Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och hvar qväll ligger jag och kriticerar, esteticerar och teoretiserar, uttrycken falla sig klara och lätta, de komma så osökt, och att tänka sig att de skola vara rent borta när jag vill ha tag i dem – kan man inte bli ursinnig. Och så det att jag så pinsamt klart skall känna min underlägsenhet, nej pinsamt dumt borde jag säga, ty det är inte så alldeles säkert att jag är honom fullt så underlägsen som jag känner mig. Men jag vill vara äregirig – o, jag vill! – att kunna tala som en jemnlike med en verkligt intelligent man – det är min ärelystnad. Om jag kunde få en tross af beröm att släpa på, så skulle det kanske lyckas. Hvarför skulle jag ej vara ordknapp och inbunden? Hvarför skall jag bry mig om huruvida han finner mig tråkig eller ej – hvem frågar efter mig? Hvem tänker under kampen för tillvaron på mig? Hvad skyldighet har jag att kriticera hans arbete? Vill han veta mina tankar så må han sjelf leta fram dem. Det torde väl kunna löna mödan. Nej, slå dig igenom utan att bry dig om hvem du trampar på tårna! Ut i lifvet med dig! Säg ut allt hvad du har att säga och låt det så komma hvad det vill.88 Lundegård lär vara så egenkär att han tycker bäst om att få en blind beundran, bara beröm. Jag undrar om jag är så med. Ah – egoismen – ned med den – der är ju ormen! O, Gud – broder – mästare – hur jag vill kalla dig – krossa dess hufvud och rädda mig! Lär mig att glömma mig sjelf, icke lefva för det lumpna jaget, låt arbetet vara allt! Ett bref från Schéele! Äntligen ett verklig[t] personligt varmt bref, ett bref som äfven är till menniskan, ej endast till författaren. Om man inte har sällskapsvett, så stöter man folk ifrån sig. Och stöter man dem ifrån sig, så kan man inte studera dem. När man är gammal har man redan gjort sina studier. Då kan man följa sitt eget tycke. I förrgår qväll voro vi ute som vanligt. Axel sqvallrade om för fru Palm hvad jag sagt åt honom på f. m.
Stockholm den a3 Julii 182g. Reservationer: Af Eric Paulsson från Elfsborgs Län : ”Under åberopande af hvad jag anförde då förra Betänkandet i ämnet afgafs, får jag emot det nu fattade beslutet mig reservera och, såsom ytterligare skäl derföre, anföra, att, om ifrågavarande Tableau nödvändigt skall betalas, en sådan betalning synes, i min tanka, böra erläggas af den, hvilken föranledt detta vidlyftiga arbete.” Anders Andersson från Skaraborgs Län och Tufve Larsson från Christianstads Län, reserverade sig äfven emot Utskottets yttrande i denna fråga. Ankom till Exp.-Utsk. den 3o Julli 1829. Memorial, i anledning af olika Beslut, hvaruti RiksSt Unden stannat, i afseende på Grunderna för den blijvande Allmanna Bevillningen, samt för värdering af Fastigheter. p xJenom Protocolls-Utdrag af den 22 och 26 Junii, samt den 3 i denna månad, har Bevillnings-Utskoltet erhållit underrättelse om de Respective Riks-Ståndens Beslut, i anledning af Utskottets, under ]N:o 28, afgifna Utlåtande, angående anmärkningar vid Grunderna för allmänna Bevillningen , samt för Värdering af Fastigheter; och då Utskottet nu gör framställning om de skiljaktigheter, som inom hvartdera af Riks-Stånden förekommit, samt tror sig förutse, att den i 71 §. Regeringsformen och 3i §. Riksdags-Ordi)ingen föreskrifva behandling af dessa skil jaktigheter icke torde kunna undvikas, får Utskottet, till fortskyndande af göromålens gång, nu tillika vördsamt föreslå de af me - 6 Bevillningsutskottets Memorial
Häraf upkommer möjligheten för bedrägliga kuratorer att så umgås med myndlingens egendom, att, när redogörelsens stund är inne, denne sednares arf är förstördt eller så intrassladt uti förmyndarens egna rubbade affärer, att myndlingen fåfängt söker värdet af sitt arf uti förmyndarens bo. Det gifves blott ett medel att förekomma dessa faror och gifva den döende testatorn en lugn trygghet för arfvingens framtid, och det är att följa Tysklands exempel, hvarest uti hvarje landskap H. I. 17 2Ä8 Den 19 November e. m. eller provins det finnes en inrättad Pupill-kammare. Denna Pupillkammare är den auktoritet sorn: l:o. Tager i sitt förvar alla till boet hörande säkerhetshandlingar, kapitaler och juveler, guld och silfver, som myndlingen ej kan behöfva förr än han är kommen till myndighetsåren. 