Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För granskning af hvad Utsk. sålunda röride anslag för KammarColhm yttrat, fordras att i ett sammanhang jemväl upptaga Utsk:s tillstyrkande i och för Statscont:s och Kammarrättens lönereglering, samt att åter erinra om hvad Utsk. sjelf anfört hafva varit motiv, då fråga väcktes om en förändrad organisation af Styrelseverken, nemi. att genom inskränkning i embetsmännens antal bereda medel till en nödig löneförbättring. Tillses måste altså, huru dessa grundsatser i och för KammarCollegii samt Statscontrs och Kammarrättens organisationer blifvit iakttagna. Från KammarColkm till Statscont. är öfverflyttadt den summariska controllen öfver uppbörden och redogörelseverket samt uppsigten öfver Chartse-sigillatae-contoret och Vågstaterna. Vid samma tillfälle öfverflyttades från Collegii stat på indragningsstaten Afräkningscontts io tjenstemän, och motsvarande belopp lemnades till lönereglering i Statscont. med tillsammans 3,6o4 r:dr 6 sk. 5 rist., icke till KammarCollegii reglerande. Chartae-sigillatae-cont:s öfverflyttning medförde ingen egentlig förändring i något af verkens organisation, emedan Chartae-sigiIlatae-cont:s tjenstemän blefvo der tjenstgörande, ehuru under Statscont:s i stället för KammarCollegii uppsigt. Till Kammarrätten öfverflyttades besvär i bevillningsocli debiteringsmål samt afskrifningsfrågor, hvilka alla från. KammarColkm till förenämnde 2:ne verk öfverflyttade mål och befattningar tillhörde en af de dåvarande 8 föredraganderna, och husesynsmålen till domstolarna. Således kan man anse, att Collegii nuvar. 6 ledamöter hafva i proportion till antal fullt ut så mycket, om icke mera göromål än de förut varande. Enligt K. brefvet d. 14 Febr. 1826 indrogos tjensterna vid Bytescont. till ett antal af 4» med sammanräknade löner af r:dr 12 sk.
Rådfråge vi samtida Kameralistiska Verk af klassisk autoritet, torde ännu närmare betydelsen af ordet dominium blifva upplyst. Enligt Arendt Berndtsen Bergens Danmar ekis j Norriges fructbar Herlighed, en theoretisk praktisk handbok i den tidens Danska KammarVerk af det anseende, att den blifvit åberopad i Konung Carl XI:s Reglemente för Cavallerilndelningen i Skåne af den 2 Maji 1682®®), uppräknas bland de flere slags Höjhed oc Herlighed> som tillkommo både Konungen och Adeln, vissa utaf Presteoch Kyrkohemman utgående afgifter såsom Gjesteri med flere (såsom nedanföre skall visas, voro Gjesteri-penningar den enda afgift, ifrågavarande hemman erlade till Kronan, när landet blef Svenskt), och beräknades dessa afgifter i byten emellan Kronan och Adeln lika med halft landtgille, på samma sätt som den gjesteri, sjelfägande skattehemman på vissa ställen såsom en kiendelse (erkännande af öfverherrskap) erlade till Kronan ***). Men skulle *) Af 169 Halländska Kyrkohemman, som Lunds Landebok upptager, finnes endast för 19 antecknadt, att Kronan häfver dominium. **) Se Bräntings Handbok inneliallande Svenska Författningarj 1 Delen p. 337. ***) Se 3:dje Bokens 2:dra Part i upplagan af i656. Der omtalas likaledes, huru vid byten Den 10 September f. m. 3g man, allt detta oaktadt, gifva ordet dominium i Landaboken betydelsen af äganderätt j så då, för hela tiden emellan 1569 och i6zj.6, alla handlingar rörande derunder inträffande förändringar saknas, kan i intet fall härigenom vitsordet af 16^6 års Jordebok och 184 års oqvald besittning försvagas, 3:0 Att en större del af hemmanens i Jordeböckerne införda ränta tillkommer Kronan än Kyrkorna.
