Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till följd af denna förvillelse i begreppen, liar man trott att äfven den första undervisningen skulle vara olika för blifvande olika lefnadsyrken. Man har icke gjort för sig klart att alla hade det gemensamma, att vara menniskor och medborgare, samt att således äfven vissa kunskaper voro lika nödvändiga för alla. Först sedan dessa kunskaper hunnits inhemtas, först då borde undervisning lemnäs uti de ämnen, som fordras för de särskilda olika lefnadsbanorna. Härigenom vinnes ock den stora fördelen, att barnen icke i förtid tvingas att välja yrken, som sedermera finnas helt och hållet strida emot deras lynne och anlag. Mången väl begåfvad yngling har af sådan anleda, gått för sig sjelf och för fäderneslandet förlorad. Det hutvudsakligaste af alla klandrade grundfelet i nya Skolstadgan, är den deri inlagdamöjlighet af de många, redan i de lägsta klasserna upkommande olika undervisnings-linier, genom hvilka enhet och sammanhållning blir alldeles otänkbar. Att utplåna detta fel var hufvudsakligen syftet med den af mig väckta motion. Jag har deri sökt visa huru lätt ordning i eleinentar-undervisningen skulle kunna upkomma, endast man lör sig ville göra klart, hvad man med undervisning åsyftade. Jag hänvisar i detta hänseende till hvad jag derom uti motionen yttrar. Efterforskar man orsaken till de olyckliga resultat Skol-sladgan innehåller, skall man finna den ligga uti författarens föreställning, att de ynglingar, som ämnade sig åt s. k. lärda yrken, borde redan ifrån första början erhålla annan undervisning, än de, hvilka hade till lefnadsmål mera praktiska sysselsättningar. Utom andra anmärkmr, som emot en sådan åsigt kunna göras, framställer sig först den frågan: Huru kan man i barnets spädare ålder afgöra för hvilken bana hans naturanlag hafva bestämt honom? Måste man icke dröja dermed intill den tid, då anlagen hunnit så utvecklas, att något omdöme i detta afs:de kan fällas?
Poppius meddeladt förskott, för öfversätln ng och tryckning af skrifter rörande ullkulturen m. m., enligt Kgl. Brefvet den 19 Juni 1840, 5a3' 7 4- summa 67,510:42. 6 13,649; 45. 11- Utgifterna hafva sålunda, under ifrågavarande a!ne år, öfvgrskjutit inkomsterna med ett belopp af 4,238 R:dr 34 sk. 3 rist; i följd hvaraf fondens bokförda kapital-behållning, vid i84o års utgång, förminskats till - 53,86ot 44- 7- Under denna behållning innefattas, ej mindre fondens andel uti ullmagasins-byggnaden i Norrköping, upptagen till ett värde af 32,710 R;dr 2 sk. 5 r:st, än ock osäkra fordringar till sammanräknadt belopp af 10,981 Rdr x4 sk. 11 rst. Sedan Rikets sednast församlade Ständer, med godkännande af den i i835 års Revisionsberättelse yttrade åsigt, att, då alla utgifter för Ullkontoret i Norrköping samt ullsorteringen derstädes m m. bestriddes af Ull-D skonten, följaktligen icke allenast alla, under årets lopp, utgående arfvoden till de i och för ullkulturen anställde personer, utan ock alla extra utgifter, som af Ullkontoret bekostades, borde å ett conto i hufvudboken upptagas, så att fondens samtliga utbetalningar för ullkulturen måtte kunna med större lätthet öfverskådas och bedömmas, uti skrifvelse af den 23 September sistlidet år, hos Kongl. Maj:t i underd. anhållit om verkställighet af Revisorernes sålunda framställda förslag; har Kongl. Maj:t, enl gt Nådigt Bref till Kongl. Kommerse-Kollegium af den 27 sisth Juli, förklarat, att då gamla Ull-Diskontfondens hufvudsakliga inkomster härleda sig från ullsortering?
Utskottet har såsom skäl för beslutet åbe ropat den nedsättning i bevillningen, som sistlidne Riksdag egde rum ocb den i följd deraf förminskade lösen för Debet-sedlarne, som Iläradsskrifvaren derigenom får vidkännas; men så är icke förhållandet, ty i följd af skatteförenklingen utdebiteras på Debet-sedlarne just efter sisla Riksdag krono-tionde, häst-vakans och kolränta m. m., som förut aldrig egde runi, och har jag mig med visshet bekant, att på landet de fleste Debet-sedlar till följd deraf betydligt ökats, många med till och med flera hundra procent sedan sista Riksdag. Höglofliga Utskottet bar redan vid behandlingen af 118 § förändrat densamma sålunda, att den del af allmänna bevillningen, som är afsedd till betäckande af de med taxeringen förenade kostnader, blifvit förhöjd från 1 3/5:dels till 3 procent, en tillökning som åtminstone i någon mån förökar Häradsskrilvarens inkomst, enär han af densamma erhåller del. Att lläradsskrifvarens arbete är mödosamt och hans lön deremot ringa, lär väl ingen kunna förneka; men att, på sätt Utskottet föreslagit, afhjelpa detta på de mest skattskyldiges bekostnad, är i min tanke en åtgärd, som är högst olämplig och obillig och som af Utskottet aldrig bordt tillstyrkas. På Afdelningen, der frågan först behandlades, ansåg man emellertid, att Häradsskrifvaren borde kunna vara belåten med den utaf Afdelningen föreslagna Debet-sedels-lösen såsom ersättning för papper och tryckningskostnad; men i Höglofliga Utskottet tog frågan en annan vändning och tillökningen blef derför alltför öfverdrifven. Det är på denna grund, jag vidhåller min i Utskottet framställda proposition, att lösen för Debet-sedlar må bestämmas för dem till och med 7 R:dr R:mt till 3 öre, för dem öfver 7 R:dr till 75 lt:dr Runt till 8 öre, samt för dem öfver 75 R:dr Runt till 30 öre.”
Mot Hr Stuarls yttrande om nödvändigheten att återremittera betänk., på det att årtalet 183g, såsom det hvars taxer:s-värde skall beräknas, måtte införas i bauco-reglementet, får jag invända, att som banco-reglementets redaclion i alla fall skall underställas R. St;s bepröfvande vid denna riksdag; så blir då tillfälle för BaneoUtsk. att göra rättelse af denna siffra. Bancovärderingar, hvarom den siste talaren yttrade sig, tror jag icke skulle leda lill någon större säkerhet. Under den tid, jag var Riddarhus-kamererare, hände det, att ett hemman, som var taxeradt till 3ooo r:dr, var baticovärdeiadt lill 10,000 r:dr. Således kan öfverdrift på det hållet lika väl äga rum, sorn vid andra taxeringar. Jag vidblifver det vördsamma tillstyrkande, jag redan gjort, att detta betänk, malte afsiås. Hr Rosenblad: Det är en liten irring i hvad Hr von Hartmansdorff sist yttrade, då lian sade, att bancoreglementets redaction ovillkorligen skall underställas R. St:s bepröfvande. Förhållandet är icke sådant, ty BaneoUtsk. bar rättighet att sjelft utfärda det, men nya beslut har Ulsk. icke rättighet att utfärda. Vid sisla riksdagen begagnade BaneoUtsk. sin rättighet, att utgifva banco-reglementet, men införde deruti endast hvad Ständerne beslutat. Således måste i denna punkt ett beslut fattas, och derföre tror jag, att äfven de herrar, sorn vilja hafva ett afslag till Utsk:s förslag, skulle kunna instämma deruti att låta betänk, gå tillbaka till Utskottet. BancoUtsk:s utlåt. N:o 83 återremitterades. Vid förnyad föredragning af BancoUtskts den a3 dennes på bordet lagda betänk. N:o 84, > anledn. af väckta förslag till förändrade föreskrifter i afseende på bankens fastigheter samt skiftesoch odlings-lånerörelse, blef det ånyo lagdt på bordet af Hr R i b b i ng, Bengt, och Frih.
Utskottets vägran att nu besvara de emot förra förslaget i denna fråga gjorda anmärkningar, tillstyrker jag, att Rikets Högloflige Ständer, med ogillande af Utskottets förfarande, ville afgöra frågan härom genom bifall till hvad i förslaget till nya Bevillnings-Förordningens J1 §. finnes stadgadt, samt till hvad uti Utskottets Betänkande JY:o5y, pag. 5, 6 och 7, derom är hemställ dt, helst genom detta bifall intet hinder möter för Ständerna, att låta denna fylinadsafgift försvinna utur Bevillnings-Förordningen, i händelse, innan Riksdagens slut, andra säkra tillgångar till ersättning derföre erhållas”. Härmed förenade sig Johannes Svensson från Jönköpings Län, Eric Pehrsson från Gefleborgs Län, m. fl. uf Hedervärda Bonde-Ståndets Ledamöter. Herr Prosten Svedelius, P. G., reser - 52 Bil. t. Bevilln.-TJisfrts Utlåtande, N:o 66. verade sig emot Utskottets beslut, att uti den jo8 §., af nja Författningsförslaget, näst efter ordet: ”inhyseshjon” tillägga ”ilian jordbruk hvarpå Hästeller Nötkreatur ian födas.” Åf Herr Sandblad: ”Jag reserverar mig emot det nu å nyo uti' 114 §• framställda förslaget om en förändrad organisation af Taxerings - Comiteerne i Stockholm. Af erfarenheten känner jag, att ganska ofta Ledaniölerne af de öfriga Stånden uteblifva, så alt det stone antalet af Borgare-Ståndet är ganska behölligt för Taxei ingsärcndenas behöriga handläggning och afslutande. Då nu t. ex. blifvit föreslaget, att endast <) Ledamöter af Grosshandels-Societeten skola vara Taxeringsman i stället för 12, enligt 1111 gällande Författning, så skall det, ora Förslaget lii falies, Ilända, att, då Comiten arbetar på 6 afdelningar, på 3:ne af dessa endast kommer en Grosshandlare.
Holmberg & Oomp., 186G. StatsUtskotteis Utlåtande N:o 26, I No 26. Ank. till Exp.-Utsk, den 16 Jan. 1866, kl. 1 e. m. Utlåtande, angående regleringen af utgifterna under Riks-Siatens Andra Hufvudtitel. (TT. A.) För denna Hufvudtitel, sorn omfattar anslagen till Justitie-departementet, upptager nu gällande Riks-stat: Penningar R:mt R:dr 2,179,396: Jl. Indelta räntor, enligt markegång förslagsvis beräknade till , 5,903: 89. Summa R:mt R:dr 2,185,300: — Och har Kongl. Maj:t i Dess nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof, beträffande denna Hufvudtitel föreslagit de förändringar, som här nedan omförmälas: Svea Hofrätt med derunder lydande Justitie-stat: é l:o Sedan Kongl. Maj:t, jemlikt nådigt Bref den 15 November 1861, dels föreskrifvit, att den i vederbörlig ordning bestämda ersättning för mark, som till Vestra stambanan blifvit från häradshöfdingebostället Lindhof i Botkyrka socken och Svartlösa härad exproprierad, 1,009 R:dr 68 öre, skulle till Stats-kontoret aflemnas för att Riksgälds-kontoret. tillgodokomma, dels ock förständigat Stats-kontoret att af under hand egande medel till innehafvaren af berörda boställe, Häradshöfdingen m. m. N. C. Claeson, årligen utbetala 50 R:dr, utgörande omkring fem procent å medlen, från den 1 Maj 1864 räknadt, intill dess denna årliga ersättningssumma kunde varda å ordinarie stat under förevarande Hufvudtitel uppförd, så har Kongl. Maj:t nu föreslagit, att såsom ersättning åt innehafvaren af häradshöfdinge-bostället
I anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition med öfverlemnande af Lag-Comiteens Förslag till Allmän Ci vil-Lag. Rikets Ständers underdåniga skrifvelse har, jemte Nådigt Bref af den 4 November 1835, öfverlemnals till Comite'en för åtgärders vidtagande i afseende på Lagförslaget. 40:o i834 December 1. Angående upphäfvande af senare Mom. i 3 §. 5 Kap. Strafl-Balken. Rikets Ständers underdåniga förslag är af Kongl. Majit bifallet, och förordning derom utfärdad under den 3o Maj 1835. 41:0 i834 December 1. Angående inrättande af Förmyndare-Kamrar. Rikets Ständers underdåniga skrifvelse har, jemte nådigt bref af den 4 November 1835, ofverlemnats till Comiteen för åtgärders vidtagande i afseende på Nya Lagförslaget. 42:o i834 December 4> Angående åtskilliga ändringar i Kongl. För ordningen den 24 Aug. 1813 om fylleri och dryckenskap. Bil. till R. St. Just. Ombudsm. Emb. Ber. den 14 Jan. 1840. Denna underdåniga skrifvelse är, jemte Note ur Stats-Råds-Protokollet för den 21 Mars i835, öfverlemnad lill Kammar-Expeditionens underdåniga föredragning. I anledning af vackt motion om upphäfvande till visse delar af 4:de punkten i Kongl. Brefvet den 22 Mars i8o3. Rikets Ständers underdåniga hemställan är bifallen, och kungörelse derom utfärdad den 9 Maj i835. 44:0 i835 Januari 5. Angående förändring af 4 och 5 §§. i p Kap. Ärfda-Balken och af 3 §. 8 Kap. Jorda-Balken, samt om upphäfvande af Kongl. Förordningen den 19 Augusti 1762.
Dessa hafva likväl, sedan årliga tillverkningen, till följd af på nådig befallning vidtagna åtgärder tili näringens återupphjelpande, från år 1843 varit i stigande, derefter årligen minskats, och skola, då, efter ali beräkning, produktionen fortfarande kommer att ökas och inom kort uppgå till krutbrukens årliga salpeterbehof af 28,000 LU, med bibehållande ungefärligen af ofvannämnde pris för hvarje LU, ej allenast helt och hållet försvinna, utan äfven genom sin frånvaro göra det nuvarande statsanslaget otillräckligt för sitt ändamål, och anlitande af salpeterfondens tillgångar nödvändigt för att fylla den blifvande bristen. Af hvad sålunda blifvit upplyst, vågar Kommitteen i underdånighet tro, att Revisorernes här ofvan yttrade åsigt, rörande obehöfligheten af hela det ifrågavarande anslaget, icke öfverensstämmer med rätta förhållandet. Slutligen hafva Revisorerne, vid inventering af salpeterfondens säkerhetshandlingar, framställt åtskilliga anmärkningar, till hvilkas besvarande Kommittéen får underdånigst anföra följande: Rörande de till hospitalsoch barnhusfonden beviljade och ännu utestående lån, dels, före revisions-åren, af 22,000 R:dr, dels, den 31 December 1844, af ytterligare 18,000 R:dr, hvarigenom det varit möjligt att från upplösning frälsa Hospitals-inrättningen, torde något yttrande icke påkallas, enär Eders Kongl. Maj:t under nuvarande Riksmöte lärer till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition om ifrågavarande lånebelopps afskrifning ur räkenskaperna. A det Serafimer-Lasarets-Direktionen meddelade lån af 10,000 R:dr hafva, den 27 nästlidne Januari, 2,000 R:dr blifvit afbetalda; skolande, enligt derom hos Kommittéen gjord anmälan, återstoden af beloppet under loppet af instundande vår liqvideras. De å Theater-Styrelsens lån resterande 1,000 R:dr äro förfallna, att den 1 nästkommande Juli inbetalas.
Innevarande höst skulle 4 blad blifva alldeles färdiga, väntande på gravering, och dessas antal komme årligen att ökas. dels med ett. som ärligen nymätes, dels med flera nedan färdigraätta. som efter någon rättelse på fältet kunna graveras, men hvartill allt nu saknades medel, och hvilka färdiga blad måste hvila obehandlade, enär nu anställda gravörer voro för längre tid upptagne med sina under arbete varande blad, af hvilka hvart och ett fordrar 2 till 5 års arbete. Att sålunda låta färdiga blad ligga, utan att kunna dem till utgifning bereda, vöre naturligtvis, med den statistiska och ekonomiska vigt dessa kartearbeten ega, en skada för landet, förutom att de färdig-liggande bladen, genom uppkommande förändringar uti hvad på en karta är föränderlighet underkastad!, måste, om utgiluingen försenas, erfordra kostnaden af en ny granskning pä fältet. — Men äfven efter den nuvarande planen hade arbetena under de sednare åren kämpat med svårigheten att göra det anvisade anslaget tillräckligt. — Genom ett ökadt anslag skulle, dels medelst några utländska gravörers inkallande de redan färdiga bladen kunna komma, under gravörens hand och skyndsammare komma i allmänhetens, dels också den på fältet arbetande personalen kunna ökas, för att lemna ökadt material till gravyrens behandling. På dessa skäl har Chefen för Topografiska korpsen i underdånighet anhållit om årliga anslagets höjande för korpsens arbeten till Rdr 75,000 och då det nuvarande anslaget är Rdr 50,000 samt dertijl kommer det i sådant fall icke vidare under denna form utgående extra anslaget 3,200 ^oo skulle således förhöjningen blifva Rdr 21,800 Såsom ytterligare skäl för denna anhållan har korpschefen erinrat, att Rikets Ständers år 1864 församlade Revisorer, i deras skrifvelse om verkställd granskning af Statsverkets tillstånd, styrelse och förvaltning, fästande uppmärksamhet vid To - 120 Bil. N:o 3 a. till Kongl. Maj:ts
Discontens böcker utdragit, der utoch ingäen» de länen finnas uptagne, hwarigenom flutsumman för äret der gansta wäl kan upgä till 22,020,002, R:dr, man att Banque» gifwil mera än den enligt - 384 Den 24 Julli. ligt Riksens Ständers föreskrift fär lemna eller 6.000,000 R:dr. Hivad äter de andra Diskonternas rörelse beträffar, sä är upgiftcn om de summor hwarmed de rön sig säkert lagné frän enahanda källor: och dä Herr Baron upgifwit, att Banquenä interessen af dem endast upgatt till 25,091 R:dr sä tyckes det hafwa borr falla af sig sjelf, att Bananens förskottsumma ej marit större än det capital, hwarä denna summa utgör den för Vesta bidrag föreskrifna räntan» Friherre ^lanaerbeim, l»ars August: Det kan e> annat än wara mycket imerrestant att fa uplysningar om ett sä wigtigt företag, som Götha Canal, samt den med tillgängarne för dest bedrifwande sammanbundna Discont, sä wäl som andra Disconter; men i händelse det skulle wara den warda ledamotens tanka, att Ridderskapet och Adeln skulle gä i öfwerläggning öfwer dessa ämnen, hemställer jag till Ridderstapet och Adelns uplysta bepröfwande, huruwida, sedan den i Regeringsformens Z6 tz. söreskrifna tid redan är till ända lupen, samt dest anförande synes innefatta flere ämnen, än Zl L. Riksdagsordningen lillåker, detsamma kan under öfverlägning komma. Friherre Ztael von kkolllioin: Dä de ant' nen som i detta memorial äro nämde rörande Götha CanalS Bolag och Discont, hwarom redan motion är gjord, och sörewarit i Banco-Utffokket, sa anser jag det wara enligt med 56 h. Riksdags ordningen. Om härigenom Riksdagen kunnat blifwa uppehällen, skulle jag icke begärt någon remisi, lNktt
nämnde Kollegium i underdånighet föreslog, att det allmänna appreleringsverket mätte, såsom sådant, upphöra och åstadkommandet af appretur å siden och andra väfnader helt och hållet öfverlemnas åt den enskilde industri-idkarens omsorg, hvarjemte samma Kollegium, som förmodade, att, då innehafvarne af detta appreteringsverk blefve befriade från den ovilkorliga skyldigheten att underhålla en appreteringsanstalt, hvars fortsättande i stället komme att bero på deras eget godtfinnande och utsigten till den dermed förenade vinst, desse, för denna väsendtliga förmån och för att erhålla eganderätt (ill egendomen med hvad dertill hörer, skulle vara hugade att till Kongl. Majit och Kronan erlägga en häremot svarande ersättning, i underdånighet hemställde, att bemälde Kollegium måtte bemyndigas att i detta afseende med dem ingå afhandling, hvarefter deras anbud, i fall Kollegium, lör sin del, funne dem Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse IS:o 45. 79 billiga och aniagliga, bomme att underställas Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, men att, för den händelse åter att Odelska appreleringsverkets innehafvare icke skulle vilja ingå i en dylik öfverenskommelse, hernälde Kollegium måtte få sig anbeläldt att tillse det de skyndsamligen ginge i författning om verkets fullkomliga iståndsällande och ändamålsenliga bedrifvande samt, om sådant inom den tid, som Kollegium egde bestämma, af dem underläles, hos vederbörlig domstol yrka deras skiljande från appreleringsverkel; — ali, sedan Kongl. Maj:l, enligt nådigt
Det är blott i anseende til den ringa höjd, hwartil LandtLulturen hittils hos ost hunnit och i anseende lil den gard, wi ännu stane ost nödsakade at betala til de herrskande fördomarna, til egennyktans magtsprak och okunnighetens enwisa arbete emot sig sjelf, som det will blifwa oundwikeligt at, fastan med upoffrande af rattwisa och billighet, medgifwa en inskränkning i Lagens sanna princips genom wista undantag i afseende pä arfwejord, hwilka, ehuru medförande uppenbara LönrraLks. brott, dock lara ensamt höra dek möjeligt at i hedin 257 denna stund något närma sig ti! ändamälet af den förestagna Layförandringen: Men ska!! denna afsigt kunna winnås, sä mä man icke foresta uphastvandet af Lifstidsstädja eller at gifwa en nästan lika werkan medfö» rande inskränkning uci hwad Lagen forordnar om gistastämma , som pä wista ar gifmen är: man upstaple dä inga nya hittils alldeles okända hinder emot arfwejordS borrksrrenäeranäe: man lagge da inga nya band pä äganderätten i afseende pa friheten at borrtlesa jord med wilkor; och man berede da för all ting icke uti sjelfwa Lagen de största hinder emot all säkerhet i besittning för Jordbrukare. Det lärer ej behöfwa widlöftigt bewisaS, at denne skulle wara utan all säkerhet för besittningen, det ware sig pa acswejord eller aflinge, om prioriksrsäs Borgenärer utan inteckning, om sednare Jnkeckningshaf. ware eller om jords egenskap af lurrogrc skulle kunna medföra mindsta rubbning uti et pa god tro afstutadt Landtbo - LonrraÄ. De framför Jnkeckningshasivare prinrirsrsäe Borgenärer förlora wid Landtbo - LonrrsQs bestånd hwarken mer eller mindre, an de skulle haswa förlorat genom hwilket häldst annat satt eller LonrraÄ, hwarmedelst gäldenären eljest skulle hafwa kunnat
'S D. Lät Utskottet sig ä nyo föreläsas det Memoria!, .som Riksdags'Fullmäktige Lrie 8vsn§son, Lärjs ^lä^-son, Olof kärsson, /äristrsss jnsson, Lc-n^r d>IjaIg8L0!i, och llsns /stncierssoo frän BohuLän samt kär karsson, ken§t kslirssnn och ?skc Olotsson frän Hallands Län hos Hederwärda BondeStänder ingiswlt och hwilket derifrån bliswir ti? detta Utskott rcmilteradt; hwaruri yikas, att de i berörde orter warande Kycko.'J»smclors tjenster mätte indragas: Och skulle. Utskottet, iikstämmighet med hwad nyligen blifwit fsrestaqit i afseende pä Kyrko Inspcctorerne uti Skäne och Blekinge tillstyrka alt berörde tjenster äfwen i Hal« land och BohusLän kunde indragas, och sedermera med deras sörwaltande lillgä och pä samma satt soln Utskottets förut afgisne Betänkande innehäller. Lx kro'vco!lo k. dlstLSi. Begärdes pä Vordet. Utdrag af Protokollet, hallit hos Allmänna BeswärS och Oeconomi^ Utskottet ben 2Z Nowember 1809. S. D Dä Utskottet, till minnande as ordning och 1448 Den 2i December. och skyndsamhet, med uptagandet as de nial, som tift Utffottet äro eller kunna bli'wa as Iiikjens Högloft.
Hr Cederschjöld: Frih. af Ugglas har förklarat, att han alldeles icke frångått K. M:s förslag, och såsom skäl derför, bland annat, anfört, att uti motivcrna till den nu omhandlade K. Propos:n blifvit lillahult: »att den första omsorgen borde vara, att den omlörmäl la bristen måtte blifva så fort som möjligt godtgjord; och att Utsk:t häraf således haft full anledning att bevilja den begärda summan på en gång, i stället för att fördela den på fyra år». Men jag tillåter mig erinra den värde Frilun, att det uti samma motiver jemväl är uttryckligen förklaradt »vara utom allt tvifvel, att äfven för framtiden en lämplig förhöjning uti ifråga v:de ordinarie anslag är af omständigheterna påkallad.» Det är på dessa motiver jag här stödt mitt förslag, hvilket derföre, efter min åsigt, hvilar på lika god grund, som det ifrån K. M:s Nåd. Propos. afvikande förslag, hvilket Ilr Frilun förordat. Frih. Tersmeden har beklagat, att man diskuterat denna fråga, och han har sagt, att man icke egde något hopp, att derigenom åstadkomma något lyckligare resultat. Ja, Mina Hrr! alla de, som önska att denna fråga allt framgent måtte stå öppen, — de ega skäl att afslå den af mig gjorde hemställan och att nu uttala förespeglingar derom, att denna niin hemställan icke eger någon utsigt till framgång; men (e, hvilka lika med mig anse det vara för det allmänna bästa af stor vigt, att frågan om tillökning i hofhållningsanslaget icke hålles öppen till kommande riksdagar, skola säkerligen finna sig böra godkänna det förslag, som jag förfäktar. Ytterligare har här blifvit sagdt, att man icke kan veta, hvilken summa som är den rätta. Det enda, som uti så fall kan vara något tvifvel underkastadt, är huruvida den af mig föreslagna summa möjligen kan vara för liten.