Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D. Remitterades till Stats-Vtskottet följande Memorial: r:o Af Johan Peter Jansson ifrån Stockholms Län ,! om rättighet för de, Rådmansö Kungsgård nnderlagde hemman, att få lösa sine hemmansräntor efter ett visst stadge-pris, 2:0 Af Hans Hansson ifrån Bohus Län, om anläggande åfelt KronoMagasin i Strömstad, på det invånarne i den delen af Länet kunde der få leverera Kronotionde in natura, 3:o af Anders Johansson ifrån Upsala Län, om förökadt anslag till Institutet för Döfstumme, 4:o af T,hornäs Nilsson ifrån Christianstads Län, att skatlskyldige, efter debetsedlarnes qvilterande, må vara frie ifrån vidare kraf eller anmärkning för det året, och 5:o af Carl Gabrielsson ifrån Östergöthland,! om tillökning i Läns, männens löneformoner; Banco - Utskottet: Lars Larssons ifrån Elfsborgs Län memorial, om förlängd omsättningstid för Lån i Låne-Conloret i Götheborg; ig Fröt. Vidr cl. 8 Mars 1834* Lag-Utskottet: 1:0 Olof Olssons ifrån Östergöthlands Län motion, om utarbetande af lillföflitliga och tillräckligt upplysande sammandrag af alla slags gällande Lagar och Författningar, 2:0 Anders Anderssons ifrån Vesterås Län memorial, med förslag lill andrina; i 3o §. af Concurs-lagen den 12 Mars i83o, 3:o Lars Larssons ifrån Elfsborgs Län memorial, om rättighet för Nämndemän att utfärda Stämningar, utan afgift till Domaren, och 4:o Ola Jeppssons ifrån Blekinge Län memorial, om förändring i straffet för fylleri-förseelser; Bevillningsutskottet: 1:0 Erik Erssons ifrån Westerås Län memorial, angående den bca Hilling, som kan böra åläggas hemmans åboer i Sätra by för mat-hållning åt Brunnsgäst er, 2:0 Lars Tjarssons ifrån Elfsborgs Län memorial, om förbud emot införsel celi förbrukning af utländska öfverflödsvaror, och 3:o /, O, Dahlbergst ifrån Westernorrlands
Alla dessa besynnerliga tillfälligheter förbryllade mig verkligen, och helt fundersam kastade jag mig på sängen, och det tålde en god stund innan alla de tankar, som äflades och trängdes i mitt hjerta lemnade rum för sömnen; ändtligen blefvo de allt dunklare och otydligare, jag sträckte ut handen, släckte ljuset och somnade. Jag tyckte mig hafva sofvit ungefär en qvart, då jag vaknade af ett sakta knarrande ljud. Jag reste mig halft upp i sängen, såg mig yrvaken och förvirrad omkring, och fann hela rummet upplyst, ehuru jag med säkerhet visste mig hafva släckt ljuset. Sängen, hvaruti jag låg, var efter gammaldags sed helt och hållet omgifven af rosiga kattunsgardiner, som, öppna endast framtill, tilläto mig blott se den del af rummet som var rakt framför mig; och skenet tycktes komma ifrån något ljus placeradt bakom gardinerna vid fötterna af sängen. Förvånad och knappt vetande om jag ännu drömde eller var vaken, gnuggade jag ögonen och väntade tyst hvad som skulle hända, med blickarne orörligt fastade på den punkt, hvarifrån ljuset kom. Hastigt såg jag tyget röra sig, liksom någon i förbigående snuddat vid dess tunna veck, och genast derefter framträdde en lång skepnad, klädd i en kappa, mantel, eller nattrock af hvit flanell, som lång och snäf slöt sig tätt omkring hans hals. Omedvetet lade jag handen på pistolen bredvid mig och ämnade rusa upp för att ropa an den tvetydige nattvandraren, då jag alldeles förlamad och tyst sjönk tillbaka – gäckad, som jag trodde, af ett djefvulskt bländverk – ty ljuset, som han höll i handen, lyste på hans ansigte och visade mig återigen Herbert; men icke den unga vackra Herbert, utan snarare hans vålnad, så blek, hålögd, och liksom uppstigen ur grafven var han. Han gick öfver golfvet med långsamma och ljudlösa steg och försvann vid dörren, i det han lemnade mig i mörkret. Oaktadt all min otro och allt det lugn, med hvilket jag somnat, kände jag nu min panna våt af svett och en lamhet i alla leder, som höll mig orörlig i flera minuter sedan den besynnerliga skepnaden försvunnit.
