Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidkommande den yttrade farhågaö, att staten skulle stanna i ansvar för den skada, som genom vattenverks anläggande i slussen skulle kunna tillskyndas andra vattenverk, så lärer något sådant icke vara att befara, enär ofvanåberopade Kongl, bref af den 10 September 1840, som lemnat bolaget tillstånd att i slussen anlägga vattenverk, ingalunda kunnat berättiga bolaget, att genom en dylik anläggning förnärma annor mans rätt; hvadan ock uti det Kongi. brefvet uttryckligen blifvit bolaget förelagdt, att ställa sig til! efterrättelse hvad författningarne rörande anläggning af vattenverk i allmänhet föreskrifva; och då nu tillika vid det föreslagna skatteköpet blifvit såsom vilkor stadgadt, att den egandcrätt, som sålunda förvärfvas, icke medför vidsträcktare rättighet i afseende på sjelfva vattendragets begagnande för anläggning af vattenverk eller på annat sätt, än som öfverensstämmer med ofvanåberopade Kongl, bref och öfriga i lag och författningar stadgade föreskrifter, kan Utskottet icke inse, huruledes Kongl. Maj:t och kronan skulle kunna komma att i Stati-Utskottet* Utlåtande, A: o 293. 13 något hänseende ansvara för dc åtgärder, hvilka blifvande egare af lägenheten möjligen kunna, i strid mot författniugarne, vidtaga, eller för den påföljd, som dem i sådan händelse kan drabba. I afseende å anmärkningen, att den bestämda skatteköpeskillingen vore alltför låg, får Utskottet erinra, det Utskottet icke haft någon annan grund att följa, än den af Kammar-kollegium, enligt förfättningarne, föreslagna och af Kongl. Majit gillade beräkningsgrund af 10 års arrendeafgift; och ehuru Utskottet visserligen medgifver, att lägenhetens verkliga värde säkrast skulle kunna utrönas genom densainmas försäljning å olfentlig auktion, kan sådant likväl i detta fall icke cga rom, då bolaget innehar slussen på perpetuelt arrende, och denna upplåtelse följaktligen icke kan, så länge de betingade vilkoren uppfyllas, ensidigt upphäfvas.
Jag drager härutaf den siutsatts, alt grunden för bestämmandet i hvarje serskildt fall icke kunnat vara annan, än hvarje Domkyrkas behof af understöd; detta har visserligen kunnat vara origtigt uppskattadt, och bestämmandet således fordra förändring; men ingalunda kan jag anse dess ökande elfer minskande kunna blifva en följd af Stiftets ökande eller minskande. Hvad åter den andra frågan angår, eller huruvida Upsala Domkyrka har större anslag, än den behöfver, och derföre kan afstå en större eller mindre del deraf lill Hernösands kyrka, saknar jag den local-kännedom, 8 Allm, Besvoch Oecon.-Utsk. Betänkande N.-o 34- sorn nödvändigt erfordras för ett rigtigt bedömande derutaf. Det enda jag derföre i delta hänseende tror mig böra och kunna tillstyrka, är en underdånig anhållan af Rikets Ständer, att Kongl. Majit läcktes låta verkställa en undersökning i ämnet, och på grund deraf fatta det beslut, Kongl. Majit finner ömsesidig rättvisa och billighet fordra. Häruti instämde Herr Grefve Posse, Arved, Herr af Tannström och Herr Doctor Nibelius. STOCKHOLM, Eckstbikska Trjpkeriet, ?834- Ali nu Bes v.- och Oecon.-Ulsh Utlåtande N.a 35. i W:o 35. Antom till Exp.-Ulsk. den 14 April kl. i e. m. Utlåtande , i anledning af väckta motioner om indragning af Biskopsoch Domprost-embeténa.
