Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad vidare angår dels Bjerkanders förslag om stadgande af skyldighet för kyrkoherde att sjelf bekosta byggnad och underhåll af husen å kyrkoherdebol, i hvilket förslag Johan Fredriksson från Upsala län med flere inom Hedervärda Bonde-Ståndet instämt, samt dels Lönnbergs motion, i hvad den afser berörda byggnadsskyldighet, får Utskottet erinra, att sedan Rikets Ständer, med anledning af åtskilliga motioner om ändring i gällande föreskrifter angående utgörande af byggnadsskyldigheten å så beskaffade boställen, vid 1856—1858 årens riksdag uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit framställt förslag till i viss mån förändrade stadganden i fråga om kyrkoherdes och församlings skyldigheter vid byggnad och underhåll af prestgård å landet, men detta förslag icke vunnit nådigt bifall; så 6 Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 1. och efter det Kongl. Maj:t, som lika med Rikets Ständer ansett tydligare bestämmanden, än de, som innefattas i 26 Kap. 2 g Byggninga-Balken, behöfliga, förklarat sig vilja, i sammanhang med frågan om ändring i sättet för presterskapets aflöning, taga detta ämne i nådigt öfvervägande, samt betänkande angående förändring i byggnadsoch underhållsskyldigheten af prestgårdar å landet blifvit af Komiterade för uppgörande af förslag till allmänt ordnande al presterskapets löneinkomster afgifvet och i nådig remiss den 28 December 1861 till Kongl. Kammarkollegium öfverlemnadt för afgifvande af underdånigt utlåtande, dermed Kongl. Kammar-kollegium sedermera den 28 Februari 1862 till Kongl. Maj:t inkommit, — hafva Rikets Ständer den 28 Januari 1863 uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes låta utarbeta och för Rikets Ständer framlägga förslag till riy ecklesiastik boställsordning; i anledning hvaraf Kongl.
■Jvänne särskilde, inom Vällofh Borgare-Stari* tlet af Herr E. Leffler, och hos Hederv. BondeSlåridet af Riksdags-Fullrnägtige ifrån Orebrd Län, Pehr Pehrsson, Olöf Andersson foch Jonas Jansson, väckte Motiöner i detta ämne, hafva blifvit remitterade, den förstnämnde tiil Statsöch Bancö-Utskotten och deri sednare ensamt tili Banco-Utskotteb Under anförande äf jjerehandä olägenheter, genom bristande tillgång i Landsorterne, till utbyte eller för vexling af slitne småsedlar, och med förmälan, att de åtgärder, söm vid föregåen* de Riksdagar till afhjelpande deraf vidtagits, icke skola uppfyllt deras bestämmelse, ej eller deri tillgång, sorn efter sista Riksdag funnits i Landh Ränterierne till utbyte af sådäné sedlar svarat fernot behofvét, hafva förslag, blifvit framställde, äf Herr Leffler: att tjenlige anstalter måtte fogas till en mera utvidgad invexling af gamle förslitbe Sedlar, så val Banquens, sorn fock Riktgälds-Cohtoirets, i fall desse sednare kömino att Banco-Utskottets Betänk anden. 95 x allmänna rörelsen fortfara; hvilken för vexling borde sträcka sig äfven till 20, 10, 5, 3 och 2 Riksdalers Sedlar, och besörjas uti Ränteriernej samt något skäligt arfvode, af Banque» och Riksgälds-Contöiret, utbetalas till Räntmästarne för ett sådant extra besvär. Och utaf Bonde-Ståndets ofvaniiämnde Riksdags-Fullmägtige, hvilkas Motion har afseende endast på Banquens Sedelmynt i ätt BanqUen inåtte hos någon tjenlig person inom hvarje Rän, t. eX.
