Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ä före8lagit, be8tämma8 till ett vi88t siffertal, men att alskrifnings-beloppet bör rätta8 elter bvarje gäldenärs verkliga bebof, utröndt genom föregängen lagenlig undersökning, i den ordning, 80m töreskrifves i Kongl. Kungörelsen den n Oeeember i83o, .ingående bebandling af extra ordinarie afsk, iknings-srägor oeb anmärkningsmål, oeb med den var8ambet, som, i afseende pä undsättningsskutdeis indrifning, är 8tadgad i Kongl, brefvet den l3 Oeeember i83/j, eller att beböllige bobagsting, klädespersedlar, erforderliga kreatur oeb äkerbruksredskap, för jordbruket nödig 8äd till ut8äde oeb fa8t egendom ieke fä i mät tagas; oeb ar>8er Kongl. IVlaj:t för öfrigt be8lutet om meranämnde eftergift ieke böra föranleda nägon rubbning ak bittills i Käder meddelade före8krifter, i af8eende pä bildandet al en grundfond för 8oekenoeb Oistriet-lVIagaxin inom Westerbottens oeb Norrbottens Oäu, bvilket skulle fortfarande utgöra ett oeftergikligt villkor för undsättningarnes återgäldande pä nu föreslagne 8ätt. Kongl. ^V.'o /y. <) Longi. ^Ioj:l käiklikvoi' mccl oll Longi.
Cederström, som visat sig så ifrig att förekomma, att den skattdragande icke skulle få någon lindring i sina bördor, nu med lika ifver yrkar, alt dess skatter skola blifva tillök ta,—ehuru detta står i rak strid mot Friherrens princip, att grundskatten icke kan borttagas från den jord, sorn med en sådan ar köpt eller ärfd, emedan den är en deri intecknad ränta,— då lian deremot nu påstår, att all jord af lika natur bor åläggas lika beskattning, ehuru den ene har köpt sin jord, utan grundskatt eller rotering, och den andre, med densamma. Frih. Cederström: I afseende på den siste talarens till mig directe gjorda framställning, får jag hänvisa honom att genomläsa mina vid 1828 och i834 årens riksdagar väckta motioner i ämnet; och finnér han deraf, att jag tillstyrkt någon annan förändring, än alt de, som derigenom blefvo lidande, skulle få full ersättning, så må han hafva rätt. I annan händelse lärer hans framställning vara ogrundad. 2 7: d e punkten. Frih. Cederström: Jag ber om ursägt, att jag kommer tillbaka till den 25 punkten. Der förekommer ett förslag till en statsutgift af 10,000 r:dr, som skulle tilläggas hvad å 4:de hufvudtiteln för lotsoch båk-inrättningar redan finnes uppfördt. Jag anhåller, att Utsk. vill skilja detta från inkomst-betänk, och uppföra det bland utgifterna å 4:de hufvudtiteln. 3 4: d e punkten. Hr von Hartmansdorff: Denna afgift är visserligen af StatsUtsk. upptagen till samma belopp, som uti K. Alis nåd. propos.; men då man jemfor detta belopp med hvad som verkligen influtit under åren 1833 och 1807 i medeltal, så befinnes detta utgöra endast 536,160 r:dr. Jag skulle således, för min del, tro, altman icke hör beräkna bräonvinsafgifterna högre hädanefter, än hittills, och att det alltså ej är skäl att höja denna afgift utöfver hvad hon i medeltal för de sista 5 åren utgjort. Hr Ribbing:
Transport R:dr Derjemte, och i enlighet med åberopade protokoll öfver Finansärenden, vill Kongl. Maj:t i Nåder föreslå: all för Notarien i Krigs-Kollegium, Advokal-fiskalen Gustaf Engelbert Trana, hvilken, i följd af obotlig ögonsjukdom, är oförmögen att sin tjenst bestrida, mätte å Allmänna Indragnings-Staten anvisas en mot Notarie-lönen efter Kollegii äldre stat svarande årlig pension, att af Trana, efter erhållet afsked, tillträdas och under hanä återstående lifstid tillgodonjutas, med att sedan Yexel-Kontrollörs-befattrlingarne i Stockholm och Götheborg numera blifvit indragne, Rikets Ständer måtte å Allmänna Indragnings-Staten bevilja dels Kommersrådet, Kammarherren B. Rosenblad, såsom f. d. Vexel-Kontrollör i Stockholm dels Kamereraren Axel Smedberg, såsom f. d. innehafvare af enahanda befattning i Götheborg .årligen, under vilkor af dessa, emot de fordna Vexel-Kontrollörsarfodena svarande, anslags indragning eller förminskning i den mån annan ny inkomst från Statens sida kan den ene eller andre tillfalla; att Fristads-Läkaren i Eskilstuna, Medicinae Doktorn och Chirurgiae Magistern Adolf Fredrik Alfort mätte efter afskedstagande få å Allmänna Indragnings-Staten för sin återstående lifstid tillgodonjuta en årlig pension af . att i betraktande af framlidne Justitie-Rådel, Grefve Carl Sparres förtjenster samt den medellösa ställning, hvari hans efterIemnade Enka, Charlotta Forssberg, med Irenne omyndiga barn, sig befinner, en årlig pension å Allmänna Indragnings-Staten måtte be mälda Enka tilläggas med att Rikets Ständer likaledes, med afseende å framlidne JustitioRådet M.
