Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men detta har icke skett, utan, ehuru merberörda författningar icke skola i alla afseenden gälla till efterrättelse förr än den 1 Januari 1863, så äro de redan i många stycken, genom särskilda författningar och Kongl, bref, ändrade, nemligen: Motioner i Borgare-Ståndet 1862. JW 276. 519 Stadgan om mått och vigt, genom l:o Kongl. Brefvet den 19 September 1856, angående upphörande af de särskildt meddelade föreskrifterna om kolmåtten inom Stora Kopparbergs bergslag; 2:o Kongl. Kungörelsen den 6 November 1857, angående upphörande af den särskilda medicinal-vigten; 3:o Kongl. Förordningen den 7 September 1858 om förfalskning, så ock om bedrägeri och annan oredlighet, genom hvilken Förordnings 7, 8, 19, 26 och 28 §§:r straffbestämmelserna i 2:dra mom. af 16 i; uti ifrågavarande Stadga, äfvensom 3:dje och 4:de mom. uti 26 § Justerare-instruktionen blifvit väsendtligen ändrade, utan att sådant, som är ganska betänkligt, åtminstone för menige man, är i nämnda förordning särskildt erinradt, samt 4:o Kongl. Kungörelsen den 29 November 1861, hvarigenom 13 § i Stadgan om mått och vigt fått en helt och hållet ny redaktion; och Instruktionen, genom l:o Kongl. Kungörelsen den 9 December 1856, angående förändrad lydelse af £§ 14, 15 och 17 i samma Instruktion; 2:o Kongl. Kungörelsen den 6 November 1857, angående upphörande af den särskilda medicinal-vigten; 3:o Kongl. Kungörelsen den 23 April 1858, angående ändring af §§ 9 och 19 uti den ifrågavarande Instruktionen; 4:o Kongl. Brefvet den 13 Maj 1859, med förändrade föreskrifter, i afseende på kröning af förvaringsoch transport-kärl för saltad fisk; 5:o Kongl.
Hvad angår herr Wahlgrens yrkande, att ett af de årliga understöden må tilldelas manufakturi-arbetare i Eskilstuna fristad, så, enär, i enlighet med hvad ofvan hemstäldt blifvit, fabriksoch handtverksarbetare derstädes äro oförhindrade att, lika med arbetare å andra fabriker och verkstäder i riket, sig till reseunderstöds erhållande anmäla, och alltså, efter sig företeende omständigheter, kunna af den sökta förmånen komma i åtnjutande, samt då någon anledning till ovilkorlig företrädesrätt dervid för fristadens manufakturister icke förekommit, anser Utskottet sig sakna skäl alt å herr Wahlgrens berörda vrkandc tillstyrka serskildt afseende. Stockholm den 20 April 1848. N:o 77. Ank. lill Etp. Ulsk. d. 22 Apr., kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion, angående förändring i sättet och vilkoren för varors och andra effekters försäljning u auktion inom hufvudstaden. Till Allm. Besvärsoch Ekonomi-utskottets handläggning har från Höglofl. Ridderskapet och Adeln blifvit remitterad en af herr /fjerta, Lars, väckt motion, deruti omförmäles, hurusom i flera andra länder, mera än hos oss, begagnas den för handel och rörelse serdeles underlättande method att försälja varor och egendom å auktion till den högstbjudande, hvilket försäljningssätt i motionärens tanka otvifvelaktigt skulle, åtminstone uti hufvudstaden, komma mera i bruk, än hitintills, om det icke vore förenadt med de kostnader, hvilka äro en följd deraf, att försäljningen skall ske genom stadens auktionskammare. Sålunda erlägges, i afgift till staden, för de så kallade hus-auktionerna och de egentliga stads-auktionerna 3 procent af varornas värde, antingen de äterropas eller icke, hvartill komma diverse algifter, dem bruket infört, ehuru de cj omnämnas i reglementet.
