Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag önskar sål. att Frilnns förslag måtte vinna framgång, men då jag inser, att man icke gerna kan antaga en reservation, som, om den blir lag, skulle medföra ändring uti flera till densamma i närmare eller fjärmare sammanhang stående lagparagrafer, yrkar jag på återremiss af Betänkit. 1 76 Den 25 .1 anu ari f. m. Frih. Armfelt, Magnus: Under den tid, jag haft äran vara ledamot i LagUtsk:t, har jag varit nog lycklig att ytterst sällan behöfva vara af motsatt tanke med Utsk:t, utan i de flesta fall har jag kunnat instämma med Utsk:ts Betänk, eller åtminstone med dess Ordf. Detta har också förvissat mig om att. mina åsigter skulle på detta rum uttalas och försvaras med en sakkännedom och förmåga, hvilka gjort för mig alldeles öfverflödigt att sjelf uptriida för desamma. Så ar likväl icke förhållandet r.u; och jag har sökt att i min reservation gifva skäl för miu skiljaktighet i förevarande fråga och för det slut, hvartill jag lör min del kommit. Blott på några få omständigheter anhåller jag att ytterligare få fästa K. o. Ad:s upmärksamhet. Enligt 8 kap. 1 g GiftermålsBalken, sådant detta lagrum lyder genom kgl. förordn. den 13 Juli 1818, är det giftoinannen, som å »mös» vägnar eger att, innan vigsel sker, uprätta äktenskapsförord, hvilket ej får göras om annat än makarnes giftorätt, d. v. s» om egendom. Men, enligt Kgl. Förordn. d. 15 Juni 1858, förklaras ogift qvinna, som fyllt 25 år, vara berättigad att sig och sin egendom sjelf råda och förestå, blott hon hos behörig Domstol anmäler att hon myndigheten sjelf utöfva vill.
At Sweriges konfus fät harri! nyttja sin 0- kända konä, jämte följande inkomster. 2:0 At Lsngusn ensam ^ar rättighet at lemna vikcour-Län, med undantag af lVlaoulsQuroch Ierneonroirens Förlagslan, uppå samma -vilkor som Hemliga Utskottet förcstagit, medelst kr-vs-gs insättning uti Lunonen af en million Riksdaler i Silfwer, som ?a deltaga til e» ttiedjedel mas v-mcen, hmilken OLkro^ bör ester sju ar förnyas eller ombytas til större förman för Lsn^uLn. Z.o At om Swenska Pommern med andra k>ri. väta fä upraga en lublcripkion cil en million R»ksda. ler uti Silfwer, at innan reslik-uion begnnnes insätta uti Riksens Ständers 6rnqus är -kai emot följande sörmoner: al fielfwa fa upbara den statk som Pommern gifwer, tile Lmgusn om is ar kan återbetala L-^ita. iec, jämte zo a 42 xrocsms förhöjning til ränte-crsattning. 69 546 At L^nczuen ester behofwek anwander hela sin Oiicanr-winst arki gen rst inköp af Sil siver, eiler eck lil Sedelstockens mindffnjng indragrr S-dlc-rna. 5:0 Dek, Riksgälds - Lönn irsr får einor belalliing uti sedl r notlja Slöra Sjötulls'-medlen, or derföre köpa silfwer för mariania och insirka un ii, nu n 6O2,OcO Riksdaler älllgrn lil ^n-or-ilioino-n^-ä, lkräu ar 1802 lil och med >80?, Men sedan arliaen endast ;oo.2cO Riksdaler allt U!i silfwer, lil och med ar t8ib, hwa rester der icke mera b-wöswes örn arswaxren bl! wrr gynnande och utländska H årdelen sor ost skär cil sörman. 6:0
