Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Troligen har det skett i Städerne, der det är lättare verkstäldt, men när det säges, att det var en faststäld anmärkning, som var i fråga, så ligger deruti en contradiction. Händelsen har troligen varit den, alt det var KammarRättens beslut, som skulle befordras till verkställighet, och det är något helt annat. * Friherre Boije s Fredrik; Jag vill ej blanda mig i denna strid, men blott upplysa hvad jag känner och är historiskt sant, i afseende på hvad Herr Cederschjöld yttrat. Jag hade 1826, vid det tillfälle han omtalar, det förtroendet att i ÖfverStåthållarens ställe vara Ordförande i de Den 10 December e. nr. Comiléer, som hade sig uppdragit att göra en uy taxering. Då stego de Heste Ledamöterne upp och förklarade, att de ej trodde sig vara skyldige alt verkställa ett så beskaffad! uppdrag, emedan de voro Rikets Ständers Representanter, och icke kunde medgifva KammarRättens domsrätt öfver sig, i anledning hvaraf de ock ville hos Kongl. Maj:t hemställa, alt, sedan de en gång taxerat efter sin ed , de icke måtte kunna åläggas att taxera annorlunda. Detta gick till Kongl. Maj:t. Jag har sjelf i egenskap af Ordförande underskrifvit det. Konungen fann billigt aLt icke en TaxeringsComité, mot sin ed, kunde taxera annorlunda än den gjort, och det beslöts sedan, alt då sådane frågor uppkomma, skulle det påföljande årets Comité göra en annan taxering. Grefve Posse, Arviel: Äfven jag tror alt den Motion Herr Rothlieb nu gjort, ej kan blifva föremål för öfverläggning, så vida man ej vill gifva den en sådan syftning, som Herr Tham omtalat. Jag tror att qo §. RegeringsFormen här är tillämplig. Således kan jag ej yttra mig öfver saken; men med afseende på Herr af Billberghs anförande, är jag rättvisan skyldig nämna, att hvad Herr Tham yttrat om Skaraborgs Län, är enligt med rätta förhållandet. Herr af Billbergh: Det var blott i anledning af Friherre Boijes närmare ulveck - 376
Dervid måste i första “rummel tagas i betraktande, alt, sedan ångau blifvit flottornas rörelsemedel, är den på “landsidan öppna hufvudstaden ständigt blottställd för ett oförmodadt anfall, ty 0111 ock “befästningarue i skärgården, när de blifva fullbordade, hindra fiendtliga fartygen att “gå rakt in i Stockholms hamn, sätter likväl ångkraften dem i tillfälle att hastigt öfvermora och landsätta en för öfverrumpling tillräcklig här-afdelning på någon af de många “punkter på kusten, hvarifrån den med en enda dagsmarsch kan förflytta sig i närheten ‘af hufvudstaden. Ett sådant företag, isynnerhet om kriget dermed förklaras och börtas, är, fruktansvärd! nog, möjligen utförbart: och då besittningstagande! af hufvudsta“deu är af största vigt för fienden, icke allenast i militäriskt och strategiskt hänseende, “enär Slockholm tillförsäkrar förbindelsen mellan Mälarens uorra och södra omgifniugar, “ulan äfven i moraliskt, skulle han gauska säkert företaga det för honom, under sådana “förhållanden, föga äfventyrliga försöket.
» Jag kan inte sitta där jämt, » sade hon, » och du, som kan spela, kan j u ta din luta med och roa h o n o m med att spela någon af dina melodier för honom. » Tony rynkade ögonbrynen, som hon alltid gjorde, när hon i tysthet opponerade sig, men hon reste sig dock, tog sin luta och gick upp i det blå kabinettet. Solen kastade just sina sista strålar in i rummet, där grefven låg utsträckt på chaiselonguen med händerna öfver hufvudet o c h slutna ögon. Tony stannade innanför dörren, men han hade hört hennes steg och öppnade hastigt ögonen. » Ah, är det ni! » sade han lifligt o c h räckte båda händerna emot henne, » hvad det var snällt af er att komma! » » Cordelia tänkte, att det skulle kunna uppmuntra er, o m jag spelade och sjöng litet för er, » sade Tony med nedslagna ögon. » Hvad er syster är klok, » svarade han, o c h i det han sträckte ut händerna för att flytta en stol närmare sin chaise-longue sade han: » Jag har une belle passion för musik. Ingenting får en till den grad att glömma sina sorger och bekymmer, som när man lyssnar till strängaspel o c h i synnerhet till en kvinnoröst. Sätt er, min sköna fröken, o c h förlåt en stackars invalid, som inte kan resa sig för er och göra er tillbörlig honncur. Ni ser, » tillade han o c h sträckte ut handen öfver sin kropp, » jag är ännu bunden vid sjukbädden. » (Forts:) Hvad du kanske finner bort i dungen. En reservoir af mindre sort. Fortkomstmedel — ej att torrskodd vandra. Och ett verb i presens, kort och godt. Liten farkost ibland alla andra. Kvinnonamn, som säkert käns igen. En som ofta nog har ångan oppe. Och för hvad nog säkert krigaren offra vill sitt blod till sista droppe. Hvad j u mången kan en händelse — (hör till själens gåtor outredda). Hvem i sagan plär sig alltid te skön och mäktig att de svaga rädda. Hvad på andras fel du icke bör, ty du har nog själf däraf tillräckligt.
Justitie-stats-expeditiönen, Herr Expeditions-sekreteraren m. m. L. J. Lovén, för att såsoni arfvoden tilldelas Herr Justitie-stats-ministerns Ombud vid boktryckerierna och bokhandeln i riket. Då någon redogörelse öfver dessa medels användande ej blifvit till Kongl. Kammar-rätten afgifven, hemställa Revisorerne, som ingalunda betvifla, att beloppet utgifvits för det dermed afsedda. ändamål, men dock anse det vara med god ordning öfverensstämmande, att äfven för berörde medel redovisning i vanlig ordning eger rum, att för framtiden de belopp, som härtill utgå, antingen upptagas i en särskild räkenskap, eller ock möjligen uti Kongl. Justitie-stats-expeditionens expensmedelsräkning, för att sedermera, efter föregången granskning i Kongl. Kammar-rätten, öfverlemnas till Rikets Ständers Revisorer. § 9- Uti 10 § af nästlidne års revisionsberättelse omförmäles hurusom, sedan, till förbättrande och tillhandahållande af undervisningsmateriel samt till understöd för ntgifvande af lämpliga läroböcker, kartor m. ra. för folkskolorna, Rikets Ständer dels beviljat och till Kongl. Maj:ts disposition ställt ett årligt anslag af 12,000 R:dr Runt, att utgå under statsregleringsperioden 1858—1860, dels medgifvit, att de besparingar, som under ett år uppkomme, finge ett följande år för ändamålet användas, och Kongl. Maj:t, jemlikt nådiga bref af den 8 April och 30
I anledning af jernvägsbankens skufning och markens uppskjutning vid Fröt sunda, Wallstanäs, Värka qvarnar, Märsta samt Säfjaån hade Styrelsen förordnat, att — 127 — banken, som är något smalare än å öfrige stambanorna, skall å sådane sanka ställen förstärkas, hvilket arbete nu dels pågick, dels redan fullbordats. Från Stockholms område till Värka qvarnar, å en vägsträcka af 3 mil, var jernvägen alldeles färdigsrusad samt med stängsel försedd; och hade stängsel äfven annorstädes på långa sträckor uppförts. Banvaktarstugor, hvarmed början gjorts, skulle under vintern upptimras, för att på våren fullbordas. De fulländade arbetena syntes vara väl beräknade och utförda samt af varaktig beskaffenhet Några stigningar af 1 fot på 100 hade icke utan betydliga kostnader kunnat undvikas, hvaremot å hela linien icke förekomma större kurvor än med 4,000 fots radie; egande blott tvenne denna lindriga krökning, men alla öfriga en radie af minst 5,000 fot. För arbetet användes blott ett lokomotiv med tillhörande grusvagnar, oaktadt för denna bana inköpts 4 lokomotiv, hvilka utlånats till trafikens bestridande å vestra stambanan Statens jernvägstrafik. Trafik-styrelsens räkenskaper, som i Kongl. Kammar-rätten blifvit granskade med anmärkningar, men hos Revisorerne icke föranledt till någon erinran, redovisa inkomster och utgifter sålunda: Debet. Balans från år 1862: Uppbörd: Passagerare-trafiken: Öfvervigt å bagage , 39,391: 93. Åkdon, hästar och hundar 28,097: 78. Gods-trafiken: Krigsmateriel m. m 252: 49. Extra trafikinkomster: Vagnsoch magasinshyror Balans till år 1864: Kredit. Balans från år 1862: Byrå-afdelningen: Tjenstemäns och betjentes aflöning Rese-ersättn ingar och dagtraktamenten Extra skrifbiträde!) Ritoch skrifmaterialier m. m Eldning m. maf byråerna Tiyckningskostnader
Att en Tredjedel af berörde Gäld,Capital stall blifwa att anse såsom en underpant, til! Swensta Sla - Den 9 JulN. 1417 Statens indemnisation för lidna förluster, men att något anspråk till ärhallande af de förfallne räntorne samt de twa Tredjedelcune af Capitalist icke någonsin stall as R.ksens Ständer upptagas eller sräga om godtgörande deraf kunna hos Riksens Ständer wackas; att deremot Riksens Ständer öfwerlemnat till KonglMajus afgörande, alt, om och nar Kongl. Maju jkulle finna dek nödigt, något anspråk i afseende pa den återstående Tredjedelen af CapitalGälden arkänna, eller ock att förklara äfwen denna Tredjedel aldeles förfallen och till intet gjord, pä särt Riksens Ständer om de upplupne räntorne och Gäld-Capiralets twa Tredjedelar förordna, samt att KonglMajus Beslut för meranämnde resterande del stall anses af Riksens Ständer gilladt och faststäldt, såsom wore detlaf dem nu widtaget. z:o. Att widkommande Riksgälds-Contoirets Skuld till Konungens af Saxen undersaker för Leipzigsta Länet uti Riksens Ständers wastäde Finance-plan ma inga uppfyllandet af de för denne ffulds betalning utgifna förbindelser, sä snart en af handel och rörelse beredd wexel-tillgäng sätter Riksgälds Contoiret i tillfälle, att, till den af RiksenSländer f utställande Cours beloppet remittera. 4:0. Att beträffande den del af Riksgälds-Contoircts
Friherre Le<ier8tiöm, Som Leda mot af Banco-Utsiottet, anser jag mig böra yttra att den wirda Ledamoten Herr anmärkningar i min tanka ej behöfwa återremitteras, af de skäl att alla de modnficatconer uti de försträckningar Banquen kan lemna till biträde för jernhandteringen äro fullkomligen upptagna; och om Banquens credit skall äga bestånd,o sä bör den äfwen kunisa återfordra sina utlänta medel, samt pä Fullmägtiges pröfning ankomma om länen fä prolongeras etter siola inbetalas. För min del tror jag ej att något större biträde kan af Banquen päräknas med bibehällande af de Författningar som för realisations oafbrutna gäng äro anbefaldte af är 1779 och 1786 hwilka ligga till grund för Utskottets afgifne hetänkande. Jag fär derföre hemställa till Högloflige Riddersiapet och Adelns ompröfning om icke saken utan äterremist kunde afgöras. Grefwe ittöriwr, ^cioit Oöran: Utan att äga den kännedom om Banquens inre ställning och Författningar, hwilken kan sätta mig i ständ atr med bestämdhet yttra mig öfwer ämnet, anhäller jag endast att fä fästa Riddersiapet och Adelns uppmärksamhet pä de allmänna grunder som utgöra wUkeret för sädane Werks beständ. Desta bestä hufwudsaklrgcn deri att en wist proportion wid Sedelmastans utgifwande alltid iagttages, att hwad som utgifwes inom en wist tid ater inflyter. Det är detta som gör Banquer aldeles otjenliga att annat än pä.kort 422 Den 11 October. Lid biträda med län, och Hypotbeket mä wara aldrig sä godt, sä blir det sör en Banque otjenligt cm det ej inom en wist tid kan realiseras.
Enär ifrågavarande magasinshus inbegreps uti den år 1832 till Stats-verket gjorda öfverlåtelse, och värdet derför var ur allmänna Magasinsfondens räkenskaper affördt, biel köpeskillingen uti Stats-verkets räkenskaper, såsom en Stats-verkets fordran, upptagen. Missförståndet af bokslutaren, att så äfven bordt ske med den å köpeskillingen belöpande ränta bär deremot vållat, att densamma oriktigt kommit att bokföras såsom en Stats-verkets skuld lill allmänna Magasinsfonden; i hvars hufvudböcker åter, hvilka afslutas af annan person, denna fordran icke kunde vara synlig, enär, såsom nämndt blifvit, magasinshusets värde, flera år före försäljningen, var inbegripet uti öfverlåtelsen till Stats-verket. Köpeskillingen, 5,000 R:dr, betaides år 1845, och räntan, 1,000 R:dr, som årligen under anståndstiden till Östgötha Landt-Ränteri .liqvidera - — 315 _ des med 250 R:dr, är uti 1846 års Stats-verkets hufvudbok, under behörig uppbördstitel, Stats-verket tillgodoförd. I afseende å Revisorernes erinran dervid, att, oaktadt å en kreditivfondens skuld till Stats-verket vid 1845 årsslut, 3,950 R:dr 10 rst., under årets lopp, genom omföring i Norrbottens Ränteri, blifvit afbetalda 1,788 R:dr 4 sk. 1 rst., detta belopp likväl icke afdragits från skulden, som till oförändradt belopp utbalanseras både uti Stats-verkets och kreditivfondens räkenskaper, får Stats-Kontoret underdånigst upplysa, att, enär vid afslutningen af 1845 års hufvudböcker icke var utredt om afbetalningen, 1,788 R:dr 4 sk. 1 rst., verkligen borde godtgöras Stats-verket, blef beloppet balanseradt till följande år, då, efter vunnen upplysning om rätta förhållandet, summan är vorden Statsverket ersatt.
Riksdag anslogs för kompletteringen och förökandet af det inom R. St:rs hus inrättade arkiv af tryckta riksdagshandlingar och lörfattnings-samlingar, blifvit till hela sitt belopp för dermed alsedt ändamfd användt, och då nämnde arkiv, som f. n. består af närmare 2,500 band, måste, så vida syftemålet med detsammas inrättande skall äfven hädanefter kunna vinnas, ytterligare kompletteras och utvidgas genom fortsatta inköp af dertill hörande böcker och skrifter, sora arkivet icke utan särskild kostnad kan erhålla, får jag, som, alltsedan detta arkiv inrättades, haft mig updraget bestyret med dylika böckers anskaffning, vördsamt föreslå: att till bestridande af ytterligare kostnader för ifrågav:de arkivs komplettering och förökande samt de lör samma arkivs räkning erhållna eller anskaffade böckers och kartors inbinduing och ordnande in. m. måtte anvisas och ställas till Hrr Fullims i Riksg.Kont. disposition ett belopp af 800 rdr rint, eller att, ifall sådant anses lämpligare och ändamålsenligare. Hrr Fullm. måtte berättigas att låta bestrida de för meranämnda arkiv erforderliga utgifter på samma sätt och med enahanda redovisnings-skyldighet, som de kostnader, hvilka äro förenade med vidmakthållandet och kompletteringen af möblerna och de öfriga inventarierna inom R. Stms hus. Remitterades till StatsUtsk:t. Hr af Sillén, Abraham Wilhelm, hade inlemnat 3 motioner af följande innehåll: 1:0. Det är kändt, att af R. St:r vid sisth Riksdag åtgärder vidtogos, att i vidsträcktare mån, än dittills skett, understödja och upmuntra inhemska konstnärer. I sådant afseende beviljades nemi. ett icke obetydligt anslag till inköp af Svenske konstnärers arbeten. Detta anslag afsåg dock egentligen konstalster af berömde mälare och bildhuggare. Andra konstgrenar finnas emellertid, hvilka hafva utmärkta idkare inom vårt land.
Detta är så mycket billigare, som man icke blott bör afse besväret att skjutsa, utan äfven taga i betragtande olägenheten af att skjutsa så svåra pjecer, då man ofta blir nödsakad att sätta tillsammans många hästar, hvarigenom det äfven, oaktadt största varsamhet, lätt kan hända, att hästar blifva skadade. Jag har sett de obehagligaste följder af sådane skjutser, och tror, att en ganska hög lega hör liestummas, serdeles för de grofvare pjecerne. Herr Nordenskjöld., Otto Gustaf: Det kan tilläfventyrs anses obefogadt af mig att tala för ett vapen, som tyckes hafva fått opinionen emot sig, men jag anhåller, att likväl få yttra några ord. Jag är till en del förekommen af Friherre Wrangel. Jag har ofta varit i tillfälle, att taga kännedom af denna sak. Vid ett tillfälle väckte en af OfEcerarne fråga om, att bönderne skulle få lägga på sine lass så mycket de ville, emot viss betalning för cubikfoten. Jag lemnade detta tillstånd efter beräkning af Den ig Februarii f. m. 165 i stilling B:co per cubikfot. Bönderne lade då på ända lill och med 4o cubikfot efter paret. Det utgör mera, än den nuvarande gästgifvareskjutsen. Jag har sjelf varit i tillfälle, att se detsamma i Carlskrona. Jag talade med Bönderne, och ingen var missnöjd; de ansågo sig hafva förljenat en penning. Dessutom hafva Landshöfdingarne hittils iakttagit, att föranstalta om desse transporter, då vägarne varit goda, då det varit före, och då tiden varit läm pelig. På det viset har virke, som bordt föras fram det ena året, ej blifvit framfördt förr än det andra. Jag tror, att det borde tillåtas allmogen få lägga på så mycket de vilja, och att de borde få betalning efter cubikfoten. Det vore väl i alla fall på visst sätt ett tvång, enär allmogen vore förbunden att skjutsa, men den blef då ej så missnöjd, som nu, då ersättningen ej alltid kan komma den till godo.
C vJtatsUtskottet har förehaft ett ifrån Wallof!. BorgareStåndet remitteradt Memorial af Herr J. U. Winberg, hvaruti, under åberopande af Kongl. Majlts Nådiga Proposition af den loide sistledne December, i afseende på nyttan aflämpelige understöd till flere slags gagneliga handteringar, samt med framställning i sammanhang dermed, af den Allmänna nytta Sveriges Skeppsvarf eller Skeppsbyggerier medföra, hvilka, enär tillverkningSämnen dertill funnos och förädlades inom landet, borde anses såsom eri af de mäst gagneliga inhemska Fabriks-Inrättningar, föreslås att till hjelp emot den under innevarande tid genom Conjuntäuren högst försvårade afsättning af Fartyg, Lån - rättighet af Manufaktur-Disconten måtte beviljas till en viss Summa för hvarje svår Läst, uppå sådane Biloch Bolfärdigé I’artyg, som, tillverkade vid Svenskt SkeppgWarf, befinnas osålde och hvilken Summa ej borde understiga 30 R:d för Ekoch 20 R:d för Furu-fartyg; för hvilka lån Manufaktur - Disconten skulle äga säkerhet uti sjelfva fartyget och Warfvets öfriga efFekter; Äfvensom Controli emot missbruk kunde af vederbörande Lantishöfdingar eller Magistrater vidtagas, hvarigenom säkerheten ansåges lika gifven, som den hvarje annan Fabriksidkare kunde lemna.
Stats-Utskottet aflämnat, i anledning afgjorda anmärkningar wid Bilagan till Stats-Regleringen Litt F, rörande Wilikaire Skaterne till Sjöss, gillades af Bokgare-Ständct, hwarwid, i hänsende till inqwarteringens utgörande för Armecns Flotta, bifölls tet Alter>iativ, j grund hwaraf samma Inkvartering sä i Stockholm som öfriga Städer af Kongl. Majtv och Kronan bestäs. vt supra. SD. Högloft. S?ats»Utstottcts förnvade utlätande af dm 8 denneS, angäende Bilagan Litt. C,^ hörande till Stats-regleringen, och innefattande Kongl HofochSlottsStaterne, blef af Borgare-Ständet gilladt, hwarwid androgs, i afseende pä Htnms Kongl. Majit Enke-Drottningens Stat, hwad Utffottet förut hemställt, om afdrag och serstilldk anordnande af de ät Hennes Mains ädfwerste Marstall och Hfwcr-Kammar-Herre anflagne Löner, samt hwad HennesÄongl. Höghets. Prinsessa» LOUVIS Hilles Den 17 April. 733 Tidlös Stat.beträffar, det sednare alternativet, hwarigenoni de Hennes Kongl.Höghet, i ersättning för förlorade inkomster af Skiftet Qwcdlingburg, tillagoe 8062 R:dr, till Indragning föreslås. vr zupr». S. D. Till hwad Högloft. Stats Utffottet, uti betänkande af den lgtdc i denne Mqnad, hemfiallll, angäende förwaltnmgen af Strömsholms och Koirgsörs Kongs» gärdar, m. m. lämnade Borgare-Ständek sitt bifall, vr rugr^. S. D. Uppä Höglofl.
Dessa afstyrkanden godkändes", och 2:0 Förslaget i Memorialet, N;o 166, till ny §. i Banco-Reglementet, i stället för 229 §. af nu gällande Banco-Reglemente. 1 mom. afslogs, 2 mom. antogs, med de förändringar, att i stället för det der förekommande uttryck: ”förstberörde 4 månader,” insättas orden: ”de fyra första månaderna af året,” samt att efter orden: J’då omsättning sökes,” tilläggas: ”hvartill hans rätt härigenom ar förvarad/’ och 3 mom. godkändes, enligt Utskottets förslag. S. D. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterades 1:0 en, med anledning af Riksdags-Ordningens 56 §., af Herr Rydin väckt motion, att Rikets Ständer må ingå till Kongl. Maj:t med underdånig anhållan^om bildande afen Comité, för utarbetande af ett förslag till en för Svenska folket passande, förändra l National-representation, samt att detta förslag, med åtföljande motiver, måtte blifva så tidigt färdigt och från trycket utgifvet till en allmännare granskning, att det, innan näst instundande Riksdag, kan hinna att behörigen pröfvas och bedömas, och 3:0 de Prot. Utdr. den 5 Maj i84*. yttranden, som flere Liefve ibland Ståndets öfrige Herrar Ledamöter, i anledning af denna motion, afgifvit. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Vid förnyad föredragning af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Förslag, N:o igo, till sammanjemkning af RiksStåndens skiljagtiga beslut, rörande allmänna stadganden och anslag till folk-undervisningens befremjande, fattade Ståndet följande beslut: §. i. i, 2 och 3 momenten, återremitterades; 4 Mom., Utskottets hemställan bifölls. *•
Svårigheterne häraf öka sig, i följd af vår representativa sammansättning och de korsande interessen, som derinom arbeta på att vinna det ena på det andras bekostnad, slutande med att mer eller mindre undergräfva hvarandra. Att något verkligt System skall kunna utgå utur denna förbistring, blifver troligen alltid en from önskan. Ett försök att närma sig målet torde dock vara representantens pligt, och jag har derföre sökt göra mig reda för de principer, efter hvilka jag skulle önska en Tull-lagstiRning i vårt land. Jag börjar med att tillstå, det jag lika litet i denna som i andra politiska frågor tillhör någon af ytterligheterna. Ett prohibitiv-system har, i min tanka, visat sig lika skadligt för våra näringar, som ett alltför långt utsträckt liberalt system sannolikt skulle blifva det. De af våra näringar, som varit skyddade genom absoluta förbud, hafva antingen stannat på en lägre punkt, eller ock hafva de, i trots af förbuden, nödgats upparbeta sig, i följd af nödvändigheten, till täflan med de olofligen införda varorna af sådane slag, såsom kläden, väfnader &c. Med alltför låga tullafgifter deremot blefve det troligen svårt att, med den brist på capital, den dryga ränta, den jemförelsevis ringa och osäkra afsättning, hvarmed våra näringar här hafva att kämpa, upprätthålla desamma, än mindre bringa dem till någon förkofran. 22 Hör till Bevilln. Utsk. Bet. Under dessa synpunkter och under förutsättning af att nödiga controler, genom en väpnad kustbevakning till sjös och skärpta lagar i allmänhet, stadgas mot tullförsnillning, har jag 1:0 i allmänhet ansett alla förbud emot införsel af varor böra försvinna, i enlighet hvarmed jag reserverat mig emot de af Utskottet föreslagna införsels-förbud af Rödfärg, Kläder, Väfnader &c. Dervid har jag likväl trott mig, utan att våldföra sanningen, kunna göra ett undantag för art.
Man sannolikt skall i tidernas längd hembära tacksamhetens gärd för det att wi 'trygge hwila inom de murar der wi i lugn och förtrolighet, i enighet och samdrägt, kunna om wi wilja, med allwar men sans, soiN wi böra, rädstä och besluta om wärt Fäderneslands ä« tcrupprättklsc, under det wi icke förgäta en af menniska ns ömmaste pligtcr, owäldlgheten, en af dess -vackraste dygder, godyeten. Men nu hwilka wädliga händelser, hwilka skadliga följder, eller hwad nytta och hwad förmän kan det dä wäl medföra att utgifwa lipa Riksgälds-Scdlar emot de förslutna som man will inlemna till utbyte? Mädan af nya smärre till utbyte kan i min tanka icke blifwa annan än mädan af dem som utclöpa; och hwilkcn är den? Om de som finnas i rörelsen och äro brukbare nyttjas med förtroende, skulle wäl de nya som emot obrukbare allemnadcs, anses osäkrare för det att de innehälla andra dagar och undenrriftcr? 3ag 1180 Den 2 (vctober. Jag lvkt att efter rn dylik tillätelse som för nägra Zr sedan lemnadcS, fbrfrägan gjordes frän ett eller annat Ränteri, huruwida sädane Sedlar kunde i Uppbörd e« mottagas; men detta hinder förswann strax ^ä lemnad underrättelse om sakens förhällande. Sannolikt eller säkerligen äro de som finnas och hwaraf största delen bcstär af 2 R:dr§ valör och derunder, sä kringspridde, sä man och man emellan löpande, att de ej snart till mängd kunna ingä; cn stor del är ock förmodligen förko mm en. I anseende till skadan, kan den blifwa annan än kostnaden? och skulle den anses af nägon betydenhet? Skall Kontorets Kredit lida mera deraf akt göra ombyte med deni som dek önska, än att rent af bortwisa dem?