2:o. Förvaltar och förräntar alla de myndlingens inkomster, som icke äro nödvändiga för hans upfostran och underhåll. 3:o. Gifver ett lämpligt årligt anslag åt Special-förmyndaren, till betäckande af, ofvan anförda behofver. 4:o. Som infordrar af Special Förmyndaren årlig konto öfver alla myndlingens inkomster, så vida denna sednare har egendom som bör förvaltas, samt särskild konto öfver alla, för myndlingens upfostran och underhåll, gjorda utgifter. 5:o. Upbär och föräntar alla myndlingens kapitaler och inflytande inkomster. En sådan Pupill-kammare bör bildas af allmänt aktade män, som sig dertill villiga förklara, och emot ett arfvode af, t. ex. Vj proc. af det förvaltade godsets inkomster. Uti Sverige synes det enklaste vara, att förena Pupill-kamma rens ärender med våra förträffliga Hypotheks-bank-direktioner, hvilka härigenom erhöllo en rättvis inkomst.
Om du ej lofvar mig att blidka din maka, att befria dig; så hör jag ej mer än min förtviflan... jag upptäcker allt, hvem jag är och hvem jag älskat, din hårdhet och mitt raseri... Jag anklagar mig för allt, jag öfvertygar Casano om dess orättvisa, och hörande ej mer än min förtviflan... med samma hand jag dig skulle gifva, genomborrar jag det hjerta som dig dyrkar och för Casanos fötter utgjuter ett blod, som endast af kärleken ännu lifvas. Om jag ej detta uppfyller, så må Himlen förkrossa mig, och jorden neka mig sitt sköte! Han kommer... Säg min dom! Grymme! Fly Lofva... eller... E LVIRE . B ELMIR . 127 E LVIRE . Blottställ mig ej! Fräls dig Betänk dig Han tror mig död, och det blir du som tvingar mig att mig upptäcka. Förtig ditt namn Jag skall... E LVIRE . B ELMIR . DIEGO. D IEGO då han inkommer. Har hon uppfyllt min önskan? Har hon följt edra råd? Lemnar hon sitt sinne åt skyldigheten, åt förnuftets röst? Om mina råd följas, om jag är hörd, så blir ni snart underrättad. (Med ett starkt uttryck då han går ut) Ja, innan dagens slut skall ni vara förvissad om hennes hjerta... Dens namn skall af er blifva kändt, som uppväcker er oro... Det är jag... som går eder derföre i borgen... Jag underkastar mig er vrede, er hämd, om ni inte blir tillfredsställd. (Han går). T HEOTIME med tvungen röst. S J E T T E S CE N E N . (Elvire har satt sig med betäckt ansigte, lutad med armen på bordet, och i ett bestörtning hvilken Diego ej den uppmärksamhet han gör på Theotimes tal. Sedan denne är utgången och Diego läst igen dörren med märker genom slöjan, som betäcker hennes ansigte, och DIEGO. ELVIRE.
Att denna min motion måtte communiceras med de öfrige Respective Medstånden, och till Statssamt BevillningsUtskotten varda remitterad, derom anhåller jag vördsamt. Herr Hallenborg, Carl Johani Tvenne värde Ledamöter Friherrarne Wran: gel och Rudbeck hafva i sista Pleno omtalat dén nöd, som trycker landets Innevånare. Jag instämmer fullkomligt i deras yttrande och tager mig friheten dervid göra några tillägg. Landtmannen dignar under tryckande stats-. 1^2 Den 6 F'ebrudrii. bärdor och bristande afsättning af dess producter emot billige priser, hvilket tili en del bärrörer af det rådande importsysfemet, som tillåter utländska landtmanna pro ducter till införsel och derigenom minskar atsättningen af de in hemsks j men Allmänna Magazinsln*- rättningen har betydligen bid a g i t till landtmannens elände, och detta gifver mig anledning till den motion, sorn jag nu ämnar göra. Sist, vida olver behofvet införskrifne utländska Spannemål, har under rednare årens ymniga skördar till den grad fällt sädesptiserne, att productionsko"tnadrn knappt varit ersatt, hvarigenom Jordbrukaren blifvit försatt i den mäst ruinerande belägenhet. Under de år säden var i högt pris, gjorde MagazinsDirectionen betydliga upphandlingar deraf, deremot har Directionen upphört att göra uppköp, sedan Spannemålen föll i vanpris, då landttnannen bäst behof t Directionens biträde för att upprätthålla sädespriserne. Opinionen och den allmänna nöden bespara mig mödan att uppräkna all den skada Directionen genom sina åtgärder tillfogat den enskihe medborgaren, och Riksens Ständers Revisorers nyligen uppläste Berättelse, lagger i full dag den förlu-t Staten fått vidkännas genom Pirectionens handlingssätt.