Jxerntnanens behof kan erfordras, af hvilken jemväl en med skogens framtida bestånd förenlig afi salu af derifrån erhållande Skogsprodukter ar genom iocala omständigheter så försvårad, att den ej med fördel kan^ verkställas, och hvarest i öfrigt'hemmanens Aker-, och Ängsmark år ringa, det för hemmans åboerna, till erhållande af ett större utsäde samt för att förbättra betesmarken, i ändamål att derigenom utvidga Boskaps-skötseln, kan vara nödigt, att använda en siel af Skogstrakt terna till svedjandet, blifver det dock alltid oundgängligt att svedjandet verkställes med noggrann sparsamhet och på en sådan jordmån, hvarå ett förmånligt bete för kreaturen och återväxt af skogen efter svedjandet kan erhållas, och få ställen lära finnas, der svedjande å Sandmo samt bergaktig och stenbunden mark, som för Skogsväxten ansetts hinderligt, samt för det Allmänna skadeligt och derföre är vordet i 53 §. af Kongl. Skogs Ordningen den 1 Augusti 1805 förbudet, kan på sätt nämnde §. medgifver, tillåtas. Enär nu erfarenheten nogsamt derom vittnar, att en vederbörlig klokhet och hushållning vid svedjande, i afseende så vät å viddén af de skogstrakter, som dertill intagås, sorn den jordmån, hvarå svedjandet anställes, icke i allmänhet är att hos hvarje hemmansåbo påräkna, synes det äfventyrlig,att innan några mera lämpeliga och säkra sätt för tillsyn och vården derom, att Jr vad i 14 och 15 Cäpitlen af Byggnlnga-Balken samt Högsthgröfde Författning uti ifrågavarande änv> Den ]9 Junk C 97 ämne föreskrifva, varder iakttaget, Iean meddelst organiserande af Allmänna Hushållnings-Comitéer elier andra utvägar påfinnas', borttaga den Controll, å verkställigheten af omförmälte stadganden, sorn uti desamma är förordnad samt alt såmedelst lemna hemmanens innehafvare en oinskränkt frihet, a!t efier eget behag och omdöme begagna deras Skogsutmai!" för svedjande.
B:co, och andre, till belopp jemt motsvarande Bankens grundfond, med rättighet för Banken att begagna sin grundfond till hypothek, men att detta större creditiv dock ej skulle sökas genasl till liela beloppet, ulan endast Banco-Styrelsen auloriseras alt afhandla om creditiv till högre belopp än det nu föreslagna, så vida Styrelsen funne det behöfligt; af någre Ledamöter, alt creditivet ej borde betingas af ett enda Ban» quierseller llandels-hus, eller i ett enda myntslag, utan på flere ställen och i flera utländska myntsorter; af en Ledamot, alt creditivet borde kunna begagnas äfven för alt, i form af Bankens egne vexlar, lemnäs sådane personer, hvilka, efter serskild öfverenskommelse, deponerade Svenske Bancosedlar eller silfver i Banken, för alt deremot få utrikes lyfta motsvarande belopp silfver på den plats, der Banken förskaffat sig creditiv; 44 Banco-Utskottets Utlåtande N.-o iG. af en Ledamot, att creditivet borde begagnas jemväl för att, vid inträffande serskilde casus, möta vexelcursens oskäliga stegrande och åt Banco-Styrelsen uppdragas, att använda detsamma till cursens hållande jemn i möjligaste måtto, eller emellan ett visst bestämdt maximum och ett utsatt minimum, samt af en annan Ledamot, alt, som han förutsåge, alt svårighet torde uppstå för creditivets erhållande, om ej Regeringen lemnade dess garantie, borde anhållan hos Kongl. Majit ske om en sådan garantie, och creditivet vara beredt före siifverutvexlingens början; hvarjemte en Ledamot vid Gite punkten erinrat, att föreskriften, ”det Banken borde begagna första inträffande förmonliga curs, för att betacka ilen del af creditivet Banken å utrikes ort begagnat,” vore mer calhegorisk än som behöfdes, och således en större latitud i detta afseende borde Banco-Styrelsen lemnäs, emedan Banken skulle motarbeta sig sjelf och förlora, i stället för att vinna på operationen, om Styrelsen skulle begagna första tillfälle att concurrera om vexlar.
