Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Angående dessa alternativ skulle beslut fattas, sedan, på Proposition af Kongl. Maj:t, Rikets Ständer, uti skrifvelse af den 6 Februari 1858, beviljat ett begärdt anslag »för Motioner i B or gare-Ståndet 1882. JW 243. 475 Socknekarteverkets bearbetande» å tillsammans 21,750 R:dr årligen, att för nämnda ändamål, på sätt Kongl. Maj:t funne lämpligt, disponeras. Regeringen hörde, så mångå sakkunniga myndigheter, sorn i landet funnos att tillgå. Ofver-direktören ådagalade i underdånigt utlåtande af den 12 April 1858, bland annat, att stora svårigheter dåmera kounne att möta för Recognoscörs-tjensternas tillsättning med skicklige män, emedan, sedan han sednast i ämnet yttrat sig, dels alla skicklige och arbetsamme landtmätares ställning blifvit väsendtligen förbättrad, genom den förnyade Landtmäteri-taxan af den 12 Maj 1857, och derigenom att Förste, Andre samt Storskiftesoch Afvittrings-landtmätares lönevilkor blifvit förbättrade vid 1857 års Riksdag, samt dels Regognoscörs-tjensterne försämrade derigenom, att de ej kunde besättas för mera än högst 3 år, enär större delen af det beviljade anslaget, eller 15,750 R:dr, blifvit upfördt på den s. k. extra Statsregleringen för blott nämnde tid, hvilket ej ingaf full säkerhet för tjensternas bibehållande. Han befarade således att högre årsarfvoden åt Recognoscörerne än förut antagits, skulle erfordras och således det, under andra förhållanden beviljade anslaget, blifva otillräckligt; och han antog, att detta ovilkorligen inträffade, om ej de många stomkartor öfver länen, som Topografiska korpsen redan, med högst betydliga kostnader för det allmänna, upprättat, begagnades till grund för sockenkartornas författande.
Sjelf icke erfaren i dessa mesyrer, har jag underordnat min mening deras, om hvilka jag egde kännedom att de voro det. Om nu ett företag anses så nyttigt att Staten bör med lån understödja dotsamma, och om äfven samma företag är gagneligt i det hänseendet, att det bereder Staten en omedelbar inkomst, synes det mig vara alt gå nog långt, om man skall sätta andra skrankor för Riksg.Kontorets uplåning, än dem, som redan förofinnas i Riksg.Kontorets Reglemente, 15? D en S Sept em b er e. m. Likväl och då sig företett, att detta mitt förslag mött så mycket motstånd, samt att en ledamot af Utsk:t med så mycken ifver deremot upträdt, anser jag att det är riktigast af mig att i berörde hänseende underordna min åsigt deras, sora äro af motsatt tanka, enär jag, i annat fall, möjligen skulle äfventyra att, genom ett euvist vidhållande af mitt förslag i denna del, icke kunna genomdrifva sjelfva hufvudfrågan. Jag återtager således mitt förra yrkande och inskränker mig till samma anhållan, som nyss blifvit af Hr Bildt framställd. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., att, beträffande den nu förev:de punkten och PresteStds derom gjorda inbjudning, yrkats dels bifall till Utsk:ts förslag oförändradt och dels afslag derå; hvarefter H. Exc. framställde propos. å bifall till Utsk:ts förslag och, då dervid svarades starka och talrika ja, blandade med många nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Sedan votering blifvit begärd, justerades följande voter.-pröpos.: »Den som bifaller StatsUlskrts uti 2:dra punkten af Utlåt:t N:o 160 gjorda hemställan ronde en ifrågasatt jernvägsanläggning från Borås till vestra stambanan, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. berörde hemställan». Vid voteringens slut hade rösterne utfallit sålunda: Ja — 46. Nej — 34.
något, som föll sig naturligt i en tid, då Eljes voro naturligtvis kvinnorna bättre speglar hörde till sällsynthet em a och man rustade än männen att främja sådant » köp » måste, då man ville göra sig rätt fin, se sig eller sådan » handel », såsom giftermålet kalom efter hjälp hos andra. lades. I stället för att kamma och borsta nöjde Mödrar, tanter, ja mormödrar voro under kvinnorna sig till sist med att endast stryka dessa förhållanden helt naturligt liksom skaeller med fingrarne purra i mannens hår, hvilpade att ligga på utkik efter äktenskapsbyten ken akt synes af de behandlade hafva uppoch, så snart något dylikt kom i sikte, skaffa tagits såsom ett tecken både på vänlighet och närmare upplysningar om förmögenhetsvillkor sann högaktning. och » dygder », hvarefter de hade att företaga Det finnes en liten vacker berättelse om, de inledande måtten och stegen. huru biskop Jesper Svedbergs föräldrar, bergsOch ofta hände det så, liksom under sagomannen Isak Danielsson och Anna Bullertiden, att de båda kontrahenterna voro hvarmesius, funno och fingo hvarandra. andra alldeles obekanta ända intill det af Det heter: fränkor frammanade ögonblicket, då de hastigt » Som änkeman beslöt bergsman Danielsson och lustigt trolofvade sig med hvarandra. att gifta sig på nytt. För den skull vände Exempel på ett dylikt trolofuingsmöte gifver han sig till prästen i Svärdsjö, magister Peter vår gamle biskop Jesper Svedberg i sin egen Bullernsesius, hvars dotter Anna han önskade naiva berättelse om sitt första sammanträffande sig till brud. D å friaren kom till gården, flyktade emellertid flickan, som anade oråd, ut i trädgården oeh gömde sig där. Ändtligen fann bergsman Danielsson henne och sade: » min jungfru, jag skall aldrig begära eder mera, utan r e 3 a min väg. Gud skall nog själf utse sitt offer. Men visen mig till afsked så mycken godhet, att I lösken mig. » (Forts.) Julie Petöfi. En lefnadskiss af Birger Sehöldström (Slut fr. föreg. tur.) Till detta hem kom Petöfi sent pä aftonen den 14 mars 1848, i hög grad upprörd.
Det är således af icke ringa vigt att bevilln.-förordntn måtte få träda i verket redan d. lista Jan. 1862, hvarigenom nästa riksdag kan, på grund af erfa - Den 25 Augnst! e. m. 261 renhet, bedöma densamma. Men, som sagdt, får icke denna författn. träda i verkställighet före 1863, så vet nästa riksdag icke stort mera än vi veta med stöd af erfarenhet. Jag vågar således äfven på denna grund begära bifall till Utsk:ts förslag. Hr Stuart: Jag är i hufvudsaken förekommen af den siste talaren. Att upskjuta tillämpningen af denna förordn. skulle ju ovilkorligen medföra den påföljd, att It. St:r voro likafullt osäkra vid nästa sammanträde om de resultater, den nya författn:n kan lemna. Om också tillämpningen skulle taga sin början f. o. m, år 1862, så kommer icke taxeringen att blifva förrän under loppet af samma år, och resultatet deraf blefve först kändt efter 1863 års ingång, då It. St:r äro församlade. För den händelse att en så betydlig brist skulle upstå i den påräknade bevilln.-inkomsten, att särskilda tillskott skulle fordras för framtiden, så blefve It. St:r i tillfälle att derom besluta. Vårt statsverks ställning är väl icke sådan att någon olägenhet för statsmaskinen skulle kunna upkomma, om så äfven blefve förhållandet under ett år. Jag vill visserligen också tro att fastighetsbevillnm icke hädanefter kommer att fullt upgå till samma belopp, som förut, genom den nedsättning i bevilln. -proc:n, som af 3:ne Stånd vid denna riksdag blifvit beslutad, men någon så betydlig skillnad bör väl icke upkomma, om man, såsom troligt är, antager att endast i trakten omkring Stockholm taxeringsvärdet iir temligen högt och icke långt från verkliga värdet. Der kommer att blifva en minskning i bevillnm på fast egendom för framtiden, men så kan man deremot med mycken säkerhet påräkna en tillökning från andra län, der taxeringen varit allt för låg.
Först ber jag likväl få tillkännagifva, att det varit med verklig tillfredsställelse jag genomläst betänk., emedan jag linner de framställda förslagen tydligen vittna om Dtskts bestämda föresats att söka tillvägabringa en sakernas baltie ordning, hvarföre jag gerna skulle önskat att redan vid detta tillfälle kunna lemna bifall till betan!.; men just emedan jag D e 11 i Ti Juli f. m. nitälskar för den förbättring Utsk. velat åstadkomma, anser jag det vara högst nödvändigt, att frågan med yttersta noggrannhet oell sorgfällighet begrundas, och får nu tillkännagifva de betänkligheter jag funnit vid Utskts utlåt., under anhållan alt Utsk. måtte unga öfverväga desamma. Den vigtigaste frågan är den , huruvida indelta räntorna böra til! Kronan indragas. Om detta förslag låter sig verkställa, skall sådant ovillkorligen leda till ordning i läkenskapsverket och undanrödja de obehagliga förhållanden, som nu stundom äga rum emellan räntetagaren och räulegifvaren; men vid verkställigheten möta stora svårigheter, ty antingen måste dessa räntor fortfarande få levereras in natura till K. M. och Kronan, eller ock skola de utgå på sätt Utsk. föreslagit. 1 förra fallet blir ej svårt att motse nödvändigheten alt inrätta spanmålsmagaziner, som åter påkalla tjenstemän, samt spanmålshandel för Kronans räkning, som alltid nr skadlig för det allmänna och leder till förlust för Kronan. — Den utväg Frih. Cederström uppgifvit att på öppen auction försälja spanmålen, tror jag icke vara fullkomligen ledande till ändamålet; ty när en så stor qvantitet spanmål på en gång skulle försäljas, blefve naturligtvis priset derpå lägre än det bestämda medelmarkegångspriset, så alt Kronan på den till leverering in natura uppsagda spanmålen alltid komrne att förlora troligen minst i r:dr per lunna. Dessutom afser hela denna reglering möjligheten att förekomma räntegifvarens obehöriga betungande medelst de villkor räntctagaren kan betinga sig af iäntegifvaren i afseende på levereringsskyldigheteti.
Jag anhåller ödmjukligen, att detta anförande till Bevillningsoch Oe, conomie-Utskottens gemensamma pröfning remitteras, Remitterades till Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Qeconomie-Utskotten, Upplästes och lades på bordet följande från OeconomieUtskottet inkomna Betänkanden af den 3 Maj; l:o Angående en af Riksdagsmannen Olof Larsson från Carlstads Län väckt fråga, rörande ändring uti hvad Författningarne, angående Hemmans-klyfning, nu stadga, samt en i sammanhang härmed hos BondeStåndet väckt fråga, om rättigheten att anlägga Torp å Hemmanens utmarker. Hvad angår den första af dessa frågor, tillstyrker Utskottet, uppå anförda skäl, att Riksens Den 5 Maj. e. m. Ständer 1 underdånighet hos Kongl, Maj:t anhålla, det täcktes Hans Majit i nåder anbefalla Herrar Landshöfdingarne att, sedan de, hvar i sitt Län, hört Domarne i orten jemte af Landshöfdingarne tillkallade Deputerade, en eller tvänne för hvarje Socken, i underdånighet till Kongl, Maj:ts nådiga pröfning måtte föreslå sådana grunder för Hemmansklyfningen och befordran af ödemarkernas uppodling, som kunna, efter hvarje orts beskaffenhet och öfriga locala omständigheter, finnas nödiga, Hvad åter angår frågan om rättigheter! att anlägga Torp å Hemmans utmarker, anser Utskottet det, uti denna omständighet, kunna och böra förblifva vid hvad Kongl. Förordningen den 18 Febr. 1767, Skogsordningen den l Aug. *8o5, samt flere gällande Författningar stadga; likväl att, till förekommande af skattskyldig jords förmindsk. ning och Stamhemmanens försvagande, här-: vid alltid måtte, vid de tillfällen då Torpen upplåtas med full ägande eller besittningsrätt, iakttagas hvad i5:de $:n uti Kongl.
Varder gäldenär efter 49 § i bysättningshäkte insatt; gånge kostnaden derför ur konkursmassan ut.» Hvad sålunda blifvit föreslaget har Utskottet tagit i öfvervägande; men då Utskottet ej kunnat tillstyrka den förändring af lagen i afseende på gäldenärs personliga frihet, som motionären påyrkat, samt förevarande förslag uppenbarligen blifvit framställdt under förutsättning om bifall till det förra, får Utskottet vördsamt hemställa , om icke nu omförmälda förslag jemväl må lemnäs utan afseende. Uti konkurs-lagens 68 § stadgas, att, sedan offentlig stämning utfärdad blifvit, underrättelse derom skall meddelas kronans ombudsman i orten, alla kände inländske borgenärer samt de, hvilka hafva inteckning i gäldenärs fasta egendom, med föreskrift derjemte, att, om Rikets Ständers Rank eger inteckning i den afstådda egendomen, kallelsen till samma verk bör innehålla uppgift om inteckningens primitiva belopp, om den intecknade fastighetens namn samt om länet, häradet och socknen, der den är belägen. Emot detta lagrum har likaledes åtskilliga anmärkningar nu blifvit framställda.
Endast menne af Europas Magtee delade med Swerige för halstannat århundrade tillbaka ett ansten, de, hwartil den Store 6v8i^r lyckliga krig det sammel uphöjde. Ester lidens fordran, ledde en - 86 Den i December. endast denna wäg kill Äran; och mä hända har detta initztaq, — ännu mera oförläteligt i ett upiyst tidehwarf, — warit förnämsta orsaken akk detta anseende sedermera förswlpmil. Det war Ost förbehållit att öfwerlefwa denna förlust: — men da den smärtar Ost? glömmom icke akk förekomma xn aynay. Der gifwts xn ära, ett företräde, som ej förwärfwaS pä bekostnad af Likars nöd och Likars blod, ej genom wap« pens glans och mappens framgång, men genom SnilletS. Af större Varaktighet, ma den ock mera xftersträfwaö. Pckännom med glädje: den gkerstar Ost; och wart bemödande art förwärswa och fullkomna den, Ilkall kanske en dag äterffäuka Ost m rang, mesa ädel ibland Europas Folk. Äfwen de lyckligaste krig, hwad hafwa de ofsaft Verkar? — blott anledningar kill nya; och efretz ert har deras åsyfta dr nytta ej mera funniis, Om inetz tillfredsställelse för wär Tros läeaS utländske Bckännare, wi icke kunna säga d,r senor? om. Konung ^V0l.el^s krig, mäste wi mod saks nåd bekämm dej förra; m?» med lugnad kansta kwmq wi ibsgkomm.a ben;, sö.c gswen hen redbara, fastän kanske icke äsysiade, nytta de medförde, att genom wara den ridel! mera olstldade L-mdSmänS wistande i Skt uvlystare» Land, smak och häst för Sni-les odling pch Wekenffapec bibragres dem.
Jag öfverlemnar åt hvem sorn helst att bedöma, om icke, i händelse ja - Den 14 December, 703 propositionen blir sådan, som Friherre Åkerhjelm nu föreslagit, den i formelt hänseende är otjenlig. Herr Grefven och Landt Marskalken förklarade, det han för sin del, i likhet med hvad flere Ledamöter äfven yttrat, ansåg det vara nödvändigt att Ridderskapet och Adeln, för att hunna komma till slutelig pröfning af målet , först genom särskild Votering bestämde Contra-propositionens innehåll 5 och då Herr Hjertås samt Friherre Åkerhjelms förslag tyckts framför de öfrige meningarne af Ridderskapet och Adeln omfattas, finge Herr Landt-Marskalken framställa följande Voterings-proposition : Den, som till Contra-proposition antager Herr Hjertås förslag, att Rikets Ständer böra till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna det Betänkande, som deras Särskildta Utskott utarbetat! innehållande förslag til! Reglering af Rikets Embets-verk , åt hvilket förslag Rikets Ständer, för de mångfaldiga och vigtiga göromål , hvarmed de under denna Riksdag varit sysselsatte, icke medhunnit att gifva en fullständig handläggning, helst dessutom Grundlagsförändringsr stå i ett nära sammanhang med antagandet af hvarje förbättring i dessa Verks organisation, och sådane icke, enligt RegeringsFormen, vid denna Riksdag kunna för Kongl. Maj:t i underdånighet framläggas, med underdånig anhållan, det Kongl. Maj:t täcktes intill nästa Riksdag, då desse förändringar kunna af Riksens Ständer beslutas och till Kongl, Maj;ts Den 14 December.
Directionen utredde, till en del af nuvarande Styrelse, och slutligen från serskildte af Kongl Maj:t i Nåder anvisade tillgångar. Stockholm och Kongl. Styrelsens öfver Fängelser och Arbets-Inrättningar t Riket K a m ra ar-Con t oi r den 25 Maj, i833. C. W. RAAB. Tabell för Stockholms Stad Stats - Bidrag. Bevillning. Ständiga Räntor. Efter 2:dra Artikeln. PJ C/) c 3 5 v R:dr 16,666 »k.| r. I R:dr sk 32—1348,95033 O o o I** a> s D 5* Ot} 03 R;dr sk 130 Rtdr 13.825| Vi c B 3 o R:dr 13.9551 W O Vi 3 03 C - O 3 OQ R:dr 4,489' Q n> 3 c - o Co 2? ►s a R:dr 999 sk. R:dr |sk. 'c' R;dr sk. <! 3; <*} zr 3* 3 Oq R:dr sk.l to 03 o CO c B B 00 CO sr Vi I w El 03 OQ R;dr 194.754J kk. 9 R:dr 5|655,372 sk. 12 Stockholm den 30 December 1833. J. W. SPRK NGT TOR TEN. P. EDELSTAM. och Tomter, Verk och Inrättningar. 26,075,71343 Jord. Utsäde af: Kreatur. Uppskattnings-värde.
Upplästes och godkändes följande voteringspropos.: ”Den som bifaller § 7 uti det af Lag-Utsk:t i Bet:det N:o 21 framställda förslag till författning ang:de ändring i gällande bestämmelser om ansvar för den, som träder till eller utsprider villfarande lära, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår K. o. Ad. förenämnde § och antager 7:de §:n uti den af K. M:t föreslagne förordning i ofvanberorde ämne.” Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda : Ja—15. Nej—42. Slutligen föredrogs och bifölls rubriken jemte ingressen till det nu genomgångne författningsförslaget; hvarefter den vidare pröfningen af förev:de Bet:de uppskjöts till nästa plenum och B. o. Ad. åtskiljdes kl. 11 e. m. In fidem, 0. Brakel. Tisdagen den 22 Maj 1860. Plenum kl. 6 e. m. Föredrogs Högv. PresteStåndets den 18:de och 19:de dennes på bordet lagde prot.-utdr. N:o 263, med inbjudning till 342 Den 22 Maj. MedStånden att godkänna en af nämnde Riksstånd beslutad förändrad lydelse af Exped.-TTtsk:ts förslag N:o 12 till § i Riksdagsbeslutet ang:de Sveriges och Noriges ömsesidiga förhållanden. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Det Exped:s-Utsk:ts skrifvelse-förslag, i afs:de å hvilket den nuv:de inbjudningen blifvit gjord, har af K. o. Ad. blifvit återremitteradt. Det torde väl derföre också vara lämpligt, att R. o. Ad. afvaktar hvad TJtsk:t på denna återremiss svarar. Jag får till följd häraf vördsamt föreslå, att R. o. Ad. ville uppskjuta behandlingen af denna inbjudning, intilldess Exped.-Htskits förslag med anledning af återremissen inkommer. Häruti instämde Gr. Anckarsvärd, Carl Henrik.
Alun-Tionde, I 1 s, 836. •— tillverkningen vid Loverts Bruk, om sökt befrielse från Tiondens utgörande för, på tio år. StatsUtskottets Betänkande, IV 2 s 961—965, bif. af Adeln, IX 282, af PresteStåndet, IX s 288, af BorgareSlåndet, IX 1 s 244 — 246. Amiralitets-Collegium, om Särsk. Utskottets Betänkande, XI s i38— 143. Särskilda Meningar, XI s. a65 — 267. Anders Danielsoiis behörighet, fråga om f. d. Banco-Fullmägtigcn, att deltaga i Revision öfver Banco-Styrelsen, hemställd till BancoUlskottet af BondeStåndet, IX s 820. Utskottets Svar, Yl 2 s 16—19. Andrarums Alunverks rätt till inköp afSkogseffecter, om förändring af Stats-Utskottels Betänkande, IV 2 s 1692—1711, bif. af BorgareSlåndet, IX s 477, af Acleln 9 IX s 485, af PresteStåndet, IX s 4j)f> af BondeStåndet, IX s 4<)4* Anhållande, om, af Förbrytare i Sverige eller Norrige, som afvika till det andra Riket. Konungens nådiga Proposition, lis 681—-692, remit. till Lagutskottet, II s 1311, 1314- Utskottets Betänkande, VII 1 s 191 — iq4, bif. af Adeln, IX s 283, af PresteStåndet, IX s 289, afBorgareStåndet, IX s 291. Anledning till anmärkningar mot Konungens Stats-Råd och Stats-Secreterare, remit. från StatsUtskottet, IV 1 s 38 — 4°> till ConstitutionsUtskottet. Dess Utlåtande öfver dem, III s 128 — 148.
De då församlade .Ständer hade i alla fall i sin magt, att så bestämma bétalningsterminerne, att ingen verkelig olägenhet för landet derigenom uppkomme, och om ändock sådant inträffade, vore det deras, men icke närvarande Ständers fel, då de icke gjort annat, än beredt möjligheten för Staten att begagna penningarne när de verkeligen behöfvas för Rikets bestånd. På desse skäl fortfar jag att yrka den förändring i io:de punkten,i att Skuldsedlarne ställas ä ett års uppsägning, samt att RiksgäldsContorets Fullmägtige erhålla den föreskrift, att, i händelse af krig och så snart Stora Creditivet är lyft ad t A samt Kongl. Majit underrättar Fullmägtige att Statens behof sådant brafverj. Fullmägtige äga att lånen till inbetalning genast uppsäga. Skulle jag vara ensam i denna mening, återstår för mig ej annat än den upprigtiga önskan och förtröstan, att mitt fädernesland icke måtte komma i den ställning, att den våda, hvars möjlighet man nu ej vill före-, bjugga, verkeligen inträffar. Upplästes till justering och godkändes följande från ExpedilionsUtskotlet insände Den 8 M a r s f. ra. Förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. Maj:t: N:o 427. Rörande Fårskötselns och XJ11- productionens befrämjande i Riket. I anledning af anmärkningar vid Kongl. Maj:ts Nådiga Stadga om Skiftesverket i Riket den 4 Maji 1827. N:o 429* ^ Råga om att uppbörden af åtskillige förvaltande Verks inkomster bör af Statsverket öfvertagas, emot erläggande till samma Verk af bestämda Års-anslag, m. m. N:o 43o. Angående åtskilliga omständigheter hörande till RiksBokslutet. Om utfärdande af en Författning angående lagföljandet af så kallade undantags-contracter. Likaledes upplästes till justering och godkändes 3:ne §§ i Riksdagsbeslutet.
Jordbruket förstod hon i grund och för dess utveckling hade hon en vaken blick. De senare åren riktade hon sitt ordningsoch skönhetssinne med förkärlek på förskönande af det hem, där hon med sin make tillbragt öfver 30 lyckliga år, och som alltjämt förblef äfven barnens hem, så ofta tillfälle gafs dem att återvända dit. Hela husets inredning gjordes efter hand ej blott finare och trefligare, utan ock allt mera praktisk, och trädgården undergick ständig försköning. Och då det för en ekonomisk skötsel af gården var förmånligt att arrendera ett bredvid liggande kronoboställe, så tvekade hon ej att göra det, oaktadt hon närmade sig 70-talet. Också var hennes barns enda oro, att hon skulle öfveranstränga sig, glömma att hon åldrats och att krafterna ej längre voro som i yngre dagar. Endast yngre sonen, nuvarande professor J. A. Lundeli, kom att besöka någon lärd skola. Men genom honom fördes bokligt vetande af mångfaldig art till hemmet, hos hvars alla medlemmar det fann tacksam jordmån. Det händer så lätt, att barn, som få samla större mått af vetande, växa sina föräldrar öfver hufvudet ej blott i bildning, utan ock i omdöme och förstånd. Men Karolina Anderssons begåfning satte henne fullt i stånd att följa med sina barns utveckling i lifvets praktiska angelägenheter, och aldrig föll det något af dem in att inom kretsen af deras gemensamma intressen tycka sig vara klokare än hon eller lämna hennes mening å sido. Hennes utmärkta minne gjorde det ej blott lätt för henne att reda sig med alla i ett landthushåll förekommande räknefrågor, dem hon nästan alltid löste i hufvudet, utan satte henne ock i stånd att diktamensvis rädda en stor del af i hennes ungdom gängse sagor och sägner, ordspråk och visor från glömskan samt att berättelsevis lämna ganska fullständiga skildringar af folkets lcfnadsoch tänkesätt för 50 å 60 år sedan. En del häraf är under titel af » Folkminnen » offentliggjord i den af sonen utgifna landsmålstidskriften i Upsala. Karolina Andersson var ej mycket borta från hemmet: detta var hennes egentliga och käraste värld. Först i sept. 1893, dä hennes son promoverades till hedersdoktor i Upsala, gjorde hon någon längre resa och stannade då några dagar hos en gift dotter i Stockholm.