Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående anslag af 20,000 Rdr B:co till betäckande af kostnaderne för en af vetenskapsmän, med fregatten Eugenie, verkställd resa, samt för dervid gjorde inköp af natur-alster m. m.; Gifven Stockholms Slott den 17 Mars 1854. Sedan Kongl. Majit i Nåder befallt, att den (lil dess flotta hörande fregatten Eugenie skulle hösten 185 1 utgå på en längre expedition, hvarunder åtskillige på atlägsnare delar af jordklotet belägne orter, särdeles inom de varmare luftstrecken, komme att besökas, samt Vetenskaps-Akademicn, hvars uppmärksamhet blifvit fästad på de mindre vanliga tillfällen lill vetenskapliga rön och iakttagelser, som genom denna expedition erbjöde sig, till Kongl. Majit inkommit med förslag till de åtgärder, som Akademien ansåg nödige för att åt vetenskapen bereda fördel af dessa gynnande omständigheter, förordnade Kongl. Majit den 25 Juli nämnde år, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad Vetenskaps-Akademien föreslagit; att under den beslutade expeditionen skulle å fregatten Eugenie lemnäs plats åt tvenne, i vetenskapligt ändamål expeditionen åtföljande, personer, nemligen åt. Botanisten, Magister Docens N. J. Andersson, samt åt en Physiker, som Akademien egde att utse; att bemälde personer, som egde åtnjuta kosthållning å fartyget, dessutom af befälhafvareu skulle i mån af behof och emot framdeles afgifvande redovisning förses med de för ofvan uppgifne ändamål erforderlige medel, dock icke öfverstigaude för Botanisten 2,200 Ilidr, deri inberäknade 400 Ridr för utrustning och inköp af föremål ur vextriket, och för Physikern 1200 Bidr; att Premier-Löjtnanten C. Skogman och medicinae Doctorn J. G. M.
Men de rustande sjelfve hafva föranlcdt tvifvelsmål om verkliga tillvarelsen af sådane ömande omständigheter, då, uti en af icke mindre än 246 Rusthållare undertecknad, af Comiterades åtgärder föranledd underdånig besvärsskrift, det påslås, att förberörde uppgifter icke skulle kunna ledas i bevis. Också finner Kongl. Majit, att dessa uppgifter, såsom så väsendtliga, bordt åtföljas af ofliciela intyganden och uppsatser, åtminstone på någre af de oförmögne jordbrukare, sorn blifvit från sitt åkerbruk ryckte till Båtsmanstjenst, och på de familjer, som sålunda råkat i elände; äfvensom på de af hemmanens vanmagt uppkomne mångå vacancerna. Att sådane menliga följder af Länets Båtsmanshåll icke inträffat, är deremot fullständigt utredt i Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i målet afgifne, här ofvan upptagne, underdåniga Betänkande; ty deruti förklaras bestämdt, att eftergift af någon del Båtsmän för Länet icke vöre grundad i något verkligt behof eller kunde af de rustande med strängare rättvisa fordras; atti oförmågan att prasstera rustningen vore blott föregifven; att de tillåtne vacancerne inträffat, sedan jemkningsfrågan uppkom, icke på grund af ortens vanmagt att sitt fulla antal Båtsmän uppsätta, utan för att underlätta jemkniugens verkställighet; att före jemkningen få eller inga vacancer funnos' och svårighet för rotarne alt recrutera icke heller öfverklagats, om icke under påstående krig; att Blekinge, jemfördt med andra provincer, ingalunda vore lill någon anmärkningsvärd höjd betungaclt, samt att icke med något skäl Bålsmansliållet kunde anses för Länets bestånd hotande, då detsamma fortfarit under mer än ett sekel och folket derunder Yarit valma endy.
