Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D. Remitterades till Lag-Utskottet nedannänmde i Ståndet väckta motioner: d:o Af Domprosten Bring, angående en förklaring af och ett tillägg till nu inom Kyrkan gällande belord rings-lagar, jemte hvad med anledning deraf i Ståndet denna dag blifvit yttradt och anfördt; 2:o Af Kontrakts-prosten Emanuelsson, om ändring i gällande stadgar för upprättande af förslag till konsistoriela pastorat; 3:o Af Prosten Melander, om upphäfvande af Kongl. Cirkulär-brefvet den 17 Oktober 1778, angående barnamord; 4:o Af Riskop Thomander, angående ändring och tillägg i 4 § 1 Kapitlet Missgernings-Ralken; 5:o Af Riskop Thomander, om konventikel-författningarnes upphäfvande; 6:o Af Riskop Thomander, om ändring i rättigheten för församling att kalla fjerde profpredikant; och 7:o Af samme motionär, om brottmåls-lagstiftningens ytterligare förbättring. 88 Prot.-Uldrag den 3 December 1856. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades en af Domprosten Knös den 1 in nevarande månad väckt motion, angående ytterligare stipendii-anslag för Theologi® Studiosi vid Upsala Universitet. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet följande i Ståndet denna dag väckta motioner: l:o Af Domprosten Bring, om förökadt stipendii-anslag till Theologi® Studiosi vid Lunds Universitet; 2:o af Doktor Gumcelius, angående förökadt anslag till tekniska Elementarskolorna; 5:o af Prosten Melander, om inköp för statens räkning af Professor P. Kraffts tafla, föreställande DD. MM. Konungens och Drottningens förmälnings-akt år 1823; 4:o af Kongl.
V i böra liksom känna i luften, hvilka ämnen, som äro af intresse och behagliga för vår nästa, välja dem eller komma henne till hjälp liksom på halfva vägen att föra dem på tal; däremot sorgfälligt undvika allt, hvarom hon helst tiger. I n g a människor äro sä afskydda som de, hvilka i sina samtal alltid indraga något oangenämt. Nej, begagna tillfället att betyga din aktning för en annans förtjänst, var förbindlig mot alla och finn din egen glädje i a t t säga andra allt gladt du kan, med ett förbehåll likvisst — • att du ej förnärmar sanningens kraf! Lusten att tala medmänniskor i lag får aldrig förleda oss till att begagna smickret, hvilket, inom parentes sagdt, endast är etc fult knep för att » ställa sig i n », som för resten af hvar och en ej alltför inbilsk person lätt nog genomskådas. A k t a dig att komma fram med dig själf, din egen person eller dina förhållanden, för sä vidt den andra i egenskap af god vän ej särskildt önskar höra därom, men då är det hans sak a t t inleda detta ämne. D e t hör till samtalskonstens abed, a t t man söker en anknytningspunkt från något område, där den tilltalade är hemmastadd; genom a t t iakttaga denna regel skall man erfara, h u r lätt och ledigt samtalet med ens flyter. Ä r det en främmande, med hvilken man formerar bekantskap, gör m a n klokt i att först genom andra u n d e r r ä t t a sig något om hans ställning, familj o. d., hvarförutan man löper fara att möjligen » stöta på patrull »; och föres samtalet mellan flere personer är det lämpligast att hålla aig på neutral mark. Härvid h a r m a n då äfven a t t iakttaga, att hvar och en i kotteriet får ett ord med i laget,- så a t t icke en eller två sitta liksom utskjutna från de öfriga och endast fungera som statister. » Tala, Betty, håll ej tal! » råder fru Lenngren sin k ä r a dotter, och flere än hon kunna behöfva detta råd.
Såsom förhöjning i beklädnadspassevolansen vid Svea och Andra Lifgardes-regementena, Lifgardet till häst, Konungens värfvade Hussar-regemente och Sappörkompaniet 35,113: 78. till enahanda kostnader vid Svea och Götha Artilleri-regementen 15,187: 91. till Indelta Arméens utredning såsom fyllnads-anslag 4,963: 83. tillhopa R:dr 55,'265: 52. Och då dessa utgifter, hvaruti, med hänseende lill de under sistförflutna åren stegrade pris å beklädnads-materialier, särdeles å kläden och yllevaror samt läderpersedlar, äfvensom förhöjda arbetslöner, icke kunde förväntas nedsättning, vore af beskaffenhet att tillhöra det ordinarie anslaget för försvarsverket till lands i allmänhet, har, i enlighet med Krigs-kollegii derom gjorda hemställan, E. K. Maj:t i nåder föreslagit, alt förestående aiislagsbehof mätte uppföras ä ordinarie stat med 55,265 R:dr. Derjemte och enär E. K. Maj:t, genom nådigt bref den 12 April 1859, för passevolansens fortfarande vid Wendes Artilleri-regemente, tillagt passevolantörerna en tillökning i regementets årliga beklädnadsanslag af 4,335 R:dr 32 öre, har E. K. Maj:t, af samma skäl, som i afseende å de öfriga Garnisons-regementena blifvit anförda, föreslagit, att denna tillökning måtte såsom ett Intendenls-afdelningens behof nu varda å ordinarie stat uppförd med 4,335 R:dr.
SSeneröborg bemiljabe a ' ^pggttaböSått af i5o,ooo Ofcbr SÖanco, enbaft 25,000 0i:br biifmit ttttagne. uti 1833 arS Reglemente pä RtfSgätb^GSontotret annrifabe (Srebttin* ©tom oc6 Sonoolutet, forn ittnefluter bet få fattabe flora (Etebitmet, bär befunnits Silla eveoi* meb orubbab förfeglittg. *På bet få fattabe lida (Erebitioet ocb (Erebifmet för ©panntålsunbfättniwgar i mijjmäjrtår, b<te icfe getter något biifmit uttaget. ctffecnbe på- (Erebitioet eif 500,000 9l:br 33anco för bejtribanbet Af be geterås Foflttabcc, forn eif farfoten (E^olcra föranlebas, l)at Äongl. 9ftaj:t, imber ben 7 Srebitiwt. EöiarS innewaranbe år, på betta (Erebitio anorbnat fjalfwa beloppet eller 200,000 Di:br, att, efter reqttifttioner, .^ongl. @tatS Dieoiforernc Ifafwa utan anmärfning grannat fXifsgälbö A, B, C ocf> ^g^1' csie11 D bifogas. 1834. (Enligt bilagan Litt. A utbalattcerabeS ben 3i £>ec. 1833 tillgångar od) got-bringar till ett belopp af . C åter utwifat ett niotfatt förffållanbe, enär beri utha* lanccras, ben 3i december 1834, ©falber fK:br 7,861,066: 40.
SSftaémäftare*bref Skaftare* b:o roib dDammar*©mebé*Smbetet 5Öläftcrfn> ené, -g)ptteDvängavé od) Uppfättareé arn tagningé-bref .. ©ocfenffrifroare ©erni ngé män od) öfrige på lanbet, forn, förfebbe meb antagningé*bref af Jfongf. $laj:té 33efallningél)af* roanbe, ej äga löner odj f>är förut icfe äro närnnDe §örorbnanben oc^> antagningébemié för ©täberneé betjente, ©ewalbiger, Uppfpningémän, Sim, •föamp*, Sjäru*, Q3räb* od) 3etmt>räfare, fj)acf* fjué* od) <2Bågfarlar, ©tabétjenare, $>atmmä* tare, Mätare, Stenbärare, <3BinDragare/ åfare, Simmer# od) SDiurfarlar, §i(Fare, garfare, fj3oli* tie* odj Spfecution&betjente, Sptra Drbinarie ©tabébetjente meb beraé roeberlifar, bå be Ijafroa lön på ©tat af åtta od) en trebjebelé fKifébaler odj berutöfmer, §em procent af löneinfomfen; men meb ringare eller ocf utan lön SDhtfifanter od) ©anémäftare, ^örorbnanben för Dm någon befläUning meb lön på flat till* fätte» genom ©enerat* eller anbre Drbreé, an* feé bege lifa meb Confitutorial. £Då i?ong(. SD?aj:t eller något ^SSer! eller Sm* betéman utnämna någon till befallning af ben be* jfaffenfyet, att lön på ©tat berroib ej åtföljer eller förf frambeleé femmer att åtnjutaé, jjroarun»
R:dr voro anslagne till inköp af böcker etc. för Bibliotheket, och materia medica, samt 120 R:dr till pensioner för behöfvande Apothekare-Enkor;, att Societeten ansåg den Pharmaceutiska undervisningen, med de medel, sorn genom Stats - 8 Slals-Utskottets Utlåtande, N.o 5/j.l. anslaget och Apothekarnes hittills varande bidrag skulle erhållas, kunna fortgå, om ock i inskränktare scala än först blifvit afsedt , dock pä ett ändamålsenligt samt till allmänhetens och apothekareyrkets sanna fördel ledande sätt, samt att Societeten, på grund häraf, funnit sig böra hos Kongl. Mapt i underdånighet anhålla., att Kongl.
