Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Jag förstår, en personlig ovän, någon fiende. — Falkman hade inga fiender, säger du ju. Nej, det var det häller inte, du skall få höra. Möjligen tycker du, att jag öfverdrifver, att det hela är en bagatell, men när du hört det, kommer du i alla fall att förstå, hvarför det inte kunde vara en bagatell för mig. Arvidson gick till skrifbordet och tog fram en portfölj ur den lästa lådan. — Har du skriftliga källor? Och en sådan lunta. — Intresserade han dig så mycket? — Det är endast helt obetydligt af det här, som handlar om honom. Det är min hustrus bref från Mentone. De bodde i samma pension sista vintern där nere. — Lägg bort dem igen! Det upprör dig bara. — Å nej, jag får väl bevisa hvad jag sagt, i synnerhet som jag sagt något ofördelaktigt om död man. Det är för öfrigt intressant som psykologi. — Det kan jag tänka. Din hustru var en ovanlig kvinna. — Du får inte döma efter de här brefven. Hon var sjuk då, mycket sjukare än jag anade, annars hade jag väl i trots af allt slitit mig lös för att tillbringa sista året med henne. Men det var inte det jag ville säga! Se här, det är skrifvet första veckan efter ankomsten. Jag vet inte, om det handlar om Falkman, han kom visst senare, men det ger en inblick i Pension Marius, som är kuriös nog. Det var en skandinavisk pension, som professor Block rekommenderat, och jag kan bara hoppas, att lefnadssättet där icke är typiskt för lifvet vid Rivieran. Säg till, om jag läser för fort. »Sedan du nu hört om resan och ankomsten, vill du väl ha reda på, hur jag har det. Ännu är jag för klen att deltaga i pensionens sällskapslif. Jag går inte ens ner till måltiderna. Jag vistas nästan uteslutande på balkongen till mitt rum, där jag sitter eller ligger hela dagen, men balkongen vetter åt trädgården och där är ständigt lif och rörelse. Damerna sitta med sina arbeten eller läsa och skrifva. Herrarne promenera, kurtisera och spela. Alla pensionens »begivenheder» får jag höra af Louise, och besynnerligt nog intressera de mig. Det är väl i brist på annan sysselsättning.
Denna, utlänningar förunnade, större lindring ansågs af Bevillnings-Utskottet vid de två sista riksdagarne innebära orättvisa emot inhemska skeppsrederierne och icke vara behöflig för våra skeppsvarf, hvilka egde full sysselsättning. Utskottet är icke heller nu af annan mening, helst Utskottet redan vid artikeln Fartyg här ofvan visat, huru - §• 13. 80 Bevillnings-Utskotlets Betänkande, N:o 3. som inhemska skcpps-rederierne, mera nu än någonsin, äro i behof af lika billiga vilkor, som de utländska. Deremot anser Utskottet den ytterligare lättnad höra beredas både inhemska skeppsbyggeriet och skeppsrederiet, att restitution af erlagda införselsafgifter för ifrågavarande skeppsförnödenheter bestämmes till f:delar, och att samma bestämmelse bör tillämpas äfven då lärtyg här byggas för utländsk räkning. I öfverensstämmelse härmed tillstyrkes, att i stället för 3:e mom. sednare del och 4:e mom. af nu varande 13 § må antagas den redaktion, som l:a mom. af samma § i bilagde förslag innehåller. Nu varande 5 mom. är det 2:a i Utskottets förslag. I stället för nu varande 6 mom. har Utskottet, med antagande al Kongl. Majrts förslag till inskränkning i gällande föreskrifter angående tullfrihet för varuprof och modeller, ansett sig böra tillstyrka den redaktion 3 mom. af 13 § i bilagde förslag utvisar. §. 15. Då den i 15 § för snus medgifna tull-restitution vid utförsel, 5 sk. skålp., öfver stiger den tull, som för råämnet tobaksstjelk vid införseln erlägges, men råämnet vid snusberedningen icke förlorar, utan snarare vinner i vigt, torde, oberoende af frågan om nedsättning i inlörsels-tullen å tobaksstjelk, tullrestitution vid utförsel af Snus böra nedsättas lill 4 sk. per skålpund.