' jfföstens l [röda vittnande, astrar att redan lysa sommarns dagar gått att de fria böljans fjärdar sånger Genom bli blekblå hän mot och det skola luft söder en saga blott. på svarta ställes sista frysa, vingar svalans flykt, kvittret re ' nförklingar kring det näste hon Sakta dalande likt bladen falla nakna grenar, öfver i norden byggt. gyllne höstlig liksom flingor stig dragna gar, emot aftonhimlen teckna — klinsig. Och du tar som du sett och du höra farväl tycker gråt dig ur Sommarn af kära i yppigt i sena fjärdens dör. stållen, sommarljus, Ben sista kvällen dofva brus. rosen slocknar, fjäriln domnar nattens under frostens mörker Ullen nar, där som Men vårens när kyss, bår duk stjärnor tjock-. lyste skymningsbrasan nyss. vänligt glimmar, speglad i ett binder du ljufva minnens älskadl ögonpar, i vinterkvällens krans timmar från sommar ns dar ... Daniel Fallström. ' % BORT MED GIFTERMÅLSANNONSERNA! I I öder en följd af år ha vi med förtrytelse och förvåning aktgifvit på de i våra allmänna tidningar oupphörligt återkommande giftermålsannonserna, i hvilka än » en ung, bildad (!) man med fördelaktigt yttre », än » en flicka med förmögenhet » bjuda ut sig på » detta nu så vanliga sätt », och vi ha med stigande harm undrat, huru länge ett så hänsynslöst bruk opåtaldt skulle få passera i denna efter bildning och finhet sträfvande tid. Allt sedan vi första gången — det är väl nu omkring tjugo år sedan — sågo sådana annonser, ha vi, oaktadt vårt starka ogillande af dem, med ett visst intresse följt utvecklingen af detta förkastliga bruk, ty vi ha velat se, huru långt detta gyckel skulle drifvas, och om det icke en gång af sig själft skulle upphöra. Man kunde vänta sig det af vår tid, synes det oss. Men i stället har det till den dag som är varit i ett ständigt crescendo, så att den rätttänkande allmänheten börjar tycka, att saken går alldeles för långt, och erfarenheten har visat, att den har ledt till högst bedröfliga följder.
Mångfal - Den 21 Junie. m. 387 diga språk, dem jag icke vill upläsa, visa tillräckligt hvad de hade alt vänta. Samme talare har sagt, att här icke vore stället att tala om bibelspråk. Ja! denna framställning har visserligen sedan långliga tider tillbaka gjort sig gällande, men jag tror, att inom lagstiftande församlingar, och serdeles då fråga är om menniskans förnämsta rättigheter, är rätta stället att hemta skäl, der de böra och kunna finnas. Guds ord är icke monopoliseradt några vissa personer eller ställen. Det är cn tillhörighet för hvarje hjerta, som söker det, och kan aldrig blifva ett monopol för personer eller ställen. En annan talare har hemtat en liknelse från det yttre lifvet, och sagt, att liksom qvacksalfvare användas emot kroppens sjukdomar, skulle, enl. hans omdöme ett andligt qvacksalfveri bedrifvas. Liknelser äro i allmänhet haltande, och det är en lyckträff, om de någonsin blifva fullt tillämpliga. Den ifrågavar:de liknelsen är i högsta måtto olämplig, och kan här icke på andans område användas, ty det är hvarken kategorien, PresteSt., Biskop, eller hvilken annan högt upsalt qvalification här i verlden, som medför förmåga, att lifva andra lill kärlek för Guds ord, ulan det är andra gåfvor, som dertill verka. Samme talare har sagt, alt om de af honom förordade kyrkomöten en gång komma till stånd, blir derigenom tillfälle för lekmän, att visa hvad de förmå mot dessa Kyrkans ståtliga och ypperliga kämpar. Ja, jag är fullkomligt af samma öfvertygelse, ty om lekmännens kämpar icke hafva bättre andligt kram alt upduka än det, hvarmed han haft godheten att hugna Ståndet, blir deras decimation likasom Erasmi Montani caret i alla casu. Det blir då ett gemensamt caret i alla casu. En annan talare har pä f. m. gjort en anmärkn. mot det bibelspråk jag anfört. Han sade nemi., att det afsåg icke Kristliga, utan Hedniska samhällen. Delta är likväl icke fallet; ty Frälsaren uttalade dessa ord i sammanhang med de framställningar
Mångå hade af denna orsak sett sig nödsakade att Irån deltagande i öfningarne afstå, äfvensom instruktör-arfvodet för hvarje deltagare derigenom blifvit fördvradt. Kunde åter större delar af korpsen på en gång till öfning sammandragas, så skulle dels instruktören med biträde af redan bildade under-instruktörer kunna på färre timmar och sålunda för ett billigare arfvode göra samma tjenst, som nu på många; dels åt ett vida större antal studenter beredas lämpliga timmar att i öfningarne deltaga. Då vidare endast ett fåtal af studenter i Upsala tillbringade deri årstid, som för rörelser på fria fältet bäst egnade sig, behöfde denna förening i en rymligare exercis-lokal för vintern, en ersättning för denna olägenhet. Den erkända nytta och uppmuntran, som vanliga skarpskytte-föreningar hemtade från sina sommaröfningar, finge ej ensamt tillskrifvas rörelsen i fria luften, utan läst mer den öfvande och stärkande inflytelse, som alltid låge i hvarje företag, hvilket förenade ett större antal personer i samverkan för ett gemensamt ändamål. Af de lokaler, som i Upsala funnes att tillgå, vore det ingen, som ens i någon mån motsvarade det ofvan omtalade hel ofvet. Alt universitetets gymnastiklokal ej vöre tillräcklig för tillfredsställande af den lust att öfva sig i vapnens luuk, som på sednare tider i Upsala och företrädesvis bland studenterna uppstått, kunde redan inses deraf, att utom den undervisning, som derstädes lemnades, och utom de öfningar, som student-korpsens förening för vapenölningar och stadens skarpskyttar anställde, tvänne enskilde lärare på olika lokal, under de sednare åren varit sysselsatta med undervisning i vapnens bruk. Nämnda gymnastiklokal vore vidare dels af för inskränkt utrymme, dels i anseende till sin uteslutande för gymnastik afsedda inredning, otjeidig för vapenöfning af ett större antal, och hade dessutom varit alltför mycket upptagen för sitt egentliga ändamål, för att af student-korpsens förening för vapenöfningar kunna fortfarande användas. Ehuru denna gymnastiklokal under den första förlägenheten togs i anspråk, biel' den af sagda skäl snart öfvergifven.
Derefter skall Bolaget vara berättigad!, ej mindre att uttaga hvad, sorn till Riksgälds-Contoiret influtit, så Vä! uti Capital-afbetalningar, Born de,. ifrån den dag Riksens Ständers beslut i detta ämne blifvit fattadt, upplupne räntor, än äfven att i den mån, Fänet, enligt de afgifne Skuldebrefven, utgår, detsamma, lill hela det återstående beloppet, så väl i hufvudstol sorn ränta, uppbära; kommandes ifrån samma lid Bolaget att frikallas från den i 2:dra puncten föreskrifna speciella granskning af Werkets Räkenskaper. 4:0 Sedan den nya Actie-teckningen skett, bör Bolaget afgifva sin förbindelse, att, enär Sienkols-Werket lemnar en vinst af 8 procent, erlägga till Staten 1 procent, och således behålla y procent; då denna vinst uppgår till 10 procent, likaledes utgifva 3 procent; och vid 12 procent betala till Staten 3 procent, hvilken rän Bihang till Riki-St. Prat, 1823, t ode Sami, z B, a 8 Underdåniga Skrifvelser. ta ät den högsta, som af Bolaget någonsin korn* mer att för Capitalet erläggas. 5:0 Hvad som, vid 1823 års slut, af Bolagets särskilda skuld till Stats-Werket, stot 51,000 R:dr, kan återstå, efter afqvittning emot till verknings-prsemierne , Stenkols - qvantiteter, föryttrade under den ifrån och med år 1 8 19 förflutne tid, hvilka prsemier vid 1815 års Riksdag bestämdes till 6 sk. för hvarje Tunna Stenkol , må, i händelse nya Bolaget kommer i verksamhet, afskrifvas; kommande dessa prsemier att upphöra med innevarande års slut, ehvad de af Riksens Ständer Bolaget nu erbjudne vilkor antagas eller icke.
