Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hwem wet, huru de, som kunna täfla om öfwcrwäldet, direkt eller indirekt yttrat sig i ämnet, och hwad afseende wi kunna nödgas at göra pä sädana pttranden? Det tilhör icke Lagstiftande Makten at intränga i Politikens hemligheter. Rikets Ständer kunna icke, enligt Regeringsformen, och böra icke, efter sunda förnuftet, fordra del af närwarande minisicriela ärend-rnasbela omfattning. Konungen har upgifwit med gällande stäl, at ej mera deraf kan yppas, än sorn stett genom den i nädcr framställda Propositionen. Men de betänkligheter, jag anfört, äro icke derigenom ur wägen röjda. Intet menskligt förständ är tilräckligt, at utan ljus i desia ämnen genomtränga det mörker, som swäfwar öfwer Sweriges öde. Hwad äterstär dä för ost at tilstyrka eller besluta? Hwilken medborgare, fri frän alla enskifta afsigter, skulle wäl, utan de nämnda kunskaperna, wilja wäga at belasta sitt sammels med följderna af et eget wal, eller af et upffof? - Andra Nandel. 4z, 44. Den rZ Julik. I denna förlägenhet — efter tusende plägsamma och fäfänga forskningar, finner jag ingen annan utwäg öfrig, än den, at helt och hällit bifalla Konungens Proposition. Detta beslut hwilar pä öfwertygrlsen, at Konungen ej kunnat densamma Lil Rikets Ständer läta framställa, utan at, efter moget öfwerwägande, Hafwa funnit ben nyttig för Fäderneslandet, det hwilar pä en säker förtröstan - at Konungen icke kan til fin Tronföljare föreslä denna Furste, eller Han sjelf emottaga Suceesiionen lil Sweriges Krona, annorlunda än pä et sätt förenligt med Sweriges wäl och Hans ära.
18 sistlidne September, under N:o 60, afgifna oell, den 5 derpåföljde October e. rn., på bordet lagda Utlåtande , i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens, under N:o 35, förut meddelade Betänkande, rörande förslag till ny Prest v alsF öro r d 11 ing; i sammanhang hvarmed upplästes Högvördig* Preste-StåndetsProtocollsUtdrag, af den 14 sistlidne October, innefattande de af Preste-Ståndet, uti förevarande iirnne, vidtagna serskilda beslut, uti hvilka de öfriga Piks-Stånden blifvit inbjudna att sig med Preste-Ståndet förena; och fann Ridderskapet oell Adeln för godt att äfven, för dess del, uti Preste-Ståndets i nyssberörde Protocolls-Utdrag upptagne beslut instämma. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillnings-Utskottets, den 14 dennes, under N:o 52, afgifna och, den j8 derpåföljrle e, m., på bordet lagda Memorial, med Voterings-propoiition, angående Bevillning af Krono-Lotsar; fann Ridderskapet och Adeln för godt bifalla nämnde Memorial, saint godkänna den deruti föreslagna Vo terings-pro position, S. D. Då nu 3- nyo föredrogs Bevillningsutskottets, den 14 dennes, under N.‘o 53, af l gifna och, den 18 derpåföljde e, m., pa bordet lagda Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets, under N:o 47, förut meddelade Betänkande, angående Porto-afgiften för Inrikes Brefvexlingen, fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan Fröt. t tdrag den 10 Nov. 182g. 10g blifvit, den 2 dennes f. ir>., af Hidderslcapet och Adeln bifallet, Utskott' ts ifrågavarande Utlätan, de borde läggas till H.mdlingarne. S. D.
