Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär derjemte denna Titels alla utgifter afse understödjandet och befrämjandet af företag, sorn i industriell oell oeconomiskt hänseende äro allmänt nyttige, samt de medel, sorn härtill anvisas, icke kunna betraktas annorlunda, än såsom nyttigt använde, och böra bereda en rik skörd, anser Utskottet sig med allt skäl kunna tillstyrka: att, utom anslaget för Institutet å Degeberg . 5,ooo: denna Titel må tillökas med 28,000: — —■ tillsammans 53,000: hvarigenom contanta penninge-anslaget under Titeln blifver 153,000 R:dr och med tillägg af Indeldte räntor och Kronolionde-spanmål, så val för Åkerbruket, Handeln och Näringarne, som för Bergsbrukets understöd, i penningar förslagsvis evalverade till ii,c)3o R:dr, Titelns hufvudsumma kommer att utgöra R:dr 164,<)3o. 3:o Uti en till Stats-Utskoltet remitterad motion har Herr Wijk, Olof, sökt ådagalägga vigten af Technologiska Skolors liefrämjande och vårdande, emedan det är i dem, som ynglingen får tillfälle alt ”utbilda sig genom användandet af sin arbetsförmåga i handlagsväg, grundad på och i förening med den Theoretiska bildning, som han redan kan hafva fått och der vidare erhåller;” och som Technologiska Institutet i Stockholm redan verkat mycket * till detta ändamål, så att det Stats-anslag, hvarigenom detsamma underhålles, kan anses vara väl användt, och då ett dylikt Institut, fast i mindre scala, blifvit genom den enskilda frikostigheten grnndlagdt i Götheborg, hvilket redan flitigt begagnas och vunnit kännares bifall, har Herr Wijk, till detsammas ändamålsenliga utvidgande, föreslagit, att hälften af den summa, sorn 1111 utgår lill Technologiska Institutet i Stockholm, må med 7,000 R:dr anvisas till Chalmerska Technologiska Skolan i Götheborg.
Jag får dock härvid anmärka att jag anser den moraliska ansvarigheten för den beslutande äfvensom den juridiska för de rådgifvande allt sedan 1809, bevisat sig vara rakt ingen; att hela den kontroll, som är ämnad att finnas för att Konungen icke skall kunna fatta ett möjligen för landet skadligt beslut icke hvilar derpå att en mängd StatsRåd finnas att höra, ty sunda förnuftet och erfarenheten säger att när man fördelar ansvarigheten på flera personer, så blir den derigenom skingrad och uplöst. Hvad som nu gäller i afs. på den juridiska ansvarigheten, gäller ännu mera rörande den moraliska, ty någon sådan finnes ej, då fråga är om att göra opposition mot Konungen. Man får ingalunda fästa sig vid om händelsevis. man funnit att en utrikes StatsMinister, då han varit den ende som deltagit i Konungens beslut, icke varit vuxen sitt kall, detta mäste man abstrahera från sjelfva grundsatsen hvad som är och kan vara meningen, då man vill upställa en garanti mot oriktiga beslut. - Jag vet icke och är ej berättigad att säga huruvida meningen varit att indirekt hänvisa på något nyligen skett faktum, för hvilket detta skulle vara en indirekt af Utsk. tillämnad tillrättavisning, men sådant innebär en afsigt att så der post faktum lagstifta, hvilket vanligtvis icke ansetts rätt. Dermed vill jag icke halva förnekat att man ju har ofta så tillvägagått, och att mau öfver allt i vår konstitution finner spår dertill. När någon stor kolanietet inträffat i följd af Konungamaktens utöfning pa ett sätt som folket ansett orättvist, har man trott sig böra stifta en lag, hvarigenom detta misstag skulle förekommas för framtiden. Knappast något lands lagstiftning saknar exempel på att så skett, men en annan sak är huruvida det är förnuftigt handladt; samt om man icke såmedelst lägger fram ett tveäggadt svärd och träffar med den äggen hvarmed man icke bör träffa. Jag finner nemligen att detta svärd, på det viset lyftadt, har en ägg för framtiden hotande StatsRådet, men den andra omedelbarligen riktad mot Konungen. Eller vill man på detta sätt träffa det abstrakta begreppet, allenastyrelsen, så får jag för min del förklara alt jag icke anser vara politiskt rätt, att göra detta så att man endast träffar personen.
Nu då dessa försök blifvit uppdagade både i detta Stånd och hos PresteSt., då begagnar man den utvägen att förklara 1822 års reglemente innehålla alldeles detsamma som StalsUtsk. nu har yrkat, att framställningen således är högst oskyldig, och till yttermera visso liar man tagit igen sina förra påståenden och sagt att man icke begär annat än hvad 1822 års reglemente innehåller. Hade man icke menat något annat, så frågar jag hvartill 16 års strid hade tjenat, först inom läroverks-coniitéen och, sedan hau upphört, åter hos Konungen emellan falcuteterna och institutet? Nej, striden angår just den fråga, som jag nu haft äran för eder, mine herrar! utreda, och en hvar, som deråt egnat en närmare uppmärksamhet, vet att jag ingenting öfverdrifva. För att bestyrka detta, fordrades måhända att läsa upp större, åtminstone lmfvudsakliga delen af institutets reglemente, hvilket dock torde vara föga lämpligt. Här liar blifvit yttradt, att de, som vore af motsatt tanke med Carolinska institutet och StatsUtsk., möjligen kunde hafva för afsigt att institutet blott skulle åstadkomma bildning för fältskärer oell barberare. Man har sagt, alt man icke kunde tro sådant; men man har likväl talat derom, förmodligen icke utan afsigt att hos åhörarne qvarlemna något intryck af beskyllningen. Jag upptager derföre äfven denna. Då jag förut nämnt för eder, mine herrar! att icke doctorspromotion men chirurgie-magistrars utnämning är Carolinska institutets rättighet och åliggande, hvilket af i3 §:n i reg lementet närmare utstakas; så finnen J lätt, att det icke är fråga blott om fältskärer och barberare, samt att det är en öfverdrift å mina motståndares sida, för att hjelpa en sak, som i sig sjelf är sjuk. Sedan jag 1111 omtalat dessa grundfrågor, så anhåller jag^ alt få öfvergå till behandlingssättet inom R. St., för att visa på hvad punkt frågan står. Institutet begärde för hvarje professor 2,000 r:drs lön. Sundhels-colhni tillstyrkte och K.
Lånen kunde få prolongeras, endast medelst en stämpels påsättande på förra pantsedeln, utan att panten behöfver röras från förvaringsrummet, så skulle denna anstallt otvifvelagtigt medföra en minskning i arbetet, och sålunda bereda möjligheten till minskning äfven i tjenstemanna personalen; hvarförutan derigenom lill någon del kunde vinnas besparing uti kostnaden för papper och tryckning af nya pantsedlar. Dessa äro de förändringar i afseende på Låne-Rörelsen, hvilka Utskottet trott sig böra tillstyrka. Men då äfven andra förslag hos Utskottet varit i fråga, borde en framställning af desse, tillika Stats-Utskottets Betlinkanden 6nj med de skäl, sorn emot deras antaganden hos Utskottet förekommit, U;ir böra finna ett rum. Det har blifvit föreslaget, att LåneTerminerne, som för närvarande äro arne, den ena på 3 och den andra på 6 månader, borde förändras till En oell bestämmas till ett helt år, så att alla Lån beviljas endast på ett års lid och omsättningarne deremot alldeles upphörde, med rättighet för Låntagarne, att när sorn heldst få lösa sin Pant, och emot vilkor att vid Lånets meddelande 6 procents ränta, räknadt efter år, innehållas blott för 3 månader, jemte 2 procents provision, att lika ränta och provision för lika tid, eller nya 3 månader, beräknades och god [gjordes Conloiret om panten ej löstes förr än i 4;de, 5:te eller 6:te Månaden: Likaledes för nya 3 månader, om panten löstes i ■yrde 8;de eller ryde månaden, samt attoni ej utlösning skedde inom årets slut, eller sisi i4 dagar derefter, panten ovilkorligen borde genom Auction försäljas, då utom omförmäldte obetalde räntor och provision, vanlig Auctions-Provision af Försäljnings-Summan tillika skulle godtgöras Confoiret.
Af hvarje års första beväringsklass skulle så stort antal, som erfordras för att fylla afgången inom stammen, uttagas, dels efter vederbörande mönsterherrars godtfinnande, dels genom lottning. De öfriga skulle utgöra beväringsrekryter. Stammens tjenstgöring är bestämd till sex år. Beväringens öfningar föreslås till: l:sta året 21, andra äret 14 och 3:dje året likaledes 14 dagar, inoch utryckningsdagarne oberäknade. Utsk:n anse sig, efter att hafva framlagt dessa förhållanden, knappast behöfva deröfver yttra sitt omdöme. Det är ej troligt, att nationen frivilligt skulle underkasta sig en så ytterst tryckande personlig tjenstepligt, hvarigenom individen, utan kallelse för militärtjensten, skulle under 6 hela år slitas från hem och yrke för att utgöra en del af härens stam, eller ock, i lyckligaste fallet, förpligtas exercera under 3 på hvarandra följande är. Inom de länder, der folkbeväpningssystemet med så utsträckt tjenstgöringsskyldighet, som här blifvit föreslagen, finnes infördt, beklagar man sig öfver detsamma, såsom den tyngsta af alla bördor, och hos oss skulle man utan nödtvång underkasta sig detsamma”. Hvad Utsk:ns anmärkning vid den till 50 års ålder utsträckta värnpligten vidkommer, så kan ej inses, hvarföre den inom det öfriga Sverige skulle blifva mera betungande än inom en af dess provinser (Gottland), der den redan existerat sedan 1812. Hvad som åter säges om det tryckande deruti, att kunna utlottas till stammens rekrytering, så ber jag att få fästa uppmärksamheten derå, att en sådan utlottning, under den otroliga förutsättning att inga frivilliga anmäla sig och att ingen soldat rekapitulerar, likväl icke årligen skulle utgå till högre belopp än 10 man på hundrade, men hvilka 10 man alltid egde rättighet att, genom frivillig öfverenskommelse, byta med dem bland de återstående 90, som vore benägne att ingå 6 H. 17 25S Den 28 Juni f. m. i stammen.
Riksdag beviljade anslag till anläggande af en vattenledning till Carlskrona; angående yrkad befrielse från Rotering, för Tynderö Socken i "WésterNorrlands Län; angående jemkning i grunderne för RecognitionsSkogarnes skattläggning; om förhöjning i Rote-' Den 12 Jiinii e. m. 181 hjelpen för svaga Rotar i Kronobergs och Calmare Län; om upplåtande aftvänne tunnland jord från Eskilstuna Kungsgård till begrafningsplats för Eskilstuna Stads och Landtförsamling; — Af Rikets Ständers Revisorers Berättelser: Om de åren i8a5 och 1827 verkställde granskningar af StatsVerkets och åtskillige andre Fonders tillstånd, styrelse och förvaltning; öfver Revisionen af Allmänna Magazinslnrättningens förvaltning och medel, äfvensom rörande fortgången af dess utredning; i anledning af åren 1825 och 1827 verkställde granskningar af de under Kongl. Maj:ts och Rikets CommerceCollegium ställde fonder och medel; af Riksdagsfullmägtigen Nils Månssons Motioner, att frågan om Löneförhöjningar må pröfvas i sammanhang med den om behofvet af en ökad Sedelstock; äfvensom angående skyldighet för hvarje Riksdagsman, att inlösa ett tryckt exemplar af sitt Stånds Protocoli; och om tryckning af Utskottens Betänkanden; af Riksdagsfullmägtigen Nils Strindlunds Memorial, om rättighet för Ståndets Ledamöter att för nedsatt pris, mot det i Bokhandeln gångbara, erhålla deras exemplar af Protocollen. Statsoch BancoUtskolten: Af Kongl. Majrts Nådiga Proposition, angående rättighet för SparBanker att få i BancoDisconten insätta Medel mot Ränta; — af Rikets Ständers Revisorers Berättelser om de af dem åren 1825 och 1827 för - j82 D*n 22 Junii e. m. rättade granskningar af RiksgälsdsVerket, GeneralAssistanceContoret, samt Götha CanalBolagsGötheborgsoch Malmö f. d. Discontinrättningar.
Efter det Handlingarne blifwit uplaste, Voterings-Sedlar utdelre, samt pa manligt sätt en Ledamot utlorrad, har följande VotLring» - k, oposition blifwit framstald: Den som will, at Lonerne och veputst-weden för Hennes N?aj:t EnkeDrottningens Ofwerfte-Marstalk och (AfwerLammar-Herre afdraga? fran Hennes Maj:ts Underhalls-Lumma ochsärskilr til bemälte Embetsmän af Stats-Loinoiret anordnas, skrifwer ja, den det ej will, skrifwer nej; winner nej; sa kommer Hennes Mahr Enke-Drottningen at hädanefter som hittils oafkorcadt upbära den henne anftagne Underhalls-Lamma af 66,666 L:d. Z2 st. om Äret samt i fraga warande Lö - Den 24 Mars. ivgz Löner och veputst-wear upföras pa allmän, na indragnings. Staten, at wid nu warande jnnehafwares afgång til Stats U)erket indragas och besparas. Efter VotermZs Sedlarnes uphamtande och öpnande befunnos 94 Ja och 25 Nej, och som ja munnit, sa komma i fräaa warande Löner och IXpuratwed, at af Hennes Maj:t Enke-Drottningens Underhalls-8umma afdragas och innehällas, och af Kongl. Stats-Lomoiiet lil dessa Embets» Man särskilt anordnas. Hwilket förhällande Srats» Utffottet får ti! Riksens Högloft. Stander härmedelst wvrdsammeligen tilkännagifwa. Stockholm den 19 Marö 1810. Pa Högloft. Ridderskapets Pä Högwördige Präoch Adelns Ledamöters ste-Standets Ledamömäguar ters magnar Oaes ?Iewin§. Ib. Weiäman. Pä Wällofl. BorgarePä Hederwarda BvndeStändets Ledamöters Ständers Ledamöters magnar magnar I.
Dagblad för att i nämnda tidning införas i morgon, den vanliga pleni-dagen, då denna fråga skolat förekomma, hvarigenom den utredning af frågan, sorn denna artikel innehåller, således, genom införandet uti dagens tidning, varit de flesta af Höglofl. Ståndets Hrr ledamöter före plenum bekant och stor tidsutdrägt derigenom kunnat vinnas, enär uppläsning häraf förekommit». Artikeln är af följande lydelse: »Ytterligare ang:de Allm. barnhuset: Det af K. M:t till följd af, efter vederb:des hörande, utaf särskildt tillförordnad komité (deribland justitiekansleren v. Koch och professoren, nu mera generaldirektören Huss) afgifvet förslag, den 28 Dec. 1850 i nåder utfärdade reglem:te för styrelsen och förvaltningen af Allm. barnhuset i Stockholm innehåller uti § 4: »Direktionen*) åligger att sorgfälligt iakttaga och befrämja», bland annat, »att barnhusinrättningens kapit al er icke minskas; att räntan och öfriga inkomster i rätt tid inflyta, och att inrättningens utgifter icke få öfverstiga inkomsterna. Huru skall väl detta »åliggande» kunna fullgöras? Då inkomsterna ej ökas, utan tvärtom minskas genom fattigprocentens upphörande vid bouppteckningar; äfvensom *) 4:de §:n utur reglenut intages: Direktionen beslår af öfverståthållare», eller den hans ställe företräder, såsom ordförande, polismästaren i Stockholms stad, en ledamot af sundhetskollegium, en ledamot af Stockholms stads konsistorium, samt af stadens iunevånare 4 män; den lista och 2:dra af dessa 6 ledamöter förordnas af K. M:t på förslag af vederb:de embetsmyndigheter, samt de; 4 öfriga uppå förslag af öfverståthållare». Den I M11 j. 17 sorn (lå, genom nya strafflagens införande, åtskilliga bötesandelar frångått allm. barn husinrättningen; samt deremot tilloppet uti en så beklaglig progression ökas, att få å barnhuset (en anstalt icke blott för hufvudstaden, utan för hela riket, i enlighet med K. Fundationsbrefvet den 20 Mars 1637 och K.
IV. B. 36. A. 114. — N:o 60. angående rättelse af Utskottets betänkande N:o 3i, i anledning af väckt motion om ändring af 16 § uti 1836 års Mililie-boställsordning. III. B. 4-27. IV. A. 57. — N:o 61. i anledning af väckta frågor om reorganisation af styrelseverken m. m. IV. B. 115, 187. A. 254. — N:o 62. i anledning af återremiss utaf betänkandet N:o 17. IV. B. 115. A. 187. N:o 63. ( 9 ) Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 63. i anledning af återremiss utaf betänkandet N:o 18. IV. B. 115. A. 187. — N:o 64. i anledning af återremiss utaf betänkandet N:o 22. IV. B. 115. A. 187. — N:o 65. i anledning af återremiss utaf betänkandet N:o 23. IV. B. 115. A. 187. — N:o 66. i anledning af väckt motion derom, att kronoarbetskarlarne å Carlsborg må hädanefter inom fästningen få undergå de dem ådömda kroppsstraff. IV. B. 115. A. 187. — N:o 67. i anledning af väckt fråga om meddelande af närmare föreskrifter, i afseende på ulländningars bosättning i Sverige och tillåtelse för dem att der idka borgerliga näringar. IV. B. 115. A. 187. — N:o 68. i anledning af väckt motion om förändring i bestämmelsen af protocollsoch domslösen vid Rådstufvurätter, samt lösen för fastebref och burbref i städerna. IV. B. 115. A. 187. — N:o 69. i anledning af väckt fråga om indragning af Förvaltningen af Sjöärenderna. V. U. 481. A. 633.
För min del kan jag så mycket mindre deruti instämma, som jag anser det vara ett af de olämpligaste straff, hufvudsakligen derföre alt det omöjligen kan kontrolleras, om än den person, hvilken förestår fängelset, gör sig all möjlig möda att detta straff tillämpas ordentligen; ty det minsta ögonblick, han är borta, kan ju vara tillräckligt för en medlidsam el ler mutad fångvaktare att insmyga sådan föda att straffet derigenom tillintetgöres. Jag anser således delta straff vara det minst lämpliga. I allmänhet taladt, skulle jag högeligen önska, att i något land någon stor tänkare kunde påhitta något fullt ändamålsenligt straff; men ännu har man ej föreslagit något i alla afseenden ofelbart, ulan är man hitintills ense om, att de afflictiva straffen ej äro lämplige, och att ensamhetsfängelse-straffet är del enda man kan sälta i stället, med hopp att mota det öfverhandtagande onda. I afseende på de oftanämnde verifikationer, hvarom stadgandet blifvit framdraget, såsom bevis på redaktionens förmenta dålighet och hvarom Hr Rääfs anmärkn. blifvit releverad af Hr Printzenskjöld, så kan jag väl icke, då jag ej har lagförslaget för mig, nu ingå uti någon närmare granskning af den omtvistade ordställningen; men jag vill dock framställa ett exempel, som jag anser bevisande. Skulle t. ex. jag såsom landsh. insända en landsbok åtföljd af oiiktiga verifikationer, så bör jag visserligen komma i ansvar derför, att jag underlåtit upptäcka deras oriktighet; men det måtte vara stor skillnad, om jag veterligen insänder sädane falska verifikationer, eller om jag sänder in dem utan kännedom att de äro falska. Hr Printzenskjöld:
Slutligen får Utskottet erinra, att numreringen af ifrågavarande §§ kommer att förändras, derest några ytterligare utbetalningar varda vid innevarande Riksdag beviljade och foljagtligen måste efter deras föremål eller beskaffenhet, upptagas uti någondera af de afdelningar af Reglementet, hvilka nu till Riks-Ståuden aflemnas. Stockholm den 15 Maj 1845. STOCKHOLM, ecksteinska boktryckeriet, 18 45. Hör till Stats-Vlskottets Betänkandej N:o 3t2f.- i FÖRSLAG till REGLEMENTE för Rikets Ständers Riksgälds-Conlor. Fortsättn. B) Under innevarande Riksdag beviljade tillfiiilige Stats-utgifter. §. 56. (Grundar sig Rikets Ständers, dels i sammanhang med Stats-Reglcriugen oell dels genom bifallandet af Stats-Utskottets*Utlåtande N;o 234, fattade besiut,) Rikets Ständer, sora beviljat åtskilliga, till de ständiga Statsbeliofven icke bänförlige, anslagssummor, hafva beslutat, att alla sådana tillfälliga anslag, äfvensom de under innevarande Riksdag beviljade lune-understöd, skola af Riksgälds-Contorets medel utgå samt af detta Verk i stadgad ordning utbetalas å de tider, Rikets Ständer för hvarje serskild anslagseller lånesumma bestämt, eller, då någon sådan bestämmelse ieke blifvit meddelad, på föreskrifvet sätt tillhandahållas från och med i845 års början. §. 57. (Grundar sig pä Sta tsr-Utskottets, af Rikets Ständer bifallna, Memorial N:o 114.) Till godtgörande af begrafningsoch öfriga kostnader i anledning af Högstsalig H. M. Konung Carl XIV Johans dödliga Jrcuiflille, hafva Rikets Ständer anslagit ett dessa, af Kongl. Stats-Contoret förskottsvis be stridda^ kostnader motsvarande belopp, Etlluindrafyratiofemtusen sjuhundra åttioen R:dr 19 sk. io rst., att, på nyssnämnde Embets-Yerks reqvisition, af Riksgälds-Contoret utbetalas.
För detta ändamål tryckte kaptenen på en liten knapp, då den kraft, som fanns qvar, var tillräckligt stor att låta tvenne väldiga bogankare gå, då fartyget stannade nästan ögonblickligen. Faran för att fartyget skulle gå i land var således förekommen; men det kunde icke derföre ligga kvar der det låg, det skulle ju gå till Stockholm och först der låg det stora elektricitetsverket; men lyckligtvis fanns ett mindre sådant strax i närheten. Sedan Nacka qvarnar rifvits, hade dervarande fall, ökadt med fem meter genom Jerlasjöns sänkning, i stället användts att tillverka elektricitet för farledens belysning nattetid. Alldenstund nätterna emellertid voro, denna tid på året, temligen ljusa, behöfdes då ingen belysning, hvarföre elektriciteten i stället samlades i förlag på små accumulatorer, hvilka, liknande literbuteljer, såldes »mot afhemtning på stället», hvarefter de återstäldes, för att åter laddas. För kaptenen var det ett ögonblicks verk, att låta sätta i sjön de i däfverterna hängande låringsbåtarne, för att med dem låta hemta några tusen buteljer elektricitet, och alldenstund passagerarne voro mycket ifriga på att snart komma till Stockholm, hjelpte de, för tidens vinnande, att bringa de många buteljerna ombord. För »mäster» mötte sedermera ingen svårighet att helt hastigt få allt ordnadt, hvarefter fartyget, sedan ankarne lättats och maskinen åter satts i gång, låg inom en qvarts timme förtöjdt vid Södermalms ståtliga kaj. Vår man var således i Stockholm. Under det lilla äfventyret vid Nacka glömde han emellertid att fråga kaptenen, hvilka mäktiga krafter blifvit satta i rörelse för den stora farledens förverkligande. Han glömde det äfven sedermera, öfverväldigad, som han kände sig, af det myckna han fick se. Af Hammarbysjöns, förr så stinkande, vatten syntes ingenting, utan i stället ett med stora fartyg fylldt svajrum, kringslutet af storartade kajer, och med en ständig omsättning af från Mälaren rinnande vatten. Hela Södermalm var bebygd med industriella anläggningar af alla slag. Stockholms befolkning var minst en half million, och dess inkomster stodo i förhållande derefter.
Ingen är mera villig än jag, att iakttaga de af Grundlagen föreskrifne former, och ingen är, som mera ogerna härstädes tager till ordet, men jag trodde mig kunna få framställa den af mig väckte fråga, utan att befara, det någon ville göra ett undantag för min skulld, då jag endast åsyftade upplysning, om hvilket vore det rätta. Hvad sjelfva hufvudsaken angår, är obehaget att vidröra den större för mig, än det för någon annan kan vara angenämt att tala deri. Herr Rosenqvist, Fredrik Leonard: Blott för att protestera emot ett framtida upprifvande af ett genom votering afgjordt ärende, har jag anmält mig, och förbehåller mig, alt sedan afgjordt blifvit, om frågan åter skall upptagas, eller ej, blifva åter uppropad. Den 19 Ma ji f. m.
"utöfva ett skadligt och farligt inflytande på sina medlärjungar”, förvisades från läroverket för högst två år, under del en för öfrigt sedig och anständig gosse, sorn vid inträdet i skolan vid nio års ålder vore något inskränkt till begrepp och omdömesförmåga, hvilka dock vid 13 å 15 års ålder ofta plötsligen ljusnade och utvecklade sig, och som dessutom möjligen bade ringa eller ingen tillsyn i hemmet, skulle, om han efter två års förlopp icke egde tillräckliga kunskaper att uppflyttas till andra klassen, vid elfva års ålder för alltid förvisas läroverket; och har motionären derföre yrkat, att nämnde 39 § antingen mätte helt och hållet uteslutas eller ock förmildras i enlighet med hvad 1820 års skole-ordning i samma ämne föreskrifver. 3:o 1 afseende å 1 kapitlets 53 §, som angår ordning och tukt inom läroverken, har Herr Henschen afgifvit en framställning, åsyftande alt föranleda "inskränkning i den flerestädes förfärligt missbrukade rättigheten för lärare alt, utan ordentlig "ransakning och dervid erhållna säkra bevis om felaktighet, bestraffa lärjungarne på ett "för alla ädlare sinnen upprörande sätt”, hvarjemte motionären förbehållit sig att framdeles, med ledning af utländsk lagstiftning, till Utskottet öfverlemna förslag, huru det onda skulle afhjelpas, utan att sådant förslag likväl sedermera kommit Utskottet till handa. Till stöd för framställningen har motionären, bland annat, anfört: att barn, hvilka af en lärare, ofta under upprörd sinnesstämning och bolande miner, tillfrågades om kamraters fel, hvilkas verklighet läraren på förhand vore benägen antaga, kunde dels af partiskhet, dels af fruktan, dels af begär alt behaga läraren, dels ock af sanningskärlek lätt förledas att vittna falskt mot kamrater; att ransakning, dom och exekution följde ögonblickligen, och verkställdes ej af olika personer, ulan af en enda person, hvilken ofta sjelf vore part, förvillad af sjudande känslor och en missledande tanke om nödvändigheten alt i lärjungarnes ögon vara konseqvent och alltid synas hafva rätt.