N:o 7, ang:de godtgörande af Pir Landtm-.s och Hrr Talrnäns ökade Riksdägskostnader. Detta mern begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, hvarjemte anmälde sig och yttrade Hr von Knorring, Erik Oscar: Såvida detta Betänk, står i oskiljaktigt sammanhang med det följande, så skulle jag önska att det icke lades på bordet, emedan det följande är af natur att både kunna och böra genast afgöras. I ani. häraf förklarade Hr Gr:n o. Ord liden, att det nästföljande mem:t icke stod i sammanhang med det nu föredragna och ånyo bordlagda. Härefter återkom H. Exc. Hr Gr:n o. Landtm, och föredrog StatsUtskrts mern. N:o 8, ang:de förskott å aflöningen för den hos RiksStm och Utsk:n anställda betjening. Sedan ytterligare bordläggning af detta mern. blifvit begärd af Frih. Cederström, Anders, och Hr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz, anmälde sig och yttrade Hr von Knorring, Erik Oskar: Jag vågar hemställa till de båda Hrr, som begärt detta Betänk, på bordet, huruvida de icke ville derifrån afstå. De som äro vid Riksdagen antagna till tjenstgöring, kunna nemi. icke utfå något arfvode förr, an detta Betänk, blifvit afgjordt; och om det endast vore fråga om tjenstemännen, så kunde det väl gå an, men detsamma gäller äfven för vaktbetjeningen, hvars belägenhet torde vara mera ömmande, då den nu varit i Ståndets tjenst 2 hela månader, och det ej kan anses lämpligt att låta vaktmästare längre vänta på hvad dem till kommer. Hr Printzensköld, Carl: Äfven jag anhåller, att de Hrr, som begärt detta Betiink. pä bordet, ville från sin begäran afstå.
Ett halfstop söt mjölk och G matskedar sirup uppvärmes tillsammans och hälles öfÖlands kroppkakor. Till 1 stop kall, ver 2 " ffi sammanmalet hvetmjöl och rifven polatis tages 1 qvarter god 2 ' 8 rågmjöl, hvarjemte tillsättes - 1 mjölk och 4 ägg. Arbetas väl tillsammatsked anis, 1 tesked salt samt / mans med så mycket mjöl, att kakor•ffi pressjäst, upplöst i litet ljum mjölk, na ej bli för hårda. Deraf bildas små och arbetas det hela väl tillsammans flata kakor, på hvilka man lägger en • till en temligen fast deg. Efter att tesked bräckta fläsktärningar, beströr hafva jäst en timme slås degen upp kakan med målen kryddpeppar och i G smärre bröd, hvilka få stå och viker den sedan midt itu. Kokas i jäsa i V timma, hvarefter de öfversalt vatten och serveras varma med slrykas med ett vispadt ägg och bakas skiradt smör. — i ugnen under 20 minuters tid vid lagom värme. Tanl Carolina. Muntergröt. 2 skedblad potatismjöl Lotten, och 4 skedblad hvetmjöl blötas tillMandeltårta. 5 ägg, 50 ort socker, sammans i kall mjölk och vispas se28 ort hvetmjöl, 2 teskedar jästpulver, dan 1 stop i friskt kokande mjölk. A g g Smör, så pass som en valnöt, samt och socker vispas ' / &lt;&gt; timma med fart, salt och socker efter smak iliigges. mjöl och jästpulver blandas väl tillNär a ' ltsammans är väl kokt och uppsammans. Slås i form, förut smord slaget, öfversockras gröten starkt och med kallt smör oeh öfverströdd med brynes med en glödgad skyffel eller rifvet bröd, grädda i svag värme. rannkaksspade. — Vill man hafva den till dessert, deII. B. las smeten i tre delar och gräddas i Märgpudding, Det är visst icke min laggen. Serveras då med sylt, gélée mening att upptaga Iduns spalter eller eller äppelmos mellan hvarfven och dess läsarinnors tid med beskrifning på vispas grädde öfver alltsammin.
Lagsami Allm. Bcsv.- och Ekonomi-Utskottens Betänkande, M 28. Det protokoll, som innefattar Högste Domstolens betänkande och förslag i ämnet, bifogas härhos; skolande alla öfriga till detta mål hörande handlingar tillhandahållas vederbörande Utskott, åt hvars handläggning delta ärende varder af Rikets Ständer öfverlemnad. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. J. F. Fåhreeus, 4 lagsami Allm. Best. och Ekonomi-Utskottens Betänkande, M 28. Förslag till Griitvestadga. 1 Kap. Om föremål för inmutning. § I Såsom föremål för inmutning och bearbetande af den, som sig dertill anmäler, skola hädanefter endast följande mineral-fyndigbeler anses, nemligen: l:o. Alla metaller och malmer, ehvad de anträffas i berg eller jordlager, eller på bottnen af sjöar, myrar eller kärr; 2:o. Svafvelkis, Blyertz och Stenkol; 5:o. Så kallade Varp vid ödelagda grufvor eller bergverk, hvilka innehålla något af de i morn. 1 och 2 upptagne mineralier; Och slånde jemväl en hvar fritt att anmäla sig till inmutning ånyo af förut inmutad fyndighet, som blifvit öfvergifven eller sönad, så framt han den för bearbetande af något bland här ofvan uppräknade mineralier åter inmuta vill. § 2. Är det ställe, der någon till inmutning lofgifven fyndighet anträffas, belägen på mindre afstånd än 100 famnar från boningshus eller annan vid gården uppförd åbyggnad, eller från tomtplats eller trädgård, vare fyndighetens inmutning ej tillåten, utan tillstånd af såväl jordegaren, som den, hvilken nyttjande-rätt dertill innehar, då inmutning sökes.
Dessa anspråk på full likställighet äro från Norska sidan liktydiga med förslag för Sverige, uttryckte uti den mindre anspråkslösa fordran att uti Konungatiteln inom Norige få Sverige stäldt efter Norige; uti ett olika siffertal för Konungabenämningen inom Norige, emot i Sverige; å myntets prägel likaså m. m. d. Norrmännen hafva aldrig egt några å traktater eller å statsrättsliga förhållanden grundade anspråk å någon annan slags likställighet till Sverige, än den, som innefattas uti de båda ländernas autonomi, Den 17 Mars e. m. 2B7 nomi, eller rättighet att, oberoende af hvarandra, styras efter sina egna lagar. Att Sverige alltid och vid alla tillfällen inom unionen, i afs:de å den utvärtes representationen, måste stå främst, att Sverige måste stå främst, då det, ifrån hvilken synpunkt som helst, benämnes tillsammans med Norige, får icke bestridas, emedan det motsatta påståendet saknar all grund, så val i traktater, som i rättvisa, billighet och öflig sedvana så beskaffade stater emellan. Uti detta företräde finnes alldeles icke hvarken någon öfvermagt eller någon inkräktning på Noriges rätt. Detta är en obestridlig sanning och lärer icke behöfva vidare omordas. Jag finner mig också så mycket mindre dertill hugad, som det är mig verkligt vidrigt att länge uppehålla mig vid denna del af frågan. Jag har endast velat i förbigående framhålla några af mina motståndares satser, för att ådagalägga, att man är helt och hållet inne på en origtig väg, då man utgår från en annan åsigt rör:de de båda ländernas unionela förhållanden. Beklagligen har jag, hvad särskildt angår de gravavima, hvilka isynnerhet för den Svenska känslan egt rum och som blifvit uti min motion uptagne, derstädes äfven måst erkänna att Norige härvid uti de flesta fall varit uti sin rätt. Men hvarföre? Jo! derföre, att alla dessa eftergifter blifvit gjorda af Unionskbnutigen, för att icke säga, af Svenska Konungen. — Så är det sanna förhållandet; och i mängd och mycket igenfinnes häruti orsaken till Konung
Det har, vid nogare betraktande af sättet här att lagstifta i grundlagsfrågor, förefallit mig, som om det vore en stor misstydning af grundlagen att improvisera lagar, då den minsta ekonomiska fråga icke får komma under pröfning förr, än den af ett Utsk. varit behandlad. Jag kan således icke annat än finna, att de s. k. gemensamma tankarne böra, så vidt sig göra låter, inskränkas lill den meliere, som af Const.Utsk. blifvit framställd, och alt det är ett förbiseende af grundlagssliftarens mening, då man går derutom och framställer för tillfället, ur luften tagna nya förslag till antagande eller förkastande, utan att Ståndet haft den ringaste besinningstid alt derom stadga sin öfvertygelse. På denna grund kan jag icke biträda deras mening, hvilka anse, att vi böra sysselsätta oss med här framställda förslag, som åsyfta tillägg i grundlagsfrågor. Frih. Raab: Det har blifvit sagdt af Hr von Hartmansdorff, att alla de förslag till gemensamma tankar, som bär blifvit framställda, började med att i 1 mom. förklara, detUlsk:s förslag vore oanlagligt. Detta är ganska sant; och då nu R. o. Ad. genom den nyss försiggångna voteringen verkligen förklarat, ali detta förslag vore oantagligt, så synes mig vara klart, att R. o. Ad. i och med detsamma äfven bifallit 1 punkten i hvart och ett af de särskilda förslagen. Men nu återslå de öfrige delarne af dessa förslag, och det är dessa tillägg till R. o. Ad:s gemensamma tanka, som, enligt min förmening, icke kunna undertryckas. Slår man upp 56 § Reg.F., så talas der icke om att tankarne skola kom ma lill Const.Utsk. hela eller halfva; der slår: ”blifve de, hvilka hvarje RiksSt. särskildt förklarar utgöra dess gemensamma tankar, till Const.Utsk. hänvisade”. Deruti finnes icke något förbud, alt icke R. o. Ad. må, om R. o. Ad. så behagar, få dela sina tankar i 2:ne portioner, såsom Gr.
Bland de emot Utskottets ifrågavarande Betänkande inom BondeStåndet framställde anmärkningar har Utskottet icke funnit någon, som, efter dess tanke, kan anses förringa giltigheten af de bevekande skäl, hvilka grundlagt Utskottets hemställan, att Lemkes arfvingar måtte under ofvannämnda tid och villkor vid det förlorade arrendet bibehållas; och Utskottet har följagtligen utur denna synpunkt ingen anledning att frånträda sitt i berörde afseende gjorde, af tvänne Riks-Stånd godkände, förslag; men då härvid likväl förekommer, att sedan den tid, då handlingarne rörande Lemkes arfvingars underdåniga ansökning om bibehållande af arrende-rätten till Nyqvarns qvarn och bro blifvit under den i5 sisth Februari till Stats-Utskottet i Nåder remitterade, Kongl. Majit, genom Nådig Resolution af den 27 nasti.
— Att förbjuda eller inställa densamma, anser jag hvarken vara nödvändigt eller billigt, men att förändra den nu så kallade Husbehofs-bränningen egentligen till husbehof, anser jag högst nödigt, hillver den sådan, och utan all inskränkning, Deh i ö December. iskall hvarje klok Landtbrukar använda sin sämre Säd till Brännvins brännande , och äfven med säkerhet kunna rätta sin Ladugård derefter, för att lemna tillbaka åt jordén tinera productionskraft. Jag täger mig friheten derföre föreslå, att den största Panne rymd blefve 6ö kandor i Stället för nu varande 90 kannor, öch att éj mer än en enda Panna får brukas i stället för dé 2:ne, söm nu få begagnas, samt att ej Hemmanets värde; utan Hemmansdelens eller Hemmanets mantalsskrifne Personer skall bestämma Patine - rymden ; ty ofri Hemmansvärdet tagés till grund, förorsakar det, att den som vill af Brännvins-bränningen göra Fabrique, uppsätter sitt Heihmansvärde, för att få begagna deh största Panne-rymd , i den öfvertygelse, att avancen å Brännvinet skall ersätta den förlust han lider å det höga Hemmansvärdet, hvilket ej, enligt nu gällande Förordning af Taxeringsmanhen fåf hedsärtas. —a. Slutligen örn Krogar, så väl i Städer Som pa Landet; minskades, öch Lönnkfögarne, Öm möjligt är, ännu mera förföljdes 3 tror jag Consultation skulle betydligen minskas, Brännvins-brännaren upphöra med denria ej förmånliga Handelsvara, mindre brott begås och sederna betydligen förbättras. Herr Skjöldebrand i Pehr Erie, uppläste föiJaride: Det ämne; hvarom flere vårda Ledamöter yttrat sig* är af én ganska grannlaga befckafferi - s5o Den i o December. het.