En för ordnande af armeens och flottans sjukvårds-angelägenlieter nedsatt kommitté har, uti den 8 Januari 1840 afgifvet, och på nådig befallning lill trycket befordradt, underdånigt utlåtande, föreslagit en reorganisation af armeens läkare-stat, så att, utom de hittills varande stipendiater och pensionärer, surnumerärer skulle antagas och dertill användas medicinae studiosi, hvilka vore förbundne att antaga den tjenstgöring vid arméen eller flottan, hvartill de kunna anses skicklige, emot erhållande af dagtraktamente under liden. Behagar Eders Kongl. Maj:t i nåder bifalla detta förslag, lärer bristen åtminstone lill en del blifva afhulpen för de utrustade fartygen, helst då äfven någre läkare af den civila lä karecorpsen, sorn i sednare tider blifvit betydligen tillökad emot förr, lära få paräknas till förhyring. 5:o Lotsoch fyrings-staterna tarfva visserligen i ett och annat fall någon reorganisation; men som dessa stater, hvilka på femte hufvudtiteln äro upptagne under serskild rubrik ”för handeln,” icke hafva oskiljaktigt sammanhang med de för sjöförsvaret egentligen afsedde stater och corpser, anser jag mig serskildt och i sammanhang med frågan om erforderliga anslag kunna behandla detta ämne. Med de tillökningar i flottans fasta corpser, som jag i det föregående haft uåden föreslå, torde dessa corpser blifva tillräckliga för ändamålet. Sjöbeväringen kommer alt fylla bristen i den för bemanningen erforderliga styrka, om Eders Kongl. Majit i Nåder gillar och Rikets Ständer antaga det af mig serskildt afgifna underdåniga förslag till sjöbeväringeus Bil. N:o 2 till Kongl. Maj: ti Prop. 184 7, lia fl. 1. 2 10 organisation, lill följe hvaraf ock Jen i förra lider under krig begagnade osäkra förhyringen torde kunna undvikas, äfvensom några andra medel för bemannings erhållande ej eiler behöfva vidtagas.
Jag har svårt att finna, hvar ExpeditionsUtskottet tagil; ledning för sitt handlingssätt i detta afseende, ty enligt Grundlagarne.skola alla frågor, som antingen angå Författningar, hvilka af Kongl. Maj:t till Rikets Ständers bestämmande blifvit öfverlemnade, eller röra inkomster eller utgifter af Staten, genom Nämnd sluteligen afgöras, enär två Stånd stanna emot två. Nu är det visserligen fallet, att Rikets Ständer ej bifallit saken, men de hafva ej eller afslagit den, och således innehåller skrifvelsen ej något bestämdt svar på den Kongl, remissen. Jag anser derföre frågan vara af sådan beskaffenhet, att den genom Nämnd bör afgöras. Friherre Palmstjerna, Carl Otto: Då det ej torde vara lämpligt att bedomina redactionen af en underdånig skrifvelse endast efter ett flygtigt åhörande vid dess uppläsning, anhåller jag, att den ifrågavarande Expeditionen måtte få hvila på bordet. %iherre Cederström förenade sig med Friherre Palmstjerna. Den 1,9 Mars f. m. *01 I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtUlarskalken förklarade, att ExpeditionsUtskottets förslag till Rikets Ständers ifrågavarande underdåniga Skrifvelse komme att hvila på bordet. Högloft. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan tre qvart till 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. /. Lagerheim. Thorsdagen den 19 Mars 1829." Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen.
Utskotten hafva pl intet vig föreslagit Ständerna, att besluta, en förändrad organisation af Mag»zin«Inrättningen, annorlunda, än i önskningsväg, Betänkandet lyder sålunda: ”Utskotten få vördsamt hemställa, det Rikets Ständer må besluta, att ej vidare med några bidrag eller Creditiv upprätthålla Allmänna Magazinslnrättningen, samt därjemte hos Kongl. Maj:t frambära sin underdåniga önskan om denna Inrättnings upphäfvande, och sådant under de vilkor och stadganden här nedan finnas föreslagne." Utskotten hafva således icke tillstyrkt Riksens Ständer att besluta Allmänna Magazinslnrättningens upphäfvande, utan endast, att därom frambära sin underdåniga Önskan till Kongl. Maj:t. Jag anhåller om Proposition till bifall ä första punkten i Betänkandet. Herr Cederfchöld, Pehr Gujlaf: En värd Talare har medgifvit, att Statens inblandning i Spannemålshandel qväfver den enskilta Speculationen; men likväl yrkat dess fortfarande, emedan, såsom jag fattat hans mening, denna Speculation i alla fall qväfves af Kongl» Maj.ts rättighet, att efter behag förändra tullen på inkommande och utgående Spannemål. I anledning häraf vill jag först förklara, att jag hoppas och är öfvertygad, att Kongl. Maj t visserligen icke i oträngda fall begagnar rättigheten att förändra Spannemåls tullen, utan dervid noga afser det allmännas baita: men dernäst torde jag få påmin - 57S Din 24 Octabcr /. ni. faa, att eni blotta fruktan för Sp3nnemalstulleng möjliga förändringar är menlig för den enskilta Spannemålshandeln, så skulle statens inblandande i denna handel ju vara att lägga sten på börda. Herr Munk af RofeJiffåld: Jag vill blott förklara, att jag ej sagt, att Statens inblandning i Spannmåls uppköp förstörer enskildtas speculationer, om den inskränker sig endast till öfverskotten, eller de år, då grodan är öfverflödig. De år, då man kan uppköpa öfverskotten, äro desamma så stora, att våra enskildte speculanter ej kunna göra så betydliga uppköp.