Jag har redan vid flera föreg:de tillfällen yttrat min åsigt vara, att då man icke kan göra allt på en gång, utan måste börja med hvad man anser angeläguast, bör man i första rummet vara betänkt uppå, alt sammanbinda våra inre stora vatten-bäcken dels med hvarandra och dels med hafvet. Detta skulle ske genom den jernvägslinie, jag förordar, och våra stora insjöar i midten af Sverige, hvilka redan äro genom kanaler sammanbundna med Östersjön och Nordsjön, skulle derigenom sättas i förening jemväl med den sydliga delen af förstnämnde haf. Jag har måhända varit nog vidlyftig och tröttat R. o. Adis tålamod, Dmen jag har ansett min pligt ovilkorligen fordra ett öppet uttalande af alla de skäl, som förefinnas i afseende å en jemvägsslräckning emellan Skåne och Wetlern. Jag har icke dermed haft för afsigt, att söka väcka afvoghet emot andra jernvägs-sträckningar, och derest R. St. anse sig böra gifva företrädet åt en annan sträckning, skall jag underkasta mig deras beslut. Jag har fullgjort min pligt, i det jag fört talan för de landskap, som för det närvaride aldeles sakna lätta kommunikationsmedel och derföre torde ega ett billigt anspråk uppå att underhjelpas i delta hänseende. Jag slutar med att uttrycka den önskan, att denna punkt måtte återremitteras, på 232 Den 23 September f. m. det alt Slatsölsk. mål te få tillfälle att taga saken i förnyadt öfvervägande. Då jag hört 2:ne af Konungens Rådgifvare yttra stora betänkligheter emot förslaget, att ställa en viss summa (ill K. M:s disposition att användas till den jernvägs-slräekning han funné lämpligast, sä är det troligt, att detta förslag icke här får någon framgång. Jag för min del hade trott, alt skiljandet af den stora stridsfrågan hort och kunnat till K. Jag tror, all K. M. är den, som från sin höga ståndpunkt lättast och säkrast kan afgöra hvad Rikets väl klöfver, och anser derföre, att om de båda mot hvarandra kämpande partierna lade frågan i K.
Skrifvelse. För fullständigt ordnande af Carolinska Medico-kirur giska Institutets laboratorium 6,000: För inköp af 40 exemplar utaf Artisten N. Mandelgrens arbete ”Monuments Scandinaves du mojen åge 4,800: C) Att utgå såsom lån: Till uppförande af ett nytt lärohus för Elementarläroverket i Jönköping 120,000: — Till dito af en byggnad för Farmaceutiska Institutet 50,000 — Tillsammans anslag och län R:dr D) För Folkundervisningen; att utgå utaf halfva beloppet af den personliga skyddsafgiften, beräknad! till omkring 260,000 6.dr ärligen. Deraf böra användas till: 1:0 understöd för högre folkskolor 12,000 2:o Seminarier 45,000 3:o understöd åt Seminarii-elever 20,000 4:o förbättrande och tdlhandahällande af undervis - 209,100 756,550 170.000 1,135,650 ningsmateriel samt lill understöd för utgifvande ö:o Och 6:0 7:o af läroböcker, kartor m. m. för folkskolorna . arfvoden och resekostnader för Skolinspektörer 10,000 17,000 S:gr 104,000 af återstoden böra utgå: till löneförbättring ät de vid nu befintliga folkskolor anställda Lärare, hvilka icke hafva 400 R:dr i årlig lön, oberäknad! husrum och vedbrand 80,000: lill Kongl. Maj:ls nådiga disposition, lör folkskoleväsendets utveckling och förbättring 75,000: — K cp tuli! iönslits koll <; t s Förslag till undenl. Uppläst oell godkätidl hos Ridd. och Adeln den 27 Okl. titeo.
