Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stats Utskottet, som af denna uppgift och de deruti intagne upplysningar väl inser nyttan och måhända för vissa Orter äfven nödvändigheten deraf, att hafva tillräckligare Maga» zins utrymme, än det nubefinteliga finner dock derjemte, att Fikets Penninge tillgångar för närvarande ej kunna medgifva, ett så betydeligt anslag som erfordras för ifrågavaran da ändamål, om ock den förslagsvis beräknade Summan i sjelfva verket till någon vasendtligars del skulle blifva förminskad; likväl och som' utförandet af Allmänna Magazins-Inrättningena ändamåls enlige åtgärder i hufvudsakligt afseende beror derpå, att hafva tillräckelige Magazin, och desse lämpade efter hvarje Orts serskildta behof och öfriga förhållanden, har StatsUtskottet ansett sig böra ingå i pröfning och. bedömande om sättet huru detta vigtiga syftemål må kunna tillvägabringas utan att någr© betydligare utgifter derföre behöfva göras. Inrättningens organisation: 1547 Förslag huru Magazins-Rörelsen synes böra verkställas, att Magazins-Inrättningen i möjeligaste måtto bär sig sjelf. 'Allmänna Magazins-Inrättningens Spannniålsföråd komma att utgöras dels af sa kallade Stående Upplag, eller sådane sorn fur undsättnings behof egenteligen anskaffas, dels Löpande eller större Lager, hvarmed förstås så beskaffade Magazin, der Spannmålsrörelsen genom anställande upphandlingar och deraf tillgörande af&ändningar skall blifva betydligare. Under benämning Stående Magaziner synes,’ som nyssberördt är, alla de Spannmåls upplag Jämpeligen böra hänföras, hvilka anskaffas endast och allenast för en Orts behof så'till Bröd. föda som utsäde.
OBS.! Hvar och en får sitt ylle tillbaka i form af garn eller väfnader. OBS.! Spånadsafgiften den billigaste här på platsen. [2266] fl £ Arsenalsgatan N:o 1 A &amp; 2 C. [1172] a 0; laka myggor! » ir enhvar or-, - ak utropa under denna årstid, då de plågsamma myggen blifva för efterhängsna. Den klåda, som förorsakas af myggoch flugbett samt sting af andra insekter, försvinner genom ett utmärkt och billigt medel jag härmed erbjuder. Insänd endast 65 öre så erhålles en profask franko. [2331] John Fröberg, Finspong. 0&gt; fl " O os fabriksmärJce. Priskurant utkommer i dagarne och sändes på begäran gratis. [2316] prima grön Java 2 krok i l prima Santos 1,90 n stämplad med vidstående bäst d. fru D. j KARL ERIKSSON, Perukmakare, 1872, 69. holin för studiers idkande. Förutom daglig öfn. i fransk o. engelsk konversation kan äfven grundlig undervisn. erhållas i dessa språk samt i tyska, spanska, stenograf! och handarbeten. Referenser och vidare upplysningar lemnas af fru Marianne Johns, född S u g n e t, 8 B Kardnansmakaregatan, 2 tr. [2140] ~ &amp; Glasögon f r N:r 6 4 1. Färsk sill rensas och benen aftagas sköljes hastigt och torkas väl. Sedan nedlägger man sillen uti en kruka och beströr hvarje lag med fint salt, socker, hvitpeppar och mycket dill. Ättika slås öfver och efter 12 timmar är den färdig — är utmärkt till smörgåsbord, och kan hålla sig en fjorton dagar. Ange. Medalj i Stockholm I 866, Köpenhamn S y l t s o c k e r billigast hos Fredrik S y d o w, Klarabergsgatan 25. pä hvilken man för 20 öre erhåller 4 flaskor selters vatten. Pris med alla tillflbehör kr. 5, pulfver |20 öre pr sats. Expedieras t. landsorten mot efterkraf. Emballage 50 öre.
2. men utföres blott med James Elmslie & Th-s Stooks i London Saldo af räkning St4 290: i5. 5. 0 R:dr 13: 38. 4* ... Farish & Comp. i Hamburg Saldo af räkning B:co m;k 683: 4- — å i45 sk. ii' r:sf J, B. Afssalle medel för Sjö-Expeditioner åren i83o, 1831 och i832 å 4,500 R:dr 135,000: deraf åtgått till 1831 års expedition med Fregatten af Chapman — 80,281:34. 8. Upptagne lån i Hamburg af detta lån, år 1828 erhållit genom P Godefroy derstädes, återstår obetalt! B:o m:k 36,000: å 149 Quarantaines-Commission i Stockholm lån af densamma under året Norrska Stats-Ferket för af Kongl. Majit den 3o Juni d. å. beviljad ersättning för Örlogsbriggarne Fredriksvärns och Laalands deltagande i 1828 års expedition Sp. 31,046:: 9. 10. beräknad a 2: 10 44 till ... — 68,816: 19. 4.. hvarå i år blifvit i qvittning afbetalt R:dr 23,088: 6. Stats-Verkets skuld för föregående å rens Convoyafgifter v » — 324: 12 23 412* 18 Kongl. Flottan i Carlscrona. dess fordran å ingifven räkning för expeditionen med Fregatten af Chapman år i83i till Medelhafvet 12,911: 3g. 9. efter afdrag för inbetaldta medel enligt Befälhafvande Amiralens bref d. 7 Julii 1832 af Commendeur-Ca pitain Fischerström 38:47.
Husbonde häfte jemväl för dess Eandtbönders, Torpares och andra arbetares Krono-utskylder, vid bristande tillgång. Dock. sträcke sig denna ansvarighet ej till utlagorna för Backstugu-, Inhyseshjon eller sådana arbetsföra personer, af hvilka, ehuru på ägorna boende, Jordägaren icke njuter en motsvarande tjenstbarhet i arbete , penningar eller hvad det vara må. 22 Mom. Elytta Tjenstehjon, Eandtbönder, Torpare och arbetsfolk, eller byta de bostad, sedan skattskrifning verkstäld är; vidkännes ändå förre, j Husbonden det förpt stadgade ansvar för deras tKrono-utskylder, med rättighet likväl, att derföfe njuta ersättning af den, som dem sedan under året antagit. Den a Juli - 309 23. Mom. Skaltskrifvaren må, till ersättning för Debetsedlarna , njuta för hvar och en , som ej öfverstiger fem R:dr, en sk., deröfver till och med femtio R:dr , två sk., samt för Debetsedel af ännu högre summa, åtta skill., hvilken lösen i Debetsedeln intages; likväl rnå, vid ansvar, icke mer än en Debetsedel utfärdas för de utskylder, som inom samma Taxerings-district den Skattskyldige påföras. 24 Mom. Vid Taxerings Committée skall, jemte Häradsskrifvaren , äfven Kronofogden vara tillstädes, att med nödiga upplysningar till handa gå; åliggande denne sednare äfven, att tillse det hvarje skattskyldig, enligt Taxerjngsmännens beslut, behörigen debiteras. För ziffran ansvare i öfrigt Häradsskrifvaren. Förmena desse Tjenstemän afvikelse från denna Stadga vara gjord, anmärke de sådant i Protocollet, som af Kronofogden föres, och jemväl skall upptaga Taxeringsmännens utlåtande öfver anmärkningarna. 2 5 Mom. Efte^ verkstäld taxering , vards den af Häradsskrifvaren förde Taxerings-Längd justerad , af honom uppsummerad, samt derefter af Ordförande och två Committéens Ledamöter underteknad. Om Taxering i Städerna.
Nästan missledas man på sådant vis alt tro, det försvarandet af gamla och utverkandet af nya privilegier borde framför allt vara representationens ögonmärke — en slutledning, som icke ens derigenom tillräckligen afböjes, att det, som ståndvis representeras, säges vara ett okroppsligt och opersonligt interesse, jordbrukets, handelns, kyrkans, o. s. v. Efter min åsigt är det allmänna gemensamma interesse, som bör lifva hvarje representations verksamhet och utgöra dess högsta syfte, realiserandet af Statsförfattningens allmänna, hos hvarje Medborgare endast med skiljaktiga grader af klarhet, lefvande idee, utbildandet af de derutur härledda grundsatser och de dermed sammanstående, men i Öfrigt af ortsoch tidsförhållanden, samt folkslagens serskilda lynne, bildningsgrad och seder beteende vilkor, under hvilka mensklighetens alla interesse», så väl de immateriel;), som materiel», kunna fritt i alla riktningar och med föll jemvigt och samraanstä ruelse sins emellan utveckla sig, och nienskligheten sjelf uppnå den fullkomlighet och : allhet, sorn Idifvil henne på deri jordiska banan tillämnad. Det är alltså ett interesse, som väl kan sägas vara håde kroppsligt och personligt, sorn gäller alla li . sm-, f>; r så viii det innevarande ögonblicket, sorn liela den tillkom: och är i eg en i liga - 14 Constuuthm-Wshttets Mern. N:o 35, 9te måtto lefvande och varmt — elt interesse, för hvilket det företrädesvis må vara värdt att lefva, verka och dö — Staten ketrakfas härvid icke såsom en machin, uppå hvilken efter hugskott kan timras och byggas, utan såsom en sammanfattning af lefvande och under omskiftande yttre förhållanden sitt inre väsende utpräglande menniskor, derföre ock sjelf, såsom en lefvande, ur frihetens inre nödvändighet upprunnen och med dess egen kraft sig utvecklande organism, hvilken, blott den icke af den inre masken, den sjelfviska m«nniskan, täres och förderfyas, uppblomstrar lika stark, sorn herrlig.
Konungen anländt, universitetets rektor och fakulteternas dekaner hade hälsat honom, och psalmen »vår Gud är oss en väldig borg» sjöngs, medan regementsmusiken blåste koralen som ett accompagnemang. Härefter framträdde erkebiskopen och höll en lång bön. »Om Herren icke bygger huset, så arbeta de fåfängt, som därpå bygga», sade erkebiskopen. Och en stämning af högtidligt lugn föll öfver församlingen. De funnos, som tviflade på, att någon så säkert visste, hvad Gud egentligen tänkte om detta sätt att smickra sig själfva, när man firade den heliga vetenskapen. Men skaran stod tyst, och rektor uppläste grundlägningsdokumentet, så lydande: Hans Majestät Konung Oscar II gjorde år 1877, det fyra hundrade året efter Upsala universitets stiftelse, nådig framställning om anslag för en Universitetsbygnad i Upsala, hvilken samma år å svenska folkets vägnar af denna riksdag beviljades; stadfäste i nåder den Akademiska Styrelsens förslag till den nya bygnaden den trettonde September 1878; lade högtidligen grundstenen till samma bygnad i sitt sjunde regeringsår den 30 April 1879. Universitetets Kansler var då o. s. v. o. s. v. När detta dokument var uppläst, var det aldeles tyst bland den talrika åhörarskaran. Endast Ling framstötte ett sakta »Häm». Rektor bad H. M. Konungen, att han måtte leda den högtidliga handlingen. Och konungen framträdde och talade med mäktigt ljudande stämma om: Tro – men icke utan kunskap. Upplysning – men icke utan tro. Därefter började själfva ceremonien. H. M. Konungen nedlade i den urhålkade stenen grundlägningsdokumentet, som förut jämte jubelfestmedaljen, då gångbara svenska mynt, universitetets statuter, föreläsningskatalogen, studentkatalogen, festsången och ceremonielet vid grundlägningsfesten lagts i myntlådan. Därpå tog konungen murbruk på silfvermurslefven, vidrörde därmed lätt den släta marmorskifva, som täckte öppningen, och knackade därefter hörbart på den med hammaren.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. Hr Gr:n o. Landtm., att, i afs:de å nu föredragne punkt, följande yrkanden blifvit framställda, nemi. att ifrån den första meningen skulle uteslutas ordet »såväl» och orden »som enskilda korporationer, bolag och kassor»; att den i mom. e omnämnde ränta skulle nedsättas från 3 till 2 proc.; samt att efter de å 5:te raden i samma mom. förekommande orden »utan äfven» skulle införas orden »sjelfve eller genom diskontdirekhne»; och komme, till följd af dessa yrkanden, delning af propos:n att ega rum. H. Exc. framställde härefter propos. å bifall till punktens första mening i oförändradt skick och, då dervid svarades flere ja jemte ett eller annat nej, förklarade ja haft öfvervigten. Sedermera gjordes propos. å bifall till de utan anm. ieinnade mom. a, b, c och d, samt besvarades med ja. Vidare framställdes propos. å bifall till Utsk:ts förslag, att räntan å insatta medel skall utgöra högst 3 proc.; och blef äfven denna propos. med ja besvarad. I)en 22 J un i. 271 Ytterligare hemställdes, huruvida R. o. Ad. bifölle Hr Lilliehööks förslag, att efter de i morn. e förekommande orden »utan äfven» skulle införas orden »sjelfve eller genom diskontdirektme». Ropades ja. Slutligen blef propos. å bifall till öfriga innehållet i mom. e. framställd och med ja besvarad. Utsk:ts hemställan bifölls. Utsk-.ts näst derefter förekommande anmälan. Lades till handlingarne. Den vidare pröfningen af förev:de Betänk, upskjöts till nästa plenum och R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3/t till 11 e. m. In fidem, O. Vraket. Fredagen den 22 Juni 1860. Plenum kl. 10 f. m. Justerades protok. för den 7 sisth April.
Vill man erkänna att stångjernstillverkningen, såsom vår förnämsta exportartikel, är nyttig för Riket, så måste man väl också medgifva, art den canal, sorn i betydlig mån befordrar denna tillverkning genom varans lätta transponerande, är af stor nytta. Visserligen kan invändas, att ägarne till alla dessa effecter icke kunna draga fördel af Strömsholms canal: detta medgifves, men jag vågar påslå, att största delen gör det antingen directe eller indirecte, nemi. directe de, som föra sina effecter på canalen, och indirecte de, som till följd af canalens medtäflan få betala lägre forlöner för sina tillverkningar, ehuru de forslas landvågen. Skulle canalen upphöra, hvilket ovillkorligen inträffar, om ej Ständerne mellankomma, emedan den nu är i ett så förfallet skick att den ej kan stå ett år utan fara att till vissa delar ramla, så skola forsellönerne komma att stegras till den grad, att jag betvifla!- det jernhandter ingen skall kunna med fördel hedrifvas. Man har satt i fråga, huruvida canalen skulle kunna repareras eller om den hör ombyggas: derpå ber jag endast att få anföra hvad Hr Öfverstelieutenant Edström, såsom fullkomlig sakkunnig i afseende härå, anfört, ”men som alla provisionella åtgärder, hvilka äfven af den skickligaste kunde hädanefter vidtagas för att hindra canalen från förfall, dock nu synas blifva otillräckliga på många punkter deraf, torde ock derföre tiden nu vara inne att allvarligen tänka på denna segelleds ombyggnad och att dermed göra skyndsam början på de ställen, som af behofvet äro mest påkallade/’ Det synes således vara obestridligt, att canalen bör ombyggas, och att den ej numera kan repareras. Man har talat om de allmänna medel, som bolaget i och för canalens byggnad emottagit, samt om alla de villkor, som dervid varit fastade, bland hvilka man förmodat skulle höra bolagets skyldighet att allt framgent underhålla canalen.
Skrifvelse N:o 61. elen ena, tillkommen genom magasins inrättningen under åren 1812—1823 beviljad invisnings-riilt hos Rikets Ständers Bank för behöfvandes undsättning i missväxtår, jemlikt Rikets Ständers beslut vid 1828—1830 årens Riksdag, biel' uti 1820 års Bankoräkenskaper lord inom linien lill belopp al 1,800,000 R dr, hvarefter denna summa genom gjorda inbetalningar vid 1853 års slut nedgått till 800,000 R:dr; samt all den andra skulden, som uppkommit gemm begagnad! kreditiv lill uppköp af mvntbara metaller, likaledes forts inom linien vid 1829 års bokslut, då denna skuld utgjorde 302.213 R:dr 40 sk., hvilket belopp sedermera genom efterhand skedda afbrtalniugar nedgått lill 80,000 Rull’; oell hafva Rikels Ständer lunnil skäligt bifalla, ali, vid nästskeende bokslut, de ännu återstående oguldna beloppen af ofvannämnda f. d. Allmänna Magasins-londeus 2:ne skulder lill Rikels Ständers Bank må uti statsverkets räkenskaper föras ironi linien; hv ilket Rikets Ständer härmed få hos E. Ii. M l i underdånighet anmäla. Mynt-verket. Revisorerue hafva förnvat de vid flere föregående siats-revisioner framställda erinringar i afseende ä den mindre ändamålsenliga method, sorn iakttagits vid Mynt-verkets räkenskaper, hvilka icke öfverensslämde med öfriga stats-iäkenskaper oell i uppställningen älven skiljde sig från de labellariska redogöi nisenia i Ofver-direk törens för Mvntoch Kontroll-verken afgifna underdåniga berättelse, hvarföre summorna ej kunnat utan särskilda omslut kontrolleras. Ej heller hade af räkenskaperna kunnat utrönas, huru in vek el. hvarje större detalj inom verket kostat, i följd hvaraf Revisorerue varit urståndsätta ali bedöma verkets gång i dess särskilda delar.
De stadganden, vi för närvande ega, hafva tillkommit justför att. bereda ordning och säkerhet, samt afvärja hvarje frestelse för uphördsmännen att tillgripa kassornas medpl, och jag tillstyrker derföre, att de i detta hänseende nu gällande föreskrifter måtte allt framgent bibehållas. Frih. Tersmeden: Den siste värde talaren har yttrat, att om den ifrågasatta förändringen genomfördes, skulle deraf blifva en följd, att man för Riddarhus-kassans räkning måste dagligen emottaga insättningar. Jag deremot skulle föreställa mig, att sådant icke blefve mera behöfligt hädanefter än hittils, ty det är väl detsamma, om en kassa hålles öppen för att emottaga attester på insatta penningar eller om kassan hålles öppen för att emottaga sjelfva penningarne. Om således Hrr RiddarhusDirektörer nu äro uppe å Riddarhuset vissa dagar för att emottaga och qvittera attester, så kunna de hädanefter betämma vissa dagar för att emottaga och qvittera kontanta penningar. Instruktionen behöfver följaktligen icke i någon väsendtlig mån förändras. Frih. Bennet har äfven uplyst, att Riddarhuset har (i särskildta räkningar med Banken. Om RiddarhnsDirektionen anser det vara behöfligt att hafva så många räkenskaper, så möter ju intet hinder för deras fortfarande. I sammanhang härmed vill jag till besvarande uptaga Hr von Hartmansdorffs yttrande om verifikationer, som kunna tillhöra 2:ne olika räkningar, och om svårigheten af att hafva tillgång till dem, när dessa räkningar skola granskas. Detta måtte kunna inträffa lika väl under det nuvande som det blifvande förhållandet. Det måste naturligtvis bero på vederbörande Kamererare, att, när han fått in så mycket penningar, att de för hvarje af dessa räkningar gå lill 100 R:dr, göra insättningen i Banken för hvarje räkning särskidt, utan att sammanblanda dem. Detta måtte väl en Kamererare hafva myckel bättre reda på, än en insättare, sorn ofta kan misstaga sig och insätta penningar på räkningen JM 2, i st. f. JM 1. Hr von Hartmansdorff: Frih.
En lärarinna bland mina bekanta omtalade nyligen, hur under en religionstimme en liten tioå- rig flicka önskade få veta hennes åsikter om predestinationsläran, hvilken tydligen hade mycket sysselsatt hennes egen lilla hjärna. Och på vinteraftnarna, när läxorna äro inlärda, fördjupar sig 11 och 12 åringen i mammas och pappas bibliotek, fylla sina sinnen med kärleksintriger och äktenskapshistorier, studera Shakespeare och Valter Scott, och de ett par år äldre syskonen anses mogna för Ibsen och Anne Charlotte Edgren och se med ett djupt förakt ned på barnböckerna, som finnas ' kvar i ett hörn af bokskåpet sedan mammas ungdom, och med ett ännu djupare förakt, blandadt 171 med medlidande, på de kamrater, som af förståndiga mödrar försetts med lektyr, som verkligen är lämpad för deras ålder, och som därför ej kunna briljera med den lefnadsvishet, hvaraf de själfva äro i besittning. O, I arma små, som aldrig vetat, hvad det är att i sanning vara barn med barnasinne och barnatankar, är det att undra på, om I fån förstörda nervsystem och öfveransträngda hjärnor mer och mer, ju längre I behandlens på detta sätt! Jag har nämnt en af de samverkande orsakerna till » nervositet i barnkammaren », men de äro många flere och vi skola nu tala o m en annan. Har det ej händt dig, min läsare, ej blott en utan många gånger, att, när du aflagt visit hos dina bekanta, hela barnskaran mer eller mindre mangrannt varit församlad i förmaket och fått stanna inne hela tiden, ja t. o. m. deltaga i samtalet och ge sin åsikt tillkänna. Da kan ha något att tala med din vän om, hvilket ej lämpar sig för barnaöron, men efter några fåfänga vinkar om, att de små kunde gå ut en liten stund, medan du talar med deras mamma, uppskjuter du samtalet till lämpligt tillfälle eller börjar det, utan att fästa dig vid de smås närvaro; i förra fallet. kan du själf få obehag, om ämnet var viktigt, i senare fallet skadar du barnet, — men hvad är att göra!
Flottans stationering derstädes, har motionären, jemte meddelande deraf, att löningsslaten för Carlskrona Skola upptoge blott i,5oo R:r B:co, deraf i,36p R:dr 3o sk. ulginge af Stats-Verket, föreslagit, att nyssnämnde läroverk i Carlskrona måtte förändras till en högre Lärdoms-skola, med tvänne apologistclasser, samt att, till aflöning för derigenom ökad lärare-personal, ett ytterligare statsanslag af 3,5oo R:dr måtte beviljas, att årligen utgå, i enlighet med ett motionen vidfogadt project. Efter erhållen remiss å berörde memorial, hafva Utskotten detsamma lill handläggning företagit, och dervid inhemtat, alt den sisllidne år försam - 14 Siatssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Utlåt., IV.-o 33. lade Revisionen öfver rikets Elementar-läroverk, uti sin lill Kongl. Maj:t afgifna underdåniga Berättelse, i Iråga om Carlskrona läroverk, yttrat följande: ”Vid Carlskrona Lärdoms-skola hafva, enär Stiftets fullständiga läroverk äro på 20 mils afstånd derifrån skiljda, undervisnings-ämnena äfven blifvit drifna lill den höjd och det omfång, att de beredt och berättigat till inträdes vinnande vid Acaclemien. Till bevis härpå bör anföras, att af de 43 ynglingar, som från Rectors dass under de sista 10 åren till annat läroverk afgått, hafva 3y blifvit dimitterade till Academien, der de genast aflagt fullständig student-examen.” ”1 sammanhang med beslutet att tills vidare uppskjuta frågan om denna skolas förvandling till uteslutande en Apologisti, täcktes Eders Kongl. Maj:t genom Circulaire den 1 November 183g, i Nåder anbefalla inrättandet af en Apologist-class, och ål läraren bevilja 3oo R:drs lön. Denna dass trädde ock redan i verksamhet den 29 Januari 1840, då den endast räknade 17 lärjungar.
Med denna erfarenhet frågar jag, mine herrar! hvilket är lämpligast, hvilket är bäst, antingen att, när vi äga öfverflödiga tillgångar, använda en del af dem för att under freden skaffa oss de i behofvets stund erforderliga försvarsmedel af den godhet och den ändamålsenlighet, sorn sakkunnige män pröfva! lämpligast, eller att vänta lill dess kriget utbrutit, för att då, när tillgångarne äro knappa, och tiden icke medgifver urval, troligen dyrare köpa för del vigtiga föremålet mindre ändamålsenliga vapen. Vidare anhåller jag få erinra, i afseende på de 4°,000 gevär, som skulle hafva ankommit år i 8 i 3, alt uti det krig, hvaruti Sverige då dellog, sä togos Svenska vapenfört'åden i anspråk, ej endast för Svenska armeens beväring, utan det lärer vara en känd sak, alt af Svenska tillgångarna medtogs en betydlig del för de nationaltrupper, hvilka i norra Tyskland uppsattes och stridde under dåvar. Kronprinsens befäl; och vid uppgörande af liqviderna emellan Sverige och flera af Tysklands stater, ibland hvilka äfven var Preussen, skall, enligt hvad mig nu meddelas af en man, som sjelf deltagit i uppgörande af dessa liqvider, Sverige hafva tillgodonjutit en ganska betydlig summa, såsom ersättning för de gevär, hvilka Sverige kunnat för denna beväpning. — Hvad åter angar det ogillande uttryck, som Gr. Anckarsvärd nyttjat derom, att man ej sålt vapnen utan alt slopa dem, hvilka manafen eller annan orsak funnit skäl att cassera, så får jag äfven erinra om en annan historisk anekdot, hvilken är djupt inpreglad i mitt minne, sedan unga år. I Sveaborgs fästning lågo en hop pjecer, hvilka i början af 1800-talet försåldes och lära inköpts genom 3:dje man för Kysk räkning, samt transporterats till Kymenegårds fästning, och bland dem skola äfven befunnits en del af de kanoner, hvilka år 1808 besköto Sveaborg. Jag förenar mig helt och hållet uti hvad Frih.
Utsk:s Mern., vore sålydande: ”att, beträffande lossning och lastning af gods å karantänsskyldigt fartyg, fortfarande må gälla hvad K. M. genom Nåd. Bref d. 4 Okt. föreskrifvet,” finge Hr Gr. o. Landtm, fästa upmärksamheten derpå, att det deri förekommande ordet ”föreskrifvet” förmodligen genom feltryck influtit i st. f. ordet ”föreskrifvit.” Frih. Cederström: Jag har uti Exped.Utsk. varit i tillfälle att se BorgareSt:s prot.-utdr., och kan derföre intyga, att uti detsamma står ”föreskrifvit,” och icke såsom i Betänk, finnes upgifvet ordet ”föreskrifvet,” hvilket genom tryckfel torde hafva influtit. Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, äfven framställde det af Gr. Lagerbjelke gjorda yrkande samt hemställt, om R. o. Ad. i öfverensstämmelse dermed behagade vidblifva sitt förut fattade beslut samt lägga förevande Mern. lill handhne, besvarades denna propos. med starka Ja, blandade med Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Ånyo föredrogs Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s d. 28 sistl. Juni och 1 dennes på bordet lagda Betänk. s 103, i anledn. af väckt motion, ang:de transito-handel emellan Sverige och Norrige. Hr von Hartmansdorff, A ug.: Jag har hort att vissa Jemtländningar äro mycket apgelägna om detta Betänk:s godkännande. Förmodligen af den anledn. att tullförsnillningarne skola härigenom befrämjas. Jag vill derföre icke bifalla det. Men, då jag år öfverlygad att Ståndet, som är frihandeln benäget, likväl sä gör, har jag med dessa ord velat uttrycka min reservation emot beslutet.