Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är således icke mera skäl nu än förr, att utesluta detta stadgande, hvarföre jag också anhåller om afslag å Utskottets förslag och bifall till hvad Herr von Schulzenheim föreslagit. Herr Riben: Den af Herr von Schulzenheim föreslagna nya Redaction, hvilken är understödd af Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie och Herr Rosenblad, närmar sig mycket till den Redaction, som Den 3 Augusti e. ra. *47 Utskottet i sitt första Memorial föreslagiti Orsaken, hvarföre Utskottet ändrade sig, är det afseende Utskottet trodde sig böra göra å en viss hög Persons yttrande härom, då frågan första gången förevar. Jag kan dock ej neka, att jag finnér Herr von Schulzenheims förslag bättre, och tillstyrker således bifall derå. Grefve Mörner: Jag är förekommen af Herr Riben, och vill endast tillägga, att jag, såsom Ledamot af Utskottet, icke har något att invända mot Herr von Schulzenheims förslag. Herr Tham: Jag får till alla delar förena mig i den Redactions-förändring Herr von Schulzenheim föreslagit, och ber att dervid blott få göra det tillägg, att samma stadgande, som i i mom. g §. af nu gällande Riddarhusordning finnes, äfven borde införas i det nya Förslaget, nemligen: Förekommer till öfverläggning och beslut någon sak, som angår denna främmande Magt j bör han ej öfvervara beslutets fattande hvarken in Pleno, Utskott eller Nämnd. Grefve Spens: Oaktadt jag är förekommen af Herr Tham, med hvilken jag förenar mig, har jag dock begärt ordet, för att ännu en gång få höra Herr von Schulzenheims Redaction uppläsas. Det var ett ord 36 H. 10 + 148 Den 3 Augusti e. m. derstädes, som jag tyckte stötte örat; må hända är det ett misstag af mig; om så är, anhåller jag om ursäkt derför, men i annat fall her jag att efter Redactionens afhörande återfå ordet. Herr von Schulzenheim: För att fullgöra Grefve Spens’s önskan, får jag äran å nyo uppläsa det af mig afgifne förslag.
Den i (hy fall sig försummar böle, som i 27 kapitlet Byggninga-balken säges och ersätte skadan. Lägges afloppsdike i gränsen grannar emellan, dellage de lill hälften hvar i dikets upptagning." “3:o Uppkommer tvist grannar emellan rörande dikes upptagande och underhåll, och kan den ej af tillkallad Landtmätare, efter undersökning af förhål landet, biläggas, göres (visten anhängig hos ligodelnings-rälf, samt fullföljes i enahanda ordning, som i Kongl. Skiftes-stadgan den 4 Maj IS27 angående skiftes-mål sagdt är." Då detta förslag föredrogs i Akademien möttes det af manga vedersakare. Åtskilliga anmärkningar, så väl emot förslagets form, som emot dess innehåll, framställdes. Ehuru man var ense om nödvändigheten att för införande af ett förbättrad! åkerbruk kunna afdika fälten lill mins! 4 löts djup, och hvaraf åter följde ali så val afloppsdikeuas beskaffenhet, som nedanför liggande grannars undandiknings-skv Idighet mäste derefter lämpas, så att inga hinder derigenom måtte läggas för nämnde högst vigtiga jordförbättring; så voro dock tankarne delade ej allenast rörande redaktionen af den Sammansatta. Lagsamt. Allm. liese.- och Ekon.-Uts/c.s Utlåtande \:o 40. 5 lag, livaiigenom nyssnämnde ändamål borde vinnas, ulan ock beträffande rälta behandlingen af och lämpligaste forum för de möjligen vid lagens tillämpning förekommande tvister. Med underdånigt lillkännagifvande så väl häraf, som ali Akademien ieke inom sig egde de elementor, sorn erfordrades för att med anspråk att lyckas föreslå redaktion lill text af Civil lag, ansåg Akademien sig böra inskränka sitt vidare tillgörande vid delta ämne till all i underdånighet till Kongl. Majit öfverlemna handlingarne i frågan, Utskottet har äfven från .lusiiiie-stais-expedilionen erhållit den upplysning, alt
Albrekt vände sig om och såg en liten svartskäggig karl, med eldiga ögon och uttrycksfullt ansigte, som beledsagade sin högljudda konversation med lifliga gester för sin kamrat, som var lång, något fet, med ett blekt ansigte, hvars, ehuru fina, drag voro mera fula än vackra, och egde denna slöhet och slapphet, som vanligen förråder en depraverad och försliten nöjets dyrkare. Ett matt och sömnigt leende, som då och då flög öfver hans fina läppar, var enda beviset att han hörde sin väns ganska qvicka, men ytterst skamlösa infall och anmärkningar, som egde ingen retelse, gjorde ingen verkan på hans förhärdade natur, hvilken helt och hållet tycktes förlorat förmågan att mottaga några intryck, och det kalla löjet på hans bleka ansigte liknade mera grinet af ett lik, rördt af galvanismen, än en lefvande menniskas känsloyttring; han var klädd med högsta omsorg och elegans, och stödde sina hvita händer – blixtrande af ringar – på en stor långhårig hund, hvilken med framfötterna hvilande emot logekanten, tycktes med långt större lif och intresse betrakta de omgifvande föremålen, än hans herre. – Känner du de der herrarne? – frågade Albrekt den ena af sina danska vänner, sedan han uppmärksamt betraktat de båda samtalande. – Ja visst, – svarade denne leende, – de äro för närvarande de tongifvande eleganterna i vår stad, åtminstone i hvad moder och dårskaper beträffar. – Jag tycker mig bestämdt känna den ena af dem. – Det kan väl hända, ty de äro båda utländningar, den ena en artist, en fransk målare, eller rättare en dilettant, som du sjelf, en vicomt de Beaufleur, och den andre en svensk grefve B., kanske slägt till din unga reskamrat der. – För tusan, det är då ingen annan än din egen onkel vi här träffa på, – sade Albrekt skrattande. – Ja verkligen, – svarade Edvard, i det han med ännu mera uppmärksamhet betraktade den långa bleka främlingen, – jag tycker mig verkligen känna igen hans talgiga ögon, ehuru jag blott var ett barn när han var i Stockholm.
Alt Banko-Styrelsen genast i Februari månad bort af Directionen om förhållandet underrättas, det är den enda erhindran, hvartill jag i denna punct finner mig befogad; jemte det att jag för öfrigt alldeles icke biträder den af Canal-Directionen yttrade tanka sorn skulle Diskon, ten icke utgöra en integrerande del af Canalverkets samfälta tillhörigheter, hvilka till Bankens säkerhet panlförskrifne blifvit, det jag deremot finner uti 1 §. af Diskont Reglementet tydeligen vara bestämdt, utan att andres lagliga rätt derigenom likväl får förnärmas. Det vill säga , att sjelfva Inrättningen och de fördelar som deraf härflyta, är den tillhörighet, hvari Banken liar säkerhet; men ingalunda någon prioritet uti Diskontens fosdringar, framför dess enskilde Borgenärer. 3:0 I fråga oin den anmärkte öfver-assigneringen, erindras, att beloppet deraf ingalunda är blott 19,078 R:d; utan är öfver 700,000 R:d, ehuru man icke presenterat flere Assignationer i Banken, sedan de började öfverkorssas. Med den reglering af Canaloch Diskont. Verkets financer på det hela, som från början 354 BäntoUtskottets Bettinhanden, ägt ruin, och elern Riksens Ständer sjelfve antingen uppställ eiler medgifvit, var det alldeles.- omöjligt att stadse kunna hålla ograverad fond i Banken för liela Assignations-massans belopp; ty Verkets Credit berodde helt och hållit deraf, att 3 procents-sedlarne, lika sorn Assignationerne, vid anfordran inlöstes.. Från början skulle den ordning blifvit in-' förd, att hafva särskild fond för Assigneringen » sorn ej hort få sammanblandas med den öfriga rörelsen. Men nu efteråt kan man cj med billighet jemnföra någon af Diskon Jernes Assignerings-ope» rationev med vanfiga förhållanden, eller tillämpa de om öfver-assignering gällande författningar.
Goda rekommendationer. Svar torde godhetsfullt ställas till » B. H. 22 år », Svenska stickmaskinsaffären, Drottningg. [1769] E n ung flicka, som med utm. betyg genomg. läroverk, van vid undervisn. o. kunnig i musik, önsk. pl. som lärar. i familj. Närmare meddelar reg.-past. Högstedt, Helsingborg. 11772] Annonspriset Olga. POLÉROLJA. \ liter lerolja (eller bomolja), ej fullt så mycket ättika och drygt två skedar vinsprit; allt detta slås tillFårbringan sammans i en flaska, hvilken omskasönderskäres i små bitar, som brynas kas väl, innan oljan användes. Alla i smör på båda sidor, påspädas med fläckar på möbeln tvättas först med buljong, så att denna står öfver, få varmt öl, sedan polerar man med en koka, till dess att köttet är mört; det yllelapp, doppad i oljan, och afgnider feta afhälles, litet mjöl strös däröfver, därefter möbeln med en torr trasa. madeira eller sherry tillsättes, och allt får koka, så att en simmig sås bildas. Får icke omröras, däremot skakas kastrullen då och då. Saltas obetydligt, Fönsterträdg-ården. om så behöfves, och serveras mycket GRÖNA AMPLAR. Man låter en stor " varmt. grankott spricka ut i ugnsvärme, fylSärdeles fin. ler den därpå med lös jord, strör i 100 gram osockrad hvarje fjäll gräsfrön eller några hvetechokolad smältes utan tillsats i kastrull, korn och fuktar det hela. På en med i Idun höjes den 1 april på grund af tidningens nära fördubblade spridning mot i fjor, från 25 öre till 3 5 Öre pr petitrad, undantagandes för annonser under rubrikerna » Lediga platser » oeh » Platssökande », hvilka fortfarande som hittills beräknas efter 25 öre pr rad ( Upplagan utgör nu 19,000 exemplar mot 10- å 11,000 i fjm: Redaktionen. Informatorsplats önskas af en teol. fil. kand. Närmare upplysningar genom korrespondens under adr. » Solve », Nordiska Annonsbyrån, Göteborg.
Det utgör hos mig an ledn. till en djup bedröfvelse, att den Kongl. Prposm, som LagUtsk. i nu föredragna punkt föreslagit att förkasta, och som, enl. min tanke, framkommit just i ett ögonblick då den var af högsta behofvet påkallad, rönt så mycket motstånd inom representationen, och IX H. “ 17 2 58 Den 81 Oktober f. ra. efter all sannolikhet icke kommer att erhålla pluralitetens bifall. Den oro, som i religiöst afs:(le inom samhället länge varit rådande, måste nödvändigt stillas på ett sätt, som afvander från Statskyrkan och samhället i allmänhet de vådor, hvarmed den hotar, och, mine Hrr, denna oro är icke något egendomligt för vårt land; den är gemensam för alla Europas samhällen 1 Det är uppenbart, att en högre makt här framkallar krafter, för att motverka den maleriela riktning, som yttrar sig i vår tid. Jag uprepar, att förenämnde motstånd för mig varit anledn. till stor bedröfvelse, ty jag är öfvertygad att den Kongl. Proposm framstäldts i en tidpunkt då den är af yttersta behof påkallad; men äfven om så icke vore, mine Hrr, måste man väl vid betraktandet af detta lagförslag anses skyldig tillse, huruvida hitintills varande förhållanden, hvilka stå i strid mot den föreslagna lagen, tillskyndat samhället sådana fördelar, som böra upmana oss att orubbade vidhålla desamma. I första rummet är väl då att tillse, huruvida bestående förhållanden förmått att i landet utbilda en sann och lefvande gudsfruktan, eller snarare till en början, huruvida de miiktat tillskapa ens någon riktig kännedom om hvad gudsfruktan vill säga? Men, tyvärr, kan ej en gång en sådan kännedom anses förefinnas.
Och detta oaktadt att Napoleoniderna ju icke voro uppväxta från vaggan vid etikett och ceremoniel, hvarför det också hände, att i synnerhet fruntimren förplumpade sig allt som oftast mot dessa lagar. Värst hade det varit med den gamla fru Latitia, hvilken såsom den store kejsarens madame-mére, såg de sina hunna till en storhet, hvilken öfvergick allt begrepp och alla mänskliga proportioner. Hon väckte mer än en gång sin allsmäktige sons vrede genom sin oförmåga att finna sig till rätta i dessa förhållanden. Bland annat hade hon den ovanan, när hon fick se någon främmande diplomat, som ingaf henne förtroende, att taga honom afsides och göra honom den samvetsfrågan: » säg mig, riktigt på samvete, tror ni, att allt det här länge håller ihop? » Biarritz var kejsarinnan Eugénies älsklingsort, kanske mest därför att det låg så nära hennes eget fädernesland Spanien, och årligen tillbragte hofvet därstädes flere veckor. På den högt öfver hafvet belägna branta klippstranden, mot hvars sidor Atlantens långa vågor piska med evigt skum, hade kejsaren uppfört åt henne Villa Eugénie eller såsom den mera högtidligt benämndes » palatset », som numera, om jag ej bedrager mig, utgör en afdelning af badorten Casino. Byggnaden, uppförd af rödt tegel i en stil, som vill vara Ludvig X I I L s, är icke vidare imponerande, men rymlig och bekvämt inredd. Och mycket gladt gick där till väga på den tiden, både i palatset och i hela Biarritz för resten, dit bland andra en stor mängd af Europas statsmäu brukade göra en liten titt, mera i förhoppning att kunna kika i kejsarens politiska kort än i afsikt att kunna restituera sin hälsa. Men äfven för detta är platsen särdeles väl vald, synnerligast under våroch höstmånaderna, innan ännu hettan blir så stark. Luften är ren och frisk, och vindarne hindra värmen från att kännas kvalmig. Landet är intressant att studera för den, som är road af sådant, ehuruväl promenaderna, som egentligen blott sträcka sig mellan hamnen och den berömda fyrbåkeu, äro tämligen inskränkta.
Utskottet, som anser, att, till rättelse för sådane framdeles inträffande fall, då beslut skola af Fullmäktige i Banken och Riksgälds-Contoret gemensamt fattas, i Banko-Reglementet bör inflyta det stadgande, att vid dylika tillfällen två tredjedelar af Banco-Fullmäktiges hela antal och åtminstone en af hvarje Riksstånd skola tillstädesvara, förbehåller sig att, i sammanhang med de reglementariska föreskrifterne, för Banco-verkets styrelse och förvaltning, få till Rikets Ständer inkomma med förslag till redaclion af det stadgande, som för ifrågavarande fall, finnes vara af nöden. §. 2. (Banco-Fullmäktiges Berättelse, §. 5.) Under förmälan, att, jemlikt 16 §. i Banco-Reglementet, Fullmäktige böra, vid tillfällen af skiljaktighet i meningarne, till Protocollet afgifva Bih, till R. St, Prot, 1844, 6 Sami. 1 A/d, 11 Haft, 2 10 Banco-Utskoltets Ullciatide, N'.o 27. deras röster, hvilka per capita beräknas och alt, då rösterne äro lika delade, Ordföranden eger afgörande röst; att deremot i 23 Cap. 3 §. Rättegångs-Balken stadgas: att, der rösterne äro lika många på hvardera sidan, gälle, i brottmål, deras mening som fria, eller den, som lindrigast är, samt att, i enlighet med detta lagsladgande, uti den af Banko-Utskottet vid seduaste
Med en hastig rörelse för hon så bägaren till munnen och sjunker ögonblicket derpå tillbaka på sin blomsterbädd, i ett dvalliknande, känsellöst tillstånd. Musiken spelar, presterna gå ned från altaret och sjunga derunder en enformig, monoton sång. Offerdjuren hemtas och slagtas genast med hjelp af hundratals händer. Med hastiga snitt tagas hjertan och öfriga inelfvor ut och läggas på altaret, under det köttet lemnas ut till den på torget tålmodigt väntande menniskomassan. Öfverstepresten har hela tiden knäböjt framför altarets ena sida. Medels en konkav metallspegel samlar han solstrålarne i en brännpunkt och tänder dermed en hög af bomull och andra lättare antändliga ämnen. Snart hvirflar röken rundt omkring altaret och små lågor sträcka girigt sina tungor upp mot den sofvande skogens dotter. Lågorna stiga allt högre och högre ... Sången och musiken i tempelgården förenar sig med folkets jublande sång derute. Festens glanspunkt har börjat njutningens stund är inne köttet, det så ifrigt åtrådda köttet från de slagtade fåren är för folket tillika med majsbränvinet den högsta njutning, som festen kan skänka detsamma. I en mäktig pelare hvirfla lågor och rök upp i den molnfria luften, och röken drifves i tunna moln långt ut mot skogarne i söder som en sista helsning från en qvinna, som med glädje offrade sig sjelf i hopp om att blidka de hemlandets gudar, som förtörnade öfvergifvit sitt folk. Dagen skrider hän. Festmåltider och sång, dans och upptåg af alla slag sprida glans öfver Inca och hans hof. På bergen rundt omkring tändas glädjeeldar. Folket drager genom gatorna, sjungande solens lof, uppfylldt af tacksamhet och glädje. Solen har gått till hvila; redan tindra stjernorna, och Inca har jemte sina anhöriga för länge sedan lemnat solgudens tempel. Der inne vakar i mörker och tystnad en hedersvakt kring det utbrända altaret.
En mindre fulltalig slående annee; En oexercerad beväring; Ett otillräckligt och lika illa som nu aflönt befäl med mörkare utsigter för framtiden än de närvarande; hvartill bör läggas, att, efter Hr Stiernsvärd sjelf betraktar motionen N:o 2 såsom ett öfvergångsförslag lill N:o 1 och då den förstnämndes fulländande fordrar en lid af minst 30 år samt den derpå följande en lika tidrymd, så skulle Sveriges Försvarsverk under 60 år vara uti ett fullkomligt uplösningstillslånd, — med hvad verkan pä rikets anseende och sjelfständighet utom landet samt på uprätlhåHandel af lagar och samhällsförfattning inom detsamma, det lemnar jag ät Eder, Mine Hrr, alt sjelfva bedöma. —- Jag anhåller vördsamt om propos. pä bifall till betänk. Mänga bifallsrop hördes efter detta anförande. Hr Stiernsvärd, upläste följande: Ehuru majoritetens åsigier inom R. o. Ad. icke gifva mig något synnerligt hopp alt erhålla återremiss å Statso. Ekon. Ulsk:ns behandling af mina ”Förslag till förändrad organisation af Landtförsvaret”, har jag icke dessmindre, af skäl, som skola anföras, ansett mig böra påyrka densamma. Framtiden dömer nemi. icke sällan helt olika med samtiden; och är det af denna anledn. jag icke tvekat, att, om icke för annat, än såsom ett yttrande till prot., anföra hvad ämnets vigt och frågans behöriga utredning påkallar. Enl. min upfattning hafva Statso. Ekon.Utskm vid innevar. riksdag, på lika lösliga skäl som samma Utsk. vid den föreg:de, icke allenast afstyrkt antagandet af mina afgifna organisationsförslag utan äfven den sakkunniga pröfning af desamma, hvilken af 2:ne Stånds närvar. Utsk:s ledamöter enhälligt yrkats.
N.o 121, rörande väckt fråga om anvisande af ett boställe åt ProvincialLäkaren i Lif-gedinget af Södermanland* N:o 122, i anledning af Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition, angående öfverlålandet till Malmö fattig-arbets-inrättning af Kronans rätt till ett derstädes fallet dana-arf. N:o 123, angående väckt fråga om Krono-säteriet Ollestads anslående till boställe åt Domhafvande!! i Åhs, Gäseneds och Kullings häraders domsaga. N:o 125, i anledning af väckt motion om rättighet för åtskilliga rotehållare vid Westerbottens Kongl. Fält-Jägare-regemente att återbekomma dem origtigt påförd vacans-afgift för åren 1830 och 1831. N:o 126, i anledning af Eric Norbergs från Westmanlands Län motion, att aflidne Räntmästaren J. F. Jims efterlemnade enka måtte utbekomma begrafningshjelp efter bemälde sin man. N:o 127, i anledning af Herr Christiersonsj H. F., motion om arfvoden för Rådhus-Rätterna i Rikets samtlige stapelstäder för behandlingen af tullmål. N:o 128, i anledning af Anders Anderssons från Skaraborgs Län motion om Andre Laudtmätare-beställningarnes indragande. N:o 129, i anledning af Eric Norbergs från Westmanlands Län motion om Bergsfogde-tjensternes indragning. N:o 130, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss å Majoren H. G, von Konoyys ansökan om åtnjutande af pension. 524 Prot. PJldr. d. 3 Juni 18^0. N:o 131, i anledning af Olof Olofssons från Westerbottens Län motion om rättighet för Hof-Notarien J. Haeggströmtill retroactivt åtnjutande af den honom på allmänna Indragnings-staten beviljade pension.
IX. B. 625. A. 653. — N:o 48. i anledning af ålerremiss af Utskottens Betänkanden N:o 31, i anledning af särskilda motioner om inskränkning uti eller uphåfvande af rättigheten för husbonde alt tilldela tjenstehjon husaga samt N:o 32, i anledning af väckt motion om afskaffande af prygelstraffet och andra extra-judiciella. bestraffningar inom krigsståndet. IX. B. 663. A. 665. — N:o 49. i anledning af väckt fråga ora ändring af nu gällande stadganden rörande Slängselskyldighelen. IX. B. 663. A. 665. Landshöfdinge-sätet i Götheborgs och Bohus Län, angående dess förflyttande till Uddevalla, lil. B. 414. Landlbruks-Akademiens räkenskaper, angående granskningen deraf. III. B. 196, 306. A. 307. Se vidare Siats-Utskottets Betänkande N:o 30. Landtförsvaret, angående väckte förslag till en förändrad organisation af. I. 44, 99, 157. R. 165. Landtmarskalkens porträtt, angående målning af. IX. 181. Landimarskalksstafvens öfverlemnande lill Kongl. Maj:l vid riksdagens slut. Landtmarskalksklubben, angående ersättning för derifrån genom inbrott bortstulet Kongl, silfver. Se Riddarhus-Utskollets Belänkanden N:ris 13 och 15. Landtmarskalkens riksdagskostnader, godtgörande af. II. B. 129. A. 183. Lappmarken, angående väckt motion om vissa Kyrkoherdar och Skolmästare i, å lön anslagen spannmåls utgående in natura m. m. Laurell, förre Landsfiskalen H. J., angående gratifikation ål honom. III. B. 414. Lax oell smör från Norrbottens eller Westerbottens Län, angående uphörande af den genom Kongl. General-Tullstyrelsens circulaire af den 10 Februari 1838 föreskrifna kontroll vid aflastning deraf.
Döt villkor lötskottfet för anslagets beviljäft» de ansett böra fästas* att undervisningen icke ena dast afser HäsvLa kare-Vetenskapen, utan [att Bo» skaps-Medicinen i allmänhet borde blifva ett hufvildförémåt för Lärafnes föreläsningar, såsom äfven bytta* liar|Varit föranledt deraf* att den af sär» Skildte Committérade för Inrättningen föreslagna plan synes hafva för ändamål att behandla Bo» skaps-Mediciiien såsom en mindre vigtig *elléf underordnad del af Veterinair-kunskapen, hvilket åter icke instämt med Utskottets åsigfer, som an» Sett Boskaps-sjtilcdomafs botande utgöra en vä» sendtlig del af denna kunskap, jhvats spridande kunde förekomma större förluster och på Landt» mannens bestånd hafva icke finga inflytande. Beträffande den, likväl af andre motsagde érindran, att det föf föreståndaren föfeslagne af» lönings-belopp 2,000 R.dr borde, vid nu Varande föreståndares afgång* minskas till 1,200 R:dr Ris och således endast denna sednare summa på Stat Uppföras; så, enär den person, sorn vid denna Syssla varder anstäld, bör hafva förväffvat ailä de kunskaper, så Theoretiska sqm Practiska hvil» ka vid Veteriftair Inrättningen, såsom én för ari» därtlålet fullständig undervisnings-anstallt* skola meddelas* och hans hela tid synes blifva Upptä» gen af de göromål, som denna befattning tillhu fa, Stats-Utskotfet* Bet änkan den. ra, hvarvid jemväl i betraktande torde böra komma, att Föreståndare-Sysslan vid Veterinair-Inrättningen i Stockholm är den förnämsta plats i denna väg och den högsta befordran en Ve' terinair-Läkare kan erhålla; har Utskottet ansett det nu ,föreslagne Lönebeloppet af 2000 R:dr äfven för framtiden böra bestås. Någon tillökning uti det af Utskottet till 666
Vid pröfning utaf hvad Commiterade salunda anfört och föreslagit, bar Kongl. Maj:l under den 3 Junii sistlidet ar i Isider beviljat, att tills vidare och intill dess den projecteraile Staden kunde blifva' Riksens Ständer meddelad till granskning och anslående af den summa 3507 R:d 40 sk, som utöfver hirra Stats-anslaget för Ulricsdahl af 2227 B:d skulle för den nya Röningsoch Utgifts-Statens antagande beslas, en rupd summa i ett för allt af 5000 R-d finge uppbäras, att efter upprättande interims-Stat disponeras, äfvensom att till de nödvändigaste reparationerna skulle utbetalas 8000 R:d efter-band i mån af behofvet, och hvi Iken sistnämnde summa, så väl sorn förrberörde tillökning för Lömngs-Staten utöfver förr varande anslaget, komme att utgå af öfverskotterne på Stats-Verkets Intrader; men för öfrigt hade Kongl. Maj:t ansett , frågorne örn HospitalS-Inrättningen for Enkorne samt den under Öfver-Jerfva Hemmansarrende nu begripne ängens disponerande för Siotts-Statens underhåll böra ankomma på Riksens Ständers yttrande.