Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Desiutom aro afven bägge de sednare, af Herr Grefven och LandtMar» stalken gjorda propositioner beswarade med Nej och Ja; och som Regeringsformens 56 § stadgar, det proposition pä Utstötts Betänkanden först stola göras chl-t bifall etter ofstag, sä är jag öfwerlygad, akt man ej utan misitydning, kan fordra mer än att äterrcmisi blir alternativt i contra proposition. I fö je häraf yrkar jaa votering, i fall ej en formlig och ordentlig proposition om äterremisi göres. Herr Ikam, pettr; Unprepade de orden i 56 tz, akt om anma, k ängar göras som hindra antagan, det af ett förslag, bör det samma äterförwisas, och tilläde, alt del syntes honom, som borde det wara just de Herrar hwilka sagt Nej, som borde tilläts äierremisien. Herr Xoräen stolpe, Mosters, Redan hafwa siera marva Ledamöter, nied wida större kunskaper och urskilning än jag. yttrar sina tankar i delta ämne; jag fir derföre bedja Rioderstapet och Aveln benägit uisägta akt jag u'i största enfald y trar, huru jag anser 56 §-.s mening wara, neml, att dä Ut» skottens Betänkanden till diicusion första åängen f-, rehafmes, och Ordföranderne, af da ust ämne förekom - Den 14 November.
Den föreslagna skrifvelsen är således alldeles öfverflödig, och jag tillstyrker derföre afslag å hvad Ulsk. i det afseendet uti 2:dra punkten af sitt tillstyrkande hemställt; men jag anser deremot lista punkten böra bifallas. Hr Rosenblad, Bernh.: Jag kan icke instämma med Gr. Lagerbjelke och Frih. Cederström deruti, att man borde afslå 2:dra delen utaf Utsk:s förslag, såsom öfverflödig. Jag befarar nemi. att man derigenom skulle lägga hinder i vägen för ett framlida bifall till den billiga begäran, som Utsk. förordat, emedan ett afslag ä R. St:s sida skulle kunna synas innebära ett ogillande af motionen, och lända till men för de skattskyldige, om de, efter det dom i saken vunnit laga kraft, vände sig till K. M. med anhållan om eftergift. Jag skulle derföre anse det vara lämpligast att R. St., på sätt Utsk. föreslagit, afslå den lista delen af motionen, ang:de afskrifning af Ohboms balans, men att de deremot på förhand förklara de skattskyldige befriade från den ersättningsskyldighet, som de möjligen, i följd af berörde balans, kunna blifva ädömde, samt att derom till K. M. atlåtes und. skrifvelse. Utfäller sedan domen till de skattskyldiges förmån, sä är skrifvelsen visserligen öfverflödig, men skulle de deremot blifva ådömde förnyad betalningsskyldighet, så vore K. M. i tillfälle att, genast efter det domen fallit och sedan de skattskyldige anhållit om befrielse, pä grund af R. St:s beslut bevilja densamma, hvarigenom allt bråk med seqvester m. m. kunde undvikas. Hr F åhratus, Olof Immanuel: Jag är visserligen i allmänhet icke någon vän af hemställanden från R. St:s sida uti frågor, som Regeringen dessförutan kan afgöra; men jag föreställer mig att uti förevar, fall man icke saknar giltig anledn. till aflätande af en sådan skrifvelse.
Då emedlertid ingen anmärkning deremot blifvit framställd hos Ridderskapet och Adeln, samt Utlåtandet i denna del är af Borgareoch Bonde-Stånden bifallet, anser Utskottet sig böra vid hvad förut är vordet yttradt, förblifva. 10:0 I afseende å anslaget till ved och ljuspenningar, har, i fråga om det föreslagna villkoret för fortfarande af hvad för Theatern belöper, blifvit hos Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet åberopadt, hvad i samma ämne vid åttonde punkten är vordet anmärkt, hvaremot uti BondeStåndet, i likhet med hvad vid samma punkt yttrades, det ifrågavarande anslaget för Theatern blifvit bestridt. Borgare-Ståndet åter, har bifallit Utskottets förslag. I öfverensstämmelse med hvad vid 8:de punkten är vordet yttradt, anser Utskottet sig böra det afgifna Utlåtandet vidhålla. Utskottets vid slutet af Utlåtandet gjorda framställning, att Rikets Ständer måtte fästa Kongl. Maj:ts
Sedan uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande Styrelsen för allmänna Vägocb Vattenbyggnader, hvad beträffade förenämnde förändring i den fastställda arbetsplanen, förklarat, alt det nu framställda förslaget, från teknisk synpunkt helraktadt, icke kunde anses ega något företräde framför den redan gillade planen, och alt icke heller lastkajens afstånd från staden derigenom komme att i någon betydligare mån förkortas, hvadan, och då härtill komme, alt den ifrågasatta ändringen beräknats medföra en förhöjning i arbetskostnaden af omkring 50,000 R:dr R:mt, ulan att den ändrade planen ändock skulle vid arbetets utförande tjena till ovilkorlig efterföljd, Styrelsen ansett sig, med anledning af Direktionens i förevarande afseende gjorda anhållan icke kunna tillstyrka annat nådigt beslut, än att, för den händelse staden skulle vilja anlägga hamnbassinen och en del utaf den dit ledande inseglingskanalen uti den nu föreslagna riktningen, i stället för att lägga nämnda bassin och kanal såsom den gillade planen upptoge, sådant måtte förklaras vara staden medgifvet, under vilkor, att den högre anläggningskostnad, som af denna förändring kunde föranledas, icke finge utgöra något skäl för ytterligare statsbidrag till arbetets verkställande; så har E. K. Majit, som gillat hvad sålunda blifvit af Styrelsen i berörda afseende ytlradt, uti ofvan omförmälda skrifvelse till Rikets Ständer endast i nåder öfverlemnat den af Hamnbyggnads-direklionen gjorda framställning om anslag till fullbordande af ifrågavarande arbetsföretag, i ändamål att Rikets Ständer, som å nästlidne riksdag dertill beviljat låneunderstöd, måtte komma i tillfälle alt pröfva, huruvida, i anseende till de al Direktionen uppgifna omständigheter, ytterligare statsbidrag kunde anses böra till företaget anvisas. I anledning häraf och sedan Hamnbyggnads-direktionens ifrågavarande ansökning derjemte blifvit uti särskild hos Rikets Ständer gjord framställning förordad, hafva Rikets Ständer tagit denna fråga i öfvervägande; och då det icke blifvit styrkt, att de redan bestridda eller förestående ökade utgifter, hvilka af Direktionen i den till E. K.
Hvad nu den föreg:de granskningen i kammarrätten beträffar, sä torde om kammarrättens ferier för den sommaren (t. ex. genom att utsätta dem att börja en månad tidigare), på det sätt ordnades att kammarrätten blefve för någon längre tid under sommaren domför att afgöra denna fråga, sä kunde sä väl kammarrätten som stats-kont. få lika lång tid för frågans behandling sorn revisorerne, hvilka icke behöfde erhålla handlingarne ang:de denna sak förr än i November, alldenstund intet hiudrar att den föreg:de tiden af revisionsförrättningen användes på utarbetande af de öfriga revisionsgöromålen, hvilka i allt fall naturligtvis icke eller få eftersättas. Om det således är möjligt att StatsUtskis förslag går i verkställighet skulle man dermed vinna det vigtiga resultat, att saken kunde vid nästa riksdag afgöras och icke behöfva uppskjutas till 3 år derefter. Frih. Palmstjerna har anmärkt att det icke vore alldeles formenligt att R. St., — ehuru de äro fullkomligt öfvertygade derom att Tit. Fredin vore särdeles lämplig för det ifrågavande arbetet — i den underd. skrifvelsen direkt utpekade den person, de ville hafva. Jag instämmer i denna anmärkn.; men jag hemställer dock huruvida denna småsak förtjenar en återremiss. Det är nemi. ganska lätt att i början af första mom. af tillstyrkandet i st. f. orden ”t. f. Statskommissarien Fredin” insätta ”sakkunnig person”; samt vidare i st. f. de under litt. d) förekommande orden ”åt Fredin anförtros”, sätta, ”åt samma person anförtros” och utbyta det i mom. litt. e) befint - Deni Juli f. m. 383 liga uttrycket ”till Fredius disposition” emot ”till den persons disposition som utnämnes” samt slutligen att utesluta det längre fram i samma mom. förekommande namnet Fredin och i stället begagna uttrycket ”samma person”. Härigenom tror jag att man kunde undvika en äterremiss, som endast skadar saken. Hr von Hartmansdorff: Gr.
Utskottet anser det åsyftade ändamålet högligen behjertansvärdt, samt genom någon åtgärd i denna fråga från Rikets Ständers sida en dylik anstalt tilläfventyrs må kunna snarare komma till stånd, har Utskottet trott sig böra hemställa, att Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 180. 9 att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse, med anmälan om det af Grefve v. Platen väckta förslag till åvägabringande af en Pensions-inrättning för Sveriges Handelsflottas Skeppare, Styrmän och sjöfolk, anhålla att Kongl. Maj:t täcktes låta utreda huruvida en dylik anstalt, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med de af bemälde motionär uppgifne grunder, kan åstadkommas. Slockholm den 11 Juli 1854. Reservation: af Herrar Liljehöök C. B. och Berg PtJ hvilken sednare åberopade utgifts-afdelningens i ämnet afgifne utlåtande, som jemväl innefattade tillstyrkande, att, för den händelse den ifrågavarande Pensions-inrättningen kunde åvägabringas, en summa af'6,000 R:dr årligen skulle ställas till Kongl. Majrts disposition för ändamålet, att under nästkommande 3 år från Riksgälds-kontoret utgå. Bih. till R. St. Ank. till Exp.-Utsk. d. 17 Juli 1854, kl. 8 e. ra. Utlåtande, i anledning af erhållna återremisser d Betänkandet J\° 67, angående regleringen af utgifterna under RiksStalens Andra Rufvudlitel. (U. A.) Af nämnda Betänkande hafva följande punkter blifvit till Stats-Utskottet äterremitterade, nemligen: Första punkten, angående löneförhöjning för Högsta Domstolens Ledamöter. Denna punkt är af Bonde-Ståndet återremitterad; men som densamma blifvit af de öfriga trenne Riks-Stånden godkänd, kan, jemlikt 75 § Riksdags-Ordningen, åtcrremissen icke tili någon åtgärd föranleda.
Discontvinst in natura, nemligen intill den 29 Sept. 1817, å 120,000 R:dr årligen År 1818 beviljad afskrifning af ArbetsCassans skuld till Disconten 1,083,877. Och från år 1815 till slutet afår 1828 hafva Ständerna såsom lån lemnat 4>45o,ooo. Eller tillsammans, bidrag af Ständerna 6,253,877. När derifrån afgår hvad Ständerna lofvat 4,25o,ooo. Så befinnas följaktligen Ständerna hafva en verklig fordran af CanalBolaget, uppgående till en summa af , 2,003,877. Under sådant förhållande är det påkostande, att höra omtalas några juridiska anspråk å Bolagets sida. — Slutligen får jag, i anledning af hvad jag nu haft äran anföra, förklara, att så innerligen det skall gräma mig att se Canalen ofullbordad, kan jag likväl, för formernes bibehållande, ej annat än tillstyrka bifall å Utskottens Utlåtande. Många yrkade åter på proposition. Herr Stråle: Ehuru högst ogerna, nödgas jag, då anmärkningar blifvit gjorde emot Den i3 April. 233 milt sista yttrande, å nyo uppstiga, för att begära några ögonblicks uppmärksamhet. Jag har aldrig, såsom man synes vilja tillvita mig, bestridt, att Bolaget skulle äga rättighet lill framdeles utdelning af den möjliga Canalvinsten. Jag har deremot föreslå-; git, att Actieägarne borde, sedan alla omkostnader för Canalens underhåll blifvit gutdne, bekomma det möjligen blifvande öfverskottet af inkomsterne intill 5 procent å ActieCapitalet, om tillgångarne så medgifva. Ej heller har jag föreslagit tillsättan-; de ef ny Styrelse, uti annan ordning, än att sådant borde öfverlemnas till Kongl. Maj:t, som dervid skulle 'äga, att för pia-, nen till arbetets fortsättande och tillsynen deröfver begagna den person, för hvilken Kongl. Maj:t ägde mästa förtroende. Men det är dispositionsrätten öfver medlen, som jag har ansett böra fråntagas den närvarande
