Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse, A':o i09. 227 vit anfördt att, utom det att ett uppskof med den högst nödiga reparationen å denna byggnad, ett bland konstens skönaste minnesmärken inom fäderneslandet, lätt kunde medföra äfventyr för dess bestånd, äfven andra väsendlliga olägenheter skulle uppkomma derigenom, att de många skickliga arbetare, hvilka hittills vid byggnaden varit använde, måste, i händelse arbetet varder afbrutet, afskedas, samt försäljning, troligen till ringa pris, ega rum af nu befintliga betydliga materialier och redskaper m. m., i hvilkas ställe, när arbetet möjligen i framtiden blefve fortsatt, nya persedlar dä icke utan stor kostnad kunde anskaffas. Rikets Ständer.hafva tagit detta ärende i öfvervägande; och alldenstund, efter hvad Rikets Ständer inhemlat. Linköpings domkyrko-församling icke har sig ålagd skyldighet att bekosta nämnde kyrkas yttre underhåll, samt i öfrigt blifvit upplyst, att kyrkans tillgångar ej’ förslå till betäckande af de oundgängliga kostnaderna för den ytterligare erforderliga reparationen derå, anse Rikets Ständer Staten icke böra underlåta att bidraga till denna dyrbara byggnads återställande, hvilket dock icke lämpligen synes böra ske genom anslag, utan medelst låne-understöd; och hafva derföre Rikets Ständer på det sätt bifallit nu ifrågavarande förslag, att Rikets Ständer, till fullbordande af reparationen å Linköpings domkyrka, af allmänna medel anvisat ett låne-understöd, stort 25,000 R:dr, att frän Riksgälds-kontoret utgå räntefritt åren 1855, 1856 och 1857, och derefter under iakttagande af de vilkor i afseende på kapital-afbetalning och ränta, som af Rikets Ständer vid innevarande riksdag blifvit i allmänhet bestämda för lån af statens medel. Med underdånig anmälan hvaraf Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 28 Augusti 1854. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 26 Aug. 18S4.
Höghet samt H:s K. Höghets Trooch Huldhetsed ät Kongl. Majit, 46ij — om förslaget att indela Arm«en i Brigader samt om Lfwerste - Lieutenants beställningarnes indragning, 709. — om Underhälls - Summan för f. d« Konungen, Test Gemäl och närmaste Bröstarfwingar, 710. — om ändring uti 12. A. af Kongl. Stadgan om wärfning och manskaps legande till krigstjenst, 756. — om indragande af Almanackor för är iZro, uti hwilka det fordna Konungahuset blifwit infört, 757. — om wald Deputation att till Kron-Prinsen öfwerlcmNa Wal-Acten rc. 88Z. — med förflag till ändringar eller tillägg uti Kongl. Kungörelsen aUgäendc de emellan församlingarne flyttande fattige och wanföre »ersoners försörjande, 884. — Med Znstructic-N för Riksens Ständers IUstitie-Ombudsman, 996. om mildring i straffet för lägräd gwinna, rooä. — om indragning af Kyrkö - Inspectors-tjensterne i Halland och Bohus Län, isog. om nädig befallning till wederbörande att wid nästpäföljande Riksdag tilt Bewillnings-Utstottet ingifwa sammandrag af alla de Summor som genom de serflilta Bewillningartte inflyta, 1009. — om afhjclpandc af de olägenheter allmänheten i landsorterna mäste wldkannas genom förslitne och obrukbare smärre Bancoscdlars circulatioN samt brist pä koppar - skiljemynt, löOy. — om Krono-häcktcn, roio. — om Indelte Regementernes monderings-persedlar, toio. — om förhöjning af post-porto för franqucrandet af bref, som fortställas öfwer Stralsund till Utrikes orter, r-oiL.
Schartau föreslagit, att, sedan Kongl. Majit vid öppnandet af innevarande Riksdag läckts gifva Rikets Ständer tillkänna Sin N;kl i ga afsigt ali upphöra med den, Sveriges handel betungande och Rikets värdighet förnärmande, årliga afgift, hvilken hittills utgått lill det Nordliga Afrikas kust-stater, samt följaktligen säker anledning tore för handen, icke allenast alt de för delta ändamål hitintills afsedde medel skulle blifva öfverflödiga, utan äfven att göromålen hos det Embetsverk, som dermed haft bestyr, samtidigt komme att i det närmaste upphöra, Rikets Ständer alltså måtte besluta: 1:0. att den afgift till Handelsoch Sjöfarts-fonden, som för närvarande utgår med 10 procent af tullen på inkommande varor, skall, sedan Kongl. Majlis högstberörde Nådiga afsigt hunnit gå i fullbordan och h varem Rikets Ständer förmodades under Riksdagens lopp få emottaga underrättelse, nedsättas till 6? procent; genom hvilken nedsättning fondens årliga inkomster blefve minskade med ett belopp, ungefärligen motsvarande hvad sorn i och för fredsverket med Barbaresk-staterne åtgått, eller omkring $0,000 R:dr årligen; börande de, efter denna förändring, inflytande medel directe ftån Tull-verket afleverera» Lill Riksgäids-Contoret och der reserveras till Kongl. Majlis Nådiga disposition, mot iagttagande af hittills stadgade vilkor; 2:0. att hos Kgl. Majit i underdånighet begära, det Convoy-Commissariatet roåtte indragas och dess återstående göromål anförtros åt Kongl. CotnmerceCollegium, biträdt, om så nödigt pröfvas, af Commissarialets betjening, hvilken i allt fall borde af fondens tillgångar få åtnjuta sina, genom full Bih. till R. St.
För hvarje Plenum bör, sedan Talman s-öfver läggriingen för sig gått, genast uppgöras en serskild föredragnings-lista, hvaraf en afskrift under påstående Plenum bör vara uppsatt i RiddarhusSalen, derå alla förändringar i föredragnings-ordningen, hvarom Ståndet Den 7 Augusti e, nJ. i enlighet med fy §. Riksdagsordningen kan öfverenskomma, skola genast anmärkas. Ilöglofl. Ridderskapet och Adeln åtskilja des klockan half till 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Fredagen den 7 Augusti 1829* Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen^ Fortsattes profningen af RiddarhusUt-' skottets den 6 sistlidne Junii aflålne, och den 22 i samma månad e. m. på bordet lagde Memorial, innefattande förnyadt förslag till Riddarhusordning. § ^8. Väcker någon muntligen en fråga, som på hordet lä g ges eller remitteras , eller med de öfrige RiksStånden communicerasj bör anförandet till Protocollet dieter as , och afskrift deraf till bordet af emnås, innan nästa Plenum. Gör någon muntligen sådane anmärkningar vid ett UtskottsRetänkande, att de till dets ammas återremitte - a38 Den 7 Augusti e. rm rande föranleda , böra de inom åtta dagar vara skriftligen uppsatta och inlemnade tili RiddarhusCancelliet , vid påföljd att anmärkningarna, i annor händelse, sådana de till Protocollet blifvit uppfattade till Utskottet af sändas. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Första punkten i denna §. motsvarar den 49 i Riksdagsordningen, men emot den sednare har jag så mycket mer att anmärka. Det tyckes nemligen, som skulle Utskottet vilja ålägga den talande Ledamoten Se* Creterarens befattning, då Utskottet föreslagit, att talaren bör afgifva sina yttranden inom 8 dagar, vid påföljd, att de an* nars afsändas, sädane de blifvit till Protocollet fattade , det vill säga, utan justering.
11 och pröfning af förekommande omständigheter kunna lagsökningen inställa; och ega Bankens kommissarier i händelse förda protokoll. Som erfarenheten skall hafva ådagalagt, att ganska ofta 5 å 8 auktioner kunna å utmätt fastighetspant förgäfves anställas, utan att deraf följer att någon särskild lättnad i köpeskillings—liqviden erfordras för möjligheten att panten för sälja till ett belopp, motsvarande Bankens hela fordran; synes en ovilkorlig föreskrift om anmälan hos Fullmäktige, så snart 5 auktioner hållits, icke vara lämplig; och Utskottet tillstyrker derför att 181 § i Banko-reglementet, så lydande: »I den oförmodade händelse att, vid försäljning af någon fastighets-pant, betalning för Bankens fordran icke annorlunda skulle kunno erhållas, äga Fullmäk tige att, sedan 5:ne auktioner förgäfves blifvit anställde, endast med vilkor, alt till auktionsdagen upplupen och ogulden ränta samt låneomkostnaderne till Banken inbetalas, bevilja köparen all erforderlig lättnad i afseende på liqviden af Bankens återstående fordran», må utbytas mot följande föreskrift: 12:o. Behändelse trenne eller flera auktioner å fastighets-pant varda förgäfves anställde, skall från Konungens vederbörande Befallningshafvande upplysning införskaffas, huruvida sådant härleder sig från fastighetens ofördelaktiga beskaffenhet eller från särskilda förhållanden i orten; hvarefter, såvida anledning förekommer att full be talning för Bankens fordran ej kan utur panten utgå, utan att särskild lättnad i köpeskillings—liqviden varder en blifvande köpare beviljad, Fullmäktige äga att bestämma huru i thy fall vidare skall förhållas. Uti 21:a punkten tillstyrkte Utskottet en förändrad lydelse af 1 mom. af 183 §, angående skiftesoch odlings—lån.
Angående tid efter annan beslutade eller ifrågaslälde åtgärder för hemmansräntornas förenklande 27. 9. Om sättet för hemmansräntornas förenkling 46. 10. Om resultatet al föreslagne ränteförenklingen 61. 11. Om OstSkatten i Herjeådalen 61. 12. Om Presternes utlagor 61. 13. Om utförande af ränteförenklingen i St. Kopparbergs Om Fahlu Kungsgårdshjelp 62. 15. Om Näs Kungsgårds reparationsmedel 64- sid. §.16. Om framtida skattläggningar . 66. 19. Angående ordinarie ränta af Städernes jord 67. b) Tionden. 20. Om Halmstädjan i Skåne 68- 3:o. Angående dispositionen af Ordinarie Räntor, Kronotionde och Boställen. a) Afkortningar. 22. Om de, angående ordinarie afkortningarne, redan fattade beslut 68. 23. Om de för ordinarie afkortningarnes upphörande ytterligare erforderlige åtgärder 71. b) Angående Indelta Räntorna och KronoTionden samt Boställen. 24. Om de, angående indelta räntornas indragning, förut väckta frågor 74. 25. Om nödiga förändringar i afseende å dispositionen af indelta räntorna och utarren derade boställen 78. 4:o. Angående sättet för KronoTiondens och Hemmansräntornas utgörande. 26. Nu gällande stadganden 102. 27. Förut framstälde förslag till förändring 103. 28. Comiterades förslag till förändring 106- 5:o. Angående inkomsterne af Statens egendomar. 29. Om indragning till Statsverket af de för serskilda ändamål utarrenderade egendomar lil. 30. Om besörjandet af StatsVerkets egendomars utarrenderande 112. 31. Om arrendeafgiflernes beräknande » 113. 6:o. Angående Markegängssättningen. 32. Förut väckta förslag till förändringar. 116. 34. Förslag i afseende å Markegångssättning för framtiden 119- 7:o. Angående Jordeboken. sj,j §. 35. Angående felaktigheter i nuvarande
det mindre kreditivet anser jag mig köra tillstyrka att L. 8t:r mätte vid kvarje Liksdag tillförbinda sig att för de kreditiver, de kunna bevilja, utan att derföre keköfva sammanträda, vid 8tatsLegleringens uppgörande anvisa tillgäng till ränteock aino, tissementslond. I fräga äter om Liksgälds-Lontoirets Kreditivrätt a Lanken, till linnid för 8tatsbristen ock egne kekyf, anser jag, i likket med kvad af wig yttrats i L e t ä n k a n d e o, X:o 3. r o5 afseende pä det för kkrr Lullmägtige i Lanken föreslagne kreditiv till metalliska fondens förstärkande, mig köra tillstyrka att Lreditivrättigketen för Liksgäldskontoirets Il.rr fullinaktige mä utsträckas till fullt 1,000,000 L:dr, kvarak jag icke kan inse någon menlig påföljd. I öfrigt fä? jag föreslä att af Länkens kekällna räntevinst, derunder inkeräknad Läntan ä dess 8talsford, an, men efter afdrag af alla kostnader ock förluster, skall för sr i83o ock de följande arén till ock med det, dä nästa Liksdag infälle?, sedan först anslaget af 266,666 ^ L:dr till reela fondens förstärkning algatt, ökverskottet ända till ett belopp af L-dr 370,000 till statsverket allsmnas, att användas pä sätt L. 8t:r förordna; kommande kvad ytterligare kan öfverklifvs, att inga i Länkens lånerörelse. Öfverste I Laga om äterbetalningssättet as stora kreditivet instämmer jag uti den af Xammark. Losenklad algifne reservation, med endast den skiljaktigket, att jag anser den föreslagna ärliga amortissementz-fonden körs kestämmas till io proc:t.
Med ändring af Utskottets förslag antogs ett så lydande stadgande: ”Linder Söneller Helgedag må ej bränvin, som är föryttradt genom partieller minuthandel, till köpare utmätas eller utlemnas.” ”På landet vare då all utskänkning förbuden.” ”1 stad åligge det vederbörande myndighet, att efter innevånarnes hörande bestämma, om utskänkning får ske, och i detta fall, hvilka timmar om dagen den må vara tilllåten. Dock må denna tillåtelse icke utsträckas öfver tvänne timmar.” ”Under Gudstjenst skall utskänkninys-ställe alltid vara tillstängdt.” 8 31 förändrades* i öfverensstämelse med det i Grefve Mörners reservation framställda förslag, till följande lydelse; "Ej må någon ega rätt att utsöka eller utbekomma fordran för bränvin, som vid minuthandel eller utskänkning blifvit uiborgadt." § 39, 1 mom. ogillades och antogos i dess ställe följande stadganden: ”Den som genom minuthandel eller utskänkning föryttrar bränvin, utan att i stadgad ordning dertill hafva förvärfvat rättighet, bote första gången från oell med 10 till och med 20 ll:dr, andra gången från och med 20 till och med 40 R:dr och tredje gången från och med 40 till och med 80 R:dr. Den som fjerde gången eller oftare med sådan förbrytelse beträdes, dömes till straffarbete från och med två månader till och med ett år. ”Skulle den, som rättighet till minuthandel förvärfvat, försälja b.änvin i mindre belopp än det, hvartill lian enligt 2 §' berättigad är, bote första och andra gången lika med hvad ofvan i denna § föreskrifvet är, samt tredje och följunde gånger lika med hvad för tredje gängen i samma lagrum stadgadt är.” Öfriga momenter af 39 § bibehöllos oförändrade. Den 11 Augusti. Frän Höge. Preste-Ständet. S. D. Föredrogos ånyo Bevillnings-lltskottets nedannämnde Memorial: N:o 22, rörande några vid regleringen af Tull-taxan af Rikets Ständer ännu icke afgjorda frågor.
Af alla dessa skäl, och med hänsigt dertill, att Bevilln.Utsk. kommer i tillfälle att föreslå en högre skatt för krogarna och derigenom bereda en betydlig inkomst för statscassan, har jag icke kunnat annat än afstyrka Frih. Sprengtportens motion och tillstyrka bifall å Bevilln.Utsk:s betänkande. Frih. Boye: Jag respecterar alla andras meningar; men då jag ej fullkomligt begriper dem, tror jag, att det äfven kan hända andra i afseende på mina yttranden. Jag vill icke ånyo upprepa den bevisning, jag framställde för den grundsatsen, att ifrågavar. beskattning ingalunda skulle träffa producenten utan consumenten. När jag då hör den värde ledamot, som sist talade, yttra, att denna pålaga måste blifva förhatlig för folket, erinrar jag mig, att ordet folk i dessa tider har fått flera tydningar. Örn med folket här förstås den stora massan af producenter, vet jag icke, hvarföre afgiften för dem skulle blifva förhatlig; ty den lilla olägenheten att vid tullen lemna ett ringa förskott kan säkerligen icke ensam hafva denna verkan. Vill jag åter igen med ordet folk förstå consumenterna på Stockholms krogar, så bekänner jag, att jag anser mig hafva så mycket mindre skäl till skonsamhet emot detta folk, som B, o. Ad. tyckes allmänt vara af den tanken, att varan bör fördyras, såsom ett medel att förekomma missbruket deraf. Jag erkänner, att jag ej heller förstår hvilka lagbrott skola föranledas af denna accis. Jag önskar, att den värde ledamoten måtte uppgöra för sig sjelf, huru dermed hänger ihop; men jag kan icke fatta beslut på grund af skäl, som jag icke förstår. Hr Rosenblad, Bernhard: Då jag, när denna motion väcktes, understödde densamma, var det mindre derföre, att jag insåg oundgängligheten, behöfligheten af ökade inkomster för Stockholms stad. Jag erkänner den ofta hörda satsen, att intet samhälle finnes i Sverige, som har så stora fördelar af det allmänna som Stockholm, och som för dessa fördelar gör så få uppoffringar; men orsaken, hvarföre jag understödde motionen, var, att jag deri i dubbelt afseende fann en nyttig princip.
Riksdagsordningen, samt att, i fall frågan dä till Städernas förmån blir afgjord, den andra frågan, eller afgiften för bran. iiingsrättigheten, i fall Stånden icke derom lunna förenas, af det förstärkta StatsUtskottet kommer att afgöras, Herr Manner stam, Johan: Ridderska. J>et och Adeln, likasom RondeStåndet, hafva endast under det vilkor antagit Oecono. »nieUlskottets Betänkande om bränvinsbrän. ningen, att Städerna icke skulle härtill äga tätt, — Dessa 2:ne Stand lära icke heller ut. om detta vilkor bifalla det nu upplasta Be* tänkandet om uttagande af de afgifter, som skola för bränvinsbränning erläggas. Pen förra af dessa frågor eller den Oeco. nomiska måste således ofelbart afgöras, innan den sednare eller Beskattningsfrågan till afgörande företages. Vid 1809 Åts Riksdag inträffade en lika händelse som nu, att 2me Stånd stadnade emot 2me i fråga om Städernas ^rättighet att bränna bränvin, och den afgjh-Hes med RiksensStanders rätt af Oeconomi. Utskottet, förstärkt enligt grundlagens föreskrift, _ På lika sätt lärer detta ärende såsom Oeconomiskt nu böra afgöras, utan att det möjligen kan förfalla, Pen 27 Juli /• m - 1255 då beskattningsfrågan derpå beror. För att öfvertyga Vallofl. BoigareStåndet om nödvändigheten härutaf, tillstyrker jag derföre vördsammast det beslut, att Betänkandet om Bränvinsafgifteroa hvilar intill dess att beslut är fattadt om Städernas bränningsrättighet. Så framt Höglofl. Ridtierskapet och Adeln likväl nu skulle villja hufvudsakeligen pröfva sistnämnda Betänkande, utber jag mig att få fästa Höglofl. Ridderskapets och Adelns närmare uppmärksamhet på den uppenbara orättvisa, hvilken, på sätt Herrarne Drufva och af Klinteberg uti deras medföljande särskildta yttranden visat, ligger uti förhållandet imellan afgifterna för pannerymden.
Skånska Hypoteksförening ens, med 5 proc. dito, 50,000: 50,000 Dito, med 4’ proc. dito, 807,000: - 1,295,000; Östgötha Hypotheksförenings, med 5 proc. dito, 112,000: — Dito, med 4* proc. dito, 172,000: 621,500: Smålands och Hallands Hypotheksförenings, med 5 proc. dito, 3,000: 8,000: Elfsborgs samt Götheborgs och Bohusläns Hypotheks-förenings, med 4i procents dito, — 101,000: Nya Trollhätte kanalbolags, med 5 procents dito, 33,000: 30,000: b) genom län emot hypotek afSkånska Hypotheks-föreningens obli r tioner med procents ränta, —„ _ 1,000: 1,376,550: 2,923,050: Räntefordringar, hvaraf för tills vidare förräntade medel: vid 1850 års slut, 31,011 R:dr 30 sk. 3 r:st. och vid 1852 års slut, 61,161 R:dr 32 sk. 8 r:st.,~ J Kontan t behålliiing : å Riksgälds-kontorets räkning N:o 1 i Rikets Ständers Bank (för Kontorets inkomster och utgifter) Återstoden utaf den, genom Rikets Ständers Bank, afsatta fond ä Riksgäldskontorets dervarande räkning N:o 2, (för invexlingen af utelöpande koppar skiljemyntspoletter), (Den återstående behållningen på denna räkning utassignerades och insattes i Bankens Låneafdelning under December 1851.) finom linien upptagna tillgångar: vid vid 1§50 års slut. års slut. Rikets Ständers hus, beräknadt, efter den derför af Riksgäldskontoret betalda köpesumma, 33,000: * 33,000:
Det får icke nekas, alt jemväl mindre felaktigheter och oordningar inom en arme kunna medföra förderfliga verkningar; och som det helas bestånd varit lagstiftarens egentliga ögonmärke, synes individernas anspråk på en skonsam eller åtminstone mensklig behandling, i afseende på bestraffningssätt och straffmått, någon gång hafva fått vika för hufvudändamålet, den så kallade disciplinen, hvilken man lärer föreställt sig icke kunna, utan denna uppoffring, med säkerhet vidmakthållas. Endast farhåga för förslappning i krigstukten angifvet förklaringsgrunden till den ovanliga hårdhet, hvaraf Krigsartiklarna den 31 Mars 1798 lemna talrika vedermälen. Häraf torde äfven den sorglöshet härleda sig, hvarmed den extrajudiciel bestraffningsrätten öfver manskapet nästan oinskränkt öfverlemnades åt befälets godtycke. Menliga verkningar af öfverdrift i förra och obestämdhet i sednare hänseendet uteblefvo icke, och det upptäcktes snart, att tillbörlig hofsamhet och försigtighet blifvit åsidosatle vid författandet af Krigsartiklarna. Då fråga väcktes om organisation af allmänna beväringsmanskapet, fastades uppmärksamhet vid de speciallagar, dem hvarje medborgare under loppet af fem år skulle lyda, och Kongl. Maj:t behagade, till följd af Rikets Ständers i underdånighet framställda önskningar, förordna, att krigslagarne skulle öfverses och granskas. Men emellertid och enär en längre lid erfordrades till fullbordande af ett så grannlaga arbete, fann Kongl. Majit nödigt, att, genom tvenne Cirkulär af den 26 November 1812, det ena till samtliga Regementscheferne och det andra till vederbörande Befälhafvare vid de särskilda Flottorna, påbjuda förändringar i Krigsartiklarne och Tjenstgöringsreglementen i vissa fall, i hvad de angingo såväl Landtarmeen, som Flottornas trupper och manskap.
JV-o /j.8. kande, i anledning af anmärkningar mot Kongl. Förordningen d. 19 December 1827, angående hemmans-klyfning oell jord-afsöndring, sökt ådagalägga, det oinskränkt rättighet dertill i allmänhet icke är förenlig med allmänt väl eller enskildt gagn, samt principen måste vara enahanda och ega samma tillämplighet, ehvad natur jorden än må hafva, endast med den åtskillnad, att de hemman, hvilka äro belastade med större allmänna utskylder, icke, titan fara för Staten att blifva i mistning af desse för Statsbehofvens fyllande påräknade skattebidrag, kunna tåla så stor afsöndring, som de, hvilka hafva mindre onera; alltså och då det, enligtUtskottens omdöme, i sjelfva verket icke kan betraktas såsom någon uppoffring att eftergifva en rättighet, som, begagnad, icke bereder någon verklig enskild fördel, men för det allmänna är skadlig, och här dessutom det förhållande inträffar, att motsvarande ersättning för den i fråga satte eftergiften blifvit erbjuden i upphörandet af skyldigheten att underhålla Säteri-byggnad, anse Utskotten sig böra än ytterligare Rikets Hoglofl. Ständer tillstyrka, att Kongl. Maj:ts ifrågavarande Nådiga Proposition måtte varda i allo bifallen. Stockholm den a3 Julii 1829. STOCKHOLM, P. A. Norstedt & N:o 49* Ankom till Expcd. Utskottet d. 3i Julii i8ag. Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande, N:o 22, angående åtskilliga förändringar i de med Skogshushållningen gemenskap egande Lagar och Författningar. På grund af dervid inom samtlige RiksStånden gjorda anmärkningar, har detta Utlåtande blifvit lill Utskotten återremitteradt. 1:0
Maj:t för ombyggnad af Nockeby bro äskade anslag af 83,000 R:dr, att från Riksgälds-kontoret utgå, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer, till ombyggnad af vestra delen utaf nämnde bro, enligt uppgjord plan, å Riksgälds-kontoret anvisat en summa af 27,000 R:dr.» 6:o. Uti 7:de punkten af dess utlåtande N:o ICO tillstyrkte Utskottet Rikets Ständer alt, med bifall till Kongl. Maj:ts Nådiga framställning, å Riksgälds-kontoret anvisa en summa af 2000 R:dr för hvartdera af nästkommande tre år, till utgifvande af äldre historiska skrifter och handlingar, men fann sig deremot icke kunna understödja väckt motion om elt anslag af 50Ö0 R:dr årligen, till offentliggörande af Svenska Riksdagars och mötens förhandlingar från början af Konung Gustaf den I:s regering' samt äfven i öfrigt till utgifvande af handlingar, upplysande för fäderneslandets historia. Berörde, af Utskottet i dess utlåtande N:o 241 vidhållna, yttrande är i sin helhet bifallet af Borgareoch Bonde-Stånden, men, endast i afseende å del af Kongl. Maj:t äskade anslaget, godkändt af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Slåndet, hvilka, med anledning af motionen, beviljat en summa af 3000 R:dr årligen, alt utgå, enligt Ridderskapet och Adelns beslut, till offentliggörande af Svenska Riksdagars och mötens förhandlingar från början af Konung Gustaf den l:s regering, samt, jemlikt Preste-, Ståndets, till enahanda ändamål och äfven i öfrigt lill utgifvande af handlingar, upplysande för fäderneslandets historia. I fråga om sistnämnda anslag hafva alltså 2 Stånd stadnat emöt 2, äfvensom emellan de båda Stånd, som beviljat anslaget, skiljaktighet yppat sig i afseende å sättet för dess användande.