— Apotliekare-societetens bidrag till Pharmaceutiska Institutets underhall 1,000: Af studerande vid sistnämnde Institut erlagde afgifter 160: Extra uppbörd 13: 28. — S:r 155,258: 4. Credit. Balans från ur 1855: — Utgifter: Kongl. Kongl. Sundhets-kollegium redovisat: — Barnmorske-undervisnings-anstalten i Götheborg 1,732: 1. — Farsoters och smittosamma sjukdomars botande , 29,919: 32. 11. Arfvode till Provincial-kirurgen i Stockholms län 150: Inrättningen för sjukes behandling med elektricitet och galvanism 580: Carolinska Medico-kirurgiska Institutet 3,338: 28. 4. Pharmaceutiska Institutet - 2,243: 11. — Rese-understöd till läkare 4,800: Gratifikationer till åtskillige läkare samt e. o. tjenstemän och vaktbetjente 700: S:r 153,791: 1. 3. Dito till Kongl. Direktionen öfver Veterinär-inrättningen i Stockholm 259: 47. 7. Öfverföring till Kongl. Direktionen öfver nämnde inrättning: Balans till år 1857 : Kontant behållning S:r 124,505: 28. 6. § 1- Det å 8:de liufvudtiteln uppförda förslags-anslaget till farsoters och smittosamma sjukdomars botande, 9000 R:dr, har, enligt den af Sundhets-kollegium afgifna berättelse, under revisions-året blifvit öfverskridet med ett sammanlagdt belopp af 20,196 R:dr 16 sk. 11 rst. Banko. § 2. Förutom det i riks-staten uppförda anslag till medico-legala besigtningar, 6,000: . upptagas i Kongl. Sundhets-kollegii redogörelse under denna titel såsom inkomst från länen influtna ersättnings-medel, till ett belopp af 1,993: 32. 9. utgörande alltså tillsammans 7,993: 32. 9.
Den a r li ksom allt, livad soni flyter w Hjariles penna balde djupsinnig och larorik. Rlaiid andra stycken af sainrna art gifva i synnerhet D Xissioniiren n, efter Petrus Lzestadiiis, ~Linn6 ' s resa i Lappland:)! efter A. N. I~iindströrn, &gt;En svensk storinan pk 1.600-talet&gt;, efter (T. Tliom6e, samt från en svensk landsort .iiiider Gnstaf ILI: s t i d ~, efter Knut Lilljebjörn, liffnlla och inålaude skildringar af kultudifvet niider förg5iigna tider. Skildringar af det slag, som de liar nyss niiinnda, äro enligt r å r &amp; sikt särdeles passande för eii bok sådan soin deii Lai. föreliggande, emedan de arbeten, ur hvilka de äro lieintade, i de flesta fall a ' o mindre tillgängligt för den stom allmänheten an reut liistoriska verk. E t t och annat stycke a r i förhallande till sitt viktiga iiinehill af en i ögonen fallande knapphändighet. Sa t. ex. skildras af Upsala möte blott en episod: %Biskop Peders frigan, livilken ej upptager niera än tre sidor. I ett arbete, som ar afsedt för alla saiuhällsklasser och alla åldrar, borde väl en för vårt land sk betydelsefiill tilldragelse blifvit mera utforligt behandlad. Äfven de historiska tilldragelserna under innevarande krhundrade liaf va blifvit något styf moderligt behandlade. Boken a r, som redan ar sagdt, afsedd för. både unga och ganila ur alla samliallslilasser. För barn under 14 år torde den ej passa, rnerr den skall helt visst .roa mognare ungdom ocli viicka, ' dess intresse för historisk läsning. Niigra af i illustrationerna äro mycket dåliga. Charles Gordon. En lifsbild tecknad af Cecilia .Bååtlh-Hoknberg.
