Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nej, såsom jag redan har sagt, till ungdomens föräldrar och målsmän och till alla utom skolan, hvilka ömma för skolans ungdom men som jag ej på annat sätt kan träffa, vänder jag mig nu just i min egenskap af lärare. Med hvad jag yttrat om skolans pligt och ansvar har jag endast velat motivera det steg jag tagit. Att ett sådant steg tages endast i yttersta nödfall, bör hvar och en begripa. Och derför kunde jag kanske slippa att om sjelfva osedligheten säga mer än hvad som blifvit sagdt. Det borde vara nog, att en lärare på detta sätt träder fram och säger: Så sorgligt står det till bland ungdomen; men utan hemmets och samhällets verksamma och kraftiga bemödanden förmår skolan ensam intet. Men härmed vore dock helt säkert för litet sagdt och ingenting vunnet. Det är nu en gång så, att man allvarsamt stannar endast framför handgripliga fakta – om man stannar alls. Utan att gå in i detaljer och utan att nämna några namn vill jag derför beröra verkligheten på annat sätt än med påståendet, att den existerar. Jag tar då till utgångspunkt bemötandet af tviflares invändningar. Från ett håll får man höra: »Min son måste alltid göra reda för hvart han går på eftermiddagarne och skall alltid vara hemma före aftonmåltiden, så nog kan jag vara lugn för honom och hans umgängen.» En annan målsman upplyser: »Mina barn få aldrig annat än i sina föräldrars sällskap vara ute längre än till kl. 9 på qvällen, så jag har ingenting att frukta för mina barn.» Sådana invändningar äro mycket vanliga och jag vill äfven antaga, att de äro grundade på fakta i så måtto, att dessa förståndiga regler för ungdomen, att vara hemma vid en bestämd tid, verkligen efterlefvas. Ja, jag vill till och med tro, att de äro gällande för de flesta skolgossar, som kunna sägas hafva föräldravård. Men tyvärr, det hjelper så litet. Erfarenheten visar, att man derför långt ifrån har anledning eller rättighet »att vara lugn» och »ingenting frukta». De qvinnor, som äro lastens offer och verktyg äro färdiga till sin afskyvärda handtering hvilken tid på dagen som helst.
Prot, 1840. 5 Sami. 1 Afd, 3 Haft, 1 Bevilbiings-Utskottets Betänkande x N.-o 9» b af Nils Magnnusson fran Calmar Län, alt de så kallade stämmoböter, de der oftast träffade de fattige och obemedlade, måtte nedsättas från 12 sk.. Lill 8 sk., att erläggas af en hvar, som underlåter att sina Kronoutskylder i föreskrifven tid betala, samt att nämnde böter oafkorlade måtte tillfalla socknens fattige; uti hvilken mening någre ledamöter sig förenat, hvaremot Ola Jeppson från Blekinge Län fästat uppmärksamhet derpå, att större delen af Ståndet redan förut uttryckt den Önskan, att ifrågavarande böter borde helt och hållet försvinna. 2:o Från Högvördige Preste-Slåndet: Prosten Thuclens motion, deruti, under anförande, att så kallade stämmo-böter med lika belopp drabbade en person, hvars utskylder uppgingo för året till circa en R:dr, som den, hvilken ålåge i skatt till Staten utgifva flera hundrade Riksdaler och för denne senare ofta kunde vara en vinst att för 12 sk:s Banco höler lå anstånd med utskyldernes erläggande, då deremot för en person, med circa en R:dr i utskylder, beloppet af hans skatt genom nuvarande böter blefve med ± ökad t, blifvit föreslaget: att en sådan beräkning af stämmoböter borde ega rum, att för hvarje utskyldsbelopp till 2 R:dr erlades i stämmo-böter 4 sk.; för utskylds-belopp emellan 2 R:dr och 5 R:dr, 8 sk.j emellan 5 R:dr och 10 R:dr, 12 sk. o. s. v., med 4 sk:s förhöjning på hvarje fy lid t tiotal. 3:o Frän Vällofl. Borgare-Ståndet: Herr C. Berglunds motion, att stämmo-böterne borde bestämmas att utgå med En procent af det debiterade skatte-beloppet, beräknad efter närmast varande 25 å 50-lal i skillingar eller Riksdaler.
Bland bipersonerna förtjäna fröken Åhlander och hr Hamrin särskild uppmärksamhet för deras karaktäristiska framställande af brukspatronens gamla hushållerska och kusk samt i nästan ännu högre grad hr Gränder som den präktigt tecknade prosten, en rättfram hedersman af gamla stammen. H r O. Byström, var mycket rolig som den förlästa docenten Bejer, lafsamlareD. D e öfriga gjorde likaledes sitt bästa och gingo väl in i ensemblen. För iscensättningen förtjänar hr Personne särskildt beröm. Den vackra skogsdekorationen med vattenfallet i tredje akten — styckets bästa akt — framkallade lifligt bifall. Till spelning å Dramatiska teatern har ytterligare antagits ett nytt originalstycke af Anna " Wahlenberg, kalladt » Cendrillon ». Uppslaget till detta stycke är hämtadt från den lilla trefliga skissen » I gåsmarsch », som den omtyckta författarinnan hade införd i Iduns julnummer 1S90. Stycket kommer antagligen att gifvas som förpjäs tiil » Den inbillade sjuke », och dess hufvudroller utföras af fröken Seelig och hr Palme. Tredje kammarmusiksoarén ägde rum i tisdags i Vetenskapsakademiens hörsal, hvilken var fylld till sista plats af en synnerligt intresserad publik, hvilken med det lifligaste bifall hälsade programmets alla nummer. Utförandet var ock i alla delar synnerligen vårdadt, såväl hvad den kända Aulinska violinkvartetten beträffar, som ock hvad angår de båda medverkande pianisterna hr W. Stenhammar och särskildt fröken Sigrid Carlheim-Gyllensköld. Lifligaste bifallet väckte ock den här flere gånger utförda pianokvintetten af Schumann, vid hvilken fröken S. C - G. med synnerlig smak och finess skötte pianostämman. Fröken Annette Essipoff, den framstående pianovirtuosen, välkänd från föregående uppträdanden härstädes, gifver sin första konsert i Musikaliska akademien nästkommande tisdag den 9 dennes. Den rätta. Berättelse från landsbygden af Fanny Chrysander. Prisbelönad vid Iduns stora täfling.
Deremot anser Utskottet den gjorda framställningen om upphäfvande af det, enligt Kongl. Förordningen den ii Maji 17<>5, existerande förbud att vid Skånska Dragon-Regementet remontera med. andra än svarta, s.vartbruna, castanieoch mörkbruna hästar, böra vinna bifall, enär något giltigt skäl för detta förbud så mycket mindre lärer förefinnas, som hästens stvrka, vighet och uthållighet, hvilka egenskaper egentligen bora hos rustningshästar afses, icke äro af dess färg beroende. Utskottet, får af sådan anledning, och då det otvifvelaktigt är både svårt och kostsamt alt alltid anskaffa hästar af ofvannämnde färger, vördsamt hemställa, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj: t i underd. begära, alt, med undanrödjande af omförnaäkte förbud, de Rustande vid Skånska Dragon-Regementet må ega att remontera med hästar af hvilken färg sorn helstHvad härefter angår frågan om storleken af de hästar, som vid Skånska Husaroch Dragon-Regementena böra få antagas, så förekommer härvid, att sedan, genom ofvannämnde Kongl. Förordning af den i i Majt 1795, blifvit stadgadt, att Ryltarehästen borde vara i allmänhet 9 qvarter 4 turn bakom sadeln, oskodd, och att Dragon-hästen skulle hålla 9 qvarter 2 turn, likaledes bakom sadeln, oskodd; så har Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref, den 21 Junii 1806, förklarat, att lätta och viga hästar från 9 qvarter och 2 tums till 9 qvarter och 5 tums höjd, men ej derunder eller deröfver, fingo antagas vid alla Trupperne, med undantag endast af Lif-Regements Cuirassier-Corpsen, hvarest måttet på hästar borde förblifva i likhet med hvad förut blifvit föreskrifvet; varande denna tillåtelse ytterligare bekräftad, medelst Kongl. Resolutionen på Riksdagsfullmägliges från Lyhundra och Sjuhundra Härader besvär, den 8 Augusti i8i5, der det ut - Allm. Besv. och Oecon. Utsk.
Ledamöters vägnar Rudolf Cederström, På Vallöf!. BorgareStåndets Ledamöters På Hederv. BondeStåndets Ledamöters vägnar J, Wegelin. vägnar cinders J son Hyden. G. A. Silverstolpe. Utdrag 124* Den 14 Juli. Utdrag af Vrotocollet, hållet hos konstitutions - Utskottet den 13 Juli 1815- S D. Anmäldes af andra Fördelningen, att vid läsningen af Krigs-Expeditions Protocoller förekommit, att då sjelfva Protocollen till det mesta utgöra blott Diarier och antecknade beslut ofver de mål som i Beredningarna varit utarbetade 1 det, genom bristande data på citerade mål ofta varit förbundet med mångå omgångar, och någon gång, då målen ej i Protocollen varit till sina rubriker upptagna, omöjligt att taga reda på de mål, hvaröfver besluten blifvit fattade Utskottet fann att afdelningen härigenom betydligen varit hindrad i den granskning densamma enligt Grund lagarna ålåge, och beslöt, att till vinnande af rättelse deri, någon anmälan till Riksens Ständer derom skulle göras. X sammanhang härmed beslöts , att äfven nu anmäla den redan tillförene framställda önskan, det Stats-Rådets Protocoller måtte förses med rubriker öfver målen, tecknade i brädden, hvarigenom}, om sådant anbefalltes , Utskottets läsningsarbete så vida kunde lättas, att den stora mängden couranta mål ej allt för mycket behöfde borttaga tiden. Ut supra. Ex Protocollo G. A, Silverstolpe. yord. Den 14 Juli. 1243 Uppläjt kos Samteliga Riks-Stånden den 14 Juli. Vördsamt Memorial! X anledning så väl af inom Utskottet väckta motioner, som till följe af de anmärkningar det Högvördiga Prest - Ståndet vid 1812 års Pi,k$dag sig förbehöll, och nu till Utskottet blifvit remitterade att upptagas och beredas, får Constitutions-Utskottet härmed till Riksens Ständer öfverlemna de förändringar i TryckfrihetsFörordningen detsamma tillstyrkt.
Erfarenheten visar också, att större delen af dem, som fått anslag till fabriker, sällan eller aldrig åstadkommit något af stor och ingripande nytta. Man ser, och det vore ej svårt att anföra exempel, huru ganska betydliga understöd åstadkommit nästan ingenting, då på samma tid samma slag af production genom enskild mans industri kunnat drifvas med mindre kostnad och undersäljas den product, som åstadkommits genom det omtalade understödet. Det nämndes nyss om uliproductionen. Hvad har väl staten gjort för uppoffringar för densamma? Har den väl utlånt några betydliga summor dertill. Jag tviflar derpå. Den har påkostat en och annan resa för personer, för att inhemta undervisning i ämnet. Sådant hade ej kunnat ske genom lån, utan genom anslag, hvilka redan gifvit ett stort resultat och, som jag hoppas, i framtiden skola åstadkomma följder, som man för 10 är sedan icke kunnat föreställa sig. Om på detta sätt gide hufvud titelns medel med lika urskilning användes , är jag säker på, att de skola åstadkomma mera nytta, än om de utlånas till personer, som endast med statsmedel vilja skaffa sig förlag för sina speculationer, och hvaraf man sett mängden ramla. Jag kan således ej tillstyrka ett sådant använrdande af g:de titeln. Utsk. har trott, att den föreslagna tillf ökningen i titeln dels är behöflig, dels skulle blifva af den största nytta, oip det användes på deLta sätt. För att med säkerhet vinna detta ändamål, vågar jag tillstyrka bifall å detta utlåt, och hoppas, att R. o. Ad. ej måtte fästa sig vid en och annan småsak i redaetionerna. Den 38 Maj e. m. Gr. Cron lijelm, Otto Au g.: Jag liar ej deltagit iden föregående debatten, och har ej följt den. Jag ber endast att fä uttrycka min tillfredsställelse deröfver, alt särskildt för jordbruket en summa blifvit anslagen, som kan blifva ändamålsenligt använd. Jag bar begärt ordet derför, att jag särskildt har mig bekant, det anslaget till jordbruksskolan mott mycket motstånd inom BondeSt., och jag anhåller, att Utsk. ej derifrån måtte hemta bevekelsegrunder att frångå ett förslag, som är nyttigt. Frih. Ehrenborgh, Casp. Willi.:
I betraktande häraf har motionären alternativt föreslagit, antingen det Rikets Ständer ville besluta, att Stats-verket nu på en gång skall återbetala till alla tjenstemän, hvilka äro i tjenst, den begrafningshjelp de aftjenat, med förbindelse likväl för hvar och en tjensteman att, i händelse han tager afsked med rätt till pension ur någon pensions-anstalt, derifrån begrafningshjelp erhålles, afstå ifrån sistnämnda rättighet, eller, om detta förslag ej skulle vinna bifall, att vederbörande embets-myndigheter måtte åläggas att, så fort ske kunde, uppgöra förteckningar dels på de tjenstemän, hvilkas sterbhus, vid deras död i tjensten, äro berättigade att utbekomma begrafningshjelp och dels på densammas belopp, samt att, sedan dessa förteckningar blifvit af vederbörande granskade, hvarje tjensteman, som begrafningshjelp aftjenat, skulle erhålla en resolution, som bestämde det belopp, hans sterbhus i sådant afseende egde att af Stats-verket utbekomma. Ehuruväl Stats-Utskottet icke kan bestrida att, på sätt motionären anfört, de embetsoch tjenstemän, hvilka lillträdt sina befattningar efter den 17 September 1851, då Kongl. Majits nådiga kungörelse om upphörande af löne-innehållningar till begrafmngshjelps och nådårs-besparingar utfärdades, derigenom kommit i en förmånligare ställning än de som före nämnde tid blifvit anställde, synes likväl denna omständighet ej utgöra tillräckligt skäl att nu tillerkänna de sednare rättighet att genast utbekomma den begrafningshjelp, som är deras sterbhus tillförsäkrad i den händelse att de aflida under utöfnirigen af statens tjenst eller med pension å allmänna indragnings-staten.
Postgårdarne i Länet äro 40, svarande emot 34 hela hemmantal, hvarförutan flera i sednare tider inrättade brefoch paket-poster forlskaffas genom antagne extra postförare. Gästgifvaregårdarnes antal uppgår på landet till 90, som tillhopa motsvara 511 i hemmantal. Länets fem städer hafva dessutom hvar sin gästgifvaregård, underhållen af staden. Diligens-bolaget fortfar att befordra resande och varor på den landsväg, som genomlöper Länet emellan Slockholm och Götheborg. Strömrensningar till förekommande af vallenofversvämning å odlade eller odlingsbara marker hafva blifvit på flere orter verkställde med särdeles framgång och nytta, synnerligen uti Kullings oell Gäseneds härader, der ordentliga strömrensningsiag af orternas invånare blifvit inrättade och försedda med af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande fastställda reglemenlariska stadganden. 6) Statsbidrag. Deras värdes-belopp å hvarje beskattningsoch pre - 28 stalions-titel utvisas i allmänhet af statistiska tabellerna, särskildt för hvart slags hemman och för hvarje näring. Till upplysning om vissa förhållanden, som härmed ega sammanhung, får dessutom i underdånighet anmärkas följande: Efter roteringsindelningen uppställer och underhåller Elfsborgs Län lill Rikets försvar: af Westgötha regemente, som är indeladt lill cavalleri men afsutit på 30 år 208 man Elfsborgs infanteri-regemente 1,191 — Westgötha Dahls dito, 6 kompagnier 900 — Båtsmanshållet
Kommitterade, hvilka ansett sig böra bland de af Rikets Ständer, enligt reglementets ofvanåberopade <§, med den ifrågasatta förändrade organisationen af Bankoverket åsyftade ändamål i främsta rummet taga i betraktande på hvad sätt ökad beqvämlighet för allmänheten vid dess betjenande genom Banken må kunna beredas, hafva, beträffande insättning eller uttagning af medel på räkning i depositions-afdeiningen, anmärkt, att den nu stadgade ordningen, särdeles vid insättning af sådane medel medförde för allmänheten mycken omgång och tidsutdrägt, som det vore af väsendtlig vigt att i möjligaste måtto kunna förminska. Kommitterade fästa härvid uppmärksamhet derå, hurusom det nu åligger den, som å räkning i nämnde afdelning vill insätta penningar, att först infinna sig på förmiddagen kl. före Elfva uti någon af de i gamla Banko-husets bottenvåning varande expeditions-kassor, för att mot penningarnes aflcmnande undfå kassörens attest att beloppet blifvit för depositions-afdelningens räkning insatt; att vidare bos den tjensteman, som förer kontroll-bok mot expeditions-kassörerne eller så kallad kassa-special låta annotera kassa-attesten; att derefter begifva sig 2 trappor upp i nya Banko-huset, för att till den vid luckan i depositions-afdelningen anställda tjensteman aflemna attesten jemte insältnings-nota i utbyte mot pollett samt slutligen, att ånyo derstädes inställa sig kl. Vi till 2 på middagen, för att, efter upprop, i sin ordning utbekomma nämnde afdelnings bevis att beloppet blifvit för viss räkning insatt.
Kongl. Majds Nådiga Proposition N'.o i 27. 13 \:o 127. Ank. till Exp.-Utsk. d. 20 Okt. 1857, kl. 5 e. m. KONGL. MAJrTS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående pension för framlidne f. d. Presidenten m. rn. Friherre Jacob Ceders troms enka; Gifven Stockholms Slott den 9 September 1857. Sedan f. d. Presidenten i Kongl. Majtts och Rikets Kammar-kollegium, Kommendören med Stora Korset af Kongl. Svärds-Orden, Friherre Jacob Cederström den 9 sistlidne Juli aflidit, har hans enka Anna Margaretha Cederström, född von Cederwald, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit om Nådig framställning till Rikets Ständer rörande pensions beviljande åt henne. De till stöd för denna ansökning bilagda handlingar utvisa hufvudsakligen, dels att Friherre Cederström, född år 1782, varit från sin tidigaste ungdom anställd såsom krigare i fäderneslandets tjenst, hvarunder han bevistat flera fälttåg och till följd af skjutsår förlorat sitt ena ben, samt att han blifvit år 1817 utnämnd till Landshöfding och Militär-befälhafvare på Gottland, år 1826 General-major i Arméen och 1831 President i Kammar-kollegium, från hvilket embete han år 1847 erhöll Nådigt afsked med pension, dels att vid hans död behållningen för enka och barn uppgått endast till 9,746 R:dr 39 sk. 5 r:st. Banko. Med afseende å Presidenten, Friherre Cederströms under en lång tjenstetid ådagalagda förtjenster i flera honom uppdragna vigtiga befattningar samt å det ringa beloppet af den ålderstigna oell sjukliga enkans andel i qvarlåtenskapen, 14 Kongl. Muj:ts Nåd.
Den 10 Mai-s e. m. ■olani cici försl uppgafs, och sådant sorn elei först till Coust.Utsk. ingafs, malle af Ståndet godkännas. Gr. Frölich, David: Den siste värde talaren har hegart propos. till antagande af hvad han kallar sill förslag. Del skulle förmodas, att de, sorn voterade i somras för det då hvilande förslagets antagande, och som i allmänhet förklarat sig hylla principen för allmänna val, borde votera mod Hr von Troil, efter delta skulle närmast öfverensstämma med deras åsigter. Jag får likväl för anin del förklara, alt jag icke kan votera med honom, och tillika säga hvarföre, utan alt dervid gå in i utveckling af detaljer. Jag vill hloll kortligen förklara hvarföre jag icke kan förena mig med det sätt att tillämpa den allmänna valprincipen, sorn Reformvännerne auvändt. Felet var egentligen redan begånget vid förra riksdagen — någonting som jag först sedermera märkt — nemi. alt man med termen samfällda val helt och hållet uppoffrat allmänna valrätten. Verkningarne af della misstag alt förvexla rätt med sätt har nu tydligare framträdt i den utveckling deraf, ■sorn Reformväunernc företagit. Helt andra och mot allmänna valrätten stridande principer, såsom den af förmögenhet och hildning, — hvaraf den ena är crkändt materiel och den andra ofattlig och inpraktikabel, — hafva insmugit sig under slöjan att votera samfäldt om valmän. Den politiska eller medborgarerälten alltså underordnad andra sociala distinctioner, ehuru den förra är naturlig, medfödd och oförstörbar, under det dc sednare äro eventuella, vanskeliga och obestämda. Delta och flere misstag hafva Reformvännerna begått, ulan att marka det, emedan de framför allt ville jemka sig efter andra meningar. Att de icke fä skörda ens någon lack för sin medgörlighet komma de väl alt framdeles sjelfve få erfara, enär deras förslag i alla full är oantagligt af de högre dussenia just genom det samfällda valsättet.
Norriges bidrag utgöres med 15,000 Norrska speciedaler, motsvarande omkring 40,000 r:dr Svenskt b:eo, under det att Sveriges bidrag uppgått till nära 200,000 r:dr b:co. Då nu öfverläggningen förklarades vara slutad, tillkännagaf H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., det han, i anledn. af Gr. Cronhjelms begäran, skulle i afseende på förevarande l:sta punkt framställa 2:ne särskilda proposrr och nu först finge hemställa, om R. o. Ad. behagade bifalla den del deraf, som angick nedsättning i nu stadgade afgift till Hand. o. Sjöf.fondeu. Ropades nej. Propos. till afslag å denna del af första punkten blef derefter framställd och med ja besvarad. Vidare framställdes propos. till bifa11 å sednare delen af första punkten, ang:de reglering af Norrska statens andel i de samfällda kostnaderne för Svenska och Norrska handelns skyddande, hvilken propos. besvarades med starka nej, blandade med åtskilliga ja; hvarpå äfven denna sednare del af lusta punkleu af R. o. Ad. blef afslageu. 2:dra punkten, m. m. Hr Fåhraeus: I anledn. af R. St:s vid sist förflutna riksdag gjorda enahanda und. framställning, behagade K. M., vid föredragning af ärendet, i nåder förklara, alt, sedan K. M. kommit i tillfälle att ronde den till Euionscomiteens handläggning Den 4 Januari e. m. 39 remitterade fråga, om bidrag till den för Sverige och Norrige gemensamma Hand.- o. Sjöf.fonden, fatta nådigt beslut, K. M. framdeles, efter sig företeende omständigheter, ville tillse, om och i hvad man en reglering, ledande till besparing i förvaltningen, må kunna, i afseende å de Convoycommissariatct uppdragna åligganden, vidtagas. Häraf är en följd, att sedan Unionscomiteens förslag nu inkommit och frågan om Norriges bidrag till Hand.- o. Sjöf.fonden med det första kommer att till slutlig behandling företagas, äfven den af R.
– Godnatt, mitt älskade barn, – sade prostinnan rörd, sönderkramade en tår i ögonvrån, och omfamnade Anna, som, befriad ifrån krona och slöja, i den fina, hvita nattdrägten, med det glänsande håret bortstruket och till hälften uppfästadt, var skön som en Vestal i detta ögonblick. – Mitt barn, mitt älskade barn; ty jag kallar dig ännu så, du är det likväl för mitt hjerta, ehuru du nu vet att du i verkligheten icke är min dotter, men kärlekens band äro starkare än blodets, och aldrig kunde jag ömmare älskat dig om jag varit din mor. – Ack, mamma, – hviskade Anna med tårfulla ögon och lindade sina armar om fostermodrens hals, – hvarför gjorde du den lyckligaste dag i min lefnad äfven till den smärtfullaste, genom yppandet af denna grymma hemlighet, som lärde mig känna det osaliga mörker, som hvilar öfver min härkomst, och att jag troligen är ett stackars brottets barn, utkastad i verlden, utan hem, utan föräldrar och – Hvad säger du, Anna? Har jag icke varit dig en mor, som, då min kärlek för dig med hvarje dag tillvexte, ofta varit nog svag – och ogudaktig kanhända, att tacka Gud för din egen mors onaturliga hårdhet, som gaf mig, barnlösa, en dotter att älska. – Förlåt, förlåt mig, mamma, jag vill icke mera tänka på hvad du berättade mig. Det förefaller mig som en besynnerlig dröm, och du skall ju alltid älska din Anna, lika mycket, och anse henne som ditt barn. – Alltid, alltid; men nu, godnatt, din man väntar. Godnatt! – och prostinnan tryckte ännu en kyss på dotterns panna; rodnande och stum förde Anna hennes hand till sina läppar; dörren slöts om fostermodren, och Anna var ensam. Det rum, hvari Anna nu befann sig, och som hon och Edvard valt till sängkammare, låg i öfra våningen, med fenster utåt trädgården med en liten balkong prydd med slingvexter utanför; det var högt, tapetseradt med gammalmodigt rödt och hvitt storrosigt kattun och likadana gardiner, hvilka nu voro fördragna för fensterna.