Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sits belastande med en högst antinationel anda; men tillvitelsen uthåller i min tanke icke profvet af det verkliga förhållandets undersökning, ty hvarken inom eller utom landet lärer man fasta något särdeles stort afseende på en för tillfället afslagen begäran af 27,000 r:dr för det ena fallet, hvarvid det påtagligen inses, att icke en, och ännu mindre flera landsorter genom en sådan penning blifya fattigare eller rikare, och att en industrigren, sorn icke erhåller för ett år 24,000 rtdr mera, än som linder de sist för fl n 111a feni åren varit hevi ljud I, genom åtgärden icke blifvit förstörd, äfvensom alt hela befolkningars industri icke ens kunnat rubbas, mycket mindre derigenom blifvit omintetgjord; men den beslutande majoriteten, i afseende å de öfverklagade fallen, står den värda talaren i stor förbindelse att hafva lemnat tillfälle lill en förklaring, hvilken så väl genom inhemska som utländska tidningar möjligen kan komma att i någon mån beriktiga den värde talarens tillmålen emot den beslutande oppositionen, af hvilken jag likväl, såsom en medlem af R. o. Ad., icke kan ansenlig utgöra någon del. Den värde talaren yttrar, alt lian icke så skulle tillvägagå för att vinna målet, om han tillhörde den beslutande oppositionen, ty inom Adeln utgör han säkerligen majoritetens kärna. Dei> i3 Augusti. Han säger det icke tillhöra honom, att prote s s e r a parlementartaktik för oppositionen, hvars g e 11 e r a I - i 11 s p e c t e 11 r han antyder sig icke vara. Det torde likväl icke vara alldeles omöjligt, att den värde talaren, genom sin systematiska manöver att pä den beslutande oppositionen hopa vidtutseende beskyllningar af oerhörda felsteg i statsekonomiskt hänseende, fästat oppositionens uppmärksamhet å nödvändigheten att genom analy-r sen afleda de åsyftade resultaten af blott i ord men ej i siffror uppställda förebråelser af opatriotiskt och oklokt handlingssätt.
Föredrogs ånyo och bifölls Stats-, Revil 1 ni ngssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens den 21 sistlidne October under N:o 88 afgifne, och den 6 dennes e. m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckte motioner om en förbättrad organisation af Tullverket m. m. Vid förnyad föredragning bifölls Stats-, Bevillnings-, Banko-, Lagsamt Allmänna Besväsoch EkonomiUtskottens den 22 sistlidne October under N:o 8g afgifne, och den 6 dennes e. m. på bordet lagde, Betänkande, angående väckte förslag till grunder för ett förändradt Statshushållnings-och Beska ttnings-system. Föredrogs ånyo och bifölls Bevillningsutskottets den 11 sistlidne September under Nio 45 afgifne, och den 21 i samma Den ii November e. m. 165 månad e. m. på bordel lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 26 förut meddeldte Betänkande, om tull å spannmål* Vid förnyad föredragning gillades följande från StatsUlskotlet ankomne, och den 8 sistlidne Oclober e. rn. på bordet lagde, Utlåtanden: Af den 24 sistlidne September: N:o 2^4- I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o p6 förut meddeldte Betänkande, i afseende på åtskillige uti RiksgäldsContoirets räkenskaper balancerade fordringar och tillgångar, Af den 3 sistlidne October: N:o 284. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 216 förut meddeldte Betänkande, angående verkställd granskning af redogörelsen öfver tvenne Krulförsäljning-s-exped i tioner.
