Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna summa minskades ytterligare vid derpåföljde Riksdag till 15o,000 R:dr, hvilket belopp, ehuru detsamma årligen afbetaltes å Stats-Verkets skuld, dock ieke kom Banken lill godo, utan disponerades af Riksgälds-Contoret för derå anvisade utgifter. Främtiden kommer naturligtvis att ådagalägga, huruvida den nu utlofvade betalningen af den ifrågaslällde nya skulden varder verkställd på enahanda sätt, som Statens äldre skulder till Banken blifvit liqviderade. Emedlertid anser jag mig böra, för min enskilda del, förklara, att, om någon likhet i detta fall skulle komma att ega rum emellan resultaten af den nya och den gamla sammanblandningen af Staten och Banken, sådant ingalunda skall förefalla mig oväntadt. Banco-Utskottet har, bland annat, föreslagit, att Riksgälds-Contoret måtte, i likhet med enskilda Verk, åläggas aflemna säkerhetshandlingar för det Cassacreditiv, som varder beviljadt. I anledning häraf, anser jag mig böra meddela några upplysningar om beskaffenheten af de säkerhetshandlingar, nämnde Verk kan för detta ändamål erbjuda. Enligt Rikets Ständers vid denna Riksdag fattade beslut, skola Riks11 ihan g till R. St. IO Banco-VlsköUéts Fel',lakande N:o i3o. gälds-Contorets fordringar af städerna Malmö och Ystad öfverlemnas lill Kongl. Majit Gon!orets egande inteckningar för utlånta medel af Lappmarks Ecclesiastikfonden, Bergs-Collegii f. d. Cassa samt f. d. allmänua Hingstmedelsoch Skånska Hingstprasmie-Cassorna ega Fullmägtige att serskildt disponera, i öfverensstämmelse med Stats-Utskottets af R. St. gillade Betänkande N:o 4°8- Efter afdrag af berörde tillgångar, uppgå RiksgäldsContorets återstående räntebärande fordringar för närvarande icke till 4oo,ooo Rldr, deraf största delen är utlånad emot 3 prccents ränta och 3 procents årlig capital-afbetalniug.
Ända in i våra dagar har man ej gjort tillbörligt afseende på hjärnors rent mekaniska, det vill säga fysiologiska beredning till upptagande af kommande lärdomsämnen; men den nya undervisningslagen har nu ...» »Ja, den lagen känner jag», förklarade Giro som började finna rektorns förklaringar något tidsödande. Han skulle den dagen grunda ett par dussin nya aktiebolag och hade ej ännu hunnit med ett enda. »Nå ja, ni känner lagen», återtog rektorn, »och vet således, att den nya skolan nu mera delas i hjärnskolan och högskolan. Den förra utför den mekaniska förberedelsen till kunskapsämnenas mottagande, den senare meddelar dessa kunskapsämnen ...» »Kanske också på mekanisk väg»? inföll Giro. »Hm! Det är ännu icke riktigt bestämdt. Sedan sex hundra år hafva vi här i landet varit sysselsatta med årliga försök i det afseendet. Visserligen hafva äfven de akademiska kunskaperna meddelats på mekanisk väg, men vi stå nu på en öfvergångspunkt, tyckes det. Skolmännen och lagstiftarne rikta nu sin uppmärksamhet först och främst på den förberedande skolan och vänta sig för undervisningen högst betydelsefulla och välsignelserika följder af den fysiologiska beredningen ... Men vill ni icke, sedan jag först skrifvit in eder son, taga vår hjärnskola i betraktande? Ni skall då med ägna ögon kunna öfvertyga er om sakens förträfflighet.» Bankdirektören kände sig mycket orolig öfver de nya aktiebolagen hvilka väntade på honom, men kunde likväl icke afslå rektorns framställning, utan följde Cerebrarius, då denne gick för att visa honom skolinrättningen. Laboratorium vore kanske ett egentligare namn på denna inrättning. Undervisningssättet bestod däruti, att barnen i början af sin behandling under två, och sedermera under tre timmar hvarje dag utsattes för inverkan af galvaniska strömmar, som leddes till de delar af hjärnan hvilka skulle utbildas. Dess utom öfvervakades, leddes och främjades hjärncellernas särskilda utbildning genom de ytterst fina och verksamma medel som kemien för det ändamålet hade uttänkt och på det omsorgsfullaste beredt.
Sjuttionde voteringen, Om conlraproposilionen har först, enligt 347 punkten, voterats sålunda: Den, som anser, att till conlraproposition i hufvudsakliga voteringen om tariffen för credit-upplaget och transito-afgiften bör antagas Piidderskapets och Adelns beslut, att, med godkännande i öfrigt af Utskottets, i afseende å samma tariff, afgifna förslag, artikeln Tjära icke bör åsättas högre transito-afgift, än öfrige i tariffen uppräknade varor, eller 1 proc. af värdet, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, antages lill contraproposition Borgare-Ståndets beslut, att rubriken bör blifva: ”tariff för credit-upplaget att all af gift för credit-upplaget försvinner, 22 Förstärkta Stats-Utskottets Memorial, N\o 499. samt att således, i Tariffen endast bibehållas varorna, enligt den specifieation, som der finnes, och det utförda minimi-tullvärdet för samma upplag. Med 78 Ja emot 41 Nej, har Ridderskapets och Adelns beslut blifvit till contraproposilion antaget. Derefter har i lmfvudsaken företagits följande votering, enligt 348 punkten. Den, sorn godkänner Utskottets förslag, att rubriken bör blifva: ’Tariff för credit-uppglaget och transito-afgiften f att för hvar och en af de i samma förslag under denna rubrik uppräknade varor bör antagas ett minimi-tullvärde för upplaget af 3oo R:dr och en transito-afgift derå af 1 proc. eller 3 R:dr, utom för T fira, hvarå samma afgift antages till 5 proc. eller i5 R.rlr pä 3oo R:dr tullvärde, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, bifalles Ridderskapets och Adelns beslut. Vid denna Votering hafva befunnits 4* J'1 och 7$ Nej, i följd hvaraf Ridderskapet och Adelns beslut blifvit fastsläldt. Stockholm den a3 April 1841.
Det är ej eller i afseende på Kronans eller alla skattdragandes fördel rigtigt, att vilja befria jordägaren från skyldigheten att skjutsa för skälig betalning, och tillåta honom i stället upgöra beting. I ett land, der man är så ovan att nöja sig med en skälig vinst, skulle Kronan komma alt betala för mycket, och denna betalning skulle åter i sin mån drabba alla andra skattskyldiga. Jag anhåller, att mine anmärkningar äfven må få till Utskottet åtfölja ålerremissen. Herr Hallenborg: I anledning af hvad som blifvil anfördt, ali Ekevirket hämtas Den 19 Februarii f. m. 173 vid vägen, får jag uplysa, att detta ej alltid var förhållandet vid den af mig omnämnde skjutsningen år 1827, då många Ekestockar emottogos af de skjutsande i den skog, hvarest de voro fällde; och om ej säljaren låtit med oxar hjelpa till vid framsläpandet derifrån af de svårare lassen,hade säkerligen de derföre förespända hästarne nödgats att för alltid der stadna qvar, såsom benrangel. Friherre Ehrenborgh: I anledning af hvad Friherre Wrangel och Grefve De la Gardie anfört, anhåller jag få yttra några ord. Jag har ej sagt, att Flottans hela behof af Ekevirke kunde fyllas i Sverige, men jag har sagt, att, om ett så högt pris sättes å virket, att det kan blifva uträkning att sälja det, skulle man kunna inom fäderneslandet få mera, utan att det ändå skulle blifva så dyrt, som att hämta det utifrån. Det har också visat sig, att derigenom att man i sednare tider upsatt prisen, hafva de störste possession ater inom Skåne sålt Ekevirke. Från Skarhult, från Grefve E. Pipers egendomar och flere andra hafva Ekeleverancer blifvit gjorde. Jag kan ej förena mig deruti, att det är de smärre hemmansägarne, som sälja det mästa Eket.
