Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Korrektions-Inrättningarne , 176—482. Kreditivfonden, Spanmåls, 49—50. Krigs-Akademiens räkenskaper „ 139—141. Krigs-Kollegii räkenskaper m. m „ 78—135. Dito Artilleri-Afdelnings räkenskaper „ för ordinarie statsanslagen „ 78—87. för extra dito „ 87—91. Dito Fortifikations-Afdelnings räkenskaper för ordinarie statsanslagen , 91—95. för extra dito „ 95—97. Dito Underhålls-Afdelnings räkenskaper „ 101—117. Dito Utrednings-Afdelnings dito „ 117—128. Krigsmanshus-Kassa, Wadstena, „ 131—135. Krigsmans-Kassan, Amiralitets, „ 171—173. Krigs-Vetenskaps-Akademiens räkenskaper „ 143. Kronans hus i Stockholm, Ofver-Ståthållare-Em betets Kanslis räkning för, „ 195—196. lvrut-tillverknings-kostnaden , 83—84. Landsböcker, Länens, „ 197—198. Landtbruks-Akademiens räkenskaper „ 200—202. Utlåtandena. LandtförsvarsDepartementets Kommando-Expeditions räkenskaper lii. Kasaretts-Direktions räkenskaper >5 220—223. lil. Liggare öfver Fondernas reverser och säkerhetshandlingar 11 135. 351. Lunds Universitets räkenskaper *15 228—229. Länens Landsböcker och särskilda Utgiftsräkuingar 11 197—198. 260—261. Länshäktenas ombyggande, extra statsanslaget till 11 182—183. Musikaliska Akademiens räkenskaper 11 217—218. Norrbottens 1 läs tjägare-Sq vad rons-fond 11 114—116. Ottenby Stuteri 188—190.
N;o 3°) Friherre von Lingen, Fullmägtig Friherre Cederström, Jacobf Landshöfdinge. N:0 fOI Herr Påhlman, Otto Fredric, ÖfversteLieutenant. N:0 Herr Gyllenkrook, Göran, Major. N:0 1824 Herr von Törne, Michael, Stallmästare. N:o 2004 Herr v. Schulzenheim, David, President. N:o 2172 Herr Lorichs, Nils, Landshöfdinge. Och befunnos följande Herrar genom de fleste Rösterne dertill hafva blifvit utsedde, nemligen: N:0 257 Friherre Klingspor, Fredric Philip, HofMarskalk. N:o 340 Friherre Löfvenskjöld, Salomon, President. N:0 3f4 Friherre Fock, Berndt Wilh., Lands» hofdinge. N:o 360 Friherre Trolle, Fullm. Grefve Piper , Eric, Öfver-Kammarherre. N;0 1732 Herr Adlerbeth, Jacob, ProtOCOlls-Se» creterare. 51 a | Den 6 December. N:0 If92 Hett Lannerstjerna, Johan WintStatsSecreterare. N:0 I543 Herr Ber gen skjöld, Eric Johan, Ej?« peditions.Secreterare. N-'0 2067 Herr Crusenstolpe, Fu'ltT». Grefve Gyllenborg, Johan. Kammarherre. N:0 22 18 Herr von Weigel, Christian Ehrenfriedt Archiater.
Sån till fulla Capitaléeloppet mot hppothef af 5>anbend eg* na Obligationer, h^rröranbe från bejj före år 1830 gjorba upplå* ningar; f) £)e få fallabe Obltngdlånen, unber ben föränbrabe benära* ningen af ©ftfced* och Oblingd*Sån; od; 0) Safcighetd*Sånen, meb ben enba föränbring, att, i fället för bet af febnafe Ribetd ©tänber fåfom mapimum antagna be* lopp 4,770,939 R:br 5 jf. 7 r:ft, finnman i ritnbt tal antaged till 4.780.000 R:br. l7:o 53an{!en får hädanefter ej till ©täber eller €orporationet ittgifma några nt;a Sån, utöfmer h^ab Ribetd fift förfatulabe ©tättber, enligt 1830 ård 53anco*Reglemente, mebgifmit. 53) £.åne*3\orclfc genom 23anoo*lDifconten.
