Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är således af mycken wigt, at detta amne handteras med yttersta grannlagenhet, missbruken förekommas, ä ena sidan en öfwerdriftvcn Bränwinsbränning, som leder trl sädS förödelse, och ä den andra fylleri och dermed förknippade laster, at utlagan för benna rättighet blir jämnt fördelad, sä emellan Städer som Land, samt at den ene medborgaren derwid icke njuter större förmåner än en annan. Lätom oss derföre granska, huruwida Hemliga Utskottets Betänkande til alla delar instämmer med dessa grunder. Landtmannen afbränner med sina smärre pannor tidtals, efter Ladugardens drankbehof, sin slösad ofta iblandad med rotfrukter och andra ämnen. Tilwerkningen af den strida säden är i hwarje hushall obetydlig, och man räknar gansta högt, om man man antager, ak pä hwarje helt Hemman, sammanslaget öfwer hela Riket, afwerkas z L4 tunnor ärligen. Landtmannen betalar således i Bewillning z lispund säd för hwar tunna, som til Bränwin anwändes. Han erhåller med sina smärre pannor endast ig, 14 högst 15 kannor Bränwin efter tunnan, och til denna bränning mäste anwändas tre gänger sä mycket med och fyra gänger sä mycket dagswerken, som wid större Werk. Wid stora Brännerier ater drifwes tilwerkningen beständigt, ju större driften är, desto större är ock winsten. De kärnfullaste, de dyrbaraste sädesslag nyttjas til bränningen och ester hwarje tunna erhällas ifrän 20 til 24 kannor Bränwin med Adeler mindre wed och ^dels mindre dagswerken. Städerna haftva i Betänkandet wunnit denna rättighet och det endast emot en fastställd Bewillning af EL lispund för rådets tunna, spannmäl, dä det förwandlas i sädesmätt.
Lag för Riksens Ständers Fullmäktige i Banquen, gz6. — om utfärdande af en ny Förordning angäende Bränwinsbränningen, yoz. (95Z. 994. 995. isai. 1052. Nkaji1064.) — om fattiga barns uppfödande, 909. — om tjenliga utwägar till Veneriska smittans hämmande, 911. — med öfwerlemnande af förslag till »vinnande, af en säker statistisk kännedom om fäderncslaudcts närwarande ställning, 912. — »ned Answarighets
S. D. Vid förnyad föredragning återremitterades Statsoch Oeconomie-Utskottens Betänkande N:o l\, i anledning af väckte motioner, dels om upphörande af Krono-brefbäringsskyldigheten, dels om ersättning för samma onus. 76 Prot. Ut dr. d. Ju!ii 1834- F rån Wallo fl. BorgareStåndet. S.. D. Fortsattes förer! ragn ing af B ctnco-Ut skottets Utlåtande N*o i.6> lii! svar å de inom samtlige Riks-Stan den ‘framställde anmärkningar vid dess under JN:o 6 afgiiire Betänkande, med. förslag tili hufvudgrunder för Bankens rörelse och för vakning. Tjugondeförsla punkten antogs höra undfå denna lydelse: "alt Cassacreditiv må af Baneo-Styrelsen kunna beviljas ål de hypolheks-föreningar, som kunna uppstå, och hvilkas Reglementen blifvit af Kong’. Makt i Nåder gillade, under iakttagande: att all nödig varsamhet användes, sa att det emellan .metalliska Cassén och Sedelstocken bestämda förhållande af 2: till 5, icke, genom Cassacreditivs beviljande, rubbas, samt att Baneo-Styrelsen, vid hvarje års ingång, uppgör beräkning af hvad sorn till Cassa-creditiv kan blifva för året disponibelt; att på Baneo-Styrelsens ompröfvande beror, att, efter tagen kännedom af de tili Cassa-creditiv sig anmälande hypolheks-mrättningars omfång och verksamhet, bestämma till hvad belopp en hvar af dem må Cassa-creditiv erhålla, dock åt ingen hypotheks-förening mera än 3oo,ooo Rdr B:co; att sådane Cassa-creditiv beviljas ifrån Riksdag till Riksdag, och att Baneo-Styrelsen ber i möjligaste måtto tillse, att creditiven begagnas, enligt deras egentliga bestämmelse, och icke lill en utsträckt assigneriiigsrörelse för de daglige och stundlige behofven, hvartill de löpande räkningarne i Depositions-Banken, grundade på erforderlige medels successiva insättning, äro hufvudsakligen ämnade. * Tjugohdeandra punkten.
I början var löjtnat Boris, adjutanten, blott artig och förekommande, talte om furstens ädla karakter o.s.v., men småningom började han för Nadeschda rycka fram med försäkringar om furstens obegränsade beundran och kärlek. Nadeschda blef skrämd, afvisade med afsky hans allt tydligare förslag samt bad honom upphöra med sina besök. Men fadern, som tyckte om den unge Boris och icke kände till hans planer utan trodde sig i honom erhålla en förnäm och adelig svärson, uppmuntrade blott den unge officeren till fortsatta visiter. Det kan hända att den nedrige Boris hade för afsigt att sedan han lyckats uppfylla furstens brottsliga här korsade sig Nikifor önskningar, han af dennes hand ämnade emottaga Nadeschda såsom maka ty hennes far är rik. Imellertid ändrade han taktik och visste att indraga gubben i en hvirfvel af baler, maskerader och andra tillställningar, hvarigenom Nadeschda kom mycket ut i verlden. Vi hade redan förut lärt känna och älska hvarandra. Fursten sjelf besökte ofta flera af dessa tillställningar, talade ofta och i en passionerad ton med Nadeschda, samt gjorde henne slutligen i egen hög person ett anbud om ett möte. Ack, herre, hvad skall jag säga? Nadeschda afslog naturligtvis anbudet och fursten blef vred och hotade. O, om ni visste hvad en furstes hot i Ryssland vill säga! Då beslöto vi fly fly för att bli förenade i Sverige. Derhemma är all vår lycka förbi. Klostret väntar Nadeschda och fängelset mig. Jag förskaffade mig af min far en större summa pengar och en afton, då Nadeschda och jag voro på en bal, verkställde vi plötsligt och i all tysthet vårt beslut. Vi trodde icke att vägen till Sverige var så lång och besvärlig: jag antog att äfven mina penningar skulle öfvervinna alla svårigheter. Men så har det icke gått: derför darra vi för förföljarne, ty furstens arm är lång. Se der vår enkla men sorgliga historia. Nu är det sagdt." Nikifor tystnade och hans hufvud sjönk ned mot bröstet. Nadeschda såg med en blick full af ångest på doktorn. "Nu vet ni allt?" hviskade hon.
Man har här icke allenast frånträdt Grundlagarne i afseende på sjelfva saken, som är tiden för nästa Riksdag, utan äfven åsidosatt dem i afseende på formen för frågans behandling. Förr har frågan om tidens bestämmande för en kommande Riksdag blifvit väckt genom motioner inom RiksStånden, eller hafva Talemännen, efter öfverenskommelse, föreslagit dagen dertill; och nu företer sig den märkliga åtgärd, att ExpeditionsUtskottet inkommit till RiksStånden med hemställan, och blandat sig i en sak, som likväl är endast en enkel tillämpning af de tydliga Grundlagarne. Utskottet har raisonnerat så, att eftersom ej någon Ledamot i RiksStånden väckt motion om saken, kunde Utskottet sätta den å bane genom hemställan; och Utskottet har till och med j 18 Den i o F e b r u a r i i f. in, gått så långt, att det föreslagit dagen för nästa Riksdags början, tydligen med beräkning att förleda till dess antagande. Det är ett märkvärdigt förfarande af ett Utskott, som, enligt 36 § Riksdagsordningen, ej bar annan befattning, än att ”upprätta ej mindre de Expeditioner, som unner Riksdagen af Stånden gemensamt utfärdas, än äfven Riksdagsbeslutet, och alfa sålunda författade Handlingar till Rikfens Ständers justering öfverlemna;” Utskottets verkningskrets är sålunda tydligen inskränkt till befattning med hvad redan blifvit af Rikets Ständer beslntadt, och det äger ej att komma fram med egna förslag till nya beslut. Nojés man ej med denna tolkning, som likväl är enlig med rimlighet och äldre praxis, så får jag åberopa a:dra Momentet af 37 § i Riksdagsordningen, hvilket lyder sålunda: 'Intet Utskott, "Constitutionsoch BancoUtskotten allena "undantagne, vare berättigadt, att väcka "frågor till afgörande i Riksens Ständers "Plena, eller att upptaga andra ämnen, än "de från plena remitterade; så vida ej, hvad "StatsUtskottet serskildt angår, Konungens "Proposition, enligt 27 §, till detsamma "omedelbarligen öfverlemnas.”
