Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Under åberopande af sin vid sistlidna riksdag i berörda ämne väckta, men af dåvarande Lag-Utskott afstyrkta och af Rikets Ständer afslagna motion, samt anförande, hurusom det syntes vara lika litet med det allmännas fördel som med den enskildes säkerhet förenligt att åt ordföranden vid de underdomstolar, der blott en af ledamöterna är lagfaren, öfverlemna så stor magt, som i sjelfva verket vore nedlagd i rättigheten att både föra domstolens protokoll och bestämma dess beslut i förekommande mål och ärenden, har, uti ett till Höglofliga Ridderskapet och Adeln ingifvet memorial, Herr Palmcrantz, J. M., hemställt, att Rikets Ständer måtte för sin del besluta införande af ett Notariats-embete vid de underdomstolar, i stad eller å landet, hvarest särskilde protokollsförande ej finnas antagne, och att i sådant afse - H Sammansätta Laysamt Ailm. Besv.- o. Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 40. ende mätte stadgas, »att inom hvarje domsaga och vid hvarje Rådhusrätt, der särskilda Protokollsförande ej finnas, bör af Kongl. Majit eller vederbörande Hof-Rält förordnas en eller två Notarier till förande och uppsättande af nämnde domstolars så kallade sakprotokoller, emot åtnjutande af ersättning härför till hälften af det belopp, hvartill lösen för utgående domstolsexpedition uppgår; att särskild instruktion för nämnde Notarier måtte varda utfärdad; samt att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes för Rikets härnäst sammanträdande Ständer framlägga förslag till de lagförändringar, hvilka, till följd af en så beskaffad Notariats-inrättnings införande, blifva nödvändiga.
Sveriges financiella system har förut så många gånger lidit af myntförsämringar, ja förhållandet i den vägen har varit, rent ut sagdt, så oefterrättligt, att vi i detta hänseende sannerligen ej mera hafva något anseende att förlora. Man har på sednare tider så inom som utom landet börjat att inse, att bättre financiella åsigter bos oss gjort sig gällande, men har börjat att fatta förtroende till vårt nuvärde myntsystem, och då vore det väl föga klokt att gifva ens en skugga till misstanke derom, att vi åter kommit in på den gamla, om jag så får nttrycka mig, mynlskjutsningsbanan. Jag för min del gillar således helt och hållet, att Utsk. afstyrkt den föreslagna förändringen af vårt silfvermynts finsilfverhalt. Hvad nu den andra delen af förevande fråga beträffar, eller den omständigheten, att vårt silfvermynt är upblandadt med måhända något för mycket koppar, så anser jag densamma vara af ungefärligen samma beskaffenhet som den förra, ehuru på långt när icke af samma betydenhet. Det hade måhända varit bättre, om man vid realisationen hade fastställt en annan legering än den nuvarrde, men sedan densamma nu en gång blifvit fastställd, vill det synas mig, såsom skulle fördelarne af en för - 532 Den 25 Februari f. m. ändring i della afseende vara alltför obefydliga för att kunna iipväga' olägenheterna af sjelfva förändringen. Det må visserligen medgifvns, att något koppar genom den nuvartde legeringen bortskänkes, men å andra sidan bör man betänka, att vi återfå eller få ersättning för en icke så obetydlig del af denna gåfva derigenom all myntet till följd af dess större koppai innehåll blifver hårdare och således bättre cmotslår nötning. Således mäste ett icke obetydligt afdrag på den omtalade kopparförlusten göras. Att man icke heller i allmänhet är sa särdeles begärlig att åtkomma denna koppar, ådagalägges ju tydligen af den redan vidrörda omständigheten, att så litet myntadt men så mycket omyntadi silfver exporteras.
Men hvad gör det? Hans pjes, och därtill hans förstlingspjes, går nu snart för 700-de gången öfver en af Paris, Boulevardscener, den har på mindre än ett år eröfrat London, Berlin, Köpenhamn och nu — ja, nu är den här! Vi ha endast att konstatera faktum, böja oss — och tiga. Ty hvarje opposition i den goda smakens förkättrade namn torde ändå vara lika tröstsom fruktlös! Ack ja, kära åhörare, löpen, rusen! Rycken upp i köen, knuffens vid biljettluckorna, rifvens om » lapparne ». Eder belöning blir stor och mö- dan till fullo värd! Ett halft dussin » Ohnet » Jubileumsfliten Men nu hade allt blifvit förändradt. Hon hade börjat tänka, att en fattig yngling, som med strängt arbete förvärfvade bröd för en dag i sender, var lyckligare än en, som utan möda var och förblef rik. Kik! En rik människa är en sådan, som någonstädes förvarar en stor stumma penningar, som han själf ej behöfver. Bredvid honom gå kanske fattiga barn, som behöfva uppfostran, sjuka, som behöfva vård och näring, o, alla dessa ropande behof, som kunde tillfredsställas med hans penningar! Men han måste tillsluta sitt hjärta och sitt kassaskåp. Eljes blir han fattig. Hans guldhög försvinner, och han blir lik andra. Men så länge han kan tillsluta sitt hjärta för nödens barn, eller så länge han går så tanklös och själfvisk, att han icke ens ser deras behof, så länge har han äran att vara rik. Hans största skam, den gömda skatten, är i människors ögon en ära. Så förvänd är världen. Han var nog lika förvänd äfven, Erik Ivarsson. Anna Rehn visste, att han hade så stora ägor och skogar, att minst hälften finge ligga ouppodlad under generationer, SVENSKA FLAGGAN, Godsiih ' äng 1,80 kg. urtvättad ull, arbetslön 5 kronor. väfves Lüngd 1 meter. Obs.! För vikt om 18 ig. fraktfritt. af ull. Bredd 1,-iS meter.
Då för Registrets upprättande och omsorgen för den återstående tryckningen af så väl Bihanget sora Registret samt de dermed följaktiga liqvider *ch redogörelser någon serskild ersättning bör ExpeditionsUtskotCet Memorial. 339 Kga rum, sedan den Fasställda ailo ningen för Utskottets Sekreterare och Kanslister upphört med åttonde dagen efter Utskottets upplösning, får Expeditions-Utskottet vördsamligen anhålla, det Riksens Högloll. Ständer behagade öfverlemna åt Sitt Stats-Utskott, att, efter inhemtad upplysning af Expeditions-Utskottets Ordförande, en sådan ersättning föreslå ; Och har Utskottets Sekreterare, som hittills om tryckningen dragit försorg och jemväl åtagit sig ansvaret för Registret och tryckningens fullbordande , anmält , att desse arbeten inberäknad tiden för Registrets uppsättning, kunna anses efter Riksdagens slut upptaga <a:ne månader, inom hvilka han förmodat hela Bihanget med Registret vara fullfärdige att från (rycket utgifväs. Dernäst oell under åberopande af det förbehåll Utskottets Ordförande gjort vid öfverläggningen emellan Herrar Landt Marskalken , Talmän och Ordförande om traktamenten för Utskottens Kanslier, anhåller Expeditions-Utskottet vördsamligen, att genom Stats-Utskottet likaledes må, sedan Expeditions-Utskottets Ordförande blifvit hörde, föreslås och Riksens Höglofi. Ständers pröfning underställas något belopp till Renskrifningsä hjelp för detta Utskotts 2;ne Kanslister.
Vidkommande åter det hufvudsakliga innehållet af motionen, eller framställningen ,' alt alla återbetala nirigsoch ersättnings-frågor emellan Kronan och enskilde ovilkorligen böra vid Laga Domstol upptagas och afdöminas, tror Utskottet tydligare sladganden, än dem som redan finnas, vara i detta hänseende beböfliga, och följakteligen böra af vederbörligt Utskott föreslås; hvilket Utskottet ansett sig böra hos R. IJ. St:r vördsamt anmäla. Reservationer: Af Hr Frih. Sprengtporten, J. Så väl emot den satts som Utskottet godkänut, utan att några skäl derför blifvit anförde, som mot formen för målets behandling får jag mig reservera, förmodande attSlatsUtskottet i förening med Lagutskottet, varit det vederbörliga Utskott, som i denna fråga ägt att med fullständigt utlåtande till R. H. St:r inkomma. Uti hvilken reservation Hr Riben, C. IV., instämt, 336 Stats-Utskottets Emot Utskottets genom votering beslutade alsia» å sammanträde mellan Statsoch LagUtskotten, till denna frägas närmare utredning och behandling, hafva Hrr v. Hartmansdorff, -dug., Heijkensköld, D., Noréus, Lundgren, Ekerman, Santesson, Langenberg och Ståhle sig reserverat. Ytterligare Utlåtande, ang:de LåneAnslag lill en Brobyggnad öfver Tranarps Å. (U.-A.) Utskottets uti berörde ämne under N:o 53 afgifne samt af II. R. o. A. och H. PrcsteStåndet bifallne Betänkande liar till förnyad handläggning blifvit återförvist från V. BorgareStändct af den anledning, att i Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet ett mål lika beskaffadt med detta vore anliängigt, samt från H. BondeStåndet, i anseende till de af ItiksdagsFullmäktige Paul Jönsson från Christianstads Län och Nils Persson från Malmöhus Län gjorde anmärkningar, nemi. att ifrågavarande
Som den utrikes activa handelns liflighet belt och hållet beror på den styrka och lätthet* hvarmed den inrikes seglationen bedrifves, och de flere dyrbara Canalverk Sverige redan åger eller snart får färdiga, bestämt åsyfta lättare inrikes communicationer, och i följd dera! en lifligare inrikes rörelse, så får jag vördsamt hemställa: att samma för möner, som Kongl. Mnj-.ts Nådiga Skrifvelse af den 10 December 1822, tillägger alla utrikes Seglande fartyg under 6 fots djupgående, äfven må uttträckas till de inrikes seglande. Herr af Forsell, Carl: Sveriges framfarne store Konungar hafva gjort mycket för Fäderneslandets kännedom i toen mycket återstår ännu för att på ett tillfredsställande sätt kunna svara mot tidens fordringar, Konung Carl IX, låt genom Buretut Landt - Peri 5 Martii, LandtmåteriContoirets förste Styresman samla ma. terialier lill en karta öfver Sverige, söm Utgafs i 6 blad 1628. Konung Carl XI låt genom GnetLlDirecteUren Friherre Gripenhisdm öka och förbittra kännedomen om landet, som ifrån år genom flere utgifne kartor Öfverlemnats til! Ali. mänhetens upplysning, Genom Directeuren Faggots och frand. Presidenten Friherre Wetteretedts bemödanden hafva flere förbåttrade Province-kartor blifvit graverade och utgifne. Det Ökade interesse hvarmed Sveriges inbyggare sy. nas omfatta sitt lands kännedom, och den mångd bidrag dertill sorn nåstan årligen genom en filångd offentliga handlingars allmängörande erbålles har gifvit anledning till, att en större Generalkarta öfver Sverige, Norrige och Danmark dr på Hans Maj:ts vår närvarande Konungs Nådigste befallning af undertecknadsam. mandragen och utarbetad uti 8 blad, jemte åtföljande beskrifning. Denna karta blifver fårdig-graVerad till nästa års slut, och jag smickrar mig med det hopp, att hon skall svara mot deri möda som blifvit nedlagd på dess fullständighet.
Ombudsman blifwik i grundlagen föresiagen, ber är sone rn beskyddare och ett wärn för framtiden, som wi sko» le med ali nödig werkningskraft först honom; men det wore att mitzkänna Constitutionens afsigt, och Ivär werke, liga fördel, om wi sträckte hans befattning utöswcr denna gräns, om han kunde fä anseende snarare af en hämnare än af ett Lagarnes opartiska Ombud. Jag kan sälcdcs för min del icke bifalla, att Justitia-Om, budsmans befattning sträckes längre tillbaka än till d. 6 Juni!, dä han genom (konstitutionen war nämnd. Deremot mäste jag bekänna att jag uti de ätgärdcr som öro honom för framtiden tillagdt, saknar en som jag för min del ej kan annat än anse som utgörande en hufwudsakclig del af personliga säkerheten. Det är ej nog att rättwisan skipas enligt La» garne, atk deras tillämpning blir opartiskt werkstäld; Let är ocksä ett wäsendtligt behof för den anklagade, akt han ej i wäntan pä delta Utslag, blir äfwcn en witz tid i fängelset uppehälle», att Domarens ätgärd ej mätte bero af betz godtycke. Det är i detta afseende jag skulle wilja, att Justitiä-Ombudsman skulle wara plig» tig, akt antingen qvartaliter eller hwart halft är besö, ka Stadens fängelser och taga kunskap om anlcdnrn» garne och tiden af de arresterades wistande, att ifrän Landsorterne förteckningar öfwer de arresterade, och inom hwad tid hwar och en blifwit Lagförd skulle af LandShöfdingarne till honom ocksä inom witz tid insändas, och att han skulle wara pligtig, under sina resor pä de ställen han uppehöll sig, verificera rigtighctcn af detza förteckningar.
Utsk. har dock, för att visa sig gå något de många motionärernes önskningar till mötes om ändringar uti 2 §:n 26 kap. ByggningaBalken, föreslagit en underd. skrifvelse till K. M. om förklaring af berörde §, i hvad angår underhålls-skyldigheten. Denna åtgärd, såsom till ingen båtnad ledande, afstyrker jag vördsamt. Deremot föreslår jag att all byggnadsskyldighet af församlingarne vid nuv:de Pastorers afgång, (d. v. s. efter lagförklaringens kungörande) uplrör. Derigenom förfaller deri väckta frågan om de privilegierade jordegendomarnes deltagande uti nämnde skyldighet. Man må icke tro att sökande till kyrkoherdebeställningarne skola saknas för en så obetydlig förändring uti lönevilkoren. Hvilken Komminister skall icke tacksamt utbyta sin plats såsom själasörjare inom församlingen? Om ock aldrig så skicklig prest måste nu mången sakna fortkomst för det att lian icke tagit s. k. Pastoralexamen. Men om sådan är nödvändig, så bör den då tagas innan prestvigning sker. På grund af hvad jag föreslagit hemställer jag vördsamt, att detta anförande måtte, såsom en af Utskrs Betänk, föranledd ny motion, i stöd af 5 6 §:n Kiksd:sOrdn:n remitteras till Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. med föreläggande för Utsk., att till R. St:r inkomma med förslag till den lydelse af 2 §:n 26 kap. ByggningaBalken, sorn blir lämplig för den af mig nu tillstyrkta förändringen, att till K. M. i underd. öfverlemnas. Efter upläsningen häraf yttrade Gr. Sparre, Erik: Jag får först anmärka, att den siste värde talarens framställning angår den redan föredragne punkten om presterskapets byggnadsskyldighet. Då dessutom motionärens framställning icke innefattar något nytt förslag, utan innehåller alldeles detsamma som den motion, öfver hvilken beslut redan af R. o. Ad. är fattadt, och då man icke får vid samma Riksdag ånyo väcka motion om samma sak, så lär Hr Gr. o. Landtm vara förhindrad att framställa propos. på remiss af detta som motion uplästa yttrande.
Utskottet anser det vara ett Statens åliggande, att foga anstalt om nödige fyrbåkars sorgfälliga och ändamålsenliga vidmagthållande, till båtnad och befordrande af handeln och sjöfarten, som i detta afseende är med vissa afgifter belastad; och enär nu, på sätt Kongl. Maj:t i Nåder meddelat, och äfven åtskillige enskilde Motionairer uppgifvit, båkoch fy> rings-anstalterne äro i det skick, alt stora förbättringar derutinnan måste vidtagas, så tvekar Utskottet icke att tillstyrka Rikets Ständer: det alla de intrader, som i och för båkoch fyrings-ansl^lterQe Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 82. 3 inflyta, och deribland äfven inbegripne de under rubriquen Ersättningar, påräknelige Danska fyringsmedel, ma, oafkortade, till nämnde ändamål framgent blifva anslagne. Beträffande lämpligaste sättet att bereda möjlighet för båkoch fyrings-anslalternes snara förbättrande, skall Utskottet framdeles afgifva utr låtande; och inskränker sig nu att föreslå: det ett mot Danska fyringsmedlens belopp 3,5oo R:dr Ilamb. Banco svarande anslag af 9,333 R:dr 16 sk. Svenskt Banco må på Stat å denna Titel uppföras. 3:o Kongl. Maj:t har i Nåder föreslagit, att af det å denna Titel lill kostnader vid Spanmålstransport och förbakning uppförda anslag ett belopp af 10,000 R:dr må lill 8:de Hufvud-Titeln öfverflyltas; men, i likhet med hvad Utskottet yttrat, angående de för dylika utgifter å 3:dje HufvudTiteln uppförde a5,ooo R:dr, hvilkas öfverflyttning till 8:de Titeln äfven blifvit ifrågaslälld, anser Utskottet alla utgifter för Militaireoch FörsvarsYerket till sjös, hvartill kostnaderne i och för brödanskaffningen åt Flottans manskap äfven höra, böra på ett ställe vara synlige.
Sig vilja, uppå derom af Förvaltnings-komitéen efter expositionens slut skeende underdånig anmälan, i nåder bestämma den godtgörelse, som borde bemälde kommissarie och dess biträden tilldelas. Under uttalande af den tillförsigt, att Rikets Ständer måtte finna de verkställda utbetalningarne af ofvan omförmälda särskilda belopp hafva, för Sveriges värdiga deltagande uti de ifrågavarande expositionerna, varit af omständigheterna påkallade, bar E. K. Majit nu föreslagit Rikets Ständer att anvisa medel till ersättning åt Stats-kontoret dels för utbetalningarne till Central-komitéen för Londoner-expositionen, enligt den afgifna redogörelsen Ridr 144,146: 2. efter afdrag likväl af den deri upptagna utgiftspost af , 4,761: 84 för inköp och hemtransporterande af del i London utgifna praktverket öfver expositionen, hvilken utgiftspost framdeles komme att af andra medel Stats-kontoret godtgöras, eller med återstående „ 139,384: 18. äfvensom för de, jemlikt Kongl. Majits nådiga beslut den 21 Mars 1862, anordnade „ 20,000: — till resestipendier åt lärare vid tekniska undervisningsanstalter och andre af E. K. Majit utsedde personer, samt resebidrag åt industri-idkare och arbetare; alltså med en sammanlagd summa af Ridr 159,384: 18. dels ock för det belopp, som, enligt framdeles ingående redovisning, kunde stvrkas hafva blifvit utbetaldl för utställningen af landlbruks-alster och redskap i Hamburg. Då för Svenska industriens och landlbrukets utveckling, äfvensom för utbredande i utlandet af kännedom om våra produkter, det otvifvelaktig! varit af stor vigt att
B:eo i tulloch frakt-omkostnader för ett Skepp, stångjern, från Götheborg exporleradt till England, det å nyssnämnde land af Svenskt tackjern' beredda stångjern under förutsättning af en lika godhet, som det Svenska slångjerncts, endast i det fall kunna uthålla täflan med detta senare, att slångjernsprisen i Götheborg komma alt understiga 19 R:dr Svenskt Banco. llöglofl. Utskottet har antagit den grundsatis, alt förbud borde i Tulltaxan utgå samt i dess ställe cn skyddstull af högst 331 procent i stället fastställas. Jag har gillat denna åsigt och hoppats, att genom densammas antagande och tillämpning våra näringsförhållanden skulle kunna på ett naturligt och ändamålsenligt sätt ordnas — det var således för mig så mycket mera ovänladt, alt finna Höglofl. Utskottet, endast vid behandlingen af frågan om exporttullen för tackjern, frånträda denna grundsatis och, genom åsätlande af en exporttull, uppgående, enligt hvad här ofvan är ådagalagdt, till 87! procent af varans verkliga värde, tillskapa eli lika kraftigt förbud med det, hvilket i bestämda lagbud och utan antaget sken af liberalitet förut egt rum, som llöglofl. Utskottet, vid frågan om exporttullen å stångjern och plåtar, nedsatt den å stångjernet till 16 sk. och föreslagit fullkomlig exporlfrihet för plåtar. Jag frågar härvid billigt, 0111 sådant bör ansps öfverensstämmande med den conseqvence och del orubbliga iagttagande af pröfvade och antagna grunder, som icke lärer böra vid hvarje nationel lagstiftningsåtgärd förbises, äfvensom jag högligen belviflar, alt derigenom ett rättvist afseende blifvit fäsladt å jernhandteringars samtlige idkares serskilda intressen eller å det allmännas sanna fördel. Den tull, Commilteen föreslagit, och som öfverstiger 33t procent af varans verkliga värde, bade redan varit för hög, åtminstone icke skäligen bordt höjas.
Hahr i och förutgifvandet af hans Generalkarta öfver Sverige. I. R. 180. XI. B. 37. A. 66 E. 249. —- N:o 19 till Rikets Ständer, angående hegardt ytterligare statsbidrag till fullbordande af Slussoch Kanal-anläggningarne vid Dejefors och Forshaga i Wermlands län. I. 180. R. 183. IX. B. 816. X. 77, 79. A. 110. XI. E. 306. •— N:o 20. till Rikets Ständer, angående hegardt ytterligare låneunderstöd för fullbordandet af jernvägs-anläggningen mellan sjöarna Wessman och Barken i Stora Kopparbergs län. I. 180. R. 184. X. B. 293, 327, 346. A. 348. XI. E. 19. — N:o 21. till Rikets Ständer, angående resultaten af den nya lagstiftningen i afseende å bränvinstillverkningen. I. 180. R. 183. Se vidare Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Memorial N:o 2. — N:o 22. till Rikets Ständer, angående anslag för geologiska undersökningar öfver hela riket, samt lifgifvande af derpå grundade geognostiska kartor. I. 179. R. 183. XI. B. 7, 18. A. 20 F.. 136. •— K:o 23. till Rikets Ständer, i fråga om medgifvande af rättighet för Svensk man att i två eller flera inrikes städer samtidigt drifva handel. I. 179. R, 183. B. 391, 450. lil. B. 505, 614. A. 670. IV. E. 198. i 42 — P — Propositioner och Skrifvelse^ Kongl. Maj:ts Nådiga. — N:0 24- till Pikets Ständer, med förslag till en författning angående upphörande af bördsrätt i stad. I. 179 R 183.
Tror hon qvinnorna skola besvära hennes öron med pladder, eller barnungarna med skrik? Ånej, aldrig, allt är der nu så fint och rart; qvinnorna och barnen ha svultit ihjäl, ser hon. Siså, godnatt jungfru, sof nu, att hon i morgon är rask igen.” Sigrid hade svårt att somna, men trötthet och nattvak tog slutligen ut sin rätt. Om morgonen kände hon sig temmeligen uthvilad. Ju närmare de vandrande hunno Åbo, dess mera mörknade hos Sigrid hoppet om att genom sina böner kunna utverka nåd för sin far; och då Annika slutligen förde henne in i staden genom en bakport från en åker till en trädgård, då sade hon vid sig sjelf: ”ack lättare vore att beveka slottets murar, än hans hjerta.” ”Försök, försök, kanske de vekna!” ”Ack, mor Annika, håna ej mig arma. Ni har gjort mig en större tjenst, än jag kan löna er för, då ni fört mig hit.” Ur slottet hade blifvit bortjagade qvinnor, som numera hade intet der att uträtta. Sigrid lyckades få träffa en af desse, och fick af henne besked om mycket. Qvinnan visste att herr Erik Liljeholm verkligen satt fängslad, likaså Arvid Eriksson, Johan Fleming och många andra. Men det vigtigaste af allt, hon visste att herr Erik hade blifvit satt i konung Eriks fängelse, ty hon hade hört vaktknektarne skämta öfver att det vore nu Erik som Erik. Af henne fick ock Sigrid höra, att ej hertigen ännu var kommen till Åbo. Denna uppgift gaf Sigrid mycket att tänka på. Att det nämnda fängelset ej ägde ens ett fönster utåt, utan endast emot gången, som gick opp från fånggården, det visste hon. Men fru Ebbas ord om gallret i det fönster, som från gången vette utåt, rann henne i hågen. Nu hade yttermera en tid, sedan dess, med fukt och rost tärt gallret och förmodligen yttermera försvagat det. På Sigrids fråga visste ock qvinnan svara, att herr Erik ofta hade tillstånd att vistas ute i gången, utan att någon vaktkarl stod derinne, ty då en knekt hade skämtat om, att kung Erik blifvit till herr Erik eller något dylikt, så hade en vaktknekt svarat:
Då Stats-Utskottet, i sitt Utlåtande, angående reglering af utgiflerne under Riks-Statens Sjette Hufvud-titel, icke tillstyrkt indragning eller nedsättning i beloppet af det till hästafveins förbättrande i Riket förut å samma Hufvud-titel uppförda anslag af 20,000 R:dr Banco; och Rikets Ständer i denna del godkänt nämnde Utlåtande; alltså och emedan ifrågavarande anslag, hvilket hittills väsendtligen varit afsedt för så väl Strömsholms, Statsoch Ekon,-Utskottens Utlåtande, N\o 2S, 15 som de öfriga allmänna Stuteri-inrättningarnes vidmagthållande, få Utskotten tillstyrka, */ 7 att frågan om upphörandet af Strömsholms och öfriga KronoStuterier måtte förfalla. Vidkommande derefter förslaget, att, i den händelse Strömsholms Stuteri komme att fortfara, styrelsen och förvaltningen deraf ”mätte ställas på en helt annan fot med noggrannare och säkrare controller från Ständernas sida;” så, enär en serskild Öfver-Styrelse för Rikets Stuteri-inrättningar linnes tillsatt, med åliggande att efter den Instruction, Kongl. Maj.t låtit för densamma utfärda, hafva öfver dessa Inrättningar vården och öfverinseendet, samt, hvad Strömsholms Stuteri serskildt angår, den närmaste eller omedelbara förvaltningen deraf är uppdragen åt en på stället varande Chef, som har en Intendent och en Controlleur jemte andre tjenstemän till sitt biträde anställde, hvarförutan denna så väl som öfriga Stuteri-Inrättningars räkenskaper och förvaltning, lika med andra allmänna Verks, undergå granskning af Kammar-Rätten och Rikets Ständers Revisorer; ty och då motionären icke uppgifvit, på hvad sätt han önskar, att Styrelsen af Strömsholms Stuteri, till vinnande af säkrare controller, må inrättas, hemställa Utskotten, att jemväl detta förslag må förfalla.