Domstolens öfriga Dedamöter lemnade korslaget, Bvsd detts La^itel sngär, utsn anmärkning. ^ Oa^. 5 Z. dustitiss-kädet Orekve 6Ea/' ^ar-,-6 förklarade, dst Ban, i öfverensstämmelse med Bvad Orekven oeB dustitias-Bädet i Dag-Beredningen yttrat, enligt Bilaga till Beredningens protoeoll den 21 nästlidne duni, snsäg välisnde till Brott ieke Börs vsrs ostraffadt derföre, stt väda tillkommit, som varit större än vällandet. Om vällandet Bekanns rings, Borde sädsnt rättvisligen medföra mildring i ansvaret, men detta BeBökde ieke derföre Belt ocB Bältet uppköra. dustitise-Bädet tillstyrkte säledes, stt förevarande H. mä erBälls följande förändrade lidelse: Dör Bändelse, som prölvas Bal va af räH/ mae/ till straff dömas. Dögste Domstolens öfrige Dedamöter godkände förslaget. 6 Oap. 16 §. I skseende pä det Bär föreslagna stadgandet, stt sk Bötern» skulle utgå, B vad den pliktkällde gälda kan, oeB Bristen förvandlas, äBeropade Dögste Domstolens fleste Decia möter deras vid 2 Oap. 9 H., gjorda erinran; men dustitiLe-ksdet Fackman godkände körslaget kör sin del. 7 Oap. ii §. dustitias-Bädet Orekve Öllöra/ »nkörde, stt dä, Lo/kA?. Ko 69. '9 skter bans omdöme, böter ej bunna betrakta säsom gäld 1 sterbbus, utan deras ändamäl är att säsom stralk drabba den brottslige, syntes böter, dertill atliden gerson blifvit fälld, aldri» böra utur 8terbbu8 uttagas, bvilbet oeb instämde med b vad liibets 8tänder vid i835 ärs Ilibsdag i underdänigbet föreslagit.
Ka ma ren. §• 15- Valrätt inom Preste-Ståndet ega till Äldre Kamaren: a) i usta Klassen, Erkebiskop, Biskopar, Pastor Primarius, Domprostar, Contractsprostar och de Kyrkoherdar, som äro ordinarie Consistorii ledamöter; *) i Constilutions-Utskollets Utlåtande, N:o 36. 17 b) i 3:dje Klassen, de till denna dass hörande universitets-lärare och tjenstemän, sorn i 4 §. äro upptagne; till Yngre Kamaren: a) i usta Klassen, de Kyrkoherdar, sorn icke åtnjuta valrätt till Äldre Kamaren; b) i 2:dra Klassen, Comministrar, omgångsvis från de serskildta stiften och hufvudstaden; och c) i 4-'de Klassen, de till denna dass hörande, i 4 §. omförmälde lärare och tjenstemän, med undantag af dem, som, efter hvad ofvan är stadgadt, kunna utöfva valrätt till Äldre Kamaren. §• 16. Vid riksdagsmanna-val för Preste-Ståndet ega Biskopar, inom sin valdass, en röst i och för Biskops-embetet, och en för hvarje till samma embete anslaget prebende-pastorat. För öfrigt eger hvarje valberättigad, inom sin dass, en röst. §• 17. Till Riksdagsmän för Preste-Ståndet i Äldre Kamaren kunna väljas endast aj uti usta Klassen, Erkebiskop, Biskopar, Pastor Primarius, Domprostar, Contractsprostar och sådane Kyrkoherdar, som antingen äro ordinarie Consistorii-ledamöter, eller minst två gånger tillförene varit Riksdagsmän, och b) uti 3:dje Klassen, Professorer inom Universitetens verldsliga Facul teter.
Ständers Bevillnings-Utskotts den 16 sistlidne Mars afgifne samt den 1 $:de^ dennes på bordet lagda Betänkande N:o 7 om en förnyad Chartae - Sigillatae förordning blef nu vid förnyad föredragning, utaf Borgare-Ståndet återremitterade, i anseende till gjorde anmärkningar, som skulle Utskottet meddelas S. D. Sedan BorgareStåndet i anseende till gjorde anmärkningar vid den del af StatsUtskottet, rörande Stats-Regleringen inom andra Hufvud-Tituln , meddelte Betänkande, som angår vackt fråga, om tillökta nya Löner å Staten för Justitiae Revisions-Expeditienen, funnit skäligt, att denn,a dag å förmiddagen, samma Betän? Prot. Utdr, d, 21 April 1818* 321 Betänkande uti dfvanberörde del tili Ståts-Utskottet återremittera, ansag Borgare-Ståndet nu, vid ytterliga!® föredragning af berriälte Utskotts deri 13 dennes äfgifne och den 18 på bordet lagda Utlåtande, öfver Herr 22. j. Bergenschöld^ Motion uti samfria ämne, någon annan åtgärd 1 afseende på sistnämnde Utlåtande icke äga rum, än att detsamma skulle läggas tili Handlirigarne. S. D. Gillade Borgare-Ståndet nedan namn» de af Utskotten rheddelte Utlåtanden och Betänkanden , hvilka tinder den 18 i denna månad blifvit på bordet lagde samt riri ytterligare för tedrogos, nemligen: Stats* Vtskottéls. i.
Dä härtill kommer ali de nya slalulerne för Universilerna upptaga såsom särskilda undervisningsämnen Ny-Europeisk linguistik och litteratur, synes, för alt gifva fullt utrymme för dessa begge läroämnen jemte esthetiken, inrättandet af en ny lärostol vid hvartdera Universitetet vara af behofvet påkallad!. Rikets Ständer hafva derföre bifallit, att för ordnande vid Universilelerna af undervisningen i Ny-Europeisk linguistik, modern litteratur och est hel ik. ett ärligt anslag lill en ny profession vid hvarldera Universitetet beviljas med 4.000 R:(lr. eller tillhopa 8000 R:dr R:ml, samt beloppen så fördelas att 3.000 R:dr utgöra lön och 1000 R:dr lönelillökning för hvardera af dessa nya professioner.
Föranledd af denna förmodan och begäret at derom blifva förvissad, samt dessutom en viss hemlig längtan, at få höra om Sofi sedan han rest kommit til rätta eller ej, beslöt Uno at åter besöka Husælius, och valde dertil tilfället af Assessorns resa, med hvilken han derigenom erhöll sållskap ända til O * * Tidigt om morgonen hade dessa herrar afrest i hvar sin Chäs, utan at de njutit annan frukost än et par koppar Thée; de voro derföre ej alldeles utan begärelse til mat, då de omkring kl 3 skulle passera Gustafsdahls Säteri, tilhörigt f. d. Lieutenanten m. m. Friherre Stjernbock. Uno, som med välbehag betraktade de rykande skorstenarne på Slottet, och dervid påminte sig spiselden, vid hvilken flickorna på stället nitton är tilförene låtit en gumma profetera underliga öden, ropade ifrån sit åkdon, hvilket rullade efter Assessorns, Herr Assessor! tänk om vi skulle resa in! middags stunden lär förmodeligen just nu vara inne, och en aptit-sup skulle komma rätt väl til pass. Vi känna ju Baron båda två, och dessutom är det väl omöjligt at vi bli ohöfligt emottagne. Sagdt och gjordt. – Herrarne reste in, stadnade med åkdonen på stallgården, och vandrade sedan up, oaktade den stora rapphöns-hunden på trappan skällde et par grofva waw! waw! emot dem. Måltidstiman var, efter Unos gissning, redan inne. Baronen jemte et talrikt sällskap af främmande, hans svåger Öfverste Odalsvärd med dotter ifrån Stockholm, samt flere af ortens Ståndspersoner och Bruks-Patroner sutto redan til bords. Det oaktadt, läto de resande ej afskräcka sig, utan inträdde i matsalen genom deux battans, dem en lakej (på hvars liveri minst 300 bockar paraderade), med mycken sturskhet öpnade. Baronen och Baronessan gjorde en liten bugning och hälsade dem välkomna, befallte genast en betjent duka vid et särskilt bord, emedan det ej var rum vid det stora.
Jag yrkar således, att samma förhållande, som hittills, må äga rum i hvad angår anslaget lill fångarnes underhåll. 6jo Den |5 Maj f. m. Frih. Cederström: Det liar redan af Gr. Löwenhjelm blifvit i förväg, i afseende pä denna punkt, yttradt, att lian ansåg fångvården böra tillhöra Just.Statsministerns departement. Det öfverlemnar jag till den stadga, som i afseende på ärendenas fördelning emellan departeinentena kommer alt af K. M. utfärdas; men i afseende på sjelfva den nu förevar. saken, får jag fästa uppmärksamhet derpå, alt Utsk. icke gjort sig reda för hvad Utsk. bär föreslagit. Den siste värde talaren har ganska riktigt anmärkt, att det icke går an, att Fångstyrelsen skulle bestämma utgifterna för länshäktena i Riket, emedan dessa utgifter böra ögonblickligen vid förefallande behof anordnas och i räkenskaperna iakttagas. Redovisningen deremot bör tillhöra öfverstyrelsen öfver fängelserna, och kan visserligen, der så nödigt skulle pröfvas, föredragas K. M. i Statsrådet; men för min del anser jag redovisningen i detta afseende, som i och för andra utgifter, böra ske i vanlig ordning; men nödvändigt och alldeles ovillkorligt nödigt är, alt Konungens Bef:h:de i deras Jan af under hand häfvande medel förskjuta hvad till fangarnes underhåll, beklädnad, transporter, reparationer i häktena m. m. erfordras. I annan händelse skulle de vådligaste oordningar kunna uppslå, och långsamhet i fråga om fångars transporterande förorsakas; i följd hvaraf icke allenast ökade kostnader skulle uppkomma, utan äfven rättvisan komma att blifva haltande i afseende på brottmålsundersökningen. Jag begär återremiss af betänk och att Utsk. måtte uteslu'a sin hemställan om lind. anhållan hos K. M., rörtde förvaltningen af anslagen, på det att dermed måtte gå hädanefter som hittills.
Då de erforderlige summorne af dessa utgifter, inom olika Lån, genom dessas så högst olika behof, icke stå i något förhållande till hvarandra; så anser jag råttaste sättet för deras bestämmande vara, att Riksén* Ständer tillerkänna hvarje Låns Pröfningskomité rättighet att fastställa den för det ingående året nödige summan, att till dess utgörande pålägga hvarje mantalsskrifven person inom Länet en afgift af högst 2 å 5 skillingar Banco, och att, om något vidare tillskott skulle erfordras, fördela detta i förhållande till den Be_ 4i6 Den 12 Fel mari i, viUning, som efter 2 Artikeln af vår nu gällande BevillijingsStadga erlägges. 1 afseende på hvad Herr Ehrenborg yttrat och föreslagit, om Rikets Hospitaler, anser jag mig böra nämna, att jag tror mig känna, att nu varande öfverstyrelse af hospitalerne låtit anställa en undersökning rörande rätta tillkomsten och naturen af albi hospitalerne tillhörande fastigheter, fonder och inkomster, och deraf med tillfredsställelse funnit det ogrundade i den föreställningen, att inom vissa oster ett Öfverskott af på enskilfa donationer grundade inkomster skulle uppkommit och blifvit änvåndt till Seraphimer-Gillets allmänna utgifter. Jag tror mig äfven kånna, att Gillet fogat anstallt om vidtagande af sådane åtgärder vid HospitaJerne, hvarigemnm deras råtta ändamål uppfylles, de der intagne olyckliges omvårdnad med all den ömhet, menskligheten fordrar, och deras återställande, så vidt detta låter sig göra. Som en motsatts kan anföras hvad Hospitalerne i forntiden voro, endast förvaringsrum för dårar, hvarest ofia åsynen af d t elände, som omgaf desse olycklige, hos åskådaren väckte mera rysning, ån åsynen af deras intellectuella beklagliga ställning. Jig anhåller, att detia mitt yttrande måtte få åtfölja Herr Ehrenborgs memorial till ve. derbörligt Utskott.
Kunde genom en föreskrift, sådan som den ifrågav:de, af Utsk. föreslagna, någon särdeles stor hjelp beredas åt den arbetande klassen, skulle jag måhända såsom en nödfallsåtgärd kunna biträda förslaget; men jag tror icke, att den arbetande klassen vinner, utan snarare förlorar på hvad man här, under åberopande af dess fördel, påyrkar, och jag anser förslaget så mycket mindre nödvändigt, som det, enl. nu gällande författn., beror på Landshin i hvarje ort att föreslå, och allmänheten inom hvarje län att genom honom begära nedsättning i minimi-arealen för jordafsöndring. Jag tror med Hr von Troil att det möjligen vore nyttigt om för Skåne en sådan nedsättning ägde rum; men ingenting hindrar, att för de län som äro mera fruktbara vinna en sådan nedsättning, utan att derföre göra medgifvandet derom allmänt för hela Riket. I olikhet med Hr Tersmeden tror jag det vara en fördel om frågor härom behandlas af lagstiftningen med särskildt afseende å lokala förhållanden. Om jag icke bedrager mig, har det äfven under många år i landet varit en allmän klagan deröfver, att man i frågor af denna beskaffenhet lagstiftat för hela landet, utan att rätta sig efter särskilda ortförhållanden. Det har blifvit sagdt, att man bör befordra hjonalag genom att lemna den, sorn har en liten sparad arbetsförtjenst, tillfälle att nedlägga den i jord, men jag 68 Den 5 Augusti. betviflar att en sådan befordran af äktenskap länder till samhällets båtnad. Det är för öfrigt just en af de brister, som i Sverige med skäl öfverklagas, att de förmögnare, som kunna ingå äktenskap, de göra det icke, hvaremot de fattigare gifta sig och få hela skaror med barn, som de kunna hvarken försörja eller upfostra. — På grund af hvad jag nu anfört tillstyrker jag afslag å Utsk:s Betänk., eller, i händelse 11. o. Ad. ej skulle vilja besluta detta, bifall till Gr. Sparres förslag. Hr Tersmeden: Den siste värde talaren har missförstått ett af de citater jag anförde, nemi. det af Hr Troplong, en af Frankrikes mest berömda jurister.
Många af, de ord, han vid söndagsskoleundervisningen liarstädes riktade till den svenska ungdomen, st % som han sjelf siiger i sitt företal, att läsa i denna bok. Vi äro öfvertygade om, att många föräldrar, livilkas barn fingo del af den begåfvade lärarens undervisning. gärna skola skaffa sig dessa predikningar för att genom dem hos de unga upplifva minnet af andaktsstunderna i tyska kyrkan. Vi önska, att dessa predikningar måtte finna intrade i ratt många hem, emedan ' de särdeles väl passa att läsas högt i familjekretsen. De aro egentligen afsedda för barn mellan 10-15 år. för barn af d:; Ord till imgdomen uttalade vid gudstjänstliga tillfällen af Th. 21 / !azer. Pris inb. Äfven deiina predikosamling rekommendera vi på det allra var18. maste och önska att ratt mknga unga måtte erhiilla detta djupt allvarliga, väl .genointänkta arbete till julgafva. Det torde bäst passa för ungdom öfvei 15 år. För konfirmander vore den ock en värdefull gafva. Beriittelser pir Gamla Testamentet för barii af Hedda Anderso~r. Pris 1 kr. Beriittelser ur Nya Testamentet för barn af Hedda Anderson. Pris 65 öre. Båda i ett band. Den förra af dessa böcker utkom redan förlidet &amp; r, den senare nu i höst. I företalet till den förra säger förf., att hon .trott sig göra de sm %, och-möjligen afven deras mödrar, en liten tjänst genom att på barnens eget enkla sprkk söka återgifva några af de berattelser ur Gainla testamentet, hvilka för barnen böra vara mest roande och begripliga,. Den uppgift förf. sålunda uppställt för sig har hon löst på ett synnerligen lyckligt satt. Frainstallningen ar enkel, barnslig och ändock alltid värdig. Den är därtill så bred och detaljrik, så varm och intresserande, att boken för barnen visat sig blifva en a f ' deras roligaste och käraste böcker. afven mödrarna skola helt visst med glädje göra hennes bekantskap.
Iråu den ena stationen till den andra samt afgifterna derför. Bokslutet upptager trafikinkomsterna till 403,280 R:dr 69 öre, eller till 152 R:dr 70 öre mera än hvad bilagan Litt. A. utvisar. Detta härrörer sig deraf, att de kontanta inreverseringar, som hvarje tionde dag från Stations-inspektorerne ingå till Kassören, genom de förras felräkningar kunna blifva större eller mindre än de borde vara. Dessa felräkningar rättas efterhand vid följande inreversering, sedan Kontrollören uppgifvit det rätta beloppet; men då uppgifterna i bokslutet mäste stödja sig på inreverseringarne till kassan, och de i berörde bilaga förekommande uppgifter grunda sig å Kontrollörens beräkningar, uppstår vanligtvis en mindre olikhet mellan ifrågavarande redogörelser. Af bokslutet synes, att utgifterna för trafikens bedrifvande och banans underhåll under äret uppgått till 337,54 » R dr 76 öre och således understigit de från trafiken inreverserade medlen med 65,734 R.dr 93 öre. I underhållskostnaden ingår slitningen af rå ler och sliper endast till en ringa del, emedan det icke är möjligt alt i delta afseende göra någon säker beräkning, förr än en flerårig erfarenhet vunnits. Endast den kostnad, som uppkommit derigenom att räler och sliper helt och hållet kasserats och å sjelfva banan blifvit mot nya utbytta, har kunnat till det verkliga värdet uppskattas och påföras underhållet. Bantåg afgingo dagligen såväl mellan banans ändpunkter som emellan Götheborg och Alingsås eller Wårgårda, hvarjemte särskilda turer mellan Götheborg och Jonsered om söndagarne voro anordnade under den vackra årstiden. Trafiktågens antal uppgick till 1,666 och sammanlagda sträckan, som dessa tåg passerar, till 16,704,85 mil. Bruttoinkomsten för hvarje tågmil utgjorde 24 R:dr 14 öre och för hvarje mil af banans längd 31,506 R:dr 30 öre. Underhållsoch driftkostnad uppgick pr tågmil till 20 R-.dr 21 öre och per banmil till 26,370 R:dr 76 öre. Det[å banan transporterade gods utgjordes hufvudsakligen af följande slag: