Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
sin kos, och känna saknad att lämna detta hem, där aristokratien uppträder i det finbildade bourgeoisiesamlifvets angenäma former. Baron Pfusterschmid von Hardtenstein, som för närvarande är den diplomatiska kårens doyen, har under sin 15-åriga vistelse i Stockholm med sin familj blifvit så godt som naturaliserad inom den högre societeten och populär i hela samhället. Och till dessa familjens stora, vidt utbredda sympatier ha tvifvelsutan baronessans ädla och i fråga om en rik kärleksverksamhet demokratiska egenskaper i väsentlig mån bidragit. T v å dikter af Antonio Feijo *. Qlegi. Du Ijufoa Gasellen Eller dröm, lik, fwars styr, en gång lif dig följer; soaga. med din syn saga, det hoppet vi skola ingen flyr, jaga, om ock än så för in i hamn Mitt mig himlen lått förbunden kärlek, från henne nom öfoer af fläktar, Dig följer, Min Att då lejon lik skyn, Drifcen som fjärran gryr, draga, väg jag — skyr. * I all synnerhet gäller detta om baroncssan Pfusterschmid. Under årens lopp ha vi sett henne oförtröttadt representera eller leda snart sagdt otaliga företag inom societeten i syfte att komma till nödlidande eller behöfvande medmänniskors hjälp och understöd. Däremot ha vi någon gång saknat hennes namn och älskvärda person vid tillställningar, där man kunnat misstänka, att flärd och nöjeslystnad varit en starkare bevekelsegrund än begäret att göra en god gärning. Förhållandet är nämligen, att barmhärtighetsgärningen för baronessan Pfusterschmid är en hjärtesak, en religionsakt, en yttring af en äkta djup fromhet, liksom öfver hufvud taget en nyttig och gagnande verksamhet blifvit henne ett lifsbehof. Makans och moderns med innerlig kärlek och sträng plikttrohet förvaltade kall har fördjupat hennes sant kvinnliga väsen, danat en ädel karaktär och vidgat blicken öfver de trängande behof af medkänsla och hjälp, hvilka göra sig gällande i samhällets djupa lager. Det är därför ej på basarerna och öfriga välgörenhetstillställningar, som hennes människovänliga sinnelag hufvudsakligen sökt sig ett verksamhetsfält.
Billighet och rättvisa fordrade dock. att desse tjenstemän, hvilka hade så ringa aflöning, att något deraf icke kunde blifva i behåll för framtiden, samt föröfrigt i följd af sina trägna tjenstegöromål voro urståndsatte att på annat sätt bereda sig ökade inkomster, vid endtledigandet från Afvittrings-landtmätare-befattriingen hugnades med ett understöd, som försäkrade dem om en tarflig bergning på ålderdomen. På grund häraf hemställde i underdånighet Kongl. Maj:ts beinälde Befallningshafvande, att, jemlikt dess ofvanberörde skrifvelse bifogade underdåniga ansökningar, tvenne Afvittrings-landtmätare, nemligen Andre Landtmätaren i förenämnde län Erik Hollström och Kommissions-landtmätaren derstädes Jonas Lundberg måtte förklaras berättigade att, efter afskedstagande!, den förre, som numera uppnått 7G års ålder, uppbära, jemte den för Andre Landtmätare bestämda pension af 600 Kalr. ett årligt belopp af 200 Kalr, och den sednare, hvilken vore 66 år gammal, åtnjuta, utöfver den honom såsom Kommissionslandtmätare tillkommande pension af 336 Kalr 45 sk. 4 rast, så stort belopp ärligen, att hans inkomst motsvarade det nuvarande Afvittrings-landtmätare-arfvodet 600 K:dr. Yarandes derjemte af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande intygadt, att dessa båda tjenstemän med nit och drift fullgjort sina åligganden under den längre tid de varit vid Afvittringen i länet anställde.
Af dessa och fyrfaldiga skäl synes mig vigten af Eders Kongl. Maj:ts yttrade åsigt om behofvet af dessa fartyg vara fullt ådagalaggd, och jag vågar blott i underdånighet tillstyrka, att, såsom princip vid bestämmandet af det erforderliga antalet måtte stadgas, att ett sådant fartyg för hvarje bataljon skärgårds-krigsfartyg bör vara att tillgå. Sedan sålunda icke allenast antalet af effektivt manskap som flir hvarje af sjöförsvarets båda delar linnes att påräkna, blifvit bestämdt, utan äfven dessa vapens beståndsdelar angifna, återstår att tillse antalet af de krigsfartyg, som inom hvarje klass hör anskaffas, dels med beräkning af den personal, som till deras bemanning är tillgänglig, dels med fästadt afseende på den i förhållande till kostnaden största kraft, som genom en rigtigt vald proportion i detta afseende kan vin - Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. om Statsverk. 1850, nas. Underdånigst åberopande de besättningslistor, hvilka jag i och för detta ändamål understält Eders Kongl. Majrts nådiga pröfning och sorn blifvit uppgjorda med sträng uppmärksamhet på det sökta målet, alt frambringa den högsta verkan af de medel, som till materielen anvisas, har jag funnit, att denna skulle i effektivt skick utgöras af: Det yttre sjöförsvaret. 6 fregatter af 52 kanoner hvardera. 3 dito af 44 dito dito 3 korvetter af 20 dito dito 3 briggar af 10 dito dito 3 skonertar af 6 dito dito , 3 ång-korvettcr om 300 hästkrafter hvardera, med bomb-kanoner armerade. 3 ång-korvetter om 200 hästkrafter hvardera dito dito; samt tvänne oarmerade större ångfartyg att företrädesvis användas till transport och bibehållande af komunikation emellan stationerna och krigs-theatern; hvarförutan 4 af de nu - varande linieskeppen skulle användas lill flytande batterier eller blockskepp, sa länge de dertill med måttlig kostnad kunde underhållas. Kustförsvdret.
Under anförande: att Lysekihls så kallade Strand, med 5oo åboer» belägen inom Stångenäs Härad i Bohus Län, vid öppningen af hafvet, skall de senare åren hafva täfla t med mårtea smärre städer uti sjöfart och rörelse; att derstädes finnas för närvarande 20 däckade fartyg, bestående af skonertar och slupar, hvilka till större delen egas af åboerne på stället; att en Tjensteman för Tullbevakningen der blifvit anställd; att ett Engelskt Handels-Compagnie valt detta ställe till hufvudplats för afhemtningen af lefvande hummer, och att Engelska Paket-fartyg, för transporten deraf, hvarje vecka under fisktiden dit anlända; äfvensom att Lysekihl redan eger Engelsk, Dansk och Hannoversk Vice-Corisul, samt Ombud för Lloyds Assecurance-Compangie i London; hvartill komme, att vid stället, beläget på ett afstånd af 6 mil från närmaste staden Uddevalla och 10 mil från Strömstad, skall finnas en stor och rymlig hamn för 5o å 100 fartyg, med lätt insegling från hafvet, samt att en god landsväg derifrån blifvit anlagd, — hafva, uti väckt motion inom BondeStåndet, vigtiga fördelar ansetts tala för anläggandet af en stad vid Lysekihl, hvarför ytterligare skäl hemtats från den omständighet, att detta ställe ligger i sjelfva medelpunkten af den så kallade Saften-rörelsen* omgifvet af en mängd fisklägen, hvadan en stads anläggning derstädes ej allenast skulle bereda en stor fördel för afsättningen af landets produkter från kringliggande orter, utan äfven erbjuda ett fördelaktigt tillfälle för Fisklägenas invånare att på nära håll fä afhemta sina förnödenheter» Rikets Ständer, hvilka, hvad sålunda framställdt blifvit, i behörigt Expeditions-Utskottets Forslas, till und.
En scepticus och filosof som jag, hvilken betänkligt försofver sig till ottesången, har inte stor kärlek att vänta bland er svenskar. Jag får väl trösta mig med att konungen själf är mindre granntyckt i sådant än ni! Där hemma lär det gälla att stupa, och då skall du se, bror, att gamle Grothusens svarta peruk inte står bakom ledet. – Där hemma, säger du. Svara mig ärligt! Hoppas hans majestät verkligen att där kunna samla friska troppar? – Det gör han ... och han kommer också att kunna det. Det blir en rikskalabalik, hvartill världen aldrig såg make ... Inte mig emot! Att i nödens stund kalla procentarna söta du, det är en sak ... och det kunde hitta på att bli ondt om riddare, ifall det inga procentare funnes ... Men hedern och värjan, det är något annat! – Och därför bryter han nu ändtligen upp? Jag har dock tyckt mig märka, att han ännu icke är fullt på det klara med den närmaste framtiden. – Ju längre han hinner mot norr, dess klarare kommer han att skönja den. – Du tänker på fienderna, de gamla och de väntade ... Sachsen, Ryssland, Polen, Preussen, Hannover, Danmark ... Sex fiendefolk att bekriga! – Sju! Du glömmer den nyaste och farligaste fienden! – Hvilken? – De svenske! Mullern reste sig från pallen, och de båda enögda herrarna stodo framför hvarandra. – Gud i himmelen, tala inte så! Du brukar ju annars höra till dem, som inte förtvifla. Detta är ett främmande språk i din mun. – Sedan hans majestät fått full visshet om att undersåtarna börjat utmana honom och trotsa, kommer han att rida hemåt med samma hetta som till en batalj ... Hvad skall man också tro efter de sista nyheterna? Landet är utan regering ... Ämbetsverken stå stilla som kvarnhjul vid en utsinad bäck. Riksdagens och rådets herrar tala om afsättning ... Vi skulle få se brinnande uppror, vore inte de svenske ett så lagtroget folk ... och så är det ju det, att försten är han!
I handen höll hon en stor vacker kalla samt en nyligen utslagen kamelia, i h v i l k a blommor j a g igenkände dem, som hon själf så kärleksfullt vårdat. J a g drog mig sakta tillbaka. G e o r a 1 7 D e t föreföll Många år hade sedan dess försvunnit, de glada sorglösa flickorna hade antingen blifvit husliga, värdiga matroner eller g a m l a — » fröknar », och många af de forna v ä n - nerna hade alldeles försvunnit ur min synkrets. Ibland dessa var äfven Mimmi Steffens en, men henne skulle jag dock få återse. » Tant Margareta teg några ögonblick, under det ett varmt soligt uttryck lade sig öfver hennes vänliga ansikte — därpå vidtog h o n: » E n dag för några år sedan fick j a g bud från en bekant gammal fru med underrättelse, att hon l å g sjuk, samt med begäran, att j a g skulle besöka henne. D e t var en knarrig och kinkig gammal dam, och j a g hade all anledning till min förmodan, att sjukdomen icke gjort henne älskvärdare. Men j a g gick, ringde på och blef insläppt och befann mig så i den sjukas sängkammare. Marssolen blickade vänligt in genom fönstret och strålade varmt på blommande auriklar och azaleor, som därvid logo så ljuft och friskt, att hela rummet fick återglans däraf. A l l r a blidast återspeglades detta på den sjukas anlete, och i de matta ögonen lyste det af något, som hade intet gemensamt med det kalla, missnöjda och ovänliga uttryck, man varit van att förut finna där. Sedan jag, mottagen med en vänlig välkomsthälsning, satt mig, kunde j a g ej underlåta att i tysthet anmärka, huru omsorgsoch kärleksfullt allt tycktes vara ordnadt o m - kring den sjuka. I n g a nedfällda gardiner, intet kvalmigt halfdunkel, intet ängsligt uppradande af medikamentsflaskor och dylikt på- minde om ett sjukrum. R e n och frisk fläktade luften omkring den hvita hufvudgärden, på hvars kuddar dock någon kritiker kunnat anmärka frånvaron af spetsar och broderier, något som j u förlänar bädden en sådan prydlig och behaglig anblick.
Men då en fabrikation af jernvägsmateriel uppstått inom landet, tror jag att det vore i högsta grad skadligt för denna handtering att borttaga tullen å s. k. skarfjern, skarfbultar, muttrar och rail-spik, hvarföre jag yrkar att, med bifall till Utsk:ts förslag i hvad det angår jernvägsskenor, Höglofl. R. o. Ad. måtte besluta att öfrige ofvan uppräknade artiklar skola draga samma tull, som gjutgods. Hr Fåhraeus: Jernvägsskenor äro redan i nu gällande tulltaxa upptagna såsom fria från tull; men dertill hörande sammanbindningseflekter, nemi. skarfjern, skarfbultar, muttrar och rail-spik, hafva, såsom i taxan ej särskildt nämnde, icke kunnat, utan K. M:s speciella pröfning och medgifvande, få åtnjuta tullfrihet. En sådan synes likväl, då den eger rum för skenorna, jemväl i allmänhet böra utsträckas till deras bihang, hvadan Utsk:ts på Kommers-Colkii och General-tullstyrelsens förslag i detta hänseende grundade tillstyrkan torde af R. o. Ad. bifallas Frih. Stjernstedt: Förut har man under diskussionen af dessa frågor i allmänhet ansett att, när General-tullstyrelsen och Kommers-Coll. tillstyrkt en förändring, man borde gå in på densamma, vare sig att den innefattade förhöjning eller förminskning af gällande tullsatser. Nu nöjer man sig icke dermed, utan, oaktadt dessa embetsverks tillstyrkande af tullfrihet, har en ledamot yrkat tull å åtskilliga af nu ifrågav:de artiklar. För min del kan jag ej finna något skäl att frångå den grundsats, som hittills blifvit följd, och anhåller således om bifall till Utsk:ts förslag i denna del. 566 Deu 28 Maj f. ni. Hr Reutersvärd: Såsom jag förut ni ilin t, var jag inom Utsk:t af olika lanke med Utskds pluralitet; men, då jag nu finnér att Utsk:ls hemställan står i öfverensstämmelse med embetsverkens förslag, får jag afstå från mitt förra yrkande.
Ho. vember eller N; årstiden utsättas., har Utskottet funnit den högst betydliga svårighet dervid sig fasta, att, énligt Kongl. Förordningen den 30 September täta, angående Mantalsoch Skattskrif - 35» Din 12 Maj> skrifningarne x Riket, Mantalsskrifning årligen bör i November och ^December månader förrättas; vid hvilken förrättning Pastor eller någon af Församlingens Presterskap skall tillstädes vara, försedd med de uti Förordningen uppräknade Handlingar, deribland Husförhörslängden bör,' utom annat, upptaga alla sedan nästföregående Mantalsoch Skattskrifning till Socknen inflyttade personer, hvilka skola sist inom den 20 October hos Pastor om sig förete behöriga Prestbevis; men i händelse flyttningstiden för Tjen-i stebjonen utsattes till November eller Januari månads början , skulle äfven tiden för Husförhören, hvilka nu hållas i October och November månader, samt för Mantalsskrifningarna , förändras, så framt den med Husförhörslängdefna åsyftade controll skulle kunna behörigen vinnas.) hvilken förändring, eniigt Utskottets omdöme, lärer desto mindre kunna ske, som, jemlikt 5 Art. i §. 1 Mom. uti Bevilinings Stad gan, Häradsskrifvarne, så snart Mantalslängd derne blifvit upprättade och till 1’örsamlirtgarnes Pastorer aflemnade, böra till Konungens Befallningshafvande insända Förslag till Terminer föt BeredningsComitéernas sammanträden inom Fögderiet, hvilka Terminer så bestämmas, att Häradsskrifvarne kunna vid Comitéernas sammanträden tillstädes vära, samt så tidigt börjas, att deras förrättningar innan Mars månads slut kunna vara fulländade.