En sådan läckergom han var! Hon hade varit förståndig, hon, och bara köpt några äpplen! Var han nyfiken på, hvad de skulle ha till middagen? — Jo något! — Och han var väl inte det minsta hungrig? — O m han var hungrig! Och så slet hon sig lös och sprang ut i köket, där han fick fatt i henne och kysste henne midt för näsan på den flinande landsflickan, som i ersättning för att hon kokade mjölken öfver spiseln och af princip serverade dem hvita stenar i stället för ägg uppbar den blygsamma lönen af fem kronor i månaden. Rummen, de hyrde, voro stora och vackra med sekundärt solljus från den kalkade muren midt öfver gården, men möbleringen var oregelbunden och häntydde på sitt olika ursprung. Men hvad gjorde det ock att hvardagsrummet fick tjänstgöra både som salong och matsal; sängkammaren var i alla fall riktigt nätt med sina röda täcken öfver sängarne och sin ompolerade lavoar, som såg ut alldeles som ny. De kallade hemmet för sitt lilla näste. Det låg så högt uppe under takåsen, och bägge drogo de j u sitt strå till boet. Fram på våren började unga frun synbart falla af; hon blef blek och fick mörka ringar under ögonen. Men det blef ingenting af den gången. Hon hade sprungit för hastigt i trapporna, och den gamle kontrollören välsignade Gud och förklarade, att han trodde på en mild försyn, som särskildt höll sina skyddande händer öfver fåglarne på marken och de extra i verken. Men den äkta mannen grät vid sin hustrus säng och förbannade de fyra trapporna och bar henne de första gångerna på sina armar ner på gatan. Då det blef sommar och semestertiden kom, blef det ett lif i banken, och nu gällde det för de extra att förtjäna sig en hacka. Och öfverallt fylldes rummen med unga herrar, som visade sig nitiska och ännu icke lärt sig konsten att på fem timmar förrätta ett arbete, som kunde göras bekvämt på tre. Och i posten månglades och köpslogs med söndagsarbetet, och de, som hade råd, togo sig en dags ledighet och foro ut på landet och kommo hem friska och solbrända, men de, som icke hade råd, stoppade några kronor i fickan och fingo vackert sitta och höra på, hur trefligt de andra haft. De unga uppe i Vasastaden, de hade icke råd de.
Sa nder, a»t gä Kon. lMajus Nådiga och wälgörai-.de afsigt i det, ta ämne kill mötes; Sa hemställes delta ti>> Riksens Högloft. Stander wördsammeligeu. O.ebco den 8:dc Julii '812. Pä Högt. Ridd. och Adelnä Pä Hvg»v. Prest-Ständet Lcdam. wäinär, Lcdam. »vägnar, Larl lVlörner. Pä Wällofl. Borgare-StänPä Hcdenv. Bondc-StaN dxls Ledam. »vägnar, dets Ledam. »vägnar, Wedelin. ZonL5 ^.nclerLson. 6. lullxlius» Uppläst hos Ridd. och Adeln den 9 Zulft. r Prest-Ttandct den 9 Borgarc-SLändct d. 9 - » Bonde-Ltändct d. 9 » - , Riksens Ständers Stats - U skotts Betänkande, angående Expcctance Löner och Accor-s - ersättningar för Bes. let wcd fvommcrfke Regcmcnterne. ^ i Memorial, ingiswit tift Högloft.
S. D. e. m. Wid förnyad föredragning a£ LagUtskottets den 4 dennes under N;o 180 afgifne, samt den ig derpå följde e. m. pä bordet lagde utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldta Betänkande, angående yrkad ändring uti Kongl. Förordningen den 24 Augusti I813» emot fylleri och dryckenskap, samt den 20 December 1815 i hvad denne sednare angår laga domstol för åta! emot oloflig Bränvinsförsäljning ; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, med undantag af den utaf Utskottet, uppå Herr Ehrenborgs, Casper, motion, tillstyrkte Lagförklaring, rörande flere gånger förnyad oloflig bränvinsminutering, som af Ridderskapet och Adeln godkändes, Utskottets utlåtande i allt öfrigt bero. S. D. e. m. Föredrogos å nyo och gillades Bi/ang till RS. Prat, 10X4 Prot. Utdr. rt. 25 Septemb. igEJ. följande Allmänna Besvärs och EkonomiUt* skottets den 15 dennes på bordet lagde Be* tänkanden nemligen : Om en jemnare reglering vid de indeldte Regementemes Stam och Hjelprotar N:o 181. Om upphörande af de Stockholms Stad anslagne sa kallade ParmBroTorgoch Renhållningsafgiften för vissa varor, sorn land eller sjövägen till Staden införas. Om Saköreslängders allmänna kungörande. Om förhöjning i Tullen å finskt och Ryskt Glas, samt dess framtida förbjudande till införsel m. m. Från Ilögv. FresteStånåct, S. D. f. m. Efter uppläsande af Höglofl. Ridderskapet och Adelr.s Protocollsutdrag af den 19 dennes, innefattande dess vid föredragningen af allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets utlåtande K10 17g, om ett förändradt Scholväsende i LaudtfÖrsamlingarne, vidtagne beslut, jemte inbjudning tiii de öfrige T rot.
S. D. §bid föredragning af Stats Utskottets, pa äterremisi, den 12 dennes meddelade, i gar pä bordet lagde yttrande öfwer de bos BondeStänder gjorde anmärkningar wid Utskottets, i anledning af Kongl. Maj:ts Ntdiga Proposition om nägre wid Slats-Regleringen förekom, mande omständigheter, redan den 2l sistledne September afgifne Utlätande, arflog Bondebandet de sä kallade Taffelpenningarne för Presidenten i K ngl. Swea Hof.Rätt, äfwens. m Stat för Landshöidingarne i de nya Länen Jamtland och Herjeädalen^ samt Norrbotn; men biföä Pensis.elne för Ofwerste Lieutenanten Holst, nedsatt till 750 R.d., Förste Expeditions Secre - Den »8 October. 247 Secreterare» Kullberg till 166 R:d. Z2 sk. och Kammartjenaren Juel till 230 R:d. samt oförändradt för Städerskan Stina Jfwars. dotter och Laguaien Jens 50 R.d. ärligen att musas, sä länge Pensionairerne wistades bär i Riket och saknade anständig och lönande befordran elter tjenst; sä ock alt förre Bokhällaren i Kongl. Räntkammaren Norberg mätte uppföras pä Allmänna Indragnings-Staten. Ständet bade i öfrigt redan ben 6 Octob. bifallit Stats-Utffotlets Betänkande om tillök, ningen i Adjunctions-penningarne för Kongl. Swea och Götha Hof-Rätterns, samt bewiljat 4000 N d. ärligen till nästa Riksdag för att anwändas för ben bestutne Lag-Comiteen. Anaäende medel till Institutet för blinde och döfstumme samt till ätstillige utgifter, dem Kongl.
Jag frågar, mine herrar! om det ej är ömmande omständigheter att föda och försörja 20 fattiga harn, — alt en person, som uppoffrat hela sin lid endast oppa denna egendom, nu skulle rakt drifvas derifrån? Det vore icke R. St. värdigt. — I öfrigt, och då Hr Ribbing i förra plenum sagt, alt om Kronans egendomar på detta sätt skulle upplåtas på 3o års tid, så erfordrades en större aflöning för de tjenstemän, som skola tillse huru de skötas, får jag erinra, att ett sådant behof ej uppslår; ty enligt nuvar. författningar skall hvart 5:te år anställas ekonomisk besigtning och hvart io:de år häradsrätts-syn, hvarvid upplyses, huru egendomaine blifvit skötta, och vid sista laga syn fanns icke någon husröta hvarken vid Hogsta, Norrby eller Lambarudd, Jag anhåller således örn bifall till ifrågavar. betänk., så att Karlberg må få behålla sitt arrende af kronohemmanen Hogsta med Lambarudd och Norrby under ytterligare 3o års lid. Hr Rosenblad, Bernhard: Jag får återkalla hvad jag i föregående plenum gjort, nemi. min numärkn. derom, att R. St. ej höra bedömma sådana speciella casus, som det ifrågavar., och med anledn. deraf föreslå afsteg frän gällande allmänna författningar. Anser man dessa författningar fordra rättelse, hör man äfven föreslå sådana rättelser; men alt i enskilda casus derom besluta, skulle endast föranleda till den väld, hvaraf vår historia har så rikhaltiga exempel, och som föranledt lill den välgörande författning, som nu ligger till grund för kronoarrenden. Jag får erinra, hurusom under des. k. frihets-tiderna Kronans lägenheter öfverlemnades åt dem, som, under en eller annan förevändning, hade tillfälle alt skaffa sig gynnare och beskydd inom RiksSttn. Då saknades icke ganska klingande skäl och anlednlr för sådana gracers meddelande. Jag erinrar mig bland annat ett tillfälle, då en kungsgård i Calmar län var bortarrenderad under förevändning, alt Spanska får der skulle uppfödas.
Konungens domsrätt skall uppdragas Tolf af Honom utnämnde lagkunnige män, Sex Frelse och Sex Ofrelse, n emlig e n: Ju s t i t i as-S tat sMinistern och E1 fva andra, som kallas Justitiag-Råd. Desse utgöra Konungens Högsta Domstol, och böra hafva fullgjort hvad Författninga rne föreskrifva dem, sorn uti Domare-Embeten må nyttjas, samt i sådana värf ådagalagt insigt, erfarenhet och redlighet. '!) §• Inkomma till KonInkomma till Kon - 4 Bil. till Constitutions UtsA. Betänk N:o 3. ungen ifrån Domstolar och Embetsman förfrågningar om Lagens rätta mening i sådana fall, som till Domares åtgärd höra, äge ock Högste Domstolen att de sålunda sökta förklaringar gifva. 3 i Konungen äger tvenne röster i de mål, hvilkas föredragning och afgörande Han för godt finner att i Högsta Domstolen öfvervara. Alla frågor om för - ungen förfrågningar om Lagens rätta mening i de frågor, s o m nämnas i 87 och 88 §§. Regerings-Forinen, eller anser Högste Domstolen förklaring i dessa fa 11 nödig , äge ock Högsta Domstolen att sådana förklaringar gifva. Härvid böra alle Högsta Jiil. till Cons titti tio nt Utsk. Betänk. N:o 3. 5 klaringar öfver Lagen skola hos Konungen anmälas, och Dess röster deruti inhemtas och hera knas, änskönt Han icke i Högsta Domstolens öfverläggningar derom deltagit. a3 Alla Högsta Domstolens Beslut utfärdasiKonungens namn och med Dess Höga underskrift, eller under Dess Secret. Gillar Konungen den gifnaLag-f örklaringen, utfärdas den med Dess underskri ft. Omåter Konungen afslår, förfalle den af Högsta Domstolen gifna förklaring. §• De förklårin De fri klarin - 6 Bih. till Constitutions Vtsk. Betänk..
Memorial blef härefter till detsamma återremitteradt. Föredrogs å nyo Lagsamt OeconomieUtskottens, den 22 Juni på bordet lagda, Berättelse om förloppet vid det hos Utskotten förehafda mai om en allmän Näringsfrihet. Friherre Cederström, Jfacob: De sammanslagna Lagoch OeconomieUtskottens Betänkande upplyser, att en af BorgareStåndets Ledamöter framkastad prelinjinair fråga, nemligen, att den af mig gjorda motion om Naringsfri - \ 5 Det finnes ingen Lag eller Författning i Sverige, Grundlagarne inberäknade, som icke i laga ordning kan förändras, och intet Utskott häfver magt att vägra upptaga en till dem från ett Riksstånd remitterad fråga. Ett Utskott kan, om det anser en till dess handläggning remitterad fråga tillhöra ett annat Utskotts handläggning, derom göra hemställan hos Riksens Ständer, men om det icke dessmindre erhåller befallning att den utarbeta, skall sådant ovägerligen verkställas: jag finner det derföre vara högst otillbörligt af de sammansatta Utskotten , att de icke ingått i pröfning af frågan. Jag har redan i sjelfva motion, genom åberopande af alla författningar, som mig vetterligen röra ämnet, bevtt, att Skråordningar aldrig varit ansedda såsom ett BorgareStåndets privilegium 3 jag får nu upplysningsvis tillägga, att BorgareS åndet vid 1809 och 1810 årens Riksdag icke gjort någon concession 3 BorgareStåndet äger intet annat Stånds-privilegium än representations-rätten, och den har det icke eftergifva BorgareStåndet lemnade vid nämnde Riksdag endast sitt samtycke till de af Ridderskapet och Adeln samt PrestStånden gjorda concessioner och de IV. Den 22 Juni. de dervid häftade vilkor. Detta samtycke vaf enligt Grundlagarna nödvändigt, för att förändring skulle kunna äga rum i Adelns och PrestStåndens privilegier. Jag anhåller alltså, att Utskotten anmodas, att skyndsamt inkomma med utlåtande Öfver den af mig gjorda , till dem remitterade motion om Näringsfrihet. Grefve Lantingshausen, Albrecht:
Friherre von pilben, ^s. 6arl, uplasts följande till protokollet. Wördsamt Memorial! Bland de mänga »nera som den lärande delen af allmänheten mast »vidkännas, lärer med säkerhet kunna räknas den mängd af illa uträknade och ogrundade projecter hwilka dageligen författare lärn, na, der de uran afseende pä sin ringa kännedom bedöma alla högmäl och under korrllänkta phrascr «f allmänt wal dölja egennytta». Det lämnas till Högloft. Ridderstapet och Adeln samt de öfrige Respektive Stättden att skärsta - Den 28 November1793 skäda, om lili äfwentyrs det memorial, som angar Westgökha Dragons Regementes afstttande, ingifwlt of Grefwe frölick kan till alla delar eller blott till någon del räknas bland ofwannämude förpäg. Emedlerlid har jag, ehuru del egentligen ej blott rörer mig, efter någon lwekan funnit att det borde be* swaras. Mänga skäl lycktelS wäl göra det onödigt, men om äfwen blott detta swar skulle kjena att smickra författaren till omnämnde memorial, sa är det tillräckligt ty ändamälet är art till intet göra de swaga skäl som understödja projeccet men ej alt förolämpa en mistlyckad Auckor. Hwad först widkommcr den klagan som göres art sedan Weftgörha Cavallerie blifwit till Dragoner förändrade hafwa kapporna äfwen förbylts till kapotter, sa utom akt vesta kappor moro öfwer 20 ar gamla mac denna förändring lika sä nödwändig som hälsosam. Hwarje Cavallerist medgifwer ber, och jag pästar att Rusthällarne i allmänhet wunna derpå. Alen den flursalkö Författaren sedan gör, alt nemligen desta kapotter skulle kill äfwentyrs wara underkastade ett lika öde, blifwer ett ojäfaktig bewis, att författaren ej känner elementerna af förslaqockonsten, som onekeligen är alt kunna draga slukföljdcr.
Prinsessan Alix är nu 2 2 år och en lika finbildad som karaktärsfast och genom hjärtats älskvärda egenskaper utmärkt kvinna. I dessa dagar samlar sig hela den bildade världens intresse kring tilldragelserna vid det ryska kejsarhofvet, där den för kort tid sedan ännu så kraftfulle » själfhärskaren öfver alla ryssar » nu, bruten af obotlig sjukdom, räknar dagarne och timmarne mot sitt slut. Genom de dystra underrättelserna från tsarens sjukbädd ställes också ett tronskifte i nära framtidsperspektiv, och den unge storfursten-tronföljaren Nikolaus Alexandrowitsch samt hans trolofvade, prinsessan Alix af Hessen, skjutas i förgrunden. Deras förmalning lär nu vara utsatt att försiggå den 9 november, och vi ha Då redaktionen här om dagen hade nöjet mottaga ett besök af herrskapet Claine, lofvade vår skattade medarbetarinna att blifva Iduns läsarinnor trogen, hvadan de nu kunna motse helt visst mycket intressanta skildringar från denna aflägsna del af världen, flutna från fru Gernandt-Claines eleganta penna. Litteratur. Kvinnans bok, en praktisk rådgifvare för hälsans och sjukdomens dagar, efter med. d:r fru H. D. Adams, med. d:r F. B. Simon m. fl, bearbetad af O. H. Från Adolf Bonniers förlag har under denna fullständiga titel begynts utgifvandet af ett arbete, på hvilket vi anse oss höra rikta våra läsarinnors synnerliga uppmärksaml.et. B i &gt; r d s i l f v e r, eleganta mönster till lägsta pris efter dagens kurs ä silfver. 1894 I U U IN 304 ställas naturligen ock allt större anspråk på hennes såväl fysiska som psykiska krafter, och dessa äro i sin ordning beroende af en rätt hälsovård. I » Kvinnans bok » framställer en ryktbar kvinnlig läkare med finhet — såsom endast en kvinna kan tala till kvinnor — allt det, som de böra och måste känna om sin egen kropp, verksamheten hos dess organ och villkoren för sundhetens bestånd och och förkofran. Till sjalfva hälsoläran sluter sig en skildring af de sjukliga tillstånd, som särskildt hemsöka kvinnan, med råd och anvisningar till deras motarbetande och afhjälpande.