Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men då synnerlig vigt ligger derpå, att Utskottet med första må i öfverensstämmelse härmed inrätta sitt Gancellie och underhandla med Boktryckare 0111 den blifvande tryckningen, så att högsta möjliga, både skyndsamhet, ordning och besparing vinnes, så hemställer jag vördsamt, det Expeditions-Utskottet måtte anmodas att, så fort ske kan, i dessa afseenden inkomma med förslag. Äfvensom Herrar Ledamöter i de öfriga Utskotten icke lära underlåta att, vid Canceliiens tillsättande, fästa uppmärksamheten vid hvad förenämnde i Tionde Samlingen af sista Riksdagens Bihang intagne Memorial N:o 422 innehåller; hvarigenom åtminstone ett bidrag bör vara att förvänta till den allmänt önskade Riksdags-kostnadernes förminskning. Skulle Högvörd. Ståndet behaga anse denna framställning förtjena af - G Pr oi. IJt dr. d. i Febr uar ii 1834- seende, loide den äfven varda de öfriga Stånden meddelad, med inbind ning afl deruti deltaga.” J Ståndet, som härutinnan instämde, beslöt att meddela de Respective MedStånden hvad sålunda blifvit anfördt, och inbjuda dem alt deruti deltaga, äfvensom att remiss skulle ske till Expeditions-Utskottef. S. D. Upplästes det i dag hos Ståndets Herrar Electorer hällne Prolocoll, hvaraf inhemtades, alt nedanskrifne blifvit valde till Ledamöter: 1 Constitutions-Utskbttet: Y. Talmannen, Biskopen m. m. Doct. af Wingård , Biskopen m. m. Doct. Faxe, ContractsProsten Hallström, DomProsten Doct. Holmström, ContractsProsten Doct. J. M. Svedelius, Professoren Agardh. 1 Stats-Utskottet: Biskopen m. m. Doct. Thyselius, ContractsProsten Doct. Ruus, Prosten Stenhammar, ContractsProsten Östberg, Pi’ofessoren m. m. Doct.
Man har ledt sig efter dessa uppgifter dertill, alt den första af Manethons konungalängd begynte sin regering vid 5S60 år f. Chr. f. oell att hans 4:de dynasti inträdde vid år 5120. Manethon uppgifver, att den största af de till Memphis börande, vid Gizeh ännu befintliga pyrainiderne byggdes af Soufi, den första Pharaonen af 4:de dynastien. Om man från nyssnämnde tiderymd af 5120 år afdrager 03 år, som uppgifvas hafva varit Soufis regeringstid, så får man 6899 såsom denna pyramids nu varande ålder. En Engelsman Ofverste Wyse, som bekostat en stor summa penningar på gräfningar omkring och undersökningar af de 3 största pyramiderne vid Gizeh, upptäckte år 1838 i den största af dem 4 nya kamrar, der det fans, hvad man hittills icke träffat någonstädes pä dessa minnesvårdar, — hieroglyfer. Bilderne voro ej huggna i stenen, men blott tecknade på väggarne med röd färg. De upptaga bland annat 2 Pharao-namn, som läses Schoufu och Ana-Schoufou; delta sednare detsamma som det förra med en föresatt gudatitel. Detta namn Schoufou afviker föga från Soufi hos Manelhon, och antyder äfven frändskap med namnet Cheops, som Herodot gifver ät den Pharaon, som byggt denna pyramid. Hr Thilorier ingaf år 1840 till Franska Welenskapsacademien en berättelse, stödd pä en i nämnde hieroglyfskrift angifven stjernornas ställning, när pyramiden byggdes. Ilan kommer derigenom till del resultat, alt denna pyramid skulle vara uppförd 4550 år f. Chr. f. Han anförer derjemte, efter en Arabisk historieskrifvare från Haegirans äldsta tider Abou-Zeldel Balky, att under kalifen Almamouns lefnad man fann på nu ifrågavarande pyramid ristad en inscription, lydande: Vid deuna tid befinner sig Lyran uti Kräftans tecken.
Majit ännu icke, så vidt Utskotten hafva sig bekant, fatlat Nådigt beslut, samt då någre vidare åtgärder a Rikets Höglofl. Sländers •sida icke synas vara af nöden, hemställa Ui.skotten vördsamt alt Daniel Danielssons ifrågavarande motion må förfalla. Hvilket dock lill Rikets Ständers profning vördsamt ölverlemnas. Slockholm den 18 Junii 1834* Ankom till Exp. Utsk. den 39 Junii, Utlåtande, i anledning af vackt fråga om ntarletande af förslag till Allmän Communaloch Municipal-för fattning. Uti ett ifrån Wällofl. Borgare Stånd el till Allmänna Besvärsoch Oeeonornie-Ulskottet remitteradt Memorial, har Herr IVeern, efter att hafva skildrat den låga ståndpunkt, hvarpå interesset för samhällsangelägenheter, efter hans tanka, sig befinner, framställt behofvet af en väl ordnad municipalstyrelses införande. Denna vöre, efter Motionairens öfvertygelse, eli slags medborgerlig uppfostringsanstalt, som borde lifva Na tio na 1-a 11 da 11 och gifva allmänna tänkesättet den rigtning, det allvar och stadga, som i ett constilulionelt Land vore af så betydande vigt. Derigenom skulle praclisk skicklighet för behandling af allmänna ärenden äfven af enskilde medborgare kunna inhemtas. Deraf skulle härflyta införandet af ett förhätlradt samhällsskick, af ett nytt mera ändamålsenligt representationssätt, samt en mindre kostsam administration. På dessa, jemte flere antydde grunder, bär Motionairen föreslagit: ”att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes i Nåder låta utarbeta förslag till Bill. till B. St. Bcpv. och Occon. Utsk.
100,000 francs, har man sökt att samla denna summa från hela den protestantiska verlden genom subskription, och fördelade i lotter af 10,000 francs, hvar och en sålunda motsvarande ungefär de af motionären begärde 5,000 R:dr b:ko. Det är en sådan lott, som här begäres. Med all aktning och vördnad för H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, är det likväl icke för hans skull utan för sakeus, jag önskar framgång ät motionen. Ibland de protestantiska De ti 1 Juli. 11 nationerna är Svenska folket af ålder kändt såsom protestantismens förkämpe. Detta folk har, roan vet det, fordom för sina trosbroder icke skytt upoffringar, det har offrat sin sisla skärf, sista nian ur huset, del har offrat sitt dyrbaraste, den ädlaste, den mest älskade sonen. Del är således Mine Hrr tid atl vi genom delta lilla prof af broderlig välvilja visa, det vi ej slå isolerade, det äfven vi tillhöra den Europeiska, den Evangeliska familjen. Jag anhåller således på dessa grunder om återremiss, i full förtröstan, att R. o. Ad. ulan betänkande bifaller densamma, och att StatsUtsk. utfinner medel att ställas till K. M:s disposition för detta vackra och värdiga ändamål. Frih. Klinkowström, Rud. Mauritz: Eller den utred ning af frågan föreg:de talare lemont, har jag föga att tillägga, och önskar atl i allo med dem få förena mig i begäran om återremiss. Likväl anhåller jag alt få nptaga till besvarande några af de skäl ätskillige ledamöter af Utsk. andragit. Man har nemi. sagt, att frågan vore outredd. Det är en sanning; men då Utsk. funnit frågan behjertansvärd, och motionen legat hos Utsk. nära ett halft år, synes del mig för Utsk. icke hafva varit omöjligt alt begära uplysning och utredning i ämnet af vederbörtde emhetsmyndigheler' och all sådana icke uteblifvit, derom är jag fullt förvissad, likasom atl de beqvämligen kunnat erhållas från Paris.
Det är redan af flere Talare Den 28 December e. m. 81 ådagalagdt, att Herr Adlerstam saknar all rättsgrund för sina anspråk. Till dessas mening lior jag. Jag får förklara, att, såsom representant, kan jag ej bevilja en skil lings ersättning för det lidande Herr Adlerstam genom sin egen försummelse iråkat. Men då jag förklarar detta, tror jag mig böra såsom menniska å andra sidan se en person, far för 10 barn, bragt derhän, att han måhända icke kan gifva dessa barn nödig uppfostran; och vid ett sådant förhållande måste jag ömma för barnen och ej vara för sträng. Jag tager då ej till be räkningsgrund så mycket den förlust lian lidit, utan då det blott är barnen, för hvilkas bästa jag nitälskar, inskränker jag mig till en calcul, hvad de ungefärligen kunna vara understödde med under deras barndom. Utskottet har föreslagit, att till RiddarhusDirectionen skulle för barnens räk^ liing öfverlemnas 45oo R:dr, och att Herr4 Adlerstam skulle få räntan deraf till barnens uppfostran. Jag tror, att räntan, ut^ görande icke fullt 3oo R:dr, ej förslår låh'gC för att bilda 10 menniskor till nyttiga medlemmar i samhället. Jag ville derföre föreslå, att, utan att gå så långt sorn Grefve von Rosen och Herr Adlerstam, likväl gå längre än Utskottet, och ungefär fördubbla den föreslagna summan, så att räntan blefve 666 R:dr 3a sk., då det kunde något förslå. Jag kan ej gifva min röst till 55 H. 6* 84 Den 28 December e. m. någon annan ersättning, elier på någon annan grund än denna. Jag anhåller således om proposition å ett capital, svarande emot en ränta af 666 Ridr 02 sk. B:co. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus: När auctioner hållas i Banken på egendomar, så utfärdar Banken salubref, och ikläder sig enahanda förbindelser, som en annan säljare.
Jag var äfven en af dem, som genast begagnade inrättningen på samma sätt, och således mä H:rrne icke tro, att jag har för afsigt klandra personer, utan endast saken, sådan den genom utgången visat sig, och då påstår jag, att mängden af dem, som tagit lån i hypothekscassorne, häfver användt den, icke till att omflytta, utan till att nedlägga och fästa capitaler, ja för att utvidga sig och åter utvidga sig. Sådant är en oundviklig följd af lånesystemet, eller rättare skuldsättningssystemet, och detta är detta olyckliga system, man ökar Bankens fordringar. Det är för samma systems skull, som de så kallade undantagen bli nödvändiga. Detta är dock icke väl betänkt, att idkeligen fortfara med ett sådant system af undantag från reglorne af consolideringeu af det hela. Det är detta vexlande consoliderings-och deconsolideringssystem, förordadt af Hr Skogman och af honom consequent lagdt till grundval, som gjort landets ofärd. Måste icke R. St. vid 1809 års riksdag, när de ville consolidera Rikets financer, göra det lilla undantaget att utsläppa millioner sedlar utan valuta ifrån Banken? Att consolidera gång efter annan Bankinrättningen, under det landets rörelse och välmåga tynar, och att oupphörligen sätta landet i ny skuld till Banken, det är likväl att endast consolidera den döda handen (Main mort), men att ruinera landet. Hvarföre är det, mine Hrr, som man fullföljer ett sådant system? Låtom oss undersöka ett ögonblick, om det icke ligger här någon förvillelse till grund. Det är icke möjligt, att en hel nation, med så många upplysta män till medlemmar, skulle, utan att vara underkastad någon grof förvillelse, kunna följa ett system, som i sina verkningar under så lång tid visat sig så förstörande att den ledde systematiskt till allmän och enskild skuldsättning och förlust. Jag vågar nu här förklara hvad som är hufvudorsaken till misstaget, ehuru mina ord må anses för paradoxa.
Alla anmärkningar, som i öfriga delar blifvit uti de till Utskottet (remitterade Memorial, i hvad Markegångssättningarne angar, gjorde, har Utskottet ansett vara af den beskaffenhet, att de, i händelse Utskottets ofvanupptagna Förslag blifva af Riksens Ständer gillade, böra dels förfalla och dels utan afseende lemnäs. De Memorial, uti hvilka endast rättelser i föreskrifterna rörande Rentepersedlarnes utgörande, forslande och lösande blifvit föreslagne, äro : i;o Vice Talemannens för Hedervärda Bonde-Ståndet Anders Jansson Hyckerts, uti hvilket andrages, att, ibland de ämnen, som, ifrån längre tider tillbaka, skulle hafva utgjort föremal för Allmogens och i allmänhet Skattejordägares klagan, vore det, enligt vice Talemannens förmenande, tryckande och för jordbruket menliga sätt, hvarpå Afradsoch Tionde-Spannemålen samt all Jordeboksrenta i allmänhet måste erläggas: att, genom de, tid efter annan, rörande detta ämne, utkomne Stadgar och Författningar, den Skattdragande Allmogens vilkor väl skola blifvit till någon del lindrade, men hvarvid likväl mera afseende skulle blifvit fästadt å Rentetagarnes fördelar, lin å det lidande, hvilket påstås nödvändigt bora drabba sådana Rentebetalare,' sorn §02 Hen 16
— Jag förstår derföre icke, huru någon kan eller vill så tillsluta sin känsla för rättvisa och billighet, att han emot naturens Lag bestrider Qvinnans lika rätt med Mannen. Hvad Utskottets Betänkande upptager utom det ämne, hvarom den dit remitterade Motionen handlar, anser jag för närvarande icke böra till pröfning förekomma, och innehåller derföre nu allt yttrande deröfver. Skulle Betänkandet återremitteras, anhåller jag, att detta anförande måtte få remissen åtfölja. Hans Excellence Herr Grefven och LandiMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg öfverläggningen fulländad; Ropades Ja. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de emot LagUtskottets ifrågavarande Betänkande gjorde anmärkningar höra föranleda till detsammas återremitterande. Ropades Ja och Nej. Den 22 Jun ii f. in. n7 I anledning hvaraf Hans Excellence gjorde Proposition till bifall å berörde Betänkande. Ropades äfven Ja och Nej. Hvarjemte Herr Thatrij Wolrath, begärde votering. Herr Ribbing: Då jag anmälte mig i anledning af hvad Herr af Malmborg yttrade, var det ej för att å nyo ingå i discussion, huruvida den ena eller andra meningen vore riktig eller ej. Herr Grefven och LandtMarskalken har redan inliemtat Ståndets mening, att discussionen är fulländad. Jag vill nu blott framställa såsom skäl för återremiss, utan att bestrida en gammal mans förtjenster, om icke hvad sist yttrades af Herr Bergenschjöld rörande det osammanhang, som skulle uppkomma i lagstiftningen, derest åtskilliga andra delar deraf icke lempades efter det nya förslaget, borde föranleda den önskan, att en återremiss måtte beviljas. Jag anhåller om förnyad Proposition till återremiss. Sedan Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken å nyo framstält Proposition till su väl bifall som återremiss af Betänkandet, och desse båda Propositioner åter blifvit med
Bräde! Det var så länge sedan, så det DAHLMAN. inte... Åh, sjåpa sig inte, sjåpa sig inte, sjåpa sig FRU BERG. DAHLMAN. FRU BERG. Och så hörs det bestämdt in till grannarna. Nå, hvad katten gör det, då! körn. Jag ä' ett respektabelt fruntimmer, jag, fabriDAHLMAN. Åh, pjåska sig inte, pjåska sig inte... Elfte scenen. DE FÖRRA. KERSTIN. (Kerstin går stelt öfver golfvet framåt soffan.) FRU BERG (hoppar till). Hu, hvad du skrämde mig! Jag ä' så nervös. arbete). KERSTIN (sätter sig och tar upp sitt Gjorde jag! ­ 52 ­ DAHLMAN. Ska du inte gå till Klints? Nej! Hvarför det, då? Jag har inte lust. KERSTIN. DAHLMAN. KERSTIN. DAHLMAN. du ä' ombytlig af dig! Nyss gick det inte för att gå. Hvarför har du inte lust? Har du inte lust! Det var förskräckligt, hvad sig att stanna hemma, och nu har du inte lust KERSTIN (långsamt). Jag vill vara hemma hos dig, pappa. _________ Andra akten. Scenen som i föregående akt. Första scenen. MATTSSON. KERSTIN. (Det knackar på dörren till Dahlmans rum.) MATTSSON (öppnar dörren sakta). Förlåt... Mattsson. Ä' det någon där? (Kommer in.) Goddag, herr MATTSSON. KERSTIN (utanför till venster). ville bara höra, om fabrikörn kommit tillbaka eller om han kommer snart. KERSTIN. MATTSSON. Godmiddag, fröken Kerstin! Ursäkta, jag Jag vet inte en gång af, att han gått ut. Jaså. Jo, han gick ut för flera timmar sedan. Jag tror klockan var inte mer än tio. ­ 54 ­ KERSTIN. annars aldrig gå ut. Det var märkvärdigt. Så tidigt brukar han MATTSSON (småleende).
— Herr Cederschöld uppläste och ingaf följande dictamen: ”Den händelse, som hos Ridderskapet och Adeln inträffat, nemligen alt Ordfö - Mil. till Constilulinns TJtsk, Betänk. Nlo i. j> randen vägrat framställa en af Ståndet yrkad Proposition till bifall på ett af Riddarhus-Utskottet afgifvet utlåtande, är af en alldeles egen beskaffenhet. Det uti Remissen åberopade stadgandet i RiksdagsOrdningens 55 §: om Landtmarskalks och Talmans rätt att vägra proposition, ”då han finner en vackt fråga bokstafligen strida mot G r u n d 1 a g a r n e s 1 ydelse, ” synes icke egentligen vara egnadi att tillämpas på ett Utskotts, i anledning af erhållen remiss från något Riks-Stånd, afgifna utlåtande. Det är nemligen icke i Utskottet som frågan väckes; utan i Ståndet, genom sjelfva motionen. Utskottet uppger endast förslag till frågans besvarande. War bon till sin natur olaglig, så bade proposition på dess remiss till Utskott icke bordt kunna göras; utan bon bade genast måst undertryckas. Ansågs deremot intet binder lyifva varit för frågans Remiss till Utskott, så synes icke eller någon tvekan böra kunna uppstå att, i anledning af Utskottets utlåtande, framställa proposition om samma frågas besvarande. Orsaken hvarföre detta likväl nu kunnat ske, synes således blott kunna ligga i ombytet af Ordförande, och deras olika opinion om frågans enlighet eller strid med grundlagarne, hvilket för denna gång vållat, att en fråga, som Landtmarskalken ansett kunna 8 Bil. till Const. TJtsk. Betänk. JS';o t till Riddarhus-Utskottets utlåtande remitteras, blifvit af en annan Ordförande ansedd vara af den beskaffenhet, att den icke kunde till Ståndets besvarande framställas.
Då sade Herren till Mose: Si, jag vill låta regna eder bröd neder af himmelen; och folket skall gå ut och församla hvar dag så mycket som behöfves, på det att jag må försöka, om de vilja vandra uti min lag eller ej. På sjette dagenom skola de bereda sig till att församla dubbelt, öfver det de dageliga pläga. Mose och Aaron sade till Israels barn: Om aftonen skolen I förnimma, att Herren hafver fört eder utur Egypti land. Och om morgonen skolen I få se Herrans härlighet; ty han hafver hört edor knorran emot Herran. Hvad äre vi, att I knorren emot oss? Ytterligare sade Mose: Herren varder eder gifvandes om aftonen kött till att äta, och om morgonen bröd tillfyllest; derföre att Herren hafver hört edor knorran, der I emot honom knorrat hafven. Ty hvad äre vi? Edart knorrande är icke emot oss, utan emot Herran. Och Mose sade till Aaron: Säg till hela menighetena af Israels barn: Går hit fram till Herran; ty han hafver hört edar knorran. Och då Aaron så sagt hade till hela menighetena af Israels barn, vände de sig emot öknena; och si, Herrans härlighet syntes uti en sky. Och Herren sade till Mose: Jag hafver hört Israels barns knorran; säg dem: Om aftonen skolen I hafva kött till att äta, och om morgonen varda mättade af bröd; och skolen förnimma, att jag är Herren edar Gud. Och om aftonen kommo åkerhöns upp, och öfvertäckte lägret; och om morgonen låg dagg omkring lägret. Och som daggen fallen var, si, då låg der något i öknene rundt och smått, såsom rimfrost på jordene. Och då Israels barn sågo det, sade de till hvarannan: Detta är Man; ty de visste icke hvad det var. Men Mose sade till dem: Det är det brödet, som Herren eder gifvit hafver till att äta.
Majit, ej allenast i sammanhang dermed föreskrifva hvad i öfrigt må kunna vara att iakttaga för den eller dem som lill anbudets antagande kunna finnas beredvillige, utan oek i Nåder lemna Herrar Fuilmägtige 1 Riksgälds Contoiret del af de åtgärder, sorn i nämnde måtto kunna vara vidtagne. i5io Hos Kongl. Majit anmäla Rikets Högloft ige Ständer derjemte den underdåniga anhållan, alt Kongl. Majit täcktes i Nåder tillse, om icke den afgift, som hittills af General-Assistance-Contoii ets Auctions - Kammare tillflutit Stockholms Stads Auctions-Kammare, må kunna från och med nästkommande års början upphöra. ijide Sami. 5 Band. 45 706 Stats-Utskottets Betänkande!^ 16:0 Pä det nogaste böra Herrar Fullmägtige liålla band deröfver, att i den män göromålens minskning medgifver eller i öfrigt utan rubbning af Verkets gång kanske umbärlige sysslor och befattningar varda indragne. 17:0 De sysslor åter, hvilka äro af den beskaffenhet, att de icke, utan hinder för arbetets tillbörliga drift, kunna indragas, må väl åter tillsättas, men dock endast efter provisionella förordnande, på sätt vid förra Riksdagen stadgades. 18:0 Alla på General-Assistance-Contoirets Ordinarie Stat varande, med ordentlige Constitutorialer försedde, Ämbetsocli Tjenstemän samt Vaklbetjente, skola vid Verkets upplösning ega att pä Expectance-Stat uppbära de Löner, som de år 1818 på Ordinarie Staten innehaft; dock utan beräknad förhöjning af den å Löner ne anordnade Spannemål. 19:0 Alla särskilde förmåner, som nu åtfölja tjensterne eller eljest kunna vara beviljade, komma med tjenstgöringens upphörande att försvinna. 20:0
Spinnmaskinen är nu färdig, och arbetet utföres af två personer, af hvilka den ena sköter vefven, den andra taglet, hvilket han bär framför sig i ett förkläde, så fästadt att han får ha båda händerna lediga. Ett stadigt snöre lägges först längs kioken, en liten knippa tagel lägges omkring den, och snörets bägge ändar lindas upp på ändan af vefven ofvanför krokhalsen för att ej bli insnodda bland taglet. Vefven sättes i gång, och den som spinner taglet går baklänges och drager ut snodden liksom en repslagare, eller som man drager ut ändan vid garnspinning, dock med den skillnad att ändan här spinnes grof som ett lillfinger (omkring 1 centimer i genomsnitt). Länken måste snos så hårdt, att den alldeles knorrar ihop sig, då man det ringaste släpper efter honom. Har man snott så lång länk man anser lämpligt, så nystar man upp denna, och nystanet ombindes säkert med snöret, som fastades vid begynnelseändan. En ny länk snos och så undan för undan, tills man ej har mera tagel kvar. Taglet kan också i nödfall spinnas af en person på en så kallad handvind, närmast lik en vef till ett gäddrag, ehuru mycket större än en sådan, och där yttre tvärslån är försedd med ett hak för att hålla snodden kvar. (Se teckningen). Vinden sväna. b c. 183 sjukdomarne », af d:r J. Herm. Baas m. fl. Ofversättningarne äro verkställda af män inom facket, hvilket garanterar för deras pålitlighet, och de synnerligen moderata prisen böra i sin mån bidraga att gifva spridning åt ett arbete, som redan på grund af sin egen betydelse och värde bör kunna påräkna vid läsekrets, hvarhelst ögonen öppnats för att genom lektyren äfven då och då skaffa in i hemmen ett reelare utbyte, än hvad den sedvanliga romanslukningen kan medföra. Teater och musik. Kungl. operan. Danske kungl. kammarsångaren Simonsen har uppträdt i sin andra gästroll säsom Wilhelm Tell i Bossinis stora opera af samma namn. Han gaf denna roll första gången förl.
Ut dr. <i. p Septemh. igej. fortskafFande genom Gästgifvareskjuts, med flere till Po tvä endet hörande ämnen. Från Wällofl. EorgareStåndcb. S. D. Lag och EkonomiUtskottens utlåtande N:o 16c, i anledning af anmärkningar vid betänkandet N:o 83. 0,TI utvägar att förekomma löse, men arbetsföre personers kringstrykande och bettlande, blef å nyo föredraget; och emedan de öfrige RiksStänden bifallit sistnämnde betänkande, BondeStåndet endast med ett obetydligt undantag, fann BorgareStändet jemväi för sin del godt att låta dervid bero. S. D. Återremitterades : N:o 447, StatsUtskottets utlåtande om Läst* afgif tsb onden. N:0 453, Stafs Bevillnings och EkonomiUr skottens betänkande öfver väckte Motioner om Posiföringen, Postskjutsen och Hers till Postväsendet hörande ämnen. Prot. Utär. ä. 5 Septemh. 1823. 90 J S. D. Föredrogs å nyo och biföllos följande utlåtanden: StatsUt.kottefs : N:o 445, Angående Götha Canal Bolags, Götheborgs o h Malmö f. d. Discontlnrättningens tillstånd och lörvaltning. N;o 446, Om Låneanslaget för Glasbruken. N-o 447, Om upplåtande af Rosersbergs Kung<gård till Enkesäte åt Hennes Kongl. Majt Drottningen. N:o 452, I återremitterade frågan om Pension ät Landshöfdingen Järta. Lag och EkonomiUtskottens: No 160, Om yrkad rättighet för Norrlands Allmoge, att i Slockholm lörsälja sine Victualievaror och Fogel i bodar. N:0 163, Angående yrkad ändring uti Landtmäterikörordningen, m. fl. i afseende på föreskrifter om Skiltens antal vid Storskiftesförrättningar. ] po8 Pro t.