Skulle deremot bända, att Rikets Ständers Revisorer någonsin så kunde förgå sig, alt någon annan åtgärd erfordrades, måste 110 §:n RegeringsFormen tillämpas; ty Revisorerne äro ställde under samma skydd som Riksdags»jpän. Jag vrkär derföre att motionen må förfalla; men, 0111 saken icke kan afgöras utan votering, tillstyrker jag att Contrapropositionen må innefatta ett ogillande af motionen, hvilket ingalunda innebär ett ogillande af Revisorernes åtgärder, utan endast ett ogillande af motionairens handling, såsom lagstrid ig. Grefve Horn: Jag anhåller blott att få rätta ett misstag, som varit gemensamt Den 22 Januarii f. m. 83 hos Grefve af Wetterstedt och Friherre Cederström, då desse Herrar trott, att mitt förslag åsyftade ett godkännande af Ridderskapets och Adelns Revisorers åtgärder enskildt. Jag har från början till slut endast åsyftat, att Riddel skåpet och Adeln, för dess del, och oberoende af de öfrige Stånden, ville uttrycka ett erkännande af i8a5 och 1827 årens samtlige Revisorers verksamma bemödande att uppfylla sitt kall. Här kan således icke vara fråga om att bilda factioner och tvister Stånden emellan, såsom Friherre Cederström påstått. Jag inskränker mig föröfrigt dertill, att blott åberopa hvad jag förut anfört, och öfverlemnar till Herr Grefven och LandtMarskalken att afgöra, om framställningen är af den beskaffenhet, att proposition derå kan göras, i hvilket fall jag fortfar att yrka densamma. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å Grefve Horns ifrågavarande hemställan. Ropades starka Nej, blandade med Ja. Hvarefter Hans Excellence frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg berörde hemställan böra förfalla. Ropades starka Ja, blandade med Nej. I anledning hvaraf Hans Excellence förklarade, att som, efter hvad Hans Ex58 11. g* 84 Deri 22 Januarii f. m. cellence tyckt sig finna, Ja öfverröstat
Sedan han år 1811 tagit afsked och blifvit privat inan med tarflig utkomst, erbjöds honom en skänk, sorn kunnat göra honom oberoende för dess Öfriga lifstid; men Herr Järta vägrade att emottaga den, under förklarande, att hvad han gjort, hade lian ej gjort för sin egen skuld, utan för Fäderneslandets. Friherre Wrangel'. Om Herr Grefven och LandtMarskalken skulle täckas förnya propositionen, huruvida Ridderskapet och Adeln anser de vid SlatsUtskotlets ifrågavarande Betänkande Den 12 Julii J. m. 635 gjorde anmärkningar, böra föranleda detsammas återremitterande, skall jag, af det svar, som å denna proposition lemnäs, bedömma huruvida jag bör fortfara att yrka votering, eller derifrån afstå. Herr Rothlieb, Axel, förenade sig mpd de flere Ledamöter, hvilka begärt att StatsUtskottets Utlåtande måtte återremitteras. Herr Munch af Rofenfkjold, Eberhard: Äf. ven jag erkänner Herr Landshöfding Järlås sållsynta snille och skicklighet; jag värderar äfven mycket dess förtjenster af Regements-föråndrin. gen 1809, ännu mer än af dess andel i Constitutionens författande. Men det skål, som i synnerhet anföres för ett ovilkorligt beviljande af den föreslagna pensionen, nemligen dess utmärkta snille och ovanliga arbetsförmåga, synes mig isynnerhet tala emot den samma; ty om pensionen bifalles, utan att dervid fästes det af Grefve von Schwerin föreslagna vilkor, kan den blifva en ny anledning för Herr Järta att undandraga sig från användandet af dess utmärkta egenskaper i Statens tjenst. Jag tillstyrker således, att om pensionen beviljas, det må blifva för icke längre tid, ån till dess Herr Landshöfding Järta blifver utnämnd till något Embete af icke mindre inkomster och värdighet, ån det han sist innehaft. Herr Grejven och Landt Mar/Kalken för - 636 Den. 12 Julii f, m. nyade derefter sin till återremiss af StatsUtskot - tets Utlåtande förut gjorde proposition.