Cronhjelm bevekelsegrunderna af kärlek till mitt fosterland och tillgifvenhet för min Konung och mitt Konungahus; men jag hat1 dessutom, hvad han måhända icke har, en stark tillgifvenhet för Svenska conslitutionen och Svenska Representationen, sorn gjort Rikets lycka under föregående kraftiga regenter, men måhända beredt mindre lycka under en svag Regering. Här ar fråga om att bedöma Konungens rådgifvare, och jag hemställer, om någon annan grund derför kan gifvas, än vår grundlag. Mången skulle måhända vilja bedöma dein utom eller bredvid grundlagen. Men detta vore en fåvitsk dom; den tillhör oss icke. Grundlagen har Utstakat Conslit.-Utsk:s göromål. Att ålägga Utsk. någonting, som strider emot grundlagen, anser jag icke löna mödan, då jag förmodar, att någo't Constit.-TJtsk. dertill icke skall läna sig. Sådant har likväl tillstyrkandet här varit, då man påstått, att Constit.-CJtsk. skall uppgöra historiska berättelser om hvad sig sedan sista riksdag i styrelsen tilldragit. Jag tror det icke vara dess rättighet, jag säger icke skyldighet; och det har då icke bort göra det. Reg.F. utstaka för Utsk. dess gräns, hvaröfver det icke bort gå. Hvad åter Konungens rådgifvare beträffar, äro äfven deras göromål inskränkta inom hvad grundlagen föreskrifver, och jag tror icke, att man i lagstiftningsväg äger rättighet att af deni fordra mera , än denna grundlag innehåller. Grundlagen tillägger dem icke någon styrande rätt. Jag skulle anse oss olyckliga, om vi, likasom andra länder hade styrande ministrar; ty jag tror icke, att vårt land skulle kunna bära en sådan tyngd som den Franska och Engelska ministéren, äfvensom jag tror, alt vårt land varit lyckligare, då Konungen regerat med Råds råde, än då Rådet regerat. Man klandrar rådgifvarne, utan att läsa deras protocoll.
De åberopade lagrummen hafva i min tanka endast afseende pä sådana ledigheter, som inträffa, då ledamöter med permission aflägsna sig ifrån riksdagen. I sådant fall är det af grundlagen bestämdt, huru suppleanter skola väljas och inträda i Utskm. Här är dock icke fråga om dessa fall, utan blott om de händelser, dä någon ledamot har laga förfall för dagen och sådant anmäler. Det är för sådan händelse, som motionären afsett nödvändigheten af att välja dessa suppleanter, och jag finnér lika med honom och en annan värd talare, att det kan anses vara R. o. Ad:s pligt att tillse att dessa rum alltid i Utsk. äro fyllda. Det är måhända öfverflödigt att nu anföra eller utveckla skälen, hvarföre jag anser det vid denna riksdag vara mera nödvändigt än tillförene. Dessutom tager jag mig friheten alt i R. o. Ad:s minne återkalla, huruledes R. o. Ad. alllid ansett det nödvändigt att för de förstärkta Utskms sammanträden hafva suppleanter valda, och icke allenast valda utan närvar, inuti Utsk., för alt, i händelse en ledamot blott aflägsnar sig utom dörren, genast i hans ställe inträda. Lagligheten af ett sådant val har likväl aldrig blifvit ifrågasatt. Jag kan således icke annat än helt och hållet tillstyrka hvad Ridd.Utsk. har föreslagit. Frih. Cederström: Gr. Gyldenstolpe synes hafva velat missförstå mig, då han uppfattat mitt yttrande, rör:de beslutet om val af suppleanter för Utsk., såsom vore det ett på sidan om grundlagen fattadt beslut, som skulle kunna involvera någon ändring deruti. Om han afhört mitt yttrande uppmärksamt, sä hade han funnit, att jag sade, alt jag var fullt öfvertygad om, alt Landtm, icke lärer åsidosätta noggrant iakttagande af 79 § Riksd.Ordn., så alt, hvarje gång han beviljar ledighet åt någon Utsk:s-ledamot, han också anmodar Electorerna, icke att välja en suppleant, utan att välja en annan ledamot på sätt uti 19 § Ridd.Ordn. stadgadt finnes.
