Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 15. angående eftergift till förmån för fattigvården i Norrtelje, af Kronans rätt till Dana-arf efter enkan B. H. Sandelin. I. R. 23. N:o 16. angående eftergift, till förmån för Trälleborgs fattigvård af ett Kronan tillfallit Dana-arf efter Postmästaren A. Walhvich. I. R. 23. III. — N:o 17. angående eftergift, till förmån för Sallerups församlings fattigvård af Kronans rätt till ett efter aflidne Husmannen Nils Hansson Modig fallet Dana-arf. I. R. 23. III. B. 137. A. 149. — N:o 18. i fråga om ersättning till Handelsoch Sjöfarts-fon - ( 92 ) den för förskjulne medel (ill slafvarnes friköpande å S:t Barthelemy. I. R. 24. III. B. 414. Propositioner och Skrivelser, Konungens Nådiga. N:o 19. angående beviljandet åt staden Lidköping afettbyggnads-lån samt ett iån för verkställande af tomtregleringen derstädes. II. R. 215. VII. B. 118, 120. A. 167. VIII. U. 516. A. 556. IX. E. 56. N:o 20. angående rättighet för Lands-Kanslisten i Gottlands län, C. D. Isberg att efter afskedstagande! få åtnjuta pension på allmänna indragnings-staten. II. R. 215. V. B. 472, 513. VI. 177. A. 183. Se vidare Stats-Uiskottets Utlåtande N:o 90. — N:o 21. angående utbyte af en del utaf den för Götha Artilleri-regementes äldre stallbyggnad i Götheborg uplåtna tomtplats emot en annan derstädes belägen, nämnde stad tillhörig lägenhet. II. R. 215. III. B. 137. A. 147.
När denna summa var åtgången, upphörde arbetet föiåret, ofta ännu under bästa arbetstiden; de begynta murarna påkostades en årlig betäckning, som illa bekyddade dem emot elementerna; och så fortfor man i 17 år! Huru ojemförligen fördelaktigare det varit alt upplåna 35o,ooo r:dr, hvarå ränta och amortissement bestridts af anslaget, derom kan en hvar öfvertyga sig genom uppställande af enklaste conto fin to och upptagande i räkningen af den ränta, som den färdiga byggnaden i3 ä i4 år tidigare afkastat, och som hvarje publikt arbete bör i penningar eller natura representera; eller var företaget oklokt, och hade icke dertill en enda skilling bort voteras. — 1 Minerva för d. 3 April i838 har jag nedlagt en utförligare utveckling af fördelarna vid detta arbetssätt. Väl oss, om Götha-canalarbetet företagits enl. detta systeme. Canalen hade blifvit bättre gjord, och vårt statsverk och äfven actionärerne mått olika väl dervid. Och hvad högre risk bildas väl för stats - 9i Dea i Julie. ui. verket genom sådant förfarande? Är det tänkbart, att, begagnande principen , en riksdag hade beslutat att lemna Götha-canal halfgräfd och garnisons-sjukhuset halfbygdt? Och — om icke — i hvad mån hade väl statsverket blifvit tyngre anlitadt, om i dessa fall förfarits såsom i det närvar, skett, för att försätta bolaget i tillfälle att arbeta med capitaler. Det vissa är, att enl. gamla systemet, nemi. årligt arbete för årligt anslag, hade nya Trollhätte-canal förblifvit så väl af Staten som af bolag obyggd. För öfrigt hafva Ständer ofta beviljat och Stats-cont. accepterat för tider, längre än till nästa riksdag; och om jag ej irrar, har sednast så skett för Helsingborgs och Halmstads hamnbyggnader, och för Seffle canal, m. 11. dylika företag; och för mig är uppenbart, att statsverket ingen skada någonsin ljuta kan af detta, med nyss beskrifna försigtighet använda, acceptations-systeme, hvilket tvertom högst rationelt och sakenligt befordrar
Som flertalet telegraiister hafva en uppbörd understigande 2,004) kr. och ett i sammanhang därmed lindrigare arbete, synes alltsh deras &amp; tskiljande i 2 klasser vara fullt beriittigadt)). En iiarrnare granskning af det nye förslaget leder emeilertid ovillkorligt till den reflexionen, a t t vederbörande utg&amp;tt f r h den satsen, att man bör ge med ena handen för att kunna taga desto mera ifrån med den andra. Sin omrkrdnad för den lrvinliga afdelningen af sin tjaiistemannakiir tror sig styrelsen till fullo &amp; aagdägga genom upspföra.nde i stat af ~2 högre telegrafistlrlass, bvilken åtgard ju afven erhtillit den v a c h motiveringen, akt därigenom » blefre f ör telegrafist beredd e~ hittills saknad utviig till befordran, hvilket åter helt sakert komme att verka upplifvaude på deana tjänsteman~ .. aklass och sålunda blifva till nytta afven för telegraherketx. Meu hvad ståildpunkt iakttaga förslagastallariie till den stora massan d telegrafister, den n h l i g e n, som tillhör bi triidespersonalen? Några 2 upplif vande D itgarder anse tydligen vederbörande ej har behöfva vidtagas. Men må,nne icke afven med afseende å dessa kunde tillampas de ord, telegrafstyrelsen vidare uttalar med anledning af den föreslagna löneförhöjningen å t S: de klassens statioiisförestiindare, n ' iimligen D att den tlrbetsprodulct, som kräfves för viss aflöning enligt det nya förslaget ar vida större &amp; n den, som fordrades vid den. tid, då, telegrafpersonalen var frikallad f r i n skötseln af telefon-. viisendet 3 D Arbetet afven för. de bitriidande. telegrafisterna torde blifva i viisentlig mån ökadt, utan att * det anses nödigt att gifva dem en däremot svarande ' löneförhöjniiig. För en viss kategori d dess % skulle lönen t. o .. m. reduceras till 700 kr. årligen.
Men den utveckling, sjökrigsväsendet redan vunnit genom möjligheten af ångkraftens anbringande i alla slags fartyg, måste utan tvifvel dervid fästa en allt mera ökad upmärksamhet. och tillit, äfven uti vårt lands sjöförsvars-system. Deii 28 Januari e. m. 171 Med den genomgripande fulländning, krigsfartyg numera derigenom vunnit, att de uti sina rörelser äro oberoende af vinden, har en stor del af den säkerhet försvunnit, som man tillförene trodde sig äga inom de utaf hafvet omslutna staterna. En bergsrygg vore numera, enl. min tanke, en önskligare gräns, till försvar, än hafvet, det må nu omgifva en öppen kust eller bilda mer och mindre vidsträckta skärgårdar. Utom de omedelbara fördelar ångkraften sålunda lika mycket till försvar som anfall, äfven måste tillskynda Sverige, skall den otvifvelakligt åstadkomma en annan, på sitt sätt lika vigtig och lycklig förändring, i det att den, som en medlande makt, ändtligen uphäfver den så allt för länge fortsatta, vära försvarskrafter undergräfvande meningsstriden om ett yttre och inre sjöförsvar, — om en seglande och en roddflotta, af hvilken meningsslrid, såsom efter en långvarig hafsstorm, dyningarne ännu någon tid likväl torde komma att förmärkas. Ångkraften har lyckligtvis förenat de två. genom att vara lika tillämplig och oundgänglig för båda. Man skall efter min öfvertygelse icke mera finna sig vid att hafva en blott seglande, lika litet som en blott roende flotta, heldst då man icke heller lärer påträffa någon fiende, som ännu möter med det aktningsvärda, men föråldrade vapnet. De åsigter jag här tagit mig friheten att framställa, hafva hufvudsakligen syftat att ådagalägga, hvad jag för min del för öfrigt tror vara ovedersägligt, nemi.: Att en mindre stat, såsom t. ex. Sverige, icke med full tillförsigt kan påräkna alt emotstå en öfvermäktig fiende, om en sådan stat under en längre tidföljd lemnäs att ensam kämpa för sin sjelfständighet, äfven då känslan af frihet och oberoende antages mångdubbla dess krafter och ihärdighet.
• Dito Dito Dito Influtna med*! från den 31 December 1841 till den 19 Oktober 1843. Behållning i kontant. Behållning i Faitighct. Fordringar: Summa. Utestående Ho, Förskotter. Hos diverse personer och InFör verkställda Fordringar. På gifven anledning, meddelas i ödmjukhet, dels att för Norrköpings och Götheborgs Korrektions-Inrältningar, hvilkas åbyggnader äro brandförsäkrade, balanseras, såsom ”behållning i Fastighet”, de i förestående uppgift intagna försäkringssummor, tillsammans 61,000 R:dr, men alt deremot för de öfriga Inrältningarne, hvilkas åbyggnader icke äro brandförsäkrade, någon så beskaffad behållning följaktligen mke heller kan vara i räkenskapen synlig, samt dels att Kammar-Kontoret, innan utredning af Kongl. Styrelsens i räkenskapen balanserade fordringar hinner försiggå, icke är i tillfälle att kunna upplysa, hvilka af samma fordringar (eller huru stort belopp deraQ må anses säkra eller osäkra. — Dock är det att förmoda, det en betydlig del häraf endast beror på liqvids uppgörande emellan lnrättningarne. Kunnande Kammar-Kontoret icke underlåta att här vördsammeligen förnya sin förut gjorde anmälan, det ifrågavarande balans-utredning omöjligen kan verkställas med närvarande arbetspersonal, hvilken är alltför ringa till och med för de löpande göromål, hvaraf Kammar-Kontoret är särdeles öfverhopadt. Stockholm af Kongl. Fångvårds-Styrelsens Kammar-Kontor den 9 Oktober 1843. J. Björkman, Bilaga till 1843 års Revisions-Berättelse angående Stats-Ferket. litt. C. Kongl. Räntekammaren. Till Civil-Statens Pensions-Inrättning'. Vakans-besparingar efter aflidne Medicinal-Råderne Hagströmmer och Roth, 289:36. — Till Dito ( Begrafningshjelps besparing; för 1835 och i836 elter afskedade Kronofogden Bratt , , , 358: 17. 10.
eller vidare lärer böra komma i fråga, Varandes deremot uppenbart, att den föreslagna förändringen med indeiningarne i väsendtlig mohn skall underlätta Reductions-arbetet och undanrödja de svårigheter som hittills uppkommit af omsorgen för Räntetagarnes rätt, enär, utan hans förförde - Betänka ii den, ii lande, jemnkning kan till den skattskyldiges fördel medgifvas. Då emellertid Ränte-persedels-reductionen ovilkorligen måste leda till det resultat, att i stället för en mängd mindre ränte-persedlar som, enligt gällande författningar, hittills icke kunnat in natura utfordras och i ersättning för andra, som, enligt antagna grunder funnits olämpeliga att bibehålla, hufvudpersedlar af Spannemål och andra artiklar måst upptagas i nya Räntan, till vida större belopp än i den gamla ingått, men af sjelfva persedel-förändringen vidsträcktare rättigheter och skyldigheter, än som hittills emellan Räntetagare och Räntegifvare varit stadgade, icke höra uppkomma; så anser KammarCollegium i underdthet, såsom ett nödvändigt vilkor för detta förslags antagande, böra föreskrifvas, att icke större qvantitet af hufvudpersedlarne i nya räntan än som i den gamla ingått och hittills varit uppsägning underkastad, må kunna in natura lefvereras, samt i sådant ändamål de nya Jordeböckerna för hvarje Hemman och Lägenhet bestämdt upptaga, huru mycket af nya Räntan Räntetagaren må äga utfordra och Räntegifvare uppsäga till lefverering in natura; och som i fall de till R.
Denna grundfond användes till uppköp af Hypolheks-föreningarnes obli gationer, helst sådana obligationer, som lyda å någon utländsk myntsort, när deras gällande värde understiger pari-kurs. 3io. Riksgälds-kontorels obligationer utfärdas i Svenskt mynt, enligt 1830 års mynlbestämnings-lag. Räntan för desamma bestämmes till 4 procent och betalas beleller hellre half-årsvis samt får af obligationernas innehafvare lyftas, så väl i Riksgälds-kontoret, som i samtliga Landt-räntcrierna. Obligationerna böra, till underlättande af ränteberäkningen samt liqviderna vid deras öfverlåtande man och man emellan, lyda å 123, 230, 373, 300 R:dr o. s. v. 4:o. Obligationerna böra på innehafvarens sida vara ouppsägbara, men å Riksgälds-konlorets kunna uppsägas till betalning efter en tid af 6 månader, hvarefter ränteberäkningen upphör. S:o. På det alt obligationerna må någorlunda uppehållas vid pari-kurs, böra de af Rikets Ständer till amorteringsfond afsedda medel utaf Riksgälds-kontoret begagnas till utelöpande obligationers inlösning, om och när dessas värde på Börserna faller. Stiger samina värde öfver pari, böra inga uppköp ega rum, men åter i ökad mån fortsättas, då obligationerna hastigt och häftigt falla. 6:o. Utom den i lista punkten omnämnda fond till ränta och amortering, anvisas härtill den bränvinsskalt, som kan komma att inflyta och öfverstiger det belopp af 800,000 R.dr, Kongl. Majit i Sin Nådiga proposition om Statsverkets tillstånd och behof påräknat för de ordinarie Statsbehofveris fyllande. Äfven dessa medel böra användas till uppköp af Hypolheks-föreningarnes obligationer eller andra räntebärande och säkra publika papper, i den mån tillfälle dertill yppas och medlen icke måste för Riksgälds-kontorels egna behof begagnas.