Deremot och då icke blott Slats-Utskottets Utlåtande N:o HA. 3 en s. k. “anhalt-station“, såsom Utskottet, med afseende å den af Utskottet förordade gemensamma bangård för både norra och vestra stambanorn, aföreslagit, utan en, om än till någon del provisionel, bangård torde under de kommande åren böra anläggas på Södermalm, erfordras härtill sannolikt en större anslagssumma, än det belopp af 160,000 R:dr, Utskottet i ofta åberopade Utlåtande tillstyrkt för en sådan mindre stationsgård. Visserligen skulle en ganska betydlig minskning i de kostnader, statsverket måste vidkännas för nu ifrågavarande anläggning, uppkomma, derest Stockholms stad, på sätt inom Bonde-ståndet yrkats, ulan anspråk på ersättning, uppläle den för bangårds-anläggningen derstädes nödiga jord; och Utskottet förmodar, att nämnde stad ingalunda skall undandraga sig att, för erhållande af den för stadens framtida rörelse och förkofran vigliga förbättring i dess kommunikalions-väsende, derom nu är fråga, göra enahanda uppoffringar, hvartill andra städer inom detta land för samma ändamål förklarat sig beredvilliga; dock finner Utskottet sig, vid föreslåendet af den för bangårds-anläggningen inom hufvudstaden erforderliga anslagssumma, icke kunna taga i beräkning något bestämdt bidrag i sagde hänseende från denna kommuns sida. I fråga om beloppet af de medel, sorn under tiden intill nästa riksdag erfordras för bangårdsoch reparationsverkstads-anläggningarne inom hufvudstaden, saknar Utskottet väl ledning af eli i sådant afseende uppgjordt och efter Rikets Ständers numera fattade beslut rörande jernvägsarbetena invid nämnde stad lämpadt kostnadsförslag; men i betraktande af den förökning i dessförinnan beräknade kostnader för stationsgården på Södermalm samt den minskning i anläggningskostnaden för de förut föreslagna reparationsverkstäderna, som dessa beslut, på sätt Utskottet ofvan yttrat, komma att medföra, tror sig Utskottet kunna antaga, att för nu ifrågavarande föremål en gemensam anslagssumma af 3 å 400,000 R:dr bör blifva tillräcklig.
Härtill kommer ett annat skäl, att remi. kostnaden för folkskolorna, bestridd af allmänna medel, skall blifva ojemförligt större och drygare, än om delta sker genom menigheternes egen omtanka och bidrag samt med begagnande af alla de locala omständigheter, som i sådant fall på hvarje serskildt ställe kunna erbjuda sig. Utskotten tro sig äfven eea kännedom derom, att en Skol-inrättning, på sistnämnde sätt verkställd icke är så kostsam, som man vanligen föreställer sig. Erfarenheten 'synes redan hafva bestyrkt detta. Folkskolor hafva på åtskilliga ställen blifvit inrättade, i hvilket afseende Skaraborgs Län må anföras, der under visnings-ans tal ter redan finnas inom ganska många församlingar af menigheterne sjelfve besörjde med en väl beräknad omtanka och utan stora kostnader. Sådant är äfven förhållandet på andra ställen, så att det med temlig’ säkerhet torde kunna antagas, att för närvarande redan finnas öfver 3oo Folkskolor, der omkring 18,000 barn njuta undervisning. Dessa anstalter hafva uppstått, oberoende af allmänna anslag. De äro ett verk af menigheternas frivilliga omsorg, lifvad af presterskapets omtanka och af den enskilda välgörenhetens bidrag och bemödanden för delta ändamål, sorn härvid blifvit understödda och uppmuntrade dels af Kongl. Majtts egna medel, dels af kyrkors behållna tionde och af andra tillgångar, dels ock genom tjensteårs beräkning för Lärarne. Utskotten tveka icke att antaga, det Folkskolor på lika sätt och af samma bevekelsegrund skola uppstå på öfriga ställen, der de behöfvas, så snart menigheterne hunnit tillräckligen upplysas om angelägenheten af dessa anstalter, och uppmärksamheten blifvit tillbörligen fästad på deras åliggande i afseende på sättet för ändamålets vinnande. Men då Utskotten således anse menigheterne vara pligtige att bekosta inrättandet af Folkskolor, finna Utskotten likväl icke lämpligtj att Communerne genom en ordentlig Lag tillförbindas att uppfylla denna skyldighet.