Rikets Ständers wid föregående sammanträden uttalade äsigter, rörande handelsgemenskapen emellan Swerige och Finland, hafwa erhållit en gradwiS stigande tillämpning i de med Ryssland hwar efter annan ingängna Handelsoch Sjöfarts-Tractater af den ^ Juni 1834 och den 1838. I den sed nare, gällande för 10 ar, äro ucestutna alla tillförene i afseende ä Finland iakttagna speciella bestämmelser. Men dä fordna omständigheter, en uråldrig wana och ett förment oundgängligt behof af tillförsel a ena sidan, och afsattningstillfällen a den andra, pakallat en nödig warsamhet wid öfwergangen ifrån gamla till nya förändrade stadgande», sa hafwa, förmedelst en serskild Tariff, åtskilliga af de bägge ländernas waru-arriklar blifwic bibehallna wid nägon, ehuru småningom förswinnande, nedsättning i cull-afgifter intill 1844 ars stut, hwarefter inga undantag till förman för denna handel komma att ega rum. Greklands afsöndring fran Ottomanista wäldet har fästat Regeringens uppmärksamhet pä nyttan af handelsförbindelser med det nybildade Konungariket. Redan ar 1834 ucwexlades försäkringar om reciprocitet i afseende a hamn-umgälder, i likhet med hwad af inhemska fartyg erlägges. Denna öfwerenskommelse har blifwir stadfästad och betydligen utwidgad genom undertecknandet af en Handelsoch Sjöfarts-Tractat den 1836, och en Addicionnel Artikel af den 1837, hwilka dessutom pa förmänliga grunder bestämma alla de rättsförhållanden, som i framtiden kunna tillwägabringa en närmare beröring de bägge Staterna emellan. Med Konungariket Hannover är, under den 16
Alla arrendeceli hyres-kontrakter ä landet skola, vid den i 14 §:ns 1 mom. stadgade påföljd, vid hvarje mantalsskrifning uppvisas och, derest de då befinnas icke vara skrifne på eller belagde med så hög kartasigillala, författningen utsätter, med behörig fyllnads-karta förses; hvarå mantalseller häradsskrifvare!! eger tillsyn, dock med det undantag, sorn i 8 § omnämues. i3;o De exemplar af hyres-kontrakter i städerne, sorn husegare innehafva, skrifvas på eller beläggas med stämpadt papper i förhållande tillden betingade hyrans belopp, vid den i i4 § 1 morn. utstakade påföljd; och vare husegaren skyldig kontraktet vid hvarje mantalsskrifning uppvisa. §. 12. Allmän tillsyn å författningens efterlefnad. t:o Fiskaler, krono-åklagare och karta-sigillata-ombndsmän skola vaka öfver denna författnings efterlefnad och öfverträdelse!’ deraf lagligen åtala. 2:0 Dervid ega de att njuta Vårt nådiga hägn och beskydd till godo, samt skyndsam och kraftig handräckning hos domare och öfrige embetsman. 3:o Finnas desse betjente ej härutinnan fullgöra sina pligter, läte justitie-kanslers-embetet med dem efter lag och omständigheter förfara. 4:o Tid att emot domare eller expeditionshafvande anställa eltalför underlåten eller felaktig kartering i de fall, Kongl, ■cirkulär-brefvet af den 11 Februari 18fy omfnrmäler, skall i hvarje jall beräknas till två år från den dag, då renoveradt protokoll till hofrätten inkommit. 5:o Då vederbörande prestman, på sätt vidare föreskrifves, aflemnat förteckning å de inom pastoratet under förflutna året företal
Äfven jag för min del tillstyrker åtcrremiss, ingalunda derföre att jag hoppas att den skulle kunna föranleda till något önskvärdare resultat, än det som i detta belänk. blifvit framlagt, men derföre att jag tror, att det är nödvändigt för R. o. Ad. alt i detta fall uttrycka sin opinion. Hr Printzensköld: Jag ber vördsamt att få fästa H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelms och Hr Åkermans uppmärksamhet derpå, att de yttrat sig öfver en punkt, som ännu icke är föredragen för R. o. Ad. Den punkt som till följd af R. o. Ad:s beslut af Hr Gr. o. Landtm, blifvit föredragen, handlar om vakansoch liggetidsbesparingar, men icke om begrafningshjelpen. Hvad nu denna punkt beträffar, så kan jag icke neka dertill, att de skäl, som Hr von Hartmansdorff andragit, äro för mig så gällande, att äfven jag får anhålla om återremiss, med tillstyrkan af desse löneinnehållningars afskaffande. Det är icke omöjligt för StalsUtsk. att finna utväg för den föga betydliga summa, som erfordras till undanrödjande af denna för tjenstemännen särdeles betungande innehållning. I sådana fall, der besvärsrätt är tillagd dem, som söka en tjenst, är den s. k. vakansoch liggetiden nödvändig, ty det är gifvet, efter laglig ordning, att när det är fråga om 3:dje persons rätt, så måste den, sora anser sig förnärmad, tillgodonjuta besvärstid. Men från ingen synpunkt betraktadt är det billigt, att, såsom hittills varit fallet, utsträcka liggetiden jemväl till sådana tjenster, öfver hvilkas tillsättning inga besvär kunna ifrågakomma. Hr af Harmens, Henr. Otto: Det är visserligen icke under särdeles stora förhoppningar om framgång, som jag vågar uppträda, att förorda bifall till Utsk:s betänk.; men då Utsk. har erkänt riktigheten af de skäl, som K.
Ytterligare skäl, hvarför jag måste afstyrka motionen, äro: att räntan å qvarnar å olika orter är bestämd till olika belopp; att på en del orter qvarnar hafva natur af arrenden, och att det till och med lyckats arrendatorer att blifva ansedda som kronoåboer och lösa qvarnarne till skatte, mot erläggande af endast 6 års räntor. Det vore ju rätt artigt, att sedan man på sådant sätt förvärfvat eganderätt till qvarnen, derefter äfven blifva befriad från räntan genom att få den efterskänkt. Jag hyser sålunda den tanken, att qvarnräntan gerna må borttagas, men på det sätt, att den kapitaliseras och sedan inom viss tid amorteras, på sätt lämpligast kan synas. Hr von Koch har uppgifvit årliga qvarnräntan uppgå till 130,000 rdr. Om detta kapitaliseras efter en hög räntefot, nemi. 6 proc., hvarigenom kapitalet blifver så mycket mindre, uppkommer dock ett belopp af 2,166,666f rdr, och jag kan för min del icke finna någon giltig grund, hvarför denna tillgång bör åt qvarnegarne efterskänkas. Jag skulle sålunda vördsamt hemställa, att StatsUtsk:t ville taga i öfvervägande, huruvida icke en sådan åtgärd, att befria qvarnegare från qvarnräntan på det sätt, jag tagit mig friheten föreslå, kan vara lämplig. Vill man deremot göra qvarnegarne en present, så synes mig att man äfven bör se till, att de friheter och förmåner samt den lindring från åtskilliga allmänna besvär, som de nu åtnjuta, äfven måtte försvinna. Så t. ex. äro jordegarne skyldige att underhålla vägen till qvarnen, under det hvarje annan, som vill hafva väg till sin egendom, måste sjelf bekosta den eller åtminstone deltaga i dess anläggningsoch underhållskostnad. Liknande förhållanden ega rum med liera andra onera, H. I, 10 146 Den 26 November f. m. som det vore för vidlyftigt att riu i detalj uppräkna.
Staten förlorar mindre genom denna uppoffring af Banquen, som genom en klok förvaltning tor. de blifva obetydligare, än den nu synes, men i alla fall är obetydlig mot vådan , att rubba Näringarnes oafbrutna gång i vissa orter, och upphäfva all Lag och Lagprincipe. På mindre vigtiga anledningar tror jag Riksens Ständer förr hafva beviljat betydligare afskrifningar på sin Banques räkning. Af hvad redan är anfördt, rörande beräkningen af Skulder och Tillgångar för Götha Den 17 Martil, e. m. 133 CanalBolags Discont, synes , att enär CreditivSummans återbetalning ej sättes i fråga förrän vid den tid densamma af Riksens Ständer redan är fastställd, blifver förhållandet sådant, att denna Discont äger i fordringar hos DiscontLåntagare 3,682,385 R:dr,och i skulder genom utelöpande Assignationer , Reverser, samt innestående medel på Afskrifnings-räkningen 3,224,978 R:dr, då man här icke upptager skillingar och runstycken. Dessa tillgångar , sorn redan öfverskjuta bristen , ökas ytterligare med Räntor under Liqvidationstiden, hvilka under den dertill af Utskotten föreslagna tid af fem år, efter Utskottens egen uppgift, uppgå till 497,122 R:dr, och således hela tillgången tili denna Liqvid , inberäknad den Contanta behållningen i Cassan 18,862 R:dr, till 4,198,369 R:dr. Månne ej detta öfverskott af Tillgångar, stort 973,391 R:dr, skulle förslå, att göra denna Disconts Liqvid efter fullt laglige grunder, och månne Banquen, om den vid den nu inträffade förlägenhet, med temporairt förskott lättade Liqviden, skulle vid ett sådant förhållande löpa fara att något förlora? Jag inser ej denna våda, och om den än skull* äga rum, är den visserligen mindre, än den * att innom ett ordentligt Samhälle göra nya Lagar för ögonblicket, med retroactiv verkan, och derigenom väcka en mängd Individuers billiga missnöje mot Statens åtgärder.
