Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Litt. b af ordet Curant efter ordet Riksdaler, hvarjemte ett tryckfel uti mom. Litt. a rättades, der det läses: Mynt-ordningen af den 9 Maj 1830, men bör vara: Mynt-ordningen af den g Angående Silfvermyntet (A. utmyntningen och B. skrot och korn), har Ståndet godkänt mom. A., med tillägg af ordet Curant efter orden Riksdaler och Skillingar, der de, utan serskild bestämmelse, förekomma, äfvensom gillat mom. B, med rättelse af ett tryckfel, i så måtto, att der läses: på fe, R:dr siljverstycket, deraf /pjo — 2 skålpund &c., men bör vara: på ‘/Ig R:dr silf verstycket, deraf & c. Punkten 3:dje angående Kopparmyntet, har Ståndet bifallit, med tillägg af ordet Curant efter ordet Skillingar, der denna benämning, utan serskild bestämmelse, förekommer. Utskottets hemställan, angående tiden för införandet af det förändrade räknesättet, har blifvit gillad med de förändringar: l:o att, i stället lör orden: ”så fort sig göra låter”, borde införas dessa: ”vid början af år 1846, och 2:o att uti Rikets Ständers underdåniga skrifvelse i ämnet jemväl måtte intagas anhållan hos Kongl. Maj:t, att Bankens och RiksgäldsGontorets Styrelser må så tidigt om den af Kongl. Maj:t bestämda terminen för det nya räkenskapssättet underrättas, att erforderliga åtgärder för verkställigheten kunna beredas; samt D) Bonde-ståndet, hvilket bifallit Utskottets Utlåtande N:o 23 i sin helhet. På sätt berörde från Riks-stånden ankomne protocolls-uldrag vid handen gifva, har Utskottets framställning om införande af ett ordnadt och bestämdt mynt-system blifvit bifallen af tvenne Stånd, hvarjemte Presteståndet dervid låtit bero; Och torde vid sådant förhållande någon åtgärd, i anledning deraf, icke erfordras.
Det som synes vara mindre lämpligt är, att beslagaren eger rättighet att, för det förvärkade bränvinets afhemtning, utvälja tjenliga kär), ty dem kunde han i följd af denna tillåtelse utse, icke allenast bland dem, som finnas i försäljningsrummet, utan möjligen bland alla, som äro uti försäljarens ego. Beträffande det 4:de eller sista morn., så är genom detsamma en otydlighet förekommenj som förefinnes uti ännu gällande bränvins-författning, hvilken i det här afsedda fall blott föreskrifver att böterne skola fördubblas. Detta stadgande har blifvit ganska olika tillämpadt, så att det t. ex. vid iteration ej sällan ådömes olika böter för samma brott, begånget på söndagarne. Ehuru här är bestämdt, att böterne skola utgöra från 10 till 20 R:dr, torde likväl serskildt böra stadgas om sabbatsbroltsböterne. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Jag har icke förut ansett mig böra deltaga uti diskussionen, men då fråga nu är om ansvarsbestämmelser, genom hvilkas antagande en betänklig rubbning skulle ske uti den bill ilis antagne proportion emellan brott och straff, har jag trott mig i della afseende böra nämna några ord. Då jag begärde ordet, bade ännu ingen talare begärt återremiss, men då dc fleste, som sedermera yttrat sig, visat ^ig böjde derför, hoppas jag deras framställningar skola vinna afseende hos R. o. Ad., och onder förutsättning häraf, kan jag fatta mig ganska kort. Jag beder derföre endast att få fäfästa Utskrs upmärksamhet deruppå, att man vid broltmåis-lagstiftning alltid mäste söka åstadkomma någon slags analogi emellan förutvarande lagbestämmelser och dc nya, sora raan vill införa. Man måste således efterse att straffbestämmelserna stå i något förhållande lill hvarandra. Så synes man mig dock icke hafva gjort vid detta tillfälle.
