Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Huruvida vindarne hämma ekväxten vid Leckö, kan man sluta sig till af det förhållande, att å öarne så väl som å de i Wenern utskjutande uddarne af kungsgårdens mark ännu qvarstå ekar, oskadade af vindarne, hvilket nogsamt visar grundlösheten af det härifrån sökta inkastet mot. lämpligheten af ekplantering på Leckö. Betraktar man åter växtlighetens storlek eller grad, d. v. s. en större eller mindre sättning af årlig virkesmassa, visa de vid Leckö undersökta ekarne, jemförda, enligt Cottas växt-tabeller, med Sachsiska ekslagen, en ganska hög växtlighetsgrad, närmande sig högsta klassen; och vid Wisingsborg visa de nu 30-åriga ekarne en sådan sättning per tunnland, som står öfver medelklassen, enligt nämnde tabeller. Under sista hälften af sista århundradet, då man betraktade skogen och skogshushållningen från en mindre affärsmässig synpunkt, än som nu torde vara fallet, planterades ekar i s. k. planterhagar på många ställen inom Sverige, hvilka utgjort och ännu mångenstädes utgöra en prydnad för sådana ställen, och vederlägga alla suppositioner om en aftagande växtkraft hos Svenska eken. Jag vill, utom anvisande å planterade prydnads-ekar på många ställen i den provins, der Leckö kungsgård är belägen, särskildt hänvisa till en af framlidne Direktör Bagge anlagd ekplantering vid säteriet Lund i Wäne härad, der de omkring 80-åriga ekarne stå friska, smärta och raka samt förete en höjdväxt af nära 80 fot, — ja äfven till ett annat exempel. Vid Rörsås by i Westergötlands nordligaste härad, Wadsbo, finnes äfven en sådan planter-hage, der de omkring 100 år gamla ekarne — så vidt de icke i sednare tider blifvit fällda — ännu höja sina frodiga toppar, som göra sig bemärkta på flere mils afstånd från stället. På detta sätt hämnar sig Svenska eken öfver ett ogrundadt påbördande om aftagande och döende vegetationskraft.
För min egen del vill jag dock icke neka, att ju arfslagen icke deslomindr kan anses såsom en Slåndssak, såvida man med Sländssak får förstå en sak, som särskildt rörer ett eller annat Stånd. Och alt ju den fråga, som nu varit ä hane, nenfl. alt förändra den lii 11 i I Is gällande landsrättens bestämmelser ang:de arf, på det närmaste rörer såväl Adeln som BondeSt., det lärer icke kunna bestridas. Jag mäste äfven bekänna, alt jag i följd häraf varit ganska tvifvelaktig huruvida icke dessa arfslagar, fastande icke kunna kallas privilegier, likväl skulle kunna hänföras Mil de förmåner och rättigheter, hvarom 114 § Beg.F. talar. A ena sidan talar emot eli sådant antagande, alt dessa ord: ”förmåner, friheter och rättigheter” åro ordagrant hemtade ur Usta § utaf de adliga privilegier lie och att de i dessa privilegier icke kunna hafva någon annan betydelse, än att syfta pä de förmåner och rättigheter, som i de påföljande §§ särskildt blifvit uppräknade, hvaribland dock arfsrällen icke med ett ord finnes omnämnd. För ett sådant antagande kan man åter å andra sidan anföra, att grundlagens bud skola tydas efter deras ordalydelse, och att dä i 114 § Reg.F. stadgas, att de friheter, förmåner eller rättigheter, som tillkomma ett särskildt RiksSt., icke må upphäfvas eller förändras, ulan detta Stånds medgifvande, så skulle äfven den nu för Adeln gällande arfsrätten, då den af Ståndet betraktas såsom en förmån, kunna hit hänföras. Bade Utsk. funnit sig lillständigt alt, liksom de 2:ne reservanterne, Gr.
Förordning, stadgas måtte, att besu* ten Hemmanslott bör, sedan afdrag skett för all derå befintlig så kallad undantags, eller fördels-' jord, gifva årlig vinterföda till minst en häst, 14 mjölkkor, 8 i 10 får eller getter, och egoutrymme dessutom till utsäde af minst 3 tunnor säd, 2 tunnor potatoes och 18 kappar linfrö eller deremot svarande hampfrö; och har iMotionairen derjemte i afseende på föreskrifterne i a Cap, angående jordafsöndring, yttrat: att, tvifvelsmål kunna uppstå, om allmänna Lagen i 4 Cap. g §, Jorda-Balken skall anses derigenom vara upphäfven, samt huruvida, i anledning af Föreskriften i 13 §., Förordningen bör medföra retroactiv verkan; att stadgandet i 3 §. derom, att jord, som afsöndras i Gefleborgs Lan, skall innehålla minst 6 tunneland duglig jord i en enda formlig och till afhägnad beqväm lott eller lägenhet, med högst få undantag, ingenstädes kan verkställas i Helsingland, der emellan berg och sjöar icke är alt finna en bland hundrade Odlings-Fägenheter af nyssnämnde rymd och formlighet; att det mindre bestämda yttrycket, tipndedelen af Hemmanets jordrytnd, fjag-samlAllm.Besv.o. Oec-Utsk.Béti N:o 13. 11 föranleder tvätydighef, huruvida dermed menas jord och skog tillhopa, med ett ord, allt till od* ling dugligt och icke dugligt, eller allenast od* lingsbar jord, likasom 3 §. synes svår och godtycklig | tillämpningen efter de olika begrepp, hvar och en gör sig om mer än vanlig egorymd; att, derest 4 Cap. 9 §.
Ilt 8Ujlrg. lix ?rotc>eollc>, M. 6r. rio» i8c^«K^L«. N:o 24. ^VuLoin till Lxx.-Vtslc. -ten 29 kebruari , Icli 10 f. m. /'^»/)ci8rO'o?r «?rA«6/rt/e r/e/c v/c/ 8/«//ö>^rc//rcr /?//?8MÖ/6 /zr//// 8///- /e/ «/ c/e/ zc«8//-zz/özz zr c/e cr/czKzrcz «. /r. f7rzv/czzK-cz/K//- /ezrs v/c/crv6/ov//crvcczzc/6,/övvcr//zr/zrA oe^ crzrvczzrc/crzrc/e/ 6e//v6/r »8/c)e/z/zc-/zzr« ^/o// c/ezr 8 /^Lövrzcrvr 1840. lVIeil snleciniii^ st Xon^I. Ii.
Depositions-r åkningar, Ofverståthållare-em betets Kanslis » 170—171. Drottningholms och Svartsjö slotts räkenskaper » 182—183. Drottninghuset » 203—206. Döfstummas och blindas institut Ekeplantering atne ... Elektriska telegraf-inrättningen Elementarskolan i Stockholm » 221—222. Elementar-läroverken, arfvoden till extra lärare dervid » 34. Elev-skola, Svenska Trädgårds-föreningens » 223. En per mille-fonden .. » 107. Extra stats-anslag till landtförsvaret . » 102—105. Extra utgifter, anslaget till » 35—36. Fahlu bergslcola » 222—223. 323—324. Falkenbergs skolas räkenskaper » 217. 317. Fastighetsvärden, enligt rikshufvudboken . » 10. Fattigvården, allmänna, i Stockholm n 228. Flottans räkenskaper » 128—135. Flyinge oell Dalby kungsgårdar oell stuteriinrättning » 167—169. Formulär till hufvudbok för Krig s-kollegium 86. 264. Förvaltningen af sjöärendena . » 132—133. räkenskaper för de förvaltande verken » 3. rikshufvudbok m. m » 2—3. Forshaga, slussanläggning vid .. » 141—143. 287—288. Fortifikations-afdelning, Krigs-kollegii, rä- kenskaper » 91, 102—103 270—273. Bilagan litt. G. vid » ' 102. Fredius, N. A., förslag till hufvudbok för Stats-kontoret » 3. — dito till nytt formulär för rikshufvudboken » 2—3. Fria konsterna, Akademien för ... » 192—193. — dito förslagsanslag till » 34. 242. Fyrings-staten - » 128—133.
Förändringen är icke eller, då man tager i betraktande landets ungdom i allmänhet, utan att fästa sig vid undantagen, nödvändig. Det är en, vid bildande af omdömen, alltför vanlig företeelse, att man fäster sig vid en och annan i ögonen bjert fallande abnormitet till den grad, att man glömmer regeln. Med skyldigaktning för Sundhets-kollegii yttranden, tillkomna på en tid, då frågan blott gällde ettåriga vapenöfningar, icke ännu tvååriga, än mindre fyraåriga, och af hvilka yttranden Landtförsvars-komitéen derföre icke kunnat åberopa något sednare än för nära 30 år sedan afgifvet, litar jag likväl något på egen erfarenhet, helst den grundas på åskådning af förhållandena; och denna erfarenhet säger mig, att ehuru jag vid betraktande af en och annan dvergartad yngling kunnat känna mig förledd att lyssna till framställningen om framflyttning af beväringsåldern, jag likväl, vid erinran derom att det utan all jemförelse större flertalet är utbildadt, och att lagstiftaren bör bestämma sig efter regeln, icke efter undantagen, måste gilla det slut, hvari lagstiftningen stadnat. Det är naturligt, att vid mönstring af ett större antal, icke allenast ynglingar, men äfven män, många skola finnas i saknad af 32 Samin ans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande N:o 5. den “kroppsbeskaffenhet, som erfordras för att utstå ett fälttågs mångfaldiga mödor, umbäranden och ansträngningar*'. Men dessa brister, som härröra af f. ex. svagt bröst, fel i digestionsorganerna eller mångfaldiga andra svagheter eller lyten, äro icke alla af beskaffenhet att hafva upphört redan året derpå; tvärtom vågar jag påstå, att antalet af dem, i afseende å hvilka detta är fallet, är jemförelsevis ringa nog, eller åtminstone icke så stort, att, med afseende å dessa undantag, hela den öfriga stora mängden bör underkastas de olägenheter, som framflyttningen medför; utan heldre dessa individer, på sätt också den Kongl. Propositionen innehåller, “ställas på förbättring“. Det är i allmänhet icke allmogens söner, som lida af denna svaghet.
Hvad det utdelade priset beträffar, anser jag mig visserligen icke kompetent att derom utlåta mig, men såsom en förmodan vågar jag tänka mig att då inom akademien ej veterligen finnes någon ornitolog i egentlig mening, hafva hrr prisdomare, liksom fallet måtte vara med den stora allmänheten, låtit blända sig af de utmärkta träsnitten och den öfver hufvud gedigna utstyrseln, i följd hvaraf man underlåtit att nagelfara texten, hvilken — enligt hvad jag tror mig hafva tillräckligt visat — icke uthärdar någon strängare kritik. Enligt de senaste underrättelserna från hufvud-staden finner jag ock att professor Smitt sjelf insett sin olämplighet för den vetenskapliga banan, i det han nämligen uppträder som sökande till generalkonsulatet i Köpenhamn — ett beslut i anledning hvaraf jag må gratulera så väl honom sjelf som kongl. Vetenskapsakademien. O.Ett litet efterspel till den nya komedien “ Mellan barken och trädet “. (Bref från Norrland af Angcrmannus. En ärad teaterkritiker, hr C. L., tyckte sig en gång — enligt hvad han förmälde i Stockholms Dagblad — hos redaktionen af Dagens krönika finna anlag för lustspelet, med anledning deraf att den samma till ljuset befordrat en komedi, hvilken dess förinnan blott uppforts på en sällskapsteater tillhörig Kongl. Majestät och kronan. En vigtig nationalekonomisk fråga — hvari tusentals men-niskor voro intresserade för belopp, som sammanlagdt årligen beräknades i millioner — hade under ett tiotal af år blifvit behandlad med en nästan exempellös byråkratisk nonchalence: ständigt upprepade petitioner från Norrland om upphäfvande af timmerbarkningstvånget rönte nämligen blott det ödet att » läggas till handlingarne », ända till dess i fjor Dagens krönika och efter dess exempel åtskilliga tidningar upptogo saken. Omsider beslöt sig regeringen nu för att låta undersöka den samma, men hade dess förinnan försigtigtvis borttagit möjligheten till undersökningarnas veftställande.
Men af hvad nyss blifvit anmärkt följer ock, att ju närmare anförvandt den är, som eger utöfva giftomannarätten, desto svårare är det ock att söka lagens skydd emot dess missbruk och att således, om man eljest anser den tjugufemåriga qvinnan böra befrias från giftomans inseende, det i första rummet är för henne af vigt att erhålla denna frihet från juridiskt tvång af sina närmaste skyldeman. Det är ock derföre som Utskottet ingalunda kunnat finna lämpligt, Lag-Utskottets Betänkande N:o 33. 3 att, såsom ifrågasatt blifvit, fortfarande förbehålla giftomannarftttens utöfvande åt föräldrar. En sådan inskränkning vore OCk en skärande inkonseqvens étnot giftömannarättens här ofvan sist angifna grund; ty hunt skulle öian väl kunna försvara en lag, hvilken proklamerade den tjugufemåriga qviöiian skicklig ätt råda öfver sig sjelf, om föräldrarne äro döda, men sakna denna förmåga, om föräldrarné händelsevis ännu lefva? — Man åberopar häremot nödvändigheten att upprätthålla familjebandets helgd och pietetsförhållandet mellan föräldrar och bal-n. Men utom det att gällande lag icke anser detta förhållande rubbas, i händelse den tjuguettårige, ur föräldrarnes bostad utträdde ynglingen gifter sig utan sina föräldrars samtycke, — och enahanda rättighet att utträda ur familjekretsen och tälja sig ett eget hem, som 1734 års lag tillerkände ynglingen af nämnde ålder, tillkommer nu mera jemväl den tjugufemåriga qvinnau, derest hon förklarar sig myndig, — måste tillika erinras, att det sanna förtroendet inom familjen icke upprätthålles genom de borgerliga lagarnes tvång. En yttre tvångslag lärer icke kunna stärka det inre, etiska bandet familjetnedlcmmarne emellan. Der åter förhållandena inom familjen äro hvad de böra vara, der lian Ock en fader eller moder vara viss att öfver sin dotters beslut i förevarande hänseende utöfva ett inflytande, vida större än lagen någonsin kan medgifva och hvarifrån någon appel till domstol icke ifrågakommer. Men der en sådan appel måste gifvas, månne icke dess anlitande omöjliggör eller åtminstone synnerligen försvårar återknytandet af ett brustet familjeband?
I denna till Jakobs kyrka närbelägna bostad 50, omedelbart invid den älskvärde, ej längesedan bortgångne och af sina landsmän ännu ej behörigt uppskattade Brinkmans, blefvo inträdande vänner alltid emottagna med en den mest okonstlade fryntlighet. Sådan skildrade honom jemväl alltid den störste medtäflaren i hans samtidas beundran, Leopold; som alltid hördes gerna erinra sig den tid, då deras ömsesidiga ställning var förbytt till ett förhållande, ej blott af oskrymtad aktning för hvarandras snille och skrifter, utan äfven af personligt och (åtminstone mot slutet af Kellgrens lefnad) förtroligt umgänge. Möjligen kan det uppdagas, – hvarom mera innan kort, – att Leopold mindre, än åtskilliga andra, bör räknas bland Kellgrens närmaste vänner i den mening, der vänskap är fullt opp lika mycket ett enskildt själs-samband, som ett offentligt och litterärt. Men just derföre bör en desto större uppmärksamhet egnas åt den vördnad, hvarmed han oföränderligt beskref Kellgren såsom ett mönster både af snilledrott och af ädel man; ty deri yttrade sig ett omdöme, som, obestucket af enskild hänförelse, var grundadt endast på klar insigt af föremålets sanna beskaffenhet. – Till Kellgrens vänner i fullständigaste mening hörde deremot hans blifvande företalare och lefnadstecknare, Rosenstein, – af både Leopold och Thorild 51 kallad den ”rättfärdige”: enligt den tidens begrepp, en ”philosoph” (till och med af första ordningen); enligt alla trovärdiga vittnesbörd, en man, hos hvilken ett förträffligt (om ock just icke spekulatift) hufvud var paradt med ett ännu förträflligare hjerta. Det förra hade han, på gamla dagar, olyckan att öfverlefva; det sednare vidmakthöll sig intill sitt sista andedrag. – Främsta rummen i Kellgrens oinskränkta förtroende innehade likväl två (fastän på olika vis) för svenska sången och vitterheten dyrbara varelser: den ena, Kraus; den andra, Fru Lenngren.
anslagna å t imdervisningen i historia, äro i alliniinhet f&amp;. Den hjälp, som erbjudes läraren genom en god läsebok. iir dufös af stos betydelse. Har man en lämplig läsebok kan en del sagor läsas under de timmar, som äro anslagna å t innanlasning, och de som ej medhinnas i skolan kunna af lasjiingen läsas i hemmet. Kata Dalströms nu utkomna arbete har den fördelen a t t det passar för bida dessa ändamkl. Det ä r lämpligt till Iasebok f skolans mellanklasser och passar afven särdeles val till nöjesläsning i hemmen för ungdom öfver 12 år. Sagorna iiro mycket undei.liillande och äfven väl beriittade. Här och där skulle nian väl önska nggot mera bredd och naivitee i skildringen, men i allmänhet äro liandelseriia framställda ined lif och åsk %dligliet. Den svagaste af de berättelser, som boken innehaller ar kanske sagan om Prometeus, men denna saga erbjuder ocksk svhigheter, som de djupaste tänkare ej kunnat öfvervinna. Del1 torde i allmiinhet ej passa för nngdom. Arbetet innehiller för öfrigt en framställning af de förnämsta af gudarna - niagot färre miaiiin skulle kanske här kunnat upptagas, vidare itslrilliga hjiiltesagor, sanit berättelsen om Argonauternas tag och Trojanska kriget. Vi Iro öfvertygade om att. de unga, till livilkas tjiinst boken egentligen ä r utgifven, med stort nöje skola läsa om de grekiska lijiiltarnes bedrifter, om gudars och gudinnors lif i Olympen och om deras deltagande i de dödliges strides. Som arbetet är lika SH instruktivt som underhallande torde det kunna läsas med nöje kfven af äldre personer. ~ X e d med vapnen !&gt; E n lefnadshistoria af Bertn Suttner. Bearbetad för ungdom af Toi.ni Topelias. Toini Topelius, den varmhjärtade finska f örfattasiniian, som till den svenska ungdomens bruk bearbetat den mycket lasta och mycket omtalade tyska romanen r ned med vapnek;. ), har darigenom menat sig göra denna ungdom en stor tjänst.
Åge denne ock att afgift fastställa och pålägga i och för Socknen enskildt rörande angelägenhet. Klagomål öfver pålagd utskyld, eller öfver dess fördelning, inlemnas uti vanlig ordning lill K. Beflude. Andra Art. Om Här ads-Nämnd. 1 §• Dag till Härads-Nämnds sammanträde utsätles af Landshm. 2 g 1 mom. Denna dag skall vara den nästföljande sedan näst efter kallelsen hållet Ordinarie Ting slntat sina förrättningar. Ar Tinget utsatt att hållas inom kortare tid än 5 veckor ifrån den dag Landsh.Emb:s kallalse utgått, upskjntes Nämndens sammanträde till dagen efter det derpå följande Ting. 2 mom. Skola på grund af stadganderna uti lista Art. 5 §, och 2:dra Art. 6 §, alla Härads-Nämnder uti Länet sammankallas, höra dessas sammanträden lill samma Tingslid utsättas, och galle med afseende på deras sammankallande hvad ofvan sagdt är. 3 §. Härads-Nämnd skall bestå af 2:ne Deputerade ifrån hvarje inom Häradet befintlig Socken. 4 §• Ordfide för Härads-Nämnden vare Häradslun. 1 mom. Härads-Nämnd åligge: att öfver till densammas yttrande eller beslut, allt efter dess art, öfverlemnad fråga, sådant afgifva eller fatta. Åge Nämnden ock: alt upgöra och fastställa de stadganden och reglementariska föreskrifter, som i och för fattadt hesluts bringande till verkställighet, eller i och för Häradet gemensamt företag eller inrättning, erfordrats; alt bestämma de bidrag som för dessa af Häradets innebyggare böra utgå, samt grunderna för dessas fördelning, så vida Nämnden icke anser skäl förefinnas alt fördelningen åt Socknarne öfverlemna, uti hvilket fall endast bör fastställas det belopp som på hvarje Socken särskildt sig belöpa skall. Den 23 December e. m. 2 mom. Härads-Nämnds skyldighet vare äfven: att ibland inom Häradet bofaste, välfrejdade män, af minst 25 års ålder, utse 2:ne
40 infattad, väges med infattningen och förtullas såsom den. 1 16 * Alabaster, arbetad, ej specificerad 1 skålp. — 16 — 25 * Alun, alla slag 17 lisp. 5 8 — Anis 1 skålp. — 2 — 20 * Antimonium, spiesglans och regulus 1 skålp. 6 — 7 6 Apelsiner 1 skålp. — 1 6 — 10 — Arsenik, till införsel af Apothekare, och, efter erhållet särskildt tillstånd af Kommers-kollegium, för Fabriks-inrättningar 1 skålp. 6 1 32 — Aska, pott-, raffinerad eller calcinerad 1 lisp. — 8 Askar och Dosor tullbehandlas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de hufvudsakligen bestå. 1 * af sammansatta eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen 1 skålp. — 8 — 40 — Assa Foetida 1 skålp. — 3 Aloe hänföres under Apotheksvaror. Anchovis; se Fisk. Argentan eller Nysilfver; se Metaller, sammansatta. Bil. till Bev.-Utsk. Bet. Aska, Tennoch Illy; se Tennaska. Aska, Koppar-; se Kopparskrot. Auripigment; se Färger, andra slag, ej specificerade. 1 o Förslag till Tull-Taxa. Tullvärde. Qvantitet för Tullberäkn. Inf. Bil Tull. uko. lt:dr sk. r. R:dr sk. r. å — * Balsam, Kopaive-, Peruviansk och annan nalif (Flaskornas vigt inbegripen) 1 skålp. 0 — Band: 15 Sammets1 skålp. 2 24 — 30 Siden. 1 skålp. 5 — 15 Halfsiden 1 skålp. 2 — Anm.
Jag befarar, alt, om vi på detta sätt komma derhän, att hvart och ett Stånd stannar uti eli särskildt beslut, ocb frågan sluteligen måhända paragrafvis kommer atl algöras uti förstärkt LngUtsk., att, säger jag, den här föreslagna lag för privatbanker skall blifva belt och hållet sönderbråkad; oell är det af sådant skäl, som jag öppet bekänner mig till det modihcationsförslag, om jag så får uttrycka mig, som Högv. PresleSl. har antagit. Jag tror visserligen icke, att privalbanksrörelsen, enligt detta förslag, skall blifva lönande, men detta förslag har åtminstone den förtjenst, alt privatbankerne icke hädanefter såsom hittills skola blifva föremål för afund och missnöje; och jag vill dertill lägga, att jag tror, att så vida med säkerhet kan beräknas, att, enligt samma förslag, actieägarne uti privatbankerne icke skola komma alt på denna rörelse göra förluster, män skola finnas, hvilka äro patriotiska nog, alt vilja uppoffra någon tid och något besvär, för att åstadkomma dessa inrättningar, som, säga hvad man vill, varit för landet nyttiga och sorn. om lie nu upphörde, skulle störta det i verklig olycka. Ur alla dessa synpunkter, och för alt vinna del mål, sorn jag redan antydt, vill jag in - 6 Den 23 April f. m. stämma uti det af Fril). Palmstjerna, i afseende på 1 §:s 1 morn., framställda förslag. Hr Bildt, Knut: Jag vill blott-yttra om Frih. Palm sljernas förslag, att jag icke tror detsamma vara lämpligt. Den mening, som Frih:n ville skulle utgå, har i mom. influtit, emedan man inom de sammansatta Ulsk:n hyste den öfverlygelsen, alt tillämpningen af 1824 års lag för enskilda banker icke varit den rättaste, i det att privatbankerne fått utgifva egna sedlar. Jag har hört jurister yttra sig om det oriktiga deruti, att det gått derhän; men då emedlertid så skett, så har man, som sagdt är, ansett nödigt att denna rättighet blefve i § uttryckt.
I allmänhet iakttages följande: 1: o Huvudet a) Huvudskålen (cranium) öppnas varsamt, så att inget invändigt rubbas ur sitt läge. Allmän beskaffenhet av huvudskålens ben, om det är ovanligt tunt eller tjockt, om sömmarna (surturerna) är sprängda, benen spröda, hårda, anfrätta. På foster och barn benens vekhet, fontanellerna. Man ser efter sprickor, inhugg, klyvningar, nedtryckningar, krossningar. Var de finns och storlek, riktning djup. Är huvudskålens inre yta frisk eller anfrätt, finns någon spricka, som inte syntes utanpå, är båda benlagren (Laminae) lika skadade. b) Hjärnans hinnor, isynnerhet den yttre (dura mater) undersöks, om den är lös från kraniet, om där finns var, vatten eller blod mellan den och benen. Utgjutningens storlek, om den är inflammerad, har intryckta benbitar i sig. Om förstörningar som bulnad, anfrätning, scirrhositeter i körtlarna eller benväxter finns på något ställe, som är äldre än den tid då döden inträtt. Om fasta hinnans insänkningar är öppnade eller fyllda med blod, coagulerad, flytande eller varblandad. Mellersta hjärnhinnans (membrana arachnoida) och mjuka hinnans (pia mater) utseende och beskaffenhet. c) Hjärnan och lilla hjärnan undersöks om de uppfyller huvudskålens rymd eller är hopfallen eller uppsvällda. Är blodkärlen fyllda av stockat blod rött eller svart och på vilka ställen. Känns hjärnmassan hårdare eller mjukare än vanligt. Har något instrument eller benskärvor trängt in och orsakat förlust av substans. Finns bulnad eller annan förstöring. Är hinnorna hopväxta eller andra organiska fel. Om i hjärnmassan eller håligheterna något inträngt eller oriktigt bildats. Finns blod eller vatten, mäts det noga. Beskaffenheten av massans blodrör undersöks och slutligen även hjärnans slemkörtel (glanula pituitaria) och pinealkörteln (gl pinealis). Sedan hjärnan blivit uttagen undersöks noga: d) Huvudskålens botten (basis eranii) om där finns någon spricka, rämna eller utådring. Sedan följer