Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Emot denna inbjudning anmältes reservationer af Friherrarne Cederström, Jacob, Thure Fredric och Unders, Herr Wäst felt, Nils, Grefve von Seth, Bror, Herr Freidenfeldt, Carl Johan Casimir, Friherre Stael von Holstein, Fabian Wilhelm, och Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf. S. D. Foredrogs ånyo och bifölls Lag-Utskottets den 27 sisllidne P rot.-Utdrag, den 14 December 18 44- 437 November och 11 dennes pubordet lagda betänkande, N:o 33, i anledning af väckt motion, angående förändradt sätt för kyrkoböckers förande och skärpta controllör, i afseende på deras förvarande. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet nedannämnde, med stöd af 56 § Riksdags-Ordningen, väckte motioner: l:o Herr Rosenblads, Bernhard, den 11 dennes e. m. väckta motion, att, i händelse Rikets Ständer bos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att inom någon viss bestämd tid den medgifna tillåtelsen att begagna Finska och Åländska fartyg till transport af vissa varor från tle Norra Länen till Stockholm må upphöra, en summa af 10,000 R Län under loppet af åren 1845 och 1846 bygga och utrusta fartyg, tjenliga att föra trädvaror till Stockholm; 2:o
Uti ett af Hedervärda Bonde-Ståndet till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet remitterat Memorial har Nils Svensson frän Blekinge län, med hvilken Sven Haraldsson från samina län instämt, under erinran derom att större delen af Ronneby sockens rusthållare hade fyra till sex och en half mil att skjutsa sina båtsmän till Carlskrona och derifrån afhemta dem samt att derföre en betydlig lättnad skulle tillskyndas nyssnämnde rusthållare om dem medgåfves att i likhet med hvad redan vore ett par närliggande socknars rustningsskyldige tillätet, inställa sina båtsmän i Ronneby köping, derifrån de kunde, likasom nu med nyssberörde socknars båtsmän egde rum. sjöledes föras till Carlskrona, föreslagit att Ronneby köping måtte bestämmas till rendez-vous-plats för Ronneby sockens båtsmän, hvilket äfven skulle leda till bättre ordning, emedan båtsmännen då kouimo att under vederbörligt befäl inträffa på stationen. Sedan fråga om bestämmande af flere samlingsplatser för båtsmännen i Blekinge förevarit vid riksdagen åren 1840 och 1841, dervid Rikets Ständer till Kongl. Majit afläto en underdånig skrifvelse i ämnet, hvilken äfven föranledde bestämmandet af en ytterligare mötesplats, väcktes vid 1847 års riksdag en motion, som innefattade, bland annat, äfven hvad nu blifvit föreslaget och i anledning af hvilken dåvarande Ekonomi-Utskott i Betänkande ]S:o 34 yttrade, att. då Rikets Ständer för ej lång tid tillbaka fästat Kongl. Majits uppmärksamhet på de ötverklagade olägenheterna samt Kongl. Majit i följd deraf vidtagit de åtgärder, som funnits lämpliga och, om någon ytterligare rättelse skulle vara af behofvet påkallad, den enklaste och lättaste utvägen för erhållande deraf syntes vara att hos Kongl. Majit göra underdånig anmälan om förhållandet. Utskottet ej funne skäl att i anledning af motionen tillstyrka någon åtgärd; och blef detta Utskottets yttrande af samtlige Riks-Stånden godkändt.
