Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men då icke denna åsigt inom Utsk:t kunnat blifva gällande, och då jag anser det af komitéens pluralitet framställda, samt nu af Gr. Lagerbjelke hufvudsakligen förordade förslaget, ojemförligt bättre än Utsk:ts sednare förslag, auhåller jag om bifall till det förra. Dock synes mig den modifikation kunna göras, att 400 rdr afdrages från den inkomst, som icke öfverstiger 1,800. Det är med en sådan förändring, som jag önskar bifall till Hr Schwartz’s förslag. Gr. Mörner: Hr Stuart har förklarat sig känna tillfreds ställelse deröfver att genom antagande af förev:de förslag till Sevillu.förordn., skatterna icke skola komma att utpressas af den fattigaste. Jag åter måste förklara, att jag för min del tror mig Lafva anledning befara, att förhållandet kan blifva alldeles motsatt; ty det skulle kunna hända att det egentligen blir just dessa personer, sorn komma att på det noggrannaste efterhållas, och jag anhåller att få anföra några skäl till stöd för detta mitt antagande. Hvarje kapitalinkomst, den må vara aldrig så liten, hvarje arbetsförtjenst, den må vara aldrig så inskränkt, skall upgifvas och beskattas, och derjemte skall hvarje nådegåfva uptagas såsom beskattningsbar inkomst. leke ens de 12 rdr, som en gratialist Deri 22 Angust! e. m. 219 från krigsmanshuskassan upbär, äro derifrån undantagna. För nårvide äro alla arbetare på landet fritagna från beskattning; roen enligt Utsk:ts förslag skola de beskattas, så vida de hafva mera än 400 rdr om året. I den af mig omnämnda artikelserien i Dagligt Allehanda finnes upgifvet och utredt, att en gesälls lefnadskostnad upgår till ungefär 500 rdr. Han måste således beskattas efter denna inkomst, hvaremot han för narv:de blott betalar 1 rdr. Nu beskattas icke pensioner, icke sådan inkomst, som pauvres honteux åtnjuta; men dessa skola efter förslaget erlägga skatt.
Hvad Const.Utsk. till ändring i grundlagarne, sjelfmant eller uppå derom af riksdagsman vackt fråga, föreslår, skall, om intet deremot från något Riksstånd anrnärhes, förblifva hvilanda till nästpajoljande Riksdag, och du af R. St. af göras. Om förslaget, af något Stånd, ej genast godkännes, skall det till Const.Utsk. återförvisas, med de anmärkningar, som Ståndet förklarar utgöra dess gemensamma tankar; Utsk. dack obetaget att å anmärkning ar ne fästa det afseende, hvartill deras pröfning inom Utsk. föranleder. Det förslag, Const.Utsk. vid uterremissens besvarande framlägger, kunna Stånden antingen förkasta, eller, med eller titan förändring, godkänna. | Om förslaget af samtlige Stånden godkännes, skall det hvila till påföljande Riksdag, såsom ofvan sagdl är. Ogillas detsamma af alla Stunden, förfalle frågan. Rlifva icke samtlige Stunden om förslagets god - Den 19 Januari e. m. 199 kännande eller ogillande ense, skall Const.Utsk., genom val i Riks.St:s Plena, förstärkt lill ett antal af 20 personer af hvarje Ständ, medelst samfäld omröstning afgöra, huruvida förslaget må hvila till följande Riksdag, eller genast förkastas. Är o samtlige Stånden ense om förändring i en eller flera delar af förslaget, skall detsamma, salunda förändradt, blifva hvilandc till nästföljande Riksdag. Äro Stånden af olika tankar om de förändringar, som i förslaget böra göras, och dessa ej kunna, uppå Const.Utsk:s framställning till RiksSt., sammanjemkas, skall genom omröstning, som af Utsk. föreslås, i förstärkt Const.Utsk. bestämmas, hvilken förändrade ordalydelse, som skall blifva hvilande eller, om ingen sådan godkännes, att all fråga om ändring i förslaget förfaller. Vid den slutliga behandlingen under påföljande Riksdag af ett hvilande förslag till grundlags-ändring, kan det af RiksSt. endast ogillas, eller oförändradt antagas.
Herr Hammarsköld, Lorenzo: Jag år äf. ven förekommen af Herr von Heijne, och får således blott instämma med honom deruti, att det otvifvelaktigt år mindre lämpligt, att genom antagandet af den föreslagna redactionen af 102 4C8 Den 22 April f, m. §. gifva ny garanti åt de Embetsverk och Collegier, sora nu åro i fråga att indragas. Herr Grefven •ch Landt Mar/kalken gjorde proposition till bifall af den nya redactioiien af ifrågavarande §• Ropades Nej. I anledning hvaraf Herr Grefven och Landtb Marjkalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade, med ogillande af den nya redactionen, bibehålla 102 §. oförändrad. Bifölls. §. 107. Mom. t. Skulle ConstitutionsUtskottet anmärka, att StatsRådets Ledamöter samfält eller en eller flere af dem, uti deras rådslag om allmänna mått och steg, icke iakttagit Rikets sanskyldiga nytta, eller att någon StatsSecreterare, eller Föredragande af Com/nando-rtidl icke med oväld — blifvit gjord. Friherre Cederftröm, Jacob: Sedan Rid derskapet och Adeln antagit den föreslagna förändringen af g:de i RegeringsFormen till vinnande deraf, att ordalydelsen blifver i öfverensstämmelse med andan af Grundlagen, så synes det följa af sig sjelf3 att den nu ifrågava - Den 22 April f.m. 46g rande nya redactionen af 107 §., äfven bör bifallas, emedan den föreslagna förändringen i denna, refererar sig på samma grundsatts. Friherre Björnjljerna, Magnus, anförde skrifteligen; (Se Bilagan N;o 4.) Hvarefter Friherre Björnftjerna muntligen tilläde: Jag anhåller, att mitt upplåste anfö rande må med de öfrige Riks-Stånden communiceras. Då jag nu, såsom en af styrelsens organer, uppfyllt min pligt och försvarat Kronans praerogativ, samt discussionen öfver ämnet skall taga sin början, går jag, såsom jäfvig att densamma öfvervara, att mig aflägsna.
Jag förmodar alt man gjort så allestädes, och att tillgångar för närvar, hufvudsakligen utgöres blott af de ben, som dagligen tillkomma. Under sådane förhållanden kan jag, för min del, icke inse något skäl att afvika från Bevilln.- Utsk:s förslag hvars antagande jag vördsamt till R. o. Ad. hemställer. Hr Aminoff: Jag bekänner alt jag redan började förlora hoppet alt vinna framgång uti förevar, ämne, då alla som hittills yttrade sig voro af motsatt tanke med mig utom Hr von Hartmansdorff. Men sedan jag fått detta kraftiga understöd, fortgår jag, på grund af hvad jag förut anfört, alt yrka bifall till Utsk:s förslag i detta afseende, troende, att ej allenast de landtbrukare 268 Den 2 Juni f. m. sora hafva begagnat benmjöl till gödning, utan äfven de som framdeles komma att begagna detsamma, skola komma liil den slutsats jag förut uppgifvit. Äfvensom alt de fattigares förtjenst vid samlandet af ben, på intet vis skall förringas. En talare bar anmärkt att det behölliga gödselbeloppet jag uppgifvit för att göda ett geometriskt tunnland är mycket olika i olika hushållsböcker, och jag vill ej bestrida alt så förhåller sig. Men gifvit är, att med 60 LU benmjöl blifver en god gödning, likaså med 100 lass vanlig gödsel. Än mer, jag påstår, att 40 Lf? benmjöl är tillräckligt för att åstadkomma en god gödning på ett geometriskt tunnland. Vidare har samma talare yttrat, att allmogen i bans hemort, hvarken begagnar delta gödningsämne, eller ens känner detsamma, och jag kan ej annat än beklaga alt förhållandet är sådant; hoppandes likväl att vår kloka och förståndiga allmoge snart skall, både lära känna och begagna detta högst fördelaktiga gödningsämne, sedan de om dess stora nytta och mindre kostsamhet blifvit upplyste. Frih. Palmstjerna: Här är sagt, att likaså litet, som man bör tillåta utförsel af gödsel ifrån ett heraman lill ett annat, lika litet bör man tillåta detta gödningsämnes utförande till andra länder. Jag ber om ursägt, att jag icke kan på något sätt gilla ett sådant påstående.
