Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Svanfeldt, son till den välbekante hr Svanfeldt i Upsala, torde den resande allmänheten m e d skäl vara förvissad o m att v i d sina b e s ö k i hotellet varda väl betjänad. Restaureringsarbetena hafva stått under ledning af arkitekten W i c k m a n o c h kapten Juhlin-Dannfelt. A. Ek. K. tillgodosedt, att resande ofta n o g klagat öfver svå- righeten att få tak öfver hufvudet. Tvänne af våra största hotell, Grand Hotel o c h Hotel Continental, hafva nämligen sedan månader tillbaka stått under o m b y g g n a d. Flere personer äro, u t o m A L F K A E L E B Y V A T T E N F A L L — hvilken behaglig förnimmelse af svalka o c h brusande, hvitskummiga flodvågor framkallar icke blotta namnet här of van hos d e n under den tropiska solglöden hälft vanmäktiga hufvudstadsbon, hvilken i dessa dagar går sin bittra korsgång mellan länsade vattenbutiker, förgäfves tiggande 3 o m | några droppar läskande fluidum '! H u r gärna skulle han icke, så framt plikten ej b u n d e h o n o m fast i n o m storstadens] genomglödgade murar, vilja hasta dit u p p till det mäktiga fallet — näst Trollhättan Sveriges [största söder o m Jämtland — för att där på en af det nyuppförda o c h väl hållna turisthotellets verandor njuta ro och svalka under betraktandet af ett storslaget naturskådespel! Karlstrum foto. — M å n g a hafva lidit förluster. D e t hvilar en tung, tryckt stämning öfver n e j d e n, helst n y a ras befaras. VID SOLLEFTEÅ: DE SKADADE BYGGNADERNA. och därigenom afhjälpt det mest trängande behofvet. LAURA VÅRA Den imposanta Dalälfven delar sig just vid Älfkarleby i två armar, hvilka kasta sig utför en 63 fot h ö g brant, hvarefter älfven flyter lugn och majestätisk på ömse sidor o m en skogbev u x e n ö. FITINGHOFF.
N:o 24, i anledning af väckt fråga om fri långtägt å bafsslränderne; och N:o 25, i anledning af väckt motion, angående föreskrifters meddelande, i afseende på busesyner å klockarebol. S. D. Fördrogos ånyo följande Constilutions-Ulskottets Memorial: N:o 69, i anledning afåterremisser å Memorialet, N:o 45. Ståndet antog icke den af Ulskottet i berörde Memorial gjorda inbjudning, utan vidblef den förut förklarade gemensamma tankan och godkände voterings-propositioner ne. N:o 70, i anledning af två Stånds återremiss på Memorialet N:o 55, och med förslag till delning af 25 §. Regerings-formen samt ändrad ordningsnumer af 22, 23, 24 §. §. och 25 §. Usta perioden Regerings-formen. Prot. TJtdr. d. 20 Jan. 184.1. 3i Utskottets förslag antogos till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. N:o 71, angående förloppet af voteringar inom Förstärkta ConstitutionsUtskottet. Lades till handlingarne. N:o 72, med förslag till ändring uti 1 §. 9 mom. Tryckfrihets-lagen. Antogs till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. N:o 73, med föreslående af ett tillägg i 1 §. 9 mom. Tryckfrihetslagen. Återremitterades, med den af Ståndet förklarade gemensamma tanka, att redäclionen af förslaget må blifva denna: "uppsatser, hemtade ur Dagblad, anses icke såsom eftertryckta, då de i andra Dagblad införas, så vida det tillika uppgifves, ifrån hvilket Dagblad uppsatsen är hemtad.” och N:o 74, med förslag till ändring i 2 §. 4 mom. Tryckfrihetslagen. Antogs till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. S. D. Föredrogos ånyo följande Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Belänkanden: N:o 110, i anledning af väckt fråga om lindring för de rustande vid Smålands Grenadier-bataljon i åtskilliga praeslalioner. Bifölls.
Ank. till Exp.-Utsk, d. 7 Febr. 18»4, kl. 12 midd. Betänkande, i anledning af väckta motioner, om utvidgande af de rättigheter, som liro Mosaiske trosbekännare i Sverige tillerkände. * Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet har frän Höglofliga Ridderderskapet och Adeln, Högvördiga Preste-ståndet samt Vällofliga Borgare-ståndet, fått emottaga följande rörande detta ämne väckta motioner, nemligen: 1 :o Af hr Dalman, IV. F., som fästat Rikets Ständers uppmärksamhet på billigheten deraf, att Svenske undersåter utaf Mosaiska trosbekännelsen ställas i likhet med andra infödde Svenske män eller här naturaJiserade främlingar; och har motionären, utgående från den åsigt, att det vore bättre vinna något än intet, och pä det åtminstone den största nuvarande orättvisa inskränkningen af dessa medborgares bosättningsoch förvärfs-rätt mätte undanrödjas, föreslagit: ratt Rikets Ständer må hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Mosaisk trosbekännare som är född i Sverige, eller af Kongl. Majit blifvit till Svensk undersåte upptagen, jemväl må åtnjuta den, hvarje annan medborgare här i landet förunnade rättighet, att, utan föregången särskild ansökning hos Kongl. Majit, få a) köpa eller på annat sätt förvärfva fast egendom på landet; b) bosätta sig å hvilken ort i riket som helst.« För öfrigt har dels motionären, dels ock en annan ledamot af Höglofliga Ridderskapet och Adeln, åberopat de yttranden, hvilka vid föregående riksdagar, och synnerligast den 19 Mars 1851, hos Ridderskapet och Adeln blifvit i denna fråga å båda sidor afgifne. 2:o Af hr lektor Söderberg, hvilken anfört, att då den Svenske Juden ifr bunden vid sitt fädernesland med alla en undersåtes pligter, vore det äfven Bih. till R.
Om man således genom Hr Stjerngranat förslag än vinner någon lättnad för Depart.-Cheferne, så återstår dock alltid den olägenheten, att Konungen antingen skall hetas afgöra målen, utan att hafva tid alt i desamma närmare intränga, eller också att tiden blir otillräcklig .för ärerdernas afgörande. Således är icke eller detta sätt att lösa frågan tillfredsställande. Återstår då det sätt, sorn Utsk. föreslagit, eller alt för besvärsmålens afgörande inrätta en serskild administrativ Ofver-Rätt. Derigenom vinnes först och främst att Konungen sjelf äfvensom att Depart.-Cheferna blifva befriade ifrån det myckna detaljarbetet, hvarigenom deras tid helt och hållet borttages ifrån de verkliga regerings-ärenderna, äfvensom att dessa besvärsmål i sjelfva verket sannolikt skulle blifva, om icke bättre, dock säkerligen med större konseqvens och kontinuitet afgjorde; ty om också en Deparl:s-Chef med aldrig så stor skicklighet och med upoffring af sitt vigtigare kall i afseende på de egentliga regerings-ärendena aldrig sä mycket och aldrig så väl sysselsätter sig med beredningen af besvärsraålen, så kan dock icke nekas, att, dä denne Depart:s-Chef en gäng ifrån embetet afgår, och isynnerhet om på samma gäng, som ofta sker, Exped.-Chefen ombytes, sä är vid dessa mål all kontinuitet afbruten, hvilket deremot icke blifver händelsen om de afgöras af den af Etsk. föreslagna Regerings-R:n, der en praxis ovillkorligen kommer alt utbilda siir. Man må icke säga att Depart.-s Chefen icke ensam afgör målen uti Stats-Rådet, utan att de öfrige Rådgifvarne del - Den 12 Jul i f. m. 215 taga deruti, ty det är likväl tydligt att Depart:s-Chefen har på målens afgörande ett vida större inflytande än alt man skulle kunna anse kontinuiteten icke vara genom hans afgång bruten, hvilket deremot icke är händelsen uti Regerings-R:n, der måleii föredragas af en underordnad tjensteman och afgöras af ett Kolhm.
Riksens Högloflige Ständers Allmänna Beswärsoch Oeconomiä-Utstötts Betänkande, i anledning af Herr Asiesioren 6. 6a.lins twänne särskildte hos Wältofliga Borgare-Ständet ingifne, och derifrån till Utskottet remitterade Memorialer, angäende Fattigwärden i Riket. I samma mon Samhällen stigit till högre upplysning, har pligten att lätta lidandets börda, fatt en mera bestämd och »verksam rigtning ät sitt »välgörande mäl. Man har antagit för grundsakts, att Le medlemmar, som af hwarjehanda ordsaker blifrvit oförmögne till egen bärgning, äga rätt att finna fullkomligen uppsyldt det »vid alla Samhällens första Inrättning grundade och med deras förkofran »växande hopp om inbördes hjelp, och be mera förmögne hafiva lärt, att under njutningen af sina rikare gäfwor, »vid fyllandet af detta rättmätiga hopp finna sin belöning i den tillfredsställelse »väkgörandet stänker. Förbindelsen akt undsätta nödlidande Likar, egentligen grundad i samwetets bud, har genom Samhälls inrättningens fullkommande blifwit ett rättwist föremål för Regeringens omsorg. Frän denna synpunct, har ock Herr Asiesior 6akn, pä ett sätt svin agnar Mennistowännen, betragtat frägan om Allmänna anstalter till Fattiges underhäll, dä han hänfört detta Dm 4 November. 19? detta amne till skyldigheter, hwilka medgifwa förbindande föreskrifter tili allmänt iagttagande och gemen, samt syftemål.
En af Fångvårdsstyrelsen med underdånig skrifvelse den 21 nästlidne Februari insänd ansökning af Vaktmästaren vid straff-fängelset i Landskrona Nils Nilssons enka, Maria Catharina Nilsson, född Falkman, att genom framställning till Rikets under innevarande år sammanträdande Ständer henne kunde beredas något understöd af allmänna medel. Af de denna skrift bifogade äfvensom i öfrigt tillgänglige handlingar inhemtades hufvudsakligen, att Vaktmästaren Nilsson, hvilken tjenstgjort såsom Slottsknekt vid förenämnda straff-fängelse från 1843 till 1859, då han befordrades till Vaktmästare derstädes, aflidit den 29 Augusti sistberörda år vid nära 50 års ålder, efterlemnande åt enkan och fyra barn, af hvilka det äldsta då var 19 och det yngsta 12 år, en behållning enligt bouppteckning af endast 52 R:dr 21 öre Riksmynt; att Nilsson, hvilken under hela sin tjenstetid gjort sig känd för utmärkt nit och pålitlighet, under sin tjenstgöring blifvit af fån - 16 Bih ,J\@ 1 till Kongl. Maj:ts nåd. Prop. JW.l om Statsverket 1862, 9 hufvudtiteln. gar med knif svårt sårad i ansigtet två gånger, sednast den 3 Juni 1859, samt några timmar derefter insjuknat i ett underlifslidande, som blef hans död, och hvarom vederbörande läkare förklarat att, ehuru sådant ej läte sig med visshet bestämma, dock såsom sannolikt kunde antydas, att nämnda lidande varit medelbart framkalladt af det Nilsson öfvergångna våld i förening med en tillkommen förkylning; samt att Nilssons enka, född den 20 September 1803, städse varit känd för ett stilla väsende jemte ordentlighet och Hit, men efter mannens död befinner sig med de ännu hemmavarande barnen, af hvilka, efter hennes uppgift, ett skall vara ofärdigt, i fattigdom och nöd; och har, med afseende härå, under den efter Nilssons död förflutna tid Kongl. Maj:t två särskilda gånger åt enkan Nilsson meddelat tillfälliga nådegåfvor.
Ständers underdåniga hemställan, att, sedan, enligt Ständernes vid I8ist års Riksdag, yttrade önskan, Kongl, Maj;t i Nåder anbefallt Landshöfdingarne i de Län, der Infanteri-Regementen äro inroterade, att söka befordra frivilliga öfverenskommelser emellan Stamoch Hjelprotarne om utgörandet af så kallade planpenningar och skyldigheter för sistnämnde Rotar, att med Stam-Rotarne deltaga uti anskaffande af Torp, mulbete , vedbrand eski 372 justitia Ombuåsm, Embets'Berättelser. gjjrdslefång, It Soldaten, på det sätt, att ersättningen till stamroten skulle i Spannemål och andra varor bestämmas, m. m., Kongl. Maj;t täcktes ett närmare förordnande i detta ämne meddela, hvarvid endast Indelnings-verket och Kneckte-Contracten borde tjena till grund, och ersättning ej fastställas i annat, än spannemal eller deremot svarande penningar efter Länets markegång, samt att till följd häraf i de orter, der stamrotarne enligt Knéckte-Contracien äro till någon vedergällning af hjelprotarne berättigade , denna ersättning matte utgå till samma belopp, som Kneckte-Contrakten och Tndelnings-Verket utstaka, förvandladt i så mycket spannemal, hälften råg och hälften korn, som efter det årets markegång, då hvarje Regementes Kneckte-Confract upprättades, belöper, emot de i Coctractet utsatte penningar , men deremot de stamrotar, med hvilka ett särskildt förhållande inträffade, icke af någon så beskaffad ersättning i åtnjutande komma ; äfvensom , att den jordrymd, hvilken tilläfventyrs, utöfver hvad Kneckte Contracten utsätta, vid Soldatetorpen befunnes , åter kunde utlagd varda. Föredr. d. 28 Oct. 18I7, sedan Krigsoch Kainmar-Gollegierne, efter det Landshöfdingarne hörde hlifvit, sig i ämnet utlåtit ; hvarefter, och med anledning af inkotnne upplysningar, Kongl.
För min del får jag afwen kilstyrka flyttningen af den ^verboiksfl» stulden pä Riksgälds-Lontoiret. Jag tror för öfrigt, arder ej wore wadligt at tillåta virk-ftlonk-n upraga län, såsom Herr krim?> 8ckö!6 förestagit, när densamma star tinder Lön. troll af Riksens Ständers Revisorer. Pä detta sätt kan ändamalet winnås, när ester min öfwertvgelfe, sedan bsnco-Utstortet wagrat, Zanden ?j til nagoc biträde kan anbefallas. Herr Grefwen och Ordföranden. Da Pflnco-lststottet bestämdt wägrat den begärde Discont - rättigheten, kan här icke widare fraga derom npsta, och lärer ej heller behöfwas, sedan StarsUtstottet för den ästade .^ummsn j det närmaste funnit utwäg, genom flyttning af det ^vsrbollffa laner pä Riksgälds - Loinoiret. Nu torde kunna afl göras, huruwida lvi3»3^lN8-OireLlionen bör erhålla iilstand, at upraga län til sine uphandlingar. Ropades ^a och p?ej. ^ Pä Herr Grefwens och Ordförandens hegäran uprepade Herr printrscbölä sitt Förstag om desse stags lans upragande, jemte de derwid hastade wilkor, Hans klxcellenee Herr Grefwe kuutb txodde ordningen fordra, ar först proposition gjordes, rörande den /tverkocksta fordrans öfwerfllM ning pä Riksgälds-Loytostst. Ropgs Den i; Mars.' 727 Ropades allmänt Ja. Hans Lxcellence fortfor: Den andra fragan blifwer dä, at densamma, .hwilken såsom bo^6 däupkommer, mätte fa anwändas odelad tilKronolVlLAÄ?. iner. Jaz tror aldrig at de kunna eller böra anwandas ril Sockne-ölaZ rainer.
Commerce - Lolt-.gium ; men de ärender som röra inrikes näringsgrenar, fabriker, handtwerkerier m. m. arv ju directe hörande til den inrikes hushållningen, och äro ej swarare än at de med lätthet kunna läras, fattas och behandlas med de öfrige til detta Werk Höran - 606 Den 31 Julik. de ärender. Den befattning med Utrikes harm deln och med Handels-Agenierne, som tilhör detta Collegium, samt deli åliggande at uti handelsfrägor afgiswa underdäniga yttranden til Kongl. Maj:t pä DeH utstäldte frägor, äro deremot af den beflaffenhet, at de icke kunna kännas utan genom särskildta studier. Men om, i likhet med detta förslag, twänne CommerceNäder bibehollos, af hwilka man ägde rättighet at fordra den närmaste kännedom i dylika ämnen ; och om wid frågor af betydligare handelsintcresien, en eller flere Grotzhandlare tilkallades och deras meningar uplysningswis inhämtades, sä lär förmodeligen allt kunna winnås, och häruti ej finnas ett skäl för bibehällandet i en framtid af detta Collegium. Min tanka är, at af bwarje indragit Collegium skulle formeras Contoirseller Departementer, under förestående af de Ledamöter som bibehollos. Den besparing, som härigenom upkom genom indragning af tre P-csidenters, en vice Presidents, sep Kammar Raders, sju Commerce Räders, tre Kammar Rätts Räders, elfwa Afleflorers, 2 L 3 Stats Commisiariers, med fleres löner, och af förmodeligen flere publike byggnaders försäljning; anser jag likwäl för cn mindre betydelig winst, enär de > warblifwande Ledamöter singö en nödig tilöknmg i deras löner, emot den at, dä härigenom antalet i alla grader af Tjenstemän förmindskades, skulle nödwandigt ett större antal än hittills af män af upfosiran och instgter wända deras hag ifrån endast Tjenstemanna yrkan til jordbruket och andra näringar.
vara outrotlig — att stoppa på sig likt och olikt. De förnämsta olägenheterna af detta bruk, nämligen att fickan får ett utseende, som påminner om stoppad korf, och att innehållet sittes sönder, torde undanrödjas, genom att fickorna anordnas på det här föreslagna sättet. Lika begifna på omvexling, som vi kvinnor äro, när det gäller klädningar, lika konservativa äro vi, när det är fråga om underkläder. V i begagna samma slags underplagg som våra oldmödrar, hvilka — med all respekt för deras utmärkthet i öfrigt • — dock icke hade den ringaste aning om kroppens hygieniska omvårdnad. Man får därför ej hoppas, att Dräktreformföreningens skoldräkt skall vinna hastig utbredning. Men säkert är, att den under de senare åren kommit alltmer i bruk. Vid Statens uormalskola för flickor begagnas den redan ganska allmänt. Och måhända kan man utan förmätenhet hopsamma princip som här omtalade skomodell. Skolklädningen och de därtill hörande byxorna äro gjorda af mörkblå engelsk cheviot; men det är ju klart, att kläder efter denna modell kunna förfärdigas af andra tyger. Ofta har jag fått följande fråga: » Hvad skall man ha i stället för de där byxorna, när flickorna skola vara litet elegant och ljust klädda? » » Låt dem, » har jag svarat, » då ha en delad kjol (fig. 3) af t. ex. hvitt ylle och sätt en spets i kanten på plisséu. » Så skulle jag för skolflickornas räkning vilja be om ännu eu sak. Låt dem få två fickor, en i hvar sida af kjolen, i stället för en stor påse midt bak! Det är en passion hos skolbarn — och den torde Fig. 2. Wilma Lindhé. ir^-gorgmästaren skulle gifta sig, hvilket var m! snart sagdt det märkligaste som på långa tider tilldragit sig i X-köping, hvars innevå- narcantal ej var stort större, än att bjudningsbrefven till brölloppet omfattade så godt som alla personer af ringaste betydenhet.
Deputerade på ett (tillfredsställande sätt besörjt Bankens vexel-transaktioner. § 12- (Rev.-Ber. § 25 och Banko-Fullm:s Ber. § 21). tnnehållning af Under tillkännagifvande af Fullmäktiges den 19 April 1849 en del uiajfonfattade beslut, att, af den till utlåning genom Handelsoch Näringslåriing igenom diskonten i Stockholm anvisade fond, en summa af 3000,000 R:dr Bandetsoch tills vidare ej finge utlånas, samt att kassakreditiv åt enskilde, hvarurne3samt°till före den då tillgängliga fonden på det hela utgjorde 1,500,000 R:dr, kassakreditiv. tills vidare finge hvarken vid nämnde diskont eller vid Lönekontoren j Götheborg och Malmö beviljas, hafva Revisorerne, med afseende å den sålunda - Banko-Utskottets Berättelse, JK 10. 9 lunda vidtagna åtgärdens vigt samt metalliska kassans dåvarande belopp af om-? kring 5,672,000 R:dr silfver, ansett sig böra, ä berörde åtgärd, fiista Rikets Ständers uppmärksamhet; hvarjemte Revisprerne anmärkt, att, vid bestämmande^ den 23 derpåföljde Augusti af fonderne vid de särskilda Diskonlverken för nästingångna kreditivår, Fullmäktige icke fastställt dessa fonder till högre belopp, än som vid ofvan omlörmälda besluts fattande voro dertill anvisade, eller 800,000 R:dr för Handels-? och Näringsdiskonten i Stockholm, 400,000 R:dr för Lånekontoret i Götheborg och 300,000 R:dr för Lånekontoret i Malmö, med tillsammans 1,500,000 R:dr, hvarigenom alitsa 350,000 R:dr af hela den i Banko reglementets 214 § bestämda Kassakreditivlbnd, 1,850,000 R:dr, blifvit tills vidare ifrån kassakreditiv-rörelsen peli derigenqm ifrån ali utlåning undanhållne.
Jag vill inte göra mig till något helgon, men jag ångrade bittert det skedda. Emellertid kan ni ej med denna hotelse tvinga mig att gå in på det nya brott ni föreslår mig. Ty om någon i denna sak skulle kunna angifva den andre, så vore det jag och icke ni. – Det är inte heller min mening. Jag ville endast påminna er om, att ert samvete inte alltid varit så ömtåligt, och att det ännu tål vid en liten stöt. De band, som knytas af brottet, äro förunderligt starka och ju mer ni försöker visa mig att ni frigjort er, desto mera öfvertygar ni er sjelf att ni är min fånge fortfarande, alldeles som den der aftonen för fem år sedan. Våra affärer ... – Ni tar miste, herr konsul! Efter den der händelsen har jag lefvat en hederlig mans lif. Jag har vunnit mina medborgares aktning och jag har gjort allt för att förtjena den. Och jag har kommit underfund med att ett hederligt lif är behagligare och lugnare än ett brottsligt, äfven om detta är utan risk för de verldsliga straffen. Derför kommer jag att förblifva hederlig. Jag afbryter helt enkelt all förbindelse med er. – Det kan ni inte. Ni talar så innerligt vackert, att ni nästan ersätter första aktens melodramer på operan. Men i verkligheten så är icke en förbindelse med mig så lätt bruten emot min vilja. – Då ni bygde den nya fabriken, lemnade ni mig en skuldförbindelse på tvåhundratusen kronor. Gif mig dem nu, och ni är för alltid fri från mig. – Ni kan det inte, det vet jag mycket väl. Alltså måste ni gå in på mitt förslag. – Nej, aldrig! – Jag förstår så väl, att ni vill lefva som en liten kung ibland medborgarne i ert samhälle. Ingen vet annat än att ni eger fabriken och på de åtta tusen ni årligen gör eder till godo kan ni verkligen föra ett ganska representativt lif i en småstad. Jag vill visst inte säga att det är för mycket betaldt; ty jag är rättvis. Ni har arbetat upp fabriken till en affär, som redan nu ger mig ett netto på femton à aderton tusen om året. Jag erkänner edra förtjenster, är till och med tacksam för ert nit. Gerna skulle jag fortfara med rörelsen der borta; men det är omöjligt för mig.
För betäckande af den brist i Hospitals-fondens tillgångar, som uppkomme derigenom att inkomsterna vid rikets hospitaler icke vore för utgifternas bestridande tillräckliga, har Kongl. Majit uppå derom af Serafimer-ordensgillet gjord underdånig framställning, i nåder begärt, alt det till nämnde fonds förstärkning vid nästlidna riksdag för innevarande statsreglerings-period beviljade årliga anslag å 37,500 Ridr måtte, förhöjdt till 40,000 Ridr fä årligen utgå äfven under den tid nästa statsreglerings-period kom me att omfatta; — och enär af hvad Ordensgillet, på sätt StatsRåds-protokollet för den 10 Juni nästlidet år närmare utvisar, rörande denna fråga i underdånighet anfört, vill synas, alt berörda anslag, med den förhöjning deruti, som blifvit af Kongl. Majit föreslagen, är för hospitals-vårdens behöriga uppehållande af fortfarande behof påkalladt, torde Rikets Ständer till omförmälda nådiga framställning lemna bifall. 100:o. Af en särskild till Rikets Ständer den 17 Februari innevarande år aflåten nådig Proposition (M 92). angående beviljande af anslag till uppsättning af utrednings-persedlar för det invid hufvudstaden uppförda hospital för sinnessjukes vård, samt till denna inrättnings första ordnande och förvaltning, inherntas, att sedan — i följd af Öfverståthållare-embetet meddelad nådig befallning att efter öfverläggning med General-direktören öfver Hospitaler och Lasaretter i riket till Kongl. Majit inkomma med underdånigt förslag til! organisation och förvaltning af berörda hospital, till hvars fullbordande medel hlifvit af Rikets Ständer vid innevarande riksdag beviljade, — bemälde Generaldirektör i ämnet afgifvit fullständigt förslag, upptagande kostnaderna för första uppsättningen af utrednings-persedlar vid det nya hospitalet till Ridr 32,000, för vissa erforderliga stängsel inom inrättningens område, första anläggningen af parkoch köks-trädgård, planering m. m » 5,500, Transport Ridr 37,000, Stals-Utskoltets Utlåtande M 123 (Fortsättning).