Med fullkomligt erkännande, att, säkert inga andra Moliver, än öfver tygelsen, varit ledare vid Allmänna Besvärsoch OeconbmieUtskottets Öfverläggningar och afgifne Betänkande, och, med enskildt högaktning för flere Dess Ledamöter, kan jag likväl, så väl i afseende på de af dem yttrade Principers användbarhet, som åtskillige Uppgifter och SlutsaLser icke tillerkänna dem en ofelbarhet, som icke är Menniskoförståndets lott. HÖgloflige Ridderskapet och Adeln torde gunstigt tillåta mig underställa deras upplysta pröfning mina egna Principer i detta, vid våra Riksmöten, så ofta omtvistade ämne, innan jag vågar företaga mig att fästa deras uppmärksamhet pä de misstag, jag tror Utskottets Betänkande innehålla. Då jag, lika med hvarje, för sitt Fädernesland och Mensklighetens nitälskande Medborgare, känner och beklagar Bränvinets mångfalldiga förstörande verkningar, på Svenska Folkets Moralité och Physique, anser jag likväl frugtlöse alla de försök, man hädanefter må företaga sig att kullkasta den, med allmänna vanan och smaken förenade Öfvertygelse!! alt, Bränvin, om i en mognad ålder måttligt för - 284 Den 24 Januarii. lärd, icke skadar i anseende på Glimatet anses vara elt behof. Jag känner och erkänner äfven att NäringsFriheten i allmänhet äro af stor nytta för ett Land, och att, sjelfva BränvinsbränningsFriheten och den vinst detta slags förädlande af Jordens Producter gifvit, i sednare åren bidragit till Jordbrukets tillväxt; men obestridelig blir dock den grundsats att, sådan NäringsFrihet, som kan urarta till för allmänt och enskildt väl förderflige följder, bör till afvändande deraf, vara underkastad nödiga gränsor.
Hvar och en deremot, som sett dessa samligar på närmare håll, kan icke undgå alt erkänna deras stora vigt tor både den allmänna och speciela bildningen. Då vi veta att flere samlingar af samma natur redan finnas påbörjade på allmän bekostnad, men hvilka alla äro ganska ofullständiga, har den tanken legat till grund för ifrågav:de motion, att alla de serskilda samlingarne skulle sammanföras till ett helt och deraf bildas ett museum för slöjd och konst, hvarest nödig kännedom kunde inhemtas om såväl råämnens förädling och olika arbetsmethoder som äfven om de orter, hvarest materialier funnes att tillgå. Då det är lära värdt att ifrågav:de Doktor Hambergs samling, ifall densamma ej nu inlöses, kommer att skingras, hvarvid all samlarens möda äfven skulle gå förlorad, tager jag mig friheten hemställa, att R. o. Ad. behagade besluta, att ett anslag af 9000 rdr rmt i och för inköp af denna samling beviljas, för att till K. M:s disposition ställas. Gr. von Platen, Baltzar: Då jag h. o. h. instämmer med den föreg:de talaren, ber jag endast att få tillägga några ord. Hvar och en, som eger någon kännedom om de uppoffringar, som i främmande länder göras för att bereda industriidkare och handtverkare tillfälle att se de olika stadierna af råämnenas bearbetning, kan icke annat än på det högsta önska och tillstyrka att äfven vi måtte söka att begagna detta tillfälle för att komma i besittning af denna samling. Jag Ilar visserligen icke sjelf varit i tillfälle att kunna hedömma densamma, men jag anser mig betryggad i mitt omdöme genom intyg från (lere sakkunnige personer. Mine Hrr! det är isynnerhet ett skäl, som jag önskar att R. o. Ad. ville behjerta, nemi. att ett inköpande för statens räk - Den 21 Oktober. 87 ning af denna samling icke allenast är en vinst för slöjdskolans elever, utan äfven och isynnerhet för de industriidkare, som redan arbeta på egen hand, hvilka, eenom att taga kännedom af en dylik åskådlig framställning, erhålla en fullkomlig ledning.
— Då likväl, utaf indelta Armeens nya mötesfonds medel, för Kommissarierna vid berörde Corpser och Regementer utgått enahanda aflöning, som vid det öfriga indelta Infanteriet, kunna Revisorerne ej inse skälet för de ifrågavarande utbetalningarne af detta anslag, hvilket ingalunda är för aflöningsulan endast för vapenöfnings-kostnanader afsedt. Grarnisonstörstärkningen a Carlstens Fästning'. Likmätigt Kongl. Brefvet den 1 Mars 1834, hade förvaltningen af de för detta ändamål anslagna särskilda medel varit af Kongt. Krigs - — 115 - Kollegii Underhålls-afdelning ombesörjd, hvarefter, genom Kongl. Brefven den 15 December 1837 och 25 Januari 1842, blifvit förordnadt, att garnisonen å Carlsten borde ökas med en kommendering från indelt trupp af 95 man och 2 spel, jemte öfveroch under-befäl, samt att Kollegium skulle besörja upphandlingen af den för ökade styrkan erforderliga proviant, derför kostnaden borde, för 1 Underofficer och 20 man, bestridas af det för Carlstens fästning beviljade anslag, samt till återstående beloppet af anslaget till fångars vård och underhåll. Sedermera har Kongl. Maj:t, uti nådigt Bref af den 11 December 1845, stadgat, att, från och med år 1846, utgifterna för den delaf garnisonen, hvars underhåll bekostas af fångvårdsanslaget, böra bos[ Kongl. Styrelsen öfver Fängelser och Arbetsinrättningar direkte redovisas och till ersättning anmälas. Hufvudböckerna för båda revisionsåren hafva uti Kongl. KammarRätten utan anmärkning blifvit granskade, samt upptaga: Debet. år 1§44. år 1845. Balans från föregående året: Uppbörd: Ersättning från Kongl. — Balans till påföljande året’. Credit. Balans från föregående året: Balans till påföljande äret'.
Se Särskildta Utskottets Betänkande N:o 30. Bränvins-skatlen, angående dess bestämmande till 16 sk. per kanna. II. 231. R. 234. Se vidare Särskilda Utskottets Utlåtande N:o 8. — angående sättet för användande af. Se Stats-Ulskotiels Utlåtande N:o 158. — angående dess användande till inrättande af tvångs-arbetshus. Se N Stats-Uskottets Utlåtande N:o 279. — angående användande af en del deraf för kontroll och tillsyn öfver bränvins-författningens efterlefnad. Se Särskilda Utskottets Betänkanden N:ris 24 och 26, samt Stats-Ulskottets Utlåtanden N:ris 339 och 354. ( 43 ) Dränvins-skatten, angående provision till Ernbetsoch Tjenstemän för redovisning af. Se Särskilta Utskottets Betänkande Nio 29. Bränvins-tillverkning och minutering, angående vackt motion omen underdånig framställning till Kongl. Majit, att några af de personer, som i Norrige haft sig uppdraget att sammanfatta och tillämpa der gällande lagar angående bränvins tillverkning och minutering, malle anmodas att i Stockholm sig infinna för att i dessa ämnen tillhandagå med uplysningar och råd, äfvensom angående anslag af dervid erforderliga medel till reseoch andra kostnader, lil. 166, 107. A. 172. Bränvins-tillverkningeu, angående dess inställande under April månad 1854. Se Bränvins-bränningpn. — å Söndag, ansvarspåföljd derför. Se Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande!! Niris 107 och 113. — under höslmånaderne 1854, angående behofvet att skyndsamt bringa lill afgörande lagstiftningen för. Se Särskildta Utskottets Betänkande Niris 9 och 12. — om förlängd tid derför under hösten 1854. Se Särskildta Utskottets Betänkande Nio 17. — angående kostnader för kontrollen af. Se Stals-Utskottets Utlåtande Nilis 339 oell 354.
