Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hon tog en bok och satte sig i det andra soffhörnet, och timmarna gingo. Sedan man ätit och barnen kommit i säng, sade Märta god natt och gick in till sig. Fru Brehm återtog sin läsning, men hon hade svårt att hålla tankarna samman. Vad var det Märta gick och tänkte på om dagarna? Ty något var det. Hon var sig icke längre lik. Hon visste icke själv hur länge hon hade suttit i tankar med boken i knäet, då hon inifrån Märtas rum hörde något som liknade en snyftning. Hon reste sig hastigt, smög på tå fram till dörren och öppnade den på glänt. Ja, Märta låg vaken och grät. Fru Brehm satte sig varsamt ned på sängkanten och började smeka hennes kind. Vad är det, Märta? Tala om varför du gråter! Du har varit så underlig på sista tiden. Tala om alltsammans! Märta snyftade icke längre. Hon låg stilla med ögonen vidöppna ut i luften. Det stod klart för henne, att det oundvikliga var nära. Och hon berättade allt. Fru Brehm förlorade icke modet. Olyckan kallade upp allt det starkaste och bästa i hennes natur; hon var sådan. Fram på natten höll hon en lång rådplägning med tant Marie, och man enades om, att fru Brehm och Märta borde göra en resa till Norge över vintern. Fru Brehm blev länge sittande i tankar, ännu sedan tant Marie hade gått och lagt sig och allt var tyst i huset. Gång efter annan hörde hon Märta vända sig i sin säng. Alltså låg hon fortfarande vaken. Fru Brehm gick in till henne, satte sig hos henne och strök hennes hår. Märta lilla Märta Och slutligen böjde hon sig ned och viskade lågt: Säg, Märta vet du vem tant Marie är? Märta stirrade på modern med stora, förskrämda ögon. Vad var detta, vad skulle nu komma? Men fru Brehm mötte lugn hennes blick i mörkret. Hon är din mormor, sade hon enkelt och blitt. Tomas drev länge omkring, och då han gått sig trött, gick han upp på Anglais. Se, Gabriel, god afton Mortimer satt ensam i ett soffhörn med ett viskyglas och en tidning framför sig. Han makade åt sig, och Tomas slog sig ner. Han fick ett hastigt intryck av att Mortimer såg äldre ut än då han såg honom sist.
En Anmärkare har frågat, bvad Säkerhet åsyftades med förvarandet i kyrkokistan af det ena Val-längds-eXemplaret, och en annan har yrkat, att uttryckas måtte, hvarest det andra exemplaret skall finnas alt tillgå. Utskotten, som, för sin del, icke fästa en utmärkt vigt vid förstberörde stadgande, hafva dock trott sig kunna derutinnan bibehålla Comiterades förslag, såsom oskadligt och föranledt af omsorgen att belästa vigten af Val-längdens på Frågodagen fullbordade justering, samt förekommande af möjliga, stundom ej alldeles ohörda missbruk. Med anledning af senare anmärkningen hafva Utskotten tillagt det s. Allm. Desv. o. Oec. Utsk. Uti. N.o 60. 47 förklarande, alt det andra Exemplaret må af Valförrättaren till Valdagen behållas. § 3g. Att anmälan af missnöje skall ske lill Protocollet på Frågodagen, liar funnits ”stridande så väl emot stadgandet i 37 §, att frågodags-förrällningen ej kan anses till fullo afslutad förr än på sjelfva Valdagen, som ock emot den fria begrundningsrälten hos de missnöjde, och den åt de föreslagne Prestmännen i l\jg § förbehållna rättighet att sig äfven Öfver frågodags-förrättningen besvära”. Till följd häraf har ock ur den nya redactionen af denna § berörde föreskrift blifvit utesluten, § 4°. Rättigheten att inställa pålysning om Nattvardsgång å Frågooch Valdag, äfvensom att i Stads-Församlingar aflysa äfven Aftonsångs-Gudstjensten å dessa dagar, har, i följd af derom gjord erinran, blifvit Valförrättaren tillagd. § 4i. Prestvals förrättande på Onsdag, i stället för på Söndag, har af åtskillige Slånds-Ledamöter blifvit yrfeadt, ”emedan en serskild Gudstjenst på en sådan dag skulle mera högtidligt stämma sinnena till betänkande af dagens vigt. Valet medhinnes bättre, obehöriga personer afhållas från va - 48 Lags. Allm. Besv. o. Oec.
Till undanrödjande af de beklagliga olägenheter, som saknad! utrymme i dessa sjukvårdsinrättningar nu medförer, är direktionen betänkt alt, enligt upprättad ritning, låta dels på - IIil. N.o 5 till Kontjl. Maj: ti Vrop. Iluft. 1. 8 58 bygga gamla lasarettshuset i Lund, dels förse detsamma med tvenne flyglar, för hvilket byggnadsföretag, jemlikt kostnadsförslag, erfordras en summa af 62,125 r:dr, oberäknad den för inventarier, i följd af sjukvårdsanstalternas utvidgande, behöfliga summa af 14,776 r:dr eller tillsammans 76,901 r:dr; men då direktionen, som genom sorgfällig hushållning under de föregående åren samlat ett kapital stort 33,344 r:dr 21 sk. 4 rst. banko, häraf, i anseende till de vid åtskilliga donationer fästade vilkor, icke eger att fritt använda mera än 10,376 r:dr 36 sk. 2 rst., har direktionen underdånigst anhållit, det Eders Kongl. Maj:t ville, genom nådig proposition till Rikets Ständer, för ändamålet begära anslag till ett amorteringslån åt institutum clinicum och länslasarettet i Lund af 75,000 r:dr banko, emot så låg ränta, som, med afseende å det för menskiigheten vigtiga ändamålet, billigen kan anses böra beviljas, dock icke högre än tre för hundradet, att utgå i frenne lika stora delar, eller med 25,000 r:dr banko, den 1 Juni åren 1848, 1849 och 1850, samt med rättighet, om möjligt vore, för direktionen att verkställa kapitalets återbetalande med en eller högst två procent årligen. Denna underdåniga anhållan blef, uppå Statsrådets underdåniga tillstyrkan, af Kongl. Majit i nåder bifallen, 4i:o Anslaget å 8:de liufvudtiteln för extra utgifter utgör för det närvarande blott 6,000 r:dr banko.
R:dr för den förre och400R:dr Runt lorden sednare. d) För öfrigt hafva Rikets Ständer beviljat den för expeditionens tvänne vaktmästare gemensamt med 215 R:dr 40 öre föreslagna arfvodes-förhöjning till 600 R:dr, att utgå lör vaktmästare-göromålens bestridande, likasom den, för beloppets jemnande. ifrågasatta tillökning af anslaget lör skrifmaterialier och expenser från 448 R:dr 46 öre till 450 R:dr R:mt. e) Beträffande åter de i staten upptagna 4 tjenstehästar, deraf en för Öfverkommendanlen, 2 för Kommendanten och 1 för förste Adjutanten, hafva Rikets Ständer, vid del förhållande, att någon aflöning för Öfver-kommendanten icke blifvit å staten uppförd, funnit rations-ersällning för bonom icke kunna ifrågakomma och derföre beslutit, att sådan ersättning för endast 3 tjenstehästar, tillika med den för detta Esvpeditions-Ulskotlets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 194. 9 dolta hästanlal belöpande ersättning för stallhyra m. m. må anvisas i enlighet med hvad i bifogade tabell N:o 3 är upptaget. 1 följd af berörde förändringar i staten blifvér den erforderliga fyllnaden i Expeditionens anslag 2,992 R:dr 50 öre, hvilken anslags-tillökning Rikets Ständer beviljat alt utgå i öfverensstämmelse med hvad i tabellen närmare är utfördt. 7:o.
Ikke en, nien niange gaiige har vi hört 111a311d sige: J e g kom til a t se anderledes paa mine söstre, efter a t jeg havde l s s t Amtmandens Döttre. - Ikke mindst gjorde denne virkning sig gjjseldende paa Porfatterindeii selv. Helides dybe inisfornöielse med s h e egne og andre daiinede damers kaar inden privatlivet og den gjenklang, klagen vakte, udvi++) Fru Nagdalene Thoresen tör vi norske ikke tilegne os, da huri er dansk. dede liendes egen horisont, bragte liende til a t skiie iid over samfundet og kvindernes vilkaar der i det liele og til a t lytte til röster ogsaa fra andre lag, og liendes forfatterskab blev iner og mer, fra den nvilkaarlige khge, so111 hendes egen og hendes xulYkkelige söstres~ vilkaar !lavde afpresset liende, en bevidst k$wzg for kvindernes ret. Baaret og beskpttet af det allerede grandfaestede literme ry, fandt ogsaa de polemiske skrifter lasei ' e og den skjönne, fine form bidrog til a t skaffe sandheder öre, som ellers vilde gaaet iipaaagtede lien. Saaledes gik det til, at fru Collett, som ellers ved sin sociale stilling, sin fine og exklusive sinag, sin trang til beundring, iiaxmest inaatte synes lienvist til a t iidöve sin indflydelse gjennein den liöiere selskabeliglied og paa de finest daiinede kredse, a t liuii kom til a t staa som den förste af kvindesagens forkjrempe.re Iios os, axet og liyldet af sageos anförere og tilliaengere som den, der liar r h g e t det förste og det tungeste tagn i kampen.
Ständer tillstyrkas, att öfverlemna frågan sä val om ProductPlaeatets suspension, sorn om en friare handel med Svenska SkogsProducter, till Kongl. Maj:ts visa pröfning och afgörande, samt detta Betänkande blifvit gilladt af Högvördiga PrestStåndet och Vällofl. BorgareStåndet, men äterremitteradt af Högloft. Hidderskapet och Adeln samt Hedervärda BofldeStåndet på grund af flera i dessa Stånd dervid gjorde anmärkningar, hade Utskottet i förnyadt Utlåtande af den i3:de i sistlidne månad förklarat sig icke af de gjorde anmärkningarna kunna hemta anledning, att förändra sin förut afgifna oaening. Denna Utskottets åtgärd gillades af Respective Prestoch BorgareStånden) men Högloft. Riddcrskapet och Adeln hade, under den i8:de innevarande månad, vänligen inbjudit de öfriga Respectiva Stånden förena sig i dess beslut, att godkänna de, af Herr Presidenten Friherre Edel crantz uti åess serskildta yttrande, i ämnet uppgifna grunder, med tillägg, det borde hos Kongl. Majit i underdånighet anhållas, om vidtagande af de Correctiver, hvilka emot missbruk af en för vidsträckt handel med ifrågavarande Producter kunde linnas nödige, hvarjemte äfven underdånig hemställan borde göras derom, att ProductPlacatet af den 10 November 1724 Ecsv. och Ekon. Utsh. BetänJtanden. 957 oell Kongl, Förklaringen deröfver af den 28:d® Febr. 1726 måtte blifva hvilande, intill dess Landets ökad* pro du tion kunde medföra en för Riket mera fördelaktig Utrikes handel. Hedervärda BondeStåndet, som i Lufvudsaken fattat lika beslut med Högjofl. Ridderskapet och Adeln, ar g.nom Protocolls Utdrag af den 27 i .i tlidne månad förklarat sig i det f reslagna tillägget instämma; men Högvördig®
Slutligen och på det inteckningshafvares rätt icke kunde sägas blifva förnärmad derigenom , att egendom bortgick till lägre pris, än som svarade emot den summa penningar, hvarföre samma egendom var intecknad, kunde jemväl det vilkor fästas vid försäljningen å Lotteriet, att dylik försäljning ej hnge ega rum, derest inteckningshafvare dertill icke lemnat samtycke. Justitiae-Råderne Blom och Manner st am voro härifrån i så måtto af skiljaktiga meningar, att Justitiae-Rådet Mannerstam utlät sig : ’’Uti allmänna Lagen finnes icke något stadgande om spel , och de flera särskilda Författningar angående Lotterier och andre äfventyrliga spel, som tid efter annan utkommit, torde egentligen böra anses tillhöra Lagstiftningen för Policeoch Oeconomi-ärender. De stadganden härom , som ännu aro gällande , innefatta förbud emot alla. äfventyiliga spel och äfven bestämdt emot Lotteriers inrättande för enskild räkning , så att försäljning af fastigheter på Lotteri, enligt samma författningar, icke lärer kunna anses tillåtet. Utredande af frågan, om Lotteriers nytta eller skadlighet, då de för Statens rakning drifvas , lärer egentligen icke tillhöra besvarandet af Kongl. Maj;ts Nådiga Remiss. Det torde likväl bunna såsom säkert antagas, att dessa inrättningar, antingen de skett för enskild eller allmän räkning, haft för ändamål att bereda vinst för den eller dem, som deruti del - 48 Om fast egendoms försäljning å Lotteri. tagit, utan beräkning af de olägenheter, sora de för de spelande, i oeconomiskt eller moraliskt hänseende, kunde medföra, och att de Statsmän , hvilka ansett dem såsom tjenlige medel att bereda en Statsinkomst, torde vid detta , likasom vid många andra beskattningssätt, mera hafva afsett detta ändamål , än det inflytande, som en dylik inkomst kunde ega på Nationernes sedlighet eller välstånd.
Tnmsp. 991,474- olika belopp efter Utdrag «f StalsFörstagerne, har Stats - Ukffottet trott sig här böra kunna påräkna 47,502 Lhartä - Sigillatä - Recognition är en afgrsc, som erlägges tvid Befordringar, Resolutioner och Afskeder m. m. och beräknas här till lika belopp som för petra ar - Z-Zos Rronans Ande! af Sakören. samt LonungenS witeSoch Ensaks BöterUnder denna Titel har StalS-Ukskottet upkagir i likhet med hwad de förut är 1807 funnits utgöra - 15,202 Rrut och Salpeter Försäljnings - MedelDesie bestå deruti att kill wista Handteringar och Werk, som hafwa ett ständigt och ärligt behof af Krut, ärligen plär försäljas 2,202 Centner. För en sadan försäljning har StatSUrffoltet paräknac och uplagic » Z5,o«o General Förråds LastaMedelDesi a bestä as indragne Lönuigö.räntor och Knekte - frihets» afgift, Varancé-och Mötes-Afgift, Transp. 1,292,474 Den 22 November. Transp. 1,290,474 saint Arrende ^Afgift för indragne Boställen, hwilka till Srars-Werket inflyta, efter ert tagit medium häraf för rs är, har Siats-Utflottet icke kunnat påräkna högre Summa än ZZ,ooo RnekteRote« ZrihetS-Nedel, är en afgift af 10 D-r Silfwermynt för hwart helt hemman, utgående efter g D:r Smil Ror., som de hemman betala, hwilka wid Jndelnings-Werkets uprältande ej blcfwo inroterade i Båtsmanseller Knekte-häll.
Att ingen borde erhålla förslag till Tullkammare districts styresmans-Ambete, som ej haft vårdad uppfostran och egde akademiska betyg öfver undergången Examen i Theologi, moral, geografi, lefvande språk, m. m., äfvensom de öfrige högre Tull-tjenstemän ofelbart borde ega säkra bevis på god uppfostran och oklanderlig lefnad, för att kunna på förslag uppföras; 7:0 Ingen högre eller lägre Tull-tjensteman borde tillåtas utan förslag, hvarå 3:ne personer uppfördes; 8:0 Ledigheterne borde annoneeras i Tidningarne; 9:0 Ingen af Konungen förordnad Tull-Officiant borde kunna träns - Stats-JJtskottets Betänkanden. porteras af någon annan, än Konungen sjelf, eller från tjenstgöring skiljas utan ransakning och dom; 10:0 Att båda Tullkammar Styresmännen , i synnerhet den förste, borde befrias från det mångfaldiga, invecklade skrifveriet. Hans göromål borde i synnerhet vara inspektionen och styrelsen af alla yttre bevaknings ärender inom Tullkammar Districtet och erhålla namn af Tull-District Chef. Den andre Tullkammar-Föreståndaren åter, som kunde kallas kassa-Förvaltare, skulle bestrida Contoirs-göromålen, och, då desse ej fordrade hans närvaro, inspektera utom Tullkammaren 11:0 Att ingen Landshöfding eller gammal Officer borde få åtnjuta de höga löner de nu, såsom TullDistricts Chefer, innehafva; och sluteligen 12:0 Att så väl Tull-Verkets högre som lägre tjenstemän skulle tilldelas, utom tillräckliga löner på Stat, vissa procent af uppbörden inom hvarje district.
Efter att sålunda hafva till bemötande upptagit de hufvudsakligaste anmärkningar, hvilka såsom skäl för de vid föregående riksdagar gifna afstyrkande betänkanden åberopats, återstår för Utskottet att tillägga en omständighet, som synes Utskottet böra berättiga det nu föreslagna sättet för fångars transporterande till företräde framför det hittills föreskrifna. Utskottet har nemligen icke kunnat undgå att anmärka, hurusom, efter dess tanka, den saknad af beqvämlighet, som för fången genom att färdas till fots uppkommer, •— och hvilket forslingssätt, utan att utgöra något straff eller i sig innebära något skymfligt, icke lärer, åtminstone för en om brott förvunnen fånge, kunna anses vara olämpligt •— måste bidraga dertill, att ej mindre hos fången väcka helsosam besinning om anledningen till denna behandling, än ock hos andra åstadkomma intryck, som möjligen afskräcka från beträdande af brottets bana. Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit, har Utskottet, ehuru ej tilltroende sig afgifvandet hvarken af ett bestämdt yttrande om fördelarne för staten af den nu föreslagna förändringen i sättet för fångars transporterande genom den minskning i kostnader, densamma, efter motionärens tanka borde medföra, oansedt en sådan minskning vill synas Utskottet sannolikt kunna påräknas, — ej eller af några närmare bestämmelser i detta ämne, helst dessa efter förekommande omständigheter och förhållande måste lämpas, ändock, på grund af ofvan anförda skäl och på det erfarenhet måtte vinnas om möjligheten af dessa fördelars ernående, ansett sig böra i så måtto understödja förevarande motion, att Utskottet vördsamt föreslår Rikets Ständer, att, uti underdånig skrifvelse, hos Kongl. Maj:t anhålla, det Kongl. Maj:t, på det tillfälle måtte beredas att bedöma fördelarna af det nu föreslagna sätt för fångföringen, täcktes, då sådant kunde pröfvas lämpligt, låta företrädesvis och till en början, i afseende å de till fästningsarbete dömde fångar, anställa försök med deras transporterande till fots. Stockholm den 21 Januari 1848.
Ej nånsin skall din dotter dräpas af sin far, Se'n mig hon lofvats; ty i sina snaror ej Din make någonsin skall snärja min person; Förty mitt namn, om ock han icke höjde svärd, Din dotter dräpa skall, och orsak är dertill Din make. Ren är icke mera min person; Om genom mig förstöres och mitt giftermål Den ungmö, som odrägeligt och mycket led, Misshandlad så förvåningsvärdt och oförskyldt Jag vore bland Argeier aldrasämste man, Samt intet värd, och Menelaos kärnekarl, Jag vore icke Peleus' son, men nidingens, Ifall mitt namn ett mordskäl blir åt din gemål Vid den uti hafsböljorna uppfostrade Nereus, gudinnan Thetis', far, och min morfar, Skall ej sin dotter komma vid Agamemnon drott, Nej, icke dess lillfinger ens, ej mantelfåll, Ty eljes Sipylos, barbarers gränsort, hete stad, Der desse höfvitsmän sin härkomst begge ha, Och Phthias namn ej mer må spörjas någonstäds. Men med vigvatten bittert börja skall och mjöl Spåmannen Kalkhas. Hvad monntro en spåman är? Den litet sannt, men mycket lögner talar ut Påmåfå; och när det ej träffar går sin kos. Ej tusen flickor, för att sig en make få, Min hand och bädd begära, såsom blifvit sagdt; Men mig med öfvermod bemött Agamemnon drott. Sjelf hade han begära bordt mitt namn af mig, Att dottren locka; men om Klytaimnestra helst Jag öfvertalt, att gifva dottren åt en man, Jag henne skänkt Hellenerna, ifall deraf Berodde färden hän till Ilios. Jag icke nekt, Att, från min sida, understödja allmänt väl. Nu är jag intet: af härföraren beror Så lätt, att handla, och att icke handla rätt. Snart vet mitt svärd, som, förrän jag mot Phrygerna Uttågar, jag befukta vill med mord och blod, Om dotter din mig någon här fråntaga skall. Var derför lugn: en väldig gud för dig jag här Uppträdt, ännu ej gud, men likväl framdeles. KHOREN.
Skrifvelse N:o 4-0. 21 (leii högre belahiingcn för nämnde koloch ved-qvantiteter sålunda komma att uppgå lill 1,09 7 R:dr 15 sk. 8 rst., motsvarande å 5 procent eli kapital al' 21,946 lt:dr 25 sk. 4 rst. Banko. — Kommitterade hade sålunda antagit, alt hembudsskvldigheten i förening med dagsverksoch ved-prestations-skyldigheterna egde ett mindre värde, än den skulle få efter de sednares upphörande. Om derföre exempelvis anloges, att hembuds-skyldigheten i förening med dagsverksoch ved-preslations-åliggandena vore sjelf värd 271 R:dr och de 2:ne andra åliggandena, såsom ofvan, 4,526 R:dr, så syntes väl intet tvifvel kunna ega rum derom, att det vore med dessa 2:ne summor sammanlagda, som bruksegaren skulle ersättas för alla tre förmånerna, men Kommitterade antogo, att bruksegaren först skulle ersättas för de 2:ne förmånerna med 4,526 R:dr samt att den återstående förmånen, hembudsskyldigheten, derefter först borde t. ex. tredubblas, emedan den bchöfde begagnas för tre gånger större belopp, hvarigenom den Klefve 822 R:dr, och att denna summa sedan borde ökas med 33 £ procent för pris-stegringen, hvarigenom den komme alt uppgå till 1,096 R:dr. Sådana voro de grunder, på hvilka anspråket på ersättning för hembudsskyldigheten hvilade.
Vid betraktande af de anledningar lill svåra förvecklingar, som förefunnes emellan de stora kobuiial-niaglerna och mycket mäktiga intressen på andra sidan oceanen ; vid betraktande af de jäsningsämnen, som läge på bollen af de Europeiska samhällen, inom hvilka folkfriheten förblifvit undertryckt, oaktadt alla ansträngningar alt göra jg gällande, och slutligen vid betraktande af de rivaliserande intressen, sorn oupphörlig grumlade förhållandet emellan de Europeiska stormakterna, hade man rättighet alt förutsatta såsom möjligt, att den Europeiska slatsfomiljen en gång kunde komma i det tillstånd, att livar och en i det närmaste bielke anvisad till sin egen kraft och sin egen hjelp Om Ryssland begagnade ett >ådant tillfälle för eli anfall emot oss lör att olver värt land vinna besittningen af Öresund och kusten af Nordsjön, så vore det lätta farans ögonblick för Sverige-Norrige inne. 1 en sådan tid skulle det sannolikt kunna undvara en landtarmé af 350 lili 100 lusen man emot Skandinavien, synnerligen sedan del hunnit fullborda de storartade kommunikalions-anslalter, med hvilkas ordnande det nu vore sysselsatt. Ilo återstående 700,000 af dess 1,130.000 man starka armé skulle säkert vara tillräckliga för att utgöra reserv, fullgöra Ijensten inne i landet och vid gränserna utgöra tillräckligt starka observations-korpser för händelse af hastig omkastning i de yttre politiska förhållandena. Kriget pä Krim hade ådagalagt lättheten lorden, som vore öfvermäktig pä sjön, att lill långt aflägsna krigslbentrar förlägga stora arméer med alla dess förnödenheter, .och huru mycket lättare skulle det icke vara för Ryssland att tvärs öfver den lilla Östersjön transportera en fruktansvärd krigsstyrka, då del bade sina arsenaler så godt sorn invid Sveriges kust och på hafvet kommenderade en flotta minst tre gånger sä slaik som vår, äfven om vi tillbörligt uppskattade skandinavernes öfverlägsenhet i sjömanskap och sjövana?
Då Utskottets förra betänkande i ämnet afgafs, förmodade Utskottet att Rikets Ständer, vid det förhållande, att Kongl. Majit nyligen meddelat beslut uti förevarande fråga, icke skulle finna nödigt att taga fullständig kännedom om de skäl, på hvilka omförmälda Nådiga beslut blifvit grundadt, hvadan Utskottet ej i samma betänkande upptog alla dessa skäl; men, med afseende å det skick, hvari frågan nu kommit, får Utskottet i sådant afseende ur Kongl. Majits Nådiga Bref i ämnet här intaga Förvaltningens af Sjöärendena deri afgifna yttrande, af följande innehåll; ”att under det alltsedan år 1837 fortgående uppförandet af fyrar och känningsmärken efter en fastställd plan, hvarken det norr om Svenska Högarne belägna Ålands haf eller södra och norra Qvarken samt Bottenhafvet blifvit eftersatte i afseende å dylika säkerhetsanstalter, helst icke mindre än 18 st. nya sjömärken sedan den tiden blifvit anbragta i sistnämnda farvatten samt en mängd större och mindre prickar utsatte, allt i den mån sådant i och för den tillvexande skeppsrörelsen visat sig vara behöfligt; att dessutom i Bottenhafvet finnas flere äldre håkar och märken samt ifrån Jernäs-udde ända till höjden af Ag-ön hög kust och många kännbara berg och naturliga sjömärken, hvilka, fastän till en del belägna upp i landet, dock äro synbara på 4 till 8 geo - 4 Allm, Besv. och Ekon.-Utsk. Utlåtande, N'.o 47. grafiska mils afstånd till sjös j att nämnde höga kust äfven i allmänhet är synlig på 3 å 4 geografiska mil samt försedd med en mängd goda och lätt angörliga hamnar och ankarsättningar till gagn för skeppare, som deraf veta begagna sig; att från längre tider tillbaka Finngrunden och Grundkallegrundet väl äro erkände såsom högst farliga för seglationen i dessa farvatten, men att den betydliga anskaffningsoch underhålls-kostnaden för fyrfartygs utläggande å nämnde grund, äfvensom svårigheten, om ej omöjligheten att ständigt under den tid af året, då sjöfarten deraf har största behofvet, bibehålla ett fyrskepp på sitt ställe, varit och sannolikt kommer att förblifva ett väsendtligt hinder för utförande af hvarje förslag i berörde afseende; att så många påstötningar å meranämnde grund, som de Norska Föreningarne uppgifvit, dock icke tillförene försports samt icke heller hädanefter torde, under iakttagande af noggrann uppmärksamhet, förekomma; att det icke vore möjligt att öfverallt förse en sådan kust,