Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I ans:de till angelägna embetsgöromål, som fordra min närvaro å tjenstgöringsorten, anhåller jag om entledigande från de mig updragne befattningar såsom ledamot af StatsUtsk:t och af Talmanskonferensen. Efter det jemväl denna anhållan af lt. o. Ad. bifallits samt Elektorerne anmodats att utse en ledamot i StatsUtskit efter Hr Fåhraeus, hemställde H. Exc. Hr Or. o. Landtm., huruvida E. o. Ad. behagade besluta, att i början af det plenum, som komme att hållas nästa Onsdag d. 18 dennes, val af en ledamot att deltaga i Talmansöfverläggningarne skulle förrättas. ltopades ja. Fortsattes pröfningen af LagUtsk:ts Betänk. Förslaget till Konkurslag. gg 19—24. Biföllos. § 25. Hr Dalman: Då icke blott gäldenär sjelf utan äfven hans hustru bör vara skyldig att beediga boupteckning, när så äskas, anhåller jag om följande tillägg till den nu föredragne g:n: »Ar gäldenär gift, varde kallelse å hans hustru jemväl utfärdad.» Gr. Sparre: Jag har ingenting att anmärka mot Hr Dal mans nu gjorda framställning, och får således deruti instämma. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. bifölls §:n med följande tillägg: »Är gäldenär gift, varde kallelse å bans hustru jemväl utfärdad. » § 26. Bifölls. § 27. Hr Dalman: Jag hemställer, att i denna g efter orden »gäldenärens hustru» må tilläggas orden »och sterbhusdelegare». §:n bifölls med tillägg af orden »9amt sterbhusdelegare» efter orden »gäldenärs hustru». 1) en 13 Juli. 71 g§ 5*8—30. Biföllos. § 31. Hr Olivecrona:
En lim-fabrik har under sednare åren blifvit anlagd. De af Commerce-Coilegium från trycket utgifna statistiska sammandrag utvisa antalet af Kongelfs slads handlande med deras betjening samt handtverkare och idkare af andra borgerliga yrken, jemte deras arbetsbiträden under nedannämnde lid, sålunda: 51 HandlanHandelsde. betjeniug. j Åren 1831—35 i medeltal 22 , ! D » 1836—40 d:o . f 22 4 » 1841—45' d:o , • 21 12 År 1846 21 13 Lärlingar Mästare. Gesäller. och andra arbetare. För handtir verk och an - Åren 1831—35 i medeltal » 1836—4-0 d:o » 1841—45 d:o År 1846 En pedagogi, hvarvid af en lärare undervisning lemnats åt omkring 30 lärjungar årligen, har fortfarande utgjort stadens enda läroanstalt. Någon folkskola var vid utgången af ifrågavarande femårs-skifle, i följd af derom uppkommen rättegång, ännu icke inrättad. Helsö vård en har varit besörjd genom en af staden särskildt antagen läkare-: i liga yrken. Marstrand: Folkmängden, som år 1822 utgjorde 711, men år 1836 hade minskats lill 602, har derefter åter vunnit någon tillökning, så att den år 1846 uppgick till 638, hvaraf 402 mantalsskrifne och 236 mantalsfrie, oberäknadt den till Carlstens fästning hörande personal, som sistnämnda år utgjorde 123, hvaraf 57 mantalsskrifne och 66 mantalsfrie. Staden har förlorat och icke kunnat återvinna någon betydenhet såsom handelsplats alltsedan den Lid, då den var privilegierad frihamn, och sillfisket jemväl upphört. Läget lämpar sig icke för bedrifvande af någon vidsträcktare inrikes handel, och det enda här tjenliga föremål för industri i större skala synes nu mera vara storfiske, men spekulalions-andan har icke blifvit riktad häråt.
