Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Innehållet måste naturligtvis blifva helt annorlunda, enär de aflidne höga personernas lefnadsförhållanden företedde så väsendtliga skiljaktighetcr.j Hvad åter beträffar hjelpverbet ”Aade,” som Hr Tersmeden önskar fä i skrifveisen infördt, sä skulle jag för min del inom Exped.Utsk. ingenting haft deremot, ehuru jag alldeles icke kan linna sådant vara för meningens fullständigande behöfligt; men jag skulle, ifall någon föreslagit hjelpverbets utsättande, visst icke velat sälta mig deremot, erinrande mig härvid den gamla regeln: '"sU])erflna non nocent”. Deremot anser jag Hr Tersmeden hafva begått ett misstag derutinnan, att han ansett Exped.- Utsk. hafva åsyftat ett perfektum, då frågan är om ett plusquamperfektum. Att hjelpverbet ”Aade” jemväl vid denna form af verbet kan elideras, och till undvikande af en tröttande långsläpighet ofta bör elideras, vågar jag, med åberopande af de bästa Svenska författares efterdöme, bestämdt försäkra och vidhålla. För öfrigt, och då skrifvelse-förslaget blifvit begärdt på bordet, anser jag mig ej böra derom vidare orda; men hvad jag nu haft äran anföra, har endast afgifvits för den händelse, att jag torde af göromål och bestyr hindras att vara närvar:de då R. o. Ad. öfver skrifvelse-förslaget beslutar. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att Exped.Utsk:s ifrågavar:de skrifvelse-förslag, enl. derom gjord begäran, komme att hvila på bordet. Öpnades Hr» Elektorers listor vid val af Utsk:s-ledamöter, och befunnos dertill utsedde i Hemliga Utskottet: efter JV2 1,912 A. Hr Nordenskjöld, Fullm. Hr Virgin, Christian Adolph; JVs 2,145 A. Hr af Nordin, Fullm. Hr Tersmeden, Nils.
Det är annars inte lätt att komma till rikedom, när man är slagen till en slant. Det är just inte nå'n midsommarvaka te skryta af, när man ska vara tvungen te se på, ­ 93 ­ hur ens käresta midt för näsan på'en springer och friar till en annan. Men det går, så länge det räcker. Och se'n blir det la min tur. Men var jag icke viller, ja, viller var jag nog, när jag gick sta' och fria och för en unger piga ( Sjunger. ) uti fallerallera uti hopsansa den gamla käringen tog. Hon hade något penningar och äfven en revers. Se'n hade hon en ladugård uti fallerallera uti hopsansa och röda kalfvar och brokiga kor och en gammal svarter häst. Jag ångrar nog de smulor, som jag med henne fått. Förty eljest var hon fuler i syna är hon guler uti fallerallera uti hopsansa och halsen skiner i blått. Jag tror, att hon kan lefva ännu i många år. Och därför raska drängar, uti fallerallera uti hopsansa för jag vet, hur det går. när man ingenting har. ( Talar. ) tag ingen käring för pengar, Ja, det kan man säga, förstås, men ( Hvisslar. ) ­ 94 ­ Tredje scenen. JONAS. LARS ANDERS ( från vänster, nedre kulissen ) . Nej, se Jonas! Sitter du ensam här på midJ ONAS . L ARS A NDERS . sommarafton? ska väl hit och se på ståten, kan jag tänka? Hvilken ståt? När en ingen flicka har, så röker en pipa. I Jag menar det där granna bygget där nere? Ja, du, det tål te titta på. Opp för den ena och ner för den andra. Backe opp och backe ner. L ARS A NDERS . Och hvad det är ledigt te klifva öfver se'n. på te flytta till hösten. Hör du, Jonas du! Jag tror, du spekulerar Tänkt på't har jag. Du? J ONAS ( stoppar in pipan ) . För jag ska gifta mig. Med hocken då? L ARS A NDERS . J ONAS . Med Månssons Anna. Det blir inte likare. fall, säger de.
Daler funnes stadgadt för den sista förhöjningen från 24 till 28 dagars fängelse vid vatten och bröd, hvaremot blott hälften deraf, eller i5 Daler, svarade emot den första förhöjningen från 4 till 8 dagar. Lag-Utskottet, som, till följd af erhållne remisser, tagit detta ämne i öfvervägande, får vördsamt anföra, att Utskottet, lika med motionärerne, anser den hitintills i lag sladgade grund för förvandling af böter till fängelse vid vatten och bröd vara origtig, förnämligast deruti, att skilnaden emellan hvarje grad i straffet af dylikt fängelse är bestämd till 4 dagars fängelsetid, hvarigenom en olämplig förökning af denna tid uppkommer vid den minsta tillökning i det bötesbelopp, som högst motsvarar hvarje gradation inom straffarten. Efter granskning af de, till jemnande af detta missförhållande, gjorde serskilda förslag, tror Utskottet företräde böra gifvas åt det, som Justitire-Ombudsmannen och Herr Professoren Doctor Bexell framställt, enär detsamma dels icke, på sätt de af Herr Lagerbjelke uppgifne grunder skulle föranleda, antyder en, efter Utskottets tanke, alltför lindrig bestraffning af fängelse vid vatten och bröd i färre än \ dagar, dels, derigenom, att det belopp, hvarmed bötes-summan, för att motsvara en högre straff-gradation, måste hvarje gång vara ökad, förhöjes från 4 till 5 Daler, då bötes-summan går öfver Daler, och vidare till 6 Daler, då bötessumman öfverstiger 82 Daler, är lämpadt efter det förut uppgifna serskilda förhållande med fängelsestraff vid vatten och bröd, att detsamma med hvarje dag blifver i allt större mon plågsammare att uthärda i de högre, än i de lägre gradationerne. 4 Lag-Utskottets Betänkande, N.o 4-1- I öfverensstämmelse härmed tillstyrker Utskottet, att en Kungörelse måtte utfärdas, hvarigenom 5 Cap. 4 §• SiraffJBalken ändras på följande sätt:
Det var forum privilegiatum man ansåg angelägit att afskaffa; men då man likväl 7 H. i4 210 Den 22 December e. m. ej gjort det annorledes, än att de rättsfrågor som förut ifrån hela Riket tillhörde Collegierne, nu äro, likaledes ifrån Torneå till Ystad och derifrån till Strömstad, tillslagne ensamt Svea HofRätt, så står ju ändå principen qvar, med blott det utbyte att, forum privilegiatum nu är Svea HofRält, i stället för Collegierne. Jag lemnar gerna andras mening derom oklandrad; men för mig synes det tämmeligen klart, att man gjort intet annat än blott flyttat forum ifrån den ena sidan af gatan, öfver på den andra, hvaraf jag icke inser någon nylla. Friherre Cederström: Jag skulle icke hafva yttrat mig i denna fråga, om jag icke af min känsla blifvit dertill uppkallad. Uti Grefve Frölichs yttrande förekommer åtskilligt, som jag anser vara af beskaffenhet, att genast böra besvaras. Jag var en bland dem, sorn år 1815 motverkade, att icke en Ministeriel StyrelseForm här blef införd, och det är derföre jag nu uppträder alt redovisa. Jag var då och är ännu öfvertygad derom, att den Collegiala Stjrrelsen måste hos oss fortfara, så länge vi i Sverige bibehålla hemmansgrundräntor och hemmannens olika natur, samt följa ett prohibitivsystem i näringarna. Alla dessa ämnen äro af beskaffenhet, att icke kunna uppfattas af enkelt Jurister, som icke känna Kameral-vettenskapen och våra corn - t De n 22 December e. m. 211 mercida författningar. Detta var anledningen hvarföre jag då var emot att tillstyrka denna förändring. De 1815 hvilande GrundlagsFrågorne upptogos, enligt mitt yrkande, på grund af ett beslut, med blott en enda rösts pluralitet. Grefve Frölich har påstått, att den ansvarighet, som Grundlagen ålägger vår närvarande Styrelse, icke är densamma, som skulle äga rum under verkliga Ministrar. Delta är allenast ord och fraser utan betydelse, ty der lag finnes, der finnes också ansvarighet. Denna ansvarighetslag beror af Domare att tillämpa.
Ank. till Bxp.-Utsk. d. 2 Sept. 1857, kl. 2 e. m. Memorial till Rikets Ständer, med voterings-propositioner röt ande det af Konstilulions-Utskottet uti Memorialet N:o 19 föreslagna tillägg till 59 § Regerings-Formen och 27 § 1 mom. Riksdags-Ordningen, angående propositionen om Statsverkets tillstånd och behof. Sedan Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 29 till samtliga Riks-Ståndens behandlande anmält den oförenliga skiljaktigheten i deras beslut rörande det af Utskottet uti Memorialet N:o 19 föreslagna tillägg till 59 § RegeringsFormen och 27 § 1 mom. Riksdags-Ordningen, angående propositionen om Statsverkets tillstånd och behof, hvilket förslag blifvit af Pr este-Stånd et förkastadt, 1-2 Konslilulions-UlskoUets Memorial N:o 4 4. men af de frenne öfriga Riks-Stånden antaget att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag; så har Utskottet af protokolls-utdrag från RiksStånden för den 15 och 22 sistlidne Augusti inhemtat, att samtlige Riks-Stånden vidblifvit sina förut i frågan fattade beslut, och att Preste-Ståndet således lemnat Utskottets hemställan, att Ståndet ville sig efter de öfriga Riks-Stånden foga, utan afseende; och får Utskottet, med anledning häraf, för frågans vidare grundlagsenlig^ behandling genom omröstning i Förstärkt Konstitutions-Utskott, vördsamt till Rikets Ständers godkännande föreslå följande Riksdags-Ordningen, angående propositionen om Stats-verkets tillstånd och behof, skall blifva hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag röste Ja; Den det ej vill, röste Nej; Vinner Nej, är nämnde grundlags-ändrings-förslag förkastadt. Stockholm den 1 September 1857. Ank. till Exp.-Utsk. d. 2 Sept. 1857, kl. 2 e. m.
Bibliotheket olifver Tre Tusende Riksdaler Banco. S. D. Trot, Utdr, d. 22 Julii TQ23. 545 S. D. Föredrogs StatsUtskottets Utlåtande N:o 303, i anledning af återremiss å dess Betänkande N:o 2 10, angående sökt fri dispositionsrätt af den lägenhet, hvarå Rörstrands Porcellainsbruk är anlagdt; Och, som det första Betänkandet redan blifvit af Med» stånden bifallet, lät och BorgareStåndet för sin del, dervid bero, S. D. Genom ankommet ProtocoilsUtdrag, af den 11 innevarande Julii, hade Högvördige PresteStåndet, jemte tillkännagifvande af dess afslag å LagUtskottets Betänkande N:o 109, angående Äkta Makars personliga inställande i Consistorium vid Skiijobrefs emottagande, inbjudit de öfriga RiksStånden att sig med PresteStåndet förena, uti underdånig anhållan hos Kongl. Maj;t, det måtte vid Kyrkolagens stadgande i berörde ämne få förblifva; Men som BorgareStåndet förut bifallit LagUtskottets härutinnan först afgifne Betänkande och Jagt det sednare till Handlingarne, fann Ståndet sig icke kunna denna inbjudning antaga. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsoch Eanco-Utskottens Utlåtande N:o 286> angående gjordt Förslag till en förändrad ordning vid val af Revisorer öfver Stats, Bihang till R, S. Trot. $:de Sami. 35 546 Trot. Vtir. i, tt Juli! 1823. Banco och Riksgäldsverken, fann BorgareStåndet, som, i anledning af redan meddelde särskilde Remisser, införväntar sitt CancelliUtskotts yttrande, i fråga, om ordningen vid Revisorsval inom BorgareStåndet, nämnde Utlåtande nu ej fordra annan åtgärd, än att läggas tili Handlingarne, Fran Heäerv. BondeStändet. S, D.
Lån Contoir, utlåning emot 3 procents renta , och 3 procents årlig afbetalning på primitiva Capitalet, vore en gunst bevisning emot ett inskränkt antal individuer, till hela den öfriga Nationens harm och förfång, och att, då egendomen blott skulle få belanas till -j-:del af' dess värde, den äldre skulden inberäknad, denna förmån endast komme att tillfalla der. skuldfria och mindst behöfvande, och att, om nya fonder skola skapas till så väl de:ta behof, som till den föreslagna försträckningen till Magazins-Directionen, inrättningen blefve ej blott obillig och olämplig, utan äfven högst skadlig och förderflig , då alla våra olyckor egentligen härröra från Sedelstockens orimliga förökning. Herr Grefve Johan Henningi Gyllenborg: att Utskottet underlåtit, att ibland orsakerna till den förlägenhet, som öfverklagas , fästa en särskild uppmärksamhet på folkbristen , och ingå i en allmän granskning af Jordbrukets nuvarande tyngder; hemställandes Herr Grefven för öfrigt, om icke Humla må kunna räknas bland de ar. tiklar , hvilka anses böra till införsel förbjudas , och om icke ett lika förbud emot inskeppning af Spannmål åtmindstone för ett år ina kunna tillstyrkas. Herr Grefve lantingshausen yttrar den farhåga, att den af Utskottet föreslagna anstalt till Den 17 Juli. *597 lill inrättande af ett Lan-Contoir för fastigheter, ej blefve förenlig med Banco - Sedlavnes värde och anseende, utan skulle tvärtom alllförmycket Verka till deras miss-credit och fall, och anmärker för öfrigt, att, då vid utlåningar något maximum ej blifvit föreslaget, deraf skulle kunna följa, att de största egendomarna korn me att uppsluka största delen af summan och hjelpen blifva föga allmänt Spridd genom utlåningar' på de smärre samt att, till förekommande deraf, det stadgande må vidtagas, att ingen utlåning finge öfverstiga 10,000 R:dr.
