Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af 1818 års Biksdagsförhandlingar inhemlas: alt Bikels Ständer, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition om lindring uti de afdrag, som å civile etnbelsoch tjenstemäns indeldla löner ega rum, under titel af Liggemånadsoch Begrafningshjelps-besparing , väl icke funnit sig böra afskaffa all besparing för Nådårsfonden, enär Statens tillgångar ej medgåfvo sådant med annat vilkor, än att sterbhusen efter afgående embelsoch tjenstemän då skulle mista det från äldre tider dem tillerkända understöd, uti den så kallade begrafningshjelpen, ett understöd, som för månget fattigt sterbhus utgör enda tillgången att med anständighet befordra den aflidne lill sitt hvilorum, men deremot ansett billigt, alt liggelids-besparingarne måtte upphöra, och ingen tjensteman vara skyldig att, antingen ulan eller med förut innehafd lön, tjena mer än sex månader, räknade ifrån nästa månadens början efter den, i hvilken befordran skett. Då detta Rikets Ständers beslut emedlertid icke blifvit af Kongl. Maj:t i Nåder gilladt och fastslälldt, hafva Rikets Ständer, vid i8a3 års Riks - 20 Stats-Ulsholtcls Utlåtande, N'.o i f5. dag, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelse, angående ltidrag af Statsverket för Civil-Statens Pensions-Cassa, förordnat, alt inkomsten af vacanle löner under förslagsoch liggetiden, äfvensom begrafningshjelps-besparingar efter de civile embelsoch tjenstemän, som taga afsked, må få lill nämnde Pensions-Cassa utgå. Armeens Pensions-Cassa åter, till hvilken redan förut, enligt dess vid sistnämnde Riksdag gällande Reglemente, ingått 4 vacance-månaders lönbesparing, har vid 1828—i83o årens Riksdag blifvit af Rikets Ständer förklarad berättigad att, under enahanda förhållanden, sorn Civil-Statens PensionsCassa, få uppbära äfven begrafningshjelps-besparingar.
Sedan 2:ne ledamöter begärt detta mern. på bordet, kan jag naturligtvis icke hafva något deremot; men här är icke fråga om någon gemensam tanke till ändring i Riksacten, ty den är ingen grundlag, i5G Den lä Maj f. m. utan blott om en und. skrifvelse till K. M. om en pvopos. till rättelse i grundlagen. Gonst.Utskts raein. N.'o 107 blef, i anleda, af tvänne ledamöters bär ofvan gjorda begäran, ånyo hvilande på bordet. Likaledes lades ånyo på bordet, på begäran af Gr. Frölich, David, och Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, Const,Utsk:s den 12 dennes på bordel lagda memoria ler: N;o tp8, i anledn. af RiksStms yttranden rör:de Const.- Utsk:s raein. N:o 88; N:o 109, i anledn. af återremiss af Gonst.Utsk:s mera. N:o 89; N:o 1 10, i anledn. af RiksStlns yttrande rörtde Const.- Ulsk:s mern. N:o 97 ; N;o 1 1 1, i anledn, aflliksSttns yttranden rörtde Gonst.- Utskls mera, N:o 98. Då nu ånyo föredrogs StalsUtskrs den 12 dennes på bordet lagda mein. N:o 5ii, med förslag till voter:s-propos. i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut öfver N:o 487, ifråga om hufvudtitlarnes fördelning, blef den föreslagna votenspropostn af R. o. Ad. godkänd. Vid förnyad föredragning lades till handlingarna StatsUlsk:s den 12 dennes på bordet lagda mern. N:o 512, i anledn. af återremiss å utlåt. N:o 4^7; angtde bancovinslens utdelning till Rikets samtliga län, Ånvo föredrogs och bifölls StatsUlsk:s den t2 dennes på bordet lagda utlåt.
Besv.- o, Ekon.Utskrs nedannämnde d. 24 dennes e. m. på bordet lagde Utlåtm : N:o 20, i anledn. af väckt motion om beviljande af pension åt Gr. Thorsten Rudenschöld; N:o 21, i anledn. af väckt motion om (örändradt papper till nu brukliga skrifkartor; och N:o 22, i anledn. af väckt motion om införande af ett medelporto för skrifvelser, som inom Riket genom elektriska telegrafen befordras. Föredrogos ett från Högv. PresfeSt. ankommet prot:s-utdr. af d. 24 dennes N:o 344, innehållande inbjudning till de öfrige RiksSt:n att förena sig med PresteSt. i dess samma dag fattade beslut, i fråga om en underd. skrifvelse till H. M. Konungen personligen, i anledn. af H. M:s sjukdom; och blef denna inbjudning af R. o. Ad. antagen. 414 Deli 30 September f. m. Slutligen anmäldes och lades på bördet ett från BevillmsUtsk, inkommet Mern. N:o 25, angrde ytterligare förändringar i föreskrifter ne om stämplade pappers-afgiftens utgörande. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 2 e. m. In fidem protocol 1 i Alberl Munck. Onsdagen den 80 September 1857. Plenum kl. 10 f. m. Justerades iO Prot.Utdrag för d. 26 dennes. Uplästes ett utaf Hr af Dalström, Gust. Jakob, inlemnadt så lydande Memorial: »Söm jag kommer att afresa till Gottland, får jag afsäga mig Höglofl. R. o. Ad:s förtroende att vara ledamot i Allm. Besv.- o. Ékon.Utsk.» I anledn. häraf blefvo Hrr Elektorer af Hr Gr. o. Landtm, anmodade, att vid deras nästa sammanträde utse en ledamot i Allm. Besv. o, Ékon.Utsk. efter Hr af Dalström.
Men liar ta1a.s i de sedvanliga allmanliga ordalagen on1 vikten af att bedja Glid on1 en shdaii niaka, och 114 fortsättes sedan, rsom lefver i Jesu Kristi tro och med ett hjärta, helgadt ' af lians aiide, vill redligt vandra på Guds budords väg,. Allt livad i vårt iiii gällaiide ritual säges om inannens och liiistruiis ömsesidiga plikter samt Iiurii de skola förelysa ' hvarandra i gudsfruktan in. in. alliar borttaget. afveii afslutningen är så till vida föraiidrad, att d % det i vårt iiii varande formulär varder oss sagdt, att äktenskapet främjar den 7hllgsta lycksaligliet $i jordan, där talar koniit6förslaget om wförZjufva~ztlet af lifvets nzödor och mildrandet af dess lidu9zcle D, livaref ter tilläggas de vackra orden: cliir varder dem ock gifvet att k u m a befordra l~vara91dras eviga va1.r .&amp;lidringsförslagat förutsätter, som vi se, att brudparet, öfver livilket dessa allvarliga och liögstäinda ord skulle uttalas, redan iiro variiit troende, att icke säga fullt utvecklade kristna. Då veta vi likväl, att de allra flesta brudpar äro sh unga, att de i basta fall ännu stå kvar i sin froninia., inen otänkaiide eller grunda bariidoinstro. E j sällan liafva de - isynnerliet inäniien - redan påverkade af tidsandeii, iidragits i tvifvcl och andlig kamp, som väl framdeles kan leda till. seger, men skiille göra det omöjligt för kontrahenterna att mottaga shdana höga religiösa uppgifter, som det ifrågavarande förslaget vill förelägga dem. Xutideiis iingdoiii ar för ärlig eller liar för niycket niod att afgifva ' löften iitan mening. eller tro, så som ej sällan skett i förflutna tider. Och för kyrkan blir det till skada och icke till gagn att mottaga shdana löften.
