Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
VäHoik. 8or§3re-ä»rZn6eL5 ^eclLMorerL v^nar fentsa. Pä HeckervärckL Loncke - öiitänäet5 Peckrmoterr vägnsr ?erer ^ernllrom ^oli. k^olmberAstoo. k»05 Krckel. ock» selein äen iz O^ober rZlv. Preste-8ränk1el cken iZ LorA3re-8r5näet ct^n i; » - . Loncke-äränäer cken »4 ^ - Wordsamt Memorial. anledning af Högloft. Stats - Utskottets yst Neade tanka, att detsamma ej ägde sig utlaka r öfwer Herr Borgmästaren Arsenik yrkande om upphäfwande af den pröfningS-rätt i frägor om eftergift, medelst Näd, i Balance. och ärsättningsmäl, hwilken Riksens Högloft. Ständer, i wid nästledne Riksdag, sig förbebällit, i afseende pä Tjenstemän wid Riksens Ständers penfningewerk, samt desi hemställan, om icke desia s benädningS. frägor kunde af Konungen ensamt behandlas; har Högloft. Ridderskapet och Adeln, i afseende derpä, att Herr Borgmästaren stödt ' sitt yrkande och sin hemställan pä det skäl, att Riksens Ständers härom fattade beslut icke wore 842 Den 9 October. med Constitutionen förenligt, den 4 i innewarande mänad denna Högloft. Stats-Utskottets tanke gillat, samt uppä gjord hemställan af Fri. herre Nils Silfwerfföld, beslutat, att sjelfwa hufrvudfragan, ffild ifrän alt afseende pä, huru ben wid sista Riksdag bliswit behandlad, säsom en enkel Lagfråga, till Lag-UlstoUet re. mittera. Jemte Högloss. Ridderskapetö och Adelns härom meddelade Protocolls-Utdrag, har Lag.
Rikets Ständers Revisorer hafva anmärkt: alt uti räkenskaperna från Gymnasierna i Strengnäs, Götheborg, Kalmar och Carlstad redogörelse saknas för de medel, hvilka, enligt Kongl. Maj:ts nådiga cirkulär den 16 November 1839, för en gång anvisats till erforderliga malerialers anskaffande vid elementar-läroverken, för hvilka medel särskild redovisning blifvit lemnad utaf öfriga Gymnasier, och ansågo Revisorerne alltså, att, för vinnande af enhet och öfverensstämmelse emellan räkenskaperna, dylik redovisning bör för framtiden äfven från ofvan omförmälda läroverk afgifvas. Med anledning häraf, har Domkapitlet anmodat Gymnasii Rektor att särskild räkning öfver berörde medel, med de förut vanliga räkenskaperna, hädanefter afgifva; och anser Domkapitlet sig höra, i afseende på samma medels förvaltning hittills, i underdånighet omförmäla: att, af det för ändamålet hit aflemnade kapital, stort 1,200 Rdr, blifvit hittills använda dels 10 Rdr lill prenumeration å en laf-samling för Gymnasii Museum, dels 125 Rdr 24 sk. lill inköp och fraktkostnad samt tull-umgälder för ett Irån Paris anskalfadt mikroskop; samt att kapitalet, som den 15 Februari 1840 blifvit i härvarande Sparbank insatt, vid 1849 års slut, med derå upplupna räntor och efter afdrag af förutnämnda utgifter, utgjorde en behållen summa af 1,771 Rdr 3 sk. Banko. Framhärda med djupaste vördnad, trohet och nit, Storma k tigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts nnderdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, J. C. SÖDERBERG, J. A. MILLÉN. J. M. MALMSTEDT. J. SJÖSTEDT. E. E. ÖSTLING, L. M. GROTH. Carlstads Domkapitel den 20 Februari 1850, Carl Hultgren.
Men ett helt förändradt förhållande får saken, då Riksdag hålles på annan ort än förenämndt, och då Fullmägtige icke mera kunna tillika vårda båda ärenderne. Den 31 Augusti 1810 35 Vid desse tillfällen anser jag dem böra förblifva vid sine af Ständerne dem förut anförtrodde poster och försaka Riksdagen; och att således Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret och Banken af de Ofrälse Stånden böra i desse händelser icke kunna väljas till riksdagsmän, samt de af Ridderskapet och Adeln vara förbundne afstå ifrån sin riksdagsmannarätt. Vården och bevakningen af desse Riksjens] Ständers verk är alla tider så angelägen, att den aldrig bör åsidosättas. Då det är tillåtet, att Fullmägtige kunna väljas till Riksdagsmän, skall det icke allenast blifva möjeligt, utan ofta ganska troligt, att af Ofrälse Stånden de fleste, och äfven alla, blifva dertill valde, hvarigenom således ingen skulle komma att qvarstadna vid verket. Det föreslås väl, att hvarje Stånd må i deras ställe, som till Riksdagen afgå, välja vice-Fullmägtige under Riksdagstiden, hvilka derefter åter skulle afgå. Men jag underställer, huru tjenligit för ärendernas rätta skötsel det må vara att i så vidlyftige och ofta invecklade ärender för någre få veckors tid införa nya främmande personer, för att, innan de hunnit väl initieras, åter afträda. Och äfven huru i allmänhet passande, samt hvad omdöme man må äfventyra för ett sådant visadt begär att nödvändigt vara med och verka vid Riksdagen, då man redan Djuter ett så ypperligt Ständernes förtroende och redan förut deltager i så vigtiga göromål, som endast tillhöra Rikets Ständer. Ett så vigtigt och aDgeläget updrag af Sveriges Rikes Ständer måste väl äfven vara ett så godt laga förfall som något annat att ej hörsamma en mindre societets kallelse, stridande emot detta uppdrag. Om annars vilkoret för
N:o 78. såsom att vid Lego-Sågar tillförseln af Sågvirke berodde på en mängd tillfälligheter, som aldrig med någon sannolikhet kunde beräknas, hvilket äfven egde rum med Salu-Sågar, endast med den skillnad, att ovissheten om fortfarande tillgång på köp virke, och svårigheten att utröna årliga beloppet af denna tillgång, i medeltal för en längre tidrymd, här vore mera uppenbar; äfvensom erfarenheten i öfrigt visat, huru opålitlig den hittills vidtagna utvägen varit, att genom skogarnes uppmätning och uppskattning söka utröna årliga afverkningsbeloppet; vid hvilket förhållande Kammar-Collegium, ehuru det icke kunnat vitsorda Bonde-Ståndets uppgift, att, i anseende till den i senare tider tillkomna högre ränta å Sågqvarnar, flera dylika inrättningar dels skola blifvit nedlagde, dels dertill anmälde, likväl medgifvit behörigheten af BondeStåndets klagan öfver olämpligheten af den med Sågqvarnars skattläggning hittills följda method, jemväl i dc-t afseende, att Sågegaren fatt vidkännas afgift till Staten för det virke, han af egen eller andras skog, till eget husbehof, söndersågar, och att rättelse häruti sålunda vöre af behofvet påkallad; i följd hvaraf, och då någon annan utväg svårligen kunde utfinnas, att med tillbörlig tillförlitlighet utröna afverkningsbeloppet vid nya Legooch Salu-Sågar för en kommande tid, bvilkpt vore enda säkra rättesnöret för räntans bestämmande vid skoende skattläggningar, Goilegiurn, i den händelse Kongl. Maj.t StatsBcv.- Lags. Oar. UtsA. Bet.
Kommerse-Kollegium . 1,800,000 1,416,459 33 S 583,540 12 7 d:o » Jern-Kontoret 600,000 345,510 254,490 d:o » Filial-Banken i Gefle 100,000 900 99,100 — d:o » d:o i Christianstad . 81,000 81,000 d:o » d:o i Blekinge 44,000 3,900 40,100 d:o » d:o i Skaraborgs län 140,000 7,500 — 132,500 d:o » d:o i Sundsvall 166,600 45,000 123,600 d:o » d;o i Hudiksvall 25,000 3,000 22,000 Förlag till Filial-Banker, enligt § 182 mom. 2 1,500,000 1,300,000 d:o » d:o » »4 5,000 — 5,000 Summa B:ko R:dr 2 8,7 60,000|2 3,2 6 6,817 29 2 5,493,182 18 10 upplånade Sparbanksmedel: af Stockholms Sparbank 70,000. af Sparbanken i Wisby 10,000. 80,000. 28,760,000. 41 § 43.
I krägan om den ständiga inkvarteringen, kakva Idikets 8däMder redan antagit oell ^ongl. Naj:t i ljäder gdlad cleo grundsats, add stall oell magasins-rum köra lil natura ak lkongl. ädaj:d oell Ikronan tilldelas garnisonsrande Lavalleri-druppsl; kvarjemde kikeds 8dänder jemväl kunnid, add gurnisonerande trupper i allmänked, MLct deras kekäl oell vederlikar, köra, sä vidd utan anskaklning eller k^ggnad, åtminstone tills vidare, of n^a Iros kör Ikronans räkning, 'tillgäng dertill dones, inkvarteras i kronans redan kekindliga kus oell kvggnader. Binär säledes endast krist pä lagenkedeig emot kvars akkjelpande klere ketänkligkeder, enligt kvad llikeds 8dänder skven sylfve erkänt, sig kör ded närvarande kramställa, föranleder eondand inkvarterings utgikvande, s^nas llikeds 8dänder jemväl kakva uttalad cleo mening, att, der sädan inkvartering eger rom, cleo83NlM3 äkven bo,- ak 8daten kekosdas. lidi cleo contant» inkvarteringen ingär doek edd vissd kslopp under namn ak service eller ersättning sov sängkläder, veck oell Ijos, kvilken likaledes, enligt det i dessa delar ak Bikeds 8dänder redan körut gillade körslaget dill n^ Inovarterings-Ordning, kör tillkomma dem, som i Ikronans lius njuta inkvartering. Ded »V eleona dill edd lagd, emod verkligs kostnaden icke alltid svarande pris, i korslaget dill In^varderings-Ordning upptagna clel ak inkvarteringen, som, ekter kvad kilreds 8tänder antagit, uteslutande kör siakka städerne. Xongl. Naj:t anser kärvid doek ej köra korkises, att dä inkvarteringen kör Dlodtans personal, elter serskildt kestämda grunder, kittills utgätt ak Dlottans medel, odan add de 8täder, cler
Ridr, så att af detsamma ännu återstå 1,250 för innevarande och hela andelen för nästkommande år. Då likväl, ehuru hittills ej mer än 37^ öre Riksmynt blifvit för hvarje renskrifvet, kollationeradt ark erlagde, den återstående summan på långt när icke förslår till kostnaderna för utskrifning af den högst betydliga massa registratur, som ännu uti de särskilda afdel - Bil. J\i 6 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. JK 1, om Statsverket 1859. 71 nmgarne af Eders Maj:ts Kansli för en mängd år tillbaka endast i koncept förvaras, har Riks-arkivarien underdånigst hemställt, huruvida icke Eders Kongl, Maj:t skulle i nåder finna skäligt, att till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådig proposition om beviljande af nytt anslag till samma belopp, som det sednaste, för fortsättande af Riks-registraturens utskrifning. Med afseende på ändamålets vigt hemställer jag underdånigst, att Eders Kongl. Maj :t täcktes föreslå Rikets Ständer, att för fortsättande af Riks-registraturens utskrifning bevilja ett anslag af 3,000 R:dr Riksmynt årligen, att utgå under den tid näst skeende statsreglering kommer att omfatta. 34:o. Sedan Rikets Ständer vid sistlidne riksdae beviljat det af Eders Majit, för utAnslag tili ut '-C d f gifvande af sådana i Riks-arkivet samt andra allmänna och enskilda samlingar befintliga iatrTmstonskrifter och handlingar, hvilka äro af vigt för fäderneslandets historia och offentliga ska skrifter. förhållanden, äskade anslag af 9,000 R.dr, att med 3,000 R:dr årligen under innevarande statsreglerings-period utgå, och Eders Majit under den 20 Mars nästlidet år anbefallt Riks-arkivarien att inkomma med underdånigt förslag, angående användandet af detta anslag, samt Eders Majit vidare den 20 April innevarande år i nåder bifallit
Best:, och Ehm.-Utskoltens Utlåtande, N:o 64. l N:o 64. Ank. till Exp. Uisk. den 6 Apriä, kl. 9 l. m. Utlåtande, i anledning af erhållen återretnisS & Utskottens Betänkande, N:o 6, angående väckte frågor om disposition af H' ärads-allmänningarne, deras förvaltning, samt Jägeri-Statens upphörande. På grund af gjorde anmärkningar hos Högloflige Ridderskapet och Adeln: af Herr af Ström samt Herr Friherre Cederström, Jacob; hos det Högvördiga PresteStåndet: af Herr Prosten Astrand, „ Prosten Östberg, „ Doctor Björkman, „ Professor Geijer, „ Prosten Ahlquist och „ Domprosten Elmgren; hos det Hedervärda Bonde-Ståndet'. af Lars Petersson från Blekinge Län, Anders Trysén från Östergöthlands Län,- Fredrik von Zweigbergk, Anders Brissman, och Anders Andersson från Skaraborgs Län, Henrik Hansson och Nils Persson från Örebro Län, med hvilka flere af Ståndet instämt, hafva bemälde Riks-Slånd till Utskotten återförvisat förenämnde Betänkande Bih. till R. St. Prot. 1840 och 1841. 7 Sami. 2 Afd. 17 Häft. 1 2 Laglamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utshottens Utlåtande, N:o 64» ]NT:o6, hvilket deremot blfvitaf det Vällofl. Borgare-Ståndet bifallet. Utskotten hafva således tagit de ämnen, hvilka utgöra föremål för nämnde Betänkande, under förnyad pröfning i sammanhang med de anmärkningar, som blifvit emot Utskottens förut afgifne tillstyrkanden inom de respeclive Riks-Stånden framställde; och få Utskotten här först redogöra för dessa anmärkningars hufvudsakliga innehåll, hvarefter Ulskotten skola sig yLtra öfver de serskilta punkter, hvarunder desamma kunna hänföras.
Till förekommande af förluster för Staten derigenom, att personer, som ingå föreskrifveu borgen, vare sig för den uppbörd, som anförtros vissa tjenstemän, eller för fullgörande af de i arrende-kontrakter om Kronans lägenheter åtagne vilkor, icke äro rederhäftige \id borgens-förbindelsens ingående eller sedermera under ansvarlghetstiden råka i obestånd, har Hans Excellens Herr Grefve LöwenhielmCarl Axel, uli en hos Högloll. Ridderskapet och Adeln väckt samt (ill Siats-Utskottet remitterad motion föreslagit, dels att hädanefter hvarje tillträdare af embete, hvarvid kaution för någon viss summa vore fästad, mätte förpligtas att uti Riksgälds-kontoret insätta fulla värdet af den anbefallda kautionen, å hvilket belopp han under tjenstetiden egde uppbära 4 procent samt återlyfta den nedsatta summan så snart han redogjort för siu förvaltning och denna blifvit af behörig auktoritet godkänd, dels att arrendator af Staten tillhörig egendom måtte tillförbindas att alltid prenumerationsvis vid årets början erlägga arrendet hos den som vederbör, hvarmedelst all kautionering blefve öfverflödig, men Staten tryggades för förluster, utan att arrendatorn derigenom belastades med högre afgifter än 4 ä 5 procent ränta å arrende-beloppet. Denna motion, jemte de yttranden, som vid densammas föredragning till remiss blifvit afgifna, har sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet lill behandling förehaft; och får Utskottet (ill en början erinra, att motioner i samma syftning blifvit väckta både vid 1847 och 1848 samt 1853 och 1854 årens riks dagar, men af Rikets Ständer lemnade utan afseende.
Delta senar e tillägg vore si mycket mera nödigt, som jemväl tvifvelsmål och olika meningar uppstått, hm uvida en afliden Tjenslemans arfvingar kunna åläggas ersätta den förlust, som genom hans vållande kan hafva blifvit tillskyndad. J Skulle en annan åsigt, motsatt hvad Motionairen sålunda yttrat, göra sig gällande, hemställde han dock, alt ett allmänt stadgande måtte utfärdas, på det Domare och Executorer måtte veta, hvarefter de hafva sig att rätta. 'Hvad först angår frågan, huruvida serskildt ansvar skall ega rum för förnyande af förbrytelse, hvarföre bestraffning ännu icke är undergången ; så enär det, efter Utskottets öfvertygelse, i allmänhet icke vore förenligt med begreppen om rätt och hvarje samhällsmedlems anspråk på skydd utaf Lagarne, att antaga, det en förbrytare, innan han blifvit för sitt brott slutligen dömd och straffad, skulle kunna, utan serskildt ansvar, och således st r alllöst, förnya enahanda brottslighet; men det likväl, på en annan sida, 6 L<ig-Ut>koiteis Betänkande, tV.o 16a. tyckes vara skäl att, så vida brottets förnyande skall .medföra serskildt^ ansvar, den felande, före sitt återfall, åtminstone'genom anställd t åtal, skall hafva emottagit erinran om gerningens straffbarhet; tror Utskottet den grundsats böra följas, alt den, som » sedan åtal emot honom skett, och han undfått del af anklagelsen, för .sådan brottslighet, hvarå höler ega ruin, med undantag dock af olofligt tillgrepp, derom serskildt stadgadt är, ånyo begår enahanda brott, skall för det senare vara förfallen lill serskildt ansvar. Härigenom göres icke någon rubbning i hvad Kongl. Förklaringen den a3 Mais 1807, cpde punkten, innehåller derom, att den förhöjning i ansvaret, som Lagen utsätter för iteration, i vissa fall icke eger rum, med mindre bestraffningen för föregående resan blifvit i alla delar fullbordad innan brottet ånyo begicks.
Riksdag icke torde kunna erhällas i anseende till den rid, som erfordras för inbekommandet af ve L detta afseende nödige blifrvande underrättelser frän »vederbörande Embetsman i sandsvrttrne; Sä har Utstotter dock trott sin pligt fordra, ätt detta förhällande till Riksens Höglofl. Ständer inberätta, Lerivid Utskottet tillika sär hemställa, att Riksens Höglofl. Ständer mätte hos Kongl. Maj:t r underdä - rv4v Dm 2l Februam - nighet detta ärende anmäla, med underdånig anhållan och hemställan derjemte, att Kongl. Maj:k i Räder täckes anbefalla Dest och Rikets Kammar-Collrgium, att, ester infordrade uplysningar ifrån »vederbörande, med berättelse härom lill Kongl. Maj:t inkomma, dä Kongl. Maj-.t i Räder torde täckas dermed »vidtaga sädane anstalter, som kunna befordra den sörmänligafie förwalming af desie Hus och Byggnader, ware sig medelst uthyrande eller försäljning af dem i Stockholm, sorn för Kronans egir behof finnas öfwerflödige, samt nedtagande och försäljande af de gamla <^lott ä Kongsgärdarne, hwilka äro förfallnc och hmars rexarerande och underhållande äro för Staren utan ali ändamål, hwarefter Riksens Ständer ivid nasta Riksdag kunna blifwa i tillfälle, att om detta taga en närmare kännedom och sig dä i delta ämne »vidare utlaka. Stockholm den 17 Febr. rgio. Pä Höglofl. Ridd. och Adelns Pä Högw/ Preste-Ständ, Ledamöters magnar Ledamöters »vägnar Llse8 kleming. Pä Wällofl.lBorgare-St. Ledamöters magnar Adrak. LnAol. 8ades pä Bordel. Hr. ^Veiäman. Pä Hedcr»v. Bondc-Ttänd. Ledamöters »vägiiar ^näers vilsson, ^röäelius» Up.
Commissariens i Riksgälds - Contoiret C. ft. Lanells underdåniga ansökning om återställande af försäten tid samt understöd af RiksgäIds-Contoireis medel. CjTenorn Remiss af den 11 sistledne Mars liar Kongl. Majit i Nåder behagat till Riksens Stan-' »ders StatsUtskott öfverlemna f. d. Commissariens vid Riksgälds-Contoiret Carl Johan Lanells underdåniga ansökning, att Kongl. Majit, med återställande af Fatalierne hos Rikens HöplofL O Ständer, i Nåder täcktes förhjelpa Sökanden till något understöd af Riksgälds Cofttoirets medel. I afseende på frågan om fatalierne, andrager Lanell, huruledes han, okunnig om Riksens Ständers Justitia - Ombudsmans befattning, skall fcedan den 3 sistledne Januarii till Herr Justi-. 175» Stats-Utskottets Betänkanden. tias-Ombudsmannen och Commendeuren Friheire Mannerheim ingifvit en beskrifning öfver det oskyldiga lidande, Lanell, såsom inblandad uti den år 1800 hos sedermera afledne Casseuren i Riksgälds-Contoiret M. Tavelin yppade Baiance, skall öfvergått, men att Herr Fri herren och Justitieombudsmannen, j,| den grund, att honom icke tillhörer att taga befattning med redan afgjorda mål, öfverleninat Lamih Skrift till Stats - Utskottets Ordförande, sorn ej skall t i i 1 - trott sig, att densamma föredraga, enär uti ämnet någon motion Uos Riks - Stånden icke blifvit gjord.
Inte är jag heller böjd för att antaga, att de hänga hufvudet, derför att Hasselbacken stängt sina portar och att Lagerlunden snart kommer att försvinna, spårlöst försvinna, ty så långt lära de icke gå i sin uppfattning af qvinnans skyldighet att dela ljuft och ledt med sin äkta hälft. Nej, det är något annat. Det är flyUnin Med Iduns expeditlon är förenad Iduns ut rättnings by rå, hvllken gratis verkställer alla uppköp åt Iduns abonnenter 1 landsorten samt för öfrlgt gen. Och flyttning är nu en gång för alla något, som måste bringa nervsystemet i oordning på en ordentlig husmoder. Det kan väl i herrans namn inte vara roligt att se sitt bohag — magnifikt eller anspråkslöst, stort eller litet — plockadt huller om buller på dessa ohyggliga skallrande tingestar, som kallas flyttvagnar. Hvem kan stå likgiltig och lugn vid all denna förödelsens styggelse och se, hur ovärdiga flyttkarlar dänga hörnet af sekretären emot trapphörnet, så at.t en bit af den vackra skulpteringen brytes af och faller med ett skrälligt ljud mot den nedre trappafsatsen? Huru kan man begära, att en qvinna skall kunna beherska sin harm, när hon ser en rödbrusig sjåare valka sin buss och så helt oskyldigt — af misstag bara, det förstås — lägga en lång strimma tobakssaft i den eleganta chaislongen, som han kånkar och bär på? För min del skulle jag hellre vilja vara min frejdade romerske namne och lägga min venstra hand i offerelden än vara en ordningskär husmor och se, hur en slampig tjensteande slänger ned familjens kolbox i en korgsäng full af flna, crémefärgade gardiner, nyss köpta i K. M. Lundbergs bosättningsmagasin. H v a d gör den äkta mannen under dessa kritiska dagar? — Ä r han en klok och förståndig och själfständig man, så håller han sig på sitt kontor eller sitt ämbetsrum på förmiddagen och — äfven med risk att få namn om sig som en smula vidlyftig — • på kaféet om eftermiddagen.
Ofverintendents-embetets försorg och på Kongl. Majits nådiga befallning, genom 3:ne af bemälde Embetes äldste tjenstemän besigtning hållen å det då verkställda arbetet; och anmälde besigtningsmännen, bland annat, att åtskilliga afvikelser från ritningen blifvit gjorda, såsom omkastning af rum, anbringandet af en öppen portal på framsidan m. m., hvarjemte anfördes: att byggnaden, hvilken, enligt förslaget, skolat blott till en del beklädas med kalksten, nu vore utvändigt helt och hållet dermed beklädd, samt å gårdarne till och med bottenvåningen; att kolonner, trappor och dörromfattningar, som, enligt förslaget, bort förfärdigas af jern eller inhemsk huggen sten, hade blifvit tillverkade af utländsk marmor; att större kostnader blifvit nedlagda på jernkonstruktionerna öfver målningsgallerierna, och att golfven komme att göras af ek i stället för af furu. På uppmaning af Stats-utskottet vid sistlidna riksdag, hade Byggnads-chefen uppgifvit, att kostnaderna för anbringandet af värmeapparat, för kajbyggnad, planeringar, inredning, m. m. kunde beräknas till ytterligare 250,000 Ridr Riksmynt; och, sedan Kongl. Ofverintendents-embetet undfått nådig befallning, att å nyo yttra sig i ämnet och uppdragit åt förr omförmälde besigtningsman att verkställa en ytterligare undersökning, 34 — 266 — hade desse uti ett till samma Embetes underdåniga utlåtande den 14 Juli 1860 fogadt embetsmemorial, bland annat, förklarat, dels att flera afvikelser ifrån förslaget vållat drygare kostnader, dels att en ytterligare utgift af 30,000 R:dr R:mt vore nödig för anskaffandet af innanfönster. Rikets Ständer beviljade derefter, i öfverensstämmelse med Stats-utskottets tillstyrkan, ett ytterligare anslag af 380,000 R:dr Rmt, att utgå under åren 1861, 1862 och 1863.
Med den öfvertygelse att nödige Mesurer i afseende pä Corrections-anstalter icke böra underlåtas, hade jag trott att Utskottet kunnat, vid besvarande af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, jemte anmälan af Stats-anslaget äfven ingå i tillstyrkande af utvägar till beredande af framtida inskränkning i Corrections-Fångars antal, samt en till deras förhållande lämpelig behandling, och då jag gjort mig det hopp, att icke nödgas söka förnämsta orsaken till ökadt antal Corrections-Fångar i en tilltagande större benägenhet hos Nationen för Lag-brott, utan att orsakerne förnämligast borde sökas i felagti* ge Oeconomiske anstalter, förmodar jag att en framställning af omdömet i detta afseende vore både lämpelig och nyttig. Vid en närmare granskning af förhållande i afseende till dem, som befinnas pä Correctionshus, förmodar Den 2.? April. jag det skall upplysas, att, större delen af dem' ditkommit, icke såsom brottslige utan blott saknande års'-tjenst och utvägar att genom Ar-, bete förtjena sitt bröd, och då stundom ett sådant förhållande inträffar, utan allt eget förvållande hos den, som mäste sakna tjenst eiler Arbets utväg, anser jag det ingå i pligteme hos Nationens Representanter, att söka bereda förbättring i deras öde, som icke äga att sjelfva framställa deras rättmätiga anspråk på utvä-, gar, att med Arbete få förtjena sitt uppehälle* och icke blifva såsom brottslingar behandlade, blott derföre, att de icke kunna erhålla* af dem sökte utvh‘gar till bergning. Det är ömmande för Människovännen, att Ynglingar, som, i synnerhet vid annalkande af Beväringsåldren , hafva stundom svårighet att fä årstjenst måste, i saknad deraf, antingen för flere år inga i en tvungen Krigs-tjenst eller inspärras på er* Fästning eller Correctionshus för ett år, till er» början der i sällskap med verkeliga brotslingar, dem öppnas första anledningen att inga lasternas väg, dit de i annat fall förmodeligen aldrig kommit.