Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Borgare-Ståndet nu förklarat att ber malte Stånd icke funnit skäl att instämma uti de tillägg, hvilka Prest-Ståndet och Hederv. Bonde-Ståndet fogat vid deras bifall till Stats Utskottets Betänkande rörande tillökning uti de Kongl, och Furstliga Hofvens Stats Summor, beslöt PrestStåndet för sin del att, med frångående af ofvau berörde - Den go Julh berörde tillägg , förblifva vid dess i allt Öfrigt lemnade bifall till Utskottets nämnda utlåtande. Ut supra» Ex Protocollo J. 17. Almqvisti e S. D. Återremitterades t Till Stats• och Banco-Vt skotten: dessa Utskotts gemensam ma och Banco Utskottets säl skil ta Utlåtande, om Götha Canal ; samt Till Allm. Btsvärsoch Oecon. Vtskottet; dess Betänkande rörande sökt jemnkning i Extra Röteringsskyldigheten. Ut supra. Ex Protocollo J. V. Almqvist. S. "D. Tnstämde Presf-Sfåndet uti den inom Höglofl. Bidderskapet och Adeln samt Vällofl» Borgare-Ståndet besiutade Berniss till StatsUtskottet om anslående af arfvode föf Stats-f ommissarien Widegren , i och for dess Stats-Utskottet lemnade biträde. Ut supra. Ex Protocollo J. V. Almqvist. S. I). Föredrogs å nyo och bifölls Stats-Utskottets Utlåtande angående ytterligare aflöning för Riks-Siåndens Canzlier. Ut supra.
Det var derför han, som först ledde Lovisas uppmärksamhet åt inhemska vittra och lärda förtjenster. Det var således ock han, som i hennes hof införde Dalin, och föreslog honom till Prins Gustafs Lärare. Både ästhetiska och politiska sympathier hade förenat den berömde Litteratören med den berömde Statsmannen: Dalin var för mycket poet, att icke vara Hatt; Tessin åter var bredvid Gyllenborg Hattarnes andre, och efter Gyllenborg, i flera år, deras förste hufvudman. Deras mening var, att Svenskarne skulle i vitter odling bli Fransmännens jemnlikar, men öfvermän i en folkskarakter, der den carolinska hjelteandan sammanbodde med forn-romersk frisinnighet; deras namn var derföre lånadt från den sinnebild, som i Rom hade varit Frihetens. Att deras motståndares politiska system var en ”nattmössans” vishet, och lämplig endast för – Mössor: hvad kunde för den unge Skalden vara klarare? Enligt de Dagboks-Anteckningar, hvilka för efterverlden äro de läsvärdaste af Tessins skrifter, hyste dock Drottningen, i början, en stor vedervilja mot Dalins person. Tessin måste gifva sitt ”hedersord, att aldrig lemna honom allena med Prinsen”; och säger sig användt ”en lång tid” allt sitt bemödande, att ”skaffa honom Deras Majestäters nåd och bättre förtroende”. Men ändtligen, heter det vidare, ”fann han sjelf en ginare väg, ledsagad af sitt poetiska geni”31. Skall man tro dessa Anteckningar till punkt och pricka, så har clienten förstått, och ej försmått, att ytterligare ”gina” vägen medelst mindre goda sätt; hvaribland främst, otacksamhet mot den förste beskyddaren och affall från deras gemensamt bekända frihets-grundsatser. Denna beskyllning står i sammanhang med det omsider inträffade vänskapsbrott, som emellan Tessin och den till Konunga-familj förvandlade Thronföljare-familjen omöjligt kunde uteblifva.
Riksdags - Fullmägtige Lars Ifarsson frän Calmare - Län och Jon Jonsson från Blekinge hafva inlemnat ett skrifteligt anförande, innehållande förklaradt missnöje öfver Utskottets Utlåtande rörande Ekarnes disposition , Allmänningarnas delning och svednings anställande, samt åtskilliga uppgifna grunder för nyttan af en fri v disposition häraf. Riksdagsmannen Jon Jonsson från Blekinge liar ingifvit ett skrifteligt yttrande, deruti han . yttrar, att den föreslagna Comitée till SkogsOrd ningens öfverseende vore öfverflödig, samt Landthushåll Sällskåperna dertill mest lämpliga; och yrkar, alt ung i sammanhang med gammal skog bör få exporteras; att Jägeri - Betjeningen må afskaffas och Allmänningarne öfverlemnas till Jordägarnes disposition; att Ekar af mindre dimensioner, som väl för ICronans behof kunna nyttjas, men som likväl äro af den beskaffenhet, att de kunna umbäras f må till ägarens fria begagnande - Den 2 o Juli. gagnande utstämplas; att tjenlige hemman matte för Kongl. Maj-.ts och Kronans räkning upphand» las, samt till Eke-planteringar anslås; samt slutligen , att det för Blekinge särskildt utfärdade INådiga stadgande örn Svedning måtte förblifva prubbadt. El t i hvilken sistnämnde omständighet Eullrnägtige från Vester-Norrlands och Jemtlands Ean instämt , i afseende på de for dessa Eän Utfärdade Författningar. Biksdagsmannen Pehr Pehrsson från, Blekinge har ansett den foreslagne Comitéen lämpligast kunna öfverse närvarande Skogs-Författningar, och yrkat, att hvad i berörde måtto blifvit beslutadt måtte med snaraste sättas t verkställighet. Riksdags-Fuilmägtigen Anders Sandstenfrån. Jönköpings Län anser den nu gällande SkogsOrdningen lämpligast för nämde Eän, och yrkar ätt densamma måtte för denna ort bibehållas, deruti öfrige Fullmägtige för Jönköpings Län Instämt.
På grund af hvad jag nu haft äran anföra, anhåller jag att efter ordet ”derest” i Ulsk:ls hemställan måtte införas orden ”såsom torde böra antagas”, samt alt, med detta lilla tillägg, den förevarande punkten måtte af R. o. Ad. bifallas. Hr von Troil, Sam. Gust.: Frih. Cederström har reserverat sig endast mot de ordalag, som af StatsUtsk. blifvit uti ifrågavar:de hemställan begagnade, men icke mot innehållet af denna underd. hemställan. Jag, för min del, har deremot icke Den 2 Augusti. 11 kunnat instämma i StatsUtsk:s åsigt i hufvudsaken. Jag tror nemi. att för såvidt det är af vigt, att Direktören Hoffman Bang årligen inspekterar de schäferier, som så väl af Kronan som af enskilde egas, är det också icke skäl att aflåta en underd. skrifvelse i den syftning, som Dtsk. föreslagit. Utsk. föreslår att resekostnaden, som förut utgått af den gamla s. k. Ulldiskont-fonden, hädanefter skulle utgå af enskilde schäferi-egare. Jag betviflar, huruvida många schäferi-egare under sådana förhållanden, skulle vara villige alt anmoda bemälde Direktör om dylika besök. Anser man således, att det är vigtigt för ullkulturens befrämjande inom vårt land att dessa resor fortfarande ega rum, så måste också resorna af Staten bekostas. Granskar man dessutom förhållanderna närmare, så finner man, att en icke särdeles väsentlig minskning skulle åstadkommas i resekostnaderne, derigenom att enskilde skulle betala Hr Hdffman Bang. Ty han är i alla fall förpligtad att årligen besöka Kronans stamscbäferier, och dessa resor kunna af ingen annan än Kronan betalas. Under sådana omständigheter tror jag icke, att den årliga resekostnaden, hvilken bär är upgifven lill 800 å 900 R:dr b:ko, komme, i händelse Ulsk:s förslag antages, att med mer än på sin böjd hälften förminskas.
Man försättes tillbaka till det gamla R o m o c h får göra bekantskap med både den patriciska världens glans o c h prakt o c h det fattiga judekvarterets nöd o c h lidanden. Samma konflikter, som skola möta oss i den lilla polska j u d e - staden adertonhundra år senare, tränga sig äfven här på de stackars villande barnen af Israels hus. Dels på grund af utvecklingens gång, dels på grund af de skildrade personligheternas individuella ställning till dessa konflikter, måste d o c k deras lösning utfalla olika. Mirtala lyder sitt samvetes och sitt hjärtas högsta bud, då hon vänder det kejserliga R o m ryggen m e d r o p e t: » J a g stannar hos dig, mitt olyckliga f o l k! » F ö r Meir E z o f o w i c z blir det ett lifsvillkor o c h en bjudande plikt att vandra ut i världen, för att sedan kunna tillföra de sina något af dess vishet o c h kunskap. D å jag nu kommer att dröja vid de två af hennes romaner, som nyligen blifvit öfversatta till svenska — Mirtala o c h Meir Ezofowiez — sker det i förhoppning att lyckas framhäfva några af deras utmärkande drag o c h dessutom i den öfvertygelsen, att man k o m m e r en författare närmare genom att uppehålla sig vid ett par af hans arbeten än genom att taga en flyktig öfverblick af dem alla — m e d tillhjälp af litteraturhistorier o c h konversationslexikon! B å d a de omnämnda romanerna behandla judiska förhållanden, och redan detta är säi ' delcs betecknande för arten af Eliza Orzeszkos författarskap. P o l e n hör nämligen till de land, där judarne ännu äro föremal för bittert förakt o c h den mest ingrodda ovilja, o c h då författarinnan tagit dem o c h deras öden till ämne för sina skildringar, har hon säkert förmatts 1 I bägge dessa romaner får man tillfälle att beundra författarinnans utomordentliga förmåga af karaktärsteckning.
N:o 1, om Statsverket iSoO. 109 bruten tjenst, eller när de uppnått 65 års ålder saint varit i tjenst omkring 40 år och förete läkarebetyg om försvagad helsa, undfå afsked med hela lönens bibehållande på allmänna Indragnings-Staten, må, hvad pensionsbeloppet angår, för dem, som komma att uppbära förhöjda löner utöfver 3,000 R:dr Riksmynt, så inskränkas, att för löner å 3,500 eller 4,000 R:dr pensionen skall utgöra 3,000 R:dr, „ 4,500 eller 5,000 „ 4.000 „ „ 6,000 4,500 , , 7,000 6,000 „ 8,000 eller 9,000 7,000 „ , 12,000 och derutöfver 8,000 R:dr; men att Landshöfdingar, hvilkas pension nu är bestämd till 4,500 R:dr med vilkor, att de innehaft embetet minst 5 års tid, må under enahanda vilkor erhålla i pension 6,000
Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekon omiUt skottens : om BeklädnadsDirectioners inrättande vid Rusthålls-Regementerne; om Rustbållares skyldigheter i afseende på uppsättningen af Munderings-persedlar; om en viss årlig förrättnings-skyldighet för Landtmätare; angående en jemnare fördelning, af roteringsbesväret vid Westerbottens Regemente. BevillningsUtskottets: om Saltpettergärdens ersättning genom anvisning på tillgångar af Tullmedlen oell Bränvinsbevillningen; i afseende på tiden då en ny Tulltaxa skall träda i verkställighet. Bevillnings-j Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens: i fråga om Kongl. Stadgan för Inrikes Tullförpassning. BankoUtskottets: rörande inlösning och utvexling af Bankens sedlar; om förhöjning i resekostnaderne för den ledamot af BankoFullmägtige, som har inseende öfver Tumba Pappersbruk; angående förbättring ad interim af BankoStatens Löneinkomster; angående revision öfver Lå - 35o Den 18 Mars f, m. neContorens i Malmö och Götheborg förvaltning år 182g; om föreslagna grunder för belåning af Spannemål; angående förslag till BrandReglemente för Banken; om ulmyntning af Bankens tillgångar i Silfver och Guld; med förslag till förändring af bokföringsvärdet för Guld i Bankens räkenskaper; angående en serskild Löneinkomst för Bankens Ombud i Directionen för Götheborgs LåneConlor; om fortfarande anordning vid LåneContoret i Götheborg af arfvode för LåneExtractets uppgörande; angående vissa bestämmelser i texten å de nya sedlarne; med förslag till föreskrifter i det blifvande BankoReglementet; om preglandet af en medaille till minne af Hennes Maj:t Drottningens högtidliga Kröningsfest; om Brandförsäkring af hus i Städerne utom Stockholm, hvilka emot pant af fastighet kunna komma att belånas; örn afskrifning af räntan å Majoren, Friherre C. W. Gripenstjernas skuld hos BankoDisconten.
Antager man den sednare förklaringen, så kommer man derhän, att Stånden skulle kunna mot Constit.Utsk:s mening framtvinga ett förslag till grundlagsenlig behandling vid en kommande riksdag. Kunde man det göra, så hade man betagit Utsk. sitt initiativ i grundlagsfrågor; och i sådant fall skulle dessa blifva med mindre omsorg behandlade än andra frågor. Den ringaste, som går till Oecon. Utsk., beredes der till Ståndens afgörande, innan den underkastas deras beslut. Om jdet bcliöfves för den minst vigtiga fråga, måste de.t ännu mera behöfvas för en grundlagsfråga. Detta skulle likväl icke vara förhållandet, i händelse Stånden kunde, genom deras beslut, framtvinga ett grundlagsförslag mot Constit.Utsk:s mening, och utan att Constit.Utsk. hade deltagit i frågans behandling. Man skulle genom en så ytterlig tillämpning af 56 § Reg.F., få de vigtigaste, nemi. grundlagsfrågor, mindre väl behandlade, än det ringaste önskningsmål. Jemnfpr man återigen förhållandet, huru de grundlagsfrågor behandlas, lil! hvilka förslaget kommer från andra slatsmagten, eller Konungen, så finner man ett ytterligare skäl för den mening, jag yttrat, deruti, att Constit.Utsk:s mening icke kan åsidosättas. Om Konungen föreslår Stånden en grundlagsförändring, kunna de icke behandla frågan, ulan att Constit Utsk. blifvit hördt; och om Constit.Utsk. afstyrkfer förslaget, blifver det icke hvilande till nästa riksdag, med mindre arne Stånd dertill samtycka. Således om ett förslag från Konungen skall hvila till nästa riksdag, fordras dertill icke allenast den ena statsrnagtens framställning derom, utan äfven hälften af den andra statsrnagtens bifall dertill; d. ä., om jag så får uttrycka mig, halfannan statsmågts bifall, sorn dertill erfordras. Skall då den ena statsmagten ensam, på andra sidan emot Coustit.Utsk:s afstyrkande, hafva större rättighet än den andra statsmagten, Konungen. Jag tror det icke.
På det Skeppare och besättningar å Svenska k rafvel-fartyg, större eller mindre, må komma till säkert åtnjutande af den föring, som uti Kongl. Maj:ts år 1748 utfärdade Reglemente, dem till uppmuntran, blifvit tillagd, skola Skeppare och besättning vid den Tullkammare, der lossning sker, af den tull, som för fartygets medbragta last inflyter, mot behörigt qvitto, erhålla dess föring, utgörande vid fart från Östersjön fölen Skeppare 1 Riksdaler 16 sk., för en Styrman 28 sk., och för de öfrige af besättningen, så väl som gossar, hvardera 21 sk.; från de vid Nordsjön, Kanalen och Atlantiska hafvet belägna Europeiska orter, för en Skeppare 7 Riksdaler 9 sk., för ön Styrman 3 Riksdaler 28 sk., och för det öfriga skeppsfolket, hvarje person 2 Riksdaler 42 sk.; samt från Medelhafvet, Levanten och andra aflägsnare orter, Skepparen 9 Riksdaler, Styrmannen , 4 Riksdaler 24 sk., och för hvardera af den öfriga besättningen 3 Riksdaler 28 sk., allt Svenskt banko; men då tullbeloppet för medförda varor icke uppgår till minst 50 Riksdaler banko, bestås Skeppare och besättning ej någon föring, från hvilken förmån äfven inhemska på klink byggda samt utländska fartyg äro uteslutna. Skeppare, som komma från Medelhafvet, men tillika intagit last uti Westersjöhamnar, njule föring, såsom från Medelhafvet, när tullen för de derifrån i Svenskt Expedilions-Ulskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o i36. 363 fartyg medbragta varor stiger till en fjerdedel af tullbeloppet för de varor, som annorstädes blifvit inlastade. Vid ett annat förhållande bestås endast den mindre föringen. §. 20. För gods, som under transporten genom tillfällighet tagit skada, må ej någon minskning i tullen tillåtas, så vida godsegaren sjelf vill detsamma disponera.
Uti enskildes beswär och kostnad wid deras bcwak ning, än ack för att minska der till den egcutcliga best.affningen icke hörande lidande, som langwarigt fängelse medför, der är lika angelägit som rättwist all ransakning med möjligaste skyndsamhet äfwen ä Landet anställes, anse Riksens Ständer tiden, inom hwilken den anklagades förhör ofelbart skall taga sin början ej kunna i allmänhet bestämmas till mindre än Irenne weckor. Skulle derinom hwarken infalla Laga Ting i dek Härad eller Tingslag, ber veu häck» rade skall sör rätta ställas, eller Ordinarie Domhaswanden, för andre Embetssörrättningar, jäs eller andra lagliga hinder, äga tillfälle att anställa Urtima Ting, bör sadant förrättas af Extra Domare, hwilken, i enlighet med hwad Kongl. Maj.t genom skrifwelse den 10 November i?8o, i afseende pä skyndsamt afSömande af brott emot Författningarne om Vränwinöbränning och försäljning, för delta i Näder besatt, kunde af Hos-Nätkerne i hwarje Domsaga tillförordnas med den rättighet högst äberopade Kongl. Bref tillägger sadane Extra Domare, alt af allmänna medel erhålla skjuts för Twa hästar och Dagtraktamente, som efter nnwarande kiders sörhällanve borde åtminstone till En Riksdaler bestämmas, såsom och destukom att i egenskap af vice Häradshöfding njuta hugkomst till tjenlig befordran i mohn «f hest ädagalagde skicklighet och den lid han salunda - liss Den 22 November). da more till Statens och enskildes märkliga förmohn utan Ordinarie lön tjenstgörande. Till ett salunda föreslagit stadgande, hwarigenom, i Riksens StänSerS ranka der asyfrade ändamälet lämpligast skulle minnas', urbcdja sig Riksens Ständer i underdånighet Eders Kongl. Majus Nådiga samtycke. Riksens Ständer framhärda erc. Srorrnägrigste Mcruädigste Konung! Dä ri!!
Jag har ock förut härom utsagt mina tankar lill Vällofl. Borgare Siåndets Protocoll, Med åbero. pande deraf, får jag likväl vidare nu yttra min mening vid detta tillfälle. Ehuru Höglofl. Utskotten icke lära, i nå> gon hufvudsaklig del, * frånträda förra Betänkandet, deruti jag i vissa delar varit af skiljaktiga tankar, kan jag ändå ej stillatigande afbida de framställningar, som nu ytterligare torde bli föremål för öfverläggningarne och besluten. I sådant afseende får jag till Höglofl. Utskottens mera upplysta bedömande, för antagande eller förkastande, härmed vördsamt anföra: att jag anser rättigheten till brännvinsbränning böra vara fri, så på Landet som i Städerne, och hädanefter, som hittils, få utöfvas efter de grunder, Kongl, Kungörelsen den irj Maji / 48Bil,',Bev.-,Lag-s,Allm. Besv,o,Oec, Utsk.Bet.N.16» i824 utstakar, ined följande tillägg och rättelser: Vid 1 Art! 1 §, 2 mom.; Att brännvinsdestillering alla tider af året varder tillåten med vanliga pannor för dem, som till brännvinsbränning äro berättigade; men af andra hushållare, som äfven vore tillåtne destillera, på Ilandet och i Städerne, må en sådan rättighet allenast utöfvas med en Sex, högst Nio kannors panna till eget husbehof, emot en årlig afgift af En RUlr Banco för hvarje sådan panna, som anrnäles vid de årliga Mantälsskrifningarne. Vid 3.dje §. 3 Morn.:
Äfven häröfver meddelades, jemväl uppå samma Ständers framställning, den förklaring, medelst Nådigt Bref af d. 9 Januari 1770, att hvar och en officer, af hvilken ålder som helst, och antingen han tjent längre eller kortare tid, egde vid afskedstagandet undfå betalning för sysslan, eller ackord efter reglementet, samt att ackord aldrig finge hindras derigenom, alt den, som vore närmast i tur icke ville ackordsumman erlägga, utan skulle i sådan händelse den yngre sökanden då af berörda ”förmon” få sig begagna. Men redan inom 3:ne år härefter fann Kongl. Majit sig af flere skäl och omständigheter för anlåten att infordra vederbörandes i arméen underdåniga utlåtande, huruvida de voro nöjde, att de ditintills tillåtne tjensteköp eller s. k. ackorder afskaffades; och då största delen af arméens tjenstemän yttrade sin underdåniga åstundan, att dessa ackorder, hvilka ofta medfört den olägenhet, att en samlad penningesumma, framför skicklighet och förtjenst, banat vägen till fortkomst och befordran, hädanefter måtte upphöra, i den ordning Kongl. Majit pröfvade bäst och nyttigast, — så lät Kongl.
Hufvudstols-tillökningen under sislomförmäldta år, som rätteligen uppgick till 1,289,721 R:dr 40 sk. 1 r:st, både uti HufvudRäkningen och näståberopadé Bilaga utföres till allenast 1,038,152 R:dr 36 sk. 4 r:st, hvilket närmare ådagalägges genom nedanstående, med verkliga förhållandet öfverensstämmande omslut utaf besagde Bilaga N:o 3. O O D e b e t. Ränte-utgifter, förvallnings-koslnader och förluster 407,905: - g. Riksgälds-Kontoret tillkommande andel af Bankens Kapital-öfverskolt vid 1844 års slut, (se Bilagan N:o 2.) Saldo, Behållning, som under år 1845 ökat Bankens Kapital 1,289,721: 40. i. Summa|>Banko R:dr 2,050,690: 18. — G r e d i t. Inkomster och tillfälliga Vinster R:dr 2,050,690: is. — 8
Jag förmodar, då jag hört en af Constit.Utsk:s ledamöter begära ordet, att han upplyser, huruvida icke Constit.Utsk. från samma synpunkt, som jag, betraktat frågan. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: I anledn. af hvad jag kunnat höra af Frih. v. Schulzenheims yttrande, får jag taga mig friheten anföra de motiver, som legat till grund för dettä förslag. Det är klart, att lagen hittills utsatt så strängt straff för ifrågavar. uraktlåtenhet endast för att förvissa sig D c ii 9 April c. m. 83 derom, att boktryckare ej må kunna undandraga tryckfrihetens väktare möjligheten att åtkomma brottslingen. Men denna garanti är alldeles otillförlitlig; ty det skulle blifva ganska svårt för Hofcancelleren att upptäcka boktryckaren, om alsigten varit att på detta sätt ostraffadt utsprida en brottslig skrift. Derföre föreslog jag i Constit.Utsk. en annan garanti, nemi. den, att utspridaven af skrifter skulle för dem slå författareansvar, intilldess boktryckaren eller författaren kunde upptäckas. Denna fråga förekommer i Constit. Utsk:s nästa mentor., och jag uppskjuter, tills det föredrages, att ytterligare yttra mig derom. Utsk. stympade mitt förslag och gjorde det derigenom olämpligt. Men om den ifrågavar. försummelsen att utsätta boktryckarens namn, tryck ni ngsörten och årtalet komme att begås, och skriftens innehåll visade, att afsigten ej varit att utsprida något brottsligt, utan t. ex. en oskyldig visa eller något dylikt, så vöre det obilligt och orimligt, att boktryckaren skulle fällas till de nu stadgade höga böterna samt, hvad som vore ändå hårdare , 3:dje gången förlora sitt boktryckeri, som kan vara värdt 20,000 r:dr och derutöfver. Dessutom är det icke blott möjligt, utan äfven troligt, att sådana förseelse!' ofta nog blifvit begångna, och jag tror, att Hofcancellerer eller deras ombud funnits, som varit menskliga nog att icke göra denna omenskliga lag gällande, utan vänligen påmint boktryckaren om hans förseelse.
Årliga ränte-anslaget til! Hans Majit, Konungen samt anslagen till stats-behofvens fyllande, äfvensom andra med ordinarie stats-regleringen gemenskap ägande utbetalningar, 1,024,267: 21. 3. 1,518,530: — - Transport: 1,024,267: 21. 3. 1,518,530: Riksgäldskonforets inkomster och utgifter under åren 1851 och 1852. 46 Extra stats-regleringen vid 1840 och 1841 års riksdag tillhörande anslagssummor, med undantag af anslagen till folkundervisningen , Vid 1844 och 1845 års riksdag, utan återbetalningsskyldighet, beviljade tillfäl - liga stats-utgifter Vid 1847 och 1848 års riksdag beviljade dylika utgifter - — Vid 1850 och 1851 års riksdag dito dito Utaf anslagen till folkundervisningens befrämjande Lyftade kreditiv-summor och undsättningsmed el - För vissa bestämda föremål beviljade låneunderstöd Kapital-afbetalningar och räntor ä Riks gälds-kontorets skulder Tills vidare förräntade medel Kostnader för riksdagar och stats-revisiolier samt aflöning och expenser för Justitie-ombudsmannen och hans Expedition — Förvaltningsoch uppbördskostnader samt pensioner m. m. ... — Under ar 1851 öfverstego således inkomsterna R:dr 4,549,354: 9. Den å Riksgälds-kontorets räkning i Rikets Ständers Bank innesläende behållning, som vid 1850 års slut uppgick till - R:dr 266,922: 19. 2. hade följaktligen vid 1851 års utgång ökats till „ 1,333,263: 17. 8. men, vid slutet af nästlidet år, åter nedgått till ett belopp af „ 751,234: 15.