Cederström min tacksamhet för den grannlagenhet hvarmed han yttrat sin tvekan, huruvida jag var eller icke var Landsh. i Stockholms län, då frågan om efterskänkande af ett dana-arf till förmån för Norrtelje stad förevar, så får jag derjemle uplvsa honom att jag verkligen vid den liden innehade detta embete. Förhållandet i hvad det rörer Norrtelje var likväl helt annorlunda än det fall som nu är i fråga. 1 Norrtelje hade förut varit ett Kronan tillhörigt gevärs-faktori, vid hvilket? uplösning arbetspersonalen med hustrur och barn till stor del qvatblef i staden, som till följd deraf efterhand drabbats af en särdeles betungande fattigvård. Norrtelje är dessutom till folkmängden icke -g:del så stort som Nyköping. Dessa omständigheter måtte väl vara vida mera bevekande än de som i denna fråga förekomma, och för öfrigt ber jag att få anmärka, att örn jag i min egenskap af Landsh. vid det påpekade tillfället skulle hafva varit partisk, så är just detta ett bevis derpå, huru helsosamt det är att andra personer, än desom i frågor intresserade, döma öfver dem. Den härefter till bifall å StatsUtsk:s förev:de Utlåt, framställda proposm besvarades med starka Ja, jemte åtskilliga Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Ånyo föredrogs LagUtsIcs d. (5 och 8 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 28, i ani. af väckt motion om förändring af 10 §:n 10 Kap. HandelsB.n. Hr Sparre, Sigge: Det lagförslag som innefattas i Lag Ctsk:s nu föredragne Betänk., utgör onekligen en lagförbättring, enär detsamma är både fullständigare och] tydligare än det nu Den 11 April. 2.17 gillande lagsladgandet i 10 g:n af 10 Kap. IIandelsB:n. Jag skulle således tillstyrka obetingadt antagande af förslaget, såvida ej deri förekomme en bestämmelse, sorn jag för min del måste ogilla.
Med vidhållande af förut fattadt beslut afslog Ståndet Utskottets inbjudning och återremitterade de föreslagna voteringspropositionerna. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande J\s 20, i anledning af väckt motion om ändring af 1 morn i 13 § Kongl. Landtmäteri-instruktiouen den 6 Augusti 1864. S. D Föredrogs ånyo Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottets Memorial M 21, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande JY2 7, öfver väckta motioner om rättighet - Prot.-Utdrag den 2 Juni 1866 353 tighet för röstegande i konsistoriel pastorat och sacellanier att begära fjerde profpredikant. Inbjudningen afslogs och den föreslagna voteringspropositionen godkändes. S. 1). Föredrogs ånyo och godkändes Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JV5 22, i anledning af väckta motioner angående dels utfärdande af ny Skiftes-stadga, dels ändringar i den nu gällande. Frän Hederv. Bonde-Ståndet. S. I). Jemlikt Ståndets förut fattade beslut företogs nu val till de elektorer jemte deras suppleanter, hvilka, i enlighet med 98 § Regeringsformen och 63 § Riksdags-ordningen, skola tillika med elektorer från öfriga Riks-Stånden utse den person, som, i stället för Expeditions-chefen Arendt Dreijer hvilken under denna riksdag blifvit till Justitie-ombudsmonnens suppleant utsedd men numera är vorden till Kongl. Maj:ts Justitiekansler i nåder utnämnd, skall, i de fall nyss åberopade §§ omförmäla, i Juslitie-ombudsmans-embetets utöfning inträda eller insättas.
