Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Första puncten styliseras sälunda ifrän orden flristliga upplysningar: begäre genom sin Ordförande hos Hof-Cantzleren Konungens uädiga befallning till wederbörande om de äskade underrättelsers meddelande. Hela andra puucten frän orden Gälle likwäl utgär. 302 Expeditioner till Riks-Ständen. 8 43. Orden frän och med de sammanträdande Utskotten till och med rädplägningarne brwista gä bort. 8 46. I stället för Utskott mä ej sammanträda: Ständernes gemensamma Utskott etc. 8 48. I slutet, i stället för af någon i Ständet dä närwarandc Ledamot: af någon tvid Riksdagen da närwarande Ståndets Ledamot. 8 30. Efter orden och frän sin plats: till Pro-, tocollet. Efter dertill sig anmält: och uppropad bliftvit. 8 51. Första puncten förändras till sadan lydelse: I en skrift böra ej flera mål af olika beskaffenhet sammandragas. 8 52. Erhåller följande stylisering: Utaf alla Memorial, som äro af den egenskap, att de till något Riksens Ständers Utskott böra remitteras, skola fyra exemplar till Ständet ingiftvas, hwaraf ett aflemnes till Utskottet och de öfriga, med tillkännagifwande af beslutet om remis, tillställes Med Ständen. I stället för sä framt ej Ständet enhälligt sädant icke ästundar: sä framt någon Ständets Ledamot sadant ästnndar. I stället för och enkla: enkla och hoprullade. 8 54. Framför ordet beslut sättes: desinitift. 8 55. I stället för mä kunna magra proposition i det fall: mä ej kunna »vägra proposition utom i det fall. 8 56. H:n omarbetad har erhållit följande lydelse: Intet ärende mä nedläggas utan Ståndets uttryckliga beslut.
Affärsmannen eller industri-idkaren beskattades icke för det förlagskapital han för sin rörelses bedrifvande använde, och lönen vore just det förlagskapital tjenstemannen för skötande af sin tjenst behöfde. Derföre borde också vid tjenstemanna - 6 Bevillningx-Utgkottett Betänkande 9. lönens taxering ej hela bruttobeloppet upptagas, utan derifrån afräknas ej blott hvad till biträdens aflöning åtginge, utan ock allt hvad af lönen kunde anses för tjenstemannen. s egen person vara i och för tjenstens bestridande behöfligt, så att äfven han blefve taxerad blott för den återstod af lönen, den han. efter afdrag af alla i och för tjenstens bestridande oundgängliga utgifter kunde anses hafva i behåll att för enskild högre eller lägre lefnadskostnad använda. Blefve dylika afdrag beräknade, skulle det befinnas att efier det på hvarje tjensteoch lönegrad nog vidhållna jemnförhållandet af tjenstelön och tjenstekostnad, i allmänhet minst hälften af hvarje allmän tjenstelön medtoges i och för tjenstens bestridande samt att således aldrahögst halfva beloppet äterstode för bestridande af löntagarens enskilda lefnadskostnad. För sådane tjenstemän, >om innehafva boställen, förekomme dessutom det obilliga stadgande, att de ställdes i samma kategori, som innehafvare af hemman, hvilka besittas med åborätt; och då bostället uppskattades till fastighetsvärde efter samma måttstock, som enskild mans sjellegande hemman, finge boställshafvaren erlägga ett deremot svarande bevillningsbelopp till Staten, i hvars tjenst han dock såsom tjenstelön fått icke sjelfva boställsfastigheteii. utan endast ärsafkasfningen deraf sig tillförsäkrad.