Ockanniodar Herrar Fullmägtige uti Riksens Höglofl, Ständers RiksgäldoContoir, att genom kungörelse i allmänna Tidningarne sammankalla alla dem af Stockholms Stads HandelsSocieket, hwilkaenligt SubscriptionsListan, biträdt Kongl. Majtf och Riket med Län, att häröfwer höras och sig bestämt Mata, dä den, som uteblef, ansägs derigenom hafwa fränträdt de betingade wsilkoren och förklarat sig nöjd med den betalmngsrätt och tid, som sf Riksens Ständer kan blifwa faststäld för dem af Den 7 November. 47 r Rikets öfriga Jnnewänare, som understödt Riket med län, i grund af ofwanhögst berörde Nådiga kungörelse. lili hara meddelt swar hafwa Herrar Fullmägtige anmält, att wid det d. i samma manad inför Herrar Fullmägtiges Protocoll ofwanbemälte HandelsSocietets Ledamöter kemnade företräde, haf. wa alle anhällit att återbekomma deras förskjutne LäncCapital genast, utom 1:0 Grvfthandlaren L, ÖllderA, Directeuren j. Handelshuset e. 'toutin L 8on samt Grofthandlaren Lrevcsmiibl, hwilka önstat, att efter z:ne mänader, räknade ifrän samma dag, blifwa för deras försträckninqar godtgjorde; ?:o Rådmannen Herr CoinnrerceRädet I^ei. mers, som förklarat sig nöjd, att läta länet innestå pä de »vilkor m,.ranämnde Kongl.
Bränvinsbränningsafgiften af större brännerier uppgick under år 1855 till R:dr 164,734: 8, deraf frän brännerier i städerna 43,033: 38 och från brännerier å landet 121,718: 18. Ofvanoraförmälda skatter och besvär äro obestridligen betungande i allmänhet. De som ligga på jordbruket äro isynnerhet tryckande och motverka uti icke ringa grad denna närings utveckling och förkofran. A andra sidan mäste dock medgifvas, att det höga priset på spanmål och ladugårdsprodukter af alla slag under de sednare åren icke litet lättat tyngden af skattebidraget. Besväret af kronoskjuts och inqvartering är väsendtligen olika inom olika delar af Länet, och bördan af detta onus sålunda högst ojemn. Emellertid utgöras skattebidragen i allmänhet med beredvillighet, och restaritierna äro föga betydliga. Skjutsningsbesväret har vunnit en icke ringa lindring genom de för skjutshållningen vid de liesta gästgifvaregårdar inora Länet ingångne entreprenader. Vid de ställen, der nya sådana under ifrågavarande tidrymd träffats, hafva vilkoren icke undergått någon väsendtlig förändring, I Bälinge och Håbo härader hafva häradsboerne sjelfve medelst köp blifvit ägare af de för gästgif verihållningeu afsedda 23 verihållningen afsedda lägenheter, och sålanda för framtiden befriat sig ifrån allt beroende af skjutsentreprenörer, Fattigvården är i hög grad betungande och synes blifva det år ifrån år allt mera. Ehuru man skulle kunna hafva anledning förmoda, att fattigvårdsbidraget minskats under de lyckligare förhållanden, sorn inträffat för landtbruket, så visar verkligheten motsatsen, hvilket låter förklara sig genom det högre priset på lifsförnödenheter, som gör den fattige ännu mera beroende af välgörenheten, än tillförene. Genom Kongl. Förordningen, angående fattigvården i riket, den 15 Juli 1853 hafva väl tvisterna emellan kommunerna, angående skyldigheten att emottaga fattighjon, till antalet föga eller intet aftagit; men denna författning har medfört den stora vinsten, att göra deras utredning lättare.
Det är äfven sagdt, att StatsUtsk. skall uppgifva Statens vanliga eller ordinarie inkomster och utt, hvad man kan påräkna i extra inkomster, bör ad notitiam framställas; men äro de förra eller ordinarie inkomsterna tillräckliga för behofven, så är det icke sagdt, att Utsk. skall uppfinna andra, vare sig ordinarie eller extraordinuie inkomster. Jag finner således detta betänk, icke vara af särdeles vigt och anser för bäst, att inkomstoch utgiftsbetänkandena åtföljas. Hr von Hohenhausen: Antingen StatsUtsk:s inkomstbetänk, åtföljer utgifts-betänk., eller särskildt inkommer, är det likväl ganska nyttigt och behöfligt för R. St., vid beslut olver utgifts-betänk., att se de extra ordinarie inkomster, som under loppet från förra riksdagen influtit. Emedan R. St. icke hafva tillgång till alla de handlingar, sorn till upplysning härom erfordras, är det angeläget, att sådana upplysningar från Utskm meddelas; men på det vi icke nu må komma till något afgörande, huru dessa extra utgifter skola utgå, emedan beslut derom nu vore för tidigt, Isar jag begärt återremiss till Utsk. och vill dervid foga den begäran, att Utsk. till förekommande af all vidare discussion i detta ämne, nästa gång betänk, förekommer och till undanrödjande af alla misstag, ville vid öfverskriften: extraordinarie eller bevillnings-inkomster, tillsätta de 4 orden! hvilka endast upplysningsvis meddelas. Den 2 Maj i', m. Frih. Palmstjerna: Att förevarande hetänk. ej är af särdeles vigt, torde vara en tanke, som delas af många, enär hela discussionen ådagalagt, med hvad ringa uppmärksamhet man tagit kännedom om dess innehåll. Det är nemligen yttradt, att den å pag. ii citerade summa af 367,000 r:dr skall vara af Utsk. uppgifven såsom en statsbristsumma. Detta är icke förhållandet, utan hetänk. innehåller följande mening: ”således upptager IJlsk:s nu afgifna förslag en beräkning, som öfverskjuter den vid sisth riksdag uppgjorda ”med 367,000 r:dr.”
Svårigheten att erhålla sådane inteckningar, som, enl. gällande Reglemente för denna fonds utlåning, kunna såsom godkänneliga antagas, har redan länge utgjort bekymmersamma omsorger för Direktm; och emedan kanalverket har åliggande att till Riksg:sKont. aflemna säkerhetshandlingar vid slutet af år 1857 för 5000 R:dr, 1860 för 6000 R:dr, 1862 för 5000 R:dr, 1865 för 7000 R:dr, 1867 för 6000 R:dr, 1869 för 6000 R:dr, 1871 för 7000 R:dr allt b:ko o. s. v., har Direktm, som ej lyckats anskaffa antagliga, med 5 proc:s ränta löpande inteckningar, hvilka dessutom, så länge tysta förmånsrätter äro gällande, icke alltid innefatta fullständig säkerhet, sett sig nödsakad, för de närmast i ordningen kommande ackumuleringssummorna, anskaffa Hypotheksföreningsobligationer, löpande med 4 proc. ränta och med kapitalrabatt 8,j å 9 proc., och hvilka obligationer kanalverket, då den vinst, som vid utlottningarne kan tillfalla obligationernas innehafvare, jemväl tages i beräkning, tror sig med säkerhet komma att åtnjuta omkring 4|- proc. årlig ränta. Bolagets förbindelse att årligen erlägga 5 proe:s ränta å de till säkerhet derföre uti bolagets egendomar intecknade 15,000, med 750 R:dr b:ko bör obestridligen orubbad qvarstå, emedan desse 750 R:dr utgöra bolagets bestämda årliga bidrag till ackumuleringsfonden, äfvensom bolaget synes utan synnerlig olägenhet kunna åläggas att ansvara för enahanda ränta å de fonden tillhörande medel, hvilka hos bolaget kontant innestå, intilldess säkerhetshandlingar för utlåning af i planen uptagna runda seriesummor böra till RiksgtsKont. aflemnas, för att derstädes för fondens räkning förvaras.
Det förslag, som jag jemte flere andra med mig i representa - 4 24 Den 9 Maj. tionsfrågan lika tänkande hade upprättat och lill Const.Utsk:s pröfning inlemnat, innefattade också, efter min tanke, ett försök till en sammanjemkning af de sedan riksdagens början existerande särskilda meningarne i denna fråga. Detta förslag, som (jag medgifver det) måhända icke gjort sig förtjent af något bifall eller att tillerkännas något värde, hade likväl den egenskapen, alt innefatta eli förmedlingsförslag, och i följd deraf skulle jag hafva trott, att detsamma bort tillvinna sig mera uppmärksamhet hos Utsk. än att, på sätt som skett, affärdas med yttrandet: Det öfverensstämmer icke med våra åsigter och derföre duger det icke. Dessutom har Hr Tersmeden, Nils, pä ett för mig, och såsom jag förmodar äfven för många ledamöter inom detta Hus, öfvertygande sätt, i sin reservation visat, att om man framgår på den bana Const.Utsk. nu velat utstaka, blifver resultatet, hvilkendera meningen som segrar, antingen R. o. Ad:s och Presternas, eller Borgares och Bönders, ett försök alt vilja påtruga den ena hälften af representationen hvad den icke tycker om, och huruvida man pä det sättet kommer lili en reform, hvars vigt alla erkänna och hvars verkställighet alla lifligt motse, det hemställer jag till en hvar att bedömma. På dessa grunder får jag instämma uti det yrkande, sorn Hr Lagerhjelm gjort, nemi. att R. o. Ad. måtte återremittera frågan, samt förelägga Const.Utsk. att vid behandlingen af deusamma iakttaga grundlagens föreskrift. Gr. Frölich, David:
Han gjorde desslikes huset till det aldrahelgasta; dess längd var tjugu alnar efter husets bredd, och dess bredd var ock tjugu alnar; och bedrog det med bästa guld, vid sexhundrade centener. Gaf han också till naglar femtio siklar guld i vigt; och bedrog salarna med guld. Han gjorde ock uti dess aldrahelgastas huse två Cherubim, efter snickarekonst, och bedrog dem med guld. Och längden af Cherubims vingar var tjugu alnar; så att en vingen hade fem alnar, och kom intill väggena af huset; den andre vingen hade ock fem alnar, och kom intill vingan af den andra Cherub. Alltså hade ock en vingen af den andra Cherub fem alnar, och kom intill väggena af huset; och hans andre vinge ock fem alnar, och kom intill vingan af den andra Cherub; Så att desse Cherubims vingar voro utsträckte tjugu alnar; och de stodo på sina fötter, och deras ansigte voro vänd åt huset. Han gjorde ock en förlåt af gult verk, skarlakan, rosenrödt och linverk, och gjorde Cherubim deruppå. Och han gjorde framför huset två stodar, fem och tretio alnar höga, och knappen der ofvanuppå fem alnar; Och gjorde kedjoverk till choren, och satte ofvanuppå stoderna, och gjorde hundrade granatäple, och satte dem i det kedjoverket; Och reste de stoderna uppför templet, ena på den högra, och den andra på den venstra sidone; och kallade den på högra sidone Jachin, och den på venstra Boas. Han gjorde ock ett kopparaltare, tjugu alnar långt och bredt, och tio alnar högt. Och han gjorde ett gjutet haf, tio alnar bredt, ifrå den ena bräddene till den andra, rundt omkring, och fem alnar högt, och måttet omkring var tretio alnar. Och oxabeläte voro der nedan under, allt omkring; och voro två radar krusering omkring hafvet, det tio alnar bredt var, hvilke vidgjutne voro.
Af de för upphandling af bombkanoner, enl. uppgift från flottans öfverstyrelse, erforderliga 98,000 r:dr har K. M. i sin nåd. propos. endast begärt 63,333 r:dr 16 sk.; men denna summa bar StatsUtsk. ytterligare nedsatt till 40.000 r:dr eller omkring -§:delar af hvad som fordrades för det hela. Hade det deremot kommit i behörigt öfvervägande, att bombkanonerna äro af väsendtlig nytta för försvaret; att, om äfven några sådana upphandlats för linieskeppen, dessa eldvapen, ifall linieskeppen skola upphöra att utgöra en del af försvaret, derifrån kunna förflyttas på de ännu icke utdömda fregatterna och de på linieskeppens bekostnad förespråkade kanonsluparna, samt att äfven med de begärda 63,333 r:dr 16 sk. ej alla fregatter och en efter Ständernes önskan utvidgad skärgårdsflotta blifva behörigen armerade; så hade det varit mer än troligt, att Utsk. icke föreslagit nedsättning i det af K. M. begärda, redan till mera än ^:del nedsatta anslaget. 4:o Till erforderliga förbättringar uti båkoch fyringsväsendet, medelst nybyggnader och förändringar, till båtnad för sjöfarten i allmänhet, har K. M. begärt ett anslag af 100.000 r:dr, som StatsUtsk. nedsatt till 75,000 r:dr. Af de K. M:s nåd. propos. åtföljande handlingar finnes dock, att för detta behof erfordras 267,172 r:dr, fastän, enl. hvad K. M. i nåd. ypplyst, dessa medel icke behöfvas på en gång.
Dörren, som jag dragit till, rycktes upp; en herre och en dam stego in; de hade en hel mängd ressaker och bråkade länge med lifliga, muntra protester mot hvarandra, innan allt blef behörigen instufvadt. Konduktören stack in hufvudet. » Ä r här någon ny instigen? » Biljetterna lämnades. » Till Stockholm — var så god. » Kupédörren slogs igen. Se så — ända till Stockholm! Det var just trefligt! Jag fördjupade mig hälft misslynt åter i min bok, utan att närmare betrakta mitt ressällskap, hvilket vid en första hastig blick föreföll att vara ett godmodigt äldre par från landet — från » ramabondlandet » till och med, om man fä- ste sig vid snitten af deras dräkt och vid deras solbrända, grofhylta anleten. behag samt utan spår af modern snitt i dräkten. Den stora gula kapotthatten med hängande band gick långt ned i nacken; hon hade genast dragit af sig handskarne, som om de besvärade henne. Han var mycket mindre till växten än hon och såg litet mera » tidsenlig » ut; hans svarta hår och skägg voro starkt gråsprängda, men hans bruna ögon riktigt lyste af en viss skälmaktig glädje, helst när de mötte hustruns belåtna blick. När allt kommer omkring, måtte de ändock icke vara så gamla, tänkte jag, åtminstone ej för gamla för kärleken Mitt ressällskap vann med ens min sympati; jag lade boken ned i mitt knä och följde med ett visst nöje deras intresserade jämförelser mellan de ställen, som passerades, och resebokens uppgifter. Det tycktes, som De ingåfvo mig alls ej intresse, och jag bemödade mig att slå döförat till för deras ifriga samtal, som dock fördes halfhögt och med en viss försynthet att ej besvära. » Ser du, » hörde jag efter en stund herrn yttra, » där är den stora stenen öfver Linné • — vi resa förbi Råshult, det står om det i resehandboken; — sådan hög sten, se, ser du där » » Nej — jaså Sätherbergs blomsterkung, boken i det vackra bandet, som du gaf mig till julklapp en gång, du minns — nej, så han ligger begrafven där! Det var då roligt » Jag såg upp från min lektyr.
«Ah!» ropade den främste, en högväxt figur, med en främmande accent, den masken gjorde ännu mer otydlig «des patrouilles en observation,» i ögonblicket blef det ljust omkring de stridande, i det den ena af röfrarne framdrog en liten reverberlykta, den han haft dold under kappan, och hvarmed män af hans yrke gemenligen äro försedde. Den långa kamraten, som trott sig märka en hastig blekhet på baronens ansigte, och tilläfventyrs kanske misstog sig på orsaken dertill, spände i ögonblicket sin pistol och riglade den mot baronens panna, han hade dock knappast hunnit antaga denna position inan pistolen flög ur hans hand, och skottet brann af mot stenväggen med en dof knall, och i samma ögonblick fattade baronen sin långa motståndare vid bröstet och slungade honom till andra ändan af gången. Några sekunder stod mannen med lyktan villrådig vid ljudet af skottet – «Fly olycklige!» ropade baronen i detsamma hastigt, och sköt honom baklänges några steg. «Man kommer, skottet har väckt betjeningen. – En stilett besvarade baronens omtänksamma uppmaning, och skulle hafva gjort det på ett förfärligt sätt, om icke baronen parerat stöten – mordvapnet flög långt bort och föll klingande mot stengolfvet. Med en dof ed skyndade röfvaren att upptaga den. Det blef åter helt mörkt. «Retirons nous!» genljöd det från yttre ändan åt gången. Den kalla luft, som i detsamma spelade genom korridoren och liksom bortflägtade det blodiga minnet från scenen för det nattliga äfventyret, öfvertygade baronen att man följt hans råd. På kortare tid, än uppträdet här är beskrifvet, var allt åter tyst. «Hvem skjuter?» ropade nu Arabella och ryckte våldsamt upp dörren. «Inte jag,» svarade baronens välljudande klara röst. «Var lugn Arabella de äro nu borta.» «Borta och ingen sårad! – säg! – är ingen sårad?» «Ingen.» «Gud vare lof! Kom då baron, skynda, det är sent, jag måste ta farväl af er; men hvarföre dröjer ni der borta i det öppna fönstret?
Enligt den vid sednaste riksdag upprättade och fastställda samt för å~ ren 1852, 1853 och 1854 gällande riksstat, utgöras förslags-anslagen af följande å samma stat upptagna anslag nemligen af anslagen under S:dra Hufvud-titeln: till fångars vård och underhåll; » mediko-legala besigtningar; j> skrifmaterialer och expenser samt ved och Ijas; n rese-och traktaments-penningar; » ersättning åt vittnen och parter; anslagst under 3:die Hufvud-titeln: till skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus för Utrikes-departementets Expedition; anslagen under 4:de Ilufvudtiteln: till Jemtlands rotering; » Militie-boställs-kassan, ersättning för reserv-hemmans-räntor och kronotionde m. m.; ■j fouragering vid indelta kavalleriet; StafsUtskottets Memorial, N:o 357. till fouragering af värfvade kavalleriets och artilleriet.* hästar; » be värings-manskapets vapenöfning; » inqvarterings-kostnader i Stockholm; » inqvarterings-kostnader i landsorterna; » reseoch traktaments-kostnader; » reseoch traktaments-kostnader för städernas magistrats-personer och borgare, vid besigtningar; » skrif-materialier och expenser samt ved och Ijns m. m. för Landtförsvars-departementets Kansli-expedition; anslagen under 5: te Hufvud titeln: till båtsmännens beklädnad, högst 42,000 R;dr; » reseoch traktaments-penningar;] » skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus för Sjöförsvars-departeinentets Kansli-expedition; n skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus för Flottans statio ner; anslagen under G:te Hvfvudtiteln: till utflyttnings-hjelp efter laga skiften; » odlings-hjelp m. m. för krono-nybyggare; % ersättning för jord-förluster genom kanaloch v äg-anlägg ning ar; i» skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus; * reseoch traktaments-penningar; anslagen under 7:de Hufvudtiteln: till karta-sigillata-omkostnader; » omkostnader för kontroll-verket; » skogs-planterings-kassan, ersättning för hemmans-räntor och arren den m. m.; » lyshållning m. 11. utgifter för Kronans publika hus i Stockholm; * städers friheter; 9 transport-kostnad för Stats-verkets bergs-effekter; 9 remisslage; c observationsoch uppbörds-procenter; a n&ntds-skrifaiags-provision; » restitutioner; * reseoch traktaments-penningar; 3 skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus; \
Jag anser motionen kunna i sin nuvarande lorm till Utskottet afgå, och är öfvertygad, all Utskottet af blotta remissen skall finna sig Prot.-Uldrag den 4 April i860. 517 uppmanadt alt verkställa och till Ständerna inkomma med den utredning, man önskar, och hvilken Expeditions-Utskoltet ensamt är i tillfälle alt nöjaktigt verkställa. Prosten Sondén: Med anledning af en talares uttryckta förvåning deröfver, att jag motsatt mig förslagets remitterande till Expedilions-Utskotlet, vill jag här med tillkännagifva, att jag gjort det hufvudsakligen af det skäl, att jag ansett en motion, som försl nu blifvit väckt, icke lämpligen kunna lill Utskott remitteras; men du sådant anses kunna ske, så höjer jag mig gerna under den i della afse ende behöriga auktoriteten. S. D. Föredrogos ånyo Bevillnings-Ulsholtels nedannämnda Utlåtande och Betänkande: N:o 19, dels i anledning af återremiss å Belänkandet N:o 15, i fråga om den så kallade tolagens utgående på sätt före sednasle riksdag varit stadgadt, dels i anledning al ilrågasalt ändring i de vid samma riksdag för lolagsersällningens beräknande fastställda grunder. Med ogillande af hvad Utskottet hemställt, antog Ståndet för sin del del förslag till Bikels Ständers beslut, som förekommer uti Prosten Sondéns, Utlåtandet bifogade reservation, endast med lättelse dels al den genom tryckfel tillkomna sillran 7 å 4:de raden tiil TiVa, dels af del i öfverskrift» lill Salje kolumnen i tabellen IN:o.2, förekommande ordet ”Statens” till ”Slädens*. N:o *21, i anledning af väckta motioner, angående skatt för hundar. Utskottets tillstyrkande nederst å 2ulra sidan bifölls, hvaremot hvad Utskottet å Salje silian hemställt ufslogs. S. I).
Jag tror mig derföre gå allas önskningar till mötes, då jag vördsamt föreslår: 15* 228 Den 29 November. det R. o. Ad. måtte besluta, att, till minne af den Landtmarskalk, som under innevande Riksdag på ett så förtjenstfull! och värdigt sätt ledt R. o. Ad:ns öfverläggningar, låta, på Riddarhuskassans bekostnad, slå en medalj i guld af samma storlek, som Svenska Akademiens stora, af 26 dukater.s vigt, för att öfverlemnas med ett exemplar till II. M. Konungen och ett till Hr Gr. Henning Hamilton; samt att RiddarhusDirektionen må erhålla lipdrag att verkställa detta R. o. Ad:ns beslut. Då derefter Hr Frih. o. Ordför:den framstälde propos. till bifall å detta af H. Exc. Hr Gr. Lövenhjelm gjorda förslag, ropades starka Ja, hvarefter Hr Frih. o. Ordfönden förklarade, alt han funnit propostn med enhälligt Ja besvarad. Slutligen justerades 2:ne prot.-utdr., innefattande R. o. Ad:ns denne dag vid pröfningen af StatsUtsk:s Mern. N:ris 92 och 93 fattade beslut, hvarefter H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 3 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Thorsdagen den 30 November 1854. Plenum kl. 7 e. m. Uplästes till justering och godkändes nedann:de från Exped.- Utsk. inkomne förslag lill R. St:rs underd. skrifvelser lill K. Al.: