Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Målet, för hvilket jag lefver och verkar, är mitt lands o c h mitt folks väl samt i o c h m e d detsamma de stora rättfärdighetsgrundsatser, som i vår tid så ofta o c h så grymt trampas under fötterna. » Synes det er icke, att ljuset, som dessa ord sprida öfver Eliza Orzeszkos verksamhet, kring hennes egen hjässa sluter sig samman till någonting, som nästan liknar cn g l o r i a? J a g skulle lifligt förebrå mig, o m jag ej här omnämnde, att fru Orzeszko äfven fört kvinnornas talan och kan anses ha brutit väg för kvinnoemancipationen i Polen. JP. JP. I DU N 1895 Den gamla visan ... Lifvets ^hLvar 155 är najaden? Efler en fl var är dryaden? middag. främmande idé af Ellen Bergström, 3 vågen häfver sig intet bröst, Vr suset höjer sig ingen röst. tt f) iana ilar CMed sina pilar jEj mer i rymdernas silfverchar — %n halfdöd, iskall planet är kvar. c jLn rosigt fager ^Aurora drager jEj nattens slöja från österns bryn — tAllt är cn danstlild på morgonskyn. ^ / arcissens trånad tAr rent utplånad. %n torftig blomma vid källans rand 3^Lu står och vissnar i solens hr and. " Och rosor glöda jEj Mf längre röda någon underskön ynglings Mod, Sen Afrodit blef en marmorstod. 3 mörkgrön lager c JBor ej cn fager, ' Varmt älskad f) afne. f) et är förbi f / Vlcd landens högstämda poesi. O c h d å inställer sig saknaden. — s o m oxen, sedan nacken blifvit b ö j d under oket: h a n bär det undergifvet. 3^Cu se vi skuggor och — ingenting. tidning får Sveriges ungdom. en äfven under skolferierna! H o n sörjde den i tysthet. Människorna hon mötte sågo föryngrade ut. — P å andra sidan bron var det tyst och ensamt. I djupa tankar red h o n vägen fram.
Det omförmäldta stycket ur 71 punkten lyder sålunda: ”den del af ofvanberörde 2,100,000 R:dr, som hittills varit använd för belåning af guld och silfver, samt för utlåning med omsätlningsrätt, bör till belopp af högst 800,000 R:dr, i den mån dessa medel varda tillgänglige, och intill dess desamma i och för Privatbankers ersättande kunna erfordras, af Fullmäktige användas, dels i första rummet lill diskontering och utlåning för handel och näringar, samt till kassa-kreditiv, efter den fördelning emellan de serskilda diskont-verken, Fullmäktige bestämma, samt dels till inköp af sådana räntebärande papper, som i 213 § af Banko-reghtet omförmälas.” Genom denna föreskrift skulle Fullmäktige således icke erhålla serdeles stora tillgångar, för upköp af räntebärande papper. Hvilka äro de? Jo, förnämligast Hypotheksföreningarnes obligationer. Hvad dessa föreningar således få mer i kreditiv, få de mindre i försålda obligationer. På kreditiven lärer följaktligen icke vara för dem serdeles mycket att vinna. Men för Banken synes det vara bättre alt hafva obligationer, som snart kunna säljas, än att hafva sina tillgångar fästade i kreditiv. Om det emellertid är så brådtom med beslutet öfver denna fråga, att en återförvisning för ingen del kan medgifvas, så önskar jag åtminstone, att de vilkor, som Hypotheksföreningarnes förespråkare här sjelfva upgifvit, måtte af Ståndet pröfvas och genast bestämmas, mea icke, pä sätt Gr. Lagerbjelke föreslagit, öfverlemnas åt Utsk:s handläggning. Det kunde då nemi. hända, att man erhölle penningar, men tappade bort säkerheten, och jag tror, att man bör begagna så många hållhakar man kan få, och det genast. Jag yrkar emellertid företrädesvis åjerremiss, men, om han icke heviljas, önskar jag att vilkoren måtte här bestämmas.
Hvad Utskottet i 3:dje puncten föieslagit, delar jag lika grundsatser i afseende Beti 11 Maji f m. på tillatelfen för Böjlighet stigare att af värdet af* draga bevislig gäld, ehuru jag önskade att Ut-* Skottet närmare uppgifvit hvad det menar med bevislig gäld, under hvilken rubrik icke annan gäld likväl borde komma i fråga, än intecknad och bevislig; således ensamt den som drabbar Fafligheten och minskar dess värde; men hvad Uijkottet i samma punkt föreslagit för Fordringsägare att på heder och famvete uppgifva inkom flen af fine penningecapitaler, och derföre fjeljve erlägga bevillning, kan jag ingalund» medgifva vara hvarken moraUjkt eller politijkt rätt. I förra fallet] är det orätt att sätta hvarje Långifvares heder och famvete på för hårda prof, hvilket de egenteliga Capitalifterne, efter hvad en långlig erfarenhet tycks ge vid handen, icke lära kunna bestå, och i det sednare afseendet, bor man väl icke under det man 6om bäst beklagar sig öfver en allmän penningebrist och i synnerhet öfver bristande förtroende och Credit enskildta imellan , genom dylika beskattningar än mer störa och snart sa^dt till intet göra äfven den ring» möjlighet, som ännu finnes för den behöfvande att få lån. Dessutom har erfarenheten äfven i detta fall bevisat, att mari derigenom icke kommer åt Capitalisten, men val försvårar gäldenärens Lå~ nevilkor. Denna beskattningspuukt torde alltså helÉ och hållit böra försvinna. 3:0. Uti den af Högloft. Utskottet före-* slagne 4ide punkt, skulle, tyckes mig, ett uoj Den 12 Maji f. m, n? dantag bör aga rum för Sparbankar, emedan dessa äro nyskapade välgörenhetsinrättningar, de der genom beskattningar åtminstone i deras törsta daning, icke borde tryckas eller tillintetgöras, utan fast mer, om möjligt befordras och understödas.
Till lägret och låt en härold förkunna Mitt sista anbud, att man sedan ej Må säga, det jag som barbar mig ter. Jag väntar här på svar, och under tiden Skall jag en stund på marken hvila mig. Farväl! PAKMENION. Om jag ej vore viss derpå, Att faran fruktar dig, så skulle jag Ett vänligt råd dig ge att icke sofva På denna öppna plats. PHILIPPOS. Jag skall ej sofva. PARMENION. Rätt så! Ty sömnen alltid var bedräglig. (Går.) 73 PHILIPPOS (lägger sig på marken). Jag tror, naturen dock tar ut sitt kraf. Philippos är ju också menniska, Lik alla andra fjettrad utaf stoftet. Hvarföre skulle jag då ej liksom De andra njuta af den ljufva sömnen Och drömma nu för sista gången kanske Den sköna dröm, som innan nästa morgon Skall blifva verklighet? O Hellas! Hellas! (Somnar.) HERMIONE (klädd i en fältkappa, med en att se Philippos). otänd fackla i handen; utan Han är ej qvar! Förunderligt jag mötte Ju nyss den man, som följde honom hit. Måhända något förefallit här? Nej! Nej! Det är ej möjligt, att Philippos Bland sina landsmän räknar fiender. En sådan hjelte måste vara älskad. I vindar, svalken I mitt heta blod! I blommor, döfven med er doft mitt sinne! Hvi skulle friden blott en fläktig gäst Uti mitt sinne bli? Blott några månhvarf Tillbaka och jag var ett glädtigt barn, Som jagade i yster lek och ras Kring fält och kullar, sjungande i kapp Med sädesåkerns barn, den arla lärkan. Så kom en yngling, skön som Guden Phoibos, Och talte till mig på ett språk, som förr Jag aldrig hört. Jag blef så underlig Till mods. Mitt hjerta ville qväfva mig Med ängslan, och i nästa ögonblick Det sprang af fröjd. Det Eros var som nu Uti mitt sköte födts. Allt tycktes mig Så nytt och underbart: violens doft (Sätter sig på en sten vid källan.) Hermione. 74 Ej förr så ljuflig varit; ej cikadan Så älskligt sjungit förr; ja, all naturen
Maj:ts nådiga Proposition angående anslag till fullbordande af det invid hufvudstaden uppförda hospital för sinnessjukes vård; hvilka Utlåtanden biföUos; samt N:o 25, i anledning al Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om anslående af 1 mantal Låstad Jägargården jemte Ts mantal Grönetomt till boställe åt Kronofogden i Södra Wadsbo fögderi af Skaraborgs län förkastades. S. D. Efter skedd föredragning af Stats-Utskottets Memorial N:o 27, med återlemnande af Riksdags-fullmägtigen J. O. Almqvists från Norrbottens län väckta och till Utskottet remitterade motion, angående förändrad - Prot.-Utdrag den 4 Januari 1860. drad reglering af Elektriska Telegrafverkets styrelse, nedsättning af telegrafportot ra. m.; samt N:o 28, med återlemnande af en utaf Riksdags-fullmägligen Johannes Andersson från Skaraborgs län väckt och likaledes lill Stats-Utskottet remitterad motion om ändring i gällande stadganden, rörande skjutsningsbesväret; blefvo samma motioner öfverlemnade till behandling af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet. S. D.
