Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det nu fattade beslutet är efter min öfvertygelse visserligen bättre än det af Utsk:n föreslagna, 63a D c n 24 Februari e. m. och jag får således vara belåten med att hafva vunnit något; men jag anhåller likväl att till prot. få anfördt, att jag anser den bestämda tiden dock vara mycket för kort och den deremot vida lämpligare, som af PresteSt. blifvit antagen och hvilken jag hade Uran alt för ft. o. Ad. föreslå. Hr Munck af Rosenschöld: Jag reserverar mig äfven, men af en anledn. motsatt den siste varde talarens. Jag anser alt det beslut, som nu är fattadt, nemi. alt en privatbank icke kan lagsökas för vägrad inlösen af sina sedlar efter deras lydelse, förrän efter fjorton dagars förlopp, måste föranleda dertill, att privalbankernes sedlar snart skola falla i värde och upphöra att vara jemngoda med det mynt, hvilket ile representera. Jag anser således att det nu fattade beslutet, om det blir lag, skall i högsta grad skada privatbankerna. Hr Ribbing: Efter hvad jag finner och innan Hr Frih. o. Landtm, föredrager 16 §:n, ville jag vördsamt underställa, 0111 det icke vore bättre alt såsom elt 2 mom. till |5 §:n antaga följande af mig föreslagna redaction af den 16 §:n, så lydande: ’’Om full tillgång saknats hos den eller de sålunda lagsökte, kan bristen hos öfriga lottägare genom ny lagsökning utkräfvas.” Jag tror att det passar bättre alt stå såsom 2 mom. af denna § och låta 16 §:n helt och hållet utgå, än alt göra delta till en 1 (i §, och det är detta jag velat underställa Hr Frih. o. Landtm, samt R. o. Ad. Hr von Hohenhausen: Jag tror att det Ur behöf I ig t att här utsätta ett sätt, hvarpå lagsökning kan ske mot ett bancobolag.
Dernäst hade under discussionen blifvit yttradt, att, förutan det ändamål, som StatsUtsk. afsett med detta anslag, nemi. omläggning och förbättring af landsvägar, anslaget skulle få användas lill häradsoch sockenvägar, och att i öfrigt de villkor, som StatsUtsk. förenat med anslaget, skulle förökas med några flera, såsom t. ex. framtida underhåll af de vägdelar, som blifvit nya och omlagda. R. o. Ad. behagade då måhända finna, att särskilda propostr måste framställas på summan, och särskilda på villkoren, och att sedermera, sedan R. o. Ad. i dessa afseenden fattat sina beslut, dessa borde sammanföras i en redactioD, hvilken då underställdes Ståndet, ifall besluten blefve afvikande från Utsk:s förslag; Hr Landtm, ville nu först framställa propos. å summan, hemställande alltså, om R. o. Ad. behagade, i öfverensstämmelse med Utskts förslag, för ändamålet bestämma en summa af i5o,ooo r:dr, alt med 37,5oo r:dr årligen utgå i 4 år. Ropades ja och nej. Då Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfverröstat ja, begärde Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr., votering. Upplästes til justering och godkändes följande voterrsproposition: Den som anser, att för omläggning och förbättring af vägarna beviljas i5o,ooo r:dr, som med 37,5oo r:dr årligen i' 4 år utgå, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, beviljas för ofvannämnda ändamål 200,000 r:dr, alt med 5o,ooo r:dr årligen i 4 år utgå. Efter voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit, som följer : Ja — 32. Nej — 35. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, sedan R. o. Ad. nu fattat sitt beslut i afseende på beloppet af anslaget för vägars omläggning och förbättring, R. o. Ad. torde finna alt nu först bland villkoren borde bestämmas för hvilka vägar
Sr, i afseende på verkställigheten, föreslaget: dels af båda molionärerne: att, som den nya mynt-enheten i det närmaste skulle motsvara 40 skill ingar banko (rätteligen 40 sk. 1,J rst.), de utelöpande banko-sedlarne skulle efter nya systemets införande inlösas med 1 r:dr efter Herr Bergers (eller 1 daler efter David Anderssons') förslag mot 40 sk. banko; samt att i alla handlingar skulle, vid nya systemets begagnande, upptagas orden: “nya systemet^, och vid användande af del gamla, orden: “gamla systemet dels af David Andersson ensam: a) att det nya systemet måtte, så fort sig göra låter, i statens räkenskaper begagnas; b) att krönta måttstockar, målkärl och vigter skulle intill 1860 års slut tillhandahållas allmänheten, både efLer gamla och efter nya systemet, men sedermera endast efter nya systemet; hvar och en likväl obetaget, att efter nämnde tid få gamla mått, målkärl och vigter omjusterade så länge de skäligen kunde begagnas; c) att, sedan nu befintliga sedlar blifvit förslitne, Rikets Ständers Bank skulle utgifvt: sedlar endast å 500, 100, 50, 10 och 5 daler; d) att mynt skulle präglas, af silfver å en-daler-stycken, fem-marks-stycken och tvåmarks-stycken, och af kopparå en-marks-stycken, fem-öres-stycken och ett-öres-stycken; e) att allt silfvermvnt skulle blifva af enahanda korn samt i vigt och förhållande till mynt-enhetens på det sätt, att två fem-marks-stycken likasåväl som fem två-marks-stycken,. skulle väga lika med ett dalerstycke; f) att, enär kopparmyntet icke innebure motsvarande valuta, utan måste anses såsomskiljemynt, ingen skulle vara pligtig att i liqvid mottaga mera, än 1 daler kopparmynt; g) att det i rörelsen befintliga silfveroch kopparmyntet skulle fortfarande emottagas. i kronans uppbörd på det sätt, att af det förra 1 specie-riksdaler skulle motsvara 32 mark (efter David Anderssons system) och af det sednare 2 sk. banko motsvara 5 öre, 1 sk — 3 öre, f sk. — 2 öre och § sk. — 1 öre; h) att det befintliga silfvermyntet skulle af Banken fortfarande utlemnas i rörelsen, för att begagnas till dess det blifvit förslitet.
Döden är en sträng och mäktig förman, han, som ni, och mot honom vågar aldrig den fege ett subordinationsbrott. (kastar pappersarket från pistolen.) Ingen räddning! ÖFVERSTEN (för sig). RUDOLF. RUDOLF. ÖFVERSTEN. Skrif! (dikterar, under det han stundom kastar spanande blickar ut i de folktomma rummen.) Jag, öfverste Melcher, erkänner härmedelst, att jag varit lagligen gift med Fransyska sångerskan Gabrielle Helene Celicourt, död, såsom min icke frånskiljda maka, i Stockholm, fjorton dagar efter ingåendet af mitt nuvarande Barnhusbarnen. Jag erkänner också, såsom min dotter, hennes barn ÖFVERSTEN (skrifver med darrande hand). RUDOLF. Hennes barn? Hvar finnes hennes barn? Närmare er än ni tror, nära er som den rättvise Guden, i hvars hand ännu hämndens viggar dröja. ÖFVERSTEN (lägger försåtligt sin hand, liksom bedjande, på Rudolfs högra hand). Af nåd, säg ut! (klappar sakta Rudolfs hand.) Hvar finns min dotter, svara mig, jag besvär er! När ni skrifvit till punkt, skall ni få mitt svar. (ser sig om ett ögonblick.) RUDOLF. Nu har jag skrifvit till punkt! ÖFVERSTEN (begagnar detta ögonblick, för att hastigt krama samman Rudolfs högra hand med sin egen smekande, i det han vrider pistolen så, att den aflossas till venster om dem begge. Papper och pennor flyga, vid knallen, kring rummet. Efter skottet reser han sig upp och utropar:) RUDOLF (byter hastigt om plats, så att han kommer till venster om Öfversten, och höjer pistolen emot honom). Förrädare, jag krossar ditt Judashufvud! (Öfversten omfattar krampaktigt med sina händer den höjda armen, för att afvärja slaget. Gästerna inströmma, somliga klädda i sina tablå-kostymer. 195 Betjenter och kavaljerer störta fram och fatta Rudolfs armar bakifrån.) Tag pistolen af honom. Det är en förklädd bof, som smugit sig in i min societet.
