Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då det ännu är öppet lemnadt alt bestämma kanntalet, får jag fortfara uti min anhållan att skatten mätte blifva 8 sk. Derjemte anhåller jag att få göra den frågan anhängig, huruvida icke R. o. Ad. anser, att en bevilln:s-afgift skall och bör för sådana ställen erläggas. Då Bevilln:s-Förordn:n hittills åtminstone pålagt krogarne en sådan afgift och då den således ännu finnes, måste man väl äfven nu taga i beräkning, att en sådan skall utgå. Jag får derföre föreslå att §:n mätte innehålla först att bevillning skall erläggas och sedan att skatten skall blifva lika för utminuteringsoch utskänknings-ställena, eller 8 sk. per kanna. Jag vågar således vörsammast anhålla, att §:n måtte få följande lydelse: ”Oberäknadt den afgift, som enligt Bevilln:s-Förordn:n erläggas bör, utgöres så i stad som å landet afgiften vid minuthandel och vid utskänkning med 8 sk. för hvarje kanna af det bränvin, som enl. 8:de, 12:te eller 16:de §:n beräknadt blifvit, eller hvarför afgift enligt 10:de §:n åtagen är.” 102 Den 8 Augusti. Hr Adelborg, Anders Otto: Så vida det verkligen är allvar nied att vilja genom brån vinets fördyrande förminska dess konsumtion, kan jag icke förstå huru man kan komma till det resultat att vilja nedsätta skatten för utskänkning. Om man ock höjer skatten till 24 sk., så kommer en sup, i fall man antager kannan att kosta 1: 24, att icke kosta mer än 2 sk. 3 r:st. Den kostar nu i allmänhet 3 sk. Med en någorlunda utvidgad rörelse kan ju krögaren, med 9 runstycken på hvarje jumfru bränvin, hafva en ganska behållen vinst. Hvad vinna vi således, om vi sätta ned skatten? Jo visserligen en större inkomst ät staten, men det måste väl icke vara det egentliga syftemålet, utan folkets moraliska förbättring. — Man vill nu trygga krogarne på ett sätt, hvarigenom man undviker att uppnå det mål, hvarefter man under -f år sträfval.
Af ännu större vikt för matsmältningen i tarmen är bukspotten, som är kroppens kraftigaste smältningsvätska och besitter egenskapen att öfverföra stärkelse i drufsocker, olösliga ägghvitekroppar i lösta peptoner och slutligen, kraftigare än gallan eller något annat ämne i tarmen, befordrar fettets tillgodogörande, dels genom dess sönderdelning i fettsyran och glycerin, dels genom bildande af en fin stadigvarande emulsion, hvilket, såsom vi nyss vid talet om gallan visade, är af största vikt för fettets upptagande i blodet. Maginnehållet utgöres som vi of van nämnt af en sur vällingtjock vätska, som vid inträ- det i tarmen träffar den alkaliskt * reagerande blandningen af tarmsaften, bukspotten och gallan. Härigenom förändras småningom dess reaktion från sur till neutral eller svagt alkalisk. D e t är sant att en del ägghvita, som ännu ej öfverförts i peptoner, utan endast hållits löst i den sura vfttskan, ånyo utfälles i fina flockar, men dessa lösas lätt af bukspotten, som är verksammast i svag alkalisk lösning, men äfven verkar lösande på ägghvitan i neutral ja till oeh med. i svagt sur lösning. Stärkelsens öfverförande i socker genom saliven, som i magsäcken genom syrans närvaro hämmats i sin verksamhet, kommer nu ånyo till heders och underhjälpes än ytterligare af bukspotten och tarmsaften. * Ett ämne eller en vätska säges inom kemien vara af sur, alkalisk eller neutral reaktion allt efter dess olika förhållande till lakmuspapper. Det är surt, om det i likhet med saltsyra förändrar dess färg från violett till röd, alkaliskt om dess färg förändras till blå, såsom är fallet med en sodalösning; neutral reaktion kallas det, då ingen förändring uppstår. hade under tiden tryckt på en liten fjäder, hvarvid en lönnlåda sprang upp, och han framtog nu därur ett stort etui af nött, bleknad maroquin, som han lade i grefvinnans bänder. » Tag detta — det är ditt! * sade han, leende öfver hennes förtjusning, redan innan hon öppnat fodralet.