Danmark är ett land, med hvilket vi lyckligtvis icke behöfva jemföra oss i afseende..på vår financiella ställning; jag tror, att hvarken dess industri elier landet i öfrigt står i en lyckligare ställning än hos oss, ehuru detta iand framför oss har fördelarne af Sundska tullen, nemi. de stora inkomster, som deraf härflyta. Jag ser således ej, alt grannrikenas exempel uppmanar till nedsättning af tullbestämmelserne. Hr Printzenskjöld tror jag deremot är alltför prohibitiv. Han förkastar betänkligheten alt derigenom framkalla lurendräjeri och tullförsnillning; han förmenar, att en sträng tullbevakning i delta afseende skulle vara tillfyllestgörande: men då jag tager - Den II Januari f. m. ifil lager i betraktande möjligheten att från Norrige föra varor landvågen till Sverige, ja, möjligheten alt öfverallt insmugla förbudet gods sjöledes, då jag betraktar omfånget afvara tillgängliga öppna kuster; så kan jag ej, lika med honom, inse någon sannolikhet att genom bevakning fullt skydda oss för Ilirén (lriijerier och tullförsnillning. Man har vidare fästat afseende på ombytlighelen af vår ekonomiska lagstiftning. Detta är ett fel, som man ofta och med fog förebrått Ständerne; jagmåste derå fästa afseende, och vill af det skälet icke eller yrka så betydliga förändringar. Man har bland alla gjorda aninärkmr likväl underlåtit alt vidröra en vigtig omständighet, nemi. den demoralisation, som åstadkommes, om man frestar till tullförsnillning; delta skäl sätter jag högt och det vållar att jag slutar mig lill Gr. Cronhjelms åsigt, alt endast fästa sig vid de hufvudsakligaste artiklarne. Afven får jag fästa uppmärksamheten på, alt Gr. Cronhjelms förslag icke skiljer sig sä betydligt från Ulsk:s, sorn man velat låta påskina. Det är sant, att detta förslag omfattar endast några och 40 artiklar (Utsk:s förslag, som man velat räkna såsom omfattande 194, vidrörer, rätt räknadt, endast 104); men om man dertill lägger, dels den exporttull, som Gr.
Litt. C. 47 år utgå med 16,666 R:dr 32 sk. årligen, mot vilkor, att de väghållnings-skyldige, utom den dem åliggande skyldigheten att för framtida underhållet ansvara, jemväl komma att med hälften uti arbetskostnaden deltaga. 7:0 Serskildt har Utskottet till pröfning förehaft frågan om anläggning af en chaussé emellan Westerås och Fahlun, i hvilket afseende Kongl. Maj:t, uti Nådig Skrifvelse af den 3 sistlidne Juli (intagen under N:o 71, första Samlingen af Bihang till Riks-Ståndens Prolocoll), låtit tillställa Utskottet de handlingar, sora rörande en af Öfverste-Lieutenanten af Ekenstam anstäld förberedande undersökning blifvit till Kongl. Majrt i underdånighet ingifven, och hvilka handlingar utvisa, att för ifrågavarande chaussé-anläggning, så vidt den komme att utföras medelst vanlig mac-adamisering, blifvit beräknad en kostnad af 878,736 R;dr t 2 sk. 1 rst, men deremot, om, för arbetets utförande, följdes en af Öfverste-Lieutenanten föreslagen plan att endast med klappar stensätta dubbla railer eller ränder för hjulen, skulle komma att erfordras 3i6,222 R:dr 7 sk. 2 rst. Lika med hvad Kongl. Maj:t i Dess ofvanberörde Nådiga Skrifvelse äfven antydt, anser Utskottet lörslaget ännu icke vara så utredt, att något anslag för dess utförande nu lämpligen kan komma i fråga; men då företaget otvifvelagtig.t är af en stor allmän vigt, och. angeläget är, att visshet må erhållas, i afseende på nyttan och ändamålsenligheten i allmänhet af chausséer inom vårt länd, saint med jemväl fästadt afseende på fördelen alt kunna bereda någon arbetsförtjenst åt
Genom den tillgång å Thaler Pr. Cour., Riksgälds-kontoret under och efter sednaste riksdag erhållit vid indragningen af det år 1860 för fortsättningen af statens jernvägsbyggnader upptagna ytterligare lån, äfvensom genom de anvisningar å samma myntsort, som Allmänna Hypotheksbanken i följd af dess verkställda upplåningar varit i tillfälle hålla Riksgälds-kontoret tillhanda, hafva både under de 2 sistiörflutna åren och under innevarande år förfallna ränteoch amorteringsliqvider för 1858 års jernvägslån kunnat fullgöras, utan att Riksgälds-kontoret dervid behöft vidkännas de provisioner och öfriga myntförvandlingskostnader, som äro förenade med skeende upphandlingar af härstädes tillgängliga vexlar, enär dessa endast undantagsvis utställas å den myntsort, hvarmed sagde liqvider skola fullgöras. Jemte den sålunda åstadkomna besparingen af de, efter hvad erfarenheten visat, icke obetydliga myntförvandlingskostnaderna, har dessutom genom de från Allmänna Hypotheksbanken erhållna anvisningarne å Thaler Pr. Cour. särskild kursvinst för Riksgälds-kontoret uppkommit, emedan vid godtgörelsen för dessa anvisningars belopp Thalern fått beräknas till lägre värde i Riksdaler Riksmynt, än det vid bokföringen af Riksgälds-kontorets ränteoch kapitalskuld för jernvägslånen antagna, enligt hvilket hvarje Thaler anses motsvara 2| Riksdaler. Den, enligt Reglementets 12 §, hos Riksgälds-kontoret afsatta fond för Hjelmare kanaloch slussverks framtida underhållande, — hvilken fond bildats genom en i Hjelmare kanalbolags fasta egendomar intecknad, med 5 procents ränta löpande, skuldförbindelse å 15,000 R:dr Banko, och genom den vid hvarje års slut upplupna räntans läggande till kapitalet samt det sammanlagda beloppets fortsatta förräntande med beräkning af samma ränta — har, sedan 1859 års början, ökat sig från 56,856 R:dr 39 öre till det belopp, 65,818 R:dr 38 öre, hvarmed nämnde fond i Riksgälds-kontorets hufvudbok för sistlidet år utbalanceras.
Hr chefen för finansdepartitet sjelf framställt den grundsatsen i afseende på den ifrågavar. artikeln, att en så hög tull som 25 procent ”icke skäligen lärer höra tillämpas på en vara, som ehuru i icke ringa män förädlad, likväl utgör ett råämne för den både såsom fabriksnäring och husslöjd inom landet vidt utsträckta tillverkningen af bomullsväfnader”; en grundsats, hvilken är fullkomligt riktig och af sa vital beskaffenhet, att dess vidhållande ovillkorligen måste bestämma om lif eller död för hela den vidsträckta näring, som bcdrifves medelst bomullsväfnads-slöjden, när utländska bomullsväfnader få inkomma mot 25 procents tull, hvilket icke tål någon påökning så vida ej smuggling i stor skala skall befordras; när, säger jag, Hr chefen för finansdepartitet framställt denna rikliga grundsats inför Konungen såsom ledning för sitt förslag, sä väcker det någon förundran, att Hr föredraganden likväl, i och för pröfningen af en så hufvudsaklig artikel hvarken fästat uppmärksamheten på den vid tullcomitéens betänk, fogade kalkyl som lärftskramhandlare-societeten inlemnat, eller synes hafva af samma kalkyl lemnat någon anledn. att sjelf närmare underrätta sig om förhållandet. Af stals-rådsprot. kan man icke sluta till annat, än alt hela frågan om utrönande såväl af priset på Engelskt bomullsgarn, som af verkliga kostnaderna för dess införskrifning enligt nuvar. tullbestämmelse, eller, med andra ord, af sjelfva den faktiska hufvudomständighet, hvaraf tullafgiflens bestämmande egentligen borde bero, blifvit af Konungens samtlige rådgifvare helt enkelt förbigången; ty om felaktigheten i Hr föredragandens uppgift blifvit genom undersökning utrönt, så är det knappt tänkbart, att ej sådant äfven skulle blifvit af någon bland Hir stats-råderne anmärkt till prot., helst när fråga ej var om en småsak utan om den mest maktpåliggande inom hela manufakturindustrien.
R'dr 250: — samt skrifmaterialie-anslag och resepenningar 66: 32. Banko H:dr 316: 32. i stället finge, jemte det blifvande tillskottet, utgå af Sjette hufvudiiteln, der aflöningen för öfriga landsslats-ljenslemän funnes uppförd, och ej vidare belasta anslaget för Lappmarks Ecklesiastikverk, 7,600 H:dr, hvilket de sednare åren något öfverskridits; samt att, hvad anginge beloppet af den lön, som borde Lappfogden tillfalla, det väl förekomme att hela uppbörden i lappräntor endast uppgått år 1853 till 1,311 R:dr 9 skill. 10 rst. och år 1854 till 1,5 19 R:dr 30 skill. 4 rsl., hvaraf torde kunna slutas att göro målen vid tjensten vore ringare än för Kronofogdar i allmänhet; men då Lappfogden måste på obanade vägar företaga långa och kostsamma resor inom sitt vidsträckta Ijenstgörings-distrikt, innehållande i areal, enligt uppgift, -335 qvadratmil, ansåge Kammar-kollegium och Stats-konloret aflöningen för honom skäligen böra bestämmas till 1,200 H:dr banko, oberäknadi hvad som derutöfver kunde honom tilläggas i händelse Kronofogdar i allmänhet koinme i åtnjutande af lönetillökning; hemställande Kollegierne slutligen, alt om ifrågavarande löneanslag af Rikets Ständer beviljas, nästen måtte upphöra i och med detsamma den nya lönen tillträdes, eller den 1 Januari 1858, samt de nu af Lappiuarks-ecklesiastikverkets anslag utgående 316 R:dr 32 skill, banko samtidigt dermed besparas. Hed afseende å hvad Kammar-kollegium och Stats-konloret sålunda i underdånighet anfört, vill Kongl.
Anledmn till den förändring, Utskin här gjort, är alt man velat förenkla uttrycket, derigenom att man, i st. f. alt i 1846 års Kung. slå 2:ne mom. nemi.: 1) om sättet för utlåningen och 2) om deposition på uppoch afskrifnings-räkning, endast föreslagit ett morn., nemi. ”om sältet för bankrörelsens bedrifvande, ” i hvilket utan tvifvel de båda förstnämnda innefattas. Men om denna förändring skulle leda till hvad Frih. Palmstjerna förutsatt, är densamma naturligtvis mindre lämplig. Likväl skulle jag tro, att när det beror på K. M. att granska bolagsreglorna m. m., man kan vara förvissad, att det äfven tillses, att den lånerörelse, Banken kommer att bedrifva, blifver så inrättad, att den medför -nytta för landet. Jag vill således icke bestämdt motsätta mig Frih. Palmst jernäs förslag, så framt det tillvinner sig R. o. Adis bifall. FIr Aminoff: Medgifvas måste, att det ifrågavaride momit innehåller så väl diskontrörelse, som uppoch afskrifnings-räkn ing, ni, m. Men, detta oaktadt, är det försigtigasl, att bibehålla de gamla bestämmelserna, och ej skäl alt ändra stadganden, då sådant icke är af verkligt behof påkalladt, hvarföre jag instämmer i Frih. P.dmstjernas förslag. Hr Gripenstedt: Det torde vara ostridigl, att de nyttigaste rörelsegrenarne bos en Bank äro kreditivoch deposilionsrörelserna. Om således de f. n. i detta afseende gällande bestämmelserna lemna någon större garanti för, att dessa förelsegrenar af Bankerna skola på ett tjenlig! sätt bedrifvas, tror jag alt det vore bättre atl bibehålla dessa bestämmelser sådana de äro, än att antaga de nya föreslagna. Men för min del tror jag icke att de förra innehålla någon verklig garanti i detta hänseende. Det är nu blott föreskrifva, att bolagsreglorna skola innehålla stadganden ang:de sättet för kreditivoch depositions-rörelsen.
153 gr. socker, 106 gr. skirt smör, 4 ägg, af hvilka 2 hvitor borttagas, detta röres länge St en led, 281 gr. hvetemjöl, hvaraf hälften iröres genast; degen sättes i kallt rum att stelna. Kingarne doppas i groft socker, sporras, tåla ej stark värme. Elin. Madeirabroderler, O • Ti SpeCICllltet R L Kul. T O F F S - liriinkebergstorg och ALLM. • " " •«n expedieras pr omgående. För känslig hud! ömtålig hud! P. För T För Se den större annonsen i n:r 25 för i år E R I C S S O N &amp; C: O. GÖTEBORG. ansiktet! Rekommendera [1434] sina PATENTERADE K O P Henrik P J J. Fin toalett-tvål, innehållande antiseptiska beståndsdelar. _ Skyddar för inficerande ämnen. Ar fullkomligt neutral. I p Sä / jes i välförsedda detaljaffärer. X S Stort och rikhaltigt lager af såväl enklare som finare möbler. (NORD. A. B. GÖT. H SOO | | T .H ' 55 B) I. &gt;. Stenia. &amp; Ågren 1 DROTTNINGGATAN 3 Handelsinärke. [2397] ^ Adolf Bonniers förlag: T Rådgifvare för husmödrar. L En samling råd och upplysningar ^ för hemmet och hushållet. BearbetW ning från tyskan af 0. H. Med K 68 upplysande träsnitt. Pris 3: 50, T inb. f FLYGLAR TAFFLAR GULD-, SILFVER, N Y S I L - VERo. PIANINOS ORGLAR. GRANAT-ARBETEN FÖRLOFNINGSoch VIGSELRINGAR. Ständigt lager, till billiga priser. Beställning och reparationer utföras med omsorg. 1 4 B U L J O N G. &gt; I » iästsorterade •&gt;§&lt;&gt;&lt; CD G. Sur gräddkaka.
Detta yttrande åtföljdes af ett annat utaf Directionens Ordförande, till Ridderskapets och Adelns Protocoll den 9 Februarii 1818, der han tillkännagaf, att f.‘delar af bela arbetet redan voro utförde. När man likväl nu måste erkänna sådane ofullkomligheter i alla beräkningar, som samma Ordförande i d3g tillkännagifvit, torde Rikets Ständer haft skäl att vänta, att Utskotten, i händelse af hufvudsaklig pröfning, äfven undersökt den säkerhet, som, för närvarande, erböd sig i detta hänseende. Uti Instructionen för Bankens Revisor öfver CanalVerket och dess räkenskaper år i8j8, förekommer, att denna skulle ”taga en 110- ”ga kännedom om hvad för Canalens fullbordan i begge Provincerne återstår, och ”den dertill sannolikt uppgående kostnad, ”på det, så vidt ske kan, tillförlitlige grunder, eller åtminstone en säker vägledning ”må kunna erhållas, för bedömandet af den ”vigtiga fråga, huruvida det återstående ar”betet kan utföras med de medel, som ”dertill blifvit beräknade.” Det hade icke varit utan skäl, om Utskotten, i händelse af tillstyrkande, ingått i granskningen af en möjlighet, eller ens sannolikhet, att häfva alla dessa svårigheter. Utskotten hafva derföre ansett sig böra Den 26 Mars e. m. uppskjuta frågan, tills den kunde hufvudsakeligen företagas, d. v. s. då Ständerne öfverselt StatsVerkets behof; och om detta förhållande å Utskottens sida innebär en oomkullstötlig princip af ordning, så innebär det äfven, å Ståndens sida, skäl till bifall på Utlåtandet. Herr von Hartmansdorff', August: De sammansatta Utskottens Utlåtande bar bär af flera Ledamöter blifvit tadladt. Då jag inom Utskotten deltagit i pluralitetens mening, anser jag mig skyldig, att i korthet redovisa för de grunder, hvilka då ledde mitt beslut, och hvilka fortfarande tjena till rättesnöre för mitt omdöme.
Hvad passevolansen beträffar, tror jag icke att den är af den obetydlighet, som Frih. Liljencrantz velat påskina. Liksom Gr. Björnstjerna hoppas äfven jag, alt den, så snart det kan ske utan orättvisa mot kompani-cheferna, skall borttagas vid de värfvade regementena, liksom den blifvit borttagen vid ingeniör-korpsen, der det visat sig för truppen fördelaktigt. Hvad ingeniörernes tjenstgöring beträffar, så har jag sjelf tjenstgjort vid denna korps, och vet att tjenstgöringen der är i högsta grad besvärlig. Officerarne kommenderas än hit och än dit, och hafva ingen varaktig stad, och dertill äro deras inkomster otillräckliga. Såsom exempel vill jag nämna, att sedan jag erhållit det uppdraget att organisera det första pontonier-kompaniet, samt konstruera och låta tillverka det första bryggequipaget, med hvilka befattningar jag under 16 månader fortfor, intill dess kompaniet var uppsatt och exerceradt, samt bryggtrainen fullbordad, måste jag af ekonomiska skäl afsäga mig detta hedrande uppdrag, emedan min aflöning icke var tillräcklig att bestrida de med tjensten förenade utgifter, och jag är dock icke känd som misshushållare. Bebofvet af ifrågav:de pontoriier-kompanier är så tydligt visadt och utredt, att jag inskränker mig till att begära bifall till denna punkt. Frih. Liljencrantz: Sedan motivet för det af mig begärda afslaget, hvilket af den talare, som hade ordet näst efter mig, blifvit stämpladt såsom afund, af en annan talare blifvit välvilligare och, jag vågar säga, rättvisare bedömdt, så förbigår jag nu denna sak. Man har sagt att andra officerare hafva tillfälle till verksamhet utom tjensten. Jag tror att äfven ingeniör-officerarne hafva det, och jag hänvisar till de vackra enskilda byggnader, som af dem blifvit uppförda, och hvilka jag hoppas skola såsom monumenter gå till efterverlden.