Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessutom lära Riksens Ständer ej heller underlätas at göra et särskildt werkande afseende pä tilfället och omständigheterna, som föranlätit och beledsagat deras öfwer!äggningar, rörande detta ämne. Det war glädjen öfwer det den 6:te Junst sisth skedda högtidliga ploelamerande päRikSSalen af wär nu regerande Allernädigste Konung, som födde första framställningen äf denna angelägenhet hos Högloft. Ridderjkapet och Adeln; och det war, sa wäl til fullkoinnande af samma glädje, som til förhärligande af densammas hoga föremäl, som det hos Högloft. Ridderskapet och Adeln företogs och girades, at Herr Institut skulle fä räkna sin fluteliga stadfästelse och framtida bcständ ifrän samma dag, dä Konung 0 /e Kl. den Xlti de första gängen af Rikets församlade Ständer blef helsad för Sweriges Konung.
Kompani-chefsplatserna vid Pontonniererna blefve sålunda, genom den tvungna vistelsen i hufvudstaden, i ekonomiskt hänseende vida ofördelaktigare än en kommendering, äfven utan arvode, å en fästningsort med billigare lefnadskostnad. Det vore derföre att motse att kompani-chefsbefattningarne blefve så föga eltersökte att kommendering dertill alltjemt måste ske i tur, med tätare ombyten än som för vapnets utbildning vore gagneligt. För subalterngraden skulle borttagandet af arvodena vid tjenstgöring vid truppen vara än mera kännbart, och sannolikt hafva olyckliga följder. Ingeniör-corpsen rekryterar sin officerspersonal nästan uteslutande bland alldeles medellösa ynglingar. Om ingeniörcorpsen, oaktadt sin trägna tjenstgöring, hitintills ej saknat lämpliga officersaspiranter, under det att artilleri-regementena stundom haft ett ej ringa antal vakanser, så är skälet egentligen det att aflöningen tillåtit en sparsam yngling att med undantag af Mariebergskursen draga sig fram utan skuldsättning. Vid jemförelse emellan ingeniör-corpsen och öfriga värfvade regementen bör man ihågkomma att förhållandena i mycket äro olika. Gardesofficeren har ingen Mariebergskurs att genomgå och väljer sällan sitt regemente utan att ha egna medel eller understöd af anhörige att påräkna. Avancementet går vanligen raskt och en duglig officer kan oftast påräkna att efter några år med förhöjd grad blifva förflyttad på arméen, om han ej kan befordras inom regementet. Sådana förflyttningar äfven från ingeniör-corpsen äro utomlands vanliga, men förekomma ej i Sverge. Äfven artilleriofficeren har flera fördelar derigenom, att han, åtminstone hitintills, kunnat påräkna att i det hela få qvarstanna på samma station en längre följd af år. Han blir derigenom i stånd att ordna sin ekonomi på fördelaktigaste sätt, och äfven han väljer sällan sitt regemente utan att taga denna möjlighet i betraktande. Ofta lår han tillfälle att skaffa sig biträdande lärarebefattningar och enski’da förtjenster af allehanda slag.
Och anser Just.Ombudsmm olämpligt att en oafsättlig tjensteman skall af någon annan än Domaren, under hvilken ban lyder, för sin tjensteutöfning kunna derifiån skiljas, under det frågan om ansvar för fei i denna utöfning beror af Domarens pröfning. Just.- Ombudsmm har, efter den hastigt tagna kännedomen af instruktm i dessa frågor icke gått längre, men författnms bristfällighet, såsom ingripande i R. St:rs medverkande lagstiftningsrätt, synes vara stor och anmärkningsvärd nog för att företrädesvis hafva bordt framför hvilken ekonomisk författning som helst af LagUtsk. särskildt anmärkas, tillika med den af Just.Ombudsmm gjorda hemställan. Såsom berörande grundvalarne för det lagbundna samhället bar Just.Ombudsmm vidare under denna Riksdag framlagt en annan fråga (se bilagan till 1857 års berättelse), nemi. om Domarens rätt att pröfva giltigheten af en lag, hvarefter han skall döma, och Just.- Ombudsmm yttrar sig anse denna pröfning icke allenast befogad, utan så vigtig och angelägen, att underlåtenheten deraf skulle leda till uplösning af samhällets bestånd. Vissa förhållanden äro efter min mening af den beskaffenhet, att det vore väl om de aldrig behöfde sättas i fråga. Till dem synes mig höra det nu åter framlagda. Ehuru vid tvenne föreg:de Riksdagar samma ämne blifvit af Just.Ombudsmm på lika sätt fram - Den 19 December. fi99 ställdt och ehuru denna framställning i allmänhet synes hafva blifvit både af LagUtsk. och R. St:r gillad, så kan man icke vela hvarthän det möjligen skulle leda om K:s Bef:h:des påbud för allmänna ordningens vidmakthållande sedermera af Domstolarne pröfvades ogiltige. Hvarje vän af frid, ordning och allmän säkerhet, önskar öfverensstämmelse emellan Domaren och den'myndighet, som skall låta verkställa hans beslut; derföre är det ock nödigt att lagarne blifva bestämda och ofelbart till efterrättelse giltiga, samt att, för vinnande af detta ändamål, Regeringen icke går längre i sin lagstiftning eller öfverlåtande deraf (delegation) än den har rätt, eller med ett ord träder R.
Jag tror, att om man så många år kunnat uthärda med olägenheterne af LagmansRätterne, kan man göra det äfven de år sorn återstå, innan förslaget till ny RättegångsBaik blir förelagdt Riksens Ständer och att man således ej bör brådhasta till målet. Om vi en gång kunna komma derhän , att , i stället för att med sportler aflöna Häradshöfdingarne, hvarigenom 0**t l.i jttni* i«» m. di hafva interesse att snarare öka an minska yättegångarne, da erhålla aflöning m*d en be« stämd summa, så tror jag att LagmansRätterne böra och bunna afskaffas. När denna ai mig efterlängtade tidpunkt inträffar, skall jag med nöje rösta för LagmansRätteroes indragning. Herr von Becker, Cart Johani En värd Le - damot har anmärkt, att om LagmansRätteroe upphäfdes, skulle HofRätterne öfverhopas a? göromål, äfvensom Högste Domstolen, Jag tror åter att många Domstolar på nära afstånd, gifva anledning till länge fortsatte rättegångar, och att om LagmansRättern® ieke funnos, skulle många rättegångar stanna vid HäradsRätten, hvilka nu fullföljas till LagmansRätten. Allmänna rösten påkallar högt deras upphifvande åtminstone är förhållandet sådant i Skaraborgs Län, sorn är min hemort, dar jag kan försäkra, att man skulle anse deras indragning för en lycka. Hvar och en kan lätteligen inse vådaa deraf, att en trätgirig part med 12 sk. kan uppehålla min rätt kanske ett helt år, då LagmansRätterne ej mer än en gång om året sammanträda. Jag hemställer likväl till Ridderskåpet och Adeln om detta upphäfvande kan ske nu genast, eller om andre förberedande åtgärder böra föregå.
Ståndens beslut öfver Utskottets Betänkande, N:o 53, och Utlåtande, N:o 82, i fråga om en på upplåningar grundad Discontering för Prot.-Utdrag den 8 2 Februarii 1830, 311 handeln och den större rörelsen, jemte förslag till jemkningar och omröstnings-propositioner, för så vidt resultaten af dessa till en del skiljaktiga beslut] ej funnits gifna och be. stämda; N:o i2oi, med anmälan rörande en ,‘ i följd af ingånget Protocolls-Utdrag af Hög* vördige Preste-Staridet, nödvändig förändring uti Banco-Utskottets Memorial, Wto laoj Och fann Bidderskapet och Ådeln för godt att, under förblifvande vid sina, i af. seende å detta ämne, redan fattade beslut , godkänna de af Banco Utskottet föreslagna Voterings* propositioner. S. D. Vid förnyad föredragning af Constitutions-Utskottets, den 16 sisth December, under N:o 63, aflåtna och, den 28 isamma månad e. ni., på bordet lagda Memoria], med förslag till ändring och omflyttning af 2 Mom. 56 Begerings Formen, jemkning i samma Grundlags 81 §• och tillägg vid 73 §. Biksdags-Ordningen , fann Bidderskapet och Adeln för godt godkänna berörde förslag, till den behandling 56 §. BegeringsFormen foreskrifver. S. D. Vid förnyad föredragning af Constitutions-Utskottets, den 38 sisth Januarii, stU Prot.-Utdraq deri 22 Februarii 1830. under Nio 65, aflåtna och, den 8 dennes e« m», på bordet lagda Memorial , med förslag till ändring af 68 §. Riksdags-Ordningen , i afseende på Revisions tiden , fann Ridderskapet och Adeln för godt godkänna berörda förslag, till den behandling e)6j och 81 §§. Regerings-Formen föreskrifva. S. D. Då nu å nyo föredrogs Gonstitutions Utskottets, den a8 sist!.