Sedan Utskotten sålunda uttryckt sitt godkännande af grundprincipen i 1802 års Förordning, i afseende på deltagandet i stängsel-skyldighelen, återstår att yttra sig öfver de mot serskildle stadganden i samma Förordning framställde anmärkningar. Alt i fråga om vitsord för den, som slänga vill, göra, på sätt Herr Prosten Liedze'n föreslagit, undantag för de trakter, der skog saknas, finna Utskotten icke lämpligt, och då 10 §. af Stängsel-förordningen tillåter ”sältet att stängsel och hägnad upprätta, få ankomma icke mindre på öfverenskommelse, än på omständigheterna i hvarje landsort samt tillgången af ”tjenlige ämnen dertill, så att hägnad kan upprättas af träd, sten, jordval"lar, lefvande häckar och diken,” synes ett sådant undanlag icke heller vara afbehof påkallad t. Naturligtvis slår det grannar fritt alt, utan stängsel, genom vallning eller annorledes sina egor freda, om de så åsämjas ; men vill endera slänga, bör sådant icke kunna förvägras, och skyldigheten att i stängseln deltaga måste då bestämmas efter i lag gifne grunder. Riktigheten af denna grundsatis förmoda Utskotten vara så allmänt erkand, att Utskotten, utan vidare utveckling deraf, kunna hemställa, att Herr Prosten Liedzéns ifrågavarande motion måtte förfalla^ De förenade Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten tillstyrkte vid sista Riksdagen uti deras Betänkande N:o 41» * frå gor om stängels upprättande och underhållande emellan byar och enstaka gårdar, eller emellan delegare i samma by, der skog, utmark eller beteshage gränsar emot åker eller äng, egare af berörde utegor skulle, ulan afseende å deras beskaffenhet eller brukningssätt, i sådan stängsel deltaga till en tredjedel af hvad på honom efter oförmedladt hemmantal skull» belöpa ; men Rikets Ständer bibehöllo den gällande Författningen oförändrad, lagSamt Allm. Besv. och Elion.-Ut shott ens Betänkande, A7; o 27. g dfad, emedan de ansågo den föreslagna stängsel-skyldigheten vara byggd på en falsk grundsalts och orättvis.
Hr Dalman och Frih. Rantzou begärde votering. Sedan emellan åtskilliga ledamöter någon tvehågsenhet uppstått, huruvida orden: och Rikets större städer, samt orden: i anledning af Hr Frih. J. W. Sprengtportens och Hr C. R. af Robsahms motioner, borde intagas uti den i voteringspropositionen inflytande rubrik å Bevilln.Utsk:s nu föredragna betänk. N:o 4» förenade R. o. Ad. sig slutligen om följande voteringsproposition, hvilken godkändes, nemi.: Den , som bifaller Bevilln.Utsk:s betänk. N:o 4 om fastställande af en viss accisafgift å brännvin, som till Stockholm och Rikets större städer införes, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinn er nej, anses Bevilln.Utsk:s betänk. N:o 4. i anledning af de dervid gjorda anmärkningar, böra till XJtsk. återremitteras. Den 24 April. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer Ja — 5i. Nej — 107. Hr Strussenfelt, Adolph Ludv.: Då jag i sista plenum deltog i discussionen ang:de civillagen, var jag mahanda icke nog fullständig, och får derföre nu ytterligare utveckla mina åsigter i detta vigtiga ämne. Hr Strussenfelt uppläste derefter följande: Ett fritt folks positiva lagar kunna icke betraktas såsom endast tillkomna genom lagstiftarens vilja. De äro uppvuxna ur sjelfva folkets karakter, lynne och seder, hvilka de alltid återspegla. I folkets första ungdom består lagkunskapen, som då är en gemensam tillhörighet för alla, endast i kännedom af rättsvanor, hvilka genom den allmänna öfvertygelsen om deras nödvändighet och rättvisa äga de lagar tillkommande egenskaper, samt derföre måste såsom sådana anses. På denna grund uppstår och utbildar sig, i likhet med folkets öfriga riktningar, äfven rättssystemet. Lagarna äro i följd häraf aldrig i något stillastående tillstånd, utan i ständigt fortgående utveckling; de utbildas genom inre stilla verkande krafter samt hvila ytterst på folkets öfvertygelse.