Till bemötande häraf, får General-post-styrelsen andraga: att den kostnad, som i 1847 års räkenskap finnes afförd för sjö-postfarten emellan Gottland och fasta landet, icke utgjort 13,942 R:dr 46 sk. 4 rst., utan 13,922 R:dr 46 sk. 4 rst.; att detta belopp ej ensamt utgått för denna postförbindelses underhållande medelst ångfartyget Aktiv, såsom Revisorerne uppgifvit, utan äfven (hvilket räkenskapen utvisar) innefattar kostnaden för året för sjö-postfarten under vinteroch höst-månaderna emellan (liand och Gottland, som utgjort 3,608 R:dr 6 sk.; att orsaken lill den drygare utgift, som farten med Aktiv år 1847, än föregående året, fordrat, var den, att fartyget år 1847 måst till dess machiner undergå en större reparation vid Motala mekaniska verkstad, och för hvilken kostnaden uppgått till cirka 1,340 R:dr; att, utom det, alt det icke, hvad Post-verket beträffar, är stadgadt, att förefallande reparalions-arbeten skola å entreprenad-auktioner till verkställighet utbjudas, dylika arbeten, såsom förhållandet med Aktiv varit, ofta äro af den brådskande natur, att tiden icke medgifver auktioners anställande derå. Då för öfrigt yttrandet om sättet, hvarpå denna kommunikation ägt rum, förmodligen åsyftar det förhållande, att farten med Aktiv, från slutet af September till början af November, eller något öfver en månads tid, år 1847, blef inställd, i anseende till en på fartyget inträffad läcka, som i docka måste botas; så torde
Banco för dubbla samt emellan 6 och högst jj sk. för enkla posten, allt efter som E. K. M., i hvarje särskildt fall, på sig företeende omständigheter, kan i Nåder pröfva skäligt förordna; lärandes den tillökte utgift, som härigenom kan uppkomma, lika med öfrige omkostnader för Post-Werkets yidmagthållande, böra af Postmedlen utgå. Underdåniga Skrif velter. Slutligen och i anledning af jemväl väckt fråga om förändring i sjelfva grunderna för nu gällande postföringssätt, få Riksens Ständer , som härmed icke kunna omedelbarligen sig befatta, till E. K. M. framföra den underdåniga önskan, att, efter det alla erforderliga upplysningar blifvit samlade, E. K. M. täcktes till kunnige män uppdraga utarbetandet af ett förslag, huru postföringen, på det för ändamålet mest tjenliga och för landet minst betungande sätt, må kunna inrättas, samt vid näslblifvande Riksdag till Riksens Ständer öfverlemna denna fråga uti fullkomligen utredt skick, beledsagad af ett sådant förslag, på det Riksens Ständer dä måtte kunna i ämnet fatta deras beslut. Riksens Ständer framhärda etc. Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 4 Dec. 1823. Preste-Ståndet d. 4 Borgare-Ståndet d. 4 —- — Bonde-Ståndet d. 6 — •— Riksens Ständers underd. Skrif velse, nied för ■ slag till stadgande om skydd för Taxerings märit S. A. K. -Emedan Ledamöter af Beredftings-Taxeringoch Pröfnings-Committée rätteligen äro att anse 3io Underdåniga Skrifvtlttf. såsom Riksens Ständers
Afkortning - Extraordinarie Afkortning Anordning utom Stat Anordning efter 1809 och föregående arens RiksStater Anordning efter 1827 ars RiksSlat. Dito, återgångne i KronoUppbörden 15o,477:29. 1. Reservationer af dito till vidare anordning . 176,92b: 46.11 • Utgifter utom RiksStaten. Återbetalt det af mindre Creditivet lyftade Lån för Bruksoch Sågverks-Egare i Wermland •230,000. Utbetalningar af influtne RänteMedel a samma Lån • 8,740:-2g. t-. RiksgaldsCont orets Andel i Öfver sköller ne a StatsUerkels Inkomster samt Besparingar ii Stats Anslagen f ör ar 1825 Jterlyflade Depositioner, utur LandtRänterterne Lefvereringar till Diverse Uerks disposition Balance den 3i December 1827. 'Behållningar på Vågarne . 60,613: 7. 1. —• 60,615: 7. t. StatsVerkets Fordringar , 954,075:20. Balance frim den 3r December r 8 36. Behållningar på Vågarne . j58.068: 3r. ro. — StatsVerkets Fordringar . 1,234,650: 18 Utlånte Medel — Innestående Krono-Uppbörd Lefvererad inora den 3o April 1827 2,168,091: 24. ro. 1,749,755: Depositioner i LandtRänterierne år 1827 Lefvereringar från Diverse Verk till StatsVerkets Cassör An upptages: Besparingar å Stats Anslagen för år 1827 7,627:38. 2. Reservationer af DitOj till vidare anordning 176,923: 46. 11. t ' • Balance den 3r December 1827. Återstående StatsMedel. Debet. Balance frän den 3i December 1827.
Frölich, om det kan vara nog att uttala en grundsats, och om man icke äfven bör såsom en förklaring bestämma huru den skall följas. I fordna tider, då fattigvården lag ensamt på kyrkan, behöfdes icke någon fattigvårds-Iag; ty då var barmhertigheten en sjelfskrifven lag, och den följdes af kyrkan. Samhällets hildning, den riktning individerne tagit, eller rättare sagdt, deras sträfvande att blifva rika, hafva förstört så många andra förhållanden, att en barmhertighetslag måste vara nödvändig. Vi se dagligen att den är nödvändig, och då Gr. Frölich förklarat sig hafva den lyckliga erfarenhet, att ingen verkligt nödlidande är ohulpen, skulle jag önska alt flere hade en sådan erfarenhet. För min del har jag ej vunnit en dylik, tvertom, striderne emellan dem, som skola försörja den verkligen nödlidande, börja visa ett sådant tilltagande, att en fattiglag olyckligtvis är högst nödvändig. Jag åberopar blott den jemna strid, som uppkommit emellan socknarna i fråga om hvem fattigförsörjningen skall åligga. Om barmhertigheten vore djupare inplantad, så tror jag alt dessa strider skulle upphöra att vara så mångfalldiga, som de nu äro. Huruvida Utsktn hafva träffat det rätta i denna lagstiftning, det lemnar jag derhän. Det må en hvar sjelf pröfva. Här är anmärkt, att Utsk:n inskränkt fattigvården inom hvarje pastorat eller hvarje socken, men att det vore Statens åliggande alt försörja de fattiga, eller åtminstone lenina bidrag till deras försörjning. Jag tror att den regeln är mycket farlig. Fastän Utsk:n afhållit sig från att vidröra anledntna lill fattigdomen, hafva Utsktn dock funnit sig skyldiga alt genom en fattiglag söka hindra fattigdomens tilltagande; och jag är öfvertygad, alt om Staten skulle lenina medel lill de fattiges underhåll, så ökades deras antal. Det är i alla fall bestämdt gifvet, att barmhertigheten är grunden för fattigvården. Vi äga icke någon annan representant för denna christliga lag, än kyrkan; och hvarje församling har en kyrka, sorn representerar dess christliga åligganden i allmänhet.
De frenne extra ordinarie!-, som blifvit allönadc med det vid förra riksdagen beslutade anslaget, hvilket numera upphört, hafva, jemte de ordinarie tjeiislemänuen varit fullt sysselsatte endast med att ordna en massa af 20,000 volumer mest inhemska skrifter. Men de öfriga i 13 i b I iot lie ket befintliga samlingar behöfva äfvenledes i ordningställas, ty de äro visserligen till en viss grad ordnade, men icke så, att tjenstemännen kunna, med ledning af catalogcn, taga reda pä hvad som linnes, och dessutom behöfva de ordnas efter den method, som under sednare lider ansetts den bästa, hvarförutan det blir omöjligt för Bibliothekets tjenstemän att sä, som de sjelfva vilja och böra, kunna gä allmänhetens önskningar lill mötes. Detta visar bchofvet af en ökad tjenstemannapersonal. Detta bibliothek är dessutom det enda stora inom hufvudstadcn, och det är således äfven af ganska stor vigt för alla dem, som derstädes idka studier, alt hastigt och lätt kunna få reda på de handlingar, hvaraf de kunna vava i behof. Jag tror derföre, att det skulle vara illa hushålladt med medlen, all gifva ett anslag till nya böcker, om man icke tillika gåfve anslag till tjenstemän vid Bibliotheket.
För öfrigt grundar sig detta på vanlig Bodoch Minut-handel, Fabriker och Handtverk kerier, samt endast i mindre män på jordbruks-skötsel För Reseoch Gårdfari-handeln, som med drift sträckes till alla delar af Riket och äfven lill Norrige, uppköpa Stadens Iiand - 55 lande högst betydliga partier af inhemska Linneoch i synnerhet Ädle-väfnader från Skåne, Halland och Småland samt äfven från andre orter, af hvilka Ylie-väfnaderne till stor del stampas, färgas och beredas inom Staden och i dess grannskap, till tjenlig handelsvara; hvarförutan Stadens Handlande äro förläggare till eller uppköpare af betydlige andelar i de Bomullsväfnads-artiklar som tillverkas i Staden och egenteligen uti den Landsort deromkring, hvarest Väfuacls-industrien har sitt säte. Bodoch Minut-handeln med vanliga Köpmanna-varor är deremot inom Staden föga vigtig, i anseende till Stapel-orten Götheborgs nära belägenhet; Men omsättningen på Stadens Torg med Landtmanna-producter, och i synnerhet spanmål, är ganska liflig; så att en stor del af Skaraborgs Läns Invånare och de jordbrukare uti Elfsborgs Län, sorn vanligen afföra deras öfverskotls-Spannmål till Borås, finna derstädes säker och merendels förmånlig afsättning dels lill Stadens Inbyggare och Handlande samt dels, och för det mesta, till Allmoge och Uppköpare från de Staden omgifvande folkrika trakter, som räknas till Gårdfarihandels-Districtet, och i hvilka jorden icke framalstrar nog spanmål för folkmängdens behof. Af Fabriker förtjena Färgerierne egenlelföen att serskildt Hämnäs, såsom varande af större betydenhet. Goda Handtverkeri af alla nödige slag, deribland Garfverietmed vidsträckt rörelse, saknas icke inom Staden; Och för öfrigt bedrik ves både Fabriksoch Handtvcr■ks-Näringarne med ordning och omtanka.
Genom användande af återstoden utaf den vid 1853 och 1854 års riksdag anslagna summa, 750 R:dr, för komplettering och förökande af det inom Rikets Ständers hus inrättade archiv af riksdags-handlingar och författningssamlingar, hafva, såvidt denna tillgång medgifvit och tillfälle dertill sig yppat, ej allenast de till nämnde archivs föremål hörande, men dittills der saknade aldre och nyare böcker samt andra tryckta handlingar blifvit anskaffade, utan äfven dervarande samlingar för öfrigt kompletterade; hvarjemte de Heste höcker och handlingar, som under nästföregängna åren till archivet aflemnats, blifvit vederbörligen ordnade och inbundna; utgörande de i detta archiv nu förvarade riksdagshandlingar och författningar samt juridiska, statistiska och topografiska arbeten närmare 2,500 band. Med inberäkning af den vid sednaste riksdag beviljade och till ej mindre nuvarande Just it ut-O m b u dsma nnen än hans närmaste företrädare utbetalda flyttningshjelp, hafva de från Riksgälds-kontoret utbetalda löner och arfvoden samt reseoch trycknings-kostnader jemte expenser för Rikets Ständers Justitie-Ombudsman och bans expedition, under nedannämnde år, uppgått till följande belopp, nemligen: under år 1857 till R:dr 8,577: 28. » » 1858 » » 17,413: 42. och under innevarande år till » 11,525: 33. /')
Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Friherre De Geer, Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup och Reuterskiöld, Föredragande Departements-chefen, Statsrådet Lagerstråle, uppläste härefter till justering följande, i enlighet med Kongl. Maj:ts, uppå Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, förut fattade beslut, uppsatta förslag dels till nådiga Skrifvelser till Rikets Ständer, nemligen: 2:o i fråga om kostnadsersättning till militäre, civile och ecklesiastike tjenstemän för en del resor i tjenste-ärenden; Och behagade Kongl. Majit, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande i nåder gilla berörda förslag samt förordna att, i enlighet dermed nådiga Skrifvelser —, af den lydelse bilagorna Litt. — B, till detta Protokoll utvisa, skulle till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo Otto W. Seippel. Kongl. Maj:ts Nåd, Skrifvelse N:o 97. 17 Ank. till Exp.-Utsk. den 23 April 1863, kl. 11 f. m. Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående ifrågasatt bidrag från Handelsoch Sjöfartsfonden till gäldande af den för Stadetullens aflösning erforderliga utgiftssumma; Gifven Stockholms Slott den 27 Mars 1863. Sedan, efter föregångna ministeriela underhandlingar i ändamål att befria sjöfarten på Elbetloden från den afgift, som, under benämning af Stadeeller Brunshausertullen, hittills uppburits för laster uti fartyg, hvilka vid gåendet uppför Elben passera mynningen af Schwingelloden, en traktat rörande berörda afgifts upphörande, emot öfverenskommen lösen, afslutats emellan Kongl.
Herr Morlin: ”Vid pröfningen af de sammansatta Utskottens Betänkande, N:o 6, angående förändrade föreskrifter om hus - Bil.t.Bev.-,Lag-s.Allm.Besv.o.Oec.~Utsk.Bet.N.iB. 57 behofs-bränningen och dermed gemenskap egande ämnen, har jag inför Vällofl BorgareStåndet gjort anmärkning emot Utskottens Förslag, att stadgandet uti 1 Art. 1 §. 2 Mom. af Kongl. Kungörelsen den 19 Maji 1824, som tillåter brännvins-distillering endast för dem, hvilka till brännvinsbränning äro berättigade, skulle blifva bibehållet. Jag har deremot yrkat, att, med förändring af detta Morn., brännvins-distillering måtte, emot lämplig afgift, blifva i allmänhet lofgifven, med en panna af högst g kannors rymd, och ehuru jag hade trott, att denna till Utskotten återremitterade anmärkning, sådan jag den framställt, varit berättigad att blifva af Utskotten besvarad, innehåller likväl Utskottens i fråga om en fri brännvins-distillerings.rättighet nu afgifna utlåtande endast svar på en annan Ledamots inom Utskotten framställda yrkande, hvarmedelst han velat utsträcka distilleringsrättigheten derhän, att den skulle blifva medgifven att utöfvas af hvar och en, äfven med en panna af 20 kannors rymd. Utskotten hafva deremot förklarat sig icke kunna tillstyrka en vidare utsträckning af distillerings.rättigheten, än den nu gällande, emedan den kunde leda till missbruk, hvilka förnärmade så väl jordegarens som Statens fordringar. Dessa missbruk skulle då bestå i distillerings-pannornas användande till en ej lofgifven brännvinsbränning. 58 Bil.t,Bev.-,Lag.s,Allm,Besv.o, Oec,-Uisk.Bet.N.t6. Jag medgifver val, att sådana missbruk kunna inträffa med en större panna, men om det skäl Utskotten anfört äfven skall lämpas på mitt inskränktare yrkande, kan jag icke antaga det för giltigt.