Nu har Kongl. Maj:t föreslagit ytterligare nedsättning lill förstnämnde belopp, eller 1 R:dr pr lisp. Uti Herrar Hjertås och Schwans samt Riksdags-fullmäktigen Johannes Nilssons motioner är nedsättning till hälften af nuvarande tullbeloppet eller tili 30 sk. pr lisp. yrkad. Vid diskussionen hos Ridderskapet och Adeln, angående Kongl. Maj:ts omförmälda förslag, har Herr von Hartmansdorff yttrat sig emot och Herr Friherre Raab för den föreslagna nedsättningen, hufvudsakligen på samma skäl, som i enahanda fråga af bemälde herrar vid sistlidne riksdag blifvit anförde och linnas i dåvarande Bevi!lnings-Utskotts Betänkande N:o 5 vid artikeln Ost omförmäide. Af de flere ladugårdens produkter, om hvilkas införsel mot nedsatta tull-afgifter fråga nu blifvit väckt, utgör ost Ben artikel, hvilken de fleste bland jordbrukets idkare företrädesvis anse vara i behof af den, i förhållande till varuvärdet, högre tullsats, Bevillnings-Ulskoltets Bet&nliande, N:o 3. 45 Kongl. Maj:t derå nu föreslagit. Det är isynnerhet Danska och Holländska staternes högt uppdrifna tillverkning af ost till serdeles hilliga priser, med hvilken de Svenska jordbrukarne ännu icke anse sig kunna uthålla täflan. Med fästad uppmärksamhet på dessa förhållanden, och ehuru den af Kongl. Maj:t (öreslagna tullsats uppgår tili omkring 33j:dels procent af värdet å den ost, iÖr hvilken skydd företrädesvis äskas, har Utskottet likväl, då andra i handeln förekommande utländska ostsorter ega eli vida högre värde, samt nämnde tullsats i förhållande dertill icke torde uppgå till mera än omkring 16 å 20 procent, funnit sig för närvarande icke böra tillstyrka större nedsättning af införsels-tullen å Ost, alla slag, än Kongl. Maj:ts förslag upptager, eller till 1 R:dr pr lisp.
Örn introductions beviljande af RiddarhusDirectionen finnes endast stadgadt i den för densamma utfärdade instruction. Det är således blott der, denna förändring bör iakttagas, men icke i RiddarhusOrdnirigen. I öfrigt skulle jag tro, att Herr Hjerta i detta afseende skall finna samma mening i i8ioårs Riddarhusordning, som i den afår I 8 l 8 • I begge finnes ej något som strider mot Utskottets framställning, hvilket Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt ej eller påstått, utan blott ansett den dertill kunna föranleda. Af samma skäl eller med tolkning af §;ens anda skulle Ridderskapet och Adeln uti instruction kunna föreskrifva RiddarhusDirectionen, att i vissa fall vägra introduction. När Riddeiskapet och Adeln till prof. ning företager RtddarhusOrdningen, är det tids nog att öfverlägga, huruvida Ridderskapet och Adeln äger rättighet; att vägra introduction elier Ben xi Octoler e. lii. icke. För min del tror jag ej, att Ståndet hvarken äger, eller bör hafva, denna rättighet. H err voll Hartmansdorff: I händelse man bifaller RiddarbusUtskottets framställning, att nemligen ur instructionen borttaga tillåtelsen för Pirectionen, att meddela introduction, men sådant oaktadt lemnar 51 §. RiddarhusOrdningen oförändrad, skulle anledning tili tvekan för RiddarhusDirectionen kunna uppstå, huruvida hon icke i alla fall vore förbunden, att mellan Riksdagarne bevilja introduction. Ordalysen i 51 §. är följande; ”De personer, hvilka af Kongl. Majit blif”vit till Greflig, eller Friherrlig värdighet upp”höjde, eller med Adelskap benådade, men inom ”tvenne år efter utnämnandet icke hafva sig till ”vinnande af introduction å Riddarhuset anmält, ”hafva all vidare rätt dertill, enligt Kongl. Förordningen af den 8 Maji 1775 och Kongl. Bref”vet af den 11 Februarii 1800, förlorat, såframt ej ”Kongl.
Den person, sorn yid början af en Riksdag blifver vald till Suppleant, gör sig inolin om, att skaffa sig underrättelse om sakernas gång; och jag skulle tro, att en sådan person är mera lämplig, att inträda sorn Ledamot i ett Utskott, än den person, sorn korrt förut ankommit till Riksdagen , och hvilken således icke kunnat förskaffa sig käiip nedom om ärendernas sammanhang och behandling, Herr Cederschjöld; Jag inser vigten af den anmärkning Herr von Hohenhausen framställt, och erkänner, att det är svårt för Electorerne att vid Riksdagens början bedömma Ståndsledamöternas brukbarhet, i synnerhet deras, som förut ej haft tillfälle att göra sig kände. Jag hemställer derföre om icke alla fördelar skulle säkrast yinnas derigenom, att valet till Suppleanter först företogs efter motionstidens slut, helst Stån-, det då gemenligen är talrikast. Detta synes kunna vara så mycket lämpligare, som de flesta Utskottens trägnare arbete först då yidtager, Grefve Cronhjelm: För min del kail jag ej inse någon svårighet vara, att utvälja en eller flere Suppleanter vid början af en Riks-, dag. Kan man utse Ledamöter i Utskottettj Den 9 November. på lian man äfven välja Suppleanter, Det ärja dessutom naturligt, att oiii en Suppleant valdes som vöre mindre skicklig, hade han tillfälle, att under tiden bereda sig mera skicklighet, Herr von Hartmansdorff: Jag under ptäller, om icke den föreslagne förändringen borde uppskjutas till dess vi. komma att pröfva 29 §, I annat fall skulle man i Riddarhus-Ordningen omtala insättning af Suppleanter, innan man ännu omtalat rättigheten för de ordinarie Utskotts-Ledamöterna att aflägsna sig från Riksdagsorten, hvarom 29 §. handlar, Grefve Cronhjelm: Jag tror att man. Utan att uppskjuta pröfningen af nu förevarande ämne, kan gå Herr von Ilartmansdorffs önskan till mötes, endast man utsätter: sedan Ledamot, på sätt 2g innehåller, erhållit ledighet. Herr von Hartmansdorff:
I öfverensstämmelse härmed hemställer Utskottet, att de i nu gällande hevillningsstadga bestämda algiftsoch procentbelopp, de der icke redan blifvit af Rikets Ständer ändrade, må förklaras fortfarande vara gällande, samt att stadgan och dertill hörande instruktion för taxeringsförrättuingarne må, med de ändringar Rikets Ständer vid innevarande riksdag deri vidtagit, slutligen fastställas och till Kongl, Maj:t i underdånighet öfverlämnäs, med anhållan att Kongl, Maj:t täcktes låta densamma på vanligt sätt till allmän efterrättelse kungöra. Stockholm den 4 December 1863. Pä Häglof!. Ridderskspet och Adelns ledamöters vägnar: Ludvig af Ugglas. På Högvördig» Preste-Ståndets ledamöters vägnar: J. Nordlund. På Välloli. Borgare-Ståndets ledamöters vägnar: P. Murén. På Hedervärda Bonde-Ståndets ledamöters vägnar: J. Holm. Erik Ljungstedt, STOCKHOLM, x-byckt hos N, Maugus. 1863, REGISTER olver Bevilliiings-IJlslioittets HHuukatido», UtJav laiKleei och Mcmorialcr under l&iksclageii aren *862} och *863, Nummer å Betänkandet. Bevillning, Allmänna, Betänkande, angående 9. , » Utlåtande, i anledning af återremiss i vissa delar af Be tänkandet N:o 9, angående 14. , » Memorial, i anledning of Biks-Ståndens skiljaktiga beslut, angående 16. , • » Memorial, angående verkställda omröstningar, i anled ning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i frågor rörande 21. , » Betänkande, med förslag till bevillningssummans utgö rande 27. Beräkning, Betänkande, angående beräkningen af tullmedlen, postmedlen, stäm pelpappers-afgiften och bränvinsbrännings-medlen 26. Bränvinslillverlening, Memorial, rörande verkställd omröstning i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, angående afgiften för 12.
I tillagda förmaningar, huru ett fritt folk skall så inrätta sig, att enighet, rätt, dygd, sann ära, hushållsvett, handel och slöjd, åkerbruk och fria konster må i dess samhälle trifvas och blomstra, fortfar Gudinnan att sammansmälta Frihetens och Kunglighetens fordringar. Plötsligen afslutas poemet dermed, att himlen ”upptänder sig” och kring den ännu åhörande Ulrika nedgjuter en ”präktig klarhet”, i hvilken hon, efter några afskedsord till Gudinnan och Svea, ”mer och mer försvinner, lyftad i strålar högt öfver stjernors hvalf”, till den herrlighetens boning, der Hon Svenska Hjeltar ser och sina värda Fäder; under det Svea, i sin sorg, faller till jorden och knäböjer. Man måste visserligen hålla med Leopold om detta verk, fordom ansedt för ett poeme epique, att dess plan är lika litet episk, som dess utförande. Det liknar så till vida Stjernhjelms didaktiska epos, att det är en blandning af hjeltedikt och lärodikt, med den syftning, att inkläda ett undervisande innehåll i formen af en episk allegori. Ulrika och Svea utgöra här gemensamt den Hercules, för hvilken Friheten, liksom i det äldre skaldeverket Dygden, predikar och predikas. Också har Dalin – åtminstone stycketals – tillegnat sig föga mindre af den fransyska Epikens styl, än Stjernhjelm af den grekiska. Att denna sednare är till sin natur rent poetisk, var för Stjernhjelm en stor fördel. Men saknar då det Dalinska qvädet hvarenda flägt af verklig skaldeanda? Bör det oinskränkt stämplas till en ”prosaisk rimsaga”? Nog är sannt, att Dalin här mera talar, än sjunger. Han erkänner det sjelf ärligt; i begynnelseverserna, som lyda: Jag talar om en Svensk, en kärleksvärd Gudinna, Som stundom bland oss lyst, och stundom måst försvinna. Men talet var icke blott ett språk-fullkomligare, än man dittills på svenska plägat förnimma.
För sidana, h i l k a iinnu icke kommit till sista stadiet af sjukdomen, förefaller niiinligen 31010kai som ett arkadien, diir man framdrömmer sitt lif i ljuf overksamhet med fullt upp af kläder och föda. För de s v h t sjuka ar det diiremot illa ställdt; intet s j u h i s finnes, dar de kunna få bättre vkrd än i de spridda Iiiisen ocli kunna f i dö i frid. Denna brist föll genast syster Rose Gertrude i hennes egenskap af engelsk sjuksköterska i ögonen, och hon bifogar ett kraftigt upprop till de spetälskas vänner att insamla medel till ett hospital. Af den hawaiiska staten kan man ej gärna begära, att den skall göra mera an den redan gjort. Koiiungariket har 80,000 innevånare och ensaint på Nolokai finnas 1,170 spetälska att underhålla, förutom alla som kunna finnas pk de andra öarna. Den nyligen aflidne konung Kalakaua siival som hans drottning Kapiolani lära visat mycken välvilja mot dessa. sina af olyckan s i svArt hemsökta undersåtar. Efter drottningen ar Kapiolani-hemmet iiära Honolulw uppkalladt. Det star under uppsikt af tre franciskanersystrar och emottager döttrar till spetälska föraldrar. Af de 35, som - a 1 ' 141 ' här sedan ' 1885 fatt ett hem, liafva ' blott tre skickats tillbaka till Blolokai .såsom .angripna af fullt utbildad spetiilska. Till sist må anföra.s iiagra ord ur syste? Rose Gertriides bref, hiilka biist visa liniu hon sfälf ' fattar siii uppgift. Hon berättar, att hon ofta under bön och tårar inåste strida mot en häftig laiigtan att återse hem och vänner, inen att hon är lycklig att vara så strängt sysselsatt, att hon siillaii har tid att tanka på sig själf. Hennes ekfarenhet tyckes ej motsvara läkarnes påstaenden, att de spetälska ej förpesta den omgifvande luften, och hon erkänner, att de sjukas åsyn a r motbjudande.
Förvaltningsoch uppbörds-kostnader: Löner, arfvoden, pensioner och expenser vid Riksgälds-kontoret 78,696: 41 Rättegångs-kostnader i målet angående Trollhätte slussverks lottsedlar Expektans-löner för betjeningen vid t. d. General-assistans-kontoret Observationsoch indrifnings-arfvoden till Kongl. Kammar-rättens betjening - Kostnader för tidningsstämplingen i Stockholm Fromma stiftelsers andelar af 1858 års kortstämpel-afgift OSCAR AREHN. — 69 — (tairitft. Slacbbem bie auf bern ietjigen Steidjp* tage berfammelten jReid)§ftcthbe be§ Äönig SRiinjforte unb ©fsradje auggegeben »erben, ein fintbirteg 2fmertifatién8 Äbnige in ©naben genef)migt unb fefigefe|t »orbén ift, atfo unb natbbem bie fReidjgftänbe ebenfalig befcblogfen baben, bag bie ®dj»ebifd)e 9teidj§ Icinbifdjen ©atletbern *u beftimmenben 33ebinguitgen, an biefem SMetlye fur bie ©um-' me bon Sier äRtllionen fMdjStbafern fflifgmtynt fid) betbeiligen foö, fo ift, j»ifd)en ben ffiebedmädftigten jumfReicbg (Manger unb ©ebruber ©etbmann in granffurt arn 9Rai)n unb 3. fKerd & ©:o in jamburg nebft ber jRorbbeutfdjen ©ant eben bafelbft, anbcrfeité, ber nacbfte
Den, sorn vill, att, i likhet med Stats-Utskottets, uti Utlåtandet N:o 84, gjorde tillstyrkande, Rikets Ständers, till Kongl. Maj:t afgående, underdåniga skrifvelse skall innehålla: att Söderby hemman må, på ytterligare trettio år, räknadt från midfastan år 1846, då nuvarande arrende tilländagår, till Rundstedt upplåtas, emot skyldighet att erlägga den nu bestämda årliga arrende-afgift af 86 tunnor 11 kappar spanmål, hälften råg oell hälften» korn, voterar Förstärkta 8tats-Ulskottets Memorial, JS:o 344* 27 Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner nej, skola Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t anmäla, att, örn, efter skedd undersökning, Kongl. Maj:t pröfvar det vara med Rikets fördel öfverensstämmande, Rikets Ständer medgifva, att Krono-hemraanet Söderby må på ytterligare trettio år, räknadt från midfaslan år r 846, till Rundstedt upplåtas, emot skyldighet att erlägga den nu bestämda årliga arrende-aigift af 86 tunnor 11 kappar spanmål, hälften råg och hälften korn, äfvensom alt fullgöra öfrige, uti nu gällande arrende-contract fastställde, villkor. Voteringen har utfallit med 21 ja och 98 nej; och som nej sålunda vunnit, så kommer Rikets Ständers underdåniga skrifvelse att expedieras, i öfverensstämmelse med contra-propositionens innehåll. Stockholm den 1 October 1840.
I anledning af Friherre Ridderstolpes, F., Motion till Nationalitetens återupp1 ifvan de-, samt Herr von Heijnes G., Motion, oin afskaffande af Guld, Silfver och Broderier på Mi lif aire orh Civile-uniformer. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna jDen 50 Maji e. m. 7 95 Besvärsoch OeconomieUtskottets den so dennes under N:o g3 afgifne, samt den 27 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af vackt fråga, rörande utgörandet af bidraget till Soldatens beklädnad vid Westerbottens Regemente; fann Ridderskapet och Adeln att samma Utlåtande endast borde läggas till handlingarne. Ut supra. S. D. Föredrogs å nyo och återremitterades, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 20 dennes under N:o g5 afgifne, samt den 27 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, rörande yrkadt upphörande af de Sjö- och Stapel-städerne beviljade avgifter för fartyg, som besöka Köpingar och Landthamnar, samt der intaga laster. Ut supra. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 10 om aftonen. ;■ i * . • / - . •' ’ . .*/vf. 1' 1 • '^7'f t - i ■■ / '' S, B i 1 a o r till Högloflige Ridderskapets och Adelns Protocoll, vi d Lagtima Riksdagen i Stockholm» År 1825. Fjerde Bandet. Bil äga till PleniProtoeollet för den 5j Maji, förmiddager; ISbo i* Herr Ribbing, Arvid,'. J#g har deltagit i Högloft. LagTJtskottets Betänkande, sorn ogillar det af Herr TheologiaeDoctorn och Domprosten Latnér föreslaghe Correctiv emot Ägtenskapsskilinad för egenviiligt öfvergifvande, emedan jag trott mig se ett bättre.
Kyrkor samt skyndsamligen i de öfriga delar af Riket kungöra. Sedan Konungen derom underrättad blifvit, men Han ändock icke till Riket återkommit, tage Riksens Ständer ilen författning om Rikets styrelse, hvilken de nyttigast finna. Då Konung dör och Thronfofjaren annu omyndig är, utlärde S/dls-llädet Kallelse ä Riksens ötander, hvilken kallelse inom Femton dagar efter Konungens död skall i Hufvudstadens Kyrkor och vidare i Riket kungöras. Riksens Ötander äge, utan afseende på något den aflidne Konungens Testamente angående Riks-styrelsen, att förordna en eller flera Förmyndare, tom, intill dess Konungen myndig biifver, Regeringen i Dess namn, efter denna Grundlag, må utöfva. Riksens Ständer — kungjord. 91. I den händelse 39 § omtalar, att Konungen efter företagen resa utöfver Tolf månader ur Riket biifver, sammankalle Hegén t en eller Regeringen, genom öppet Påbud, Riksens Ständer till allmän Riksdag, och läte kallelsen inom Femton dagar efter berörde tids förlopp uti Hufvudstadens Kyrkor samt skyndsamligen i de öfriga delar af Riket kungöra. Sedan Konungen derom underrättad blifvit, men Han ändock icke till Riket återkommit, tage Riksens Ständer, jemte Aorriges Stort/ring, i öfverensstämmelse med Riksylklen, ilen författning om Rikets styrelse, hvilken de nyttigast finna. 93. Dä Konung dör och Thronföljaren ännu omyndig är, utförde. Regeringen Kallelse ä Riksens Ständer, hvilken kallelse inom Femton dagar efter Konungens död skall i Hufvudstadens Kyrkor och vidare i Riket kungöras.
Stärkta StatslJtskottet afgjordt blifvit, .att den synbara förmögenheten my, i enlighet med grunden för 1818 års Bevillningsförordning, beskattas, och att Bevillni.ngs - afdrag skall ofelbart ega. xum uti alla Cassör, hvilka afsjne Capitaler njuta. Sex för Hundrade, har Bevillningsutskottet, såsom härmed instämmande, oafsedd en mindre redact. ions - ändring , bibehållit 1 Morn. af denna §. ; men deremot i 2 Morn. med uteslutande af hvad rörande Fonder för Fromma. Stiftelsersorn till Fattigförsörjningen och till fattige Barns undervisning anslagne äro., rätt, att utan afdrag förjBevillningen uppbära en oafkortad ränta, föreskrifvet finnes, stadgat, att alla Cassör, som njuta Sex för Hundrade af sine utlänte medel, skoja ofelbart medgifva så beskaffade afdrag. Sparbanker och Disconter på redan af Utskottet anförde samt af Biksens Högled. Ständer godkände skäl, undantagne. I sammanhang härmed har Utskottet under pröfning förehaft ej mindre Herr Königs. från Höglofl. Bidderskapet och Adeln remitterade Memorial, angående ändring i BevillhingsFörordnin§en, i afseende på oiiiteckuade Gapitalti'? än ock 'RévillningsUtskoUett Betärikanden. 633 Herr Biskoppen Friherre Doctor Mörner* från Högvördige PesteStåndet dea 28 sistlidne Februarii öfverlemriade Memorial med framställning om rättvisan deraf, alt Låntagare, som försumma räntebetalning på u'tfäst tid och dermed sa hinge dröja, alt Uångifyaren sattes i nödvändighet alt genom utmätning suka sin rätt, samt således tillskynda honom ej allenast besvär och tidspillan, utan jemväl en i förhållande till den tid, hvar» tunder betalningen uteblifver, ökad förlust, matte förklaras oberättigade, att en sådan BevilFningsexsättning sig lill godo, beräkna, men sorn Utskottet funnit dessa frågor redan besvarade genom Bik sens Häglof!.
Herr Björckj Herr Ekholmj Herr Falhem Herr Billström och ledamöterna från Bonde-Ståndet j i alla delar, samt Herr Rinman, med undantag af den punkt, som angår frågan om fastställande af reglementen för filial-banker, enär han vid granskningen af Statsråds-prolokollen i samma fråga ej i Utskottet närvarit. Af Herr Björckj med hvilken öfriga ledamöterna från BorgareStåndet instämt: ”Den strid mellan särskilda samhällsklasser, som i flera, riktningar blifvit framkallad, på sätt anmärkningarna här ofvan visa, liar äfven blifvit förd omedelbart inom statslifvet och dess organ, representationen, såsom bär nedan antydes. Om det måste erkännas, att 1848 års verldshändelser blottade kräftsåren i de nya staternas organisation, och att sedermera icke eller regeringarne derföre alldeles tillslutit sina ögon, så måste på andra sidan medgifvas, alt mångå falska steg vidtogos åtminstone i början, för alt beherrska rörelserna. Dessa tillskrefvos i allmänhet medelklassens bemödande att vinna erkännande af sin politiska betydelse; och denna åsigt syntes bekräftad så till vida, alt rörelserna hade framgång endast så länge de af medelklassen understöddes, och kufvades först då denna klass ansåg sina intressen hotade, och derföre åtminstone fördrog reaktionens framfart. De maktegande sågo dock fortfarande i medelklassen sin närmaste fiende; och som städerna utgjorde föreningens punkter för medelklassen i de länder, der städerna verkligen ega någon betydelse, så följde på städernas delvisa förstöring ett bemödande, alt tillintetgöra deras sjelfständighet genom förändrade kommunal-ordningar, med mera dylikt, i ändamål alt sålunda qväfva den anda, som derifrån utgick, 100 KonstitutionsUtskottets Memorial, N:o S. Ehuru några olyckliga tilldragelser, lika med dem, som egde rum i en stor del af det öfriga Europa, icke här förekommo, kunde den anda, som äfven här förändrade Regerings-systemet, icke underlåta att efterfölja anvisningarne från utlandet. Äfven här vändes blicken åt städerne, oaktadt deras obetydlighet.