Styrelsen tillhter sig slutligen erinra ': Det betyclliga belopp af 2,565 kr., soni. un.der Aret utgktt 9 forin af sji~l&amp;jä.ip, visar B erm sidan det gagn, soni ileleganie. haft af sin. delaktighet i kassan, samt 5 alldra sidan öiiskvardheten af en. större anslutning til.1 kassaii, piidet att cle~-i.sa~iiin~ därigenom iinniin biittre iin .flör niirvnrande mikte ' blifva i stc ' nd .att basa s&amp; betydliga ntgifter. Re.i7isioiisberättelseii lyder soiii folier: Uizcl.ertecknacle, iitsectdcz i: evisorer att gimska Fredi: .ikaBreiile]: - Förl~uiiclets sj ukkassas för val tniilg och räkel1 sliaper hr 1893, f&amp; Iiarin ed efter f11ll.gj ordt uppdrag, därom a,S ' gifv: \, folj ande berii-ttelse: Beträffande tillghgar. och sk~ildei. samt inkonister och utgifter f&amp; vi Iiänvisa till kassaförraltarens, med rfikenslcapei.nn fullt öfvereiisst~inincz11de~ af oss godkända redovisiiiii g. Styrelsens af oss genonigh~giia pi~otok.oll, j&amp;mte de r3äri omföm~lda beslut, h a f ~ a icke. föraiil.edt till. n.hgon eriilran 5 vår sida. Kassans riilienskapei. äro fijrda med utmärkt ordning och noggraniiliet saiiit AidMjcla af erforderligd verifikationer. Värde1iandliii.garne äro förvarade i braiidfritt kassalivalf.
D å han börjat någon större tafla, omtala stadens båda tidningar i aktningsfulla ordalag den märkliga händelsen — vid detta har han nu blifvit så van, att han numera knappt blir förargad däröfver. A n t i n g e n han vill eller ej, måste han uppbära sitt rykte som en af stadens notabiliteter. Om sommaren b o r han på landet o c h må- lar flitigt ute, lägger upp stora motiv, bredt och djärft, i starka, mustiga färger. D å kan han vara glad o c h uppspelt för en dag eller tvä, leka m e d barnen o c h o m aftonen ro ut på sjön med hela familjen. M e n när taflan ftr färdig, finner han den ofrisk och ' gjord '. Den blir likväl o m t y c k t för det omsorgsfulla och på samma gång naturtrogna i studiet, den prisas för sin äkta svenska stämning, o c h den säljes för ganska billigt pris till en konstförening eller för ännu billigare till någon privatman. H a n är likväl en allt för ärlig konstnär för att det skulle falla h o n o m in att o c k r a på sin skicklighet. H a n har h e m m a hos sig flere målningar, s o m, o m han helt lättvindigt fullbordade dem, skulle blifva både omtyckta o c h lätt säljbara publiktaflor, men det händer e j, att han släpper ut d e m. När luften i det lilla samhället blir tryckande, gör han en tur till S t o c k h o l m, besöker K o n s t n ä r s k l u b b e n, träffar yrkesbröder, ser på hvad som för tillfället finns att se o c h vänder så h e m till sitt igen m e d intryck af, att det han sett eller hört ej burit vitne o m någon större lifaktighet, o c h att det måtte vara på andra platser än i S t o c k h o l m, man måste söka den konst, som pekar framåt. I sin stad anses han vara en älskvärd o c h angenäm man. H a n är gärna sedd i familjerna o c h ser gärna sina vänner hos sig. H a n har två barn, o c h man har intet ondt att säga om hans äktenskap.
Sedan Kongl. Majit, i anledning häraf, låtit infordra vederbörande General-Befälhafvares underdåniga yttrande, jemte flere nödige upplysningar, bar Kongl. Majit inhemlat, att den serskilda Militair-vakt utanför LåneContorets hus i Malmö, som sålunda nu blifvit ifrågaställd, icke kan af de till Garnison derstädes förlagde Sqvadroner af Kron-Prinsens Husar-Regemente bestridas utan inkallandet af permitterad! manskap till ett antal af 12 man, som, enligt för Garnisons-tjenstgöringen stadgad ordning, erfordras för utgörandet af en post, samt att derigenom dels i aflöning dels i ersättning för beklädnads slitning, till följd af Regementets med Kronan ingångne Passevolance-Contract, uppkomme i Stat opåräknad utgift af omkring 1000 Ridr Bico på året. Bihang till R. S. Fröt. 1834. esta Sami. i ‘.sta Afd: 1 23'.eije Håftet. STOCKHOLM, Korwi.. Ordf.ns-Boktryckeriet , 1834- Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse N:o Jo. i N:o 70. Ankom i afskr. till Exp-Utsk. den i\ KONGL. MAJ: TS Nådiga Svar på Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse af den 1? November, angående utsättande af en viss dag till Riksdagens afslutande; gifvet Stockholms Slott den 3 Januarii 1835. iCongl. Majit, som i Nåder låtit
Snart äfven fick han sig eget skepp att föra, och for dermed utomlands. När han en sommar återkom till sina fäders ö, hade hans fader kort förut dragit bort till Grönland och hade bosatt sig der. Då stack genast Bjarne åter ut i sjön, sägande: att han efter gammal vana ville «taga vinterkost hos sin fader» och skulle styra till Grönland. Efter tre dagars seglats, blåste en häftig nordostvind upp, åtföljd af stark dimma, så att Bjarne och hans manskap icke mer visste hvar de befunno sig. Detta räckte i många dagar. Derefter fingo de se solen och kunde urskilja «himmelshörnen». Då sågo de framför sig ett land, som var skogbeväxt och hade små höjder. Bjarne ville icke sätta i land der, emedan detta icke kunde vara Grönland, der han visste att stora snöberg skulle finnas. De seglade med sydvestvind åter, i tre dagar, och fingo sigte på ett annat land, som var bergigt och hade höga snöfjell. Men Bjarne ansåg icke heller detta vara Grönland, utan seglade vidare, till dess han ändtligen fann det land han sökte, och sin faders gård. «På ett besök hos Erik Jarl i Norge, berättade Bjarne om sin färd och om de främmande länder han sett. Men folk tyckte, att han hade varit föga vetgirig som icke visste mera att säga om dessa länder, och det blef lagdt honom något till last! Erik Rödes son, Leif, ättlingen af en ansedd slägt, blef vid Bjarnes berättelse full af ifver att fullfölja upptäckten, och köpte af honom ett skepp, som han bemannade med tretiofem man, och stack så ut i sjön för att uppsöka det nya landet. Först kommo de till ett land fullt af snö och berg, och som tycktes dem vara «utan all herrlighet». Så fingo de se ett, hvars strand var af hvit sand och marken skogbevuxen 10. De seglade ännu längre vesterut, och kommo då till ett herrligt land, der de funno vindrufvor och mais, och det ädla trädet «masur«. Detta land 11 kallade de Vinland, och byggde hus der och blefvo der öfver vintern, som var så mild att gräset föga vissnade.
Jag tager mig friheten uplysa den siste värde Dan 26 September f. m. talaren derom att han begått ett misstag i sitt påstående, att StatsRådet Anjou icke var Chef för Eckles.Depart:t, då vorballen påbörjades. Frih. Åkerhjelm, Johan Carl: Jag anser mig böra för klara att jag i allo förenar mig i de talares åsigter, som ogilla StatsUtsk:ts i ifrågavuie Betänk, mot chefen för museibyggnaden uttalade klander, samt att Utsk:t i sådan händelse i stället bort vända sig mot vederb:de föredragande. I sjelfva saken förenar jag mig med Hr Bildt. De missräkningar, som af Sta.tsUtsk:t blifvit anförde, begynna redan 1849. Dessa hafva visserligen blifvit af Gr. Hamilton bemötta; men då t. ex. den större kostnaden för parkettgolf af ek icke finnes i kostnadsförslaget antydd, har Utsk:t icke i sina beräkningar kunnat uptaga den dertill erforderliga summan, utan beräknat densamma bland missräkningssumman. I afs:de på uteslutandet af ordet »komité», har jag deremot ingenting att invända, och anhåller således om bifall till Utsk:ts förslag, med den förändring, att, i st. f. att Utsk:t föreslår att en komité af sakkunnige män skall nedsättas, det må heta: »att K. M. täcktes åt sakkunnige män etc.» Gr. Sparre, Erik: Alla de talare, som redan yttrat sig, hafva tillkärrnagifvit sin åsigt om obefogeuheten af 8tatsUtsk:t att ingå i en så beskaffad kritik öfver byggnadschefens åtgöranden, som den Utsk:t här afgifvit. Jag skulle derföre icke hafva begärt ordet, såvida något bestämdt yrkande i detta afs:de blifvit gjordt, men då så icke skett, har jag ansett mig böra framställa ett sådant. På ett alldeles öfvertygande sätt har här blifvit ådagalagdt, att Utsk:t gått öfver sin befogenhet. Grundlagen innehåller nemi. på det mest otvetydiga sätt, hvilken redovisning R.
Förutvarande jordegare inom en socken eller delegare i en såsom besutenhet ansedd nummer kunna nemligen icke tvingas att tillhandla sig sådana obesutenheter, som försäljas, eller ett, innan den i 10 mom. af Kongl. Brefvet den 17 Aug. 1804 föreskrifna lottning skall företagas, inlösa obesutne jordlotter; och ej heller kan köpslut om obesutenhet förhindras, om innehafvare af sådan jordlott vill eller nödgas densamma afyttra och dertill finnér köpare, som icke förut eger jord, men för den utbjudna obesutenheten erbjuder högre köpeskilling, är någon förutvarande jordegare vill derför erlägga. Berörde föreskrifter, tillika med förbudet mot meddelande af lagfart och fasta å obesutenheter, kunna således icke förekomma obesutenheters försäljning till andre än dem, som förut ega jord inom socknen; men deremot måste desamma verka derhän, att, i anseende till det äfventyr af bördsklander, köparen allt framgent blifver underkastad, och den deraf följande osäkerhet i hans förvärfvade eganderätt, köparen icke kan erbjuda en mot jordens verkliga värde fullt svarande köpeskilling, äfvensom föranleda dertill, att köparen icke vågar å jorden nedlägga sådana kostnader, som densamma, till jordbrukets förbättrande, kan erfordra; och möjligheten att mot inteckning förskaffa sig medel till jordens förbättrande är den obesutne jordens innehafvare alldeles betagen, då inteckning icke kan ske förr, än lagfart blifvit meddelad. 8 Lagsami Allm. Bcsv.- och Ekon.-Ulskottens Betänkande, JH 58. i följd häraf, och då, enligt Utskottens åsigt, det vore för det åsyftade ändamålet tillräckligt, om innehafvare af obesutenhet fortfarande varder underkastad skyldighet att för sin jord taga lösen, då påstående derom väckes af den, som, enligt nu gällande stadganden, är till dess inlösande berättigad, få Utskotten vördsamt tillstyrka, att Rikets Ständer hos Kongl.
Banko-Fullmägtige berättigas ock alt, vid kontrakt om Silfverleverance, emot full säkerhet meddela räntefria förskott till J af silfrets värde och på högst 3 månaders tid,” samt Boncle-Ståndet att § skulle erhålla en så lydande redaktion: ”Banko-Fullmägtige skola genom inköp af silfver inom Riket eller från främmande länder förstärka Bankens metalliska Cassa, då sådant, utanlemnadt förskott, för Banken icke medför större utgift, än som erfordras för transporten af silfver från uppköpsorten till Banken.” Stånd sålunda gillat den del af ifrågavarande förslag, som afser, att inköpet af silfver skall ske från främmande länder; lärer den af Bonde-Ståndet beslutade förändring få anses hafva förfallit. Under förutsättning, att denna åsigt gillas, hafva följaktligen 2:ne Stånd, nemligen Borgareoch Bonde-Stånden, bifallit Utskottets framställning, hvaraf Utskottet liemtar anledning inbjuda de andra tvenne Stånden, att deruti sig förena; men skulle inbjudningen icke antagas af hvarken det ena eller andra Ståndet, samt Ridderskapet och Adeln eller Preste-Ståndet ej finna godt sammanjemka deras, förnämligast i fråga om redactionen, skiljaktiga beslut, måste, före voteringen i hufvudsaken, Contrapropositionens innehåll utrönas, efter denna proposition: Den, som lill Contraproposition antager Ridderskapet och Adelns beslut, röstar Ja, den, det ej vill, Nej. Vinner Nej; antages tili Contra-proposition Preste-Ståndets beslut. Sedermera sker omröstning efter följande proposition: Den, som bifaller Utskottets af Borgareoch Bonde-Stånden godkända förslag, så lydande: ”Banko-Fullmägtige skola genom inköp af silfver från främmande länder förstärka Bankens metalliska cassa, då sådant, utan lemnadt förskott, för Banken icke medför större utgift, än som erfordras för transporter af silfver från uppköpsorten till Banken,” röstar Ja Den, det ej vill, Nej. Vinner
N:o 45 Litt. B, i anledn. af väckt motion om uphörande af tackjernstionden och hammarskatteu; samt N:o 45 Litt. C., i anledn. af väckt motion om mantalspenningarnes bestämmande till jemna belopp efter nya myntsystemet. Efter föredragning af StatsUtsk:ts den 25 sisth Jan. bordlagde Memorial N:o 46. i anledn. af B. o. Ad:s remiss till nämnde Utsk. af K. Propos. med förslag till ordnande af Biskoparnes löneinkomster, beslöt B. o. Ad., med frånträdande af sitt förra beslut, alt öfverlemna den K. Proposm till Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:ts behandling. Föredrogs och bifölls LagUtskds den 25 sisth Januari bordlagde Betänk. N:o 17, i anledn. af väckta motioner om antagande af ett stadgande derom, att vid arfskifte mellan syskon afseende bör fästas å erhållen upfostrau och upnådd ålder. Föredrogs och Lades till handlingarne LagUtskits den 25 sisth Januari bordlagde Memorial N:o 18, i anledn. af återremiss al Utsk:ts Betänk. N:o 7, i fråga om förklaring af föreskrifterna angide verkställighet af straffarbete. Föredrogs, men blef, på begäran af flera ledamöter, ånyo bordlagdt Sammansatta Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:ts den 25 sisth Januari på bordet lagde Betänk. N:o 1, i anledn. at K. Skrifvelse med öfverlemnande af förslag till tvenne årgångar nya predikotexter och till ny kyrkohandbok. Föredrogs Allm. Besvärso. Ekon.Utskits den 25 sisth Jan. bordlagde Betänk. N:o 20, i fråga om utarbetande af stadgar till skyddande af inhemska artisters förlagsrätt till origanalarbeteu i bildande konst. Hr Adelborg, Anders Otto: Jag anhåller om upläsning af ifrågav:de Betänk:de.
I N. Amerika har visserligen agitationen för de bida slagen af valrätt bedrifvits jemnsides, men man böjar dock iilven der mer och mer inse, att utsigten till vinnandet af politisk röstratt för qvinnan torde vara ytterst ringa, innan de särskilda staterna först gifvit henne det förtroendet, att inom sina omriden medgifm henne den muuicipala (kommunala), och hon gendm att väl begagna sig af detta mindre privilegium r i s a sig mogen för att erhalla det större. Enledlertid halva qvinnorna i N. Amerika. i detta land, h~ilket ju anses som frihetslanilet par pref€rence, ännu mingen hard och bitter kamp att kiimpa, innan de i afseende; 2 valrätt n i upp till sanima myndighetstillstånd, som det, hvilket den svenska qvinnan lagligen Stnjutit allt sedan den 2 1 Mars 1862, d i Kongl. h1aj: ts nadiga förordning angfiende kommunal-styrelse p i landet och i stad utkom. Striden föres ock inom uästm alla af Unionens stater med en utomordentlig liflighet, ett outtröttligt nit samt en vaxande, om ock senfardig framging. Synnerligen liflig har agitationen varit i ar, och intresset förnfimligast samlat sig omkring utgingen af omröstningarne i de lagstiftande församlingarne i staterna Xewyork och Massuchussetts samt nu aldrn senast kring de, med anledning af Territoriet Washingtons ripptaganile till stat, i Förenta Staternas kongress i Unionens hufriidstad Washington förda debatterna, soni mer och mer antogo karnktsren af en strid för eller emot principen om qvinnans rösträtt. Förhillanilet &amp; r neiuligen ilet, att, ehuru hittills ingen af Unionens stater medgifvit qvinnan rösträtt. hon icke desto mindre i tre nf dess territorier, ~ * O I I I ~ I (~, U f d och bVa~orhington, i sistnämnda territoriuin för 3 9r sedan, erhiillit fullständig likställighet med mannen i fraga om rösfrtittens iitöfvande.
— » extra licentdito 987: 6. — » Eskilstuna fristadsdito 92: 20. — ,jg _ År 1854, af manufaktur-medlen 12,924: 17. 9. » tulloch konfiskationsdito 3,466:32. — » extra licentdito . 606: 15. 10. » Eskilstuna fristadsdito 66: 32. — ^ gg/(. j j Afskrifning v Behållningar o e h fordringar vid 1854 års slut: af manufaktur-medel . 9,691:23. 11. » tulloch konfiskationsdito 9,285:26. 9. » extra licentdito » Eskilstuna fristadsdito 2,328: 30. — «>| g^i. g0 ^ Afgår skuld 123: 18. 2 återstå tillgångar Summa Statistiska Kontor den 10 Oktober 1855. Efter förordnande C. L. Lindauer. Utdrag af räkningarne öfver uppburna medel åren 1853 Konsuler å utrikes orter bestridt för Banko. liehet. Enligt 1852 års räkning, utgjorde behållningen vid samma års slut. 1,668 45 7 Inkomst: Af Kongl. Stats-kontoret anordnade medel, hvilka blifvit genom Kongl, brefvet den 30 Januari 1830 anvisade till ersättande af de utgifter. Kommerse-kollegii — 33 Afskrifning af de till Konsuler förskottsvis gjorda utbetalningar, för hvilka någon ersättning ej kunnat erhållas, enligt Kongl. Kollegii beslut: år 1853 23: 5. 4. » 1854 291:45. 7. 315 2 11 Balans till år 1855: Till Konsuler förskottsvis utbetalda ersättningar för bestridda omkostnader för Svenskt sjöfolk, om hvilkas godtgörande af rederier Advokat-fiskals-embetet fått sig uppdraget att besörja, 3,486: 3. 2. Efter förordnande C. L. Lindauer. Bilaga Litt. J.