rt ttJJebbelabe officiela uppgifter Sif ©emillningä» O 3 r» or a o *9 , rt> 3 « a* CO a 43» O 3 •J3- -tr o sSs rt> ♦-*<, 43» 3 O: «-* cr g. a* CO o 3 CO os R o a or 3 " o: er O j» a ♦ cr "o: f-i »-* 3» a CO 43» \ uppffat ä jorbbrulä* faftigljet. tabt märbe ä annan fa», fligget. Sft. 3 §ufet mib Salttorget Sejonet. Sjöbobarne. 6 4,000 % Staböjorb 6 tunnlanb 3,000 fianbcriet SKarietunb 4,000 ®ito för luftbtjggnaber 7,000 1,000 51,000 gabriläbolaget tti. tti. 4 §ufet mib ®rottninggatan. §äften.
Dä desiutom en lätt tillgäng gifwes pä denna wa» ra, i synnerhet sedan Tull derä med innewa. rande är upphör, anser Directionen det ej böra förmodas, alf nägot betydligt qvantum komne att tillwerkas i Staden; och om äfrven »varje husägare anteknade sig till bränning ned en Panna om 50 kannors rymd, skulle, fter Directionens uppgift, hela den samman stag - 416 Den iz September. flagna afgiften endast utgöra 1250 Zliksdaler Banco; hvaremot den som Staden hittills är. ligen utgjort och nu ytterligare erbjudes, uppgär till 2500 Riksdaler Banco. Landshöfdingen i Blekingen Friherre af Häkansson, häröfver hörd, bär i undcrdänighet witsordat hwad Bolags.
Den bibehåller desi tilgifwenhet och kärlek för Fosteröyggden med hwilken börden är lika urgammal. Sällan underlåter Allmogen at begagna sig af bördesftiheten, och det sämsta Hemman som warit Förfäders jord, återlöses häldre dyrköpt, än lemnäs uti en obesiagtad köpares ägo. Nu och pä det, i stället för Natt och Är, annor wisi och stadgad tiv mätte utmärka Laga ständ, inom hwilken tid efter stämning och Bördestillingens nedsättande börd och klander kunde anställas, wägar jag säfom de .lämpeligaste termin», upgifwa Aderton weckor ester tredje Upbudet, dä klanderfritt köp m« anses wara lagständet. Lagfartstiden förkorrtas derigenom nära Ätta mänader och gär til ända wid paff et ar, räknadt ifrän första Upbudet. Bördemannen betagcs ej eller nödigt utrymme af tid, at bade stämma och nedsätta penningar, som pg eR giftig bör fult* göras, och köparen, sedan tredje NMidet ar laget/ -eh öfwer endast afbida päföl.ande eller fjerde Nagel, dä Frsta kan utfärdas, inom eller under hualtet Ting den nu förestagna lagaständ stiden af Aderton wecker, wanligen inträffar. Til förekommande af hemliga köp torde den Lid antagas Lil Köpebrefs upwifaude för Domstolen, som revan är stadgad uti förnyade kloncour^'Stadgan af den äg. Nomemm g, wiv påföljd för den som samma tid försummar, at köpet hö mes ogillt, cm någon dera talar, I öfrigt b,lifner wid Lagfartens förkortande jämmäl nödigt at köp fom upbjudas, hädanefter göras mera kända. Det ster cm Häradshöfdingen nid h arje Tings stut ä Rättens dörr anstin en Förteckning pa meddeldta Upbud, hwilken sedan icke mä horrttagas förr än annor Lista ditsattes, fftdrag af hältet wid Riksens iofirga Gränders Lag - iltstotts Sammanträde den 2.
Den egna beskaffenheten af den utanför största delen af våra kuster belägna skärgården, som lika litet finnes utanför något annat lands, utom som jag nämndt Finlands, som ordet finnes på något annat språk, har varit den ursprungliga orsaken både till första inrättandet af skärgårdsflottan och till det motstånd denna flotta rönt hos våra örlogssjömän i allmänhet; det sednare af det skäl, som ofta anfördts till bevis på odugligheten af kanonslupar och kanonjollar med den konstruktion som de hos oss brukliga att uti ingen annan nations flotta sådana blifvit byggda eller ansetts användbara. Då man likväl tager i betraktande olikheten emellan andra länders nakna, af hafvets skummande böljor sköljda samt för det mesta med tidvatten besvärade, kuster och våra, som på de flesta ställen kunna jcmföras med lugna insjöstränder, så har man häruti straxt en förklaring, som jag förmodar måtte vara tillfyllestgörande, öfver sammansättningen af våra skärgårdsfartyg. Dessa fartygs konstruktion, utom alt praktiskt hafva visat sig vara duglig till krigsbruk, är derjemte af så sinnrik, enkel, men tillika stark och uthållig beskaffenhet, att, ehuru visserligen ingen lärer kunna tilltro sig gä i förväg för de upptäckter af flere slag sorn kommande tider kunna fä skåda, vi med full tillit kunna antaga densamma för god och derpå, när som helst, bygga vårt försvar, ända till dess något bättre verkligen blifvit uppfunnet och pröfvadt. Att deremot oupphörligen dröja, utan att begagna det rådrum, som en redan ovanligt långvarig fred skänker, vore visserligen att våga mera än den på framtiden stälda osäkra vinsten kan komma att återgälda och ett alltför dyrbart sätt för våra tillgångars ringa belopp, hvilket tvertom fordrar, att man just begagnar tiden för att småningom åstadkomma, hvad som derigenom för bästa priset och endast derigenom i tillräckliga qvantiteter kan erhållas. Vår granne i Oster uppträdde till sjöss emot oss första gången på sjön Pejpus år 1702, med en så väldig skara småfartyg, att allt motstånd från vära derstädes stationerade, med endast några få små jakter försedda, utmärkt tappre sjömän snart var förgäfves. Efter K.
Skatterne tili Staten utgjordes i Varor, dem Konungen samlade i Varohus och med hvilka han såsom Köpman mäste förfara för att kunna bestrida sådana utgifter, hvartill Mynt var oumbärligt: Likväl yttrade sig då redan tydligen idoghelskraflernes behof, alt komma utur tjenslskyldighets - Den i5 April. 541 tillståndet och att öppna nja hanor; men lika kraftigt motverkades den nja lidens anda af FeodalSjstemets anda: Den store Gustaf Adolphs åtgärder för den inre Stjrelsen voro delade emellan omsorgen att grundlägga nja Näringar och att genom utdelandet af personliga skjddsbref åt deras idkare, så mjcket som möjligt återhålla de krafter, som verkade till deras förstöring. Genom Gustaf Adolphs förtidiga död blef Sveriges öfvergång till idoghetslifvets former ett halft århundrade försenadt. Det blef Carl den XI:s tid förbehållit att till Stat organisera de elementer till Stat, som af hans Store Företrädare blifvit samlade. Vill man och kan man vara rättvis i bedömandet af ett skapande snilles handlingar, vill man ihågkomma hvad förra förhållanden gjorde nödvändigt, hvad tidens anda och Monarchiens Politiska förhållanden ovilkorligen bjödo, och med alla dessa fordringar jemföra de medel, dem Konungen ägde att använda, så måste man åt Carls skapelse lemna sitt oinskränkta bifall. Då Carl mottog Spiran, ålåg det Sverige att utföra rolen af Nordens Monarchie; dess Länder omfattade två tredjedelar af Baltiska Hafvets Kuster, och med undantag af Salt, ägde det inom sitt sköte, icke blott alla nödvändighetsvaror, utan äfven i sina Berg och i sina obegagnade Skogar, ämnena till en riktande activ Handel. Den öfver Norden och Östersjön rådan - 542 Den i5 April. de Monarchien skulle nödvändigt vara Sjömagt, och måste således eftersträfva activ Handel. Men Capitalerne till en sådan Handel och till Exportvarors beredande saknades. För att fylla denna brist måste man inom vissa delar af Monarchien åter införa tjenstskyldighets-eller feodalperiodens bruk.
vill emellertid redan nu påpeka en o c h annan omständighet beträffande serveringso c h uppassningskonsten, s o m hennes erfarenhet lärt henne, att man särskildt bör lägga vikt på. H v a d här nedan säges gäller emellertid hufvudsakligast större h e m, där m a n har råd att hålla 2 ä 3 tjänare (1 kokerska, 1 barnjungfru eller 1 kammarjungfru); i mindre h e m där blott en tjänare finnes, få naturligtvis fordringarna på henne i vissa afseenden ej ställas så högt s o m e l j e s; idealet b ö r man d o c k alltid sträfva efter. Det viktigaste i ett h e m s o m en tjänare skall söka iakttaga o c h hvartill h o n isynnerhet bör uppfostras är renlighet o c h ordentlighet, både beträffande sig själf o c h h v a d h o n har o m händer, o c h härutinnan kan ej heller en h u s m o r vara för nogräknad, vare sig m e d tjänarne eller m e d sig själf. Den tjänare s o m från första början vänjes vid att se allt omkring sig rent o c h putsadt, s o m själf måste uppträda snyggt o c h rent klädd — o m än aldrig så enkelt — den tjänaren får småningom vämjelse för allt orent o c h snuskigt; det blir för henne småningom ett nödvändigt behof att äfven å sin sida bidraga till snygghet o c h ordning; uppfostras tjänarinnan åter i ett slarfvigt h e m, där h o n själf får uppträda i vårdslös, slarfvig o c h nerfläckad dräkt, där matm o d e r n själf föregår med dåligt exempel härutinnan, där kunna ingen renlighet o c h snygghet uppväxa, o c h där blir i de flesta fall allt h v a d tjänaren handskas m e d likadant som hon själf. 1 H o s hvarje människa finnes emellertid af naturen nedlagdt en större eller mindre grad skönhetssinne; det är detta s o m skall väckas och uppodlas.
Hemslöjden förtager ej intresset för hvad s o m händer o c h sker i världen, vare sig på det politiska eller intellektuella området, så- som Henirette Goldschmidt tyckes tro, s o m känner gsig så lycklig öfver att fabrikerna öfvertagit arbete, s o m egentligen hör hemmen till. Fabriksarbete kan ej jämföras med det hemarbetade i styrka och mången gång i finhet. Det jag väfver i hemmet, vet jag är för mig själf, och icke halfva världen har lika, alldeles som en uniform. U r notisboken. Elise Hivasser är död! I söudags kl. 4, 2 0 på eftermiddagen afied den fröjdade skådespelerskan Elise Hwasser i Fiskebäckskil. Dödsorsaken var lunginflammation — ett kräftartadt lidande hade under de sista åren undergräft hennes krafter. I den svenska teaterns historia under senare hälften af detta århundrade intager Elise Hwasser en af de främsta platserna, ibland de kvinnliga artisterna den allra främsta. F ö r föga mer än ett år sedan meddelade Idun i samband med Dramatiska teaterns femtioårs-jubileum den stora konstnärinnans bild jämte en utförlig biografi af Georg Nordensvan, hvarför det torde vara nog att nu hänvisa våra läsarinnor till detta nummer (4 4, årg. Tänk på våra moroch farmödrar, icke voro de mindre lyckliga, aktade eller hade mindre makt än nutidens fruar i sina hem, ändock de icke gått igenom 8-klassiga läroverk, ej visste hvad » nerver » ville säga eller kunde diskutera i dagens brännande frågor. Däremot kunde de spinna, väfva o c h s y o c h satte sin heder uti att med egen hand tillaga mannens favoriträtter. Kommen ihåg, mina damer, att de voro mycket lyckligare än ni, ty de voro nöjda med sin lott, då ni med allt edert vetande känna begär efter ännu mera. Alla kvinnor kunna ej bli gifta, sä- ges det, o c h därför skola alla fostras så, att de kunna känna sig oberoende. Men förr i världen blefvo flere kvinnor gifta, o c h landet var ej så fullt m e d gamla ungkarlar s o m nu. Hvems är felet? Jag tror, att det är kvinnans, s o m genom sin uppfostran dragés allt mer ifrån det husliga och enkla.
Det är för lågt, helst man deribland har Gummi Arabicum, Gummi Amoniacum, Gummi Guajaci m. fl. hvilkas värde till och med vida öfverstiger det utsatta tullvärdet. Humla är värderad till 5 R:dr Lffi med 1 R:drs tull. Det är nästan för hög tull, då humla är en vara, som är af stort behof för bryggerierne, och hvilket landet ännu ej kan fylla. Mastix, ar värderad till 2 R:dr per ■©, och tullen är utsatt till 15 sk. Den borde ej vara högre.än för andra Medicinalier, nemligen i o procent. Deremot har Muscus eller Desman blifvit belagd med i3 R:dr 16 sk:s tull på i33 R:dr 16 sk. värde, eller 10 procent, hvarvid jag hemställer, om man kan hoppas att få Muscus förtullad med en så hög afgift. Mjrrha är endast belagd med 3 sk:s tull af 1 R:dr 12 sk. tull värde. Den borde vara dubbelt. Nejlikor, värderade till 1 R:dr 3a sk. flkdet, äro belagde med 16 sk:s tull. Den borde ej vara mera än hälften så hög, emedan äfven de höra under medicinalier. Detsamma gäller om Sandarak. Den bär fått 7 sk. tull af 28 sk. tullvärde. Den borde ej vara meiva än 3 sk., efter den i allmänhet för sådana varor antagne procent. Sköldpadd, oarbe - 35o Den 19 Jun i i e. m. tad, är belagd med 10 procents tull. Det tyckes vara för högt för ett råämne. Stenkol äro värderade till 1 R:dr 3a sk. per tunna ined 20 skillings tull, efter 25 procent. Det tyckes vara för högt, då man ej har något hopp, att vår inhemska tillgång skall kunna fylla våra behof af denna vara, som kan sättas i bredd med råämnen, eller tjenande till andra varors förädling. Trculvaror, sämre slag, såsom alm, bok, björk, ek, m.jl. ej specificerade, äro belagde med 33f procents utförsel-tull.