Att lönerna i de särskilda graderna inom Banken icke på runstycket slå in med lönerna för Statens embetsman, kommer sig deraf, att de förra, såsom jag förut nämnt, vid förra Riksdagen undergingo en fullständig reglering, hvilket icke blef fallet med de sednare, och således är naturligt, att det måste upstå en skillnad, som dock ej är högre än 50 ä 60 Rdr. Inom ett och samma verk är det ganska riktigt alt jemna alla löner inom samma grad Ben 26 Ångusti. 12» grad till lika belopp, nnen deremot torde det ej gå an att föreskrifva, att t. ex. en Kamererare i Banken skall hafva precist samma lön som en embetsman i något Statens verk af motsvarande tjenstegrad, hvars göromål kunna vara och afven ofta Sro af belt olika art. Jag tror mig kunna påstå, och det erkändes äfven vid förra .Riksdagen, att den reglering, som då gjordes, var väl gjord; och den nu föreslagna är alldeles densamma, endast med det särskilda dyrtids-tiliägget. Jag anhåller om bifall till Utsk:s förslag. Hr af Geyerstam, Carl: Jag har bilrädt Utsk:s Betänk, med undantag af bestämmelserna rörande tiden, under hvilken löneförhöjningarna skulle gälla. Jag får i detta afseende hänvisa till reservationen, som innehåller min mening, att löneförhöjningarna borde gälla från 1857 tillsdess R. Star komma i tillfälle att derom ånyo besluta. Jag anser det vara rättare att bestämma tiden så, än att utsätta den till i859 års slut, då R. St:r förmodas skola nästa gång sammankomma. De anmäikn:r Hr af Funck gjort, har Gr. Lagerbjelke redan besvarat, och jag förenar mig med honom. Jag får således, med undantag af det i reservationen omhandlade fall, anhålla om bifall till Utsk:s Betänk. Ilr af Funck: Vore dot i verkligheten såsom Gr.
Utskottets förslag är af två Stånd biträdt och Bonde-Ståndet, Ilvars återremiss är en följd af Ståndets beslut om dödsstraffets afskaffande, följaktligen måste antagas komma att instämma snarare i nyssnämnda förslag än i Preste-Ståndets beslut, får Utskottet inbjuda Presteoch Bonde-Stånden, det föira med frångående af sina re dan lättade beslut, att förena sig med Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet oro antagande af ifrågavarande §§, sådana de lyda i Utskottets förslag. 9 Mag». y, 4 och 7 §§. Här eger samma förhållande rum, som med nyss uppräknade §§ i B Kap., att nemligen Preste-Ständet antagit förevarande 1, 4 och 7 §§, sådana de lyda i Kongl. Maj:ts Proposition, Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet godkänt dem med de deri i vissa fall af Utskottet införda mildare straffbestämmelser och Bonde-Ståndet återremitterat samma §§, i följd af Ståndets beslut om dödsstraffets afskaffande. Utskottet får följaktligen, på förut anförda skäl, inbjuda Presteoch Bonde-Stånden, det förra med frångående af sina re dan fattade beslut, alt med Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet förena sig om antagande af ifrågavarande §§, sådana de lyda i Utskottets förslag. 5 §. För det i denna § omförmäida fall hade Utskottet föreslagit straffpåföljden till fängelse eller böter från och med femtio till och med ett tusen riksdaler. I detta afseende skiljer sig Utskottets förslag från den Kongl. Propositionen, deri straffet blifvit bestämdt till fängelse eller till straffarbete i högst två år. Nu har denna § blif vit antagen af Preste-Ståndet i öfverensstämmelse med den Kongl. Propositionen och af Bonde-Ståndet med förändring af straffbestämmelsen till fängelse eller böter, minst femtio riksdaler. Då emellertid
Papps pressandra slag Pappoch Pappersarbeten, ej specificerade: olackerade lackerade, arbeten af papier maché derunder inbegripna Papper: förhydningsoch takkardus-, makulatur-, poléreller smergelsug-, färgadt eller ofärgadt, tryckoch tapetQvantitet för Tullberäkningen. 1867. Införsels tull. Riksmynt. Införsels tull. Tullberäk InförselaInförselsningen. tull. Riksmynt. tull. Riksmynt. Papper : R:dr. öre. R:dr. are. alla andra slag, derunder inbegripet linieradt papper 1 skålp. 10 8 Papperspåsar; se B ref ku verter. Papperstapeter och Horder 1 skålp. 10! 8 Paradiskorn; hänföres under Apoteksvaror. Paraiin; se Stearin. Paraplyer och Parasoller: af siden eller halfsiden, utan afseende i senare fallet på silkets större eller mindre qvantitet 1 stycke 75 andra slag 1 stycke 25 delar deraf: ställningar 1 skålp. — 15 öfvertyg, tillskurna eller sydda, förtullas lika med det väfnadsslag, hvaraf de äro gjorda, med tillägg af 10 procent. fodraler: af läder, lösa eller påsatta; tullbehandlas såsom Läderoch Skinnarbeten, ej specificerade. af tyger eller papper, lösa; förtullas lika med väfnaden eller papperet, hvaraf de äro gjorda, med tillägg af 10 procent. Parfymer, ej specificerade, flaskornas eller omslagens vigt inbegripen 1 skålp. 25 Pastellkritor; se Krita. Pastiljcr; se Konfityrer. Pelsverk; se Hudar och Skinn. Pcnningebörsar; se Portföljer. Pennor, skrif-, alla slag 1 skålp - . - 25 Anm. Askars och kartors vigt inbegripes. Pennskaft, samt Ritoch Skrifstift 1 skålp. 15 Penslar; tullbehandlas såsom Maskinerier. Redskap och Verktyg, ej specificerade. Peppar, alla slag 1 skålp. 12 Anm.
Ehuru nemligen denna blifvit i 18 g 1 morn. undantagen från stadgaudet i 5 §, om upphäfvande af de i serskilda lagar gifna straffbestämmelser, hade likväl föreskrifterne i 7, 8 och 14 §§ tillämplighet äfven å krigsman. Och deraf följde, dels att fängelse vid vatten och bröd, ehvad det vore urbota eller förvandlingsstrafif, skulle jemväl för dem, som till krigsmakten höra, öfvergå till fängelse efter nya lagen, hvilket, i detta fall, kunde uppgå till 7 månader, och dels att för sådane brott, som icke genom krigslag serskildt bestraffas och ej eller ovilkorligen medföra den skyldiges uteslutande från krigsståndet, fängelsestraff kunde, under längre tid, åtminstone i 6 och 7 graden, eller från 1 månad till och med 2 år, komma att krigsman ådömas. Men då det för krigsmaktens duglighet och vana i fullgörandet af dess tjenstepligter syntes vara af vigt, att afbrott i utöfningen deraf icke utan tvingande omständigheter tillätes, och, efter hvad Herr Justitie-Statsministern kändt vore, fråga inom den till utarbetande af ny krigslag lörordnade kommitté äfven blifvit väckt derom, att, i stället för det i 2 kap. 5 § Straff-Balken omförmälda fängelse, när det icke öfverstiger 6:te graden och brottet ej är af annan beskaffenhet, än att soldaten anses kunna i tjenst qvarstå, föreslå annat, med afseende å krigsmannens tjenstbarhet mera lämpligt, straff; trodde Herr Justitie-Statsministern, att hinder för fullständig utredning och pröfning af denna vigtiga fråga, då den komme att till Kongl. Maj:t i krigslagstiftningen hemställas, nu desto mindre borde läggas, som anledning vore, att det förslag till ny krigslag, som är under utarbetande, kan hinna fullbordas och till pröfning företagas, innan den nya allmänna strafflagen trädde i verksamhet.
Huru nu härmed må vara, lemnar jag alldeles derhän, men säkert är att när vi hitflyttade för tvenne år sedan, stod min hustru ej att öfvertala till någon inflyttning i detta gamla hus, ehuru församlingen då ej ännu var alldeles ense om det skulle rifvas, ombyggas eller blott repareras. Men min hustru föreställde mig med hela den qvinliga vältaligheten och öfvertygelse-förmågan, hur mycket besvär det skulle blifva att först etablera oss der, och sedan här; och hon, annars mycket eftergifven och lätt att leda, var i detta fall så envis och enträgen, att jag mycket väl förstod, att till hennes obenägenhet voro skäl dem hon just icke androg som de vigtigaste, men hvilka dock vägde mest i vågskålen. Det fick blifva dervid; och när vi hitkommo, hade man en sådan respekt för detta gamla, nedruttnade hus, och framför allt för detta, det enda brukbara rum deruti, att jag mången gång både skrattat och varit ond derför, samt slutligen verkligt började lyckas att öfvertyga Elise om orimligheten af hennes räddsla och göra tjenstfolket något begripligt deras vantro. Men sedan i fjol höstas har denna räddhåga och vidskeppelse olyckligtvis tagit en alldeles ny frisk fart, och en ledsam omständighet gör att jag hädanefter alltid – åtminstone på en längre tid – får litet svårt att åter inpregla någon fördomsfrihet för detta gamla ruckel, utan är jag ganska glad att det till våren rifves ned, för att sedan alldeles nybyggas, ett långt stycke längre in i trädgården, för att få större och rymligare gårdsrum.» Jag var, som man väl kan tänka, särdeles nyfiken att få veta hvilken underbar tilldragelse som ånyo injagat denna förfärliga spök-räddsla för »gamla sängkammaren», som jag nu fann råda i hela huset, hos min gamle lärare undantaget. »Jo,» sade han, med ändå lägre röst än förut, »jag skall väl äfven derför redogöra: saken var den, att jag hade en gammal skoloch akademiekamrat som i ungdomsåren var mig mycket kär, och i hvars föräldrars hus jag njutit mycken godhet och välvilja.
Då den tull af 5o procent af värdet, som Utskottet redan åsatt Dricka af alla slag, synes böra tillräckligen skydda den inhemska fabricationen deraf, kan Utskottet icke understödja något af de nu framställde förslagen, utan vidblifver sitt förra tillstyrkande. Fisk, färsk: af Herr Hessle, att om sådan infördes från utrikes ort till förtullning, skulle den blifva död innan den hunne uppmätas och förtullas samt i sådant fall icke komma att i värde motsvara tullbestämmelsen; af Herr Björk, det han icke hört omtalas, att färsk fisk infördes i tunnor, samt att denna artikel derföre borde vara fri från tull. Hvad först Herr Hessles anmärkning angår, så förmodar Utskottet, att något sätt att utröna den färska fiskens vigt möjligen skulle kunna påfinnas, utan att densamma derigenom behöfde äfventyra lifvets förlust, såsom t. ex. att, på sätt nu tillgår med Ved, Hö, Halm &c., hvarje försåldt qvantum uppgafs för den vid hamnen posterade Tullbetjenten och, när slutligen lasten vore utsåld, alla desse smärre partier sammanräknades. Beträffande Herr Björks skäl för ogillande af Utskottets förslag, så torde till vederläggande deraf vara tillräckligt, att fästa uppmärksamheten derå, att Utskottet, för utrönande af den införde fiskens mängd, ej blott föreslagit mätning utan äfven vägning, med utsättande af den vigt, som ansetts motsvara en tunna. För öfrigt har Utskottet ansett sig böra fästa Rikets Högloft. Ständers uppmärksamhet äfven derpå, att å de orter och kuster, som närmast gränsa intill främmande länder, det ofta inträffar, att stora partier af färsk fisk, såsom Sill, Ströming m. m. dit införas, derstädes saltas och försäljas samt sålunda undgå att erlägga den tull, som Taxan för den saltade fisken utsätter.
Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. Transport Kont R:dr £,491: 10. 7£,148: 36. det å Nationalbeväringens stat nu uppförda anslag 750 R:dr till lega för exercishästar måtte förhöjas med 750: — hvartill kommer ofvan föreslagna tillökning i kokinrättningsanslaget med £50: — 3 491- io. Till uppförande af en kasern i Wisby för Artillericorpsens stamtrupp vill Kongl. Mai:t här nedan föreslå beviljandet af ett extra anslag å 44,300 R:dr. Beväringsmanskapets vapenöfning. — Detta förslagsanslag, hvilket vid förra riksdagen höjdes till sitt nuvarande belopp, föreslår Kongl. Maj:t måtte tillsvidare, och intilldess en förändrad reglering af beväringsinrättningen, hvarom Kongl. Maj:t vill till Rikets Ständer framställa särskild proposition, kan komma att vidtagas, blifva oförändradt; hvaremellertid den för beväringsmanskapet i allmänhet nu bestämda exercistid af trettio dagar, fördelade på två år i lika terminer, under det dervid stadgade vilkor, att de två beväringsklasser, som i följd häraf årligen sammandragas, icke exerceras samtidigt, jemväl tillsvidare må bibehållas. Matericlen. Försvarsverket till lands i allmänhet eller Krigskollegii Afdelningar (Arméförvaltningens Departementer), — Kongl. Maj:t äskar, för underhållet af rikets fästningar och landtförsvaret tillhörande hus och byggnader, ett förhöjdt anslag af R:dr £0,000: — Vidare, och sedan Kongl. Maj:t genom Nådigt Bref af den £4
Detta Grefwe iVtörnei-5 anförande hade blifwit trenne gånger afbrutet af tätt pä hvarandra följande deputationer fran de öfrige Respective Riks-Ständen hwilka deputationer anfördes, Praste-Ståndets af Herr Biffoppen Doctor Bsrgare-Ständets af HerrAd vocat-Fifcalen balkman; och Bonde-Ståndets, af Riksdagsmannen Lermon fran Småland, hwilka tillkännagäfwo att de öfrige Respective Stånden, uppå hrstild inom hvarje Ständ gjord motion fattat lika beslut med Vidtzerffapet och Adeln, i afseende pä Riksdagens snara afflritande och Riksens Ständers styckning till Stockholm; hwarjemte Bonde-Ståndets deputation anmälte ett af Ständet fattavt. beflut om präglande af en Medaille till äminnelse af det förrättade Thronföljare-walet, och Ståndets inbjudning om. de öfrige Rrks-Ständens instämmande häruti. Sedan deputationerna afträtt och Grefwe körner fullföljt sitt anförande till stut yttrade sig Herr YLlllmLn, Octo kckeärik: det han trodde de af Grefwe tviörn.i-lframställda anmärkningar äga sin grund, men att, dä fräga wore att bifalla Utskottets tillstyrkandeoi afseende pä annuiteterne, och afflä den om läns upptagande af Riksgälds-Contoiret. och denna sednare fräga, såsom första gängen wäckt af Statsutskottet, och fäledes ny, ansäge han, enligt Regerings-Formen ingen del af betänkandet W2 Den 6 Ociober. kunna.. afgöras uirik it. utan detsamma bern v Heta dcH widd till Stats-M ottel äterfärnstsas (Nrefwe ölörilsr, /ellojt Oorgn:
Per Adolf Borgh, — hvilken i underdånighet anhållit att, efter erhållet afsked från förstnämnde befattning, undfå en årlig pension af 1,500 R:dr, — väl, enligt gällande författningar, icke vore berättigad att vid afskedstagandet erhålla i pension mera än 1,125 R:dr, eller hvad han såsom egentlig lön uppbure, men han, som numera uppnått en ålder af 72 år och i 54 år oafbrutet varit i statens tjenst, dervid med nit och skicklighet sina åligganden fullgjort, hvartill komme, dels att, vid sednast verkställda rsglering af embetsoch tjenstemäns löner, Kaptenen Borgh icke erhållit någon tillökning i sin aflöning, hvilken under de sednaste 30 åren ej blifvit förhöjd, dels ock att den inkomst, han, i egenskap af Proviantmästare, nu åtnjuter, upp ginge till vida högre belopp, än den af honom begärda pension, Rikets Ständer måtte medgifva, att Kaptenen Borgh måtte å Allmänna Indragningsstaten uppföras med en årlig pension af 1,500 R:dr, att utgå från och med månaden näst efter den, hvaruti afsked från Proviantmästarebefattningen varder honom meddeladt. Bil. 6 till Kongl. Maj:ts Proposition N:o 1 om Statsverket 1862. 29 Till följd af särskilda, utaf Kongl. Majit, på Ecklesiastik-departementets föredragning fattade beslut, anmälde Herr
Då förutsättas må, att Konungens sanktion å bolags-ordning ej ifrågakommer i andra fall, än orri bolagets verksamhet är af vidsträckt beskaffenhet, för det allmänna bästa, förtjenar att befordras eller endast genom flere och större spridda krafters förening kan tillvägabringas, synes det vara af synnerlig vigt, så väl för det allmänna, som för hvarje delegare i bolaget och dem, med hvilka bolaget kan komma i rättsförhållanden, att bolags-ordningen bestämmer icke allenast tiden, när de medel eller aktiebolag, genom hvilkas användande denria verksamhet skall fullständigt komma i utöfning, böra för della ändamål vara tillgängliga, utan ock att säkerhet ställes, så väl för uppfyllandet häraf, som äfven för den skada, hvilken uppkommer genom de påräknade medlens uteblifvande och följaktligen det föresätta resultatet fördröja eller helt och hållet uteblifver. Enär å ena sidan, lagen garanterar hvarje delegare i bolaget att icke, utom i vissa bestämda fall, utöfver aktiebeloppet, ansvara för bolagets skulder; bör, å andra sidan, denna, i full motsvarighet härtill, lemna garanti, att detta belopp oförminskadt är för det afsedda ändamålet disponibelt på de tider, hvartill han, genom in'räde i bolaget, sig förbundit. § Föreslogs följande förändrade redaktion: För bolag, hvars aktier ställas till viss man, bör bolagsordningen innefatta föreskrift, huruvida den, som genom öfverlåtelse, arf eller på annat sätt blifvit delegares rättsinnehafvare, må, efter skedd anmälan, inträda i bo - 28 Kongl. Maj: 11 Nåd. Proposition j, iV.-o 56. laget, eller om lian är skyldig att, efter aktiens inbetaldta belopp eller annaa grund, för den aktie lösen taga. § 8. Di det ansetts nödigt, att aktiebolagsstyrelse i texten af alla skriftliga afhandlingar, i hvilka den å bolagets vägnar ingår, begagnar orden allmänt aktiebolag, synes det för fullständigheien äfven böra utsättas, att under alla sådane athandlingar skall tecknas den firma, å hvars väguar underskriften sker; likasom påföljden för underlåtenhet härutinnan torde böra blifva enahanda.
Det har stundom varit tvifvel underkastadt, huruvida uppenbar kyrkoplikt borde anses endast såsom ett försoningsmedel, tller såsom en del af bestraffningen. KyrköLagen lemnar stöd åt den förra meningen. Deremot torde å andra sidan kunna invändas, att hvarje offentlig botgöring egentligen är främmande för den protestantiska trosbekännelsen, äfvensom att Lagen, då den för personer, sorn ej tillhöra Lutherska kyrkan, utsätter stockstraff i stället för kyrkoplikt, synes antyda, att begreppet om straff är med den sednare förenadt. De, sorn antagit sistnämnda mening, synas emedlertid nu mera, utan alt inlåta sig i bedömande om kyrkopliktens lämplighet i allmänhet, endast afse, att den borde för tjufnadsbrolt bibehållas, såsom behöfligt för att afskräcka från sådana brott, så vida det derför, första gången, i Lagen bestämda stralf icke skulle i delta hänseende göra tillfyllest. i? St. Just. Ombudtm. Emb.-Ber. den 14 Jan. 1840. 1 71 Ehvad man utgår från den ena eller andra af omförmälda olika synpunkter, och äfven om man icke vill erkänna någondera såsom allena riktig, hvilket torde komma sanningen närmast, lärer bibehållandet af denna slags påföljd nu mera svårligen kunna försvaras, så vida densamma, från bägge synpunkterna betraktad, synes i närvarande lid lika olämplig, sorn ändamålslös. Förbrytarens ånger öfver sitt brott, om den är uppriktig, bor i hjerlat, och den offentliga förödmjukelsen bidrager hvarken att förhöja dess värde, eller att stärka de goda föresatser till förbättring, han kan hafva fattat. Sättet, huru han bör söka försona sig med Gud, lärer destomindre kunna och böra genom menskliga Lagar föreskrifvas, som det ligger utom gränsen af mensklig förmåga, att bedöma halten af hans moraliska förderf eller felsteg; och försoningen med församlingen för den förargelse, som åstadkommits, består icke i det offentligen aflagda, stundom aftvungna löftet om förbättring, utan i ett förbältradt uppförande, sorn småningom kan återställa den aktning och det förtroende, lian förverkat.
Armeenspensions-kassa, granskning af hufVud vöckerna tor 296. „ „ statsanslag för 193,220,257,270., Armeens sjukvård, nytt) anslag för 78. Arrendet, för Boda kronosäteri, nedsättning uti . 171,212,234,272! „ för Mörrums krouol, axfiske, dito, . j . 95,.1 70,315» >221 „ för Wendtholms Kungsgård, dito 5c), Artilleribätteri, i Norrland; bildande af ett .. .. 75, 109.. Arvika köping, öfverlåtelse af bostället Gåte till . Askersund, anläggning-af en jernbro.öfver sundet, vid; . 194 Avesta, indragning af Krono-inspektors-tjenslen ;derstädes.. 70.1 B. Barnhuset i Stockholm, angående dit anslagen kronotionde från Skåne .. 325}. 237.- Barthelemey S:t, angående anslag till iståndsättande af publika byggnader å ön samt till förhöjning i aflöningen för dervarande tjenstemän . gh 177.’ ersättning för förskjutne medel till slafvarnes nes å ön friköpande 178. Béklädnadspenningar, tillökning i artilleri-underofficerares 73, i49* Bergs-kollegium, .ombildande af detta embetsverk, 90,151,210. Bergzselii enka, pension för . 311, 316. Beskattmngs-.väsendets m. m.; förenkling, angående. 242 312, 319,327829, i 33o, 33i,337- 3 Beskickningar d utrikes orter, befrielse från bevillning för af norrska slåtsmed len utgående aflöning till . iot.