Landtm, yttrat, att, då votering blifvit begärd af Hr Brakel, kontrapropos. ansetts böra inrättas i öfverensstämmelse med hans under diskussionen gjorda, af flera ledamöter understödda yrkande; blef det nyss uplästa förslaget till voteringspropos., uppå derom gjord framställning, af R. o. Ad. godkändt. Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 89. Nej — 98. lii Den 21 December. Frih. von Platen, Carl Baltzar: Jag anhåller att få till Prot. högtidligen reservera mig mot det beslut, som R. o. Ad. i dag fattat i afseende på Hr Brakels motion. Jag ber endast få tillägga, det jag önskar att förslaget måtte , i en framtid blifva lika välgörande, som jag anser beslutet för närv:de varit onödigt och opåkalladt. Föredrogs, men blef, på flera Ledamöters begäran, ånyo bordlagt StatsUtsk:ts den 17 dennes på bordet lagde Utlåt. N:r 13, i ani. af R. St-.rs åren 1857 och 1858 församlade Revisorers berättelser ang:de nämnde år verkställda granskningar af Statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1854, 1855 och 1856. Föredrogs BorgareSt:ts Prot.Utdrag N:o 102, med kommunikation af en utaf Hr Lallerstedt väckt motion med afs:de å Sveriges deltagande i en kongress för de Italienska angelägenheternas ordnande. Efter upliisning af ifråga.v:de motion, begärdes densamma på bordet af Hr Brakel, Mauritz. Anmäldes och lades på bordet: StatsUtsk:ts Utlåt.
Ständer ansell sig, vid bestämmandet af lärare-antalet vid hvart läroverk, böra i möjligaste mätto afse del verkliga, för handen varande behofvet af lärarekrafter sådant det visar sig ådagalagdt af nu befintligt lärjungeantal. Då i dessa läroverk, om hvilkas större freqvens man, genom en längre tids erfarenhet, eger mera stadgad visshet, antalet. lärjungar stiger lill 200, torde ett normalantal af 16 lärare höra antagas. Då det nu uppgifna antalet lärjungar tillökas med 30 till 40, torde en lärare utöfver delta antal böra påräknas. Del antal lärare, som efter dessa beräkningsgrunder, blifvit för hvarje läroverk af Rikets Ständer upptaget, kommer det nu befintliga antalet på de flesta ställen nära. För alt emellertid bereda möjligheten deraf, alt om lärjungeanlalet skulle genom nu oförutsedda orsakers inflytelse komma ali stiga eller sjunka, jemka lärareantalet elter då inträdande behof, hafva Rikets Ständer ansett böra föreskrifyas, dels alt städse de 2:ne yngste lärarne vid hvarje Skola, i händelse de genom framdeles inträffande förändringar skulle finnas umbärlige, mätte förklaras skyldige all inträda i tjenstgöring vid annan Skola, helst, inom Stiftet, dels all. Läroverks-Slyrelsen i hvarje Stift, må tilläggas rättighet att för hvarje gång lärjungeanlalet vid ett läroverk ökas med 30 eller 40, om så lämpligt prölvas, inkomma med anmälan om behofvet af ännu en ny lärare, hvilken då må anställas med samma rättigheter oell skyldigheter sorn de öfrige. För dessa lärares aflöning böra medel ulan svårighet vara att tillgå af de å Elementar-Läroverkens stat uppkommande besparingar. På anförda grunder hafva Rikets Ständer för ifrågavarande läroverk antagit följande stal:
Handlande. qvenniurn af 165 fartyg om 4,291 läster, med 166 skeppare och 321 man sjöfolk, samt under sistförflutna qvinqvennium af 208 fartyg om 7,188 läster, med 205 skeppare och 555 man sjöfolk. Tab. Litt. Y. Tullinkomsterna hafva under det sist utgångna qvinqvenniet belöpt sig till de i följande tab. Litt, Y upptagne belopp, hvaraf synes, att tullintraderna under sista qvinqvenniet betydligt förökat sig. I öfrigt anmärkes, att staden Sundsvall genom Kongl. Brefvet den 8 April 1859 blifvit tillagd neder lagsrätt och genom Kongl. Brefvet den 21 Juni samma år rättighet till kreditupplag, samt att staden Hernösand, enligt 93 § i Kongl. Tullstadgan den 7 December 1860, äfven har nederlagsrätt, Tabb. Litt. Zo.i, De handlandes antal med deras betjening har under qvinqvenniet varit i länets städer och köpingen Örnsköldsvik det i följande tab. Litt. Z upptagne, hvarvid bör anmärkas, att flere handlande i de begge städerna, ehuru innehafvande burskap på handel, dock icke drifva någon sådan, utan biträda andra handlande o som rörelse utöfva, samt att de för 1860 upptagne handlande voro fördelade i de klasser, som tab. Litt A å följande sida utvisar. Tall. Litt. X. Till utrikes sjöfart begagnade fartyg. Hernösand. Sundsvall. Örnsköldsvik. Summa. Antal. Läster. Antal. Läster. Antal. Läster. Antal. Läster. Litt. Y. Tullinkomster. År 1856 R:dr R:mt » 1857 » 1858 » » 1859 » » 1860 » Summa » 1851—1855 Hernösand. Sundsvall. Summa summarum. Införsel. Utförsel. Summa. Införsel. Utförsel. Antal handlande och betjening. Hernösand. Sundsvall. Handlande. Betjening. Bevillning. Handlande. Betjening. Bevillning. Handlande. Betjening.
Förordningen den 29 November 1823, rättvist, det skulle landskamererare» mista tjenste», vara ovärdig att vidare nyttjas i rikets tjenst och straffas med fängelse med tjenligt arbete under ett års tid, i hvilken bestraffning vore inbegripet det ansvar, dertill han särskildt blifvit för tjenstefel ansedd saker; hvaremot öfrige Ledamöterne, Herrar Justitieråden Themptander, Stråle och Backman icke funno skäl alt i Kammarrättens utslag göra ändring; och beträffande slutligen landskamererarens underdåniga nådansökning, yttrade Herrar Justitieråden Schmidt, Presidenten Grefve Sparre, Grefve Snoilsky och Bredberg, att de, med afseende å det mindre belopp, för hvars förskingring landskamererare!! blifvit fälid till ansvar och då han kort efter balansens upptäckt bristen ersatt, i underdånighet hemställde, alt hans ansvar måtte af gunst och nåd lill förlust af tjenste» inskränkas; uti hvilket tillstyrkande Herr Justitie rådet Backman ansåg sig böra instämma, enär de fleste Herrar Ledamöter funnit landskamercrarcn brottslig enligt 45 kap. 2 § Missgerningshalken och 1823 års Förordning; men Herrar Justitieråden Stråle och Themptander åter förklarade, ali de, som funnit landskamererarens förbrytelse ej böra svårare bedömas, än ali den kunnat försonas med ett halft års suspension från tjenst och lön, ansåge sig böra i underdånighet hemställa, alt hans ansvar måtte af gunst och nåd dertill bestämmas. I sådant skick biel' målet inför Kongl. Majit uti Dess Statsråd i underdånighet anmäldt, för nådig skärskådan af landskamererarens ofvannämnda underdåniga ansökning; hvarefter Kongl. Majlis utslag under den 17 Februari innevarande år meddelades, deruti, efter uppfattning af det slut, hvarom Högsta Domstolen och dess fleste Herrar Ledamöter vid målets pröfning sig förenat, slutligen och beträffande landskamererarens nådansökuing är tillkännagifvet, att Kongl.
593 tion nu undantagne fonders ålitande tili fyllande af ordinarie Statsbehof, dels ock samt luifvudsakligast af svårigheten om ycke omöjligheten för Fullinägtige att bedöma då ett sådant Correclif borde vidtaga. I detta hänseende behöfver man blott erinra om de flera frågor som vid de senaste R.evisionsförrättningarne varit föremål för stridiga åsigter inom Revisorerne sjelfve och om hvilka omdömet inora RiksStånden äfven funnits vara olika. Äfven den åt Öfverste Hallencreutz beviljade lönförbättring, hvilken Hr v. Hartmansdorff utmärkt såsom ett föremål för det ifrågaställde Correctivets tillämpande, innebär ett talande bevis på svårigheten att utöfva en sådan magt som dea Hr Hartmansdorff velat anförtro åt Fullinägtige i R:g:sCcntoiret. — Inom 3:ne Riksstånd har denna utbetalning ansetts stridande mot R. St:rs vid senaste Riksdag i ämnet fattade beslut och sålunda bordt föranleda till ärendets öfverlemnande till ConstitutionsUtskottets behandling; Utskottet tror likväl för sin del, att R. St:rs vägran att anslå ett till StalsVerket indraget Boställe eller att bevilja något serskildt anslag å Stat till förbättring i lönen för Chefen vid 2:dra LifGrenadierRegementet, hvarom K. Mits vid senaste Riksdagen i ämnet aflåtne Proposition handlade, icke innebär något hinder för K. M:t att, af till dess höga disposition ställde Besparingar , bevilja en årlig löneförbättring hvars behöflighet ej mindre blifvit ådagalagd genom jemförelse med Öfverstebeställningarne vid andre Regemente!-, än äfven af 1823 års Statsutskott tillstyrkt samt af 2:ne RiksStånd bifallen, ehuru R.
Fru Monika! MONIKA träder fram. Jag är färdig. ALLÉN reser sig. Den vänskap, den förbindlighet, det tillmötesgående, som under sista tiden kommit mig till del från Er och er älskvärda familj... mig MONIKA. En gammal adjunkt ALLÉN. En förlegad bokmal MONIKA. Ett original Som inte duger längre MONIKA. Nå? ALLÉN. Har djupt rört mitt hjerta. Sätter sig åter. MONIKA. Så der har han sagt väl tio gånger men se'n brukar han, gudskelof, gå sina färde. Han kommer inte längre. ALLÉN. Säkerligen har ni iakttagit, att jag ofta betraktat Er med en min af hemligt förstånd. MONIKA. Ja med en min, hvari det förståndiga varit och förblifvit en hemlighet. ALLÉN. Om jag vågade MONIKA. Hvad nu då! ALLÉN. Jag har tolfhundra i pensioner MONIKA afsides. Vill gubben vigilera? ALLÉN. Och min svåger, Grönström, lånar mig ännu ibland några bland sina kollegianter. Grönström? ALLÉN. Mitt bo är i ordning och skulder har jag inte. MONIKA. Herre Gud jag tror att han friar! ALLÉN. Om jag tordes om jag bara finge mod... MONIKA. Sjung ut är det mig herrn vill ha? ALLÉN. Nej, för all del, bästa fru Monika... MONIKA. Nå, det var illa det för af mig skulle herrn ha fått... ALLÉN häpen. Ja ? MONIKA. Nej korgen. ALLÉN. Hvilken lycka? MONIKA. Hvad behagas? ALLÉN. Det förefaller då som om er syster, fröken Sally... kanske inte... MONIKA. Sally? Nå det var också ett par! Ett enda ord till uppmuntran... MONIKA. Hvem har tid med det der i dag? Han hette ju Grönström? ALLÉN. Hvem? Jaså ja, det har sin riktighet. MONIKA. Och han plägar låna adjunkten kollegianter. Kollegianter hvad är det för slags mynt? ALLÉN.
Du Mauritz; nå det var ett li ka kärt som oväntadt besök, hur visste du att jag var i staden? Det kan ju vara detsamma, nog af, jag är nu här för att bjuda er hjertligt välkommen. Tack ska du h a, det f ägnar mig att du som l efver i så förnäma k retsar, intet blyges för att kännas vid en g ammal vän som bara är bonde. 9 M a u r i t z . Jag var bara tolf år när min far dog, hans knappa k aptenslön hade inte tillåtit honom att efterlemna den minsta förmögenh et och jag vet icke hvad det hade blifvit af mig om icke ni , som varit min far upprik tigt tillgifven, hade åtagit er mig och bekostat min uppfos tran. Det är endast er jag har att tacka för att j ag blifvit det j ag nu är. Du finner dig således alltj emt bra hos generalen? M a u r i t z . Ja, förträffligt; g eneral Pecklin fortfar att hedra mig med sin bevåg enhet. Han h ar, med förbigående af flera äldre kamrater, utnämnt mig till sin adjutant och öfverhopar mig med välvilja och ynnes tbevis. Såå. M a u r i t z . Om ni visste hvad han läng tar att få göra er bekantskap det var h an sj elf som underrättade mig om er ank omst, han bad mig uppsöka er och bedj a er komma ti ll honom, om möjligt redan denna af ton. Men hvad kan generalen vilja mig och hur visste han att jag var h är? Må göra; ehuru jag är nästan säker att det besöket i nte kommer att tj ena till någonting; men har du någonting annat att anförtro mig? M a u r i t z . Ja, och det till och med en vig tig sak; jag är k är, kär öfver öronen. Nå, det är natu rligt, du är 22 år och vid den åldern älskar man all tid. Men akta dig! du är bara simpel adelsman och det är väl någ on högvälboren frök en vi d hvilken du f ästat dina blickar? 10 M a u r i t z .