Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Deremot brafver dt t geografiska läget ovilkorligen att läkaren stationeras i Kungsbacka som är oitens medelpunkt, hvarifrån han med lika lätthet som njrtta, kan gå allmänheten tillhanda, och hvarest nyligen är etablerad! ett Apothek, sorn Den 15 Februarii, ej mindre för kringliggande ortens behof och båtnad, än för inrättningens fortfarande, oundgängeligen fordrar, att läkaren stationeras der, och icke annorstädes. Herr Wullfrats ofvannämnda motion står således helt isolerad, ty norra Hallands läkarevård kan likt litet utgå ifrån Warberg, sorn från Halmstad. Den måste inrymmas inom en sjelfständig verkningskrets, utan beroende af, eller samband med det öfriga länet, så framt orten eljest skall komma i åtnjutande af någon väsendtlig läkarevård. Dit hörer äfvenväl, att vid påkommande tillfällen anställa besigtningar och meddela attester öfver yttre skador. Blott i detta afseende har den sårade, den lamoch lytislagne en billig fordran å den lättare tillgång till läkaren, som kan lindra hans lidande och intyga ett yttre våldä sanna beskaffenhet och verkan, på det Domaren, då lagen i hvarje dylikt fall skall tillämpas, äfven må hafva den tillförlitligare visshet om förhållandet, än af okunnige vittnen kan stå att ernå- Att nu i hvarje sådan händelse uppleta läkaren på flere mils afstånd, att i vådans ögnablick icke anträffa honom: att sjuk och utmattad föras fram och åter, om äfven under den blidaste årstid, äro påtaglige olägenheter, som fordra ett rättvist afseende. Genom läkarens stationerande i Kungsbacka, undanrödjas alla dessa olägenheter, så väl som den i medico legala mål hittills existerande långsamhet; äfvensom en icke obetydlig besparing i reseoch dagtractaments-kostnader vid döda kroppars besigtning, vid mönstringar af Beväringsmanskapet Den 15 Febrttarii. 34-1 och vid öfrige allmänna läkareförrättningar vinnes.
R, St. skulle ju då afsäga sig sin del i lagstiftningen. Huruvida sådant vore rätt lämpligt, lemDar jag derhän. Hvad serskildt beträffar nuvar:de bränvinsförfatlningen, och huru man bör gå till väga med den, så anser jag, att man bör helt och hållet utesluta den artikel, som angår straffbestämmelserna, och öppet gifva tillkänna, att man öfverlemnat dem till K. M., så vida sådant är meningen, men jag kan deremot alldeles icke gilla Hr Hjärnes förslag, att vi skole antaga Betänk., sådant det är; ty då kan väl Regeringen icke tro något annat, än att R. St. bifallit det, och då kan man väl icke förtänka Regeringen, om den äfven lemnar sitt bifall åt en lagstiftning, som Ständerna sjelfva förklara sig önska. Frih. Raab: Hr Cederschiölds antagande, att Utsk:s förslag i 61 § vore redan afgjordt genom beslutet i 59 §, hvilar, enl. min åsigt på en villfarelse. Att begagna 2 brännerier pä samma egendom, är i båda §§ förbjudet. Nu kan det likväl hända, att en person anlägger 2:ne brännerier, hvilket är tillåtet. Om han då Den 29 April f. m. 603 hos K:s Befh:de begär tillstånd alt på den och den gården få anlägga en fabrik, och sedan begär ytterligare tillstånd att få anlägga en annan på en annan gård, så får han resolution derpå; men han är förbjuden i 10 och 11 §§ att anlägga dessa 2:ne brännerier på samma egendom. Det vore således ett brott mot dessa §§, men ingen lönnhränning om han anlade båda brännerierna på samma ställe. Just för delta brott är straff utstakadt i 61 §., Ehuru jag i allmänhet icke vill inlåta mig i frågan om ansvarsbestämmelserna, tror jag §:n kan bifallas. Hr Braunerhjelm: Jag är förekommen af den siste talaren, och instämmer till alla delar med honom. Gr. Sparre, Erik:
Prop. Ar:o \, om Statsverket 1856. inora arméen stå obesatta, och att ofta, vid inträffande ledighet för ordinarie tjenstemän inora Rikets Embetsverk tillgång saknas på lämplige vikarier; att ordinarie tjenstemän, genom förening af flera befattningar, genom handelsoch industri-företag eller genom emottagandet af enskilda uppdrag, söka bereda sig en oumbärlig fyllnad i siua lefnadsbehof, men på samma gång äfven splittra den tid och uppmärksamhet, som borde mera odeladt egnas åt hvarje allmän befattning; att en stor del af Statens tjenare, hvilka se sin bästa ålder förgå ulan möjlighet att derunder träda i äktenskap och i den husliga kretsen vinna trefnad och vederqvickelse, söker sin skadeersättning i yttre förströelser och tillfälliga förbindelser, som mången gång förvärra den ekonomiska ställningen, och jemväl undergräfva det sedliga värdet; slutligen, att mången embetsoch tjensteman, som under andra förhållanden skulle hafva varit en prydnad för sitt stånd, nu, tärd af oro och bekymmer, hvilka han icke kan förjaga och måhända blyges att yppa, förlorar den spänstiga håg, sorn fordras för de trägna pligternas utöfning och ännu mera för en högre duglighets förvärfvande; allt detta till skada, icke blott för den enskilde, utan för samhället, hvars angelägenheter hotas med vanvård, och hvars anseende lider i samma mån, som dess organer nedsättas i värde.