Vid sådana frågor kom Erik i en viss strid med sig sjelf; han hade å ena sidan att strida emot den barnsliga älskvärdheten hos en flicka, som tycktes önska ett nekande svar, å den andra emot sig sjelf och sin egen blott delvisa oafhängighet af tron på aningar. Han sökte dock bekämpa båda, då han svarade: – Ja, om man verkligen tror uppå sådant, men om man blott låtsar tro, då, Stella, är det intet ondt deri. Men önskade Stella någonting nu? – Ja, jag önskade. Men ... nej ... jag vill icke säga det åt Erik. Nej, det gör jag inte. Det var första gången Stella undanbedt sig att låta Erik veta hennes tankar och Erik blef härvid litet häpen, så att han sade ingenting. Kanske var Stellas svar förestafvadt af en blyg aning om att hon ändå i visst fall var en af Erik oberoende qvinna och kanske detta svar inom Erik väckte en likadan aning eller ock gjorde omedvetna tankar klara och medvetna. Åter föll ett annat stjernfall. Då sade Stella: – Men vet Erik hvad jag nu önskade. Jag önskade, att jag ingenting önskat vid det förra stjernfallet, efter jag kanske gjorde Erik ondt. Och jag önskade att jag aldrig måtte komma att göra den sorger, som varit för mig ... Erik. Äfven nu kunde Erik intet svara, men om han önskade något, så var det att stjernorna skulle säga åt Stella, hvad han icke kunde. En lång stund hade de stått stilla; nu började de att sakta vandra åt hemmet. Stella sade: – Den vettenskap, som har att göra med stjernors gång, och som Erik kallade astronomi, borde den inte vara den närmaste till vettenskapen om Gud eller religionen? – Jag förstår, hvarföre Stella menar det så. Men Gud är ju lika oändlig i alla sina skapelser och blott en allmakt har kunnat skapa blommor och träd, menniskor och djur. Och stjernorna och fästet är icke Guds hem mera än någon annan ort, ty han är ju allestädes närvarande. – Men bor icke Gud i himlen? Så har ju vår frälsare sjelf lärt oss. – Så länge vår frälsare i synlig måtto var hos oss på jorden, hade han äfven, efter sin menskliga natur, känslor och tankar såsom en menniska, ändock han var utan synd.
Landtm, måtte tillåta, att Hr Ridd.-Secret. upplyser, hvilken dag som LagUtskls betänk, blifvit Ståndet meddeladt, och att jag sedan må få tillfälle att vidare yttra mig. Underl. Ridd.Secret. tillkännagaf, att LagUtskts utlåt. N:o 1 blifvit hos R. o. Ad. första gången bordlagdt den 14 dennes f. m. Frih, Ridderstolpe: Jag vidblifver derföre min öf - Den t8 Mars e. m. 3a5 verlygelse, alt allmänna omdömet icke kan vara så stadgadt om delta mål, alt något -beslut så hastigt kan fattas, som alt välja en nämnd, hvilken samma dag skall sammanträda och besluta i en så vigtig sak. Gr. florn, Claes Fredr.: Äfven jag skulle önskat, att BorgareSt. icke så hastat med delta beslut, mest derföre, att jag skulle högst gerna se, att intet beslut toges under denna riksdag, som i sig kunde innebära minsta skymt af passion; men då 3:ne Stånd beslutat dag för väljande af opinionsnämnd, tillstyrker jag R. o. Ad. att derpå ingå, helst R. o. Ad. med vägran till de 3 Ståndens beslut icke vann mer än en enda dags uppskof. Detta val, så vigtigt det än är, är för mig alltid en motbjudande act, emedan jag ogillar denna ostraeism; men den är oss ålagd att fullgöra, och jag tror icke, att R. o. Ad., för att stadga sitt omdöme , behöfvaett eller annat dygns lungre betänketid, icke heller att R. o. Ad. behölver något uppskof för valets anställande, af orsak att vilja göra sig förvissadt om de personers åsigter, hvilka inom detta Hus skulle vid valförrättningen kunna komma i fråga. Jag tror nemi., att R. o. Ad. skall hafva latt att med sitt val falla på personer, som hafva nog omdömesförmåga och nog lagkunskap, att kunna, ulan annan vägledning, med godt samvete åtaga sig denna pliglbcstämmelse.
Konungen utsatte då, i samråd med Riksens Ständers fullmäktige uti Banken och Riksgäldscontoret, en annan stad, der Riksens Ständer böra samlas och kalla dem dit till den tid, de sjelfve förut bestämt,''eller vid urtima riksdagar till den lid, som Konungen påbjuder. 3 §:n Riksdags-Ordningen. Riksdagarne skola hållas i Rikets hufvudstad, så framt ej synnerligen vigtiga omständigheter göra ett undantag derifrån nödigt eller nyttigt. Konungen utsatte då en annan stad, der Riksens Ständer sorn Konungen påbjuder. Hr von Troil: Det lärer vara allmänt kändt, att i hvarje land, der det representativa styrelsesättet kommit till någon utveckling, hållas sammanträdena uti Rikets hufvudstad, och att undantag icke oftare der komma i fråga att äga rum , än du den rena omöjligheten dertill föranleder. Skälen dertill äro så påtagliga för hvar och en, som deltagit uti riksd.göromål, att jng icke vill upptaga Ståndets tid med en framställning deraf, utan inskränker mig till att begära afslag å den föreslagna redaclions-förändringen. Skulle någon uppträda uti motsatt anda och yrka bifall på förslaget, sä vill jag vara beredd att ytterligare utveckla skälen till detta mitt afstyrkande. Hr Dalman: Min afsigt var endast att, lika med Hr von Troil, afstyrka antagandet af ifrågavar. förslag; men då han förklarat sig beredd att vederlägga de skäl, som kunna anföras uti motsatt anda, är saken i så goda händer, att jag afslår från att vidare yttra mig uti detta ämne. 436 D c n 26 Mars f. m. Hr Uggla, Göran Gustaf, hade inlemnat ett sa lydande anförande: Jag tillstyrker, för min del, afslag å della förslag till förändring i vår nu gill laude grundlag. Den latitud för riksdagars hållande å annan ort, än hufvudstaden , densamma redan rnedgifver, synes i allt fall innefatta ett tillräckligt spelrum för en sådan förflyttning.
St:r ville hos K. M:t i underd. anhålla, att ett nytt Lazarettslius, i enlighet med fastställd ritning, måtte blifva skyndsamt uppfördt samt att hädanefter ingen bestämd Summa, utan så mycket som för hälsovården vid Lazarettet erfordras, må af samma Öfverskottsmedel vederbörligen anvisas. Utskottet, till hvars åtgärd detta Memorial blifvit remitteradt, får anmäla, att, i anledning af nämnde Läns RiksdagsFullmäktiges vid sednaste Riksdag gjorde yrkande, att Hospitalslnrättningen i Länet och LänsLazarettet jemte de dertill anslagne Inkomster måtte skiljas från SeraphimerOrdensGillets befattning och ställas under Lazarettsoch Curhus-Directionens i Wisby uteslutande vård och förvaltning, hvarom äfven vid de föregående Riksdagarne fråga blifvit väckt, R. St:r uti deras då aflåtne underdåniga Skrifvelse, rörande en förändrad reglering af Hospitalslnrättningarne i Riket, hos K. M:t berörde önskan undcrstödt, 1 B e t a n I a n d e n. 141 emot befrielse för SeraphimerOrdensGillet från alla framtida utgifter till berörde Läns Hospital; och då, i följd deraf, Länets Innevånare kommit eller lära komma i åtnjutande af hvad de förut begärt eller Hospitalsmedlens oförryckta bibehållande inom Länet, hvilken förändring icke eller äger något inflytande på StatsVerkets tillstånd; synes ock utvägen för dem vala beredd, att sjelfva kunna afhjelpa beliofvet i afseende så på uppförandet af den ifrågavarande Lazaletls-byggnaden som kostnaderne för hälsovården dervid och hvarmedelst ett lifligare deltagande hos Länets Innevånare torde väckas för ändamålet, samt den frikostighet, till hvars uteblifvande förut anledning kunnat finnas, åter utöfva sin välgörenhet mot meranämnde barmhertighetsverk, utan att något bidrag dertill från StatsVerket bör komma i fråga. Utlåtande, angående Anslag af Allmänna Medel till åtskillige vägars förbättrande, anläggning och underhåll. (U.-A.)
Vid i:sta Titelns 2 Moment, upptagande tvister om uppfyllande eller rätta tydningen af de emellan Kronan och enskildte ingångne Contracter: Af Herr Friherren och Ordföranden, Herr Öfversten Lefrén , Herr Biskopen Doctor Wallenberg och vice Talemannen Jon Jonsson, hvilka ansågo de i detta mom. upptagne tvister vara af administrativ beskaffenhet , äfvensom enahanda reservation blifvit af Herr Biskopen särskildt anförd beträffande de i y inom. upptagne tvister, om Kronan förbehållen tionde eller ränta blifvit rätteligen forslad och levererad, eller icke. Vid Tredje Titeln har Herr Biskopen Doctor Wallenberg jemväl reserverat sig emot pluralitetens mening, att de i i Mom. uppräknade tvister äro af judiciel natur, hvarjemte reservationer endast beträffande de vid 225 vid slutet af samma moment onanämde tvister om nyttjo-rätt till kronoskär, strander och holmar, som icke höra under visst hemman, blifvit anförde af Herr Friherren och -Ordföranden, och vice Taiemannen Jon Jonsson. Emot beslutet om judiciella beskaffenheten af de i 2;ra mom. af denna Titel upptagne tvister, cm Jörmdnsrdtt till skatteköp, har reservation vidare blifvit af Herr Biskopen, Doctor Wallenberg i protocollet antecknad; äfvensom beträffande 3:dje morn., sorn innehåller tvister om klyfning af Kronohemman, uti hvilket sistnämde afseende Herr Friherren och Ordföranden sig i reservationen förenat. Herr Öfversten Lefrén har ansett tvister cm klyfning af Kronohemman vara judiciella, om de skola stanna vid irsta instantien, men funnit dem vara administrativa, om de till högre ort få fullföljas.
Tittlar, om Bevillning för; Motion, rem. till Bevilln.-Utskottet, s. 1276. Tjufnadsbrott, om ändring i bestraffningen för dem sorn begå; Motioner, rem. till LagUtskottet, s. ii 5a, 1155 , 1165. —- — i Rättegångs-sättet, angående; Motion, rem. till Lag-Utskottet, s. 127c). Tjära, angående befrielse från skyldigheten att leverera Skattein natura ; Motion, rem. till Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, s. 120g. Torgoch Renliållnings-penningar, om Allmogens befrielse från, för införde Varor till Stockholm; Motioner, rem. till Ekonomi-Utskottet, s. 1212, 1248, I2g3. Torkinrättningar, Pramiier för, s. 710-712. Tovnerhjelms, Öfverste - Lieutenanten A. F. Skuld, s. 814» 1060-1064. Torpare, om rättighet för, att tillverka Brännvin; Motioner, rem. till Allm. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 ReviUnings-VI-itolle/s Memorial, A’:o 28. 19 r realisera o t ( högre pris ari 18 sk. riksgälds, och ej ens detta belopp, i konkurrens ined Göiheborgska och Landskrona ångralfinaderierna och de öfriga Svenska sockerbruken i Stockholm, Norrköping och Uddevalla. Redan har priset å toppsocker innevarande vår här nedgått lill 19* och 19 sk. och derunder, blott till följd af konkurrensen emellan Göiheborgska och Stockholmska sockerbruken, innan ännu Landskrona ångraffmaderiet var färdigt och hade uppträdt som medtäflare. Detta ångraffinaderi är nu i full gång, och vid en totalproduktion af samtliga raffinaderierna vida öfverstigande landets närvarande förbrukning, är det med säkerhet att motse, att priset inom slutet af innevarande år skall ytterligare nedgå lill 18 sk. och troligen derunder.
Till såningstid har jag användt maj eller juni. I en kruka med fmsållad, något sandblandad jord sår man fröna, strör några få korn af samma blandning öfver dem och lägger en glasskifva öfver krukan. Man bör hålla jorden vid jämn fuktighet — vattnet måste falla ned endast som fint duggregn — och skugga krukan, isynnerhet sedan de små, finludna plantorna kommit upp, hvilket sker efter ett par, tre veckor. När 4 ä 6 små blad vuxit fram, brukar jag » skola om » småttingarna, då jag vanligen afskär hjärtbladen, för att plantorna må komma nog djupt i jorden. Det kan vara svårt nog att få plantorna att lefva öfver vintern — men det går. Bor man i » kalla norden », är det kanske skäl i att på hösten » plantera ner » de små krukorna i större krukor och endast vattna på den » yttre jorden », eftersom största faran för de späda plantorna ligger däruti, att man i vintertid så lätt förvattnar dem. Hafva gloxiniorna emellertid öfverlefvat första vintern, kunna de sedan i många år vara till glädje. Vid gloxiniornas planterande förfar jag antingen som vid andra blommor — lägger ett lager af träkol ofvanpå stenskärfslagret i botten af burken — eller också blandar jag sönderkrossade träkol i de nedre jordlagren. Jag använder endast lätt sandblandad jord. Kolet både göder och ger starkare färg åt blommorna. Gloxiniorna behöfva emellertid kraftig jord, och jag har hört någon säga, att de böra omplanteras hvarje må- nad. Detta är nog öfverdrifvet, men en trädgårdsmästare bar sagt, att man skall sätta om dem två ä tre gånger på året, och det låter ju rimligt. Jag har emellertid ej praktiserat detta, är rädd att oroa blommorna för mycket. Man kan, sedan plantorna blifvit nog stora, någon gång gifva dem en svag gödselvattning, andra året göra det starkare, eller rakt af blanda något gödsel i jorden. Fårgödsel lär vara att föredraga, emedan den ej så lätt alstrar mask. För att man ej skall behöfva vara rädd för mask, måste all gödsel, som blandas i blomkrukorna, vara väl brunnen, likaså måste vattnet, då man lagar till gödselvattnet, vara kokhett.
Föreskrifterna i sednare momentet af nästföregående §. tillämpas icke å brukade flyttsaker och resande tillhöriga effekter, som icke utgöra handclsgods, och hvarmed förfares enligt hvad derom särskildt är eller varder stadgadt. §. 7. På vederbörande Fabriksoch Handtverks-föreningar ankommer att utse en eller flera personer i hvarje Stapelstad, som ega att tillse, det de till hvarje förenings yrke hörande varor blifva efter riktiga värden och benämningar förtullade, och öfvervara alla slämpiingar i packhusen; dock må dessa ombuds frånvaro icke hindra tullbebandlingens företagande och fortgång. §. 8. Inkomna och till inrikes förbrukning disponerade utländska varor kunna till utrikes ort tullfritt åter utföras. 44 Förslag till Tull-Taxa. §. 9. Vid uppkommande tvist om en varas rätta art och benämning, må General-Tullstyrelsen, dess instruktion likmätigt, ega att, sedan, der så erfordras, sakkunniga handlande eller fabrikanter hörde blifvit, afgöra frågan; kunnande besvär öfver General-TullStyrelsens i dylika frågor fattade beslut hos Kongl. Maj:t i underdånighet anföras endast af godsegaren. §. 10. Alla, både inkommande och utgående, varor, ehvad de förtullas efter bestämd afgift eller efter vissa procent af värdet, eller äro tullfria, skola angifvas till namn, art och beskaffenhet, antal, Svenskt mått, mål eller vigt, och, då godset efter värde förtullas eller är tullfritt, äfven värdet, samt på lika sätt i Tull-journalerna och Persedelsextrakteu upptagas. Om hvad i öfrigt vid varors angifning och förtullning iakttagas bör, tjenar Seglations-Orduingen till efterrättelse. §. 11. De varor, som ej om skeppsbord kunna genom Svenskt mått, mål eller vigt till qvantiteten bestämmas, föras, efter deras beskaffenhet och värde, till Tull-Packhuset eller Stadens vågar, för att der vägas eller mätas.