Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid 25 §. finnes vara erinradt, att frågan om arfvode för Gode Män icke bordt utställas till afgörande efter anslagstidens slut. I detta afseende anföres: att Gode Mäns förvaltningsomsorger icke vore mindre, men oftast mera vigtiga än Sysslomannens; att, om ej särdeles hinder mötte för fullgörandet af de åligganden, hvilka föreskrifvas Gode Män 13 §> af dettta Capitel, skulle vid Sysslomännens tillträde alla tillgångar, med undantag af fastighet, i det närmaste vai a förvandlade till penningar: att, då 3.79H års Stadga icke förutsätter några sammankomster under anslagstiden, och då Borgenärer, hvilka icke vore af Gäldenären uppgifne, således icke förr än vid Proclaman ansagos i tillfälle att yttra sig, funnes på sådan grund ej heller något förordnande rörande öfverenskommelse om arfvode för Gode Män: att denna grund nu förfallit, emedan Lagförslaget tillät sammankomster under anslagstiden efter föregången Kungörelse i Allmänna Tidningarne: samt ändtligen, att, då något hinder således ej vore, med mindre arfvode för Gode Män dervid kun - Lag-Utskottets Betänkanden. 551 de få bestämmas, antagandet af motsatsen, eller att belöningen skulle göras beroende af Borgenärernes godtfinnande sedan förrättningen vöre slutad, nästan vore detsamma, som att i hvarje Concours uppställa emellan Borgenärerne och Gode Männen en Rättegång, uti hvars förutsigt ingen serdeles anledning lage till uppmuntran för Gode Män, att iakttaga den högsta möjliga verksamhet för Massans bästa.
Då voro hästens krafter uttömda, och han stod halfdöd vid den slocknande stockelden. Nu inträdde fadern med sin dotter i kyrkan, der gudstjensten redan var begynd. Församlingen reste sig bestört ur sina bänkar, då den fick se den brudklädda kullan med den lysande kronan. Men fadern gick med henne genom allt folket intill presten och berättade händelsen för honom. Sedan han gjort detta, skänkte han kronan till kyrkan, såsom ett minne af sin kära dotters frälsning. Man tillägger, att gubben genom denna gåfva blef en så betydande man, att man sedermera aldrig vågade börja gudstjensten, förrän han anlände till kyrkan. Efter den tiden kunde ingen bygga eller bo vid Reis-bjär, emedan de icke fingo någon ro för trollen, hvilka, saknande guldkronan, ständigt oroade dem som der uppehöllo sig och nedrefvo de hus som der uppfördes. Den forna trollbruden blef sedan gift och välsignad med barn samt mycket annat godt. En varelse, som sprider lycka i den gård, han valt till sin bostad, är tomten eller nissen, såsom han kallas i Skåne. Liten som ett årsgammalt barn, men med ett gammalt och förnuftigt anlete under en röd mössa, iklädd grå vallmarsjacka, kortbyxor och becksömsskor, visar han sig vid middagstiden sommar och höst. Dervid släpar han merändels efter sig ett halmstrå eller ax, som gör honom så mycket besvär som den största börda. Möter husbonden honom då och skrattar åt honom, flyttar han till en annan gård och en annan husbonde, som bättre förstår att värdera det lilla. Särdeles låter han sig vårda om hästarne; den måne stalldrängen har derför intet att frukta af honom, men den vårdslöse, den, som far illa med kreaturen, får stundom af tomten en örfil, så att han står på näsan. Sannolikt föreställas i dessa små gråa varelser andarne efter de hedniska ländernas trälar, hvilka skötte gård och hem, medan bonden var i härnad. Tron på tomtar lefver ännu mångenstädes; och julmorgonen, den dag då all verlden bådas glädje och äfven tomtarne förlossning, anställes åt dem ett slags offer, bestående af några grå vallmarsbitar, litet tobak och en skofvel mull.
Stat för samma Inrättnings framtida underhåll ; om Löne-anslag å Stat för en DjurLäkare på Gottland; i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof uti hvad som rörer Riks - Den i 9 November f, m. i*5 Riks - Statens Tredje Hufvud - Titel ; angående Saltpetler - gärdens nedsättning jn. m. ; om inkvarterings - penningars anslående för Befälet vid Indelta Båtsmans Compagnierne; i fråga om utbyte af 2:ne Indelningar vid Kongl. Lif Regementet; om löne-liilökning för i3 Subalterne-Officerare vid Skånska Dragon-Regementet; 10- rande Inqvarterings-penningar för VarfsStalerne vid Floltorne; om förbättring i aflÖningen för Indelta Armeen , och i synnerhet Westgöthe Regementes Befäl; angående inqvarleringen för Wendes Arti Iler iRegemente; om reglering till förbättring i Löne-vilkoren för Befätét vid Indelta Arméen ; rörande Indelta Iafauterie-Regementernes beklädnad; om Riks-Slatens Fjerde Hufvud-Titel, med undantag af i:sta planeten af Betänkandet; angående Stats-Regleringen under Riks-Statens Femte HufvudTitel, samt i:sta Momentets sednare Alternatif; rörande anslags-summan till Musikaliska Academien; 0111 Riks-Statens Sjette Hufvud-Titel; angående Riks-Statens Sjunde Hufvud-Titel; 0111 Stats-Regleringen under Åttonde Hufvud-Titeln, med undantag af 3:dje Puncten ; rörande Nionde iäufvudTitelns anslags-summa; angående regleringen af Allmänna Indragnings-Staten, undantagande ardra Puncten; med öfverlemnande af de rörande Stats-Regleringen affattade Betänkandeiij jemte en Tabell öfver Kidd, o, Ad. Pr»t* 10 BA-fd.- i si Den 19 November f. rn.
Sedermera är utrönt, att denna Province är nästan utblottad, att Domainerne som utgjorde grunden till Statens redbaraste inkomst arv i främmande händer, och derigenom bebäda för Landet ärliga utgifter, att ändteligen Pommerns Jmvänare som uthärdat irenne ärs fälttog och fiendtlig beskattning, äko wida mer utblottade än wi, att således föga eller intet af Landets fordna resourcer äterstä. Det är likwäl obestridligt att Pommerska Regementerne icke för Pommerns men till Siveriges sörswar utgjutit sitt blod och utmärkt sig genom en tapperhet och en ihärdighet som gör dem berättigade till Swenffa Folkets tacksamhet, som owilkorligen fordrar att de åtminstone blifwa i ätnjutande af de löne-förmoner som de sig wid tjenstens emottagande betingat. I jemfö Ridd. och Ad. prof. Nw 4t, 42. kels? Z22 Den 29 September. telse med wära Embetsmän, som ätnjuta ve milkor pä hwilka de ingått i tjenst, kan jag säledeö ej annat än finna de Pommerske Rege, menternes fordringar äga ett obestrideligt företräde. — WitzerligeN wore det wäl, om alla kunde erhälla hwad de synas förtjena; men i en tid, dä den skattdragande medborgaren mäste till Statens underhäll uppoffra en stor del af sine tillgängar och underkasta stg nya inffränkningar, sek jag ej atsEmbetsmannens fordringar böra framför alla förtjena afseende. Jag tror i synnerhet ej att det bör ske pä Pommerska Regementernes eller pä det utblottade Landets, Jnnewänares bekostnad. Hwad de kunna göra, kan endast genom Regeringens åtgärd utrönas.
N:o 100, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse om tillåtelse för Sällskapet till Vexel-undervisningens befrämjande att bibehålla den åt Norrnal-skolan upplåtne Marite f. d. Bränneri-byggnad. N:o 101, i anledning af Stads-Mäklaren J. Nordblads ansökning att till skatte få lösa den under Ulriesdals Kungsgård hörande lägenheten Stocksund, N:o 102, i anledning af Grosshandlaren L, Tydens ansökning om skatteköp af den under Ulriesdals Kungsgård hörande lägenheten Sveden. N:o 103, i anledning af Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition om arrendefri upplåtelse åt staden Kongelf af åtskilige smärre tomter vid Bohus raserade fästning. N:o 105, i anledning af crhållne återremisser å Stats-Utskottets Utlåtande N:o 11, angående medels anvisande till Gevärs-fabricationen. N:o 106, i anledning af Prosten Berlins motion om löneförhöjning åt Kronofogdarne och Häradsskrifvarne i Ljunits och Herrestads Häraders Fögderi uti Malmöhus Län, samt Ingelstads och Jerrestads Häraders Fögderi uti Christianstads Län. N:o 108, i anledning af Herr Möllerlijelms, A.j motion om förbättring uti Krigs-Cassörens inkomster. N:o 109, i anledning af väckte motioner om underhållande på Statens bekostnad af vissa delar utaf den sedan 1812 emellan Wermland och Jemtland anlagda nya väg. N:o lil, i anledning af Anders Anderssons från Skaraborgs Län motion om upphörande af pensionsrätt för de vid Kongl. Ilof-staten anställde personer. N:o 112, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående anslag af allmänna medel till Cathedral-skolan i Lund, i stället för dertill anvisade 1,047 tunnor Klockare-Helgonskjdds-korn.
Barthelemys förvaltning, under förbehåll af den framtida godtgörelse, som genom koloniens ökade afkastning eller afträdande till främmande makt kan erhållas 236,595: 36. 258,279: 38. (Detta kreditiv, som till hela sitt belopp, 3.750.000 R:dr, blifvit utbetaldt, är fördt inom linien, enligt Rikets Ständers beslut vid 1856—1858 års riksdag; varande derå under åren 1858,1859 och 1860 återlevereradt tillsammans ’ 40,121 R:dr 33 öre) Lyftade beloppet af den för utomordentliga försvarsanstalter vid 1853 och 1854 års riksdag anvisade krediti v summa ... 2,248,741: 82. 2,248,741: 82. (Fördt mom linien, enligt Rikets Ständers beslut vid 1856—1858 års riksdag; och har å detta, äfvenledes till sitt hela belopp, 2.250.000 R:dr, lyftade kreditiv under år 1859 återbetalts 1,258 R;dr 18 öre.) Vid jemförelse emellan de i förestående uppgifter omförmälde skulders och tillgångars sammänlagda belopp, visar sig, att tillgångarne vid 1859 års slut öfverstego skulderna med R:dr 9,680,214: 13. och vid 1860 års slut med » 6,385,255: 85. hvadan tillgångarues öfverskott utöfver skulderna under sistnämnda år minskats med i R:dr 3,294,958: 28. Bland de påföringar, hvilka föranledt berörda minskning, äro i kapitalräkningen upptagne följande betydliga belopp: Ränta och amortissement för 1858 års utländska jern yäSslån R;dr 1,166,666: 67. Dito dito för 1860 års dito » 977,333: 33.
Det har hufvudsakligen blifvit anmärkt: att då grundlagen, hvarmed här menas Tryckfrihets-lagen, bestämdt hänvisar till 8 Kap. 3§ Missgernings-baiken, och grundlagarne skola tillämpas efter ordalydelsen, måste ock någon lag finnas, som »betecknas med orden 8 Kap. 3 § Missgernings-balken,» helst i annat fall det brott, berörde grundlag afser, kunde blifva ostraffadt. Men i denna uppfattning af saken kan Utskottet ingalunda instämma; och de skäl, hvarpå Utskottet grundat uteslutningen, qvarstå jemväl ovederlagda. Om man antoge anmärkningen, så följde att lagstiftarens rätt, i hänseende till 8 Kap. Missgernings-balken, genom omförmälde hänvisning blifvit inskränkt. Något dylikt lärer man dock ej våga påstå; och derom vittnar äfven den omständighet, att Kongl. Majit föreslagit upphäfvande af berörde Kapitel och dess ersättande genom motsvariga stadganden i en särskild författning. Om emellertid detta lagrum är upphäfdt, så synes tillämpning deraf ej vidare kumla komma i fråga, utan af de stadganden, hvilka blifvit satta i stället. Uti lagstiftningen blifva nemligen dessa stadganden gällande i de upphäfnes ställe och med lika betydelse. Det är ej heller ett bestämdt straff, som tryckfrihets-lagen här åsyftar, ty då skulle straffet ej kunna förändras, utan den hänvisar till de straff, hvarmed de i 8 Kap. Missgernings-balken omnämnde gerningar kunna vara belagda. Nu skulle dessa gerningar upptagas i en särskild författning, som således härutinnan komme att motsvara nämnde kapitel, och vid sådant förhållande borde man äfven i samma författning söka straffen för ifrågavarande i tryckfrihets-lagen omförmälda brott. I allt fall qvarstår såsom ostridigt, att den lag, som blifvit upphäfd, ej mera är till; och då det uteslutna stadgandet uppenbarligen innefattar ett förnekande häraf, måste
Om uti förf: s porträtt de framställda » typiska » kvinnorna an skulle känna igen sina känslor, sina begär, sina kriser, så känner lwirinan i nllntdtthet icke igen sig uti dylika v8ldsamma begär och kriser,hiirom förvissar den kiinsla af vedervilja, den protest, den sedliga förbittring, som förf: s skildring af kvinligt känslolif väcker hos de flesta. Hysteriska kvinnor finnas i vår nervösa tid nog flera än förf. skulle kunna narngifva. Bfen hysteri ar ett p~tologiskt tillstånd och ej en väsensegendodighet, den må nu drabba en rikt begåfvad kvinna eller en idiot. Detta sjukdomstillstånd f&amp;r ej upphöjas till kvinlig viisensnöd~iinclighet, så länge det i riirlden finnes ett flertal af friskg. kvinnor. Kvinnan, men blott den friska hinnan, kan vid sidan af sina egendomligt kvinliga kanslor och sin förmåga af intuitiv perception vara mäktig både först %ndsutveckling och ett förnuftigt tankelif. Det är i synnerhet vår tids uppgift att visa just detta. Till ett något grundligare skärskådande har jag i frii Xarholms Kvimor valt porträtt 4, Nervösa Grztndtoizer, hvarutur jag vill söka extrahera förf: s kvinnoideal. Det ä r n i d i g e n uti denna uppsats man finner, hvilka de kvinnor &amp; o som hänföras till detta ideal, och hvad som berättigar dem att raknas dit. Dar återfinnes också förklaring p % den kvinliga » vildheten », ett uttryck hvaraf på sista tiden anhängare till h u Marholms » skolan ofta begagnat sig. Uan f h jäfnval göra bekantskap med den D typiska D kvinnans uppfattning af mamma. De tjugu sidorna lIimna allts % ett rikt material hemtadt vare sig från förf. själf ener från hennes kvinnoideal. 193 - Om den Bnyan art af kvinnor, till hvilken Laura Narholm anser att författarinnorna af Keynotes och Dilettantes höra, heter det sid. 115 att de iiro zn~cle,-gula, trötta och @ ta.
Sannt är väl, att mamma lär förvara en stor del af sin garderob utom hus och nyttja den, då jag är borta i skolan, men lika sannt är också, att den der lilla mörklockiga snärtan haft någon del af sin i olag, åtminstone hvarannan gång jag velat föra henne med på en spatserfärd. Mot slika demonstrationer håller intet sinne stånd. Och på garderobens räkning sköttes så halfva hushållet. Men operationerna fortgingo äfven på direkt väg. Med ett ord, snart fanns ingenting i huset, som ej var till enkom för barnens skull, utom min pipa, mitt bläckhorn och mina pennor, fastän icke blyertspennan, emedan Sofi redan ritar en hel hop kråkfötter. Först då brorslotten af den förut årligen besparade summan blifvit en regelmessig årsutgift, kunde jag af nåd vinna ett stillestånd på obestämd tid, och nu har bladet så besynnerligt vändt sig, att mina extra förtjenster äro en ren öfverflödsvara, och detta ljuslockiga hufvud har med ens blifvit så uppfinningslöst, att det omöjligen mera kan hitta på en enda utgift. Men väl har hon fått en oändlig håg att blifva ryktbar, och det genom sin mans bokskrifvande, hvars företräde för en tråkig och knappt lönad privat-information hon när som helst till punkt och pricka kan bevisa. Och sedan jag lemnat informerandet, så har hon på minuten uträknat, huru lång tid dagligen det kan behöfvas, för att vinna en utomordentlig ryktbarhet. In summa, hon har under detta fälttåg gjort sin man till en riktig invalid, och jag håller hela min blifvande lärda ryktbarhet mot en pris snus för sanningen af, att just detta varit hela fälttågets syftemål. Hon tycker förunderligen om att sköta invalider, och jag medger, att inga händer bättre kunna vårda en sådan än dessa. Välsignelse öfver dem och öfver henne!» slutade han och blickade henne tacksamt i det blå ögonparet, under det hans händer famnade hennes. Troligt är, att allt detta icke aflupit så lätt som det nu lät, eller att icke Lina ofta blifvit tillbakaskrämd i sina öfvertalningsförsök; ty Magnus tycktes i sina hvardagsaffärer vara ganska otålig och häftig.
Då sålunda icke blott inom Ridderskapet och Adeln, som velat bibehålla den enligt nu gällande författning rnedgifna oinskränkta besvärs-rätlen, utan ock inom de båda Riks-Stånd, hvilka återremitterat ifrågavarande §, åsigterna synas vara timligen ense derom, att besvär öfver Prölnings-Kommittés beslut må kunna anföras, har Utskott et, med afseende å de skäl, som blifvit anförda för bibehållande af den 40 Bevillnings-Utskottels Utlåtande M 34. uti nu gällande Bevillnings-stadga medgifna oinskränkta besvärs-rätten, upprättat förslag till stadgande i berörda hänseende; och hemställer Utskottet, att Rikets Ständer måtte besluta, att § 71 bör erhålla den förändrade lydelse, som bilagda förslag innehåller. § 74. Ehuru denna § blifvit af samtliga Riks-Stånden godkänd, torde dock, i anledning af den förändring i uppställningen af § 71, som bär ofvan blifvit föreslagen, sista punkten af § 74 böra erhålla den förändrade lydelse, att Bevillningsfråga icke eller må till Pröfnings Kommittés förnyade behandling återförvisas, och att icke någon förklarings-skyldighet må nämnde Kommitté åläggas; hemställande Utskottet, alt § 74 må erhålla den förändrade lydelse, som Utskottet nu föreslagit. § 75. I afseende på förestående § hafva återremisser egt rum från Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-Stånden, för ärendets behandling i öfverensstämmelse med den förändring, som föreskrifterna i § 27 komme att erhålla; och får Utskottet hemställa, att från § 75 må uteslutas de i början af 4:de raden förekommande orden »eller särskildt infordrade», men § i öfrigt bibehållas oförändrad. § 76. Presteoch Borgare-Stånden hafva godkänt § 76 jemte
Af de ifrän Commerce-Collegium infordrade upgifter och berättelser om förhållandet med dispositionen och de behof, hwartil! desix medel anmändas, har Stars - Utskottet funnit, akt de uran att förfela ändamälet af deras anslag, knnna i SkarsWerkets närvarande knappa belägenhet, niedgiswg den nedsättning Skälö.Ucffottet ofwanföre söresiagit, äfvensom toral indragning kill Sirus - Werkef, af den nraf Tullmedlen hittills mbekalde Summa. Och Stats-Urskolrcl hyser den öfwcrtygclse, a>t om det nu projekterade anslag blifwer till desi wcrkcliga och bestämda ändamål oförryckt anwändt, samt icke något deraf tils andre och främmande utgifter blifmer disponerad!, skall det till alka delar smara emot bchofwet och des a sy sta de ändamälet. Men ehuru således en Summa af 6,500 Rdr af de pa denne Skak till Mannfackurernes befrämjande hittills upförve medel, genast skulle komma atk besparas, blifwer dock SrakS-Werkets utgifter i och för denne Sk u för nästa gr icke minskade med ine, ra än, 5.700 Rdr, hwilket härrör deraf att pä Allmänna Indragnings-Staken bliswit upfärde Commerce - Ruderne von klomArens, Wennströms och G efwe L^IIunborAs loner uUhopa 1,500 Rdr, som ej förr än med Deras afgäng blifwa en besparing för Staken. Likmätigt Kongl. B'efwet af den 2O Augusti 1824, har pa Commerce« Collegii Extra Star blif wit - Den 22 November1279 wik bestadt en Summa af 800 Rdr till aflöning för anie Extra' Ledamöter, samt Löne. förbättring för yngre och masi arbetande Ledamöter och Betjeningen.
Lills vidare de bctalningsskyldiga påföras med laga efterräkning, men att, intilldess Rikets Ständer i ämnet beslutat och Kongl. Majit framdeles derom vidare i nåder förordnade, samma afgifter icke skulle uttagas, utan räntornas belopp under tiden endast enligt dittills följd grund uppbäras. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med ali Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSGAR. B. v. Platen. Kongl. Maj:ts Näcl. Prog. N:o 41. 11 Utdrag af protokollet 'öfver Sjöförsvars-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Statsrådet å Stockholms Slolt den 10 Januari 1851. Närvarande: Hans Excellens, Justitie-Stats ministern Herr Grefve Sparre. Statsråden: Fåhraeus, von Hohenhausen, Walléns heen, Gunther, Genberg, Gripenstedt och Grefve von Platen. Derefter uppläste Departements-chefen, Statsrådet Grefve von Platen till justering det, i enlighet med Kongl. Majrts, uppå Statsrådets underdåniga tillstyrkan, den 5 Junii 184Ö fattade nådiga heslut, uppsatta förslag till l:o Kongl. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Utgifter, icke egentligen tillhörande Musei-byggnaden, såsom gatulägg ningsafgift, brännmaterial till värmeledningen m. m 3,714: — Summa R:mt R:dr 1,775,844: 6. Härifrån afdragas följande till byggnads-kassan influtne diverse medel, nemligen: Af byggnads-komitén uppburna hyresmedel 1,134: — Fraktförtjenster med Musei-byggnadens egna fartyg 15,526: 26. Försålda obehöfliga eller odugliga materialier, instrumen talier och inventariepersedlar 21,768: 1. 38,428: 27. då statsverkets verkliga utgift för Nationalmusei-byggnaden blir R:dr R:mt 1,737,415: 79.»
PRENUMERATION S I ER I LANDSORTEN: Ä POSTANSTALTERNA. I STOCKHOLM: HOS REDAKTION * N, I BOKLÅDORNA SAMT Ä TIDNINGSKONTOREN. Schwartz. XXXIXIXXZIII: vändande deras blad med tacksam hågkomst, af hvad som en gång skänkte deras ungdom så många angenäma stunder och kom deras hjertan att slå dubbla slag: för bokens hjeltefigurer och för dessas författarinna. Likt de flesta begåfvade personligheter hade äfven M. S. Schwartz mycketatt genomkämpa, innan hon nådde sitt mål. Medelmåttornas väg är ofta banad, medan talangernas lika ofta är törnströdd, och det ligger rättvisa deri. Den svage kan påräkna skydd; den, som fått vapen och kraft, måste kämpa, och i sjelfva kampen ligger belöningen. Född i Borås den 4 juli 1819, måste Marie Sophie Birath — så var hennes flicknamn — redan vid späd ålder lemna sitt barndomshem, som genom faderns död råkat på obestånd. Men hon hade tur, den lilla, då hon upptogs som fosterbarn af en nära anförvandt, öfverinspektor Trotzig i Stockholm, i hvars hem hon åtnjöt sin första egentliga uppfostran, sträng men öm på samma gång. Ännu i dag i DU talar M. S. Schwartz med tacksam rörelse om » mamma Trotzig », som hon till skilnad från sin egen mor benämde sin fostermor, hvilken lär varit en i alla afseenden rättrådig och förträfflig qvinna. Huruvida hon förstod de spirande anlagen hos den lilla, ytterst lifliga fantasirika fosterdottern, är deremot en annan sak, men att hon ej mäktade förqväfva dem är ett faktum. Rita och » kludda » ville den lilla på allt, hvad hon kom öfver, skrifva en hop barnsliga historier ville hon också, och läsa — ja, det ville hon framför allt, läsa allt, hvad som kom i hennes väg.
Dannemora-jernet, men till 16 sk. för det öfriga, dels bifall till Utskts förslag, dels ock slutligen alt, jemte utförselstullens bestämmande till 16 sk., R. St., erkännande riktigheten af den grundsats att Rikets export-varor i allmänhet icke böra med tull belastas, till K. M. i und. mätte hemställa, att, derest tullinkomsterna uppgå till så mycket ökade belopp att statsverkets tillstånd sådant medgifver, K. M. då täcktes ytterligare nedsätta utförselstullen på stångjern eller ock helt och hållet befria detsamma från ali utförselstull. Ilr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utskts sednaste förslag. Ropades nej. Hr Landtm, hemställde, 0111 R. o. Ad. ansåg att utförselstullen för det s. k. Dannemora-jernet borde bestämmas till 32 sk. och för allt annat till denna^artikel hörande jern till 16 sk. Ropades nej. Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utskts i betänk. N:o 21 i afseende på denna artikel framställda förslag. Ropades starka ja, blandade med åtskilliga nej. Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverröstat nej. Frih. Hamilton, Hugo, anmälte sin reservation emot R. o. Adts beslut alt icke befria denna artikel från all utförselstull. Hr Landtm, framställde derefter propos. A förslaget Deu 14 December. om und. hemställan lill K. M., angtde utförselstullens nedsättande för denna vara eller upphörande helt och hållet under vissa förhållanden. Ropades starka ja. blandade med nej. Då Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverrösta! nej, begärdes först votering, men den som begärt den, afstod sedan derifrån, i följe hvaraf förslaget ansågs vara förfallet. Fortsättningen af detta måls pröfning tippskjöls till nästa plenum.