Min öfvertygelse är deremot, att om Frih. Sprengtporten* förslag till gemensam tanke hade innehållit en möjlighet att den öfre kammaren skulle kunnat blifva utsedd af den makt, som Frih. Boye anmärkt, ja, om förslaget innefattat en aflägsen skymt till en sådan kammarens sammansättning, som Frih. Boye anspeglal; så är jag säker alt en lika stor pluralitet skulle hafva varit emot det Sprengtportenska förslaget, som nu var för bifall till detsamma. Så öfvertygad är jag om motsatsen af hvad Frih. Boye trott, att jag vågar påstå della. Men ehuru nu så är, blir ändå den värde Frilen icke rådlös, utan söker att komma till sitt mål på en annan väg; han framställer nemi. som en olycka, att man binder sig af beslut: men jag hemställer hvartill alla öfverläggningar och alla beslut skola tjena, om ej för att hindra den ena reactionen på den andra, af hvilka reactioner följden blefve, att alla bemödanden och kostnader, som användts på tillvägabringandet af ett beslut, blefvo helt och hållet fruktlösa. Att nu vilja på detta sätt söka återföra oss till den ställning ellei1 i det tillstånd, hvaruti vi voro innan beslutet fattades om antagande af Frih. Sprengtporten* förslag till gemensam tanke, — att vilja återföra oss dit, säger jag, på det sätt att vi skulle afslå det hela af förevar, förslag, nemi. Hr von Hartmansdorff*, det kan jag för min del icke finna innebära något annat, än alt, under det man yrkar conservatism i aldia yttersta grad, befordra det grofsta sjelfsvåld som kan Den 31 Qcloher f. m. laukas. Den som låter förvilla sig af sådana framställningar Leklagar jag. Det kan icke finnas någon, som ej inser ändamålet dermed. Det är derföre icke sagdt, alt jag vill obelingadt förespråka antagandet af Hr von Hartmansdorff* förslag; men jag vill icke på de bevekelsegrunder, som Frill.
Dä Rikets olyckliga ställning fordrar att Folket mäste ryckas ur sin fattade willomening, att den timade Regements«förändringen skulle werka nägon minskning i utlagorna, hwartill sä wäl Preclamationen till Swensta Folket, som ock de mcssurcr som r början togos gikwa nägon anledning, sä lärer det wärnan Riksens Ständers, säsom Fullmägtige för hem mawarande Medborgare, angelägnaste pligt, sä framt de wilja undgä bittra fbrebräclscr, och i Allmänhetens ögon betragtas säsom de der hwarkcn hast omtanka eller god wilja att »värdigt smara emot det förtroende Nationen wisat deni, dä den anförtrodde afgörandck af desi »välfärd till deras kunskap och Patriotiska nit, att efter yttersta förmäga söka göra ben nu nödwändiga Bewillningen sä litet tryckande som möjligt. Ehuru det är utan all twifwel, det Ledamöterna i Statsoch Bcwillnings - Utstottcn ju äro ibland de mäst upplyste och »vältänkande af Riksens Ständers Medlemmar och att man derföre har allt att »vänta af deras trägna bemödande att dels genom hivarjchanda indragningar och resourccrs uppfinnande tillminskning af bchofwct sami sedermera fördelningen sä lämpad, att ben rike af sitt öfwerflöb meddelar sä. mycket,.att den tvrftigc e) saknar lifsuppehälle, fast större delen af Medel -.Classen mäste inskränka sig till det alldra nödwändigaste, och göra försakelse af de mästa liswcls bcgivämligheler, sä mä det dock icke räknas mig till last, Den io October. 4095 lnst, att jag äfwcn i detta ämne wägar underställa Hbgwälborne Herr Grefwe» och Lindt - Marskalken samt Högloft. Ridderffapct och AdelnS beröfvande mi. na tankar. Oen allmänna hushällningen har sä mpcken likhet med den enskilde, att man med nägon kännedom af ben senare, kan fälla omdöme, om den förre.
Directis ledamöter af de befattningar inom Direct., för hvilka aflöning borde äga rum, både blefve förenadt med obehag samt flera svårigheter, och tilläfventyrs stundom kunde föranleda till ärendernas mindre jemna och samdrägtiga behandling, finnér Utsk., som i öfrigt anser det icke billigen kunna fordras, att några ledamöter uti Direct. skulle utan allt slags ersättning dela såväl de allmänna göromålen som ansvaret med dem, hvilka derföre njuta aflöning, sig böra Hr Bråkenhjelm^ ifrågavar. förslag afstyrka. I sammanhang härmed har Utsk. jemväl förehaft en af Hr Roos, Carl Ulr., hos R. o. Ad. väckt och till Utsk. remitterad motion om indragning af alla de för Ridd.direct:s ledamöter anslagna arfvoden; hvilken motion Utsk. likväl, vid betraktande af de för R. o. Ad. magtpåliggande och ansvarsfulla befattningar, hvilka Bädd.direct. åligga, och hvarmed bland annat förbindelsen att vistas i hufvudstaden är förenad, anser sig sakna ali anledning att tillstyrka. Hvilket dock allt till H. R. o. Ad:s egen ompröfning vördsamt öfverlemnas. Stockholm d. 4 Juni i834- På RiddarhusUtskottets vägnar. Dalman. Lades på bordet. Upplästes från de öfriga RiksSt:n ankomna prot.utdrag, 8 I I. 2.0 Maj samt d. 2 och 5 dennes. Lades till handlingarna. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 12 på dagen. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Thorsdagen den 12 Juni 1834- Plenum kl. 9 f. ra. Justerades 4 prot.utdr. för d. 9 dennes. Justerades pleni-protm för d. 2 dennes f. och e. m. Vid öppnande af ett från Hrr Electorer inkommet valprotocoll befunnos hafva blifvit utsedda till ledamot i StatsUtskottet: efter Hr von Stockenström, Erik, N:o igo5.
