Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Landshöfdingarne skulle med sin uppmärksamhet följa, och så vidt deras öfriga embetsgöromål detmedgåfvo, sjelfve öfvervara undersökningarne; att, sedan dessa undersökningar för sig gått, skulle Protocollen till Kammaroch BergsCollegierne insändas; att Collegierne skulle deröfver gifva sitt utslag, och att, sedan detta vunnit laga kraft, eller Kongl. Maj:t, i fall målet blifvit dragit under dess pröfning, meddelt sitt beslut om hvad som under Bruket skulle bibehållas, eller ej, då skulle afviltringen ske, och att, derest Bruksägaren då inkommit med ansökning om skatteköp å den under Bruket bibeliållne Skogsmarken, med derå för dess räkning anlagde odlingar, så vidtager dä, genom KammarCollegii försorg, anstalten om samma marks indelande till hemmantal och skattläggande. Det är således tydligt, att det var sedan affattningen och undersökningen om Brukets behof af skogen föregått, som frågan om skatteköpet kunde uppkomma, och ingen Bruksägare kan efter min tanke anses hafva försummat något, då han afbidat desse föregående åtgärders verkställighet, för att med sin ansökning om skatteköp inkomma. Jag kan derföre ej linna annat än att Bruksägare äro genom sjelfva författningen autoriserade, att icke förr anhålla om skatteköp, än de viste hvad de i sådant ändamål kunde få köpa. Friherre Boije: Författningen hade ej allenast att bestämma fatalietiden, utan äfven att stadga prestanda; och författningen har uppRidd. o. Ad. Fröt, VII II. Den 18 Junii e. m. fyllt båda ändamålen; men derföre att ibland de sednare undersökningar påbuden, liar man ingen rätt, alt ifrån undersökningens fullbordande räkna de 6 åren. Man får ej sammanblanda afskilda ämnen, för att leta sig vägen till en förklaring, som ingen annan, än Konung och Ständer, förmå gifva. Allmänna säkerheten fordrar ovilkorligen, att alla fataliedagar förstås efter ordalydelsen, och ingen Domare har ännu vågat handla annorledes. Friherre Cederström:
Nu är det likväl, då man betänker de förfärliga följderna, ett fasaväckande fak tum, att det aldrastörsta flertalet af dem, som i vår Kyrka bruka den heliga nattvarden, möjligen aldrig betänkt, men åtminstone tydligen och uppenbarligen visa sig icke betänka dess väsendtliga värde, vigt och betydelse. Dels råder en fullkomlig okunnighet om hvad den egentligen är, och derföre anses den som en, det är för - 446 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. N:o 174. farligt att utsäga det, men det måste sägas: nederlagsplats för ett öfvermått af synder, hvarifrån man med en sjelfinbillad syndaförlåtelse och falskt lugn i samvetet kan åter utlöpa i verlden, lör att der återigen samla en ny börda, hvilken sedan skall alläggas pä samma sätt. Man gör den heliga nattvarden till ett opus operatum, och Herren till en syndatjenare. — Dels är det en tilländalöpande tjenstetid, ett möte för militären, ett burskaps erhållande för borgaren, ett vittnesmåls afläggande för oenighetens skull, och ho kan uppräkna det allt, som besinningsiöst och hejdlöst får tjena som dragningsmedel för den heliga nattvardens bruk, der det rätta behofvet deraf saknas, och så störta sig mermiskomassor lättsinnigt i förbannelse och dom, der hvarest de skulle hafva hemtat den rikaste och herrligaste välsignelse. Dels är det uppenbara förnekare, som ändock anse sig med de mest skiftande och vidunderliga föreställningar och inbillningar i sitt lättsinne både kunna och böra bruka något, hvarmed de i sin ställning, hvilket de äro skyldiga att veta, hopa öfver sig dom på dom. — Men det mest hemska och fasaväckande af allt är, att denna högsta och heligaste inrättning ibland allt hvad syndiga menniskor kunna vidröra här på jorden, den neddrages oeh vanhelgas ända derhän, att den kan få tjena den fräcka menedaren till ett medel att få begå sin mened. Detta måste bekännas vara himmelskriande synder, -— blodskulder af det mest förfärliga slag.
Helt annat vore dock förhållandet med de förändringar i Utsk:s förslag, som kunna erfordras såsom följd af de beslut, R. o. Ad. i dag fattat, ronde distilleringen, och som således stodo i samband med de §§ R. o. Ad. hade återremitterat, så att då Utsk. i dess Mern. icke yttrat något om dessa förändringar, hvarom dock något beslut af R. o. Ad. erfordrades, det syntes nödvändigt att genomgå §§:na i förslaget till förordn., medelst upläsning af deras nummerföljd, utan att likväl R. o. Ad. dervid komme att vidtaga något beslut om förändring i sådane delar, som icke kunde vara beroende af den utaf R. o. Ad. förut beslutade återremiss af vissa §§; hvadan, och då Ulsk:s Mern. icke uptog några sådane förändringar, Hr Gr. o. Landtm., som derföre icke var i tillfälle att upgifva dem, finge hemställa, att någon af de ledamöter, som i Utsk. deltagit uti ärendets behandling, ville nu, vid §§:nas upnämnande, fästa upmärksamheten på dem, deri en sådan förändring borde inflyta. Då härefter §§:ne i Utsk:s förslag till författn. upnämndes, lemnades desamma utan anmärkn. med undantag af nedannämnde §§, hvarom följande diskussion upstod: § 29. Frih. von Kr aimér: Här äro endast tillagda följande ord: ”eller distillerings-.” 320 Den 15 Juli e. m. Hr Braunerhjelm: I den föreg:de 27:de §:n äro äfven orden: ”eller distillering” tillagda. Uppå härefter framställd propos. hiföllos de i 27:de och 29:de §§:na gjorda tillägg. § 36. Hr Braunerhjelm: Här bör den förändring vidtagas, alt orden : ”nye innehafvaren” blifva förändrade till ”siste innehafvaren.”
Kailtiljer; se Gulddragareoch Snörmakarearbeten. Kappsäckar; se Nattsäckar. Kapris Kardborrar och Stråkardor Kardemummor Kardor oell Kardlädcr; hänföras till Redskap och Machinerier, ej specificerade, eller delar deraf. Karduan; hänföres under Hudar och Skinn, ej pelsverk, beredda, andra slag. Karkasser och Karkassband Karmin; hänföres under Färger, ej specificerade. ‘) Enligt Traktaten nedsättes tullafgiften från och med år 186: Qvantitet för tullberäkningen. Införselstull. Riksmynt. R:dr öre. 1 skålp. — 8 — Fr It — F riFria Fri 1 skålp. — 10 1 skålp. — 15 1 skålp. — JO 1 skålp. — 2 — Fri — F ri — F ri 1 skålp. — 30 1 skålp. 25 Fr a 1 skålp. 40 1 skålp. i 75 till 6 öre. 60 Expeditions-Utskottets Förslag lill anderd. Skrifvelse, N:o 85. Qvantitet för Införselstullberäktull. ningen. Riksmynt. R:dr öre. Karott; se Tobak. Fri a. Kartor - Kastanicr — Fria. Kautschuk: oarbetad — Fri. arbeten deraf, ej specificerade, och som ej äro hänförliga till Redskap och Machinerier, eller delar deraf 1 skalp. — 40 Kavjar 1 skålp. — 60 Kedjor till innanverk i ur; se Ur, delar deraf. Kemiskt-tekniska preparater, ej specificerade R:dr 100R:mt. 5 — för medicinska behof, hänföras til! Apotheksvaror, ej specificerade. Kimrök • . 1 skålp. — 6 Kinabark och Kinarot; hänföras under Apotheksvaror. Kitt; hänföres till Blyhvitt under art. Färger och Färgningsämnen. Kli, alla slag — Fr ttKlinker; hänföras under Tegel. Klorkalk 1 skålp. — 1 Kolsyrad t Kali; hänföres under Salt. medicinskt.
Då Protocollens tryckning medtager så be - Den 7 Maji f. m. '49 tydlig kostnad i öfrigt, ser jag ej på hvad grund man skulle afstå från tryckningen af Allmänna IndragningsStaten, isynnerhet då den förut trycktes årligen, och det nu förminskats till tryckning vid hvarje Riksdag. Jag tror, att det bereder mera nytta, Sa kostnaden kan vara betydlig, alt lemna Allmänheten kunskap om dess innehåll. Jag anhåller således om proposition till afslag å StatsUtskottets Memorial, samt beslut, att IndragningsStaten måtte tryckas nu, likasom vid de föregående Riksdagarne. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förnyade derefter den af honom nyss gjorde proposition, hvilken af Ridderskapet och Adelu med Ja besvarades. Företogs till pröfning Statssamt Allmänna Besvärs-och EkonomiUtskottens den i5 sisth April under N:o 3 afgifne, och d. 2i i samma månad e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i fråga om sättet och vilkoret för kruts transporterande genom Landet för Bergslagernes behof. Friherre Anckarswärd j Carl Henrik: Jag inser för min del icke någon nödvändighet, att hos Konungen framställa en sådan anhållan, som den, hvartill Utskottet gjort förslag. Jag är öfvertygad , att de Bruksegare, som kunna vara i behof af så - i5o Den 7 Maji f. m. dane transporter, ega vägen öppen att få behofvet tillfredsstäldt, utan någon sådan önskan. Jag tager mig frihet återupprepa, hvad jag förr yttrat, att det är mindre väl beräknadt af Rikets Ständer, att belasta Konungen med för många önskningar. Detta är ett skäl för afslag. Det andra skalet för afslag är, att Utskotten yttra sig :
[U87] § a c a o är damernas favoritdryck och användes numera allmänt i alla finare familjer. Erhålles endast hos de större Specerihandelsfirmorna. F. Priskurant på begäran. P. m., m. m. F r å g o r. Slenia. Prenumerant. Vinbolaget Brages efterträdare. [2697 ' i i 1 [23561 (garanteras oblandade) p å bleckdosor med genomborrade lock. Hrr SpeceriT handl. En gros lager hos Biffstekssås, j E m a l j X TE med lin arom försäljes S e n a p, b l a n d a d somengelBk o. fransk, flere sort er. t XXXVIII. Nu nalkas snart den glada juletid! Gif en mamma till 4 småttingar beskrifningar på några nya småarbeten till julgranens prydande, med hvilka hon kan sysselsätta dem under de långa vinlcrkvällarne. mönster. kronor, Täflingsskrift.) C Cäs L a c t o s e r i n - C a c a o, daförbehållande vi oss att på öfligt sätt få efter god tunnande begagna oss af äfven ej belönade skrifvelser. På konvolutet sättes ordet: r Stor uttömmande numrets a F ö r s ö k e n Th. Wiriborg &lt; * 5 i S t o c k h o l m t i l l v e r k n i n g a r af utbetalas för hvarje gång p r i s o P r i s p r kilo någon af dessa tre frå- hvilket insändes inom 3 efter t L (Af samtliga till Redaktionen insända frågor, afsedda att införas å vår vanliga afdelning för » Frå- gor och svar », utvälja vi till det första numret i hvarje månad tre, hvilka vi numrera i särskild följd med romerska siffror. ProfVer sändas franko. i p a r t i och minut. Alfhild. H u r förfärdigas s. k. b ä r d y n o r? » Young Wife ». B. Ä r något a t t göra vid fotografier, s o m blifvit fläckiga? Reseda.
Banco, framter densamma likväl, i jemförelse med den förstnämnde, som förslagsvis var beräknad till 325,ooo R:dr samma mynt, en stor besparing i kostnad; och i afseende på tiden, som erfordrats för de dermed åsyftade resultaten, nemligen 2:ne betydliga Correclions-anstalters inrättande i hufvudstaden, nyttig och lönande sysselsättning för en stor personal der förvarade fångar, och den mindre gagneliga Corrections-Inrältningens i Wadstena upplösning, samt tillräckligt utrymme för det beständigt tillväxande antalet correctionslijon inom landet; så äro dessa resultat, till större delen, redan erhällne. Bland de tillgångar, som till bjfggnadskostnadernas betäckande äro anslagne , förekommo, uti summariska redovisningen , Litt. D., utestående fordringar till ett belopp af io,5p4 R N:o 33. gt nighet hemställa, att antingen denna för Lyggnads-kostnadens betäckande oundgängeligen nödiga Capital-summa måtte af de tillgångar, hvarifrån den återstående här förut uppgifne kostnads-summa kommer att utgå, förskjutas, emot återgäldande medelst förenämnde successivt inflytande fordringar, eller ock, alt det måtle i Nåder tillåtas Styrelsen, alt, under enahanda ersättningsskyldighet, af fång-underhålls-medlen få till byggnads-kostnaden använda en motsvarande summa, eller 10,594 R:dr 34 sk. 3 rist. Banco. Styrelsen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormägtigste Allernådigste Konung, Eder Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter. G. F. Åkerhjelm. P. J. Netzel. G. G. Uggla. A. TV. Netzel. Stockholm den 17 November 1828. Band. 11. W/t. I. 6 St Bil. till K. MNåd.
N;r 7. Utdrag af Riksens Högloft, Stånders AIR manna Besvärs och EkonomiUtskotts Protocoll, hållit vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 12 Januari 1818» $• 4- ,dF öredrogs och upplästes ett ifrån Hedervärda Bondeståndet till Utskottets utlåtande remitteradt Memorial af Riksdags Fullruag t i gen Gustaf Gustafsson; orri nödvändig* heten af den nya och förbättrade Psalm* och Ii v 11 ng ciri-B okens utgifvandc. På tillkännagifvande af Högvördigé Prest-Ståndets Herrar Ledamöter, att inom Hespective Ståndet ett Écelesiastiqve Utskott Vöre formeradt, som hade sig uppdraget, att> jemte andra åtgärder, äfven taga befattning om föranstaltande af en ny och förbättrad Psalmboks utgifvande, tog Utskottet med Ledamöternas bifall af Hedervärda Bonde* Bihang till fifksSt, Pren. J3170S181 Slät Sami. N:r g. 10. C6 Bes v och Eläan. TJtsJc. Bctänkanclen. Ståndet, det Beslut, att Memorialet återremittera, med vänlig erinran om tillvarelsen a£ ofvannämnde Högvördige PrestStåndets Ecclesiastique Utskott och dees föremål* jemte underställning, om icke det Hedervärda Ståndet skulle linna för godt, att Gustaf Gustafssons Memorial till detta Utskotts ■upptagande och handläggning öfverlemna* hvilken underställning skulle genom Protocolls Utdrag för det Hedervardå BondeStåiG det tillkännagifvaSi Ut Supra; skotts Protocoll hållit vid Uftimct Riksdagen i Stockholmt den 21 Jalinar i lQiö - BondeStåndets ProtocollsUtdrag af den 1^ innevarande
Den summa i lätt realisabla förbindelser, som Banken alltid skall innehafva, är för närvarande bestämd till 6,367,300 R:dr. Då, såsom ofvan blifvit uppgifvet, Banken vid nästlidet års slut egde obligationer till värde af 8,307,310 R:dr 33 öre, hvartill kommer den tillgång i obligationer, som under tiden till nästa riksdag för Banken ytterligare uppslår genom dess deltagande, för 4,000,000 R:dr, i det, enligt Rikets nu församlade Ständers beslut, till fortsättning af Statens jern vagsbyggnader af Riksgälds kontoret å utrikes ort upptagna lån, så anser Utskottet lörenämnda minimum, hvilket utgör samma belopp i obligationer, som Banken innehade vid 1844 års slut och med ledning hvaraf beräkningarne öfver Bankens sedel-ansvarighet vid 1844 —1843 årens riksdag uppgjordes, nu kunna uppbringas till en summa af 7,300,000 R:dr, motsvarande hälften af grundfondens belopp; och hemställer Utskottet, i följd häraf, 48:o att Rikets Ständer, under förklarande, att Riksdags-fullmägtigen Näs Petterssons ifrågavarande motion ej må till någon åtgärd föranleda, mätte, med ändring af 176 § i nu gällande Banko-reglemcnle, besluta följande stadgande: Banken skall, så vidt sig göra iåter, vara innehafvare af lätt realisabla förbindelser lill belopp af 7,300,000 R:dr R:mt, hvilka löpa med minst 4 procent ränta och äro utgifna af Riksgälds kontoret eller andra Verk och Inrättningar, hvilkas obligationer Fullmägtige anse lemna full säkerhet.
HandelsBalben, som bestämmer allmänna grunden för ansvarigheten af proprieborgen, tillåter Borgenär, att, efter eget godtfinnande, söka antingen Gäldenåren ellef Lftftesmannen för hela sin fordran. Då Gäldenär och Löftesman alltså stå uti enahanda ansvarighet till Borgenären , och denne emot dem har lika rättighet, följer äfven deraf, att han emot dem bägge står uti lika skyldighet; hvarföre och då Borgenär åligger, när han vill hos Gäldenär utkräfva betalning för ett på uppsägningstid ståldt skuldebref, att derom bevisligen tillsäga; Gäldenåren och sedan afbida den uppsägningstid sorn blifvit förbehållen, Löftesmannen afven måste vara berättigad, att, innan han till betalning kan tvingas, erhålla särskild uppsägning och tillgodo njuta lika betalningstid som Gäldenären sig betingat, heldst hans ansvarighet i motsatt fall blefve mera utsträckt än Gäldenärens; och som det icke kan förenas med rättsgrund, och] dessutom vore menligt för allmänna creditförhållandet, att en Löftes, man blottstäldes för öfverrumpling af Lagsökning, hvilket ofta kunde hända, då han ej egde kunskap om skuldens förfallotid, s| anser Utskottet med Lagens mening öfverensstämmande: att den der såsom för 6g8 Lagutskottets BetHnkandett, egen skuld borgat för ett pi betalning efter viss uppsägningstid släldt skuldebref, bör af Borgenär erhålla särskild uppsägning och derefter åtnjuta det anstånd Gäldenär sig betingat, innan Borgenärs fordrings anspråk mot Löftesmannen blir gällande j och som hvarken allmänna Lagen eller särskildte Författningar härom innehålla något så tyd» ligt och bestämdt stadgande, att ju olika meningar hos Domare och Executorer kunna uppstå, så tillstyrker Utskottet, att en med Utskottets nu yttrade åsigt öfverensstämmande Lagförklaring må utfärdas.
Borgare-Ståndets enligt meddelt Protocolls-Utdrag - 4c> Den 2z April. drag den 2l i denne manad tagne Beflut, att fö, redragnings - listor pä de Banqven 06) Riksgälds, Contoret rörande mäl, mage uppsättas och afsän, Las till de wid Riksdagen warande fleste Fullmäk, lige i nämnde werk, hwilka här äswcn hafwa till, zäng pä degges Secreterare wid förefallande ange, lägenheter, och således derom kunna besörja, dir su^rs. Lx krotocollo 6. brinkman. Utdrag af protoc-llet, hillet L He-erwär da Bonbe-Ständets plensd.sz 2Lpr. r8ir. S. D. ^emitterades: Till Allmänna Beswärsoch Economie Utskottet: Riksdagsmanen LarSJsraekssons frän Orebro Län afgifne Memorial, att Bränwinsbränningen mätte blifwa inställd frän den i nästkommande Masi intill dess Kongl. Maj:t och Riksens Ständer kunna en annan Författning derom widtaga; med anmodan att i anseende till ämnets wigt styndesamrneligen till Ståndet med Utlakande deröfwer in, komma. Till Stats-Utsksttet: >:o Kongl.Majtts Nädiga Proposition till Riksens Ständers Stats, Utskott, angående ändring uti wista omständigheter af hwad hittills blifwit förordnadt om Accords-ersättningar sill Officerare af f. d. Finsta Armeen; Giswen Orebro Slott ben 22 April 1812. a:o Kongl.
Innehafvarne af dessa kyrkohemman samma rättighet som innehafvare af kronojord, att nemligen skatte köpa sina lägenheter; men sedermera har denna rättighet blifvit dem afbänd, så att numera vid hvarje åbo-ombyte arrendena högt uppdrefvos; hvadan äfven det vore en allmän klagan öfver det prejningssystem, som vid dessa hemmans afoch tillträdande gjorde sig gällande. Dä, enligt motionärens tanke, Staten vore målsman för alla domkyrkor i riket och då Staten hade skyldighet att bygga och underhålla dem, när de tarfva ombyggnad och förbättring:, sä borde äfven Staten ega rätt att disponera öfver deras inkomster. Afsigten vore likväl ej alt Staten skulle beröfva Lunds domkyrka eller någon anuan något af dess hemman eller lägenheter; motionären ville endast, såsom förenligt med billighet och rättvisa, föreslå att alla domkyrkan i Lund tillhöriga hemman mätte få åtnjuta lika rätt, så ait innehafvarne af de icke skatteköpta kyrko-hemmanen må erhålla rättighet att skatteköpa sina innehafvande lägenheter. Enligt Kongl. Brefven den 7 December 1796, den 20 Juli 1805 och den 16 December 1812 samt Kongl. Kammar-kollegii på sistnämnde nådiga Bref grundade cirkulär af den 22 Januari 1813 må kyrkohemman eller sådane, hvilkas räntor äro kyrkorna anslagna, äfvensom domkyrkohospitalsoch andra till fromma stiftelser anslagna hemman icke till skatte försäljas, utan skola under arrende upplåtas. — Då grunden för dessa stadganden är, att de till kyrkorna donerade hemman må till det för dem bestämda ändamål, kyrkornas underhållande, kunna oförryckt användas, och i allt fall, i händelse af skatteförsäljning, räntan af hemmanen icke komme att inflyta i Kronans kassa utan till kyrkorna, hvilka, då de besitta hemmanen under full egande rätt, alltid deraf böra kunna påräkna en större inkomst, hemställer Utskottet, att denna motion ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Slockholm den 26 Juni 1860. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o Ui.
Under samma tid, eller från och med år 1847, har Mynt-verket, jemlikt särskilda nådiga bref, fått för ändamålet uppbära köpeskillingen för f. d. så kallade Lilla Mynt-tomten R:dr 25,000: Extra anslag, beviljadt vid 1847 och 1848 års riksdag, » 30,000: Köpesumman för f. d. Hofbageri-egendomen . » 16,666: 32. — n 71 ggg. 54 - men huru bristen i bvggnads-kostnaden, 41,934 R:dr 9 rst., blifvit betäckt, har ej kunnat utrönas, utan synes densamma vara fylld af andra Mvnt-verkets tillgångar. Ett annat hinderför bedömande af Mynt-verkets ställning i dess helhet förefinnes derutinnan, att icke, på sätt i rikshufvudboken äger rum, guld, silfver och koppar äro i Mynt-verkets räkenskaper med deras värde i bankomynt utförda: ett förhållande, som äfven betydligt försvårat räkenskapernas granskning. För öfrigt böra Revisorerne icke lemna oanmäldt, att, då Myntverkets inventarier i riks-hufvudboken vid 1853 års utgång balanserades med ett värde af 53,900 R:dr 17 sk., Mynt-verkets räkenskaper åter vid samma tid utbaianserade värdet af inventarier med endast 3,900 R:dr 17 sk. R.:dr, utgör värdet af Mynt-verket tillhöriga machiner, hvilka icke i detta verks räkenskaper redovisas. Denna skiljaktighet kommer dock framdeles att försvinna, i följd af det här ofvan, i relationen om Kongl. Stats-kontoret, omförmälda nådiga bref af den 15 Februari innevarande år.
Prot. 1856 & 1857. 4 Satnl. 1 Afd. 5 Haft. 5 34 Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 18. af stoi leken utaf de till samma län ullemnade län till salpelerladors anläggande och inköp af sjudningspannor, sä att, exempelvis, från Kronoborgs län, som innehaft lån lill större belopp, än något af de öfriga länen, endast blifvit levereradt, år 1852, 1481 Lisp. 3 skålp. 4 lod salpeter och, år 1853, 1749 Lisp. 2 skålp. 6 lod, och från Blekinge län, hvilket dernäst varit i åtnjutande af det betydligaste lånebeloppet, inkommit salpeter till så ringa qvantiteter, som 38 Lisp. år 1852 och 238 Lisp. 11 skålp. 8 lod år 1853, men deremot från Westerbottens län, dil icke några lån blifvit lemnade, levererats de största qvanliteterne af nämnde vara, nemligen, år 1852, 7227 Lisp. 6 skålp. och år 1853, C243 Lisp. 8 skålp. Detta förhållande hade hos Revisorerne uppväckt tvifvel, huruvida åtgärden att medelst räntefria lån söka uppmuntra salpeternäringen motsvarat det afsedda ändamålet; och då det vore sannolikt, att frågan om ett fortsatt meddelande af dylika understöd för salpeternäringen komme att ånyo upptagas i den mån de hittills ullemnade lånen blpfve lill Staten inbetalta, hade Revisorerne funnit sig böra å detta ämne fästa Rikets Ständers uppmärksamhet.
Dante och legenderna äro fullt tillräckliga för mitt behof af literatur de närmaste decennierna. — Du menar inte hälften af hvad du säger, sade Kurt. — Åjo, hälften och kanske litet till. Om du visste hvad ni verksamhetsmänniskor äro enerverande. Det går väl ändå an med er affärsmän, eftersom verksamheten engång är er specialitet, men när unga fruar också bli energiska! Ni är väl inte stött, fru Kurt. — Tvärtom. Jag njuter af paradoxer, det ligger något konstnärligt i paradoxer à l’outrance. Och dessutom är det mycket uppfriskande att höra lättjan lofsjungas med en sådan energi, det är något absolut nytt för mig, som är gift med ett arbetsbi. Det är väl Wilhelms energi, som smittat mig, så går det väl alltid i äktenskapet. Det är det, som får lända mig till ursäkt och förklaring. — Visst inte, invände Kurt. Fru Säfve är det flitigaste, verksammaste fruntimmer, jag känner. — Ja, jag säger ju, att det är något irriterande öfver människor, som aldrig ha tid att drömma. Apropos fru Kurt, hvad skall ni taga er till efter det där porträttet, som för resten är mycket bra. — Ja, säg det, inföll Kurt, i det han plirade med sina små ögon. — Jag vet inte, om jag har lust att säga det efter det här anatemat öfver modern konst. Jag hade annars velat måla er, om jag kunnat förmå er att sitta. — Mig! — Ja just er! — Säfve, Kurt & comp. utbrast Kurt förtjust. Nu kunde han följa med! Ni menar väl inte till kontoret? Där vill jag inte sitta. — Nej, jag vill måla er därför att — jag vill försöka mig på något — nytt. — Och så vill jag ge er hustru porträttet. Går det för sig? — Det är inte så besvärligt, som jag trodde, sade Kurt uppmuntrande. Man får röra på sig och tala. Ja, jag går så långt, att man nästan inte får tiga. Det sörjer hon för. Hon vill, att man skall vara intressant. — Det är inte sant, jag har inga pretentioner. Nå, vill ni ha tre veckors betänketid? — Jag gör det på mindre. — Skola vi säga onsdag half två och söndag half tolf, eller är det för tidigt?