Men pastorn tolkar det bibliska ordet;: underdåniga så drakoniskt, att enligt honom en qvinna genom giftermålet sjalf frånkänner och frånsäger sig juit detta: att vara människa - och med ens förvandlas till lifegen eller sak. Hon blir genom vigseln det nya husets oumbärligaste bohag, ett på samma gäng psykiskt och fysiskt bohag af gränslöst varde: men som nu ar köpt - och dermed val. Ju mer författaren nalkas afhandlingens slut, ju fullständigare tappar han bort - enligt sin sjalfstandigt uppfunna logiska metod - hvarje slags äterstående sammanhang med sina fasta och visa utg %ngspunkter. I art. om eganderättsoch underdänighetsfrågorna inrycker han, utan spår af blygsel, bannlysningsorden mot det förment ogudaktiga hugskott som vållat lagförslaget om barnbördshjalp fran barnfader under denna allraförsta tid, då barnets mor ännu ar ur stånd att förrätta arbete till sitt och den nyföddes uppehälle med mera dylikt -, men svärmar dess emellan för whin lille Kurv, hvori hlosesBarnet hvilede~, för, den del af en Blomst, som kaldcs Honninggjemmet, och så täckt erinrar om en god bTant;;, förutom flera andra ljufliga utlåtanden, som bredvid grymheterna taga sig underligt ut. Afhandlingens hela uppsyn artar sig till sist allt orimligare, i fall man kommer till att betrakta den sen face:; och ser båda egendomligheterna på en gång. Jag skulle rentaf bli ond, om den icke erinrade mig om en god vans uppsyn - Ung-Jockums i ~Lifvet på landet För att dock vid afskedet saga nagot rent öppet välvilligt åt en författare, af hvilken jag haft roligt, ber jag honom mottaga följande kulturhistoriska eller om han s; vill - teologiska pro memoria. Uppfattningarna af bibelns ord on1 aktenskapsinstiftelsen eller, som den vanligen kallas, sqvinnans skapelse a (Gen. 18-24), sammanstalda med orden om både mans och qvinnas skapelse (Gen. 26-30), hafva förr varit och äro sannolikt an i denna stund otaliga.
Det är ögonskenligt, att, om ett valdistrict består af tre gäll, A, B, C, hvaraf Ä, enligt antingen det nya eller det gamla val-lagsförslagets principer, sänder flere Electorer än B och C tillsammans, skall , så snart Eleetorerna sedan votera per capita, gällstämman inom A alltid vara den, som afgör för liela districtet, om ock de röstande inom B och C äro enhälligt af samma tanka som minoriteten inom A, och fastän härigenom deras mening är districtets verkliga majoritets. Då jag ännu ej hört andra skäl anföras för val genom Constilutions-Utskottets Memorial, IV.o SS. 3 Electorer, än de långa resornas oläglighet för de väljande, och de stora folksamlingarnas möjliga bullersamhet vid riksdagsmannavalen; och icke kan förmoda, hvarken att det dubbla tillfället att öfverrösta andras meningar anses såsom en fördel, eller att ett resultat, stridande mot den verkliga pluraliletens vilja, kallas likgiltigt, kan jag ej annat än uttrycka den önskan, att ofvaniiämnde förslag må inom Ståndens plena vinna uppmärksamhet. 2:0 Utskottet har vidare troLt sig, på ett med Grundlagen öfverensstämmande sätt, gå Borgare-Ståndets nyssnämnde önskan om ”företrädesvis directa val” till mötes, då städerue dels blifvit fördelade i skilda valdistrict från landsbygden, dels ett eget grundlagsbud föreslaget, angående proportionen emellan desse stads-valdistricts samfälta representanl-antal, och hela rikets. Det är möjligt att detta är Borgare-Ståndets tanka om hvad sorn godkännas bör, sedan ståndsprincipen blifvit underkänd; sådant hade kunnat utrönas, om Ståndet, på sätt ofvan nämndt är. kommit i tillfälle att efter delta underkännande å nyo granska den i Betänkandet N:o 38 föreslagna val-lagen; men, utan yttrande af Borgare-Ståndet, tror jag Utskottet hafva saknat initiativ till sitt nu gjorda förslag.
Häftets emottagande och granskning, genom anmälan hos Expeditions-Utskottetbesörjt, får Utskottet vördsamligen hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln, lämpande sig efter Medstånden, täcktes låta vid de föreslagna voterings-propositionerna bero. Stockholm den 16 April 1835. Ankom till Exp.-Utsk. den a3 April. Memorial, angående Ridderskapets och Adelns äterremiss på Memorialet N:o 112. Från Ridderskapet och Adeln är Constitutions-Utskottets, i Memorial N:o 112, framgifna förslag, rörande ett tillägg vid 12 mom. 1 §. Tryckfrihets-Förordningen, återremitteradt med den, såsom Ståndets gemensamma tanka, förklarade anmärkning, att denna nya period bör erhålla följande lydelse: "Föryttrar någon en tryckt skrift, hvarå Boktryckarens namn, trycknings-orten eller årtalet icke finnas utsatta, bote, för hvarje gång, femtio Riksdalerj och stånde derjemte, i händelse skriften åtalas, författareansvar, derest icke Boktryckaren eller Författaren kan upptäckas." lUh till R. St. 2 Conslitutions-Utskottets Memorial N.-o rig.
Enligt ett af Kronofogden och f. d. Bergsfogden i orten utgifvet intyg af den 20 December 1859, har vid besiglning på stället blifvit utrönt att brytning af kopparmalm egt rum så väl i två äldre grufoppningar, som i ett nytt försök, äfvensom att, enligt bruksräkenskaperna, brytning af malm å nyssnämnde ställen fortgått under åren 1856 med 1859 samt att de två sednaste åren erhållits, 1858 fyratioett skeppund aderton lispund koppar med en kostnad af 9,387 Riksdaler 36 öre och 1859 åttatiofyra skeppund aderton lispund tio marker med en kostnad af 17,360 Riksdaler 36 öre; och har, vid sockenstämma med Garpenbergs församling den 1 Januari innevarande år, Riksdagsfullmägtigen Jan Andersson delgifvit församlingen ifrågavarande motion, dervid, enligt sockenstämmo-protokollet, så väl bruksegarens ombud sorn de öfrige socknemännen enhälligt uttalat den önskan att församlingen måtte bibehållas vid dess »på tydliga fakta, dokumenter, billighet och rättvisa grundade rätt, i enlighet med Kong!. Maj:ts nådiga Resolution af den 3 April 1822.» Af hvad sålunda förekommit synes att den frihet från rotering, hvaraf hemmansegarne i Garpenbergs socken allt hitintills varit i åtnjutande, härledt sig från den dem sedan äldre tider, då kopparverket tillhörde Kronan, älagde skyldighet att betjena nämnda Verk. Men om än denna skyldighet fordom, då koppartillverkning i större myckenhet derstädes bedrefs, tilläfventyrs kunde anses motsvara roteringsbesväret, lärer detta icke vidare vara händelsen sedan tillverkningen af koppar nedgått tili ett obetydligt belopp, hvars tillverkningskostnad, oaktadt de åtnjutna förmånerna, uppgår så högt att afrad tili Kongl. Majit och Kronan, sedan femton år tillbaka icke kunnat derför erläggas. Då 12 Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 114. sålunda grunden för den erhållna befrielsen icke längre finnes, borde väl ock tiden för sjelfva befrielsens upphörande vara inne.
Och huruledes, i förening härmed, den proportion af Silfver emot Sedlar, såsom 5 till 8, hvilken utgör sjelfva grunden och vilkoret för Realisationens företagande, någonsin skulle kunna uppnås, har Utskottet ej funnit af motionerne utredt; 4:o Förslaget innefattar, att Ränte-Coupons skulle för Bankens räkning inköpas, så ofta de på Stockholms Börs utbjödos under al pari; dock naturligtvis ej till större belopp, än den tillgängliga Fonden medgåfve. Det må lemnäs derhän, huruvida, såsom i Förslaget antages, Fonden alltid blefve för detta ändamål tillräcklig. Men någon utväg, att på Utländska Börser hål - la samma papper i värde, finnes icke i För Banco-TJ tsk:s Betänkande, N:o 91. i5 slaget antydd. Utskottet kan emedlertid ej annat föreställa sig, än att en betydligare nedsättning i detta värde på Utländsk ort skulle lika säkert som skyndsamt verka tillbaka på Sverige, antingen omedelbart genom motsvarande nedsättning härstädes, eller medelbart genom Yexel-Coursens uppstegrande; 5:o Utom det att Utskottet tror sig kunna taga för gifvet, att utlåningar från Banken, emot högre ränta än den lagliga_, icke af Rikets Ständer må beslutas annorlunda, än i förening med en i allmänhet fri ränteberäkning, och alldraminst komma i fråga, i och med detsamma anspråk göras att för hvarjehanda behof och till serskilda Närings-Classers förmon begagna detta Verks lånebiträden, emot •vida lägre än laglig råntaj förmodar Utskottet, allden större Handeln, för hvilken både Ut**- och Inländska Capital, under inga slags skiften, upphört eller Upphöra ali vara tillgänglige, i den moll som dess credit, genom förståndiga beräkningar och solida affairer bevaras och upprätthålleS, utail tvifvel blefve den, som aldrasist komme att anlita eli Låne-anstalt emot ^ procents ränta. Det blefve utomdess svårt, att med tillförlitlighet bestämma, när de för upprätthållandet af Ränte-Couponernes värde anvisade Fonder skulle kunna med säkerhet dragas ifrån detta föremål, och i dess ställe till utlåning begagnas.
Slottets underhåll påtagligen ej försloge för en så vidt omfattande reparation, som nu erfordrades, begärt, att Rikets Ständer måtte anvisa de för detta ändamål, enligt upprättadt kostnadsförslag, behöfliga medel, 75,000 Ridr; och får Utskottet, som erhållit del af omförmälda, utaf Öfver-intcndents-embetet utan anmärkning granskade, kostnadsförslag och öfriga härtill hörande handlingar, deraf inhemtas, bland annat, att den äskade summan beräknats för rummens restaurering till väggar, tak, förgyllningar, fenster, dörrar, golf och eldstäder, samt att den ifrågaställda reparationen icke kan utan olägenhet längre uppskjutas, i anledning häraf tillstyrka, att Rikets Ständer till denna nådiga framställning mätte lemna bifall. 9:o Kongl. Majit har derjemte begärt at i, för anbringande af vattenledning i Kongl. Slottet samt för utvidgning af dervarande gasledning; Rikets Stän der måtte bevilja ett anslag för en gång af 24,075 Ridr. 6 Slats-Ulskoltets Utlåtande N:o 38. Enligt den af sakkunnig person uppgjorda plan för ifrågavarande arbeten, af hvilken Utskottet tagit kännedom, afser den föreslagna vattenledningen dels införande uti Kongl. Slottet från hufvudstadens nyss fullbordade vattenledningsinrättning af ett fullständigt rörnät, sträckande sig genom slottets alla våningar upp till vindarne, dels anläggning såväl inom som utom nämnda byggnad af ett tillräckligt antal brandposter, jemte åtskilliga andra för diverse behof nödvändiga ledningar; och är utvidgningen af gasledningen beräknad att åstadkommas genom uppsättning af flera nya gaslyktor på åtskilliga ställen samt en större kandelaber med 5 gaslågor på inre borggården. Ofver-intendents-embetet, som granskat berörda förslag, har vitsordat ändamålsenligheten af de för nu ifrågakomna arbetens utförande föreslagna åtgärder, hvartill kostnaden, enligt beräkning, skulle utgöra för vattenledningen 20,975 R:dr och för tillökningen i gasledningen 3,100 R:dr, eller sammanlagdt den af Kongl.
«Jo, det är vackert, att så der hafva ögon endast för andras vackra ögon och paryr, men icke en enda blick för sin hustru, som just i afton bär en mössa enkom förfärdigad efter herrns i huset smak, ’tätt åtsittande, långt nedgående, med uppviken framkant’, precist efter ordination, så som en viss förtjusande Köpenhamnska bar den» Söta Lina, du vet ju, huru hög tanke jag har om fruntimmersparyren, och jag har väl någon gång bevisat dig med klara skäl, att en negligé är det förnämsta af alltsamman. Derföre kommer jag sist till den. – Man kunde säga, – fortfor han efter en liten paus – att fruntimmersdrägten är af så hög betydelse, emedan den afser att behaga och styra oss jordens herrar och således är ett kraftigt medel i försynens hand att styra verldshändelsernas gång. Jag förnekar icke dess omätliga vigt i detta hänseende, och det är med glädje jag erkänner, huru stort inflytande på mensklighetens öden den haft, ifrån Evas skira drägt till Helenas mantel, Lucretias tunik, Katarina von Boras dok, madame Maintenons styfkjortel och Kristinas i Spanien snörlif – af hvilka exempel det sistanförda tydligen visar, att den nuvarande getingformade kostymen icke är mindre verksam för verldens bästa än Grekinnans vekt rundade gördeldrägt. Detta är också ej att undra på, ty sjelfva statsekonomen måste finna den nu brukliga fruntimmers-underbyggnaden förtjusande, icke blott för det myckna tygets skull, som den konsumerar, utan förnämligast för dess lämplighet att skyla ett par vattenhjul, precist såsom ångbåtarnes hjulhus; hvaraf man i en framtid kan hoppas mycket för inrikes kommunikationen. Någon torde påstå, att det varit dessa damer sjelfva, icke drägten, som gjort sådana storverk, och hvad Eva beträffar så kan detta verkligen ega sin sanning. Men i öfrigt tror jag ingen tänkare skall neka, att just rôben varit den verkande orsaken – positivt eller negativt, såsom filosoferne uttrycka sig, d. v. s. jakande eller nekande.
Vidare åberopar Stats-Utsk:t dersammastädes Stats-Utskds vid 1853 och 1854 årens riksdag under N:ris 272 och 340 i samma ämne afgifna Utlåt:n. På dessa grunder anser 1860 års Stats-Utsk. införandet af ett behörigen ordnadt inrikes stats-lånesystem komma att medföra ett så fördelaktigt inflytande i många hänseenden på landets ekonomiska och financiela ställning, att LItsk:t icke finner fullgiltiga skäl saknas för förnyande af de försök, som redan förut, ehuru af särskilda anledningar med mindre framgång, varit i detta afseende anställde. Det ändamål, hvilket skulle vid låns upptagande inom riket afses, borde, enligt Utsk:ts tanke, närmast och i främsta rummet vara att småningom förvandla den utländska skulden till inhemsk statsskuld. Valören ansåg Utsk:t sig böra fastställa till något lägre belopp, än vanligt, eller 100 rdr. Af allt detta synes att förutvarande Ständers mening med detta lån varit icke att skaffa penningar till vissa industriella företag, utan att småningom införa ett inländskt fondsystem; men denna mening har nuv:de Stats-Utsk. för sin del icke understödt. lag medgilver att skuldsättning i och för sig icke kan vara hufvudändamål; men uti viss mån är det dock här i detta fall händelsen. 1 öfrigt var ingen brådska med upptagandet af detta lån. Arén 1861—1863 voro derför afsedde; och likväl förordnade fullmägtige att anbuden skulle före den 15 Mars 1861 vara inlemnade. De två bolagen i Norrland hafva ännu icke fullgjort de för lånets erhållande föreskrifna vilkor. Revisorerna hafva således fullkomligt skäl för sin åsigt, att det med ifrågav:de lån af R. St:r afsedda hufvudändamål förfelats. Utsk:t säger: »Det vill synas som fullmägtige vid kontraktes afslutanrie icke nogrannt iakttagit» etc. Den efter mitt förmenande rigtigare mening skulle blifvit bättre uttryckt, om man uteslutit ordet »noggrant»; men det har troligen blifvit användt för att göra saken mera len.