»Säger du mig inte godnatt, Nina?» frågade Tofte. Han visste icke sjelf, hvarför han sade det, men han ville säga något. »God natt», sade hon och gaf honom handen. Det var, som om en främmande hade räckt honom den. Han såg hennes hvita sjal försvinna nere på gångstigen och stod en stund och såg efter henne. Han kunde icke förklara, hvad som hade kommit öfver honom, men det var något tryckande, som han icke kunde skaka af sig. Det föreföll honom plötsligt, som om han icke längre älskade Julia så brinnande. Han kom att tänka på hennes skratt, och han tyckte icke om hennes sätt att skratta. Då han kom upp i matsalen, såg han genast på Julias oroliga, sökande blick, att hon hade saknat honom, men han besvarade den icke. Han satt tyst vid måltiden och uppsökte sedan den plats, der Julia hade stämt möte med honom. Det hade blifvit mörkt. — Dimmorna stego upp öfver ängen framför skogen, och der vid de stora stenarna i skogsbrynet satt han och såg månen gå upp som en stor, blodig sköld. Det blef kallt, och natten kom krypande öfver himlen. — Han hörde steg bakom sig, ljudet af en klädning, som prasslade mellan buskarna. Julia stod der. — Hon såg så blek ut i skymningen. »Har du väntat, min älskade?» hviskade hon. »Jagkunde inte komma förr.» Han svarade henne kort och ovänligt, och det behöfdes många af hennes mildaste ord och varmaste kyssar, innan han vaknade upp ur de dunkla tankar, som hade bemäktigat sig honom. Då de sent på natten gingo tillbaka arm i arm genom skogen, hade hon helt och hållet fördrifvit allt, som hade oroat honom. De gingo och talade sakta om, när de skulle förenas för alltid. Nina skulle icke lägga några hinder i vägen, sade han, men det hade varit svårt och obehagligt att tala med henne derom. Ungefär om en vecka skulle de resa härifrån, och innan den tiden skulle allt uppgöras emellan dem. Det skulle nog gå lätt, utan allt för mycket uppseende. Tofte tyckte icke om att tänka på, att något kunde vara svårt eller obehagligt, och när han och Julia väl vore långt borta, skulle man tala mindre derom.
Denna fråga är af R. o. Ad. en gång afgjord med nej, emedan samma motionär hade föreslagit förökad lön för Gyranasii-Bibliothekarien och detta förslag afstyrktes samt blef icke ens af motionärens egel Stånd bifallet. Derefter gjordes den nya framställningen om ett ökadt personen arfvode för Hr Wiede. Genom godkännandet af denna framställning, skulle R. St. komma all beträda en ny bana, och företaga sig all tillsätta små tjenster i landsorterna. Fortgår del något längre ål samma håll, torde det slutligen komma derhän att R. St. också tillsätta kockar i enskilta kök. Detta är en bana, som jag för min del icke anser lämplig alt ingå uppå. Jag får förnya min anhållan att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt en gång fattade beslut i frågan. Gr. Sparre, Erikl Jag nekar för min del icke att det sätt, som StatsUtsk. följt i allmänhet att vidblifva sina beslut, då två Stånd deruti instämt, har verkat helsosamt på riksdagens gång, men detta kan icke vara ett skäl hvarföre icke, om vid ett särskildt fall, man skulle uptäcka att man begått ett misstag och detta skulle kunna rättas, Utsk. då bör frångå sitt förut fattade beslut, och den omständigheten, att uti förevaride fall SatsUtskis afstyrkande blifvit af 2 Stånd godkändt, kommer icke, efter de skäl, jag nu hört framställas, att verka på min öfvertygelse. Om en man, som egnat sin tid och sina krafter åt ordnandet af ett stort Bibliolhek, ett förvaringsrum för vetenskapernas alster, om denne man lyckats att göra det väl och om han haft en så obetydlig lön, sorn vi nu här hafva hört af Frih. Cederström uplysas eller 258 ridr, så anser jag Staten värdigt att den, såsom upmuntran åt en sådan förtjenstfull man ger en obetydlig tillökning i hans alltför ringa arfvode. Kommer nu härtill att rikliga till - 206 Den 13 Augusti. gångar finnas i den ifrågavar:de fonden för eraeriti-löner, så blir delta för tnig eli nytt skäl att tillstyrka delta arfvode.
Hvad Borgare St. angår, vet jag med visshet, att man der antagit en chef för Just.departementet, en chef för Utrikes Departementet, en chef för Inrikes Civildepartementet, en chef för Finance-departementet, en chef för Handels-och Näringsdepartementet, en chef för Armeens Departement, en chef för Flottans Departement samt en chef för Kyrko-och Allmänna Undervisnings-departementet. På detta sätt har BorgareSt. qvalificerat dessa departementschefers befattningar, och jag hemställer, om icke ett dylikt beslut här kunde förekomma en eljest all iför vidlyftig discussion. Gr. Horn: Det var hufvudsakligen på samma grunder, som Hr Dalman nu utvecklat, som jag förbigick att vidare yttra mig om hvad till Just.departementet borde höra. Jag trodde, att då man kom till frågan om inseendet öfver åklagaremagten, som icke är omnämnd i nu förevar. 6 §, samt då man kom till fråga om HofCancellerens bibehållande eller uteslutande ur Statsrådet, kunde R. o. Ad. erhålla tillfälle att yttra en gemensam tanke, om denna befattning borde tilläggas HofCancellerens eller något annat departement. Jag trodde det således vara tid att öfvergå till öfverläggning om Utrikes Departementet. Hr v. Hartmansdorff har sedermera begärt, att man skulle återtaga benämningen Statsminister, och har anfört, att man från Norriges sida skulle önska en sådan benämning i bredd med Norrmännens Statsminister. Jag skulle tro, att då man åt Konungen öfverlöt att inom sin Conseil välja en president efter sitt eget godtfinnande, korame det att stå Konungen fritt att nämna honom Statsminister, och derigenom blefve de tillfredsställda, som lägga någon vigt på denna benämning. Jag skulle derföre önska, att man ej vidare vidrörde denna fråga, då R. o. Ad. redan 94 Den 6 Octobcr f. m. för sin gemensamma tanke förklarat, att chefen för Just.- departementet borde utgå från Högsta Domstolen, och således öfverenskommit derom, att någon Just.Statsminister ej skall finnas. Jag tror, att man således kan öfvergå till frågan om Utrikes Departementet. Gr.
Då likväl tre Stånd redan lära hafva till alla delar gillat Utskottens ifrågavarande förslag, och troligen Ridderskapet och Adelns pluralitet torde göra detsamma, får jag blott under åberopande af hvad jag förr anfort , anmäla min reservation, och tillika begära, att få underkasta Allmänhetens bedömmande, huruvida mina anmärkningar förtjent något afseende el. ler ej, derigenom att mig lemnäs tillstånd, att serskildt få till trycket befordra mitt anförande af den 2 dennes, tillika med den del af Den 11 Julii. 239 Utskottens nu uppläste Utlåtande som innefattar omdömet deröfver. Hans ExcsAlcnce Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af Grefve Spens’s berörde anhållan, hvilken proposition med Ja besvarades. Herr Påhlman, Otto Fredric; Uti förenade Utskottens båda första och sednare Utlåtande har ett redactionsfel insmygt sig, som jag anhäller, att Ridderskspet och Adeln, vid profningen af målet, täcktes rätta, bestående deruti att uti i afdelningen 3 $) 2 mom. stadgas, att ”vid hvarje Lån omsättning bör en ny revers »Hemnäs på det Capitalbelopp som skall komma att qvarstå, samt minst en tiondedels afbetalning på den förra Lånsumman j” hvilket stadgande, i öfverensstämmelse med Utskottens verkliga mening, torde i stället böra erhålla följande lydelse: ”Vid hvarje Lån omsättning aflemnas ny revers på det Capitalbelopp, sorn skall komma att qvarstå, samt minst en tiondedels afbetalning på lånesumman, sådan den är, då den första gången kommer i fråga till omsättning i RiksgäldsContoret.” Med iakttagande af denna redactionsförändring, får jag anhålla, att Ridderskapet och Adeln täcktes i allt öfrigt gilla Utskottens ifrågavarande Förslag. Grefve Spens, Carl Gustaf, hegärde att få veta om någon underrättelse ännu ankommit Den 11 Julii. från de öfrige RiksStåndcn, angående deras i detta mål fattade beslut.
Han äger skyldighet att i ägarens närvaro öppna på knippor, fat, kistor och bunkar för att kontrollera att ingen felsortering är gjord. Han skall samla alla under transporten avbrutna järnstänger och göra sig underrättad till vilken post de tillhör. Om järneffekters besiktning, varest och hur den må ske. Besiktningsmännen skall avge rapport till Bergskollegium. Om järneffekters förande förbi våg. Förs tillverkningen olovligen förbi vågar för att slippa avgifter är den förbruten. Manufakturvaror som skadas av att ligga ute kan få förvaras utanför stadsvågen om där inte finns plats. Om böters betalande och fördelning. Böter för felaktiga produkter skall betalas inom en månad. Kan man inte betala anmäler man till landshövdingen att få sälja så stor del att det täcker böterna. Böter eller den konfiskerade varan delas mellan angivaren, bergskollegium och kronan. Om användande av konfiskerade eller med böter belagda järneffekter. Tackjärn som har dålig kvalitet får endast säljas till gjuterier. Stångjärn får sedan böterna är betalda säljas inom landet. Sker olovlig handel med smide, som för oartat ämne blivit bötfällt skall säljaren böta efter det pris som prima vara kostar. Böterna delas mellan angivaren och kronan. Om den ersättning, ägaren av järneffekter som konfiskerats eller med böter beläggas måtte åtnjuta. För böter för de varor här menas njuter innehavaren ersättning om han inte tillverkat dem själv. Kan han inte bevisa varifrån han fått dem skyller han sig själv. Smeden är fri så snart varan är godkänd av husbonden eller bruksbetjänten. Stockholms slott den 17 maj 1814. CARL. Kungörelse angående förbud för införande av pulvriserad china. Stockholm den 23 maj 1814. All införsel av pulvriserad kina är förbjuden från den 4 maj. Stockholm den 23 maj 1814. A N EDELCRANTZ Kungörelse om produktplakatets inställande i vad det rör Sveriges exporthandel. Stockholm den 25 maj 1814. Då det blivit nödvändigt att med beväpnad makt återbringa norska folket till känslan av sin plikt och fördel måste vi skyndsamt hemförskaffa Våra trupper från Tyskland. För att inte skada och hindra exporthandeln måste Vi inställa verkan av författningen angående produktsplakatet.
Vid förnyad föredragning blefvo nedannämnde den 21 dennes bordlagde Kongl. Majlis Nådiga Propositioner och Skrifvelser remitterade till Stats-Ulskoltet, nemligen: 1:q angående rättighet för Entrepreneuren af Pantlåne-Inrättningen i Stockholm, att under ytterligare 10 år begagna en fond, stor 100,000 R:dr, af allmänna medel; 2:o angående den nya ordinarie soldat-roteringen i Riket; 3:o med öfverlemnande af längder på tillökade ordinarie båtsinans-rolering inom en del Län; 4:o angående jemkning i provinsen Skånes ordinarie rotering; 5:o angående förändring i Södra Skånska Hussar-Regemt ntits rotering, i följd af f. d. Adelsfane-boslällens befrielse från ordinarie rolerings utgörande. Den 31 Oct. 1840 Från H ö g v or d. Preste-Standet. S. D. Sedan Ståndet under den 21, 24 och 27 af innevarande månad Prot. Utdr, d. 3t Oct. 1840- f. och e. middagen samt den den 28 dennes f. m. till pröfn ng förehaft ConstituLi01 is-UtskoLtets Memorial N:o 38, angående National-representationens ombildning, blef detsamma, vid nu förnyad föredragning, återremitteradt; hvarvid Ståndet såsom sin gemensamma tanka förklarade: l:mo alt Ståndet anser att Svenska folket skall vid Riksdagen fortfarande representeras af Riks-Slånd; 2:o att de hittills icke representerade, men lill representation qvalificerade medborgare-classer beredas rättighet att till Riksdagen sända Fullmägtige, helst i ett femte Stånd; 3:o att hvarje Stånd utser genom val inom sig ståndseller classvis ett lika antal ledamöter, enligt en inom hvarje Stånd uppgjord och behörigen sanctionerad ordnings-stadga; 4:o att, i händelse ett femte Stånd an ta ges, Constilutions-Ulskoltet eger att för dess första val uppgöra förslag; 5;o att representationen fördelas på 2:ne kamrar, till hvilkas fördelning qvalification och ar bets-ord ning m. m.
Denna princip för tullberäkningen har tillfredsställt alla, ty Staten har derigenom fått sin rätt, och den enskilte sin. Hvad svårigheterne i motsatt fall beträffar, eller då olika tullberäkning måste ske å samma vara, för dess olika qvalitet, så äro de många och af betänklig art. Vi hafva exempel uppå, att vid utrönandet af sockrets olika qvalitet,— en varuartikel, hvarest medeltull ej existerar,— tillkallade besigtningsman afgifvit olika betyg öfver samma sockej-prof. Äfven samma vara har af lika besigtningsman blifvit olika bedömd i afseende på dess högre eller lägre qvalitet. Herr Cederschjöld tror, att all tull en gång bör upphöra, anser det nyttigt, och att det vittnar om ett lyckligt samhällstillstånd. Jag kan ej dela denna mening. Jag vill tro, att vi i vårt land skulle blifva rätt bekymrade, om 3 millioner R:dr försvunno ur vår inkomsträkning, hvilka för närvarande genom lullafgifter inbringas, och äro för Staten behöflige. De skulle då läggas dessa 3 millioner på allmänna Bevillningen, och jag hemställer, om en sådan skattetillökuing vore nyttig och faderlig. För öfrigt medför tullen den nytta, att vara en indirect Bevillning, som ej är tryckande, ty den verkar på consumtionen, och fördelar sig i Don 3o Octo ber f. in. 875 mindre qVantiteter bland de sålunda skatlgifvande. Ulan tullbevakning kan dessutom handelsförhållanden ejbeiäknas, och vinsten eller förlusten på våra handelsrelationer med utlänningen icke en gång gissas. Vi skulle, utan lullafgifter, öfversvämmas af varor; importeuren skulle upphöra alt vara en nyttig medlem i samhället. Jag kan ej tro, att det för något land vore förmånligt, alt tullafgifter upphörde. Tvertom, borde kanske all Bevillning bestå i sådane. Herr Cederschjöld tror, att, genom auctioner, en lättare tullberäkning skulle uppkomma, men han medgifver, att utvägen likväl medför svårigheter i de mindre städerne. Jag instämmer med honom i afseende på svårigheterna, ehuru jag vet, att denna mel bod i Köpenhamn varit verkställd.
Den 14 April. 43i i ansvaret för Fylleri, att dylika brott endast i vissa fall borde med böter beläggas, samt Stockstraff och allmänt Arbete vid Arbets-lnrättningar derföre icke mera äga rum; men Utskottet har icke ansett sig böra tillstyrka bifall å hvad Riksdags-Fullmägtigen Berg i detta hänseende föreslagit. 8:0 Öfver så väl Riksdags-Fullmägtigen Anders Danielsons väckte Förslag, att mål, Sorn angå fylleri och oloflig (örsäljning af Bränvin, Rumm och Toddy endast må af allmänna Domstolar upptagas, som ock Rikdags-Fullmägtigen J. F. Rutnbergs Motion, att Straffet för Fylleri måtte ifrån Penninge-böter förvandlas till Fängelse, och att åtal å sådana brott må, innom hvarje Församling, af Kyrko-Rådet afdömas; och har Utskottet ansett sig icke äga skäl att tillstyrka bifall till de Lag iöriindr. ngar, som i cdvanberörde måtto åsyftas; varande härvid fogade åtskiilige Utskottets Ledamöters serskildte yttranden. Fran Lagsamt Allmänna Besvärsoch Otconornia.- Utskott en : Af den 28 sistlidne Murtu: 1:0 I anledning af de uti Hedervärda Bonde-Ståndet gjorde anmärkningar vid Utskottens Betänkande, rörande väckt Motion om skyldighet för privilegierad Jord , att deltaga i Tingshusoch Prestegårds-byggnad ; hvilket Betänkande, på sätt Utskotten anmält, redan af de öfrige trenne Riks-Standen är vordet gillaöt. 432 Den 14 April. 2:0 Öfver de innom Högvöfdiga Preste-» Ståndet framställde anmärkningar vid Utskottens Betänkande om allmänna Vägarnas underhållande Vintertiden; varande detta Betänkande, efter hvad Utskotten tillkännagifvit, redan af de öfrige trenne Riks-Stånden bifallit: 3:0
Calmus, hänföres under Apotheksvaror. Cambrik; se Väfnader, bomulls-, Camelhår; se Ilar, c Capris Cardemummor Castanier Caulschuk, arbeten deraf, i Taxan ej specificerade Cavian Chinabark: omalen malen, till införsel af Apothekare Chinarot Chlorkalk Chocolad . - Cicorierot: rå bränd, malen eller beredd samt andra till caffesurro' gat användbara brända växtdelar Cider tullbehandlas lika med Vin. Ciment Citroner Citronsaft Citronsalt, eller kristalliserad Citronsyra Citronskal, torra Cobollmaimi « - metall Qvantitet fSr tullberäkningen - 1 skålp. Införselstull. Banko. Cantiller; se Gulddragareoch Snörmakarearbeten samt Strängar. Carmin; se Färger, ej specificerade. Carott; se Tobak. Casimir; se Väfnader. Cassia Fistula, hänföres under Apotheksvaror. Cassia lignea; se Canel. Cattun; se Väfnader, bomulls-. Qvantitet för tullberäkningen. Införselstull. Banko. R:dr sk. r:st Coejfurer 1 stycke 1 32 Conjilurer 1 skålp. 12 Conserver, i hermetiskt slutna eller lufttäta kärl förvarade ätbara varor 1 skalp. 12 Coralier, äkta, arbetade: oinfattade 1 skålp. 40 infattade, vägas med infattningen och förtullas' såsom den. Coriander 1 skålp. 4 Dekorationer, Platåer, med tillbehör, äfvensom Ornamenter, ej specificerade, tullbehandlas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de hufvudsakligen bestå. Deglar 1 lisp. Porter 1 kanna 12 Chagrinskinn; se Hudar och Skinn. Champignoner; se Svampar, ätbara. Cheniljer; se Gulddragareoah Snörmakarearbeten. Chlorsyradt Kali; se Salt, medicinskt. Chrystallarbeten; se Glas, ej specificerade. Chrystalli Tartari; se Vinsten. Cinders, hänföres under Stenkol.
Den del af Sveriges jord, sorn utgör Kronooch Kronoskatte-hemman, kommer väl hufvudsakligen att förblifva i Bondehänder: och måtte aldrig detta förhållande upphöra, hvilket skulle förutsätta, att Sverige förlorade sitt agtningsvärda Bondestånd, som nu framvisar det på intet annat ställe sedda phenomén, af en sjelfägande och sjelfarbetande, i Statsärenderna deltagande dass, hvilken just genom dessa sammanstämmande egenskaper är lyftad till den säkert mäst bildade arbetsclass på jorden, och gör, att Sverige har en sjelfbestående allmoge, då andra länder endast hafva lifegne eller beroende daglönare. Denna del af Sveriges jord bör man således aldrig önska inrymd åt den bildade medborgare-classen; men Frälsejorden jemte Kungsgårdar, Boställen och andra utarrenderade Kronolägenheter, erbjuda för densamma ett betydligt utrymme. Det kan icke Den 28 Febr tiar ii. 907 bestridas, att Svenska landtbruket är i tilltagande, att det just på Frälsejorden befinner sig i en öfvergångs-period, om jag så får uttrycka mig, från naturligt till artificieit eller ve• tenskapligt. Likväl höra endast de egentliga jordägarne till den bildade classen, men den närmare förvaltningen , den egentliga handläggningen , skulle ock fördelagtigt kunna lemnäs åt och sökas af denna dass, hvilket ännu icke skett; Inspectorer och Fogdar äro, med fa undantag, hämtade ur arbetsclassen. Det tili mera industrie sig utvecklande Landtbruket skall mer och mer medföra jordens fördelande i mindre lotter under en skötsel: Pakteller Arrendesystemet har på 20 eller 30 år betyd« ligen tilltagit, och skulle lemna en ganska värdig och nyttig sysslosättning åt personer af bättre uppfostran, men sökes nu sällan af andra, än dem, som förut gjort misslyckade försök i annan väg, och derföre komma dertill utan allt förlag och utan andra kunskaper i yrket, än dem, sorn den allmänna empirismed kunnat gifva.
Jag begärde egentligen ordet för att nämna detta och föreslå ett annat ord, som jag tror icke är alldeles så nytt som det af Hr Bråkenhjelm uppgifna, nemi. våra samhällsinrättningar; ty om man läser om våra samhällsinrättningar, måste man draga fram de författningar, hvaruti om dem finnes stadgadt. Hr Bråkenhjelm: Jag vill ej uppträda för att på minsta vis klandra hvad som i denna fråga förut blifvit föreslaget. Eftersom man sväfvar i ovisshet om orden, skulle jag hemställa om icke saken vore afhjelpt derigenom, alt man något detaljerar. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 5b Protocoll, hållna hos Högloflige Ridderskapct och Adeln, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, Åren 1828 och 182g. Sjuttonde Häftet. STOCKHOLM. Tryckta hos Johan Hörberg, i83o. ) Thorsdagen den 19 Mars 1829* Plenum klockan io Förmiddagen. U pplästes Kongl. Maj:ts genom skrifvelse från HofCanzleren till Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken ankomne Nådiga Skrifvelse af förliden gårdag, angående Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Sophia Albertinas dödliga frånfälle. Denna Nådiga skrifvelse lades till handlingarne. Anmältes och emoltogs HofCanzleren, m. m. Herr D. von Schulzenheim, hvilken å Kongl.