Jag föreslår således att sådana radicale Botemedel i ett sammanhang vidtagas, som göra utlagorna mindre känbåra, men lika tillräckeliga för Statens behof, och sådana sorn öka den inhemska produktionen, och minsta Productions-kostnaderne, samt dermedelst öka exporterne, minska Importerne, och härigenom för framtiden, säkrare och varaktigare än Silfret i Banken, bidraga till att förbättra Mjmtvärdet oell realisera Sedlarne. Till dessa medel höra: Bevillningens påläggande på den behållna, i stället för på den synbara förmögenheten: Näringsoch till en viss grad Handelsfrihet, isynnerhet för exporter, men derjemte en viss inskränkning af Handeln med Ryssland: Afskaffandet af vår Skjutsinrättning, och till en början först af Hållskjutsen, samt Reserveskjutsens underlättande, genom införandet af Forvagnar på de Vägar, som mycket beresas: Afskaffandet af ArrendeContracter utan bestämd gräns för Arbets - skyldigheten och andra Onera: Det reguliera Infanteriets Reduction till Stammar eller Cadres, i synnerhet i de Provincer, der nästan hvar Dräng är Skytt, men med bibehållande af lika talrikt befäl, som förr, och med längre Exercitie-tid för BeväringsManskapet: Indragning eller sammanslående af en del Embeten och Tjenster, i stället för deras årliga tillökning: De publique Låne tillgångar - Den 5 Januarii. 417 tillgångar användas med låg ränta på producliva Näringar, som tillskapa valuta för de Sedlar, som de i Lån erhålla; samt slutligen mera begagnande af Tryckfriheten i anseende till det allmänna, än i anseende till Enskiltas angelägenheter. En närmare utveckling af denna min Motion förbehåller jag mig att framdeles få göra. Den torde emellertid få remitteras till Statssamt Oeconomieoch BesvärsUtskotten. 5:o Jag föreslår att Riksens Ständer hos Konungen måtte i underdånighet anhålla, att den Författning, som påbjuder hvart 5o:de Tunnelands plantering med Träd på Slättbyggdcn i Skåne, mätte blifva uppliäfven eller åtminstone betydligen inskränkt.
Uti gällande Aflönings-Stat för de vid Tumba Bruk anställde Tjenstemän och Betjente m. fl. upptages, bland annat, »till Brukets första Formbinderska lön, äfven sedan bristande synförmåga möjligen satt henne ur stånd att längre med formarbetet fortfara, 100 Rdr,» hvarförutan, enligt samma Stat, Bruks-Styrelsen eger att till en elevs inöfvande i formbindning årligen använda högst 66 Rdr 32 sk., allt Bko. Sedan Fullmäktige under den 14 Maj 1845, uppå derom gjord, af Läkarebetvg åtföljd ansökning, med stöd af åberopade föreskrift, endtledigat första formbinderskan från sin befattning vid Bruket, med rättighet för henne, att i sin återstående lifstid, såsom pension, bibehålla lönen, 100 Rdr Bko; så har någon tillsättning icke skett af samma befattning, hvilken ansetts kunna undvaras, då formbindningen numera till större delen besörjes efter beting vid Rruket af arbetare, hvilka icke åtnjuta särskild lön; hvadan nämnde belopp kunnat för Bruket besparas. Berättelse af Banko-Bullin äktige. 47 Undertecknade åberopa, hvar för sig, de särskilde meningar, hvilka emot en del af här ofvan upptagne, utaf Fullmäktige fattade beslut blifvit till deras protokoll anförda. Stockholm den 15 November 1847. På Ridderskapet och Adelns vägnar: A. G. GYLDENSTOLPE. Aco. von HARTMANSDORFF. j På Presle-Slåndels vägnar: M. C. BERGWALL. Abr. Z. PETTERSSON. Josef WALLIN. På Borgare-Ståndets vägnar: Frans SCHARTAU. C. D. ARFWEDSON. “ Carl A. SCHARP. På Bonde-Slåndets vägnar: Jgii. olsson. s. heurlin. b. gudmundsson. C. O. Ossbahr. STOCKHOLM, tryckt nos l. j. hjerta, 1847. Bank o-Utskottets Memorial, N:o 3.
Stundom går det så hett till, att fjädern ryker omkring, i synnerhet om frun råkar vara mera bedagad än herrn, då hon gärna vill taga husbondeväldet. För att nu främja den husliga friden och trefnaden i det nya hemmet, måste man se till, att dess skafferi är väl försedt, och ett hälft hårdkokt ägg med kvarsittande skal måste dagligen offras på den goda sämjans altare. När några dagar gått, hafva lynnena hunnit foga sig efter hvarandra, de husliga scenerna bli allt mera sällsynta, och snart börjar herrn med mycken ifver att draga till bo. Nu måste man på buren upphänga små bundtar oblekt, så kalladt ljusveksgarn, sönderklippt i 10 centimeter långa bitar. Detta garn drager nu hanen ned i buren, kardar det med sina klor och anstränger sig ofantligt för att åstadkomma ett mjukt läger åt sin sköna, något som dock ej lyckas honom, utan honan får sjelf lof att taga i tu med atbetet. Nu går det raskt undan, och på en dag kan hon hinna få hela boet färdigt, om man blott tillser, att materialier ej fattas henne. Sedan honan lagt fyra till sex små spräckliga ägg, måste hon troget rufva dessa under 14 dagar, och under tiden matas hon af gemålen. Det hårdkokta ägget får ej heller nu fattas. Ibland händer det, att hanen byter plats med honan, medan hon hinner flyga ned och stöka om sin toalett en smula och få sig en matbit. Är nu liggtiden ute, får man höra ett svagt, pipande läte från boet, och om man sakta för modern till sidan, får man skåda ett litet, naket vidunder till fågelunge med stora, blinda ögon, som sitta utanpå hufvudet. Nästa dag kommer en unge till och följande dag en, tills alla äggen äro kläckta. Om nå- got rötägg finns, måste det nu aflägsnas. Med stor ömhet mata nu de små föräldrarne sin afkomma, och efter 8 dagar börja ungarne kunna se och fjädern sticker ut som pinnar på de späda kropparne. Snart äro de färdiga att flyga ur boet och bli fullfjädrade, men dessförinnan kommer en farlig tid för dem.
Konsistorium i Linköping. § 13. (Rev.-ber. pag. 222. Förkl. pag. 341.) Sedan i öfverensstämmelse med gjordt anbud, Konsistorium under den 4 Februari 4 860 med Arkitekten J. F. Åbom träffat aftal derom, att Åbom emot ett årligt arfvode af 1,000 R:dr Ruut ej mindre skulle uppgöra fullständigt kontrakt om uppförande af en ny byggnad för högre elementarläroverket i ofvannämnde stad samt en omfattande beskrifning öfver arbetets utförande, ”utan ock hafva inseende öfver alla åtgärder rörande byggnaden och dess verkställande genom att minst en gång i månaden under arbetstiden på stället omedelbart inspektera arbetet och upprätta alla erforderliga arbetsoch detaljritningar, ombesörja nödig korrespondens och i öfrigt tillhandagå Konsistorium med allt det biträde, byggnadsföretaget kunde kräfva; så bade likväl, enligt hvad Revisorerne anmärkt, Konsistorium den 28 November samma år tillagt bemälde arkitekt, uppå hans derom gjorda ansökan, utöfver nyssnämnda arfvode en särskild resekostnads-ersältning till belopp af 200 R:dr R:mt årligen för tiden från och med år 1860 till och med år 1864. 16 Stats-Utshottets Utlåtande N:o 148. Till stöd för sitt förfarande har Konsistorium uti afgifvet underdånigt utlåtande anfört billigheten deraf, att Åbom, som vore bosatt i Stockholm, lill någon del godtgjordes för sina resor, enär i annat fall större delen af det ursprungligen betingade arfvode! derigenom skulle medlagits samt Åbom således icke erhållit någon gndtgörelse för sitt biträde vid tillsynen öfver byggnadsarbetet; men enär, på sätt ofvan blifvit omförmäldt, Åbom, enligt aftalet med Konsistorium den 4 Februari 1860, emot då betingad ersättning förbundit sig, bland annat, alt på byggnadsplatsen utöfva omedelbar tillsyn öfver arbetets gång, anser Utskottet, lika med Revisorerne, Konsistorium hafva saknat giltig anledning bifalla bans anhållan om särskild vedergällning för de med uppdraget förknippade resekostnader.
Detta var hvad jag i principväg ville tillägga den nu till sitt slut sk l idna discussionen; röstandes jag för det högre aflönandet af ifrågavar. beställningar och enkannerligen för de blifvande exped.cheferna. Den 8 Ap ril e. m. *79 StatsUtsk:s utlåt. N:o 3a Lief af R. o. Ad. återremitterad!. Ånyo föredrogs Hr Munck af Rosenschöld-;, Nils Rudolph, den i dennes på bordet lagda begäran, att de öfriga Stånden måtte delgifvas haps reservation emot R. o. Ad:s beslut, hvarigenom blifvit vägrad comnmnicalion af hans väckta motion, angrde utid. hemställan hos K. M. om Assessor Crusenslolpes frigifvande. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, uppläste följande: Då jag förmodar, att man icke utan afsigler begiirt på bordet frågan om min, mot pluraliletens inom H. R. o. Ad. beslut vid behandlingen af min motion rör:dé amnestis sökande för Hr Crusenstolpe, afgilna reservations commnnicerande med de resp. MedStånden; så anser jag mig pligtig förklara, att, om vitl denna frågas föredragande Hr Frih. o.
Jag fortfor derföre att anhålla om proposition på Utskottets mening. Herr Lefren _, Johan Pehr: Jag har begärt ordet endast för att åstadkomma en ny upplaga af öfyerläggningen; deri nemli - Den ag Jann ar i i f. m. 233 gen att afstå från all ytterligare discussion i ämnet. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln instämde i den af Grefve Frölich, emot ifrågavarande Moment af ConstitulionsUtskottets Förslag, gjorda anmärkning, att äganderätten till en skrift måtte för dess Författares arfvingar fortfara 5o år efter Författarens död, Ropades Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg att berörde anmärkning borde förfalla, Ropades åter Ja och Nej. Hans Excellence Herr Grefven och EandtMurskalken förnyade desse 2:ne propositioner, af hvilka den förra ånyo besvarades med Ja och Nej, men den sednare med starka Ja, jemte några Nej. I följd hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken förklarade, att, såsom Hans Excellence uppfattat Ridderskapets och Adelns svar å den sednaste propositionen, Ja öfverrostat Nej, och att Grefve Frölichs omförmälde anmärkning således förfallit. Den 29 Januarii f. m. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde vidare proposition, om Ridderskapet och Adeln ansåg Herr Cederschjölds anmärkning, att, sedan j5 år förflutit från det en Bok utgått ur Bokhandeln, i den ort, der den blifvit utgifven, hvem som helst må äga att densamma omtrycka, böra, såspm Ridderskapets och Adelns gemensamma tanka, tili Con» sLitutionsUtskottet hänvisas. Ropades
Besörjandet af de med köp och försäljning af vexlar förenade göromål och bestyr har, under den tid, för hvilken redovisning nu meddelas, varit anförtrodt i Stockholm åt Herr Professoren Selander och Herr Grosshandlaren Schwan samt, såsom Suppleanter för dem, dels Herr Kaptenen Friherre Skogman dels Herr Rådmannen A. W. Björck; och i Göteborg åt Herrar Grosshandl andena Chr. Arvidson och A. W. Levgren samt, vid någonderas förfall, Herr Grosshandlanden J. O. Grén. Sedan, i afseende på köp och försäljning af vexlar i Malmö, vid sistlidne riksdag beslutats, att detta skulle ske genom särskildt utsedde ombud, i stället för, såsom tillförene, af Låne-kontorets Direktion, hafva, efter det instruktion och föreskrifter i afseende på vexelrörelsen i Malmö af Fullmäktige fastställts, till Vexelombud blifvit utsedde Herrar Handlandena C. J. Kock och J. P. Bager samt, vid förfall för någon af dem, Herr Handlanden Gabr. Hedman. Emellertid har hitintills hvarken köp eller försäljning af vexlar i Malmö förekommit. § 13. Silfver i omyntad form har från den 5 September 1863 till samma års slut blifFörsäljning vit försåldt efter ett pris af 37 R:dr Runt per mark finsilfver, Kölnisk vigt, till ett beaf silfver i lopp af R:mt R:dr 9,583,51. omyntad/orm. Vinsten derå, vid jemförelse med Bankens bokföringsvärde, utgör R:dr 166,51 Riksmynt. Under innevarande år intill den 27 sistlidne Augusti har försäljning af silfver i omyntad form icke egt rum. § 14. Det, enligt § 13 i 1863 års revisionsberättelse, den 5 September 1863 återstående utmyntning belopp af silfvermynt, som reqvirerades i April månad förlidet år, har under samma år ajnljmrmynt. blifvit af Kongl Myntverket till fullo lefyereradt.