Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande de kostnader, sorn, i och för dessa förrättningar, drabba kyrkorna, så utgöras dessa endast af ersättning för skjuls och tractamenle åt den kronobetjent, som besigtningen förrättar, samt de 2:ne honom biträdande nämndemännen, jemte lösen för expeditionen af besigtnings-inslrumentet, och kunna således icke anses serdeles betungande, synnerligen då härvid tages i betraglände den låga tariff, söm Författningen i ihy fall stadgar. För öfrigt måste den nytta, som dessa besigtningar onekligen hafva med sig, anses vida öfverväga den anmärkte, icke betydliga, kostnaden. På grund af nu anförde skäl, får Utskottet liös Rikets Högh Ständer vördsamt föreslå, alt motionen må förfalla. Stockholm den 1 October 1844. Ank. till Exp. Utsk. ii. 2 Oct. kl. 6 e. n>. Betänkande, i anledning af väckt motion om upphäfvande af föreskri/terne, rörande lnländske Skådespelares och Konslidkarcs skyldighet att erlägga afgifter till Kongl. Theaterns och Hof-Capc/lets Pensions-Cassor. Från Vällofl. Borgare-Ståndet har till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet blifvit remitterad en motion af Herr J. Thorn, hvari han föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, alt Kongl. Brefven den 14 Maj 1789 och den 30 Juli 1831, så vidt de angå utländske skådespelares och konstidkares ofvanberörde åliggande, varda upphäfde.
Stockholm den 1 Mars 1858. 200 Expedit/o n slits k otte Is Förslag till underd. Skrifvelse N:u 244. Uppläst och godkiindl hos Ridd. och Adeln deri ‘17 Fehr. 18B8. Presle-ståndet den l Mars — Borgare-ständet den 1 Bondc-slåndel den 1 Rike/s Ständers underdåniga Skrif velse, örn alarhelande af Jorsing lill ny Konkurs-lag. (L;ig-Utsk:s Bet:de N:o 65.) S. A. K. Under de öfverläggningar, som hos Rikets Ständer egt rum angående kreditlagstiftningens förbättring har uppmärksamheten företrädesvis blifvit fästad vid beskaffenheten af nu gällande konkurslag, öfver hvars brister klagan länge försports såväl inom som utom representationen. De anmärkningar, som deremot blifvit framställde äro riktade emot de grundsatser, på hvilka lagen livi la r, och hvilkas oförenlighet med alfärslifvels behof och intressen synas bekräftas deraf, alt man i åtskilliga fremmande länder ölvergifvit dessa grundsatser och antagit andra, hvilka närmare ansetts öfverensstämma med koi i k urs-lags lillu ingens ändamål. Redan i uppfattningen af en i konkurstillstånd försatt gäldenärs ställning synes detta ändamål vara i gällande konkurslag förbisedt. Deri förekommande stadganden, som förbjuda en cessionant alt förr än första dom i saken gifven är, vistas utom sitt bus, och sorn berättiga borgenärer att hålla honom under bevakning, antyda tillvaron af eli anklagelsetillsländ, som drabbar den redlige gäldenären likasom den oredlige. Åtgärden att vid iråkad t obestånd tili borgenärernes förnöjande afträda sin egendom har sålunda i stället att innefatta ett af rättkänslan påkalladt steg, ådragit gäldenären misstankar om mindre redlighet, för att ej säga straffbar oärlighet, och följden Expeditions-Utsköttets Förslag till undcrd. Skrifvelse N:o 244.
Man såg derföre nu hos oss en gåfva, visserligen sedermera långt fullkomligare odlad, för första gången visa sig med någon grad af virtuositet: gåfvan, att vara ovettig med grannlåter och smäda med loftal; gåfvan, att på samma gång förtäckt och oförtäckt säga, åt och om hvem som helst, hvilken infami man behagar; gåfvan, att med leende lömskhet gäcka lag och myndigheter ur en bokstafligt oåtkomlig ställning; kort sagdt, öppet skända utan att kunna öppet beifras. Väl uppskattas förr eller sednare till sitt rätta värde den dervid erforderliga konst, att, med behändig sammangjutning af en tiondedel sanning och nio tiondedelar lögn, offentligen ljuga på ett sätt, som länge gör all offentlig vederläggning omöjlig: men det egentliga syftet är dock vunnet; man har skadat så mycket man förmått, haft sitt uppehälle deraf, ja förskaffat sig, utom kläder och föda, på köpet en liten endags-gloria af martyr och snille. Såsom vi sett, kan Stockholms-Postens eget programm lätt misstänkas för en smula ironi: särdeles när det jemnförs med ett spetsigt yttrande om Augusti Politik, som ett par år efteråt (1781, N:o 43) förekommer i en not vid en öfversättning från Propertius; ovedersägligen affattad i ordalag, dem Lund sjelf hade kunnat i sin tidning upptaga62. Men dylikt hörde man af Stockholms-Posten blott liksom händelsevis och så ytterst sällan, att det snart föll i glömska. Det hade dessutom aldrig der sin vederbörliga utstyrsel af gemenheter. Detta behof gick Lund till mötes; det var gemenhetens politiska ironi, som han gjorde till lifsandan af sin tidskrift. En hväsande orm slingrade der alltigenom under blommor, som (med flit) öfverskylde den så glest, att den ständigt var synlig för allas ögon. Redan i N:o 1 heter det: ”Sedan den i en välsignad stund välsignade regerings-förändringen gick för sig, hafva Skalderne ej annat att sjunga än det Allmännas röst, Nåd, Rättvisa, Mildhet, Ömhet, Mensklighet och Huldhet ifrån Thronen”.
Att Nederlags-rörelsen gifvit en enskildt ganska rik vinst åt Götheboig, och att Kro - Den 8 Maj. 237 nans intrader vid beskattningen äfven derigenom blifvit Ökade, är en så erkänd och obestridd sanning, att den alldeles icke behöfver bevisas j men att beräkna StatsVerkéts contingent deraf genom förhållandet af 1810, l8ll och 1812 års Beviilningssummor af Götheborg mot de föregående åren, kan icke vara den rätta methoden, emedan Städernas Innevånare taxerades och uppfördes till contribution derstädes, icke endast för deras der belägna egendom och inkomsten af deras der idkade Näringar, utan äfven för deras öfriga egendom och inkomster. Denne sednare andel lärer väl böra afdragas ifrån Bevillningssumman 1 Götheborg under de uppgifna trenne åren, innan den af Herr CommerceRådet framstäl-; da jemförelse kan i någon mon leda till dess åsyftade slutsats, hvilken ändock förbtifver ganska osäker och obestämd, i anseende till dåvarande Taxeringssättets olikhet med det gamla. Sedan Herr CommerceRådet förklarat, det han tror sig icke till den grad kunna misskännas, som skulle han genom sitt anförande, den 30 sistlidne April, sökt på mindsta sätt advocera för Lurendrägare, och då han har så rättvis grund för denna tro, tyckes han väl icke haft behof af någon ytterligare bevisning emot obillig misstanka emot honom i sådant afseende, hvarken hos Vallo]]. BorgareStåudet eller de andra Respectiva RiksStänden; men icke dess mindre har han, till bestyrkande af sitt innerliga hat emot lurendrägeri, och sitt fullkomliga allvar i beifrande deremot, erinrat om sitt anförande till Vällofl. Bor. gareStåndets frotocoll den og Maj l8l2* vid då hållna Riksdag i Örebro.
Har Gäldenär hustru och barn sohl understöd tarfva* gånge af hans arbetsförtjenst så mycket, sorn till (lerås nödtorft öundgängeligen fois. dras, dock icke öfver två tredjedelar deraf. Hvarje dagsverke beräknas Gäldenär till godo efter tharkegångspris, inen blott ett halft deraf om inåt på stället eihålleS. Ar arbete sådant sorn tinder vanlige dagsverken ej hänföras kän, vare beräknadt efter i orten gångbart pris* och må äfven dera vid skäligt afdrag för erhållen föda ega rinn. Äro flere Borgenärer, som på eli gång af Gäldenär yrka arbete, skilje Domaren deni emellan och bafve deli fö rea träde till arbete, söm till betalning företräde eger-. Till Gäldeiiärs person bafve den alltid företräde som bysättning yrkar framför den, sorn arbete påstår. Och då det förra kan af Konungens Befallningshafvande åläggas; må till det sednare alldrig döminus utan efter Domarens bepröfVande. ” t händelse denna redaction komme att antagas* LagUtskottcts Betänkande». to6f borde äfven öfverskriften å i 6 Cap. Han* delsBalken erhålla följande lydelse: ”Huru. ■Gäldenär må gods sitt till dess Borgenärer på en gång afstå» saint huru gäld må med arbete aftjenas; så oek om them sorn för ,'gäld rymma.”
St:r redan godkänt den med Frankrike afslutade handelstraktakten, förklara, att jag anser det vara minst sagdt tvifvelaktigt, huruvida det vore konstitutionel! rigtigt att fatta ett sådant beslut. Denna fråga beror på rigtigheten af den sats, Bevilhi,-Utsk Denna sats bestrider jag och kommer äfven att fortfarande bestrida densamma. Frih. von Schulzenheim: Medan detta Betänk, är före mål för behandling hos R. o. Ad., blir det för mig en nödvändighet att ofta yttra mig, dels emedan jag tillhör Bev.-Utsk:t, dels ock emedan jag har den karakteren, att icke sticka under stolen med hvad jag tänker. Jag skall dock så mycket som möjligt söka undvika att göra det, enär jag, öppet sagdt, är besvärad af att yttra mig för Utsk:ts förslag, hvilka jag olyckligtvis icke kunnat till alla delar godkänna, och det skulle kunna härida mig att, om jag kriticerar Utsk:ts beslut, jag blir föremål för tillrättavisning antingen af tjenstemännen inom Utsk:t eller ock inför offentligheten. Oin jag angriper de principer i grundlagsenlig! hänseende, som hafva sammanhang med detta ämne, så riskerar jag att möta en makt så stor, att jag kanske förkrossas, men, likasom min namne, är jag på samma gång modig och försigtig, och skall söka att såsom projektiler använda endast grundlagsparagrafer, samt stöda mig vid den sanningens Den 21 April f. m. 367 herdestaf, som måste föra till målet, eller den djupa aktningen för hvad sorn är sannt och lag i landet. Om vi, M ine Hrr, en gång gå förbi hvad som är lag, blir samhället depraveradt och vi göra dermed så mycket ondt, att det aldrig kan repareras; om vi sjelfva depravera begreppen om hvad som är rätt i lagstiftningen, kan man väl icke begära, att lag skall af andra lydas i någon rigtniug. Iler lurendrejeriet framställes under romantisk lorm och icke såsom, hvad det är, ett underslef, en tjufnad, brott inot Staten, der kan man svårligen begära, att begrepp om rätt skall göra sig gällande.
Då jag för enskildta angelägenheter ämnar för någon lid lemna riksdagen, anhåller jag alt få afsäga mig förtroendet alt vara ledamot af Ilidd.Utsk., med vördsam begäran, att vid min riksdagsmannarätt varda bibehållen. R. o. Ad. lemnade härtill sitt samtycke; hvarefter Hr Gr. o. Landtm., med tillkännagivande, att Gr. Hamilton, Jakob Essen, och Frih. Adlercreutz, Carl Gust., såsom ledamöter af Const.Utsk., erhållit 3:ne veckors ledighet, räknad för den förre ifrån d. 21 och för den sednare ifrån d. 24 dennes, anmodade Hrr Electorer, att sammanträda till val af en ledamot i Uidd.Utsk. efter Frih. Bonde och 2:ne ledamöter, att under Gr. Hamiltons ochFrih. Adlercreutz^ frånvaro inträda i Const.Utsk, Upplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exped.Utsk. inkomne förslag till R. St:s und. skrifvelse!- till K. M.: N:o 77, ang:de förändring i sättet för uttagande från K. räntekammaren af de till vissa verk anvisade statsanslag; N:o 78, ang:de rotering af en staden Lund tillhörande jordlott;; N:o 79, ang:de Fahlu stads båtsmans-rotering; N:o 80, ang:de förvarande af en del utaf bankens redbar^ heter å Carlsborgs fästning; samt N:o 81, angalo reseunderstöd åt fabriksarbetare och handtverkare. Föredrogs en af Vällotl. BorgareSt., genom prot.uldr. af d, 11 dennes meddelad inbjudning lill MedSl:n att förena sig i det, vid pröfningen af StatsUtskrs utlåt. N:o 151, i anledn. af erhåll ne återremisser å betänk.
Lotsenoch Fyrings-Staten Materiel. FörsvarsVerket till Sjös i allmänhet, eller Flottans underhåll och nybyggnad dessutom af Öfverskotten Diverse Anslag. Till excercice af Flottans bemanning „ Spanmålsupphandling och Bagerikostnader „ Skrifmaterialier och Expenser , Reseoch Tractaments-penningar „ Oförutsedde utgifter Sa - Sia Spanmålen in natura Anslag vid 1823 års Riksdag. Spanmål Penningar och in natura. Spanmål Penningar och in natura. Indelt 299: 28, Indelt 2,621: 3a. och utgöres den föreslagna stimman af Penningar 1,116,369: 4- —“ Indelta Räntors värde 38,o43: 3. 4* Spanmål in natura, dito 47>! *5. -—- Tills. 1,201,527: 7. 4- ' . I - ' - .4 - l”v - -‘-i,- • ■ Clhit , i io ■I i •' v ■ s. n: < , b*co • i 4nr'i< - 1 it. ''.Wiv “*? : ' ’ • ,1>I ■ .'fri !( :i / if I-), . ■ : *» ■ MCi ll: i; »;< 'V' i i < . , :<IJ ji',0 il it,i, . • • • • • Ml, : • T i!.: : i.i iKij-'' , I I . I : l ■■ •. ... I? Iljlt' • \ ■ : a .i) •i fCC,C£ -' 4>,. -»0 ' ji-i • .4 • ' * Litt. Summa. Inkomste r. B:dr sk r. R:dr sk r. R:dr sk r. R:dr sk 1’. R:dr sk r. R:dr sk r. Skatteköpeskillingar Tor Recognitionsskogar Behållningen af allmänna Bevillningcn m. m
Sgr till utrustnings Tillsammans för Landtförsvaret Sjöförsvaret tillhörande föremål. och provianteringsäfvensom expeditions-kostnader för dels seglande, dels roddoch ångfartyg samt lill aflöning för befälet och manskapet å dessa fartyg, år 1854 325,849. 3. 4. afgår: ersättning från 5:te hufvud-titelns anslag för exercis af Flottans bemanning . 112,200. kommenderingar ur Marin-rcgementct samt beklädnads—slitnings^- ersättning åt samma regemente 679,755 46 8 211,649 26,594 Transport | 238,243 3 16 19 Slats-VlshoUels Memorial M 64. 9 Under år Under Januari med April månader 1857. St. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 1 Häfl. i 10 10 ISlats-Utskotlels Memorial M 64; ansport till proviant vid Flottans stationer » afgångs-procenter och redovisningstraktamenten samt arfvoden » utrednings-persedlar åt skärgårdsoeh ångfartyg » bålsmans-beklädnad » kavajer åt Sjö-beväringen » kojer, fdtar och täcken för skärgårds-flottan » upphandlade renslar, fältllaskor och mat-tornistrar » » sjukvårds-persedlar segelduk » » hampa » anskaffning af bomboch landstignings-kanoner » » » kanoner, lavettage och projektiler » » » artilleri—materiel och utredning för Kungsholms och Drottningskärs fästningar samt Kungshalls batteri » » » 27 st. »kursörer» och 120 pistoler för nyssnäm de tvänne fästningar » kontroll-pjeser samt besigtningsoch transportkostnader . ' . » vattendistillerings—apparater å Kungsholms och Drottningskärs fästningar ... f ...
Hvad beträffar, att olika Den 28 April f. m. 9 åsigter skulle kunna äga rum i denna fråga om Lagmansoch Häradshöfdinge-räntan, mot hvad, som tillkännagafs i sista plenum om ordinarie räntan, så tror jag, att denna framställning från dens sida, som gör densamma, Läst bevisar ett origtigt handlingssätt, emedan alldeles lika frågor böra på lika tid alldeles lika behandlas. På samma sätt som jag förra gången yttrade, finner jag ej, att räntan kan afskalfas utan Konungens sanction, Vöre det blott fråga om att följa sin böjelse och lindra skatterne, vöre jag visserligen äfven dertill benägen, men jag får ej göra det emot Grundlagens mening och bokstaf. Jag tillstyrker således bifall å Stats-Utskottets förslag. Herr Tham, Wollrath: Jag skall ej ingå uti den frågan, huruvida de afgifter, som nu äro under öfverläggning, böra kallas ordinarie eller icke; jag håller mig vid hvad StatsUtskottet kallat dem, nemi. Statens ordinarie inkomster, och då anser jag oriktigt och oförsigtigt, att borttaga något af dessa inkomster, så länge de ej räcka till att betala Statens ordinarie utgifter, och så länge vid hvarje Riksdag Bevillning måste utskrifvas af nationen. Sådana Inkomsters förminskande bör då först komma i fråga, när ingen Bevillning behöfves, ty Bevillningens fördelning sker aldrig utan knot och missnöje. Man har sagt, att man ej gör annat, än ökar Bevillniugen vid hvarje io Den 28 April f. m. Riksdag. 1823 minskades den likväl, den nemligen som utgår af nationen, och jag vet ej någon annan, som ökades, än den hvilken förut uppbars af den brottsliga lurendräjaren och derifrån öfverflyttadcs till Staten. Jag tror ej eller, att Bevillningen nu behöfver ökas, om man ej borttager de ordinarie Inkomsterna. Just derföre att Bevillningen är svår att fördela, hoppas jag att Rikets Ständer ej öka den. Tror man, att man kan minska skatterne, så bör det ske på sjelfva Bevillningen, och då kan denna minskning äga rum med lika förmån på capitations-afgiften.
Ytterligare Utlåtande, VIII s 1237, 1238, bif. af BorgareStåndet, IX s 955, af BondeStåndet, IX s 974* Hästar, om ersättning för, som stupat eller blifvit skadade under Kungsskjutser, Underd. RiksdagsBeslutet, §. 44- Hästvacance-afgiftens utgörande, om, vid Östra Härads Sqvadron af Smålands HusarRegemente, IV 5. s 309 ■—3i2, bif. af BorgareStåndet, ix s 1166, af Adeln, IX s 1175, af PresteStåndet, IX s 1180, af BondeStåndet, ix s 1187. Underd. Hö och Halm, om skyldigheten att in natura leverera, till Kongl. Hofstallet. Motion, remit. till Ekon. Utskottet, II s 1167. Utskottets Betänkande, VIII s 2o5 — 207, bif. af Adeln, IX s 158, återrem. af PiesteStåndet, IX s 170, bif. af BorgareStåndet, IX s 173, återrem. af BondeStåndet, II s i3ao. Ytterligare Utlåtande, VIII s 721 — 725, bif. af Adeln, ix s 383, af BorgareStåndet, IX s 391, af BondeStåndet, IX. s 392. Höganäs Stenkolsvei'k, om undei-stöd af Staten för; Ekon. Utskottets Memoidal, "VIII *36 s 780, 781, bif. af PresteStåndet, IX s 45i, af BorgareStåndet, IX s 457. StatsUtskottets Betänkande, IY 2. s i65p — 1676, återrem. af PresteStåndet, IX s 632, af Adeln, IX s 643. Ekon.
Sedan alla de särskilda förslagen nu äro genomgångna, så lärer väl icke återstå något annat, än att godkänna Ulsk:s förslag till grundlagsenlig behandling. H. Ex. IlrGr. o. Landtm, yttrade, att om lian icke misstagit sig, hade alla de framställde proposrme blifvit med öfvervägande nej besvarade, och att deraf Liefve en följd att Ulslcs förslag komme att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Frih. Raab: I sådan händelse får jag anhålla om vote ring, samt att mitt förslag måtte få utgöra eontrapropos. Hr von Hartmansdorff: Nu återkommer en fråga, hvarom man en gång tillförene bar öfverlagt vid denna riksdag, nemi. om ilian har rätt, alt, sedan en propos. blifvit framställd och besvarad, och en annan derefter framställd och afslagen, dä gå tillbaka lill den första propos. och deröfver begära votering, såsom om ingenting hade tilldragit sig emedlertid. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, behagade i anledn. af denna framställning fästa uppmärksamhet derpå, att han icke tillkännagifva, huru propos:rne blifvit besvarade, förrän de alla tre hade blifvit framställde. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag har också fästat uppmärksamhet dervid, att Hr Gr. o. Landtm, icke tillkännagifvit sin uppfattning af R. o. Ad:s svar å propos. om bifall till Frih. Raabs förslag, och att således detsamma icke för närvarande kan anses afslaget; men då Frih. Raab nu begärt votering, så blir fråga om eontrapropos., och dervid torde Hr Printzenskjölds förslag äfven komma under öfverläggning. Hr von Hartmansdorff: Jag medgifver visserligen, att Hr Gr. o. Landtm, icke förr än pä en gång förklarat sig öfver alla propositionerna; men jag vågar tro detta sätt alt gå tillväga icke vara så alldeles riktigt. Om män finge veta huru Hr Gr. o. Landtm, uppfattat svaret på hvarje propos., så visste man också när man skulle begära votering eller icke.
Arfvodcn och andra inkomster af allmänna medel. Ljuspenningar. Sportler i medeltal. Summa. Stats-Utsk. föreslår löner och arfvoden. R:dr.0 ö. R:dr. ö. R:dr. Sorn Ivammar-Rättens anslag enligt 1835 års Riks-stat utgör R:dr R:mt 81,426: — så erfordras följaktligen nu en fyllnad af_ » » 46,936: 78. Hih. till R. St. Tab. \:o 6. ? Ofver-Intendents-Embetet. Nuvarande K:gl. M:t StatsTalTelföreslagit utskottet och löner föreslår LjuspenSumma. och löner o. ' pa stat. ningar arfvoden. arfyoden. m. m. R:dr. ö. 1,000 1,000 1 Kanslist och Kammarskrifvare, hvilka befattningar äfven må kunna, efter Chefens bepröfvande, åtskiljas, arf vode tillsammans Försl a g till blifvande Riks-Stat. S p a n m å 1. Spanmål. milena Penningar Räntor, enligt markegång på förslag. Indelt, på förslag. Oindclt. Summa Pcnninga Räntor, enligt markegång på förslag. Indelt, på förslag. Oindelt. Summa Riksmynt. Mått. Värde å 10 R:dr Tunnan (6,3 kub.fot). Mått. Värde, förslagsvis, å 10 R:dr Tunnan (6,3 kub.fot). Riksmynt. Riksmynt. Mått. Värde å 2 R:dr kubikfoten. Mått. Värde, förslagsvis, ä 2 R:dr kubikfoten. Riksmynt. R:dr. ö. R:dr. ö. Kub.f. k:r R:dr. ö. Kub.f. k:r R:dr. ö. R:dr. ö. Finans-Departementet. R:dr. ö. R:dr. ö. Kub.f. k:r R:dr. ö.
Då gäldenär inför ratten företer den handling, hvarå inteckning beviljad blifvit, och sålunda visar, att han skulden betalt, må inteck - 24 Lag-Utskottets Betänkande, \.o 5j. ningen dödai; och varde det i protokollet skrif vet, sä ock ä handlingen tecknadt. 34 <$'■ Låter gäldenär ej döda inteckning, då handling, hvarå den beviljad är, i hans hand finnes; vare honom ej förment att den handling, med fortfarande inteckningsrätt., åter utgifva. 35 4>. Borgenär, som innehafver inteckning, njute, så vidt för fulla gäldandet af hans fordran nödigt finnes, säkerhet i den intecknade egendomen till hela det belopp, hvarå inteckningen lyder, ändå att fordran ej till så stort belopp uppgått eller afbetalning derå skett. 36 §. Har intecknad egendom blifvit såld, efter utmätning å offentlig auktion eller under konkurs; ege köparen rätt att fä egendomen lossad från inteckning för fordran, som ej kunnat af köpeskillingen gäldas, ändå att han ef kan i hufvudskrift förete den handling, hvarå inteckningen beviljad blifvit. Åslundar köpare, för hvilken uppbud beviljadt är, att sådan inteckning dödas må, ingifve till domaren ä landet eller rättens ordförande i stad bevis om de inteckningar, som vid egendomens försäljning deri funnits, så ock om köpeskillingens fördelning fordringsegare emellan, sedan den fördelning blifvit af dem godkänd eller laga kraft vunnit Domaren eller ordföranden utförde derefter kallelse å inteckningshafvare, som ej fått sin fordran ur köpeskillingen gulden, att hos rätten anmäla, om han mot inteckningens dödande har något att påminna. Den kallelse varde, genom köparens försorg, tre g ånger införd i allmänna tidningarne, minst fjorton dagar emellan hvarje gång. Kommer ej inteckningshafvare, å landet sist å det lagtima ting, som infaller näst efter en månad från sista kungörelsedagen, och i stad inom två månader från samma dag, med påminnelse till rätten in, eller ogillar rätten påminnelse, som gjord är; varde inteckning dödad för hvad af köpeskillingen ej gäldas kunnat. 3y
Någre särdeles bevekande omständigheter förmodar jag härmed icke behöfver anföras, enär benäget torde medgifvas de möjlige olägenheterne deraf att unga domare, som icke äga tillräcklig egen förmögenhet, nödsakas bestrida behöfliga utgifter medelst skuldsättning, hvarigenom icke allenast de sjelfva blottställa», utan äfven möjligen medförer skadligt inflytande för andre. Någre öfverflödige lönebelopp för embetsman anser jag mig ingalunda böra föreslå eller tillstyrka, men förenämnde belopp af 1,000 R:dr pro anno, anser jag för min del, icke öfverdrifvit eller för mycket för en adjungerad öfverdomare eller ledamot i HofRätbne, hvilket jag vördsamt öfverlemnar till R. Stms välvilliga bedömande. Begärdes på bordet. Gr. af Ugglas, Carl Fredr. Ludvig: Då vid förra Riksdagen öfverläggning förevar rör:de det sedan utaf R. St:r antagna och af K. M. fastställda stadgande, det hvar och en som köpte un - Den 31 December e. m. 359 der förbuden tid skjutit eller fångadt vildt skulle lill samma böter fällas, som den som under samma tid jagt eller djurfångst bedref, yttrade jag min öfvertygelse, att det afsedda ändamålet icke härmed skulle vinnas, och denna förmodan har, efter allt hvad jag kunnat erfarit besannat sig. Fångst och försäljning hafva lika obehindradt försiggått. Skall villebrådet fredas, och jagten lemna hvad den uti åtskilliga andra länder gör, en icke så obetydlig inkomst, måste böterna för oloflig jagt höjas, och dessutom tillses, att jaglstadgan icke innehåller onödigtvis inskränkande föreskrifter hvilka locka till öfverträdelse!-. Detta sednare anser jag vara förhållandet med det förbud, som nu ifrån d. 14 Mars till d. 1 Äng. finnes för jagt af tjäderoch orr-tupp. Att tuppen, i och för slägtets förökande, mäste skyddas intill dess hönorna varit på lekarna är gifvet, men efter denna lid finnes intet skäl hvarföre den icke före d. 1 Aug. lika väl som efter denna dag skulle få skjutas.