Jag hemställer om icke detta är orätt, och om skilnaden emellan lax och ål är skäligen 6tor. jsg skulle förmoda, att då vi ej hafva att befara mycken införsel af rökt lax, tullen derå kunde bestämmas till 15 procent. Herr Tham'- Den höga procenten på lax, är egenteligen ditsatt efter enträgit yrkande af Ledamöterne ifrän Skåne, der den utföre» i myckenhet, och Utskottet fann detta bestå med andra artiklar. Hvad den rökta ålen angår , har Utskottet icke haft sig bekant att den till myckenhet erhålles i Sverige , utan den mesta som här ätes är utländsk. Friherre Wrangel: Lax finnes till gådin myckenhet i Skåne och Halland , att jsg anser det vara skäl, att bibehålla Utskottets förslag Herr Grejvcn och Landt Marskalken hemställ. 684 Den ig Augusti e. m, de , om Ridderskapet och Adeln behagade gilla den al Utskottet, å rökt Lax till 50 föreslagne Inkommande Tullprocent. Ropades starka Ja, jemte några Nej. Friherre Cederström. Jag skulle ieke tro, att det öfverensstämmer med consequence, att sätta 50 procent på den ena fisksorten, och 15 på den andra. Jag skulle förmoda, att ägare af laxfisken ej behöfde befara concurrence. Det är en löjlighet , att stadga 50 procents tull på en vara af denna natur. Herr Hjerta: Jag får fråga, om vi ej kunna anse frågan om den rökta laxen såsom afgjord , och söka consequencen vid den rökta ålen. Hans Excellence Herr Grefve Mörner ", Jag skulle ock, som Herr Hjerta, tro, att man kan först afgöra den ena saken, och sedan derefter rätta den andra. Herr Grefven och Landt Mar skalk en förklarade , att som, efter hvad han tyckt sig finna , Ja öfverröstat Nej, den af Herr Grefven och Landt Mankalken sist gjorde proposition blifvit af Ridderskapet och Adein bifallen. ”Fisk , Lax , Salt ; Inkommande Tullpro”cent 20.
Hr Ced erschiöld, Gustaf, anmälde sig och yttrade: Jag får hos II. Exc. Hr Gr. o. Landtm, vördsamt hemställa, om icke orden »för närvarande» kunde blifva tillagde i kontra-proposm, syn - Den 30 November f. m. 473 tiel-llgen sorn flere talare yrkat detta, och bland dem sednast Hr Alströmer. I anledn. häraf yttrade H. Exc, Ilr Gr. o. Landtm., att då, på sätt flere talare under öfverläggningen jemväl erinrat, ett afslag å Hr Flachs ifrägav:de förslag ingalunda kunde utgöra hinder för Hr Flach eller någon annan ledamot af Ståndet att framdeles ånyo väcka fråga om gemensamma öfverläggningar i ämnet, torde Hr Cederschiöld finna, att de ifrågasatta orden icke behöfde uti kontrapropos:n inflyta. Hr Cederschiöld: Jag afstår. Sedan den uplästa voter.-proposm härefter blifvit af B. o. Ad. godkänd, företogs voteringen, vid hvars slut rösterna befunnos hafva utfallit sålunda: Ja — 60. Nej — 86. Föredrogs Hr Flachs d. 23 dennes bordlagda anförande, innefattande hemställan till BankoUtsk:t i afseende å utvägarne att erhålla fullständig kännedom om det sätt, hvarpå Bankens vexelaffärer bedrifvits. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Jag vill icke motsätta mig, att Hr Flachs råd till BankoUtsk:t blifva remitterade; men jag får förklara, att BankoUtsk:t, jemlikt sin instruktion och de föreskrifter, K. St:r detsamma lemnat, är skyldigt att granska Bankens förhållanden i alla dess delar, och derom inkomma med yttrande, och jag är öfvertygad, att denna granskning kommer att ske med den noggranhet, som Hr Flach åsyftat, äfven om denna motion uteblifvit. Hr Flach: Då Frih.
Dervid har jag hufvudsakligen afsett att söka utröna verkligheten af det ©hållande, sorn uti våra allmänna Tidningar under en tid blifvit framhållet, nemi. att en stor förlägenhet i afseende på bytesmedel börjat låta känna sig så väl i landsorterne som hufvudstaden. Af hvad jag härom inhämtat, har jag ej kunnat draga någon annan slutsats, än att det vore tid, att vid denna Riksdags början väcka motion i saken. Det är klart, att motiverne för en sådan motion böra fullständigt utvecklas, helst då en enskild person framträder såsom motionär och frågan icke blifvit väckt af någon utaf Konungens Rådgifvare, ty eljest är det fara värd t, att hans motion icke lyckas tillvinna sig någon upmärksamhet. öm från nyssnämnde håll något i förevande ämne är att förvänta, har jag sökt att skaffa mig kunskap, men så vidt jag kunnat utröna, lärer icke vår nya FinansMinister vara sinnad att framlägga något förslag i ämnet, och dertill kan en mycket god orsak finnas i det grundlagliga förhållande, att Regeringen egentligen icke eger initiativ i sådana ämnen, ty såsom Hrr: ne veta, är det R. St., som äro icke allenast Bankens vårdare och förvaltare, utan äfven Bankens egarp. Under en lång tidföljd hafva E. St. drifvit en egen rörelse, som kallas Bankrörelse, och för denna lånerörelse utgifvit kreditsedlar, hvilka såsom allmänt mynt i Riket gälla, och derföre tillkommer det R. St. i första rummet att tillse, huruvida icke detta slags Banksystem orsakat sådana förvillelser, att deri måste sökas grunden till den nu rådande tryckta penningeställningen. Jag förmodar, att här på detta rum, såsom öfverallt i landet, man fästat upmärksamhet vid en artikel i vår allmännast lästa Tidning, deri refereras en upsats ifrån Wermland, söm temligen djupt intränger i ämnet och behandlar icke allenast orsakerne till, utan äfven botemedlen förden nuvande jpenningekrisen.
Med vunna insigter om de fördelar ett enskifte lemnar, tror jag, att det nöjaktigt och allmännare skall omfattas, och då är tid att göra dem gällande; till dess tror jag, bör man låta mängden råda, och välviljan skall icke missförstås eller motverkas i sitt goda ändamål. K. M. hav i Kungörelse af d. 9 Juni i832, vid tillagdt 16 §. 3 Gap., velat, ”då allmännare missväxt i en ort inträffar, nådigt åse behof och den allmänna rösten till vinnande af uppskof;” men då jag, enligt mitt anförande, äfven önskade att för alltid få detta gällande vid beslut om ett skiftes fortgång, vågar jag vördsamt föreslå, att man närmar sig 1812 års författning och låter, då enskild man eller minoriteten begär enskifte, Gode män undersöka, om den står i förening med majoritetens önskan och fördel, hvaröfver de till Landshöfdinge-Embetet afgifva utlåtande: och torde det vara en tillräcklig grund för Konungens Bef:h:de att veta sig böra tilleller afstyrka ett hegardt skifte. Då harvid lägges besvärsrättighet för de missnöjde att hos Ägodelnirigsrätten göra sin sak gällande, kan, om misstag af Gode män eller LandshöfdingeEmbetet skett, rättelse erhållas, och sålunda intet förnärmande vederfaras parterna. I förening härmed anser jag också alla preliminära kostnader för skiftet böra af sökänderna utgå. Lades på bordet. Hr Rosenblad, Bernh.: De uppdrag, H. R. o. Ad:s förtroende gifvit mig, hindrade min närvaro, då K. M:s Nåd. Skrifvelse till R. St. om Bankens öppnande till si Ifver vexling sednast d. 1 nästk. Juli föredrogs, äfvensom då den remitterades.
I flere af de finare finska embetsmannafamiljerna var hon en värderad och omtyckt umgängesvän, enligt hvad för förf:n till denna lilla skiss omtalats från en äldre qvinlig medlem af den högt aktade slägten Cygnaeus. H o n tyckes först blifvit gift med skådespelaren C. H. Smedberg, men skilts från honom, hvarefter hon, omkr. 1819, ingått nytt äktenskap med kammarmusikern och teaterföreståndaren Johan Gustaf Lemke (f. 1790, d. i Helsingfors 1825), » en man — beskrifver honom Pinello * — med röd näsa och en liten guldfiol i knapphålet ». Hennes största betydelse torde emellertid varit såsom författarinna för scenen. Af hennes arbeten har, enl. Dahlgren, endast imitationen » Den unga enkan » spelats i Stockholm (å Munkbroteatern 28 gånger åren 1794 — 98), men i Finland och svenska landsorten ha uppförts det af henne efter Kotzebue bearbetade 4-akts-skådespelet » Adelheid von Wulfingen, en händelse ur det trettonde århundradets tyranni », samt de af henne författade originalstyckena » Louise eller Den af ödet på en gång gynnade och vanlottade flickan », sorgespel i 3 akt., » Den oskyldiga förmä- tenheten », kora. i 1 akt, » Högmodet eller Den falska stoltheten », dramatisk familjmålning i 4 akter, » Franz von Hill eller Bröderne af det hemliga förbundet », skådespel i 5 akter (dramatiseradt efter Klingers roman » Die Söhne der Finsterniss » och, såsom förut nämts, framför allt » Hugo von Hochberg&gt;, första gången uppförd d. / 1819 i A b o och sedan länge en stående kassapjes på Bonuviers, Berggrens, Lamberts, Sjövalls (den af Blanche odödliggjorde teaterdirektören), Carl Bromans och Djurströms spellistor samt uppförd ända in på 1840-talet. Fru Clementine Swartz, den utmärkta f. skådespelerskan vid Kungl.
Det torde således icke kunna blifva annan möjlighet än att den proposition, på hvilken votering blifvit begärd, blir Japroposition, och den andra Contra-proposition. Friherre Palmstjerna: Jag för min del tror ej, att det af Herr Lefren förcslagne tillägg kan komma i fråga, då det ej angår en uppbörd af en Statens ordinarie inkomst-tittel. Jag tror äfven, att Ridderskapet och Adeln kunde bespara sig denna votering. Jag hemställer till Herr Tham, och dem, som äro af samma mening, om de ej kunde med stillatigande besvara den proposition, som framställes, enär, om 2 Stånd stanna emot 2, frågan förfaller. Förhållandet skulle således blifva enahanda, om Ridderskapet och Adeln lemnade bifall till Utlåtandet, eller afslog det. Herr Tham: Jag har tillstyrkt bifall å Utlåtandet. Att jag ej begärde votering, förr än den andra propositionen gjordes, kom sig deraf, att jag tyckte mig finna, Den i3 Julii f. m. att Herr Grefven och LandtMarskalken ej ansett sig säker, pä hvilkendera sidan pluraliteten är. Ja-propositionen bör i alla händelser blifva på Utskottets Utlåtande. Hurudan Contrapropositionen blir, tillkommer ej mig att bestämma; den må de uppgöra, sora yrkat en annan mening, än jag. Jag yrkar bifall å Utlåtandet, och om det ej beviljas, votering. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förnyade den af Hans Excellence nyss framställde Proposition till bifall af Utskottets Utlåtande. Ropades starka Ja, jemte några Nej. I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att, som, efter hvad Hans Excellence tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, Propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen. Grefve Spens begärde votering. Hvarefter Hans Excellence framställde följande Voteringsproposition: Den, som bifaller StatsUtskottets Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 58 förut meddeldte Betänkande, angående väckt fråga om de så kallade
Förordningen ang:de städsel och lego af jord på landet den 13 Juni 1800; N:o 61, i ani. af motion om ändring i nu gällande föreskrifter ang:de anmälan af missnöje emot sådana domstols i invändnings-lrågor meddelade beslut, hvaremot klagan icke får annorledes än i sammanhang med bufvudsaken fullföljas; N:o 62, i ani. af motioner om ändring i K. Förordningen ang:de inteckning i fast egendom den 13 Juli 1818. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Lag-Utsk:ts den 26 dennes bordlagde Betänk. N:o 63, i ani. af motion om ändring i 4:de kap. 2:dra §:n Jorda-balken. Föredrogos och lades till handlingarne Lag-Utsk:ts den 26 dennes bordlagde Mem:r: N:o 64, i ani. af återremiss af Utsk:ts Utlåt. N:o 38, öfver motioner om ändring af 12:te kap. 2:dra §:n Rättegångsbalken ; N:o 63, i ani. af återremiss af Utsk:ts Utlåt. N:o 44, öfver motion angtde tillåtelse för enskilde att anställa särskild prestman för gudstjenstens upprätthållande i orter, aflägsna från församlingens kyrka; och N:o 66, i aid. af återremiss af Utsk:ts Utlåt. N:o 47, öfver motioner ang:de dels inrättande af en Hofrätt i Hernösand, dels ock Svea och Götha Holrätters fördelning i flera mindre Holrätter.
Bland dem, som gifvit åt eftervärlden detta skedes intima historia, som genom anteckningar och bref bidragit till att belysa dess karaktär och dess mera framskjutna personligheter, intages en aktningsvärd plats af kunglige bibliotekarien, assessor Gjörwell, sin tids flitigaste samlare och mest outtröttlige brefskrifvare, också han en typ för en 1700-talsmänniska och en hedersman, men minst af allt för en hoffjäril och ett kvickhufvud. Han är den oförvitlige medborgaren och den lojale undersåten, som förblir sin » oförliknelige » konung orubbligt trogen, fast denne ej skänker hans nitiska arbete någon egentlig uppmuntran, utan tvärtom tyckes hysa en viss misstro till honom, fruktan för hans allt för stora sanningskärlek i de uppgifter ur samtidens historia han lämnar åt eftervärlden. Han är den anspråkslöse och tålmodige arbetsträlen, och han är den gode och belåtne familj ef adren, som i sitt hemlif har en aldrig sviktande motvikt mot alla motigheter och nedslående intryck från den yttre världen. I sina bref till gamla vänner skildrar han — vid sidan af allt annat — rätt ofta sitt hem och sin familj, målar hvardagsJifvets och landtlifvets sällhet för en dygdens och naturens dyrkare och uttrycker sin belåtenhet öfver att i studier och om gifven af de sina få lefva i lä af tidens stormilar och fjärran från dess blindskär. Det är ingen historia, jag har att berätta om denna familj, endast ett par smådrag, jag vill lägga fram. De belysa, också de, en fas — en tämligen obeaktad — af stockholmslifvet under kung Gustafs dagar. I många år bodde Gjörwell utanför Stockholm, på Kaptensudden invid Djurgårdsbron. Där hade assessorn sitt stora bibliotek, sin trädgård, Djurgården som sin promenadplats och de härligaste utsikter från fönstren och från terrassen såväl åt staden till som inåt Djurgårdsbrunnsviken. » Stockholms hela härlighet och ett det skö- naste landskap mötas här för att sätta mitt öga på en gång i förundran och förtjusning, » yttrar han i ett bref. Han kan ej nog prisa sitt » torp », och den titel, han helst ger sig själf, är den af » torparen på Kaptensudden ».
Efter samma grund uppskattas äfven det stångeller “ämnesjern, som till manufakturförädlas, dock så, alt för hvarje skeppund %deraf, egarens behållna vinst af sammanlagda slångjernslillverkningeBt 14 Beoillnings-Utskottets Ullålande, N:o 15. och manufakturförädling en anses från högst hälften till minst en sjettedel vaf brukets stångjernspris, hvilken behållning*, —• & c. § 81. I motsats till hvad Utskottet vid denna § föreslagit, eller att, då, vid anställd omröstning inom Taxerings-kommitté, rösterna äro lika delade, den mening skall gälla, som länder till Kronans förmån, har inom tre Stånd, nemligen Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-stånden, blifvit, på anförde skäl, yrkadt, att nuvaraude stadgande, sona, för omförmälda fall, afser den skattskyldiges förmån, måtte oföräudradt bibehållas; på grund hvaraf ifrågavarande § blifvit från bemälde Irenne Stånd återremitterad; och finnér Utskottet sig häraf föranlåtet, att, med frångående af sitt förra tillstyrkande, hemställa, att 81 § af nu gällande Bevillnings-förordning må oförändrad bibehållas. §§ 83 och 84. Med anledning af de förändringar, Utskottet i dessa §§ tillstyrkt, i ändamål att bringa härvarande stadganden, i fråga om bevillningens utgörande af indelda arméens löner, i öfverensstämmelse med de i allmänhet antagna grunder för lönebe villningens bestämmande i de fall, der lönen icke till sitt hela belopp i kontant utgår, hafva, uppå framställning af en del ledamöter, som ansett ifrågavarande §§ böra i deras närvarande skick bibehållas, samma §§ blifvit från Ridd ersk ape t och Adeln återremitterade; men Utskottet finner, på de grunder, som i dessa afseenden blifvit i betänkandet anförde, och enär Utskottets förslag redan vunnit tre Stånds bifall, sig böra vidblifva samma förslag. §§ 88, 89, 92 och 119.
S. D Sedan Ständcts ombud wid den öfwer förra Konungens egendom tillförordnade uppteckning, nu lemnadt en sädan uppgift om förhällandet med de i Banqven insatte, Hertigen af Brunswig Oels till - Den 4 November. ZZZ tillhörige l4 stycken packlärar, akt Ståndet ansett Allmänheten deraf böra om rätta sammanhanget wa. ra tillräckligen upplyst; sä fann BondeSt.mdek för dest del icke något hinder möka för berörde Packlärars behöriga utlemnande. Härom -kulle de öfrige Resp. Standen genom ProtocollsUtdrag wördsamt och manligen underrättas. Ut surra. Lx krotocolic» 8. SD. Att BondeStandet till alla delar bifallit Allmänna Beswärsoch OeconomieUlkot-ets Betänkande under d. 9 dennes, angående Uppbördsmettets förbättrande; derom ställe de öfriga Resp. Standen genom ProtocollsUtdrag »vördsamt och »vänligen underrättas. Ut supra. klx kwtocollo 8. L. liäZär^. Utdrag af Protocollet hällit hos BondeStanr det d. zo Sept. 1809. S. D. Sedan Wällofl. BorgareStändets Pros tocollsUtdrag af d. 27 Sept. blifwit uppläst, angående Ståndets da tagne beslut, att, utom de redan tryckte handlingar, rörande VewillningsUtstokleks förslag till grunderna för den blifwande Bewillningen, äfwen den sä kallade Minimi Tabellen bor^ de frän trycket utgifwas, ansäg Ständet sädant medföra alltför mycken tidsutdrägt, och att de angelägnaste upplysningayne, kunde genom de dä redan trycks 356 Den 4 November. te Handlingarne inhämtas, hwarföre Ständet pä sädan grund icke trodde sig böra i BorgareStändetS besiut instämma; bwarom de öfriga Resp. Ständen genom ProtocollsUtdrag, skulle wördsamt och wänligen underrättas.
Och har Herr Cederborg äfven ansett sig böra påyrka förbud emot införskrifning och försäljning af utländska lottsedlar, samt att, Biliana, till R. St. Sif, om sådant skulle anses lofligt, Staten deraf måtte hemta någon inkomst medelst deras beläggande med en betydlig stämpelafgift eller beskattning; och 4:o af Riksdagsfullmägligen Anders Danielsson från Elfsborgs Län,. sorn, uti dess anförande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om Stats-Verkets tillstånd och behof, yrkat, att Numer-Lolteriet måtte försvinna; och har, vid remissen af samma anförande, Bonde-Ståndet i allmänhet förklarat sig dela samma tanka, med undantag af Riksdagsfullmägligen JVils Strindlund ifrån Wester-Norrlands Län, som yttrat, att då nämnde Inrättning lemnar Stats-Verket en inkomst af ungefärligen 100,000 R:dr, utan att utgöra någon för landsbygden betungande beskattning, han *ock ansåge, att, om denna inkomst kunde umbäras, man hellre borde, med afseende på landets kända behof, söka att å andra Skatte-titlar bereda en motsvarande indragning, hvaraf en större förmon detsamma tillskyndades. Varande sedermera från sistnämnde Riks-Stånd till Utskottet remitterad en af förstbemälde Riksdagsfullmäglig ytterligare afgifven motion om inrättande af ett Svenskt Stats-Lotteri, med förslag i afseende på sättet för dess ändamålsenliga ordnande och bestånd, jemte planen dertill. Frågan örn Kongl. Numer-Lolteriets afskaffande har vid flere Riksdagar förevarit, och vid den sistförflutne af Kongl. Majit äfven blifvit framställd; vid behandlingen deraf, hafva tänkesätten varit särdeles delade emot och för Inrättningens bibehållande, hvilket sistnämnde vid flere tillfällen berott på en mindre öfvervägande majoritet vid omröstningarne derom, så inom Stats-Utskottet, som Riks-Stånden och förstärkta Stats-Utskottet.
Det har likväl visat sig många svårigheter att inom en del församlingar dels få skolorna ordnade, dels väcka en allmännare håg att dertill medverka. Ett sådant förhållande bevittnar att sakens vigt ej ännu af alla inses; men det är likväl att hoppas att detta hinder mot skolväsendets verkliga nytta småningom upphör och att renare begrepp framdeles, åtminstone småningom, göra sig gällande i allmänna tänkesättet. § 3- Näringar. Jordbruket är den näringsgren inom länet, sorn hufvudsakligast bidrager till de fleste invånares bergning och som både erfordrar och använder den betydligaste arbetskraften. Nya uppodlingar fortgå i alla orter inom länet. En täflan att få utrymme visar sig öfver allt. Jordvärdet har också under loppet af de 4 år, denna underdåniga Berättelse omfattar, varit i ett jemnt stigande. Både större och mindre egendomar stiga hvarje år i pris. Väl hafva nyare låninrättningar lättat denna täflan och gifvit mern lif åt spekulationsandan, ehuru dessa kreditanstalter måhända 6 För mycket aniitas till föga båtnad för dem, som lättsinnigt och utan säker beräkningsförmåga begagnat dem; hvarföre man också kunnat befara en återgång, som skulle än ytterligare medföra de skuldsattas obestånd. Om å ena sidan dessa konst gjorda medel uppdrifvit jordegendomars ögonblickliga värde, liar dock å en anuan sida detta värde stigit på en mera naturlig och således vida varaktigare grund, nämligen i följd af egendomarnes högre afkastning, ej allenast genom ett högre pris på produkterna, hvilket alltid är föränderligt, men genom ett förbättradt jordbruk, som ökar produktionen. Landthushållningen har obestridligen gått framåt. I detta afseende böra också såväl samtid som efterkommande med tacksamhet påminna sig de män, som inom vetenskapernas och forskningarnes område befordrat jordbrukets förkofran och gilvit en förbättrad riktning åt de praktiska jordbrukare, som sig deraf begagnat för att vinna en större afkastning af den jord, som i följd af vanhäfd och bristande insigt att använda jordens produktionsförmåga, förut iigde föga värde.