Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 47. 9 pastoraten skulle kunna vara konsistoriel och såsom sådana förses med pastorer, icke i någon väsendtlig mån uppfyller det af Kongl. Majit genom ofvanberörde sanktions-vägran framställda anspråk på säkrare garantier derför, att Domkapitlen »endast» kommo att bestå af sådane ledamöter, som »hvar för sig» voro skicklige att deltaga i »alla» de olikartade göromål, som tillhöra Domkapitlens handläggning. Ty om än, enligt förslaget, lärdomen finge anses representerad af en hvar bland Kapitel-ledamöterna, så gifver förslaget dock ingen garanti derför, att den pedagogiska erfarenheten, den administrativa förmågan och det juridiska omdömet skulle i högre grad än nu är fallet förefinnas hos en hvar af Capitulares, — och genom förslagets antagande af Rikets Ständer försattes Kongl. Majit således ånyo i den obehagliga ställningen, att nödgas vägra sanktion å ett Rikets Ständers beslut. Säkrare garantier i nyss vidrörda hänseende innefattas väl till en del i Herr Prosten Sondéns ofvan intagna förslag, genom hvilket en skarpare gränslinie emellan kyrkans och skolans angelägenheter skulle uppdragas och således en mer insigtsfull, af intresse för ämnena lifvad behandling af begge dessa slags ärenden kunna väntas. Men om ock förslaget derutinnan vore egnadt att uppfylla de af Kongl. Majit, såsom nämndt är, uppställda anspråk på en ny organisation af Domkapitlen, så lemnar dock förslaget dessa anspråk i andra hänseenden otillfredsställda, hvarvid Utskottet anser sig böra fästa särskild uppmärksamhet å kapitlens domsrätt, —■ ett moment af deras verksamhet, hvilket den förre motionären med rätta antydt såsom ett af de väsendtligaste och hvarvid juridisk insigt utan tvifvel är högligen önskvärd. Vidare har Utskottet vid Herr Prosten Sondéns förslag anmärkt, att detsamma icke uppställer några fullt säkra kriterier på de ärenden, som skulle tillhöra hvad förslaget benämner mindre Domkapitel, och dem, som skulle upptagas af fulltaligt kapitel, — och denna brist, hvilken Utskottet medgifver icke vara lätt att afhjelpa, skulle säkerligen föranleda en mängd kompetenstvister, för hvilkas afgörande särskild form då äfven borde vara stadgad.
Denna inveckling och denna inskränkning hafva sin grund i fordna förhållanden och deras inverkan på testaments-rätten. Den kom ej i bruk eller rättare infördes ej i Norden, förr än efter Christendomens antagande, men den måste då böja sig lör grundsatser, som genomträngde tänkesätten. Elium den fordna odal - 6 Lag-VIskottets Betänkande N:o 13. författningen redan då var bruten, fortlefde likväl ännu begreppet om slägtjord i sin stränga betydelse. Att afhända slägten denna jord stod i uppenbar strid mot det allmänna tänkesättet; och deraf bärledes förbudet att bort-testamentera slägteller arfve-jord. I städerna deremot fanns ej någon sådan jord och derföre kunde testaments-rätten der ordnas efter andra grundsatser. Stad och land hade ock då särskilda lagar, hvilka ej allenast i afseende på testaments-rätten, utan äfven i andra delar voro bygdå på olika principer, hvilka bibehöllos, då 1754 års lagstiftare i en gemensam codex sammanförde de olika lagarne. Småningom hafva dock olikheterna försvunnit, så att hvad vår lagstiftning för närvarande i afseende på testaments-rätten innehåller, utgör ett bland de sista uttrycken af de olika grundsatser, som upptagits af nyssnämnde lagstiftare under benämningarne lands-rätt och stads-rätt. Då således gällande lag, i 17 kap. 1 och 4 §§ Ärfda-Balken, efter landsrätt, förbjuder testamente af arfvejord å landet, men tillåter hvar och en att borttestamentera aflinge-jord jemte ärfda och förvärfda lösören, utan annat vilkor än det, sorn i sistnämnda § blifvit gjordt till förmån för testaments-gifvares barn, hvilka vid hans frånfälle ej kunna sig sjelfva föda eller hunnit att uppfostras, ordnar den deremot, genom 5 § i åberopade kap., jemförd med Kongl.
Men de öfrige fem tillstädesvarande tillstyrkte densamma, utan att sådant omnämnes eller de skäl anföras, hvarpå sistnämnde Fullmäktige grundat sitt tillstyrkande Sådant synes icke vara fullkomligen opartiskt, och ännu mindre röja något bemödande att gifva stöd åt det förslag, som Utskottet likväl nu framlagt för Ständerna.» Af Herr Professor Agardh: »Mot Utskottets beslut, att i Banken åter införa den under förra riksdagen — på grund af, som jag tror, alla fyra Riks-ståndens sammanstämmande beslut — afskaffade belåningen af guld och silfver, får jag mig Jiih. till R. St. Prot. 1856—1858. 6 Sami. 1 Afd. 33 Höft. 2 10 Banko-Utskottets Utlåtande M 72. reservera, och som stöd för denna min reservation hufvudsakligen åberopa de skäl Herrar Fullmäktige såväl nu som vid förlidne riksdag anförde för denna lånerörelsegrens skiljande från Banken.
Hofkonsistorium; Tyska och Finska församlingarne, räknade till första klassens pastorat, samt åtta s. k. »stadens mindre församlingar,» under Stockholms 6tads Konsistorium. Likartade, icke territoriella församlingar finnas i Götheborg, Norrköping, Malmö och flerstädes. Dermed jemförliga äro alla slotts-, regementsoch bruksförsamlingar. Medlemmarne af dessa församlingar äro fria från alia afgifter till sina sockneprester. En slik befrielse vill jag icke föreslå, dels på det Den 1 December e. m. 129 det icke denna matte blifva för någon en anledning att tillböra annan, än sockneförsamlingen, dels emedan dymedelst en ganska betydlig minskning skulle kunna upkomma i det ordinarie presterskapets inkomster, hvarigenom det kunde blifva för detsamma ännu omöjligare, än det mångenstädes är, att rätt bestrida sina socknemäns andliga vård. Att den frihet till särskilda församlingars bildande, hvilken jag förordar, mycket väl står tillsammans med, och — jag vågar säga det — är ett kraftigt stöd för en statskyrka, skönjes bäst i England, der den länge varit utöfvad, och hvarest icke sällan träffas flera af läget oberoende församlingar inom etc enda pastorat. Förbehåll äro gjorda och iakttagas noggrannt, såsom villkor för slika församlingars bildande; Kyrka skall byggas, boställe och en rätt ansenlig årlig lön tillförsäkras själasörjaren m. m., som till själavården och den offentliga gudstjenstens uprätthåliande nödigt anses. Engelska biskopliga kyrkans ritual följes, så vidt jag vet, och måste, efter hvad jag tror, följas uti alla dessa församlingar. Endast med afseende å sångböcker har jag funnit någon olikhet med statskyrkan och mellan dessa församlingar inbördes. De närmare bestämmelser, som gälla för dessa särskilda församlingar inom Anglikanska kyrkan, har jag, oaktadt löfte, ännu ej erhållit. De skola dock, såsom jag hoppas, snart kunna vederbörligt Utskott meddelas. På grund af det nu anförda föreslås, att K. St:r må hos K. M:t i underd. anhålla, att, under villkor och på sätt K.
Silla (SppcDitioner, i fölpD af ^röfnmgö;€o.mmitteenö be(lut, utgifroaö fofinacsfritt. §. 126. / 8i §. 126. kongl. kammarrätten/ forn är £fwer*bomfto( i frågor, Ijrotlfa angå tillämpning af benna författning, bå någon will öfwerflaga konungens $3efaH* ningShafwanbeS beflut, (fall bejjutom tillf omma, att enbaft upptaga och afgöra anmärftiingar, forn, wib rcoifton af räfenjfapertte, funna förefomma mot be* bitering, uppbötb od) rebowiSning af 33ewillningö*meblen; och må befwär öfwer kammarrättens bejlut ^oS kongl. Sftajit i unberbånighet fullföljas, enligt ben IjänwiSning, font utjlaget eller refolutionen bör innehålla. konungens 23efallningöbafwanbeö od) kongl, kammarrättens utjlag eller refolutioner, röranbe bebitering, jfola fojfnaböfritt mebbelaS ben flaganbe. <£j må, af fjroab anlebning forn helft, till £aperingS> eller ^röfningö» QEommttteeö hanbläggning, återförwifaS mål, forn af bejja kommittéer reban bltf* wit pröfwabe; eller ^3röfningS*€ommitté befwäraS meb förflarings afgifwanbe, utan funna, öfwer befwär od> anmärfningar i $aperingS frågor, pttranben och förflaringar, efter omftänbigheterna, inforbraS af kronans Dmbub wib ^3röf* ningS-^ommitteen, och af ben enjfilbe, h^arS rätt är i fråga. §. 127.
Med anledning af Eders Kongl. Majrts nådiga Remiss å Rikets Ständers sednast församlade Revisorers Berättelse, angående verkställd granskning af Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Krigs-Kollegii räkenskaper för åren 1844 och 1845, får Kollegium öfver nämnde Berättelse härmedelst i underdånighet sig utlåta, i afseende på de under Kollegii UnderhållsAfdelning ställda fonders förvaltning och redovisning. Vidkommande först de fordringar, hvilka uti Revisions-berättelsen oinförmälas såsom utestående vid 1845 års slut, så hafva, under loppet af åren 1846 och 1847, berörde fordringsposter blifvit dels lefvererade till Kollegii kassa, dels befordrade till afskrifning och dels behörigen redovisade, med undantag endast af följande, nemligen: l:o Framlidne Regements-Qvartermästaren vid Westerbottens f. d. Fältjägare-Regemente, Kapitenen C. A. von Essens till betalning utur hans konkursmassa, med förmånsrätt, fastställda skulder till så väl anslaget för Beväringsmanskapets vapenöfningar, som de förenade mötespassevolans-fonder na, hvilka skulders indrifning, enligt hvad Kollegii Advokat-fiskal, uti memorial af den 30 sistlidne November, anmält, fortfarande beror på vidtagna, men ännu icke tili slut bragta utsökningsåtgärder emot vederbörande syssloman. 2:o Konungens Befallningshafvandes i Wester-Norrlands Län skuld till anslaget för Beväringsmanskapet, i afseende å hvilken skuld, utgörande 1,229 R:dr 22 sk. 4 rst. och af Eders Kongl.
Ehuru Utskottet är fullt öfvertygadt derom, att hvarje åtgärd till befrämjande af bildningens framsteg inom landet leder till dess framtida båtnad och nytta, och att uppoffringar för detta ändamål således från statens sida ingalunda höra utaktlåtas, så anser Utskottet likväl, att behörigt afseende dervid äfven alltid bör fästas å nödvändigheten och nyttan deraf, så att krafter och medel icke fruktlöst användas. Motionären har sökt visa, att detta likväl icke egt rum i afseende på de tid efter annan vidtagna åtgärderne till medicinal-bildningens befrämjande, och Utskottet kan icke underlåta att instämma i detta omdöme, då Utskottet tager i betraktande, att Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 90. 15 Carolinska institutet erhållit .allt högre anslag, under förutsättande, att detsamma i och dermed skulle sättas i tillfälle att utvidga sin verkningskrets, oten detta påräknade ändamål icke allenast icke vunnits, utan äfven genom de mått och sLeg, som blifvit för uppnåendet deraf tagna inom det medicinska läroverket, utsätts frön till missämja emellan universiteterne och institutet, hvilka alstrat menliga frukter i afseende på undervisningen och gifvit anledning till den anda af söndring, som dervid ännu är till finnande. Utskottet tror derföre, lika med motionären, att, då ett sådant missförhållande redan länge varit insedt, åtgärder äfven bora vidtagas för afhjelpaödet deraf, och att Rikets Ständer sålunda hafva skäl alt fästa Kongl. Majrts nådiga uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att, ju förr desto heldre, medicinal-undervisningen må regleras på ett ändamålsenligare sätt, än som nu eger rum, och får således tillstyrka, att Rikets Sländer måtte hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla, att en kommitté af sakkunnige män må blifva nedsatt, hvilken finge sig uppdraget alt, efter en bestämd plan, utarbeta elt förslag lill den medicinska undervisningens ordnande, samt att Kongl. Maj:t derefter täcktes vidtaga de åtgärder, hvartill detta kan föranleda, och hvilka kunna anses för ändamålet tjenliga.
N;o 314, Stats Bancooch LagUtskottens Betänkande, om enskilde personers rättighet att utfärda invisningar. 694 Pm. Vt dr. d. n Aug. 1923. N:o 356, Statsoch BancoUtskottens Betänkande, angående ytterligare anslag för fullbordandet af Götha Canal. S. D. Efter erhållen underrättelse att Lagoch Ekonomiutskottens Utlåtande, i frågan om Näringsfriheten blifvit befordradt till trycket beslöt Borgare Ståndet, att ett tillröckligt antal Exemplar deraf böra inom RiksStänden utdelas, samt att tryckningskostnaden må bestridas af de till Riksdags utgifterne anslagne medel. S. D. Bifölls, vid förnyad föredragning Statsoch BancoUtskottens utlåtande: N:o 555, Om det nya anslaget af 100,000 Rd. till verkställigheten af de för detta år återstående arbeten vid Götha Canal. Fran Heder v. BondeStändet. S. D. Wid förnyad föredragning af Stats Utskottets Memorial: N:o 378, Om pension till framlidne RiksRådet Grefve Liljencrantz^ dotter Friher - Pret. Vtdr. d. n Aug. 1823. 695 rinnan Tornerhjelm; ansåg BondeStåndet detsamma böra läggas till handlingarne, sedan Ståndet redan ogillat Utskottets utlåtande. S. D. Föredrogs Stats* och BancoUtskot» tens utlåtande: N:o 355, Angående behöfligt nytt anslag af 100,000 Rd. B;co för Götha Canal byggnad, till verkställandet af de, enligt arbetsplanen för detta år återstående arbeten, hvarvid BondeStåndet, under åberopande af dess den 11 sistlidne April fattade beslut, så vidt det åsyftar verkställighet af RiksensStänders föreskrift, om sista actie-omsättningen inom detta års utgång, fann skäligt Utskottens berörde utlåtande bifalla. S. D. 1 anledning af gjorde anmärkningar återremitterades nedannämnde utlåtanden. Statsoch BancoUtskottens:
Län samt till en mindre del af Jönköpings Län. — Å mellanliggande jordrymden, som innehåller en areal af 1,658,440 tunneland, finnas väl åtskillige berg och sandåsar, men större delen af landet kan antagas såsom jemnt och är i serskilde riktningar genomskuret af smärre sjöar, strömdrag och mossar. 1 2 Länets alla hemman utgöra, efter förmedling, 4>6p4f> hvaraf circa ^ anses tillhöra så kallad bergseller skogbyggden och § slättbyggden. I afseende på folkmängden inom dessa trakter är proportionen ungefärligen lika; men hvad ägovidden beträffar, upptager skogbyggdens mindre hemmantal nästan lika stor rymd, som slättbyggdens. Fastän jordmånen i den förra i allmänhet är lös och mager, råder likväl derstädes mera trefnad och välmåga, än å den sednare, hvars jordmån är bättre och mera bördig. Länge har uppmärksamheten fästat sig vid sistnämnde förhållande, och till befrämjande af slättbyggdens bästa hafva betydliga anslag af Staten erhållits, nemligen dels, enligt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga bref af den 16 B:ko årlig tillökning i anslaget till utflyttningshjdp i följd af laga skiften, för alt, genom fördubbladt understöd, kunna förmå slättbyggdens skifteslag, att antaga ett förbättradt brukningssätt af deras jord, dels ock i särskilde poster, tillsammans 24,476 R-'dr i5 sk. nämnde mynt, till vattenafledningar inom Läckö och Skara fögderier samt en mindre del af Wartofta Härad. De väsendtligaste åtgärder, som för öfrigt blifvit vidtagne till förbättring af landet, nemligen sjöars sänkning och mossars aftappning, hvarigenom dels jordvinning erhållits, dels ock vattensjuka trakter blifvit beredda till bördighet, vågar jag här i underdånighet anmäla: 1:0. Öfverdirektören E.
Stats-Utskottet har uti dess förra Utlåtande uppgifvit de grunder, på hvilka Utskottet byggt dess tillstyrkande för en Cassern - Inrättning åt Andra Gardes-Regementet, samt får nu *593 StatsUtskottets Betänkandet!.' härom ytterligare åberopa Riksens Höglofl, Stan. ders underdåniga Skrifvelse deri 2 April 1810, angående Casserns anskaffande i alla Städer på allman bekostnad, hvilken underdåniga Skrifvel.’ se igenfinnes i fine Delen, 2:dra Häftet af Ridderskapets och Adelns Protocoller vid 1809 och agio årens Riksdag pag, 138. 2:o Att som Stats-Verket häftar för en gäld af C0,000 Rtdr för den sist byggde Cassernen, så begäres att få veta, genom hvilka Riksens Ständers föreskrifter Stals-Contoiret varit berättigade, att utöfver årliga anslaget en så betydlig Summas utgifvande till CassernRygg-, nåd bevilja. Huru denna skuld uppkommit visar StatsTJtskottets förra Utlåtande ganska uttryckligen och bestämdt, så att dervid är alldeles ingen ling vidare att till agga; Och att Stats-Contoiret utbetalt något utöfver årliga Stats - anslaget, är hvarken förhållandet, ej eller finnes det på något ställe eller någon handling uppgifvet. Stats - Contoiret har med hela denna CasSern-Byggnad icke haft den ringaste befattning, utan endast uppå vederbörlig reqvisition anordnat det årliga Byggnads - anslaget efter dea af Kongl, Maj:t och Riksens Ständer faststäidte Staten. 3:0 Att sorn Stats - Utskottet föreslagit till afskrifning ett i afseende på Cassern - Byggnaden redan upptaget
I anledning häraf och uppå särskilda, af Hr Gr. o. Landtm, framställda propos:r, beslöt R. o. Ad., dels att de punkter i Betänkit, som innehålla stadganden alldeles lika med dem, som i nu gällande Banko-reglemente förefinnas, icke skulle uppläsas, derest sådant ej af någon ledamot särskildt äskades, utan vid föredragningen endast anmälas, dels ock att, för den händelse åtskilliga punkter komme att återremitteras, men andra bilölles, Utsk:t skulle ega för sig öppet att vid ärendets förnyade handläggning föreslå sådana ändringar i de godkända punterna, som antingen påkallades af blifvande förändringar i de återremitterade punkterna eller eljest betingades af sammanhanget med R. o. Ad:s i ämnet fattade beslut. Sedermera förekommo: lista—4:de punkterna. Biföllos. 5:te moral Hr Nordenfelt: Då det icke ännu blifvit bestämdt, om verkställande direktörer skola finnas eller icke, torde det vara nödigt att detta morn. till Utsk:t återremitteras, hvarpå jag anhåller att Hr Gr. o. Landtm, måtte framställa propos. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. blef förev:de mom. till Utsk:t återremitteradt. 6:te mom:t. Bifölls. 7:de mom:t. Hr Nordenfelt: Af nyss nämnda skäl får jag anhålla att äfven detta mom. måtte återremitteras. Ofverläggningen förklarades slutad och mom:t återremitteradas. 8:de och 9:de mom:n. Biföllos. 10:de mom:n. Frih. Gederström, Thure: Afven detta mom. torde böra till Utsk:t återremitteras, emedan deri förekomma stadganden ang:de »verkställande direktör.» Ofverläggningen ansågs härmed slutad och mom:t återremitterades. ll:te—14:de mom:n. Biföllos. fide—38:de punkterna. Biföllos.
Herr Friherren har ibland desse räknat, att, då genom en äldre författning vore föreskrifvit, det i strömmar, der Kungsåder icke finnes, en sjettedel af strömmen borde lämnas öppen, skulle ock, enär detta åsidosattes, endast behöfvas att anlita Konungens Befallningshafvandes handräckning till öppnande af berörde del af strömmen, men att, genom en efter sistledne Riksdag utkommen Förordning, en sådan föreskrift skall blifvit Konungens Befallningshafvande till iagttagande ålagd , att hvarje sådan sak bör till Domstolen forvisas. — På sådan grund har Herr Friherren anhållit, att den förstnämnde Författningen må i sin kraft varda bibehållen och Konungens Befallningshafvande äga, att, utan omväg af Domares pröfning, genast låta på grannarnes begäran värkställa hvad samma Författning bjuder, enär sig visar att stängningen af förenämde en sjettedel af strömmen är dem till förfång och att den icke tillkommit i den ordning allmänna Lagen om vattu-värks anläggande stadgar. Detta Memorial tillika med hvad deremot af Friherre Carl af Nordin skriftligen är vordet anmärkt, har dill Lag - Utskottet blifvit re - 184 Lag-Utskottets Betänk anden'. roitteradt; Och har Utskottet ansett det Herr Friherre Stael von Holstein, med den af honom omnämnde, sedan sistledne Riksdag utfärdade Förordning, haft afseende på den af Kongl. Majit, i anledning af Riksens Höglofl.
Efter denna sistnämnde tid, och sedan ej mindre den låne^andel, för hvars återgäldande hvarje betalningsskyldig hemmansdel skall ansvara, än äfven den summa, som i följd deraf årligen skall, till skuldens jemte den utfästa räntans fulla liquiderande, erläggas blifvit bestämd; bör detta sammanlagda belopp under serskild ru brik, med utsättande af det sista året då betalningen skall utgå, såsom ett hemmanet, under sålunda bestämdt antal år, åliggande allmänt onus, i jorde Bih. till R. St. Trot. 184.5, 4 Sami. 1 Afil. 2 Band. 42 Haft. 2 Hör till Ståts-Utskottets Memerial, N:o 3i4• boken antecknas och å debet-sedlen upptagas samt af krono-betjeningen uppbäras, i Ränteriet insättas och såsom andre, till Riksgälds-Contoret ingående, medel, serskildt redovisas. §• 75- (Grundar sig på aldra, 3:dje och 6:te punkternc i Siats-Utskottets memorial N;o Jemte de i 66:te och G^ide §§. intagna serskilda bestämmelser, rörande der anvisade stats-bidrag, hafva Rikets Ständer, i afseende på de, till befrämjandet af vatten-communicationer, hamn-anläggningar, odlingsföretag och vägförbättringarj beviljade anslag och län, beslutat här nedan uppgifne allmänna villkor och bestämmelser, hvilka, för att af vederbörande iagttagas, blifvit hos Kongl. Majit i underdånighet anmälde och nu jemväl, till Fullmägtiges kännedom, meddelas: ilo Till Kongl. Majits Nådiga pröfning och fastställelse, skall i underdånighet ingifvas arbets-plan, upptagande tiden både när företagit skall börjas och när det kan anses böra blifva fullbordadt. 2:0 Då fråga är om utdikningar och vatten-aftappningar eller vägars anläggning eller förbättring, böra vederbörande menigheter alltid före arbetets begynnelse höras, för att, angående företagens lämplighet, sig utlåta. 3:o
Uti Memorialet TM 58 framställde Konstitutions-Utskottet förslag till ändring i 14 § 4 och 5 momenten Riksdags-ordningen. Detta förslag blef af Ridderskapet och Adeln antaget att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag; af Preste-Ståndet förkastadt samt af de två öfriga Stånden till Utskottet åter hänvisadt: af Borgare-Ståndet, sorn förklarat sin gemensamma tanke vara, att följande ord borde ifrån 14 § 5 momentet Riksdags-ordningen uteslutas: »Och må ingen »å denna längd upptagas, som icke, minst tre år före den dag, då Riksens Ständer, »enligt Riksdag s-kallelsen, skola sammanträda, varit Bruksegare i Riket, eller der »idkat Konstitutions-Utshottets Memorial M 67. 5 »idkat annan sådan näring, som hörer till förädlingen af mineral-rikets produkter;» och af Bonde-Ståndet, för den händelse att Utskottet kunde finna någon ändring i berörda förslag blifva erforderlig i anledning af Ståndets, angående Memorialet JV2 57 fattade beslut.
Th:r 279,900: — R:mt 746,400: — återstående skulden för detta lån uppgår alltså i kapital tili » 7,910,600: De för 1860 års jernvägélån utfärdade 41, procent obligationer uppgingo tillhopa till ett nominelt belopp af Th:r 8,000,000: — hvaraf för ofvannämnde utländska låneöfverta gare voro afsedda 6,400,000: — och för Rikets Ständers Bank 1,600,000: — 8 000 000- — Af förenämnde Th:r 6,400.000: — voro efter utlottning till betalning förfallna den 1 November 1860 32,200: — och den 1 Maj 1861 31,900: — 64,100: så att deraf återstå ännu icke förfallna obligationer för Th:r 6,335,900: Utaf de för Rikets Ständers Bank afsedda 1,600,000; — ~~ blefvo vid slutet af förlidet år till Banken utlem nade 533,300: — och återstodo hos Riksgälds-kontoret Th:r 1,066,700: — hvaraf likväl efter utlottning förfallit: den 1 November 1860 . 7,800: — »ch den 1 Maj 1861 6,800: — 14,600: så att det ännu icke förfallna beloppet utgör 1,052,100: hafva den 1 Maj 1861 förfallit - . Th:r 533,300: — » 2,200: — . Th:r 531,100: — så att deraf återstå Th:r