I detta ämne, då detsamma förra gången hos R. o. Ad. förevar, är redan så mycket yttradt, att jag nu endast vill förena mig med Hr Cederschjöld, så mycket hellre, som hvad den siste talaren anfört synes mig utgöra ett ytterligare skäl för granskningens verkställande; ty då R. St:s Revisorer vid i832 års revision grundat sina uppgifter om fondens behållning på rikshufvudboken (och någon säkrare grund torde icke finnas), måste väl, i händelse denna är felaktig eller bland behållningen uppgifna summor, som icke äro såsom behållning att anse, detta vara ett ytterligare skäl att önska, att cassan måtte undergå granskning, helst hvar och en, som tager kännedom om handlingarna, hvarpå revisorernas berättelse grundas, icke kan hafva någon annan föreställning än den, som hvilar på rikshufvudboken, att fonden utgör 298,000 r:dr. Att förskotten icke utgöra någon behållning, är ganska klart; och då behållningen sålunda sannolikt är mindre, än den blifvit uppgifven af 18^2 års revisorer, är detta förhållande just ett talande skäl för en ytterligare granskning, och de utgifter, som sedermera uppkommit på fonden, utgöra ändå ytterligare skäl för samma granskning. Jag ser således intet hinder för att framställa en anhållan härom. Skulle den mötas med afslag, finner jag icke skäl, hvarföre man ej kan beräkna dessa tillgångar sådana som de, grundade på officiella acter, blifvit förelagda R. St., och sålunda afdraga dem på försvarsverkets behof i det hela; ty jag kan icke betrakta dessa medel annorlunda, än såsom tillkommande staten i allmänhet. Men här är sä mycket taladt i denna fråga, att jag anser det öfverflödigt att vidare orda derom. Jag vill blott tillägga, att om fonden fordom kunnat med skäl anses tillhöra en viss dass af medborgare, måste den nu de facto tillhöra Riket i det liela, sedan de enskilda 3q2 Den 17 Juli f. m. medborgare, som kunnat göra anspråk derpå, icke erhållit densamma. Jag kan således icke annat än yrka afslag på denna punkt af Utskts utlåt, och förenar mig till alla delar i hvad Hr Cederschjöld föreslagit, på de ytterligare skäl, den siste värde talaren framlagt. Frih. Franc Sparre:
Men när man då hinner till det nästa, och derpå följande år, då Räkenskapen börjar med en imaginerad behållning i Svenskt Banco såsom Vexelvärde, 4a Pen 4 April f. m. hvilken behållning åter genom Coursomvex-* lingarne under det året, i mohn af skeende dispositioner och omkostnader undergår nya förvandlingar, lärer hvar och en med Räkenskapsverk aldrig så litet bekant, icke underlåta att förese, att man slutligen, i stället för enkel räkenskaps orm, skall befinna sig i en villervalla ai calcuiation, på hviken ingen tar reda, om redogöfaren har interesse att intrassla den; och ComUtérade tro, att ingen omtänksam, redlig och lörsigtig uppbördsman ens kan ingå derpå , alt mottaga ordres pä fingerade summor i Svenskt Banco, dä han till valuta icke erhåller samma belopp i svenska pen-' ningar, utan en Assignation i främmande myntsort, hvars värde omvexlar under tiden. Ali calcul bör vara skild trän uppbördsmannens befattning, och utan nedsättning af hans värde sorn menniska, torde det kunna påstås, att hans tjenstemanea handling bör ju mer dess häl 1 - dre bringas till blott mechanisk; ty då han på sådant sätt emottager och utgifver, är han att anse såsom nyckeln till en Cassa-kista, hvaruti inlägges och uttages.