Jag utber mig derföre af Utsk. all den uppmärksamhet åt motionen, som dess syfte förtjenar. Hr Lefre'n, Joli. Pehr: Må det äfven vara mig tillåtet att i elt ämne, sådant som detta, hafva en tanke, och att uttala densamma. Jag har i all min lifstid haft tillfälle att mycket nära och vänskapsfullt umgås med en mängd af mitt fäderneslands mest aktade presterskap. Jag har funnit hos dem lärdom och tolerance. Jag har mångfalldiga gånger under de sednaste Jo åren, då jag haft rådplägningar med ledamöter af piesterskapet, funnit, att proselytmakeriet, för >att förmå någon öfvergå från en främmande till vår troslära, varit dem högst motbjudande. Bland dessa ärans män, äger jag rättighet att citera saligen aflidne Erkebiskopen Wallin. Ilan har mer än 4° 8^n8er samtalat med mig om denna angelägenhet, och visat huru vigligt han ansett det vara att icke göra proselyter, flan har många gånger afvändt främmande reiigionsförvandters på knä gjorda anhållan alt upptaga dem i den Lutherska kyrkan. Han har sagt dem: ”gun lill edra egna prester. Salighet vinnes på ”alla vägar, blott man tror.” Sådana vittnesbörd äger jag om vår kyrkas prester; och i närvar, stund är vårt toleranta presterskap oroadt af proselytmakare från andra håll. Det är en allvarsam sak. Från droppen blir öfversvämningen och från fröet växer plantan upp. Jag är tolerant, men icke till den grad, att jag vill blottställa mitt fäderneslands sanna väl och lugn. Jag anhåller, att detta mätte komma till Utsk:s behjertande. Jag upprepar det. Det kommer ej från intolerance, utan från sann känsla af hvad vi hafva rätt att fordra af dem, som vi upptaga ibland oss. De må äga fri utöfning af deras religion, men vår religion bör äfven vara skyddad; ty 16 §:n Reg.F:n'galler äfven för oss. Proselytmakeriet bär alltid dåliga frukter, det må komma från hvilken sida som helst. Gr. Frölich, David:
Portföljer, Penningebörsar, Ri-dikyler ecb Väskor: af heleller halfsiden andra slag Potates , Potatesmjöl, eller malen potates Puzzolana Qvicksilfver Redskap och Maskinerier, eller delar deraf, ej specificerade Anm. Under denna rubrik äro att hänföra mera invecklade eller af flera olika delar sammansatta fabriksmnskiner eller jordbruksredskap, samt sådana delar deraf, som icke kunna användas, utan att inpassas i ett visst redskap eller maskineri. Ris, oskalad eller Paddy blandad med mer eller mindre fullständigt afskalad ris Russin Russinstjelkar Qvantitet för Tullberäkningen. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. skålp. skålp. skålp. skålp. skålp. skålp. skålp. skålp. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. Införsels tull. Riksmynt. Fritt. Fri. 15 Fria. Pläter; hänföres under Metaller, sammansatta. Porfyr; hänföres till Sten, ej specificerad. Portemonnaier; se Portföljer. Porter; se Dricka. Pottaska; se Aska. Puder; tullbehandlas såsom Mjöl, ej specificeradt, af vegetabilier. Qvarustenar; se Sten. Qvercitron; hänföres till Färger, ej specificerade. Kaspar; se Filar. Rhabarber; hänföres under Apotheksvaror. Ridikylcr; se Portföljer. Risgryn : se Gryn. Rismjöl ; se Gryn. Ritningar, oinfattade; se Målningar. infattade; se Tafvelramar. Rosmarin; hänföres under Apotheksvaror. Rotting; se Rör. Rumin ; hänföres under Bränvin. Räfkakor eller Räfkryddor ; hänföras under Apotheksvaror. 320 Förslagtill Tulltaxa. Rör: bambuoch spanska rotlingar, vass och andra slag Rutter, ätbara, alla slag Sade Irna hare-ar ber en, ej specificerade: med äkta förgylda, försilfrade eller pläterade beslag . andra slag Saffran Salmiak Salpeter, oraffinerad eller raffinerad chilisk eller salpetersyrad!
Utskottets Utlåtande, VIII s 324 — 32.6, bif. af Adeln, ix s 198, afPresteStåndet, ix s 200, af BondeStåndet, IX s 209. 254 Roteringen, om jemnkning af extra, Konungens Nådiga Proposition, I i. s 702 — no5, tillika med Höre enskilde Motioner, remitt. till Ekon. Utskottets Utlåtande, VIII s 84* — 909, återrem. af PresteStåndet, ix s 525, af BorgareStåndet, IX $ 58(5. Ytterligare Utlåtande, Vill s i3a6— i34a, till endel Lif., till en del förkast, och deröfver fattadt särskildt beslut, af Adeln, IX s 1078, bif. af BorgareStåndet, IX s io83, af BondeStåndet, IX s 112!. Hemställan om Ståndens särkildta beslut, Vill s i443—1447» godkänd af BorgareStåndet, som förblifvit vid sitt fattade beslut, ix 3. s 29, likaledes af PresteStåndet, IX 3. s 46, gill. af BondeStåndet, med besluten inbjudning till Adeln oell PresteStåndet, att i Bondeoch BorgareStåndens mening instämma, IX 3. s 63. Hemställan bif. af Adeln, IX 3. s 68. Memorial om frågans afgörande, Vill s 15 r4—1517* öfverlemnadt till Exped. Utskottet, af BondeStåndet, ix 3. s 243, af Adeln, ix 3. Underd. RiksdagsBeslutet, §. 24. Roteringsafgiften, om upphörande eller nedsättning af nya, i Jönköpings och Elfsborgs Län.
Till en början bör jag förklara Ekon.Utsk. min upriktiga tacksamhet ej mindre för den möda Utsk. gjort sig att utreda frågan om den medicinska undervisningens närv:de ställning, än för den rättvisa, som härvid vederfarits Carolinska Institutet, — ett läroverk, hvilket förnämligast genom sin egen inre kraft under de sednare decennierna bidragit att höja läkarevetenskapen i fäderneslandet och hvilket, änskönt tillbakahfillet utaf det för detsamma gällande, ingalunda tidsenliga Reglenr-te, likväl genom sjelftagen verksamhet utbildat sig till sitt nuv:de skick, utöfvat och utöfvar ett så mäktigt, så välgörande inflytande på läkarebildningen i Den lfl Juli f. m. 341 Sverige, att någon sådan utan detsamma knappast låter tänka sig, samt såmedelst gifvit anledning till väckande af den fråga som nu utgör föremål för It. o. Ad:ns öfverläggning. Hvad nu sjelfva denna fråga beträffar, får jag förklara, att jag i allmänhet erkänner riktigheten af de premisser, hvarpå Utsk. grundat sitt tillstyrkande, att den medicinska fakulteten i Upsala och det Carolinska medico-chirurgiska Institutet här i Stockholm skulle till en gemensam läroanstalt förenas, men detta oaktadt, kan jag icke instämma uti konklusionen. Det är visserligen en sanning, att Carolinska Institutet behöfver ännu flera lärareplatser för att blifva hvad det bör, ett mot tidens och vetenskapens fordringar fullt svarande undervisningsverk för läkare, äfvensom det icke kan nekas, att detta mål skulle, åtminstone i viss mån med minskning i utgifter kunna ernås genom förflyttning hit af medicinska fakulteten i Upsala, men emot en sådan åtgärd tala likväl flere icke obetydliga skäl och betänkligheter, hvilka förtjena att tagas i öfvervägande. Frågar man sig först hvad inflytande, den medicinska fakultetens afskiljande från Universitetet skall utöfva på dessas vetenskapliga riktning och verksamhet, så mäste svaret väcka allvarliga tvifvelsmål om nyttan af den ifrågav:de åtgärden.