Nu. då man öfverallt annorstädes fäster så stor vigt vid skjutkonsten och bildandet af skicklige undervisare deruti; då central-skolor för sådant, ändamål öfverallt uprättas; då sjelfva England och Englands liberalaste press räknar såsom den aflidne Armc-öfverbefälhafvarens största förtjenst att han grundat skjutskolan i Hythe; då, med ökadt behof deraf, antalet af utmärkte skyttar alltmera börjar saknas inom vår Aimée, då deremot de nya förbättrade handgevären fordra ej blott större praktisk färdighet, utan äfven större theoretisk insigt o. s. v., — nu skulle ej inrättandet af en dylik skola blifva en nödvändighetssak? Detta kan svårligen vara den värde Grrns allvar. Att skjutkonsten bör inläras vid regeUenas mölen är äfven min åsigt. nemi. då, när våra vapenöfningar blifva så utsträckta att vi få lid dertill och då nödige undervisare blifvit bildade. — Att åter införa skjutöfningar på landsbygden vore visserligen nyttigt, om det blott kunde praktiskt genomföras och ordnas, men kan svårligen på mycket lång tid leda till nöjaktigt resultat, enär sjelfva skjutkonstens hemland Schweitz, der sådane öfningar vunnit sd stor utsträckning, allt ifrån manskapets barnår, som i intet annat land är möjligt införa, likväl bland hela sin vapenföra härsmakt af 300,000 man, ej upställer mer än 8,000 skyttar, åt hvilka man anförtror det nya geväret, utan Den 28 Januari f. m. 163 allt annat manskap anses bättre verka genom att skjuta salfvor med de äldre gevären. Saknaden af skjutskolor, såsom jemväl bibringande enhet i instruktion och kännedom af de olika skjutgevärens konstruktion m. in., har, enl. min åsigt, utgjort en med rätta öfverklagad brist inom vår Armée. Att jag nu sökt bereda utsigt äfven för oss, att härutinnan följa krigskonstens framsteg, hade jag icke trott böra räknas mig till last.
Det förslag jag uppgjort saknar måhända många egenskaper , sorn de, hvilka bättre förstå saken, kunde tillägga; men det är emedlertid det bästa jag kunnat uttänka, till motarbetande af missbruken vid kronobetjeningens tillsättande. Jag har visserligen hört Hr Sandelhjelm och flere landshöfdiugar förklara, att hos detri icke så tillgår, som på många andra ställen — och det må vara — men här är icke fråga om det personliga, utanom det allmänna, och det allmännaste tror jag verkligen hafva varit — huru det framdeles kan gå lemnar jag nu derhän — att en blifvande länsman öfverenskommit med den afgående ; vidare med kronofogden, som recommenderat sökanden hos landshöfdingen, hvarefter utnämningen af landshöfdingen följt. Hvad som legat till grund för dessa öfverenskomntelser, vet jag också. Det har varit, att den blifvande länsmannen försäkrat sin företrädare att på ett eller annat sätt, genom ersättning af en möjligen vid uppbörden uppkommen balance, genom accord eller något dylikt, göra honom nöjd. Kronofogden har tillsett, att sökanden varit bekant med de plägseder, soro varit iakttagna bland kamraterne, så att han ej skulle i den nya länsmannen få en motståndare, och sedermera har landshöfdingen utnämnt deu recommenderade.
Trenne Riks-Stånd hafva godkänt, hvad Utskottet i Utlåtandet N:o 30 föreslagit, rörande Speglar och Lampetter; hvaremot Ridderskapet och Adeln ansett dem, såsom hörande till slojdevaror och med dessa dragande lika tull, böra utur den egentliga Taxan uteslutas och endast i noten upptagas med hänvisning till Slojdevaror ej specificerade; men som votering härom icke kan ega rum, kommer att vid hvad af tre Stånd blifvit stadgadt förblifva. Trenne Rikstånd hafva godkänt den af Utskottet föreslagna indelning af Spetsar, Uddar och Blonder i Silkesoch Linne samt i andra slag med 6 R:dr införsel-tull per skålp. å de förra och 1 R:dr å de senare; men som Preste Ståndet ansett någon specilication af Silkesoch Linne samt andra slag;, icke böra ega rum, utan varan, förd under en rubrik, beläggas med 6 R:dr införsel-tull, kommer, derest Preste-Slåndet icke vill frånträda detta sitt beslut, alt deröfver röstas, enligt följande proposition t Forts, af Bevitlnings-Utskottels MemorialN.-o 4r. Stenkol, Stenkols-Stybb ler Cinders, 259:o. Den, sorn instämmer i Utskottets förslag, att Spet-: sarj Uddar och Blonder j böra fördelas i 2:ne classer, Silkesoch Linne med 6 R:dr införsel-afgift per skålp. och andra slag med 1 R:dr införsel-tull skålp., voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, blifva Spetsar} Uddar och Blonder, utan någon slik fördelning, förda under en rubrik med G R:dr tull per skålp. vid införsel. Trenne Riks-Stånd hafva gillat Utskottets förslag till införsel-tull å Stenkol; men som Ridderskapet och Adeln bestämt denna afgift till 4 sk. tunnan, föranleder detta beslut, i fall det vidblifves, följande votering: 260:o.
Nationens värdighet är oförenligt att låta samma Representanter eller samina Afdelning af Representationen på en gång vara anklagare och domare, eller ock att al två, blott till namnet skiljda, men till charakter likartade, Afdelningar af Representationen låta den ena anklaga och den andra döma, så är det också, och måste, i den mon Administrationen (år mera enhet, i allt högre mått blifva lör Administrationens anseende vådligt, att låta densamma, såsom nu är fallet, döma sig sjelf. I öfverensstämmelse med dessa åsigter, har Utskottet ansett det vara dess pligt att föreslå en annan bildning af nämnda element uti Riks-rätten; och Utskottet har dervid fästat sin uppmärksamhet på den af Utskottet i Memorialet, N:o 85, föreslagna Andra Kammare. Utskottet har yttrat tvifvel om lämpligheten af att, vid möjligen förekommande anklagelser emot Konungens Rådgifvare, för sådana anklagelsers afdömande förvandla hela Andra Kammaren till Domstol} men detta tvifvel sträcker sig icke till lämpligheten deral, att enskilde ledamöter af samma Kammare må i Riksrätten taga säte. Utskottet anser tvärtom dessa ledamöter genom sin ställning, O O O' såsom af det medborgerliga förtroendet invalde i den Afdelning af National-representationen, hvilken liar sig anförtrodt det ansvarsfulla kall, att från möjliga lörhastanden återhålla samma Representations större Afdelning, och genom den erfarenhet, utöfningen af ett sådant kall måste gifva, fullkomligen egnade att i en sådan Riks-rätt bilda ett vördnadsbjudande politiskt element. Med denna öfvertygelse har Utskottet uppgjort nedanstående förslag; hvarvid Utskottet i öfrigt genom den föreslagna lödningen emellan Andra Kammarens ledamöter sökt förekomma, dels att de i Riks-rätten inträdande ledamöter al samma Kammare skola kunna anses såsom å Kammarens vägnar handlande Ombud, dels att någon af parterna skall kunna utöfva någon inflytelse på bildningen af den stam, inorn hvilken uteslutningen sedan kommer att ega rum; äfvensom Utskottet genom den nämnda uteslutningen velat lemna de anklagade all denlördel, hvarpå deras ställning gifver dem anspråk.
Kanske hade det varit mest i sin o r d n i n g, att hon aldrig föreslagit något annat än d e t; men hon var själf m e r a böjd för det förra alternativet, ty hon h a d e ännu aldrig rest så långt utan sin m a n s sällskap, allt s e d a n de blifvit gifta, o c h tyckte att att det skulle bli grufligt tråkigt att fara hela v ä g e n e n s a m, isynnerhet dagen före helgen, då det är en sådan trängsel i k u p é e r n a. Hvad h a d e h o n egentligen här nere att göra n u? Hvad var det för en trollspegel? Ni ha väl inte inrättat ett barnhem h ä r? (Qual.té Inghilterra) härstädes lagrad sedan 1891. Vid undersökning af handelskemisten befunnen, enl. intyg, fullgod. Garanteras utmärkt. Pris kr. Finnes endast hos K. A. Nydahl &amp; C: o Stockholm, S Slureplau Riksoch A l l m. Telefon. O c h den u n g a frun var svag för sin toalett. Bidrag mottagas med tacksamhet. Logogryf. Sagan sanning den gång blef, Då en sagans trogna vän Saken så med kraft bedref, Att mitt hela rests igen Upp ur mythens dunkla gömma. I dess famn man nu kan drömma Om en forntid skön och rik På en iju-ftill romantik, Tid, som utaf stordåd fylldes Och af sagans guld förgylldes. Från mitt helas djärfva krön Famnar blicken i ett tag Himmel, haf och jorden grön — Dock likväl i sammandrag — Ja, dess namn ej fåfängt ljuder, Det på vida vyer bjuder. Och det bjuder äfvenså Uppå tio typer små, Hvilka i sin ordning gifva Hvad jag nedanför vill skrifva. Huru världslig makt kan dö, Därom finnes vittnesbörd, Som exempel nämn en ö, Och en stad, numer förstörd. Ondskans bild i sång och sägen. Hvad går paralellt med vägen? Järnhård hämsko kring en fot. Nämn för mången sjukdom bot. Ojämnhet på jordens yta. Hvad man mot och ned kan bryta.
Sedan principen blifvit, fastställd, kan RiddarhusUtskottet, i öfverensstämmelse dermed sedermera, om så skulle behöfvas, lätteligen uppgöra det Reglementariska. Skulle emot min förmodan Ridderskapet och Adelil redan hafva beslutat uppskjuta frågan, får jag deremot anmäla min reservation. Friherre Cederström, Jacob: Det är ej möjligt, alt Ridderskapet och Adeln kunnat fatta ett kraftägande beslut, att Fullmagter hädanefter ej få äga rum, då Ridderskapet och Adeln förra gången detta ämne här förevar, till ConstitutionsUtskottet återremitterade frågan, och tillika anmodade RiddarhusUtskottet att deröfver afgifva yttrande, ty en del af ett Betänkande kan ej, enligt Grundlagen, afgöras, enär Betänkandet lill Utskottet återförvises, Grefve Spens, Carl Gustaf: Friherre Gederström har förekommit mig i framställningen deraf, att Ridderskapets och Adelns i detta ämne förra gången fattade beslut, hvarom nu Den 18 Junii f. m. 167 är fråga, blott utgjorde en Ridderskapets och Adelns tanka, som borde bestämmas, på det den återremiss, som beslöts, måtte bli af betydenhet. Denna då yttrade tanka binder nu ingalunda Ridderskapet och Adeln. Vid frågan för någon tid sedan om en ändring i 107 §. Regeringsformen, angafs ju Herr Cederskjölds förslag, vid återremissen, såsom Ridderskapets och Adelns gemensamma tanka, men ConstitutionsUtskottet ogillade den, och dess nya Betänkande blef af Ståndet gilladt. Det är således icke något skäl att stödja sig på, hvad som vid återremissen förklarades för Ridderskapets och Adelns tanka. Grefve Mörner, Adolph Göran: Jag anhåller blott, att få erinra om innehållet af 56 §. i RegeringsFormen, sorn stadgar, att enär emot ett ConstitutionsUtskottets Betänkande, rörande Grundlags-förändringar, anmärkningar i RiksStåndens Plena göras, böra de, hvilka hvarje RiksStånd särskilt förklarar utgöra dess gemensamma tankar, till Utskottet hänvisas.
Justerades 9 prot.utdr. för gårdagens plenum samt pleniprot. för d. 3 sistl. Juli. Öppnades Hrr Electorers listor vid val af nya ledamöter i Stats-, Be villaBankooch Riddarh.Utsk:n; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde i Stats-Utskottet: efter N:o 1939. Hr Silfverstolpe, David Ludvig: N:o 2231. Hr af Burén, fullm. Frih. Funck, Fredr. Alexander. Deli 10 Augusti. 179 Bevill n. -Utskottet: efter N:o 189. Frih. Funek, Fredrik Alexander: N:o 491. Hr Kalmberg, Adam Erik. Banko-Utskottet: efter N:o 1. Frih. Oxenstjerna, Carl Gabriel: N:o 1306. Hr Söderhjelm, Guslaf August. Riddar hus-Utskottet: efter N:o 1960.A. Hr Monlgommerie, Robert Nils Germund: N:o 29. Gr. Bjelke, Axel. Öppnades jemväl Hrr Electorers listor vid val af ledamöter all, i permitterades ställe, ingå i Stats-, Bankooch Riddarh.- Utsk:n; och hade dertill blifvit utsedde i Stats-Utskottet: att inträda under ordinarie ledamoten N:o 2147. Hr af Christiernin, fullm. Frih. Åkerhjelm, Carl Axel, beviljad 3:ne veckors ledighet: N:o 1721. Hr Ingelotz, fullm. Frih. Adelsvärd, Erik Aug. Adolf. Banko-Utskottet: att inträda under ordinarie ledamoten N:o 1055. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinhold, beviljad 3:ne veckors ledighet från d. 31 sisth Juli: N:o 2182. Hr Mannerstam, Fredrik. Riddar hus-Utskoltet: att inträda under ordinarie ledamölerne N:o 117.
" men icke finnes der någon punkt, som stadgar, att då fråga är om att utur våra fickor taga bidrag till välgörenhets-, beqväm1 i glietsoch andra inrättningar för en hel Hufvudstad, ja stundom hela Riket, de då 88 Den i5 December f. in. vid sockenstämman närvarande Socknemän äga den vidsträckta rätt, att utur de frånvarandes fickor bestämma en viss årlig afgift. Ej nog dermed, att de frånvarande, i min tanka, egenmägtigt beskattas, man gör hvad ännu hitintills ingen Lagstiftare försökt, man beskattar kommande generationer; ty t. ex. utgiften för underhållet af ett Lazarett skulle ju för everldliga tider komma att påföras. Och hvartill skulle dylika olagligheter föra oss? Jo, det skulle, om samma princip blott något längre utsträcktes, endast behöfvas sockenstämmor för att fylla alla behof, och hvarje från Kyrkan, en eller flere Söndagar, frånvarande Socknemän skulle med oro behöfva hvarje Söndag efterfråga, huruvida hans skatter blifvit höjda eller icke. Vid en Riksdag, då likväl hvarje Medborgare skall anse sig representerad, kan man möjligen blifva för högt beskattad; men man äger dock hoppet att efter fem år få de för höga skatterna nedsatta. Men så är det icke med sockenstämmorna ; de der ej närvarande Socknemän äro ej af någon representerade, och äga ej en gång den möjligheten, att, om de der olagligt taxeras, de från en sådan afgift någonsin kunna blifva befriade. Man bör dessutom vara rädd att på sina debetsedlar låta inflyta annat än det, som bör stå der till följe af Ständers beslut; ty hvad som på annat sätt en gång ditkommit, borttages aldrig mera derifrån; Den i5 December f. m. derom vittnar åtminstone en 13-årig erfarenhet inom Stockholm. Man måste icke för skillingen, hvarom det kan vara fråga, bortskänka de millioner principen är värd.
Närmast torde det väl vilja vara ett cistklubben, synes till innehåll och inlägg i den nu så aktuella striden utstyrsel stå framom fjolårets. Särmot duellväsendet, och som sådant skildt är omslaget mycket tilltalande saknar det hos oss egentliga betinoch täflar om försteget med Iduns Priset gelser att göra samma intryck som vackra julnummersomslag. på kontinenten; det äger dock äfven är dock fortfarande 1 kr. drag af mera allmänt intresse i beJul 1896, utgifven af Konstnärshandlingen af kärleksförhållandet klubben, har i år sträckt upp sig mellan den ringa flickan af folket med två särskilda upplagor, däraf Christine — fröken Gottschalk — och en lyxupplaga med flere onekligen den förnäme vivören Fritz Lobheismakfulla och eleganta färgtryck. mer — hr de Wahl. Utan gensä- Denna upplaga kostar 2 kr., den gelse är det skrifvet med ungdomvanliga utan de trenne konstbladen lig käokhet och talang. Fröken endast 1 kr. Gottschalk gaf en intagande bild Jultomten 1896, praktupplaga, utg. af den hängifvet älskande unga flickan, men för slutscenens tragiska af Svensk Läraretidning, är sampatos räckte hennes krafter ej fullt manslagen af de båda jultidningarna till, då det gällde att gifva ett äkta » Jultomten » och » Tummeliten » och verkande uttryck åt den vilda smärtryckt på bättre papper samt kostar tan vid underrättelsen om den afendast 50 öre. — » Jultomten » och » Tummeliten » äro afgjordt vårt lands gudades blodiga bråddöd i striden för en annan, en främmande kvinna. bästa barntidningar för julen, med Hr de Wahl förlänade åt Fritz Lobhvilka ingen annan hittills kunnat heimer rätt mycken vinnande värme uthärda jämförelse. och naturlighet. Helt enkelt briljant Snöflingan, barnens jultidning, utg. var fröken Borgström som den lättsinniga lilla modisten Mizzi Schlaaf Alb. Bonnier, utkommer i år i ger, Christines väninna. Med fullt sin sjunde årgång och kostar 60 erkännande böra ock nämnas hr öre. — • Innehåller äfven flere goda Eliason som den gamle fadern och bidrag.
I öfrigt vill jag ej upptaga tiden med att nu ingå i någon närmare granskning af ämnet. Jag * i34 Den 29 December f. m. är öfvertygad, alt om min motion äfven ej medfört någon annan verkan, än den grundliga utredning och redovisning, som Grefve Gyldenstolpe nu lemnat, skulle detta vara tillräckligt skäl för mig att ej vara missnöjd med att hafva framställt motionen. I anledning af Grefve Gyldenstolpes förslag om en ArtilleriExercis i Statsutskottets öfvervaro, får jag tillägga, att jag tror detta visserligen skulle för Utskottet blifva ett roligt tidsfördrif; men jag hemställer, om utur mitt anförande kunnat hemtas anledning till en sådan lustbarhets anställande. Min afsigt har endast varit, att få se liufvudsumman fördelad i sina detail-summor. Jag har ingalunda kunnat åsyfta, att StatsUtskottet skulle räkna Bomber och Granater m. m. Min mening har blott varit att utröna detailbeliofven, samt att få undersökt, huru medlen användas, för att kunna bestämma, om bristen och behofvet äro sådana, att de påkalla de utgifter, som begäras. Beträffande åter hvad föröfrigt blifvit mot mig anfördt; så skulle jag tro mig handla i strid med öfvertygelsen om Ridderskapets och Adelns uppfattningsförmåga, om jag upptog tiden med att vederlägga den oförtjenta framställningen af Herr Möllerhjelm, att jag sökt kasta skugga på KrigsCollegium. Jag åberopar blott i detta afseende den stora skiljaktigheten emellan Collegii Presidents och en dess Ledamots yttranden i ämnet. Dessutom vill jag Den 29 December f. m. 135 ej gå StatsUtskottet i förväg, då Utskottet säkert ej lärer underlåta att upptaga allt, som blifvit anfördt för och mot saken, och på sådant sätt tillvägabringa ett resultat. Grefve Gyldenstolpe:
Denna Clafl af Medborgare är den mäst wanlottade; nödsakad att med arbete förskaffa sig uppehälle , mäste han, för att ernä behofwcr för hustru och barn, beständigt finnas wid Hamnar och Torg, hwarcst större delen af äret icke kan wara serdeles för, tjenst att wänta; hans wlstclsc-ortcr blifwer sälcdeS pä krogar för att wara till hands; sölgden deraf, att pä detza ställen förtära sin ernädde förtjenst, för atk dymedelst bereda sig en annan gäng rättighet, att un, der afwaktnn af arbete där fä wistas; kroglefnadcn försämrar sederna; öfwerflödig förtäring af Bräowin skadar hälsan, och denna nödwändigc och nyttigt Medlem hastigt fbrwandlad till en Staten till last förstörd usling, hustru och barn kemnade utan understöd, hwilka, nödsakade söka utwägar till sin bergning, blifwa antingen brottslingar eller tiggare. I förra tider ansäg Regeringen angclägit, att wärba sig om denna ClaH af Medborgare derigenom, att 768 Den 22 September. att be tillätofbda sig med sine lärde Handtwerk, hvarom Kongl. Resolutionen af dea iz Julli 1719 § 19 stadgar: "Kongl. Majrt sinner betänkeligt att "emot Resolutionen af den 7 Februarii 1718 sä al"beles betaga dem af Krigsfolket, som nägot Handt"werk lärt, fbr dera» rnskilte personer, att derigenom "fbrtiena sig fbda, dock fä de ej hälla Gesäller eller 'Läropojkar." Och Resolutionen 172Z den 16 October § 11.
Men, om också skulle få antagas, att vällefnad i ett eller annat fall skulle ega rum, så må må man icke inbilla sig, att en vana, som man gör sig på a skall öfverväga den man gör sig på 5o veckor af året; den senare blir i alla fall rådande; på desse anförde skäl, kan jag icke inse, att den nytta man tror sig göra soldaten genom detta provianteringssätt är af det minsta värde, utan blott inbillad. Hvad åter beträffar Rustoall Rotehållare, så är för dem denna prestation med contant 3-dubbelt tryckande emot alt utgöra den in natura; orsaken dertill är: 1:0 att provianten icke kostar iner än hälften emot det contanta bidraget, ty vanligtvis har för en portion betalts emellan 10 ä 12 sk., som för de vanliga möten af 14 dagar gör 3 å 3 R:dr 24 sk. utom skjuts; uti delta portionspris är inberäknad proviantörernas vackra profit på Rustoch Rotehållares bekostnad, som säkert kommer att öfverstiga skjutsen; och 2:0 att landet i anseende till sitt geografiska läge, långt ifrån hafvet, med en steril jordmon under ett hardt climat ofta är hemsökt af missväxter. Landets enda exportvaror bestå af litet ladugårdspro - Statssamt Allm, Besv.- och Oexon.-Utsh. Utlåtande N.-o 3S. ducter; men som dessa sl<ola transporteras 5o eller 7o mil landväg till afsättningsorler, så kunna de naturligtvis der på stället'icke betalas högt; dessutom motsvara dessa icke landels behof af nödvändighetsvaror af spanmål, salt och jern, m. m , hvilka äfven genom de långa landttransporterne blifva långt dyrare der an på något annat ställe, och enär dertill kommer, alt provincen inom sitt område har blott ett enda mindre Bergverk sam t'en stad med 47 1 personer, så saknas alla tillfällen till penningeförtjenst, hvaraf följden är en svår penningebrist, som alltid gör 2tne pris på samma vara: nemligen contantoch creditpriset, af hvilka det förra är betydligt lägre än det senare, hvilket alltid försvårar prestationer, som skola erläggas i contant.