Vid sådana tillfällen lofvade vi stundom hvarandra, att vi skulle börja ett annat lif. Under ett par dagar höllo vi också ord – till dess att den fysiska tröttheten var öfvervunnen. Det finns ej ord för att skildra den meningslösa pina, som ett dylikt lif medför. Vi hade en lifskraft, som tillät oss att njuta, vi voro tillräckligt unga för att kunna glädjas åt lifvet, vi hade den lyckan att mestadels sammanträffa med människor, hvilka ej gjorde våra dagar alltför innehållslösa. Men denna ständiga växling mellan trötthet och feber håller fast de själar, hvilka den en gång gripit, lika säkert som prostitutionen behåller de kvinnor, hvilkas kroppar en gång kommit inom trollkretsen, där det svarta spöket härskar öfver de stora städernas nätter. Jag vet ej, om andra i min belägenhet gjort samma erfarenheter som jag. Men jag har skäl att tro, att vi ej varit de enda, som känt hela vårt förhållande på väg att slitas i tu af denna öfverretning, som ligger i öfvermåttet af förströelser. Det var nästan, som om vi blygts inför hvarandra öfver detta lefnadssätt, hvars enda ursäkt var den, att det i ingen mån skilde sig ifrån alla andras. Vi blefvo nervösa och öfverspända. Den minsta motgång var tillräcklig för att sätta oss i olag. En småsak kunde framkalla vredesutbrott, hvilkas brutalitet kom oss att blygas, på samma gång vi vid lugnare eftertanke måste le åt den öfverdrift, som låg både i våra handlingar och i våra ord. Ett litet meningsutbyte om den obetydligaste sak kunde skapa en misstämning, hvilken varade i hela dagar. Under dessa dagar undveko vi hvarandra, det fanns oss emellan som ett hemligt groll, hvilket blott behöfde en ringa anledning för att bryta ut. Detta groll var på en gång smygande och öppet. Jag vet ej, hur jag skall karakterisera det. Men jag tror, att det hade någon gemenskap med det lurande hat, som finnes mellan två människor, hvilka i hemlighet äro förenade i det gemensamma medvetandet om ett gemensamt brott. Och var det icke i själfva verket så emellan oss? Visste vi icke, att med hvar dag som gick, nötte vi bort något af den ömma känsla, hvilken en gång bundit oss samman?
Vidkommande dernäst E. K. M:s Befludes på Gottland och Iv.3mmar-Collegii sammanstämmande förslag, att pastoraten böra så sammanslås, att réligions-vården kunde handhafvas af 24 Kyrkoherdar, 24 Capellaner och 3 vice Pastorer; sa enär delta antal endast utgör tvenne personer mindre, än preslernes nuvarande antal, och med visshet antagas måste, att själavården mera vinner uppå att hafva flere lärare inom en större församling än färre, eller blott en inom hvarje församling, samt härtill kommer, att hufvudändamålet, som är lättnad uti bördor och bidrag, så väl för den skattdragande som för Staten, icke utan en sådan reglering kan vinnas, äro Rikets Ständer öfvertygade om behofvet af en sådan reglering, hvarvid Rikets Ständer dock i underd. få förklara, att densamma icke må rubba närvarande Presterskapets innehafvande lagliga rättigheter; beroende det i öfrigt på E. K. M. all förordna om en annan personal-reglering i afseende på Kyrkoherdarnes och Ca - <o4 Expeclilions-Vt skottets Förslag till und. Skrifvelse N.o 218. pellanernes antal, derest förslaget vid verkställigheten skulle finnas erfordra någon förändring.
Län och socken, samt följaktligen från detta anslag afföras det belopp af 3,241 R:dr 27 sk., hvartill berörde kostnader per medium uppgått; men, i betraktande af vigten deraf, att, vid smiltosamma sjukdomars utbrott, medicamenter genast finnas att tillgå och kunna utdelas åt de fattigare, som vanligen äro för dylika sjukdomar mest utsatte och att, om en farsot, sorn i sin början kunnat qväfvas, i brist af medicamenter hillver kringspridd, de mest olyekliga påföljder möjligen skulle uppkomma, anser Utskottet sig icke böra tillstyrka den i delta hänseende i fråga stal Ide öfverby lin ing. A anslaget för smiltosamma sjukdomars botande samt för medicolegala besigtningar visar sig således, äfven efter afräkning af ofvanstående i,o5i R:dr 44 s^ > en blist af omkring 3,ooo R:dr; och som denna, i händelse icke tillgång på annat sätt beredes, måste fyllas genom anvisningar på besparingarne, hemställer Utskottet, såsom mera ändamålsenligt och med ordning öfverensstämmande, att hela anslaget 9,000 R:dr må förklaras vara ett förslagsanslag i likhet med de flera å aldra Hufvud-Titeln uppförda sådane anslag, såsom reseoch tractamentspenningar för förrättningar i civile ärenden, till skrifmaterialier m. m.
Kommendants-staten Krigs-akademien Allmänna Garnisons-sjukhuset Rese-stipendium för militärläkare Indelta Kavallerioch Infanteri-regementena Löneförbättringar vid indelta Arméen Militieboställs-kassan Indelta Arméens vapenöfningar - Lito dito dito Trossens underhåll - Indelta Arméens möteskostnader Lifgardet till häst , Husar-regementet Konung Carl XV Svea Lifgarde Andra Lifgardet Wermlands Fältjägare-regemente Svea, Göta och Wendes Artilleri-regementen Ingeniör-kåren Kavallerioch artilleri-hästars remontering och skoning Lega för hästar till Artilleriets exercis Fouragering af Artilleriets och värfvade Kavalleriets hästar Mathållning för manskapet vid garnisons-regementena Lifbevärings-regementet Gottlands Nationalbeväring Hallands Beväring Wester-norrlands Beväring Beväringsmanskapets vapenöfning Försvarsverket till lands j allmänhet Lifoch släpmunderingar vid rotehålls-regementena Inqvarteringskostnader i stockholm Inqvarteringens ordnande j Stockholm Inqvarteringskostnader i landsorten Salpeter-uppköp Ved och ljus för fästningsoch garnisonsorter Skjutskolor Spanmålsupphandlingsoch bagerikostnader Durchmarche-kostnader Reseoch traktamentspennjngar Ackordsförskotter och ersättningar Skrifmaterialier m m. för Krigs-kollegium m. fl. verk Dito för Departementets Kansli-expedition Extra utgifter Besparingarne å de allmänna anslagen Kredit. Summa Skulder från år 1862, balanserade inom linien. Anticipation från år 1862. Utbetalningar. Besparingar för: Kontant behållning till år 1864. Summa. Fordringar och förskott till år 1864, balanserade inom linien. Riksgäldskontoret. • -i - > "• t , ‘i... Balans från år 1862: Skulder, upptagna inom linien 62,980: 83. Utgifter: Hufvudoch reserv-förråderna 32,902: 81. Artilleri-regementena •• • 56,744: 5.
Den farhåga, hvilken synes hafva framkallat motionärens förslag, att ett läroverk kunde få till styresman under en lång följd af år en dertill alldeles olämplig person, synes mig väsendtligen vara undanröjd genom 78 § af den gällande skolstadgan och den i samma stadga utvidgade ansökningsrätten, hvilken numera icke är inskränkt till lärarepersonalen vid läroverket, såsom mången synes hafva föreställt sig förhållandet vara, och hvaraf det försporda missnöjet med ifrågavarande lagförändring torde vara att förklara, hvaremot enligt 1856 års stadga nämnde farhåga snarare kunde synas hafva något skäl för sig, emedan valet af Rektor då var inskränkt inom de vid läroverket anställde lärare. Om den af Utskottet föreslagna förändringen tillstyrktes af Rikets Ständer och gillades af Kongl. Majit, vore det i min tanke att befara, det lärde och för den magtpåliggande rektorsbefattningen fullt skicklige sökande skulle uteblifva, hvaremot vissheten om fullmagt på den sökta tjensten och en derpå grundad fast och oberoende ställning just skulle framkalla utmärkte mäns ansökningar till befattningen. Dessutom synes det mig vara inkonseqvent, att, då de öfrige iärarne förses med fullmagt, en olikhet skulle ega rum ensamt i afseende på Rektorerna. Också finnes, så vidt jag känner, intet annat land, der Rektorer vid elementarläroverken tillsättas blott tills vidare medelst förordnande, under det alla de andre Iärarne innehafva fullmagter på sina tjenster. I betraktande häraf, och då det enligt min tanke icke blott skulle vittna om ett alltför stort vacklande i grundsatser, utan äfven vore ett nedsättande af representationens värdighet, om Rikets Ständer, då deras åsigt i denna fråga så nyligen, som ofvan är visad t, blifvit i alldeles motsatt riktning tillkännagifven och af Kongl.