De småbarnen där, kunna icke själfva frambära sin tacksägelse, men jag är öfvertygad om att de alla skulle ropa ett ifrigt bifall, ifall jag sade dem, att jag nu gör mig till deras tolk och å deras vägnar uttalar ett innerligt: » tack »! Stockholm i september 1890. Mathilda, Roos. • Annonser böra, för att kunna inkomma i veckans nummer, vara inlemnade senast S. k. små- annonser, som beräknas efter 10 stafvélser pr petitrad, böra vara åtföljda af likvid, platsannonser efter 25 öre, öfriga annonser efter 35 öre pr rad. tisdag. embetsmaunafamilj i småstad önskas en anspråkslös flicka af god familj att undervisa två barn om 5 och 8 år samt i öfrigt gå frun tillhanda. Den sökande bör hafva vänligt och jämnt lynne, god undervisningsförmåga samt vara verkligt musikalisk. Tyskeller engelsktalande eger företräde. Svar med porträtt och referenser till » Embetsmannafamilj », Iduns byrå. [2703] F amilj i Vesterbergslagen Förlofnings-, vigsel-, födseloch dödsannonser, söker g u v e r n a n t att undervisa en ä, två flickor i vanliga skolämnen från och med fjärde klassens kurs. Stor vikt fästes vid språk och musik. — Härå reflekterande bedes sända betygsafskrifter och fotografi samt uppgifva ålder, löneanspråk och referenser till » Familjemedlem », Ramen vid Bergslagsbanan. [2702] som ju särskildt beröra familjekretsarne, böra främst införas i Idun, där de mera än i någon an" l ^ n tjänstemannafamilj i Vestergötnan tidning observeras inom hemland önskar en lärarinna, som met och familjen. Priset å förkan undervisa i språk, musik och vanlofnings-, vigseloch födelseannonliga skolämnen. Svar jämte löneanspråk och referenser till » F. », Wara ser är 1 kr. 50 öre pr st; för pöste restante. dödsannonser beräknas priset efter At göra tyger vattentäta. Man kokar det antal rader annonsen upp17 gram husbloss så länge, tills det är PLATSSÖKANDE. tager.
Af denna anledning, och då den omständighet, att Memorialprotokoll och handlingar på nyssberörda sätt gått förlorade, långtifrån att ursäkta » 30 anmärkta försummelsen, gjorde densamma ännu mer skadebringande, samt dertill komine, att Borgmästaren, för lika beskaffad försummelse, förut varit tilltalad och sakfäld, utan att deraf låta sig rättas, förordnade jag emot honom laga åtal, uti skrifvelse till Advokatfiskals-embetet i Kongl. Svea Hofrätt. Under skrifvexlingen hos Kongl. Hofrätten, infordrade Advokatfiskalsembetet, i enlighet med min föreskrift, Rådstufvurättens dombok och Magistratens protokoll för Ar 1863, och, då dessa inkommo, yppades, dels att nämnda dombok för den ifrågavarande tiden, eller från och med den 15 April, till den 12 Oktober, under hvilken tid Rådstufvurätten den 15 och 29 April, den 11 Maj, den 6, 10, 15, 20 och 29 Juni, den 27 Juli, den 12 och 24 Augusti samt den 2, 14, 16, 21 och 28 September haft sammanträden, endast i några få mål och ärenden befanns fullständig, men i de aldra flesta innehöll endast korta antydningar, utan att någon visshet förefanns, att ens dessa fullständigt utvisade, hvilka mål och ärenden hvarje rättegångsdag förevarit, likasom domboken för största antalet af rättegångsdagar icke utmärkte, hvilka ledamöter öfver målen suttit; dels ock att, hvad - beträffande Magistratens protokoll, sådant helt och hållet saknades, för tiden före den 12 Oktober.
Att s5luniln 13 det, som i denna vsg redan finnes, bekant och tilleBngligt hindrade ju ej att inga i de föreslagna nya nnorrlningan~e rör bildande af stipeu (liefonder. Hiirefter höll Doktor f l l e n Fries ett föredrag ang8cnde Irnnsfuliicr eller som nian Sfvcn kunde saga mdtrvkiri# !g gen0111 dormspondt~~ (, hvilket föredrag franidelcs kommer att i sin helhet delgifvas Dagnys lasare. Slutligen hade D: r Nystrilm ett kortare anförande rörande PredridaBrtm~r-Forbw11I~1lr sjudkassa. Det vore födnande, om bildade qvinnor ej skalle ha en blick för nödvsndigheten a l att bilda dylika kassor, d8 arbetare f r h alla h311 inga i s3dana. Ja, !let hade vid en med anledning af f r h England gjorda förfr8giiingar nnstPIiI undersökning visat sig, att dessa p i kooperativ bas staende kassor för sjelfunderstad hos oss representerade ett kapital af ej mindre sn 4 millioner kronor. ' hl. uppmanadc derfure till aiiteckniiig s b o n ~ délcga~e i Förbundets sjiikkasm, erinrande om att, riiligt stadgarne, minst 1 5 0 personer, inkte vara inskrifna, innan Rireiiingcii kunde börja sin verksamhet. Då ingen af d e närvarande hade något vidare att anföra, upplöstes mötet. ' Hvarjehanda i qvinnofragan. Sverige. Qvin&amp;a sh~dmtcr.
1 följd af de olyckliga omständigheter, som tillskapat vår nu varande allmänna förlägenhet, och genom missbruk af 5 ProCents insättningsförmånen, hafva de fleste förut intecknade eller annars stående Lån, man och man imellan, blifvit uppsagde och insatte i Disconterna, hvilka på sådant sätt kommit i disposition af snart sagdt hela Rörelse-Capitalet: och allmänna penningeställningen har derigenom kommit i ett skick, som val är >350 Den 2g Juli f. ?w4 oändeligen Fördelaktigt för penningeoch köpmanna intresset, men desto olyckligare för Jordbruket och Bergshandteringen, Om dessa hufvudnåiingar någonsin skola tipplyftw utur deras nuvarande nedtryckta belägenhet, så mäste en rättelse göras i allmänna penningestäilningen, til} deras fördel: och jag sm icke någon annan utväg att, utan brytning, sådant skyndsamt verkställa, än den jag nu föreslagit, att genom Bankens utlåning tillvägabringa*; men jag tror, att om sådant icke bifalfes, sä skulle dock samina ändamål långsammare vinnas, blott derigenom att insättnir gsrättjgheten för 5 procent upphörd,e, med rättighet likväl för Disconterna, alt icke förr infria deras 3 procents sedlar, än desse uppsades, då, i samma män dc inlöstes, Capitalisterna också nödsakades att penningarna till allmänna rörelsen utlemna, och således gifva Lånetillgång åt de, som blefvo föranlåfcne att Discont Lånen, mera skyndsamt än annars, inbetala.
En Rusthållare eller Notställare, hwilken ofta uti en aflägsen Landsort icke utan beswär och kostnad kan' förskaffa och efter föreskrift anwända de persedlar som til Soldatens beklädnad erfordras, lider oemotsägligen en oförutsedd förlust, dä desse persedlar, utan at stafwa blifwit til bruk och nyttjande otjenlige, genom nya och oförändrade föreskrifter förklaras oduglige. Med känslan af hwarje fri Medborgares rättighet, at blott efter wista gifna, i möjligaste mätto af Högsta Magtcn oberoende föreskrifter, kunna äläggas, at til Statens behof afstä något af sin ägendom, kan wisterliqen ingen utan mistnöje upfylla sädana fordringar Jag hoppas at inom Sweriges gränser icke sinna nägon som hyser, mistianka, at, under wär nu warande mördade och älskade Konungs Spira, ägarne af den tik indelta Armeens upsättande anflagne jorden skulle utan högsta nödwändighet med förändringar 84o Den 19 Junit af monäerinKLrns betungas; men det torde wara nödwändigt, at ifrän et sadant, ingen Swenst man egnande misttroende, stilja en billig omtanka för framtiden. Det är af sadan anledning jag öfwerlcmnar til Högloft. Ridderstapets och Adelns uplystare ompröfning, om det icke skulle wara för ändamälet tjenligt^ at kos Hans Kongl. Majck i underdänighet ankalla, det täcktes Kongl. Maj t, sä snart omständigheterna mcdgifwa, bestämma den four af hwarje indelt Regemente eller torps stall bäras, med den nådiga försäkran derjämte, at någon förändring lili de således faststäldte monclerin»ar icke stall ske; samt at, om uti en framtid, de skulle blifma otjenlige och en ny reglering deraf ftnnas riödwändig, Kongl.
Jag antecknar här nedanstående siffror. *) Antalet af brott och förseelser svarar likväl icke jemnt emot summan af linndlagda brottmål, hvilka ofta hvart för sig omfatta flera och olika slag af brott; men denna sistnämnda kan icke uppgifvas, emedan, efter hvad jag inhämtat, antalet af brottmål, handlagda hos un-derdomstolar och polismyndigheter, icke före år 1857 blifvit särskildt utmärkt och uppgift derom följaktligen först är att förvänta i Justitie Statsministerns Berättelse för sistnämnda år, hvilken ofördröjligen lärer komma att utgifvas. Under sista 27 åren har, med de hos Hofrätterna anhängiga civila mål och iirenden, förhållandet varit följande: Inkommo. Afgjordes. Balancerades. » 1856 1,942. Under sistförflutna .27 åre har förhållandet med brottmålen i Hofrätterna varit sådant, att åren 1832—1834 i medeltal nkommo 3,338, afgjordes 3,375, balancerades 335. Med samtliga Justitie-Revisionen förekomna mål och ärenden har, under sistförflutna 29 år, förhållandet varit följande: Betraktar man nyss anförda siffertal, visar det sig, att antalet af balanceräde mål i Hofrätterna minskats, och genom den der vedertagna nya arbetsordning kan man hoppas att minskningen framgent skall fortgå. Deremot har balancen i Justitie - revisions-expeditionen år för år betydligt tilltagit, och om man ser på beskaffenheten af de balancerade mulen, som uti en särskild tabell i Justitie Statsministerns Berättelse redovisas, finner man att omkring i består af revisionssaker och vid pass i af skiftesmål, hvilka bagge slag af mål i allmänhet fordra mesta tid till handläggning och afgörande. Derigenom har ock handt, att i revisionssaker dom icke sällan dröjt till och med öfver tre år, efter det målet till Justitie-revisions-expeditionen inkommit. Sedan härigenom rättmätigheten af klagan å såväl lagskiparens som rättsökandes sida är ådagalagd, så återstår att efterse om och hvilka botemedel emot det onda må finnas.
N.o 32. afsedt i de förut anförde Förslagen till Handelsoch Handtverks - Ordningar, af hvilka den förra uti i Art. 2 § samt den senare i 4 Art. 1—7 §§> bland andre vilkor för Burskaps vinnande och bibehållande i bandel och handtverk, föreskrifva att den Burskapssökande bör vara känd för god christendornskunskap och fräjd, samt ega färdighet i sitt yrke; äfvensom 5 Art. 3 § Handels-Ordningen och 6 Art. 5 § Handtverks-Ordningen innefatta Förslag till förändrade stadganden angående formen i dylika mål. Utskotten förmoda således att Herr Levtons Motion icke påkallar någon serskild åtgärd. Vidkommande sedermera Herr TVinblctdhs Motion, så hafva Utskotten, vid granskning af ofta åberopade Förslag till Handelsoch Handtverks-Ordni/igar, inhemtat: att deri icke finnes upptaget, hvarken ifrågavarande förbud att å Marknad eller Torg till salu hålla Kopparkärl, hvarå jern finnes tillsatt, eller något annat dermed likartadt, hvaraf bör slutas, att detsamma ansetts kunna upphöra. Utskotten hafva ej eller funnit någon betänklighet dervid; och anse sig således böra tillstyrka Rikets Höglofl. Ständer attj nied bifall till Motionen_, i underd. Lag-saint Allm. Besv. o. Occ. Utsk. Bet. N.o 32. 21 hos Kgl. Majit anhålla, att genom Nådig Författning må varda upphäfne, ej mindre föreskriften i 43 § af Kongl.
Mer ttn ett krönt hufvud har, efter det att sådana allianser spelat ut sin rol och maktens nominele innehafVare öfVergifvita af de fordne vännerna, måst med den olycklige dana-prinsen klaga: jag är infamt illa påpassad. I Sverige behöfde helt visst icke stats^jenarnes deltagande i representationens förhandlingar nödvändigt medföra de vådor, man ' på andra håll befarar deraf. Men det står i allo fast, att deltagandet med beslutande rätt och myndighet från den sidan ieke i regeln bidrager till utvecklingens befordrande. Det är nu en lärdom, som de senast gångna tjugo åren kunnat hinna att gifva oss. De hafva äfven lärt oss att nya rättigheter gerna bruka medföra nya anspråk. Ett franskt ordspråk uttalar detta i en något annan form, som vi dock ieke skola upprepa. Under detta års riksdag stäldes vid ett tillfölle till en. af konseljens ledamöter en formlig interpellation om huru vida man icke tänkte vidtaga sådana åtgärder med * emhetsmannabildningen, som. kunna finnas lämpliga för embetsmännens vidsträcktare deltagande i lagstiftningsarbetet. Om detta skall hafva någon mening alls, måste det mena att man vill i någon ännu icke formulerad utsträckning flytta den lagstiftande myndigheten öfver till dessa den verkställande maktens underordnade organ, hvilka hittills i hvaije ordaadt statsäystem afisetts såsom sådana vara till uteslutande för att biträda med - de redan stiftade lagarnas hand-hafvande. Man förvånas när man hör ett sådant yrkande framställas af en gammal lagkunnig man, som i alla händelsBr tillräckligt länge deltagit i riksdagsarbetet, för att kunna ha lärt hvad. som är den ena partens befogenhet och hvad. som är den andras, och hvilken part som i visit fall icke har någon befogenhet allé. Eller ett annat exempel. Här har förut talats om hvarifrån ledamöterne af den svenska konseljen i regeln icke ansesbehöfva rekrytens. Men att sndra ooh helt olika regler i stittet följas skalle man nästan vara frestad att tro af något som tilldrog sig icke längre sedan än sistlidet Års sommar. När bruks-egaren Tamm, som vid den tiden redan ander qjn är deltagit i riksdagsaribetet oeh bl.
Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-ministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Stats-ministern för Utrikes Ärendena, Friherre Manderström, Stats-råden IVallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna och Malmsten. Likaledes uppläste Departements-chefen till justering ett i enlighet med lörut fattadt nådigt beslut uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer angående pension å Allmänna Indragnings-staten för Landskanslisten i Getleborgs län J. A. Hanson; och behagade Kongl. Maj:t jemväl, på Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, detta förslag i nåder gilla samt befalla att, i öfverensstämmelse dermed, nådig proposition af den lydelse bilagan till detta protokoll utvisar, skulle till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo Otto IV. Seippel. Majda Säd. Skrifvelse N:o 60. 60, Alik. till Exp.-Utsk. den 5 Jan. 1860, kl. 6 e. m. Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i fråga om löneförhöjning för år 1851 åt de vid Storskiftesverket i Stora Kopparbergs län samt af vit (ringen i Wester-N norlands, Westerbottens oell Norrbottens län anställde Landtmätare; Gifven Stockholms Slolt den ll November 1859. Uti ett till Kongl. Majit ingifvel underdånigt memorial al den 16 näs (lid ne
Men förkrosselsens dag skall ännu komma öfver dig, du högmodiga“, sade mannen och gick. Men i Ylpytars hjerta brände hans ord. „Har han, mitt hjertas käraste barn, blifvit en tjenare hos röfvarn af Suomilandet, han som dödar Suomispråket, det sköna, och lägger sitt språks band öfver Suomifolk och Suomihjertan. Deras trollkonster hafva förvändt ynglingens ögon med rikedomar och guld. Bröd, om än hårdare, fanns ock i Suomilandet. Ve den, som säljer fosterlandet för guld eller bröd. Hafva de förvändt hans ögon med ära och glans? Den ära, som vinnes i främlingens tjenst, är lik vågens skum, ett glitter utan värde“. Och Ylpytar lemnade sina tre yngre söner hemma, att värna hemmet på Saimaudden, och hon sade: „Minnens det arf, J fått att vårda; ännu har öfvermannens fot icke beträdt Saimaudden, när mägtig tid fodrar, skall barnet vara man“. Och Ylpytar antog till sitt yttre ett ödmjukt skick och gick ut ibland folket, och hon sökte sin son, och hon fick veta, att han fanns bland krigarne, som stridde vid Sverges andra gräns, och hon gick och sökte honom ända der. Men vid det hon gick från den ena skaran till den andra, sökande sin son, då trädde till henne åter korsets man, densamme, som hotat henne i hemmets stuga, och han sade: „qvinna, böj ditt hjerta i ödmjukhet; din gård är bränd, dina tre söner hafva fallit alla vid dess försvar, och af hela din ätt återstår ingen mera än din son, som tjenar i Konungens hof, och som ödmjukat sitt hjerta inför korset“. „De hafva stupat alla? Den yngste ock? – Dock smält icke ännu, hjerta, veknen icke senor, ännu måste lifvet lefva. En står kanske ännu att rädda“. Och bort hastade hon. På ett slagfält mellan döda och döende återfann Ylpytar sin son. Hennes vård väckte den döende till sansning. „Min mor, du här?“ sade han.
Jag finner, i motsats med den siste talaren, StatsUtsk. hafva gjort rätt och val, att afhjelpa en svårighet, hvarifrån Konungens rådgifvare eljest icke heller för framtiden kunnat komma. Det är ganska välbetänkt af StatsUtsk. att, när det sett olägenheterna för den förflutna tiden, söka afhjelpa dem för framtiden. Om StatsUtsk. icke vidtagit denna åtgärd, utan velat nöja sig med hvad Hr von Troil föreslagit, så skulle Konungens rådgifvare alltid hafva befunnit sig i samma osäkerhet sorn hittills. De hade nödgats på höft beräkna tillgångarna och derefter göra anordningarna. Då hade man antingen beräknat dem för högt, eller också, måhända för säkerhetens skull, begagnat mindre besparingar än som funnits, och som varit behöfliga för Statens tjenst, hvilken genom obegagnandet blifvit lidande. Det enda jag härvid skulle vilja anmärka, är, att af StatsUtskrs betänk, icke tydligen synes, huruvida StatsUtsk, ämnar föreslå så tillräckliga anslag för vederbör, embetsoch tjenstemän, hvilka hittills aflönats på besparingarna, att desse få, genom ordin, anslag hvad dem tillkommer och Statens tjenst klafver. Skulle detta icke vara StatsUtskrs mening, utan att desse embelsoch tjenstemän fortfarande skola aflönas på besparingarna, så har man föga lnilpit. Man har ställt saken visserligen redigare än förut, men man har ställt Konungens rådgifvare i samma brist på tillgångar för oförutsedda händelser, som den, hvaruti de hittills befunnit sig. Jag skulle tro det lätta vara, och att det bort vara StatsUtsk:s mening, (ehuru det tyvärr vederlagges* af StatsUlskts förslag ang:de regiel:n af 2:dra hufvudtiteln), att de ifrågavar. besparingarne icke skulle påräknas till emhetsoch tjenslemännens underhåll, såsom under sednare tider. Skulle det åter vara StatsUtsk:s mening, att på extra-statsregler:n gifva tillgång att aflöna de tjenstemän, som hittills fått sin aflöning på besparingarna; så anser jag sådant, på grunder, som förut af mig blifvit anförda, vara oriktigt.
Lärohuset är uppfördt af sten, har en sund belägenhet, och omgifves af en stor, fri och öppen plats, tjenlig för gymnastiska öfningar. Byggnaden innehåller, utom bostad för läraren, tvänne rymliga och ljusa salar, försedda med fullständiga skolinventarier. Staden, som 1857 räknade 1,462 innevånare och ligger på ett afstånd från närmaste läroverk (i Stockholm) af tre mil, har å soskensfämma förklarat sig villig att ingå på de fastställda vilkoren för pedagogiers upptagande bland elementar-läroverken. 12:o Pedagogien i Mariefred. Utom de vanfiga till folkskolan hörande läroämnen, har undervisningen i denna skola omfattat Tyska, Franska och Latinska språken, ehuru denna undervisning uppgifves hafva hufvudsakligen meddelats utom skolan, på Onsdagsoch Lördagseftermiddagarne. Lärjungarnes antal har i medeltal under åren 1853—1857, äfvensom under nästförflutna läseår, uppgått till 13, och undervisningen bestrides af en lärare. Läro-anstalten eger ingen donation, hvarken af kommunen eiler enskilda personer; men till pedagogens aflöning har årligen utgått ett stats-anslag al 26 tunnor 132/o kapp. kronotionde, samt 9 R:dr 12 öre djeknepenninge-ersättning. Såsom Komminister åtnjuter pedagogen, jemte bostad, 11 tunnor 14 kappar spanmål af församlingen, och 6 tunnor af Pastor, alltsammans utgående med hällten råg och hälften korn. Angående Kongl. Maj:ls Nåd. Skrifvelse N:o 61. 17 Angående skolhuset har allenast den upplysning blifvit lemnad, att hittills ett lärorum varit tillräckligt, men att ytterligare ett dylikt finnes inom samma lokal att tillgå. Mariefreds stadsoch Kärnbo landsförsamlingar hafva förklarat sig villige alt ingå pä de fastställda vilkoren för pedagogiers upptagande bland elementar-läroverken. Afståndet från närmaste, i Strengnäs belägna läroverk utgör två mil, och staden egde 1857 en folknummer af 622 personer. 13:o Pedagogien i Thorshälla.