M:t nu behagat föreslå, att förre Kronolänsmannen Hellebergs pension å Allmänna lodragningsslalen må lill beloppet af nuvarande Länsinaiispensioii eller 200 Ridr Banko förhöjas5 hvilket Rikets Ständer bifallit. 45:o, Expeditionschefen vid Sjöförsvars-deparlenientets Kansli-expcdilion, Förste Expcditions-sekreteraren Carl Fredrik Melliander, hade uti en till E. K. M:t den 30 Juni 1853 ingilven skrift i underdånighet begärt, all, då han. enligt tillika företedda vederbörliga bclvg, uppnått 65 års ålder och tjena t Staten i 44 år samt icke vidare kunde med utöfningen af nämnde embete fortfara ulan alt ådraga sig obotlig sjuklighet, honom matte förunnas nådigt afsked, med rättighet alt, såsom pension å Allmänna IndragningsStaten, för sin återstående lifstid åtnjuta ett, emot ExpeditionsChefsarlvodel å stat svarande belopp af 3,000 Rulr B:ko årligen, hvarvid Mehlander, till stöd för berörde Underdåniga ansökning, bland annat, anfört, all, 0111 han blefve på nämnde stat öfverflyttad med endast sin förra Expeditions-sekretérarelön, utgörande, med tillökningen för den derunder begripna spanmål, endast 1,845 R:dr B:ko, han då skulle, oaktadt han uti nära 7 års lid dels bost ridt och dels innehaft Expeditionschefs-embete!, försättas uti långt 0 fördelaktigare belägenhet, än afskedstagande embetsman af lägre värdighet inom de Kollegier och verk, som i sednare lider kommit i åtnjutande af löneförbättring, hvilket! förmån hail förmodat snart kunna förväntas för personalen vid E. K. Mits Kansli och alltså jemväl skolat tillfalla sökanden, 0111 han qvarslannade vid Expcdilionssckreierare-tjénsteii och med dess utöfning ännu någon lid fortfore. Efter hvad E. K.
Uti ett hos BorearrStåndet afgifvet och till Utskottet rcnuiiteradt Memorial, har Herr Lefflery E, M.y anfört: alt, sedan han vid (lere föregående .Riksdagar infor ltikeis Ständer framburit den billiga fordran, att :Släderues Borgare, hvilka anmodas att biträda vid syner, värderingar, forslagers uppgörande, m. m. för Kronans räkning, de der ofta påstå liera dagar och veckor -i rad, måtte derföre erhålla ett lämpligt arfvode, och 'Rikets Ständer vid 1S20 års Riksdag bifallit, att ett arfvode af i lldr R:eo 0111 dagen jemte skjulsersättning för 2 hästar skulle tilläggas Borgare, so u å annor ort, än der han var boende, föri ältade sådane besigtningar; så hade likväl Motionairen, enär ingen serdeles lättnad härigenom för Städernes Borgare bereddes, af det skäl, att de långvarigaste och oftast förefallande förrättningar inträffa vid Flottans och Armé, ens stationer, samt å de orter, der Kronans för d li ga, vid sislli.d ne Riksmöir* fö-nvat berörde sin framställning, hvarefter fö renade Staissamt Allmänna Besvärsoch OeeonomieUtäkotten, tiLi hvars handläggning motionen remitterats, uti afgifvet Betänkande tillstyrkt Rikets Ständer, ”att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. "*:ij:t, genom allmän författning, täcktes i blåder stadga, .att borgare, af ”hvad yrke .sorn helst, .enär deras biträde för Kronans räkning fordras vid Stats-Ulskottets Ullätandit IY:o 11$5,- i5 ”syner, värderingar, inventeringar, besigtnings*, m.- m., brandsyner ä ”Kronans hus likväl u tidan lagné, skola, jemväl då sädane förrättningar ”verkställas inom de
