Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rddarhus-Direktionen har uti sitt utlåtande öfver det af komiterade uppgjorda förslag ansett att de i montina 3 7 af § 7 i nu gällande Riddarhus-Orduing upptagna bestämmelser kunde utbytas emot föreskriften: »att vara svensk undersåte» samt »linnas upptagen å ättens i Riddarhus-arkivet förvarade stamtafla»; äfvensom att dessa stadganden lämpligen kunde intagas i början af § 8 i förslaget näst elter orden: »För rättighet alt i Ridderskapet Riildarhus-Utskottcts Betänkande N;o 8. 5 och Adelns sammankomster deltaga erfordras att»; lill följd hvaraf sednare delen af § 9 i törslaget skulle utgå. Då likväl det förra af dessa stadganden icke till fullo motsvarar och upptager hvad af de uti inomu.a 3—6 uti förstnämnda § innefattade bestämmelser kan vara skäligt att bibehålla, såsom till exempel föreskriften att en viss tid halva varit i riket mantalsoch skattskrilven, innan deltagande i sammankomsterna får äga rum, samt att i vissa fall Konungens tillstånd derför erfotdras, har Utskottet antagit det af komiterade uppgjorda förslag till en förändrad redaktion af nyssnämnda bestämmelser samt äfven låtit stadgandet i mom. 7 få med allenast en mindre förändring qvarstå. Uti § 10, som motsvarar § 8 uti nu gällande Riddarhusordning. har till följd af den med Ridderskapet och Adelns representationsrätt inträffade förändring samt till undvikande af den obestämdhet, som förefinnes uti nuvarande redaktion i afseende å det deri omförmälda hinder att representationsrätten utöfva, en förändring uti berörda redaktion blifvit vidtagen på sätt förslaget utvisar. De uti § 13 upptagna föreskrifter, angående utlemnande af pollett, hvilka icke finnas uti nuvarande Riddarhus-Ordning, hafva blifvit föreslagna såsom ett förtydligande och en tillämpning af de uti g 7 i afseende å representationsrätten stadgade grunder. De tillkännagifvanden angående ordningen och sättet för pollettutdelningen, som Riddarhus-Direktionen hittills före hvarje riksdag låtit i tiduingarne införa, torde utgöra tillräckligt bevis för behöfligheten af dessa föreskrifter. Då numera icke finnes någon skälig anledning dertill, att
Jag hoppas dock att förnärma ingendera genom att vilja, om jag kunde, frånkänna Städerne detta 428 Den 2 4 Martil, e. m. yrke, som icke är deras, och sorn, i fall det icke utsträcktes till fabrication, icke skulle där vara på långt när af den fördel nian vill påstå; men hvaraf deremot indragningen är af den allmänna öfvervägande nyttan, att böra bringa Bränvinet, detta nu mera oundvikliga onda, till dess minsta möjliga skadlighet; höjden af denna skadlighet, i stiict ceconomiskt och politiskt hänseende, står ju i rigtigt förhållande till vidden af Consumtionen , icke blott den straffbara intermittenta, som kallas fylleri, utan den till dagens allmänna ordning hörande, så kallade nyktra* men som i vårt land likväl i all ärbarhet medtager ett brödämne, svarande till millioner kannor Brännvin om året. Nu! hvar finnes väl emot den förra ett bättre Correctiv, åt den sednare ett säkrare moderations-medel, än att hålla Bränvinet i ett jemnare högre pris, gifva det en lättare, en mera säker Debit, som bägge delarne måste blifva otvungne absolute följder af Städernes från Landtbygden årliga uppköp, blott att emot inpractiseran. de af Utländskt Brännvin kraftige anstalter vidtagas? Om detta allt tages i Patriotiskt besinnande, om derjemte Städerne behaga öfverräkna bland härvid möjeliga ersättningar: l:o Den, att på Argumentet af denna förlorade egna tillgång hos deras Husfolk och öfrige flerfalldige relationer inskränka den hos dem nu så öfverdnfna förtäringen, hvartill Den 24 Martn, e. m. 429 d^ras egen öfverdiifna tillverkning gifvit både anspråken och sedvanorne. 2:0 Den att slippa hithörande Bevillning, som till ersättningen för Staten bör drabba Landsbygderne. 3:0
Äfvenså är en ny landsväg, till en längd af en fjerdedels mil, året 1846 anlagd från Tibble gästgifvaregård till den så kallade Ryssgrafven i Bro härad, hvarigenom särdeles svåra backar biifvit undvikna, och hvartill ett statsanslag af Tolf tusen R:dr banko erhållits. Såsom inverkande på landets industri och välstånd, samt derigenom äfven på landets allmänna beskaffenhet, torde så väl dessa vägförändringar böra här i underdånighet omlörmälas, som ock, i sammanhang dermed, erinras, alt Eders Kongl. Maj:t i nåder behagat med ett sammanräknadt anslagsbelopp af Tolf tusen sexhundra R:dr banko understödja de af inbyggarne i Bro, Håbo, Trögds, Asunda och Ulleråkers härader verkställda arbeten, hvarigenom flera mindre, men dock hindrande och besvärliga, backar å allmänna landsvägarne biifvit borttagna eller omkringgångna, äfvensom ock att statsmedel biifvit anvisade, dels till förberedande undersökningar angående den ovanligt svåra, så kallade Dahjkarls-backens omlägmng i Bro härad, samt nödiga vattenaftappnings-arbeten inom Ulleråkers, Hagunda, Lagunda och Olands Intrader, dels ock till macadamisering af landsvägarne närmast omkring Upsala, samt uppförande af ert så kallad stagbro af jern öfver Fyrisån härstädes. Här förutan äro ock flera betydliga arbetsföretag beredda, men hvilka, i saknad af statsanslag dertill, icke kunna verkställas, nämligen fördjupning af Olands å, som skadar genom öfversvämningar; upprensning m. m. af en afloppskanal från Trögds härad till Mälaren; sänkning af Wettesta sjö; fördjupning af vattendragen från Järlåsa socken genom Ålands, Tibble,. Wärtge och Läby socknar till Mälaren, m. m. s
De gynsamma kommunicationer, hvarmed Länet, dels af naturen, dels genom menniskoarbete, är försedt, så till lands som sjöss, hafva blifvit förbättrade genom åtskilliga anstalter af betydenhet. För upptagande af farled mellan Djurgårds-viken och saltsjö-viken Värtan är kanalgräfning med anslag af strömrensningsfonden börjad, men icke år i832 afslutad. Flera skärgårdsboer, som i mindre farkoster tillfö - ra hufvudstaden dess (lagliga behof, komma att af denna kortare och tryggare passage åtnjuta mycken fördel. Dels genom dagsverks-biträde afinvånarne och dels genom i nåder bevil jadt bidrag af strömrensnings-fonden till ett belopp af 3,ooo R:dr Banko har likaledes en fordom begagnad, men sedermera uppgrundad segelled, genom Lillström mellan Vermdön och Fogelbrolandet under sistlidet års sommar blifvit gjord farbar, tili stor fördel för invåuarne i Djurshamns och Möjå Kapell-församlingar ni. fl. samt Sandhamns lotsar, hvilka alla härigenom vunnit en vida kortare och tryggare väg till hufvudstaden. Den vid förra underdåniga berättelsens afgifvande under förberedning varande brobyggnad öfver Skuru-sund, mellan Vermdön och fasta landet, har blifvit, af det dertill ingångna bolag fulländad och, vid derå anställd besigtning den i5 Mars sistlidet år, befunnits utförd med en noggranhet, styrka och varaktighet, som, med afseende å dess längd och för vinden blottade läge, äro lika nödiga som svåra att åstadkomma. Bron är 2Öo alnar lång, med säkra, murade landfästen, och hvilande vid hvardera stranden på der uppförda hvalf, samt til! med lersta delen flytande på vattnet. För fartygs genomfart har denna medlerst» del en sluss eller skjutbrygga på ip alnars djupt vatten, och å hvardera sidan försedd med stenpelare. Till understöd vid denna byggnad, har bolaget af allmänna medel uppburit 12,000 R:dr Banko, mot fyra procents ränta och 2 procents årlig afbetalning.
Det stedde mycket wid den Riksdagen, som jag ej tror wi nu skulle wilja efterapa och jag för min del förklara att rci de grunder jag nu anfört och med anledning af Bonde - Ständets tankesätt fvm dä alwen afsiog fräaan, war jag afwen Lä bland deras antal. som med Nej befwarade dell sramfrälde propositionen. M-d Grefwe lUörnor insiämde Herr Schmitterlöv , häenninA, Fiiherie bjerta, I^reäric, Grefwe I^anlinZhauken, Albreckt och Herr VVahrensiorik', ^näcr8. äerr Grcfwcn och LandkmarffalkenSom de fielie Ledamvier, unoer 0locuj,oneu-e yneat sig emo siyttningotldens förändrande fä får jag fräga, om Hö loft. Rivderstapet och Adeln afsiär Oeconomie-U stotters Betänkande. Ro. Den 28 Zebruarii. >559 Ropades starka Ja och nagra Nej. Herr l^km utbad sig fä tillägga ett stal emot flyttningskidens förändrande, det nämligen att dagswerlen om Sommaren kosta mera än om wintern. Friherre knäbeck begärde votering. Grefwe hamilton, Hxel. När pluraliteten tyckes wara deciderad emo> flyttningslidens förän, drande lill Junii, sä will jag ej derpä yrka, men skulle för min del önsta, att densamma utsattes till den r November. Ropades Ä Nej Friherre knäbeck utbad sig fä erindra, att Borgare - Ständer utsatt tiden till den i6:dc Junii. Herr Grefwen och Landtniarfkalkcn a>u markie deremot, att Presteoch Bonoe-Sränden hade afstagit Betänkandet. Skulle Ridderskapet och A eln nu bifalla detsamma, sä stadnade iwa Stand emot twä och frägan försölle. En vattring öfwer densamma btefwe således utan allt ändamäl.
De ordinarie tjenster, skol-inspeklörerna innehafva, böra, derest inspektörerna önna ledighet från dem, i större eller mindre mån nödvändigt skötas genom vikarier, åtminstone under närmaste framlid, eller till dess inspektörerna hunnit förskaffa sig en fullständig och säker kännedom om förhållandena inom inspektionsdistriktet; och får jag derföre föreslå Rikets Ständer: alt ingå till Kongl. Maj.l med underdånig anhållan, att permission, som Bih. till E. St. N:o 353. sökes af folkskole—inspektör från lians ordinarie tjenst i och för anställande af inspektionsresor inom hans distrikt, icke måtte honom vägras, äfvensom att medel malle anvisas till aflöning åt den, som under skolinspektörens tjenstledighet uppehåller hans ordinarie tjenstebefattning. Derjemte och enär, enligt gällande folkskolestadga, Domkapitlen jemväl ega utöfva tillsyn öfver folkskoleväsendet, och då det synes vara önskvärdt alt nödig uppmärksamhet hvad denna tillsyn beträffar, vunnes, föreslår jag, att folkskole-inspeklör må förklaras vara sjelfskrifven medlem af Domkapitlet i alla folkskoleväsendet rörande mål, hvilka han der borde föredraga, äfvensom alt Domkapitlet må berättigas att för folkskolemålens behandling adjungera vederbörande folkskole—inspektör, äfvensom alt lill honom uppdraga inspektionen öfver folkskolelärare-seminariet. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 29 November 11162. E. J. Rudberg, från Calmar län. Af Anders Gudmundsson från Hallands län, att en summa af 3,000 R dr, som utgått till lönefyllnad åt de ted äldste agronomerna och uti Kongl. Propositionen om Statsverkets tillstånd och behof föreslagits att disponeras lill tre landtbruks-stipendialer och deras resor, mätte uteslutande anvisas till understöd dt tre sädane stipendiater och kostnaden för deras resor bestridas af sjette Hufvudtitelns öfriga odisponerade tillgångar.
Majits disposition skulle ett extra Stals-anslag af 900,000 R:dr, alt, under loppet af nästföljande fyra år, successivt användas till Länshäktenas ombyggnad och förseende med celler, lill det antal och den storlek, som för hvarje serskildt Län af Kongl. Majit må pröfvas erforderligt, I sammanhang hvarmed, Utskotten jemväl föreslå; att Rikets Ständer mätte medgifva, att, för beredande af tillgång å tjenliga localer för dessa häktens anläggande, de* de förut begagnade ej pröfvas tillräckliga eller för ändamålet lämplige, Kongl. Majit må ega, till Länshäktenas utvidgande eller ombyggnad, disponera Staten tillhörige, för andra ändamål icke erforderliga, tomter och byggnader, eller, om tillgång dertill icke finnes, genom köp eller byte med enskilde eller corporationer sådan tillgång bereda; att den kostnad, som erfordras, så vid i delta afseende, som för anskaffande af de nya inventarier, hvilka, till följd af häktenas nybyggnad, blifva erforderliga, må anses inbegripen under ansiags-summan, och Kongl. Majit å 8lde Hufvudtitelns anslag för fångars vård och underhåll må anvisa den aflöning, som Kongl. Majit piöfvar böra ega rum, utöfver hvad å Stat redan finnes uppförd t, intill nästa Riksdag, då Rikets Ständer komma i tillfälle att anvisa löner på Stat; dock att den tillökta aflöningen vid hvarje häkte icke vidtager, förr än sedan häktet blifvit ombygdt och i sammanhang dermed en ny ordning derstädes införd.
Jag har endast velat säga, att jag tror, alt man icke bör fästa sig vid olikhelen i de resultater, som hvar och en, som tagit kännedom om handlingarna måste inse, linnas i det ena eller an dra af desamma, i K. M:s nåd. propos., jemförd med min underd. rapport, utan att man till grund för sina bedömmanden af nu under behandling varande förhållandet, måtte fästa sig vid de handlingar, som illgöras af K. M:s nåd. propos., och Statsråds-prot. och hvilka väl ändock lära vara de enda med rättmätiga anspråk att anses fullt olficiela. Jag torde äfven få begagna tillfället att sedan min underd. rapport nu blifvit citerad få förklara ett uttryck af Gr. Mörner, som jag tror icke vara oriktigt menadt, men som möjligen kunde missförstås. Han sade nemi. att 3:ne olika beräkningsgrunder voro uti densamma följde. Det skulle deraf tyckas, som man vore särdeles osäker på sin sak då man hade beräknat på olika vis på olika ställen. Då tror jag icke heller att hans mening var, lika litet som förhållandet i verkligheten varit sådant utan att dessa olika beräkningar upkomma deraf att man, för att fullständigare uplysa och leda omdömet, gått ut från olika punkter, byggt på olika baser, och då fråga är om en materiel af större eller mindre utsträckning så måste också slutsummorna med anledn. deraf böra blifva olika. Det är detta jag velat uttrycka och tror alt Gr. Mörner menat, samt hoppas jag att R. o. Ad. icke illa uptagit den förklaring jag ansett mig för min egen skuld höra afgifva. Den 23 April e. m. 09 Gr. Mörner: Det förhåller sig sä som Gr. Platen uplyst att, nemi. med afseende på de olika beståndsdelar, hvaraf materielen enl. det ena eller andra förslaget skulle komma att bestå, så har äfven slutsumman af underhållskostnaden blifvit olika. Det är just derpå jag velat lägga vigt, alt man med olika materiel, kommer till olika underhållskostnad, och att således det nu är för tidigt att bestämma underhållskostnaden, innan man bestämt beskaffenheten af den materiel, som skall underhållas.
I afseende på den betydliga tillökning, som sålunda under sistlidne år uppkommit i Riksgälds-kontorets kapitalöfverskott, hafva Revisorerne, lika med hvad Fullmäktige i sin berättelse anfört, funnit att denna tillökning hufvudsakligen föranledts deraf, att de, enligt 1857 års rikshufvudbok, Riksgälds-kontoret tillkommande öfverskott å samma års statsinkomster uppgått till vida högre belopp, än Rikets sednast församlade Ständer vid regleringen af Riksgälds-kontorets inkomster och utgifter påräknade, och att ett ansenligt öfverskott äfven erhållits å 1858 års allmänna bevillning, samt att en icke obetydlig del af de vid sednaste riksdag beviljade och till utbetalning från Riksgäldskontoret anvisade medel utgått i egenskap af lån och alltså ökat beloppet af detta verks fordringar; hvarförutan uppkomne besparingar eller sådana uppdebiterade anslagssummor, som af en eller annan orsak icke vidare behöft för afsedda ändamål tilhandahållas, under sistlidne år blifvit kapitalräkningen tillgodoförde med icke mindre än 291,628 11:dr 92 öre. Beträffande beskaffenheten af de bokförda skulderna och tillgångarne, torde böra erinras, att bland fordringarne upptagas åtskilliga förskottssummor, hvilka, efter derför afgifna redovisningar, komma att i vanlig ordning afskrifvas, uppgående, enligt ett uti Vid jemförelse emellan skuldernas och tillgångarnes sammanräknade belopp, visar sig att tillgångarne, hvilka vid 1858 års slut öfverstego skulderna med R:dr 5,658,117: 55. under år 1859 ökats med » 4,022,096: 58. så att det belopp, hvarmed tillgångarne vid sistlidne års slut öfverstego skulderna, uppgick till R;dr 9,680,214: 13.
(från sängkammaren, sminket aftvättadt. Hon ser gammal ut; dragen slappa och hon för ett ögonblick sätter på divanbordet medan hon går fram till fonddörren, öpnar den och lyssnar utåt. Stänger tycks eftersinna. så dörrarne igen, stannar ett ögonblick midt på golfvet och Tar ljuset och går öfver golfvet, mödosamt, stödjande sig mot möblerna. Lyssnar vid direktörens dörr, öpnar den sedan och lyser ditin med ljuset. Drager sig tillbaka och stänger dörren. Lägger handen ett ögonblick öfver ögonen tar ett par steg mot sina rum; stannar, vänder sig och går fram till spegeln, sätter ljuset upp till sitt ansikte och bekar dystert på hufvudet). och lutar sig tungt mot dörrposten, samlar sina krafter och traktar det länge och uppmärksamt, med djupt allvar. SkaDu är för gammal, min vän. Det blir att ge tapt! (Vänder sig om med en tung suck och går långsamt mot ljuset, som släcks. Hon böjer sig ner med ansträngning, tar upp det och går, utan att tända det, fram mot sina rum, hopsjunken af trötthet.) sitt rum, vacklar till, hugger fast i en stolrygg men tappar (Ridån faller.) _________ ANDRA AKTEN. Samma dekoration. Morgon vid 11-tiden. Sofi går och dukar ett ytterst elegant litet kaffebord för två. DIREKTÖR BRUHN (från vänster). God morgon, Sofi. SOFI (niger kokett). Go' morron! DIREKTÖR BRUHN. Ska' vi frukostera här i dag? SOFI. ingen människa kan äta där. Ja, jag tänkte det var bäst, för i matsalen ser ut så DIREKTÖR BRUHN. frukostera. (Gnuggar händerna.) Varmt och godt (slår sig ner i en karmstol) och inte de där otrefliga ekstolarne. Hvar är posten? Det här var ju fan så stiligt; här borde man altid SOFI. Jag skall tömma lådan. (Går.) 54 DIREKTÖR BRUHN och koppen, medan han hvisslar en melodi ur »Tiggarstudenten»). (leker med teskeden SOFI tidningar och några bref). (kommer igen med ett par
E j sällan får man höra det uttalandet, att » ryggradskrökningar ej hafva någon gravare betydelse », utan att » de växa bort af sig själfva » utan behandling. Öådafiä uttalanden bevisa blött, att den söm fäller dém, h a t inycfeet fiögä erfarenhet eller att h ä n aldrig sett svårare förmör. Bänt ät ', att en obetydlig ryggradskröknittg tlttder gynnsamma hygieniska förhållanden undantagsvis kan uiidef uppväxten försvinna, men den Sffltt uttalar, att detta gäller split fegel^ätägéf fflj allt för stort ansvar, så stort, att ingen 3£ W * rättigad att bära det. Ryggradskrökningarna hafva tvärtom benägenhet att ständigt försämras, om de lämnas utan behandling, ett förhållande som för öfrigt gäller flertalet af människokroppens lyten och deformiteter. I fråga om ryggradskrökningarna är det dock svårare än vid andra deformeringar att förutsäga, h u r u höggradig den kommer att slutligen blifva. D e t är i synnerhet under uppväxtåren, som ryggradskrökningarna tilltaga, hvarför de under denna tid ständigt böra observeras, men det händer ej sällan, att krökningar, som utbildats i unga år och sedan varit stationära under flere tiotal år, utan någon upptäckbar anledning börja på nytt ökas vid redan uppnådda 60 ä 80 år. Detta h a r jag sett inträffa företrädesvis hos kvinnor oeh i så hög grad, a t t behandling blifvit nödvändig. H a r en ryggradskrökning upptäcks, så torde af det redan anförda till fullo framgå, att den behöfver komma under lämplig behandling, ty därigenom kan vinnas, att lindrigare former och grader kunna helt och hållet häfvas, eller a t t. å t m i n - stone väsentlig förbättring kan vinnas, och att svårare deformeringar kunna förebyggas. A t t här ingå i detaljerad redogörelse om hvilken behandling som i det särskilda fallet är den bästa och säkraste, är ej min afsikt. I vårt land står den sjukgymnastiska behandlingen högt i anseende och den förtjänar detta äfven i fråga om ryggradskrökningarna, för hvilka den visat sig synnerlingen verksam och välgörande.
Hindrad af angelägna enskilda göromål får jag ödmjukligen afsäga mig förtroendet, att vara ledamot af Bevilln.-Utsk. 3:o af Hr Stjernblad, Jules Edvard: Begagnande mig af den rättighet, som 23 § Ridd.Ordn. lemnar, får jag härmed vördsamt tillkännagifva, det jag ser mig nödsakad, att afsäga mig förtroendet, att vara ledamot i BankoUtsk. 4:o af Hr Reuterskjöld, Carl Leonard: Hindrad af enskildta angelägenheter, att kunna såsom ledamot af BankoUtsk. egna min lid åt detsammas förhandlingar, får jag härmed, under djupaste tacksamhet för det mig bevisade förtroende, vördsamt afsäga mig min plats i bemälte Utskott. 5:o af Frih. Flemming, Axel: Som jag nödgas att skyndsammeligen företaga en resa åt hemmet, får jag härmed vördsammast anmäla, att jag icke kan emottaga det ledamotskap uti Ridd.- Den 4 December. 21 lils k., hvarmed jag af H. K. o. Ad. blifvit hedrad; och får jag tillika ödmjukast begära att blifva vid min riksdagsmannarätt bibehållen. 6:0 af Hr Lagerhjelm, Gust. Reinh.; I anledn. af enskildla affairer får jag härmedelst vördsamt afsäga mig den plats uti H. Ridd.Utsk. som R. 0. Adis Hrr Elektorer behagat anförtro mig. Ex. Hr Frih. 0. Landtm, anmodade ej allenast Hrr Bänkman, att sammanträda, för att utse 12 nya Elektorer, i stället för de Elektorer, som blifvit utsedde till Utskotls-ledamöter, utan ock Hrr Elektorer, att sammanträda till val af Utskotts-ledamöter, för ersättande af de ledigheter, som upstått genom i detta och sednaste plenum anmälde afsägelse!’. Gr. von Stedingk, Ludv. Ernst: Inför Ridd.Utsk. har upstått en fråga, hvars algörande jag vördsamt anhåller få till Ståndets bepröfvande öfverlemna.
På sätt i Utskottets Utlåtande Nio 18, § 3, förmäles, skulle Utskottet vid an gifvande af förslag lill Tredje Hufvud-lilelns reglering taga i öfvervägande den af Rikets Ständers sednast församlade Revisorer gjorda anmärkning emot nuvarande, enligt Revisorernes tanke, mindre lämpliga bokföringssält för anslaget lill Minister-Staten, hvarigenom Stats-Utskottets Utlåtande N:o 45. 7 räkenskaperna jemväl upploge Norrska Stats-Verkets bidrag lill denna Stal och sålunda omfattade större utgifter för densamma, än som motsvarade den af Rikets Ständer här» lill anslagna summa. I afseende å denna fråga har Utskottet af H. Exc. Herr Utrikes Stats-Ministerns, Statsiåds-protokollet åtföljande, Memorial angående Departementets Utgifts-Stat inhemfat, att den föreslagna förhöjningen af Minister-Statens anslag vore afsedd, bland annat, till cn sålunda förändrad organisation af Departementet, alt förvaltningen och redovisningen af samtelige de lill Minister-Staten från båda de förenade rikena ingående medel skulle af Departementet kunna öfvertagas, genom hvilken förändring de af Revisorerne anmärkte olägenheter kommc alt försvinna. Då emellertid den af Utskottet tillstyrkta förhöjning af Minister-Statens anslag endast afser nästa Slalsreglerings-period, anser Utskottet, vid sådant förhållande, ej lämpligt alt någon förändring i sältet för bokföringen af de lill Minister-Staten inllytande medel för närvarande föreslå. 7:o. Beträffande slutligen Kongl. Maj: Is Nådiga framställning, alt de Diplomatiska Embelsoch Tjenslemännen äfven under innevarande år må komma i åtnjutande af förhöjning i deras löneförmåner samt all härtill erforderliga medel af Rikets Ständer må anvisas, kommer Utskottet att framdeles häröfver meddela utlåtande. Stockholm den 5 Mars 1857. Reservationer: af Herr Björek: ”Utskottet har i första rummet haft alt tillse, om anslagen bordt bestäm mas i enlighet med den af Kongl.