Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande sedermera sjelfva beloppet af reparations-utgiften; så och då Kostnads-förslagen upptaga icke mindre än 12,400 R:dr för Broarnes uppförande af gjutet Jern samt 8820 R:dr för desamma af Jern med beläggning af Tiädplankor, och Utskottet i dess Förslag afsett den betydliga besparing, sora uppkommer genom Trädbroars begagnande, då ock förmodeligen någon del af de förut befintelige materialierue äfven lära kunna användas; torde anmärkningen om Jernbroars anskaffande böra lemnäs utan afseende. I öfrigt och enär meranärunde af behofvet påkallade utgifter grundas på behörigen uppgjorde Kostnadsförslag och Utskottet icke har anledning förmoda, att desse blifvit för högt beräknade, samt det dessutom åligger Vederbörande, att vid arbetets utförande iakttaga ali den inskränkning i utgiften som ernås kan, hvaraf ock följer, att den möjeliga besparingen i Anslaget blifver öfverskott, till användande på sätt Utskottet föreslagit; anser Utskottet sig icke äga skäl att afvika från dess Betänkande ii, JV:o 236, 7 förra yttrande i frågan, utan får detsamma till alla delar åberopa. Uti Anförande, som hos H. R. o. A. blifvit uppläst och till Utskottet remitteradt samma dag, som återremissen af förevarande HufvudTitel beslutades, liar Hr Friherre Fochj B. FF., föreslagit, dels ökning i Anslaget för Strömsholms K. Slott samt dels att nuvarande Ståthållaren dervid, som redan i många år, icke ulan betydliga egne uppoffringar tjenat utan Lön, måtte å Allm. Indr.-Staten uppföras till erhållande af minst 600 R:dr årligen; men sorn desse ämnen icke blifvit framställde inom den i 56 §. af lliksd.-Ordn. stadgade tid; så hafva desamma icke eller kunnat af Utskottet till hufvudsaklig behandling upptagas. Sluteligen får Utskottet vördsamt anmäla, att dess uti Utlåtandet N:o 126 gjorde hemställan om uppförande på Allm.
Och ehuru desse Kongl. Maj:ts Nådige Beslut och gifne föreskrifter endast åsyftat» att till ett löpande års nödige ansedde större utgifter, än tillgångarlie för samma år medgifvit» förskottsvis påräkna det påföljande årets anslag för enahanda behof; likväl och då med grunderne för Siats-Verkets förvaltning icke är förenligt» att detsamma, såsom för innevarande år, vid ofvanberörde förhållande, för en Summa af 158,276 R:dr 6 sk. 5 rist., inträffar» må skuldsättas eller Statsanslagen för året Öfverskridas; samt sådan anticipatioit på ena årets anslagssumma verkar minskning i det påföljande årets tillgång och möjligen kan åstadkomma en brist, hvilken, då behofven äro gifne, antingen skall medföra olägenheten deraf att lemna dem ouppfyllde, eller ock påkalla utomordentliga Medel till deras afhjelpande, hafva Revisorerne ock trodt sig böra anmäla hvad sålunda förekommit, till den åtgärd Riksens Höglofl. Ständer i afseende Revisorers Berättelse. 499 derå kunna finna lämplig. Och varder några Ledamöters härvid yttrade särskilde mening, elter deras begäran, uti hilagdt Protocolls-Utdrag äfven meddelad, Vidare hafva Revisorerne ock inhemtat, att Sedan Kongl. Magt genom Nådig Skrifvelse till Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret, af den i4 sistl.
Riksdagsordningen, icke kunna förvägras. Företogs till profning LagUtskottets den 24 sistlidne Februarii under N:o 44 afgifne, och den i3 dennes e. m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af Rikets Ständers JustitiaeOmbudsmans Embetsberättelser och Allmänna redogörelse för den sedan sista Riksmöte förflutna tid. Herr Hjerta, Gustaf: Utskottet har i min tanka rätteligen, inom den för Rikets Ständers sammanvaro uti Grundlagarna bestämda tid, afgifvit sitt Betänkande, äfvensom rätteligen gemensamt upptagit och yl - 222 Den 23 Mars f. m. trat sig öfver de års-Berättelser, som JustitiasOmbudsmannen, enligt ioo §. RegeringsFormen och 14 §. af dess Instructiön, bör afgifva, hvarvid jag blott i förbigående velat anmärka, att den eria uteblifvit öfver ett belt år. Om det utan all fråga varit för RiksStånden beqvämligare, i händelse Professor Bexells yttrade åsigt kunnat verkställas, att i ett Betänkande sammanföra allt hvad som rörer JuslitiasOmbudsmannens Embetsförvallning; medgifver jag likväl för det närvarande, att sådant icke utan dröjsmål och svårigheter kunnat ske, hvarföre äfven i denna del Utskottets åtgärd synes riktig. Deremot anser jag, att det varit af vigt för RiksStånden, om de, såsom Bilagor till Betänkandet fått emottaga sådane rescripter, lagförklaringar m. m., som i Betänkandet till gillande, ogillande eller ingen påföljd föreslås. Hvad angår den skrifvelse Utskottet föreslagit, angående förteckningars å häktade personer insändande, synes det hafva varit förmånligare, om Rikets Ständers beslut i detta afseende stadgats såsom en Lagföreskrift, och icke gjordts till ett blott önskningsmål.
Sällskapets för vexel-u tider visningens befrämjande Central-skola; 10:o Herr Cederscholds, Robert Theophron, angående de vid fångvården i Riket anställde Ljenstemäns pensionering; ll:o Herr af Forssells, Carl, om pension;find åt Landtmäteri-Staten. l2:o Herr Biijs, Johan Fredrik, angående anslag till vissa väganläggningar, tillika med ett denna dag i ämnet afgifvet yttrande; 13:o Friherre Boijes, Fredrik, om anslag till reparation af Konungagrafvarne i Wieta Klosters kyrka i Östergöthland, tillika med de, i anledning deraf, denna dag afgifna yttranden; l4:o Herr Nordenskjölds, Otto Gustaf, om de vid vacancer inom SjöStaten under vacanceoch liggc-tiden besparda löners anslående till Amiralitets-krigsmans-cassan; 15:o Herr af Robsahms, Carl Reinhold, angående undersökning röran - Fröt.
De hafva svarat: nej! men att "allting "skulle blifva godt, blott man blefve af med det "gamla.” Detta svar var mer egnadt att skräma, än att omvända mig. Det är tilläfventyrs äfven en verkan af min ålder, att jag anser frågan om Representationens radicala förändring böra behandlas med yttersta varsamhet. I min ungdom trodde äfven jag, att många förändringar voro nödiga och lätta att utföra; men med hvarje års ytterligare begrundande har jag funnit behofvet af förändringar minskas, och svårigheterna för deras utförande ökas. Till äfventyrs går jag nu för långt; men jag anser för min pligt att uttala min öfvertygelse, och att efter förmåga söka visa, hvarföre jag ej kunnat hänföras af det klander, som vårt nuvar. representationssätt fått uppbära. Med detta klander menar jag de skäl, som några få aktningsvärda män värdigats anföra; ty de declamatoriska kraftord eller liksom partisinniga fältrop, som jag hört från massan af ropare, hafva endast påmint mig, hvad Markalls sångare yttrat om phosphoristerna, hvilka hans riddare träffade i en mörk grotta: Den i3 Octobcr f. m. 3j5 ”En del hoppackade, små valpar lika, Ej kunde se ännu, men iikväl skrika.” Jag öfvergår nu till anmarkningarna emot de särskilda Stånden. Mot R. o. Ad:s representation hafva blifvit erinradt: ”att Riddarhuset är sammansatt endast e f”ter födselns tillfällighet, hvarföre sälskapet ”blir ganska b landad t.” Just derföre, att det är blandadt, tror jag, att Nationen blir bäst representerad genom detta Riddarhus, hvilket jag anser merändels kunna täfla med hvilken representantkammare som helst; och just derföre, att man inom Riddarhuset endast genom födseln bestämmes till representant, är detta hus oberoende af ögonblickets tillfälliga opinion, som så lätt kan, till men för fäderneslandet, göra sig gällande inom valda kamrar.
Med afseende på ett i ofvannämnde 12 § befintligt tillägg: ”att Caulionister, boende utom Districten, ej finge vid någotdera Lån-Conloiret antagas förr, än 8 dagar efter det Avis-Lislorne ingått”, funne väl Fullmägtige den afsigt antydd , att, medelst Registreringen af hvarje Län på 3:ne serskilda ställen, Öfverteckningarne skulle icke upptäckas först efteråt, utan på io Banco-Utskottcts Berättelse. (N.-o förhand förhindras; men anmälde derjemte, att detta ej vid alla tillfällen varit möjlig tillvägabringa, i trotts af allt bemödande, och den verkligen öfverdrifna sysselsättning, som för dessa Registreringar erfordras. Banco-Utskoltet, — som, vid öfvervägande häraf, ansett det ändamål otvifvelaktigt böra sökas: att förekomma öfver teckning ; men hvilket endast genom tredubbel Registrering vid hvartdera Låne-Verket kan stå att vinna, och icke genom ett tredubbelt Registers förande blott vid Banco-Disconten i Slockholm, hvarigenom en skedd öfverteckning först efteråt upptäckes och rättas, •— har på grund häraf, för dess del, ej kunnat bifalla Herrar Fullmägtiges gifne förslag, utan finner att den ifrågavarande Registreringen bör bibehållas såsom hittills, så länge de vid 1823 års Riksdag för Organisationen och förvaltningen af Låne-Contoiren i Götheborg och Malmö fastställda Reglementariska föreskrifter fortfara att vara gällande. 7:0 Angående val af suppleanter i Låne-Contoirens Directioner vid inträffade ledigheter emellan Riksdagarne. (i825 åx’S Revisions-Berättelse, pag. 41 •) Eanco-Utskottets Berättelse (N.-o 4.6.) 11 Utskottet åberopar i detta hänseende dess afgifne memorial N:o 18, bvarå svar från Höglofl.
— Men som, på ena sidan Hrr Fullmäktige ansett betänkligt, att härtill begagna sjölägenhet, och på den andra kommit i betraktande de dryga omkostnader, som Obligationernes förskaffande landvägen, antingen med Posten, eller ock med någon serskidt afskickad pålitlig man skulle medföra, hafva Hrr Fullmäktige funnit sig böra till R. H. St:rs eget afgörande hemställa frågan om den ytterligare åtgärd, som bör vidtagas, i afseende på afskrifningen för dessa Obligationer, hvilka emedlertid äro till förvarande uti Bankens eldfria hvalf deponerade, och såmedelst all våda, i afseende på deras förstöring, förebyggd. Vid öfvervägande af Hrr Fullmäktiges nyssnämnde hemställan, finner Utskottet, lika med Hrr Fullmäktige, icke rådligt, att låta afsända Obligationerne sjöledes, men som desamma förr eller senare, måste, på RiksgäldsContorets bekostnad, till Amsterdam afskickas, anser Utskottet lämpligast öfverlemna åt Hrr Fullmäktige, att härom föranstalta, när och på hvad sätt, Hrr Fullmäktige pröfva, att sådant med minsta kostnad, men utan äfventyr, må kunna ske; dock så tidigt, att H. M:t Konungens SlutLiqvidation icke derigenom fördröjes. Och blir Utskottet i tillfälle, att om förhållandet med RiksgäldsContorets fordna utländska gäld lemna närmare upplysning, uti den allmänna Berättelse, rörande RiksgäldsConloirels för - 374 Stats-Utskottets vältning och tillstånd, sora af Utskottet skall af gifvas. §• 3. Ang:de Borgen för Te s t a rn e n t sB e vi 11 n i n ge n. Såsom ett med BevillnitigsUppbörden nära gemenskap egande ämne, hafva Revisorerne fästat sin uppmärksamhet på ett serskildt inträffadt förhållande med TestaraentsBevillningen.
När prinsessan nu åter vandrat både länge och väl i ödemarken, blef hon omsider så trött och maktlös, att hon icke orkade gå längre. Hon satte sig derföre på en sten, vred sina händer, och önskade att hon vore död, eftersom hon icke längre fick lefva med sin man. Just i detsamma förnam hon ett dåft rytande, så jorden skalf, och der kom fram ett stort, ofantligt lejon, som gick rätt emot henne. Nu blef hon alldeles förfärad, ty hon kunde icke tänka annat än att lejonet skulle straxt öda henne; men djuret var fjettradt med tunga jern-länkar, så det knappast förmådde släpa sig utåt jorden, och kedjorna skramlade på begge sidor, allt som det rörde sig. När lejonet nu ändteligen kommit fram till prinsessan, stannade det, hviftade med svansen, och sporde: »skön jungfru, hvarför sitter du här och gråter så sorgefull?» ’Jo,’ svarade prinsessan, ’jag må visst gråta. Först har jag mistat min hjertelig kär, och sedan kan jag inte finna vägen till slottet, utan får väl omkomma här af hunger och vilda djur.’ »Åh,» sade lejonet, »är det inte annat än det, så kanske jag kan hjelpa dig. Om du vill lösa mina band och låta mig vara din bäste vän, så skall jag visa dig vägen.» Men prinsessan var så förfärad, att hon kunde hvarken tala eller svara; än mindre dristade hon sig fram till djuret. I detsamma fick hon höra en klar stämma som ljöd utur skogen; det var en liten näktergal som satt i trädet och sang: »Jungfru lilla, lös af banden! Lös af banden!» Då gjordes det henne ondt om lejonet; hon tog så mod till sig, gick fram, lossade banden och sade: ’väl kan jag lösa dina fjettrar, men aldrig så blir du min bäste vän; ty jag hade ingen kärare än min halte hund, och får aldrig någon mer.’ Men nu skedde en underlig ting; ty rätt som den sista länken föll, skiftade lejonet sin hamn, och blef till en fager unger prins, och när prinsessan såg upp till honom, se, då var det ingen annan än hennes egen hjertans kär, som förr varit bytt till en hund.
Ridderskapet och Adeln ätskiljdes kl» 2 till 6, vt luxra. kn stclem Protocoll! 6. Lilvorliolxe. Onsdagen den 5 Augusti. Plenum klockan Z till 5 eftermiddagen. Uplästes ett protocolls-utdrag frän Allmänna Beswäreoch Oeconomiä-Utfkottek, af den 5 Augusti, hwaruti Utskottet tillkännagifwer sig uti Högloft. Bewillnings - Utskottets framställning af Riksens Högloft. Ständers beslut, rörande bränwi» net, hafwa saknat den af Oeconomiä Utskottet gjorda ocb, såsom prokocollsmtvraget förmäler, af tre Ständ bifallne hemställan till Riksens Högloft, Ständer, om icke Riksens Ständer skulle finna sig böra .Den Z AuguO S4Z höra hds KoUgl. Majit i underdänighet anmäla deras öfweriygelse vm nödwändigheten af förbud mot införsel af utlandet bränwin, sprit, rum samt andra L bruk och warde med bränwin jemförliga rusgifwande drycken Beflöts, att detta flulle blifwä hwilande till desi Hufwudsaken komme att till afgörande förerågås. Justerades en, ifrån Expeditions-Utstoktet inkommen, underdånig flrifwelse till Kongl. Majtt, vm förändring i lagens stadgande om brandstod-. Are Landt - Marskalken förcflog, akt wid slutet as nästa plenum wal mätte företagas af en Riddarhus-Directeur, till upfyllande af det efter Herr Justitiä«Rädet Clarks von ^Viirtonder^ lediga rum. Bifölls.
I sammanhang med de, under innevarande Riksdag, för vågförbättringar, oalings-fö re tag och hamnbyggnader m. m., beviljade serskilda anslagsoch lånesummor, hafva Rikets Ständer för hvart och ettafåren 1845, 1846 och 1847 anvisat: 1:0 till aflöning för den personal, som erfordras för Styrelsen öfver allmänna vägoch vattenbyggnader, Nio Tusen Sjuhundra Sextiosex R:dr 3a sk., eller för alla 3 åien 2<),3oo R:dr; 2:0 till reseoch wulersöknings-kostnader samt expenser för allmänna arbeten, Tio Tusen R:dr, eller för 3 år 3o,ooo R:dr; 3:o till arfvode för Lärare vid Mariebergs Läroverk i de ämnen, som tillhöra Civil-Ingeniörer, Ett Tusen R:dr och således för 3 år 3,000 R:dr; och 4:o till Stipendier för Elever, som vid nämnde Läroverk genomgå den för Civil-Ingeniörer bestämda kurs, likaledes Ett Tusen R:dr. eller för alla 3 åren 3,000 R:dr; hvilka anslag, efter hvarje års början, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts Nådiga disposition och föreskrift, från Riksgälds-Contoret utbetalas. §. 66. (Grundar sig på den af Rikets Ständer gillade 28:dc punkten i Stats-Utskottets Utlåtande N:o i5G.) För utdikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar, till beredande af odlingsföretag, hafva Rikets Ständer till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition anvisat Femtio Tusen R:dr årligen, eller tillsammans för 3 år i5o,ooo R:dr; och kommer, i afseende på dessa medels utgående såsom lån eller anslag utan återbetalningsskyldighet, att iagttagas hvad som vid sednast förflutna Riksdag stadgades, rörande de för odlingsforetag då anvisade summor; varande de föreskrifter, som vid utbetalningen häraf skola tjena till efterrättelse, intagna uti nedanstående 74 §. 6 Hor till Stats-Vtshottets Betänkande> N:o 3f/f. §•
Herr Deu i5 Junii e. m. *77 Herr Rosenqvist begärde votering. Herr von Hartmansdorffj August: Efter hvad jag tyckt mig höra, har pluraliteten varit så bestämd för bifall af Utlåtandet, att det skulle vara utan ändamål, att, borttaga tiden med votering. Jag hoppas, att den värde Ledamot, som begärt votering, ville derifrån afstå, af agtning för Ridderskapets och Adelns behof att bättre använda sin tid. Herr Rosenqvist: Af aktning så väl för Högloft. Ridderskapet och Adeln, som för den värde Ledamot, hvilken önskat, att jag måtte afstå från min begäran om votering, må dervid få bero. I följd häraf förklarade Hans Excellence Herr Grefven och Land/Marskalken, att, då, vid besvarande af den utaf Hans Excellence sednast framställde Proposition, Ja öfverröstat Nej, EkonomiUtskottets ifrågavarande Utlåtande således blifvit af Rid^* derskapet och Adeln bifallet. Å nyo föredrogs BevillningsUtikottets den i5 sistlidne Maji under N:o 27 afgifne, och den g dennes e. m. på bordet lagde, Betänkande angående Stora SjöTullsBeyillningen; men blef, på begäran af Friherre WrangelHenningsamt Herr Rosenqvists Fredrik Leonhard, och Herr Ane28 H. 12 178 Den i5 Junii e. m. karswärdj August, jemnlikt 49 §• Riksdagsordningen, ytterligare lagdt på bordet. Då nu å nyo föredrogs Högvördige PresteStåndets den 4 dennes aflåtne, och dea 12 derpåföljde e. m. på bordet lagde, ProtocollsUtdrag, hvarigenom de öfrige RiksStånden blifvit inbjudne, att instämma i PresteStåndets beslut, att anmoda ConstitustitutionsUtskottet att, utan afvaktan af Rikets Ständers beslut, rörande den föreslagne förändringen i 68 §.
I medeltal för åren 1856—1860. Hvete. Råg. Korn. Hafre. Blandsäd. Ärter. Potates. Arliga utsädet p« tunnland Ärliga behofvet för länet till utsäde tunnor Tunnland åkerjord år 1860 använde till odling af Skördebelopp i horntal af utsädet (med dettas afdrag) Tabb. Tat». Hästar. Tjurar och Oxar. Kor. Ungnöt. Får. Areal vid periodens slut. Afverknings-belopp. Särskilde slag af skogar m. m. Indelad. Oindelad. Summa. Qvantitet Belopp i Ar. Tid. kpld. Tid. kpld. Tid. kpld. kubikfot. R:dr R:mt. Kongl. Örebro län. Fortsättning af Tab. Xso 4. SKOGSHUSHÅLLNING. Särskilde slag af skogar m. m. Areal vid periodens slut. 4. A fverknings-belopp. Tudelad. Oindelad. Summa. Ar. Qvantitet^ Belopp i i ipenningevärdf kubikfot, i R:dr R:mt. ! Tid. kpld. Tid. kpld. Dalkarlbergs Allmänning D:o d:o Lönnbottens d:o D:o d:o Gyttorps södra d:o D:o d:o Hageby och Fibbhytte d:o i Qvistbro d:o Kronobergs d:0 i Nora d:o Lamfly d:o L:o d:o Gyttorps norra d:o i Ramsbergs socken: Strossa Allmänning i Hjulsjö socken: Ansjö och Kallklinte Allmänning i Lerbäcks socken: Edsböle Allmänning i Lerbäcks och Svennevads socknar: Emmes och Lerbäcks Allmänning Rocken-Allmänningar: sedan den i Hidinge socken belägne Löfåse Allmänning blifvit delad, finnes endast Mellösa sockens Allmänning Anmärkning. Ekeplanteringar finnas ej i större skala, utan endast å inägor. — Andra skogsplanteringar af Tall, Gran och Lärkträd hafva begynts å en del kronoskogar och några bruksskogar.
Leijonhufvud har redan förekommit mig i uppgiften om oförenligheten med lagliga förmer att upphäfva ett lagligt contract, förrän tiden derföre ti 1 lända 1 upit, äfvensom om det med en rättvis grund oförenliga, att befria rustoch rotehållare från deras gamla skyldighet och att lägga tungan på andra medborgare. Den siste värde talaren har, med erkännande af rotarnes skyldighet att bekosta ifrågavar. afgifter, och med den riktiga uppgift att indeln:s-verket vunnit genom myntförändringen, nu mot fordom likväl tillstyrkt, att af be vi Ilningen medel skulle tagas att ersätta de utgifter, som tillkomma rotehållarne, och att, så länge ett sådant förhållande fortfor, skulle likväl å deras debetsedlar utgiften debiteras och åter afkortas. Jag bestrider på det aldra allvarligaste en sådan anstalt: räkenskaperna äro. nog förut belastade med ordinarie-a f k o r t n i n g a r, deraf räkenskaperna invecklas. Vid 181B års riksdag uppgingo balancerade behållningar för outredda afkortningar, om jag rätt minnes, till öfver 2,900,000 5it Den 9 Maj e. m. r:dr. I sjelfva verket fanns likväl icke en skilling, ty allt hade åtgått till utgifter, balancerade till afkoitnirigarna, sora outredda qvarstodo. Bestyret att minska de ordinarie afkorlningarna har icke varit obetydligt; och jag frågar, om vi böra åter inveckla räkenskaperna för framtiden, — om det för controllen och redovisningen kan vara tjenlig!? I min tanke är det alldeles otjenligt att införa en sådan anstalt ; men på andra sidan har Hr Lefre'n rätt, att rustoch rotehållare böra veta, att det är deras skyldighet att utgöra denna passevolance, och det bör ske derigenom, ali de den fortfarande utgöra. Nu är frågan: böra partiella förändringar verka till rubbning al' de värden , som å hemman och lägenheter dem emellan blifvit beräknade i köp, salu och arfskiften, samt öfvergå till fluetuerande ting, som vid hvarje riksdag förändras?
Prat. V B. 1 Afd. 49» 386 Deri 11 April. de hittills vidtagne åtgärder, i frågan om indragning och sammanslående af öfverflödiga Embeten och Tjenster; och har Utskottet jemte anmälan, alt vid jemförelse emellan Riksens Ständers år 1815 fattade Beslut och den till Kongl. Maj:t afgångne underdåniga Skrifvelse, rörande tillökning i de Penninge-löntagande Embetsoch Tjenstemännens Löner, den olikhet förefunnits att det tillägg, ”att nämnde tillökning endast kunde blifva provisionel intill nästa Riksdag, hvarförinnan Förslaget till reglering af Styrelse-Verken uti dess åtskilliga grenar k om ine att utarbetas,” icke vore uti Riksens Ständers Skrifvelse omförmäldt, och således förbiifvit Kongl. Maj:t obekant, tillika ansett sig böra föreslå, att Riksens Ständer, antingen sjelfva, genom sina egna Medlemmar måtte låta utarbeta ett Förslag i detta ämne, för att derefter till Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning öfverlemnas, eller ock, med anledning af ofvannämnda uteslutna vilkors anmälande, hos Kongl. Maj:t anhålla om en Comites snara tillsättande, hvaruti Riksens Ständers Ombud äfven borde deltaga; på det något binder ej måtte uppstå för den provisionella Löne-tillökningens vidare fortfarande; och var härvid fogad den serskilda mening Utskottets Ordförande afgifvit, att någon origtighet uti Expeditionerne af Riksens Ständers Beslut vid i8i5 års Riksdag, rörande Löne-tillökningen, på sätt Utskottets öfrige Ledamöter anmärkt, icke skall hafva ägt rum. Den 11 April. 387 Upplästes följande från de öfrige Respective Riks-Stånden ankomne Protocolls-Utdrag; Från Ilögvördiga Preste-Stäindet:
Jag är öfvertygad, att den Lärfire, som, i närvarande tid, skulle vilja en gång i veckan härstädes hälla föreläsningar i de vettensksper, sorn nw blifvit uppgifne, icke Den i .4v”utli. f. m. på annat sätt skulle kunna erhålla någre åhörare, än genom mera besynnerliga, än lärorika experimenter i fysiken ; det vill säga, han skulle få, icke åhörare, men åskådare, som samlades för att se schene rariteten. Jag anser detta föreläsningssätt icke lämpeligt, och kan derföre ej bifalla motionen i des» närvavsrande skick, utan hemställer att elen må remitteras til! RiddsrhusUtskottet, att sig deröfver utlåta och att meddela upplysning om Thamiska Testamentets lydelse. Friherre Anckarsvärd., Carl Hindric: Jag nödgas börja med att erkänna, det jag möjligen icke är rätt inna i ämnet, ty jag ankom sedan Herr Grefve De la Gardie redan uppläst sin motion. Mern så sorn jag fattat den, är der blott fråga om att upplåta Secreta UtskottsSalen, såsom en tjenlig local till de omförmälda föreläsningarne. Jag har af discussionen trott mig inhämta, att VettenskapsAcademien icke är obenägen att fortfara med sammanslåendet af dess egne och de Thamiska föreläsningarne, blott att iocalen blir förflyttad, hvilket åter, efter mitt tanka, icke kan mediöra något ondt, emedan Riddarhusets rum onekeligen äro dertill mera tjenliga, än den privata lägenhet, som för föreläsningarne måst hittills begagnas. Utan tvifvel är det ej eller ur sin ordning om Riddarhus-Direcrlonen såmedelst vinner bättre tillfälle, att efterse huru vi Ikoren för arfvodet, enligt Testamentet, uppfyllas, Skulle åter föreläsningarne åtskiljas, så äro betydliga hinder och svårigheter att förvänta. 240 R;dr är re - 4* Den i Augusti j, m. dan otillräckligt såsom lön för en Lärare, men ännu mera för inköp och underhåll af instrumenter och materialier. Förslaget att åtskilja föreläsningarne vore således af ingen fördel.