Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hwad äter den Sädén widkommer, som under Sjö Transporter kan A en 5 Zebruarii - I2Z borkftämmas; sä anser jag, för Magasins-Werket nyttigast, att samma Epanmäl pä allman Auction örp tkras Herr Friherre kkamilton: Att Bewillnings och Oeeonomie Utskottens pluralilet samt pluraliteken inom Riks-Sländen bisallit Krono-Branneriernes indragning i allmänhet ar wäl sant, men ännu har sädant icke blifwik Riksens Högloft. Ständers enhälliga Beslut, emedan slagan icke ar hos Ridderstapet och Adeln definirist afgjord. Om det ändock skulle tagas för giswit, att detta wore besiutadt och ät Stockholms Stads Inwanare uppdragit, att pä det för dem nyttigaste satt bestrida sin HusbehofsBranning, tror jag likwäl veste Stadsboers intereste aldrig kunna förbjuda fortfarande af ett enda KronoBränneri, hälst Stadens beskaffenhet ar sadan, att icke dest Inwanare i allmänhet, utan endast någre enskildte corporationer skulle runna idka Bränning, att sädane corporationer kunna hämta winst af bränningen, ar tydligt derigenom, art afgiften för en större branning blifwit serdeles högt upptagen, samt Landtmannen erhållit fritt tillstånd, akt i Stockholm försälja Branwin till hwad pris han behagar. Häraf simier jag följagteligen icke något hinde: för fortfarandet af ett Krono-Bränneri, hwars nödwändighet till skadad Spanmäls anwändande blifwit i Betänkandet nog tydligen ädagalagd.
Att han må evigliga för Gudi sittandes blifva. Bevisa honom godhet och trohet, att de bevara honom; Så vill jag lofsjunga dino Namne evinnerliga, att jag må betala mina löften dageliga. En Psalm Davids, för Jeduthun, till att föresjunga. Min själ väntar allenast i stillhet efter Gud, den mig hjelper. Ty han är min tröst, min hjelp, mitt beskärm; att intet ondt skall omstörta mig, ehuru stort det ock är. Huru länge gån I så alle enom efter; att I mågen dräpa honom, såsom en lutande vägg, och en remnad mur? De tänka allenast, huru de måga förtrycka honom; vinnlägga sig om lögn, gifva god ord; men i hjertana banna de. Sela. Men min själ väntar allenast efter Gud; ty han är mitt hopp. Han är min tröst, min hjelp, och mitt beskärm, att jag icke faller. När Gudi är min salighet, min ära, mins starkhets klippa; mitt hopp är till Gud. Hoppens uppå honom alltid; I folk, utgjuter edor hjerta för honom. Gud är vårt hopp. Sela. Men menniskorna äro dock ju intet; de myndige fela ock. De väga mindre än intet, så månge som de äro. Förlåter eder icke uppå orätt och öfvervåld; håller eder icke till sådant, det intet värdt är. Faller eder rikedom till, så lägger icke hjertat deruppå. Gud hafver ett ord talat; det hafver jag ofta hört, att Gud allena mägtig är. Och du, Herre, äst nådelig; och lönar hvarjom och enom såsom han förtjenar. En Psalm Davids, då han var i Juda öken. Gud, du äst min Gud, bittida vakar jag upp till dig. Min själ törstar efter dig, mitt kött längtar efter dig, uti ett torrt och törstigt land, der intet vatten är. Der ser jag efter dig i dinom helgedom, att jag måtte skåda dina magt och äro. Ty din godhet är bättre än lif. Mine läppar prisa dig.
