Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer godkänd, hvarunder Utskottet likväl icke ansett sig böra densamma nedsätta och än mindre Bevillningen alldeles borttaga. X följd häraf och derest denna nedsättning - Den 17 Juli. 3435 sättning af Riksens Högloft. Ständer godkännes , kommer Revillningen för Skål-Véstgöthar, sorn idka Gårdfari-handel , att indelas i 4 classer, nemligenr Första Classen » 15 R:dr, And ra Classen - » * jo — Tredje Classen * - 5 Fjerde Classen - 3 Vid 5 Morn, har Herr Grefve Henning Gyllenborg anmärkt , att som Röterings skyldigheten, der den utgöres,'ärligen skall vida öfverstiga beloppet af n JR dr, Sorn blifvit bestämdt förde hemman, hvilka frän Rote-afgift njuta frihet, sa borde ock berörde afgift i mån deraf höjas. Detta belopp är likväl enahanda med hvad år 1813 blifvit stadgadt, och något ökadt behof har ej föranledt till afgiftens förökande. I öfrigt och som Röterings skyldigheten är i särskilta orter olika tryckande, i anseende till ett mera eller mindre inskränkt antal hemman , som i hvarje Rote deltager; så saknar Utskottet ali förnyad ledning för ett annat omdöme, än som år 18X2 i denna del bestämt Riksens Högloft. Ständers eget Beslut. Genom bifall till den anmärkning, som vid. gamma Morn. blifvit gjord hos Vallofl BorgareStåndet , om redactionens föreslagna förändring, angående RegementsOfficerare-boställens skyldighet att i krigstid vidkännas enahanda Rotefrihets-afgift, skulle den orättvisa komma att äga rum, att afgift stadgades, äfven af CompagnieChefs-boställe j som af Regements-Officerare in»ehafvas, då likväl enligt gällande Författningar til!
Hvilken voteringsproposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs. Sedan 43, 44, 45 och 46 §§, i Riddarhusordningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan tre qvart till 2 eftermiddagen och fortsattes sedermera; hvarunder Herr Grefven och LandtMarskalken öfverlemnade klubban till Grefve Frölich, David Harald, samt bortgick Efter voteringens slut, och sedan en voterings-sedcl blifvit undantagen och förseglad, XK'« 18 Augusti f. >n. 617 samt de öfrige voterings-sedlarne öppnade, befunnos rösterne hafva utfallit, sorn föijer: Ja 46. Nej __ 52. I följe hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och Ordföranden förklarade, det Ridderskapet och Adeln således beslutat, att, ehvad den af Bevillningsutskottet föreslagne Tulltariff komme, att af Ridderskapet och Adeln godkännas oförändrad eller med modificationer, det tillägg dock dervid borde äga xum, att Riksens Ständer skulle hos Kongl. Jvlaj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t efter vederbörandes hörande, täcktes, enligt de af Riksens Ständer fastställde grunder, vidtaga den nedsättning af Tulltariffen, hvartill oraständigheterne kunde föranleda. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan ett qvart till 4 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. 6i S Sen iS Augusti t. ni Måndagen den 18 Augusti. Plenum klockan half till 6 eftermiddagen. Upplästes till justering och godkändes följande ExpeditionsUtskottets insände Förslag till Riksens Ständers underdånige skrivelser tili Kongl. Maja: Angående prägling af så kallade Jubel - Riksdaler. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse om uppförande på Indragnings-Stat af 3:ne LärareLöner vid SkeppsGosse-Scholan i Carlskrona.
