Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Också skilja sig cn eller annan grofveeller bruks-inrältning ifrån församlingarnes fattigvårds anstalter. Såsom ett väsendtligt bidrag lill fattigförsörjningen inom Jernboås socken hafva Bergs-sexmannen Elie Ersson i Wässland och hans hustru år 1841 anslagit årliga räntan af 200 tunnor spannmål, som de skänkt för att genom sockne-magasinet utlånas. Ordningen med gästgifverier och skjutsväsendet har icke undergått någon väsendtlig förändring; dock hafva på flera ställen, särdeles i Bergslagen, de skjulsskyldige visat böjelse för tillvägabringande af entreprenader å skjutsen, fastän dermed föga kommit lill stånd, innan något resultat visat sig i anledning af Rikets sednast församlade Ständers i underdånighet gjorda hemställan om en allmän författning i ämnet. Utom gästgifverierna voro år 1841 icke flere än två krogar å landet tillåtne; dock saknas icke lönnkrogar, oaktadt de åtal, som emot deras idkare esomoftast anställas och leda till deras bestraffande. Då, i afseende å rojdjurs utödande, skottpenningar, lill följd af öfverenskommelser, dem Kongl. Majrt genom nådigt Bref den 28 December 1832 godkänt, distriktvis uppbäras och utdelas af vissa ombud inom de flesta socknar, blifva intraderna till länets allmänna jagt-kassa ringa; men också är sällsynt att densamma affordras några skottpenningar. Kassans behållning utgjorde vid 1841 års slut 452 R:dr 39 sk. ii rst. Utom de sparbankerj, som under rubriken städer omförmälas, fortfar den år 1834 i Wiby socken inrättade sparbank, som, begagnad af mer än 250 insättare, utlånt ungefär 4,500 R:dr.
Tillgångar: enligt 1862 års räkenskap för södra stambanan från Malmö 4,104,622: 25. » dito dito för dito från Falköping 878,296: 70. Leverering: Från Öfverstyrelsen 2,594.646: 8. » Kongl. Statskontoret 3,965,000: — Balans till år 1864: Skulder Summa Kredit. Balans från år 1862: Skulder: enligt 1862 års räkenskap för södra stambanan från Malmö 34,564: 53. » dito dito för dito från Falköping 371,820: 2. Utgifter: Diverse arbeten ... 54,218: 88. Kulvertar och afloppstrummor 163,586: 69. Viadukter och broar 42,966: 59. Väganläggningar i banan 72,201: 9. Transport och nedläggning af sliper och räler samt uppköpaf sliper 231,989: 92. Rörliga materielens första uppsättning 5,330: 95. Helg-, regnoch rastedagar 262: 16. Afskrifning (slitning å förrådet) 119,785: 71. Balans till år 1864: Kontant behållning, jemte förskotter 160,483: 78. Fasta, från banan oskiljaktiga, inventarier och byggnader 4,062.470: 72. Öfriga inventarier och materialier 1,264,042: 17. Summa Anmärkning: Såsom utgifter hafva afförts från södra stambanan: år 1855 268,576: 92. Östra stambanan. Debet. Uppbörd: Leverering från Öfverstyrelsen Balans till år 1864: Skuld Summa Kredit. Utgifter: Byrå- och kontorsutgifter 2,539: 10. Transport: 82,499: 30. - 115 — Bergsprängning Kulvertar och afloppstrummor Viadukter och broar Väganläggningar i banan Vägomläggningar Bangårdar och husbyggnader Vaktstugor och postkurar
kunde, mot en ringa uppoffring, vara öppen för de liesta andra städer inom riket, om de derom ville anlita de i flera provinser inrättade enskilda banker, men denna utväg saknades för Stockholm, dels i följd af det större behof, stadens jemnförelsevis vidsträcktare penningerörelse medförde, dels i anseende till de serskilda bestämmelser, som för riks-bankens verksamhet hittills egt rum, drätsel-kommissionen i underdånighet anhållit, det Kongl. Majrt täcktes om beviljande af ofvannämnda förmån för kommissionen hos Rikets Ständer göra nådig framställning; så har, med afseende å de till stöd för berörda anhållan sålunda uppgifna förhållanden, Kongl. Majit, uti en till Fikets nu församlade Ständer afbiten och af samtliga riks-stånden till Utskottets behandling hänvisad proposition af dea 2 December nasti, år, i nåder föreslagit, att kreditiv-rätt å Rikets Ständers Bank till ett belopp, icke öfverstigande 200,000 r:dr banko, måtte drätsel-kommissionen beviljas, under de för kreditiv å Banken i allmänhet bestämda vilkor, samt mot erläggande af ränta, dock icke öfver 4 proc., för år räknadt, å den del af kreditiv-beloppet, som kommer att lyftas eller begagnas. Utskottet, inseende fördelen för Stockholms stad att för tillfälligt begagnande undfå kreditiv-rätt å Banken, har väl icke funnit något att erinra mot beviljandet af en sådan förmån, men, i fråga om kreditivets belopp, ansett sig, med afseende å de för ändamålet disponibla tillgångar samt öfriga förhållanden, icke kunna föreslå detta Jåne-understöd (ill högre summa än 50,000 r:dr b:ko; hvilken summa ock torde, i händelse af inträffande behof, vara för drätsel-kom missionen i de liesta fall tillräcklig; i följd hvaraf Utskottet vördsamt hemställer, att kreditiv å Banken må Stockholms stads drätsel-kommission förunnas till ett belopp af högst 50,000 riksdaler banko, samt Bih. till R. St.
Nu måste hon ut att säga ett ingalunda smärtsamt afsked till sina jungfrur och stängde snart köksdörren efter dem. Det var en underlig kuslig känsla hon erfor, något af barnets rädsla för mörkret, då hon visste sig vara ensam i hela våningen. Dock snart började hon med nyvaket intresse se sig omkring. Det var hennes kök, detta, hennes rättighet att gå där och » snoka », utan att två surmulna tjänsteandar sneglade på hvarje hennes rörelse. H o n tänkte mer och mer, på hvad Harald sagt. Han hade dock kanske haft rätt; hon ville strax börja ändra sig. Hade ej hon och modern ofta under den tid de hade inackordenter fått reda sig själfva? Inte kunde hon väl ha blifvit så bortkommen på dessa två år! Hvarför göra sig så beroende af hjälp, då man själf har två friska starka händer, klart förstånd och en redlig vilja. Nu måste där bäddas. Det gick litet ovigt, och bädden blef f u l. Klockan slog half nio, och ingen Harald hördes af! Skulle han komma snart, skulle allt åter bli g o d t. * * * V i d niotiden kom han helt omärkligt, själf öppnande tamburdörren, och väntade att finna sin hustru försänkt i » stilla vemod », om hon var hemma, något som han betviflade. Han blef förvånad, då han kastade en blick in i våningen, där taklamporna lyste klart både i salen och hans rum oeh muntra brasor flammade oeh sprakade gladt och hemtrefligt. Ett inbjudande kvällsbord stod färdigdukadt med en blomma som prydnad och sirligt brutna servietter. Ingen människa syntes dock till, där han sökte genom alla rummen. Endast köket återstod ännu. Liksom gripen af en aning smög han sig ljudlöst dit. Med hvitt förkläde framför sig, ifrig och blossande, stod Laura vid spiseln i full färd med stekpanna och smörbytta. Aldrig hade hon förefallit honom så täck och intagande som vid dessa husliga bestyr. Han gjorde ett lätt buller för att ej skrämma henne, och hon var ej sen att kasta sig i hans famn. » Men mitt älskade lilla barn. Hvarför är du här ute — och ensam, » frågade han med oroligt kärleksfull röst.
När man härtill lägger, att Canalatbetet framdeles torde kosta lika mycket ännu, innan det varder fullbordadt, torde det icke böra anses underligt, att man ej är benägen gifva Bolaget någon ersättning för Discontens upphörande. Det är visserligen obeskrifligt feårdt för Actieägarne, att förlora, men de få, likasom många andra i dylika fall, vidkännas följderne af deras misslyckade speculationer. Jag anhåller om proposition till bifall af Betänkandet. Grefve von Platen: Jag får blott den äran påminna, att här är fråga ej om Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 PROTOCOLL, HÅLLNA IIOS HÖGLOFLIGE vm ÅSDIUS, VID lagtima Hiköfcagen i ^tockjjolm iiiEN 1847 och 1848. Fjerde Häftet. STOCKHOLM. Plenum kl. 9 f. m. Justerades 10 prot.utdr. för den 29 sistl. Mars. Hr Hammarberg, Carl Axel: Da tjensteåligganden tvinga mig alt för närvar, lemna riksdagen, får jag ödmjukligen anhålla ali, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig den plats, hvilken jag såsom ledamot af Allm. Besv.-o. Ekon.- Utsk. innehafver, samt min plats såsom bänkman. Gr. Hamilton, Hugo Bengt Archibald: Hindrad att för närvar, qvarstadna vid riksdagen, anhåller jag att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få lemna den plats jag innehafver såsom ledamot af Ridd.Utsk. Hr Stuart, Fredr. Christoffer: Hindrad af Ijensleåligganden alt vidare fortfara såsom ledamot i Bevilln.Utsk., anhåller jag att få afsäga mig denna plats, men att likväl få varda bibehållen vid min riksdagsmannarätt. B. o. Ad. lemnade till dessa afsägelse!’ sitt samtycke, hvarefter, sedan H r Gr. o. Landtm, tillkännagifva, att Gr. Sandels, Sam.
Då någon i landsorten anmäler sig till porto-frihet för periodisk skrift eller brochure, insände Konungens Befallningshafvande eller Magistrat underrättelse derom, jemte det sådan anmälan bilagde exemplar af skriften, till Öfver-Post-Directeuren, som alltid late i Postoch Inrikes Tidningarne, minst Orne gånger, kungöra titeln å den periodiska skrift eller brochure, för hvilken utgifvare sökt och vunnit porto-frihet. Stockholm den 7 Maj 1845 °). *) Se föröfrigt Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse den 7 I Bandet. £$©€&£) ©Cili, 1845. P. A. Norstedt &
Den nästföljande 6 §:n talar visserligen om huru rösträttigheten mellan församlingens ledamöter skall fördelas; men den egentligen bestämmande karakteren på rösti ältngande söker man förgäfves i denna §. Till exempel 0111 någon fastighetsägare i en församling vore tjensteman på annat håll, om jag t. ex. såsom tjensteman vid krigsacademien vore fastighetsägare i landsorten, äger jag inom dea församling, der min fastighet vore belägen, rösträttighet såsom fastighetsägare, löntagare eller 444 Den 39 Augusti f. ra. såsom varande begge delarna? Denna hufvudsaklign skilnad är icke gjord i den 6 §:n men bör nödvändigt införas; och i allmänhet böra Utskm i denna $ uppdraga en bestämd nota caracteristica på hvem som är berättigad att rösta och hvem som icke är det. Hvad fördelningen af denna räll och bestämmandet af röstetalet beträffar, vågar jag föreslå; att så beskaffad egendom eller rörelse, som o m t a I a s i 6 : t e och äfven i den jorde §:n, hvilken icke är i bevilln.- taxe ringen åsatt något capitalvärde, måtte af socknen få sättas till något hemmantal efter medium af värdet på belt hemman i orten; så att hvar och en röstägande ledamots röstetal, han må vara löntagare, industriidkare eller fastighetsägare, eller ock under alia dessa qvalificationer äger röster, må få beräkna deras antal, efter det sammanlagda hemmantalet af hans jord och det sorn församlingen sätter å hans rörelse eller Jon. Om t. ex. inqehafvaren af en såg, en qvarn, ett fiske, eller den som på landet drifver handel eller landtmannarörelse, om, säger jag, hans innehafvande näring, hans verkstad eller hvad det vara må, åsättes, i och för deltagandet i sockenstämmans angelägenheter och beskattningen inom communen, något viss hemmantal, skulle, som jag tror, man komma ifrån den förlägenhet, hvaruti man nu befinner sig, när man vill beskatta dessa egendomsinnehafvare och tillägga dem deremot svarande rösträttighet.
Det har vidare förekommit Utskottet, att stadgandet, det alla Löner under a00 Hulr B:o äro från Bevillning frie, icke vore billigt eller med Statens fördelar förenligt, eftersom en Innehafvare af mindre Lön, till följe afsina lefnadsomständigheter, vanligen har lika förmåga att, i sin mon, utgöra lämplig Bevillnings-afgift, som den, hvilken, med vida stötre Lön, har deremot svarande högre förbindelser och ökade behof. Utskottet har derföre funnit det vara rigtigt, att såsom det från Bevillning fritagne minimum af Lon stadga 50 R:dr Banco, eller samma belopp, som i fråga om Skyddsafgiften antagits till norm för dess fortfarande efter 60 års ålder; och under dessa förutsättanden föreslår Utskottet: 6.’o Bevillning utg'öres af de inkomster utöfver 50 R dr B-co, hvilka i egenskap af Lön, Arfvo - Hevilla.- Utskottets Betänkande N:ö 7. jj. den, Sportlar eller tillfälliga Förtjänster tillfalla de personer sorn äro i Kongl. Maj:ts och Rikets eller serskilde Inrättningars tjenst. Utskottet föreslår dernäst ytterligare: 7:0 Bevillning utgöres af de i %:dje Morn., 6 §., II Art. af 182 a års Bevillrungs-Förordning uppräknade Actie-Bolag, Societeten, Cassör, Werk och Allmänna Inrättningar, efter det närmare bestämmande, som kommer att i Författningen inflyta.
Charta försågos, icke efter Utskottets mening äro af den betydenhet, att de förtjena att ®#ed ChartaSigillata beläggas; att en annan och efter de särskilde myntsorterne närmare jemnkad Tariff för Stämpel - afgiften af Vexlar upprättats, hvarvid de, pag. 28, i gamla Författningen omförmälde Spanska så kallade Pesos Duros äro för. bigångne, enär, efter hvad upplyst är, någon Vexelhandel ej på en längre tid blifvit deri afsluten; och att ändtligen, samt till undanrödjande af all ovisshet, stadgadt är till hvad belopp Öfverlåtelseoch TransportBref å KronoRusthålJ, andre Kronohemman och oskattlagde Nybyggen skola Charteras; hvaremot Utskottet trott ur Författningen böra utgå, ej mindre hvad å pag. 2 5 förekommer , om stämpling af ArrendeContracter m. m., hvarom påföljande moment likaledes handBihang lill Riks. 61, Fiol. 1823. 5iteSaml. 33. *4 BwiUningxUtshattels Belänkanden. lar, än den pag. 3 7 meddelade föreskriften om Ärfskiftens bestämmande , enär sådant, så i den Förra, sorn i denna Författningen å annat ställe finnes iakttaget. 8:0 Den förra Författningen liar Utskottet ansett utgå frän så många och sinsemellan skiljaktige synpuncier vid bestämmandet af stämpladt papper till LysningsSedlar, att Utskottet ej förmått deri uppfinna någon enhet. Följden häraf måste således blifva en lika ojemn sorn obillig fördelning af denna beskattning» Men då Utskottet har sig bekant, att Riksens Höglofi.
Den värde Talaren har sjelf upptagit värdet af hushyran, ved m. m. till 100 R:dr mer än jag, och såldes till 400 Rtdr. Introductions-afgifterne hafva, efter hvad jag visat, gifvitenganska bestämd inkomst alla år, utom år 1813, då, till större delen derföre att Hans Kongl. Höghet Kronprinsen jemte Svenska Arméen voro i kriget, endast 2 introductioner söktes; men deremot har deras antal icke något annat år varit under sju, och oftast långt derutöfver såsom 1809, gå det var tjugutvå ; j B17, tjugo; 1819 sexton och 182O fjorton. Ooa man nu per medium antager sex introductioner om året, hvilket visserligen icke är för högt beräknadt, gör denna inkomst 300 Rtdr, eller tillsammans med lönen och de förut omnämnde Summorne, 1840 R;dr B:co. Detta belopp är så betydligt, attmigvetterligen, icke någon Statens Embetsman, näst efter Presidenter och JustitiseRåd, har en så hög lön. Det är väl möjligt, att. då jag uti min motion uppfört RevisionsSecretexare-lönen lill Dm 17 October e. m. 1800 B.*dr, jag begått ett misstag, men detta Ht då foxanledt af en mig meddelad origtig uppgift. Det torde sluteligen icke vara ur vägen,' att vid detta tillfälle nämna, att en på detta rum oförgätlig man, RiksRådet Grefve Axel von Fer. sen, i sin tid afstyrkte, att RiddarhusSecreteraren skulle få bekläda någon annan tjenst, och jag vill ej förmoda, att så vida principen är rigtig och så länge Grundlagen sjelf uttrycker möjlighet af beroende, man skall bestrida den satts, hvarom här är fråga. Jag anhåller i öfrigt, att detta mitt yttrande må få åtfölja min motion, hvarå remiss till RiddarhiasUtskottet icke lärer ej kunna förvägras. Herr Hammarsköld, Lorenzo:
Trafikstyrelsen hade derföre, i underdånighet tillstyrkt, att de för expropriation af ifrågavarande område erforderliga medel finge dertill disponeras utan afseende derpå att den i det ursprungliga kostnadsförslaget för sammanbindningsbanan beräknade expropriationskostnaden öfverskredes. Beträffande särskildt stationshuset, hade Styrelsen, pä grund af förvärfvad erfarenhet om behofvet af utrymme och beqvämlighet vid en större station samt om svårigheterna att derförutan sköta en så betydande och invecklad rörelse, som särskilda förhållanden tvifvelsutan skulle framkalla vid hufvudstationen i Stockholm, förklarat sig anse nödvändigt, att såväl banliall sqm stationshus af ändamålsenlig storlek och indelning uppfördes och färdigbyggdes, innan trafiken på sammanbindningsbanan öppnades för allmänheten; och delade Trafikstyrelsen jemväl Byggnadsstyrelsens åsigt om den besparing i utgifter, som skulle kunna åstadkommas derigenom att byggnadsföretaget blefve i dess helhet samtidigt bringadt till verkställighet.
Enligt kommitterades tanke äro fördelarne af sammanbindningsbanan icke allenast i förhållande till olägenheterna öfvervägande, utan i och för sig af så stor betydelse för den allmänna rörelsen, för statens inkomst af jernvägstrafiken och för de besparingar i anläggningsoch årliga driftkostnader som genom sammanbindningsbanans utförande knnna beredas, samt slutligen för landets försvar i händelse af krig, att denna vigtiga del af statsbanorna icke för någon annan del af hela stambanesystemet står tillbaka eller utan verklig skada och förlust vidare kan uppskjutas. Man har velat påstå, att sammanbindningsbanan förnämligast borde betraktas såsom en lokal angelägenhet för hufvudstaden, och att kostnaden för densamma derföre också borde af kommunen bestridas. Att hufvudstaden i sin handelsrörelse liksom för sin torgtillförsel och tillloppet af resande skall i högst väsendtlig mån draga fördel af sammanbindningsbanan för trafikens underlättande, är alldeles obestridligt; men om sådant vore skäl nog att från staten till kommunen öfverflytta utgiften för jernvägsbyggnaderna, borde väl rätteligen alla stambanans delar bekostas af de orter, genom hvilka banan framgår. I förhållande till hufvudstadens folkmängd, fastighetsvärde och industri samt i mån häraf utgående direkta och indirekta bidrag till statsbehofvens fyllande, kan statsutgiften för jern vägsförbindelsen genom Stockholm visserligen icke heller anses öfverstiga hvad på hufvudstaden, jemförd med hvilken annan del af riket som helst, rättvisligen bör belöpa sig. Dessutom må icke förbises, att Stockholm, både till följd af sammanbindningsbanans inkräktning på utrymme och af de nya behof som en ökad rörelse alltid alstrar, nogsamt måste vidkännas ganska betydliga utgifter, hvilka likväl icke ingå i eller skäligen kunna påföras den för sjelfva jernvägsbyggnaden beräknade anläggningskostnad.
Skrifvelse N:o 63. framställda alternativet företrädesvis böra antagas, hvadan Rikets Ständer, i öfverensstämmelse härmed, för pensioneringens upprätthållande under åren 1858, 1859 och 18(50. för hvartdera al berörde år å Riksgälds-kontoret anvisat ett kreditiv af 57,000 R:dr B.ko eller 85,500 R:dr Runt, med skyldighet för pensions kassan ali lill Riksgälds-kontoret afstå det kassan för hvartdera af dessa tre år tillkommande förhöjda vederlag för de lill statsverket indragna rnsthålls-afgifterna. Slutligen och dä det visat sig, att olägenheter för pensions-inrällningen uppkommit af den utaf Rikets Ständer förut meddelade, föreskrift, att statsbidragen icke få lill kassan utbetalas, förr än behofvet deraf blifvit med afslutade räkenskaper stvrkt, hafva Rikets Ständer i sä måtto biträd!. E. K. M:ts i berörda hänseende, gjorda Nådiga framställning, ali Rikets Ständer medgifva, att de anslag, som för åren från och med 185(5 redan blifvit beviljade eller nu komma ali beviljas, må fä, så vidt de ej förut iiro utbetalda, f/viirln/svis utbetalas, dock med förbindelse för kassans Direktion ali, så snart det. årets räkenskaper, för hvilket anslaget är afsedt, hunnit afslutas, hos Fullmäktige i Riksgälds-kontoret behörigen ådagalägga, om hela anslaget eller huru stor del deraf varit. för ändamålet behöflig!, samt atl, i händelse det Ivflade beloppet icke åtgått, öfverskottet då återlemna. Hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla; framhärdande &c. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 22 April 1857.
Memorial af den s4 dennes om antagande af en Secreterare, en Kamererare och tvänne Cancellister utöfver det antal Betjening, Riksdags-Ordningens 24 för samma Utskott bestämmer. S, D. Till Stats - Utskottet remitterades så val Prosten Åstrands Motion om tidigt anskaffande till hvarje serskild Riksdag af tjenlige mm för Rikets Ständers Utskott, Isoin Biskoppen och Vice-Talmannen Doctor af Vingårds i samma ämne gjorda anförande. S. D, Till BevillningsLagsamt Allmån*ta Besvärs©ch Qeconomie-Utskotteii teming' 6ä Fröt. Utdr. d. a& Nov. isa. rade* Prosten Broo/nes Memorial, angående det förderfliga i öfverflödigt bruk af Bränvin, jemte flera inom Ståndet vid samma Memorial gjorda tillägg och anmärkningar. S. D. Contracts-Prosten, Doctor Svedela Memorial om vidtagande af kraftiga åtgärder till förekommrnde af landstrykeriet, jemte de af Prostarne Forslind och Broome i samma ämne afgifne yttranden, remitterades till I.agtsmt Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskotten. S, D. Till 'Allmänna Besvärs och Oeconomie-Utskottet remitterades Prosten Dillners Motion, om granskning och omarbetning af nu gällande Lego-Stadga. S. D. Remitterade Prcste-Ståndet: Till StatsUtskottet: Kongl, Majits denna dag meddelade och i Ståndet uppläste Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer af den ig dennes, angående fördelning all de genom en ined Kejserliga Ryska Regerin - Pr PC. TJCflr d. 3$ Nov. igsg. 63 gen afslutad Leqvidations - Convention infiuine medel. Fråu Välloflige Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs och upplästes Banco-Utskottets Memorial af den 37 dennes (N:o s), hvaruti 1:0 begäres tillstånd, att, utom redan, enligt qq
Hr Bråkenhjelm: Huruvida man under storm skall kunna kryssa sig in i en hamn vid Engelholm, derom vill jag icke yttra mig, emedan jag icke dertill är kompetent. Sannolikt blir den saken snart nog uplyst, och jag fruktar för alt den kommer i samma kategori som de nyligen omnämnde pankakorna. Men i alla fall, hvad sjelfva tilleller afslyrkandet af anslaget beträffar, nekar jag icke till att jag för min del har starka sympathier för sådana upoffringar, som icke ensamt tillgodokomma en stad eller en enskild kommun, utan hela orter; och dä det är uplyst, att det är en större ort omkring staden, som egentligen intresserar sig för företaget, och alt seglatsen till och ifrån hamnen vore oberoende af Sundska tullen, sä synes det som Ständerna skulle hafva skäl att taga denna fråga i närmare öfvervägande. Skulle sä vara fallet, som Frih. Palmstjerna anmärkt, att fara vore för hamnbyggnadens och segelledens framtida bestånd, derföre att storm och sjön skulle medföra flygsand i rännan, så är det kanske ett oundvikligt hinder för företaget och Ständerna borde då icke blottställa sig för att onödigtvis bortkasta penningar på företag, som icke utan alltför stora upoffringar i framtiden kunna underhållas. Men sådant vore förebyggdt om, när såsom jag hoppas denna punkt blir återremitterad, StatsUtsk. ville göra det enkla tillägget vid förbehållet, att bolaget icke allenast bör ansvara - Den 26 Ju ni f m. 209 svara och ställa godkänd säkerhet för fullbordandet af hambyggnaden och åns uprensning, utan äfven för hamnbyggnadens och segelledens framtida underhållande, och med detta tillägg skulle jag för min del önska alt Statsanslaget blefve bifallet; anhällandes jag derföre att, vid en skeende återremiss, Utsk. måtte taga saken under denna synpunkt i öfvervägande. Hr af Puke, Folke Magnus: Jag har äfven inom Utsk. hyst betänkligheter emot beviljandet af della anslag.