Dessa pensioner utgingo af det Akademien beviljade statsanslag, hvaremot utgifterna för Akademiens prisbelöningar, offentliga sammankomster och andra föremål af allmännare beskaffenhet bestriddes af Akademiens enskilda medel. Enär likväl källan för dessa sednare inkomster, såsom beroende hufvudsakligast af Postoch Inrikes-Tidningens afkastning, befunnits af en mera föränderlig art, — 431 - oell Akademien ansett sig böra vara i främsta rummet betänkt att trygga en, så vidt möjligt, säker tillgång för de utgifter, som äro förenade med Akademiens offentliga verksamhet, har Akademien utbedt sig och erhållit sin höge Skyddsherres, Hans Maj:t Konungens, nådiga tillåtelse att, från och med år 1843, få på Akademiens allmänna stat, eller den, som utgöres af de Akademien anslagna statsmedel, uppföra ofvanbemälda utgifter i och för Akademiens offentliga verksamhet, hvaremot de af Stiftaren bestämda pensioner för vittra förtjenster blifvit på Akademiens enskilda stat öfverflyttade. Rikets Ständers Revisorer hafva vidare anmärkt: att, då Akademien, under benämningen ”enskilda medel,” ägde en fond, hvilken hufvudsakligast utgöres af de inkomster, som i följd af rättigheten att utgifva Postoch Inrikes-Tidningarna inflyta, men för dessa medel icke funnits någon redovisning räkenskaperna bilagd, hade Revisorerne, som å denna ofullständighet fästat uppmärksamhet, ansett, att ifrågavarande så kallade enskilda medel, så framt de icke tillkommit genom Akademiens Ledamöters egna tillskott, borde, likasom andra Akademiens tillgångar, inför Rikets Ständer och deras Revisorer redovisas. Härvid får Akademien underdånigst upplysa: att, då ifrågavarande medel, genom deras egenskap att vara Akademiens enskilda, ansetts af alla föregående Rikets Ständers Revisorer, alltsedan Akademiens stiftelse, icke utgöra föremål för redovisning inför Rikets Ständer, och då något delgifvande af redogörelsen för desamma icke blifvit begärdt, har Akademien äfven saknat anledning att vid det års räkenskaper, som sednast blifvit granskade, bilägga en sådan redovisning. Sjelfva deras uppkomst synes äfven nogsamt utvisa, att de ej kuuna betraktas såsom Statens elier det allmännas tillhörighet. Då Svenska Akademiens höge
Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, sammansatta Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 7 dennes bordlagde Betänkm: N:o 4, i ani. af väckt motion om förändrad lagstiftning i fråga om forntida minnesmärkens fredande; N:o 5, i fråga om anläggande af en undervattens-telegrafledning mellan Skåne och Preussiska kusten; N:o 6, i ani. af väckt motion om särskild ersättning åt postbonde, då han nödgas på sin skjuts-station afbida postens expedierande. Föredrogs och bifölls Banko-l!tsk:ts den 7 dennes på bordet lagde Utlåt. N:o 23, öfver väckta motioner om förhöjd försträckning från riksbanken till Orebro läns filialbank samt filialbankerna i Carlshamn, Wisby och Borås. Föredrogs och lades till handlingarne Lag-Utsk:ts den 7 dennes bordlagde Mern. N:o 19, i ani. afåterremiss af Utsk:ts Betänk. N:o 8 rörande K. M:s Nåd. Propos. om antagande af en författning ang:de giftermål emellan kristen och mosaisk trosbekännare. Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Lag-Utsk:ts den 7 dennes bordlagda Betänkm: N:o 20, i ani. af väckt motion om ett tillägg rörande inbördes testamente till 16 kap. 3:dje §:n Arfdabalken; N:o 21, i ani. af väckt motion om ett tillägg till lagstiftningen ang:de äktenskapsskillnad; och N:o 22, i ani. af väckt motion om införande af civil-äktenskapet. Föredrogos och lades till handlingarne Lag-Utsk:ts den 7 dennes bordlagde Mern.: N:o 23, i ani. af återremiss utaf Utskits Betänk. N:o 17, rörande väckt motion om föreskrift derom, att arfskiften skola inom viss tid till domstol ingifvas; och N:o 24, i ani. af återremiss utaf Utskits Betänk.
Kopparen har betydligt stigit i pris, årliga tillverkningen deraf inom landetansenligt tilltagit och bergslaget befinner sig numera i så fördelaktig ekonomisk ställning, hvilket ådagalägges, bland annat, af det höga värde, som aktierne i bergslagets egendom eller de s. k. fjerdeparterne innehafva, att ifrågavarande understöd synes icke vidare erfordras för del dermed ursprungligen afsedda ändamål. Nämnde understöd är ej heller jemförligt med de kreditiv, som Banken tillhandahåller Kongl. Kommers-kollegium samt Jernkontoret Dessa tvänne verk hafva nemligen tili åliggande, att emot viss ränta i låneväg använda kreditiven, dels till manufakturernas och fabrikernas understödjande, dels till bruksrörelsens nytta och båtnad i allmänhet, då deremot Fahlu bergslags kreditiv eller lånerättighet i Banken utgör en förmån, som kommer endast bergslagets jemförelsevis få delegare till godo och följaktligen är af fullkomligt enskild natur; hvadan ock andra enskilda kopparverk inom Riket kunde med lika mycket skäl som Fahlu bergslag anses berättigade till erhållande af särskildt understöd från Banken. Med afseende härå, och då merberörde förmån blifvit bergslaget beviljad endast intill innevarande riksdag, samt någon framställning eller begäran om densammas fortfarande icke är vorden väckt, hemställer Utskottet, Banko-Utskottets Betänkande N:o 37. 27 1 6:0 Att den Fahlu bergslag medgifna kreditiveller låne-rättighet i Banken å så kallade kopparsedlar .till belopp af högst 3,000 skeppund råkoppar måtte från och med början al nästa år 1850 upphöra. Hvad åter angår den Sparbankerne i rikets enligt Banko-reglementets 165 §, intill innevarande riksdag tillagda kreditiv—rättighet i Banken till belopp at högst 50,000 R:dr för Stockholms, 20,000 R:dr för Götheborgs och 10.000
IDUNS MODBTIDN.MED PLANSCHER OCH HANDARB. IDUNS MODETIDN. DTAN PL. VÅRT NYA REDAKTÖR &gt; 5: - &gt; 3: - OCH FRITHIOF HVARJE KR. 5: - DEN 17 JUNI UTGIFVARE: HELLBERG TRÄFFAS SÄKRAST KL. 2 — 3. ANTAGAS ÖFVER HELA LANDET PÅ ALLDELES SÄRSKILDT FÖRMÅNL. VILLKOR. STOCKHOLM, LÖSNUMMERPRIS: 8 ÖRE. RÖNTGENINSTITUT. REDAKTIONSSEKR. ALLM. döljas af hvita Innanför väntsalen ligger det egentliga röntgenrummet, från hvilket dagsljuset kan helt utestängas. Vid ena väggen står på ett b o r d induktionsapparaten m e d tillhörande attiralj. R r e d v i d befinner sig e n brits, på hvilken patienten får lägga sig på rygg. Öfver hans ansikte placeras en blyplatta, s o m endast lämnar de af s j u k d o m e n angripna delarne blottade, enär afficiering af öfriga ansiktspartier kan vara riskabel. D o k t o r n kopplar trådarne från de bägge polerna till rören, den elektriska s t r ö m m e n påsläppes, o c h i d e n runda gasballongen mellan rören lyser ett fladdrande grönt ljus. Från glasballongen, s o m i detta ögonblick befinner sig midt öfver patientens ansikte, göra strålarne n u sin verkan under de tio eller femton minuter, patienten, enligt läkarens beräkning, får ligga stilla. BeLandlingen, ändamål att reta cellernas lifskraft, döda det frätande s o m är absolut smärtfri, har till huden o c h därigenom uppjaga så att de i sin ordning må kunna sjukdomsämnet. Den bild från Röntgeninstitutet, vi nedan meddela, framställer en patient under behandling. IDUNS KUNGL. HOFBOKTRYCKERI.
Nej jemte några Ja, och uppå sedermera framställd propos., lades Utsk:s yttrande till handlingarne med förklarande att R. o. Ad. vidblef sitt förut i ämnet fattade beslut. 20:de punkten, morn. c, samt 2t:sla och 23:clje punklerne. Utsk:s härom afgifne yttranden lades till handlingarne. 33:<]je punkten. Hr af Klint: Fullkomligt delande StalsUtsk:s åsigt att någon tillämpning af R. St:rs beslut rörande beväringsexercisen icke gerna kan ega rum före nästa år, och att således anslaget för ifrågay:de hästar är för detta år obehöfligt, kan jag dock icke deri finna någon grund för afslag å det begärda anslaget för åren 1859 och 1860- Jag anhåller alltså hos Hr Gr. o. Landtm, om propos. på bifall till baad StatsUtsk:s utgiftsafdelning i detta afs. föreslagit, och hvilket finnes uptaget bland reservationerne till detta Betänk. Hr Lefrén: Jag instämmer med den siste talaren till alla delar. Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, upläst utgiftsafdelningens af Hr af Klint åberopade förslag, blef, efter det propos. till bifall § Ulsk:s i afs. på ifrågav:de punkt gjorda hemställan först blifvit framställd, men besvarad med Nej, utgiftsafdelningens förenämnde förslag af R. o. Ad. bifallet. Härefter förekommo de i sammanhang med nästnämnde punkt af Utsk. i Utlåt. N:o 124 framställde frågor, nemi.: Pen 2G September. 393 l:o ang:de anslag lill underhållande af beväringsmhnskapcts beklädnad, i följd af den för della manskap föreslagna utsträckta exercis. Hr af Klint: Utsk. har i denna punkt yttrat den åsigt att om de nuv:de ordinarie anslagen för beväringsmanskapets beklädnad fördubblades, skulle äfven det afsedda ändamålet vinnas. S& är dock icke förhållandet.
Vår blåklädda resande står orörlig — den sportälskande unga damen stannar likaså — deras blickar mötas, under det att den lifligaste öfverraskning står målad i deras ansikten. » Louise! ? » — » Signe! ? » D e unga damerna skynda att falla i hvarandras armar och upplysa inom den första minuten om, att de knappt kunde känna igen hvarandra, att det var » förskräckligt roligt » att råkas så här oväntadt, att det var en » evighet », se ' n de skiljdes i pensionen, att Louise skall till vestkusten för att restaurera sig efter vinterns baler, och att Signe bodde en kvarts mil därifrån och ridit ned till stationen för att hemta POSTED, med mycket mera. Konversationsmaskinen arbetar för högtryck. — Men olyckligtvis utbrister så Signe: » Å h, kära Louise — jag hade så när glömt gratulera dig — • du är j u förlofvad — det såg jag i tidningarna för länge sedan. Söta du, tala om något om din fästman? Han är ju löjtnant? N a r skola ni gifta er? » — Och fröken Louises bleka kinder färgas af den finaste purpursky, och med tvungen röst svarar hon: » Vår förlofning är uppslagen. » » Åb, kära du, » stammar liten Signe förBeecJier-St&amp;tve. virrad, » det — det hade jag inte en aning om. Jag ber om ursäkt. » — Och så letar hon förtvifladt i sin hjärna efter ett nytt samtalsämne — naturligtvis utan att vara i stånd att finna något. * * * Fröken Ester har fått sin goda vän, frö- ken Berta, till sig. Hon kom på middagståget kl. 1. Och nu pågår middagen som bäst. Det är stor middag med anledning af Esters pappas och mammas silfverbröllopsdag. Sittande bord naturligtvis. Händelsevis uppstår en liten paus i det annars så lifliga bordsamtalet, som bry tes af värden, hvilken vänder sig till Berta och säger: » Nå, er syster har väl ej så långt kvar nu till sin första bröllopsdag?
DuuttefammarenS ^ufmubbof h^f^e 2Bi, till mittnanbe af fullEomlig controll och orbning bermeb, funnit lopanbe råfnin* gar meb 23anEen och 9viESgålbS*Contoiret bora, åtminftone halfårSmiS, ingå i ffeffma £ttfmubboEen, fummarifFt för hmarfe Conto. §. 31. S0?eb affeenbe å nobmånbigljefen alt ftabga mifia grunber, får att, mib framtiba regleringar af $of(EatS*penftoner, t/ena till lebning och efterfolfb, hafme ^Bi, forn icfe marit i tillfålle att Eånna be ferffilba forhållanben, forn mib benna frågaS behanbling möjligen bora bomma i ofmermåganbe, genom jTrifmelfe af bett ? i benna månab, ho» ^ongl.
Men den annars billiga känsla mäste hos mig vika för en innerlig öfvertygelse, grundad pä flere års ef - 44 Den 1 December f m. tertanka och forskningar. Redan vid I8I3 års Riksdag utgaf jag i detta ämne skrifter, nu glömda och utan tvifvel värda glömska, ty jag sjelf har nu ej kunnat förskaffa mig dem. Jag omtalar dem blott sorn bevis , att jag ej strider för en hos mig nu upprunnen, ofullkomligen undersökt meniog. Jag finner mig alldeles missförstådd i det jag yrkat om Ansvarighets-Läran. Så borde det gå. Nya åsigter i vigtiga ting böra ej vänta sig lätt inträde. Ny är dock icke denna för mig, Redan 1812 yttrade jag på detta rum min öfvertygelse, att med vår Ansvarighetslag kunde Riket helt lagligen förås till förderf. Ny är denna åsigt visst icke eller för alla inom detta rum — men ny är den för vår närvarande organisation. Jag sammanblandar icke den legala och politiska ansvarigheten. Den ena räfstar med positiva lagbrott. Den andra med lagligen begånget ondt och med underlätet godt. Att denna sednare skulle utkräfvas inför Domstol, är den nyss missförstådda , icke den af mig hysta, meningen. Men icke mindre verkligt , icke mindre fruktansvärdt kan denna vidsträcktare ansvarighet genom opinionen , genom förlust af Konungs och Nations förtroende, drabba den skyldige. Den legala ansvarighetens princip och utöfningssätt äro bestämda i Grundlagens ioö §. Den politiska ansvarighetens äro i 107 §. åsyftade , icke mera. Denna §. fullkomnar icke ansvarighets-läran i vår grundlag förr, än Styrelse-Verkets or * ganisation medgifver dess fulla tillämpning. Höjden af politisk orättvisa vore , att utsträcka ansvaret utöfver Embetets verkningskraft. 107 Den 1 Decetnber f. m. 45 §. blir i sitt fulla imponerande alfvar använd, då först, när man blir berättigad , att fråga den ansvarige icke ”hvad har du sagt i det eller det målet?” — Så frågar den legala ansvarigheten med 106 §. icke ens ”hvad har
Dä för hvarje år nya bandelar efterhand blifvit öppnade och den trafikerade banlängden sålunda oupphörligt vexlat, är det icke möjligt att ännu anställa någon säker jemförelse mellan de årliga resultalerne å en och samma bana, men af inkomster och utgifter per banmil kan man i alla fall sluta till, att trafiken varit i ett ständigt tilltagande, samt att förhållandet mellan inkomster och utgifter blifvit för hvarje år allt fördelaktigare. Å vestra stambanan från Göteborg och södra stambanan från Malmö utgjorde nemligen inkomsterne under är 1859 i medeltal 35,464 R:dr 52 öre per banmil och utgifterne 30,417 R:dr 87 öre: under år 1860 hade inkomsterne, en ligt samma beräkningsgrund stigit till 37,106 R:dr 48 öre, men utgifterne nedgått till 27,644 R:dr 15 öre, och under sistlidet år ökades inkomsterne ytterligare eller till 41,218 R:dr 5 öre, under det alt utgifterne, approximativt beräknade, ej uppgingo till mer än 30,362 R:dr. Det belopp, hvarmed, per banmil räknadt, inkomsterna öfverstego utgifterna för år 1859 utgjorde således 5,046 R:dr 65 öre, för derpåföljande år 9,462 R:dr 33 öre, och för sistiidne år 10,856 R-.dr 5 öre. Nar nu, såsom ofvanför är visadt, den summa, hvarmed inkomsterna per mil mäste öfverstiga utgifterna, för alt nödiga medel i framtiden skola förefinnas till nyanskaffning af räler, sleeper och driftrnateriel, i medeltal per år bör uppgå till omkring 10,000 R:dr, svnes således alt trafik-inkomsterna redan nu lemna ett tillräckligt öfverskott för en sådan nyanskaffning och någon brist synes sä mycket mindre vara att befara, som utgifterna för ombyte af räler icke torde ifrågakomma förr än 20 år efter nedläggningen.
Banco-Utstkottet till hwars Utlåtande detta ärende nu blifwrr öfwcrlämnadk, kan enligt min oförqripcliga tanka, cpä ett wärdigare sätt Ådagalägga Dest underdåniga erkänsla, för Kongl. Majus yttrade nådiga atanka för Fäderneslandets wäl, än derigenom, att det, ester ett sorgfälligt pröfwande af detta wigriga ärende, fattar ett sadanc Vestm, som enligt Dest sammets öfwcrtygclse, närmast bidrager till Fäderneslandets förman och bästa, bestämt och afmätt, cj fran en enda särskild nytta eller angelägenhet, Mast säsom cct resultat af det helao framställning och bcpröswande. Således är det wisterligen rätt nyttigt för märt Land, att ehuru meden större npcffcing af Bonguen, likwäl esker äps tid kunna päräkna en läktare transport och bcquämare handelsrörelse; men rätt manga anse det icke cllcr mara af mindre, men säkerligen af närmare nytta, arr genom Banco län pä Fasta egendomar, befordra ofruktbara trakters odling, samr att genom lane försträckningar mot billig ränka, bidraga till af brän» - 128 Dm I December. brända Städers äterupbyggande; en angelägenhet föe dek närwarcmve torde wäl ock wara, att hofwa medel i beredffap, för Statens mäst prestänka utgifter, som ej käla upffof, och hwilka dels ej nog tidigt, dels ej nog tillräckeligt, eiler pä en gäng, lära kunna afhjelpa»; genom nya Bewillningar och Conmbuiioner; ändteligen torde det wäl ock wara en angelägenhet, syn» nrrligen wärd Banco, Utskottets upmärksunhet, att bewaka Vanquens credit, och underhälla hoppet om realisations möjlighet, dymedelst, att sedlars utgiswande, -utan insatt palma, ej gränslöst tillätas.
Se PrivatBankAssociationer. LagComitcens arbetande Ledamöter, angående särskild vedergällning till. V. 177. R. 220. LagComitcens förslag till CivilLag, angående. Se CivilLag. Lagen, Allmänna, om förändringar deruti eller förklaringar deröfver: i 2 §. 1 Cap. StrafFBalken. I. 141 - K. 242. RattegångsBalken samt 3 §. 14 Cap. Jordabalken. I. i53. 11. 241. X. B. 3g6. XI. 112. XII. A. 91. E. 266. ( >20 ) Lagen, Allmänna, om förändringar deruti eller förklaringar deröfver: i 3 §. 7 Cap. UtsökningsBalken. IV. R. 2a. XVI. B. 140. A. 2.32. XVII. Cap. RätlegungsBalken. V. B. 7. A. i4- —- om upphäfvande af 9 §. 2 Cap. GiftermålsBalken. Å. gi. XV. ö. 248. A. 399. -— om ändring af 8, g och 10 SJ§. samt förklaring af 2 §. i 17 Cap. HandelsBalken. V. 21. R. 4°- VIII. RältegängsBalken. V. B. 125. •— om tillägg till i3 §. 17 Cap. HandelsBalken. VIII. B. 46. A. i85. XIII. A. 58. — om ändring i sista morn. 5 §. samt 1 mom. 7 §. 17 Cap. HandelsBalken. VIII. B. 46. B. roi. A. .09., — om ändring af 5 §. sista mom. i 23 Cap. ÄrfdaBalken. VIII. B. 25a. Å. 292. XIII.