Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men det torde dock tillåtas mig^ att här anföra några tankar ifrån de Lagstiftare, åt hvilka vi äro skyldige erkänslan, éj allenast för att hafva lämnat oss Constitutionens bokstaf, utan för det de ät sig förvarat den odödliga äran, att till efterkommandes vägledning och tillrättavisande, hafva till grund för den döda bokstafven lagt en lefvande artdä, soni skulle visa sin kraft, då den påkallades; ehuru jag är säker, att Lagstiftaren icke föreställde sig, att dentta anda skulle utur Konungen^ Rådkammare vara utträngd, åtminstone så länge någon af den nya StatsFörfattningens stifta - i42 Den i re der ännu ägde ettrum. 3809 års Lagstiftare yttrade sig, ibland annat: ”Den oafbrutna vanan, att höra råd, allvarligen och högtidligen gifna, skall i en ung Monarks sinne dana, och i en mogen Konungs stadga aktning för sanning och rått. Och skulle ännu en gång ett oblidt öde uppsätta på Sveriges Thron en egenmägiig Konung, skall dock den förenade kraften af hans rådgifvares föreställningar, af Nationens fritt yttrade tänkesätt och af vissheten om kommande Ständers ovilja, tidigt bryta hans våldsamma lynne. Plan skall åtminstone icke genom Constitutionsvidriga be_ slut blottställa sin magt för en föredragande Embetsmans vägran af den contrasignation hvarförutan Hans befallningar icke blifva gällande” Ar en sådan magt och en sådan verkningskrets inskränkt som i dessa Lagstiftarens märkvärdiga rader för Konungens Rådgifvare uttryckes? Jag stannar här, och vill icke in gå uti någon djupare undersökning af innehållet utaf den ädle GrefVens yttrande, det skulle möjligen inleda mig till slutsatser, hvarmed jag kunde gå allmänna opinionen i förvåg, och jag tror mig icke behöfva göra det, då jag är öfvertygad att dess omdöme uti ett så vigtigt ämne icke kan komma att uteblifva. Men då jag uti den värde Talarens Anförande tycker mig finna en ordentlig uppmaning till förklarande af en föresedd möjeligt tillvarande önskan af förändring uti den, under benämningen af Ministere, utmärkte Corps, så Den I Alar lii.
Jag visste lika så väl som Herr von Hartmansdorff, att Arméens Pensionscassa hat af KrigsmanshusCassan två femtedelar af dess inkomster, hvilket under de sista åren gjort omkring 48,000 R:dr; och när nu Arméens PensionsStat går till 108,000 R:dr, oberäknadt lönerne för Cassans Direction och Betjening, är det ju, såsom jag sade, att Arméen till un - 20 Den i September /, nn gefär två tredjedelar pensionerar sig sjelf. Hur jemförelsen slår ut emellan Civiloch MilitairStaternes peasions-anslag, kan jag ej nu utreda, emedan jag ej minnes antalet af hvarderas personal. Men om den grund, som Statsutskottet i afseende på justitiaeRådet Blom föreslagit, och hvilken de öfrige MedStåndeö vid sine beslut i ämnet lära följt, i allmänhet sntages, skola Civilstaten» pensioner sluteligcn utan tvifvel gå lika så långt som dess löner. Det är väl ganska ömt och iedsamt, att Herr JuBtitisRådet är r-å svagsynt; men om han af detta skäl får behålla så om pension hälften af sin JustitiseRadslön , tyckes han dermed böra vara belåten, då han, som sagdt är, i alla fall har två och en half gång mer än en FäitMargkalk. Och hvad i öfrigt det beträffar, att en sådan hög mitairperson äfven vid dylikt förhållande skulle få lika stor pension, så är det visserligen möjeligt, ehuru ännu något slikt exempel icke visat sig; men möjdigen kunde det vid någon Riksdag inträffa. Hvad sedermera vidkommer att L »ndsSocreterarne skola aflönas af Länen, torde detta vara ett misstag; men väl hafva de i ordinarie lön en och en half gång så mycket sorn en Capitaine efter Carl XI-s Stat. Om de tillika få något serskildt af Länen lemnar jag derhän. Att ändteligen Herr Blom varit i Statens tjenst, innan han blef JustitiseRåd , vill jag ej betvifla, men den tid han tillbragte i Stadens tjenst bör i alla fall afräknas.
Maj:t öfverlemnade förslag till utspisningsstat (bilagan Lit. A), med tillkännagivande att denna stat, med afseende å Reviswernes förmälan om födoämnenas otillräcklighet, skiljer sig från den af Kongl. Maj:t den 19 Juli 1855 för värfvade Arméen fastställda, så att de förut till middagsportionen bestämda qvantiteter färskt och rimmadt kött blifvit, i likhet med hvad den för Kongl. Maj:ts Flotta gällande utspisningsstat bestämmer, ökade från 50 till 75 ort per man, samt i öfrigt tillagts aftonmåltid för hvarje man med 35 ort korngryn, 5 ort smör och V2 kubiktum salt: Och då, enligt 1861 års varuvärden, kostnaden för utspisningen af det inom Stockholms garnison under nämnda år tjenstgörande manskap uppgick för 754,125 portioner till Rdr 92,043: 93. samt för det utom Stockholms garnison värfvade Arméen tillhörande garuisonerande manskap för 573,224 portioner, till 90,989: 61. eller tillhopa Rdr 183,033: 54. skulle den genom berörda nya utspisningsstat uppkommande tillökade kostnad, efter 1862 års här gällande pris, blifva 133,401: 65. och sålunda det för Garnisonsregementena samfäldt beviljade mathållningsanslag 200,000 Rdr, genom antagande af denna utspisningsstat, böra ökas till Rdr 316,435: 19. eller i rundt tal 320,000 Rdr. Då lil väl deu sålunda summariskt utförda underhållskostnaden icke lemnade så fullständig utredning öfver beholvet af det för mathållningen ifrågaställa ökade Bil. M 3 lill Kongl. Maj:ls Nåd.
IV. 316. — N:o 18. i anledning af Kongl. Maj.-ts Nådiga Proposition om tillägg till 61 §. Regerings-Forroen. V. 6. — N:o 19. angående fördelningen emellan särskildta Embetsverk af gratifikalions-anslag i stället för ljuspenningar åt extra ordinarie tjenstemän och vaktbetjent. V. 6. — N:o 20. angående pension för Krigs-Rådet S. G. Ehrenstams enka, Charlolla Gripenstjerna, samt hennes dotter. V. 6. — N:o 21. angående förordnanden för Kyrkoherden, Riddaren af Konung Carl XIILs Orden, Ledamoten af Kongl. Nordstjerne-Orden, Doktor Joseph Wallin, Riks-Antiqvarien, Riddaren af Kongl. Nordstjerne-Orden Bror Emil Hildebrand, Professoren, En af de Aderton i Svenska Akademien, Riddaren af Kongl. Nordstjerneorden Lars Magnus Enberg, Lektoren, Riddaren af Kongl. Nordstjerne-Orden, Jonas Lundstedt, Riks-Arkivarien, Ledamoten af Kongl. Vetenskaps-Akademien, Riddaren af Kongl. Nordstjerneorden, Doktor Johan Jacob Nordström, samt Assessoren, Grefve Eric Sparre, att vara Ledamöter i Kommitéen för Tryckfrihetens vård. V. 221. — N:o 22. angående Riksgälds-Kontorets befrielse från skyldighet att erlägga postporto för emottagna fribref. V. 221. — N:o 23. angående anslag af allmänna medel för anskaffande af s. k. Lifbergningsbåtar. V. 221. ( 63 ) Expeditioner till Kongl. Maja, Rikets Ständers. — ,N:o 24. angående meddelande af stapelsladsrätl för Köpingen Döderhultsvik. V. 221. — N:o 25. angående upphäfvande af 25 §. i Kongl.
Jag tror icke att någon af R. o. Ad:s ledamöter, till hvilken ätt han än skulle höra, skulle finna sig synnerligen belåten dermed, att utan föregången behörig undersökning en författare, som upgifver att man gått efter de i R. o. Ad:ns arkiv förvarade handlingar, publicerar en stamtafla öfver ätten af helt annat innehåll, än det som utvisas af de genealogier, som i arkivet finnas. Jag hemställer till Hr Printzensköld sjelf huru belåten han skulle blifva, om hans familj komme att undergå en sådan behandling, som den, för hvilken ätten Lilliehöök varit utsatt. Det är således icke här frågan om att ingå i någon undersökning huruvida Hr Anrep kan hafva rätt i sin mening och sin åsigt om rätta förhållandet med ätten Lilliehöök. Dertill fordras en noggrann forskning, hvilken den ledamot, som egentligen har till åliggande att följa genealogierna, icke hittills haft tid att fullgöra; men synes det mig vara alldeles obestridligt att intill dess ett annat förhållande blir i behörig ordning konstateradt såsom det rätta, är det Hr Anreps, liksom hvarje utgifvares af offentliga handlingar, skyldighet att plublicera handlingarne, sådane de i arkivet befinna sig. Det må vara honora obetaget att i bifogade noter göra hvilka anmärkningar, han behagar, och framlägga sina skäl, men det kan aldrig blifva hans rättighet att uti den urkund, han publicerar, inskjuta meningar, som icke i originalet finnas, eller upställa genealogierna såsom utvisande andra förhållanden, än som i dem verkligen förekomma. Ett sådant förfarande har Riddarh.Direkt:n icke trott sig kunna lemna oanmärkt, och de Piri', som tagit kännedom om Utsk:ts Utlåt., hafva sett den utredning af förhållandet, som Direktm ansett sig böra Den 26 Oktober. 373 afgifva. Mot det beslut, Riddarh.Utsk:t föreslagit, har jag icke något att erinra. Icke heller skulle jag hafva yttrat något i saken, såvida icke andra talare börjat diskussion, och då den af Hr Fahnehjelm framställda åsigt synes mig mera rättsenlig än den af den andre talaren förfäktade, får jag instämma i det af Hr Fahnehjelm framställda förslag.
Andegz hos henne Var makt och skönhet; Valldig lidelse, Gåvidl vildhet: Ingen undre sig Ej ga f henne 0 fver. des sista fidostadelzs Sai ' ZZsa~znzn stzt, Öfver att lager, LekficZlt vaenne ?z Vzd djgaende ranjCjlcs, Gömts f ör dödslägret. Gåfvookarg norqza ' F W ödens lott~zing, Hvad Lymzet kra fde, Ejd ' adstort lzf I drottningens mantel: I s~öZd9nöens brynja, P; sierskans tre fot. Hon, som v o m den, visste vad Hvad delz hostat Aj l z fvets krafer, m e fallväZ Hvarför hoa valde Lagern till dödsbädd Och till dödsvittne. Darför hon va lde 4 Scelzens tro llvir ' Y Z Bröt sin lans .$å Lekarmas va&amp;lats. Skalders st&amp;lande Shapelser 6Ze fvo Hewzes alzdes V 2 @ a tolkar. ' Lif ga f ho M~mko~ätt, Vann tårar och Kärlik, L ö j n och $wning, Skrach och fasa At a ' römmarnas folk. L i f g a f hon, Lif af sitt lifi Kam % h w hvarje, Kostade henne Dyrbar lifikra ft, Att de kransarna Biidd.de d ö (~ s ~ ä ~ w t. Diirför hon valde L ager71 till dödsvitte, fi ircge~ vann den, Som e j v m i t sig sjaC, Ty hgeen varen den, som q. sig y2lf ' Bit för bit Bä fva~zde oflat. Selma Lagerlöf. Ur de senaste årens Kvinnan i tjugonde århundradet af Jzdes Simon och &amp; @ ave Simon. Bemyndigad öfversiittning af ' O. H. Essai sur la Condifion ' polifique de la femme. Etiide de Sociologie et de Ldgislntion pax Lozris Prank.
Han afslutar boken med en kort sammanfattning af dess innehåll, och på samma gång han visar sig fullt medveten om alla de svårigheter, af hvilka detta studium är omgifvet, och omöjligheten att erhålla alla nödiga data för en riktig ledning, så påpekar han att det dock är väl värdt att minnas, att det fins en sådan vetenskap, och att man under all ofullkomlighet bör erinra sig detta faktum, inse » huru jemförelsevis litet kan göras, men ock att detta lilla är mödan värdt; sålunda parande menniskovännens energi med filosofens lugn ». — Sådan är, i största korthet, beskaffenheten af Herbert Spencers » Inledning till samhällsläran », ett verk så vetenskapligt till anda och metod, så populärt till framställning, att det saknar motstycke inom den politiska filosofiens häfder. Det slutliga mål, hvartill Herbert Spencer vill komma. — Etikens tillämpning i samhället och i den enskildes lif. — Skilnaden mellan Herbert Spencer och andra moralister. — Motsvarighet af Goejhes definition på en lycklig menniska. I den ursprungliga planläggningen till sitt stora filosofiska verk har Herbert Spencer stält i sista rummet grun-derna för sedligheten, i det han med rätta anser att slutet och målet för spekulativa undersökningar bör vara att gifva menniskor ledning i att lefva sitt lif efter riktiga grundsatser. På grund af de slutledningar, som åstadkommits inom biologien, psykologien och samhällsläran, anser han att man bör kunna hinna till en sann teori for en riktig lefnad. Emellertid har han funnit sig föranlåten att afvika från sin första plan, af fruktan att ett fasthållande dervid skulle hindra afslutningen af det hela, eftersom nämligen hans helsa visat sig svag. Redan i sitt första utkast, öfver » The Proper Sphere of Government », angaf han hvad han ansåg vara de allmänna principerna för rätt och orätt, och ända från den stunden har det varit hans yttersta syfte att finna en vetenskaplig grund för principerna af rätt och orätt uti förhållandena i allmänhet. Att lemna detta syfte ouppfyldt, efter att hafva gjort så vidlyftiga förberedelser för dess vinnande, var en förlust, hvars möjlighet Herbert Spencer icke kunde underlåta att betänka.
S. D, Remitterades till Sbats Utskottet 1:0 Herr Slrdles, Nils Vilhelm, motion, om cle vilkor, på hvilka Riksgälds-Contoret hör upptaga lån; 2:0 Friherre af Nordins, Carl Johan, motion, om anmodan till Stats-Utskottet, att skyndsamt inkomma med förslag till de hufvudgrunder, hvarpå Hypotheks-inrättningar skola vara fotade, hvilka vilja blifva delaktiga af det till förmon för sådane inrättningar beslutade lån; 3:o Friherre af Nordins, Carl Johan, motion, om anmodan till Stats-Utskottet, att inkomma med förslag till Formulair för den förbindelse, som af Hypotheks-inrättningar skall till Riksgälds-Contoret afgifvas, innan Contorets garantie för det till Hypotheksinrättningarnes förmon beslutade lån meddelas; 4:° Friherre af Nordins, Carl Johan, motion, att de Hypotheks-inrättningar, hvilka åstunda att af det beslutade lånet sig begagna, skola utse vissa Fullmägtige för att gemensamt afsluta länet; Banco-Uiskottet: r:o Grefve Frölichs, David, den 12 dennes på bordet lagde motion, att af den i Banken för fastighels-inteckmngar å landet afsatta summa, endast de af Sveriges Allmoge må kunna blifva delaklige, hvilkas hemmansdelar icke uppgå till 10,000 Rdr B:co i värde, tillika med de i anledning deraf denne dag afgifne yttranden/ 2:0 Herr Nordenankars, Fredric Vilhelm, motion, om rättighet för Banken, att för Bancovinstexr uppköpa Riksgälds-Contorets obligationer, och att dem åter under vissa omständigheter försälja. Från Högvördige Preste-Standet, S. D, Föredrogs och lades till liandlingarne Allmänna Besvärs»• och Oeconomie-Ufskottets Memorial, med uppgift derom, hvilka ärenden ännu äro under dess handläggning. S. D. Föredrogs och lades till liandlingarne Förstärkta Stats Ut - Prat.
St. Prot. 1847 och 1848. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 50 Häft. 1 2 Ståls-Utskottets Utlåtande, N:o 288. ina, huruvida de ifrågaställa löneliliökningarne må vara af verkligt behof påkallade, samt dertill kommer, att Rikets sednast församlade Ständer, lill löneförhöjning för lands-stalerna, anvisat ett årligt anslag af G000 r:dr, att af Kongl. Maj:t för ändamålet disponeras, hvilket anslag tvifvelsutan kommer att, derest icke en allmän lönereglering för landsstats-personalen skulle varda vid innevarande riksdag vidtagen, än vidare i riks-slaten qvarstå, och hvarigenom alltså utväg torde kunna beredas för meddelande åt bemälde tjenstemän af den löneförbättring, som i nåder pröfvas behöflig eller lämplig, har Utskottet funnit sig böra hemställa, att förevararande tvänne motioner icke må till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. Stockholm den 28 Juli 1848. Reservation. af Herr af Sillén, L. G. „I)en knapphändighet, hvarmed Utskottet behandlat ifrågavarande 2:ne motioner, lemnar hvarken upplysning om det origtiga i motionernas uppgifter eller har Utskottet gjort sig mödan att förskaffa och Rikets Ständer meddela en lätt vunnen uppgift af rätta förhållandet med de till löneförhöjning föreslagne tjenstemännens aflöningsinkomster och huruvida de vid sista Riksdag till lönförbättring för svagast lönade kronofogdar och häradsskrifvare anslagna 6000 i:dr, lemnade tillgång till det begärda Iönebidraget. Jag tror likväl att alla beslut böra grundas på rigtiga motiver och det vacklande och obestämda i möjligaste måtto undvikas och med sådan åsigt har jag skolat upplysa följande, som utan tvifvel måste innefatta rätta skälet för Rikets Ständer att lemna motionerne utan afseende.
R:dr, att utgå utaf Norrbottens Hästjägare-sqvadrons fond; Artilleri-stamtruppen på Gotland 250: Bih. till R. St. Prot. 1865 — 1866. l:a Sami. l:a Afd. 0 18 Kongl. May.ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. Transport R:mt R:dr 17,0 0 8: 96. hvilka särskilda belopp skulle tilläggas vederbörande anslag, på sätt här nedan kommer att föreslås. Lifgardet till häst. — Såsom förhöjning i anslaget till kokinrätt ningskostnader utföres här i följd af hvad nyss föreslaget blifvit ••••• 900: — Hussarregementet Konung Carl XV. — En förhöjning i anslaget till kokinrättningskostnader utföres här med 900: — Svea Lifgardet. — Likaledes för detta regemente upptages den föreslagna förhöjningen i anslaget till kokinrättningskostnader med 500: — Andra Lifgardet. — Afven här ifrågakommer förhöjning i anslaget till meranämnde kostnader med 250: Svea, Göta och Wendes Artilleriregementen. — På de i Statsrådsprotokollet anförda skäl föreslår Kongl. Maj:t beviljandet af följande årliga anslag; till lönförhöjning åt Vei'kmästaren vid Svea Artilleriregementes Tygstat R;dr 2,000: — » Resestipendier åt Artilleri-officerare 4,000: — » Skjutöfningar för Artilleribefälet 5,000: — » Traktamentsersättningar, transportkostnader med flera ut gifter för Göta Artilleriregementes exercisoch skjutöfningar på dess nya mötesplats Tånga hed 3,500: — hvartill kommer det sammanlagda beloppet af ofvan föreslagna förhöjningar i kokinrättningsanslagen för de särskilda Artilleriregementena med Fyrverkare-corpsen 2,275: — Ingeniör-corpsen. — Kongl.
Förlidne måndag iifverlemnade Const.Utsk. sitt i ämnet uppgjorda betänkande till Exp.Ulsk., och jag har af Exp.Utsk:s ordf. erfarit, alt detta Jtetänkande nästkommande Lördag kan läggas på R. St;s bord. Upplästes K. M;s denna dag ankomna nåd. propos. af d. I dennes, ang:de ändring af 8, 9 och 10 §§ i 17 cap. llandelsb:u samt förklaring af 2 § i samma cap. Begärdes på bordet. Upplästes och remitterades lill LagUtsk. K. M:s nedannämnde, denna dag ankomna nåd. propos:r af d. 1 dennes: l:o Ang:de förändrad lydelse af 1 § i 20 cap. Ärfda-b:n och tillägg lill 7 § i 20 cap. af samma balk. 2:o Ang:de vissa förändrade föreskrifter i afseende på lagfart oell nytljanderälls-inteckning. 3:o Ang:de intecknande af ej mindre lifstids-städja och undantagsaflal, än ock all annan afhandling om nyttjanderätt till läst egendom ä landet. 4:o Ang:de tillägg i 3 cap. 5 §. Handels-b:n samt förklaring öfver 32 § i R. o. Ad s privilegier d. 16 Oct. 1723, i afseende på der stadgade afgifter vid utflyttning till utrikes ort. Upplästes och remitterades lill StalsUtsk. K. M:s nedannämnda, denna dag ankomna nåd. propos:r: 1 :o Angtde anvisande af medel till arfvoden åt 3 nya ledamöter i lagberedningen, gifven d. 1 dennes. 2:o Angalo uppförande pä allm. indragnings-statcn af ett lönebelopp, stort 689 r:dr 20 sk., för Archivarien i Just.-Statscxpedilioneu, Prolocolls-secreleraren J. Hegardt; gifven d. 1 dennes. 3:o Om Kamererare!) E. M. Dahleri och Krigsrådet A. L.
Omförmälde inom representationen uttryckligen uttalade meningar instämde emedlertid deri, att brottmåls-lagstiftningen kräfde en skyndsam förbättring, ehuru de skiljde sig i fråga om sättet. Men dermed uppkastades ock den fråga, sorn, efter hvad till en början blifvit anmärkt, Utskottet nu har att i främsta rummet besvara med anledning af till Utskottet Öfverlemnade motioner. Inom Vällofl. Borgare-Ståndet hafva nemligen Herrar Henschen och Ekholm i särskilde memorial yrkat, att Lag-beredningens förslag till strafflag måtte varda antaget, under hemställan, af den förre, att vid förslagets pröfning under öfvervägande måtte komma dels de förändringar, hvarmed förslaget blifvit af Kongl. Majit till Rikets Ständers pröfning öfverleuinadt, dels ock det af 184-8 års Lag-Utskott omarbetade förslag. För ett partielt reformerande hafva deremot Herr Hasselroth, inom nyssbemälde Riks-Stånd, samt Riksdagsfullmäktigen Peter Jönsson från Jönköpings län uppträdt.