Jag delar i allo allt hvad Hr von Hartmansdorff yttrat, yrkande med honom att della betänk, må förklaras oantagligt. Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh.: Då jag, mine herrar! efter en så långvarig debatt ånyo tillåtit mig att begära ordet, har min afsigt egentligen varit att förklara, att jag (inner mig böra instämma med de talare, som förenat sig örn de anmärkn.-r, sorn Gr. Spens framställt, och det hufvudsakligen i den öfvertygelse, att ett godkännande af desamma skulle undanrödja beslutet om detta betänkts afslående. Jag utber 111ig äfven att i sjelfva saken få yttra några ord. Hufvudfrågan, mine herrar! är icke ensamt hvad som må vara k I o k t, utan hvad sorn är rätt; frågan är nemi. den, huruvida Const.- Utsk:s betänk, kan afslås. Må det tillåtas mig, för att ännu en gång söka öfvertyga om motsatsen, att framställa en liten dilemma, sådan som stundom uppkommer till följd af Öfvei läggningar. Antingen betyder det förstärkta Const.Utsk:s beslut alldeles ingenting, utan är att jemföra med ett Den 21 April f. m. tä'rningskast eller en vindflögel, som Ian visa det förstärkta Coust.Utsk. den väg det bort vandra för att träffa opinionen i denna fråga, och i sådant fall hol de vi vara oförhindrade ali anse förstärkta Utskts beslut såsom icke tillkommet, och att deremot framställa hvilka anmärkntr som helst, äIven sådana, som vore utom den gräns, hvilken innefattas i berörde Utskis beslut, eller också måste detta beslut betyda något, och då är det ett R. Sits beslut, som ej kan undertryckas. Huru kunna vi då i sjelfva hufvudsaken undertrycka den mening, som det icke är oss tillåtet att under frågans förberedande behandling förbise?
Ifall Utskottets förslag vid § 16 om ändring af tiden för allmänna Rådstugans första årliga sammanträde från Maj till Juni vinner bifall, bör denna ändring äfven här iakttagas, så att §:s slutord ”sorn under loppet af Maj månad hålles” förändras till ”sorn under loppet af Juni månad hålles”. 1 Förslaget till Förordning om Kyrkostämma samt liyrko och SkoLråd. § 2. Bland de i denna §:s mom. 6 omnämnda församlingens byggnader, torde oek klockareboställe böra upptagas, hvarigenom momentet skulle erhålla denna lydelse: Byggnad och underhåll af kyrkan med hvad dertill hörer samt prestgård och klockareboställe, skolhus och skolmästareboställe. §§ 5, 7 och 8. Af skäl, som vid motsvarande §§ i Förordningen om kommunalstyrelse på landet redan blifvit anförda, och hvilka Utskottet anser äfven hår ega sin giltighet, torde dessa §§ böra erhålla följande lydelse: § 5. Vid omröstning följes på landet den för kommunalstämma och i stad den vid allmän Rådstuga gällande röstgrund. § 7. För fastighet, som innehafves af landbo elter arrendator, röste innehafvaren. Ej må egaren kunna sig förbehålla att för sådan fastighet rösta. 32 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 161. Enka, frånskild hustru eller ogift qvinna, som myndig' är, ege i kyrkostämma rösträtt utöfva. För omyndig röste förmyndaren. Ej må för samfäld egendom flera än en person i kyrkostämma talan föra. För bolag må bolaget eller dess styrelse och för oskiftadt bo delegarue i boet ombud utse. För näring eller rörelse, som under borgenärers förvaltning står, må ej röstas. § 8. Röstegande varö berättigad att sin talan och rösträtt i kyrkostämma genom fullmagt på annan man öfverlåta; dock må ingen på grund af fullmagt föra talan för mer än en röstberättigad.
Företogs till remitterande K. M:s d. 4 och 8 dennes på bordet lagda Nåd. Skrifvelse med förslag till lag för banken m. m. Gr. von Schwerin, Fredr. B o g is laus, hade inlemnat ett så lydande anförande: I afseende på verkställigheten af de beslut, som vid 182g och i83o årens Riksdag fattades, att nemligen det moratorium, som d. 18 Mars 1818 utfärdades för R. St:s Bank, skulle upphäfvas samt Banken tillförbindas att på dag, af K. M. genom allmän kungörelse dertill bestämd, sina sedlar och förbindelser med Svenskt silfvermynt inlösa efter 128 sk. eller 2| R:dr specie i sådana sedlar för 1 R:dr i silfver, efter den, med afseende på slagskattens beräkning i myntet, af K. M. och R. St. förändrade 1664 års myntfot, hafva R. St. under loppet af detta Riksmöte redan inhändigat 3:ne Nåd. Skrifvelse!-, nemligen: 1:0 Nåd. Skrifvelsen af d. 8 Febr. 1834» hvaruti K. M. förklarat, det K. M. ansett nyttigt och nödigt, att de vid sista Riksdag föreslagna förändringar uti redactionen af 63 och 72 §5. af Reg.F. måtte till slutligt afgörande, så snart som möjligt, företagas; 2:0 Nåd. Skrifvelsen af d. 8 Febr. 1834 7 hvaruti K. M. gifvit R. St. sin åsigt tillkänna, att ytterligare silfverköp icke är at nöden, för att i verkställighet sätta myntbestämningslagen af d. 1 Mars r83o, samt att i K. M:s tanka således intet hinder förekommer för Bankens öppnande till utvexling af silfver sednast d. 1 näst. Juli; 3:o Nåd. Skrifvelsen af d. 3 Mars i834, hvaruti K. M. i nåder meddelar R. St. Dess förslag till lag för Banken. Den ii Mars e. va.
Genom det af Fullmäktige den 12 Januari nästlidet år fattade här ofvan åberopade beslut, angående sättet för användande af de upplånade medlen, hade vid 1843 års slut blifvit till Stockholms Handelsoch Närings-Diskont i utbyte mot Bankens egne medel anordnade R:dr 288,375: — hvarförutan fonden för denna lånerörelse minskats med 250: 288,625: utgörande berörde 250 R:dr det belopp, som vid förlidet års slut är vordet återbetaldt, och enligt Fullmäktiges Protokoll för den 28 December samma år anvisadt till återbetalning af de åt nämnde Diskont lemnade förstärkningsmedel. Jemlikt hvad 1843 års bokslut sålunda äfven utvisar, innestod vid besagde års slut af förstärkningsmedlen hos Stockholms Handelsoch Närings Diskont B:o R:dr 1,751,375: Götheborgs „ „ 950,000: Malmö „ „ 340,000: 3,041,375: Beloppet af de till förstnämnde Diskont öfverlåtne förstärkningar, har sedermera minskats med 7,000 R:dr Banko, som, i anledning af Fullmäktiges beslut af den 3 April och 4 Juli detta år blifvit af Stockholms Handelsoch Närings-Diskont till Banken återbetaldte. 54 Berättelse af Banko-Fullmäktige. Angående Bankens Grundfond samt användandet af ingående kapital afbetalningar och räntevinster, % 59. Bankens till innevarande år balaneerade Grundfond utgjorde, på sätt de vid § 22 här ofvan fogade Räkenskapssammandrag utvisa, det i 218 1 mom. af Banko-Reglementet bestämda belopp . .' Till åtlydnad af föreskriften i sistberörde §. och morn., har Banken årligen från och med år 1841 till Riksgälds-Kontoret utbetalt en femtedel af den återstod 2,311,216 R:dr 41 sk. 5 rst.
— 4 — » SMÅTTINGARNAS SKOLA »: barnkrubbaris, för åren innan barnet boijar i folkskolan, en skola med afgiften satt så lågt — fem öre om dagen — a t t det äfven för de fattigaste mödrar blir möjligt att skicka dit sina barn. Innan jag går till en närmare skildring af » småttingarnas skola », vill jag tillåta mig några citat ur en längre artikel om den i Upsala Nya Tidning. Men hur vill man då gagna barnen, på hvilket sätt befordra deras utveckling? Jo, först och främst genom a t t helt enkelt ö f v a t i l l s y n öfver dem, och en tillsyn, som icke o n ö d i g t - v i s e l l e r s k e m a t i s k t ingriper och hämmar det, hvari intet ondt är, utan som, grundande sig på en under lifligt samråd med föräldrarne vunnen kännedom om hvarje barns individuella anläggning, smidigt anpassar sig därefter Till » småttingarnas skola » kan sannerligen den allra varmaste vän af barnens möjligaste fria utveckling, den allra ängsligaste mor sända sin lille pys eller sin lilla tös. Och hon b o r d e med tacksamhet begagna det tillfälle, som nu erbjudes, till den goda och nyttiga vård och u p p f o s t r a n åt hennes barn, som hon själf är hindrad att ge dem, till a t t slippa ifrån det vanligen ledsamma alternativet att, då hon går till sitt arbete utom hemmet *, antingen stänga in den lille till ofruktbar sysslolöshet eller ock öfverlåta honom till sannolikt lika ofruktbara och säkerligen mycket tvifvelaktigt nyttigare irrfärder på diverse experiinentalfält utomhus. » Jag hörde ofta en begåfvad och erfaren äldre dam på tal om den ena eller andra till det yttre bildade personen, säga: » Ja, FRÖKEN MARGIT HOLMGREN. * Eller, likaväl, uti hemmet. S. MALTIDSSTUND. men han har icke fått någon sjuårs-uppfostran. » Och hou vidhöll, a t t det blott sällan kan lyckas senare års bildning och arbete a t t helt utplåna spåren af en bristande eller vårdslösad uppfostram i de första barnaåren.
» Lugnet är gudomligt efter stormen, och kaffet skall smaka som nektar och ambrosia! » ropade Klara, då de alla kommit i lä och hon såg sig omgifven af klippor, bevuxna med täta buskar samt låga träd, en tillflyktsort, välbekant för Halverson och hans hustru. Klaras feberaktiga ysterhet hade vikit för något vekt, som närmast liknade en vemodig, ödmjuk ömhet. Hon smekte Annas händer och lade sig tätt intill henne på gräsmattan. Halverson kände sig rörd; detta drag hade han aldrig förr sett hos henne, och han nä- stan härmades på Steinerz, som ännu visade misshumör. Helena sysslade vid den väl ombonade kaffeflaskan och såg förargad ut, då Klara, likt en sömnig kattunge, kröp i hop vid Annas sida och såg afbedjande på dem alla. » Frun bär sig rätt åt som en gudlös menniska! » sade Helena, när hon räckte Klara kaffekoppen. Detta utbrott verkade som ett sporrhugg; den ångrande Magdalena var i blinken förbytt till den yra, lefnadsglada verldsdamen. » Ja, jag såg väl i edra ögon ut som sjelfva hafsfrun, der jag stod nere vid stranden? » skrattade hon. » Ser madam, jag hade för afsigt att förvilla er allesamman; Halverson var ju på vippen att låta locka sig ned, och herr Steinerz — » » Ja, Anna du kan ej tro hur modigt han stred mot mina lockelser; men han visste j u också, hvem som bad för hans unga lif här uppe på berget. » Steinerz gick hastigt fram och tog plats bredvid henne. » Klara! » hviskade han, » var då i Guds namn en smula försigtig! » Halverson uppfattade ej orden, men han torka. Gröfre och härdars smutsade kläder läggas först i en lösning af; för 10 öre borax, 3 matskedar ammoniak, 3 dito terpentin till 50 liter vatten. I denna lösning få de stå 1 dygn; sedan behandlas de som föregående. Vid klappningen händer, att såpan sitter qvar, der den varit tjockt påstruken, den är blott blå i st. f. grön.