Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D. Borgare-ståndet, beslöt att med öfverlemnande af en utaf herr Waern väckt motion till Expeditions-utskottet, anmoda nämnde utskott att uppsätta och expediera särskilda underdåniga skrifvelser i de frågor, som angående extra statsregleringen, uti motionen, uppräknas. Från Hed er v. Bonde-ståndet. S. D. Föredrogos ånyo och biföl/os Lag-utskottets sedan den 3 i denna månad på bordet hvilande betänkanden: N:o 86, i anledning af väckt motion om upphäfvande af den academiska jurisdictionen; N:o 87, i anledning af väckt motion om dels ändring af Kongl, brefvet den 17 October 1778, angående barnamord och dels förklaring af Kongl, förordningen den 10 April 1810, angående lindring i straffet för lägrad qvinna; N:o 88, i anledning af väckt motion om förklaring af 8 mom. i 2 §. af rättegångsbalkens 8. kapitel angående förmynderskap för frälsemäns barn och arfvingar, som frälse äro; N:o 90, i anledning af väckt motion om ändring i 16 kap 11 §. kyrkolagen. N:o 91, i anledning af väckt motion om serskilda broltmåls-dom st olars inrättande och N:o 92, i anledning af väckt motion om indragning af Bergstingsrätterne, hvaremot vid föredragning af Lag-utskottets memorial: Prot-utdrag den 6 October 4848 749 N:o 89, i anledning af återremiss af utskottets betänkande N:o 71, öfver väckta motioner angående rättighet för underdomare att förklara ogjft qvinna myndig; samma memorial lades till handlingar ne. Från Vällofl. Borgare-ståndet. S. D. Upplästes och lades till handlingarne Kongl. Maj:ts denna dag å rikssalen meddelade nådiga svar, i anledning af åtskilliga utaf Rikets-Ständer föreslagna lagförändringar. Från Hederv. Bonde-ståndet.
För att på ett conseqvent sätt och utan att störa de allmänna förhållandena emellan brott och straff, eller äfventyra förvirring af begreppen om gerningars olika straffbarhet, kunna rätteligen åstadkomma mildring i de straff, hvarmed Lagen hotar för de svåraste arlerne af brott, skulle man uppgöra en ny tariff för straffen, deruti lifvets mistning blefve det svåraste, men andra brott, på hvilka La$~Utskoitcts Betänkande, N.o 17. lagen nu sätter dödsstraff, såsom dråp, vissa arter af svårare misshandel å person, delaktighet eller medvetenhet uti gröfre missgerningar m. m. blefvo med andra straff belagde. Till en sådan fullständig omarbetning af nu gällande Lagstraff-system, lemnar den ifrågavarande motionen hvarken anledning eller behörighet, äfven 0111 andra omständigheter det medgåfve. Jäg tillägger några ord om svårigheten att i Missgernings-Balken såsom en allmän sats inpassa det i motionen gjorda förslag. Det svåraste qvalilicerade dödssraff är t. ex. stadgadt på föräldramord; qvalification af dödsstraff eger äfven runi för mord i allmänhet, för mordbrand, då folk brinner inne eller varder dödadt, för uppsåtlig förgöring genom förgift, m. 11. brott. Enligt motionen skulle för dessa missgerningar hädanefter enkelt dödsstraff ådömas. Yår lag bibehåller likväl ännu dödsstraff å dräp i bråd skillnad, å uppsåtlig eldskada å annor mans gård, utan att menniskolif spilles, å blotta liilredelsen af förgift att någon dermed förgöra etc. Sannt är, att nu för tiden verkställighet af dödsdom i dessa senare mål vanligen icke kommer i fråga; men både i subjectivt och objectivt hänseende är skillnaden emellan de här uppräknade brotten så stor, att lagen icke kan å desamma sätta enahanda straff', emedan lagen ej får förutsätta benådning, såsom vilkor för rättmätigheten i dess verkningar. Jag linner mig derföre nödsakad att, för min del, vördsamligen afstyrka bifall till motionen.” 3:o Af Herr Professorn m. m.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, om tillökning i arf vodena, sd väl för Fullmägtige i Banken och RiksgäldsContoret, som för Direcleurerne vid Låne-Contoren i Götheborg och Malmö. (RG:s A.) Frän Bonde-Ståndet har till Statssamt Banco-Utskotten blifvit remitteradt ett af Riksdags-Fullmägtigen Petter Andersson från Hallands Län ingifvet memorial, deri han anhåller att få fasta Rikets Ständers uppmärksamhet på otillräckligheten af det honorarium eller arfvode, som Rikets Ständers Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoret, jemte deras Ombud vid Låne-Contoren i Malmö och Götheborg, för närvarande åtnjuta för deras, icke blott mödosamma, utan ock i bogsta måtto ansvariga befattningar. Och lärer det väl icke af någon kunna påstås, att de, som för dessa befattningar måste uppehålla sig på främmande orter, kunna der lefva för hvad dem af Banken eller Stals-Verket beslås. Det är endast inom Ridderskapet och Adeln, Preste-Ståndet och Borgare-Ståndet, som desse platser kunna besättas med personer, boende på stället. Innehafvandet af platserne för dessa Stånd synes Molionairen likväl icke böra vara ett monopolium för släderne Stockholm, Malmö och Götheborg, och utom deras område finnas visserligen personer, af lika duglighet och användbarhet, som inom dessa städer; hvadan mo> tionairen yrkar arfvodets förhöjning för Rikets Ständers alla nyssnämnde Ombud, i förhållande till viglen af deras befattningar.
Maj — 4 i 155 29 a. a. 14 Juni a. a. 14 Juni a. a. 14 Juni 1. b. 14 Juni 174 Gottland, kostnader för vägdelning b. 12 Juli derstädes . — 4 1 209 — b. 9 Juli b. 9 Juli b. 12 Juli » serskilde föreskrifter för behandlingen af besvärsmål derifrån .. — 7 1 17 — b. 19 April b. 17 April b. 16 April b. 12 April 69 Kongl. Maj:ts Nådiga stadfästelse — 1 2 » om beredande af ändamålsenlig kommunikation deremellan och öfriga Sverige — 8 — 96 — b. 14 Juni b. 28 Maj b. 28 Maj b. 28 Maj 87 ! » om befrielse för Klockare derstädes från skyldigheten att till Kyrkoherdarne utgöra onera för innehafvande boställs-jordar — 8 — 84 — b. 16 April b. 17 April b. 16 April b. 17 April f » om undersökning af förhållandet med Klockare-jordarne derstädes — 8 — 124 — b. 6 Aug. b. 6 Aug. b. 6 Aug. b. 5 Aug. 165 Gottlands Nalional-b ev äring, förhöjdt dagtraktamente för . — 4 1 55 — b. 19 Febr. b. 15 Febr. b. 15 Febr. b. 15 Febr. 24 » förhöjdt anslag till . 1 4 1 85 20 b. 25 April b. 23 April b. 26 April b. 30 April 169 Gottska Sandön, om anläggande af en fyrbåk derstädes — 8 — 52 — a. 15 Mars b. 12 Mars b. 15 Mars b. 12 Mars 44 » se Motioner. G. Gratifikation åt vaktmästarne vid Banko-diskont-verket Gravyr-samling, se Krutmeijer. Grenna, anslag till hamnbyggnad derstädes Svar på återremiss Gripsholms Slott, kontant anslag till, i stället för indelningar Grundlagarne, uppgift å de från sednaste
Brefven till Kammar-kollegium af den 23 Januari 1816 och den 30 Juni 1818; och jemväl vid sednast verkställda roterings-förrättningar i länet iakttagen, blifvit, genom den å då upprättade roteringsverk meddelade nådiga fastställelse, bekräftad, jemte det lindring i skjutsnings-besväret åtnjötes, omförmälda hjelpe-dagsverken inom Färentuna härad, såsom motsvarande andra besvär, från hvilka hemmanen voro befriade eller deruti de njöto lindring, icke syntes vara af den beskaffenhet, som uti Rikets Ständers ofvanberörda underdåniga skrifvelse afsåges; att uti Södermanlands län voro, enligt så väl äldre som sednare årens jordeböcker och räkenskaper, till den under arrende från 1805—1870 upplåtna kronolägenheten Ridö hof-stalläng anordnade 84 i jordeboks, 83 i ökeoch 186 \ drängedagsverken, hvilka likväl icke utgingo till nämnde bestämda au talj utan hade ängen i stället blifvit på de skattskyldige hemmanen fördelad i tegar eller skiften, med skyldighet att, hvar för sin teg, ombesörja rödjning, slotter och bergning, samt vid höets transporterande till hofstallet biträda med inlastning i fartyg, hvarförutan äfven hägnads-skyldigheten vore de dagsverks-skyldige hemmanen ålagd; att inom Östergöthlands län ej förekomme annan, till den'af Rikets Ständer omförmälda, hänförlig arbetsoch dagsverks-skyldighet, än de, enligt Kongl, resolutionen den 12 Oktober 1814, af åboerne inom Kungs Norrby f. d. Öfverste-Jöjtnants boställes rågång belägna 3 4 mantal krono ännu utgående hjelpe-dagsverken till ofvannämnde, numera till •
De liqvider, som verkställas vid uppbördsstämman, kunna naturligtvis lätt controlleras och vederbörlig annotation då utan svårighet erhållas. Helt annat är deremot förhållandet med hvad som efter stämman erlägges, och säkerligen i hvarje fögderi gör ett ej obetydligt belopp. I afseenende å dessa liqvider, är det i hög grad obilligt att fordra, det den skattskyldige skall, för annotations erhållande, begifva sig till den ofta långt aflägse boende häradsskrifvaren och möjligen göra flera resor förgäfves, hvarigenom för mången tidsuppoffringen och kostnaderna för dylika resor skulle öfverstiga utskyIdsbeloppet. Man kan derföre med skäl fordra, det controllen å Kronans uppbördsman skall upphöra att vara i så många fall som nu, antingen en anstalt utan påföljd eller i hög grad betungande för de skattskyldiga. Ändamålet torde ock kunna vida säkrare vinnas derigenom att, på enahanda sätt, som nu tillgår uti Stockholms stad, för hvarje debetsedel utfärdas ett betalningsbevis, saint att alla dessa, jemte uppbördsboken, insändas lill Konungens Bef.h.clc, för att , efter skedd jemförelse med hvad berörde bok upptager , förses med en särskild stämpelhvarförutan de icke är o gällande. Visserligen skulle derigenom uppstå ett något ökadt besvär; men då qvittenserne kunde tryckas, samt endast nummer, namn och summa skrifvas, blefve det ej betydligare, än att häradsskrifvarne vore derföre ersatte genom befrielse ifrån skyldigheten att bevista uppbördsstämmorna och föra särskilda anteckningar öfver verkställda liqvider. Man blefve ock derigenom betryggad emot sådana visserligen icke omöjliga händelser, att skiljaktighet emellan uppbördsboken och de skattskyldiges debetsedlar förefunnes. Den ao Mars f. ni. 4a ■ Genom denna förändring skulle ock en tillförlitligare controll å utestående restantier kunna vinnas, än de nu föreskrifna restlängderna lemna.
Ståndet, att det förstärkta StatsUtsk. skulle sammanträda i morgon, så anser jag mig nu böra gifva tillkänna, att nämnde sammanträde ej kan i morgon ega rum, af det skäl att BorgareSt:s ledamöter inom det förstärkta StatsUtsk. för närvande ej äro fulltalige; i följd hvaraf intet sammanträde för detta Utsk. kan komma att ega rum, förr än BorgareSt. hunnit att utvälja ännu några suppleanter. Foredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 22 och 28 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 207, i anledn. af erhållne återremisser å betänk. N:o 124, ang:de regleringen af utgifterne under RiksStatens Åttonde hufvudtitel. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, att detta utlåt, måtte få punktvis företagas till afgörande. Hr Tersmeden, Nils: Jag har visserligen ingenting emot att betänk, föredrages punktvis; men vill blott i sådant fall reservera samma behandling för den 21:sta punkten (som angår elementar-läroverken), så att ej hvarje mom. deraf serskildt underställes R. o. Ad:s pröfning, utan R. o. Ad. må då vara oförhindrad att, om den så för godt finner afgöra denna punkt (d. v. s. alla vilkoren) i ett beslut. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Då jag ej kunnat höra hvad Hr Tersmeden anförde, anhåller jag att Riddarhus-sekret. mätte upplysa mig derom. I anledn. häraf yttrade Hr Gr. o. Landtm., att enligt hans uppfattning Hr Tersmedens mening varit att, vid pröfningen af Utsk:s svar ä anmärkmne emot 2l:sta punkten af Utsk:s betänk.
Ståndet vördsamt och vänligen inbjuda de öfriga Riks-Stånden att förena sig i Borgare-Ståndets, vid förehafvande af StatsUtskottets Utlåtande JVs 81, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Fjerde Hufvud titel, denna dag fattade beslut, hvarigenom, jemte bifall till 80 punkten i samma Utlåtande, förklarats, det skola Rikets Ständer ingå till Kongl. Maj:t med underdånig anhållan, att det af enskilde motionärer framlagda och till Stats-Utskottet aflemnade samt i dess Utlåtande omförmälda förslag till kasern för Svea artilleri-regemente måtte underkastas Kongl. Maj:ts nådiga pröfning och att Kongl. Maj:t måtte lill nästkommande riksdag afgifva nådig Proposition med tillhörande kostnadsförslag och ritningar till ett kasern-etablissement för Svea artilleri-regemente, förlagdt på höjdsträckningen emellan Fredrikshof och Lifgardets lill häst kasern eller någon annan lämplig och i närheten af exercisfältet belägen plats. Från Hederv. B onde-Ståndet.
Detta är likväl fallet i de olyckliga äktenskap, der kärleken, äktenskapets enda sedliga grund, måst lemna platsen åt inrotadt »afsky och hat.» Hvarthän det leder, om ej ens sådana äktenskap få upplösas, lärer oss Frankrikes exempel, der »la divorce est abolie.» Hos oss är deremot grundsatsen om sådan äktenskapsskillnad i lag erkänd genom tillåtelsen att söka den hos K. M. Detta förfaringssätt har likväl flera vigtiga olägenheter: l:o på samma gång man medger äktenskapsskillnad, om verkligen skäl dertill finnes, måste man iakttaga varsamhet, så att rättigheten icke missbrukas, och lättheten att upplösa äktenskap alstrar lättsinne vid deras ingående. Pröfningen om äktenskapsskillnad måste alltså vara noggrann och grundas på verklig kännedom om de individuella förhållandena, som påfordra skilsrnesssa. Sådan kan likväl, enl. sakens natur, pröfningen icke blifva omedelbart hos K. M. Den har derföre ock efterhand urartat till en tom formalitet, så att det lärer blifvit, snart sagdt,exempellöstattsådanansökningafslagits, annat än på formella skäl. Hos domstol kan deremot pröfningen blifva en verklighet. — Vidare är det en i konstitutionella samhällen stadgad grundsats, att den högsta regeringsmaktens omedelbara ingripande bör inskränkas till det oundgängligt nödvändiga, till dess eget egentliga område. Hvad som förloras i omfattning, vinnes i verklig styrka. Slutligen är det också en vigtig grundsats, att lagen bör vara lika för alla. Rikedomen och en högre samhällsställning medföra i alla fall nog många fördelar, att de ej genom lagen böra ökas. Detta är likväl fallet med denna lag. För de s. k. högre klasserna går det i vårt land lätt nog, att vare sig på denna eller andra vägar vinna äktenskapsskillnad. Att ingå med en ansökan omedelbat till K. M., möter för dem inga svårigheter. Motsatt är likväl förhållandet inom de samhällsklasser, der denna skillnadsorsak eljest lättast förekommer och der mannens råhet icke så sällan gör qvinnans ställning, snart sagdt, outhärdlig. För dem utgör den större kostnad, som det omedelbara anlitandet af K.
Utan att ingå i någon undersökning, ang:de antalet af dylika behöfliga institut, tyckes mig, att alne åtminstone till en början ovedersägligen äro af behofvet påkallade; och af de skäl , sorn nedanföre vördsamt skola anföras, synes mig Södermanland vara det mest passande landskap för det andra institutets anläggande. En fond, af enskild person lemnad och hvilken vid min ankomst till länet utgjorde 18,0.0.0, men nu uppgår, till öfver 28,000 r:dr b:co, är dock för ringa (synnerligast som testatorn, aflidne Commercerådet Welanders förordnande ej medgifver någon thcoretisk undervisning) för att dermed inrätta ett fullständigt åkerbruksinstitut; och har derföre Södermanlands hushållningssällskaps förvaltnings-utskott, under hvars speciella vård fonden är anförtrodd, hos K. M. i underd. föreslagit, att af fondens ränta ett practiskt åkerbruksinstitut må inrättas, hvarest eleverna, utan kostnad för dem sjelfva, skulle erhålla den practiska kännedom och färdighet, som fpr en sjelf arbetande åkerbrukare äro behöfliga , nemi. i:o vana vid ihärdigt arbete, så nödvändigt i detta yrke; 2:0 färdighet i alla behöfliga slöjder samt alla andra Jandtmannagöromål; 3:o förmåga att bedöma hvart och ett redskaps ändamål och, i följd deraf, mest tjänliga construetion, rätta tiden, då hvarje arbete bör företagas, samt arbetsfolkets riktiga fördelning och användande yid detsamma; 4:° kunskap o,m påläggning och utfodring af hvarje slags kreatur, tid befordrande af god race, och högsta möjliga afkastning; 5:o. insigler om skogens Den 28 Maj c. n).
Jag tror, att den ömsesidiga hjelp, man kunde gifva hvarandra, oin det tilläts entreprenörer att öfvertaga den skjutsning, som åligger dem, hvilka önska blifva befriade derifrån, hvarigenom ett förändradt skjutsningssystem småningom kunde uppkomma, ej skulle förfördela någon, och att således alla blefve belåtna, om sådana öfverenskommelse!' finge äga rum, som, enligt hvad jag i afton hört, blifvit tillstyrkta af PresteSt. Jag har dock intet vidare att yttra, utan har endast velat framställa anledningen till diligencens uppkomst. Hr Gunther: Den värde talare, som yttrade sig näst före den siste, tyckes ej göra någon skillnad emellan, huruvida diligencerna verkligen framskaffa resande eller endast kunna framskaffa dem. Jag tror dock, att en sådan åtskillnad bör göras, emedan, i det fall att diligencerna ej fortskalfade det antal resande, som man skulle beräkna att de kunde fortskaffa, en större tunga skulle åligga de skjutsskyldiga, som icke med dem uppgjort öfverenskommelse!', enär de i sådan händelse skulle nödgas skjutsa oftare. När ett diligencebolag fortfarit några år, trodde jag, att det ej borde blifva svårare att beräkna antalet af de resande, som begagnat dem, än att uppgifva, huru många mil under årets lopp blifvit tillryggalagda; och som denna min öfvertygelse ej blifvit ändrad , fortfar jag att anhålla om den ändring i Hr Hjärnes förslag, som jag nyss uppgaf. Hr Hjärne: Jag vågar hoppas, att R. o. Ad. icke gör något afseende på den siste värde talarens begäran 0111 ändring af mitt förslag. Jag tror, att Hr Gunther icke tillräckligt tänkt i detta ämne, då han framställt sin begäran. Det kan väl icke läggas den nuvar. diligence-inrättningen Den 17 NoToraLir e. ra. till Jast, alt den ej fortskafFat ett stort antal resande. Det allmänna liar ej gjort något för den, och man liar så-* ledes ej rättighet att af densamma fordra något. Den har dock gjort ganska mycket för det allmänna, och har derföre skäl att vänta, det staten skall göra något för den tillbaka.
S. D. Lästes de i Stats Rådet år 1815 i Krigs Ärender till Riksdagens början förde Protocoll nemligen: den 10 :de Januarii 17 :de D :o 2 :ne [Protocoller] 24 :de D :o 2 :ne » 31 :sta Dito den 7 :de Februarii 14 :de Dito * och 3 :ne [Protocoller] af den 21 :ta D :to. Hvarmed Krigs Expeditions Protocoll voro slutade. Protocoll1 hållit å Constitutions Utskottets 2 :dra Afdelning Fredagen den 26 :te Maji 1815. S. D. Började Afdelningen med granskning af de i Stats Rådet, uti Generals Auditeurs Ärender sedan sista Riksdagen förde Protocoll och läste följande för år 1812 af den 8 :de Maji, 15 s. m.; 5 Junii, 12, 19, 26 s. m.; 10 Julii, 17, 24, 31 s. m.; 7 Augusti, 10, 17, 24, s. m.; 1 October, 8, 16, 29 s. m.2 Afdelningen åtskildes kl. 1 på dagen. in fidem Knut Liljebjörn. 1 Justeringsformeln saknas. 2 I fråga om generalauditörsprotokollen möjliggör uppställningen i avdelningsprotokollen för 26, 27 och 31 maj 1815 samma förenkling vid återgivandet som iakttagits vid prot. n:o 25, 1812 års riksdag och ff. Den 27 Maj 1812 499 51.
Då såsom grundsats vid förvaltningen af Kronans materialoch persedelförråder antagits att, till undvikande, så mycket möjligt är, ej allenast af kostnader för upp - 38 - 298 — handlingsanktioner, för besigtningar, för varors uppläggande och återuttagande i förråd m. m., utan ock deraf att erforderliga varor och persedlar i behofvets stund ej skulle vara att tillgå, omsättning, eljest så nödvändig för varor, som genom liggning i förråd taga skada eller äfventyra minskning i sitt värde, ej vidtages med sådane för krig eller andra tillfälliga behof afsedda varor, hvilka icke äro underkastade dylika olägenheter; och, beträffande det af Revisorerne omförmälda Engelska sulläder, 2:ne sakkunnige män, vid nyligen skedd besigtning derå, intygat, att lädret, i stället för att genom tidens åverkan hafva försämrats, snarare vunnit i fasthet och styrka och att, om lädret lika väl vårdas som hittills, detsamma, utan att deraf lida skada, kan gömmas i snart sagdt obegränsad tid; anser Kollegium lämpligast att, åtminstone tills vidare, ifrågavarande läder bör reserveras till begagnande för Ärméens första behof vid fredsbrott, då nytt läder, i godhet jemförligt med detta, ut 11 betydlig kostnad icke torde stå att erhålla; och synes det således Kollegium som anlitandet af ifrågavarande läderparti, för fyllande af regementenas eller beväringmanskapets behof af denna vara under vanliga fredsförhållanden, destomindre varit eller för den närmaste framtiden kommer att blifva med en god hushållning förenligt, sorn manskapet både vid indelta regementena och vid allmänna beväringen, med få undantag, förser sig med skodon, och, der dessa behöfva genom upphandlingsauktion anskaffas, leveransanbud för persedlarnes förfärdigande, med begagnande af blott sullädret från Kronans förråd, under vilkor att varans fulla värde blefve Kronan ersatt, svårligen äro att påräkna. Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Sto rm äktigste, Allernådigste Konung!
Då Kongl. Majit ansett nyttigt, att den i andra länder, och egentligen i England, länge begagnade arbets-method för jernberedningen, medelst jernets garfning och valsning, här blefve till sin beskaffenhet närmare pröfvad och känd; har Kongl. Majit med serskilda beviljade föimoner understödt anläggningen af ett Vals-verk på större scala här i Riket, ehuru detsamma ännu icke kommit lill verkställighet. Erfarenheten skall sålunda snart afgöra, huruvida detta till verkningssätt här kan medföra någon verklig fördel för Bruksidkare, och huruvida det kan tjena till befordrande af Jern-exporten i allmänhet. Med hänsigt till <1 Kongl. Maj Hs Nådiga Berätt. N.o 1. 53 det väsendtligt gagn den i Fahlun inrättade practiska Bergs-skola heredt till danande af skickliga ämnen i Bergshandteringen, hafva åtgärder blifvit fogade, att kunna fördubbla antalet af Elever derstädes; äfvensom Kongl. Maj:t till denna Läro-inrättning förärat en Kongl. Majit enskildt tillhörig samling af Geologiska Stuffer, att vid undervisningen begagnas. En ny Hammarsmeds-ordning har blifvit utfärdad, och föreskrifter gifna om regleringen af kolstigarnes och kolskrindornes dimensioner för kol-levereringens lättare verkställande. Om nedläggningen af Ädelfors Guldverk har Kongl. Majit fattat Dess Nådiga beslut; äfvensom den beviljade Bergslags-friheten åt Gunnarskogs Bergslag i Wermland, sedan någon Tackjerns-tillverkning icke der på lång tid idkats, eller numera kan idkas, blifvit indragen. Ett af de mest tillfredsställande förhållanden, som under den senare tiden fortfarande sig företett, och hvilket i främsta rummet verkar till Landets framsteg i styrka och oberoende, är onekligen folkmängdens betydliga tillväxt i Riket. På sätt Kongl. Majits Nådiga Berättelse till Rikets Ständer vid sista Riksdag upptager, bade från och med 1816 till och med 1820 folkmängden ökat sig med 119,624 personer, eller nära 23,925 per medium för hvarje 54 Kongl. Maj.ls Nådiga Berätt.