Utlåtande , öfver väckt motion, om anslag af Statsmedlen, att användas lill pris vid allmänna täfingsöfningar. (U. A.) Uli memorial, som Ridderskapet och Adeln till Stals-Utskottets Utlåtande remitterat, har Grefve v. Fersen, Hans, med afseende å det inom Nationen tilltagande begäret lill fylleri och de deraf härrörande skadliga följder, såsom botemedel emot detta onda, föreslagit inrättandet af folkfester med dermed förenade täfliiigsöfningar, t. ex. målskjutningar, gymnastiska öfningar, kapplöpningar, o. m. d.; Och har Grefve v. Fersen, jemte en fullständig framställning af de gagneliga verkningarne utaf sädane folkfester, tillika, i afseende på möjligheten af deras tillvägabringande och ordnande, hemställt, att för hvarje Län måtte anslås 3oo R:dr Banco, som, ställde till Läns-Slyrelsernas disposition, borde användas till pris vid täflings-öfningarne, hvilka, af Kongl Maj:t Nådigst bestämde, årligen bord* hållas vid de tider, som Kongl. Majit, efter Läns-Styrelsernas hörande ock med fästadt afseende å förut fastställde mera besökta marknader inom Länen, pröfvade lämpligt vara. Utskottet gör fullkomlig rättvisa åt det goda ändamål, som med motionen åsyftas, men anser för sin del den föreslagna utvägen för detsammas ernående icke vara den mest lämpliga. Såsom skäl för denna åsigt, får Utskottet uppgifva, att det ifrån Stats-Werket tili utgående ifrågaställde icke obetydliga bidraget af 7,200 R:dr årligen skulle, fördeladt på Ri-, kets 24 Län, blifva föga tillräckligt för ordnandet på allmän bekostnad af de omnämnde folkfesterne, samt till täflingspris; att, i anseende till Länens vidsträckta omfång, antingen endast en ringa del af dess inbyggare skulle i dessa fester kunna deltaga, eller ock en längre tid på framoch återre - € Stnts-Vtskottets Uti.
Restitution af inom landet uppburne, men främmande postverk tillkommande fraktafgifter 9,725: 84. 10,985: 34. Enligt Post-verkets hufvudbok och här ofvan intagna tabell, uppgick denna förlust för revisionsåret till R:dr 31,403: 25, men upptages deremot, enligt förestående utredning, till endast » 30,743: 23; och hafva Revisorerue utaf paket-postinrättningens hufvudbok in hemtat, att skillnaden, R:dr 660: 2, utgöres af dels uti redogörelsen för Helsingborgs paket-postkontor till år 1862 öfverförda 60 R:dr 2 öre, utgörande porto för vid nämnde kontor qvarliggande outlöste utländska paketer, och dels 600 R:dr, hvilka uti redogörelsen för Lunds paket-postkontor balanseras såsom behållning vid revisionsårets slut. 49 — § 8. Vid inventering af Post-verkets säkerhetshandlingar, som den 7 nästlidne September verkställdes, hafva desamma, bestående uteslutande af obligationer till ett nominelt värde af 889.109 R:dr och ett inköpsvärde af 818,113 R:dr 50 öre, befunnits i behörig ordning. Kongl. Tull-verket. Räkenskaperna, sorn i Kongl. Kammar-rätten blifvit granskade utan anmärkning, redovisa inkomster och utgifter salunda: D ebet. Uppbörd: Sjötullsmedel: Fyroch båkmedel 494,475: 8. Dito, omförde från sjö- tullsmedlen 16,709: 85. Balans till år 1862: Öfverlevereringar och skulder: Balans från år 1860: Afkortningar: Lestitutioner, beslagsandelar ra. ra., af Sjötullsmedel 74,915: 48. Fyroch båkraedel 1,272: 64. Handelsoch Sjöfartsfondens medel 28: 16. Utgifter: Sjötullsmedel: Kongl. Konvoy-kommissariatetsandel i tulluppbörden 750,000: — Ersättning till städerna för tolagsafgiften 1,079,420: 63.
Därefter utfärdas aktierna, dock ingen mindre än 50 riksdaler och aktierna kan hämtas mot interimskvittot. Sedan hålls bolagsstämma med samtliga aktieägare i Göteborg. Efter att privilegierna upplästs, väljs med slutna sedlar en direktion, som för hela den fastställda tiden skall handha dess rörelse och vårda dess angelägenheter. Direktionen kommer att bestå av 5 ledamöter. Revisorer väljs och avlägger revisionsrapport varje år till Kongl Maj: t. Då sillfiske på djupet är föga känt i landet, kan inga förskrifter utfärdas, som skulle kunna befordra dess framgång. Det är direktionen fritt att besluta och föranstalta om sättet att bedriva fisket. Direktionen erhåller inte lön och sammanträder så ofta det behövs. Under bolagstiden sammankallas inte bolagsstämma om inte särskilda omständigheter föreligger. Det skall åligga direktionen att genom tidningarna meddela allmänheten resultaten av de med detta fiske anställda försök samt draga försorg om den fond som av kronan upplåtits, så att återbetalning kan ske så fort som möjligt. Gillas. Stockholms slott den 23 oktober 1811. CARL JOHAN. Kungörelse angående högre assurans å redan försäkrade egendomar. Stockholm den 23 oktober 1811. Punkter för förhöjande av försäkring till inrättningens och delägarnas säkerhet. Förhöjning av värdet på redan brandförsäkrad egendom må icke sökas förrän efter 12 år. Efter det tionde skall en delägare i fonden ingiva, av behörig värderingsman författad beskrivning och värdering av byggnaderna, uppgift om husens ålder och beskaffenhet. Skulle några nya mindre hus tillkommit hindrar det inte förhöjningen av värderingen. Från rättigheten till ny försäkring undantages hus som varit obebodda och vanvårdade. Fabriker och andra inrättningar, som upphört och inte på samma ställe kan drivas. Medeltalet på priser under de senaste 5 åren vad gäller byggnadsmaterial, dagsverken och löner skall ligga till grund för värderingen. Lån på en försäkring får endast tas upp till hälften av den första försäkringen. Stockholm ut supra EDELCRANZ, LEYONMARK, ÖVERBOM, NORÉUS, GEIJER, BOVALLIUS. Plakat om fyra allmänna solenna tacksägelsefastebotoch böndagar hållas 1812. Stockholm den 13 november 1811. Dagarna firas den 1 mars, 26 april, 21 juni och 18 oktober.
Hans Excellence Herr Grefven och Justitiae-Stats-Ministern yttrade sig: ”Uti i:sta puncten af Högste Domstolens utlåtande instämmer jemväl jag, ehuru jag funnit af Kongl. Brefvet den 17 Augusti 1738 > att man redan den tiden, endast några år efter den nya Lagens utfärdande, vanligen understälde sådane mål Hof-Rättens pröfning. Deremot är jag af skiljaktig tanka i den andra frågan eller om de i 6 §. af 3 Capitlet Missg. Balken för Sabbatsbrott utsatte särskilde böter böra tilläggas den i 4 §. af samma Cap. stadgade plikt, enär de der nämnde förbrytelser inträffa på Söneller Högtidsdagar. Jag tror det icke för min del. Mina skäl äro: 1:0 Att 3 Cap. Missgemings-Balken, hvars rubrique är om Svordom och Sabbatsbrott och hvars egentliga föremål är lika med den del af 18 Cap. samma Balk, som handlar angående Kyrkofrid, att stadga eo särskild ans var jg - Ang. förkl. öfv. 5 §. uti 95 Cap Rättsg. B. m. m. I79 het för brott, hvilka strida emot helgden af Sabbaten och den allmänna Gudstjensten, har, till vinnande af detta föremål, gjort vissa gradationer i bestraffningen, allt efter desse brotts särskilda beskaff nhet och således i 1 §. stadgat 40 Daler Siifvermynt böter för Eder och svordomar vid Gudstjensten, i 4 §. stadgat 25 Dalers böter för den, som kommer drucken i Kyrka eller der Gudstjenst hålles eller eljest gör der oljud och förargelse, — i 5 §. stadgat 50 Dalers böter för den, som går drucken eller oskriftad till Nattvarden, eller då han af Presten är varnad derifrån, samt ändtligen i 6 §. att den, som begår brott å Söneller Högtidsdagar, skall plikta 10 Daler och för gerningen särskildt 111. m.
Som jag inom Stats-Utsk:t anmält reservation mot beslutet i denna punkt, anser jag mig pligtig att härföre anföra grunderna. Inom Utsk:t erkändes allmänt att behofvet af skollokal för gardesregementena tillhörande barn vore trängande, men att medel till nybyggnad af densamma ej kunde nu beviljas, då K. M:t ej afgifvit förslag till dylik för sig, utan endast i förening med kyrkbyggnad. Då nu kyrkbyggnaden ansågs af Utskottets majoritet mindre behöflig, och K. M:ts Propos. derföre afslogs, ansågs äfven frågan om skollokal för det närv:de böra afslås. Utsk:t anser dock, med erkännande af rigtigheten af en sådan anordning, hvarigenom de serskilda rege - Den 3 Mars f. ra. 53 mentsskolorna sammanföras till en enda för samtliga regitena gemensam, »att, då utrymme för en dylik skola icke skall i något kasernhus finnas att tillgå, derför erforderlig byggnad af statsverket måste bekostas, så vida icke lämplig lokal kan mot byra anskaffas». Det är i denna sista rigtning jag inom Utsk:t anförde reservation mot beslutet; jag ansåg nemi. att hyresmedel för skollokal borde beviljas, intill dess dylik lokal genom byggnad kunde beredas. Beträffande härv:de regttsskolors tillstånd, befinnes detta i korthet som följer: Svea Lifgardes skola är visserligen rymlig och ljus, men högst fuktig, och till följe deraf osund, samt under vintertiden så kall att den ej kan tillbörligen uppvärmas. — Lifgardets till häst skola är uti samma lokal, uti hvilken musikkorpsens öfningar försiggå; huru skolundervisning och musiköfningar skola inverka störande på hvarandra, inses lätt. — Andra Lifgardet och Svea Artilleriregde hafva gemensam skola; lokalen, som är lörhyrd, är i alla hänseenden otjenlig, såsom bestående af låga, trånga rum, der utrymmet är så inskränkt, att det vanliga lärjungeantalet, omkring 45, måste, snart sagdt, instufvas för att få plats.
Jag var ej närvarande då Herr Grefve Axel Den 27 Januarii. 359 Mörner efter berättelse yttrat sig, att den Individen af Militairer, som med mig delade tänkesätt, vore ovärdig den äran att vara en Fäderneslandets Försvarare. Härefter fortfor Friherre Anckarsvärdj att uppläsa följande: Herr Grefve Axel Mörner har förenat sig till alla delar med Herr Ehrenström och har tillika nitfullt förklaradt den ibland Militairen, som med mig delade de i mitt Dictamen för den cpde yttrade tänkesätt, för ovärdig. Ehvad tydning Herr Grefve Axel Mörner nu behagar lemna åt mina ord, så måste de här gälla för sitt innehåll, och tänkesätt, som voro Militairen ovärdiga, skulle säkert äfven vara det för Riddersmannen. Yttranden af denna egenskap hafva den besynnerliga natur, att återstudsa, då de oförsigtigt riktas emot föremål, vid hvilka de omöjligt kunna fästa sig, och att sedan förena sig med sina upphof. — Min ära och mitt värde skulle hvila på oändeligt svaga grunder, om jag ett ögonblick skulle anse det kunna rubbas, genom något Herr Grefve Axel Mörners uttryck: Och jag anhåller ödmjukeligen, det Högloflige Ridderskapet och Adeln ej måtte lemna sitt bifall till någon ändring uti det uttryck, som Herr Grefve Axel Mörner emot mig yttrat, då han förklaradt mina tänkesätt Militairen ovärdige. Det tillhör äfven den Allmänhet, för hvars väl vi ifra, att bedömma värdigheten af våra meningar, och jag 560 Den 27 Januarii. yrkar således att allt måtte i Protocollerne ordagrant få intagas. Sedan så mångå Ledamöter af Ridderskap pets och Adeln yttradt sig i ämnet, anser jag mig ej tillständigt att annorlunda yrka Proposition, än att till Herr Grefven och LandtMarskalken hemställa sättet, att utröna Ridderskapets och Adelns ogillande af Herr Grefve Mörners emot mig ställde personligen förolämpande yttranden, Många yttrade härtill deras bifall. Grefve Mörner, Aocel Otto: