Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad angar det jag yttrat, att missväxt ej vore här att befara, så har jäg sagt, att en allmårt missväxt ej gerna hos oss kunde inträffa £ jäg tror det derföre, att Sverige ligger så vidsträckt, Och jag påkallar hvar och en att uppgifva, öm någon generel missväxt här funnits sedan 1781* Jag får omnämna, att de Längder, sorn öfver Sädes-productiön inkommit, visa att ifrårt 1809 productionen ökts å strid säd med 15 procent, å blandsäd med 20 procent, och alt årliga potatoespröduction ökts inom 12 år, med 12 och ■§ millioner tunnor. Att jag någonsin skulle hafva Vttrat, att roan genörn svält skulle lära folket att tänka,- det har jag altdrig gjort, och Protocollet kan intyga det; men jag har sagt, att bristen tvingar folk att tänka för sig med enskilta upplaga emedan allmänna upplag utan de mest öfverdrifva kostnader ej låta tänka sig, och äfven om, enligt hvad en värd Talare yttrat, det nya sättetj ått förvara Spannmål i grop i jorden, skulle finnas användba f, tror jag det vara bättre att de Énskiidte gräfva sina gropar för sig, än att man gör stora gropar för hela Samhället. J3g kan ej finna i Herr Thatns Anslag något, sorn är nyt - 356 Den 27 Octabcr /. m. tigt. Om det skulle förekomma fallna priser det ena året, så kunde de falla ännu mera det andra såsom man nu i flera år sett. Derjemte skulle då Säden ovillkorligen vara ritorr, och det blefve svårt att ålägga Arrendatorerne eller Räntegifvare®, att erlägga sådan Spannmål. Förvarandet blefve alltid svårt, och i öfrigt vet jag ej, hvad man fruktar af 30 ä 40,000 tunnors RänteSäds försäljning mera eller mindre. De säljas ej på ett ställe, utan på 4 eller 5 punkter af Riket. Då är detta 3f ingen vigt, när productionengår till g millioner tunnor, hvaraf i försäljning circulera emellan 2 och 3 millioner tunnor.
Det har visserligen för närvar, icke åstadkommit mycket ondt, eller mig veterligen någon svårighet, ty jag har icke hört talas om alt icke den som sitter i !andsh:s ställe och häradsskrifvaren kommit öfverens om saken; men det skulle kunna hända, alt svårigheter kunde uppkomma. Det är derföre jag tagit mig friheten föreslå, hvad också af åtskillige ledamöter inom Bevilln.Utsk. t. o. m. af en landsh. blifvit förordadt, alt ”en comité' måtte bildas, bestående af skaltskrifvaren, presten, stadsfiskalen i städerna eller kronolänsmannen på landet, ett ombud valdt af socknen och en af K:s bef:de utsedd ordf., hvilken sednare, i händelse af lika meningar vid någon ledamots frånvaro, med sin röst skulle afgöra frågan”. Man har på det sättet bevarat den rättighet K:s bef:de ägt att utse sitt ombud, och jemväl i förordmn bestämt huruledes der förekommande frågor skola afgöras. Jag hemställer till R. o. Ad., huruvida ej delta förslag för - Ilo Den 8 April e. m. tjenar afseende, och skulle helst önska alt man aftloge det, utan att behöfva för ändamålet ålerremitlera ärendet. ' Hr Tham: I anledn. af hvad Frih. Raab nu yttrat, så torde det tillåtas mig få nämna, alt vid mantalsoch skattskrifnings-frågor förekomma 2:ne särskilda frågor, som man har att afgöra. Den ena om debitering af statsmedel, och den 2:dra om debitering af bevilln:s-medel. Den comité, som Frih. Raab förordat, skulle således, då frågan endast galt igenom Bevilln.Utsk., endast komma att röra bevilln:s-medlen, emedan i allt hvad som beträffar statsmedlen, debiteringen och redovisningen deraf grundar sig på en författning, utfärdad af K. M. i annan ordning än som bevillms-stadgan och kontrollerna dervid bestämma. Vidare har Hr Frilen omnämnt, alt Frilun ej kunde finna hvem som hade afgörande rösten, i fall några olika meningar skulle uppslå.
Med sjöfarten stå visserligen Handel , Fabriker och Näringar i ett ovilkorligt nära samband, så att, med enderas upplösning, falla äfven de öfriga, till och med Handt ver kerierua, Till nytta för Landet, i det hela, äro Städer anlagde, i ändamål att Landtmannen hos Stadsmannen skulle kunna föryttra sina produeter tili vidare befordran genom handel och sjöfart med inhemska fartyg åt aflägsna länder, Att upphäfva en sådan sakernas ordning och kullstörta hela Närings-systémet inom Städerna, anser jag vara stridande emot flere Kongl. Stadgar och Författningar samt 114 §• RegeringsFormen, äfvensom mot all billighet och rättvisa, så vida afsigten dermed icke är, att på detta sätt upplösa Borgare-Ståndet från dess maglegande rätt inom Svenska Nalional-representationen, der del icke föi glömmes i beskattnings-väg, Bil. till Bevilliungs-UtskotleU Bet. N.o 2j. i3y många andra stora o nera oberäknade, hvilka, rätteligen betraktade, icke böra förgätas, utan tjena att befästa det föreningsband, som bör vara rådande Samhällsclasserna emellan, så vida detta ej skall söndras genom ovilja och missförstånd, tillkomne genom föremål af inskränkning i enderås förut egande rättigheter, på grunder, som uti ett upplyst tidehvarf borde vara främmande, åtminstone att offentligen framställas; ty rätt undersökte, lära dä räkna sin upprinnelse från samma källor, hvarifrån de klandras, Rigtig fosterlands-känsla uppkommer förnämligast derigeuom, att Landtman och Stadsman äro förenade, likasom kropp och själ. Endera upplöst, är det hela söndradt; eller som två syskon, de der låta hvarandra behålla sitt, utan minsta åtrå att förnärma hvarandra. Genom en sådan förening skola alla misshälligheter och partier försvinna, Staten vinna styrka och trefnad, samt endrägt i handling och beslut framträda till befästande af närvarandes och efterkommandes väl.
Förordningen om inrättningen af allmänna Bevärings-manskapet utkommit, samt i dess 18 § blifvit förklaradt, att beväringsmanskapet, sedan det blifvit till tjenst uppbådadt, skulle vara underkasladt samma lydnad och skyldigheter, som ålåge den öfriga krigsmagten, enligt Författningar och KrigsArtiklar, efter hvilka äfven förbrytelser deremot komme attstralfas; dock med den uti 16 §. af ofvannämnde Kongl. Circuläret till Regements-Cheferne föreskrifna inskränkning, att för de beväringsskyldige på Öen Gottland skulle, hvad Kongl. Maj:t serskildt den 21 Mars 181 r förordnat, förblifva gällande. Vid sitt åtagande af en allmän beväring, hade nemligen Öens invånare fästat det vilkor, att militära, bestraffningssättet borde förättdras; och Kongl. Maj:t hade, med bifall dertill, genom nyssnämnde Kongl, Bref den 21 Mars 181 r, lill högste Befälhafvare!! på Öen, så vidt det angick manskapet, hufvudsakligen förordnat; Lagsamt Allm.
LÄMPLIG TILL - PREMIER I SKOLOR. U Profver gratis. hos H E R M. R. S T O L P E, SKEPPSBRON 6. A. T. Gustaf Adolfs Torg MR 14, godtgör å sparkasseräkning 5 %. A hvarje bok kan lyftas intill kr. 1,000 i månaden utan särskild uppsägning. (G. 78894) E På A L F. I • Många intyg från botade finnas. E n sats kostar: m o t insänd likvid 2: 70, som postförskott 2: 85. Återförsäljare erhålla rabatt. Skrif t i l l (S. T. A. J. LINDAHL, Säfsjö Aktiebolaget T 10 p r å r. m stöld. Härlig natur, vackert belägna, bekväma kommunikationer. Stockholm. i månaden utan uppsägning. Utan uppsägning kunna å en bok sammanlagdt 1,000 kr. i månaden uttagas. mitt resterande lager af Härmed meddelas ärade kunder att Strandparti åt Liljeholmsviken. till f ö r a t t och i påföljande utmärkt r a f upplagans och tillkännagifvanden veckas lördagsnummer nummer. r SvartvaniMagasinet senast 65 Regeringsgatan 65 onsdagshögaktning 1 t r. upp., ingång från Lästmakaregatan. Iduns Expedition, Klara Södra Kyrkogata 16. OBS. 1 Nyheter för våren äro nu inkomna. Beställningar å klädningar emottagas och utföras å egen atelier. V2IO — 4) innehållande c:a 1,650 st. skåpfack. Ä r l i g hyra för fack, beroende af storleken, 20, 25, 35, 5 0 kronor. Testamenten, Gåfvobref och dylika handlingar emottagas t i l l förv a r i n g; äfvenledes emottagas värdepapper i öppet förvar (S. T. A. 55185) Äf följande jämförande tabell framgår, att D E J f - T O l O r besitter bakteriedödande måga större förä n alla andra i handeln förekommande dylika preparat. Tyfoidbakterier dödas på DENTOIIST Gahnelit Stomatol Azymol Aseptol Vademecum / VI. 2 % lösn. sprättas. OBS.!
Men då det kommer till köpmännen eller de förmögnaste, som bäst kunde betula, händer det att de få erlägga för litet — särdeles som de ringare borgarne äro skyldige dem penningar, eller annars äro af dem beroende. Likaså går det med landtmännen, som sitta i Pröfn.comileen. Den ene säljer sin säd till köpmännen , den andre har hos honom obetalda räkningar, och få töras pa den mycket äger. Han är den, som verkligen betalar minst, och de fattigare betala proportionaliter mest. Förhållandet på landet, att man ej betalar efter det verkliga hemmansvärdet utan efter det taxeringsvärde, som en längre tid varit gängse, t. ex. -j eller ftdelar af verkligheten, må gerna så vara, när bevillningen ändå kan utgå; men då borde också de ringare borgarnes samt embetsoch tjenstemäns bevillning först nedsättas till -j, -g eller ftdelar af deras närvar, bevilln., och del hela derefter höjas lika till det belopp, som erfordrades. Nu är det endast tjenstemän och fattiga borgare m. fl. ringare personer, som betala fullt ut. De, som bäst kunde göra det, nemi. rikare köpmän och ägare af landtegendomar, betala icke efter bevilln.förordnrn. Om Bevilln.Utsk. gör afseende på annat än alt få in summan, — ty då är det likgiltigt hvem som betalar, — om det gör afseende på rättvisa bevillningsgrunder, så bör det vidtaga sådana åtgärder, att tillämpningen af de nu gällande varder en annan än den hittills brukliga. — Här är föreslaget, att domare icke längre skulle behöfva gifva några utdrag öfver försäljningsvärdet af hemman. Man kan säga att detta är likgiltigt, emedan grannarne vanligen veta likaväl som domaren, till hvilken summa ett hemman blifvit försåldt. Men det skulle kunna hända, att grannarne icke säga det, eller yttra, att det väl säges så, men att de icke veta det med säkerhet. Den 59 Maj. Om deremot domarens uppgift finnes, så liar Kronans embetsman eller skattskrifvaren en laglig grund för att yrka författningens efterlefnad, hvartill han i annat fall saknar nödigt stöd.
Juni, till Banco-Utskottet behagat remittera Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Betänkande, af den 6 i samma månad , angående rättigheten för Lumpsamlare att kringresa i Ilandet, samt om lumpors anskaffande för Pappers Brukens behof; för att deröfver, så vida det angår Tumba Pappers Bruk, dess Utlåtande afgifva. Banco-Utskottet får af sådan anledning vördsamt tillkännagifva, att så vidt välbemäldte Utskotts Betänkande åsyftar uteslutande rättighet för Banken, att inom Stockholms Stad upphandla lumpor, och derjemte uppgifver sådana utvägar, hvarigenom Bankens behof, i händelse, enligt hvad Banco-Utskottet anser sannolikt, tillräckelig tillgång inom Stockholm saknas, må genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes försorg från Landsorterna kunna fyllas, finner Banco-Utskottet för dess del ej dervid aagot att erinra. Hvad åt et 2142 Den a 2 Juli. åter angar det förslag, att för alla de lumpor, hvilka Banken låter i Stockholm i minut elier skålpund* tals inköpa , betalningen skulle ovilkorligen uti Speciemynt erläggas; anser Banco-Utskottet ett slikt stadgande ej vara under närvarande omständigheter lämpeligt; utan lärer till Herrar Banco-Fullmägtiges omsorg böra öfverlemnas att genom en sådan betalning som för de levererande kan medföra en skälig vinst , i möjligaste måtto söka ernå det åsyftade ändamålet. På Högl. Biddersk. På Högv. Prest-Stån och A.d. Ledamöters dets Ledamöters vägnar vägnar Joli. Henr. Gyllenborg. _E. A. Almqvist. På Vällofl. BorgarePå Hederv. Bonde Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar Gust. D. Wilcke. Daniel Andersson. G. Helsingius. Uppläst hos Högloft. Ridd. och Ad. den 42 Juli. Högvörd.
Länets städer Piteå, Luleå och Haparanda hafva, sedan sista underdåniga berättelsen afgafs, i afseende å dess invånares näringsfång och rörelse samt derinom varande inrättningar icke undergått annan förändring, än att så väl i Piteå som Luleå folkskolor blifvit inrättade, hvilka på begge ställena besökas af ett betydligt antal barn. Folkmängden bar sedan 184-6 äfven i städerne ökats, i Piteå med 139, i Luleå med 33 och i Haparanda med 49 personer. I öfrigt torde det nådigst tillåtas mig att angående städerne och förhållanderne deri åberopa den förra underdåniga berättelsens innehåll och de vid denna fogade tabeller. Piteå Landskansli och Landskontor. K. ÅKERHJELM. A, M. Euren. Ii. A. Ekst rom, Förteckning; öfver anlagile Rrono-Iybyggen och Torp, saint npplåtne lägenheter, inom Norrbottens Län, miller loppet af ncilannänmilc år: Luleå Fögderi. Calix Fögderi. Torneå Fögderi. Summa för Kustlandet. Inom Lappmarken. Summa Summarum. Nybyggen. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 — 267 — Strengnäs läroverk; öfver hvilka anmärkningar det åligger mig, såsom förvaltare af läroverkets kassor, att underdånig förklaring afgifva. Hvad den första anmärkningen angår, så är det ej allenast vanlig, utan äfven, enligt min tanka, nödig praxis, att original-qvittenset å en så beskaffad utgift bibehålies och förvaras bland härvarande handlingar, för att, i händelse af behof, kunna bestyrka riktigheten af den gjorda insatsen, och synes uti ifrågavarande fall så mycket mindre nödvändigt, som bemälte utgift är bestyrkt af tvenne trovärdige personer, som granskat läroverkets räkenskaper, innan de till högv. Dom-kapitlet blifvit inlemnade. Emot föregående årets räkenskaper har ingen anmärkning blifvit gjord, ehuru en likartad, men långt större utgift af 493 R:dr 46 sk. Banko derstädes blifvit på samma sätt verificerad.
Det vore olämpligt att föreskrifva ett vilkor, som nu ej kan komma i fråga, och som det torde draga länge ut, innan det kan komma i betraktande. Konungen liar visserligen förklarat, att Han vill särskilt ombesörja lönförhöjning för KammarRätten, men då detta icke kan ske utan på grund af indragningar af löner inom andra Verk, och KammarRätten i sådant fall skulle öfvertaga göromål ifrån de andra, hvilket äfven till en del redan skett, så täcktes Ridderskapet och Adeln finna, att utsigten till förhöjning är aflägsen, helst under sådana förhållanden någon indragning inom KammarRätten icke kan äga rum; och ännu osäkert är, hvilka besparingar, kunna uppkomma genom reorganisationen af de Förvaltande Verken. Jag tror således att det nu är mindre anledning till vilkoret, utan tillstyrker helt enkelt bifall å Utskottets förslag. Herr Munck af Rosensköld> Eberhard: Om jag ej orätt fattat Herr Thams mening, har han framställt det förslag, att KammarRätten borde först pröfva anmärkningarne, innan de communiceras. Detta anser jag så nyttigt, att jag derföre yrkar, att den föreslagna lönförhöjningen icke måtte beviljas, utan med det vilkor, att KammarRätten företager den af Herr Tham föreslagne granskning, och jag uppmanar Herr Tham att sjelf yrka detsamma. Den 28 September f. m. Friherre Anckar swärd: Jag finner Herr Rosenqvists anmärkning så riklig, att jag ej kan annat än deruti instämma. Jag tror att med en ordentlig Statsförvaltning dylika taffelpenningar ej kunna komma i fråga, utan att en proposition till Rikets Ständer derom är afgifven. Jag förenar mig således deruti, att förslaget till en underdånig framställning härom måtte ingå uti contrapropositionen. Herr Hjerta, Gustaf: Jag her, att få fästa den sista Talarens uppmärksamhet derpå, att en helt annan ordställning måste nyttjas än den, som finnes i anmärkningarne från BondeStåndet.
Ad. icke godkända rubriken saltade, torra, oberedda Hudar och Skinn, samt för sådane artiklar, hvilka enl. R. o. Ad:s beslut böra åtnjuta tullfrihet eller ock förtullas lika med det ämne, hvaraf de hufvudsakligen bestå, borde uteslutas, samt i öfrigt, utan annan förändring,’än att tullvärdet å Ankare förhöjdes från 40 till 50 R:dr pr Sku st.-v., godkände de af Utsk. föreslagne nu ifrågavar:de tullvärden. Uppå sedermera framställd propos. blef Utsk:s förslag till införsels-tariff godkändt i alla de delar, som icke förut varit föremål för R. o. Ad:s beslut. Vidare blefvo de i utförsels-tariffen föreslagna tullvärden genomgångne, hvarvid R. o. Ad. efter någon discussion fann de tullvärden, som blifvit uptagne för de artiklar, hvarå tullfrihet vid utförsel blifvit af R. o. Ad. medgifven, böra uteslutas, men öfriga ifrågavande tullvärden blefvo godkände. Härefter väcktes fråga huruvida utförsels-afgifterne för artikeln Ved, jemlikt Utsk:s förslag lill utförsels-tariff borde lemnäs oförändrade, och yrkades nu dels bifall till Utsk:s förslag i denna del, dels tullsatsernes nedsättning, enl. ett af Frih. Raab, Adam Christian, framstäldt förslag, för Björkved till 36 sk., för Ekoch Bok-ved till 1 R:dr och för alla andra slags ved till 18 sk., samt, enl. ett af Gr. af Ugglas, Carl Fredr. Ludv., afgifvet förslag, för Björkved till 1 R:dr, för Ekoch Bokved till 1 R:dr 12 sk., och för alla andra slags ved till 20 sk. pr famn, dels att Ved måtte få tullfritt utföras, dels oek att (Ienna fråga måtte till Utsk. återremitteras. 104 Den 16 Maj. Efter å hvart å ett,af dessa yrkanden framställde med blandade Ja och Nej besvarade propos:r, blef förnyad propos. till bifall å Utskrs förslag framstäld och besvarad med starka
Skrif v. N:o 146. ligen måtte intill nästa Riksdag anslås till bemälde Professors disposition och emot förbindelse, å lians sida, att, till nämnde tid, icke allenast, på sätt hittills skett, oberoende af ett större eller mindre antal betalande patienter, upprätthålla och ändamålsenligt fullkomna Institutet, utan äfven att dervid oafbrutet, utan serskild betalning, underhålla och vårda ett visst antal fattiga barn, som behöfde genomgå en sådan cur. ’ Detta, med hvad, under målets handläggning af vederbörande Utskott, ytterligare anmäldt och upplyst blifvit, hafva R. St. tagit i öfvervägande; och som, äfven oaktadt betydliga enskilda uppoffringar å Grundläggarens sida, endast genom de af Actie-tagare meddelade förskott, det varit för honom möjligt, att lill närvarande tid upprätthålla meranämnde Inrättning, hvilken, såsom afseende ett ibland de mest välgörande ändamål, hvars befordrande må anses lika myeket tillhöra Staten, som den enskilde, bör på sådan grund åtnjuta något allmänt understöd , intilldess densamma hunnit blifva mera känd och begagnad samt vunnit det vidsträcktare förtroende, att den kan af egna inkomster vidmagthållas och utvidgas; alltså och till vidare uppmuntran af det nit för Inrättningens framgång och stadga, som Professoren, Doctor Akerman ådagalagt, samt för att sätta Inrättningen i tillfälle att emottaga och vårda några fattiga kostnadsfritt, eller några mindre bemedlade , emot en efter deras förmåga lämpad lägre afgift, hafva R. St., enär Statsverkets tillgån - Exp. Utsi. Förslag till und. Slrifv. N:o 146,147* 347 gar numera finnas för andra ändamål disponerade och några medel således icke kunna till det nu ifrågavarande på Stat uppföras, ej allenast godtfunnit bifalla, att af öfverskotlen på Statsverkets inkomster Professoren, Doctor Sikerman tilldelas en oafkortad gratiflcation af i333 Rd. 16 sk.
Då, vidkommande talgoch palmitinljus, i afseende på det förra slaget råämnet redan är till införsel fritt, och stöpningsåtgärden ej medför större kostnad än omkring 5 öre pr skålpund, samt, i hvad angår det senare slaget, tullen å palmolja af Komiterade blifvit föreslagen tili 1 öre pr skålpund, bör, under förutsättning, att detta sistnämnda afgiftsbelopp varder antaget, en tullsats å ifrågavarande ljussorter af 2 öre pr skålpund, enligt Komiterades uppfattning, vara tillfyllestgörande. 119 Beträffande afdelningen »andra slag», så är dervid att taga i betraktande förnäm-* ligast artikeln Stearinljus. Enligt i ämnet meddelade uppgifter, utgör tillverkningskostnaden för denna artikel, så väl stearinberedningen som sjelfva ljusfabrikationen inberäknade, omkring 18 öre pr skålpund; hvarjemnte tullen för den i beredningsämnet ingående palmoljan belöper sig, enligt nu gällande bestämmelser, till omkring 3 öre, samt, enligt Komiterades förslag till tullsats för nämnda olja, till omkring li öre pr skålpund Stearin. Med afseende härpå, och i stöd af hvad nyss blifvit rörande varans behöflighet antydt, hafva Komiterade trott sig kunna föreslå, det tullsatsen för nu ifrågavarande ljusslag må bestämmas till 4 öre pr skålpund. Skulle tullfrihet för Palmolja möjligen varda medgifven, borde sådant, enligt Komiterades förmenande och i öfverensstämmelse med nu gjorda beräkningar, föranleda till en ytterligare nedsättning i här omförmälda tullafgifter, för talgoch palmitinljus till 1 öre, och för »andra slag» till 3 öre, liksom för beredningsämnet Stearin till 1 öre, i stället för det i afseende på sistnämnda artikel föreslagna belopp af öre pr skålpund. Med afseende på den för Essenser nu gällande tull, och sedan afgiften å Fransk Luttvatsprit blifvit nedsatt, har tullsatsen å Luktvatten blifvit nedsatt från 40 öre, hvilket ten' utgör minst 40 % af varuvärdet, till 25 öre pr skålpund.
Domstol A den ort, der gerningen gjord är, hvaremot ide fall, då den skett utrikes, lämpligast torde vara, att, med anledning af 22 §. i samina Capitel och Balk, förordna om målets upptagande vid Domstol i den ort , der den brottslige först ankommer. Vid öfvervägande deraf, att orsaken till oftanämnde , mensklighelen vanhedrande, handel igenfinnes, om icke alltid, åtminstone oftast, i vinningslystnaden, har man tillika ansett det med Lagens ändamål enligt, att göra påföljden af upptäckt slafhandel, jemväl genom förlust af egendom, kännbar icke mindre förden ertappade förbrytaren, än äfven för den, sorn till Slafhandel utrustat skepp eller försträckt medel, men, i följd af försinliga tillställningar eller hemliga öfverenskommelser med Befälfhafvaren å fartyget, förblifver oupptäckt, under det denne och andre till företaget begagnade personer med kroppsstraff umgälla förbrytelsen. Derföre torde så väl i förra, som i senare hänseendet, förlusten af fartyg, laddning och betingade medel, på sätt i 8 omförraäles, vara en rättvis och lämplig Bil. till K. M. Nåd. Propos. N:o 42. 25 påföljd för slik, på bekostnad af menniskans frihet beräknad , vinningslystnad. Delning af den egendom, som efter denna Lag dömes förbruten, har för den händelse, då åtalet skett vid Domstol i Sverige, hvilket förutsätter åklagares åtgärd, blifvit föreslagen i öfverensstämmelse med det fördelnin gssält, som uti de i senare tider utkomne författningar vanligast blifvit iakttaget. Ehuruväl den Tractat emellan Sverige och England, hvarigenom Kongl. Maj:t förbundit
Det är visserligen sannt, att den grundfond af 5 millioner, som redan finnes, är betydlig såsom ett öfverskott af bankens fordringar öfver dess skulder; men då härvid tages i betraktande, att denna grundfond endast motsvarar den del af bankens sedelrörelse, hvilken är nedlagd i fastighets inteckningar, eller sådana lån, sorn först under 28 års förlopp ingå till banken; och då för öfrigt bankens låneoperationer äro af den naim', att de måste äfven hädanefter fortfara oförändrade, såvida icke alltför stor rubbning i creditoch närings-föi hållandena skall förberedas, så ligger dessutom häruti ett godt skäl för denna bank att äga en större grundfond, än som troligen kunde behöfvas för en bank, hvilken i sin rörelse och verksamhet ej vore bunden af det vidt omfattande considerations-systeme, som här alltid måste förutsättas. Ölvergående till de speciella anmärkningarna, anser jag mig först, i anledn. af Hr Lagerhjelms förslag, att hälften af bancovinsten borde användas för communications-anstalter, böra erinra, att sättet för användandet af bancovinsten nu icke utgör föremålet för R. o. Adis öfverläggning, och alt denna öfverläggning egentligen bör inskränka sig lill bestämmandet of huru stor del af bancovinsten skall till allmänna föremål användas, samt om någon och huru stor del deraf skall till fortfarande begagnande af banken förbehållas. Men äfven om till och med hälften af bankens nu behållna vinst anses böra anslås till communicationsanstalter, innebär detta icke något hinder för antagandet af Utskts förslag, hvilket innehåller, att R. St. skulle till allmänna föremål använda nära -J:delar af samma vinst. En talare har påstått, att det vore en rubbning i bufvudgrunderna för realisationen, om man lemnade bifall till Utskts förslag. Det vore intressant, att få reda på hvaruti denna rubbning egentligen skulle bestå. Det finnes ingen realisntionsgrund, sorn bestämmer, att hvarenda skilling af bankens besparade räntevinst skall ovillkorligen vid hvarje riksdag öfverlemnas till statsverket.