Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ugglas och jag påyrkat, utvisa, såsom jag kan fatta, ingenting annat än oriktigheten af att vid upskattning af landtfastighet lägga sista köpeskillingen till en sådan ovilkorlig norm för värdets bestämmande, som Utsk:t gjort. Då man erkänner, att köpeskillingen icke rättar sig efter den inkomst, man eger af fastigheten, men på samma gång uttalar den åsigt, att inkomsten skall vara beskattningsgrunden, så är det ju klart, att man begår en motsägelse mot sig sjelf genom yrkandet att en grund, som icke utmärker hvad den skulle häntyda på, nemi. inkomstbeloppet, skall blifva beskattningsgrund. Det är således, när fråga förekommer att bestämma efter hvilka grunder en egendoms värde bör upskattas, som jag tror rätta tidpunkten vara att tillse att man dervid öf verenskommer om sådane grunder, som leda till att utmärka det förhållande, hvilket man anser kunna betrygga en rättvis beskattning. Att, med förbiseende deraf, att köparen af stadsfastighet beräknar 8 å 9 proc. på sina penningar, under det köparen af landtfastighet får vara belåten om han kan räkna på 4 proc., säga att egaren af stadsfastighet kontribuera!4 ärligare till statsbehofvens fyllande, än egaren af iandtfastigheten, det anser jag fullkomligt oriktigt, ty den förre har ju dubbelt så stor inkomst, som den sednare. Om såväl den ena, som den andra fastigheten skulle upskattas till sitt rätta värde, så måste detta väl ske derigenom, att hvad, som gifver lika inkomst, äfven anses hafva lika värde. Således tror jag att de erinringar, som blifvit gjorda mot det af Gr. Ugglas och mig framställda förslag, egentligen afser tillämpningen af de grunder, hvarefter fastigheten skall upskattas, men deremot icke rätteligen beröra denna punkt om procent-beräknin gens bestämmande. De stora fluktuationer i fastighetsvärde, som vid köp förekomma, äro en så mycket större anledning att gå varsamt tillväga vid bestämmandet af det inflytande, som köpeskillingen bör utöfva såsom norm för uträkningen af upskattningsvärdet, särdeles då man dermed sammanbinder att andra jemfördga fastigheter i trakten skola efter enahanda grund upskattas.
Ankom till Exp-bitsk. den 18 November, Betänkande, i anledning af väckt fråga om enahanda ansvar ä Taxeringsmän i städerne för uteblifvande från Taxeringsförrättnigdrnej so/n, i afseende på 21axerings-Comite'erne för landet_, kan bl/j va stadgadt. Genom Protocolls-Utdrag af den 20 nästlidne October, har Höglofl. Riddersskapet och Adeln, med bifall till en af Riddarhus-Ulskottet derom gjord hemställan, åt Bevillnings-Utskottet öfverlemnat, att taga under öfvervägande, huruvida uti den blifvande Bevillnings-Förordningen må införas enahanda ansvar för Taxeringsmän, hvilka, utan laga förfall, undandraga sig, att deltaga uti Taxeringsförrättningarne i hufvudstaden och öfrige städei', som, i likhet med hvad hittills varit stadgadt, äfven nu kunde finnas lämpligt bestämma i afseende på dylika förhållanden vid Taxerings-Comiteerne för landet. Då till Taxeringsförrättningarne i städerne, serdeles de större, ofta åtgår en längre tid, än som erfordras för hvarje Taxeringsdistrict å landet, inom hvilka sådane sammanträden numera vanligen på en dag afslutas, och det följaktligen måste inträffa, att, under pågående Taxeringar i städerne, för Taxeringsmän derstädes vid åtskilliga tillfällen uppstå hinder att tillstädeskomma, vid hvilket förhållande ett förhöjd t ansvar, måhända kunde för dem medföra kännbar olägenhet, och minska hågen att åtaga sig denna befattning, som ännu af mången torde betraktas såsom ett onus, har Utskottet, enär dessutom i städerne möter mindre svårighet, alt, utan uppehåll i förrättningens fortgång, kunna erhålla Suppleanter, än på landet, och af sådan anledning någon anmärkning vid 125 §. i nu gällande Bevillnings-Förordning, under redan verkställd granskning af 3:dje och 4^de Artiklarne, ej heller inom Utskottet egt rum, ansett ifrågavarande förändring hvarken lämplig eller af behof ve t påkallad, utan finnér föreskriften i berörde §. innehålla allt hvad i detta afseende synes erforderligt.
Det torde derjemte tillåtas Utskottet fästa uppmärksamhet derå: att en väsendtligare, om ens någon, indragning från den till bestämda summan upptagne låne-rörelsen icke gerna låter sig verkställa; att snarare ökning än minskning är att förvänta uti den obegränsade låne-rörelsen, eller den, emot pant på kortare tid; att likväl med de sedlar, som i sådan låne-rörelse utgå, silfver kan uttagas; att i öfrigt metalliska Cassan, i följd af ofördelaktig conjunctur, möjligen kommer att lida en betydligare minskning, samt att, i slikt fall, det skulle blifva för allmänna rörelsen i högsta måtto skadligt, om Banco-Styrelsen, i saknad af tillgängliga medel, nödgades att antingen för berörde Cassas förstärkning inleda Banken i en utländsk skuld, eller för minskning af utelöpande sedelstocken verkställa indragning från Lånrörelsen. För öfrigt och då härvid förekommer, att, för den händelse Rikets Ständer skulle besluta någon tillökning i nuvarande låne-fonder eller godkänna ett väckt förslag om bestämmande af Bankens grundfond till 10,000,000 R:dr B :co, det är af vigt för Banken, att få bibehålla den vinst, som efter 1840 upplupit, på det att i förra fallet Banken icke må alltför mycket äfventyra genom en erforderlig sedel-utgifning, och i det sednare åter, att det afsedda ändamålet må kunna inom någon kortare tid uppnås; har Utskottet, uppå dessa förenade skäl, ansett sig böra inför Rikets Ständer förklara, att hela beloppet af den efter år 1840 upplupna Banco-vinst erfordras för Bankens consoliderande. Stockholm d. 1 Oct. 1844- Reservationer. Af Herr Friherre Stjernstedt J. Th.: ”1 hvad mon Banken har behof af samt verkligen consolideras genom reserverandet af den sedan 1840 influtna Banco-vinsten, torde hufvudsakligast bero af det sätt på hvilket Ban - Baneo-Utskottets Memorial, N'.o 1J. 5 kern låne-rörelse intill nästa Riksdag varder reglerad, samt huru med den blifvande, till nästa Riksdag inflytande, Banco-vinsten kommer att förfaras.
Nordfeldt, född 1795, anställd vid institutet 1829; läraren i skomakare-yrket J. P. Gustafsson, född 1799, anställd vid institutet 1829, och läraren i smeds-yrket E., Grönstedt, född 1800, anställd vid institutet 1830. Då deras lönevilkor jemte öfriga förmåner varit för dem och deras familjer knappast tillräckliga för deras anspråkslösa bergning, hafva de icke kunnat samla någon besparing för framtida dagar; och enär institutet icke eger någon fond att dermed pensionera ålderstigna tjenstemän, synas både rättvisa och billighet fordra att en hvar af bemälde handtverkslärare, efter sitt afskedstagande från berörda befattningar, må å rikets allmänna indragningsstat uppföras till åtnjutande af en årlig pension, stor 400 R:dr R:mt, motsvarande ungefär |:delar af de förmåner de vid institutet uppburo, på det att dessa i mensklighetens tjenst grånade lärare icke måtte handlöst öfverlemnas åt nöd och elände, sedan de under sin verksamhet förnött helsa och krafter för undervisning och vård af så många annars olyckliga medmenniskor. I anledning häraf får jag vördsammast anhålla, det Rikets Höglofliga Ständer behagade till erhållande af årlig pension af Fyra hundra Riksdaler Riksmynt å rikets allmänna indragningsstat uppföra en hvar af bemälde J. Nordfeldt, J. P. Gustafsson och E. Grönstedt. Stockholm den 30 November 1862. Gustaf Fahnehjelm. Af Herr Cederschiöld, SÄndolf, angående förbättring af de tre yngre ledamöternas i Kongl. Kammar-kollegium lönevilkor. För Kongl. Kammar-kollegii 6 ledamöter utgöra lönerna numera 5,000 R:dr för de 3 äldre och 4,500 för de 3 yngre. Grunden till denna skilnad i aflöningen är förmodligen den, att då utgifterna för uppvexande medlemmar af familjen tilltaga, jemväl ökad tillgång dertill må vara att påräkna; — men då ledamöterna i detta embetsverk aldrig befordras till andra embeten Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862.
Ständers bepröfvande vördsam - Dert 3 'Augusd ^27 samligen undterställes; oell får Stats-Utskottet i öfrigt lika våldsamt tillkännagifva, att dess i fråga-varande Betänkande redan är till alla delar bifallet af Hogvördiga Prest-Ståndet, Välloll. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet. Stockholm den 2 Augusti 1815. På .Höglod. Huld. och På Hogvördiga Prest-' Adri ns Ledamöters Vägnar Ctul De Géer på Välloll. BorgareStåndets Ledamöters vägnar Carl Fr. Landberg. Ståndets Ledamöters vägnar C. v. Rosenstein. På Hedervärda Bonde-' Ståndets .Ledamöters vägna r And.. Joachimsson» C. Sylvan. Utdrag of Protocollet, hållet hos Högvördiga Prest-Ståpdet den 4 Augusti 18 ig. S. D. Consl-itnttcns Utskottets förslag till ändring i IUksdags-Otdningens 6S §• godkändas till den åtgärd vid nästa Riksdag, som Regerinss-Formens 56 §. fareskrifver. Ut Supra. Ex Protocol Io J. U. Almqvist. S. D. JDen 4 Augusti, S. D. Vid justering äf Expédiliöhs-tXtsköfteté Förslag till underdånig Skrifvelse till Königh Majtt angående Spanninåls-Magäzins Inrättningen i Riket, anöiärktes att dé 500,000 JR-d hvilka Banco-Utskottet uti dess Memoria! den 2 8 Juli föreslagit och 3:ne Riksstånd bifallit , att till förekommahde af Spannmålens vanpris vid inträffande ymnigare skord, Magazins-Öirectiönen må, errtot
Dejia lägenheter unDer h^imaneté ^anläggning och hafwa fåleDeö ingått i Def märDe, äro De från Denna afgift befriaDe. 23ewnIlning af Capitalcr, 21cric23olag, Slgoctattonet, ©octetetcr, Ca^ov, VPetd, ^ypothetV' od; anöva allmanna jfnvåttntngar. §. 33. ©å af fafltgheter, efter Deraé märDe, famt af l>anöel, näring och rörelfe, efter infomjlen, Q3emillning utgår, utan allt afDrag för gälD, få fomma ide De intednaDe od i rörelfen in|dudne capitalen, fåfom, enligt ofroanberörDe gritnD, reDan till 33emil!ning beffattaDe, att i fåDant affeenDe färjfilDt upptagas. ©om lifmäl låntagaren cnDafl förtfottémi» erlägger Den Q3emillning, l)VDil
För» gäfwes äberopar man andra Nationers exempel för cons scrlptiyns »verkställande.^ ^ tapperhet och härdighet läflar Swensta Folket med alla folkslag, men när fräga klifs wer om Nyäng till krigstjenst eller sä kallad conscription, tror jag Swensta lynnet skiljer flg frän andra Nationers, och den högst olyckliga Landtwärns-anstalten stall säkerlisgen i längliga tider sörswara krigsfolks erbällande i sädan wäg, sorn har nägon likhet med samina Tronppes upprinnelse. Säkrast och lyckligast blifwer det säkerligen att gä till strids med ett folk soln af fri wilja sig dertill beglfwit. Man föreställer sig tilläfwentyrs, att Rikets grannar stola läta afskräcka sig frän pätänkta krigrsta företag »vid erhällen ku-nstap om den ifrägawarande stora cons scriberade armeen, men jag tror deremot, att desie befarade fiender icke allenast söka, utan ock kunna erhälla säkra underrättelser, sä wäl om Trouppens beskaffenhet bäde till hug och förmåga, som om Rikets tillgängar af full rustning och flere nödige kxigsfvrnödenheter, för en flik stortalig armso, och jag wägar glltsä förnya mitt föregäs ende yttrande, att om Swerige ager 60,000 mans ärmse^ kriwilligt erhällen, försedd med alla krigsbehof, sä stall, den uträtta mera än y-gooa man, hwaraf de fleste klifwit twungne att gä under gewär och arv ovfwade, helst när dertill kommer, att tillgängarne af krigsförnödenhet terne omöjligen kunna sivara emot Trouppens antal elser styrka. Här förutan och »vidkommande det af Höglofl. Utskottet föreflagne sältet till deltagande uti skyldigheten att Utgöra förswars-manstapet, sä saknar jag deruti allt stads Hände huru capitalisien derwid mä blifwa ätkommen. Oin denne Den 1Z Äpcik.
Skogsägaren måste hafva sin möda och sitt arbete betaldt och något derutöfver för 6tubbelön och förläggaren en lämpelig vinst för stna i flera år saknade penningar, om deras hug och drift skall lifvas. Skulle nu höga umgälder vid exporten ytterligare tillkomma, hlef hela speculationen till intet och varan osäljbar. Efter vårt underdåniga begrepp, är det vid Tull umgäldernes afpassande, som jemkning egenteligen kommer i fråga , så att våra alster och tillverkningar, vid täflan med lika beskaffade frinandra Riken, må vinna nödig afsättning. Rikets vinst, genom en ökad export, är också kronans, och den välmåga en viss Landsort kan vinna vigtig för hela Riket. Denna för Wermland så angelägna och omma sak få vi till Eders KongL Maj.ts nådiga pröfning i underdånighet öfverlemna &c. Jag skulle ej så länge uppehållit Ridderskipet och Adeln med upprepandet af vissa delar af detta underdåniga Betänkande, om man icke af det samma sökt draga slutsatser fullkomligt i strid med det samma och ansett det innehålla ämnen i de delar jag anfört ej hörande till frågan, samt 1816 års Tulltaxa med alla Den Ij Junii e. ml 625 alla dess inskränkningar 1 Trädvaru-handeln blifvit, sedan detta aflemnades, utarbetad. Hvad i Betänkande såsom följder af inskränkningar då anfördes, har sedermera till alla delar inträffat. Bjelkhandeln' har aldeles afstannat, så att Engelsmännen nu mera icke i Götheborg kunna köpa sina behof af denna vara, den de i stället hämta från Memel, under det att många tusende Bjelkar, till en o-: ersättelig skada för Riket, förruttna i vattendragen eller sönderhuggas till ved i hamnarne, och misshushållningen med skogarne har naturligtvis äfven tilltagit, då 6kogsbon ovilkorligen skall sälja sin skog för att lefva, men får den vida under värdet betald.
Det är endast Femte Riksmötet jag haft äran at deltaga utt Ridderstapet och Adelns öfwerläggningar, men jag hemställer, äfwen til de äldre Herrar och Män, om de kunna sig päminna en Riksdag, dä sä wigtiga ärendest sä hastigt och sä enigt blifwit afgjordt. Mätte wi dä ^wid denna Frihetens och Enighetens högtid ät dem upbygga et Tempel, grundlagdt af en lugn eftertanke, öppet för chwarje Swensk man, och inom hwars murar den st prande och den lydande medborgaren, som upfyllt sine pligter, lika finner stydd och belöning; dä stole wi ej wid detta Riksmöte likna den olycklige Styresmän, som af brädska och farhäga sjelf tilflöt de portar irwm hwilka han fängslades. Jag fär säledes hemställa, om icke ?rojecter til den nya ^on5titution(-n mätte blifwa et öfwerläggnings ämne för minst Z:ne Llc-nidagar, med twanne eller flere dagars mellantid emellan hwardera, pä det enhwar mä äga tilfälle at sig derom närmare uplysa: äge wi ej denne betänketid förr än fienden är öfwer ost — dä är all öfverläggning fäfäng — tagom dä häldre samfält til wapen — eller emottagom med manligt lugn öfwermagtens gifna lagar. I fall denna min anmälan winner Tit. bifall, anhäller jag om proportion; i annat fall utbeder jag mig det omdöme, som en redlig med bor - 318 Den i. ö^unri. borgare (äfwen wid sine misitag) har någon rätt at wänta af tänkande och wäroigt sinnade Medbroder. Begärdes pa bordet.
Jag skulle tro att det rättaste vore, att till en kommande lid uppskjuta en reglering af provincial-Iäkarnes löner, så att de blifva olika efter olika stationer. Detta fordrar dock närmare förslag, såvida principen skulle antagas. Med afseende på orternas rättigheter och billiga anspråk vore detta rättvisast. Under sådana omständigheter kan jag icke tillstyrka den höga aflöning, som nu blifvit begärd, utan tillstyrker jag bifall till StalsUtskts förslag. H. Ex. Hr Gr. Posse: Jag tror att ändamålet med det ifrågavar. anslaget är att för landsorterna bereda ett större antal läkare. Om Utsk:s förslag bifalles, och således aflöningen inskränkes till 2Öo r:dr, med villkor att extra provincial-läkarne skola kunna innehafva andra tjenstebefattningar, blir följden troligen ingen annan, än att bataljons-läkare i allmänhet blifva extra provincial-läkare och få åtnjuta detta anslag. Jag för min del, jemte det jag förnyar min hemställan att enahanda anslag, som PresteSt. beslutat, måtte beviljas, ingår gerna på det af Utsk. i dess första betänk, föreslagna villkor, att extra provincial-läkare-sysslan ej må förenas med annan tjenst, hvarigenom ändamålet vinnes att få ett större antal läkare för landsorterna. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då det blifvit begärdi, att frågorna vid propositionens framställande måtte delas, ville han först framställa propos. rörtde lönebeloppet samt antalet af de nya lönerna, och derefter ang:de de vill-, kor, som dervid kunde komma att fästas; hemställandes Hr Landtm, nu, om R. o. Ad. behagade bifalla StatsUtsk:s i utlät. N:o ig3 afgifna förslag, rör:de beloppet af lönerna för extra provincial-läkare samt antalet af nya sådana löner. Ropades ja och nej. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Gr. Posses förslag, att lönebeloppet för extra provincial-läkare bestämmes till 4^0 r:dr, och att 8 nya löner för sådana läkare anslås.
Glasoeh Porcellains-Försäljare, i Två Glassér: Första Glassen •..*.•• Rtdr 10: — Andra dm .. — 3: — Gårdfarihandlande på landet, äfvensom sådane Contingentoch andre Borgare ifrån Städerne Borås och Ulricehamn, som idka gårdfarihandel, så framt denna handel kommer alt fortfara, i Sex Glassér: Första Glassen .. R:dr 30: — Andra d:o — 25: — Tredje d,o .. — 20: — Fjerde dm — 15: — Femte d:o .. — 10: — SjetLe d.:o . 5: — Hv arförutan de, som ega att sjellve eliel' genom ombud idka berörde handel, för hvarje person skola erläggga: Vid resor till utrikes ort (med undanlag af Aorrigc) R;dr 30: — Denna afgift skall uppbäras af Lauds-Secrele ra ren, dä pass meddelas, och i behörig ordning redovisas, enligt den conlroll, som at vederbörande embetsverk kommer att bestämmas. Gästgifverietpå landet utgöra Bevillning efter värdet, lika med (»frige hemman och lägenheter, men taxeras för näring och rörelse efter belägenheten, utom bränvinsminulerings-afgift i Atta Glassér; 30 Bil. till Bev.-Vlslcoltets Betänkande, N:o 11. Första Classen .. R:dr 30: — Andra d:o — 20: —- Tredje d:o .. — 15: — Fjerde d:o .. — 10: — Femte d;o .. — 5: •— Sjette d:o — 3: — Sjunde dm — 2: — Åttonde d:o .. — 1: 16. På de ställen, der gästgifveriet emellan flere är fördeldt, delas äfven ofvanstående afgifter emellan dem alla, efter den andel, de i gästgifveriet ega.
Ständers Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotts Vieman d. 4 Juli 1815. S. D. Företogs till pröfning ett af Utskottets sammansatta Beredning afgifvet Betänkande, i anledning af väckt fråga* öm en mera utvidgad Handelsfrihet m. m. <• - m - Herr Borgmästaren Holm anförde* att Hr Borgmästaren, i anledning af Borgare-Ståridets genom Protccolls-Utdrag meddelade föreskrift, i frigart om ea utvidgad Näringsfrihet, ansåg Bor» Den 14 Juli, Borgare-Ståndets ledamöter icke eller kunna deltaga i nägra öfverläggnirigar eller beslut närvarande ämne, sorn rörer Borgare-Ståndets privilegier ; hvaruti Borgare-Ståndets öfrige Ledamöter instämde. Herr Grefven och Ordföranden föreslog, att, till vinnande af mera redighet vid beslutens fattande, Beredningens Betänkande punktevis skulle till afgörande företagas, hvilket af de trenne i öfverläggningarna deltagande Ståndens Ledamöter bifölls. Proposition framställdes i anledning häraf, å bifall till Första punkten af Beredningens Be» tänkande om en fri inrikes Handel med Landets producter. Herr Prosten Fellenius anmärkte, att orden Landets producter i Betänkandet borde för mera tydlighet till Landtrrianna producter förändras, emedan X^andtrrianiien annars kunde taga sig anledning , att utsträcka denna rättighet äfven till Stadens Handelsvaror. Herr Grefven o,qh Ordföranden förnyade ater Propositionen å ofvanttämnde punkt, sådan den i Betänkandet finnes upptagen; hvilken Proposition med Ja och Nej besvarades; och sedan votering härom blifvit yrkad; framställde Herr Grefven och Ordföranden följande justerade Voterings-Proposition: Den som bifaller för sta punkten af lieredningens Detänkaride skrifver. Ja; den det ej vill, skrifver Nej. Vinner Nej, införes i Redactionen orden Landtmanna-varor och producter, i stället för Landets producter. Votering
Anslaget af i5,ooo It:dr åter kan så mycket mindre vara någon ersättning för Centonal, sorn PensionsInrättningen aldrig egt någon andel deri, utan är detta anslag ett Inrättningen beviljadt årligt penninge-understöd, hvilket icke utgår utaf någon viss uppbörd, utan är, lika med andra StatsUtgifter, i RiksStaten uppförd t. Utom andra nyttiga ändamål, som med PensionsInrättningen åsyftats, har säkerligen, såsom hufvudsakligt, äfven ingått i beräkning, att, genom en sådan stiftelse, StatsFörvaltningen skulle, emot ett årligt bidrag, kunna i en framtid befrias från allt bestyr med sådane Statens Embetsoch Tjenstemaus pensionering, hvilka, enligt gällande Författningar, kunde göra anspråk på understöd utaf allmänna medel, när de, för ålderdom och sjukdom, blefvo oförmögne lill tjenstgöring. — Och då ett sådant understöd aldrig kunnat komma i fråga, att Städernes Embetsoch Tjenstemän tilldelas, så visar det sig ganska klart, att Inrättningen icke blifvit stiftad för andre, än Statens B e t ä n k a n d e 11, N:o 289. 413 egne Embetsoch Tjenstemän, hvilka utaf Allmänna medel uppbära sine Löner. De uti InterimsDirectionens underd. Utlåtande framställda åsigter, i afseende på svårigheterne af flera slag, hvilka skulle möta Städernes Embetsoch Tjenstemäns intagande såsom Delägare uti Pensionslnrättningen, har Utskottet också för sin del icke kunnat annat, än, såsom välgrundade, gilla och godkänna. Och som, på de af InterirnsDirectionen utvecklade skäl, Utskottet fullkomligen delar Directionens yttrade öfvertygelse derom, att en utsträckning i antalet af Delägare skulle snarare leda till skada, än till förmån för Inrättningen och dess redan varande Delägare; så anser sig Utskottet icke kunna tillstyrka bifall å Hr Arosenii motion. Reservation: Af Hr CommerceRådet Santesson: Emot detta StatsUtskottets Betänkande nödgas jag anmäla min Reservation.
När dertill kommer att Häradshöfdingarne äro de ende Civile Embetsman , som icke bestås Skrifvare-hjelp och de fläste äro nödsakade att till sitt biträde hafva 3:ne Skrifvare ; så tror jag att om allt detta hos Stats-Utskottet kommit i öfvervägande Stats-Urskottets yttrande bordt blifva mera i enlighet med Lag-Utskottets Utlåtande. Jag öfverlemnar likväl till Ridderskapet och Adeln att bedömma om Stäts-Verket med - Den ii April. gifver att någon Löneförbättring kan Häradshöfdingarne tillgodokomma. Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde . om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla Stats Utskottets i frågan om Löne-förbittring meddeldte yttrande s^tnt gilla Lag-Utskottefs hemställan , att Riksens Ständer matte hos Kongl. Maj:ts i underdånighet anhålla det Vederbörande kunde om rätta förståndet af Kongl. Majit Nådiga Skrifvelse tili Dess och Riisets Hof-Rätter af den 16 Augusti igiy underrättas. Bifölls. Företogs till pröfning Allmänna Besvärsoch Oeconomiae-Utskoffets under den N:o 77 afgifne samt den 7 dennes på bordet lagda Betänkande, rörande ändring af Tjenstehjons flyttnings-tid. Herr Oxehufvud, Bo, hade inlemnat ett Memorial hvilket upplästes, så lydande: Med anledning af Riksens Höglofl. Ständers Oeconomiae Utskotts Betänkande, rörande den af mig föreslagne granskning och förbättring af Igoy års Lego Sradga; så får j3g härmedelst vid detsamma vördsammast göra följande anmärkningar. 1:0