Den aflidne vande sig sjelf och de sina alt aldrig komma i behof, egentligen derföre att han vande sig och dem att rätta behofven efter tillgängarner Dessa tillgångar kunde dock hafva varit betydligt större, i händelse han användt sin förmåga, lill att förvärfva penningar, och mera egnat sin tid åt enskilda, än så uteslutande som han det gjorde, åt Statens värf. Jag anhåller således att StatsUtsk. måtte göra en ändring i sitt en gång fattade heslut på den grund, att om den afprutade summan icke är af någon öfvervägande betydenhet för de efterlemnade, så är den af alldeles ingen betydenhet för Staten. Det är således i afseende på principen för beviljandet af detta anslag, som jag vågar anhålla om ändring i beslutet. Jag tror nemi., att örn man betraktar, det Contra-Amiralen Sydow aldrig sjelf räknade så noga i afseende på upfyllande af sina pligter, och man kan icke säga alt han det gjorde, då han redan i yngre åren deltog, och på det sätt deltog, i för de Svenska vapnen hedrande strider, att han såsom befälhafvare på ett af 4 fartyg, hvilka med framgång återkastade ett anfall af 27 fiendtliga fartyg, så utförde sina värf, att han derföre helönades med tappcrhetsmedaljcn, så bör Staten icke heller räkna allt för noga vid upfyllandet af sina pligter. Hvar och en, som kände honom, vet att han icke räknade noga då det var fråga om alt upfylla pligterna mot Fäderneslandet. Hail räknade icke noga då vid ett tillfälle, som bevittnas af ännu befintliga handligar, af utländsk man honom erbjöds alt, emot kontant ersättning meddela underrättelser om byggnadssättet och utredningen af de Svenska skärgårdsfartygen, och han på en sådan framställning icke hade annat svar att gifva, än att aflemna brefvet till chefen för Sjöförsvars-Departementet.
Han ansäg äfwen nägon lindring böra äga rum för löntagare, hrvars löner under - Den io August!. «->, Understiga sso R:dr, och an derwid inga afdrag mätte fä äga rum, emedan de wid calculen skulle gifva anledning eill för mycken obestämdhet. ^eer Landt - Marskalken proponerade, att tjenstemän, hvilka äga löningsförmäner tik högst 200 R:dr, mätte befrias frän all lönafgift. Bifölls. Likaledes bifölls att de tjenstemän, hwilkas lö, reinkomster stiga deröfwer, beskattas enligt Bewillnings-Utlkortets sednare förslag. Likaledes att wid beräkningen af löneinkomster, intet afdrag mä wara tillätit för hjelpare ät civile och ecclesiastique embetsmän. Uppå gjord proposition af H^rr Landt-M'kftalken bifölls för öfrigt hwad Utskottet i kern,a tz. föreslagit. UplästeS anmärkningarne wid s §. om bewillNing af städerne. -äerr Landt Marskalken proponerade bifall till hwad Utsto rer i denna §. förestagit. Grefwe bärner, Aclolpk 6ör»n: Jag will ej opponera mig mot bestutet efter fönuvdeligen gure Ständ redan bifallik det, dä min anmärkning ej i Ullkottet wunnit afseende. Men jag kan derföre ej nndgä namna, att detta ej ändrar min öfvertygelse, att jag tror arr hushyran är den rätta mattstocken för afgiften, och att jag ej kror den btiv billigare igenom ett huset äsatt arbiträrt warde.
Då härtill kommer, att den del af inkomsten å Statens stambanor, som under instundande statsregleringsperiod kan påräknas varda till l\iksgälds—kontoret levererad, säkerligen kommer alt uppgå till ett ganska betydligt belopp utöfver hvad som deraf anvisats för de under innevarande riksdag beslutade stambane-anläggningar, så torde ett belopp af Sju millioner Riksdaler med full säkerhet kunna af Riksgälds-konlorets medel afses alt användas dels till minskning af den lånesumma, som för jernvägsbyggnaderna måste anskaffas, dels till lånesummans förräntning och amortering under instundande statsregleringsperiod. Enligt hvad ofvan blifvit visadt, uppgå de till jernvägsanläggningar vid innevarande riksdag beviljade anslag och lån till ett sammanräknadt belopp af R:dr 57,540,000: — Med bifall lill Utskottets hemställan i 25;te punkten af Utlåtandet N:o 87, hafva Rikets Ständer redan beslutat, alt, af nu i Riksgälds-kontoret inneslående samt ytterligare uppkommande behållning på jernvägstrafiken, till fortsättande af Statens jernvägsbyggnader må anslås R:dr 700,000: — Och har Utskottet härofvan i 2:dra punkten hemställt, att för enahanda ändamål må anvisas den i Riksgäldskontoret befintliga behållning å de äldre jernvägsbyggnads medlen, utgörande , , 1,551,270: 3. Om nu vidare utaf ofvanomförmälda 7,000,000 R:dr skulle för jernvägsbyggnaderna beräknas . ... ^ . , 5,488,729: 97. Så uppginge bristen, som genom lån måste anskaffas, till. „ 52,000,000; — Il:dr 57,540,000: —- Då ifrån ofvan beräknade . Denna summa blefve fullt tillräcklig alt bestrida den annuitet, som under nästkommande statsregleringsperiod erfordras til! ränta och amortering för ett lån å 32,000,000 R:dr.
Jag bor nemligen med min syster och mina barn i en liten trädbyggning, hvari jag är född, som jag under de sista åren bemödat mig att iståndsätta, och hvarmed jag äfven nu är sysselsatt. Med en resande, som for till Strömstad, ärnade jag taga mig den friheten att skicka några af mina arbeten, i tanka att fru F. möjligtvis åt dem kunde egna en ledig stund på landet; men jag afhölls derifrån af den föreställningen, att han icke skulle råka fru F. i Strömstad, och finner nu, att jag åtminstone i det fallet räknat rätt. Jag gömmer dem nu som ett visitkort när jag personligen infinner mig. Jag njuter i föreställningen af det nöje och den trefnad fru F. måste erfara af en sommar, tillbragt på Dalsland, en ort, som jag blott i flygten skådat, under en hastig genomfart förliden sommar, men der både natur och menniskor mest behagat mig bland alla Sveriges provinsers. – Det är med min utmärktaste högaktning jag har äran att vara fru Flygares ödmjukaste tjenare A. Lindeberg. Stockholm den 29 juni 1839. Detta bref, deri jag så tydligt såg att min korrespondent blifvit djupt sårad, gaf mig ett verkligt samvetsstyng, och det lilla vackra, jag kunde säga honom i mitt svar från Dalsland, tillfredsstälde mig föga, då jag tänkte på vårt snara möte. Huru skulle detta möte gå till? För Thomson var jag ej rädd, men han hade bakom sig Arwidsson med tjugo argumenter, och de der herrarne ärnade tydligt lägga något slags bojor på min frihet. Kanhända, tänkte de, att det skulle bli lätt nog att styra den lilla frun från landsorten, som måste blifva alldeles förbländad af Stockholm och den stora middag, hvarom Thomson redan skrifvit, och som skulle illustreras med verser af Mellin. Men vi finge väl se! Hitintills hade jag ej varit fallen för förbländningar af sådan art, och att ytterligare såra Lindeberg Jag uppsköt att tänka på den saken. Af fin grannlagenhet sändes mig nu från honom detta tredje bref, hvilket utgör hans sjelfporträttering, och är det sista. Min flyttning inträffade ej långt derefter. Min fru!
304 — Då detta underdåniga förslag, med dertill hörande uträkning, således måste grundas på uppgifter från hvarje indelt regemente eller korps å den aflöningsförmån, som för året tillkommit hvarje särskild med boställe icke försedd löntagare, hvilken till lönförbättring är berättigad, på grund af fördelningen af regementets eller korpsens samtlige aflöningstillgångar, hvilken fördelning icke kan definitivt verkställas förr, än de anslagna indelta räntorna, kronotionde-spanmålen och boställs-arrendemedlen blifvit uppburne, och följaktligen icke förr än i April månad följande året, så har Kollegium icke varit i tillfälle att förr, än samtlige desse uppgifter för år 1858 och följande åren inl kommit, om hvilkas afgifvande Kollegium jemväl måst åtskilliga Chefs-embeten påminna vid fördröjdt fullgörande af föreskriften i Kollegii cirkulär den 1 April 1859, låta verkställa uträkning å det tillskott i redan uppburen aflöningsförmån för hvarje särskild löntagare, hvartill anslaget lemnade tillgång, och underdånigt förslag till anslagets fördelning till Eders Kongl. Maj:ts nådiga pröfning öfverlemna. Vidkommande åter Revisorernes framställda önskan, att åtgärder måtte vidtagas, ledande derhän att löneförbättringarne kunde på samma gång med lönerna utbetalas, så får Kollegium underdånigst anföra:
M 274, äro vi, sådant oaktadt, fullkomligt oförhindrade att serskildt diskutera och afgöra den 6:te punkten; men, som sagt är, jag vill för min del visserligen icke motsätta mig att dessa gemensamt diskuteras, då så många ledamöter ansett dera stå uti ett så nära samband med hvarandra. Jag ber blott att i afseende på den 7:de punkten få nämna, det jag anser det vara både billigt och rättvist, att, på sätt Frih. Raab föreslagit, då den 7:de punkten förekommer, äfven den första punkten af Slatsölsk:s Betänk. JVi 274 mätte samtidigt med densamma behandlas, enär det synes mig omöjligt att kunna afhandla den 7:de puukten utan alt jemväl ingå i diskussion om 1 :sta punkten af ifrågavande Betänk. Detta har Hr Bildt äfven nyss gjort, och något hvar torde lätt inse omöjligheten af att behandla frågan om Köping-Hult-banan, utan att jemväl taga den emellan Malmö och Jönköping föreslagna jernvägen i betraktande. Finner således Hr Gr. o. Landtm, ett sådant föredragnings-sätt, som det Frih. Raab föreslagit, vara lämpligt, och skulle det Häglof], Ståndet derpå ingå, så tror jag att diskussionen derig-nom skulle förkortas och saken i sin helhet skulle derpå vinna. Det skulle visserligen äfven låta sig göra att i sammanhang med de båda nyssnämnda punkterna jemväl behandla den nu föredragna 6:te punkten, men, enl. min upfattning af saken, är det fullkomligt likgiltigt om R. o. Ad. behandlar denna punkt serskildt eller i sammanhang med de öfriga, hvartill jag redan i början af detta yttrande anförde mina skäl. Frih. Raab: Den tankegång, som förefaller mig enklast, är följande: alt nemi. först göra sig reda för hvar penningarne skola tagas, och sedan bestämma hvilka arbeten man vill verkställa, samt, när delta är gjordt, besluta om hurtr stort belopp man dertill vill anslå. Ifrån denna synpunkt sett, är det som jag, i likhet med Hr von Troil, anser det vara enklast och riktigast att den ifrågavande 6:te punkteu serskildt behandlas.
Äcademiens verksamhet på ändamålsenligt sätt skall kunna befrämjas; varande, i sammanhang härmed, flera serskilda motioner väckta om beviljande af anslag till fyllande af hvad, som för ombyggnad af Äcademiens hus erfordras, utöfver det capital, som genom en donation af Hans Majit Konungen nu finnes dertill afsatt, hvarvid blifvit föreslaget, dels anvisande af serskilda medel, oberoende af det här förut omnämnde tillökade anslaget, dels alt byggnads-behofvet skulle fyllas på det sätt, att den af Kongl. Majit äskade tillökning i års-anslaget i första rummet skulle användas till byggnadefnes iståndsättande. 4 Stats-Utskottets Utlåtande , N.o zt3. Utskottet, som anser frågan om anslag till nödig förändring af Academiens byggnad lämpligast böra i sammanhang med extra Stats-regleringen behandlas och då vill öfver här förut omförmälde motioner sig yttra, kan icke frånträda dess förut yttrade, af Borgareoch Bonde-Stånden godkända, åsigt, att ökadt anslag för Academiens årliga behof icke bör anvisas förr än, efter fullbordad ombyggnad af Academiens hus, Academiens Läroverk blifvit utvidgadt och ordnadt på sätt, som med samma ombyggnad bland annat varit åsyftadt, helst, i motsatt fall, om Staten skall lemna det till byggnaden erforderliga anslag, utgiften blefve alltför betydlig; hvarföre Utskottet vidblifver, hvad i förra Utlåtandet är vordet yttradt. ^:o Kongl. Bibliotheket.