Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vill gerna afstå från min begäran om den af mig ifrågaställde proposition till Ståndet, då jag finnér skälen emot dess framställande vara grundade. Det var, jag medgifver det, mindre välbetänkt af mig; men det bör ursägtas mig, att jag ej i ögonblicket fann ett annat sätt, då hela saken så oförmodadt ifrågakommit, och jag ej visste att denna justering nu skulle inträffa. Det bör förlåtas mig, om jag trodde, att i en sådan församling som denna, den oformligheten ej skulle kunna inträffa, attdelade tankar uppstodo i detta ämne, och att sålunda Herr von Hartmansdorffs befarade votering derom ej hos mig kom i fråga. Hvad jag på det högsta bestrider, är ali slags förändring af beskrifningen om det som verkligen här förelupit. Det vore högst olyckligt, om ett sådant förslag blef gillad t. Jag anser visserligen, att stampningar ieke böra få existera; men om de ägt. rum en gång, och berättelsen derom i Protocollet skulle sa förändras, skulle det låta, som om man hade laglig rätt, att yttra sitt missnöje eller sitt bifall. Då skulle våra discussioner betydligen urarta; ue skulle säkerligen i alla 384 O e n 3o Mars e. m. vigtiga frågor omväxla med stampningar och bifallsskrik. De, som voro af olika åsigter, (geller som jag här för korthetens skull vill kalla) det ena Partiet, komme alltid att stampa emot det andras Talare. Jag anser derföre, att Protococollsföranden hör bestämdt upptaga allt, som säges och förefaller. Friherre Boije: Det är visserligen efter Svensk Lag hvarje Ledamots rätt, som talat till Protocollet, alt fu sine ord deruti införde, och således är jag alldeles af den tanka, att de värde Ledamöter, hvilka bestridt Talares rätighet att ändra yttranden, kunna hafva rätt; men om Ridderskapet och Adeln vill hafva ett yttradt oljud eller missnöje uttryckt i Protocollet på ett sätt, eller på ett annat, så har ingen rättighet att lägga hinder deremot.
De anmärkningar i öfrigt, sorn af 1864 års Revisorer blifvit mot Fullmägtiges åtgöranden i denna lånefråga framställda, torde icke här behöfva något särskildt omnämnande eller vidare utveckling än sorn deråt, längre fram i detta utlåtande, kommer att, egnas. Den utförliga förklaring, deri Fullmägtige till besvarande upptagit de mot dem i 1864 års revisionsberättelse framställda anmärkningar, börjar med bemötande af hvad Revisorerne yttrat om de särskilda jernvägslånens olika pris och bestrider rigtigheten af den slutsats, hvartill Revisorerne kommit, då de antaga att 1864 års lån skulle vara något dyrare än lånen af 1858 och 1860. Enligt den af Fullmägtige framlagda kalkyl skulle nemligen den årliga räntan utgöra: för 1858 års lån 5, >7; procent, för 1860 års lån 5,' 06 „ och för 1864 års lån antingen 5, 90 „ eller 5,210 „ samt alltså sistnämnda lån väl vara något dyrare än lånet af år 1860, men deremot billigare än det af år 1858. Då likväl Revisorerne uttryckligen förklarat, att lånets dyrhet i och för sig icke utgör anledning till klander, enär tiden för lånets negocierande ovedersägligen varit särdeles ogynnsam, har Utskottet, som delar denna Revisorernes åsigt, ansett obehöfligt att ingå i närmare undersökning af det ena eller andra beräkningssättets större tillförlitlighet; dock vill Utskottet, med anledning af hvad StatsUtskottets Utlåtande Jfé 29. 37 Fullmägtige, i en not till sin förklaring, sjelfve upplysa derom, att vid de af Fullmägtige framlagda beräkningar något afseende icke blifvit fästadt på den s. k. “jouissancen“ såsom varande ett vid låns upptagande i London vedertaget bruk, här hafva erinrat, att denna jouissance onekligen innefattar en utgiftspost, som drabbat Riksgälds-kontoret såsom låntagare och för hvars uteslutande ur kalkylen dess egenskap att vara ett i London vedertaget bruk icke innebär någon giltig grund.
Har StatsUtsk. förgätit, att den ännu gällande gamla lagen, på hvilken Hofrätternes organisation hviiar, icke kan utan Konungs och Ständers gemensamma bifall ändras eller upphäfvas ? Dessutom,-— hvilken tid erfordras icke för fullbordandet af denna nu förespeglade, i min tanke högst problematiska reorganisation i hela just. väsendet? Måste ej, under tiden, göromålen uti Hofrätter och collegier obehindradt fortgå efter den gamla slentrianen, den man godtyckligt klandrar och fördömmer , utan all säker kännedom om dess fördelar eller dess brister? I frågan om anslagen för Carolinska medico-chirurgiska institu-tet (pag. 17), har StatsUtsk. gjort sig skyldigt till en uppenbar öfverträdelse af tydliga stadgandet uti sista mom. af 37 §:n Riksd.Ordn. Jag hänvisar till så väl den citerade <j:n, som till Ilr Prosten Stenhammars förträffliga reservation, pag. 44- StatsUtsk. har för detta sitt skötebarn icke allenast bifallit allt, hvad K. M. i nåd. föreslagit, utan ock, af eget godtycke, derutöfver tillstyrkt ett litet anslag af 2400 r:dr b:co årligen, utan att detta ökade anslag hvarken af K. M. eller af enskild .motionär blifvit hegardt. I sammanhang dermed har ock Utsk. lika godtyckligt, utan dertill i laga ordning väckt anledn., tillstyrkt ett årligt arfvode af 4°° rldr b:co åt Hr Professoren A nd e r s Retzius. Jag upprepar delta, icke derföre att jag missunnar institutet eller den utmärkt förtjente och aktningsvärde läraren hvad StatsUtsk. så frikostigt dem tilldelat. Tverlom, jag skulle med största tillfredsställelse hafva röstat för bifall af dessa ökade anslag, såvida frågan derom blifvit i grundlagsenlig ordning väckt.
M:s Propos. inhämtas, skulle vid den nya lönens tillträdande: uphöra, en omständighet, som af StatsUtsk. blifvit förbisedd. Det är således icke blott för en Registrators-befattning, utan äfven fölen dermed förenad Kanslistoch en Aktors-befattning,. som lön nu bör bestämmas, och då Just.KanslersExpeditm år 1850 undergått en reorganisation, emot hvars lämplighet, så vidt jag vet, någon anmlirkn. ej förekommit, torde det vanliga skälet, att någon löneförhöjning ej bör äga rum förr än i sammanhang med embetsverketis reorganisation, ej här kunna användas. Jag tror således, att någon återremiss af. frågan om denne Registrator lönevilkor ej är nödvändig, enär det derför förebragta skäl, eller att lönerna för samtlige embetsverkens Registratorer borde i ett sammanhang bestämmas, icke, på siitt jag tror mig hafva visat, är i detta fall tilllämpligt, utan anser jag, att då luir endast är fråga om en siffra, definitift beslut derom utan någon olägenhet kan fattas. På grund af hvad jag nu, ytterligare haft äran anföra, fortfar jag att yrka bifall till livad K. M. i afseende å lönerna för Sekretm och , Registratorn uti Just.KanslersExpeditm,i Nåder föreslagit. Hvad deremot de båda KopistRefuttningarne angår, så har jag ansett mig ej böra derom framställa något yrkande, då min Chef, Hr Just.StatsMjnistern, icke funnif sig . föranlåten att påyrka, ändring i hvad StatsUtsk., angrde Kanslistoch Kopist-graderne i Just.Stats - 342 D en 23 Mars e. m. samt Just.KevisionsExpeditionerna föreslagit. Då i allt fall hufvudändamålet, eller en skälig förökning af dessa tjenstemäns löner under nästföljande statsreglerings-period, jemväl på det af StatsUtsk. föreslagna sätt vinnes, har jag icke ansett behöfligt att deri yrka någon förändring.
Ständer: att i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t förklara sigvara beredda att, i allt hvad på dem ankommer, understödja de kraftigaste och mest ändamålsenliga åtgärder, som från Regeringens sida kunna komma att vidtagas, för att, i afseende å beräkningssättet af tull-umgälderne i Öresund, få detta, Svenska handels-intressets rättmätiga anspråk förnärmande och, mot gällande Tractaler, godtyckliga förfarande snart undanröjdt, så att Danska Regeringen hädanefter må åtnöjas med sin Tractats-enliga rätt, och Svenska undersåter blifva tryggade vid helgden af ingångna fördrag; äfvensom att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t frambära den underdåniga anhållan, att Kongl. Maj:t i Nåder måtte på det allvarligaste bereda Dess undersåtare full ersättning, åtminstone från och med den tid, då protester af Svenska sjöfarande blifvit vid Sjö-Tullkammaren i Helsingör afgifna, för umgälder, hvilka, i strid med åberopade Tractaler, tid efter annan, blifvit dem affordrade. Stockholm den 6 Oclober 1840. Sih.' till R. St. Prtt. 1840. 8 Sunil. 28 Haft. i STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktrjckerietj 18/(o. Allm, Besv,- och Ekon.-Vtskottets Betänkande, N',o 113, 1 N:o 113. Ank. till Exp. Etsk. den 13 Oct., kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckte motioner, rörande nedsättning å tullumgälderne för trädvaror, som förskeppas från Sverige till Danmark och England.
som tillåter Landshöfdingen atthöra Vittnen i Police-mål. och i hvilken Författning, genom serskilt Motion hos Lag-Utskottet, en mera bestämd föreskrift bör sökas, kunde allt för mycket utsträckas, så att möjligen på en obestyrkt angifvelse, Läns - Innevånare kunde besväras, äfven såsom Vittnen, att på Lands» Cancelliet sig inställa, och då Landshöfdingen är berättigad att låta dera afhöra, anser jag, s| fänge det är obestämdt hvad till Police-mål bör hänföras, att Justitia-Cancelleren och Justin®. Ombudsmannen icke böra sakna kunskap om hvad Den 15 December, 34 i i sådant afseende kan förefalla. Slutligen , och då det torde kunna inträffa, vid denna tiden icke sällan förekommande utmätningar för utgifter, sorn i grund af allmänna förbindelser, Jordbrukaren affbrdras, att utmätningar, oakradt den debiterades bestridande , verkställas , och svårigheterne att efter en längre tid återfå hvad man orätt utgifvit, äro allmänt kände 5 så tror jag mig icke sakna anledning tillstyrka, det Kronobetjeningen, då jäf göres emot behörigheten af en debiterad afgift, böra vara ovillkorligen förbundne att innehålla med utmätningens verkställighet, och jemte anmälan, begära Landsnöfdingens förhållnings-ordres, som sedan, i fall den afgih-skyldiges skäl icke godkännes, får behörigheten af den executiva åtgärden , ikläder sig ansvar. Jag anhåller ödmjukligen att detta Anförande må till vederbörligt Utskotts Utgärd remitteras. J-ades på bordet, Upplästes följande från de andre Stånden ankomne Piotocolls-Utdrag, jFran PrdsteStändet: Af den 13 December, angående godkännande af den af Expeditions-Utskottet uppsatte Tacksägelse-Adressen till Kongl. Majit, JJen 15 December. Fran Bunde - Ståndet:
Båda delarne anser jag vara orätt att påstå, och finner derföre de hårda omdömen, sorn nu drabba Constitulions-Utskottets Ledamöter, icke allenast vara öförtjentej utan äfven högst olämpeliga; men jag tror att de kunna lugnt emoltagas af dem, som redligt och ärligt handlat eflör öfvertygelse öm det rätta, oell begagnat det dem lämnade förtroende, utan biafsigter, till befrämjande af rättvisa och Fäderneslandets dervid fästade lycka. Man bar sagt, att Utskottet felat i kunskap, omtanka och begrepp. Detta bevisar endast egenkärlek hos Anmärkärne, då inom ConstitutionsUtskottet finnas märt, hvilka tili alla delar i kunskaper, tankar och begrepp kunna mäta sig med Herrar klandrare. Framtiden skall säkrast bedöma, hvilka som menat bäst och ärligast mot sitt Fädernesland; de som velat nedrifva och störta de nu varande Rådgifvarne för att uppställa andra i deras ställe; eller de, sorn hållit sig inom lagarnes och samvetsfridens heliga områden, och mildare bedömt de icke uppsåtligt felande. Här bar varit ifrågasadt återremiss af Utskottets Memorial, men då Ridderskapet och Adeln så väl i går som i dag älgjort, alt ingen återremiss eller ändring af ConstilutionsUtskottets Den 18 Julli c. ni. rum, i de delar, som innefattade afslag S gjorde anmärkningar, följer deraf, att Friherre Anckarswärds i sådana frågor gjorda flerfaldiga erindringar komma att förfalla. Då Utskottet förklarat, att hvad så väl emot de politiska förmenta missräkningarne, som angående förhemligandet af de, affairen rörande, handlingar, blifvit anmärkt, komme att förfalla; kan återremiss lika litet äga rum, i afseende å dessa, som öfrige afslagne anmärkningar. Hvad åter angår de nu linder afgörande varande frågor, så anser jag en återremiss icke tjena till något annat än en tidsutdrägt och pappersödning, enär Utskottet redan haft åtta månaders tid, att genomläsa alla hithörande handlingar, och således icke lärer ändra sin öfvertygelse.
mig! Och Ni små huggormar som jag ska bränna i mina papper som Ni inte förstår... Gå nu och lig aga. I skamvrån med Er! Tänk att jag skulle gå och glömma boken efter tungan på... hvem har gifvit Er lof att gå och läsa ställ Er i skamvrån så skall vi sen hitta på en lämp TÄRNORNA ställa sig på hvar sin sida om spisen. BRIGITTA tar upp något ur sin väska och sticker i munnen på Tärnorna. Din onda tunga! Och här har Du! Det är början; sen ska Ni få gå i källaren och bada kallt sen jag klippt hårflätorna på Er. Här har Du af den bittra örten för att bota EN TJÄNARE in. ett besök nu oförtöfvadt. Konungen ber Fru Brigitta hugna honom med ANDRA AKTEN BRIGITTA. Jag skall komma! Till Tärnorna. Ni se hur Mäster Erik kan dansa. Om Ni nu rör på Er innan jag är igen, så ska Hon tar fram en hasselkäpp ur en vrå och lägger på bordet. i ryggen! Tro inte att Ni kan lura mig, för jag har ögon Går ut med Tjänaren. TÄRNAN I tar ut det hon har i munnen. det är så bittert som malört... Hvad är det hexan har stuckit oss i munnen; TÄRNAN II. hon glömt hålla tand för tunga! Det är Baggsöta som hon själf begagnar när lämnar sin plats. TÄRNAN I. Stå still, Du, hon har bestämdt ögon i ryggen! TÄRNAN II. öppnat fönstret! Nu ska Du få se Mäster Erik dansa. Hon dansar med käppen. TÄRNAN I. Jo, vackert, hon såg ju inte en gång att vi Akta Dig; hon klipper håret af oss. FOLKUNGA-SAGAN. TÄRNAN II. ur henne! Om hon vågade! Då skulle jag rifva ögonen ERIK in muntert. Nej; nej! Se! Hvad är det för dansnöje? handfallna; tiga. ERIK till Tärnan I som han nalkas. TÄRNORNA se på henne! Hon har minsann tagit munnen full. Han lägger armen om hennes lif och kysser henne våldsamt. Och den der lilla står i skamvrån! Får jag
Och dä be som betala scy och fyra Skillinga, kunna anses Utgöra den fattigare Classen/ sä hemställer Stats - Ulskottct, att endast be Mantals r penningar som nu utgä med tolf och äkta Skillingar, mätte förhöjas med tjugofem Procent sä att de som hittills betalt tolf Skillingar skulle hädanefter komma att erlägga femton Skillingar och dc som bekalk äkta Skillingar utgöra tio Skillingäk. venne tillökning blifwcr för hwarje enskild af föga betydenhet men är dock sammanlagd för Stats - wcrket en icke obekydelig lättnad i dcft nörwarande medellösa belägenhet, och Stats - Utskottet twiflar icke, att ju RiksénHögloft. Ständer lära benägit täckas finna bäde billighet och rättwisa uti ett förslag, som endast asser en utskyld, hwilken af alla undcrgätt den minsta förändring och tillökning» hwilka förändrade tider och omständigheter uti de fleste öfrige, annars bereds. Efter hwad efwan anförbt är, hafwa Skäbrrne Stockholm, Götheborg och Carlscrona^ hittills icke erlagt nägre Mantals» penningar, utan endast utgjort ben sä . kallade Qwarn - Tullen. Qwarn - Tullen är kikwäl af sädan egenskap att den icke drabbar nägon Tredje Band. N:o 303. wist 4286 Den 16 October. tvih person. Oen följer omärkligen waran ät och werkar icke directe pä hwarje enffild, utan i mohn af betz consumtion; det är Medes ganska synbart, att dehk StäderJnncwänare njutit en wärkclig lindring framför öfrige, i synnerhet som Qwarn - Tullen, hwitt ken likmätigt Kongl. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Pr o t o c o 11, hållna hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, Åren 1828 och 1829. \ Fyrationdejörsta Häftet. STOCKHOLM. Tryckta hos Johan Hörberg, iSBa.
tyst, inen oaflåtligt spanande efter verksamhet och 1nhl för de krafter, som rörde sig inom henne och som musiken, skönlitteraturen, handarbetet och det glädtiga hvardagslifvet ingalunda togo i tillräckligt anspråk.^ Under dessa år och redan sista tiden i Stoclrliolin hägrade för den unga flickan slii.iftstallareskap som ett lockande mål, och hon gjorde i allra största hemlighet nhgra försök i den vägen, iita11 att visa dem för någon. Läsning var vid denna tid nästan ännu mer an musiken hennes tillfiykt och passion. Hon glömde aldrig den vackra sommarkväll på Manhem, då hon tillsammans med sin syster första g&amp;ngen läste och förtjustes af Runebergs nyutkomna Nadeschda. För ofrigt p8verkades hennes fantasi då starkast af Fredrika Bremer, Jngeman '. ' och Walter Scott, och hon gjorde upp planer a t t ohersiitta den senare, planer, dem hon qj ännu kunde bringa till verkstä.Ilighet. Kom s&amp; sorgen öfver det glada hemmet. Husfadern bortrycktes af döden i maj 1848, och familjens ekonomiska ställning befanns nn i betänklig grad rubbad. Detta slag väckte all tjugufemåringens slumrande energi. Med ifver motsättande sig förslaget a t t flytta till en smtistnd för a t t spara, lofvade såväl hon som systern a t t söka bidraga till. deras och moderns gemensa,mma unilerh&amp;ll i Stockholm. De fingo sin viLJa fram. Och sällan hade den efter verksamliet törstande unga kvinnan k ä m t sig s&amp; lycklig som den dag, hon med inkomsten af sina musililektioner och broderier kunde betala hyran för deras våning. Arbetets art skänkte henne dock ej full tillfredsställelse. Det blef henne tungt - mycket tungt redan andragvintern, då blott två funnos kvar i hemmet. Döden hade d % på hösten 1849 ryckt film hennes sida den älskade systern, nvid livilken - alla hennes innersta, finaste hjgrterötter sedan barndomen sanimanvuxit.
A. Stals-Utsknllels Utlåtande, M 87. 1 m 87. Ank. till Esp.-Utsk. d. 27 Mars 1831, kl. 1 e. m. Utlåtande, angående regleringen uf utgifterna under Riksstat ens Sjette Hufvudtitel. (U. A.) Den nu gällande riksstat för sjette Hufvudtitein, som innefattar anslagen för Civil-departementet, upplager en summa af 863,330 R:dr, hvaraf penningar 348,682 R:dr 16 sk., med derunder inbegripne 10,041 % tunnor spannmål, indelda räntor efter markegång, på förslag 293,689 R:dr 32 sk., indeld spannmål 16,939 R:dr och oindeld dito 3,999 R:dr. De flera förändringar, som i afseende på denna Hufvudtitel ifrågakommit, dels med anledning af Kongl. Majits nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof, dels i följd af enskilda motioner eller andra förhållanden, skola nedanföre omförmälas i den ordning anslagen å riksstaten förekomma. l:o. Bergs-kollegium:
S i r i (kastar sig ned vid skrifbordet och gömmer ansigtet i sina händer. Man hör en bortrullande vagn). (Forts.) ILLUSTRERAD FAMILJ - JOURNAL. Ernst Ahlgren. (Forts.) - N i l l a (från sidodörren). Bagatell i en akt af Och ni fruktar att inte kunna hålla ut med mig så länge? Vill ni inte sitta ned? Eller vill ni kanske gå in i salongen? Tack; jag stannar helst här. (Ser sig omkring.) Ja så, här är telefon? Hvart går den hän? Till tingshuset; apparaten sitter i länsmansrummet. Ja så. Birger. (Paus.) Birger. Siri. Siri. Birger. Siri. Birger. Nej, det fans inte. Jag skulle helsa från Karl. Ah, ja så; tack. Siri. Birger. Siri. Kära mitt lilla barn! Sitter hon här och är ledsen? Nej, jag är visst inte ledsen. (Börjar skrifva.) Kan det vara underligt det! när man är ung och det spritter i fötterna bara man tänker på dans, och så få sitta ensam hemma! Men jag har någonting åt min lille vän. Har Nilla! Siri. Nilla. Nilla. S i r i (torkar ögonen). Beqvämt med den telefon! Det är säkert, han skall då babbla om allting! Bevars, han sade ingenting annat än att han talat med er. Ja så. Siri. Birger. Siri. Birger. Ni är bestämdt rädd för mig? Nej, åh nej. Hvad tycker ni om honom? Han är fasligt barnslig till att vara aderton år, nästan värre än jag. Ni är inte aderton? Birger. Siri. Ja, jag sade ifrån att jag kunde väl få plocka litet godt åt henne, efter som hon skulle sitta så ensam hemma. »Ju mer dess bättre«, sa häradshöfdingen. Och nu skall hon bara få se! Nilla är alltid snäll. Siri. Jag är inte det ringaste farlig. (Paus.) Ni vill visst bra gerna att jag skall gå? Ne åh nej. Siri. Birger. Men jag är fyllad sjutton. Han ville gerna kommit hit Då lofvar jag han skulle gjort stora ögon! Hvarför det? Birger. Siri. Siri. Birger. Skulle väl det! mot min egen lille vän.
Till beräkningsgrund för fyrktalssättningen tjenar den bevillning enligt Art. II i Bevillnings-Stadgan, som de skattskyldige, jemlikt sednast fastställda taxeringslängder, till Staten erlägga, sålunda att A) för jordbruksfastighet, ehvad den är i mantal satt eller ej, påföres en fyrk för bevillning till belopp af 1 till och med 5 öre; två fyrk för bevillning utöfver 5 till och med 10 öre; tre fyrk för bevillning utöfver 10 till och med 15 öre o. s. v.; samt B) för annan fastighet, frälseränta och hvarje annat beskattningsföremål påföres en fyrk för bevillning till belopp af 1 till och med 10 öre; två fyrk för bevill ning utöfver 10 lill och med 20 öre o. s. v.» Bih. till R. St. Till följd häraf, äfvensom af Rikets Ständers beslut rörande öfriga ifrågasatta ändringar i ofvanomförmäida Kongl. Förordning, torde de författningen vidfogade formulär böra erhålla den uppställning. Utskottet i hosföljande bilagor åt dem gifvit. Den mest väsendtliga olikheten emellan dessa och dem Utskottet jemte Betänkandet M 116 framlade, består deri, att då, till följd af Utskottets förslag om ett visst maximum, hvarutöfver rösträtt vid kommunalstämma ej skulle få utöfvas, Fyrktalslängden, hvilken tillika utgjorde kommunens röstlängd, borde i en särskild kolumn upptaga det fyrktal, hvarför rösträtt egde rum, så är deremot numera, sedan berörda förslag förfallit, en dylik kolumn i nämnda längd ej erforderlig. Öfriga ändringar förklara sig sjelfva; och Utskottet hemställer vördsamligen, att de härmed framlagda formulär målte godkännas. Stockholm den 19 Augusti 1863. Litt. A. Fyrktals-Längd för Nordbo socken år 1865. Bevillning enligt Art. II i BevillningsStadgan. Personer. Fastigheter.
Det händer, att då man inlåter sig på bivägar, vet man icke, hvart man kommer. Den biväg, jag valde för vinnande af afslag å betänk., föranledde Dr v, Troils objection ; och jag återgår nu till hufvudprincipen, att kallelser i brottmål icke böra betalas, samt yrkar på grund deraf afslag å betänk. Hr Tham: JFag förenar mig så mycket hellre i yrkandet om afslag å betänk., som redactionen deraf är ofullständig. Der står nemi., att ersättning för kallelsen skall äga rum, då den tilltalade fälies lill annat än urbota straff. JNfu händer det ofta, att en sakfäld ej äger att böta med, hvem skall då betala kallelsen? och möjligen skulle tillgång finpas till böterna, men icke till kallelsepenningarna. Skall den tilltalade då slita spö för dessa? Lyr fortfar att yrka afslag. ™ Lagoch Oecon.Utskms betänk. W:o 3 afslogs. Föredrogos ånyo och biföllos Lagoch Oecon.Utskms d. 3o sisth Juni e. m. på bordet lagda betänkm: N:o, 4- 1 anledn. af väckta motioner om upphäfvande af förbud mot svedjande på sandmo samt bergaktig och Stenbunden mark; N:o 5. i anledn. af väckt fråga om reclamation af förrymda gäldenärer. Företogs till pröfning Lagoch Oecon.Utskms d. 3o sisth Juni e. m, på bordet lagda betänk. iV:o 6 i anledn. af föreslagna förändringar och tillägg till K. M:s nåd. legostadga för husbönder och tjenstehjon, d. a3 Nov. i8,33. Frih. Ehrenborgh, Gasp. Wilh.: Jag kan icke biträda det förslag till ändring af 6 §. i Art. Legostadgan , som de sammansatta Utskm i det föredragna betänk, tillstyrkt. Jag anser det befintliga stadgandet i denna del vara ganska väl betänkt, hvaremot den föreslagna ändringen synes kunna åstadkomma både orättvisa och obillighet.