Jag tror mig kunna skilja emellan både inteckningsrätt och fordringsrätt men inteckningsrätten är ej annat än säkerhet lemnad för fordringsrätten; och här är fråga, om 6 II. 32 498 Den 5 Juli f. m. den skall sträcka sig utöfver fordringsrätten (såsom i det fall jag citerat, varit händelsen), eller om den skall gå blott jerant med fordrings-rätten, och ej gälla till sitt fulla belopp, då skulden är genom anteckning på reversen till hälften förminskad. Gr. Sparre: Den påföljande § 35 innehåller svar på Hr Prinlzenskölds fråga. Når vi sålunda kommer till den §:n, så finner Hr Printzensköld hvad Utsk. i den vägen föreslagit. Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle 34 § af Utsk:s förslag, ropades starka ja, blandade med nej, hvarpå Hr Landtm, förklarade'det han funnit ja hafva varit öfvervägande. Hr Printzensköld reserverade sig emot detta R. o. Ad:s beslut. §§:ne 35 till och med 42. Lemnades utan anmärkning. Sedan R. o. Ad. sålunda genomgått Utsk:s förslag till förordning, yttrade Hr Gr. o. Landtm, att då nu 14, 19 och 34 §§:ne blifvit bifallne samt 18 och 32 §§:ne återremitterade, beslut borde fattas i afseende på de öfriga utan anmärkn. lemnade §§, hvilka R. o. Ad. förbehållit sig alt efter förslagets genomgående pröfva, för att tillse huruvida de böra i sammanhang med någon af de ä lerremitterade §§:ne åtterremitteras eller nu kunna bifallas. Härvid anmälde sig och yttrade Hr Hammarhjelm: Jag har äfven begärt återremiss af § 20. Hr Gr. o. Landtm, hemställde i anledn. häraf om R. o. Ad. ansåge de gjorde anmärknme föranleda lill återremiss af den 20 §:n, men denna propos. besvarades med starka nej, blandade med ett eller annat ja, hvarefter Hr Landtm, förklarade det han funnit nej hafva varit öfvervägande.
Beträffande sedermera det andra af de utaf E. K. Maj:t till Rikets Ständers bepröfvande öfverlemnade förslag, eller det till ny kyrkohandbok, deraf tryckta exemplar blifvit lill lliks-Ståndens ledamöter utdelade, hafva Rikets Ständer, i hvad först angår anledningen till detta förslag, inhemlat af handlingarne i ämnet, att å olika lider, mellan åren 1844 och 1851, till E. K. M:t ingi!vits flera särskilda, af ett större eller mindre antal personer från de nordligare länen undertecknade underdåniga ansökningar, innehållande klagomål öfver förmenta fel och villfarelser i vår kyrkas handbok, psalmbok och kateches, — klagomål, hvilka, der de blifvit mer eller mindre utvecklade, riktats hufvudsakligen dels emot dop-akten, hvari, enligt sökändernas förmenande, “lagen blifvit så inblandad, att evangelii nåd i Christo alldeles bortskymdes", och hvarvid afsägelsen af djefvulen samt korstecknet genom 1811 års handbok obehörigen uteslutits; dels emot nattvards-ordningen, i afseende hvarå förnämligast anmärkts, att bindenyckeln skulle “vara borttagen vid skriftermålet och ingalunda ersättas genom den vilkorliga absolutionen" — i anseende till hvilket allt kfaganderne anhållit, att E. K. M.t antingen täcktes medgifva dem bruket af den gamla handboken af år 1693, den gamla katechesen af 0. Svebilius och den gamla psalmboken vid allmän och enskild gudstjenst eller ock i nåder ville ålägga rikets Biskopar och Presterskap alt utarbeta nya kyrkoböcker, lika goda som de gamla, eller, i händelse sådant icke kunde beviljas, tillåta klaganderne att utträda ur den Svenska statskyrkan och bilda en egen församling samt förse sig med sådane lärare, som, delande deras tro och öfvertygelse, kunde vara hugade att räcka dem sin tjenst; att vidare E. K. M:ts Justitie-kanslcr i början Expe(lilions-UlskoHels Förslag till underd. Skrifvelse N:o 69. 145 början af år 1851 lill E. K.
Deri 9 Februarii e. m, Det kostar £ million, säger Grefve Brahe, att uppbygga alla Subaltern-Oflicerares boställen, ack ja! visst är det sanni, penningar tala; men hvarföre hafva vi ställt oss efter vår tid. Det vore nu godt till en början, att få principen erkänd, innan man går till materien efter motskäl, och att först få alla Compagnie-, derefter Lieutenants-Boställen o, s. v, uppbygde. Om dessutom en rättvislig reduction inom Indelningsverket äger rum, så att de lägre graderne återfå hvad dem tillhörer, är redan derigenom till stor del vunnit, hvad jag yrkar, och flere Subalterner skola derigenom få tak öfver hufvud. Boställscassan torde ej eller finnas tom. För det man vill, tinner man ofta utväg, och tvertom. Så, som jag vågat yttra: tillgångar fördetta vigtiga ändamål kunna nog beredas, Må då de första tecknen af ett tidens alfvarligare .tänkesätt, nu, såsom vanligt, först visa sig hos den yngre generationen, den yngre Militairen. Jag bekänner öppet, att det enda säkra stöd, jag för den i delta fall påräknat, är vår nuvarande AllerNådigste Konungs skyddande och deltagande kärlek för industrien, jordbruket och alla fredliga näringar; och den uppmuntran till sparsamhet; som General-Orderne omtala, torde efterföljas af den till idoghet. Sådan tonen är hos Militairen, sådan blir den ock hos Allmänheten, ibland hvil - Den 9 Fcbruarii e. m. i5i ken den är spridd, och utöfvar, genom sitt tillbörliga yttre anseende, ett mägtigt inflytande. Och om denna ton är rigtad på ett arbetsamt och stadigt lefnadssätt, medförer den välgörande, eljest skadliga följder. Det omnämda förslaget till Militairens sysslosättning med Landtmäteriet, anhåller jag nu få uppläsa:
För min enskilta del kan jag dock icke taga allt för djupt, hvad som i sådant hänseende anlöres. Jag vågar hoppas, att ingen tror mig tala i ändamål att anfalla eller försvaga konungamagten. Frih. Gripenstedt och jag hafva kunnnt vara af olika meningar i fråga om hvad som utgjort ett försvagande af konungamagten ; — vi hafva varit det vid det vigtigaste och högtidligaste ögonblick under denna riksdag, men det skall derför ej falla mig in att tro, att han handlat i syfte att försvaga konungamagten, och jag hoppas, att samma rättvisa må äfven komma mig till del. Dessa beskyllningar jemte det sätt, hvarpå Frih. af Ugglas i dag försvarat sin åsigt, måste framkalla en viss tvekan att inlåta sig i denna diskussion; men då jag nu öfvervunnit denna tvekan, har det skett af den anledning att nyss efter det Utsk:t fattat sitt beslut, en af dess ledamöter visade mig den slutmening, hvarom fråga nu är, med hemställan, huruvida jag ansåg den vara grundlagsvidrig. Jag svarade nej; och som jag icke gerna säger något enskildt, som jag icke kan försvara offentligen, så är jag nu beredd att gifva några skäl för detta mitt svar. Enligt min tanke är grundlagens stadgande i äfseende å Konungens rätt att nedsätta tullsatser icke tydlig. Jag vill icke säga, att man icke, äfven med allra bästa vilja att tolka grundlagens rätt, kan från 60:de och 61:sta §§:na R. F:n härleda en sådan rättighet för konungamagten, men å andra sidan tror jag, att mina motståndare måste erkänna, att denna rättighet är långt ifrån att vara i bestämda ordalag uttryckt, och att man med åtminstone fullt lika goda skäl kan försvara en motsatt åsigt. Hvad sorn egentligen ger styrka åt den mening, jag hyser, är, att beskattningsrätten onekligen är afsedd att vara ett representationens prerogativ, liksom å andra sidan grundlagen tydligen bestämt vissa rättigheter, i afseende hvarå representationen endast önskningsvis eger yttra sig.
BondeStåndet till Usskottet remitteradl anförande har RiksdagsFuIlmäktigen Eric Andersson Bång anmält, att sedan år 1822 med åtskillige i Herjeådalen befintelige smärre Kronofiskeri af K. M:ts Befallningshafvande i Orten vidtagits den åtgärd, att de förauctionerats på vissa år till den mästbjudande, bade under sådane omständigheter och för alt undgå vidare täflan någre Hemmansägare sökt att fa köpa det af elem under arrende inropade Fiske till .Skatte, men hvilken ansökan, i stället att befordras, K. lYIrts Befthde ex incommunicato afslagit, på den grund att 77 §. RegeringsFormen skulle förbjuda allt skatteköp af ifrågavarande lägenheter; oell då åberopade § af RegeringsFormen ingalunda lade något hinder för sådane skatteköp, utan allenast stadgade, att KronoFisken och andre nämnde lagenheter ej må af Konungen, utan R. Sttrs samtycke, genom försäljning Kronan afhändas, har Motionären anhållit om 3g4 Stats-Utskottets R. St:rs bifall dertill, att alla omförmäldte vid Hemmanens Land och Strand inom Härjeådalen belägne för K. M:t och Kronan allt för obetydliga, men för innehafvarne omistlige, Fisken måtte få till Skatte lösas, på de grunder K. KammarCollegii CirculaireBref den 22 Sept. 1802 utstakade. Genom berörde CircuIaireBref är redan föreskrifvet, att, i anseende till den underdåniga anmälan hos K. M:t som åligger K.
-,8 H bifalles 19 § bifalles 2S § 4OV Den 4 November. 20 § bifalles si § bifalles S2 § Antages med följande tillagg: att nemligen L Fullmagterna för Riksdagsman af BindeStandet utsattes af hwad natur den walde personens hemman är näst efter dest namn, sam' att wid flutet af H näst efter ordet medfölja tillsa tes : samt ester fulländad granskning af Zullmagterne till den walda äterstälraS, och ware walförrättaren skyldig walprotocollet, innan han frän förrätrningöftället reser, utlemna 2Z Z Antages med förbehåll, att detta antagande icke mä anses ligga Ständet i wägen, wrd pröfning af den emot Regeringsformen framstälde anmärkning akt fä till Talemannen undcrdänigl förflag af g personer uppföra. 24 Z Anlages likaledes med förbehåll af öppen rätt för den sädant ästundar, alt i ConstikutionsUtskottet wäcka fräga om den ändring i 52 Z af Regeringsformen, att dek mä wara BondeSläitdet obetagit, att sjelf i likhet med de öfrige Resp. Ständen malja Secreterare. 25 H antageS 26 Z antages 27 L antages 28 §. Den 4 November. 4vr 88 § gillas med undantag af de j början deraf wa rande orden genom Electorer, anseende Ständer sättet för walen af Ukfeotls-Ledamöterna böra wid hwarje Riksdag pä Ständens enstilta afgörande ankomma. L9 § Antages med de ändringar:
"verkliga vännerna” af realisationen någon tröst i sin sorg öfver att icke hafva kunnat intvinga i Banken en magt, hvars sanpa interesse det alltid är att vara derifrån afskiljd, likasom det städse är folkets interesse att icke oupphörligen motarbetas af de entraver, som en främmande magtinflytelse gemenligen ställer i vägen uti alla företag af enskild natur. Vidare har jag hört invändas, att actiecapitalet icke skulle kunna erhållas inom landet och att utländningen skulle draga räntorna ur landet, hvilket åter skulle öka vexelbeliofvet pch stegra coursen. Hvad vi alla önska, är just att genom realisationen leda utländska capitaler i vår rörelse. Om detta sker genom capitalers insättning i Banken eller utlåning till enskilda, Blifva de utgående räntorna lika mycket eller lika litet tyngande på vexelbörser; och sannolikt är åtminstone ej det förra. Hafva vi en gång fått hit de utländska capitalerna, få vi nog äfven en stor del af räntorna qvarstående till disposition för nya utlåningar. Det silfver, som vore i Banken insatt, kunde icke uttagas utan försäljning af actier mot sedlar, och då minskades ju sedelstocken med ett motsvarande belopp af de sednare, hvilket icke vore farligare, an om man sålde sitt hus mot bancosedlar och för dem toge ut silfver. Skillnaden är blott den, att bankactien är ett lätt rörligt och löpande, men huset ett svårt rörligt och stilla stående capital, Det naturliga är alltid det sanna, och lagarna för crediter och rörelser äro verkligen mindre kongliga, än man föreställer sig. De visa, att när förtroende fin - Den i3 Mars f. m, pes, sokn capitalerna sig alltid dit, der de med bästa fördel och emot den högsta räntan kunna användas, och de qvar" stadna der, så länge de upptagas af industriens behof. Något annat än Aterstäldt förtroende, ordning, klokhet och ärlighet i förvaltningen fordras icke; och jag upprepar, att om det vöre tänkbart, det hela Bankens silfverförråd ginge ut, kunde vi, under dessa förutsättningar, vara fullt vissa, att det innan kort återginge, kanske fördubbladt, om rörelsen behöfde det.
Första Brigaden kommenderas of en BrigadGenera! med Oswttsteindelningen wid Skaraborgs' Regemente. Brigad Staven formeras af en BrigadAdjtrrant, med Reg. Amore termästare-indeknlngen wid Skaraborgs Regemente. En BrigadLäkare, medRegementSLäkare-lön. En Mönsterfkrifware, mrd dito lön inom Brigaden. i a Brigaden formeras af z Bataljoner Westgöta Kawall?! lill for och z Bataljoner af Skaraborgs Regemente. Bac.rl'onsL'befsr as Westgöta Dragoner: i:a Bataljon kommenderas as Ofwerste-Löjkn. wid Westgöta Dragoner 2m Bataljon kommenderas! af r:a Majoren wid dno. z:e Bataljon kommenderas af 2m Majoren wid dito. An - Den lv Jannarii. 641 Skarabergs Regemente: 4:e Biljon kommenderas afOfwefte Löjtnanten rind Skaraborgs Regemente. 5:e Bataljon kommenderas af ira Majoren wid dito. 6:e Bataljon kommenderas af 2:a Majoren wid diio. Andra Brigaden kommenderas af en Brigad General, med Otwerste indelningen wid Nerike och Wermlands Regemente. BrtgadSraben formeras af 'en B^rgadAdjuranr med NegementsO. wartermästare^ndelnlng wid Nerike och Wermlands Regemente. En BrigadLLkareHied Regements-Läkare indelningen. En Mönsierfkrrfware med vito lön inom Brigaden. Andra Brigaden lo^mcres af z Bataljoner af Nerikco^ Wermlands Reaementej, en stark Batalion d tz W 'rermg och 2 Bataljoner Nerike och Wrrml nvs Jagare. BaratjonsCdefer ak Nerike och Wermlands Brigaden: i:a Bat »jon kommenderas af Öfwerste-Löjtnanten wid Nerikes och Wermlands Regemente Ridd. och rrv. pror. 5 B. s:a 60 a 64L