Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I:o Ett Memorial af Herr Ekelund, M. L. j angående utvidgande af den nu varande ManufacturPiscontFonden, äfvensom ett af Herr Ornberg C. J. , uti detta ämne gjordt tillägg. g:o Ett Memorial af Herr Örnberg , angår ende förhöjning af Riksens Ständers Revisorers af Stats-, Bancooch RjksgäldsVerken arf* Voden. Lag Utskottet* Ett Memorial af Herr Cederborg S, 1U, T. , angående åläggande för Domare och Konungens Befallningshafvande att icke, utan fordringsägares uttryckliga bifall , tillåta (Jäldenärér anstånd med förfallne skulders be» talande, ProtokolIsVtdrag d. 2 3 Dec. 1817» 455 Allmänna Besvärs och Ekonomiutskottet, Ett Memorial af Herr Bager, E. J. , innehallande vissa föreslagne anstalter till förman för Klädes - Fabriquerne och PappersBrujcen. Från Hedervärda Bonde Ståndet. S. D. Kemitterades Till Stats Utskottet, 1:0 Kgl. Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående den af framlidne Landshöfdingen von Eckstedts Enka, J. M. Löfvenhjelm, för Sterbhuset sökte befrielse från ersättning till Kronan. 2:0 Kongl. Majrts Nådiga Proposition , i anledning af förekommen fråga om BåtsmansRoterings införande i Färentuna Härad af Stockholms Län ; och 3:0 Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående angelägenheten af serskildte anstalter till förekommande af stegring i priset på det grofva Brödet, Till Statsoch BancoUtskotten: Kongl. Majus Nådiga Proposition , angående Götha Canal Arbetets fortgång och befrämjande ; samt Till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet. Kongl. Majus Nådiga Proposition angående BåtsmansRoteringen i Hallands Län. Om hvilka Remisser Respective MedStånden skulle vördsamt och vänligen under® rättas. '4 5 &
Jag fär derföre ödmjukeligen hemställa, om icke, dä man sett den ringa wenan, förlust af lön samt strapor har haft, det kunde blifwa faststält at den Domare, som sä tpdeligen handlar emot beffrefwen Lag och Konungens warningar. matte derföre utan im wändning plikta med Ämbetets förlust, samt at ingen mätte fä fora andras talan inför Ratta (flägtingar och de fall Lagen nämner undantagne) utan at dertil wara genom ett ordentligt Constitutorial af Hof-Rätten berättigad, hwilket ater icke stlille kunna gifwas, utan at Sökanden först bilagt Landhöfdingeirs i Orten Attestatum, at han ej wore känd för annat än ctt redligt förhällande, saint crlagt den Bewillning Riksens' Ständer älagt Adwokater, hwilket nu likwäl blifwit underlätit och icke af Kammar-Rätten anmärkt til kan hända betpdelig förlust för Riket; för nägot hwar är det högst äfwentprligt, at ompröfwandet blir lcmnat ät Domaren, ti) man bär sett, at personer, som blifwit lagförde för brott, som nära gränsat til. ärelöshet, som blifwit för sitt förhällande utesiutnc frän spsilms sökande och bestridande, som för begängne fel mist sine tjenster, sädane, som aldrig studerat, med ett ord, stummet som blifwit bortkastadt, gripit til denna födkroken, och det fär .sig med största fördel. Jag fär derjämte tillägga, at det är nästan öfwer allt brukligt, at de sä kallade Lingsstrifwme äfwen advocera wid de Domstolar, der deras Principaler aro Domare, hwilket strider 46c; Den 26 Julik. strider emot ett Kongl Bref af är 1764.
På detta sätt skulle ej blott tulloell bevaknings-personalen, utan äfven de trafikerande fä en lätt öfversigt af de föreskrifter, som det tillhörde de förra att verkställa och de sednare att ställa sig till efterrättelse, men hvilket åtminstone för de sistnämnde ofta vore ytterst svårt, i följd af omöjligheten atl känna liela denna vidlyftiga lagstiftning. De stadganden och föreskrifter, som bär måste uppletas i en mängd skiljda författningar, utan enbet och samband sinsemellan, och kanske ofta nog i strid med hvarandra, funnes i åtskilliga andra länder sammanfattade och utgifne, antingen uti en eller två lagar, sällan flere, hvilka uti serskilda sektioner i korthet upptaga hvad hos oss vore, så att säga, vidlyftigt utminuteradt i fyrfaldiga förordningar och reskripter. Detsamma torde ock utan någon svårighet kunna jemväl här till vägabringas, serdeles då utaf utländska lagstifningen rörande enahanda ämnen kunde hemtas mycken ledning för uppställning, sammanfattning och redaktion, och inom svenska tullverket säkerligen funnes embetsman med den insigt och skicklighet, att ett sådant värf, åt dem uppdraget, skulle med lätthet utföras; och har motionären, till vinnande af detta ändamål, föreslagit att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t i nåder låta uti en eller tvenne lagar i möjligaste korthet sammanfatta alla de stad. ganden och föreskrifter uti ofvan uppräknade författningar och dem förklarande reskripter, hvilka genom ämnenas sammanhang naturligen höra tillsamman, samt skola tjena till efterrättelse för de trafikerande, och de der icke äro af den uteslutande reglementariska beskaffenhet, att de endast och allenast afse vederbörande tjenstemäns utöfning af dem ålagde befattningar.
Lags k alten i Herjeådalen, hvilken utgöres med 4 sk. af hvarje mansperson af allmogen, som erlägger mantalspenningar, oell hvilken afgift, såsom icke liil^bestämdl belopp åtföljande jordegendomat ne, ej kunde, vid ränteförenklingen, bland hemmansräntorne upptagas, och då manlalspenningarne af allmogen i nämnde landskap endast utgjoitles med l\ sk. personen, vore det lätt att afskaffa denna serskilda utskyld medelst motsvarande tillökning i manlalspenningarne, och, om det stadgades, att dessa för hvarje mansperson af allmogen borde utgöras med. 8 sk., vore förhållandet alldeles oförändadt, både för slaten oell de skattskyldiga, men då ingenstädes skilnad i manlalspenningai nes belopp föi elunnes mellan män och qvinnor, svntes det mindre lämpligt, att förändringen på nämnde sätt till väga bringades. Viii det föi hallan le, att manoch qvinkönet i allmänhet vore lill antal ungefär lika och således förhöjningens lika fördelande å. både männer och qvinnor icke torde för någon husbonde i väsendtligare nion leda till annat resultat, än för närvarande, hemsläide koniinitierade, hvad Kongl. Majit jemväl i nåder föreslagil, att bågskytten måtte upphöra och manlalspenningarne i stället erläggas med 6 sk. af b varje person. Instämmande i de bär of.vyn anförde skäl för berörde föi ändring,du nir Ställer Uts,kottet, 470 att di n s. k. högskullen i Herjeådalen måtte för framliden upphöra, emot det alt manlalspenningarne af allmogen derstädes erläggas. med sex sk. b:co af hvarje person.
M:l godkända förslag ingen annan förändring, än alt åtskilliga nu i lull-laxan specificerade och lull elter vigt eller annan grund åsalle artiklar, nemligen Deglar, Formar lör sockerbruken samt pappersoch tryckformar, kardor och 472 ExpeditionsUtskottets Forsing till underd. Skrifvelse IS:o 464. Kardläder, Saxar: öfverskärare-samt lill klippning af plåtar och bleck, äfvensom skrubblor, blifvit lill lika tull-behandling med redskap och machinerier hänvisade. Då uu en mer eller mindre betydlig nedsättning ifrågakommit för de flesta sådana artiklar, som utgöra föremål för fabriks-induslri och för hvilkas åstadkommande machinerier erfordras, mäste det, vid den härigenom för Svenska fabiiks-induslriens alster utvidgade täflan med utländska fabrikater, i främsta rummet vara af synnerlig vigt, att icke anläggningen och underhållet af sjelfva de inrättningar der fabrikaten åstadkommas, betungas genom en utöfver hvad förhållandet är i de länder, med hvilka nämnde täflan hufvudsakligen måste underhållas, med tuij-umgiilder förhöjd kostnad; och ehuru den tull, som nu å redskap och machinerier utgår, väl icke kan anses hög, mäste den dock i sin mån bidraga till ali förhöja priset å den Svenska fäbriks-industriens tillverkningar. Avskaffandet af denna tull samtidigt med den föreslagna nedsättningen i tullen *å alla de fabrikater, för hvilkas åstadkommande machiner äro behöflige, är derföre i Mikels Ständers tanke lika billigt, som en sådan åtgärd torde kunna anses utan olägenhet verkställbar.
Jag vill blott hafva äran uplysa, i anledning af hvad Herr Grefve af Wetterstedt nyss yttrade, att 4 §• RegeringsFormen tydeligen bestämmer, att inga andra, än personer af den rena Evangeliska läran, få vara i StatsRådet. För öfrigt är det indifferent, hvilkendera redactionen man gillar, • men det är ett renare språk, som mig synes, i den nya. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken förnyade den af honom tili bifall å den föreslagne nya redaclionen nyss gjorde proposition. Ropades Ja och Nej. I anledning hvaraf Hans Excellence framställde proposition till afslag å den nya redactionen, hvilken proposition med Ja besvarades. 34 §. StatsMinistrarnes, StatsRådens och .TnstiliteRådens Embeten skola upföras i Ri - 108 Den 23 Februaril e. m. kets Stat, och må icke af någon tillika med annat civilt Embete beklädas. De två StatsMinistrarne innehafva Rikets högsta värdighet ; StatsRåden äge lika anseende med de högsta, och JustiticeRåden med derintill närmast varande Militaira Embetsmän. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å denna nya redaction. Ropades starka Nej, jemte några Ja. Uppå derefter af Hans Excellence framställd proposition, blef den nya redactionen af Ridderskapet och Adeln ogillad. 35 §. StatsMinistern för Utrikes Ärenderna, StatsRåden, Presidenter och Chefer för Collegier eller i dessas ställe inrättade Verk Chefen för Tullstyrelsen, ExpeditionsChefer i Statsför valtningsDepartementen j ÖfverStåthållaren, UnderStåthållaren, och PolitieMästaren i Hufvudstaden, Lamlshöfdingar och Ståthållare i Landet, FältMarskalkar — om de finna sig der till skäl äga. Hvilken nya redaction, uppå gjord proposition, blef af Ridderskapet och Adeln afslagen. 4a §. Uti alla de fall —. skola samtelige StatsRådets
St. vid alla riksdagar hitintills ingått i detaljerad pröfning af tulltaxan för att söka utröna huru mycket skydd de inhemska näringarna förnuftigtvis böra hafva, utan att meningen dervid kan hafva varit, att lemna ett onaturligt skydd på det allmännas bekostnad, ehuru resultatet i några fall utan tvifvel blifvit sådant. En fullt naturlig näring skulle man kunna kalla endast den, som icke alls kräfde något skydd. Så långt emedlertid ett skyddssystem i allmänhet är antaget och numera icke skulle utan fara kunna frångås, vore det måhända lika vådligt att vilja tillämpa principen att endast fortsätta naturliga näringar och förklara vissa för onaturliga, som att utan urskillning vilja göra all konkurrens med utländska varor omöjlig samt derigenom uppdrifva priserna och öka smuggleriet. Derföre fordras en delalj-pröfning af hvad för den ena eller andra artikeln kan vara ändamålsenligt. Det är dock just denna detalj-pröfning som vissa talare här vilja af - Tik Den 31 Maj f. m. skära. En ledamot liar i detta hänseende intagit en ganska fördelaktig position för sin sak, då han sagt, att alla de, som förorda ett liberalt tullsystem eller en modererad handelsfrihet, vilja jaga bort den inrikes mannen från sin lifsbergning. Det är klart att, antoge man denne värde talares sats för riktig och sann, så kunde ej vidare fråga uppstå om pröfning, huruvida några utländska artiklar skulle få inkomma i detta land. Men jag tror icke, att det egentligen finnes någon som sätter i fråga att både Regeringen (som proponerat förändringar i nu gällande tulltaxa) och Bevilln.Utskis ledamöter, (som hafva pröfvat denna propos. och i vissa delar tillstyrkt densamma, i vissa delar föreslagit modifikationer, samt i vissa åter gillat mera prohibitiva tullafgifter) skulle dermed hafva för afsigt, att vilja jaga den svenske arbetaren från sin lifsbergning.
Ölands invånare ganska väl kunna största delen af året låta sina barn begagna Lärdoms-skolan och Gymnasium i Calmar, helst dessa Läro-inräitnihgar erbjuda tillfälle att mottaga flere lärjungar, än derstädes för närvarande finnas; så anse Utskotten, att inrättning af en Skola i Borgholm, sorn sattes i samband med nyssnämnde Läroverk i Calmar, skulle uppfylla det närvarande behofvet af en unundervisnings-anstalt å ön. Och som öns invånare, efter de upplysningar, Utskottet erhållit, sj«lfve ieke utan svårighet kunna tillvägabr inga en sådan anstalt och hafva af nöden att dertill erhålla bidrag, så få Utskotten tillstyrka , att till aflöning åt en Lärare i den Skola, som kan komma att inrättas å ön, Rikets Ständer måtte bevilja ett årligt Statssamt Allm, Besv,- och Ekon.-Utskollens Utlåtande, N\o 39. 31 anslag af 4°o R:dr B:co, som lämpligast torde kunna uppföras å io:de Hufvudliteln. Stockholm den ii September 1840. Anis. till Exp. Utsk. d. 14 Sept., kl. 10 f. m. Utlåtande, i anledning af vackt motion om förändring i sät tet för bedömandet af saltpeters halt oell beskaffenhet. TJti en hos Högloft.
Slutligen och då uti den föreslagna Bevillnings-stadgan förekomma såväl bötesbeslämmelser som åtskilliga föreskrifter i afseende på verkställigheten, hvilka äro af den beskaffenhet, att de grundlagsenlig! erfordra Kongl. Maj:ts Nådiga godkännande, har Utskottet, i öfverensstämmelse med hvad vid föregående riksmöten blifvit af Bevillnings-Utskottet föreslaget och af Rikets Ständer beslutadt, ansett sig böra tillstyrka Rikets Ständer, att hos Kongl. Maj:t, vid öfverlemnande! af Bevillnings-Stadgan, i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t, efter öfvervägande af hvad i afseende på så väl bölesbe stämmelser, Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 4. 33 stämmelser, som öfriga föreskrifter, hvilka äro af den beskaffenhet, att de grundlagsenlig! erfordra Kongl. Maj:ts Nådiga god, kännande, må täckas låta allmän författning i ämnet utfärda. Stockholm den 10 April 1854. Reservationer: l:o af Herr Grefve af Ugglas, Ludvig: »Uti strid med det allmänna stadgande uti Bevillnings-förordningen, att 5 procent af all inkomst uti bevillning skall erläggas, ett stadgande ifrån hvilket, på giltiga grunder, några få lindrande undantag finnas, bestämmer 35 §. 1 mom. att 15 procent skall erläggas utaf enskilda sedelulgifvande banker för den behållning utöfver G procent deras rörelse lemnar. Detta moment är den största (läck Bevillnings-förordningen^ eger, tj uti den häfver godtycket intagit rättens ställe, maktspråket rättvisans. Afund öfver den större behållning bankerna åt sina aktieegare lemnat bär förvridit rätten och förblindat oindömet. Jag vill ej bär till pröfning upptaga, huruvida den vinst, bankerna tillskyndat sina delegare, varit större än den, hvilken genom deras verksamhet åt industrien, ja åL bela landet, blifvit beredd. Kommers-Kollegii berättelser torde häruppå lemna svar.
Med det å 2:dra hufvudtiteln, för fångvården, förslagsvis uppförda och hvarje år öfverskridna anslaget synes det Revisorerne, som borde för framtiden den förändring lämpligen kunna och böra vidtagas, att detsamma delades i 2:ne afdelningar, den ena för de bestämda och permanenta utgifterna, såsom Styrelsens embetsoch tjenstemäns aflöning, m. fl. generella förvaltningskostnader, den andra för de fluktuerande, till beloppet endast approximativt beräkneliga, utgifterna, såsom förplägning, fångtransporter, bevakning o. s. v., till bestämmande af hvilken sednare afdelnings förslägs-utgifter, ett medium af 5 föregående års kostnader kunde tagas till grund. §• 11- Under granskningen af räkenskaperna för samtliga Korrektionsinrättningarne, Fästnings-fängelserna, Kronoarbets-kompanierna samt afdelningarne utaf Kronoarbets-corpsen, hafva Revisorerne funnit, att nu, likasom tillförene, kostnader förekomma för tillverkning af vissa enklare redskap, de der synas hafva bordt af fångarne förfärdigas. Jemväl synes det, som borde de för öfverarbete erhållna flitpenningar få mera sparsamt, än som varit händelsen, af fångarne begagnas, på det att dessa, vid början af frigifvandet, må kunna ägd något till sin lifsbergning ; hvad föregående Revisorer erinrat derom, att redogöraren vid Södra Korrektions-inrättningen fått till fångarne utlemna varor och effekter af mindre nyttig egenskap, förekommer äfven under åren 1844 och 1845. Af flitpenningarne, sorn, jemte besparingar från färegående år, utgjorde år 1845 6,671 R:dr 24 sk. 5 rst., har ett belopp af icke mindre än 5,761 R:dr 34 sk. 2 rst. blifvit af fångarne derstädes uttaget. §. 12.
Då i ingressen till den efter 1812 års Riksdag utgifne Tryckfrihets-Förordning den 86 §. Regeringsformen beiinnes åberopad , och dess lydelse införd skiljaktig emot sjelfva §., i så måtto, att efter orden i förväg lagde har blifvit insatt meningen: af Tryckfnhets-Lagen ej föreskfifne, hinder, får Constitutions Utskottet föreslå att denna citation måtte återföras till fullkomlig likhet roed §.-s lydelse i Regeringsformen. I första §. 5 Momentet föreslår Utskottet att efter ordet Boktryckeri måtte tilläggas: eller Tryckeri för Musicalier. Då det stadgande såsom obilligt blifvit anmärkt, att de personer, hvilka såsom vittnen påskrifvit en namnsedel, blifvit ålagde Författare ansvar, derest icke den uppgifne Författaren stöde att igenfinnas , föreslår Utskottet följande förändring i I §. 6 Momentet efter orden inom Sverige boende Svenska Medborgare: ”Hvilka , i händelse Skriften inom laga tid åta - 12-14 Den 14 Juli. Stålås skulle, författare ansvar åligge , sa vida Författarens namn och hemvist befunnes oriktigt uppgifne eller i sedeln saknades: i sammanhang hvarmed det öfriga ifrån och med orden eller ack, till och med, ifrån Svaromålet uleblefve, alldeles skulle uteslutas. I 1 §. 7 Momentet föreslås följande förändring af andra punkten? Utgifvare af Dagblad och Periodiska Skrifter vare alltid, i afseende på ansvaret, ansedd såsom författare, derest han sig ej med dennes namnsedel försett, eller ej ian på annat sätt bevisligen uppgifva Författaren, åliggandes Utgifvaren under lika förbindelse att tillse, det de vilkor, som vid utgifvandet deraf i denna Dag ytterligare stadgas, varda noga iakttagne.” I sammanhang härmed föreslås i 8 Momentet samma §., efter ordet uppgifvet, följande tillägg: kan Utgifvare förete namnsedel ä Förfat taren till den åklagade Artikeln, eller på annat sätt Författaren bevisligen uppgifva, vare han ifrån Författare ansvaret frikänd. I stället för den följande meningen, som begynner med Domaren äger och slutas med
Upplästes följande: Riksens HögkostStänders Allmänna Deswärs och Geconomie, Urstotto Beränkande, r ankednlng af Rongl. Ridd. och AdPror 5 B; Maj:rs 9«. ni8 Den 27 Jannam. kllascs den 28 September Miedl! är lii! sikstus Ständer ostärne Nådiga proposition af innehall', akt hos Longi Majit r Nådigt öfwerwägande kommlr, hurusom Alllmänna Lagens stadgande r 5 Cap. z Z. Dyggninga Balken, angäende bestafftnheren of den gärdesgård, som för laglig hägnad till ägors fredande stall anses, nu mera icke synas swara enior ändamäler, r rhy arr samma §. som stadgar, arr gärdesgård dör stängas tät och fast, 2 alnar hög och 2 al» nar emellan hwarr par stör, wäl onn nämner att der gmd af Sten eller annar efter Grcens lägenhet gores, bör den wara sä fast, acc den ej lätteligen rifwes elier falla kan och fä hög och rar, acc Boskap hålles ute; men icke närmare bestämmer huru hög densamma bör wara, för are som Laggrld anses. Dä err ämne af denna wige för Jordbruket ej kunnat undfalla Long!. Maj ts Nähl, Den 27 Iattuarit. my kiga uppmärksamhet, hade Rong!. LNajir till Rlkers förs.mlade Geander wekat öfrverlemna om icke , uppä i ^äder äderspade ska! och grunder, Bong!. NIajns Be, faUmngshafwande i hwarfe Läi» kunde undfä LTkädig Befalliung arc sedan dXeernes Inncwänare wrd Härads - Rätten blrfwik i decra ämne hörde, inkomma med underdånigt uk!äcande, samt Rona!.
En fredagsafton hade hon likväl icke lagt sig för att begrunda allt detta, utan satt uppe, och – lyst af några spinnstickor, som Abraham i smyg gifvit henne, sydde hon en såkallad nattkappa7 åt honom, emedan han fått lof af kyrkoherden, att den nu stundande söndagen få gå till nattvarden med den öfriga församlingen. Fram mot klockan tu på natten var arbetet färdigt, skulle nu blott stärkas och strykas. Detta förrättades medelst några små torra vedträd, som Abraham äfven i all tysthet anskaffat, samt ett litet «perssejern»,8 Elins eget, och när klockan slog tre inne i stugan, låg Abrahams första nattkappa, veckad och nätt på väf-fjölen, och Elin kastade sig klädd på sängen, för att genast i allra första dagningen sätta sig i väfven. Här hölls hon sedan fast, hela den derpå följande lördagen, ehuru hon både var sömnig, trött och hade ondt i hufvudet. Vid middagstiden kom Abraham in, fick sin nattkappa, tackade, bockade och skrapade derför, och stod ett ögonblick vid väfbommen, under hvilken korta tid Elin dock förhörde honom ett par språk ur katkesen, som Abraham aldrig rätt kunde komma ihåg. Just när han uppläste dessa, kom Lena in, och röt genast, vänd till Abraham: – Står du här, ditt uschla ting, i stället för att gå på lo’en och göra hvad jag sagt. De ä’ intet nog du har hinkat dig med alla dessa rännande till prestegåln. Ut med dig i flygande! – Och dermed knuffade hon till honom, så att han med ens kom ut genom dörren. Derefter sade hon till Elin: Man ska’ ha’ så litet vet som du, och vara bra uschel för att så der kunna tycka om ett så’nt kritter, som Abra’m! Tvi tusan! Det skulle jag väl aldrig gjort när jag va’ ena ung-tös. Det vore väl bättre du väfde ned väfven, än sladdrade med honom, och tog bort båd’ hans och din tid. – Och härmed flög hon ut igen, ty Lena hade nu för tiden ovanligt brådtom samt mycket i köket att syssla med, som ingen rätt blef slug på, hvad det var. På eftermiddagen var luften tung och mulen.
Maj:t i Nåder aruagne, att denna nyttiga närings-gren, inom en kort tiderymd, säkerligen skall', lyhder Herrar Comiterades öfverinseende och nitiska bemödande så uppbringas, att den ej allenast kan uppfylla Kronans hela behof af Saltpeter, utan ock gifva en rik tillgång för andra liandteringar, sora hafva denna vara af nöden. Detta Herrar Corolterades bemödande har redan åstadkommit den lyickliga följd, att öfver 1100 Plantlador blifvit aulagde, att ganska mångå sådana, nästan uti alla Län, 3302 Den a 8 Juni. iLäis,' äro under anläggning; och att S; sjudaingen med hvarje år okas. Kongl liar derföre icke funnit någon ändring närvarande nödig uti de af Kongl. Majit yerensstärpmelse med Rikets. Ständers vi< års Riksdag yttrade underdåniga önskan, na författningar. Då näringens, fördela såsom hushåll sgren, i bo naturlig ordning ningom utveklar srg med ojäfaktig vissi Kongl. Majit ansett dess. trefnad och best lomligast gmndl.igde, och. Kongl. Majas har således hufvudsakligen varit rigtadatr, genom dermed enliga understöd, des. tigare fästa denna näring vid de arter, cal och öfriga omständigheter mest samrr xna till dess framgång i en större omi Kongl. Majit har, af detta skäl, icke vei ga liera tid efter annan gjorde anbud frän orter, der naturliga hinder för Saltpet-er-t ningens fortkomst synes möta, att Saltf den med Spannmål eller, penningar afbör> i Nåder ansett bättre, att detta utbyte befrämjas, JLandskapew imellan, så att t i det ena kunde lifva tillverkningen i i. dTa, och näringen, i sådan ordning, med lade fördelar;, vinna, framsteg. Kongl.