Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter skedd föredragning af Konst.Utsk:ts d. 14:de och 17:de dennes bordlagde Mern. N:o 50, med voler.-propos. i fråga om det uti Konst.Utsk:ts Mera. N:o 32 framställda förslag till ändring i 14:de §:n 3:dje mom:t R.O., blef den i Metrut föreslagna voter.-propos:n af R. o. Ad. godkäud. R. o. Ad. åtkiljdes kl. 1/2 11 em In fidem, O. Brakel. Fredagen den 20 Juli 1860. Plenum kl. ö e. m. Justerades 5 prot.utdrag för deu 18:de dennes samt pleni-prot. för deu 25 sisth April e. m. Föredrogs StatsUtsk:ts deu 18 dennes bordlagde Utlåt. N:o 123, ang:de regleringen af utgifterna under RiksStatens Åttonde Hufvudtitel. betta Utlåt, begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, hvarjemte anmälte sig och yttrade: Hr Cederschiöld, Gustaf: Detta Utlåt, är icke allenast af mycken vigt, utan äfven ganska omfattande. Om det nu lägges på bordet utan något dervid fästadt särskildt beslut, måste detsamma redan i morgon företagas till afgörande. Jag betviflar att flertalet af detta Högloft. Stånds ledamöter ännu hunnit genomläsa ifrågav:de Utlåt:de; och anser mig vid sådant förhållande böra hemställa att R. o. Ad. måtte för föredragningen deraf bestämma någon dag i nästa vecka. Gr. Lagerbjelke: Jag medgifver visserligen att detta Utlåt, är särdeles vidlyftigt till sitt omfång, och att det fördenskull varit ganska önskligt, att kunna bereda någon tids rådrum före dess företagande till pröfning; men man torde dock böra ihågkomma, att Riksdagens hastiga slut i väsendtlig mån är beroende uppå, huruvida detta Utlåt, snart afgöres eller icke.
Jag tror af samma skäl som jag förut anfört att hvarifrån förslaget kommer antingen från 1 Ordet att, som ju bryter satskonstruktionen, är tillfogat genom klammer. Den 4 Augusti 1812 339 Konung, Ständer, Utskott eller Riksdagsman böra båda Alternativerne så det tillstyrkande som afstyrkande, Ständerna föreläggas. Herr Professoren Doctor Wijkman: Uti 38 § Riksdags Ordningen står att de särskildta meningarne skola såsom alternativ i förslaget intagas; om Herr Regerings Rådets Memorial skulle ingå, kan det väl icke kallas förslag, och något sådant kan icke Utskottet utarbeta då 2 :ne Stånd gillat 37 § :n oförändrad. Herr Lagman Sandberg: yttrade att först då, och sedan Propositionen blifvit gjord till antagande eller ogillande af Herr Regerings Rådet Hallenst jernäs Memorial, och om dervid 2 Stånd skulle stadna emot 2 saken komme att förfalla, men att förhållandet nu kunde annorlunda anses då Herr Regerings Rådets framställning icke varit under omröstning. Herr Borgmästaren Norström ansåg för sin del någon ytterligare proposition icke böra framställas, ty om först voterades om Herr Regerings Rådet Hallenst jer nas finge man äfven göra det om Herr Protocolls Secreteraren Rothliebs Memorial. Herr Biskoppen Doctor Faxe yttrade: Sedan detta Högl. Utskott 1 voterat öfver den antagne Proposition: Den som vill at Reg:s Formens 37 § bibehålles oförändrad skrifver Ja, den det ej vil skrifver Nej! Vinner Nej, så upkomer öfverläggning om de upgifne alternativer hvilka til förändring skulle antagas; och 2 :ne Stånd stadnat mot 2 :ne, hafva åtskillige Värde Ledamöter förklarat den tanka, som skulle den af Herr Regerings Rådet Hallenst jerna och Herr Prot. Seeret. Rothlieb väkta och af Herr Öfverlntend. och Commendeuren Edelcrantz understödda Motion böra förfalla. Härmed kan jag så mycket mindre förena mig, som 38 § Riksdags Ordn. är tydlig och klar rörande omröstningar i Utskott: Stadna dervid Två Stånd emot Två, skola de särskilde meningarne, såsom alternativer i förslaget intagas.
