Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län förmält sig instämma uti Anders Danielssons berörde yrkande, utan ock att Riksdags-Fullrnäktigen Joli. Magn. Wessing från Vestmanland dervid gjort det tillägg, att, då Ordinarie Domstolarne i Städerne äga att förenämnde mål behandla, skulle enahanda förhållande böra iakttagas i afseende å Domstolarne på Landet. aldo Af Riksdags-Fullrnäktigen Johan Jacob Rutberg från Norrbottens Län, hvarigenom han, under andragande af flere förmente skäl och deribland, att penninge-böter för fylleri icke skulle vara den mäst lämpliga bestraffning då de endast föranledde till den brottsliges utarmande samt förminskande eller betagande af tillgång till fyllande af oumgängelige behof för hans egen och dess hushålls bergning, föreslår, att, i stället för penninge-böter, arrest utan sällskap, först i blott tils!utit, men sedermera äfven mörkt, dock i båda fallen anständigt rum, må användas vid första andra och tredje resan ofvadt fylleri, samt lika bestraffning äga rum för L a g~lJt skottets Be t ii nk anden, 387 derunder föröfvadt slagsmål i Kyrkostäderne eller oljud i samqväm, med mera, med rättighet likväl för den förolämpade, att vid Domstolen söka ersättning för tillfogad skäda: att på Landet, der permanent Domstol icke kan, utan förenadt anspråk på lön, inrättas, Kyrko-Rådet genast må upptaga nyssberörde förbrytelser, samt ådöma den före.slagne arresten, men den sakfälde äga att inom kort föreskrifven tid söka ändring i Kyrko-Rådets beslut hos Konungens Befallningshafvande, till hvars behandling målet likväl omedelbart borde förekomma, enär fråga vore om fjerde resan eller oftare skedt fylleri, samt förlust af Medborgerligt förtroende eller Fästnings-arbete blefve en följd ; äfvensom att de så kallade Tillsyningseller Sexman samt Krono - Bet jeningen vid ansvar borde förbindas, att förrbesagde förbrytelser angifva. —• Och 3I110 Af Riksdags-Fullmäktigen Olof Hakansson från Elfsborgs
Gyldenstolpe har nämnt, att hans motståndare icke tåla det ziffror och facta tala lill dem. Det är en något sträng be skyllning, ty om Gr:n förmår att öfvertyga genom ziffror och facta, så betvitlar jag icke att hans motståndare deraf låta sig vederläggas, men jag befarar att Gr:n icke sjelf med tillräcklig uppmärksamhet genomläst den del af K. M:s nåd. skrifv., der de ziffror och fada förekomma, af hvilka han vill hemta sin bevisning, enär Gr:n sagt, att eftersom ifrån Haparanda år 1845 afsändes 30,608 L& smör utan att ett enda LU det året i Haparanda förtullats, så skulle deraf klarligen visa sig att hela detta qvantum smör vore tullförsnilladt; men om Grin eftersett blott 2 rader ofvanför i denna samma skrifvelse, så skulle Gr:n funnit huruledes år 1844, då den Finska tractaten var gällande, från Haparanda blefvo afsönde 28,000 LSf smör, under det att samma år i samma stad förtullats allenast 7,767 LU. Antingen hafva nu, medan den Finska tractaten var gällande, dessa 28,000 Lf?, f 410 Den 5 Juni f. m. minus de 7,767 Lfa, som in förtullades, varit försnillade eller också hafva de varit tillverkade inom landet. Antager man det sednare och tillämpar förhållandet på 1845, så visar det sig, att den höga tullbeslåmmelsen nyssnämnde år endast föranledt en tullförsnillning af hvad som motsvarar det år 1844 förlullade smörbelopp med tillägg af 2,608 LU.
1:25 pr butelj. K. A. NYDAHL &amp; C:O STOCKHOLM, 2 STAREPLAN. B I K S - och Allm. telefon. för k o m h a n efter henne var att hvarken i hufvudstaden, h a n k o m eller i deras s å fina h e r r a r med Under På därblanka fast frågade, De knöto så fram öfver isen. att hon kunde hennes mun se så tindrande bakom, Tänk, glad ut, att På ögon kunde le i kapp m e d hennes — fattades det hade henne h a n aldrig trott! endast säga händer öfver när ej vit helt blek, o c h hans hjärta k l a p p a d e våldh e n n e s ansikte. port. förstånd. samt, Han följde henne ända h e m till hans hennes i H o n h a d e hela tiden talat gladt o c h H a n, s o m varit öfverlägsna riddare, m e d honom, Han snart hade fått reda på, att h o n ej J E när h a n frågade, sin lilla Hon hand, hade s o m ägde blifvit ännu T M Å N S G s o m pockade längre än på att få älska o c h tills i afton, » Hedda af Klercker (ined porträtt); text af L. S. — Sensommar; poem af Gustaf Meyer. — När » änglavakten » sviker; af Emy. — Välvilja: teckning för Idun af Sylvia. — Iduns läkarartiklar. : Om våra födoämnen; några allmänna svDpunkter, af professor Robert Tigcrstedt. (Forts.). — Falska mynt; af L. H. J. — Österländska skönhetstyper; några anteckningar för Idun af Axel En. — Ur notisboken. — Teater och musik. — Far; skiss för Idun af Elin Ameen. — Tidsfördrif. S. L. b \ - g. i er låda. Ropa du, annars kunna de tro j a g är otåligast. O A O &amp; C H Lösningar. b-g. är j a g ett namn, en pärla, en hufvudbonad, ett namn. Länkgåta. Sibylla. A svarade INNEHÅLLSFÖRTECKNING.
För alla de barn, som det åligger att folkskolan besöka, äfvensom för dem, hvilka, efter föräldrars eller målsmäns önskan, blifva i de föreskrifne läro ämnena handledde hemina, bör undervisningen vidtaga, då de uppnått en åldei af sju år; skolande det likväl öfverlemnas till församlingarne sjelfve att närmare bestämma skol-åldern, efter förhållandena i hvarje ort; dock så att undervisningens början ej må uppskjutas längre än till 9:de året, men öppet lemnäs hvarje barn att, äfven före sju års ålder, få af skol-undervisningen sig begagna. 2:o På lider, som af Skol-slyrelserne närmare bestämmas, böra offentliga examina med barnen i hvarje Skola anställas, dervid äfven de barn, sorn icke bivista folkskolan, skola sig in tio na, och förhöras, på det utrönas må, huruvida under hemläsningen deras undervisning varit försummad, §. 8. l:o Skulle ett pastorat vara af så stor vidd, att åtskillige hemman, byar, torp och lägenheter äro från den fasta Skolan så aflägsne, att hinder för Skolans begagnande derigenom uppkommer för många af församlingens barn, böra nödiga flyttande Skolor tillika inrättas. 2:o Dessa Skolor böra omfatta bestämda rotar, uti hvar och en af hvilka undervisning vissa månader af året skall meddelas; ankommande det på io54 Expedit iöns-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse t N.o 412- församlingen att läsetiderne inom hvarje undervisnings-rote, efter oraständigheterne, fastställa. 3:o
Uti denna författning som blifwit till wederbökandes undsrdäniga efterräikelse och behörigt iakttagande allmänneligen kungjord, göres icke nägon skillnad Slädcrne cmellan, utan skulle i följd deraf, alla utan undantag efter de derutinnan faststälde grunder clarera Störa Sjö-Tullen; Men uti till Kongl. Tull Directtonfi, under samma dag aslatit särskudt Nådigt Bref hrr Kongl. Mst:t gistvik TnllDirectionen tillkänna, der Kongl. Mast för särfkildte skäl och omständigheter kumm godt i Nader tilläka, att utom Stockholm, Götheborg och Gefle, hwarcst Sjö-Tullen, sä för inkommande som utgående waror borde erläggaS, enligt ofwan högstberörde Kungörelses innehåll, ffulle de öfriga Städerna tills widare fä clarera Sjö-Tullen för utgående waror, aldeles pä lika sätt som angående Sjö Tullen för inkommande wa» i5r6 Deir 21 December. waror i förenämnde Nådiga Kungörelse föreffrifwit är. Stats och Vewillnings-Ul^tte!» haswa wäl icke kunnat erhålla fullständige uplysningar, huruwida grunden kill ett sä olika förhållande bör sökas uti ett mindre waxelbshof den tiden för Slars och RiksgäldsWerken, eller ock »ki eu dä »varande obetydelig stillnad i wäxel-coursen, eller hivad annan orsak, som kan stafwa gifwit anledning till ctk sä stkiljaqtigt förfarande; Men dek har icke kunnat undfalla Stats och Vewill»liugS. -Ukstkokttus upmärksamhet, atk delta undanlag innebär en icke billig Mlnad i lika underfatares enahanda Ukqistcr till Slaten och skulle möjligen kunna medföra den obilliga följd, all handeln drogcS till en betydlig del ifrän de större Skäderne kill de mindre, under del att de förre mäste »vidkännas en wida högre Tnllafgifl än de sednare.
Bok eller Skrift bleswe till sitt innehäll ä tal underkastad, för hwars offenteliga utgifning, de» af Riksens Ständer tillförordnade Tryckfrihets - Komrlö nied anledning af hwad Regerings - Formen derom stadgar, sig i answarighck ställt; i följd hwaraf emot nytznämnda Komité talan anställas mäste: dä skall Swea Hof - Rätt wara förste Domstolen, samt wälet Lär omedelbarligen upptagas och afdömas. I denna händelse förfaller jemwäk af sig sjelf hwad angäcnde Hof-Rättens förbindelse att inhämta Tryckfrihets-Kornitöns uträtande, r stte Mom. ofwanföre förordnad^ blifwit. > y:o Inträffar det fall, at nägon pä samma lid anklagas, ware sig för flere sädana begängna förbrytelser emot denna Förordning, hwarbfwer wid Un, Ler-Rätt icke dömas mä, eller derjemte äfwen för andra brott emot Lagar och Samhälls - ordning, dä skall om hwarje sädan angifwclse wid behörig Under - Rätt särskilt undersökas, och sedan undersökningen blifwii fulländad, Ransakningen tillika Med Domstolens pt tran - . Den 2 October. 1259 trandc deröfwer till Swea Hof-Rätt rnsänbaS. Bemälte Hof-Rätt äger derefter, att i sammanhang med äklagclscn för missbrukad Tryckfrihet, företaga äfwerr de* öfriga mälen til slutlig pröfning och pä en gäng bestämma det straff, hwartill den anklagade för alk hwad honom stannat till last, kan anses wara förfallen. Ärv äter angifwelscrna sädana, hwaröfwer Under-Rätt, enligt 6. Mom. närwarande §. äger atk Utslag fälla, dä skall dermed förfaras enligt de grunder, hwilka i 21. Z. lo Kap. RätkegängsBalken af allmänna Lagen utstakade finnas. ' » i 10:0
Ridder skåpet och Acleln: I anledning af Stals-Utskottets Utlåtande, rörande Civile Embetsoch Tjenstemäns rätt att taga afsked med bibehållande af bela lönen; i anledning af samina Utskotts Utlåtande, om afskrifning af ett quantum Håg, användt till Brödbakning åt Hufvudstadens fattige; i anledning af Bevillnings-UtskoItets Utlåtande, om Postverket och deraf inflytande Bevillningsmedel; i anledning af Statsoch Banco-Utskottens Utlåtande, om anslag för Götha Canal. Angående åtgärders vidtagande till befordrande af snart slut på Riksdagen; och an-, gående en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, i anledning af Ständernes beslut om CapitationsFylluadsoch Öfverflöds-afgifterne. 7:0 Anmodan till Expeditions-Ulskottet, ätt uppsätta behörige Förordnanden för IlofRätts-Rådet C. P. Törneblad, att vara Riksens Ständers Justitiae-Ombydsman, samt för Lagmannen N. Callerholm, att vara JustitiaeOmbudsmannens efterträdare, i händelse han innan nästa Riksdag skulle med döden afgå. F rån Hedervärda Bonde-Ståndet: Regeringsformen, och 64 §• Riksdags-Ordningen. B evil Inbi" s - Utskottet : Af Stats-Utskottets Utlåtande angående den summa, som för Statsoch RiksgäldsVerkens behof erfordras, att genom Allmänna ]3evilluingen utgöras.
Maj 1827: att med skiftes afslutande må hafvas fördrag minst ett år från den dag, förrättningsmannen upprättat provisionel plan till skiftet, å kartan utmärkt delegarnes egolotter och desamma å marken för dem utvisat, med bibehållande i öfrigt af den i 12 Kap. 15 § af nämnda Stadga skiftesmannen och gode männen medgifna rätt att, i anledning af delegarnes anmärkningar, eller om de eljest dertill finna skäl, jemkning göra.» Herr Bildt åter har, med åberopande af åtskilliga, hans motion bifogade hand lingar — af hvilka inbemtas, hurusom, efter det Hushållnings-sällskapet i ofvannämnda län hos Kongl. Maj:t anhållit att få bilda en »Skifteskassa-förening», ämnad att medelst upptagna obligationslån bestrida skiftesoch utllyttningskostnader för de skiftesdelegare, som sådant önskade, när laga skifte å deras jord ifrågakomme, mot skyldighet för dem att återgälda dylikt förskott genom årliga ränteoch kapitaiafbetalningar inom en tid af sexton år, Kongl. Majit, vid granskning af det till dess nådiga fastställelse tillika öfveriemnade förslag till reglemente för en sådan skifteskassaförening, funnit det i reglementets 15 § förekommande stadgande, att delegarnes liqvid till betäckande af de utaf föreningen förskjutna såväl skiftessom utllyttningskostnader, skola antecknas i länets jordebok och, i sammanhang med kronouppbördcn, utgå med samma förmånsrätt å föreningens sida, som för odlingslån är bestämd genom Kongl. Kungörelserna den 13 Juni 1845, den 5 November 1848 och den 20 Juli 1855, hvilket stadgande måste anses utgöra den hufvudgrund, hvarpå Sammansatta Stats-, Lagsamt Allm, Bese.- o.
Det är med tanken på att sådana här historier upprepas snart sagdt hvarje dag, som jag ber er: stanna inne, då ni begärt samtal, eller vidtag så- dana mått och steg att telefonisten icke behöfver — sträfva förgäfves I En annan sak, som jag ville bedja herrar abonnenter, är denna: när I ha ' n begärt ett samtal, återkommen icke hvar fjärde minut, eller oftare, för att höra efter, om det är klart! Där är nu hr X. — X. är en obekant storhet. — Han är abonnent och en riktig » kinkblåsa ». Dess bättre hör han till undantagen, Låt oss likväl tänka oss att en station har fem stycken sådana herrar X, d. v. s. fem kinkblåsor att göra med. För att minska enformigheten kunna vi kalla fyra af dem för A., B., C. och D. Vi tänka oss nu, att herrar A„ B., C, D. och X. under loppet af fem minuter å centralstationen begärt ett samtal. Under loppet af nästa kvart — det är den längsta möjliga tid vi härvidlag kunna ta ' till — återkomma alla dessa herrar hvar och en två gånger för att med snäsig röst fråga: » är det inte klart än? » — » kan man inte få komma fram i dag? » o. s. v. Och telefonfröken får 10 gånger säga » centralen », 10 gånger höra på kinkiga förfrågningar, 10 gånger upprepa sitt: » inte än — jag skall ringa på, » Och allt detta till ingen nytta. Kanske hindra henne t. o, m. de värda herrarne med sitt kält att. anteckna andra begärda samtal. — Men telefonfröken får aldrig vara glömsk, och alltid skall hennes röst vara vänlig, huru mycket herrar X och konsorter än plåga henne med sina snäsiga förfrågningar, allt under det att ständigt fallande klaffar påminna henne om, att hon har tjogtals abonnenter att passa — hr X vet icke reda på mer än en. Åh, mitt herrskap, ni kan icke tänka er allt hvad oreda » den rysliga telefonfröken » ställer till. Men jag har hört talas om det, jag.
Att, enär de vigtigaste civila rättsförhållanden emellan medlemmar af alla samhällsklasser, så ock svårare Brottmål kunna komma i fråga att efter Sjölag pröfvas och afgöras, Bonde-Ståndet ansåg denna Lag jemväl böra i Regerings-Formen upptagas bland dem, som af båda Slats-magterne skola stiftas, ändras eller upphäfvas. Att i det fall, hvarom denna §. jemväl handlar, då Konungen icke, innan Riksförsamlingen åtskiljes, kan fatta och meddela Sitt beslut, angående ett af Riksförssamlingen antaget lagförslag, den förändrade föreskrift bör införas, att Konungen, der Han sedermera ogillar förslaget, bör meddela nästa Riksförsamling de skäl, som ogillandet föranledt. §. 136. Att redactionen af denna §. bör., i afseende å tiden för Riksdags fortfarande, ställas i öfverensstämmelse med det af Rikets Ständer, serskildt rörande detta ämne, till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag godkände förslag. Hvad i allmänhet angår redactionen af de Grundlagsförslag, Utskottet framställt, så, jemte det Ståndet företrädesvis utmärkte föreskrifterne uti 110, lil och 112 §. §., angående sättet att verkställa val, såsom till den grad invecklade och otydlige, att desamme, utan bifogad omständlig förklaring, svårligen skulle kunna af Riksförsamlingen i allmänhet uppfattas och sålunda Prof. Utdr. d. 3o Jan. i84>- 69 icke eller rätt tillämpas, ansåg Ståndet det vara af högsta vigt, att redactionen, såsom ett hufvud vilkor för en god Grundlag, med yttersta sorgfällighet af Utskottet vårdas, på det densamma, i denna förnämsta del af Rikets lagstiftning, må bringas i möjligaste öfverensstämmelse med de kända mönster af egentlighet i valet af ord för de begrepp, Lagstiftaren vill uttala, likställighet i uttryck och lagbud, som stå med hvarandra i oskiljagtigt sammanhang, noggranut efter enahanda regel iagttagne skiljetecken, korta perioder och ett rent, enkelt, tydligt och bjudande språk, hvilka dels vår allmänna Lag i sitt ursprungliga skick, dels de nya förslagen till denna Lag framställa.
Under det öfverläggningarna om de egentligaste föremålen för Rikets nu församlade Ständer så i öfvermått sysselsätta Nationens ombud, att föga lid och uppmärksamhet synes kunna egnas ål manga andra, mer och mindre angelägna motioner, som trängas med de förra att ock vinna afseende; under det rådigheten söker från djupet af kunskapsrika källor lipphemta medel till afhjelpande af Statsbehofven, och sparsamhet i utgifterna tyckes vara ett oeftergiflig! vilkor för möjligheten att medlen utfinna, skall det måhända förefalla oväntadt, att jag framträder för att öka det rågade motionsförrådet med en, sorn afser sparsamhetens motsats: fr i k o s t i g h e t e n. Jag vågar likväl hoppas, att motionen skall blifva hos den Svenska medborgerligheten välkommen, då den afsedda frikostigheten icke blott gillas af, utan står i förening med, en sann hushållning med skatte-bidragen. Rättskänslan, mina Herrar! manar mig alt här framställa ett allt för länge, af ett eget öde tillbnkahållet föremål för Nationens närmare bekantskap. Rättskänslan tillåter mig emotse R. St:s odelade begagnande af detta tillfälle att framräcka en medborgerlig gärd af aktning åt en man, ensam likasom ovetande af de anspråk derpå, som, i långlig tid förvarade i digra handlingar och mångas minnen, destomer skola rättvisas af Nationen; eller skulle det icke vara ett ibland de mest förbindelsefulla anledningar att framkalla äfven den sparsammaste Nations belöning, då efterdömet framstår af en sällsynt oegennytta, ådagalagd icke allenast under förvaltning af allmänna medel till belopp af millioner, utan ock, sedan den upphört, förmedelst ett rastlöst fortskyndadt verkställande af ett lika vigtigt, som högst sväl t uppdrag, genom hvars ganska oklanderliga förlängande, vida utöfver den tid, inom hvilken det utfördes, en säker årlig inkomst hade stålt öppen för verkställaren. 6 Den i Mars f • m.
Län, uti afgifne memorial, sorn, underdel* 30 sistl. Februarii oell den i5 påföljde Mars, blifvit till Lag-Utskottet remitterade, föreslagit/' alt, med ändring af 4 Cap. 5 Jorda-Balken, den åt Frälseränte-egare medgifna rättighet till lösen af frälseskatte jord mätte upphöra.
Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets, ej mindre den 8 sistlidne April, under N:o ior, afgifna och, den 4 derpåföjde Maji e. m, på bordet lagda Betänkande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers ar 1827 gjorda anmälan, angående försäljningen af 5 stycken Kronan tillhörige Krigsskepp och redogörelsen för derföre influtne medel, än ock, under N:o 218, meddelade och, den to sistlidne September e. rn., på bordet lagda Utlåtande öfver de vid berörde Betänkande gjorda anmärkningar, stannade Ridderskapet och Adeln i följande beslut: 1:0 att, med bifall till hvad Stats-Utskottet i denna omständighet tillstyrkt, Rikets Ständer borde hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes besluta de åtgärder, genom hvilka Staten må kunna af vederbörande utbekomma de återstående köpeskillings-beloppen för Skeppet Tapperheten: Nio Tusende R:dr Hamburger Banco, samt för Fregatten af Chapman Ett Tusende Pund Sterling; 2:0 att, med afslag å Stats-lTtskottets hemställan, att den af Lilla Creditivet, till liqvidation af förlusten ä hela Skeppshandeln, lyftad© Pro t, Utdrag den 6 Nov. 1829. 37 summa, 211,515 R:dr 2 sk lil. Banco, måtte afskrifvas, Riksgälds-Contoiret borde af Statsverket godtgöras för berörde 211,5x5 R:dr 2 skill. Banco ; 3:0 att, på sätt Stats-Utskottet tillstyrkt, den för granskningen af Handelshuset Micha eljöns & Benedicks ersättnings-räkningar, till serskilda personer af Kongl. Majit anordnade summa af Ett Tusende Ridr Banco må Stats-Con e toiret af Ofverskotts-medlen godtgöras, tillika med det belopp, Ett Hundrade Sextio Åtta Ridr 40 skill. 6 runst. samma mynt, som uti Capital-Räkningens
Förordningen och Minimi-Tariffen skedde rättelser och jemkningar, afhulpne, eller ock warit ef. ker UrskottetS förmenande icke sa beffaffade, att de kunnat föranleda till gällande afseende för de asystade ändringarne; och får allfta Utskottet äran, alt härmed wördsammast öfwerlemna verta sitt arbete i alla dess delar, angående allmänna Bewillningen, till Riksens Högloft. Ständers högt upplyfta pröfning och afgörande; hwarjemre de serskildta yttranden, som någre Utskottets Ledamöter asgiswik och begärt fa bilägga, warda här soljakcige. Stockholm den zi December 1809. Pa Högloft. Riddersk pets Pä Höqwördkge Preste, och Adeins Ledamöters Ståndets Ledamöters »päg - Den 5 Jannartt. 24Z magnar fsacod Os la 6aräis. magnar. Pä Wällofl. Borgare. SlandelS Ledamöters wägnar /ruci. kisllin. Pa Hedsrwärda Bonde-Standeks Ledamöters magnar L. Lrs5vn. projecc ritt Bewillmngs, Förordning, i Arr. Hwarje Smensk Innewanare, med undantag af de nedanföre i Zivje och och, pä sätt drr förordnas, dels serskildt ansedde, dels fricagne personer, kommer antingen med en wiss, ekter procent uträknad och i Tariffen N:o l, kallad Inkomst Tariffen, bestämd progressiv summa för dess behaline inkomst, eller med de serskildte för dess per. son. Egendom, Näring och sä widare i Tariffen N:o 2, äfrven kallad Skyddseller Minimi,Tariffen, fastställde afgister, att utgöra den Bewillning, som a honom efter ettdera af dessa kwänne Taperingssätt sig högst belöper.
Långa episoder inflätas, som icke leda till något resultat, t. ex. uppslaget med den oäkta linien inom den Kurtska familjen, och den vidlyftiga skildringen af alla de unga flickorna, » generalstaben », tränger i så fullständig grad Thomas Rendaléns utvecklingshistoria i bakgrunden, att läsaren h varken förstår honom sjelf eller hans ytterst illa motiverade kärlekshistoria. heller gifver den sluttendens, i h vilken bokens alla spridda maskor till sist löpa ut, något väsentligt nytt eller öfverbevisande. Och jag tror knappast, att Björnson med den mer än med » En handske » förot förmår öfvertyga oss om riktigheten af sin uppfattning angående könens inbdrdes ställning. Hvem är det då i sjelfva verket, som tror på denna så ensidigt, ja asketiskt predikade rigorism? Björnson sjelf ' — och många damer, men märk väl, dessa senare de göra det instinktmessigt, kanske mest af obekantskap med lifvet, af obekäntskap med att man måste veta för att kunna döma i saken, der icke principen — såsom i åtskilliga äldre ogilta fruntimmerskotterier — anammas egentligen som en sorts » soulagement du coeur » .Men från ett sådant arbete som » Det flager » kan man frånse i mycket, derför att det i alla händelser står så mycket qvar. Tänk Vara, huru oändligt mycket sant B. påpekar om försummadt i uppfostran, hnru många förbisedda faktorer Kendalen påvisar i sitt tal ... och så de konstnärliga förijensterna. Som bekant inledes » Det flager » med en slägthistoria. Och det är der det förekommer ett gammalt dokument, i hvilket Björnson skildrar slägtens grundläggning och första representanter i form af en gammal klerks naiva memoarer, författade på 1600-talet. Och ton, språk, sede-drag, allt har der bidragit till skapandet af en kulturbild, som står rakt » hors de concours » i den nordiska literaturhistorien. Och mot dessa rysliga tilldragelser, hvilka teckna sig ännu skarpare gent emot den heder-.