Bland föregående besökare af Tschuktsch-halfön må här, utom Bering, Cook m. fl. sjöfarande, som besökt kusttschuktschernes tältplatser, nämnas: Kosacken Peter Iliin Sin Popow sändes 1711 med två tolkar att utforska tschuktschernas land och har lemnat några intressanta meddelanden om sina iakttagelser derstädes (Müller, Sammlung russischer Geschichten, III s. 56).20 Billings med sina följeslagare Sauer, Sarytschew m. fl. besökte Tschuktsch-landet år 1791. Bland annat gjorde han, i sällskap med dr Merk, två tolkar och 8 man, en resa från Metschigme-bay öfver det inre af tschuktschernas land till Jakutsk. Beklagligen är den berättelse, vi hafva om denna märkliga resa, ytterst ofullständig.21 Ferdinand von Wrangel var under sin berömda sibiriska resa mycket i beröring med tschuktscherna och reste bland annat om vintern 1823 i hundslädar längs ishafskusten från Kolyma till Koljutschin-ön (Wrangels Reise, II s. 176– 231). En mängd notiser om tschuktscherna finner man dessutom på andra ställen i samma arbete (I s. 267–293; II s. 156, 158 o.s.v.). Friedrich von Lütke kom under sin verldsomsegling 1826–29 i beröring med folket på Tschuktsch-halfön, hvilket han närmare beskrifvit i Ermans Archiv (III s. Härvid bör anmärkas att, medan befolkningen på nordkusten utgöres af verkliga tschuktscher, består kustbefolkningen i den trakt Lütke besökte, sträckan mellan Anadyr och Kap Deschnew, af en från tschuktscherna skild folkstam, Namollo, närbeslägtad med eskimåerna på amerikanska sidan af Beringhafvet.
Vid sådant förhållande kan jag naturligtvis ej vidare bestrida den härom gjorda upgiften; men för att i min ordning rättfärdiga min anmärkn., ber jag att få erinra de af eder, mine Hrr, som ega tillfälle att följa den engelska pressens åtgöranden derom, att i alla de fall, då enskildte personer väcka talan emot tidningar, inställa sig boktryckarne såsom svarande-parter. Denna omständighet har gifvit mig anledn. att antaga, att någon borgen för en tidning icke i England ställes, aldra helst som jag, under hela den tid jag sjelf redigerat en tid - 64 Den 10 Oktober. ning, oell varit i beröring med tidningsverlden, aldrig liört omtalas att något slikt borgens-svstem vore i England gällande; men väl ganska ofta bort framhållas den motsats, som i detta fall egde rum emellan Frankrikes och Englands lagstiftning. I förbigående vill jag göra den erinran emot Hr Carlesons yttrande, att, om jag icke bedrager mig, borgens-systemet i Frankrike verkligen upphäfdes efter 1830 års revolution och icke återinfördes förr än omkring år 1835 under Hr Thiers ministére. Sedan jag afgaf mitt förra yttrande, har min upmärksamhet blifvit riktad derpå, att det förslag till gemensam tanke jag afgifvit, skulle, om det antoges, hafva till påföljd, att jemväl 8:de mom. af 1 § i TryckfrihetsFörordn:» måste undergå förändring, samt att, vid sådant förhållande, mitt förslag möjligtvis vore stridande emot den i Grundlagen föreskrifna ordning för behandling af grundlagsändringsförslag. Om det amendement, jag föreslagit, verkligen ej är med Grundlagen förenligt, måste jag naturligtvis derifrån afstå; men jag tager mig friheten att förut hos lii' Gr. o. Landtm, vördsamt anhålla att han behagade tillkännagifva sin mening härom.
Beslutar denna Nämnd efter omröstning, i den ordning, som i Riksdags-Ordningen sägs, att någon eller någre af Högsta Domstolens ledamöter skola anses vara ifrån Riksdagens förtroende uteslutne, blifve han eller de derefter af Konungen, hos hvilken Riksdagen skall härom göra anmälan, ifrån embetet halfva belopp. 40 Konstitutions-Utskotlets Memorial M 2. § 104. Ej må Riksdagen ingå förefalla. § 105. Lagtima Riksdags Konstitutions-Utskott ege — fordras. § 106. Finner Utskottet emot sådan öfverträdelse, eller den vållat och upplysning eller att den föredragande utaf Konungen och Riksdagen fastställd varder. § 107. Skulle tillkännagifva för Riksdagen, hvilken, om den finner Rikets väl det kräfva, kan hos Konungen skriftligen anmäla sin önskan, att blif vit gjord. Frågor i Riksdagens Kamrar väckas och af andra Riksdagens Utskott än Konstitutions-Utskottet hos Kamrarna andragas, roen icke af Riksdagen afgöras hördt. Under Riksdagens öfverläggningar någon Riksdagens pröfning underställas. Allt, hvad Riksdagen efter granskning godkänt eller lemnat oanmärkt, bör anses hafva vunnit decharge i afseende på det granskade, och ingen ny, till ansvarighet förbindande, granskning af ny Riksdag i samma mål vara tillåten; dock bör, oaktadt den af Riksdagens Utskott eller Revisorer förrättade generela öfversigt af statsmedlens utdelning, det åligga vederbörande embelsmän att verkställa den speciel revision, som dem i kraft af deras embetsbefattning tillkommer. § 108. Lagtima Riksdag skall hvart tredje år, på sätt i Riksdags-Ordningen sägs, förordna sex för kunskaper och lärdom kända män att jemte Justitie-Ombudsmannen, som bland dem förer ordet, utöfva vård öfver tryckfriheten. Desse komitterade, af ligge det å komiterade. § 109.
Postporto blifver alldeles enahanda , antingen det utgår från posteassan eller ministercassan, men kostnaden för staten blifver olika uti det nu ifrågavar. fallet; ty den blifver större, om ministercassan betaiar courirer, än om posteassan betalar extraposter, och således, då man ej öftygat mig, att det finnes en lag, som förbinder utrikes Statsministern att låta staten vidkännas en större kostnad, än som behöfves, kan jag ej medgifva någon contradiction emellan min princip och min tillämpning. Frih. Palmstjerna: Ehuru jag anser, att det föga interesserar R. o. Ad. alt känna orsaken, hvarföre en ledamot af StatsUtsk., som icke reserverat sig emot Utskls betänk., likväl talat deremot, ber jag dock att i anseende Den 17 J u 1 i f. m. 3"9 till den vändning, discussionen tagit, få förklara, att jag reserverat mig mot sådana beslut, som jag ansett vara oriktiga, när de varit af vigt; men då de varit af ringa vigt, har jag ej ansett sådant nödigt, ehuru jag derigenom icke afsagt mig rättigheten alt inom Ståndet yttra mig emot betänk. ; ty inom R. o. Ad. är jag representant och icke utskrs] eda mot. För öfrigt tror jag mig vid detta tillfälle böra erinra om skillnaden emellan estafette och courir, hvilka måhända skulle kunna förblandas. Estafette är utrikes just detsamma som extrapost inom landet. Han är icke en person, som afskickas ända fram till brefvets destinationsort, utan är cn i vanlig ordning afgående extrapost. Förblandning ägde rum under öfverläggningen inom SlatsUtsk., och måhända har en sådan förblandning äfven här skett. H. Ex. Jlr Gr. af Wetterstedt: Jag vill visserligen ej förlänga denna öfverläggning; men jag liar trott mig böra besvara något, som undföll en värd talare, Gr. Cronhjelm, nemi. den djupa beräkning, han trott ligga lill grund för ifrågavar, estafetters afsändande.