Icke är den efter sin natur en inrättning utan alla förbindelser, priviligerad att göra skuld, utan skyldighet att betala, under det den upptager sina inkomi ster och fordringar af alla, gom äro henne skyl-i dige. Den måtte således icke uppfylla sin bestämmelse, och dess verkningar derföre ej heller vara nyttiga. Om hon derföre cederade ®a del af sina inkomster, för att, med deri - Den 14 April, genom erhållen Capitalstyrka, gora raft för sig, sä vunne både Banken och samhället deruppå. Ej heller måtte de fonder vara för det allmänna förlorade, som insattes til! Bankens förstärkande; emedan de åter verkade på hela rörelsen och crediten. Om private Banker inrättades, så skulle ju äfven deruti insättas enskildtas penningar, och de skulle utlånas igen och gifva ränteinkomst åt actionairerne; således alldeles samma förhållande, sorn vid en förstärkning af Bankens fond; må man tillse, att denna försträckning vinnes på möjligaste bästa vilkor; men om det ock blefve en förmån för enskildte att få köpa sig andel i Banken, så är det efter mm tanke en fl tfa 11 digt större förmån för samhället, att den arbitraira dispositionen öfver landets myntväsende upphörer. Jag hör väl, att man ej får åberopa andra Staters exempel; och skall nu ej heller göra det; men vår egen erfarenhet är just i detta ämne så synnerligen rikhaltig; och den måtte man väl icke afgörande jäfva; dock, om allt detta lä-> rer man för närvarande ingen synnerlig undersökning vilja anställa. Vi upptaga nu häldre, till en början, frågan om hvad vi icke vilja göra Mig har det likväl förekommit, att om man emellan flere medel valde det man föredrog, skulle de ofriga af sig kjelfve falla bort; Herr Tham har nu emedlertid äfven uppgifvit vissa medel till penningeoredans afhjelpande. Den 14 April. 255 Första momentet af Förslaget är Bankens publicitet. Äfven jag lemnar min röst till Bankens publicitet; och skall begagna den rätt jag, j följd af Höglofl Ridderskapets och Adelns ynnestfulla förtroende, ännu äger, att den tillstyrka.
Begge dessa stadganden höra så tillsammans med BondeSl:s beslut i 7 oc h 9 §§, att de icke kunna skiljas, ulan att rubba allt sammanhang i hela förslaget, och della har varit anledningen för Utsk. att icke före voteringen undantaga den 5 §; hvarföre jag för min del icke eller kan inse, att någon olaglighet härvid blifvit begången, utan endast en lämplig och nödig consideration iakttagen, ali icke sönderrycka sammanhanget i BoudeSt:s beslut. Gr. Cronhjelm: Jag får börja med att upplysa, att oaktadt jag har betänk, här, kan jag icke finna, att mom. litt. c) i 7 § på något sätt hänvisar lill 5 §; ty detta mom. innehåller endast, att minst hälften af bankbolagets teckningsbclopp skall på räkning i Banken vara insatt. Således finner jag deraf, att BondeSt:s yrkande i denna del i alla läll blifvit underkastadt discussion när 7 § förekommer, och således icke förqväfd. För öfrigt kan jag ej undertrycka min förundran deröfver, att samme talare, som för en stund sedan yrkade, att sjelfva bufvudfrågan icke kunde förfalla, pä den grund att åtskilige §§ blifvit promiseue af 3:ne Stånd bi fa line, nu deremot vill komma till den slutsats, att, fastän 3 Stånd bifallit en och samma §, den likväl icke skulle få anses såsom eli R. St:s beslut. Jag kan ej finna, att denna 5 § utgör ett så oeftergiflig! villkor för den princip, som legat till grund för BondeSt:s beslut, en princip, som äfven legat till grund för PresteSt:s, att den mäste stå och falla med förstnämnde
Hon hade inlagt stora förtjänster om landthushållningsväsendet, husfliten och skolväsendet i de kretsar, där hon lefde och verkade. Sällskapet för Norges väl hade tilldelat henne sin stora silfvermedalj. Pig. Den uddiga remsan göres af silkespapper och rosetter af smala band och gummas fast på ägget. Mustascher, polisonger, hår och hårklädsel, göres af zefirgarn eller bomull och gummas fast. Öronen göras af papper och gummas fast på ägget. Gräset göres af mossa och gummas fast. Träd, buskar och gräs göres af mossa och gummas fast på ägget. Moster Oreta. Smånotiser från kvinnovärlden. Föreningen för gift kvinnas eganderätt hade den 20 dennes årsmöte under ordförandeskap af byråchefen grefve H. Hamilton. I den upplästa årsberättelsen framhöll styrelsen de diskussioner, som under föregående år hållits med anledning af vissa frågor, hvilka förekommit vid riksdagen. Två möten hade anordnats i april • det första öfver hr Borgs motion om äktenskapsålderns höjande för kvinnan från 15 till 21 år; föreningen hade härvid nästan enhälligt anslutit sig till motionen. Den andra diskussionen behandlade lektor Waldenströms motion om civiläktenskap, och mötet hade uttalat sig för obligatoriskt civiläktenskap. Vidare hade föreningens verksamhet varit riktad på kvinnans inväljande i skolråd och i fattigvårdsstyrelse. Föreningen som nu räknar en 18-årig tillvaro, har för närvarande ett antal af 415 ledamöter. Vid företagna val utsagos till styrelseledamöter grefve Hamilton, professorskan Retzius (båda återval), häradshöfding Lindhagen och fru A. Kerfstedt och till suppleant fröken Lindhagen. Till revisorer återvaldes fru E. Lind af Hageby och öfverstelöjtnant R. von Koch samt till deras suppleanter fröknarna E. Fryxell och A. Rylander. Till sist höll fil. d:r Ellen Fries föredrag: » Om de svenska kvinnornas affärsverksamhet under 1600- talet ». I raska drag gaf talarinnan en intressant skildring af storhetstidens kvinnor, hvilka i gärning tydligt visat, att kvinnan mycket väl duger till själfständig ekonomisk verksamhet. 1600-talet var en storhetstid, icke blott för männen, utan äfven för kvinnorna.
Rdr hvardera och vare uteslutne från all rösträtt vid det nya val, sonij i följd af det åtalade och bestyrkta lönebetinget j kommer att ega rum. Beträdes en hel Församling att i olaga aftal om Presträttigheters utgörande hafva ingåtty bote hvar röstegande för sig och upphöre för den gången Församlingens valrätt. Är fråga om ny Kyrkoherde-besättning , fylle Consistorium förslaget j jemlikt Författningarne, och insände detsamma i underdånighet till Kongl. Maj:t, som en af de f öreslagne i Nåder utnämner. Innehafvare af Jus Patronatus j som förrbemälte olaglighet i6 Lags. Allm. Desv.- o. Oee.-Uttk. Vtl. N:o 67. begår, vare Patronrätten för sin person förlustig ; och utnämne Konungen till det lediga Pastoratet, efter förslag j en af de af Consistorium derå uppförde. Comministersbeställningar tillsättas i bägge dessa fall af Consistorium. ” Hällöf ige Borgare-Ständet har likaledes godkänt det af Utskotten uppgifna redactionsförslag till Prestvalsförfattning, endast med följande undanlag: Uti 4? <§• (förut 4l0 har Ståndet ansett fataliedagen för Besvärs anförande höra bestämmas till den 22:dra dagen efter valet, enär 2irsta dagen, då valen skola hållas på Söndag, alltid måste inträffa på helgedag. 56 $. (förut 58) har ansetts böra erhålla följande lydelse: ”Skulle Prest befinnas så förgäten af sin heder och sin pligt, att han före valet ingår i aftal om blifvande löneförmåner och rättigheter, varde han, ehvad brottet åtalas före valet eller inom 2:ne är derefter, straffad med embetets förlust.
Af detta belopp var vid innevarande års början tillgängligt, dels, genom förminskning af fonden för belåning af jern, koppar, m. fl. vågförda effekter, B:ko R:dr 200,000: och dels, till följd af indragning från fonden för utlåning med omsättningsrätt, 200,000: eller tillhopa B:ko R:dr 400,000: För återstående 400,000 R:dr beredes tillgång i mån af de indragningar, som med 200,000 R:dr årligen skola verkställas från nästomförmälda fond. I sista punkten af 182 §:s 4:de moment stadgas, att nuvarande FilialBanker, som vilja underkasta sig de vilkor och förbehåll, mom. 3 af berörde § innefattar, må åtnjuta de fördelar, hvilka i samma moment äro blifvande Filial-Banker tillförsäkrade. Sedan, med anledning häraf, Direktionen öfver Skaraborgs Läns * Filial-Bank bos Fullmäktige begärt icke allenast att af innehafvande försträckning 375,000 R:dr B:ko, få begagna ^ såsom kreditiv, utan äfven att emot ställande säkerhet erhålla en förhöjning i nämnde försträckning af 75,000 R:dr$ så, och efter det Direktionen fullgjort föreskrifna vilkor, har Direktionen undfått rättighet, dels att af försträckningen å 375,000 R:dr B:ko begagna eller 125,000 R:dr såsom kreditiv, och dels att utbekomma ytterligare försträckning till belopp af 75,000 R:dr B:ko, hvaraf likväl allenast 45,000 R:dr hitintills utgått, så att nämde Filial-Bank nu innehar: såsom lån B:ko R:dr 280,000: och såsom kreditiv . • 140,000. B:ko R:dr 420,000:
I §, för den 8 Nov. 2 §§, för den 15 Nov. 2 §§, för den 22 Nov. 1 §, för den 27 Nov. 1 §, för den (i Dec. 2, för den 11 Dee. 1, för den 13 Dec. 2 §§, lör den 16 ilec. 3, för den 20 Dec. 2, och för den 20 Dec. 2 §§, samt att af 1853 års dombok voro uppsatte endast 1 § för den 31 Januari, 2 för flen 21 Fehr., 2 för den 28 Fehr., 2 lör den 4 Apr., 5 för den 11 Apr. samt 1 § för den 12 Maj; hvaremot efter nästan hvarje uppsatt paragraf för tiden ifrån den 20 Sept. 1852 sidor elier blad i domboken blifvit lemnade obegagnade, utvisande att flere eller färre paragrafer varit vid uppsättningen förbigångna; och sedan jag lör den härutinnan inträffade försummelse låtit lagligen tilltala Stadens Borgmästare; så har Kongl. Göta Hofrätt genom utslag den 10 Maj 1854 öfver detta åtal sig utlåtit och, efter det försummelsen blifvit af Borgmästaren erkänd samt derjemte betyg företedt derom, att de såsom ouppsatte anmärkte protokoller numera blifvit i ordentlig nummerföljd behörigen uti domböckerna inskrifna, pröfvat rättvist, jemlikt 1 Kap. 12 § Rättegångsbalken döma Borgmästaren att7 för åtalade af honom erkände försummelsen böta tjugulem Riksdaler banko. Detta utslag har icke blifvit öfverklagadt.
Herr von Hartmansdorff har fullständigt utredt det förbehåll Ridderskapet och Adeln fästade vid sitt beslut öfver irsta punkten, och Herr Lefrén har fullständigt besvarat Friherre Cedcrströms anmärkningar. Jag vill blott tillägga, att äfven den mest scrupulösa noggranhet kan blifva tillfredsställd i afseende på 1664 års myntfot, då man får veta, att den verkligen icke varit så bestämd, som Friherre Cederström tror. Sjelfva denna 1664 års författning innehåller nemligen trenne olika myntfötter, först Riksdalersfoten; sedermera en fot för Daler-carolinen, som var något sämre, och slutligen en tredje för småmynt på 5, 4 och 2 öre, hvilken var ända till 3 procent under Riksdalershalten; så att äfven om man håller sig till ordalydelsen af 1664 års författning, den alldeles icke är så bestämd, som man i början föreställer sig. 3o Den 19 October f. m. Herr Cederschjöld'. Äfven jag önskar, att den lörsta propositionen måtte blifva, huru mycket fint silfver skall erhållas för 128 sk. Bancosedlar; nemligen antingen man skall förblifva vid det löfte man gifvit, genom det fattade beslutet, eller icke. Man bar invänt, att utmyntningen på 1770- talet icke skedde efter 1664 års i författningen utsatta myntfot; utan att småmyntet gjordes underhaltigt, till följe af.SecretaUtskottets hemliga föreskrift. Men vi hafva ju icke lagt det gamla småmyntet, utan 1664 års Myntordning till grund för vårt beslut. Och hvarje afvikelse från det fattade beslutet innebure ju ett tyst medgifvande, att man ångrade sig, och ville pruta på det gifna löftet. Den så högt beprisade förmånen af ett jemnt förhållande med victualievigten lemnar jag derhän. För mig visar det sig icke af något särdeles värde, om menige man finner, att så och så många Riksdaler gå på ett skålpund. De äro i alla fall föga försäkrade om att hafva fått sin valuta, då de icke sjelfve kunna pröfva, huruvida ett tillräckligt fint silfver innefattas i denna mark.