Det har många gånger pröfvats af mig och befunnits vara ett kraftigt medel och äfven på grand af sitt behagliga användningssätt mycket prisvärdt. Walschleben bei Erfurt, den 30 dec. D: R DUMKE, prakt, läkare. L J Nästan omedelbart ^ färdigt för servering. M M^J Y£ - Märk! Vi sälja denna prima sort oblandad 3 å 4 kr. billigare pr kilo än vissa andra firmor. Mindre aromrikt. Utmärkt hvardagste. Insänd 40 öre i frimärken, så erhålles prof af önskad sort. Intet brännande af håret nödvändigt mera. Aldrig rakt hår mer. Genom Krugs Kräuselwasser hålles håret mycket längre lockadt än med krastång. Pris pr flaska 60 pf. Finnes hos finare parfymoch drogaffärer eller direkt från JE7. J\ TlXff fabrik f. cosm. prep., 9 Dresden A, 21. a s t Santalmissionens Tedepot, Lars Monténs Trievaldgränd 2, Stockholm.? Neutrala Kärntvål till ylletvätt och Oleintvål till linnetvätt användes lämpligast sålunda: Eleganta " Vs kg. tvål kokas i 2 liter vatten; när tvålen är upplöst, tillsättes underomröring 20 å 25 liter ljumt vatten; i denna utspädda lösning neddoppas plaggen. Vid ylletvätt böra såväl lösningen som sköljvattnet hafva 36 å 38 grader. » Finnas hos de flesta specerihandlare samt i mina butiker. Silfverniedalj i Köpenhamn 1888. sa bör ni dock betänka att det är mycket skadligt att dricka det enbart, synnerligast de billigaste sorterna, hvarför det är nödvändigt att till vanligt kaffe blanda en hälsosom haffetillsättning för att undvika kaffeförgiftning, och det är af-professorer och läkare erkändt att Stockholms Kaffe-Aktiebolags lutubikaffe blandadt till kaffe gifver den hälsosammaste, billigaste och mest välsmakande kaffedryck.
Lumpsamlarne åstadkomma mycket stora oordningar. De föra icke allenast de lumpor, som de uppköpa, utan de hafva ganska ofta medfört till och med arsenik till afsalu och spridt det kring landet. De fara fram med odygder, som man icke alltid kan bevisa, och den som bor afsides kan icke alltid säga nej, då något begäres af en armstark, som kan taga, om han icke får. Jag anhåller om återremiss af betänk. Hr Fåhraeus, Olof Immanuel: Då en nära enahanda framställning som den nu ifrågavar. af Rikets sist församlade Ständer hos K. M. blifvit gjord, så anser jag grannlagenheten fordra, att jag lemnar upplysning om resultatet deraf. Vederb. embetsverks utlåt, infordrades, sedan de förnämsta pappersbruksägare blifvit hörda. Då upplystes, hvad angår 1 punkten, eller den som afser att inga andra personer må till lumpsamling användas, än sådane, hvilka äro hos pappersbruksägare mantalsoch skattskrifne, att för de betydligaste pappersbruken erfordras och upphandlas årligen omkring 60,000 LU lump; att till lumpsamlingen för hvardera af de större verken ej mindre än 100 personer sysselsättas; att vid pappersbruken icke finnas boställen för flere personer än dem, som erfordras för sjelfva papperstillverkningen, och att uppbyggande af bostäder vid bruken för ett så stort antal lumpsamlare vore nära nog en omöjlighet. Den 9 0 c t o b e r. 79 I afseende på den andra delen af förslaget, nemi. att till lumpsamling företrädesvis måtte användas personer, hvilka till annat arbete åro mindre tjenlige, såsom afskedade krigsmän m. fl.; så har det blifvit ådagalagdt, hvad nu jemväl är åberopadt af flere talare, att flerfaldiga olägenheter deraf skulle uppkomma för pappersbruksägare, och derföre ansågs något afseende icke eller derå böra göras.
Då nu öfverläggningen förklarades fulländad yttrade Hr Gr. o. Landtm., alt han dä icke någon annan propos. blifvit yrkad, endast hade att hemställa örn R. o. Ad. ogillade den föreslagna votens-propos. Hr Sandströmer: Det yttrande jag nyss hade äran afgifva, afsåg naturligtvis ett bifall lill förevaride punkt, så vida nemi. Hr Gr. o. Landtm, fann sig oförhindrad att framställa propos. derom. Jag sökte nemi. då ådagalägga, att denna punkt, rörde en stalsregleringsfråga, som borde genom votering afgöra». Jag förnyar derföre min anhållan, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes förklara, huruvida han anser hinder emot en sådan propos. kunna möta och alt den i annat fall måtte framställas. Hr Gr. o. Landtm, yttrade att han sedan numera propos. till bifall blifvit yrkad, ansåge sig böra afgifva den förklaring, att han, sedan Utsk:s uti utlåt. N:o 312 framställde förslag i denna del blifvit af tvenne Stånd ogilladt, funné sig af 3, 4, och 14 §§ af presterskapets privilegier förhindrad, att framställa en sådan propos. Uppå sedermera framställd propos. ogillade R. o. Ad. den i fråga om 20:de punkten föreslagna votens-propos. Lades till handlingarne. Sedan härefter Hr Gr. o. La nd t m. tillkännagifvit, alt prot.- utdr., ang:de pröfningen af StatsUtsk:s förevande mern., numera frän PresleSt. ankommit, företogs nu 17:de punkten. Efter uppläsning af PresteShs i afseende på ifrågavaride punkt fattade beslut, innehållande: ”Vid denna punkt beslöt Ståndet alt, med frångående af sitt beslut, antaga Utsk:s inbjudning att in9 H. 28 434 Den 25 September. stämma med Borgareoch BondeSt:n, i följd hvaraf den 8:de voter:s-propos. kommer att förfalla”, yttrade Hr von Hartmansdorff:
N:o 179, voterar i»; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, instämmer R. o. Ad. i PresteStts beslut, att utaf de för undsättningar disponibla medel en åttondedel må, allt efter hvad K. M. kan pröfva skäligt, användas, antingen till gåfvor åt de genom felslagen skörd mest blottställda utan återbetalningsskyIdighet, eller till räntefria låneförsträckningar utan annan säkerhet, än låntagarnes personliga förbindelser. Efter voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 23. Nej — 7. Ånyo föredrogs Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.- Utsk:ns den 17 och 19 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 197, i anledn. af återremiss utaf betänk. N:o i58, angtde förändringar uti K. M:s nåd. instruetion för beklädnadsdireclionerna vid indelta infanteriregementena, m. m. Hr af Dalström, Gustaf Jac.: Då detta ärende nu för andra gången förekommer, kan jag icke annat än vidblifva hvad jag yttrade vid återremissen af betänk. Jag tror alt det är blott vid sådana tillfällen, då ingen anmärkn. ägt rum, hvarken af Krigs-coll:m eller regementschefen, som generalmönsterherren lemnar beklädnadsdirectm 3io Den 22 Maj e. m. decharge. För min tiel anser jag den tind. skrifvelsen till K. M. obehöflig, icke allenast på grund af hvad jag tillförene i della amne anfört, utan äfven derför, att iduli månad sistl. år afgiek till Kiigs-colhm K. M:s nåd. skrifvelse, hvarigenom colllm ålades att revidera beklädnadsförfatlningarna, samt inkomma med fullständigt förslag till reglemente i detta hänseende; och då detta arbete nu är under händer, anser jag beholvet ej påkalla alt nu till K. M. ingå med påminnelse derom. För min del måste jag således afstyrka bifall till Utsklns förevarande betänkande.
1 följd af detta handelsrättens behof af allmängiltighet, kunde ock, under det Sverige stod på höjden af magt och betydelse, Gustaf II Adolf, ulan att träda vår sjelfständighet lör nära, i privilegierna för Göteborg upptaga vissa af den utländska handelsrättens principer, t. ex. den om ackord i konkurs, och till och med medgifva att der i staden finge dömas, dock endast »öfver borgrarne», äfven efter allmänna Kejserliga, Nederländska och andra lagar. Dessutom gällde hos oss i sjuttonde seklet en särskild lag för behandling af köpmäns konkurser, deri det s. k.^ tvungna ackordet äfven förekom. Handelsrätten var således på god väg att äfven hos oss virma en rationel utbildning. Men fram emot medlet af förra århundradet, då Sverige nedsjunkit från sin fordna betydelse och rikets finanser kommit i det bedröfligaste skick, hämmades plötsligen denna utbildning: man slog in på en ny väg, öfvergaf de äldre riktigare principerna, skiljde icke vidare det ringaste på civilrätt och handelsrätt, och såg alldeles bort från de Europeiska coutumerna. Så uppkom hos oss detta förvända kredit-lagstiftnings-svstem, hvari vi ännu stå snärjda och hvilket vi icke haft mod att bryta, oaktadt vi känna olägenheterna deraf vid hvarje skakning inom affärsverlden, — oaktadt vi dagligen se, huru del förorsakar oreda och osäkerhet i affärsrörelsen, huru det lockar en hvar att begagna sig af krediten och lefva öfver sina tillgångar, huru det är en outtömlig källa till oredlighet och bedrägerier. Det är detta under Sveriges vanmaktsdagar antagna system, hvars bibehållande skulle utvisa vår sjelfständighet! Det är detta egendomliga system, genom hvars ytterligare utbildning vi skulle söka att reglera de nu mera hos oss uppkomna handelsbruk och deraf härflytande rättsförhållanden, oaktadt vår nyvaknade handel, vår industriel utveckling, hvarigenom vi inträdt på den stora verldsmarknaden, hämtat sina usancer från den Europeiska affärsverlden och ingalunda inom Sveriges landamären! Hvilket annat system som helst vore bättre än detta: vi hafva allt att vinna, ingenting att förlora. Men det är ej svårt att finna det nya, som bör antagas.
Län till vattena f tappningar och odlingsföretag: inom Upsala län: till Majoren J. A. Sundmark, för aftappningen af Booch Gallerå-sjöarne i Elfkarleby socken af Örbyhus härad, å 3,500 R:dr, emot återbetalning af 5 procent årligen å denna summa, dervid 3 procents ränta beräknas å kapital-återstoden; hvilken hetalnings-skyldighet vidtog år 1847. » deltagarne i upprensningen af vattendraget genom Mösa-, Rudoch Hesslinge sjöar\ till Ekavik vid Mälaren, för beredande af aflopp för vattnet i träsket Blackfjerdén inom Lillkyrka och Löths socknar af Trögds härad, å 4,000 R:dr; hvilket lån skall återbetalas genom erläggande af 200 R:dr årligen jemte kronoutskylderne för åren 1848 med 1877, och 199 R:dr 38 sk. för år 1878 » dito i sänkningen af Granebergs och Hallarby sjöar uti Litslena socken af samma härad, å 4,000 R:dr, dito dito af 200 R:dr, jemte dito för åren 1849 med 1878, och 199 lt:dr 38 sk. för år 1879 till Kammarjunkaren J. von Engeström och Possessionaten ./. F. Björkman, för utdikning af Södra Visjö mosse på Norunda 1,890,181: 23. 11. 2,007,219: 19. 1. 95,000: 90,353: 34. 4. 2,786: 3. 8. 2,696: 2. 6. 4,395: 16. 8. 4,195: 16: 8. 4,599: 38. — 4,399: 38.
Alt deremot denna likhet i spårvidd nödvändigt skall å alla delar af dessa banor erfordra räler af lika vigt, äfvensom lokoinoliver af samma form och dimensioner, måste kunna bet villas redan på den grund, att på jernvägar i hela det öfriga Europa, der spårvidden för det mesta är densamma, som på Statens jernvägar härstädes, användas dock börie räler ocb lokomotiver af .mycket olika dimensioner. Men dessutom är det en bekant sak, ocb kan inbemtas af de noggranna uppgifter, som i Lardners handbok finnas upptagne från den Belgiska jernvägs-slyrelsens äfvensom det Engelska nordvest-kompaniets redogörelser, att lokomotiverna icke begagnas utan afbrott på så långa sträckningar, som fallet t. ex. bär skulle blifva mellan ändpunkterna på den vestra banan. Tvärtom inhemtar man af Lardnér med flere, att den längsta väg, som något loko Bih. till R. St. Uti. M 86. motiv i England dagligen bereser är 79 Engelska mi! eller omkring 12 Svenska, men hvilket räknas såsom undantag. Det vanliga medeltalet är endast 42 Engelska eller 6'/2 Svenska mil om dagen; och hvarje sådan maskin, reserv-lokomoti verna dock inbegripna, räknas i medeltal vara i rörelse blott 2V2 timmar hvarje dag, allt i anseende till nödvändigheten af en ytterst noggrann tillsyn å dessa dyrbara redskap, hvilket förhållande ock till en del förklarar, hvarföre ett så stort förråd af dessa maskiner erfordras, emot hvad den i saken obekante skulle föreställa sig. Det torde derföre kunna anses såsom gifvet och förenligt med god hushållning, att ett och samma lokomotiv här aldrig kommer att färdas längre väg såsom tjenstgörande, än t. ex. mellan Göteborg och Töreboda eller mellan Stockholm och Katrineholm. Vidare lärer ulan svårighet kunna inses, alt om inga andra och särskilda hinder finnas mot skiljaktighet i rälernas vigt, så är det en i sig sjelf naturlig tanke att t. ex. lättare skenor äfvensom mindre tunga lokomotiver väl kunde begagnas å den mellersta delen af banan, t. ex. mellan Katrineholm och Töreboda, der rörelsen ofelbart blir mindre liflig än närmast Stockholm och Göteborg.
Dessa äro dock följande: 1:0 utomordentliga ambassader och beskickningar vid vissa tillfällen och för vissa särskildta ändamål; 2:0 presenter och öfriga omkostnader vid tractaters och conventioners afslutande, äfvensom afskedspresenter till härifrån rappellerade ministrar och andra diplomatiska agenter; 4:o Svenska och Norrska beskickningarnes årliga extra utgiftsräkningar för särskilda bestridda omkostnader i och för tjensten; 5:o kurir-resor och cabinetts-kurirernes årliga equiperingspenningar; 6:0 aflöning för en Norrsk Förste Secreterare, anställd vid cabinettet för utrikes brefvexlingen; 7:0 de vid cabinettet 'förefallande extra-utgifter; och 8:0 hemliga utgifter. Alla dessa utomordentliga eller oförutsedda utgifter äro och måste naturligtvis, med få undantag, till större eller min - Den a Maj e. m. och beskaffenhet. Klart och onekligt måste det dock (dilivar opartisk man vara ådagaiagdl, alt de aldrig med den af Utsk. föreslagna summa af omkring 18,000 r:dr b:co möjligen skulle kunna bestridas. E11 värd motionär i BorgareSt. har, såsom skäl för en af honom yrkad nedsättning i det nuvar. anslaget till Ministerstalen, uppgifvit, alt mäktigare stater än Sverige ombesörja sina diplomatiska angelägenheter genom charges d'affaires. Utsk. delar afven denna lanke och anser att vid åtskilliga hof de förenade Piikena kunde representeras af lägre tjenstemän. Då det bevisas mig att lika mäktiga göra det, skall jag blifva den förste att tillstyrka denna ändring; men sådant är ej förhållandet. Af bilagda uppgifter, grundade på officiella meddelanden och acter, bevises tvertom, att ibland andra stater, lika med Sverige och Norrige af andra rangen, hvars Nalional-representationer med sparsamhet bevilja anslag och med stränghet granska deras användande, såsom Portugal, Holland och Belgien, icke allenast flera och högre missioner anses nödiga, men äfven att dessa länders diplomatiska budgeter vida öfverstiga den af StalsUtsk. föreslagna.
Enligt ofvanstående stat skulle således för Presterskapet i Lappmarken erfordras ett lönetillskott af 10,255 R:dr 16 öre Riksmynt, och hafva Collegierna fördenskull i underdånighet hemställt, det Eders Kongl. Majit täcktes föreslå Rikets Ständer, att förslagsanslaget till Lappmarks Ecclesiastikverk måtte ökas med en jemn summa af 10,000 R:dr, så att nämnda anslag, hvilket nu utgör 11,000 R:dr, komme att från och med år 1864 uppgå till 21,000 R:dr Riksmynt. Då behofvet af den löneförbättring, som blifvit för största delen af Presterskapet i Lappmarken föreslagen, synes mig vara utaf Domkapitlet på tillfyllestgörande sätt ådagalagdt, samt då det af Kammar-Collegium och Stats-Contoret afgifna förslag till ny löneslat för samma Presterskap icke föranleder till annan anmärkning än alt de af Collegierna omförmälta 20 R:dr, till hvilka Kyrkoherden i Wilhelmina församling, enligt nådiga Brefvet den 20 Maj 1812 eger rättighet, böra för honom såsom lönetillskott uppföras, till följd hvaraf summan af denna Kyrkoherdes beräknade lön blifver 2,674 R:dr 14 öre, tillstyrker jag i underdånighet, det Eders Kongl. Majit ville utaf Rikets Ständer äska, att, till åstadkommande af omförmälda löneförbättring, 10,000 Ridr Riksmynt måtte beviljas och under anslaget för nämnde Ecclesiastikverk hänföras; Yid detta tillfälle anser jag mig äfven böra fästa Eders Kongl. Majlis nådiga uppmärksamhet på följande förhållande.
Sjö i Sverige, sorn siSt af alla, och mångå år alldeles intet belägges med is, att på dess Noträ ända och Nordvest om den, danar Naturen för hvarje steg de starkaste Försvars-positioner; att dess Södra ända likaså be* Deri 9 Februarii. täckes af Massör, Berg, Vattendrag och Skogar; att, i Sydvest och Vester om den, ligger den rikaste Sädesbygd i Sverige, om den vinner behörig Odling; att denna ställning åter i ryggen betäckes af Vennern, att Skärgårds-Flottan pä begge desssa Sjöar skapa nya osli hotande faror i ryggen på den Fiende, som skulle vilja tränga fram emellan dem; att i följd häraf Communicationerne med främmande Makter, dac hjelpen bör väntas ifrån, äfvensom, med Vermeland, Dahls och Bohus Läns Bergsbyggderne, dit sista tillflykten efter olyckor skulle blifva, behållas öppna och och nästan omöjeligen kunna afskäras. Detta är den punct, omgifven af Berg, Skogar, Sjöar, Mässar, Kärr och Defiléer af de alldra förträffligaste belägenheter för all sorter Verkstäder, med Rudimaterier för dem i granskapet, omkring hvilken Nationen bör och kan samla sig, för att innom egna fördelar oemotståndligt förgöra hvilka Inkräcktare som helst; en punct, från hvilken vi som Schyternes sanna Afkomlingar skulle kunna emottaga en Darius, med den bekanta Enblemen af en fogel, en råtta och ett Strids vapen: En punct, som starkast åt Öster, likväl har mer än vanlig styrka åt alla andra sidor, och om den genom Vintern kan något förlora af sin fasthet; så kan sä stor Fiendtlig styrka, som under Vintern skulle kunna utföra ett infall, alldrig bli farlig, om Nationen vill försvara sig och nödiga anstalter derföre äro tagne på detta ställe:
märker er frågande min upplyser, att dessa murar o c h järngaller leda till » Kungliga Myntet. » Kommer ni blott därinom, försvinner med ens fängelsestämningen. Den barske posten gör er intet för, när. En trädbevuxen trädgårdsplan, en ej just vanlig öfverraskning vid hufvudstadens stenhusinträngda gator, breder sig helt inbjudande framför er, o c h ni hör på afstånd hammarslagen ljuda från myntverkets smedjor. I en idyllisk liten bostadslägenhet, hälft skymd af träden, läser ni på dörrens namnplåt: Lea Ahlborn, Kungl. Myntverkets gravör. Om den flitiga konstnärinnan, hvilkens tid o c h arbetsskicklighet ännu alltjämt tagas starkt i anspråk, till äfventyrs har en minut öfrig att slita sig från sin atelier, tar hon själf på det mest förekommande sätt emot er i den eleganta, med artistisk smak inredda salongen, glänsande af en stilenligt genomförd rococosgyllene prakt. Ni finner framför er en liten liflig kvinna, öfver hvars intelligenta ansikte de 64 åren farit med mycket mild hand. Knappast ett grått strå i hennes hår, ungdomlig blick, energi och lefnadsmod i hvarje drag. Då den, som skrifver dessa rader, för eder räkning, ärade läsarinnor, nyligen gjorde fru Ahlborn sin visit, visade hon just, huru hon samma dag mottagit ett bref från Englands Idun, damtidningen The Queen i Dublin, med anhållan o m porträtt att införas i dess spalter. Fru Ahlborn är vida känd o c h beryktad samt ofta med stor heder omnämnd i utlandets press, detta behöfde nu icke detta enda lilla exempel lära oss. Men jag tänkte vid mig själf, att det var » i grefvens tid » Idun den gången gick att införlifva ett nytt, intressant porträtt med sitt galleri för att ej behöfva stå med harmen alt ha förekommits af en utländsk kollega! * * * Lea Ahlborns lefnadshistoria är historien om en outtröttlig flit, en okuflig energi o c h en aldrig svikande arbetslust, uppburna af rika naturliga anlag.
Herr Lrip^nvLlcld, sLsob Lric, conlormsi-Läe sig med Friherre kisminZ och Grefwe Vs v Lallis. Friherre ?08SS, Larl, upmanade Riddtkffapet och Adeln at under sptzclsättningen med det allmännas wäl för det närwarande med förakt glömma det framfarna. Herr ?Z,k>lman: Ware det långt ifrån mig at af hämndlystnad önska nagons ofärd och olycka. Jag har städse warit i den lyckliga ställning , at aldrig wara blottställd för werkningarne af nägons despotiffa eller egennytttga tänkesätt. Jag har säledes för egen del intet at beklaga mig öfwer ej heller något at hämnas. Mit syftemål är ej förföljelse mot någon. Jag delar endast med hwarje redlig och klok medborgare den billiga önskan at se sädane af hwilka man ej kan wänta något godt, ur ständ satte at ytterligare blifwa et tärande gift för det samhälle som haft skäl at as dem hoppas bade stöd och räddning. Ätskillige hördes härtil yttra sit bifall; andre ropade Nej. Friherre 8tael von volstsln, Lorlle? vnclviA, utbad sig fä göra den fragan hmuwida någon Ämbetsman borde kunna gifwas, högre 126 Den 8 Julli. högre eller lägre, som hade Statens medel om händer, hwrlken ej borde wara underkastas redowisnrng. Herr Grefwen och Landtmarffalken swarade, at det were hwar och en Ämbetsmans skyldighet at i laga ordning redogöra, och förklarade för öfrigt at detta ämne finge för i dag afstanna. Föredrogs följande : Utdrag af Protocollet ballet hos Riksens Högloft. Ständers BaneoUtffott den 4 Juiri S. D. I betraktande af den smara belägenhet , hwaruti Bruksrörelsen för det närwarande fig befinner samt til förekommande af denna hufwudnärinqs än ytterligare förfall, fann Högloft.