Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad nu? Hvart ämnar du ta vägen? Midt under festen. Men så säg då. JOHANNA. Det vet jag inte, men jag måste bort. Det blir väl alltid någon råd. Men det vet jag, att vi två passar inte tillsammans. RISTO. Gud fördömme mig, tror jag inte att hon har mist förståndet. KATRI. Hvad tänker du på, Johanna? Du gör dig ju alldeles till åtlöje för alla menniskor. LAURA. Nyss kommen ifrån vigseln, och nu redan vilja skiljas ifrån sin man. Något sådant har man aldrig i verlden hört talas om. LOTTA. Och af en så'n orsak se'n. För en galen flickas skull. Ja, galen för ingen menniska anser Hopptossan för klok. JOHANNA. Så hårdt ni ha satt i de här nålarna. Jag kan inte få ur dem på något sätt. Hon sliter kronan och slöjan af hufvudet. Leena-Kajsa och Anna-Maja komma fram och ställa sig på båda sidor om Johanna. LEENA-KAJSA. Der ser man hur den onde anden förvirrar menniskan, när han en gång fått henne i sina garn. JOHANNA. Den onde anden? Mig? RISTO. Ja visst, ja. Det där är den ondes anfäktelser, ingenting annat. VAPPU. Det må vara som det vill, men i Johannas ställe skulle jag göra på samma sätt. LAURA. Där är också en. Att ännu mer egga upp den där tokan. KATRI. Hvem bryr sig om Vappu? Hon är ju inte lik andra, tänker alltid annorlunda om alla möjliga ting. LEENA-KAJSA. Vappu är ett verldens barn. Hör inte på henne. VAPPU. Men tänk då en liten smula efter, godt folk. Hur skall man kunna lefva tillsammans med en man, som man inte kan lita på? Det är ju rent af omöjligt. Hellre skulle jag sannerligen gå och dränka mig. JOHANNA. Det är sant. Hellre gå och dränka sig än valla svin. Hindra mig inte, utan låt mig gå. ANNA-MAJA. Olyckliga, glömmer du så fort din heliga vigseled? JOHANNA. Min vigseled. Sänker sitt hufvud.
Skulle åter decharge verkeligen vara nödvändig , anhåller jag att Betänkanderne derom till morgondagen måtte komma in. Denna sak är af för stor vigt att uppskjutas, då jag vet, att 30 ä 40 personer innan korrt resa borrt. Man bör ej lemna valen handlöst åt Stockholms innevånare. Herr Pereswetoff Morath, Anders Wilhelm: Såsom Ledamot uti BancoUtskottet anser jag, då fråga är derom, att val till BancoFullmägtige ej skulle kunna företagas, innan BancoUtskottet hos Riksens Ständer hemställt om decharge för de nu varande Fullmägtige i Banken, min pligt vara att upplysa, det denna decharge varit i fraga i BancoUtskottet, attprojectet dertill blifvit lagdt på bordet, men sedermera med tillägg antagit af Utskottet, och att Utskottets yttrande i denna del ofördröjeligen inkommer» Friherre Anckarsvärd, Carl Hindric: Jag förenar mig till alla delar uti Friherre Wrangel* Motion. Jag b strider ej den af Herr Den 29 Julii f. trt. Grefve De la Gardie och Friherre Cederström framställde Invändning, såsom princip*enlig j inen jag tror ej, att man från Grundlagens ordalydelse kati hämta anledning till den sats, att uppskof är ovilkorligen nödvändigt, till dess decharge blifvit beslutad. Dessutom tröt jag, att' hvar enda “Ledamot af Bldderskäpefc och Adein förutser huru déchaigön tbnimer att blifva Styliseräd, och derföre vet, hiirti lian bör förrätta sitt val. Således är det ingert våda, att anställa valen det fortaste ske kan, på de skäl Friherre Wrangel anfört; . Vä* len inom Biddbrskapet öch Adeln ärö fullkomligen oafliärtgige af dé ändra Stånden, så att någon Talerhans cönferBrice derötn ej käft komma i fråga, utan kan Herr FandtMarskalken ensam tned Bidderskapet oth. Adelil afgöia när de skolä företagas.