Hvaruti lättnaden bestode vore för motionären svårt all fatta, om ej dermed skulle förstås, att häraderna nu måste betala i Statens ställe till dem, sorn förut nödgats utgöra brefbäring för intet, och lika oförklarlig förekomme uppgiften om den jemnare fördelningen, enär kändt vore, att skalle-hemmanen finge vidkännas den hufvudsakligaste lungan, emedan säterier, Sammansatta Statssamt Allm. Bese.- och Elion -Utskottets Utlåt. N:o 12. 3 boställen in. II. njölo fullkomlig' befrielse, änskönt innehafvare af boställen och privilegierad jord hade lika stort behof af att få veta hvad öfverhelen bjöde och belällde, sorn åboer å krono-jord och skalte-heminan. Slutföljden häraf kunde icke blifva annan, än att alla hemman af hvad natur som helst hade lika stor skyldighet ali utgöra kronobrefbäring, sa vida ^let vöre rätt och billigt, att samma skyldighet i dess vidsträcktare bemärkelse skulle fästas vid jordbruket annorledes än emot betalning af allmänna medel. Pä grund af allt delta bar motionären föreslagit, "dels ali kostnaden för den sä kallade krono-brelbäringen mätte varda godlgjord af allmänna medel, dels ock att, sedan Konungens Befallningshafvande i länen på vanligt sätt reglerat krono-brefbäringen och föreskrilvit af hvilka hemman en sådan borde utgöras, beloppet af den ersättning, som rättvisligen borde tillkomma hvarje serskild brefbärare, måtte bestämmas af Härads-räll.” 4:o af Riksdags-fullmäktigen Erik Olsson frän Södermanland, som oinförmält hurusom krono-brelbärings-skyldigheten vore eli känbar) onus, hvilket för krono-skallehemmanen vore betungande.
St:rs eget skön att bestämma. Beloppet åter inhemtas af den slutsumma, hvarpå kostnadsförslaget slutar sig. Härom hade majoriteten haft särdeles lätt att öfvertyga sig, om den behagat genomläsa K. St:rs vid förra Riksdagen underd. skrifvelse i ämnet, der det icke allenast omtalas att R. St:r fått emottaga och sig meddelade såväl Befästningskomiténs underd. utlåt, som tillhörande fullständiga förslag och ritningar till Stockholms befästande. Vidare förekommer att R. St:r inbemtat af nämde förslag och ritningar »att upfyllandet af de här ofvan framställde vilkor icke möter några svårigheter, äfvensom att de, i anseende till Stockholms belägenhet, kunna upnås med en jemförelsevis måttlig kostnad, hvilken komiterade beräknat till en summa af 3,650,000 rdr bko». Det heter vidare: »af denna summa är beräknadt 1 '/s mill. till befästningarne å den för öfverrumpling mest utsatta och följaktligen alltid i första hand vigtiga södra sidan, omkring 1 mill. för norra sidan och 332,000 rdr, allt bko, till försäkrande af inloppet till Södertelje, samt återstoden till spridda verk vid stränderna af Mälaren och Wärtan, till stöd för skärgårdsfartyg m. m. Detta och mycket annat hade majoriteten kunnat inhemta genom att taga en noggrann kännedom af denna skrifvelse, som på ett förtjenstfulit sätt uptager och utreder den vigtiga frågan, utan att dock, så som det uti skrifvelsen heter, R. St:r velat tilltro sig att afgifva något omdöme om de taktiska anordningarne och öfrige detaljer, tillhörande densamma. Af hela denna R. Stms underd. skrifvelse framstår tydligen, att desamme fått sig en fullständig plan öfver Stockholms befästande meddelad, med dertill hörande fullständiga ritningar och förslager, att de gjort sig den mödanatt noggrannt genomgå och undersöka motiverna för desamma.