Så äfven med en omyndig, öfver femton år, som emot erhållet köpebref af en fullmyndig person på fast egendom utlofvar att vid myndiga år eller dessförinnan erlägga köpeskillingen eller någon återstående del deraf. Den — 23 — fullmvndige, som med honom afhandlar, måste anses känna det äfventyr, han underkastar sig, ätt utfästelsen af köparen icke uppfvlles; och det aftal, hvari han med kännedom af detta äfventyr ingår, är för honom icke derföre mindre förbindande. Det omtvistade köpslutet var således icke »ogiltigt vid upprättandet», och beböfde icke »erhålla giltighet derigenom, att köparen flera år derefter, kommen till myndig ålder, sedan »fadren under tiden var afliden, förklarat sig antaga afhandlingen.» Hvad som vid sjelfva köpslutet ej kunde erhålla giltighet, var onekligen köparens förbindelse; och denna kunde med gällande kraft icke afgifvas förr, än han upphunnit myndighetsålder. Dittills mäste säljaren sakna denna förbindelse, eftersom han nöjt sig att dessförutan afsluta köpet; och om den icke då erhållits; hade han fått skylla sig sjelf, i läll han vid sjelfva köpet icke fästat vilkor om återgång, derest köparen ej samtyckte till förbindelsen. Men ehvad ett sådant vilkor fanns vid köpet fästadt eller ej (derom Domens innehåll icke upplyser); så blef hela afhandlingen af Köparen, efter upphunnen fullmyndighet, antagen, följaktligen äfven den dermed följande förbindelse af honom erkänd. Och ville man än föreställa sig, att köpet, i anseende till brist häruti å Köparens sida, ej ännu varit att anse för afslutadt, utan kunnat af Säljaren rubbas, så länge det felande bifallet af Köparen icke var gifvet (och förbindelsen dermed åtagen); så kunde dock för meddelande af sådant bifall ingen tid vara förlorad, innan Säljaren begagnat rättigheten till rubbning och verkligen upphäft sin saluåtgärd. Ingenting kunde för Köparen vara förloradt blott derigenom, att Säljaren ägde rätt till ett sådant upphäfvande, så länge upphäfvandet dock icke ägt rum.
Efter Utskottets omdöme, är det otvifvelaktig!, att hustru, sorn, medelst borgensförbindelse , förskrifver sig till betalning af mannens gäld, derigenom ej ådrager sig större ansvarighet, än den, sorn för henne uppkommer, om hort och mannen, en för bägge och bägge för en, till gäldens betalning sig förskrifva. Den förbindelse man ikläder sig såsom löftesman för annans gäld kan nemligen ej vara vidsträcktare, än den, sorn skulle ega rum, i fall man sjelf hade gjort gälden. Och ehuru således hvad Motionairen härutinnan yrkat, är så tydligt öfverensstämmande med lagens grund och mening, att eri derifrån afvikande tolkning synes ej böra befaras, finner Utskottet sig dock ej sakna ali au^ Jedning att hemställa om icke ett så beskaffadt tillägg som Motionairen åsyftad t må i lar gen inflyta. Om förtydligande af det i sistberÖrde § förekommande uttryck : vEfterlef - ■vande maka, som egendomen rätteligen afträdd' T enlighet med hvad i Rikets Ständers' underdåniga Skrifvelse är anfördt, finnér Utskottet Lagens mening ovedersägligen vara den, att efterlefvande maka, som vill tillgodonjuta den i detta lagrum medgifna befri-» else, skall till borgenärerne afträda all den, vid andra makans död, boet tillhöriga egendom, på hvilken borgenärerne, i stöd af utte Capitlet GiftermålsBalken, ega anspråk ; äfvensom Utskottet anser ett dermed öfverensstämmande förtydligande af denna §. vara af Höden ; i följd hvaraf Utskottet tillstyrker att den i underdåniga Skrifvelse»! föreslagna redactions - förändringen må antagas. Om stadgande, att den f örmon ; sorn i nyssnämnde /. är enka tillagd, ma sträcka sig äfven till boskillnads-sölz an de hustru.
För att utvisa de å jernvägslinien förekommande krökningar, äro dessa under hvarje profil uppdragna i plan med en grof svart linie, hvilken, liksom profilen, är indelad i afdelningar af 1000 fots längd, med radiernas storlek utsatt i fot vid hvarje krökning. Då Kommittéen af förut anförde skäl icke ansett nödigt att låta upprätta detaljerade plankartor, har Kommittéen i stället endast uppdragit de undersökta jernvägslinierna på de pålitligaste tillgängliga provinskartor och bilagt desamma vid de öfver hvarje särskild linie upprättade profilritningar. Med ledning af dessa kartor äro sedermera samtliga jernvägslinierne utlagde å den i mindre skala utförda tryckta statistiska karta, sorn åtföljer Kommittéens underdåniga betänkande. Anläggningskostnaderna för jernvägar i de undersökta rigtningarne äro beräknade efter en gemensam metod, och kostnadsförslag uppställda i enahanda form för samtliga linierna. Kommittéen har dervid i det närmaste följt det af 1856 års Jernvägskommitté begagnade beräkningssätt, med iakttagande endast af de modifikationer och förändringar i prisförhållanden, hvartill erfarenheten vid de redan utförda stambanorna gifvit anledning. Der de af bemälda Kommitté undersökta linierna blifvit bibehållna, hafva så väl profiler som kostnadsberäkningar omarbetats efter nu antagna grunder. Kostnad sförslagen omfatta detaljerade beräkningar öfver erforderliga terrasseringsarbeten, efter de prisskilnader som äro en följd af jordmånens olika beskaffenhet och transportvägens längd, äfvensom kostnaden för ballastning är beräknad efter större eller mindre afstånd till passande grustägten Alla förefallande viadukter, broar, kulvertar och vägöfvergångar äro såväl till grundläggning som öfverbyggnad specifikt beräknade efter den byggnadsmetod, som till följd af lokala förhållanden och på stället gjorda undersökningar befunnits ändamålsenlig. Till öfverbyggnaden hörande railer och slipers, rörelsemateriel, maskiner och redskap, alla bangårdar, stationer, vakthus, elektriska telegrafer samt expropriationsoch administrations-kostnader jemte ingeniörarfvoden och diverse omkostnader äro likaledes med behörig specifikation tagna i beräkning. Dervid är likväl kostnaden för railer och rörlig materiel upptagen till de priser, hvartill sådana för närvarande kunna från utlandet anskaffas.
Att detta är en inskränkning uti Konungens ifrågav:de, grunlagsenJiga rätt, lärer väl ingen kunna med skäl bestrida. Såsom en gifven följd af nu ifrågaställda förfaringssätt, skulle R. o. Ad. en annan gång kunna täckas finna för godt att bestämma, det endast juriseller theologi* kandidats-meriter skola, uti kunskapsprof, berättiga inom Ståndet till riksdagsmannarätt o. s. v. Gr. Björnstjerna: Innan jag öfvergår till Utsk:ts förka stelsedom öfver min motion, må det tillåtas mig omnämna de skäl, sorn framkallat mitt förslag. Svenska Adeln har på ett lysande och oförgängligt sätt inskrifvit sitt namn i våra häfder. Ur dess sköte har vår frihets grundläggare utgått; den har ledt Svenska krigaren i den sagolika kampen för tankefrihet, som flätat så mången lager kring den blågula fanan-; den har färgat tusende slagfält med sitt blod under den olika strid, som Sverige, civilisationens förpost, under sekler kämpat mot det östra barbariet. Vid rådsbordet har det ofta tillvunnit sig Europas beundran; den har odlat vetenskap och konst; den har framför alla utvecklat vårt jordbruk; som politisk korporation kunde man länge säga att dess historia var Riksdagarnes; ännu i denna stund försvarar den väl det första rummet inom representationen och en tacksam efterverld skall minnas att 24 D en 7 Murs. denna Adel, i tider af inre oro, alltid upträdt sorn frihetens försvarare mot förtrycket, såväl det i purpurn som det i trasor. Den plats, Adeln innehar, är således både förtjent och för fosterlandet nyttig. Historien visar öfverallt att lagbunden frihet icke kan bestå utan en dylik aristokratisk länk mellan Konung och folk. Den är derföre af oskattbart värde; men, Mine Hrr! länken börjar att rosta, må vi i tid se till att den icke springer sönder. Fel, stora fel vidlåda vår sammansättning, med hvarje dag framstå de bjertare, sunda förnuftet, ja den allmänna moralen fördöma dem, och botas de ej snart, fruktår jag att den i sig sjelf friska byggnaden kommer att utdömas, tack vare den murkna beklädnaden.