Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Några ögonblick derefter hördes likväl hans klumpiga steg i qvarntrappan och inom några minuter stod den reslige mjölnaren, till kroppen en fullkomlig motsats till Mathias Gründler, nere på marken. "Hva' fan pratar du för smörja!" skrek Heinrich och borrade sina hvassa ögon in i Mathias'. "Är du galen, eller..." "Nej, det är Annchen som är galen", inföll Mathias lugnt, under det han ånyo satte påken bakom ryggen och stödde sig på den. "Annchen galen", skrek Heinrich Mayer, "vet du hvad du säger, karl?" "Ja visst, flickan är ju kärleksgalen, vet jag." "A h", frampustade Heinrich Mayer långdraget och betydligt lättare om hjertat. "A h!" "Men", fortfor Mathias Gründler, och hans blickar mörknade ännu mera, "inte i pojken min. Vårt aftal angående giftermål mellan våra barn går nog i putten." Nu var det Heinrich Mayers tur att stämma ned den höga tonen. "Du är bestämdt galen", sade han. "Ja", svarade Mathias Gründler med en så djupt sorgsen ton, att Heinrich tyckte att det var synd om honom, "jag önskar att jag vore det, så att jag sluppe se all den nesa, som den förbannade papisten drar öfver oss, hederlige karlar, och öfver detta samhälle." Heinrich Mayer spärrade upp sina ögon så mycket han förmådde. "Hvad menar du för en papist?" sporde han förvånad. "Jaså, har du glömt det!" Mayer sökte både länge och väl i sitt minne, men hur mycket han än ansträngde detsamma kunde han dock ej leta ut hvad kamraten funderade på. Slutligen sade den gamle mjölnaren: "Om du rätt så hotade att slå ihjäl mig, skulle jag inte kunna gissa mig till hvad du menar för en papist." "Ah, nu är du kortsynt, Heinrich", svarade Mathias Gründler otåligt. "Har du glömt Joseph von Bierich?" Heinrich Mayer hoppade till; under det han skrek så högt han förmådde: "Ah, nu förstår jag! Du menar den der österrikaren, som vi hittade så svårt sårad två dagar efter slaget vid Breitenfeld, der den satans
Yttrandet i afseende å 20 punkten, om förhöjning i förslags-anslaget till beväringsmanskapets vapenöfning 21lsta punkten, om öfverflyttning till ordinarie stat af ett förut utgående extra anslag till kompletterande af bevärings-manskapets reservförråd; och 24:de punkten, sednare momentet, om ifrågaställd förhöjning af förslags-anslaget till reseoch traktaments-kostnader. Lades till handlingarne. Sista yttrandet, afseende öfriga punkter af Betänkandet Nio 69. I,ades till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 183, i anledning af återremisser af Betänkandet, Nio 71, angående reglering af_ utgifterna under Riks-statens sjette Ilufvudtitel. Yttrandet i afseende å 2ldra punkten, om anslaget till och reglering af Bergskollegium vid Bergslags-staterna. Borgare-Ståndet biföll hvad i närboda punkt af Betänkandet Nio 71 föreslagits, och lät i öfrigt vid Utskottets sednare yttrande bero. Yttrandet i afseende å 3:dje punkten, angående förhöjdt anslag till General Landtmäteri-kontoret. I anledning häraf, biföll Borgare-Ståndet hvad Stats-TJtskottet tillstyrkt i sistnämnde punkt af Betänkandet Nio 71, med den af Utskottet i Utlåtandet Nio 183 föreslagna rättelse, att totalbeloppet af de föreslagna tillökningarne å anslaget upptages till Två Tusen Sjuhundra Åtta (2,708) Riksdaler lG skillingar. Yttrandet i afseende å 9:de punkten, om löneförhöjning åt Lands-staterUa. lista Momentet, rörande det äskade reservations-anslaget 77,000 Rldr, med dervid fästadt förbehåll; bifölls. 2:dra momentet, angående förut tillstyrkt anvisande af 1,000 Rldr till ersättning för forsellön.
Du sålde frankt för ett stycke bröd med dagligt släp i en landsortshåla hela ditt hjärtas lågande glöd. och märk, att där skall till aska den kola! Jag ryser, när jag betänker din lott att dumma artiklar korrigera, att sp-j inga omkring och referera allt, som är himpet och dumt och smått! Jag skulle dö, jag som knappt han lefva i denna, stad, fast dess infödda barn. Hit! Att ständigt sitta och vefva på småintressenas kaffekvarn !•&gt; » Nej, tacka vill jag Paris del sköna med eggande, alltid skiftande nytt! På boulevarderna breda och gröna man känner sig lycklig, ja, rent förbylt. Dar, min vän, vill jag bygga och bo, le / va mitt lif och njuta och lära. Arbeta skall jag, det kan du tro, och kanske vinna båcf guld och ära. Ack vet du, det är ett fasligt Irak med delta faltiga svenska språk — » ärans och hjältarnes * må det vara, fast det, gunås, ju är fraser bara, jag säger hellre: det varit har en gång i längese ' n svunna dar. Nu är det faktum, att vill man gifva stora idéer en stilla graf, skall man just på svenska dem skrifva, ty då vet ingen i världen dem af. Nej, annat är det att tankar skänka i ord, som skiftande låta sig länka till känslornas mest fördolda vrå, som hundratals millioner första. Har jag ej rätt? Jo — måste du säga. Nåväl, om inte jag blir en Daudet, jag tror mig förutsättningar ega, att bli en parisisk romancier. Dit vill jag sträfva. Det mer mig lockar än skrifva får bönder i vadmalsrockar. Ah, hvilket lif, du! Hvar enda dag nya scener af vexlande slag. Än bland ministrars lysande gäster, än vid skönhetens rusande fester. och, om mail konsten förstår, man har en nyckel af guld till hvar boudoir! Visst svinna väl guldmynten mycket kvicka, men något tnan alltid far i sin ficka. Och sist, om man korten skickligt for, så klickar ej ' legion d ' honneur ' / » t Men du! — A h nej! Jag vill inte såra ditt känsliga hjärta, min gamle vän.
1:o Constitulions-Utskottet, sorn —- — -— förbättringar och förklaringar deraf; hvaröfver Ståndens Ledamöter vare obetaget, att in Pleno yttra sina tankar, men Riksens Ständer ej förr, än å den nästföljande Riksdagen, må l:o Constitulions-Utskottet,som — förbättringar och förklaringar deraf. Öfverlemnar Konungen åt Riksens Ständer någon Proposition rörande Grundlagar, eller inkommer, i följd af Riksdagsmans motion , Constitutions - bcshita. Öfverlemna!' Konungen åt RikUtskottet med något Grundlags-änProposilion rörandrings förslag, forhåiles dermed, såsom sens Ständer någon 8 Constitutions-Ulsfcollels Memorial, N.-o 5. fallen, stadgadt. Då Utskottet icke funnit —• enligt Tryckfrihets - lagen ansvara. de Grundlagar, uppdrage Ständerne gei Regerings-Formens 81 § är, för båda nast, utan att förut derom öfverlägga, åt Constitutions-Utskottet, att dess utlåtande afgifva; och förhållesdermed, sorn i Regerings-Formens 81 §. stadgadt är. Då Utskottet icke funnit —- enligt Tryekfrihets-lagen ansvara. Se Bih. 3 Sami. B. XXII p. 167, 257. Preste-SLandets d:o B. XVI p. 197. B. XVIII p. 64, 441, B. XIX p. 208.. Borgare-Ståndets d:o B. Bonde-Ståndets d:o B. IX p. 656. till ändrad Redaction, i fråga om åtskilliga Bevill - 9:o och 10:o. nings-a fgilters Förslag O A) Regerings-Formen. §. 60.
Åsidosättes den föreskrifne iagttagelsen af Nämnden i det samhälle, dit flyttningen skett, anses personen tillhöra detta samhälle, utan afseende på uteblifven mantalsskrifning. Häremot må ingen, i och för äfventyret af framtida fattigvårdstunga, inskränkas i rättigheten att välja vistelseort. Är i detta afseende något att anmärka i anledning af Författningarne emot försvarslöshet och lösdrifveri, gälle derom hvad i dessa Författningar stadgas. .§• 17' För iagttagande af hvad i nästföregående §. är föreskrifvet, skall Sockne-Nämnden hafva noga uppsigt öfver skeende inflyttningar, och det åligga hvarje samhällets medlem att, om personer, som af honom från annat samhälle emottagas, i sitt hus eller å sine egor, göra anmälan, i stad inom Irenne dagar hos Ordförande för Fattigvårds-Styrelsen, och å landet inom 14 dagar hos ortens Ålderman, som det till Sockne-Nämndens Ordförande inberättar. Den, som åsidosätter sådan anmälan, plikte En R:dr 32 sk. Banco till Fattig-Cassan. Vid enahanda påföljd, åligge den, som en månad vistas inom annat samhälle, än der han är mantalsskrifven, att inom denna tid till Pastor i vistelseorten aflemna behörigt frejdebetyg. Bih, till R. St, Trot, 1840. Besvoch Ekon.-Ut skottens Betankande , N.o §. 18. 1 morn. Om fattighjon beträcles med bettlande, utom det samhälle, det tillhörer, skall det genast försändas till hemorten och kostnaden dertill ersättas af nämnde Samhälle. Med andre tiggare och ohehörigen kringstrykande personer förfares, på sätt i Lagen emot lösdrifveri och försvarslöshet stadgas, 2 morn.
Herr Grefve Klingspors tjenstledighet. Efter Nådigste förordnande A. Fr. Skjöldebrand. Isaac Dellvik. Att förestående afskrift är med dess ibland Stockholms Stads Magistrats Handlingar förvarade Original lika lydande betygar Garl J. Lalér. Mag. Secr. Bilaga G till Mern. Nio 8. 119 Utdrag af Protocollet, hållet uppå Stockholms Rådhus den 11 Julii 1810.
Om öfverflödsbegär och fåfänga äfven visa sig i sällskap med vissa förmoner och välgörande omständigheter, så är det i znin tanka ej yppigh*ten och det öfverspända begäret, utan den ännu tillika bland folket öfverblifna dygden som alstrar det goda. Det säges och anmärkes med sanning, att Gud sjelf härligt inrättat och begåfvat vår jord äfven för beqvämligheter och njutningar; men det heter ock, att han ur sällhetens hemvist Jordref ds obetänkta och lystna njutarena. Menniskan har fått och förvarar alltid sällbetsbegäret såsom drilFjeder och uppmuntran till verksamhet och fnlikomning; men hon fick ock förnuftet till dess ledare och väktare •— för att hejda och begränsa det. Hon öfverträdde denna gräns, och hon känner helgden af en högre Lagstiftning i de straffande följderna. Inför moralitetens domstol, inför den heliga lära, som förkunnar dygd och pligter som menniskans mål och rätta sällhetsgrund, som sätter dygdens väsen och kraft i Sträfvandet mot begären, i uppoffringens förmåga, inför Erfarenhetens högljudda intyg, som visa, att i samma mon znan intages af njutningsoch praktlystnad, destomer obekymrad och Svag blir man för dygd, arbetsamhet, Patriotism — desto lättare all slags Coruption underkastad, och 442 Eesv. och Ekon. Utsk. Bt t änkan Jen. dessmindre förmögen af inre och yttre val, inför dessa stränga domare och vittnen, säger jag, huru bestå de, som så högligen försvara och prisa rjutnings* och yppighetsbegäret och dess förmoner för samhället? Men. sedan, genom tidens och sammanlefnadens fortgång, genom civilisationens, förfiningens och yppighetens ohämmade verkningar, slägtet försvagats och framryckt allt längre i flärd, var dtt tid att denna äfven bia id författarena skulle linna loftalare.
Academie, hvars Räkenskaper innehålla lika inkomster med Stats-Verkets Landtrentor, samt är o hufvudsakligen öfverensstämmande nied Lands -böckerna. 5:0 Att den förändring med Landsoch Mil itite-böckerna, som härigenom uppkommer, bör taga sin början med innevarande är, och således alla inkomster, sorn influtit till och med förlidet års slut, äfyens.om de till samma tid bestridda utgifter, redovisas i samma ars Böcker; hörandes alltså uti 1814 års böcker, alla vid årets slut i Renteri Cassorna befintliga Contanta medel, alla hos uppbördsmän utestående och förskjutne samt oredoytsta medel af foras och balanceras till innevarande års nya. Bocker , hvaruti allt hvad sorn inflyter af förra eller innevarande års medel kommer att redo-i visas. ' 3:0 Att Imndsoch Militias-Böckerna för alla under förlidet år och föregående åren influtna medel skola blifva färdiga och till Kongl. Katnmar-Collegium ofelbart insände till' Juni' månads slut nästkommande år. 4:0 - -■ V.. ' 5 8 Den 2 Augusti 410 Att tands och Militise-Böckerna för innevarande år, efter nya methoden författade, sist inom slutet af nästkommande år till Kongl. Kammar Collegium böra inskickas, och i samma förhållande för de följande åren. 5:0 Att Riks-hufvud-böcker från och med 1810 till innevarande år ma författas efter den af Stats-Commissarien Widegren, uti här jemte i underdånighet bifogade promemoria och for~. muiaire till Calculer och hufvud-böcker, föreslagöe method; börandesdessa hufvud-böcker vg.ra färdiga till slutet af Juni månad är 18x7;, äfvensom Biks-Hufvud Boken för innevarande år, hvilken kommer att upptaga ej allenast Sjats-Verke.ts inkomster och utgifter från och med den 1 Januari till och med den sista.
För att återkomma till lista §:n och den af Hr Nordenfelt gjorda anmärk:n, att om icke någon bestämmelse finnes ang:de cigarrernas beskaffenhet, skulle ett eluderande af författningen i detta hänseende vara ganska lätt, så instämmer jag äfven deri, och får endast hemställa till Hr Nordenfelt, om han vill afstå från återremiss. För min del önskar jag att Hr Gr:u o. Landtm, behagade framställa propos. på afslag å Betänkit. Ör Hjärne: Den siste talaren har visserligen sett denna fråga ur en synpunkt, som kan föranleda till ganska vidlyftiga bestämmelser, men just derföre att frågan i det Sammansatta Utsk:t ansågs kunna tillämpas på de principer, som Frih. Armfelt här laggt till grund för sitt yrkande, betraktade Utsk:t densamma ur dess enklaste synpunkt. Man trodde nemi. att tobaken kunde anses såsom en förbrukningsartikel, ungefär såsom artikeln bränvin, och att man derpå kunde tillämpa samma beskattning som på bränvin. När man således, genom höjande af skatten på bränvin, kunde förekomma dess omåttliga förbrukande, så fann Utsk:t, att denna princip för beskattning med mycket mera skäl kunde Den 29 Augusti e. m.. 347 tillämpas på tobak, ty bränvin kan man säga är nyttigt i flera afseenden, både i medicinskt och tekniskt, men beträffande tobak, har man sig icke bekant, att den på något sätt kan vara nyttig för menniskan. Då således det kan vara konstateradt, att förbrukning af cigarrer på sista 8 åren betydligt tilltagit, trodde man det vara skäl att söka stäfja denna konsumtion, isynnerhet som man sett att till och med små barn icke hafva försyn att på öppna platser visa sig med cigarrer i mun, och då läkare dessutom intygat, att det är en vara, som är skadlig för helsan, och skadligare för barn än äldre personer, så vore väl skäl att försöka åstad komma någon ändring i detta fall. Det är ur denna synpunkt Utsk:t betraktat frågan. Men det var. verkligen åtskilliga svårigheter att kunna utfinna något sätt för denna beskattning.
Sköldebrand, Knut, N:o 1053 Hr Hammarberg, Carl Axel, och N:o 1842 Hr Edenhjelm, Gillis, hvilka alla erhållit lika antal röster. Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer, att, inom den tid som i 28 § Riksd.Ordn. finnes utsatt, sammanträda, för alt utse ledamöter uti såväl de i grundlagarne bestämde R. Sl:s Utsk., som Ridd.Utsk. Gr. Frölich, Erik: Vördsamt får jag hemställa om de tal, som Hr Gr. o. Landtm, hållit inför deras K. Majestäter och det K. Huset vid den stora deputation, som ägde rum näst före riksdagens öppnande på Rikssalen, skulle här kunna få uppläsas för att intagas i R. o. Ad:s prot. Likaledes anhåller jag att, om sådant pröfvas lämpligt, de nåd. svaren på nyss nämnde tal, måtte fä uppläsas för samma ändamål. Jag hemtar anledn. härtill af hvad som varit brukligt vid föreg:de riksdagar och som ingen annan af Ståndets ledamöter under gårdagens plenum satt detta i fråga, så har jag ansett det för mig tillständigt att göra denna framställning. Hr Gr. o. Landtmrs i anledn. häraf gjorda förfrågan om R. o. Ad. önskade uppläsning af ifrågavar. tal, besvarades med ja och åtskilliga nej; hvarpå Hr Landtm, förklarade att han funnit ja öfvervägande, samt, efter tillkännagifvande att han erhållit afskrifter af H. M. Konungens, II. M. Drottningens, II. M. Enke-Drottningens och H. K. H. Kronprinsens nåd. svar till R. o. Ad:s uppvaktnings-deputation, uppläste följande af Hr Landtm, hällne tal samt derå i nåder afgifne svar: Till H. M. Konungen! Då Svenska folkets ombud nu åter, inom den tid grundlagen bestämt, samlats till vigtiga öfverläggningar och beslut, är det för R. o. Ad. en dyrbar rättighet, att, såsom Rikets första Stånd, äfven främst få till E. K.
Omläggningar förbi 28 branta backar å vägen emellan Fahnbyns och Stuguns gästgifvaregårdar på sträckningen till Sollefteå lastageplats vid Ångermanelfven i Vester-Norrlands Län. 2:o Nybyggande med sten, jemte reparationer samt körbanornas förbättring å tillsammans 37 större och mindre broar och trummor å den på Statens bekostnad anlagde 44 mil långa landsvägen från byn Staa i Åre socken till riksgränsen, i sträckning mot Trondhjem; lill hvilka nybyggnadsoch reparationsarbeten Eders Kongl. Maj:t under den 10 November 1848 täckts i nåder anvisa 9,224 R:dr IG sk. 3:o Nyanläggning af landsväg utmed den två mil långa sjön Gesund, hvilken sjö, belägen i sträckningen emellan Östersund och förenämnde Sollefteå lastageplats, hitintills måst såsom farled begagnas. Till denna väganlägning, såsom både i politiskt hänseende och för landets ekonomiska angelägenheter af stor vigt, har, på min derom gjorda hemställan och för att jemväl bereda tillfälle till arbetsförtjenst åt ortens nödställda befolkning efter den svåra missväxt, hvaraf hela Länet år 1849 var hemsökt, och hvarom bär nedan kommer att vidare förmälas, Eders Kongl. Maj:t, af det till väganläggningen såsom erfor - 6 derligt beräknade beloppet 22,567 R:dr, anvisat en summa af 14,800 R:dr; hvarmed arbetet ock skyndsamt sattes i gång. 4:o För att i nyssbesagde ändamål bereda än vidare tillfälle till arbetsförtjenst och till ett ändamålsenligt botande af de betydliga utskärningar, 1849 års höga flodvatten förorsakat å vissa delar af allmänna landsvägen invid Räfsundssjön, bief, på min derom jemväl gjorde underdåniga framställning, en summa af 2,800 R:dr från 6:te Hufvudtiteln shildt lill Eders Kongl. Majlis Befallningshafvandes disposition.
Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utsk:ts den 26 och 28 dennes bordlagda Utlåt:n: N:o 102, i ani. af väckta motioner om förändring i vilkoren för det vid 1859 och 1860 års riksdag beviljade lån för anläggning af jernväg från Borås till Herrljunga; N:o 103, i ani. af väckt motion om förändring i vilkoren för beviljadt statsanslag till sänkning af sjön Wese1 ången; samt N:o 104, i ani. af K. M:ts Nåd. Propos. ang:de folkskolelärares pensionering. Föredrogs ånyo Stats-Utsk:ts den 26 och 28 dennes bordlagde Mein. N:o 105, i ani. af K. M:ts Nåd. Propos. angtde grunderna för infanteriets och kavalleriets organisation; om rättighet för den indelta soldaten eller ryttaren till tidigare afsked; samt om arméns vapenöfningar och underofficersbildningen. Hr Reuterskjöld, Fabian: Då jag icke anser, att denna fråga står i oskiljaktigt sammanhang med K. M:ts Propos. örn beväringsinrättningen, och då Utsk:t hufvudsakligen grundat sin hemställan på R. St:rs beslut om beväringsfrågans uppskjutande, skulle jag visserligen hafva anledning att anhålla om återremiss af detta Betänk. men, då i riksdagens sista timma en sådan icke torde tjena mycket till och R. o. Ad:ns ledamöter äro så fåtaligt samlade, att det icke är skäl att framställa något yrkande derom, inskränker jag mig till att reservera mig mot de af Utskit framdragna motiver. Jag hembär dock Utsk:t min tacksamhet derför, att Utsk:t icke tillbakaskjutit denna serdeles vigtiga fråga, utan föreslagit R. Stilatt hos K. M:t anhålla, det K. M:t täcktes till en annan riksdag framlägga nytt förslag i ämnet. Ofverläggningen ansågs härmed slutad och Utlåtit bifölls. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utsk:ts den 26 och 28 dennes bordlagda Utlåt.
— Är 1834 förnyades motionen om Bänkmännens afskaffande, men man sökte då en utväg i att minska Bänkm:s-afd:nes antal till hälften eller 25. Såsom hvar och en vet, har äfven detta inskränktare antal befunnits medföra ^olägenheter, hvilka man just nn är betänkt att undanrödja. — Ar 1840 fö reslog Hr von Troil, Emil, Bänkmännens afskaffande samt Ståndets indelning i 5 lika delar, hvilka hvar och en skulle välja 5 Eleclorer. Förslaget tillstyrktes af Utsk., men förkastades af Ståndet. 462 Den 12 Februari e. m. Dessa nära nog vid hvarje riksdag återkommande förslag till införandet af direkta Electorsval, äfvensom Adelns 3:ne gånger fattade beslut om Bänkmännens afskaffande, kunna enligt min tanke ej gifva något särdeles stöd åt Utsk:s framställning, enär de ej torde anses bevisa att R. o. Ad. för Bänkmansinrättningen hyser någon hög grad af tillgifvenhet. Punktvis har jag genomgått hela betänk. Huruvida de af Utsk. åberopade skäl kunna anses såsom synnerligen bevisande, öfverlemna)- jag till Ståndets bedömande. Mig synas de antingen vederlägga hvarandra, eller ock vederlägga ingenting alls. Skulle saken ej heller anses hafva vunnit något särdeles stöd af framställningssättet, är delta mindre förvånande, dä man betänker alt Ridd.Utsk. ej, liksom andra Utsk., äger rättighet att sjelft tillsätta en skicklig sekreterare, utan nödgas hålla tillgodo med den som finnes.
De räntebärande för dr in g ar ne, som genom ytterligare uppköp af Hypotheksföreningarnes obligationer under 1855 ökades med R:dr 324,847: 14. 10. och vid samma års slut utgjorde » 4,583,475: 7. 1. hafva deremot, i anseende till sådana, Riksgäldskontoret tillhöriga obligationers inlösande och försäljning, under de tvänne följande åren minskats, nemligen: under ar 1854 med R:dr 1,381,784: 34. 11. eller till 3,201,690: 2‘0. Riksgälds-kontorets Berättelse <856. 11 Utan beräkning af upplupna obetalde räntor, bestego sig Riksgälds-kontorets fordringar för uppköpta eller belånta räntebärande papper vid slutet af år 1853 lill R:dr 3 219,650 vid 1854 års utgång till » 1,837,200 och vid slutet af år 1855 till » 1,220,750 Minskningen af dessa fordringars kapitalbelopp har således utgjort: under år 1854 R:dr 1,382,450 och under år 1855 '. Sådana från meddelade lånebiträden sig härledande fordringar, som först efter förloppet af vissa dr blifva för Riksgälds-kontoret räntebärande, uppgingo vid 1853 års slut till ett sammanräknadt belopp af R:dr 300,666: 32. Genom utgifna nya lån utöfver de äldre lånefordringar, sorn under samma tid börjat bära ränta, har nu ifrågavarande fordringars belopp ökat sig under år 1854 till R:dr 542,920: 34. 6. och under år 1855 till ej mindre än » 911,506: 34. 6. oaktadt räkenskaperne häribland icke upptaga de under sistnämnde år till Gefle-Dala samt Norbergs Jernvägs-bolag utbetalda och denna kathegori tillhörande lånesummor, utgörande tillsammans » 386,666: 32.
Dämman, midt för hvilket grund kursen ändras^ vestligare för att undvika Lars Persons grund och Marsgårdskulan. dä man noga får akta sig att ej komma i närheten af de mänga längs smålandssidan belägna farliga grunden; häri - 444 Motioner i Borgare-Ståndet 1862. ,JW 235. från sattes kursen åt grundet Hatten utanför Skägganäs. Således har man nattetid icke någon rättelse för seglingen från Jungfrun till in emot Skägganäs, eller ett afstånd af 32 qvarts mil, hvarföre man är tvungen att endast förlita sig till kompassen och den beräknade gjorda distansen, hvilka medel dock icke lemna den nödiga säkerhet oell trygghet för navigeringen i detta med många farliga grund uppfyllda farvatten, der dessutom ofta starka och ombytliga strömmar löpa. Mot vind från Nord till NO, finnes ingen annan under natten tillgänglig ankarplats än SV om grundet Hatten, hvilken, i brist pä fyr, icke kan sökas under mörker. Vid angörandet af Calmar sund söderifrån komma, fartyg i närheten af de midt i sundet belägna Kyrkoeller Utgrunden; dessa grund kunna af segelfartyg under kryssning icke med full säkerhet passeras nattetid, enär den enda ledning, som dervid förefinnes, är den 10 qvarts mil aflägsna södra Uddens fyr. Då seglare närmat sig Calmar på 10 qvarts mils afstånd, sökes Grimskärs fyr för att, genom ledning af densamma, passera mellan Mörbylånga och Hageby-grunden; men denna fyr fäs sällan i sigte, förr än man redan har Mörbylånga tvärs, eller då man kommit in i den trängare delen af farvattnet. För att sä mycket som möjligt minska de här ofvan anförda svårigheterna rörande seglingen i Calmar sund, erfordras: I norra sundet: l:o) en fyr med 12 qvarts mils synvidd ä vestra sidan af Borgholms slottsruin, placerad så, att dess sken synes ifrån NO till SSV. 2:o) en flytande fyr med en synvidd af 4 qvarts mil vid grundet Hatten.