Ytterligare får jag erinra om de vådor, för hvilka qvinnorna, då de utan vilkor vid 25 års ålder blifva myndiga, komma att blottställa sig. Detta torde dock icke alla qvinnor veta. Huru stort är icke antalet af män, hvilka äro i okunnighet om t. ex. beskaffenheten af en löpande skuldsedel? Huru mycket större är väl icke antalet af qvinnor, hvilka kunna till sistberörde kategori hänföras? Slutligen får jag förklara, att då qvinnor tillförene icke kunnat bysättas, borde väl en dylik straffbestämmelse icke heller uti en framtid för dem kunna ifrågakomma. Dessa äro de hufvudsakligaste skäl för min nu framställda begäran om afslag eller återremiss. Den 28 Mars e. m. 387 Hr Nordenfelt, Enar Wilhelm: Då denna fråga i följd af K. M:s Nåd. Propos. vid riksdagen 1850—1858 var föremål för öfverläggning, deltog jag i densamma, och yrkade ovilkorligt bifall till K. M:s nyssberörde Propos. Nu gällande lag antogs dock som ett öfvergångsstadgande. Såsom ett det vigtigaste skäl för denna förändring, anförde jag den inverkan ett sådant förhållande skulle ega på rigtningen af qvinnans uppfostran. Med hänsigt till nu gällande stadgande kunna åter föräldrarne tänka: »Mina flickor behöfva icke blifva myndiga, om de icke sådant särskildt vilja; och derför behöfver jag icke heller meddela dem insigt, rörande förhållanden, hvilka de antagligen icke komma att tillämpa». Detta skäl qvarstår ännu. Utgående från den omständigheten, får jag, — med hänsigt jemväl till hvad Gr. Hamilton nyss i ämnet anfört och med synnerligt afseende å det förhållande, att Bonde-St. enhälligt funnit denna förändring behöflig, — lägga R. o. Ad. på hjertat att detta Betänk, måtte bifallas. Hr von Ehrenheim: Om man är öfvertygad, att flertalet af qvinnor bland de fattigare klasserna hafva en öfvervägande fördel af denna förändring, synes mig allt skäl vara att dertill lemna sitt bifall; men då man, såsom jag, är förvissad om motsatsen häraf, blir förhållandet annorlunda.
Föredrogos och brföllos Slats-V/skottets nedannämnde, den 6 dennes bordlagde Utlåtanden: N:o 112, i anledning af vackt motion om inrättande af en lånebank för jordbrukets och dess binäringars understödjande samt beredande af dertill erforderliga tillgångar; N:o 115, i anledning af väckt motion om statsanslag för upprättande af hydrografiska kartor; N:o 114, i anledning af väckt motion om anslag af statsmedel till befrämjande af täckdikning; samt N:o 115,"angående bestämmandet af resekostnads ersättning åt Rikets Ständers Deputerade vid Ilans Maj:1s Konungens och Hennes Maj:t Drottningens förestående kröning i Norrige. Prot.-Utdray den 9 Juni 1860. 453 S. D. Föredrogos Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 6 dennes bordlagde Betänkanden: N:o 12, i anledning a! väckta motioner om lindring i rustnings-skvldigheten genom statens öfvertagande af munderingsoch utrednings-persedlars anskaffning och underhåll; Bifölls. N:o 13, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 6, om befrielse för rotehållarne vid kavalleriet i Jemtland från skyldigheten så väl att bidraga till sadelmunderingens anskaffande och underhåll, som ali underhålla ryltarehäslarne under marscherna mellan mötesoch mönstrings-ställena samt sqvadronernas sarnlings-platser. Lades till handlmgarne. Frän llögv. Preste-Stdndct. S. D. Föredrogos ånyo Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 8, i anledning af dels Kongl.
Vidkonlmande åter anslaget till medico legala besigtningar, i stat beräknadt till 6,000 för hvartdera året, inhemtas af räkenskaperne, att år 1852, då utgifterna uppgått tili 9,525 R:dr 14 sk. 10 rst., berörde anslagstitel, utom från länen ingångna ersättningar, 2,141 R:dr 8 sk., erfordrat ett tillskott af 1,384 R:dr 6 sk. 10 rst., hvaremot, under följande året 1853, samma anslag, tillsammans med från länen influtna ersättningsmedel, icke allenast varit tillräckligt för utgifternas bestridande, utan jemväl lemnat ett öfverskott af 7 R:dr 21 sk. 1 rst. §• 2. Bland Kongl. Sundhets-kollegii tillgångar upptagas i räkenskaperna för år 1852 ett' belopp af 7,950 R:dr 19 sk. 9 rst. och för påföljande året en summa af 7,104 R:dr 22 sk. 10 rst., utgörande fordringar hos läns-stvrelserne för utlemnadé förskott af anslaget till medico legala besigtningar. Enär af berörde fordringar, som uppgå til! större belopp, syn - nerligast i Kalmar, Blekinge, Hallands, Elfsborgs och Kronobergs län, en del, sedan flera år tillbaka, finnes innestående, anse Revisorerne, att åtgärder böra vidtagas för dylika äldre posters utredning och slutliga behandling, så att ett längre balanserande deraf i räkenskaperna må undvikas. Enligt verifikationerna till 1853 års räkenskaper, har för samma år ett reseoch traktamentsförskott å 50 R:dr utgifvits till Djurläkaren i Jönköpings län, L. G. Hejdenberg, utan att å den vid hufvudboken fogade förteckning på de under året till läkare utbetalta dylika förskotter nämnde summa finnes upptagen. Vid 1851 års stats-revision erinrades, bland annat, att, ehuru åtskilliga af Kongl.
Jag tror att om man inskränker fabrikationen till 2 månader och man vet alt det redan finnes fabriker som på dagen tillverka ett större belopp än detta maximum, så bör man, då raan vill lätta industrien med ett lägre minimibelopp, på den andra sidan icke försvåra den genom ett öfverdrifvet maximum. Jag föreslår således att della maximum måtte borttagas. Hr von Kraemer, Anders Rob.: Sedan inflytelserika talare här upträdt till försvar för Utsk:s förslag, inflytelserika såväl genom sina personligheter och det förtroende man hyser till deras kännedom af ämnet, som genom de sakrika framställningar de haft, kan det icke vara med mycken utsigt lill framgång, som jag npträdar i motsatt riktning. Jag får till en början tillkännagifva alt jag hyser samma opinion som ålskillige af desse mine motståndare yttrat och antydt, 1) c n 27 April f. m. 401 nemi. alt man borde söka åstadkomma så mycken enhet som möjligt i beslulerr öfver denna fråga och upoffra smärre anmärkningar, der så ske kunde, för att få ett gemensamt beslut. För detta skäls giltighet skull, både har jag redan offrat och kommer jag ali framdeles vid delta Betänkts behandling upoffra obetydliga smärre aumärkntr och obetingadt rösta för Utsk:s förslag: men det kan dock finnas en gräns för en sådan välmening, nemi. då raan finner alt en sak strider för myckel emot de principer, som leila del hela och der ändringen är så lätt verkståld genom utstrykning af några ord, att icke någon återteroiss derföre behöfver komma i fråga eller någon splittring åstadkommas. Jag anser, att man i hvarje sak bör göra sig noga reda för hvad man egentligen vill. Ulsk. har tillåtit den mindre bränviusbränningens fortfarande såsom eli nödvändigt ondt, men inskränkt den så lill maximum som minimum. Den anda och syftning, som för öfrigt genomgår hela Ulsk:s Betänk, är påtagligen den ali söka förvandla denna näring till en fahrikshandtering, koncentrerad i stora fabriker.
Rikssalen den 20 af denna månad; och skulle samina Nådiga Berättelse vid handlingarne förvaras. Ut supra. In fidem Gustaf Törnstrand. Utdrag af ProtocoUet, hållet hos Uällofl. Borgare Ståndet vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 22 Juli lii44' S. D. Efter skedd föredragning af Kongl. Majlis å Rikssalen den 20 dennes meddelade Berättelse örn hvad i Rikets styrelse sig tilldragit sedan sista Riksdagen, beslöts, det skulle denna Berättelse lill handlingarna läggas. S. D. Till det blifvande Banco-Ulskottet remitterades Rikets Ständers Revisorers afgifna berättelser af den 14 December 1841 och den 14 December 1843, angående granskning så val af Bankens och Tumba bruks afslutade räkenskaper för åren 1839, 1840, 1841 och 1842, som af styrelsen och förvaltningen vid dessa Verk. S. D. Upplästes och lades till handlingarne en till Rikets Ständer af Tryckfrihets-Committerade den 11 dennes afgifven berättelse. Ut supra. In fidem E G. Runeberg. Utdrag af Protocollet, hållet hos Hedera. Bonde-Ståndet vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 22 Juli i844' S. D. Upplästes och lades till handlingarne ett af Commilterade till Tryckfrihetens vård den 11 i denna månad afgifvet memorial. S. D. Remitterades till det blifvande Banco-Utskottet Rikets Ständers Revisorers den 14 December 1841 och den 14 December 1843 afgifne berättelser, angående granskningen, så väl af Bankens och Tumba bruks räkenskaper för åren 1838, 1840, 1841 och 1842, som af Styrelsen och Förvaltningen af desse Verk. Ut supra. jn fidem C. G. Cassel. D en 23 Ju li. Från Ilöglofl. Ridderskapet och Adfxn. S. D.
St. den 6 Mars innevarande år aflåtna Skrifvelse, i Nåder tillkännagifvit: att, vid tillämpningen af den medgifna allmänna nedsättningen ä hemmansvärdet, olika begrepp hos Taxeringsoch PröfningsComitéerne i Riket uppstått, enär samma nedsättning blifvit i i3 Län begagnad endast till jemkning å de hemman, sorn funnits för högt värderade, men i de öfriga Länen till minskning af värdet å alla hemman, likväl med iakttagande, att den för Länet bestämda MinimiSumma icke understigits; att, uppå vederbörande RevisionsContoirs, vid granskning af 1824 års Landsböcker och Räkenskaper för Allmänna Bevillningen, gjorda anmärkningar emot sistnämnda, utan pröfning af enskilda förhållanden vidtagna nedsättning af aila hemmansvärden i vissa Län, E. K. Maj:ts och Rikets KammarRätt, undep åberopande af 3 Art. 2 §. 2, 16, 17 ocii 22 mom. uti 1823 års BevillningsStadga, genom serskilda Utslag ogillat en sådan allmän nedsättning och ålagt de Skattskyldige, emot hvilka Reservationskraf blifvit anställda, att utgöra hvad derigenom E. Kongl. Maj:t och Kronan frångått, så väl i Bevillning efter 2 Art. 3 §., sorn afgifter för Arrendatorer och brukare af Exp. Utsh. Förslag till und. Skrif v. N:o 183* 443 andras hemman m. m., samt den efter hemmansvärdet utgående BrännvinsbränningsBevill11 ingen ; att flera underdåniga besvär öfver Kammar Rätt ens Utslag i ämnet redan till E. K.