För ett arbete af sådan art, nemligen utdikning af en tjern och sex myror vid Klostrets by af Torps socken, hvarför kostnaden är beräknad till 1,800 R:dr, bär Styrelsen öfver vägoch vattenbyggnader föreslagit eli statsbidrag af 900 R:dr banko. Boskapsracerna äro med få undantag ännu små och ladugåden lemnar följaktligen icke den afkastning, som skäligen bör kunna uppnås, om en förädlad race, passande för klimatet, efter hand införes, eller om den inhemska med mera sorgfällighet skötes och icke, såsom nu på flera ställen är seden, man vill hafva många kreatur födda med det foder, sorn borde tillkomma eli vida färre antal. Förståndiga jordbrukare hafva äfven gjort inskränkning i antalet, men fodrat de bibehållna så mycket bättre och derpå funnit sin räkning. Hvad som ©tvifvelaktigt skall verka förmånligt i afseende på förbättring i boskapsracen är den utdelning af premier för väl vårdade boskap, som af Hushållnings-Sällskapet årligen på flera ställen i Länet verkställes, men ännu mera det sedan år 1846 på Statens bekostnad inom Länet varande Stamholländeri, bestående af 20 kor och 2 tjurar af Voigtländer-race. Af dessa kor har en gifvil ända till 881 kannor mjölk om året. Vid de auktioner, som årligen här hållas, försäljas unga qvigor och tjurar, hvarigenom en förbättrad race efter hand borde kunna spridas inom Länet, om allmogen i allmänhet vore mera mån om en sådan förbättring; och Hushållnings-Sällskapet har äfven utfäst premier för kor af inhemsk race, som lemnat betydligare mjölkaf - 36 kastning. Sjelf begagnar allmogen till sin föda tjern mjölk ucb ostvassla, af hvilken sednare mesost tillverkas, samt afyttrar smör och ost till städerna. Till fårafvelns förbättring inköptes för (lera år tillbaka 11 tackor och 9 gninsar af Skotlsk race, hvilka fördelades på tre byar inom Hafverö socken; och från Island införskrefvos några år derefter sex får på Statens bekostnad, hvilka öfverlemnades till vård på Stenhammars egendom i Södra Ångermanland. Sedermera hafva femtio
Å. i58. XIX. U. 212. A. 243. XX. U. 94, i58. A. 199. 8 ( 58 ) CbnstrtUtionsTXlskottets Memorialer, Utlåtanden och Betan-,- katiden: Wto 64. i anledning af återremiss å N:o 47. XVII. Å. i59. XIX. U. 2i2. A. 244. XX. U. 94, i58. A. 199. — Wto 65. till BorgareStåndet, angående dess remiss å en af Herr Petre', Thore, emot Herr StatsSecreteraren Skogman framställd anmärknings-anledning. XVII. B. 164. A. 4o4. XXII. E. i79. — Wto 66. med förslag till ändring i RiksdagsOrdningens föreskrifter 0111 Bergsbrukens representation. XVII. B. 164, 4o4, 4o8. Å. 472. XVIII. U. 162, 273. XIX. A. 225. — Wto 67. med föreslående af tillägg i 16 §. Riksdagsordningen. XVII. B. 164. A. 404. XVIII. RegeringsFormen och 3 §. Riksdagsordningen. XVIII. B. 32, 48. A. 5o. — Wto 70. i anledning af återremiss å Wto 55. XVIII. B. 32. A. 48. XXI. B. 58. A. ion —- Wto 71. i anledning af återremiss å Wto 48. XVIII. B. 86, 255. A. 289. XXI. B. 58. A. ion — Wto 72. med föreslagna tillägg vid l3 och 17 §§. Riksdagsordningen, i afseende på Universitetens representation. XVIII.
Derjemte medför detta löningssätt de väsendtliga olägenheter: att Tjenstemannen, i anseende till varuprisernas omvexling, utan att lefnadskostnaden kan antagas blifva i samma mån förändrad, aldrig är i tillfälle att på förhand med säkerhet beräkna sina inkomster; att dessa icke utfalla förr än flera månader efter utgången af det år, för hvilket de äro anslagne och, i händelse af bristande tillgångar hos de skattskyldige, vare sig genom desses enskilda ställning eller vid inträffade missväxter, äfven kunna vida längre fördröjas samt blifva beroende af concurser och execuliva åtgärders vidtagande; samt att Tjenstemannen emedlertid nödgas ligga i förskott för sin lelnadskostnad, hvilket för de mindre bemedlade, som utgöra llertalet, naturligtvis medför stora svårigheter och måhända invecklar många i alFärsförhållanden, de der hafva det menligaste inflytande både på Tjenstemännens ekonomiska ställning och på tjensternes bestridande. Beräknas allt detta, som sig bör, torde det derföre visa sig, att, äfven om uppsägningsrätten kan bereda någon högre ersättning, än lösen efter markegång med forsellön för spanmålen, denna förhöjning i de flesta fall åtgår till betäckande af sådane afbränningar och uppoffringar, som af nämnde orsaker måste medfölja detta löningssätt, samt till större delen tillgodokommer commissionärer eller de, som tillhandla sig indelningshafvarnes rätt. Och anse Comiterade sig derföre med fullt skäl kunna antaga, att de fleste Tjenstemän skulle finna sig mera belåtne, om de, i stället för indelningarne, egde att qvartaliter uppbära emot berörde lösen svarande contanta löner. Hvad beträffar Verk och Inrättningar m. fl. Stiftelser, som åtnjuta indelta räntor; så voro contanta anslag för dem i det afseendet fördelaktigare, att de, med uppbörden af nämnde räntor och deraf följande vidlyftigare redovisning förenade förvaltningskostnader derigenom i flere fall kunde minskas. (Bil. lill li.
I städerna förrättas bouppteckning i alla sterbhus, med undantag endast af adeliga och ecklesiastika, genom försorg af Borgmästare och Råd, som derföre upp - Sammansatta Lagsamt Allm. lies».- och Ekon.-Utshottets Betänkande M 30. 5 bära den så kallade boupptecknings-procenten. Någon inregistrerings-afgift för bouppteckningar, som inlemnades till Rådstufvu-rätt, fanns af detta skäl icke stadgad i expeditions-taxan af 1824. Likasom dylik afgift icke heller ifrfigakom för de efter adelsmän upprättade bouppteckningar, hvilka inlemnas till Hof-rätt. Följden häraf blef, att, enär inregistrerings-afgift endast erlades för bouppteckningar, som ingåfvos till Härads-rätt, såväl adeliga sterbhus, som ecklesiastika sterbhusi stad, voro från sådan afgift frie. Nu gällande expeditions-taxa, som i allmänhet utgår från den åsigt, att samma slags legala åtgärder böra för parter och rättssökande utur alla samhällsklasser medföra lika kostnad, stadgar skyldighet för ofvanberörde, förut derifrån befriade adelige och presterlige sterbhus, att erlägga afgift för bouppteckningars inregistrering. Härigenom hafva inkomsterna för vederbörande tjenstemän i Hof-rätt och Rådstufvu-rätt blifvit större än förut. Ifrågavarande maximum har med skäl blifvit utsatt i taxan för att förekomma, det desse tjenstemäns inkomster skulle blifva öfver höfvan ökade, genom uppbärandet af en afgift, hvartill de förut icke varit berättigade. Deremot synes det väl, såsom om detta stadgande om maximi-afgift skulle hafva minskat Häradsliöfdingarnes inkomster. Sådant torde likväl, vid ett närmare skärskådande af taxan, icke vara enligt med verkliga förhållandet.
Memorialet lades på bordet; Föredrogs ett Memorial från RiddarhusUtskottet af den 22 Mars, hvaruti Utskottet, i anledning af derom genom Adeliga JungfruStiftsDirectionen i dess Berättelse väckt fråga, tillstyrker, att afgifteme till vinnande af inskrifning i bemälte Adeliga jungfrustift. 168 Den 29 Mars. äfvensom Familjegåfvan, hädanefter måtte contant betalas, i stället för Reverser, såsom förr öfligt varit; föreslåendes äfven Utskottet, till ytterligare förmän för samma StiftsCassa, att de Ordenskors, hvilka från Adeliga jungfruStiftet utlemnas åt Fröknar, sorn i denna inrättning till deltagande berättigas, måtte, i likhet med hvad vid de Kongl. Ordnarne iakttages, till Stiftet återlemna, enär innehafvarne deraf antingen ogifta aflida, eller inga ägtemkap; anmälande® Utskottet sig, i afvaktan af Ridderskapets och Adeins beslut i detta ämne, hafva låtit inhibera Kungörelsen röran, de Adeliga JungfruStiftsMatnkelns öppnande. 1 Lades på bordet. Herr Munck af Rosenschöld, Eherhard, uppläste följande: Riksens Ständer äro nu sammankallade äfven i den afsigt, att vidtaga nya och förbättrade Författningar till Näringars upphjelpande och Penningeverkets förbättrande. De Författningar, som erfarenheten visat hafva förf-lat sitt ändamål, vill man då ändra, förbättra, ja rent af upphäfva. Men en del af dessa Författningar kunna vara i sig sjelfva förträfflige , och ändå förfela sitt ändamål. De nya, sorn vidtagas, skola äfven förfela det, om icke, jemte deras förträfflighet, uppfylles ett villkor till. Detta villkor är, att de verkställas — och behörigen verkställas. Andra Den 29 Mars. 169 må blotta det felaktiga i sjelfva Författningarna; jag vill inskränka mig till att tala om det felaktiga i deras verkställande.
som föreslagit bifall lill den nåd. framställningen och erkänt, ”att ett dylikt afdrag å tjenstemännens löner icke kan vara med billighet förenligt,” likväl ansett den ifrågavar. sportelersätlningen först med nästa år i8f5 höra från Indragningsstaten utgöras; så föranlåles jag alt anhålla, det den summa, som således frän och med 1835 till och med innevarande års slut i och för denna ersättning legat tjenstemäunen vid K. Bibliolheket till last, utgörande för 10 år, å 61 r:dr 22 sk. b:co årligen, 614 r:dr 28 sk., måtte blifva deni af allmänna medel ersatt, så mycket mera som det, hvad Utsk. äfven erkänt, icke kan vara med billighet förenligt (lika litet som det är det med Statens vär - Den 2 November e. m. 43 dighel), att embetsoch tjenstemänncn vid ett Statens verk i någon mer eller mindre man bidraga till dess vaktmästares aflöning, och R. St. dessutom redan vid sistförfluten riksdag erkänt denna princips riktighet, genom dä tillåtet öfverllvttandc på Indragningsslalcn af enahanda sportelersättning för 2:ne vaktmästare vid Krigsexpeditionen. Exempel finnas från samma riksdag, äfven hvad lönerna för amanuenserna vid K. Bibliolheket angår, att R. St. behagat samtycka till retroaktiv beräkning deraf; oell jag vågar derföre, med anledn. häraf, såsom ny motion, vördsamt föreslå, att denna för Staten obetydliga, mea för de ända till 1S35 svagt aflöuade tjenstemännen ganska betydliga summa måtte blifva deni ersatt. Med yttrande, alt Hr Tigerschölds nu uppläste anförande var en ny motion, som icke ägde oskiljaktigt sammanhang med Utsk:s under förevarande Litt. gjorde förslag, hvilket kunde antagas, ehvad Hr Tigerschölds motion hlefve upptagen till pröfning och bifallen eller icke, hemställde II.
Län: att majoriteten inom Utskottet, som ville ålägga Jordbrukaren Bevillning för sin egendom, ehuru liten lott denne än innehafver, nu handlat inconscqvent, då Löntagare med mindre än 200 R:drs inkomst blifvit fritagen ifrån Bevillning för sin lön, och att, ehuru lian hyste den önskan, att Rikets ställning vore sådan, att den kunde medgifva befrielse för den, som icke innehafver mer än 400 å 5oo R:dr, han likväl, då förhållandet vöre helt annorlunda och enär Statsbehofvet äfven måste utkräfvas af fattigdomen, fann det vara billigt, att alia medborgare i samhället draga lika tunga så väl för jordegendom som för löneinkomster, derföre han ock 1111 gerna sett, alt Utskottet vidblifvit sitt förra tillstyrkande vid 162 §., att Bevillning skulle erläggas äfven för den lön, sona understege 200 R:dr. Häruti instämde Gustaf Larsson från Stockholms, Anders Olofsson från Stora Kopparbergs, Bengt Ericsson från Wermlands, Per Jönsson från Christianstads, Jacob Kihlblom från Södermanlands, Göran Jonasson från Kronobergs samt Anders Ericsson från Örebro Län. Hvilket, efter begäran, skulle åtfölja Utskottets Utlåtande Nio 5i, Ut Supra. Ex Protpeolle S. Lampa. STOCKHOL M , 1835; hos J. A. Wa.li don. Btvillnings-Ut slottets Utlåtande N.o 5x. t N:o 52. Ankom till Exp.-Utsk. den 27 Januarii 1835. Utlåtande , i anledning af erhållen å ter remiss i vissa delar af Memorialet N:o 4g, med förslag till samman jemkning af Biks-Ständens olika beslut, angående Stora Sjötulls-Bevillningen.