Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med kännedom derom, att 'största delen af allmänheten önskade småpannornas försvinnande, för dsn moraliska skada, desamma åstadkommo, samt för att tillintetgöra den onaturliga skiluad, som f. n. eger rum mellan de större och mindre brännerierna, dels ock för att lägga ett hinder för författningarnes kringgående, hvilket missbruk, enligt Chefens för bränvinskontrollbyrån berättelse, vid bränvinstillverkningen i de mindre brännerierna i synnerhet gjorde sig gällande, har Utsk:t ansett det. vara klokast att föreslå, att redskap af hvilken storlek och beskaffenhet som helst finge användas, med de inskränkningar allenast, som, för kontrollens handhafvande, Utsk:t närmare bestämmer. För att. bevisa svårigheten, ja! nästan omöjligheten att bestämma dessa småpannors afverkningsförmåga, yttrades af några ledamöter af BondeStåndet, då frågan först inom Utsk:t kom under behandling, att det vore omöjligt att bränna med dessa pannor med bibehållande af de författningar, som nu ega rum. Men då man ville fatta det definitiva beslutet om dessa pannors försvinnande, då talade samma ledamöter ur annan ton och yttrade Den 26 Mars e. m. 411 sig gerna vilja gå in på K. M:ts Propos., blott de finge behålla småpannorna. Enär äfven K o. Ad. torde finna, att ingen rättvis grund eger rum i alside på beskattningen, aldenstund den i de mindre brännerierna f. n. begagnade redskapens afverkningsförmåga är så mycket högre an den i 41 § af nu gällande förordning påräknade, att skatten endast upgår till 30 proc. af hvad som borde betalas, hoppas jag att det Höglofl. Ståndet måtte lemna sitt bifall till Utskits i denna 3:dje g gjorda hemställan. Frih. Tersmeden: Det var ej underligt, alt Gr. Anckar svärd stahnade i en viss tveksamhet, antingen han skulle lemna sitt bifall till K. M:ts Propos. eller till Utskits förslag. K. Mits Propos. föreslår: »alt bränvinstillverkning i större bränneri må i allmänhet tillåtas under hela den tid afåret, då tillverkningen kan med största fördel bedrilvas —.»
Detta, hvaraf egentligen strömmingsfisket utgör skärgårdsboernes hufvudsakliga näringsfång, kan äfven, hvad fisket i insjöar och strömmar angår, betraktas såsom en icke obetydlig binäring. Jagt. Skärgårdens invånare hafva någon biförtjenst i skjäloch sjöfogelsjagten, och ehuru Länets naturliga beskaffenhet är gynsam äfven för annan slags jagt, har det ändamålsvidriga sätt, hvarpå den hitintills bedrifvits, utgjort största hindret derför, att denna näring icke för närvarande kan bereda dess idkare någon egentlig inkomst. Salpetertillverkningen. Jemlikt de till Komitéen för Salpeterärendena ingångna räkenskaper har för Statens räkning inom Länet tillverkad salpeter blifvit inköpt år 1848 för ett belopp af 2,475 R:dr 13 sk. — » 1849 » » 1,546 » to » 7 r:st. » 1850 » » 1,653 » 4 6 » Biskötsel idkas äfven i detta Län, men är i allmänhet af föga betydenhet. Flere handaslöjder utöfvas med skicklighet, men, med undantag af väfnader från Wingåker, föga utöfver Länets eget behof. Bränvinsbränningen. För att ådagalägga den förut i denna underdåniga berättelse anmärkta minskning i de smärre och enklare brännvinspannornas antal, som på loppet af ett tiotal af år, derunder beskattningslagarne för denna tillverkning blifvit väsendtligt förändrade och redskapens beskaffenhet mera fullkomnad, liar Eders Kongl. Maj-.ts Befallningshafvande ansett sig böra meddela följande tabeller, utvisande de under nedannämnde år vid mantalsskrifning till beskattning uppgifne bränvinsbränningspannor : l:sta 2: dra 5:te 6: te klassen. klassen. klassen. klassen.
Det Europeiska Fält-Artilleriet blef täflande med det lättaste Cavallerie i rörelsernas snabbhet, och med det bäst Exces c. rade Infanteri i skjuteldens hastighet; de djerivaste positions-förändringar, nästan lika ögonblickligt utförda som beslutna , blefvo häraf en följd och deraf uppstod åter en ovillkorlig nödvändighet att gifva både Cavalleriet och Infanteriet en större rörlighet och en förmåga att understödja hvarandra med samma ha_ siighet sorn Artilleriet ändrade sina hotande ställningar, hvartill sjuåriga kriget lade det milirairiska phenomen , att lätt Cavallerie med fördel utförde äfven sjelfva Choquen; massornas tyngd upphörde då att genom sin tryckning ensamt gilva utslaget; välberäknade och hastigt utförde rörelser, bereda nu oftast slagets utgång, innan den egentligen så kallade aitaquen börjar. Den bildning sorn till fordna tiders strids - Den *4 Februarii, 729 sätt erfordrades, kunde tillräckligt vinnas inom hvarje vapen enskilt, och inom hvarje mindre del deraf, men ett föråndradt krigssätt fordrar äfven ett derefter lämpidt öfningssätt. De serskilte vapen, hvaraf en Armé Corps i krig bör bestå, måste nu under fredstider sammandragas att gemensamt öfvas, om det nödiga sambandet i deras rörelser och fälttjenstgöring skall vinnas; men då hvarken ändamålet fordrar eller Statens tillgångar medgifva att hvarje år samla hela arméen i sådane större läger, der ingen Compagnie eller Regements-exercice egentligen bör förekomma, titan förnämligast de rörelser, som i fält af blandade vapen gemensamt komma att utföras, så har arméens indelning i vissa fördelningar eller Inspectioner, blifvit i Sverige liksom i alla öfriga Europas länder, införd, dervid de närmast kringliggande Regementer blifvit ordnade under ett ständigt befäl, sorn ansvarar för deras öfningar och tjenstbarhet.
Ständer ansett sig destomindre hafva orsak att ogilla omförmäide behandlingssätt, som detsamma hittills, efter hvad erfarenheten visat, högst sällan gifvit anledning till klagan; men för att likväl ytterligare afvärja all sådan, i afseende på ovisshet i frågan, huruvida gäldenären verkligen lemnat krafvet utan invändning, hafva Rikets Ständer trott det vara tjenligt föreskrifva , att ulmätnings-förällaren borde öfver berörde förhållande taga skriftligt bevis antingen af gäldenären sjelf, eller, derest han ej kunde eller ville sådant meddela, af tvänne ojäfvige rnän, innan ut mätningen finge ske, äfvensom gählenärens rätt synes påkalla ett uttryckligt stadgande derom, att dylik resolution aldrig må för gäldenären medföra någon ökad kostnad utöfver den, som skulle uppkomma genom lagsökningens fortgång i vanlig ordning. På grund häraf få hos E. K. M. Rikets Ständer i underdånighet Expeditions-Utskottcls Förslag till tind. Skrifvelse N.o 2or. 363 föreslå, det stadgas måtte, att, innan utmätning, jemlikt utaf E, K. M:s Befallningshafvande meddelad resolution af ifrågavarande beskaffenhet, må verkställas, det åligger utmätningsförrättaren att taga skriftligt bevis, det gäldenären emotkrafvet icke gör invändning, antingen af gäldenären sjelf, eller, derest han ej är skrifkunnig eller ej vill beviset meddela, af tvänne ojäfvige män; och att omförmälde behandlingssätt icke i något fall, och således ej eller i den händelse att gäldenär emot krafvet gör invändning och målet förthy kommer att fortgå, på sätt eljest är i allmänhet föreskrifvet, må för gäldenären medföra någon ökad kostnad utöfver den, som skolat uppstå, derest ofvanberörde ulmälnings-resolution icke varit gifven. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 17 November 1834- N:o 201. Upplait och godkändt hos Ridd. och Adeln den 17 Nov. 183^. Preste-Slåndet den 17 Borgare
Förordningen upptagna straffbestämmelse af tolf dagars fängelse vid vatten och bröd såsom skrifeller tryckfel, änskönt något officiel t tillkännagifvande härom icke försports och det af Pikets Ständer den 16 Juni 1841, således efter kungörandet at den Kongl. Förordning, som ändrar 5 kap. 4 § Straffbalken, undertecknade Riksdagsbeslut innehåller i 3 momentet af 58 §, det Rikets Ständer, med Kongl. Maj:ts nådiga fastställelse, beslutat, ”att af de för olofligt innehafvande af dyrk utsatta två straffbestämmelser, af spö för mannen och ris för qvinnan, eller fängelse vid vatten och bröd, endast sistnämnda bestraffning, eller tolf dagars fängelse vid vatten och bröd, får tillämpas, då brottet första gången föröfv-as;” och hafva 25 slutligen förklaranderne, under åberopande, alt de, om misstag vore begånget genom det Samuelsson och Svensson ålagda särskilda ansvar för innehalvande af dyrkar, blifvit dertill af andras fel missledda, yttrat det hopp, att derför ej blifva strängt bedömde.
För stationer och mötesplatser tillägges 10 proc. af denna summa Exiiroprialioner. 16J tunnland trädgårdstomter, å 2,000 R:dr 300 tunnland inegor, å 800 R:dr . 80 tunnland utegor, å 75 R:dr Stationer oell Vakthus. Stockholms station med reparationsverkstad Upsala station 8 st. stationer, vid Solna, Jerfva, Rotebro, Wallstanäs, Märsta, Forsby, Wrå och Berga, å 15,000 R:dr Vakthus på 6,16 mil, å 7,500 R:dr . Transport, materiel, maskiner, redskap och telegrafer upptagas vanligen till 54,000 R:dr per mil, men ökas här till 67,500 R:dr per mil (25 proc. dertill) . För ingeniörs-arfvoden, provisionela byggnader och oförutsedda kostnader påföres 15 proc. af ofvanstående Summa kostnad R:dr R:mt Gör 812,478 R:dr per mil. R:dr öre R:dr öre R:dr öre Planeringsarbeten. I och för banvallens utjemnande erfordras 100,000 kub.-f:r skärningar och 146.000 kub.-f:r fyllningar. R:dr 5,563 kub.-f:r, som forslas 3,000 fot, å 8 R:dr 32,089 kub.-f:r, som forslas 4,000 fot, å 9 R:dr
Vid sednaste riksdag tillstyrkte Utskottet, att Bankens grundfond skulle uppbringas till ett belopp af 30,000,000 R:dr och, såsom följd deraf, att den sedan 1860 års början upplupna bankovinst måtte få i Bankenfe bibehållas, på det att derigenom hela det vid 1862 åts slut befintliga kapi talöl verskottet, 29,628,066 R:dr 10 öre, skulle kunna för berörda ändamål tagas i anspråk. Rikets Stimder funno emellertid icke skäl att till berörda.'tillstyrkan lemna bifall, utan lörordnade, dels att grundfonden borde utgöra ett belopp af 25,000,000 B:dr och dels alt af Bankens sedan 1860 års början upplupna vinst, 5,000,000 R:dr, skulle till Biksgälds-kon'oret aflemnas en tredjedel under hvartdera af åren 1863, 1864 och 1865, hvilket ock är vordet verkstäldt. Utskottet har icke funnit anledning vara för handen att nu förnya tillstyrkandet om grundfondens förhöjning till 30,000,000 R:dr och följaktligen häraf ej kunnat hemta något stöd för bibehållandet af bankovinsten för Bankens ändamål. Bankens ställning rättfärdigar icke heller vidtagandet af en sådan åtgärdoch ehuru Banken visserligen är i behof af en stark reservfond, för att kunna möta uttag på uppoch afskrifningssamt kreditiv-räkningar, härflyter likväl deraf icke någon nödvändighet att aflägga inflytande vinst, hvilket, om denna tillgång behöfves till 22 Banko Uttkotlels Memorial N:o 10. andra ändamål i och för hvilka medel eljest måste på annat sätt anskaffas, tvärt om kan nödga till påläggandet af sådana afgifter från de enskilde, hvilka ådraga dem förlägenheter, som återverka på Banken sjelf genom svårigheten för Banken att återbekomma Icmnade försträckningar
Skall då icke deras befnllmäktigade ombud få lyfta medlen i stats-kont. Det inträffar ock att tjenstemän göra cession; fordringsägarne få då sjelfve icke uppbära mer än halfva lönen den andra hälften går till tjenstens bestridande. Vid sådant förhållande är det nödigt, att halfva lönen åtminstone ställes till embetsverkets eller chefens disposition, på det att tjenstens bestridande icke må bero på concursmassans medgifvande eller ordentlighet. Det förekommer jemväl att då en tjensteman för enskifta angelägenheters skuld begär tjenstledighet, måste han afstå någon del af lönen ät den som under tiden bestrider tjensten. Afven i detta fall bör icke den reserverade delens tilldelande åt behörig man bero på den frånvarandes eller tjenstlediges godtycke, utan bör lönen ställas till embetsverkets eller chefens disposition. Dessa förhållanden kunna icke ändras och derföre böra icke heller de anordningar, som nu ske, förbjudas, emedan sådant skulle leda till skada för rikets tjenst. Den af Utsk. tillstyrkta skrifvelsen är derföre enl. min öfvertygelse af beskaffenhet att icke kunna af K. M. godkännas, och fördenskuld ej heller böra af R. St. afgifvas. Jag hemställer derföre att R. o. Ad. mätte densamma afslå. Anse R. St. likväl, att någon framslällning i detta ämne skall göras, så bör den, efter min tanke inskränka sig till uttryck af den önskan, att de särskilda qvittencer, som vederborde lemna pä de mede! hvilka blifvit ställda till chefens eller verkets disposition, jemväl måtte statskontrs räkenskaper biläggas, hvarigenom revisorerne finge se hvem hvarje runstycke tillgodokommit. Man hade derigenom likväl icke hindrat den anordning af medel, hvilken för rikets tjenst må vara nödig. Hr Aminoff, Joh. Fredr.: Hvad Gr. Lagerbjelke här anfört, behöfver icke af mig vitsordas. Men skall någon likväl tvifla derpå så kan han inhemta upplysning genom efterfrågan i statskont. der handlingarne ligga tydliga och klara för hans ögon.
Och torde äfven anmärkningen i 5:te Momentet förfalla, då man eriudrar sig, att Fullmägtiges förfrågan huru de skulle sig förhålla, just föranledde Utskottets Beslut och hemställan till Rikets Ständer. Detta är hvad Utskottet trodt sig böra andraga - Bun/to-I/tskottets Bet'änl;anden. 37 draga i det som angaF Formen af i frågavarande Arendes beliandling. I sjelfva hufvudsaken förekommer dervid följande: Banko Fullmägtige som hade att bevaka Bankens säkerhet för dess försträckningar till X>t skonterne, meddelade ofvannämride förordnande, sorn visserligen sammanhöll tillgångame oskingrade och under tiden närmast förvarade de Interesserades rätt; men då Domstolarne fun ;o det oförenligt med Lagens stadgande borde det ock i följe deraf upphöra. Här skiljer sig lik väl ämnet i tvänne delar. Het var nemligen hvarje Diskont Gäldenärs lagliga rätt att liqvidera sin förfallna skuldförbindelse med Diskont Verkets egne skuldbevis, ooh Banko-Styrelsens förvägran i denne del kunde sålunda icke bestå; men ville Gälde* närén sin skyldighet icke fullgöra mer än blott till en del, det vill säga, omsätta skulden, afbetala en del, och gifva ny Förbindelse för återstoden, då miste Fordringsägarens lika lagliga rätt inträda ätt sådant kunna vägra, eller blott conditionelt bifalla. Banko-Utskottets mening har ej heller varit någon annan än den, att i sådant fall skulle Banko Fullrnägtiges förordnande bibehållas uti fortfarande kraft, och Diskonternes papper i följd deraf vid Omsättningar äfven hädanefter emottagas, dock blott som hypotbek till befriande från Lagsökning och öfverränta. Hvad Malmö Diskont angar så hafva Banko - g8 Banko-Utskottets Betänkandenl lco-Fullmägtige redan bevakat Bankens säkerhet enligt Bagens föreskrift, 1 det de hos Executorn begärt och erhållit såsom serskild underpant motsvarande för sak re ansedde Be verser: Ban kens rätt åter afgör Domaren då saken i laga ordning blir anhängig gjord.
Hvad sjelfva saken vidkommer, har jag — jag fruktar till tröttande för K. o. Ad. — upprepat att det ej är meningen att förbjuda odlingen, utan blott att, till dess vederbörande hinna yttra sig angrde hvilka trakter kunna vara lämpliga till kronoparker — och jag tror, i motsats mot den siste värde talaren, att detta uppskof icke kan blifva särdeles långt — förbjuda anläggningen af nybyggen. Samme talare har slutligen sagt, att Utslcts förslag vore att betaga nybyggarne sista utvägen till bergning. I fullkomlig motsats lill honom, anser jag deremot att Utsk:ts förslag just alser att icke sluta till den, utan att för framtiden bereda dem tillfälle till arbete. Det är uppenbart, att denna befolkning icke kan lefva uteslutande på spannmålsproduktion, utan de måste grunda sitt förvärf äfven på annat arbete, och då äro kronoparkerna ett sätt att rädda en del af skogen undan den nuv:de skogsförödelsen, för att i framtiden bereda folket i dessa orter tillfälle till arbete. Jag anhåller således om bifall till Hr von Köchs förslag. Sedan öfverlaggningen ansetts härmed slutad, yttrade Hr Gr. o. Landtm, att derunder hade yrkats dels af Hr von Koch, att Utslcts förev:de hemställan måtte bifallas med följande förändrade lydelse: watt det förbud mot nybyggens anläggande å öfverloppsmarkerna i de Norrländska länen, intill dess undersökning och reglering af desamma försiggått, som genom K. M:s Nåd. Skrifvelse till Kammar-Coll. den 25 Maj 1860 meddelats, måtte utsträckas jemväl till kronans blifvande öfverloppsmarker j Stora Kopparbergs län samt oafvittrade skogar i Stora Kopparbergs, Westerbottens och Norrbottens län, att gälla intill dess undersökning försiggått, huruvida öfverloppsmarkerna i sin helhet eller de oafvittrade skogarne tili någon del må för kronoparker förklaras»; dels ock af Gr. Mörner, att Utsk:ts hem ställan måtte afslås. JOS Dm 4 November f. m.
Prof. VIII Band. 18 Z)«n ss September f. hi i Ordinarie Ledamoten N!o ii5. Grefve Lagerbjelke, Axel, 5$ röster. Friherre Oxenstjerna af Eka, Sven; 56 röster. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 REGISTER ÖFVER HÖöLOFLIGE atitffiiDiiSÄÅSias ®®m PROTOKOLL VID lagtima fttkeftagen t j^todiljalm, Åren 1859—1860. STOCKHOLM, TYPOGRAFISKA FÖRENINGENS BOKTRYCKERI. 1862. R. betyder Remiss. B. — Betänkande inkommit. U. — Utlåtande öfver återremiss inkommit. Å. — Återremiss. A. — Afgjordt. E. — Expedition. A. Acceptering efter Riksdagens slut af räkningar A tryckning och häftning af Bihanget till Rikets Ständers Protokoller, angående: B. XI. 379, 380, A. 380. Accis, Salu-, Städernas, angående: B. X. 248, 283, A. 283. — angående beräkningen deraf: B. XI. 337, 354, A. 354. Ackords-anbud, angående gjorda sådane för Bankens återstående fordringar på grund af protesterade vexlar: B. X. 107, 211,212, 225, A. 230. — angående ett å f. d. Ryttmästaren P. A. Björkenstams vägnar frarnstäldt: B. VI. 88, 430, A. 430. — angående ett af Kanslisten Fr. W. Bonté gjordt: B. VI. 87, 430, A. 430. — angående ett utaf Handlanden i Götheborg, C. A.
I anledning af hvad sednast församlade Revisorer anmärkt rörande det olika sätt, hvarpå Artilleri-regementenas redogörelser för dem beviljade anslag till remontering, skoning, häst-medikamenter samt lysning och stallpersedlar voro upprät - — 68 — tade, hafva Revisorerne ansett sig böra omförmäla, att Kongl. Majit, med bifall till hvad Kongl. Krigs-kollegium uti dess öfver ofvanberörde anmärkning afgifna utlåtande i underdånighet föreslagit till beredande af öfverensstämmelse i grunderna och sättet för redovisningen af berörde anslag samt förenkling i räkenskaperna, genom nådigt bref den 12 Mars 1856 förordnat, att samtlige för omförmälda behof erforderliga utgifter må vid hvartdera af de tre Artilleri-regementerna redovisas endast uti en redogörelse, upptagande hvarje regementes anslag i dess helhet samt derå uppkommen behållning eller brist, med iakttagande dervid, att redogörelsen åtföljes af serskilda verificerade räkningar till bestyrkande af hvad för hvarje serskild af ifrågavarande fyra utgifts-titlar i stat bestås och under redogörelse-året åtgått. § 6. Det bland anslagen till materielen å 4:de hufvudtiteln uppförda reservationsanslaotill försvars-verket till lands i allmänhet, eller Krigs-kollegii departementer, hvilket enligt riks-staten utgjorde 672,055 R:dr 28 sk. 2 rst. för år 1855, är af Kongl. Majit, efter årligen upprättade specialstater, fördeladt emellan Krigs-kollegii serskilda afdelningar. Redogörelserna öfver detta ansia»: utvisa för revisions-åren följande förhållanden: a) Artilleri-afdelningcn. Debet. Balans från föregående år: Uppbörd: Indelta räntor, efter markegång, på förslag 389: 40. Försträckning mot ersättning — 326,658: 40. 9. Balans från föregående år: Utgifter:
Om ärfda och förvärfda missförhållanden sönderslita det moderna samhället, förefinnes också en ädel sträfvan att söka bot för dem. Vi tro, att orsaken hvarfösman hittills så föga lyckats med lösningen af de sociala frågor, öfver hvilka samhället grubblar, är den, att mannen icke tagit hänsyn till den hjälp, hvarmed kvinnan därvid skulle kunna bispringa honom. I samma män som gamla fördomar icke längre hindra kvinnan att utveckla alla de förmögenheter, naturen hos henne nedlagt, i samma mån skall samhället också af henne kunna påräkna större hjälp vid botande af dess öfriga missförhållanden. Friherrinnan Ebba Aurora Ulla Åkerhielm är född 1841 och dotter af riksmarskalken grefve Adolf Fredrik Nils Gyldenstolpe och dennes maka i andra giftet grefvinnan Ebba Eleonora Brahe. Sedan år 1SG0 är hon i äktenskap förenad med den nuvarande statsministern friherre Johan Gustaf Åkerhielm af Margretelnml. Finsk Tre erotik. &gt;•. Mitt hjärta. Mitt hjärta vill för dig jag uppenbara, Du mörka flicka, — och dess djup förklara: Mängt rosemlröm det bur uti sitt sköte, Oeh många ggllne tankar där stämt möte. Där 1M de spiral upp, oeh där de g / öda Oeh sprida kring sig flammor purpurröda; Så klart är skenet, som dess lågor tända, Att lätt det kunde världen all förblanda. Men mycket Så mycken Alt all dess Din mörka mörkt bor äfven i milt hjärta: ängslan, sorg och bitter smärta, rikedom i skuggan stannat ... bibi där finnes ock, bland annat. Det regnar! (jSuONIO.) Det Det På KU regnar, se, det regnar, regnar rosenknoppar! mina läppar duggar regn af söta droppar! Oeh blixtar, tjungéldslåg.or Jgenojn. regnet blicka; De ländes i ditt öga, Du eldigt sköna flicka! Oeh äfven åskans toner Ur molnen fram sig leta. Fort, skgndom att oss (/ ömma; Re " n mor din höres träta! Vingårdsfliekan. (JSUONIO.) » God morgon, du sköna flicka!
Ulli, till Ii. St. Prof. ttiliä & 1 tini. Al t]tift. STOCKHOLM, TRYCKT IIOS J 0II. I Register till Siats-Utskottets Betänkanden vid 1853 och 185^ årens Riksdag. A. Nummern å Betänkandet, m. m. Ackords-amorteringsafdrag för Landshöfdingen i Kalmar 23. Afvittring;ar, i Westernorrlands samt Wester och Norrbottens Län, anslag till 71, 158, 342. Afvittrings-Landtmätare, Pensions-rätt för 210. Agronomer, rese&ostnader för 71. Akademiska föreningen i Lund, lån till 91, 199. Aklorats-arfvode och anmärknings-procent, förändrade stadganden för 124. Alhin, A., gratifikation för en karta öfver Jemtland • • • 1^9. Alfort, A. F-, Pension för 74, 186. Allmänna arbeten, anslagna medel till • • 158. 1 Nummern å Betänkandet, m. m. Alllmänna arbeten, reseoe.h undersöknings-kost 11 ader fiir 158. Stadgande» om Siats-bidrag till 157. » Indragnings-statens reglering . . 74, ISO, 244, 258. Alun-tionde af Andrarums bruk, ersättning för . 10. upphörande af 64 D, 176. Amiralitets Krigsmans-kassans ersättning för dess indragna inkomster .. 277, 324. Andersson, C. IL, Pension för , 74. Anmärkning s-procent för C. U. Roos, om utbekommande af 105. Arbetshus i Länen ock Stochkolm, inrättande af 279. Arboga å, Stats-bidrag till upprensning af 158, 239. Arméens Pensims-kassa, Stats-bidrag till 278, 325. 345. Artilleriets anslag, förhöjnfng uti . 69, 182. Artilleri förr uds-byggnadcr i Götheborg, medel till 138.