Vidkommande sedermera tredskoböterne; så i händelse förändring uti skyldigheten att kohl in natura leverera, kommer att ega rum, följer deraf, alt ifrågavarande böter jemnväl försvinna; hvaremot så länge denna skyldighet qvarstår, det synes betänkligt att böterne borttaga, enär Bergslagen då kunde äfventyra att hvarken få tillgodonjuta de påräknade kohlen eller erhålla ersättning för den högre kostnad utöfver markegångspris, som för anskaffning af det bristande tilläfventyrs kan uppstå, samt det för öfrigt ankommer på de skaltskyldige att, derest de finna lösen för kohlen efter markegångspris, med tillägg af böterne, öfverstiga det gångbara priset, genom besörjande af leverering in natura, sig från den högre kostnaden befria; Och har Utskottet derföre ansett sig böra hemställa, att denna motion nu icke må till serskild åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. Alik. till Exp.-Utsk. d. 18 Juli kl. 2 o. m. Utlåtande i anledning af erhållen återremiss å Slals-Utskottets Betänkande, N:o 120. (I. A.) Presteoch Borgare-Stånden hafva till Utskottet återremitterat omförmälde, af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet bifallne, Betänkande, deruti Utskottet förklarat sig af anförde orsaker förhindradt att tillstyrka Rikets Ständers bifall till den af Lands-Kamereraren, Hr Kammar-RättsRådet S. Lindberg hos Kongl. Majit i underdånighet gjorde ansökning om befrielse från all ersättningsskyldighet i och för den balance, numera aflidne Kronofogden i Halmstads Fögderi J. H. Hofling under utöfningen af nämnde tjenst sig åsamkat.
Säd och de afgångar sorn derunder inträffa. c) Ett fullständigt Förslag om reglerandet af Forsslingen utaf Ränte-Säden. Stuts-Utskottets Betänk anden. 1575 4 §. Inrättningens Contanta Fonder för* varas i Rikets Ständers Bank. 5 §. Öfver-Styrelsens åligganden att hos Kongl. Maj:t göra underdånig anmälan då de för serskildte behof af Riksens Stander afsatt© Creditiver behöfva användas, 6 §. Inrättningens skyldighet att känna importen af Utländsk Spannmål till Riket och i sådant afseende erhålla månadtelige uppgifter -derå från Tull-Verket, I sammanhang härmed bör den äldre Författningen upplifyas sorn a* lägger Öfver - Ståthållaren och Landshofdingarne att till Öfver^Styrelsen inkomma med uppgift ter hvart halft år uppå Handlandernes i Stapel* Staderne Sades - tillgångar och beloppet af hvad de under det påföljande halfva året förvänta. 7 §. Öfver - Styrelsen bör efter dessa un» derrättelser och dess kännedom om Landets Sä* des>?tillgångar, hvarje Qvartal till Kongl, Maj:t inrapportera förhållandet, till nödige och säkre upplysningar örn bestämmandet af Tullen för Utländsk Spannmål. 8 §. O m Redovisningen och hvad till dess förenklande bör vidtagas, för att 1 möjligaste måtto få Verket courant. Tiden inan* hvilken Inrättningens. Hufvud-Böcker böta vala afslutade. g §. Om Verkets åliggande att utgifva Tableauer öfver dess tillstånd efter afslutade Hufvud - Böcker, och alt sammanfatta årsväxtberättelser. io §. Verkets Förvaltning och Redovisning granskas af Riksens Ständer, dess. Revisorer och Kammar-Rätten. StatsUtskottets Betäntaaåml 3 Art. Om Magasins - Rörelsen, i §. Om hvad i allmänhet med Magazlnsi gild Spannmål förstås, och orri sättet att dea vårda och förvara. s> §.