Med Kongl. Maj:ts Nådiga bifall, håfve Vi, emot efterapning, förfalskning och utprångling af de Assignationer på Banquen, hvilka afWe - io6 strå och Södra Låne-Contoiren komina att ut gifvas, stadgat det ansvar, att den, som efterapar eller förfalskar dylik på Banquen utgifven Assignation, eller till efterapning eller förfalskning råder eller hjelper, eller ock beträdes med utprångling af sådan Assignation, den han vet falsk vara, bör straffas lika med hvad för efterapning, förfalskning och utprångling af Bancooch Riksgälds-Sedlar stadgadt är; äfvensom Vi beslutit, att den, som upptäcker efterapare, förfalskare eller utprånglare af Assignation, utgifven på Banquen af Dess Vestra eller Södra Låne-Contoir, eller i iner eller mindre tnån binder den angifne till gerningen, må'njuta belöning efter de grunder, hvilka, angående dylik upptäckt, i afseende på Bancooch Riksgälds^ Sedlar, genom Kongl. Kungörelsen den 8 Julii 18x8, utstakade ära. §. 34. Det så kallade mindre Creditivet har blifvit anvisadt att utgå från Riksgälds-Contoiretj och håfve Vi, med Kongl. Majrls Nådiga samtycke, i afseende på utbetalningen deraf, stadgat för Fullmägtigé i Vårt Riksgälds-Contoir, enahanda Ansvarighets-Lag, som 2 §. 1 Morn. af Ansvarighets-Lagen för Fullmägtigé i Banquen innehåller, att vara gällande, så länge utbetalningen af detta Creditiv är uppå RiksgäldsContoiret anvisad. $. 35. Efter det Riksens Ständer, under den 21 Junii 1818, antagit, såsom gällande Lag, ett af 107 Kongl. Maj:t, uti Nådig Proposition, den 21 förutgängne Maji, afgifvet Förslag till en för Sverige och Norrige gemensam
N:o 32, i anledn. af återreniiss af Utsk:s utlåt. N:o 12, blef detta mern. lagdt till handlingarne. Föredrogos och biföllos BankoUtsk:s d. 4 dennes e. m., på bordet lagda utlåt:n N:o 33, i anledn. af mjölnaren Isak Forssells ansökning om eftergift af straffränta samt rättegångskostnads ersättning till bankodiskontverket; samt N:o 34, i anledn. af commercerädet B. H. Santessons ansökning om eftergift af öfverräntan af åtskilliga diskontlån. Hr Lefrén, Joli. Pehr, anförde skriftligen: Sedan H. R. o. Ad. d. 4 dennes återremitterat BankoUtskrs mern. N:o 24 rör:de mvnlenlietens benämning och indelning, samt kopparmyntningen m. m., anhåller jag vördsamt att, till mitt samma dag afgifna yttrande i frågan, fä göra följande tillägg, samt att detsamma äfven måtte få medfölja återremissen. Som jag ansåg den af Utsk. tillstyrkta tiodelningens införande i myntet vara den ojemförligt vigtigaste punkten i förslaget, så underlät jag med afsigt alt göra några anmärkmr vid Ulsk:s förslag i öfrigt, samt tillstyrkte detsammas antagande oförändradt. Men sedan förslaget blifvit återremitteradt af samtliga RiksSt:n, tager jag mig friheten nu göra nedanstående anmärkmr vid det samma, med vördsam anhållan, att Utsk. läcktes å dem fästa någon uppmärksamhet. l:o Myntets enhet kan icke utan olägenhet helt naket kallas riksdaler, emedan förblandning kommer att äga rum mellan de 3:ne olika riksdalrar, som nu finnas. Att begagna riksdaler kurant går ej heller an, emedan tilläggsordet kurant antyder ett sämre myntslag, än landets hufvudmynt, hvilket strider emot sanna förhållandet, och således nödvändigt mäste undvikas. Jag föreslår derföre, lika med Utsk., att myntenheten må blifva j r:dr silfver, men alt den må kallas: riks-mark.
Att der Kommunal-fullmäktige komma att antagas, deras öfverläggningar ej kunna annat än vinna i sakkännedom och deras beslut i praktisk tillämplighet, derigenom alt bland de Fullmäktige äfven alltid ledamöterna i kommunens verkställande myndighet eller Kommunal-nämnden skulle vara sjelfskrifna, torde få anses gifvet, likasom den bestämmelsen, att Nämndens ledamöter icke fä utgöra mer än en fjerdedel af hela antalet fullmäktige, synes lemna tillräcklig trygghet emot någon Nämndens obehöriga öfvervigt i omröstningarne, hvadan Rikets Ständer i allo gilla livad de Komtnillerade i detta afseende föreslagit. Kommunal-nämnden, som motsvarar den nuvarande Sockne-nämnden, är för öfrigt af de Kommilterade ämnad att intaga en synnerligen framstående plats i kommunal-förvaltningen. Utom skyldigheten att ombesörja verkställigheten af Kommunalstämmans eller Fullmäktiges beslut och det antingen omedelbart eller genom tillsyn öfver de särskilda verkställare, som för särskilda ändamål kunna vara tillsatta, åligger denna Nämnd uppsigten öfver förvaltningen af kommunens gemensamma egendom, hela bestyret med uppgörande al hvarje års utgiftsoch inkomst-förslag samt debitering och uppbörd af kommunal-utskylderna, handhafvandet och tillämpningen af kommunens särskilda ordningsstadgar o. s. v. Då Nämnden dessutom fått sig tillerkänd rättighet att, när den så aktar nödigt, äska Kommunal-stämmans sammankallande för att der till pröfning och beslut framlägga de förslag, som inom Nämnden blifvit väckta, synes den ock böra blifva, såsom Kommitterade yttrat, det drifvande hjulet inom kommunen och det ständiga centrum för dess sjelfverksamhet. En sådan myndighet måste kunna uppträda med enhet och kraft: den får derföre icke vara mångfaldig; och de Kommitlerades förslag, att den må bestå af ända till l l personer, hvarigenom ock högsta beloppet af Fullmäktiges antal angifves, synes i sjelfva verket vara det högsta, som i detta afseende kan tillstädjas. Beträffande tillsättandet af ledamöter i Socknenämnden innehåller 1843 års Förordning, att socknen för detta ändamål skall indelas i vissa rotar eller distrikter samt från hvardera af dem utses en ledamot, som tillika bör vara ordningsman i sin rote.
Då, jemlikt Eders Kongl. Maj:ts den 19:de sistlidne November hit ankomne nådiga remiss af den 18 förutgångne Oktober, å ett utdrag af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse, angående verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning år 1859, det åligger Förvaltningen af sjöärendena att, efter vederbörandes hörande, öfver de i samma utdrag förekommande anmärkningar till Edors Kongl. Maj:t afgifva underdånigt utlåtande, får Förvaltningen, som i anledning häraf infordrat t. f. Befälhafvande Amiralens vid Carlskrona samt Befälhafvarens vid härvarande station af Flottan underdåniga yttranden, nu, efter det desse hit inkommit, med deras öfverlemnande underdånigst anföra följande: TII. NYSTRÖM. Stockholm den 7 Januari 1862. Hvad först angår de i 2:dra och 3:dje §§ af ofvanberörde berättelse gjorda fräntställningar, rörande dels uppläggande af särskildt konto för hvarje fartyg af större cert, och dels de nu skiljda anslagens för Flottans nybyggnad och underhåll sammanförande under en titel, såsom tillförene ägt rum, får Förvaltningen underdånigst åberopa hvad i dessa afseenden utaf Förvaltningen yttrats i dess underdåniga utlåtande af den 27 December 1860 öfver samma års Revisorers berättelse angående granskning af 1858 års räkenskaper. Vidkommande dernäst framställningen uti nu ifrågavarande revisionsberättelses 4 §, angående materialförrådens vid Flottans Carlskrona station inventering hvart nionde eller tionde år, så och enär. efter hvad Revisorerne äfven tillkännagifvit, deras åsigt härutinnan är med Förvaltningens öfverensstämmande, torde tiågoF vidare yttrande i denna fråga icke vara af behofvet påkalladt.
Utskottet, att, innan sin, först i Stockholm skeende, upplösning, samla och färdige till tryckning ilrän sig lemna alla de ifrän Riks-Ständeus samt Utskottens Cancellier till ExpeditionsUtskottet inkomne ProtocollS-Utdrag, Betänkanden och Handlingar. I sammanhang härmed får Stats..Utskott tet, uppä äterremisi ifrän det Hederwärda Bonde-Ständet, tillkännagifwa, att Stats-Utskottet nu sä mycket mindre kan gifwa anledning till tryckning pä Stats. Werkets bekostnad af det Hederwärda StändetS Protocoll wid denna och nästförftutne Riksdag, som de öfrige Irenne Respective Rcks-Ständen bifallit Stats.Utskottets tanka, att Stats. Werkets biträde till denna tryckning icke kan medgifwaS. - Hwit - Den ig October22g Hwilket dock de Respective Riks-Ständen Vördsammeligen hemställes. Orebro den ig October i8ro. PK Uö°lo6. Kl-i(Isrsk3pctz ock UoxvörölAS kretts - Sila. ^.läelnr I.s6smölers vZAnrr äers UeäL-nZter 0. hamilton. Ib. Wsiämso. ?s VrNokNge Lc>rA2re-8tän<I-ls , NeäsrvLrör 8sn<is-8t1a 1. eäLH>Zksrs vZgnLr <tsks Usäsmäters vsgnsr Cbr. ttovsa. ?sbr kekrsson. U. A. I-urwiu». kos 8smtel. Mlcs-8rKni!en Äsn r; Octok. Wördsamt Memorial. ^8tats. Utskottet har förehaft följande Promemoria.
Idkare af olika handtverk, hafva LagUtskotttts Betänkandets, l5g Utskotten synbarligen haft för ändamål att förekomma återupplifvandet af SkråÄmbetena: Och i Utskottens plan kan det således icke ligga, att med sitt förord understödja ett, af flere Ledamöter inom Vällofl. UorgareStåndet gjordt Förslag, alt till Uedarn >ter i Societeternes f rdelningar företrädesvis mätte utses Idkare af lika, eller med hvarandra närslågtade yrken, Deremot tro Utskotten sig böra med uppmärksamhet omfatta den, af en Ledamot inom samma Stånd gjorde, anmärkning, att det vöre lämpligare till efterföljd vid val af HandtverksSocieteternes Ledamöter' stadga den föreskrift, som iakttages vid val af Stadens äldste, eller att låta omröstningen ske per Capita, ån att begagna det valsätt, sorn, vid utseende df Städer, nes Ämbetsoch Tjenstemän, följes och eger skattsystemet till grund, samt att årlig lottning emellan Ledamöterne i Societeterne, till bestämmande af dem, Som derifrån borde utgå, skulle alltför gerna kunna undvaras, och resultatet med mindre orngåeg ändock vinnas, om lottning endast egde rum emellan dem, som första gången inträda i Societeterne, till afgörande af det* ordning, i hvilken hvardera -Å dem borde »föåda, och utgåendet ur Societeterne sedermera bestämdes efter den tour, i hvilken hvar och en inkommit. Med anledning häraf föreslå Utskotten , flit de tvenne sista perioderne i uttaMom. 140 LagUtskotttts af denna §. må erhålla följande förändtade Eedaction: - v? Lika som vid val af Stadens Äldste_» förrättas omröstningen per Capita sa vidt ej Borger skåpet om annat förhållande enhälligt åsämjes. Sif Societeten utgår årligen en tredjedel på det sätt ^ att de som första gängen inträda deruti sig emellan lotta om ordningen får af gaen det hvarefter härvid följes den tour, i hvilken hvar och en inkommit.