Petros uppmanade honom att döma över hans handlingssätt, långt ifrån att ogilla det eller känna avsky för sin rövare, tryckte hans genom gallret utsträckta hand till sina läppar, kallade honom sin störste välgörare och förklarade honom sin eviga tacksamhet. Förhållandet mellan Petros och Klemens var ömmare, bandet, som förenade dem, starkare tillknutet än någonsin. Inom den homoiusianska menigheten väckte Petros' fängslande vild förbittring, som endast väntade på tillfälle att giva sig luft. Eufemios, den äldste presbytern, skötte under tiden hans ämbete och infann sig dagligen i fängelset för att inlämna sina redogörelser och emottaga sin förmans befallningar. Den svartlockige presbyterns hållning var ödmjukare än någonsin, då han stod inför sin biskop, och för det goda han kunde uträtta var han anspråkslös nog att giva denne äran. På lediga stunder sysselsatte han sig ännu alltid med punkteringskonsten. Genom denna ville han utleta, huru länge Julianus skulle leva; om den kejsare, som komme på tronen efter honom, vore homousian eller homoiusian; om Petros i den rättegång, som väntade honom, skulle frikännas eller fällas, vilket senare vore detsamma som att dömas till döden; om Petros, i händelse av frikännelse, skulle varda biskop i Rom, patriark i Konstantinopel, eller på annat sätt bortryckas från sin hjord i Aten; när detta skulle ske, och vem som skulle bliva hans efterträdare, Eufemios eller någon annan alltsammans frågor, som dagligen sysselsatte den svartlockiges tankar. En bland Eufemios' skyldigheter som äldste presbyter var att hålla sina yngre ämbetsbröder till studier och vaka över dessas kristliga och renläriga art. Nu hade Eufemios gjort det rön, att man svårligen kan inhämta en boks innehåll grundligare, än när man åtskilliga gånger avskriver densamma. Han plägade därför till föreläsarne, besvärjarne och de övriga unga prästerna lämna till avskrivning dels de mångahanda evangelierna, såväl de allmänt erkända som de andra, dels sådana nyare skrifter, som bland den kristna kyrkans medlemmar väckt större uppseende och fördenskull kunde påräkna lätt avsättning. Med de sålunda tillkomna avskrifterna drev Eufemios för egen räkning en inbringande handel.
Det blef en paroxysm, som drog igenom henne lik ett rasande oväder, sköflande, uppryckande, vändande upp och ned på allting. När den dragit förbi låg det idel bitterhet och skälfde ofvanpå utmattningens lugn. Då började hon tala: »Å nej, å nej! Hur kunde jag tro det! För oss blommar minsann ingen lycka ...» Hon höll upp ett ögonblick, fortsatte därpå åter: »Du känner vår släkts historia — du vet att lyckan inte trifs riktigt inom dehär gamla murarne. Om hon någon gång kommer till oss, är det alltid bara på besök »Jag hade gått och hoppats — ja — det var nog dumt af mig — och kanske egoistiskt också — för det har aldrig fallit mig in, att du kanske inte skulle finna lyckan här — om du också gaf lyckan. — Men jag märkte, hur han för hvar dag under denna sommar blef alltmer och mer ... Ja, man behöfver bara se på hans ögon, när han betraktar dig! — Och ända från den tiden, då vi båda voro i pension, har det varit min käraste dröm. — Ja, för jag håller så mycket af er båda. Han är så snäll och så god — Mia kan aldrig tro, hvad han varit god emot mig — så långt jag kan minnas tillbaka. Han var ju äldre än jag, men vi voro så ensamma — hade bara hvarandra att leka och sällskapa med. Och sedan vi blifvit vuxna» — hon gjorde ett uppehåll och sänkte rösten — »ja, ett sådant lif som vi lefva här, alstrar en alldeles särskild förtrolighet.» Maria lyssnade, lyssnade blott. Gång på gång strök hon med handen ned öfver Gerdas hår. Hon kände sig insvept i en atmosfär af värme; hvarje ord var en ljum fläkt. Hon var som en blomknopp, när ett vårregn faller öfver dess blad och rötter, allting svällde inom henne, allting växte. Men hon var sig icke mäktig; och fastän hon förstod, att Gerda missuppfattat innebörden af hennes tystnad och den stumma smekningen, kunde hon icke finna ett ord för att säga henne det. Gerda fortfor: »Jag har vetat det länge — hela hans sätt är ju förändradt — han är inte lik sig, när han är i Mias närhet.
Om ni i öfrigt är frisk, så hafva vi ej annat råd att gifva eder, än att ni så mycket som möjligt vistas och rör er ute i fria luften, seglar, om tillfälle dertill ges, tar dagliga bad i öppet vatten och förtär rikhaltigt med mjölk och stärkande föda i allmänhet. Tekla. Se.råd till «magerlagd ung flicka *: i n:r 12. — Är ni säker på, att ni i öfrigt är fullt frisk? Beror på orsaken. Möjligen härledande sig af blodbrist eller nervavaghet; möjligen föreligger något hjertfel. Undersökning nödvändig. — Mot er hufvudvärk kan ni försöka att vid anfallen laga 1 gram antifebrin. Siri. Eder fråga tinnes besvarad i svaret till X. Y. i n:r 13. Katinka. Då ni utan resultat användt så mycket medicin, vore ju skäl ait tänka på en ordentlig kur med lämpliga bad, massage o. s. v. Är det ej möjligt för eder att under återstående delen af sommaren besöka lämplig badort? I nödfall kan ni ju realisera er tanke på hypnotisk behandling. D:r — d. Frågor. En ung gosse, som är lam i båda benen, skulle vara mycket tacksam, om någon af Iduns läsarinnor ville upplysa honom om hvad yrke han bör välja. Julius. Kan någon af Iduns läsare upplysa om, huru finslipad granit skall bibringas en varaktig spegelblänk yta? Prenumerant. Kan och vill någon af Iduns läsarinnor upplysa om vilkoren för att bli antagen som sjuksköterskeelev vid Drottningens sjukhem — och huru lång lärotidenär? J /. N:P I 57. En ung kloekarfru på landet frå- gar, om någon af Iduns mänga läsarinnor skulle vilja gifva upplysning om, huru oblat till kyrkan göres? Svar emotses med största tacksamhet. Kan man möjligen genom Idun få mönster på något virkadt täcke, passande till en barnvagn, vore en ung fru på landet särdeles tacksam. Huru tillblandas god, mjuk pepparkaka (brun)? Huru skall man sylta gurkor? Svar. Troligen beror uteblifven blomning hos rosorna af bristande beskärning.
Stockholm d. 26 Augusti 1809. I-. Illolmblall. Likheten med Originalet bestyrker Lx OKicio k. ^etrel. l.it. B. Förteckning öfwer Kongl. Allmänna MagasinsDirectionens Contante tillgängar wid Junii Månads sint, Ar 1809. Specie. Calmare Län, Calmar Ränteri 9151: Liro Magasin - 112: zz: 4. Carlstads Län, Ranteriet 680: 8; — Magasinet 72: 702: 8: — Ble - »Z8 Den A Zebruani' Blekinge' Län, Närneriet 1:0 Magasin, i Carls hamn r°5- 2Z: ,6-79:14:!!° Christianstads Län, Christianstads Magasin 103: 44: 3. Elfsborgs Magasinet wid Edel - . Si -« >°' -s: 6. Fahlu Gefleborgs Län, Gefle Magasin - 73: 42: Götheborgs Westernorrlands Ii «^ön - Den 5 Zebruam - Jönköpings Län, Rankeriet in 29: 36: — Magasinet i Jön - Lindköpings Län, Räntenet 4638: 38: 4. Magasinet i Linköping ? 71: 9. Magasinet i Ma - Stockholms Län och Stad: Furusunds Bränneri 68-' r:io. Maria Bränneri 15: 38: — Lagerkällarns wid Catharina Magasin 218- ro: wid Kongsholms Bränneri , . 12: köping Magasinet i Eksjö nM rZ.rr riestad 69: ZZ: r - Md i4o Den Z Zebruarii. wid Ladugårdslands Bränneri - 628: 32: 7. Börsen 138: 42: 8. Riddarhuset - 404: 3: i. Nyköpings Magasinet i Ny-, köping 69: 37: 6. 5: i°. Upsala Län, Magasinet i Upsala 79: 25: — Wäxiö Län, Magasinet i Wexiö 44: 33: Westerås Län, Magasinet i Westerås 66: 5:15.
hafva vi befunnit riktig , och med behöriga verificationer styrkt, Samt den dervid sig yppade skuld af R:dr B:co 79,783 R:dr 17 sk. 3 r. till i8i3 års KrigsFond balancerad, likasom til! 1813 års KrigsFond är öfverförd de äf Stor-Brittanhiska Ministern Herr Edvard Thornton öfvertrasserade 4,750 Pund Sterling, och båda dessa poster uti I813 års Räkning i liqvid vederbörligen upptagna. 2:0 ingående Herr Stats-Secreteraren och Cornmendeuren Friherre Wirséns räkning för om 5:te Bundet. 241. Den 20 Juli. händer hafde Krigs» Fonds-medel för arén 3813 och 1814. De medel Herr Stats-Secreteraren Baron ■Wirsén år 1813 ernottagit till redovisning bestå uti följande, nemligen B:dr B:o 189,282: 36. 3. Fredrics d’ors 3,000. Spanska Piastrar 210,000. Guld i stänger 3,949 Eng. unts. Pund Sterling 472,131: 16 sk. Samt år 1814 af Comiterade till Engelska Subsidiernas indragning 176,201 Pund 10 sk. 8 pences Sterling, enligt inlemnadt Balance Extract, så att Herr Baron och Siats-Secreteraren redovisar för 648,333 Pund 6 sk. 8 pences Sterling. "Vid Revision häraf, hafva vi behörigen afprickat Debetoch Credit posterna och jemfört hvarje utbetalnirigspost med bilagda verificatio» nen. Med den största tillfredsställelse hafva vi funnit att denna Räkning i det hela vittnar om den noggrannaste ordning och den utrnärktaste fullkomlighet uti Redovisningssättet; alla utbetalningar befinnas behörigen verificerade och alla Vexel-indragningar åtföljde med Advisbref, samt dessutom Coursen, der mynt-förvandling varit i fråga , med Mäklare-intyg vid hvarje förvexling attesterad.
Om jag icke misstager mig, utgör statsanslaget under spannmålslönerna icke mer än 40,000 rtdr. Om jag nu supponerar den otroliga händelse, att spannmålen intet år skulle öfvergå 7 r:dr, är jag likväl öfvertygad, att något särskildt anslag icke skulle behöfvas, utan Riksg.cont. kunna af öfverskotten bestrida, hvad som fordrades; men om något anslag i detta fall erfordras, qvarstår för statsverket alltid den utvägen till ersättande af anslaget, att försälja spannmålen, då den stiger i pris. Enda skillnaden blir den, att embetsmännen då visste, hvad de hade att påräkna i lön, och icke behofde frukta för att på en lön af 4 å 5oo r:dr få vidkännas en skillnad af ioo r:dr högre eller lägre det ena året emot det andra. Om också statsbristsumman skulle ökas med 5 å 6000 r:dr, är det jemnförelsevis så obetydligt emot det, att räntegifvarne, som det ena året lösa spannmålen med 7 å 8 r:dr, det andra året skulle få lösa den med 12 å i4 r:dr. Jag kan således icke annat än fortfarande tillstyrka antagandet af det förslag, jag redan uppgifvit. Frih. Cederström, Jac.: Att fastställa en stadig riksmarkegång att gälla intill nästa riksdag, beräknad efter medium af de io sistförllutna årens riksmarkegång, utan att på samma gång bestämma länsmarkegångspriset, synes 111ig vara mer än obetänkt. Herrarna torde påminna sig, att riksmarkegångssättningen egentligen uppkom för bestämmandet af tjenstemäns löner och utgör medium af årets markegångspris, så att tjenstemännen, i händelse spannmålspriset stiger, måtte erhålla proportionerligt högre löner, utan att någon statsbrist derigenom skulle uppkomma.
Men att dit äfven borde räknas den högre Tiondesättning sorn Nyeds socken skall hafva framför angränsande orter, är enl. KammarCollegii underdåniga utlåtande af den 18 Dec. 1807, ett ogrundadt föregifvande, emedan Tiondesältningen rättade sig efter Tiondens belopp åren 1715, 1716 och 1717, eller efter den större frugtbarhet socknen jemförelsevis med gina omgifningar, ägde, redan för mera än 100 år tillbaka. N:o 571. R, II. St:rs Förstärkta Stats-Utskotts Memorial, angående Stora SjöTulls-Bevillningen. Enligt ProtocollsUtdrag af den 4> l7 och sisth December, hafva samtelige resp. RiksStånden till Förstärkta Stats-Utskottet öfverlemnat afgörandet af de Frågor, rörande Stora SjöTulls-Bevillningen, hvaruti RiksStånden stannat i olika beslut. Och har till följd häraf Förstärkta Utskottet, i den ordning Grundlagen föreskrifver anställt omröstning öfver nedannämnde i detta afseende af Bevillnings-Utskottet uppgifne, utaf RiksStånden godkände Propositioner: 1:0 Den som, jemlikt Bevillnings-Utskottels förslag, vill, att för en Tunna Beck, med ett TulJvärde 3ia Stats-Utskottets af 9 R:dr, skall i utförsel-Tull bestämmas 12 sk:r, röstar Ja, Den det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej; kommer för E11 Tunna Beck, med ett Tullvärde af 8 R:dr, att såsom utförselTull utsättas 8 sk:r. Voteringen härom utföll med 65 Ja och 54 iVej. Och som Ja vunnit, är för en Tunna Beck, med ett Tullvärde af 9 R:dr, i utförselTull bestämt 12 sk:r, 2:0 Den som bifaller Bevillnings-Utskottets förslag, att, för utförandet af 1 Lisp. oarbetade Ben skalf bestämmas en Tull af 2 sk. 6 r:st., röstar Ja. Den det ej vill, röstar Nej. Vinner
Återremitterades Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 13 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 41, angående föreslagna villkor och iagttagelser vid befordran till embeten och tjenster, bestämmelser örn embetsmäns rang och upphörande af fullmagters meddelande å titlar, utan motsvarande tjenstebefattning. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet Herr Munck af Rosenschölds, Nih Rudolf, den 13 dennes på bordet lagda, motion om rättighet för Läkare, som efter enskildta aftal äro anställde hos menigheter vid bruk, fabriker eller andra sådana inrättningar å landet, att, under vissa villkor, njuta lika befordringsrätt och tjenstårsberäkning med Läkare i Statens tjenst 356 Prot. Utdr. d. 20 Juni 1840. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets den 17 dennes på hordet lagda Utlåtanden: N:o 165 i anledning af väckt motion om afskrifning af 1836 års arrende för Ryda Kungsgård, eller nedsättning i arrendets belopp. N:o 166, i anledning af väckte motioner, dels om rättighet för arrendatorer af kronohemman oell boställen att undfå prolongation af innehafvande arrenden, dels om förändring i villkoren för dylika egendomars utarrendering. N:o 167, i fråga om upphörandet af nedsättningar i qvarnräntor. Från Högvörd. Preste-Ståndet S. D. Föredrogs ånyo Constitutions-Utskottets memorial ±ST:o 13, angående anmärkningar, gjorda under granskningen af Stats-Rådets protocoll, jemte memorialet N:o 17 med rättelse i Utskottets memorial N:o 13 bilagan. Ehuru Utskottet icke saknat anledning till åtskillige af de gjorde anmärkningarne, finnér Ståndet under närvarande omständigheter ingen annan åtgärd vara att med memorialet vidtaga, än detsamma till handlingarne lägga. Från W a 110 f 1. Borgare-Ståndet.
Ut Supra. sedan den 2y i förlidne månad på bordet hvilande, vid sista Biksdag afgifné Betänkande, rörande ändring i 56 § af Regeringsformen, i afseende på Grundlagsfrågors behandlande; hvarvid Bonde - Ståndet beslöt att uppskjuta pröfningen deraf, till dess ConstitUtions - Utskottet inkommit med utlåtande öfver den dit remitterade Kongl. Majits Nådiga Proposition af den a B sistlidne Mars, angående uppskof till nästa Riksdag med afgörandet af de hvilande Grundlagsfrågorna. Ut Supra. Ex Protocollo Olof Werlin. Dito Dito, nyo föredrogs Constitutions-Utåkottets Ex Protocollo Olof Werlin. Dito Den 4 April. Dito Dito. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet ej allenast ett af Olof Darsson frän Carlstads Dan den 31 sistlidne Mars ingifvet och då på bordet lagdt Memorial, angående en vidsträcktare Hemmansklyfning, utan äfven ett, till vederläggning deraf, af Johan Olsson Rongberg från Gestrikland nu uppläst anförande; hvarom Vederbörande skulle underrättas. Ut Supra. Ex Protocollo Olof Werlin. Dito Dito. S. D. jEfter öfverläggning och af Talman nu gjord proposition, beslöt Bonde-Såndet att, lika med Högvördiga Prest-Ståndet, anmoda sina medlemmar i Riksens Högloft. Ständers Utskott, och synnerligen Expeditions Utskottet, att bemöda sig icke allenast så tidigt med sina betänkanden och expeditions-förslag till Riksens Ständer inkomma, att justering beqvämligen kari äga rum, titan ock med sorgfällighet stikå gifva dem all den utförlighet och bestämdhet i uttrycken, som är nödig, till förekommande af alla sådana , uttydningar och förändringar, som i annat fall kunna tillintetgöra Riksens Högloft.
RiddarhusOrdningen, Grefve Hårds berörde Memorial icke kunde af Ridderskapet och Adeln upptagas. Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade derefter, att, då den nu brukliga arbetsmethoden och dermed förenade Protocollsföringen hos Ridderskupet och Adeln grundade sig på 24 och 5g §. §. i Riksdagsordningen, ansåg Herr Grefven och Landt Marskalken Hr von Qvantens anhållan om en förändring derutinnan icke kunna, såsom, efter Herr Gref vens oeh Landt-Marskalkens omdöme, innefattande en Grundlagsfråga, hvarken af Herr Grefven och LandtMarskalken, på sått Herr von Qvanten begärt, uti den blifvande propositionen fram. ställas, eller af Ridderskapet och Adeln upptagas. Den 17 Martil. För öfrigt och som Herr Grefven och Landt Marskalken af discussionen inhämtat, att flere bland Ridderskapets och Adelns Ledamöter önskat att hufvudfrågan, huruvida offentlighet vid Ridderskapets och Adelns öfverlåggningar borde äga rum eller icke, måtte nu genast särskildt komma under Ståndets pröfning, trodde Herr Grefven och LandtMarslcalken sig vål desto hellre böra uppfylla denna önskan, sorn på utgången af hufvudfrågans pröfning berodde, om någon åtgärd i afseende ä sättet och verkställigheten af berörde offentlighet, kunde komma att af Ridderskapet och Adeln erfordras; men ville dock fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på nödvändigheten deraf, att vid bifallet till den ifrågaställde offentligheten fästa det förbehåll, att efter särskild pröfning framdeles få bestämma sättet och verkställigheten af samma offentlighet. Grefve Löwenhjelm'. Det år blott i afseende på propositionen, som jag begärt ordet, icke för att vidare yttra mig om sjelfva saken, hvars nytta jag erkänt, men hvars vådor jag ock sökt visa.
S. D. Föredrogs och bifölls Stats-Utskottets Memorial, N:o 1, om antagande af ytterligare en Sekreterare, en Kamererare och två Notarier för Utskottets Kansli. S. D. Föredrogs och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial, N:o 1, angående tillökning i Utskottets tjenstemanna-personal. S. D. Föredrogos och biföllos Expeditions-Ulskottets följande Memorial, nemligen : N:o 1, angående ökadt Kansli-biträde; N:o 2, angående upplagan af Bihanget till Riks-ståndens Protokoll; och N:o 3, i fråga om prenumeration å berörda Bihang. S. D. Föredrogos och lades lill handlingarne Protokolls-utdrag från: Höglofl. Ridderskapet och Adeln N:o 5, Högvördiga Presteståndet N:ris 1—3 och från Vällofl. Borgareståndet N:ris 3—5. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Kongl. Maj:ts nådiga Berättelse om hvad i Riket och dess styrelse, sedan sistlidne Riksdag, sig tilldragit. S. 1). Föredrogs och lades lill handlingarne Stats-Utskoltets Memorial, N:o 2, med anmälan att Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående Statsverkets tillstånd och behof sistlidne dag blifvit till Utskottet aflemnad samt att Expeditions-Utskottet erhållit anmodan alt skyndsamt gå i författning om tryckning af nämnde Kongl. Proposition med tillhörande bilagor. 16 Prot.-Utdrag den 8 November 1856. / Den 8 November. Frän Högloft. Bidderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Stats-U Iskottet: f l:o Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående upphörande af det för Rotehållarne eller Soldaterne vid Indelta Infanteriet nu utgående bidrag till soldatbeklädnadens anskaffande och underhåll, tillika med ett, i anledning af denna nådiga Proposition, nu afgifvet yttrande; 2:o
Herr Lagmannen Mannerstarn tillstyrkte deremot: att Skogvaktare eller Uppsyningsman, som af Landshöfdingen måge förordnas till vårdande äfven af enskiltas Skogar, böra äga sådant vittsord , att då ej mer än ett vittne är att tillgå, för att öfvertyga en af dem ertappad Skogsåverkare, de kunde få fästa deras angifvelse med ed, sorn dä borde få antagas till fyllnad i bevisningen; och att det strängare ansvar, som Skngs-ordningens 64 §. utsätter för åverkan å planteringar, äfven bör följa på åverkan å redan vuxne eller under tillväxt varande skogstrakter, sorn ägaren genom inhägnad, vård och nogare tillsyn särskildt fredat; och att Allmänheten borde om ett sådant förhållande underrättas genom Kungörelse, som en gång hvarje år upplästes från Predikstolarne i Socknens Kyrka. Häruti instämde Herr Lagmannen Friherre - Dén 7 Juli. 923 re Leyonhufvud , och tilläde dessutom enskildt, att hus-visitationer och undersökning i frågor om Skogsåverkan af hvad art som beldst borde tillåtas' med de vilkor och det -ansVar, som Lagen i 52 Cap. Missgernirigs-Balken i tjufsaker bestämt, och att då den' arik lagade blifvit efter grunderna i 17 Cap. 2 9 och 30 § §; RättegåhgsBalken med halfva skäl eller bindande liknelser besvärad, det måtte , 1 stället för den hittills godkände värjemåls ed, som borde afskaffas, åklagaren eller Måls-äganden vara berättigad att fylla bevisningen med sjelf sins ed, så framt deii anklagade ej ville eller kunde visa Laglig åtkomst till den ved , eller leda ifrån sig den å~ verkan, hvarom fråga vöre. IXt supra. Ex Protocollo A. J. Wahl stjerna. Uppläst hos HOglofl. Ridd. och Ad. den 7 Juli. Hogvört). Prest-Ständet den 7 _ Vällofl. Borgare-Ständet den IO — Hederv. Bonde - Ständet den 7 Ri.ksetis Höglofl.