Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ty jag är en stor naturfantast, och bara det att gå och titta upp i granarnes mörka grenflätning eller i molnen öfver mitt hufvud, ja att känna den tunna höstdimman mot mitt ansigte eller höra de gula löfven prassla kring mina fötter, kan försätta mig i full lycksalighet – när jag är ensam. »Memento mori» tänker jag, och så njuter jag med alla sinnen. Ty allt blir så vackert när ordet »mista – mista» ringer för ens öron, då vaknar man riktigt och då ser man allt, äfven det minsta – nej: man slukar det. Tänker så tillbaka på fångenskapen och allt det förflutna, och det ger en lätt rysning, som endat förhöjer det närvarande – och alla farhågor få vackert draga sig tillbaka i mörkret, svart som en pistolmynning. Nå, jag gick der i ensamheten och höstslasket, så ohejdadt glad som någon ziguenarsjäl kan känna sig. Och så kom jag att se bort öfver den nyplöjda åkern och in på en gård. Ett par bländhvita manschetter, som rörde sig upp och ned, långt borta, så att jag icke kunde urskilja karlens ansigte. Han stod och högg ved. Jag stannade och såg. Det var liksom hade luften omkring mig blifvit friare och högre, jag andades så fullt och djupt, och så var det en stämning, som tog mig. Hvad kunde det vara, som gjorde mig så hjertinnerligt glad af att se på de der manschetterna? Hur oklar en stämning än må vara, har den alltid en rimlig orsak. Den ville jag finna och så analyserade jag. Antingen var karlen en herre, och i så fall låg det ju en härlighet i bara det, att han hade klokskap nog att taga itu med kropsligt arbete (helsa), eller ock var han en simpel arbetare, och i så fall en som höjt sig. Ty den kroppsarbetare som på Lördagen går till sitt arbete med så skinande linne, han kan sannerligen icke uthärda i ett hem af snusk, och der renhetsoch skönhetskänslan fått tränga igenom, der verkar hon till och med på moralen. Jag tyckte mig således i honom se en af framtidens arbetare, och i fonden öppnar sig ett vidsträckt perspektiv: arbete, renhet, jemnlikhet!
Comp. IMS.. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 119. 1 N:o 119. Ank. till Exp. Utsk. den 1 April, kl. 2 e. ra. Utlåtande, angående de staden Åmåls innevånare beviljade förlagsoch byggnadslån. Iigs Afd. I anseende till den större eldsvåda, som under Januari månad 1846 inträffade i Åmål, har Kongl. Maj:t, enligt Dess nådiga proposition angående statsverkets tillstånd och behof, dels anvisat en summa af 10,000 r:dr till förlagslån åt dem bland nämnde stads handlande och näringsidkare, sorn genom eldsvådan beröfvats utvägarne att sin rörelse eller sitt handtverk fortsätta, dels ock beviljat ett byggnadslån af 30,000 r:dr att utlernnas till egare af brandskadade fastigheter, emot hufvudsakligen samma vilkor, sorn för enahanda lån förut varit stadgade, dock med tillämpning derjemte af Rikets Ständers rörande dylike försträckningar under sistförflutna riksmöte, vidtagna beslut; och då dessa tvenne lån, jemlikt Kongl. Majus den 26 Maj besagde år meddelade nådiga förordnande, blifvit utaf mindre kreditiv-medleu statsverket godtgjorde» har Kongl. Maj:t föreslagit, att befattningen med desamma mätte från Kongl. Statskontoret öfverflyttas på Riksgäldskontoret, till hvilket lånehandlingarne skulle i sådant fall, elter behöriga transporter, varda aflemnade.
Majit velat af Rikets Ständer äska beviljandet af ett årligt kreditiv intill nästa statsreglerings-period af 150,000 R:dr Rmt, för att, utom det bidrag, som kunde vara att påräkna af skogsplanterings-kassan, från hvilken för innevarande år till skogs-slatens aflöning utginge ett belopp af 64,145 R:dr samma mynt, hvaruti likväl vore inbegripet en del boställens afkastning, af Kongl Majit, i mån af behof, disponeras till erforderliga utgifter för skogs-institutet och de ifrågaställa lägre skolorna, samt för skogs-styrelsens inrättning, jemte dess och öfrige till skogs-staten hörande tjenstemäns aflöning. För behandlingen af denna nådiga skrifvelse, som af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet blifvit remitterad till Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärs - 6 Sammang Stats-, Lagsamt Allm. Best. o. Ekon.-Ltskottets Utlåtande M 31. och Ekonomi-Utskottet, men af Borgareoch Bonde-stånden till Lag-Utskottet, hafva bemälte Utskott sammanträdt till gemensam öfverläggning. Att misshushållning med landets skogar i hög grad eger rum och att skogsbrist i åtskilliga delar af landet redan är för handen samt kan befaras inträffa i andra delar inom en ej långt aflägsen framtid, såvida en regelbunden skogshushållning med snaraste ej blifver införd, är så allmänt kändt och erkändt, att något ordande för ådagaläggande deraf torde å Utskottets sida vara öfverflödigt
Posse äfven instämt; och då anledn. är, att ytterligare motioner rör:de landtbruks-instituts bildande äfven i andra delar af Riket, innan motionstiden tiIländaItipit, inkomma: så får jag vördsamt föreslå, att det eller de Utsk., som med dessa angelägenheter komma att sig befatta, matte invänta motionstidens skit innan deras handläggande, på det att alla i detta ämne inkomna motioner i ett sammanhang må kunna behandlas och afgöras. Det är således under hopp om delandet af denna min åsigt, som jag nu, i anledn. af den ifrågavar. remissen, utbeder mig att få tillägga några ord i detta vigtiga ämne. Att Svenska jordbruket, ehuru på de sednare åren betydligt förkofrats, dock ännu tarfvar mycken förbättring, derom torde vi alla vara ense, och att dettas framskridande betydligt underlättas genom landtbruks-instituts organiserande, lärer äfvenväl vara otvifvelaktig!. Ilr von Rosen har, på ett sä enkelt men klart och tydligt sätt, motiverat det egentliga ändamålet med landtbruksinstitut, så att i detta fall föga finnes vidare att tillägga; * och lika med Hr von Rosen anser jag, att ett institut, ett lärdomsverk ej måtte begagnas såsom ett experimentalfält; experimenterna må göras å annat ställe och af andra personer, men vid institutet må endast det erkända dugliga hos eleverna inplantas. Vi hafva för närvar, blott ett landtbruks-institut för hela Riket; om detta, genom ökade anslag, äfven betydligt utvidgades och aldrig så väl organiserades, så konime det dock att medföra ringa fördelar, emot dem, som borde vinnas, genom flera instituts stiftande i åtskilliga delar af Riket, om också dessa blefve i vida mindre scala.
Hör finnas allenast rine, Herrarne LerZenlirale och von I-loijne, som dertill begifwit jigz men de lunna ej decidera för de öfriga Kvngsgärds Arrendakorerne i samma belägenhet, hwilka till antalet Utgöra ätta: och jag san ej utan vaering begifwa mig ifrän den mo ion jag gjörl att Contracterna mä förblifwa orubbade. Herr ^o^onllolpc-, ^nstsrs. Den warda Le» damoken läcties ursak! a at del förundrar mig höra den principen, som skulle Riksens Etander icke äga rätt att disponera om Kongsgärdarne, dä alla Sländön för flere mänader sedan hänwist frägan om alla KongsgärdcrAcrendens pröfning till Stals-Vtstoktet, och i följd deraf 1'kffot et förledne December inkommit med filt Betänkande, som den ,6 i samma månad här förehades och med anmärkningar ärer förwistcs. Dä tär ival aldrig nu någon fräga kunna nysta, att wi sko a votera om huruwida Riksens Ständer hafwa rät ighek acr laga nägra andra förfanningar om de uii 2:dra Claflen nptörda Kongsgärdar, hwilka Smts-b-tslkottek tillförene ansett böra genom ny Auction bort-arrenderas. Grefwe förner, Söran. Jag tror ej här nu är frägan om Ständers rätt i afseende pä KongsgärdarneS behandling; jag tror ej heller akt hwad som är föreflagit kan anses som ett arbi, trairl s»yiande af Comracter; jag tror att här blott är frägan, icke om den strängaste räktwisa, men om hwad bi igheken, om hwad Medborgares, i grund of erhällne löften hyste förhoppningar, tyckes kunna fordra Den 27 Zebrucrrii139? fordra eller böra medgifwa.
Jag vill endast i anledn. af hvad Hr Cederschiöld yttrat, fästa upmärksamheten derpå, att R. St. alldeles icke ovilkorligen föreskrifvit någon annan granskning af detta lagförslag, än den grundlagen stadgar för alla sådana förslag. Väl är det sannt, att R. St. vid 1840 års riksdag hos K: M. anhöllo, att en förberedande granskning af Justities Stats-ministern, två Justitiae-råd, Justitiee-kansleren och R. Sl:s Justi - Den 12 Februari. 401 Just.-Ombudsman, samt fem andra lagfarne män skulle föregå innan K. M. i ämnet framlade nådig propos. till Ständerna. Detta beslut blef äfven satt i verket. Men då K. M. före 1844 års riksdag tillförordnade en annan Lagberedning, bestående af andra ledamöter och af de ansedde och insigtsrika män, som derefter utarbetat det så högst förtjenstfulla arbete, som f. n. väl endast tillhör vår juridiska litteratur, men som afvaktar Konungens och Ständernas behandling, för att öfvergå lill en för landet välgörande lagstiftning, sä lät K. M. föreskriften om en serskild öfvergranskning af de arbetande ledamöternas förslag bortfalla. K. M. stadgade endast, att Just.-Stats-minislern, såsom ordf., jemte en annan ledamot af Stats-rådet, två Just.-råd, Just.-kanslern och R. St:s Just.-Ombudsman berättigades att bevista nämnde Lagberednings sammanträden och deltaga i dess arbeten, så vidt deras öfrige göromål det tilläte. K. M:s afsigt var dermed, att de skulle deltaga i sjelfva lagstiftnings-arftefef, och icke blott anses såsom granskande ledamöter, hvilka skulle sammankomma, för att pröfva och kanske förkasta hvad Lagberedningen utarbetat. Jag föreställer mig, att ett sådant sätt alt gå til! väga är vida mera ändamålsenligt än den föreskriften, all först lagen skulle öfverses, förändras och förbättras, der så larfvades, af s. k. arbetande ledamöter, men sedan kanske lifvas sönder af tillkallade granskande ledamöter.
Län; men någre skäl emot förslaget hafva icke blifvit anförde, som kunnat föranleda Utskottet att frångå dess, efter noga öfvervägande, gjorde tillstyrkande i detta fall, helst ganska många talare inom Riks-Stånden yttrat sig för bifall dertill. Herr Prosten Astrand har ansett, alt, då man ställt till Kongl. Maj:ts disposition hvad som å gamla creditivet af en million kunde inflyta, för alt användas lill undsättningar, och ett ytterligare anslag dertill är genom en Kongl. Proposition begärdt, bifall icke borde lemnäs till Utskottets förslag, alt hvad som genom Spanmåls-tullen kunde inflyta äfven måtte öfverlemnas till Kongl. Maj;ts disposition för att användas till understöd i de orter, som, i anseende till missväxt, deraf befinnas vara i behof, helst allt hvad som i tullväg kan inflyta, enligt Herr Prostens mening, vore för Stats-verket högst behöfligt. — Utskottet medgifver visserligen, att Staten är i behof både af det som inflyter på tullväg och hvad som kan inflyta på andra vägar; men då det för Utskottet visat sig naturligast, att hvad som genom tull för spanmål kan vinnas, framför andre medel användes till inköp af nämnde artikel, der behof deraf göres, samt denna Utskottets öfvertygelse icke blifvit rubbad genom Herr Prosten Åstrands förrberörde anförande, finner Utskottet sig icke kunna frångå hvad i detta afseende uti Betänkandet N:o 29 blifvit föreslaget. Sedan Utskottet sålunda besvarat hvad inom Riks-Stånden blifvit anmärkt rörande de grunder Utskottet följt vid uppgörandet af förslaget till Bihang till BSt.
Summa B:ko K:dr 23,500:” Uti denna kalkyl är mycket utelemnadt, som skulle kunna dit hänföras. Ibland annat är qvantiteten ben uptagen ganska ringa mot hvad som under årets lopp kan vid fabriken förbrukas. Emellertid visar kalkylen tillräckligt, att kostnaden öfversliger med ett par tusen R:dr b:ko det belopp jag begärt såsom lån. Jag hade önskat, alt min motion kunnat i dess helhet bifallas, åtminstone har jag trott, alt det varit skäl att den till någon del blifvit bifallen. Jag yrkar likväl icke återremiss, emedan äfven jag anser tidpunkten nu icke vara inne med de stora utgifter statsverket genom de förändrade förhållanden, som inträdt efter det jag väckte min motion, måste vidkännas, utan jag har endast velat hafva dessa ord i prot. antecknade, på det att saken framdeles må vinna den upmärksamhet, hon så väl förtjenar. Hr Bildt, Didrik Gillis: Då den siste talaren icke yrkat återremiss på Betänk., inskränker jag mig till att, på de skäl,- som i Utsk:s förslag äro anförde, instämma i sednare delen af Frih. af Schmidts yttrande eller anhållan om bifall på ifrågav. utlät. Dep 8 Aprjl. 27 StatsUtsk:s förevande utlåt, blef uppå härefter framstäld propos. bifallet. Föredrogos och biföllos StatsUtsk:s nedannämnde d. 5 dennes på bordet lagde utlåtrn och mern.: JYs 80, ang:de ett föreslaget län till staden Umeå för den ä dervar:de kyrka företagna reparation; JYs 81, i ani. af väckte frågor om inlösning af Riksgäldssedlar, som inom den derför stadgade preskriptionstid icke blifvit till invexling företedde; JYs 82, i enl. af K. Propos. om försäljning af det s. k. Material-huset JYS 274, i Kalmar stads vestra qvarter; JYs 83, i ani. af återremisser å StatsUtsk:s utlåt.
Mantal Kyrkohemman, verkeligen ännu disponeras af Tripps utrikes vistande Arfvingar: dock så, att Aboerne å de af desse Hemman, som 1653 voro Krono, enligt en Kongl. Majus Nådiga Dorn den 12 April 37g6, böra, ej mindre i besittningen deraf njuta för sig och barn lika säkerhet, emot skyldigheternas utgörande, och vidkännas samma äfventyr vid deras uraktlåtenhet , som vanlige KronoAboer, än äfven vid Abo-ombyten endast anses jrligtige till sådan städja, som för andre KronoAboer lagligen eger rum: att Trippiske Arfvingarne, uti deras afgifne förklaringar, väl icke bestridt, det de sålunda af dem nu innehafvande Hemman måga för Svenska Kronans egen 2o6 Betänt. om Trippiske Köpegodsen i Halland. räkning inlösas, men deremot förment sig, en ligt salubrefvets lydelse, icke vara skyldige, att på sådant sätt afstå dem till Aboerne eller någon annan, som krinde få öfverlåtelse af Kronan dertill, samt att, i alla händelser* Löseskillingeti derföre borde till ett af dem uppgifvet belopp presteras i samma mynt, sorn Köpesumman skulle blifvit Kronan godtgjord, nemligen Silfver, eller i Banco-Sedlar eller annat Svenskt mynt* efter det förhållande, som emelian desse myntslag kunde vid betalningstiden gängse vara; under förbehåll i öfrigt, att, efter enahanda grunder erhålla betalning för en särskild förment fordran hos Kronan, hvilken likväl, äfven orri den egde grund* med denna fråga icke finnes egä något oskiljaktigt sammanhang: Att Aboerne å Hemmanen* efter inhämtande af denna Trippiske Arfvirigarnes pretention, i allmänhet förklarat, det de icke förmådde för egne delar ingå uti deri ifrågavarande Lösnings-åtgärden, och kunde derföre ej, i afseende derpå, göra något anbud, men önskade alla* att Kronan sjelf densamma vidtoge , i hvilket fall de hoppades att derefter få vanlige Skatteoch Krono-Böndérs rätt och förmåner tillgodonjuta:
Efter baronens bortgång kände Julie en besynnerlig, oemotståndlig åtrå, att äfven besöka balen, ehuru hon blef allt sämre och, i följd deraf, genom hvarjehanda sysselsättningar sökte qväfva detta dåraktiga begär; men det var förgäfves. Hvarken hennes lilla dotters älskvärda joller eller hennes eget förnuft förmådde hålla henne hemma; ty fåfängan hviskade ständigt i hennes öra, att verlden annars skulle få veta, att ryttmästaren von K–, samma afton hans hustru låg sjuk hemma, var liknöjd nog att bivista en bal. Hon gick till sin toilett. Sedan den med sorgfällighet var fullbordad och vagnen framme, öfversåg hon ännu en gång framför spegeln sin lysande figur. Utom en ovanligt stor blekhet, var hon fullkomligt nöjd med densamma. Ett föraktligt, bittert leende vanställde dock för ett par ögonblick de sköna dragen, då hon fäste sin blick på de rika, herrliga prydnader hon bar på hals och armar. ”Under dessa kalla smycken,” sade hon och ryckte från sitt bröst ett diamantkors, hvilket hon erhållit af sin far på sin bröllopsdag, ”klappar ett tomt, på verklig fröjd så fattigt hjerta. O, Waldemar!” suckede hon sakta, ”du föraktade det, och sedan är allt förbi ... Jag måste hafva förströelser, ja, förströelser, för att undfly mitt eget sällskap.” Härefter kysste hon sitt barn, svepte sin kappa omkring sig, och rullade af till fru von T–s hus. Som hon vid framkomsten befann sig i ett upprördt och öfverretadt tillstånd, ville hon ej genast begifva sig till salongen, utan begärde att blifva förd till fru von T–s enskilda rum, der hon ville hvila sig en stund. En betjent uppryckte dörren till förmaket. Då friherrinnan inträdde, utvisade allt, att det måste varit här, som den omnämnda öfverraskningen med taflorna gått för sig. Ingen menniska syntes till, alla herrligheterna voro öfvergifna, och tonerna från danssalen gåfvo tillkänna, att gästerna ombytt nöje.
Hwartill följande har algatt: 50 tunnor Rag L 7 R-dr Banco R:dr 350 50 tunnor Korn L 5 R:dr - s;o 50 famnar wed eller en half famn per tunna , - ivo — - Nötning a Branwins-redskapen - 25-^- — Ett ars Ränta a detta Capital - 45 Lenage, Målning, Mätning, Säcksittning rc. 52:24- Afgift till Kronan - > - ; —- B:co R:dr 827:24.— Enär 1400 kannor Branwin kostar B:co R-kr 827: 24 ss., sa kommer en kanna pä circa zo ss^r Banco, alitsa wore hwarje kanna Branwin 6 ss:r du> Den 8 Junii. 499 dyrare för Husbehofs-tillwcrkaren an för Fabrikanten; hlwemot torde denna anmärkning kunna göras, att såsom denna stillnad i priset huswudsakeiigefi leder sig dels ifrån det mindre Branwin man erhåller af Spannemälen med de' smärre pannor emot de större och dels ifrån den mera med som wid aswerkningen med smärre pannor ätgär, samma, ju dä arén ren National-förlust. Men derpä swaras att denna förlust äterwinnes flerdubbelt, dels i dranken hwilken af de smärre vannorne är ett bäde kraftigare och ostadligare födeämne för kreaturen än den man erhäller af de större och dels har man mycken anledning förmoda att för wärt Land nägot kraftigare medel an en ordinaire allmän Bränwins-bränning icke finnes, som mera än denna uppmuntrar till en allmännare odling af jorden, en hufwudsak som ginge förlorad deräst Landers behof af denna begärliga wara fylldes endast ifrän nägra fä Fabriker — Oberäknad flerfalldige derifrån ostiljaklige större olägenheter. 8 t 3 b e c le. Förteckning pä samtelige Städernes Folkmängd, Mantal och öppna Jord. Län. Skadernes namn. Folkmängd. Mantal '
Upplä - Den ii September. 149 Upplästes ett Protocolls - Utdrag fran det Högwördige Preste-Ståndet, af den zo Augusti, innefattande bifall till Stars-Utskottets yttrande öfwer fragan rörande förwaimingen af Riksgälds - Contoirets ärender oansedt twenne Bonde-Standets Fullmägtige såsom walde Rcks dagsmän sig instält. Dito ett, af den Z September, med instämmande uti irenne af Ridderffapet^och Adeln gjorda rcmisier, af Friherre Legsrslroms, cok, anförande rörande hyra för Ständens ^ Klubbar i Grefwe !Aörner8, Oöi-an, om arfwoden för Ständens och Utskottens Canzlier och betjening samt Herr lVtoiwAomeries, i-H2n, angående förekommande af Utländsk spanmäls införsel, m. m. Dito ett af samma dato, innefattande remisier, till Lag-Utskottet af Konungens Nådiga Proposition rörande inteckning, Lill Oeconomie-Utffottet, af Konungens Nådiga Proposition angående wärdén af fattige, samt af Prosten Uinci8tröm8 Memorial om ffpttdesam werkstallighet af de wid sista Riksdag fattade beslut rörande Magazins-inrättningen i Riket, och till Stats-Utskottet af Profesioren Doktor ^lingvist» Memorial, om ffyndsam werkställighet af Riksens Ständers beslut rörande förbättringar i penninge-löntagande civile EmbetsochTjenstemäns löner. Dito ett af samma dato innefattande Remisi af Riksdagsmannen Oxeil^i-^ Memorial om Riksdagens ffyndsamma afflutande, till det särskildta Utskott som, i afseende pä en förut wäckt )50 Dcn rr September, wäckt fräga om Riksdagens förkortande blifwit förordnadt. Justerades kleni-Protocollet för dcn Z Sept.
Ja, hur det är, men släkt skall väl vara närmare... för öfrigt... jag vet inte... gubben brukar säga: behandla alltid dina vänner som om ni skulle kunna bli ovänner... Ja så, du citerar gubbens ordstäf nu. Han har också ett annat afskyvärdt ordstäf: frukta den du älskar. Ja, han är för svår, när han sätter till! Nå, ändtligen! (Går emot Axel.) God morgon, sjusofvare! Sjette scenen. DE FÖRRA. VÄNNEN (ljust sommarklädd med blå halsduk och hvita Lawn-tennisskor). God morgon på dig! SONEN. SONHUSTRUN (utåt). SONEN. SONHUSTRUN. SONEN. SONHUSTRUN. God dag, god vänner! Ni ha väl inte väntat på mig? Jo, då! SONHUSTRUN. VÄNNEN. 70 SONEN. Min hustru har varit alldeles förtviflad öfver att du inte fått sofva i natt! Hur så? Hur så? VÄNNEN (brydd). SONEN (titt sin hustru). Ser du, att han är blyg! (Sonhustrun fixerar vännen nyfiket.) Det är en härlig morgon, och när man sofvit under två lyckliga människors tak, kan lifvet ännu le emot en! Du tycker vi äro bra lyckliga? Ja, och den som är dubbelt lycklig är din far, som har sina barn och barnbarn att lefva om ett angenämt lif med. En sådan ålderdom har varit få människor beskärd. Afundas ingen! SONEN. VÄNNEN. VÄNNEN. SONEN. VÄNNEN. Det gör jag inte, tvärtom; jag njuter af att se hur lifvet kan gestalta sig skönt för somliga... ty det ger mig hopp om att det skulle kunna visa sig vänligare mot mig framdeles. Och i synnerhet när man betänker hvilket pinsamt lif din far har genomgått ekonomisk ruin, landsflykt, bannlysning ur sin familj... 71 SONEN. Och nu har han hus och ägodelar, sin son väl gift eller hur? Ja, därom är intet tvifvel! VÄNNEN. SONEN.
"Directionens årsräkningar böra ock vid General-Mönstring företes, då ”rotehåilarne ega att, genom valde ombud, granskning der af genast företaga, ”så att möjligen blifvande anmärkningar sist inom fjorton dagar kunna med’ delas General-Mönslerherren , som dem , jemte General-mönstrings-instru”menlet, lill Krigs-Collegium insänder: hvarefter bemnlte Collegium åligger ”att desamma pröfva och i behörig ordning decharge meddela Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskotlens Utlåtande3 N;o igJ. 7 Hvad sorn är erinradt om det intresse, som Krigs-Collegium har alt gemensamt med rolehållarne bevaka, i afseende på beklädnadsmedlens förvaltning, gifver blott ett ytterligare stöd åt Utskottens åsigt om olämpligheten, att Krigs-Collegium pröfvar derom uppstående tvister, då det är visadt, att Krigs-Collegium gemensamt med rotehållarne är i sådane tvister part emot Beklädnads-Directionen. Härigenom vederlägges för ingen del, livad Utskotten yttrat om Krigs-Collegii egenskap af part emot rolehållarne i vissa fall , ty just emedan Kronan och rotehållarne gemensamt bekosta beklädnaden, hafva desse att bevaka serskilda intressen emot hvarannan, genom tillsynen, att hvardera lemnar sitt behöriga bidrag till kostnaden. Den motion, som föranledt Utskottens förslag, har varit framkallad af en tvist, som uppstått emellan dessa motsatte intressen, sålunda, att rotehåliarnes ombud vid en Beklädnads-Directions räkningar anmärkt, alt Statens beklädnadsbidrag till en del blifvit, efter deras förmenande, obehörigen afsknfvet, och denna afskrifning hade skett, till följd af Krigs-Collegii på för hand gifna serskilda föreskrift.