Ja, äfven om detta vårt hem var ringa i jämförelse med det närvarande, där man måhända mera tänker på priset och elegansen af hvarje möbel, hur var dock icke hvarje särskildt bohag i detta försvunna eden så med vår barndom sammanväxt, att det utgjorde liksom en del af vår egen lilla historia. Den gamla länstolen, den nötta bibeln, ur hvilken hvarje afton ett kapitel lästes, morfars kyrkkäpp, som så ofta fick agera som ridhäst åt de små, det gamla dalkarlsuret, vördadt i åminnelse, som tronade där i sitt långa fodral och med sitt entoniga knäppande städse var verksamt att utspinna den lefnadstråd, som snart skulle leda de jollrande och lekande små ut från deras lyckliga Eldorado; allt hviskade om dyrbara minnen, så dyrbara, att dessa i och för sig så värdelösa ting outplånligt inristats i barnahjärtats helgedom. Men » sie sind vergangen, die schönen Tage in Aranjuez »; de hafva gått, dessa dagar, och tagit med sig så mycket af den oskuld, den renhet och glädtighet, som ut99 Men hvad? Där är ej som förr. Björken står kvar, men dess löf äro icke så vackra som förr. Ängens blommor dofta ej så ljuft som förr. Jo, visserligen, allt är som förr: barnen — en nyare generation — leka och jollra därinne, lyckliga, glada, sorgfria. Men det är vi, som, lockade af lifvets hägringar, flytt bort från vår barndoms lycka. Skola vi då ännu en gång kunna på jorden bygga oss ett hem, där glädjen och sällheten råda, så måste grunden därtill läggas, ej utom oss, men i vårt hjärta. Och sättet därför är oss anvisadt i de sköna orden: » värden såsom barn! » Följes denna maning, så skola än en gång portarne slås upp till ett barnahem, större, härligare och saligare än fordom, ett hem af frid, oskuld och glädje, ett hem, som man aldrig mer behöfver lämna. K. A, Hagström.
Del utaf nämnba frebtttö för Sfta* nufaftur*bi|font*fonbenö förvärfning; 5:o af famina bag, angåenbe arfmoben åt tre npa ^ebamöter i Sagbe* rebntngen; 6:o af famina bag, angåenbe befrielfe för Softa m. fl. focfnar i Stnfö* pingö ©tift från ittgöranbe af ©ocfengångé*fpanmål till ©fole*Särare t ^löe* fkrmif; 7:o af ben 2 Honembei* f. «., angåenbe tiben för afktnnanbet till Dufö* gä(Dö*^ontoret af öfmerjfotten å ©tatomerfetö infomjter; 8:o af famina bag, angåenbe Dllongälbenö uppgöranbe; 9:o af famina bag, angåenbe uppl)öranbe af ben f. f. 3puomanejfatten i $Sol>ué £än; a 6 I0:o af famina Dag, angåenDe neDfättning i Den för $acfjerné*ttUnmf* ningen utgåenDe tionDe*afgift; ll:o af Den 9 november f. «., angåenDe
Jag vill ingenting ha! BENGT. Men du håller mig ju sällskap? MARGIT. Alltid, älskade, hvad du vill! BENGT. Nej, hvad du vill! (De sätta sig.) BENGT äter. ty kornet står i skyl... Jag skulle egentligen ha varit ute på åkern i dag, MARGIT. nu Gif oss vin, gosse! Njut stunden, var lycklig en dag; du har ju tjenare, som sköta dina sysslor! BENGT. O nej, nej, tala inte om dina åkrar nu! Inte Denna dag är glädjens! Margit! (Stiger upp, lyfter en bägare och faller på ett knä.) Jo, de sköta sysslor! Nej, bort med mullen! Jag dricker din skål, på knä, 31 söm din riddare! Låtom oss göra lifvet till en fest, låt mig alltid vara din älskare, som längtar efter dina händer, då de vilja lägga sig på våra skuldror och trycka oss i stoftet. Din skål, älskarinna, till din lycka! MARGIT. ögon som blomman efter solen! Bort med lifvets tunga Tack, min allra käraste, för dina ord! Låt mig aldrig bli din hustru och trälinna och blif du aldrig min husbonde och man. Min riddare och älskare, din skål! BENGT reser sig och sätter sig beqväm att äta. Tack! MARGIT. Det är roligt att se dig spisa! BENGT. Du vill icke spisa! Det är en högst förträfflig kalf. MARGIT. Hu, så du talar! Gif oss vin, gosse! (Till Bengt.) Hvar har du fått den vackra pilten ifrån? BENGT. riddarseder. Hvad skola vi roa gästerna med? MARGIT. Fåfänga föräldrar ha skickat hit honom att lära En jagt kanske! BENGT. han blåser upp till sadling! Det skall bli härligt Det är bra! Hofmästare, säg åt stallaren att 32 att få frisk luft, och så kan jag få kasta ett öga på mina arbetare! HOFMÄSTAREN går. MARGIT. Låt arbetarne hålla fridag i dag, för min skull! BENGT. Fridag? Midt i arbetstiden? Nej! MARGIT. Du nekar mig inte min första begäran? BENGT.
Nio 13, angående löneförhöjningar åt åtskilliga Riddarhusets tjenstemän. R, o. Ad. åtskiljdes kL Vj 1 em In fidem, O. Brakel, Lördagen den 7 April 186(1. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 4 Frot.Utdrag för den' 4 dennes och Pleni-Frot. för den 15 sistl. Februari f. m. Hr Liljenstolpe, Axel Fredrik, anförde skriftligen: På det lifligaste interesserad, att ej den med mycket besvär oöh kostnad från byggnaden frigjorda platsen omkring Riddarholms - Den 7 April. 23 kyrkan, eller den tomt, hvarest f. d. Geijerska huset »tätt och till en del ännu qvarstår, icke måtte bebyggas, utan, i enlighet med sednaste R. St:rs beslut, helt och hållet afrödjas, — var det med särdeles tillfredsställelse jag förnam, att Hr Adelborg föreslagit inköpandet af Hebbeska huset på Riddarholmen till RiksArkiv. Tillfälligtvis frånvarande i sista plenum, då detta förslag gjordes, har jag, som för flera år sedan tog mig friheten, törhända först, väcka fråga om platsens afrödjande, sedan sista plenum af Hebbeska husets nuvaride egare, eller rättare innehafvare, gjort mig underrättad om han vore benägen att till nämnde ändamål afstå den vackra och välbelägna egendomen, med dess stora, rymliga salar, och, med vanlig beredvillighet att göra godt samt för att bidraga till vår vackra hufvudstads förskönande, förklarade han sig dertill villig, så framt icke husets fideicommissnatur lägger deremot oöfverstigliga hinder. Hen summa, som är af K. M:t uti den Nåd. Proposin föreslagen att användas till nytt RiksArkiv, jemte den årliga hyran kapitatiserad, upgår till nära 200,000 rdi; härför samt med försäljnings-summan af det nuvarande RiksArkivet, tror jag en prydlig och kostbar byggnad skall kunna åstadkommas.
Den sålunda tillämn ide kommunikationsanstalten har likväl sedermera, ined afseende å nödvändigheten af de å elfven transporterade effekternas omlastning för jernvägens begagnande, ansetts icke skola åt allmänua rörelsen bereda de dermed åsyftade fördelar eller motsvara Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 115. 53 dess behof, och företaget har, i följd häraf, icke kommit till utförande. Men då förslaget om åvägabringande af en oafbruten kommunikationsled utefter Luleå eif innefattar en fråga af stor betydelse för denna landsorts framtida utveckling och ekonomiska förkofran, hafva undersökningar på enskild bekostnad egt rum, angående möjligheten att medelst anläggning af kanaler med lutande planer åstadkomma en sammanhängande farled förbi Hedens och Ede forss ar; hvarefter och sedan detaljerad arbetsplan härför blifvit af Löjtnanten vid Vägoch Vattenbyggnads korpsen, R. Schough, upprättad, dervid företaget beräknats lill en kostnad af 1,500,000 R:dr, hvaraf 221,500 R:dr för den erforderliga rörelsematerielen, beslående af bogseringsbätar och pråmar, intressenterne i förelaget, uti en i Augusti månad sistlidet år genom E. K, Maj:ts Befallningshafvande i länet lill E. K. Maj:! insänd ansökning, i underdånighet anhållit, del E. K. Maj:l läcktes till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition, att en summa, motsvarande den för anläggningen och rörelsemalerielens anskaffande beräknade kostnad af 1,500,000 R:dr, måtte anvisas, för att genom Statens försorg användas till ifrågavarande företags verkställande, eller ock att, om detsamma ansåges icke böra af Staten utföras och för framtiden handhafvas, hela kostnadssumman mätte såsom anslag utan återbetalningsskyldighet öfverlålas åt det bolag, som för ändamålet kunde varda bildad). Efter det Styrelsen för allmänna Vägoch Vattenbyggnader, uti dess före innevarande riksdag till E. K. Majit algi
Htvilket allt, säsom WI det af fri wilja och efter moget öfwerwägande b»flu.'il, WI alltsä bekräfte med Märt' namns egenhändig understIfwande, och med liflig Ed, att WI Mdant efterlefwa och fullgöra skole: Sä sant mig Gud hjelpe till Lif och Själ, Dessa handlingar sades pä bordet, Derefter äterfom Riddcrskapct och Adelns Des putatkon under anförande af Grefwe cie Is Oae iie, som gjorde redo för sin beskickning, förmälandet der» jämte, att Preste - Ständes redan förchait det ena af de mäl hivaröfwer Deputatjonen medfört Riddeistapcts och Adelns besiuk, neml. om Bonde - Ständets omöst» ningsrätt inom Danquen, sanit att Ständct denna fräga i likhet med Ridderstapet och Ädeln bifallit, Herr L a n d t. M a r s k a l k e n tillkäns »agaf att Herr kecklin, Jokan ^6»Ip>k, anmält sig ,att fä göra nägra anmärkningar wid Bewillningslltstottcts Project till fördelnings - grunderna, Herr k saklin uppläste derpä följande; Högwälborne Herr Grefwe och Landt - Marskalk, Högloft. Ridderskap och Adel! Det wore att handla orättwist, ja det wore WM? billigt, ats i det strängaste gransta ett sädank Den 12 October. 4^33 arbete som Bewillnings - förstagct, det hwarken är eler blir mia afsigt; mä hända blir dek likwäl icke anmärkning» - fritt, eller utan anmärkningar mer eller mindre grundade, sädant är alltid oskilj-gtigt wid alla menskliga företag, ju mera ämnet är af wigt, ju mera wäcker det uppmärksamheten; och säd?.nt är helt naturligt, jag inser och känner hela widdén och swärighcten att
Siiri/velse, N:a 4. nans räkning förfärdigade och enligt de grunder för profning, som E. K. Maj:t kunde finna lämpligt att för kanoner al så grof kaliber bestämma, approberade samt derefter levererade, hvarje sådan kanon af Kronan betalas med 15,000 R:dr, deraf tillverkaren erhåller kontant 12,000 R:dr och återstående 0,000 R:dr innehållas för amorterande af det meddelade förlagslånet; 2:o alt tillverkaren, derest han i öfrigt fullgör de bestämmelser, som i det blifvande kontraktet om leverans af ifrågavarande 30 kanoner kunna stadgas, icke är skyldig att på annat sätt, än genom ofvanberörda afdrag å den betingade betalningen förde kanoner, sorn enligt kontraktet till Kronan levereras, det erhållna lånet återgälda; och 3:o att, i händelse aftal framdeles skulle komma alt med tillverkaren träffas om leverans af ännu större kanoner, förberörda vilkor i öfverensstämmelse dermed rättas. Och har, — under förmälan att, enligt de uppgifter, som i officiel väg ingått, tillverkningskostnaden i Nord-Amerikas Förenta Stater för kanoner af den kaliber, hvarom här vore fråga, utgör mera än 20.000 R:dr, i jemförelse hvarmed det pris, som af Finspångs styckebruksegare nu sednast betingats, icke syntes obilligt, — E. K.
Obligationerne komma alt utgifvas å Riksdaler Riksmynt, motsvarande {.-dels Riksdaler silfver, enär, med decimal-systemets tillämpning pä rikets mynt, berörda räkne-enhet numera blifvit fastställd; hvarjemte och då, med hänsigt till den obligationerna åtföljande ouppsägbarhet samt deras möjligen långa tillvaro, innehafvarne måhända komma att anse del för sig betryggande, att obligations-beloppet jemväl i silfver eller speciemynt utsätles, sådant ock synts Rikets Ständer under nuvarande för - 654 Expeditions-Vlskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 20 S. hållanden destoniera lämpligt, som flera olika mynlbenämningär inom landet vanligen förekomma och ett nytt myntsystem blifvit af E. K. M:t och Rikets Ständer antaget. e) siats-anslag för ränleliqviderna och kapital-amorteringen: För att åt en i vidsträcktare omfattning och för längre tid å Statens vägnar skeende upplåning bereda önskad framgång samt åstadkomma ett allmänt och fortfarande förtroende lill Statens både vilja och förmåga ali fullgöra de förbindelser emot längifvarne, som den härvid sig ålager, har det vid dylika Iåns upptagning visat sig synnerligen angeläget, alt dessförinnan särskilda och för verkställigheten af ej mindre de årliga ränte-ulbetalningarne än den utlastade amorteringen af länets kapital-belopp fullt tillräckliga och ovilkorligen tillgängliga medel varda anvisade och uteslutande för sådant ändamål alsalia. Enligt Rikets Ständers åsigt skulle derföre en så osäker och tillfällig samt till sitt belopp på förhand så obestämd tillgång, som de framdeles uppkommande öfverskotten å Stals-verkets årliga inkomster, ej kunna uppfylla de med en ränteoch amorlerings-fond afsedda syftemål; hvadan och dä en nyttig och nödvändig befunnen samt fördenskull vidtagen upplånings fortgång eller inställande ej eller synes böra bero utaf förslagsvis skeende beräkningar af slats-inkomsternas öfverskott, Rikets Ständer anselt sig icke kunna bifalla hvad E. K.
Tager man nu i betraktande att 755 tunnland god jord genom utdikning af denna mosse kan beredas desse mindre hemmansinnehafvare, så ligger väl både rättvisa och billighet deruti att Staten till någon del bidroge till arbetets utförande, aldra helst som Rikets öfriga provinser blifvit hugnade med understöd i dylika frågor. De handlingar, som för frågans vidare utredning erfordras, finnas uti Vägoch Vattenbyggnadsstyrelsen att tillgå och vill jag dem Utskottet tillhandahålla, och finnes frågan för öfrigt anförd uti Bilagan N:o 5, pag. 62, till Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof. Af nämnda anledning vågar jag nu föreslå, att Rikets Ständer för sin del måtte besluta att delegarne i Långebro mosse måtte såsom statsbidrag utan återbetalningsskyldighet eller som anslag erhålla 9,000 R:dr R:mt samt såsom räntefritt lån 8,351 R:dr 40 öre R:mt, att återbetalas med A:del per år beräknadt. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålies. Stockholm den 14 November 1865. E. J. B,udberg, från Calmar län. N:o Af Eljas Per Olsson från Stora Kopparbergs län, orri andag för omläggning af vägen emellan Komtillmåtta gästgifvaregård, i Gagnefs socken och Rågsvedens gästgifvaregård i Äppelbo socken i nämnda län. Vid betraktande af de flerfaldigt behofven inom den fattiga landsort, för hvilken jag är befullmägtigad att föra talan vid detta riksmöte, måste jag vända mig till Rikets Höglofliga Ständer med anmälan om ett af de vigtigaste, nemligen om landsvägens från Komtillmåtta gästgifvaregård i Gagnefs socken till Rågsvedens gästgifvaregård i Äppelbo socken omläggning, så att backar och bergshöjder må 318 Motioner i Bonde-Ståndet !8b'5. N:o 222. kunna undvikas och forslingen af från de nedre och bättre lottade socknarne erforderliga föx-nödenheter inåtte blifva i möjligaste måtto högst behöfligt lättad.
Jag har aldrig afsett R. Stms nu varande gemensamma öfverläggningar, utan jag har sagt, att den största olägenheten inom representationen är den, att Ständerna icke öfverlägga och besluta gemensamt. Det är just fyrdelningen, som förorsakar alla de olägenheter, hvarom den värde talaren ordat. Om man kunde genom en enkel arbetsordning sammanföra de 4 Stånden, så skulle många fördelar vinnas; men jag har dervid ingalunda tänkt på de nuv:de gemensamma sammanträdena. Hr v. Ehrenheim: Med ännu mera skäl, än den siste värde talaren, ber jag R. o. Ad. om förlåtelse derför, att jag upträder för tredje gången. Jag ber att få fästa Gr. Lagerbjelkes upmärksamhet derpå, att han genom sitt sista yttrande afser en total ombildning af vår representation. Vi veta att man under 20 år framlagt förslag till en sådan åtgärd, utan att något ändock i den vägen lyckats, och till och med kan denna fråga nu mera icke påräkna något intresse inom pressen. Att den tid kommer, då den dock åter skall omfattas af det allmänna intresset, betviflar jag icke; men att tidpunkten ännu icke är inne för att genomdrifva en sådan förändring, som Gr. Lagerbjelke påpekat, det anser jag vara obestridligt. Frih. Raab, Adam Christian: Den siste värde talaren har bedt om tillgift derför, att han upträdde för tredje gången. Jag får anhålla om ursäkt att jag upträder för första gången, utan att hafva noga genomtänkt saken. Likväl slår den an på mig, och jag tror att det vore en ganska nyttig förändring, om den kunde genomföras. Gr. Lagerbjelke har sagt, att om man går en oriktig väg, kan det föranleda till uplösning af alltsammans. Jag tror, i likhet med den siste talaren, att representationsfrågan ännu en gang skall upväckas till förnyadt lif. Men agitationen derför blir då starkare än förut, och det torde då icke blifva så lätt att hejda stormen. Jag tror derföre, att man bör antaga sådana mindre förändringar, som kunna förbereda den stora reformen, Jag Den 8 Augusti. 87 tror, att detta är just ett af de sätt, på hvilka man förekommer den af Gr.
Man känner hvad Danmark förtjena!' med denna slags afsättning, och fastän jordmånen i Sverige icke kan jemföras med Danmarks, som täflar med Europas fruktbaraste länder, är den Svenska jordmånen långt ifrån alt vara otacksam, och Svenska landtmannen kan, såvida han begagnar jordens resurser och den undervisning nyare jordbrukslheorier anvisa, nöja sig med verldsmarknadens pris, och beviset derföre bernias af det förhållande att Sverige under en längre följd af år varit ett spanmåls-exporterande land. När nu ladugården hinner intaga den plats, som hittills blifvit densamma förnekad i vår jordbrukshandtering, beredes en export-artikel, som jemte en alltjemt stigande spanmålsexport, bör bidraga alt jemna våra kursförhållanden, äfven med en möjligen minskad export af bergverksoch skogsprodukter. Med de Svenska fabriksvarornas nedsatta pris minskas behofvet af att dels på laglig dels på olaglig väg införskaffa sig de utländska varorna, i följd hvaraf importen minskas, således bör äfven detta förhållande bidraga lill harmoniens återställande mellan export och import, och det ena som det andra förhållandet bidraga att skingra de farhågor som börja yppa sig med afseende på realisationens bestånd, farhågor som icke ega grund äfven om i våra statsekonomiska förhållanden ingen förbättring skulle förutsättas och allt stadna vid det befintliga. När man nu utgår från den öfverlygelsen alt landet i industriel! afseende befinner sig i ett lyckligt framskridande, önskar man naturligtvis ett fortfarande deraf och bestrider allt som bidrager att rubba ett sådant förhållande. Af sådan art äro dock en del af de BankoUtsk:s utlåt, åtföljande reservationer, som vare sig att de härflyta från verklig öfvertygelse, inskränktare financiella åsigter eller någon liten biafsigt att åstadkomma politiska förvecklingar utöfva en högst mehnlig inverkan på våra industriella förhållanden. Dessa och dylika meningar äro con amore adopterade af en viss tidnings-redaktör, som här förnekar sin vanligen så säkra Statsekonomiska blick, och trots sitt bättre vetande bidrager till villomeningars spridande bland allmänheten.
Vid det Utskottet ytterligare tagit i öfvervägande den derom väckte motion, att de, sorn dölja tjuf eller gömma tjufgods, äfvensom de, hvilka icke uppenbara hvad dem angående en föröfvad tjufnad är kunnigt, hvarigenom den1 brottslige kan upptäckas och det stulna återfås, borde undergå lika straff sorn tjufven, har Utskottet ansett, att den i 40, 49 och 61 Capitlen Missgernings-Balken lagde grund för bestämmandet af det ansvar, som desse genom berörde handlingssätt sig ådraga, innefattar en fullkomlig ledning för Domaren, huru de i hvarje fall böra anses; Och då ganska skiljaktiga omständigheter uti nämnde afseende nödvändigt måste förekomma, föranledande till olika bedömande af berörde handlingssätt, hvarom något i hvarje fall lämpligt stadgande icke J:an af Lagstiftaren meddelas, måste, efter Utskottets tanka, sådant bedömande endast få bero på Domarens pröfning och urskilljande af hvad den ena eller andra kan mer eller mindre till last ligga; men att antaga hvad Biksdags-Fullmäktigen Berg sökt föreslå, att alla, som bevisligen på minsta sätt äro i en tjufsak inblandade, borde en för alla och alla för eti ansvara för gäldandet af det stulna, anser Utskottet vara oförenligt med all rättskaffad Lagprincipe; äfvensom, utom det Utskottet tror, det den rättighet Berg velat åstadkomma för husbonde, att, utan meddelande af lön, i sin tjenst ett år bibehålla ett tjenstehjon, som för^ 250 Lag-Utskottets Betänk anden'. öfvat hustjufnad, icke skall af någon husbonde Tilija begagnas, då han förmodligen inser det icke vara instämmande med dess säkerhet, att Ros sig hafva en med oredlighet befunnen tjenare, finner ock Utskottet, att denne förökade bestraffning för tjänstehjonet skäligen ej bör äga runi. Hvad s’ut igen rörer det af Riksdags-Full» mäktigen Olof Mänsson väckte, här ofvan omförtnälte, förslag till förändrande af Hagens stadgande uti 10 Cap. q i §.