Dessutom äro afledne Kapitenen Skottes testamentarier bäst i tillfälle att bedöma, huruvida jag sökt att, efter min förmåga, hålla dem skadeslösa eller ej. Efter upläsningen häraf tilläde Frih. Cederström: Det är af vigt, såväl för K. o. Ad. som för mig sjelf, alt så grofva tillmälen, som de, hvilka Hr Sandberg i sin reservation gör både mot min farbror, fader och mot mig sjelf, icke blifva obesvarade, och då de öfriga Stånden endast hafva fått kännedom om Hr Sandbergs reservation, utan att afhöra det försvar jag nu tagit mig friheten att anföra, så får jag hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om propos. på, att mitt nu uplästa anförande måtte få delgifvas de öfriga RiksStm. Hr Heykensköld, Selim:
Dec. 2 A. P. 182. Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkanden, Memorial och ProtocollsUldrag, öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande, rörande ett förändrad t Skolväsende uti Landtförsamlingarne till Barns fullständigare och tidiga undervisande uti läsa, skrifva och räkna. Sept. P. 3^1. Nov. P. 182. — i anledning af väckt fråga om en jemnare reglering vid Indelta Regementerne, Strandoch Hjelprotarne emellan. Dec. P. 101. —- om upphörande af de Stockholms Stad anslagne så kallade Parm-, Bro-, Torgoch Renhållnings-afgifter för vissa varor, som. landeller sjövägen till staden införas. Sept. 2 A. P. 205, 331, 349. —- om Saköres-längders allmänna kungörande. —- om förhöjning i Tullen å Finskt och Ryskt glas samt dess framtida förbjudande till införsel m. m. Sept. 2 A. P. 205, 331, 349. «— i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angående likhet uti rättigheten till nya smidens anläggande, så i södra som norra orterna. Sept. 2 A. P. 265, 33a, 349. — öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande, rörande föreslagen ändring uti examina för inträde i de civila EmbetsVerken* 29 .Sept. •>. A. P. 34o,458. Dec. P. 741,81 *• Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskoltets Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag, i anledning af uppgifvit förslag till förändrade grunder för ett nytt Beskattningssystem. Sept. 2 A. P. 341» 407, 521. — öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande i fråga om utvidgad frihet till Yäder-miölqvarnars uppbygerande. Sept. 2 A. P. 519. Oct.
i anseende till vägens längd och besvärlighet samt den ringa hötillgången på stället icke vore för högt tilltagna; och hade Konungens Befallningshafvande, då den ökade trafik, som blefve en följd af den nya kommunikations-linien, påkallade utvidgning af skjuts-anstalterne i allmänhet inom hela tingslaget, och behofvet af en ny skjutsstation emellan Funnäsdalen och Skotgaarden vore så mycket större, som resande, vid färd från Norrige, endast undantagsvis fortskaffades fram till Funnäsdalen, utan vanligen lemnades vid den första på Svenska sidan befintliga lägenhet eller Malma - 12 Sammansatta Statssamt Allm. Besa. och Ekon.-Utskottets Utlåtande M 28. gens hemman, derifrån den resande då nödgades genom beting bereda sig vidare fortkomst, men åboerne å de små hemmansdelarne i Malmagen om tillsammans & mantal, utan sädesproduktion och med knappa fodertillgångar icke förmådde utan ett skäligen tilltaget bidrag gästgifveri-hällningen och skjutsningen derstädes bestrida, samt alldenstund ortens innevånare vid färden till och ifrån Norrige vanligast begagnade egna hästar och den ifrågakomna nya skjuts-ombytes-stationen följaktligen mera afsåge främmande trafiker andes fortkomst' och beqvämlighet, det syntes vara billigt, det de förstnämnde icke ensamme nödgades bekosta hvad för upprätthållandet af en sådan station komme att erfordras, i underdånighet anhållit, att för upprätthållandet af ett ständigt gästgifveri i Malmagen måtte anvisas ett årligt anslag af 200 R:dr b:ko. att från och med innevarande år utgå i enahanda ordning, som genom Kongl. Brefvet den 17 Mars 1841 blifvit stadgadt i fråga om öfriga så kallade gästgifvare-löner i Herjeådalen, äfvensom att. skjuts-legan vid gästgifvare gården Malmagen finge beräknas och uppburas efter 40 sk. banko för hvarje mil.
af mig under sistliden sommar f öretagna undersökningar och på den kännedom jag eger om insekternas, lif; samt att hvad beträffar fiskeriintendenten Widegrens ofvan anförda utlåtande, jag med fog kan påstå att sådana rön under hans tid ännu icke blifvit verkstälda och att han följaktligen vid afgifvandet af det ifrågavarande utlåtandet icke hade att tillgå de ur nämda undersökningar framgående, för frågans af gör ande vigtiga resultat; 7) samt slutligen att de i fiskeriintendenten Widegrens nämda utlåtande anförda exemplen från smärre vattendrag i Finland och annorstädes — der barkning, för att under-lätta flottningen i grundt vatten Tean nödvändiggöras — icke synas mig ega tillämpning på de strida » från fjellen härflytande norrländska vattendragen. Stockholm i november 1883. A. E. Holmgren, Lektor i naturvetenskaperna vid Kongl. Skogs-institutet och Kongl, Landtbruksakademiens Entomolog-Unionskrisen. En röst från Norge. (öfvers. frän förfis manuskript *. Ställningens verkliga karaktär. Det fins en egenhet i den norska politiken, som en utanför stående har svårt att förstå, i synnerhet med så sparsamma underrättelser, som komma till Sverige: den kan kortligen uttryckas sålunda, att innan norrmännen af-stå från hvad de anse för sin rätt, låta de drifva sig huru långt som helst, till och med in i förhållanden, som de icke önska att komma uti, men de äro my&lt;±et moderata, när det gäller uppnåendet af positiva resultat. Båda tendenserna framträda i den pågående ofantliga rättegångskomplexen — 11 riksrätter mot 11 statsråd — och de samtida moderata fordringarne vid förhandlingame om stridens afslutning. Man ' kan få höra samma personer, liksom vore det den mest naturliga och följdriktiga sak i verlden, nämna de ytterligheter, hvartill vi kunna bli drifna, och i samma andedrag med tillfredsställelse omtala en ministère af en så moderat centrumskaraktär, att knappast något annat segrande vensterparti skulle låta sig nöja dermed.
PROTOCOLL, HÅLLNA IIOS HÖGLOFLIGE VID lagtima Hiksfoagen i ^toch^olm ÅR£I 1850 oell 1851. Vemte Häftet, —-*»»$ jgHww STOCKHOLM. J li I J II .,! -J Ö u .v; r , >u \ 'i i 7 . i;;'-: , ; 'i :h H k ih •, * . U-. 5 . 'i:; 4S: ~S ii-:» . .'■.‘.'Vt; (-i-e ■> s i <f .it .1 o Ii ■■ : i . fi i :i ;> ; '[ ;■-.><] t ;; ; ii !f ..I C. "i i ■ Onsdagen den 19 Mars 1851. Plenum kl. 10 f. m. •Justerades 7 prot.uldr. för d. 15 dennes e. m. Uplästes till justering samt godkändes nedannämnde från Exp.- Utsk. inkomne förslag till R. Sus underd. skrifvelser till K. M.t N:o 35, ang:de föreskrifter rör:de låne-understöd till brandskadade städers ålerupbyggande; N:o 36, ang:de ersättning för utgifter, anvisade på öfverskottet å Statsverkets inkomster för år 1845; N:o 37, ang:de förlängning af uplålet arrende af Motala kungsfiske och mjölqvarn i Östergöthlands län; N:o 38, angede kontrollen i afseende på sallad lax och smör, som sjöledes föres från hamn i Norrbottens eller Westerbottens län till annan inrikes ort; N:o 39, i fråga om fördelning af alltför stora pastorat; och N:o 40, ang:de utarrendering af presterskapets på lön anslagne annexoch mensal-hemman i Skåne, Halland och Blekinge. Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Const.- Utsk., alt inträda under den ordinarie ledamoten N:o 2071.
