Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
T)on 0g Juli €. m. Ropades staika Ja och Nej. Herr I.andt Mar skal ken »jorde proposition att anslaget skulle läcka från oeh med 1815 till och med i82o. Åter ganska starka Ja och Nej. Herr Spaldencreutz, Arvid, utbad sig "att, såsom eit medel att befrämja öfverläggningen till slut, få föreslå anslagets fortfarande intill Hästa Puksdao-, O Ropades Ja och Nej. Herr Grefven och LandtMarskalhen förnyade sin sist gjorda proposition; Men ropen af Ja och Nej upprepades med lika styrka. Grefve vön Schwerin, Fredrik Bogislaus: Mig vill synas, att Ridderskapet och Adeln utan betänklighet kan bestämma tidén till t82o. Da här är fråga örn ett bidrag, och icke om ett contract, är ingenting som hindrar Riksens Ständer, att i händelse de före den tid n sammanträda, stadna i sådant beslut, hvartill omständigheterna kunna föranleda. I./jg2 Ven 29 Juli e, m. Sedan Herr Grefven och Landt Mar* skallien ater upprepat sin de tvänne sednare gångorna gjorda proposition, blef den» samma af Riddershapet och Adeln bifallen. Tredje punkten, innefattande vissa villtor för bidragets utbetalning, Lief uppå gjord proposition bifallen. Utaf fjerde punkten upplästes den proposition, hvaröfver inom Utskotten två Stånd stadriat emot två, så lydande: Den som bifaller att Götha Canal erhåller ett årligt byggoadsbiträde af 250,000 R:d, skrifver Ja, den det ej vill skrifver Nej) vir.ner Nej bestämmes årliga byggnadsbiträdet tili 500,000 R:d. Herr Grefven och LandtMarskcdhen frågade om Ridderskap t och Adeln tilläte honom att proponera bifall på det sednare alternativet. Ropades starka Ja och Nej och Vo*- tet ing.
U.'205, 248. XI E. 21, 43. 116 Stats-Utskoitets Memorialer, Betänkanden oell Utlåtanden: — N:o 150- i anledning af Riks-Stånderis återremfsser n den i Utlåtandet X:o 125 gjorda framställning om bestämmandet af de årliga utbetalningarne utaf anslagssumman för statens jern* vägs-byggnader. A. 809. XI. E. 20 -— N:0 151. angående återstoden af den för afskedade folkskolelärares pensionering i Riksgälds-kontoret afsatta tillgång. A 809. X. E. 205, 206 *— N:o 152. angående väckt förslag om inrättande af frivilliga arbetshus. IX. B. 612, 789. A. 809- N-u 153- i anledning dels af Kongl. Majrts nådiga proposition angående lösen för den åt korporalerne vid indelta arméen och soldat,erne vid Södermanlands regemente anslagna aflönings-spanmål, dels af en i samma ämne väckt särskild motion. — N:o 154- i anledning af vackt motion om anvisande af medel till utbetalning af inqvarterings-penningar åt de regements-skrifvare, som liro i saknad af karakterslös å sina boställen eller ännu ej fått de för dem alsedda boställen tillträda. IX. B. 612, 790 A. 809. X. E. 205, 206. *— N:o 155. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående fyllnad och tillökning i ersättniugs-anslagen till Wadstena Krigsmanshus-kassa och Amiralitets-krigsmanskassan för de till statsverket indragna rusthållssamt en-per-mille-afgifterne IX. B. 612, 790. A. 809. X. E. 205, 206. -— jN':o 156. i fråga om utbetalning under år 1859 af återstoden utaf anslaget för Eskilstuna kanals anläggning.
Slebattnäntnbe utgdenbe expebitiotter elja r terad font följer: gudntatter, konftitutorialer, Sj3rotocodé4itbrag ut. ut., hvarigenom embeten, tjenfter, beftällntttgar od) fjolor nteb tvertlig lön tvib civila, militaiva, ccclejtafiifa famt attbra ©fater, af l)tvab namn be tvara md, tillfattaö od) bortgifivaö af£of Étföljeö tjeuften af extra orbinarie iidomft eder fpovtler af beftän SÄilitär^nfibemafningd^orb5 fett, för ttnber (Sit procent af ben på ftat beftåbba löiten etter arfwobet etter beit ertiåtlna rote-tönen, hwitfelt ftftitämnbe, ber ben t perfebtar är utfatt, förmanbtad i ben Ätirfobetjente (barterad futt — Utfarter od) ©ubftituter — 18. 9)laöntäftare SDläfterfmcnd, .föpttebrängarö od) IXppfättareö antagning&bref — 3. @ocf enffriftoare — 36. ©erntngémän å faitbet — 24. ^örorbnattben od) 2(ntagningö SSe^ tjente, ©cmalbiger, Uppftmingötnän, 8in SJtufifanter od) (Danöntäftare, ^örorbnanben för . — 24. Om någon befläUntng meb lön på flat tidfätteö genom orbreb, anfeé befja lita nteb conjlitutorial. (Då något Söetf eder någon ©ntbetéman utnämner nå Äronaitö etter annan offentlig tjenft, titläggeé twgre namn, fjeber od) mär (Slåtter någon fåbatt caracterö SReit för 35octord Slfffeb, bå bernteb ide några löne
Den ordinarie räntan finnes der upptagen, såsom Stats Verket behållen, till visst belopp, likasom anordningen till Tjenstemännen till visst belopp, men på olika räkningar. I det belopp, hvilket finnes upptaget såsom behållen ränta, äro äfven ifrågavarande lönepersedlar för Biskopen på Gottland räknade såsom en Statens tillgång. Då tyckes det äfven vara klart, att han bör åtnjuta den ersättning, som honom tillkommer. Alt Biskop Eberstein skulle sjelf uppbära sina räntor, innebär derföre ett upprifvande af Ridderskapets och Adelns beslut örn InkomstTitlarne, och således kan jag icke annat än finna nödvändigt, i händelse han sjelf skulle åläggas uppbära sina räntor, alt någon ersättning derföre måste på 4:de HufvudTiteln uppföras. Den 8 Octo ber e. rn. 355 Friherre Anckar swärd: Jag måste räkna det bland de verkliga missödena i mitt representant-kall, att min öfvertygelse tvingar mig, att fästa mig vid Biskopens på Gottland aflöning, som säkert minst af alla ämnen interesserar mig; men jag får ännu en gång åter upprepa, att det endast sker för principens vidmakthållande. Till svar å hvad Herr Lefren anfört, får jag yttra, alt när det lyckas honom att undanrödja Presterskapets tvister i allmänhet med sina åhörare om lonerättigheter, då först torde det vara tid att tala äfven om denna sak; men då många smärre Socknar finnas i Sverige, hvilka icke torde förete ett mindre belopp af tvisteämnen med deras Pastorer, kari jag icke medgifva, att något skäl till undantag ligger i Herr Lefrens slutsats. Om jag länge besvärar Ridderskapet och Adeln med delta ämne, som i sig sjelf synes obetydligt, får det äfven tillskrifvas mina motståndare, bland hvilka i synnerhet Herr Tham öfverträflfat sig sjelf i slutsatser, då han yttrat, att när representationen icke äger rätt bifalla Konungens Proposition, äger den icke eller rätt att afslå densamma. Efter denna logik vet jag alldeles icke, hvad Rikets Ständer skulle hafva att uträtta. Sjelfva saken åter innefattar en principfråga, som torde vara mera vigtig, än den i början synes.
Då denna Grundlagens bokstafveliga lydelse ej fean få möta någon motsägelse, eller någon förtydning, och då ofvannämde §§ äfven bokstafveligen bestämma hvad som under Riksens Ständers öfverläggningar om sådana frågor eller uti Constitutions-Utskoitets yttranden icke får nämnas eller pröfvas; finnes ingen annan gräns för Riksens Ständers öfverläggnmgsoch pröfnings-rätt i sådana frågor utstakad, än den, som innefattas uti det positiva förbud i desse §§. bokstafveligen uttryckes. Då Anmärknings rättigheten är den enskilte Representantens i Grundlagen bokstafveligen uttryckte rättighet3 då afgörande rätten är Riksens Ständer bokstafveligen förbehållen i de fall där 107 §:S verksamhet af dem kunde p öfvas nödig såsom ett kr of för Rikets vdl, med det enda vilkor, att ej kunna afgöra förr än Constitutions-Utskottet blifvit hördt; och då Riksens Ständers pröfnings rätt är så bokstafveligen uttryckt, genom det positiva förbud emot hvad, som icke vid dylika tillfällen får dess pröfning underställes, kan jag icke för* stå Constitutions-Utskottets mening, med dess i detta ämne afgifne Betänkande, då det betager Riksens Ständer det första vilkoret för Deras i Grundlagen efter Utskottets hörande bokstafveligen uttryckte afgörande rätt; nemligen möjligheten att pröfva, hvartill oumgänge1 i^en lordras , att känna det ämne, som bör bedömmaS— Utskottet har i min tanka uturståndsatt oss, att äfven efter dess hotande afgöra den Anmärknings.fråga, som in - De» 25 April. Riksens Ständer få vid hvarje Riksdag undersöka Regeringens Styrelse, granska och anmärka de Rådgifvande» och Föredragandes Embets utöFning. Derjemte äga de jemväl den rättighet, att i laglig ordning, utom granskningen af Styrelsens Handlingar, Ufven i RiksStånden få framställa anmärkningar emot namn» de Embetsmäns åtgärder.
Alla afgifter, som Riksens Ständer under de r föregäende §. nämnde titlar bewiljat, stola utgä i fem är, räknade ifrän och med det årets början, som infaller efter det, dä Bewillnmgen fastställd blifwit. Warda Riksens Ständer derförinnan af Konungen eller Stats-Rädet sammankallade, uphöre Bewillnmgen, hwartil alla vfwannämde afgifter räknas, med det ärets utgäng, dä en sadan Riksdag börjar. §. 62. Sedan Stats - Werkets behof blifwit af Stats-Utffottet upgifne och af Riksens Ständer xröfwade, ankommer det pä Riksens Ständer, at Den 2 Junit. 405 at deremot swarande Bewillning sig ätaga, samt at tillika fastställa, huru serstilda summor deraf ffola til serffilta ändamäl anwändas, och Vesta summor under bestämda Hufwud-uUg.r uti Riks^Staten ansta. §. 63. Destutom böra för oförsedde händelser twänNe serffilde tilräcklige summor afsättas och anfläö, den ena at wara tilgänglig dä Konungen, til Rikets förswar eller andra högst wigtiga och angelägna ändamäl, sedan hela Stats Rådets tankar deröfwer blifmit inhämtade, finner dett wara oundwikligen nödig; den andra atur Riksens Ständers Landus, wid infallande Krig, af Konungen lpftas, sedan Han Stats-Radet in kie-no hört och Riksens Ständer sammankallat. Riksens Ständers förseglade Anordning ä sistnämde summa mä ej förr brotas, eller summan af ksrrco Fullrnägtige utbetalas, än sedan Riksdags Kallelsen blifwit i Hufwudstadens Kprkor wederbörligen kungjord. §. 64.
Wermland äger Byelfvens alltifrån Wenern segelbara vattendrag upp till Arvika och Sulvik, från sistnämde ställe förlängdt med Ränkeseds jernväg och ofvan liggande vattenvägar till närheten af Norska gränsen; Klarelfven, som är segelbar från Wenern till Dejeforss och, efter der påbörjade kanals fullbordan, till Munkforss, hvarjemte densamma genom Frykstads jernväg står i förening med Fryksjöarnes långa vattendrag; samt slutligen Kristinehamns jernväg, som står i förening med ett kombineradt system af segelbara sjöar och jernvägar, hvilka sträcka sig norrut till sjön Långban och Helleforss bruk samt öster ut till Karlskoga. Mellersta delen af landet, emellan Göta kanal och Gefle-Dala jernväg, äger Mälarens och Hjelmarens förenade och utgrenade segelled, jemte dermed i förening stående jernväg emellan Örebro, Arboga och Nora samt Strömholms kanal, hvilken dels medelst Wessman-Barkens snart färdiga jernväg äfven sätter Grangärdes bergslag i förbindelse med Mälaren, dels genom Norbergs jernväg är utsträckt till dervarande jernmalmsfält. De delar af detta område, som äro mest aflägsnade från begagnandet af sist omnämde transportmedel, äro mellersta delen af Södermanland och norra delen af Östergötland, nordligaste delen af Örebro län, jemte närmast öster derom belägna socknar af Westerås och Kopparbergs län, samt trakten närmast norr och öster omkring Sala. För den nordligaste delen af det område, som varit föremål för Kommittéens undersökningar, har Gefle-Dala jernväg innevarande år öppnat en förbindelse med hafvet, som i många afseenden tillfredsställer denna orts behof af större kommunikationsanstalter, 30 Med afseende på transportkostnaderne å nu uppräknade kanaler och jernvägar får Kommittéen åberopa dels derför fastställda taxor, dels de särskilda uppgifter, sorn finnas intagna uti underdånigst bifogade bihang, äfvensom, rörande trafiken, do derstädes äfvenledes meddelade speciela uppgifter.
Med mycken möda har det lyckets henne att i någon ringa mån förbättra förhållandena, och 1 8 8 4 stiftades här den första djurskyddsföreningen i Orienten; dennas medlemmar bestå af öns alla förnämsta män, turkar och kristna. E l p i s Melena har till denna förening skänkt en del af sitt eget vinberg; här har en » khan » eller ett stall blifvit uppfördt; det hela är inhägnadt, och en särskild väktare har tillsyn öfver såväl » asyl » som skyddslingar — alla de halfdöda åsnor och hästar som på- träffas på stigar och gator. E n gendarm — » zaptich » — har af myndigheterna fullmakt att ditföra sjuka, utpinade och misshandlade djur och att ådöma de misshandlande penningeböter, hvilka tillfalla föreningens kassa. Men många svårigheter och mycket motstånd hafva mött fru von Schwartz, och hon måste årligen till underhåll af asylen, den hon själf ännu hvarje dag inspekterar af egen kassa betala 2, 0 0 0 francs. H o n har dock den tillfredsställelsen att i sitt nuvarande hemland hafva väckt tanken, att barmhärtighet mot djuren äfven är en helig plikt. I den ett litet stycke från Canea belägna byn K h a l e p a har hon, som sagdt, sin villa, omgifven af trädgårdar och vinberg, det hela enligt landets sed omhägnadt af en hög mur. Från villans balkong har man å ena sidan utsikt åt Kretas » hvita berg », å andra åt hafvet, som bryter sig i höga bränninger mot den klippiga stranden; vidare ser man fästningsvallarna vid Canea, öfver hvilka de hvita husen, moskéerna och minareterna höja sig. Man ser det brokiga vimlet på vägen, som leder till staden: arabgossar — tre, fyra på en häst, negrer, klädda i gamla säckar, väl beslöjade turkiska kvinnor i brokiga dräkter, sphakiotiskt landtfolk, trälande mulåsnor med väldiga bördor — en liflig bullersam hop, som oaflåtligt rör sig fram och åter på den branta klippstigen. I trädgården blomma oranger, citroner och rosor — all söderns doftande prakt.
Söt antagit be aftmänna grunber, t; toarp å betta forffag flottar, men lif mät anfett föränbriugar erforbraS i wipa färffitba betar bcraf, f;ioabait Söi, imber bett 2 tune* toaraitbe ntåttab, nteb öfiuerteiunanbe af mgtt förflag i betta ämne, t;oS ätongt. 93taj:t i unberbåitigBet anfjåtlit, att åt ben Sagtftabga, forn fotnnte att i ttåber nt* färbaö, måtte gifiuaS bet innehåll, Bcrörba förftag uti»ifar, famt att, i fautmauf;ang bcrnteb, 23:bje fapittet 23i;gguiitga*23alfcit odj Ijiuab för öfrigt i ämnet finnes för* orbitabt må upptjäfiuaS. § 73. (Sorn SÖi funnit atttnänna Sågens ftabganbeit angåenbe ccfteftafiifa BoftätteuS fåiuät BcBpgganbe font I;äfb numera luara förålbrabe ocB ofta otittämptiga famt i öfrigt otjentiga, fjafiue Söt uti unbcrbånig ffrifiuctfe af bett 28 ftftlibitc Satutart BoS åToitgl. Sila}:t anBåftit, bet jlongt. ?Otaj:t täcfteS låta utarbeta ocf) för SlifetS 9tifébagS
N:o 49, i anledning af väckt fråga om ändring uti nu gällande stadganden, rörande afvittrings-verket i de norra länen; Bifölls. N:o 50, i anledning af erhållen återremis af Utskottets betänkande N:o 28. Med ogillaude af betänkandet N:o 28, bi föll Ståndet memorialet N:o 50. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Lag-utskottets nedannämnda betänkanden, stannade Ståndet i följande beslut: Prot-utdrag den 15 September 1848. 703 N:o 68, i anledning af väckt motion, angående rättighet för judar att vittna; Bifölls. N:o 70, i anledning af väckt motion om skyldighet alt låta inteckna vid köp af fast egendom gjordt förbehåll, att, emot bestämd summa, få densamma återlösa; Bifölls. N:o 71, i anledning af väckta motioner, angående rättighet för underdomaren att förklara ogift qvinna myndig; Bifölls. Från Vällofl. Borgare-ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Lag-utskottets belänkanden och memorial N:o 68, i anledning af väckt motion, angående rättighet för judar alt vittna. Godkändes. N:o 69, med förslag lill sammanjemkning af de inom Riks-stånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets betänkande, N:o 53, öfver väckta motioner om stiftande af en lag emot uppror och olofliga folksamlingar. Härvid förekommo: Inbjudningen tili .Höglofl. Ridderskapet och Adeln pag. 3. Lades till handlingarna. Och voterings-propositionen pag. 3 och 4. Gillades. och N:o 70, i anledning al väckt motion om skyldighet, att låta inteckna vid köp af fast egendom gjordt förbehåll, att, emot bestämd summa, få densamma återlösa; Godkändes.. S. D. Föredrogos ånyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens belänkanden och memorialer: N:o 45, i anledning af väckta frågor om ändring i sättet för klockares och orgelnislrars antagande; Gillades.
Stockholm den 8 Mars. 1823, N:0 40, Anima den 17 Mars. 1823, Utlåtande,! anledning af de till StatsBancooch RiksgaldsVerkens öfverseende, år 1820, församlade Revisorers afgifne Berättelse, angående Stats - Verkets förvaltning och Räkenskaper, Tofter erhållen Remiss från samtelige Kespective Riks-Stånden uppå Riksens Högloft Ständers till Stats-, Bancooch RiksgäldsVerkens öfverseende, år 1820, församlade Revisorers, under den i4 December samma Stats-Utskottets Betänkanden. 199 år, afgifne Berättelse, angående granskningen af Stats-Verkets förvaltning och Räkenskaper åren 1817 och 1818, får Stats-Utskottet härmedelst vördsamt meddela sitt Utlåtande i samma ordning, de ämnen, uti berättelsen, förekomma, som utaf Revisorerne blifvit hos Riksens Höglofl. Ständer anmälte. Af denna berättelse inhämtas först, huruledes Revisorerne, som i saknad afRiksliufvud-Böcker, måst grunda sine uppgifter om 1817 och 1818 årens inkomster uppå de från Kongl. Stats-Contoiret erhållne och, jemlikt infordrade Special-Räkenskaper, derstädes uppgjorde sammandrag, förmält, alt icke allenast de belopp, hvilka, vid i8i5 års Stats-rcglering, blifvit såsom inkomst, beräknade, ingått, utan ock öfverskott derå uppkommit, sorn, för år 1817 utgjort 363,897 R:dr 18 sk. 5 r:st och för år 1818 524,759 R:dr 37 sk. 5 r:st; hvaraf Kongl.
Under öfver under! Bägarn blänker, Klar som en juvel. Spegla dig! Ditt hjerta Skall bli qvitt all smärta, När du tänker Blott på sång och spel”. Men att han just i och med detsamma ofta tänkte på sin Konung, – ofta och gerna, – det följde af både Skaldens och Konungens natur. Det gifves en Bacchus, som icke är den Grekiske: en, som, tjock och rödbrusig, rider grensle öfver tunnan. För mindre skarpsynta ögon tyckes, åtminstone vid första påseendet, just denne Bacchus vara Bellmans; och likväl är han det på ett sådant vis, ”att han tillika är det icke. Men ehvad än den Bellmanske Bacchus föröfrigt må vara, så är han dock allraförst den Nordiske, den Svenske; hvarefter i nästa rummet bör märkas, att han är denne sådan, som han uppenbarade sig i Gustaf III:s tidehvarf. Näppligen skulle de personer, som i Bellmans qväden skildras, numera finna ”bröder och systrar”, med hvilka de kunde fullt trifvas på deras vis. Liksom alla andra samfunds-klasser blifvit mera enformiga, blaserade, kritiska, surmulna, så har äfven den lägsta, på sin grad, blifvit mera reflecterande, mera inom och utom sig tråkig, och i samma mån mera fattig på poetiska karikatur-ämnen. Desto rikare har den blifvit på politiska; och af dem skulle visserligen en Aristophanes, en Shakspeare, en Holberg kunna göra bruk: men för Bellmans poesi vore de lika litet begagneliga, som det skulle roa hans personer att tala i arbetar-föreningar eller utgifva tidningsblad. Det oaktadt igenkännas dessa gestalter dock ännu, och skola alltid igenkännas, såsom stående på svensk grund. Redan från denna sidan är han alltså en skaldekonstens Rembrandt eller Teniers af det svenska folklifvet och den svenska naturen. Men han är det äfven från en annan.
Fond för framtiden till trycknings-kostnaden af ej allenast qvinqvennii, utan ock af de årliga tali telsoch Nativitets-T abell-Sammandragen/ Slutligen har Tabell-Commissionen val efter vanligheten härhos i Underdånighet bifdgat följande Tabeller, nemligen t Tab. XLII. A beloppet af Tunneland öppen Jord, samt skiftevis besådd gräsvall, den besådda delen deraf och det uppgifne ungefärliga antalet af Kreatur i hvarje Kän och Stad. Tab. XLIIJ. Det uppgifna årliga utsädet af Ilag, Hvete, Korn, Blandsäd, liafra och Ärter samt Potates, jemte Kornets antecknade förökning af hvarje sädesslag hvartdera året af framlupne qvinqvennium, samt sist Tab, XLIV beloppet af skörden I Tunnetal af hvarje sädesslag för hvart år serskilt uträknadt genom Utsädets multiplication ined Kornets uppgifne förökning. Men, då endast'den öpp - Konungens Nåd, Propositioner\ 317 1 , ■ na jorden positift blifvit till Tannlandtalet an* tecknad , hvaremot uppgiften å gräsvall, som skiftevis sås på flere stallen, funnits utesluten , jkan Tabell-Uommisionen ej undgå att befara allt tor mycken osäkerhet i den på så beskaffade uppgifter grundade Tabellen XLIV, och hémtar en ytterligare anledning dertill af Landshöfdinge-Elhbetets i Upsala I*än under den 8 November 1816 till Eder Kongl. 1 Majit i underdånighet aflåtne Skrifvelse, samt dea derjemte bifogade uppgift å Spannmals-Utsädet i samma Län år 1815, 1 enlighet hvarmed samma års Utsäde af Råg, Hvete, Korn, Blandsäd, Hafre och Arter, skall hafva uppnått 55,560 Tunnor, samt totatoes-Utsädet 3,970 och, om Städernes plantager äfven inräknas, 5000 Tunnor, hvaremot; enligt de sedermera från vederbörande
Menja» kan vid detta tillfälle, då jag ser, huru strängt styl ande-magtens organer vilja hålla elter boktryckarne, icke underlåta att anföra, huruledes jag tycker mig från fordna tider vilja minnas, att en numera afliden Hofcanceller funnits, som i en rapport till Konungen uttryckte sin fägnad deröfver, att uti Stockholm funnits 12 boktryckare, dä han mottog sitt embete, men att han haft den tillfredsställelsen att under sin embetsförvaitning se detta antal nedsjunka till 7 eller 8. Jag tror, att sådana exempel ej böra följas, utan endast tjena till varning, äfvensom jag tror, att Representationen bör vårda sig om tryckfriheten och alla för densamma arbetande organer; och om man någon gång är missnöjd med det sätt, hvarpå den begagnas, så bör man hoppas på bättre tider, men icke förstöra saken derföre, att den stundom missbrukas. fl. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt: Jag får blott, i afseende på hvad jag nyss hade äran nämna, upplysa om en irring, sorn synes mig hafva uppstått hos a:ne värda ledamöter, Hrr Dalman och Cederschjöld, likasom jag till utbyte emot Ulsk:s förslag velat föreslå den redaction, jag sade, att man kundö införa i stället. Utsk:s förslag innehåller: ”Å hvarje skrift varde boktryckarens namn, tryckningsorten och årtalet utsatta; uraktlåter boktryckare sådant, bote, om skriften eljest är till sitt innehåll obrottslig, för hvarje gång 5o r:dr.” Jag gjorde dervid den anmärkn., att derigenom lemnades boktryckaren tillfälle att, om han så behagade och fann sin uträkning dervid, icke utsätta sitt namn, tryckningsorten och årtalet, hvarje gång han ville betala 5o r:dr.
M. EnkeDrottnirigen Desiderias hofliållningsanslag, och samma punkts mom. b, angide H. M. EnkeDrottningen Josefinas hofhållningssumma. Utsk:ts förslag biföllos. 3:dje punkten, mom. a, angående H. K. H. Hertigens af Dalarne hofhållningsanslag. Hr Stjernsvärd: Då jag nu kommer att yttra mig öfver denna punkt, vill jag med några ord förklara motivet, hvarför jag yrkar afslag å Utsk:ts Bet. Vid sisth Riksdag, då det var fråga om förhöjning i anslaget till H. K. H. Hertigen af Östergöthland, tog jag mig äfven friheten yrka, att ej någon sådan måtte af R. St:r nämnde person beviljas. Mitt begrepp om vårt monarkiska samhälle är nemi. det, att Staten ej behöfver underhålla flera medlemmar af den Kongl, familjen än Konung och Thronföljare; de öfriga anser jag kunna vara beroende af Stats-Chefen. Af detta skäl motsatte jag mig anslagets beviljande till H. K. H. Hertigen af Östergöthland och som nu Hertigen af Dalarne befinner sig i enahanda ställning, så yrkar jag äfven nu afslag å det för honom begärda anslag. Den 11 Februari f. m. 409 Frih. Åkerhjelm: Jag yrkar bifall å den nu föredragna punkten af Utslcts Bet. på grund deraf, att, enär grundlagen verkeligen satt de Kongl, prinsarne i ett exceptionelt förhållande till Staten och samhället, det också deraf bör följa, att det är nationens pligt, att på ett densamma värdigt sätt sörja för deras underhåll. Efter det att, på begäran af Gr. Anckarsvärd, den emot Utsk:tstillstyrkan i denna punkt afgifne reservation blifvit uppläst, yttrade Gr. Anckarsvärd: I likhet med dessa 14 reservanter inom StatsUtsk:t, anser jag, för min del, att 25,000 R:dr är den högsta summa, som i detta hänseende bör beviljas.