Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
BorgareStåndet till Lagutskottet jpemitterat Memorial, yrkat} att Lagens LagXJt shot tets Bctanknndc'u 45 Stadgande uti 4:de Cap. a §. JordaBalken, att handsträckning skall gifvas innan FasteBref å Egendom i Staden får utfärdas, matte upphöra, af da skäl, att hinder deriges* nom ofta möter för verkställigheten af Lagens föreskrift, att Fasta å Lagfaren Egendom alltid skall tagas, enär Säljarne ofta äro boende på aflägse Ort och icke personligen infinna sig vid handsträckningen, samt försumma, altför sig ställa Fullmägtig 3 hvarförutan handstråcitningen är blott en formalitet, utan allt ändamål och lika umbärlig i Stad som ä Landet, der den aldrig funnits påbuden; äfvensom föreskriften för Stad och Land år lika, att Köpeskillingen skall i KöpeBrefvet vara qvitterad , hvarigenom säkerhet vinnes att den blifvit betald, ianan köpet dömmes fast; och har Herr Bagge, enligt det från Vällofl. BorgartStåndet ankomne ProtocolisUtdrng, ansett handsträck* ningen vara desto mindre nödvändig, sora Kö* peSkillingen, enligt Kongl. Förordningen dea 28:dejunii 1798, icke utan särskild Inteckning har förmånsrätt, sedan Laga Stånd åkommir.
Pä grund af hvad Fullmägtige sålunda upplyst och andragit, och dä ej mindre hehofvet af det antal biträdande tjenstemän vid Fullmägtiges Expedition, som nu är i fråga, än äfven ändamålsenligheten af den ifrågaställa Notarieoch Registrators^fvensom Kanslist-tjenstens uppförande pä ordinarie lönestat, blifvit af Fullmägtige vitsordad, har Utskottet ansett sig böra hos Rikets Ständer förorda de af Fullmägtige i sagde hänseenden gjorda framställningar och lär således tillstyrka 2:o. att, med bifall till Fullmägtiges i Riksgälds-kontoret ofvan anförda förslag, angående löneregleringen inom deras Expedition, Rikets Ständer mätte medgifva, dels att, efter nuvarande innehafvarens af Registratorsoch Arkivarie - 6 Stats-Ulskottets Memorial N:o 207. tjensten derstädes afgång, i stället en Notarieoch Registrators-tjenst får tillsättas och aflöningen för denna tjenst på ordinarie stat uppföras; dels att ordinarie tjenstebefattningarne inom samina Expedition hädanefter få tillökas med en Kanslist, och Expeditionen således komma att bestå af 3:ne ordinarie tjenstemän, nemligen en Sekreterare, en Notarie och Registrator samt en Kanslist; — allt under samma förbehåll i afseende på tjenstgörings-skvldigheten, som blifvit i nästföregående punkt bestämde, och med vilkor, att de göromål, som tillhöra den nuvarande Registratorsoch Arkivarie-tjensten, efter indragningen af denna tjenst, utan särskild ersättning öfvertagas utaf innehafvarne af Notarieoch Kanslist-tjensterna. Enligt hvad Fullmägtige i den af Utskottet förut åberopade skrifvelsen slutligen anmält och yttrat, hade, såsom en följd af de mångfaldiga utbetalningar, som
Strindlund, i), v. Talman. 6 StatsJarkets Ordinarie Inkomster. är anvisadt till åtskilliga Sta - Ordinarie Ränta: Hvad af denna ränta ter, Verk och Inrättningar utgör, efter Kronovärdi beräknadt, 516,287 R:dr 1 sk. 5 r:st. och utföres här till ett förslagsvis beräknadt belopp af 1,676,490: Den öfrige delen inflyter till Statsverket direkte och upptages till 640,000: Afrads-Spanmål Tionde-Spanmdl Tionde-Spanmåls-lösen efter bestämda priser Arrende-Medel af Kungsgårdar och andra Kronolägenheter Silfver-Tinnde, Myn lar elon och Slagskatt, 3,937'/, Specie-R:dr å 128 sk Koppar-Ränta, 613 SkU å 153: 16 Tiondeoch Hammarshatlsjern: 8,400 Skffi Tackjern å 5% R:dr 6,500 Sk® Stångjern a 15 R:dr Svafvelhruhs-Tionde 47,600: — 94.300; — Mantalspenningar Röles-Medel CavalteriRegimenternes Hästvacance-spanmål : Penningar. 7,500 » » f. d. Westgötha Dragoner för 1,000 N:r å 7f/a T:r , , , , 7,300 » » Smålands Dragoner för 500 N:r å 7 T:r 3,300 142,100 930 545,000 55,000 32 Indelta Räntor. Kronovärdi. s P a »i m å 1. Indelt pä förslag. Oindelt. Summa. Banko Slutt. Värde å 62/3 R:dr Tunnan. Slått. Värde förslagsvis ä 6 Vs R:dr T:n. Slått. Värde. T:r. k. T:r. k. Indelta Räntor. Kronovärdi. Markegån förslag g på •
Äfven jag har i ett föregående plenum anmärkt min missbelåtenhet med SlatsUtsk:s revisionsberättelser, Här företer sig en ny anledn, till en sådan missbelåtenhet, enär man af de nu föredragna berättelserna icke ens kan inhemta någon kännedom om tillståndet af de cassör, som äro granskade, än mindre huru medlen och fonderna blifvit förvaltade. Ständerna linde erhållit alldeles lika tillfredsställande upplysningar rörrde dessa ämnen, om Utsk. helt enkelt förklarat, att vid de verkställda revisionerna icke någonting funnits att anmärka. Jag vill anföra några exempel pä noggrannheten af Utskjs granskning och tillförlitligheten af dess derom afgifna berättelser. Bland de uti nu förevar, berättelse upptagna utgifter för Artilleri-afdelningen förekommer en så lydande: af influtna medel för såld metall 4>7°6 r:dr 34 sk. 4 v:st., ehuru ail upplysning saknas för hvad ändamål denna utbetalning skett, och detta belopp i stället synes tillhöra inkomsterna, bland hvilka några sådana medel dock icke finnas upptagna. Uti x-edogörelsen för Fortifications-afdelningen äro af extra anslaget till Carlsborgs fästning uppförda 8,687: 20., utan alt j anledn. deraf blifvit anmärkt, att de tili detta anslag hörart - 76 Den 4 December e. m. de medel, enligt K. M:s och R. St:s beslut, böra särskildt redovisas och icke sammanblandas med de ordinarie statsanslagen. 9. balancerade i räkningens debet. En sådan oanmärkt leranad räkenskapsmelhod, enligt hvilken i debet blifvit upptagna behållningarna både vid årets början och vid dess slut, är verkligen karakteristisk såväl för bokföringssorn revisionssättet. Vid det verkställda inköpet af den s k. Sjöstedtska egendomen, till begagnande af Lifgardet till häst, har Utsk. icke funnit något vara att anmärka.
«Ack jo, gör det för min skull!» och se då! gjorde Gunnar «e’ lita rifva åt Gustaf», och Lena och mor Ingrid och Elin och ändå mest lille Gustaf voro glada åt detta. Lille Gustaf var nu mest inne hos Elin, der hon i sin lilla nätta, alltid som ett dockskåp pyntade kammare, satt och sydde, och deraf blef lille Gustaf både snällare, renare och kärare för Gunnar. Alla hade således vunnit på Elins ankomst. Hon var den sol som spred dessa milda, varma strålar omkring sig, så helande, så välgörande ända tills de bränna. Sjelfva Abraham tycktes hafva känning deraf. Man såg honom nu stå på hufvudet nere vid sjön, för att tvätta och pynta sig, något som Lena hittills förgäfves bedt honom om, men som nu gick på, utan all uppmaning. Äfven kammade han sitt hår om söndagarne; och en dag under middagsrasten, när Elin skulle gå ut litet, för att draga frisk luft nere vid den vackra sjöstranden, fick hon se Abraham, som satt bakom en buske, sysselsatt med att snörpa ihop sin hvardagsjacka, på hvilken armbågarne sutto ute. – Hvad gör han der, Abraham? – frågade Elin vänligt, men med någon svårighet att hålla sig från skratt åt hur dumt han bar sig åt. – Åh – svarade Abraham förlägen – jag skulle fresta om jag kunde satt e’ bot38 på mi’ hvandansjacka, så di inte skulle få grina åt mej så mö’et. – Tag hit – sade Elin, och tog ifrån Abraham sin söm. – Du kan intet göra det der, det ser jag på ’et. Jag ska’ hjelpa dig. Gå nu opp i min kammare (nyckeln ligger öfver dör’n), på bordet står min fingerborg, sax och tråd ligger der äfven, tag med dig allt det, och tag äfven ett par blå yllelappar, som ligga på dragkistan. Abraham lydde genast, sprang backen uppför med glada «galtasprång», såsom Gunnar alltid kallade Abrahams carièrer, och under tiden sprättade Elin upp hvad Abraham sytt. Denne var som en pil tillbaka, och inom en liten stund var Abrahams tröja alldeles hel åtminstone, ty snygg kunna vi beklagligtvis ej tillägga.
Ständer i underdånighet an”mäla deras beslut” borde utgå, och i deras ställe införas följande ord: ”och ”få Rikets Ständer i underdånighet anmäla, att Rikets Ständer, genom vo - 558 Prot, Vtdr, d. ig Äng. 1840. ”tering i Förstärkt Stats-Utskottj stannat uti det beslut”; hvarjemte de öfrige Riks-Stånden om Ordförandens i Expedilions-Utskottet ofvannämnde tillkännagifvande äfven genom detta protocolls-utdrag skulle underrättas. S. D. Återremitterades Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens, den 13 och 19 dennes på bordet lagde, Betänkande N:o 4, angående ändring af Författningarna rörande socknestämma, samt om bildande af Communal-styrelser. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet 2:ne anföranden af Herrar af Wingård , Johanj och Ribbing, Arvidj i anledning af Kongl. Maj:ts till samma Utskott förut remitterade Nådiga Proposition, angående bildandet af en styrelse för allmänna arbeten. S. D. e. m. Ånyo föredrogos och biföllos Stats-Utskottets, den 22 dennes på bordet lagde Utlåtanden: N:o 276, i anledning af väckt motion om ändring uti fördelningen af den till Lunds Academi utgående krono-tionde uti vissa härader af Christianstads Län. N:o 278, i anledning af erhållen återremiss å Stats-Utskottets Utlåtande N:o 184. N:o 279, i anledning af väckta motioner, i’örande disposition af ett efter enkan A. B. Wetterström kronan tillfallet Dana-arf. N:o 280, i anledning af Herr Professor Geijers motion om uppförande å Allmänna Indragniugs-staten af pension åt f. d. Stats-Secreteraren, m. m. Danckwardt. N:o 281, i anledning af Fredric von Zweigbergks från Skaraborgs Län motion om contant ersättning till rotehåliarne inom Kållands härad för vägrad utsyning å kronoparken Rådaås.
Genom denna håg för utbrytningar blifver cfen af Staten anordnade utflyltningshjelp af 4ooo R:dr årligen icke så tillräcklig, att de dertill behörige, genast efter bevisligen verkställde utflyttningar, kunna denna ^flyttningshjelp erhålla, utan få vänta till dess de, i sin ordning, och på sått Kongl. Brefvet af den ig Oktober 1825 utstakar, i mån af tillgång, kunna densamma ulla. Den utflyltningshjelp, hvilken på delta sått återstår att utgifva, för redan behörigen stadfåstade skiften, belöper sig till 17,489 R:dr 7 sk. 5 rist. Banko. Af Strömrensnings-fonden har Länet ej erhållit något understöd. Utom Helge å, hvarom jag förut haft nåden nämna, finnas ej eller vatten - 21 dr*g nf (leii beskaffenhet af t de kunna blifva användbara för transporter. Några mindre åar finnas vål, sorn med afseende på de låga marker, sorn omgifva dem, kunna tarfva upprensningar, för alt genom en lägre vattenhöjd förbättra dessa marker och göra dem odlingsbara; men som de ej åro betydande, synas ej heller andra medel dertill behöfvas, ån jordegarens egen omtanka. Uti förutnämnde tabell år antalet af hemman af olika natur, lågen1 eter, bruk, qvarnar 111. m., tillhörige Kronan, läroverk, fromma stiftelser oell så vidare uppgifvet. Till Posthemman åro indelta '23{§|:dels mantal. Gåstgifvaregårdar finnas inom Lånet till ett antal af 33 stycken. Den af Eders Kongl. Majit i Nåder fastställda nya boställsoch byggnadsordning för militie-bostållen vid de indelta Regementerne verkar fördelaktigt på nämnde boställens skötsel och vård. Härtill bidrager äfven den närmare uppmärksamhet, som Regements-chefer och Bostålls-direktionerne derå lemna. Deremot saknas för Justitieoch Låns-staternes innehafvande boställen någon bestämd boställsoell byggnads-ordning.
Fm Dorsch-Bosin har redan för några år sedan, på Nya teatern, utfört drottningens roll, och det - var icke stor skilnad mellan hennes spel då och nu. Sannolikt intresserar rollenhenne icke mycket Hon har möjligtvis större intresse för Ofelia, hvilken hon vida verksammare återgaf på Nya tea-tem, sedan hon där upphört att spela drottningen. Pra Bosins drottning är allt för lugn, och man ser ej mycket af * striden mellan modersömheten och den syndiga kärleken tiU den man som mördat hennes förste make. Uppgiften borde dock vara tacksam för denna skådespelerska, mycket men kanske än Hermiones i » En vintersaga », och likväl lyckas hon vida bättre i sist nämda roll. Fröken Zetterberg gör af Ofelias roll, som hon äfven förut spelat, alt hvad som står i .den unga skådespelerskans förmåga, men förmågan sträcker sig icke långt, hvilket åter icke beror på bristande begåfning, men väl på yttre naturhinder, som af orsaker, hvilka flere gånger uppgifVits, ej kunnat Öfvervinnas. Emellertid är hennes Ofelia i mångas ögon mycket tilltalande, hvilket för öfrigt snart sagdt hvar enda Ofeliar-framställarinna är, och det måste äfven medgifvas, att hon spelar den Tollen mycket bättre än Perditas i. » En vintersaga ». Man har anmärkt, att hr Thegerström är en allt för borgerlig Polonius, men den anmärkningen är icke fullt rättvis. Sagde skådespelares natur öfverensstämmer kanske mer med det borgerliga än det aristokratiska, men dock är hans Polonius en ganska fin hofman, hvilken bugar och svansar för höga öfverheten och smickrar kungligheten, en något slö, men i själfva verket ej så alldeles dum, gammal man, hvilken ej alltid låter helt och hållet lura sig. Man kan få. se en mycket borgerligare Polonius. En sådan var en af Tysklands förnämste skådespelare, Theodor Döring i kgl. Schauspielhaus i Berlin, och likväl gjorde han lycka i den rollen. Hr Fahl-becks konung är allt för stel, och han framhåller ej tillräckligt den smygande ormen i denna karaktär.
Med denna tankeyttring, som jag antager, vill jag likväl icke hafva uttryckt någon förkastelsedom öfver en andre kammare, utan blott min individuella åsigt öfver en andra kammares obehötlighet i ändamål, som här blifvit uttalade, och som innebära klandret emot enkammarsystemet i allmänhet. Det torde tillåtas mig att få uppläsa ett litet stycke ur tS40 års Const.Utskrs mern. N:o 38, hvilket lyder sålunda, ”Allt ifrån 13 århundradet hafva mångfaldiga försök skett att befordra Sveriges lycka genom att importera en för våra krafter olämplig statsapparat; de hafva kostat oss så mycket; resultatet af den eflerliärmningslust, eller, om man får nyttja ett i det nyare politiska språket väl bekant konstord, af det slags rörelse, som i århundraden utmärkt den Svenska aristocratien och som sällsamt afsticker mot folkets i grunden democratiska lynne, uppmuntra så litet till nya försök på samma väg; och det fordna Riksrådets anspråk att utgöra en verklig öfre kammare, eller, som det uttryckte sig, medlare mellan Konong och Sländer, funno så litet deltagande hos folket, att den, som aktar på häfdernes vittnesbörd, icke bör klaga öfver brist på varningar i detta hänseende”. Jag tror, mine Hrr, att då vi måste enhälligt komma till den slutsats, att vi inom vårt land alldeles icke äga några elementer för en så beskaffad sammansättning, som ett Engelskt öfverhus, så böra vi hvarken beklaga oss deröfver eller syfta derhän; det är icke en möjlighet att ens ett sådant öfverhus kan finnas, med mindre det är bygdt på ärftlighet, och grundadt på en stor förmögenhet, medförande Den 10 Mars f. m. 31 stort inflytande och höga värdigheter inom samhället; och det är sådane Svenska folket aldrig kunnat lida. Man talar så mycket om dessa öfverhus, om dessa andra kammares tillvaro, såsom stöd för regeringarne, som stöd för monarkierne. Jag tager mig friheten återföra i minnet, om Carl I:s hufvud frälstes af en pärskammare, och jag vädjar till ett vår tid närmare liggande exempel, huru nemi. den Fransyska Senaten förfor vid Napoleons fall.
Till en början, får jag rätta ett missförstånd af Friherre Anckarswärd, då han ansett mig hafva yttrat, att jag för min del undanbad mig allt öfverseende för egna menskliga misstag. Något sådant hur jag ej menat eller sagt; jag har blott velat undanbedja det olämpliga öfverseende Herr Hjerta så artigt erbjudit Konungens Rådgifvare för deras förmenta misstag i denna sak. — Hvad sjelfva saken beträffar; så frågar jag: hvarom handlar den egenteligen? Jo: här är ej fråga om någonting annat, än om olika begrepp hos Regeringen oell Rikets Ständer rörande tyd 16* - Den 9 Januari!. lighelen af 24 §. Riksdagsordningen; ocli att Regeringen ej saknat anledning att icke anse den fullkomligt tydlig, är upplyst af Riksdagserfarenhet, då RiksStånden vid 1818 års Riksdag i beslut härom stannade två mot två; hvilket tillräckligt bevisar, att man om frågan med skäl kan hafva en annan tanka, än vissa andra här yttra. — De gjorde beskyllningarne mot StatsRådets Ledamöter att vilja finna otydligheter i Grundlagarne, der sådaue ej finnas, och att hafva ännu värre afsigter med ifrågavarande åtgärd, vill StatsRådct ej emottaga: de äro alldeles oförtjente och grundlöse. — Man har också härstädes sagt, att StatsRådet bordt tillstyrka Konungen att vägra medgifva BondeStåndet rätt att tillsätta sine Notarier. Jag hade ej väntat, att man till och med skulle förebrå Regeringen, att i delta fall hafva gått Rikets Ständers afsigter till mötes; och när Riksens Ständer vid 1823 års Riksdag ingått med hemställan om en sådan rättighets medgifvande åt BondeStåndet, hade jag ej väntat förebråelse åt Konungens Rådgifvare, för det de tillstyrkt Kongl. Maj:t, ej allenast att föreslå ett sådant tillägg i Grundlagarne, som för alltid undanröjde all tvetydighet i detta afseende, utan ock genast tillåta BondeStåndet att utöfva tillsättningen af nämnde Tjenstemän. Hvar och en oväldig åtminstone skall frikalla oss från sådant klander af våra lagliga och välmenande åtgärder.
Med tillämpning af förut uttalade grundsats i afseende å detta slags befattning, föreslår Utskottet, att summan af tillökningarne för nämnde tjenstemän, utgörande tillhopa 600 R:dr R:mt, må ställas till Kongl. Majits disposition för befrämjande af ärendenas gång inom kanslist-graden. C) Stats-Utskottets Utlåtande JV? 122. c) Af de å staten uppförde 6 Stipendiater, eller extra Grufve-ingeniörer, skulle, efter förslaget, 3 erhålla 900 R:dr och de öfrige 3 undfå GOO R:dr, såsom arfvoden. Utskottet anser dock, i betraktande af den långvariga och kostsamma studiikurs, som erfordras för kompetens till tjenster vid Bergslags-staten, billigt, att äfven för de 3 yngre Stipendiaterne arfvodena bestämmas till 900 R:dr, helst för närvarande alla 6 Stipendiaterne uppbära lika arfvodes-belopp eller 600 R:dr; hemställande derföre Utskottet, att arfvodena jemväl för de 3 yngre Stipendiaterne ökas till 900 R:dr R.mt För öfrigt har Utskottet icke funnit något att erinra vid den föreslagna staten, vare sig i afseende å aflöningen för Koinmerse-kollegium och Bergslags-staterne eller de uppförde anslagsoch arfvodes-beloppen för bibliothek och tidskrifter i bergsvetenskapen, för vården af de mineralogiska samlingarne och för extra tjenstebiträden; dock anser Utskottet, att, med afseende å de få göromål, som åligga den ene af de å staten uppförde tvänne Registratorer, nemligen den för bergs-ärenden, dessa båda platser lämpligen böra vid endera innehafvarens afgång förenas och göromålen derefter af en person bestridas.
Herr Presidenten m. m. Friherre Eric Skjöldebrand, å det fordom af Landshöfdingarne uti Nyköpings Län, såsom Lön, innehafde, inen derefter, till understöd för Nyköpings Lazarett, anslagne Fiske i Hallbosjön, Hakvarpet kalladt, med år 1826 löpte tillända, Sökanden måtte tillåtas, att mot samma afgift, som Presidenten Friherre Skjöldebrand berörde Fiske innehaft, få det samma under Arrende sig upplåtet, antingen på vissa år, eller på Sökandens tjenstetid. I anledning af hvilken underdåniga anhållan, SeraphimerOrdensGillet, uti dess, på Nådig Befallning afgifne Utlåtande i underdthet andragit, att då Lazaretten nu mei a aro ställde under serskilda Directioner, hvilka, jemlikt i5 af den för samma Directioner utfärdade Instruction, ega pröfningsrätt i frågor om Lazarettens Inkomster, så hade SeraphimerOrdensGillet uti detta ämne inhem - Betänkande n, N:o 296. 449 tat LazarettsDirectionens i Nyköping yttrande, deruti Directionen anfört, att i Författningarne väl vör e stadgadt, det
Efter min tanka, tillkommer det Uisk. att endast granska StatsRåds-protma och dervid tillse huruvida Rikets Grundlagar blifvit följde, Rikets sannskyldiga nytta iakttagen, samt StatsRådets ledamöter ”med oväld, nit, skicklighet och drift deras förtroende embeten utöfva!;” och anser jag, att Utsk. icke äger rättighet underlåta, att äfven i afseende på mindre väsendlliga förbiseenden i formfrågor, framlägga hvad detsamma finner vara anmärkningsvärd!, "hvaremot R. St. skola derefter pröfva och bedöma hvad afseende, som bör å anmärkmne fästas. Om jag såsom ledamot af Const.Utsk. icke anser mig ega rättighet alt undanhålla R. St:s kännedom, förhållanden, om ock utaf mer underordnad vigt, men der ett förbiseende af form kan hafva ägt rum, har jag deremot såsom ledamot af ett Riksstånd icke allenast rättighet utan äfven skyldighet att villigt erkänna, det anmärkmr af mindre väsendtlig beskafbet, icke böra till någon R. Sl:s åtgärd föranleda. Så anser jag förhållandet vara med de få anmärkn:spnnkter i ifrågavar:de Mern., hvilka jag hilrädl, och beträffande de öfriga, anser jag Const.Utsk. icke ens egt befogenhet, att dem inför R. St. framställa. I afseende på formen af Mem:t, är jag af den tanken alt minoriteten inom Utsk. fått sig medgifven en rättighet, som enl. grundlagens bokstaf, aldrig borde hafva blifvit dem beviljad. Det har nemi. blifvit dem tillåtet, att i form af reservation icke blott uttala omdöme öfver Regeringens system i allmänhet, utan äfven 9 IL 7 98 Den 5 Juli e. m. referera åtskilliga aumärkuispunkter, hvilka Utskis majoritet underkänt. Den oformlighet, hvartill ett sådant medgifvande har ledi, är först och främst att minoriteten kommit att motivera sina åsigtcr i frågor, i afseende på hvilka majoriteten icke är i tillfälle att framlägga motiverna för sitt afslag.
Hvilka mer eller mindre skarpa o m d ö m e n blir ej den förra hyresgästen då utsatt f ö r! » Oh, så slarfviga de måtte ha varit, s o m kunna ha lämnat det så » — o c h så vidare i samma stil. V i d tanken härpå har jag e j kunnat underlåta att g e n o m Idun gifva alla medsystrar ett välment r å d: L ä m n a alltid ditt sommarnöje i det skick att h v e m s o m helst kan k o m m a ditin, utan att finna anledning till någon anmärkning! Se till i skåp o c h på hyllor, att allt är rent, golf ven skurade o c h rummen städade! Där kunna j u yppa sig så många oförutsedda händelser, s o m göra att du e j k o m m e r åter. Och i hvilket fall som helst, måste det väl vara beFredrika-BremerFörbundets dräktreform förenings årsmöte ägde rum i måndags afton å förbundets lokal. A f årsberättelsen framgår, att under arbetsåret åtskilliga föredrag o c h expositioner af föreningens modeller anordnats, samt att föreningen k o m m e r att deltaga i Allmänna konstoch industriutställningen i Stockh o l m innevarande år. Till ordinarie styrelseledamöter valdes fruarna N. Bolin, E. Gyllan der, C. Scholander och d:r H e d d a Andersson samt till suppleanter fruarna E. v o n Bahr, E. Palmqvist. Den af Fredrika-Bremer-Förbundet valda delen af styrelsen utgöres af fruarna M. Berg, G. L i n d e r och fröken E. Gyldén, ordinarie, samt fröknarna S. Till fru Hanna Palme, s o m undanbedt sig återval, uttalade mötets ordförande styrelsens o c h föreningens tacksamhet för hennes nitiska o c h uppoffrande verksamhet i föreningens tjänst un der de elfva år hon tillhört dess styrelse. Svenska kvinnoföreningen för fosterlandefs försvar hade i måndags möte å Hotell Continental. A f den härvid upplästa årsberättelsen framgår bl. a., att föreningen m e d år 1896 tillryggalagt 14:de året af sin tillvaro. Försvarsfester ha under året hållits i L u eå, Arvika, Linköping o c h V i s b y.