Men denna kan endast bringa densamma fördel , i mon af benägenheten och förmågan att begagna och betala den. Denna benägenhet och förmåga bero på tillgången af capital, som söker användning; och denna tillgångs ökande beror i högst väsendtlig mon på allmän ordning och goda lagar. Ingen lider derföre, af Lagstiftningens misstag och af Lagskipningens brister så kånbart, som den fattige, och ingen kan så litet undandraga sig detta lidande, som han, hvilken med högst få undantag år oupplösligt fästad vid sitt land och der måste finna vilkoren för sin trefnad, för den utbildning, bans ställning medgifver, — så vida de för honom skola finnas på jorden. Man skulle således vål kunna påstå, att just deD fattigaste classen har det största intresse i den allmånna ordningen. Men deraf följer ännu icke, att denna dass bör deltaga i representant-valen. Ehuru den uppfostran , tom den erhållit i Sverige, långe stått öfver den i andra länder vanliga, vågar Utskottet icke antaga, att den ännu eger, vare sig den insigt eller det oberoende, sorn Staten måste fordra af dem, hvilka der tillerkånnes en sa vigtig rätt. Om yttre förmögenhet nemligen icke i och för sig sjelf kan antagas såsom giltig grund för val-rått och om den icke eller kan anses såsom direct bevis, hvarken på sin innehafvares insigt eller på hans oberoende, så medför den likväl en stark förmodan om båda. För den, som år fri från tryckande bekymmer om sin och de sinas dagliga utkomst, gifves knappt något ämne, som hans tanka lättare och naturligare råkar, ån hans sociala och politiska ställning. Man har då skål till den, äfven af erfarenheten bestyrkta, dubbla förmodan, alt han åt genomtänkandet af detta förhållande egnar mera tid, ån den, som med oafbruten ansträngning måste värja sig mot nöden, och att hans uppfostran salt honom i stånd att med vida större lätthet genomtränga de invecklade frågor, hvilka under denna undersökning möta; äfvensom en lyckligare ekonomisk ställning så vida år en borgen för oberoende, sorn den skyddar åtminstone för mången frestelse, för hvilken den i detta afseende mindre lyckligt lottade år utsatt.
Pleni Protocollet för den 12. innevarande Månad justerades, hvarefter uplästes ett från Särskildta Utskottet ankommit Protocolls Utdrag1 af förlidne Gårdag, innehållande begäran om meddelande af uplysningar rörande införsel af Utländskt Bränvin och dess qvantum, hvilka i de till läsning åt Constitutions Utskottet öfverlemnade Stats Rådets Protocoller skulle igenfinnas; och ansåg Utskottet sig ej kunna, emot 42. §. Riksdags Ordningen, dessa uplysningar omedelbart aflemna, utan borde desamma i laglig ordning af Konungens Hof-Canzler begäras, hvarom Protocolls Utdrag skulle upsättas. Tvänne2 till Utskottet ingifne Memorialer, det ena af Friherre Stael von Hollstein C: L: angående åtskilliga föreslagne ändringar i Tryckfrihets förordningen, och det andra af Riksdagsmannen Anders Nilsson i Stugun, angående ändring af 49. och 50 §.§. Regerings formen samt 2. och 3. §.§. Riksdags Ordningen uplästes och lades på bordet. Ofvanberörde3 Protocolls Utdrag, som till Särskildta Utskottet skulle afgå justerades och godkändes så lydande. Protokollsutdraget innehåller icke. att särskilda utskottet hemställde hos konstitutionsutskottet om vissa upplysningar, utan uppdraget upplyser, att de av särskilda utskottets ledamöter, som tillika vöre medlemmar av konstitutionsutskottet, av det förra anmodats att begära och till särskilda utskottet meddela de upplysningar om förhållandet med brännvinsinförseln, som kunde inhämtas av statsrådsprotokollen. Protokollsutdraget är trvckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 1054. Staél von Holsteins meorial är tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 1073; Anders Nilssons memorial kan ej återfinnas i protokollsbandet men ett referat därav finnes i ett utdrag av utskottets protokoll 21 juni 1815. tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 1063.