Det fans ingen utveckling i detta förhållande: det erhöll hela den olidliga monotonien i en visa, som man fortfarit att gnola hän för sig en tid lång, men ock den hypnotiska makt hos en sådan, medels hvilken den genom letargiska, viljelösa sinnen tränger sig in midt igenom tankarne så väl som sömnen, släckande de ena, underminerande den andra, återupprepande sig sjelf i allt hastigare febertempo, fyllande hela organismen och slutligen görande sig till ett med densamma. Det fans ingen utveckling hos Truls, så att han vore i stånd att iakttaga, hurusom han i dag kommit ett stycke närmare intill den unga flickan än han varit i går; han var i sitt förhållande till fröken Clara, sådant det gestaltat sig under de sista månaderna, närmast att förlikna vid en pjes, som man isolerat och sedan laddar med den ena elektriska strömmen efter den andra. Men när han efter en sådan aftonsamvaro med fröken Clara lemnade det Hjortska huset, var han liksom ännu icke kroppsligen helt löst från henne. Det svingade efter i hans nerver, han kände ännu hennes fingrar på sin hud, nervösa och heta, och hennes sugmun frestade alltjemt som en lasciv gåta inne i alla hans förnimmelser och alla hans tankar. Hennes fingrar och hennes mun, – ja, visserligen, till en början; men endast till en början. Ty temligen snart försvann allt, som var särskildt hennes, och något helt allmänt allenast blef kvar, en allmän irritation, en från det personliga upphofvet helt och hållet lösgjord vibration, äfven denna sambunden med erinringen om och trånaden efter kvinliga fingrar och en kvinlig mun, men icke längre i bilden af just hennes, utan i en förallmänligad bild. Och i en sådan sinnesförfattning hamnade han till sist regelbundet hos Hilda, hos hvilken sålunda den förnimmelseskala lopp ut, hvilken anslagits och påbörjats af fröken Clara. Fru Hjort och hennes dotter lefde icke indraget. Truls gick icke sällan bort, när ljus och lampor voro antända och man väntade gäster. Fröken Clara suckade då gerna och såg trött ut. Hon underkastade sig blott ogerna de sällskapliga fordringarna, men hon underkastade sig dem ofta.
Om befrielse från utlösande af vissa slags Handlingar vid HäradsRätterna. 2:0 Om Bouppteckningar och Arfskiften efter personer af Ridderskapet och Adeln 9 hvilka dels inom Städerna äga Burskap och Borgare-rätt, dels i egenskap af ContingentBorgare sig der nedsatt. 3:0 Om yrkadt afskaffande af Kongl. Förordningen den 27:de April 1810, om Utmätning, och förklaringen deröfver den 27:de Juli 1811. Ut supra. * r S. D. I anledning af gjorda anmärkningar återremitterades följande StatsUtskottets den 2ö:te Maj upplästa och den 29-‘de derpåföljande på bordet lagda Betänkande, i anledning af Friherre Anders Céderströms Dictamen, innehållande förslag till ett förbättradt sätt till Bevillningens utgörande. Ut supra. S. D. I anledning af gjorda anmärkningar, återremitterades följande StatsUtskottets, Den 3 Jttni. e. m. den 26:te Maj uppläst* och den 29:de derpå följande på bordet lagda, Betänkanden'; l.'Q Om Lösens erläggande till Kronofogdar»9 för påskrifter å UtmätningsResolutioner, 3:0 I anledning af ett till Utskottet remitterädt Memorial, angående Bevillningen för Dannemora Bergslags Jerntillverkning, 3:0 Angående Riksdagsmannen Olof Gudmunds, son Bagges Memorial, rörande Bytesverket. '4:0 Angående bemälte Riksdagsmans Memorial, om ersättning åt förra Mantalsskrifvaren Åkerström, samt förlängning af den i Kongl. Kungörelsen den 9:de Dccem. ber 1812 utstakade prescriptions-tid. Ut supra. Upplästes och lades på bordet Allmänna Besvärsoch OecanomieUtskottets Betänkande, af den 24:de
Det hade tillhört Nationens Representanter att genom kloka och stränga Författningar förekomma dessa vingleri r, men sedan de uragtlåtit det, måste de, Ridd. a. Ad, Prot, IV. B. II. Aid, 43, 44. 333 Den 2 4 Martil, /. in. äfven för att icke göra sig sjelfva dementi, genom lindriga medel söka att hjelpa så mänga at de->sa olycklige, sorn, utan att andra Medborgares tätt förnärmas, möjligen kan ske. Grefve Mörner, Adolph Göran: Efter sorn jag fattat de värde Ledamöters meningar , hvilka yttrat sig i d<*tta ämne, äro de samma så nära med hvarandra öfverensstämmande, att jag icke tror någon särdeles skiljagt ghet kan komma i håga. Herr Munck af Rosenschöld har yrkat, att ifrågavarande anstånd lör Banco DiscontVerk'ts Låntagare, borde räknas från den tid, då allmänna Finance-regleringen blifvit al Riksens Ständer fastställd.* Herr Cederskjöld åter har föreslagit att berörde anstånd måtte taga sin början ifrån Discont Verkets åt Låntagarne derom lemnade underrättelse j men innan Ridderskapets och Adelns samt de öfrige RiksStåndens Beslut i detta ämne varda fattade och BancoStyrel-sm meddeldte, åtgå troligen några veckor, hvarförinnan FrnanceRegleringen möjligen skulle kunna blifva af Riksens Ständer afgjord, och någon serdeles skillnad i tiden för beräkningen af detta anstånd således icke äga rum. jag hemställer d rföre , om icke, enär i hufvudsaken samma ändamål vinnes, Ridderskapet och Adeln skulle behaga gilla Utskottets Betänkande. Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att BörgareStåndet bifallit Utskottets första Betänkande samt att de öfrige Stånden , enligt den underrättelse Herr Grefven ochLandt - Den 24 Martil, f. m. 339 Marskalken erhållit , skola gillat Utskottets senare, nu ifrågavarande Betänkande.
In fidem. G. A. Silverstolpe. 1 Denna anteckning är signering av handlingen såsom bilaga till plemprotokollet. Beredningsprotokollet den 26 Juni 1815. Justeradt d: 27 Junii. A: G: Silverstolpe. Den 26 Iunii. Sammanträdde Beredningen, då alla Dess Ledamöter voro närvarande. Herr Borgmästaren Kjellander återlemnade til Beredningen den af honom til granskning emottagna utredningen af förhållandet med Ständernes beslut rörande Grundlagsfrågorna, samt förslag til nya redactioner af de § som derigenom befunnits böra förändras. Herr Borgmästaren förklarade sig hafva funnit denna utredning och dessa förslag til alla delar rigtiga, allenast anmärkte han, at den 93. §. Regeringsformen vore förbigången, hvari, efter den'ändring 41. §. R. f. undergått, det sista momentet numera tydligen borde uteslutas. Beredningen beslöt at den af Secreteraren författade utredningen, til Utskottets granskning in pleno skulle öfverlemnas, beledsagad af Beredningens utlåtande at den funnit densamma til alla delar rigtig, utom i afseende på nyssnämnde §., hvari beredningen tilstyrkte den af Herr Borgm. Kjellander föreslagne ändring. I afseende på Tryckfrihets lagen stadnade Beredningen i det beslut, at i anseende til den olikhet som befinnes imellan den 86 §. R. Formen, och den i Ingressen til Tryckfrihets förordningen införde citation af samma §., ville Beredningen hemställa til Utskottet, om man icke til Riksens Ständer skulle anmäla den förändring, at citationen i Tryckfrihets förordningen återfördes til full enlighet med § :s lydelse i Reg. Formen. I afseende på Redactionen i anledning af det tiva rättegangssättet i tryckfrihets mål, skulle denna i Utskottets betänkande föreslagne författningen om Iury oförändrad föreslås, men til vinnande af strängare sammanhang, det 8 :de momentet i förslaget flyttas emellan det 6 :te och 7 :de. Beredningen uptog derefter enligt remiss de förslag til ändringar i Tryckfrihets lagen, som vid sistl. Riksdag af Preste Ståndet gjordes. Desse förslag voro : 1. §.
En ännu vaksammare och otvifvelaktigt den närmasle, men i denna Preslerliga Styrelse minst förmodade och derföre förbisedda orsak till fattigpersonalens förökning, har man, ty värr, på icke så få ställen trott sig igenfinna i Inrättningens ringa vård om Fattighjonens religieusa och moraliska bildning. Icke sällan ankomma till Läns-Häklet Lösdrifvare och brottslingar, som, ehuru till mognare ålder komne och medförande betyg, att så väl deras föräldrar som de sjelfva varit föremål för sine församlingars fattigvård, hvarken kunna läsa i bok, eller någonsin begagnat Salighets-medlen. Lättja, lättsinnighet, utsväfningar, modlöshet eller öfverdåd, dryckenskap, förakt för Samhälls-lifvets och famillelifvets band och en, af sådan ytterlig råhet i seder vållad, i högsta grad vanvårdad barnuppfostran af föräldrar, som sjelfve om barnuppfostran sakna allt begrepp, blifva säkra mer och mer hotande följder af den lägre folk-classens andeliga mörker och bilda icke allenast en stor del af närvarande slag tet lill fattighjon eller fångar, utan föra äfven det kommande i sin tur lill Fattighuset eller Fängelserna. Att bota delta öfverhandtagande onda är för Fäderneslandet en angelägenhet af yttersta vigt, som ofvannämnde Committé lärer sorgfälligt begrunda. Man misstager sig emellertid icke, då man anser det ondas orsak vara af andelig natur, som alltså egentligen på andelig väg och icke blott med materiella medel kan grundligen botas; men någon ny väg till målet banas icke. Man måste återgå till den gamla, nemligen allmänna lefvernels föibättring genom christlig upplysning och framför allt en mera vårdad uppfostran, hvilken sednare borde af Presterskapet och communerne gemensamt för den lägre folkclassen underlättas och befrämjas. Hälsovården är väl och till allmän belåtenhet bestridd af Länets Irenne Provincial-Medici, en Lazaretts-Läkare, två Stads-Läkare , Sju i Länet bosatte Militär-Läkare och flere Barnmorskor. Åt delta ämne har Läns-Styrelsen trott sig böra egna en synnerlig uppmärksamhet.
I alla twistcmäl, deruti parterne öro ensamme rätte sakögare och hafwa tillstånd att sjelfwe utföra sin talan wid Domstolen, samt da saken är af den beskaffenhet, att icke tredje mans rätt derunder beror, kan det omlwistade skjutas under gode Mäns afgörande, äfwen da malek redan wore anhängig! gjordt wid Domstolen. Wilja derföre Parterne, för alt undgå den kosinaoch tidspillan Rättegång medförer, lemna twistemälet till gode Mans afstutande, ar sädant dem alldeles obetagit, och warder till »verkställighet af ett således fällt Utslag all laga handräckning meddelad af Konungens -5 §. Utsöknings»Balken, enär Parterne förklarar, det de nöjaS ät det yttrande gode Män gifwit. Och som det star i de twistandeö fria behag, att »välja kill sörlikningsmän hwilka de »vilja, sa kan ock en Hushållnings - Nämnd, antingen hel och hallen, eller wike Ledamöter derutur, sävare måls afdömande sig ataga när de derom anlitade warda. Härwid är nödigt, att de twistande, enär de öfwerlemna sin sak till afstmande af walde Män, afgi-we till dem en i wittnens närwaro undertecknad ffristelig förklaring, innehallande ej mindre hwad och huru stor myndighet de dem häruti uppdraga, samt hwilka annars wanliga Rättegångs-förmäner de Den 6 Julik. r S; de sig afsäga, än den friwilliga förbindelsen, att nöjas ät det stut, hwaruti Förlikningsmännen stadna, med hwad annat Parterne anse nödigt sig förbehålla. Emot Lagens redan stadgade föreskrifter, kan inför sadane gode Män intet »vittne höras pä Ed; men gifrva bada Parterne Eden efter, är sifwer»
I det Hedervärda Bonde-Ståndet kunde den större brist, som i denna del hittills sig yppat, på följaude sätt afhjelpas: l:o) Ståndet uppgör en ordning emellan domsagorna i hvilken ordning de skola skaffa Fullmägtige i deras ställe, som kunna blifva valde till Riksdagsmän. 2:o) De 3:ne domsagor, som veta sig vara i ordningen att fylla detta behof, välja utom sin Riksdagsman, genom särskildt val, hvarje domsaga en sådan man, som kan träda till befattningen i Riksgälds-Contoiret, enär 3:o) domhafvanden i det härad, som till Riksdagsman valt en Riksgälds-Contoirets Fullmägtige, derom 200 Riksdagen 1810. underrättar domhafvanderne i alla de 3:ne domsagor, som böra hafva Suppleanter i beredskap. Den bortgående bör ej få afresa, förrän dess efterträdare anländt. Den härvid uppkommande större resekostnaden synes böra af Statsmedlen bestridas. Örebro den 18 Augusti 1810. Henric Schartau. Riksdagsman för Lunds Stift. Till Prosten E. Forssén. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Högloft. Ständers Constitutions-Utskott den 4 September 1810. S. D. Föredrogs ett från Riksdagsfullmägtigen för Upsala Stift, Theologie Doctorn och Prosten Eric Forssén ingifvit Memorial, hvaruti yrkades förändring af 28 § Riksdags-Ordningen och den deri innefattade föreskrift för 3:ne Stånd, och deribland äfven för det Högvördiga PresteStåndet, att vid hvarje Riksdags början välja Electorer, hvilka sedan skola välja Ledamöter i Utskotten.
Af den i5 dennes: Angående Herr Munck af Rosenscbölds 294 Den 27 Maji. Memorial om beviljandet af en tillräckeiigen vidsträckt nederlagsfrihet för Stockholm, såsom correctiv emot den Finska handeln; deruti Utskotten tillkännagifva att de uti serskilt Betänkande af berörde dag öfver en inom BorgareStåndet väckt motion om vidtagande af medel till Finska Handelns inskränkning, äfven meddelat utlåtande öfver den i sammanhang dermed stående framställning som Herr Munck af Rosenschölds Memorial innefattar, samt deruti tillika uppgifvit de anstalter, Utskotten ansett kunna bidraga till vinnande af det med förenämnde motioner åsyftade ändamål, och hvilkas förökande med den af Herr Munck af Rosenschöld föreslagne ytterligare utväg, Utskotten så mycket mindre trott sig böra tillstyrka, som Utskotten icke kunde inse, att de menliga följderne af närvarande handelsförhållanden med Finland derigenom skulle kunna minskas eller upphäfvas. Från Allmänna Besvärsoch EconomieUtskottet: Af den i5 dennes: 1:0 I anledning af de hos Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande om allmänna Landsvägarnes rätande och förkortande; deruti Utskottet ti 11- kännagifvit, att sistnämnde Betänkande redan blifvit af de öfrige 3:ne RiksStånden bifallit. 2:0 1 anledning af gjorde anmärkningar bos Ridderskapet och Adelli vid Utskottets Den 27 Maji. 295 Betänkande, rörande yrkad jemkning i transport-skyldigheten af Tionde och AfradsSpannemålen; deruti Utskottet förklarat sig ej hafva funnit skäl att ändra den öfvertygelse, som i liufvudsaken grundat Utskottets Betänkande, hvilket af 3:ne Riks-Stånd redan blifvit bifallit. 3:o
Sedan de Herrar ledamöter, hvilka framställt de tre sist omförmälda meningarne, afstått från yrkande af proposition pä desamma, och diskussionen förklarats slutad, samt af Herr Grefven’ och Ordföranden gjord proposition derom, att framställning i ämnet måtte till Borgare-Ståndets Kansli-Direktion aflåtas, blifvit med öfvervägande ja besvarad, uppsattes och justerades sådan skrifvelse af innehåll, som bilagde concept utvisar; skolande denna skrifvelse ofördröjligen till bemälde Kansli-Direktion expedieras. Mot Herrar Revisorers beslut anmäldes reservationer af Herr Grefven och Ordföranden, Herr Friherre Nordenfalk, Herr Ryttmästaren Lagerhjelm samt. Herr Doktor Forssel, hvilka ansågo att framställning i ämnet bordt, pä grund af 4 i ofvan omförmälda Instruktion för Herrar Revisorer af den 17 April 1841, ske till Hans Excellens Herr Justitie-Stats-Ministern. Herr Kapten von Francken ville hafva anmäldt, att han vid fattandet af förevarande beslut icke närvarit. Ur protokollet C. G. Carlquist. — 68 — Transund af protokollet, hållet hos Herrar Revisorer af Banko-verket den 7 Oktober 1864. § Härefter npplästes 3:e afdelningens förslag till yttrande att i Revisions-berättelsen intagas. I !:a punkten hade föreslagits att, med anledning af sistlidet års församlade Herrar Revisorers anmärkning i 19 g af deras berättelse angående mäkulering af sedlar, i Revisions-berättelsen skulle intagas ett yttrande af följande lydelse: »Efter det den i 19 § af nästlidet års Revisions-berättelse förekommande anmärkning, att en stor del sedlar å 10, 5 och :
Vid denna punkt torde det i öfrigt tillåtas mig att yttra några af de skäl, på grund af hvilka jag anser, att icke ensamhetsfängelse bör i (lere grader användas, och med detsamma upptaga några anmärku:r, som under discussionen blifvit framställde, hvarigenom man velat bevisa, att, utan fara, ensamhetsfängelse skulle kunna för längre tid tillämpas. Hr Ekströmer har uppifvit, alt ensamhelsfängelse icke skulle verka menligt på fångarnes helsa, och i det fallet åberopat Svenska Läkare-Sällskapets yttrande i frågan, hvaremot Hr von Hartmansdorff bar till vederläggning härutaf åberopat en annan läkares D:r Balys yttrande derom, hvilket igenfinnes uti Hr Hagdahls nyss utgifna bok om Europeiska Fängelser. För att ytterligare belysa saken, torde det tillåtas mig att ur den nyssnämnda boken meddela den underrättelse, som igenfinnes pag. 178, af följande innehåll: ”1 anseende till det uppseende, som D:r Balys rapport gjorde, önskade jag naturligtvis att derur kunna göra några afskrifter, hvilket likvisst ej tilläts, oaktadt skriftlig ansökan derom gjordes, så väl af mig hos Directionen, som sedermera hos Home Office, af H. M:s då varande Charge' d’Affaires, med lika liten framgång. Directionen hänvisade till Lord Graham, och den adle Lorden åter till Directionen, emedan han 302 Den 28 April. ansåg de begärda papperen såsom dess egendom. Denna högst obetydliga sak kunde således icke genomdrifvas; men D:r Baly gjorde privatim icke någon hemlighet hvarken af dessa documenter eller af sina i ämnet upplysande omdömen, ett erkännande, som jag anser mig skyldig göra lill hyllning af en mer än vanligt förekommande beredvillighet.
Af 1827 års d:o, som inalles utgjort 278,047 R:dr a5 sk. 8 r., hvartill af förestående Cassa-behållning blifvit nnviste 32,367 R:dr i4 sk. 10 r. och att från StatsContoiret utbekommas 245,680 R:dr 10 sk. xo r 122,999: 10. 9:. Återbetaldte, öfverblefne medel af till hvarjehanda behof till Redogörare och andre personer lemnade förskotter . 522o. 1. r» Artil leri Depnr teinen tei. För lill 2:dra LifGrenadierRegementet försålde nya Gevär • . 12,773: a-/}. 2- Revenu af Mariebergs Egendom 1,285: 7. 4- Extra Uppbörd För till export försåldt Krut 38,757: 23. 6. för inrikes försåldt D:o 88,849: 3.11. för försåldt Svafvel 1,074: 17. 2. för borr Isålde Elfecter ifrån förråderne 21,693: 3g. 1. Redogörares och Verks fordringar hos Kronan . • • • • • , • • . • 68,169: 20* t. Credit: Balance från år 1826. Redogörares och Verks fordringar . 68,701: 41- 4- D:o D:o äldre D.o .. 9,126: 1. För till åtskilliga behof utanordnade medel .,•••••••• Lefvererade Auctionsmedel m. fl Collegii Artillerie Departements Cassabehållning, hvaribland 2j,o32 R:dr ig sk. 11 r. Debet innehåller, jemte ingående Balancen från förra året ellez' *•■**•• ■ •#••••• o87,01o. 10. 4* Uppbörd år 1828.
:&gt; " Meyerbeer Jenny och antydde redan i detta bref, L i n d icke tyckte om lifvet att Hon lofning med kapten Harris, som löstes hon äktenskap förklarade » D e n ondes tempel ». emellertid, sig som med Otto Denna och hon ännu flere år dramatisk sångerska. beslöt det. i denna tanke genom sin förteatern för ett förlofniug att på scenen, hon alltid tänkte på att lämna stärktes bekant förblef Slutligen för att träda i Goldschmidt och upp trädde sedan blott som konsertsångerska, tills hon till följd af nervsmärtor måste helt och hållet öfvergifva K nästan musiken. wPu-u-elerare ANDERSON 1 Svenska kvinnliga till Idun från &gt; Kvinnornas pristagare. Grefvinnan Rossi, den och vi frågade Meyerbeer, om det vore hans mening, Sista akten. vid beryktade Sonntag, var lika förvånad som jag, gen 1893 Jakobstur » ' ' Bref världsutställning *. Chicago d e n 2 8 okt. fl. Kr. P. S. Signe Ankarfelt. U r notisboken. Kvinnlig lönestatistik. l ' å studiifärd. * Kvinnoslöjd. F r ö k e n S. • SE •- t till lysningsoch hederspresenter. Billiffa p r i s e r. — Bref besvaras omgäende. ~Wtk IDUN 1893 För fosterlandets försvar. 11 A) s a m t fröken A. Se vidare annonsafdelningen. Teater och musik. Kungl. D u m a s d. y. K. Södra teatern. Litteratur. S. Logogryf. » Hon lämnade honom utan svar. Hon fattade med h a n d e n stöd mot en högkarm a d fåtölj. N ä s t. Idun PRENUMERATIONSPRIS PR Å R: IDUN KR. 5: - IDUNS MODETIDN. MED PLANSCHER OCH HANDARB. — &gt; 5: - IDDNS MODETID. UTAN PL. &gt; 3: - DEN REDAKTÖR UTGIFNINGSDAGAR: 8 NOVEMBER OCH UTGIFVARE: 1899.