Riksdagsordningen lemnar ej tillstånd att väcka nya frågor, så vida icke sådane frågor af redan fattade beslut eller redan upptagne ärenden, eller under Riksdagen inträff ände händelser omedelbarligen föranledes. Grefve von Fersen är för kunnig att icke veta, det någon sådan omedelbar följd icke kan dragas af passevolance-frågan, ty ehvad Knecktecontracterne ändras, eller icke, står dock beslutet om passevolancen fast. Jag nödgas derföre bestrida remiss af motionen, som vid eu annan Riksdag kan väckas. I afseende på den af Grefve Horn afgifne reservation, har jag vid första åhörandet deraf känt en viss ledsnad öfver möjligheten af sådane missbruk af representantens yttranderätt. Jag hade icke anat, att man såsom Riksdagsman kunde till den grad glömma aktningen för helgden af Konungs och Ständers beslut; jag hade icke förmodat, att en medborgare skulle genom vrånga fram - Den 15 December e. m 213 ställningar söka förleda en allmänhet; jag hade trott hans första pligt vara, alt lyda Lagen och att, i fall han vore öfvertygad derom, att en förändring af densamma vöre nödig, han då i laglig väg skulle söka göra sådant gällande. Jag hade ej förmodat, att man skulle vilja göra Lagen kraftlös, och jag är förundrad att höra uppmaningar till olydnad, oell exempel derpå från fremmande länder citeras; med ett ord jag är förundrad, att höra uppmaning lill uppror. Men sådana saker äro icke vådliga bos oss, ty vi lefva i ett allmänt lugn, som ingen orosliftare kan rubba. Yi känna för mycket fördelen af den lagstiftning, hvarunder vi sedan 180Q lefvat, för att förmoda, att den, som vill rubba medborgarnes förtroende lill Regeringen, kan vinna den styrka, att det förtjenar afseende. Grefve Horns anförande är ej allenast skymfande för Ridderskapet och Adeln, ulan äfven mot 2:ne andra RiksStånd. Lika med Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt anser jag otillbörligt, att öfverlemna till Utskott ett sådant anförande, som blott skulle missleda, eller leda lill obehagliga beslut.
J. HAMILTON. F. E delslam. I KONG!, MAJiTS BEFALLNINGSIIAFVANDES uti H p 0 a t a £ ä n tiii KONGEi. MAJ:T i underdånighet afgifne FEMÅRS-BERÄTTELSE för ären 1843, 1§44, 1845, 1846 ocl* 1841. A. NORSTEDT & SONER, Kovgl. Boktryckare. Underdånig Berättelse om tillstån let i statistiskt och ekonomiskt hänseende inom Upsala län för åren 1843, 1844, 1845, 1846 och 1847. .§• i Länets aflimännu beskaffenhet, omförmäla i de area 1822 och 1828 afgifna underdåniga Femårs-bcrättelser, har icke undergått annan förändring än den, som åtgärderne till landets förbättrade odling medfört. Af dessa företag äro utdikningen af Bålinge mossar, Söder-Wissjö mosse, Booch Gallerå-sjöarne, träsket Blackfjärden, Sandby-sjön, Slangvihsdalen, Granebergs och Ilallarby sjöar, beredandet af utlopp lör Slada-ån och sänkning af sjön Tämnaren, i underdånighet uppgifna uti min lör nästlörutgangna quinquennium den 30 December 184o aflåtna berättelse, hvarvid nu endast böi tillläggas, att bland dessa stora arbeten, som afsågo en landvinning af vid pass Tjuguett Tusen tunnland, mer och mindre vattendränkt och frostalstrande jord, äro en del fullbordade, en annan del ännu i verket, och det sistnämnde, eller sjön Tämnarens sänkning, öfvergifvet af delägarne, i anseende till förespeglad våda för nedanliggande liera jernbruk och qvarnar.
Då således Kongl. Majit redan vidtagit åtgärd för beredande af den förändring motionären yrkat och saken är beroende på utredning af en för sådant ändamål tillsatt Kommitté, samt Kongl. Majit icke lärer underlåta att framgent åt saken lemna den uppmärksamhet, densamma må anses förtjena, hemställer utskottet att motionen icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 3 Januari 1860. Ank. till Exp.-Utsk. deu i Jan. 1860, kl. 2 c. m. Betänkande, i anledning af vackt motion ali hvarje ledamot af Domkapitlet mätte ei'hålla eli exemplar af Svensk Författningssamling. Uti en af Högvördiga Preste-Ståndet till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad motion har Herr Prosten Lundholm, enär ledamöter i Domkapitlet icke, lika med ledamöter i Öfver-domstolar och Rikets Kollegier, Domare, Kronobetjenter och flera andra tjenstemän, erhölle hvar sitt exemplar af Svensk Författnings-samling, men förstnämnde ledamöter ganska -ofta vore i behof af tillgång till berörde samling och behöfde rådfråga densamma vid uppsättande af utlåtanden och förklaringar, som af Kongl. Majit eiler Embetsverken från Domkapitlen infordrades, samt kostnaden för det ökade antal exemplar, som för afhjelpande af denna brist erfordrades vore obetydlig, föreslagit att ett exemplar af Svensk Författnings-samling måtte tilldelas hvarje Domkapitels ledamot i riket med skyldighet att till efterträdare i befattningen i fullständigt skick aflemna hvad sålunda emottagits. Utskottet har tagit denna motion i öfvervägande; och sorn, enligt nu gällande bestämmelser, tre exemplar af Svensk Författnings-samling tilldelas hvarje Domkapitel och härigenom behofvet för ledamöterne i Domkapitlen alt till Författnings-samlingen ega tillgång synes vara tillräckligt uppfyldt, samt, i händelse särskildt exemplar af 8 Allm. Besvärsoch Ekon-Utskottets Betänkande J\s 14.
Stånds beslut, införselstuilen å sadelmakarearbeten, ej specificerade, 33 R:dr 16 sk. för 100 R:drs värde, skall förblifva oförändrad, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer denna artikel att indelas i »med äkta förgylda, försilfrade eller pläterade beslag» och »andra slag» samt införselstullen å de förra att bestäm mas till 28 sk. och å de senare till 16 sk. skålpundet. Salpeter. Utskottets förslag att upphäfva förbudet mot införsel af salpeter, oraffinerad och raffinerad, hafva Borgareoch Bonde-Stånden bifallit, men Ridderskapet och Adeln samt Presle-Ståndet afslagit; till följd hvaraf detta förslag förfaller och införselsförbudet qvarstår. Salt: Det af Utskottet gjorda förslag att den för fabrikstillverkning af soda, efter ^verkning serskild anmälan hos Kommers-Kollegium och af detsamma lemnadt tillstånd, med snda. gifna tullfrihet vid införsel af koksalt må upphöra, har blifvit af Borgare-Ståndet godkändt, hvaremot Ridderskapet och Adeln, Presteoch Bonde-Stånden bibehållit detta stadgande. Derest icke Borgare-Ståndet vill frånträda sitt beslut och instämma i de öfriga Ståndens, föranleder detsamma följande omröstning: 97:o. Den, som anser all, jemlikt tre Stånds beslut, den för fabrikstillverkning af soda, efter serskild anmälan hos Kommers-Kollegium och af detsamma lemnadt tillstånd, medgifna tullfrihet vid införsel af koksalt, bör fortfara, röstar Ja j Bevillnings-Utskottets Memorial, M 14. 63 den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer denna tullfrihet att upphöra. Presteoch Borgare-Stånden hafva bifallit, men Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, med vidblifvande af gällande tulltaxa, ogillat 'Utskottets förslag att rättigheten att införa medicinskt salt, ej specificeradt, endast skalle tillkomma Apothekare.
Striden fortfor med yttersta häftighet intill sent på aftonen. Tre choqver af Ryska rytteriet blefvo lika så tappert afslagne, som de oafbrutna infanterioch jägare-anfallen. Vår förlust i denna 16 timmars blodiga träffning, var större än den af öfverste-löjtnant v. Fieandt uppgafs. Härom öfverensstämde flere närvarande officerare, äfvensom läkaren, hvilken på sjukhuset emottog de sårade. Den uppgick troligen till 7 à 800 man. Återtåget fortsattes ända till Öfver Wetil, fem mil nära Gamla Carleby. För denna fäktning blef kapitenen vid Savolaks infanteri, Ladau, utnämd till major; och löjtnant Reiher samt kornetten vid Nylands dragoner O. Boye erhöllo svärds-ordens medalj. Sålunda tillintetgjordes frukterna af alla våra segrar. Stora arméens ställning vid Wirdois kunde omöjligen bibehållas, sedan Fieandt retirerat ifrån Lintulaks; ty derigenom hade Ryssarne vägen öppen till Kuortane, som var bakom oss. Vi hade ställt så illa till, att Ryssarne behöfde slå hvarken Sandels eller stora arméen, hvilket hvardera blifvit svårt för dem, utan så snart Fieandt med sin lilla trupp var återkastad, måste vi nu ovilkorligen draga oss tillbaka ifrån alla våra vunna fördelar. Den 22 och 23 aftågade vi derföre till Ruona bro i Kuortane socken. Förr eller sednare måste sådant inträffa, såsom naturlig följd af general-befälets långsamhet och mindre goda anordningar under hela fälttåget, sedan segern vid Revolaks, hvilket redan förut blifvit omnämdt och utveckladt. Vid Ruona bro stadnade nu stora arméen tills vidare. Der hade vi på högra flygeln ett batteri, försedt med sex stycken 6:pundiga kanoner, i centern eller midt för bron ett batteri, bestyckadt med 3:pundiga kanoner, och på venstra flygeln ett batteri med 6:pundiga kanoner. Framför dessa förskansningar voro nödiga förhuggningar gjorda; men försvars-linien var utsträckt nära en half mil.
Hvad angår förslaget till ny skogsordning, anser jag mig böra vidhålla och till antagande förorda dess väsentliga bestämmelser, endast med de jemkningar, som jag efter ämnets ytterligare öfvervägande och på grund af hvad Högsta Domstolen i sitt utlåtande anfört, funnit lämpliga, och för hvilka jag här nedan skall i underdånighet redogöra. Kronooch Härads-Allmänningarnes fördelning på hemmanen har, såsom kändt är, ledt till dessa skogars sköfling och förfall öfverallt, der denna åtgärd egt rum. För bevarande af den vigtiga skogstillgång, som ligger i de häradsailmänningar, hvilka ännu äro i behåll, har kommittéen föreslagit, att dessa skogar, som äro att anse såsom endast under nyttjande-rätt till härads-boarne upplåtne, böra, utan att vidare få skiftas, sättas under direkt förvaltning af statens tjenstemän, med rättighet för delegarne att tillgodonjuta den behållna afkastningen. Jag har instämt häruti; men då kommittéens förslag, att dessa skogars indelning till regelbunden hushållning bör ske på allmän bekostnad, kan anses mindre rättvist, enär en sådan åtgärd, på de flera ställen, der den redan egt rum, blifvit bekostad af delegarne, Kongl. Ma fits Nåd. Skrifvelse JV? 107. 83 tror jag mig böra frångå kommiltéens mening i denna omständighet samt hemställa, att lia radsallmänningar nes indelning, om den icke omedelbart af delegarne sjelfva bekostas, skall, likasom utgifterna lör förvaltningen i allmänhet, godtgöras af allmänningarnes afkastning. Kommittéens åsigt, alt den behållna afkastning, härads-allmänning årligen lemnar, hör emellan delägande häradsbcerne efter hemmantalet fördelas, synes mig vara både till grunden riktig och i verkställigheten enkel.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bilall till Utsk:ts förev:de hemställan, dels ock afslag derå saint antagande af Hr Fåhraei i ämnet väckta motion, framställde Hr Den 16 Mars. 361 Gr. o. Landtm, propos. på bifall till Utsk:ts hemställan och. då dervid svarades mångå ja jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Utsk:ts hemställan nederst å sid. 3. Hr Få hraeus: Jag måste beklaga att genom det vid förra punkten lättade beslutet mitt i denna punkt afhandlade förslag blifvit nära nog omöjliggjordt. Med afseende på domarens vigtiga kall borde lian vara befriad från stämpelpappersuppbörden, som med mera fog kunde öfverlemnas till den allmänna uppbördsförvaltningen. Uppbördsmännens derigenom kanske något ökade möda blefve ersatt genom den äfvenledes ökade inkomsten, oell svårigheten för domaren att upprätta de erforderliga förfeckningarne vore icke heller stor, då domaren redan nu åligger att upprätta uppbudsförteckningar (enligt K. Förordn. den 13 Juni 1800) och då han i öfrigt endast behöfver expediera dessa förteckningar såsom afskrifter af protok., så vidt detta är så fullständigt som lag bjuder (jemlikt K. Kung. den 11 December 1811 och K. Cirkulärbrefvet den 11 Februari 1847). Då det emellertid vore svårt att bifalla denna punkt utan i sammanhang med den föreg:de, vill jag icke härom framställa något yrkande. Ofverläggningen ansågs härmed slutad och Lftsk:ts hemställan blef af R. o. Ad. bifallen. lltskds yttrande å sid. 4. Hr Liljenstolpe, Axel Fredrik: På samma sätt som den förre värde talaren, som yttrade sig i näst l'öreg:de punkt, tinner jag att äfven detta förslag genom ett förut faltadt beslut blifvit alskuret, och det är icke min mening att deruti begära någon ändring.