* “Ty allt det betryck, hvilket jag nu i korthet, men, såsom jag vågar tro, utan ali öfverdrift sökt framställa, och som visserligen ej varit mindre verkligt, derföre att det länge blifvit buret med lystnad, uppväges icke af det företräde, som den yttre samhällsställningen förlänar åt Statens tjenare; och rangen, om den någonsin varit en borgen för personligt anseende och en vedergällning för bittra försakelser, har åtminstone nu mera förlorat denna betydenhet vid jemförelse!) med den hyllning, som tillkommer det ekonomiska oberoendet och, med ännu större skäl, den framstående, redbara dugligheten i hvarje gren af mensklig verksamhet.* “Denna duglighet har lyckligtvis ännu icke hunnit att draga sig ifrån Statens tjenst, utan fortfar att utmärka större delen af Sveriges embetsmanna-korps, som derför också åtnjuter ett rättvist erkännande för sträng redlighet och pligtkänsla.
Stats-Utskottet, som, på sätt i 5 punkten af detta utlåtande rörande öfriga landtmätares pensionerande blifvit yttradt, icke anser lämpligt att frågan om de vid storskiftesoch afvittringsverket anställde tjenstemäns pensionering till slutlig pröfning företages annorledes än i sammanhang med reglering af pensionsväsendet i sin helhet, har vid granskning af öfriga delar utaf den nådiga framställningen icke funnit något att dervid erinra, hvadan Utskottet hemställer, a) att Rikets Ständer, med bifall till Kongl. Maj:ts derom gjorda nådiga framställning, måtte, till fortsättande af storskiftesoch afvittringsförrättningarne i rikets norra län, för år 1867, utöfver det å Riks-staten uppförda anslag till skiften och afvittringar, 63,000 R:dr, anvisa å extra stat ett belopp af 97,000 R:dr, att till Kongl. Maj:ts nådiga disposition från Riksgälds-kontoret utgå; b) att Rikets Ständer deremot måtte förklara, att hvad Kongl. Majit i afseende å styresmännens samt landtmätarnes vid storskiftesoch afvittringsverket pensionerande föreslagit icke för närvarande kunnat bifallas. 21:o.
Följer ej rättelse, vare Fullmägtige berättigade att uppsäga, till större eller mindre del, det filialbanken beviljade kreditiv till inbetalning inom ett år. m) Kostnaderna för de ombud, som enligt punkterna litt. c och » af Fullmägtige utses, bestridas af Riksbanken. Enär de lån, hvilka blifvit från Banken utgifna mot inteckning i fast egendom och förbindelse att liqvideras på 33 år med 2 procent årligen i silfver af låne kapitalets primitiva belopp, numera äro slutligen liqviderade, torde 5:o. 48 § i reglementet, som innefattar föreskrifterna, angående dessa lån, få från blifvande reglemente uteslutas. Sedan till Allmänna Hypotheksbanken ölverlåtits Bankens alla fordringar mot inteckning i fast egendom pä landet, återstår af denna Bankens utlåtiingsgren allenast fordringarne mot inteckning i hus och jord i städerna utom Slockholm, hvilka fordringar äro på liqvidation och indrifning beroende. Utskottet har alltså skolat hemställa 6:o. alt 49 § i reglementet må utbytas mot följande föreskrift: För indrifning af återstående obetalda lån mot inteckning i hus och jord i städerna utom Stockholm tjenar till efterrättelse hvad derom i äldre bankoreglementen och gällande tjenstgöringsordningar är stadgadt. Då i det stadgande, som, efter hvad längre fram omförmäles, är ämnadt att motsvara nuvarande § 61, angifves, åt hvilka kreditivrätt får beviljas, torde 7:o. uti litt. D af 32 § orden »åt Riksgälds-kontoret, Sparbanker samt enskilde» kunna utgå; då denna § kommer att lyda sålunda: Denna rörelse omfattar: A) diskontering af vexlar; B) utlåning mot hypothek af löpande förskrifning, aktier, publika papper eller annan säkerhet; C) utlåning mot pant af vågförda effekter; D) beviljande af kreditivrätt; och E) utlåning med omsättningsrätt. I afseende på 53 § hafva Banko-fullinägtige anfört följande: En bestämmelse af fond till visst belopp för de rörelsegrenar, som tillhöra nuvarande handelsoch uäringsdiskontfonden, hade sitt berättigande, då denna fond Bih. till II. St.
" Ungkarlsflickor ". Så äfven på detta område. Hans råd och hjälp vore ovärderliga för d e m. p a s s a n d e. H v a d skulle folk säga? » utbrister den ena modfälld. T i d e n går. H ä r m e d följa förbättrade förhållanden. Medan hon sitter där o c h filosoferar i skymningen, knackar det på dörren. Bref från Iduns korrespondent. Volendam den 14 sept. Jag vet hvad du gästfrihet! liknar! H v a d kan man önska mera? den lilla drottningen de j a g en icke rojalist säga. De och äro stolta viljestyrka öfver och och hennes fagra Första intåget de öfver hennes u n g d o m yttre. fick kom hälsande trädd af en hedersvakt, sterdams för försvann sin m o d e r s sida, och tillfället särskildt vilja hon hon fått Af uppburen, jag staden hade million omöjligen är n ä s t a n ä n d å kan hon gulden, h v i l k e t är o f ö r - se, behöfver Staden utsökta sätt. Emellan lätta, smäckra, hvitmålade stänger var s o m tak utspändt ett nät, skiftande i grönt, i blått, i violett. Därunder till kyrkan, något för att att dricka ljufligt v a r där att vid e d till det Hennes rena välljudande åhörarna. o c h bugningar i oändunder folkets stormande jubel. liga just blicket. se, h u r u solen, s o m s i g till i till damfri vi det historiska verkligen ej var betydligt muntrare. att Jag det regnat hela m o r g o - solen lyste fram från en gingo så 1 D e t var ett reklamoch å vagnarna revar uppkaflade ärmar Bagare stodo och knådade sina Fiskare Där för att vandrade i luften. omkring af Jättecigarrlådor sig själfva. gula mössor — och konst — en m y c k e n - se där d e inrader med mängd lifligt tilll Dans, m i d t på gatan.
Det väsentligaste medlet, att fortskynda Rikets Ständers öfverläggniugar, så vidt de bero på kännedom af Utskottens Betänkanden, består otvifvelagtigt deri, att dessa lemnäs tryckta till Ståndens medlemmar, hvilket åter svårligen låter sig göra, med mindre hvarje Utskott besörjer tryckningen af sina Betänkanden. ExpeditionsUlskottet bar likväl ansett 5g §. Riksdagsordningen häremot hinderlig, genom stadgandet: ”att "det så kallade Bihanget till Riksens Ständers "Pro - Den 8 December e. m. 193 ”Protocoll, skulle utgifvas under Expedi”tionsUtskottets uppsigt.” Denna föreskrift gafs på en tid, dä man ej förutsåg mängden och vidden af nuvarande Riksdagsförhandlingar, eller det deraf följande behofvet, att genast trycka Utskottens Betänkande!!, om någon hvar af Ståndens Ledamöter skola få tillräcklig del af deras innehåll. Sådant kunde likväl, efter min tanka, ske utan hinder af den ifrågavarande Grundlags emedan det är skillnad emellan tryckningen, som hvarje Utskott för sig skulle låta besörja, och utgifningenj som tillhör ExpeditionsUtskottet; emellan verkställigheten i förra hänseendet, och ExpeditionsUtskottets uppsigt deröfver, hvilken naturligtvis skulle utöfvas efter det skrifna originalexemplar af hvarje Betänkande, som ExpeditionsUtskottet erhölle. I början af Riksdagen, då få Betänkanden inkommit, kunde väl FxpeditionsUtskottet ensamt medhinna tryckningens besörjande; men längre fram blefve det väl ogörligt, utan antagandet afen altför talrik betjening, under det att de öfrige Utskottens Canzlister, som sluppe utskrifningen af 3:ne exemplar, utaf de 5 förut vanliga, bade mindre att göra än tillförene. Vill man vinna ändamålet, måste man vilja medlet; och detta är, så vidt jag förstår, ingalunda oförenligt med 69 §.
Föredrogs och afslogs Sammansatta Bevillnings-, LagSGmt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ulsltottels den 18 och 20 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 15, i anledning af väckta motioner angående Tobaksskatt. S. D. Elter föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 15 och 18 dennes bordlagda Betänkande N:o 147, i anledning af väckta motioner derom, alt qvinna må kunna förordnas till bestridande af vissa för benne passande tjenstebefattningar, beslöt Ridderskapet ocb Adeln för sin del att Rikets Ständer skulle bos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes i nåder utfärda Författning, hvarigenom qvinna berättigas varda antagen alt förestå en organist-befattning, der denna icke är förenad med klockare-syssla, såvida betyg företes om erforderlig skicklighet för bestridande af ifrågavarande befattning. Vid föredragning al Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 15 och 18 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 148, i anledning af l^iks—Stån dens skiljaktiga beslut öfver Betänkandet N:o 61, fattade Bidderskapet och Adeln följande beslut: Utskottets ä sidan I gjorda anmälan lades till handlingarne, med ogillande af hvad Utskottet yttrat rörande 2:dra momentet af 6:le punkten i Belänkandet N:o 61. Med frånträdande af förut lattadt beslut, antog Bidderskapet och Adeln Utskottets. öfverst å sidan 5, gjorda inbjudning rörande lydelsen af 5:dje punkten. Utskottets till Borgareoch Bonde-Stånden aflåtna inbjudning rörande 4:de punkten lades lill handlingarne. Den af Utskottet å sidan 4 gjorda inbjudningen rörande 7:de punkten, blef af Bidderskapet och Adeln med frånträdande af förut falladt beslut, antagen.
Vidare biföll Ståndet: l:o UtskotLets hemställan, att de till anskaffande af sängar, sängklädespersedlar, husgeråd, m. m., för Instructions-compagnier vid indeldta Infanteriet, ifrågasatta anslag af 24,000 ll-.dr icke må beviljas; 2;0 Tillstyrkandet af föreslagna 24,000 R:dr, till complettering af redskaps-, rid-, anspannsoch slallpersedlar för fern batterier af nya FältArtilleriet; 3:o Tillstyrkandet, att Rikets Ständer mätte bevilja de af Kongl. Maj:t, för tillverkning af 4,000 nya Infanteri-gevär, årligen under tre år, 256 ProL-Utdrag, deri 2 8 O eliber 18 44- äskade 240,000 R:dr, samt de serskildt för pistolers tillverkning begärda 16,000 R:dr; 4:o Tillstyrkandet att Rikets Ständer mätte lill förändring af äldre infanteri-gevär för slagkruls-antänduing, anvisa ett belopp at 60,000 R:dr, samt, för tillverkning af slagkruts-hufvar, jemte de för denna tillverkning behöfliga machiner, ett anslag af 33,000 R.dr; och 5:o Tillstyrkandet alt, lill bestyckning af Waxholms fästning, med strandverk, må beviljas 80,000 R:dr. S. D. Beslöts, det skulle ett af Herr Falhem denna dag ingifvet anförande, i fråga om stapelstädernas tolag, åtfölja redan beslutad remiss till Stals-Ulskottet af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i berörde ämne. Från Heder v. Bonde-Ståndet. S. D. Fortsattes föredragningen af Stats-Utskottets utlåtande, N:o 37, angående regleringen af utgifterne å Riks-Statens Fjerde Hufvud-Titel:
Vidkommande slutligen kostnaden för en sådan Universitetens flyttning, så torde den icke blifva så stor, som man i början möjligen föreställer sig. Derigenom att flera särskilda institutioner 8ammanslogos, bereddes tillgång på ett större antal löner, än som kunde vara af nöden för äfven ett Universitet, inrättadt i vida större skala, än något af de nuvande. Den besparing, som å denna titel komme att göras, kunde lämpligen användas till förstärkande af materielen, hvilken, redan derigenom att hvad, som nu splittras åt flera håll, kunde concentreras på ett ställe, skulle vinna 80 Den 5 November. en nu icke anad fullständighet. Den enda ökade utgift, sorn komme att ega rum, vore den för upförande af erforderliga Universitetsbyggnader. Denna utgift blefve väl icke obetydlig, men då det vore en utgift endast för en gång, torde den icke blifva så särdeles betungande, helst om visas kan, att lämpliga byggnadsplatser äro för Staten disponibla. Härvid invändes troligen, att de medel, som nyligen blifvit använda för upförandet af dyrbara byggnader vid Universiteten, skulle i sådant fall vara niira nog bortkastade. Denna invändning saknar väl icke sin betydenhet, men är dock icke af den vigt, att den bör kunna förhindra ett företag af stort nationelt intresse. Bättre hade väl varit, om berörde utgifter icke skett, men då sådant numera icke kan ändras, måste man underkasta sig nödvändigheten. Man har påstått, att ett intresse, som velat förhindra Universitetens flyttning, trott sig lättast kunna göra sådant genom att vid Universiteten fästa dyra byggnader och inrättningar. Skulle sådana småsinnta beräkningar verkligen förefunnits, må de gerna komma på skam. I afseende på frågan om 'lämpliga tomter för Universitetsbyggnader, så eger lyckligtvis Staten för närvarde sådana, och de mest passande man kan tänka sig. Carolinska Institutet eger en vidsträckt tomt med tillräckligt utrymme för de ytterligare tillbyggnader, som kunde erfordras för det medicinska och ehemiska studiet. Vid Carl XIII:s torg inbjuder platsen bakom Operahuset till upförande af en större byggnad. Norra sidan af samma torg lemnar äfven tillfälle till ett stort byggnadsföretag. Vidare eger Staten der Landtmäterihuset, hvilket kunde apteras till Universitetsbyggnad.
Riksdags-Ordningen, eger antaga, ställas till dess disposition, att utgå i mån af behof och allt efter som de tjenstemän eller betjente, för hvilka ifrågavarande arfvoden äro afsedda, i tjenstgöring inträda ; varande ett notarie-arfvode beräknadt alt uppbäras af den Utskottets tjensteman, som har sig anförtrodt det närmare inseendet öfver tryckningen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll; ett kanslist-arfvode af denne tjenstemans närmaste biträde; ett notarieoch ett kanslist-arfvode alt lika fördelas mellan de 2:ne personer, som ansvara för korrekturläsningen å nämnde Bihang; ett kanslist-arfvode att utgå till motläsaren härvid; ett dylikt arfvode att framdeles tilläggas den tjensteman, som, när ökade göromål sådant påkalla, biträder sekreteraren med expeditioners uppsättande; ett kanslist-arfvode att åtnjutas af den person, som sköter registratorsgöromålen och har sig ålagdt att upprätta det s. k. allmänna registret öfver meranämnde Bihang, samt de öfriga 7 kanslist-arfvodena alt fördelas mellan så många personer, som det finnes nödigt att efter hand antaga lill att besörja renskrifning och kollationering af vare sig från Expeditions-Utskottet aflåtne memorialer, förslager till underdåniga skrifvelser och lill §§ i Riksdagsbeslutet m. rn., eljer från de öfriga Utskotten till tryckning inlemnade memorialer och belänkanden; äfvensom de 5 vaktmästarearfvodena att tilläggas lika många vaktbetjente, behöfliga till förefallande talrika budskickningar m. m. I sammanhang härmed, och då Rikets sednast församlade Ständer, med bifall till dåvarande Stats-Utskottets Utlåtande, J\s 229, beslutat, det ett serskildt Arkiv, bestående af tryckta äldre och nyare Riksdagshandlingar, författningar och lagsamBih. lill R. St.
Na» diga Resolution ben 14 Junit 1796 som i Räder för, säkrat Undrr.Stallmästaren <7. k. von Louis om 50 arS arrende rättighet ä denna Kungsgård ifrän midfasta» igor till samma tid iZZl med lika wilkor som sörre Arrendatorer, och hwuken försäkran genom Kongl.Majus Nädiga Bref as den 2 Sepiember 1800 blifwit stadfäst, blef arren^e.conrraclet för bemälde Stallmästare ben IOZ4 Den 16 December. ben 5 December igoo utfärdadr, i kraft hwaraf dagswerken fä, enior järjkild betalning kill Kongl. Maj t »ch Kronan, efter 2 si. Banco stycket, af Arrendatorn, Nll Kungsgården disponeras. 24:0 Lindhofs Kungs Ladugärd 6 mantal med Geterön samt 17 corp som äro inberäknade under Garden. Medelst contract af den 12 Nowember 772g, grundadt pä Riksens Ständers tilstnrkan och .Konun» gens Näkn a föreskrift, har General-Majoren l^sIrrdurA erhällit perperuclt arrende a denna Kungs Ladugärd för ett ärligt arrende af 100 Tunnor säd, Adelar räg och ^:del korn. I frägan om beskaffenheten af de contracts wiktor hwarunder ofwanbeffrifne Kungsoch Kungs-Ladu» gärdar äro till bruk och begagnande uplätne, wisar sig, att Kronan af detze gärdar och Landt-egendomar,. utgörande efter sammandraget Lii. B. 152^ Mantal icke njuter större inkomst ärligen än §Z7g R:o 9 si. ii r:st.
BondeStåndets misslyckade försök, att genom Memorialernes hänvisning till Ståndets enskildta BesvärsUtskott och derstädes skeende utarbetning kunna erhålla något gemensamt helt, innan saken till Utskottets utlåtande och Riksens Högloft. Ständers samfällda pröfning öfverlemnadesj föga annat kan äfven väntas uti en sak af så skilda intressen nästan för hvarje» enskildaställning, och som äfven, efter hvarje» individuella åsigt, framvisar så olika inflytande på landets allmänna hushållning. Men deraf har äfven för Utskottet uppkommit en nödvändighet, att, då tiden skulle för mycket medtaga3 af särskildta svar på hvarje motion, söka förena dera» innehåll i vissa allmänna momenter, hvilka synas uti följande frågor kunna uppfattas. 1:0 Skall städernas rättighet att tillverka bränn vin upphäfvas, utvidgas eller förändras? s:u Skola kronobrännerieme upphöra? Besv. och Ekont Utsk. Betankanden. 6zi g:o Skall Bruksqvarnars och Sågars värde ingå i hemmansvärdet vid bestämmandet af pannerymden? 5.0 Skall tillökning i pannerymden ega rum, sedan hemmans värdet fallit, eller bör denna rymds nedsättning bibehållas För nyttjandet af visat slags bränn vinsredskap. 6:0 Skall det tillåtas flere hemman eller hemmansdelar, att sammansätta deras brännvinsbränning uti ett eller flere brännerier? 7:0 Skall bränn vinsskstten utgå under annat namn, eller helt och hållet upphöra? 8:0 Skall nedsättning uti Bevillningen ega rum för de större bränn vinspannor ne i allmänhet, för pannor i sammansatta verk och för Skottska, Elglundska med flere pannor af särskild form? 9:0 Huru skall brännvinsbrännings rättighet i anseende till tiden fördelas emellan af och tillträdande hemmansåboer? 10:0 Skall vid pannors mätning och stämpling bråk af kanna beräknas? liro Skall den, som brännvinsredskapen förfärdigar, äfven få densamma stämpla? 12:0 Skall det tillåtas en hvar, som brännvin tillverkar, att sälja mindre quantum än en kanna? 13:0
Hvad serskildt qvarnar och sågar vidkommer, så äro de i allmänhet icke alt betrakta annorlunda, än såsom för orternes behof erforderliga anläggningar, hvilka sjelfva icke lemna någon produkt, men dit jordens alster föras till förädling för Jandtmannens eller producentens egen räkning; och det lärer således vara orättvist att med väghållning dem belasta, då de blott medelbarligen hafva njdta af vägarne och i öfrigt för deras förmoner blifvit i förhållande dertill skattlagde. Af dessa skäl torde de i detta hänseende väckta förslag böra förfalla.’’ Uti denna reservation hafva herr von Hohenhausen, samt riksdagsfullmägtige Carl Ersson från Westmanlands och Anders Johansson från Wermlands län instämt. STOCKHOLM, Ecksteinska Boktryckeriet, 1848. Lagoch Ekonomi-Ulskoltets Betänkande J\s 45. 1 M 43. Ankom till Exp.-Ulsk. d. 27 Äng, kl, 12 midd. Betänkande, i anledning af väckta förslag till ändringar och tillägg uti de om Skiftes-verket i riket gällande författningar. Till åstadkommande af ändringar och jemkningar uti nu gällande föreskrifter i detta ämne, hafva motioner blifvit väckte: