Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mörner, föreslagit beviljandet, å IndragningsStat, af en pension stor 600 R:dr r:mt. För den, som med en försvagad helsa vid 71 års ålder befinner sig i saknad af nästan alla tillgångar samt omgifves af 3:ne oförsörjda 406 Den 26 November e. m. döttrar, af hvilka 2:ne med en af sjuklighet försvagad arbetskraft, är hvarje understöd välkommet, och den af K. M. föreslagna pensionen skulle visserligen af den nödställda familjen med varm tacksamhet emottagas. Med afseende på de belopp fl. St:r förut under likartade förhållanden beviljat, och K. M. jemväl nu åt andra personer föreslagit, samt särskildt med afseende till tidens dyrhet, som i hög grad sträckt sina verkningar till den landsort, der Friherrinnan Mörner är bosatt, hoppas jag likväl icke förgäfves vädja till R. St:rs välvilja för en aktad tjenstemans och medborgares efterlemnade familj, då jag, i den af K. M. Nådrgst förordade pensionen vågar föreslå en förhöjning, äfvensom dess utsträckning i viss mån till Friherrinnan Mörners 3:ne döttrar. Såsom Officer deltog Frih. Mörner mer eller mindre verksamt i alla de krig fäderneslandet under detta århundrade haft att utkämpa, och förvärfvade sig i Finland ett aktadt namn för tapperhet och rådighet. Efter freden var han i manga år Kommendant i Stockholm, och det var ej blott garnisonen som derunder lärde att värdera hans sällsynta egenskaper, hans ordningssinne, lugn, allvar och menniskovänliga väsende. De skola intygas af alla dem bland Stockholms borgerskap och öfrige innevånare, som ännu kunna minnas den tid, då Öfversten Frih. Mörner här lefde och verkade. Såsom Landshöfd. i WesterNorrlands län tillvann sig Frih. Mörner en odelad aktning och en sällsynt grad af tillgifvenhet. Jag vågar i detta afseende lugnt vädja till länets representanter vid innevande Riksdag. Flera bland dem torde sjelfva ej hafva kännt Frih. Mörner, — men jag är viss, att ingen af dem finnes, som ej hört hans namn med aktning och tacksamhet nämnas.
Län förenat sig, inom Hedervärda Bondeståndet föreslagit, att berörde afgifter måtte fördelas efter öretal inom hvarje serskild by ; hvilket förslag blifvit till Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten remitteradt. Utom elen föreskrift, a4 Cap. 5 §. Byggninga-Balken och Kongl. Kungörelsen den 2 December i8i8 innehåller, att Brandstod skall erläggas i nion af förmedlade hemmantalet, är det genom Kongl. Resolutionen på allmogens besvär den 9 December I766 §. 43, samt Kongl. Förklaringen den 1 Augusti 1770, menigheter medgifvet, att inom sig socknevis bilda Brandstods-föreningar, på sätt dem lämpligt synes, hvarigenom således tillfälle är beredt, att, der den allmänna grunden för bidragen, i anseende till locala förhållanden, icke är tillämplig, tillvägabringa den rättelse deri, som kan af billigheten påkallas. Hvad åter Riksdagsmanna-arfvode beträffar, så enär det är stadgadt i i5 §. af Riksdags-Ordningen, att val till Riksdagsman af Bonde-Ståndet skall efter hemmantal förrättas och i 17 §. 2 mom. af samma Grundlag, att Riksdagsman skall af dera, sotaäro berättigade att honom välja, åtnjuta anständigt underhåll och resekostnad, mäste Lagsamt Allm. Bcji/.- och Ekon.-Utskottens betänkande, N;o 8. i5 det oslridigt anses rättsenligt, att bidraget härtill utgår efter hemmantal, såsom den grund, hvarefter delagtigheten i valet beräknas.
Majit, med bifall till hvad Statsrådet sålunda tillstyrkt, förordna, att nådig proposition, sådan den finnes detta protokoll bilagd, skulle till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo Otto W. Seippel. Kongl. Majus Nåd. Ank. till Exp.-Utsk. d. 19 Jani 1857, kl. 12 m. Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition lill Rikets Ständer, angående ersättning åt Landshöfdingen i Örebro län för löningsjord, som blifvit afträdd för jernväg s-anläggningen mellan Örebro och Skebäck; Gifven Stockholms Slott den 23 Maj i8o7. Sedan för anläggning af jernväg mellan Örebro stad och lastage-platsen Skebäck, en jordrymd blifvit i laga ordning exproprierad från den åt Landshöfdingen i Örebro län på lön anslagna lägenheten Alnängarne och ersättnings-beloppet derför i Landtränteriet levereradt med 2,739 R:dr 24 sk. 9 r:st banko, har Landshöfdingeembete! i länet hos Kongl. Maj:t begärt nådig föreskrift, huru ersättning för den jord, hvaraf Landshöfdingen sålunda gått i mistning, borde honom tilldelas, i anledning hvaraf nuvarande Landshöfdingen i nämnde län, Friherre J. C. Åkerhjelm, blifvit hörd och i underdånighet anhållit, att i berörda afseende 6 procent med bevillnings-afdrag minskad ränta å nyssnämnda kapital-belopp måtte honom med 156 R:dr 6 sk. årligen tilldelas, så vida icke lämpligare ansåges att berörde räntemedel förvandlades till spanmål och lösen derför till honom årligen erlades efter länets medel-markegångspris.
Ett annat åliggande för Häradsskrifvarne, som inom Fögderiet måste utöfvas, är deras befattning med Taxeringsförrättningarne; men, då dessa endast en gång om året ifrågakomma, hvarvid större districter äro förenade, medför placeringen vid LandsContoret icke annan olägenhet, än att några af dem nödgas företaga längre resor än annars, och den kostnadsersättning, som derför, vare sig vid lönernes bestämmande eller annorledes, bör dem tillgodokomma, blir likväl ingalunda af den betydenhet, att den icke mångfaldigt öfverväges af de fördelar och besparing, som genom förutnämnde förändring skulle vinnas. i°m föl!än<ll’1ints * I sammanhang med frågan om Häradsskrifvarnes göromål xering af fast egendom, i och för Taxeringen, har det icke kunnat undgå att serskildt fästa Comiterades uppmärksamhet, huruledes en ganska betydlig del deraf uppkommer för upprättandet af de vidlyftiga taxeringslängderne å egendomar, för hvilka eganderätts-bevillning skall erläggas. Att dessa egendomar undergå årlig uppskattning synes dock ingalunda af behofvet påkalladt, enär det icke kan förutsättas, att egendomsvärdena i allmänhet under loppet af ett år äro underkastade så väsendtliga förändringar, att de böra på taxeringsbeloppet inverka, utan dertill altid fordras någon längre tidrymd. Fastmera, och då, i följd häraf, de årliga uppskattningarne sällan föranleda till allmännare jemkningar, utan förändringarne, för det mesta, inskränkas till sådana partiella, som påkallas af under årets lopp inträffade köp eller egarne sjelfve af serskilda intressen äska, torde med fullt skäl kunna sägas, att deruti ligger orsaken till det stora missförhållande, som nu eger rum emellan taxeringsvärdet och det värde, egendomarne verkligen ega.
Ridderskapets och Adelns den a3 nästlidne Juli meddelta anmodan, hvaruti Högvördiga Prest-Ständet och Hedervärda Bonde-Ståndet sedermera instämt, till hvardera af Riksens Ständers Utskott, att undersöka förhållandet med besluten öfver de ifrån dem utgifna Memorial och Betänkanden; och i det fall att, beträffande sådana mål, hvaruti af de respectiva Stånden olika beslut blifvit fattade, någon Jemkning vöre möjlig och af nöden, eller målet till Nämnd måste hänskjutas, sådant till vederbörlig åtgärd hos Riksens Ständer anmäla; har Allmänna Besvärsoch Oecanomie-Utskottet företagit en så beskaffad undersökning, i afseende på så väl dess enskilta som de af sammansatta Statsoch Oeconomie-Utskottens Expeditioner hvilka iiro genom sistnämnde Utskotts försorg> expe - 312 Den 5 Augusti expedierade, och dervid inhämtat, att, uti ett och annat mål, tvänne af Riks-Stånden stad» nät i olika beslut med de öfriga tvänne, antingen uti några vissa omständigheter, eller ock sålunda, att Oeconomie-Utskottets Utlåtande blifvit af två Stånd gilladt och af två Stånd afslaget, men alla dessa mål har ^Utskottet ansén vara af den beskaffenhet, att. de Utlåtanden, hvilka mera än ett Riks-Stånd förkastat, böra enligt Riksdags-Ordningen förfalla, med undantag allenast af de få ämnen, om hvilka Riksens Högloft. Ständers Pluralitet förenat sig, att dem helt och hållet till Kongl. Majit* Nådiga förordnande i underdånighet Öfverlemna, och deruti Riks-Ståndens önskningar lära, genom Expediuons-Ufskottets försorg, uti Riksens-Ständers underdåniga skrifvelser intagas; hvilket Utskottet får till vördsamt svar å ofvanbemält» 3.ne Respectiva Stånds anmodan, anmäla; och bifogas harvid en förteckning, sorn utvisar
På grund häraf har Stats-Utskottet funnit ifrågavarande Summa 3,500 R:dr Hamburger Banco kunna och böra upptagas bland StatsVerkets Intrader uti Riks-Staten, sorn nu regleras, samt att denne Summa för de förflutne åien, hvarunder den icke ingått, blifver en tillgång bland Stats - Verkets Öfverskotts - medel; Hvilket Utskottet skolat hos Riksens Höglofl. Ständer vördsamligen anmäla med hemställan,- ätt den underdåniga anhållan gjöres, det täcktes Kongl. Maj;t i Nåder vidtaga den åtgärtj,- J064 Stais-Utskottets Betänkanden, Kongl. Maj:t kan finna Iämpelig, hvarigenom desge medel maga Stais-Verket tillgodokomma. Stockholn! den j Maj 1818. Riksens Högloft. Ständers Stats-Utskofts Ut* låtande, angående den Summa, som för Statsoch RiksgäldsVerkens behof erfordras att genom Allmänna Bevillningen utgöras, Sedan Stats - Utskottet nu i så måtto fulländat dess åtgärder vid Stats - regleringen, att Utskottet afgifvit yttranden öfver de af Kongl. Majit uti Bess Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof af den 29 November förledit år jemte serskildte i Jtfåder aflåme Remisser äskade tillökningar under Riks-Statens serskildte Hufvud - Titlar, äfvensom angående de för öfrigt hos RiksStånden föreslagne nya utgifter; så, och ehuru de af Utskottet tillstyrkte anslag ännu till en del icke äro af Riksens Höglofl.
S. D. Efter ånyo skedd föredragning, antog Borgare-Ståndet Hedervärda Bonde-Ståndets genom Protocolls-utdrag ]N’:o 788, meddelade inbjudning. S. JD. Ånyo föredrogs och lades till handlingarne Stats-Utskotlets Memorial N:o 56a, i anledning af återremiss å det i Memorialet Ps:o 507, aflemnade förslag till reglementariska föreskrifter för Riksgälds-Conlorets förvaltning. Från Heder v. Bonde-Ståndet. S. D. Constilutions-Utskoltets på bordet hvilande följande Memorial blefvo nu föredragne nemligen: N:o 119, med anledning af åtskillige till nästa Riksdag hvilande förslag till Grundlagsändring. Ståndet biföll till alla delar, hvad Utskottet i detta Memorial föreslagit och hemställt. N:o 120, angående en af Herr Grefve Frölich, David, anmäld anledning till anmärkning emot Stats-Rådet, samt emot Chefen och Föredragande Stats-Rådet för Finans-Departementet, eller den, hans tjenst föi ätta!. Bifölls. N:o 12 r, angående anmärknings-anledningar, den ena emot SiatsMinistern för Utrikes Ärendena, och den andra emot Föredraganden i Civil-Departementet. Eifolls. N:o 122, i anledning af en anmäld anmärknings-anledning emot Konungens Rådgifvare. Bifölls. S. D. Stats-Ulskottets på bordet hvilande följande Utlåtanden och Memorial blefvo nu föredragne nemligen: N;o 5^5, i anledning af återremisser å Utlåtandet N:o 54o Bifölls. N:o 502, i anledning af återremiss å Memorialet JNT:o 507. Lades till handlingarne. Utdr. den 8 Juni 184*• N:o 565, med förslag till den afdelning af Rik<sgälds-Cor;torets Reglemente, som angår detta Verks utgifter, i följd af ordinarie Ståts-Regleringen. Bifölls.
Om jag icke misstager mig, ägde en sådan justering inför Ståndet rum några dagar efter det plenum, hvaruti Ståndets beslut fattades öfver Consl.Utsk:s mern. N:o i3, då, på begäran af Hr Dalman, Wilh. Fredr., fullständigt upplästes och justerades en discussion, som i ofvannämnda plenum förekommit emellan honom och Hr Landtmarskalken. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag anser den i fråga var. öfverläggningen icke vara af beskaffenhet att behöfva justeras förr än andra riksdagsärenden, särdeles då hon icke angick någon sak, som verkade på riksdagsärendenas gång. Jag afstyrker således bifall till Hr Rosenschölds begäran. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om icke R. o. Ad., innan Hr Lundin), framställde propos. å Hr Munck af Rosenschölds begäran, behagade inhemta Ridd.Secrel:ns utlåt, öfver möjligheten att den uppfylla. Ropades ja. Underl. R i d d. Se c r e t.: Jag tviflar visserligen icke på, att, om R. o. Ad. skulle så bestämdt besluta, ju ej det sista pleni-prot. kan hinna att blifva uppsatt till nästkommande Lördag, likväl under förutsättande, att uppsättning af föregående, ännu ouppsalta prot. får hvila. Den 8 Juni. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Som man har ali anledn. förmoda att riksdagen snart afslutas, kan jag ej finna något skäl att uppskjuta eller förhindra andra göromål genom att företrädesvis justera det af Hr Munck af Rosenschöld omförraälda prol., hvarföre jag tillstyrker att det må justeras i vanlig ordning. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Hr Munck af Rosenschölds begäran. Ropades starka nej, blandade med <lt eller annat ja. Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna nej hafva öfverrösta! ja. Hr von Hartmansdorff, Au g.: I förra plenum anhöll jag, att Const.Utsk:s betänk.
Ad, kan lätt bedöma, huru mycket BancoUtsk. vid den sammanjemnkn., Utsk. företagit, sökt taga verklig kännedom af ämnet, då en så upplyst och verksam ledamot i Utsk., som den siste talaren, förvexlat hvad jag anfört om lånecont:ns cassabehållning med föreskrifterna om utvexling af förslitna småsedlar. När icke ens han inser rätta sammanhanget af ämnet, kan man derifrån sluta till de öfriga utskrsledamöternas insigt. Beträffande åter min anmärkn. om fullmägtiges rätt att vidtaga regleringar inom Bancodisconten, så är frågan icke om någon rättighet att förhöja aflöningsbeloppen, sedan totalsumman en gång är bestämd, utan endast att åt fullinägtige öfverlemna att reglera personalen efter hvad erfarenheten kan visa vara lämpligt med den numera antagna arbetsordningen. Då jag emedlertid ej vill hindra betänk:s antagande, hemställer jag, om ej propos. derå kan göras en bloc i stället för punktvis. Hr Stuart: Hr Rosenblads yttrande ådagalägger, att lian icke fattat meningen af hvad jag sagt; men då jag måhända uttryckt mig mindre tydligt och derigenom sjelf möjligen gifvit anledn. dertill, så anhåller jag att, till undanrödjande af allt missförstånd, få tillägga några ord till hvad jag redan i ämnet yttrat. 7 § af de vid 1823 års riksdag fastställda reglementariska föreskrifter för lånecont:n i Götheborg och Malmö innehåller bland annat: "Till bestridande af smärre utbetalningar må requireras uti b:cosedlar för Götheborgs lånecont. 20,000 r:dr och för cont. i Malmö 10,000 r:dr.” Uti 6 § af 4 art. 2 afd. i det vid sista riksdag utfärdade b:coreglemente stadgas åter i afseende på förslitna b:cosedlars invexling vid lånecont:n: ”att den högsta föx-skottsumrna, som på en gång meddelas, ej får öfverstiga 20,000 r:dr till lånecont. i Götheborg och 10,000 r:dr till det i Malmö.”
Men som detta förslag, vid dess slutliga behandling å innevarande riksdag, genom ett Stånds afslag, förföll, har frågan nu ånyo blifvit till grundlagsenlig behandling hos Konstitutions-utskottet i vederbörlig ordning initierad, med förslag, åsyftande valbarhetens utsträckning till fjerdepartsegare i allmänhet, och fullmagtens utfärdande af magistraten i Fahlun. Hvad den första punkten vidkommer, torde orsaken till den nu i grundla - Konstilutions-Utsliotlets Memorial, N:o 14. 3 garne stadgade inskränkning af valbarheten till de fjerdepartsegare, som äro brukande bergsmän, rätteligen böra sökas uti det ännu i början af detta århundrade allmänna förhållandet med grufvehushållningen i Fahlu bergslag. Då voro i sjelfva verket ännu de Heste fjerdepartsegare äfven brukande bergsmän, och, enligt gällande förordningar, derjemte berättigade att, framför andra, inlösa alla fjerdeparter, som gingo i köp. Numera har deremot, äfven här, ett annat förhållande småningom uppkommit. De verkligen brukande bergsmännens antal har, under tidens lopp, betydligen minskats, och af de 1,200 Ijerdeparter, uti hvilka Fahlu grufva är fördelad, tillhörde år 1844, enligt hvad upplyst är, icke fullt 200, eller en sjettedel, verkliga brukande bergsmän, hvilkas antal nyssnämnde tid utgjorde endast fjorton, då deremot de öfriga delarne egdes af andra personer, af hvilka brukande bergsmän, i egenskap af arrendatorer, dem öfvertagit. Dessutom visar sig en förändring i nämnda hushållning äfven deruti, att fråga är väckt och under beredning om införande af sambruk för alla fjerdepartsegare, hvilka derjemte gemensamt drifva flere, med deras fjerdeparter sammanhängande, betydliga jernverk.
Maj:ts nådiga Proposition innehåller, har denna afgift under de ,tr.e åren 1858, 1859 och 1860 i medeltal utgjort 1,539,122 Rdr samt, enligt hvad, Utskottet vidare inhemtat, år 1.861 uppgått till 1,544,618 R:dr; men då Rikets Ständer äfven vid denna riksdag beslutat väsendtliga förändringar i en del bland grunderna för denna afgifts utgörande, såsom att för den vid boupp Transport 15,00Ö,00() R:dr - Bevillnings-Utskottets Betänkande JV2 20. 3 Transport 15,000,000 R:dr. teckningar befintliga behållning afgiften skall utgå med viss procent deraf, i stället att den förut beräknats efter stadgad stigande skala, äfvensom att såväl behållning under 1,000 R:dr, som efteriefvande makes giftorätt i boet skola vara från stämpelafgift fria, hvilka, jemte åtskilliga andra i författningen gjorda ändringar, torde leda till icke obetydlig minskning i beloppet af detina inkomsttitel, som blifvit af Kongl Majit föreslagen att beräknas till 1,300,000 fi:dr, hemställer Utskottet att den icke må upptagas till mera än 1,200,000 R:dr. 4:o Bränvinsbränningsmedlen. Då bruttoinkomsten utaf bränvinstillverkningsafgiften under de två år den utgått efter nyaste beskattningssystemet, nemligen medelst afgiftens beräknande å allt det bränvin som producerats, utan hänsigt till bränneriets storlek, utgjort år 1861 R:mt 8,462,911 R:dr 35 öre och år 1862 R:mt 8,649,477 R:dr 71 öre eller i medeltal omkring 8,556,000
Rikets Ständer, som ansågo det vara af vigt, att en så fullständig läkarebildning som mcjligt måtte kunna åvägabringas, men icke voro i tillfälle att föreslå sättet härför, anhöllo (den 10 December 1857) i underdånighet, “att Kongl. Maj:t måtte täckas genom en Kommitté af sakkunnige män låta uppgöra förslag till den medicinska undervisningens ordnande, samt, efter nådig pröfning deraf, vidtaga de åtgärder, som för vinnande af detta ändamål finnas lämpligast." “I sammanhang härmed och då, enligt hvad Rikets Ständer inhemtat, de läkare, som genomgått lärokursen vid Carolinska institutet, icke äro tillerkände enahanda kompetens till läkaretjenster, som de, hvilka vid universiteten blifvit examinerade, få Rikets Ständer, enär den vid bemälde institut meddelade undervisning måste anses icke allenast motsvarande, utan ock i flera delar fullständigare, än den, som vid universitetens medicinska fakulteter kan åstadkommas, i underdånighet hemställa, att de läkare, hvilka genomgått alla vid institutet föreskrifna examina, måtte tillerkännas lika befordringsrätt med den, som efter aflagd medicine licentiat-examen vid ettdera universitetet undergått den så kallade operationsexamen och erhållit kirurgie magister-diplom.“ Med anledning af denna Rikets Ständers skrifvelse, nedsatte Kongl. Majit den 4 Februari 1859 en kommitté, bestående af en Professor från hvartdera af de tre medicinska läroverken samt två praktiske läkare, med då varande Chefen för Ecklesiastik-departementet såsom ordförande. Denna kommitté af sakkunnige män afgaf den 30 Juni samma år ett underdånigt betänkande, hvaruti fyra af de kommitterade föreslogo: “att med indragande af så väl de vid universiteterna i Upsala och Lund befintliga medicinska fakulteter som af Kongl. Carolinska medico kirurgiska institutet, ett enda medicinskt läroverk inrättas i Stockholm, för hvars hehof således alla de vid ofvannämnde undervisnings-anstalter befintliga inrättningar och materiella hjelpmedel, så vidt möjligt är, skulle komma att användas."
måtte varda uppförd på indragningsstat med ett understöd, motsvarande håås nuvarande behållna lön, som, enligt Regementsskrilvarens intyg, under åren 1852—1861, med inbegripen löutillökning för åren 1857— 1860, utgjort, efter afdrag af bästoch fouragemedel, ackordsränta och pensiousafgift, i medeltal 440 R:dr 38 öre; och hade, efter det af handlingarne inhemtats att Stjernefeldt vore född den 14 Mars 1820 samt den 6 Mars 1844 utnämnts till Underlöjtnant vid Jemtlands hästjägare-korps, vid hvilken befattning han ännu qvarslode, enär han för sin sjuklighet nödgats afsäga sig sin tur inom korpsen till lörmån för yngre officerare derstädes, samt sedan ej mindre Chefen för omförmälda corps, ån äfven Generalbefälhafvaren i 5;le militärdistriktet, med afseende å de af Stjernefeldt anförda om - Stats-Utsltottets Utlåtande N:o 153. 37 ständigheter och det för korpsen menliga förhållande, sorn skulle uppstå, derest Stjernefeldt, i saknad af pension, nödgades qvarstå i tjenst, till den underdåniga ansökningen tillstyrkt bifall, Kongl. Majit, i betraktande af hvad sålunda förekommit och då Stjernefeldt, som, enligt hvad tillika blifvit styrkt, saknade enskild förmögenhet, under flera är lidit och ännu vore lidande af obotlig sjukdom jemte en i hög grad försvagad synförmåga, hvarigenom han urslåndsatles att sin tjenst förrätta eller på annat sätt sig försörja, föreslagit
I sjelfva verket äro här, tror jag, alla adelsmän mer eller mindre rika; och det ser ut, som skulle Dom Joᾶo sjelf med sin familj vara den enda fattiga i sitt stora rike på denna sidan om oceanen. Eller hur menar ni, Andrada? Endast det diadem, som pryder Eders Majestäts hufvud, och kanske är värdt en half provins, tyckes vederlägga detta skämt. Detta är inte skämt, Dom Ignazio, det är rent allvar, och det af ett ganska melancholiskt slag. Vi bo här i guldets och diamanternas fädernesland, säger man: men jag har aldrig sett mindre guld än sedan jag flyttade hit. Hvar det finnes, vet jag ej; i Hans Maj:ts skattkammare är det icke: så heter det åtminstone alltid. Ni kan fråga edra gäster, Dom Rodrigo de Linhares eller Dom Antonio de Villano! Jag försäkrar er, Andrada, att om jag sjelf ville bereda en fest åt en sådan mängd menniskor, som här äro samlade, så skulle det först kosta mig en half timmas kif med Hans Maj:ts finansminister, den odrägliga menniskan! Mitt diadem svär deremot, menar ni? Nå ja, några juveler äga vi ännu; men jag försäkrar, att jag icke fått dem i Brasilien: men kanske skall jag här en dag nödgas sälja eller pantsätta dem? Dock låtom oss lemna detta sorgliga ämne. Drottningen hade nu ankommit till estraden, men i stället för att stiga upp, anmärkte hon: Misstyck icke, Dom Ignazio, att jag gör en liten förändring i er anordning! Låt flytta min stol, med eller utan estraden, ditbort till springbrunnen; svalkan är der större och jag får då dessutom sjövinden ur första handen. Befaller Ers Majestät, att jag också skall flytta Infantinnans stol i samma granskap? För ingen del, senhor! Hon mår bättre, om hon får sin plats vid fontainen midt emot. Dessutom vill jag upprigtigt säga er, Dom Ignazio: prinsessan Carlina Josepha Leopoldina och jag hafva ingenting att säga hvarandra.