Vid berörde Betänkande, som H. PresteStandet och V. BorgareStändet bifallit, men H. BondcStändet afslagit, hafva hos H. R. o. A. anmärkningar blifvit gjorde af Hr IIjerla, Gust., Hr Rosengvist af Akershult, F. L., Hr Friherre Palmstjerna, Otto, samt Hr Grefve von Schwerin, F. B., hvilka, under bestridande af allt StatsAnslag för tryckning af ofvannämnde Kungörelser, såsom i deras tanka snart föranledande till flerdubbel förhöjning af ifrågavarande utgift för Staten, dels ansett andag i denna del innefatta löntillökning för Tjenstemän, hvilka böra tryckningen påkosta, enär de derigenom befrias från deu större kostnaden af flere Skrifvareg underhållande, dels trott, att närmare utredning för bestämmandet af utgiften borde' tillvägabringas, hvaremot Hr Friherre Cederström, Jacob, H. Excell. Grefve De la. Gardie, Jacob, samt Hr Hartmansdorff', August, och Rosenblad, Bernh., tillstyrkt bifall å Utskottets i ämnet afgifne Betänkande. Då Utskottet af de gjorde anft.ärkningarne ej funnit några skäl anförde hvilka icke, före Utskottets hemställan i ämnet, varit föremål för öfverläggning; saknar Utskottet destomera anledning att tillstyrka förändring uti sitt redan afgifne yttrande, som, enär någon synnerlig löntillökning icke blifvit LandsStalsTjenslemännen vid denna Riksdag beviljad, R. St:r vid framdeles skeende Löne-reglering kunna inhemta den inverkan ifrågavarande Anslag för tryck - 543 S t a t s - U1 s k o t tets ning af merberörde Kungörelser möjligtvis kan bäfva på de Tjenstemän^ Löne-inkomster som af’ detsamma hafva fördel. Berättelse om verkställd granskning af GivilStatens Pensionslnrättnings Förvaltning och Räkenskaper för år 1826. (R:gs-A.)
Hwad Hccorci Summan angär, finner jag Stats-Utskottets förslag wara riktigt, allenast nägon förändring matie göras rörande de z är, hwilka Finsta Ollicerarns borde tjena innan de dem kunna erhälla. Sjuke, blesserade och orklöst, stulle deraf twingas at öfwergifwa hus och hem för at ingä i en tjenstgöring, den de ej kunna förrätta. Beträffande de wärfwade Regementerne, önskade jag at alla finge njuta samma rätt. Dessa Regemenrer äro de ^cllercreutriska, Savolax , Nylands och Carelsta Jägarne. Afwen detta ändamäl tror jag wunnes, om hela fördelningen ät Hans Maj:t öfwerlemna des; - Den z Mars. iz? des; men flulle Högloft. Ridderffaper och Adeln icke derril wilja lemna stt bisa», får jag i stallet för hwad Stats-Urffottet föreslagit, öfwerlemna följande af mig författade krojeL til Hxxeckance - Löner för Befälet wid för detta Finska Armeen. Öfwerstar, sa wal wid indelte som warfwa. de Regementer, et för alt R:d. 1220. Ofwerste-HutLNLNter clito clito - 8so. premier - iVlajorer (tito clito - 6; o. 8econ6-lvisjc>rer wid Indelte Regementet, z;o. vito wid warfwade Regemente IZ34. Lomp. Kevenuen 416^. 550. caxitainer med Lom^LZmo wid indelte Regementet Z§2. Warfwade Regementer izzr. Regements-Qwartermastaren wid indelte och warfwade zoo. Ltal)8 - Lapicainer wid indelte i;o. vito wid warfwade 100. visutenLntsr och Fandrickar med indelte Ok licer8-Löner - « -150. - s vito wid warfwade 120. Ltadg.
De ha ökat i vikt, ögonen ha fått glans och frimodighet, bleka kinder färg. En liten flicka med skrofler dricker hvarje morgon sin spenvarma mjölk och har betydligt förbättrats. Till och med en stackars liten gosse, som brutit sin rygg, har fått en oanad styrka och friskt mod. Han deltar oförfäradt i de andras lekar och delar deras bad. Intet sjukdomsfall har inträffat. Hvad den andliga helsan sedan gäller, kan ock om den afges ett hugnesamt vitsord. Att bland två och tjugu barn i ålder mellan sex och tolf år icke någonsin oarter skulle spå- ras eller några förvecklingar eller tvister uppstå, hör till det orimliga. Men föreståndarinnan, fru Falk, hade den glädjen att kunna meddela, att uppförandet i det stora hela varit förvånansvärdt godt, och att hennes små skyddslingar för hvarje dag tydligen tillväxte i det goda. Gladt och frimodigt sälla de sig också till henne, och hennes milda allvar har öfver den lilla truppen förmått breda en glädtig och välartad pli, som gör en godt i själen att skåda. I alla kära läsarinnor, som med edra hjärtans varma intresse omfattat de små kolonisterna och detta deras sommarhem, I hafven heder af ert verk. Må en lyckosam fortsättning fullborda, hvad en god början så väl begynt! V i lemna dem nu, där de stilla slumra, medan den blida sommarnattens engel vakar öfver dem. När morgondagens sol väfver sina ljusa maskor mellan björkarnes grenverk, som skuggar om deras fönster, då rullas gardinerna upp på nytt, och genom klara rutor speja ännu klarare barnaögon, där återskimret af den sista drömmen kanske ännu drö- jer — speja ut mot en en ny sorgfri dag, innan sommaren ändas. N o r d l i n g. Iduns panoptikon. Fruntimmersveekan. edan långliga tider tillbaka har Kungliga Vetenskapsakademien visat er, mina damer, en artighet, som dock helt säkert varit omedveten. Den har nämligen ej gjort några inkräktningar på det område, som, med undantag för Jakobus, beherskas af Margareta, Johanna, Magdalena, Emma, Kristina och Marta.
Sedlar emot Riksgälds-Sed - 548 Statsoch Banio-UtsRottens Belänlandcnl lar, hvilka ifrån 1789 till 1802 uppstigit till et? belopp af R:d 18,942,827, hade så medtagit Bankens Sedelstock, att densamma redan år 1799 blott uppgafs till R.cl i,§13,234 och förmodligen ickp öfverstigit En Million, dl derifrån drages den betydliga, men till Ziffran okände Summan af händelsevis sedan 1730-talet förkomna Banko* Transport-Sedlar. Da Banken ålades, att vid sin, just genom Riksgälds-Sedlärne nära uttömda redbara Fond, af dem realisera 15 Millioner; så ökades efter den erhållna så kallade Förmögenhets-Afgiften Banko-Sedelstocken efter hand de följande detta Seculiar, så att densamma, år 1808, som var f. d. Konung Gustaf Adolphs sista Regeringsår, , redan var uppstigen till R:d Banko 17,526,igo, eller nära 8 Millioner utöfver föregående året, och Banken torde då haft skäl upphöra med Silfvermyntets utbetalning, ehuru tillfälle det året yppades, att emot Transport-Sedlar lösa Engelska Subsidier. — Vid början af år 1813, hade Banko-Sedelstocken upphunnit till den stora höjden af Riksdaler 23,901,947: och lärer sedan allt varit En till Två Millioner mindre ända till nästledit år 1817, då ilen uppstigit till sitt aldrastöista belopp eller utöfver 1813 års uppgift.
RegeringsFormen uttryckligen stadgade, att Utskottens Betänkanden, som första gången äro under pröfning, borde framställas till antagande eller förkastande, utan förändringar eller tillsatser, och att, om dervid gjordes sådane anmärkningar, hvilka hindrade antagandet, Utskotten borde erhålla del af dessa anmärkningar, för att derefter förslagen ytterligare granska och jemka; alltså, och ehuru, i afseende å LagUtskottets förevarande Betänkande, fråga endast vore om en mindre betydlig redactions-förändring, ansåg Hans Excellence, för dess del, berörde redactions-förändring nu icke kunna, då Betänkandet första gången vore under pröfning, af Ridderskapet och Adeln antagas; i följd hvaraf Hans Excellence hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln skulle finna lämpligt, att, på grund af de vid nyssnämnde Betänkande gjorde anmärkningar, återförvisa detsamma till Lagutskottet. Ropades Ja, Foredrogos ånyo och bi föllos följande LagUtskottets den 8, II och i5 sisth April afgifne, och den 3i i samma månad e. m. på bordet lagde, Betänkanden.* N:o 5i. Öfver vackt Motion, att Jordegare må, för fordran hos sin landtbo, erhålla förmånsrätt till landlbos gäldbundna egendom. 256 Den <] Maji e. m. N:o 5a. Öfver väckt fråga om stadgande, att inteckningar, beviljade till säkerhet för medel, som till fromma Stiftelser äro eller blifva anslagne, alltid skola bibehålla sin gällande kraft, utan att behöfva förnyas. N:o 5r>>. Öfver gjordt förslag till ändring af 24 §. i Kongl. Förordningen den i3 Julii 1818, angående inteckning i fast egendom.
På grund häraf är vordet yrkadt, att de samma författningar, som före 1809 voro gällande, om Bergsmanna Ståndets uteslutande rättighet att besitta Bergsmanshemman, måtte till sin kraft och verkan återställas, sådane de af ålder tillhört detta stånd; men att, om sådant icke skulle af Konung och Rikets nu församlade Ständer bifallas, strängare författningar åtminstone måtte vidtagas, hvarigenom alla de ståndspersoner, som förvärfvat sig Bergsmanshemman, tillförbindas att verkställa en i mån af Skogstillgången å hemmanen behörig blåsning, i hvilket ändamål det ock blifvit föreslaget, att Innehafvarne af Bergsmans egendomar, ! som dels verkställa alls ingen, dels en mindre blåsning, än hvad dem borde tillkomma att förrätta, kunde åläggas, att, enär desamma, under loppet af 3 års tid, underlåtit en sådan sin skyldighets fullbordan, afstå efter mätesmanna ordom sin egendom till andra egare, som funne sig hugade att en behörig blåsning förrätta. På flere af BondeStåndets Ledamöter, vid föredragningen af detta Memorial, häremot gjorda föreställningar, såsom stridande mot den sf Bondeståndet alltid yrkads Besil, och Ehoit. Utsk, Betånkanden, grundsats? att medborgare böra ega Jjk$ rättighet att förvärfva allt slags jord f. riket, är den inskränkning af motionen vorden rnedgjfven, att nu endast åsyU Jades rättelse i de anmärkta missbruken af den rättighet, sorn Bergsmännen (före lo09 ) egt uteslutande; så att något lämp^ ligt Reglementariskt Stadgande blefve vidtaget, hvarigenoin alla egare till Bergsmanshemman utan undantag kunde tillhållas att uppfylla sina skyldigheter i afseende på kolningen oell 1 ackjerrisblåsningen; med hvilken inskränkning ock Hedervärda BondeStåndet enhälligt beslutat, att Memorialet skulle till Allmänna Besvärj och Ekonomiutskottet remitteras.
Vi äro lyckliga — som man blott är det några få, välsignade ögonblick i sitt lif. Ack, nog vet jag, att frosten kan komma och härja skönhetsvärlden, nog vet jag, att det kanske ej blir, som vi drömde och trodde. — Men om än sommarens rosor icke få blomma för oss, så ha vi ju ändå smakat vårens lycka, sett vårens leende fägring. Och det är sällsamt härligt, sällsamt stort ... nom i vagnen sitta hans lifmedikus d:r Flensburg samt hof jägmästare Ankarcrona. På sidan om vagnen synes konungens norske hofmarskalk F. Rustad. Vidare äro att anteckna intressanta sporttäflingar mellan unga engelska och amerikanska misser, soaréer hos andra furstliga badgäster, där konungen närvarit och där hans ovanliga vigör, hans älskvärdhet och spirituella konversation tagit alla med storm. Dessutom har gjorts en mängd utflykter i Biarritz ' omgifningar, bland annat till den historiskt märkliga staden Bayonne och till den på spanskt område, alldeles invid franska gränsen liggande lilla staden Fuenterrabia, hvarest monarken hälsades af alcalden med ett tal och till dennes och befolkningens stora häpnad besvarade talet på flytande spanska. Jag tror, att det är vår lyckligaste tid, dessa stunder af bidati och hopp. Då tänka vi renast, då drömma vi vackrast, då äro vi kanske närmast Guds himmel. Mycken härlighet, rik välsignelse, ja, mer än vi kanhända fullt förstå, ligger det gömdt i dessa hjärtats vårliga, solfagra, leende väntanstider. Allt som allt torde den nu tilländahipna badsejouren hafva, förutom en stärkt hälsa, hos konung Oscar efterlämnat idel angenäma erinringar, liksom hans höga personliga egenskaper som furste och människa torde bevaras i ett kärt minne hos Biarritz ' befolkning. Som afslutning på vår bildserie meddela vi tre gatuvyer från den berömda badorten, alla med konungen som hufvudfigur mot fonden af de af äkta sydländsk karaktär präglade husfasaderna. SOM SYRSAN. fJtt stampa i » Grottekvarnen » är tungt nog för jordebarnen. Men om de som syrsan blott spela, de öde med henne få dela!
Direktionen afgifna berättelse, men det vore enligt min tanke en alltför tvärdragen förklaring, att tyda detta såsom innefattande den af mig åsyftade angelägenhet. Jag vet väl, att en särskild, längre Iram förekommande § är åt detta ämne egnad, och jag har egentligen ingenting emot, att en sådan uppställning iakttages, men jag vill med min anmärkning egentligen blott hafva visat, huruledes den af Utsk:t åsyftade fullständigheten i uppräknandet, uti 21 §m, af alla K. o. Ad:s beslutsärenden i alla fall ej är ernådd. Deu 11 April f. ». 153 En följd af dessa mina åsigter blifver, såsom K. o. Ad. nogsamt finner, att jag förenar mig, såsom redan är sagdi, i det utaf Gr. Björnstjerna och Frih. Klinckowström framställda förslag till godkännande af ingressen, allenast med uteslutande af ordet »allenast». Frih. Klinckowström: lag har begärt ordet med anled ning af Hr Kamsays sednaste yttrande. Det synes som om den värde ledamoten velat förbättra grundlagens 37 §. Uti det tilllägg till densamma, som blifvit af R. Shr vid innev:de riksdag antaget, står nemi.: »Riddarh.-Ordmn, som fastställes af Konungen samt R. o. Ad gemensamt, bestämmer huru R. o. Ad. må sammanträda, för att om sina gemensamma angelägenheter besluta. » Nu vill Hr Ramsay förstå detta så, som om det stöde »allenast om sina gemensamma angelägenheter besluta»; men jag får fästa uppmärksamheten derpå, att ordet »allenast» ej förekommer i delta tillägg. Jag inser icke anledningen, hvarför R. o. Ad. skulle afsäga sig rättigheten att öfverlägga äfven om andra angelägenheter, än som ensamt röra Ståndet. Jag vill i detta hänseende anföra ett exempel. Månne det skulle kunna vara R. o. Ad. förment att ingå till K. M:t med en hemställan i ett eller annat afseende? En dylik rättighet tillkommer ju hvarje korporation och hvarje medborgare; hvarför skulle då R. o. Ad. afsäga sig densamma.