Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
pens tilltagande bräcklighet koiii den stiindigt lika rakna och liffulla anden a t t känna den ofrivilliga fångenskapen inom det lilla hemmet på Tiiiiiielgatan tung och bitter. Det goda lynnet, som förr aldrig svikit, stod nu ej alltid bi, och ehuru tklig då det gällde kroppens lidanden, förmådde den spänstiga sjalen ej alltid ined samina jaiiinmod bara ålderns pröfningar. Trots den ömniaste vkrd af den väninna, soin under det sista artiondet delat hennes hem. trots den kärleksfnllh e t, livarmed hon oingafs af den skara iingdorn, Iion sett uppvaxa i sin ende broders familj, trots det allmänna erkännande, soin i rikt inatt agnades henne af en tacksam samtid, torde hon ej utan inre strid h a funnit sig i den tanken, a t t Aeiznes mission var fylld och a t t det nu gällde a t t lämna å t andra a t t fullborda verket. l i e n resignationen korn till sist och med den lugnet, soni följer med medvetandet af ett vail fullandadt dagsverk. Vackert liar ocksi den unga brorsdotter, som stod hennes hjärta så iiiira och snin delat hennes arbete, skildrat Esseldes sista dagar och hiiru döden, stilla ocli omärkligt, släckte den 1 %ga, soin brunnit för s l mycket skönt och # delt liar i lifvet. * p Då jag här äfven velat foga niitt blad i den ininneskrans, soin karleksfulla händer redan bundit kring deii bortgångnas panna, har det ej skett i den tanken, a t t jag darined skidle h m n a stalla en personlighet, soin, för a t t ratt förstås, bör ses i ocli genoiii sina verk, i någon ny belysning. E n så anspr&amp;ksfull tolkuing torde ej Iieller någon g e At dessa flyktiga rader. Det a r endast ett försök a t t teckna, iihgra af de yttre dragen af den Esselde, soni gick och stod och lefde ibland oss, soin liar varit meningen. X e n det har g %tt mig, som helt visst iningen som sökt.
Då spriten beredes blott af sockerämnet i växten, föreställer jag mig, att ehvad obehöriga tillsatser som kunna finnas i det ämne, hvaraf brännvin tillverkas, det beror på konsten att från spriten frånskilja detta ämne; och då dessutom icke något stralf finnes stadgadt mot tillverkning af otjenligt ämne, kan jag icke frångå min anhållan om den rättelse, jag i detta afseende föreslagit. I sista morn. förekommer, att brännvinsdistillering är tillåten endast för dem, som till brännvinsbränning äro berättigade. Jag föreställer mig, att brännvinsdistillering icke under någon förevändning bör kunna anses uteslutande tillhöra landtmannen, enär residuum deraf icke kan för kreaturen användas. Denna brännvinets förädling är egentligen en fabriksnäring, som således borde uteslutande tillhöra stadsboen eller den, som icke är landtman. Af denna anledn. anser jag en rättelse i delta mom. böra äga rum, så att rättigheten att distillera brännvin må utsträckas äfven till andra än dem, som till brännvinsbränning äro berättigade. Frih. Boye, Ludv.: Utan att med en värd ledamot an - Dea 36 Januari. taga, att Utsk:ns anseende skulle lida genom ett misstag i Utsk:ns utlåt., tror jag lika med Hr Cederschjöld, att alla dessa ord: af hvad tjenligt ämne eller växt som helst, kunna utgå, och att författningen derigenom vinner mera, än den förlorar. En lag, för att vara ändamålsenlig, måste i sina förbud medföra någon bestämd straffpåföljd. Detta finnes icke och kan icke finna$ här derföre, att man icke kan begära, att verkställaren af brännvinsbränningsrättigheten skall äga förmåga att bedöma de ämnens mer eller mindre tjenliga beskaffenhet, hvaraf han tillverkar sitt brännvin; och jag tror således, att författningen skall blifva bättre, om man rent af utesluter förenämnde mening. Deremot kan jag icke instämma med Hr Cederschjöld deruti, att brännvinsdistillering skall vara tillåten för en hvar, emedan man, under förevändning att blott distillera, kunde utöfva oloflig brännvinsbränning, i fall distilleringsrättigheten vore medgifven den, som icke vore till brännvinsbränning berättigad.
Den, som biträder Preste-Ståndets beslut, att omalen råg skall beläggas med den af Utskottet föreslagna införselsafgift, nemligen 10 öre per kubikfot, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, är de tre andra Ståndens mening, att nuvarande tullfrihet för detta sädesslag skall framgent bibehållas, af Rikets Ständer antagen. 8. Den, som gillar Utskottets af Presteoch Bonde-Stånden godkända förslag, att mjöl af hvete bör beläggas med tull af 80 öre centnern vid införsel, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer den nuvarande tullfriheten att bibehållas för denna vara. 9. Den, som, enligt Utskottets af Presteoch Bonde-Stånden gillade tillstyrkande, vill, att mjöl af råg skall åsättas införselstull till belopp af 50 öre per centner, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer beslutat, att rågmjöl skall fortfarande få till riket tullfritt införas. 10. Den, som bifaller att gryn af spanmål, alla slag, skola, på sätt Utskottet föreslagit samt Presteoch Bonde-Stånden beslutat, draga tull af 50 öre centnern, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bibehålles den för dessa varuslag nu gällande tullfrihet vid införsel. Alla slag Bönor kunna för närvarande tullfritt införas. Utskottet har hemställt och Preste-Ståndet beslutat, att trädgårdsbönor skola vidkännas tull af 50 öre per Bönoi\ 6 Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 12. Humle. centner, samt åkerbönor, med bibehållande af tullfriheten för dem, af sådan anledning upptagas i taxan under särskild rubrik med hänvisning till spanmål, omalen, andra slag.
N:o 30-5, i anledning af en utaf Rikets år 1849 församlade Revisorer vid granskningen af Handels och Sjöfarts-fondens förvaltning gjord anmärkning; bifölls. N:o 308, i anledning af väckt motion om den åt en del rotar vid Westmanlands regemente anslagna, såkallade knekte-tunnans utgående med spannemål in natura, eller med lösen efter markegångspris; bifölls. N:o 307, i anledning af ytterligare gjorda ansökningar om inlösning af Riksgäldssed lar, oansedt den derför fastställda prescriptionstidens förlopp; bifölls. N:o 309, i anledning af erhållne återremisser å Betänkandet N:o 247, i fråga om löneförhöjning åt nuvarande Bibliothekarien vid Linköpings Gymnasiioch Stifts-bibliothek; bifölls. N:o 311, angående arfvoden åt Statskommissarierne Kock och Gråå; bifölls. N:o 312, angående slutligt bestämmande af arfvodet för den hos Utskottet anstälde Kamereraren; bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 130, om sammanjemkning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, i anledning af Utskottets Betänkande N:o 114, rörande folkundervisningen i riket, Med frånträdande af sitt beträffande 6:te punkten fattade beslut, fann Preste-Ståndet för godt antaga hvad af Utskottet i denna del blifvit hemställdt, och ansågs Memorialet i öfrigt ej erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne. Från Vällofl. B or g are-Ståndet. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades en af Herr N. Sundström, med anledning af 56 § R. O., väckt motion derom, att förre Regements-skrifvaren, Fältkamereraren P. A. Arell må befrias ifrån ränta på honom till betalning ådömda anmärkningsmedel; Vid hvlken remiss åtföljer ett yttrande af Herr Halling.
Blenda får väl taga silt förnuft tillfånga. » Tiden före de väntades ankomst förgick under tillrustningar. Grefvarnes våning, s o m den från fordom kallades, blaf vädrad, och såväl den s o m hela det öfriga huset fejades och dammades och gnoddes och skurades, så att allting blänkte af snygghet. Grefvinnan satt visserligen för det mesta lugnt vid sitt arbete, men hon ordnade dock det hela, och Elsa flög, lätt s o m en fågel, genom huset från vind till källare, småsjungande, munter och verksam. Blenda gick vanligtvis ur vägen och uppehöll sig mest i sitt enskilda rum eller afsides, ute i trädgården. Hon var tyst o c h sluten, men kunde ibland brusa upp och blifva så häftig, att hon knappast tycktes veta, hvad hon sade. Under brunnsdrickningen träffade h o n numera nästan reguliärt majorskan Mac-Bley, hvilken tycktes alldeles hafva utträngt hennes andra vänner, detta till Elsas oerhörda förvåning. Mot fästmannen blef hon alltmera stel och tillbakadragen, men då denne just nu var mycket sysselsatt, dels med sitt landtbruk, dels med resor, var han ej så ofta s o m vanligt inne i staden o c h tycktes ej märka fästmöns förändrade uppförande. Af hennes anfall af häftighet hade han endast bevitnat ett enda, framkalladt af frågan o m rum åt Isabella. Hon hade då på det skarpaste motsatt sig Elsas förslag att afstå sitt rum, och då detta likväl blef beslutadt, greps hon af ett obetvingligt anfall af vrede, hvarunder hon utslungade så hänsynslösa beskyllningar mot såväl brodern o c h hans fästmö s o m de öfriga medlemmarne af familjen, att Elsa med hälft våld måste föra henne ut. Grefvinnan sköt därefter skulden på hennes nervositet och svaghet, hvarvid fästmannen artigt instämde o c h hoppades, att ronnebyvattnet skulle göra verkan. Oaktadt hans yttre lugn kunde man dock se, att han var orolig, o c h han föresatte sig också att vid tillfälle tala allvarligt med Blenda och höra, hvad det egentligen var, s o m fattades henne. Men efter denna scen drog hon sig ännu mer tillbaka och visade sig sällan i familjekretsen, utom vid måltiderna, då hon satt kall och oåtkomlig.
Riksgälds-kontoret influtne och för dess förestående utgifter icke erforderliga medel hafva Fullmäktige, jemlikt 221 och 225 §§ i det för Riksgälds-kontoret gällande reglemente, så vidt lämpligt tillfälle dertill sig erbjudit, sökt att genom utlåning emot sådan säkerhet, Fullmäktige ansett sig kunna godkänna, göra räntebärande och för allmänna rörelsen tillgängliga; varande under tiden från sistlidne års början till slutet af innevarande års andra qvartal nedanstående belopp såsom lån dels utlemnade och dels återbetalda: Förräntande af Riksgälds-kontorets kontanta behållning. — 70 — Angående upphörandet af ljuspenningar för Fullmäktige. Under Usta qvartalet af år 1860 dito dito dito » 2: dra dito af » 3:dje dito af » 4:de dito af » Usta dito af )> 2:dra dito af dito och har dessutom, genom inköp af Riksgälds-kontorets egna, för innevarande års inhemska fonderade statslån utgifne. 44 procents-obligationer å ett sammanlagdt kapital af 300,000 R:dr, under sistnämnde qvartal förräntats ett för detta inköp utbetaldt belopp af Till förräntande af Riksgäldskontorets kontanta behållning utbetalda lån. 40,000: 3.404.000 2,291,600 926,100 1.884.000 2.619.000 277,500: De laneoch säkerhetshandlingar, som i Riksgälds-kontoret för dess räkning förvaras, hafva, vid den inventering Revisorerne den 11 innevarande månad verkställt, blifvit behörigen genomgångna; och utgjorde sammanlagda kapitalbeloppet af Riksgäldskontorets, genom utgifna län eller uppköpta obligationer, tillsvidare förräntade medel 8,184,933 R:dr 24 öre R:mt, hvaraf 7,232,333 R:dr 24 öre tillhörde jernvägsbyggnadsmedlen samt ränteoch amortissementsfonden för de utländska lånen.
Merendels har jag vid denna riksdag tillhört minoriteten vid de voteringar, som ägt ruin inom della Hus, men högst sällan har jag begagnat min rättighet att emot voteringarnes resultater anmäla min reservation. Vid detta tillfälle anser jag mig dock icke kunna underlåta, att i prof. nedlägga min protest emot den vägran af propos., som Hr Frih. o. Landtm, i f. m. plenum framställde. Denna vägran grundar sig naturligtvis på 55 fj:n Riksd.Ordn., hvilken medgifver att en sådan vägran må äga runi, då en yrkad propos. finnes strida emot grundlagens bokstaflig» ordalydelse. Men samma § innehåller derjemte, att hvad Const. Utsk. förklarat icke vara stridande emot grundlagen, derå må propos. icke vägras. Nu liar Hr Frih. o. Landtm, likväl vägrat att framställa en äskad propos. å bifallandet af hvad nämnda Utsk. just , till uppfyllande of grundlagarnes föreskrift, ansett sig böra föreslå. — Hvad sjelfva saken beträffar, så deltager jag uppriktigt i IL' von Hartmansdorff* klagan deröfver, alt det kommit så långt, alt Coust. Utsk. varit för behandlingen af de detta Utsk. tillhörande ärenden nödsakndt alt hos Ständerna göra en så beskaffad anmälan, som den Utsk:s utlåt. N:o 45 innehåller. Det bör icke kunna förundra någon, att ledamöter afCdust.Utsk., hvilka, med förbiseende af grundlagens bud och befallningar, inkommit till Ständerna med ett mern., som mött en laglig handläggning och således blifvit underkändt och olagligt förklarad!, derutaf finna sig träffade. Detta är ingenting att förundra sig öfver, det är ingenting mer än naturligt; men då man försöker att, på grund af 2 morn. i ij §:n Riksd.Ordn., inom Den 18 November c. m.
Inll / &lt;ri~dcn, i hvilka IiSdn könen liefinna sig. Qvinnan Kr huiviidsakIigeii hanvisad till familjen och denna stiillning ar för heiine en niot den brottsliga rigtningen sltyl~lande makt, da inannen dereniot i det offentliga lif \ .et, till hrilket han oftast ar Iianvisad. mera ar iiisatt far frestelsen att bega en I~rottslig geniing. Och emedan d e olika lefnads. Iagcn, i hrilka mannen och qviniiaii siliiiida bcfinna sig, 9r efter i r förblifvit, i stort sedt, d e sainnia, har d e olika könens rlel i d e förekoiniiiande brotten antagit en n9gorlunda konstant karakter och s i - lunda blifvit I&gt;est5mhrr. Men om iiinii tKnkte sig, att q \, innans sociala stilllning s5 viisentligen förairlrarles, soni de niera radikala ernnncilialioiisstrPf \ ~aii~lena i vara dagar Ss~fta, sa iii5stc vi följaktligen antaga, del i iri~~~inalitetni skullc blfza större, i n den nu ar .. att yvi~~nans Manne ej detta Br en medaljens baksida, soin t31 att tanka pB, d % fraga Kr on1 ki3iciis likstiillighet i det yttre allmiinna lifvct? Br. Abr. Ln! A l i n godn C d 1 Dc1 6r mig rlldcler likgiltigt huru Du g8r med der lilla utdrng jag h6r slinder. Ej heller Isser jag Dngny och f5ljer ifiledes ej hind dcr shges. blen ' Aniolel brott beghgne of t. cx. cn ntillioii mhn - cllcr likn m6ngn qrinnor. Statistiken visor ock.
Om ivid en sädan votering, pluraliteten till del belopp sistnämde Grundlag stadgar, skulle utfalla, blifwcr deraf en följd, att den tillcalade frän Säte och Stämma pä Riddarhuset för den Riksdagen uteflulen är. §« 48. Uti alla sädana mål som personligen röra en eller annan as Riddrrskapet och Adeln, böra desi närmaste fkyldemän lill ock med Syskone-barn ingen Stämma äga, utan skola sedan den som saken angäc och de sjelfwe ägt tillfälle till Prorocollel andraga hwav Le nödigt aktat, jämte honom, när Beslut fattas skall, frän Riddarhuset taga afträde. Skulle någon som pä ofrvanberörde sätt bcfinnes slägt wara, uti sädan sräga votera, ware han sin Riksdagsmanna rätt för den Riksdagen förlustig. §. 49. Enär itk mäl till siuteligt afgörande företages och y?6 Den i6 Teceniber. och derutinnan sig inacn widare anmäler att tils Prorocollet anföra, dör Landt Marskalken inhamra först huruwida Standel anser öfwerläggnjngcn fulländad, hrvarefker propositionen justerad framställes. Bliswer den med allmänt Ja befwarad ma ingen försöka alt Bestulet genom ny öswerläggnmg uvriswa ; kunnandes erinringar i ljenlige ordalag derwid göras och i Protocollet intagas dock utan merken af någon Be» siurelS ändring.
1 granskningen af de serskilda Filial-Bankernas räkenskaper och förvaltning, derom berättelser i föreskrifven ordning afgifvits, hafva Fullmägtige genom ombud deltagit. § 63. Vid verkställd revision af Filial-Bankens i Christianstad räkenskaper och förvaltning, under nästlidet år, är vordet anmärkt, att, ehuru 19 § i det för Filial-Banken gällande Reglemente innehåller, att lån mot borgen icke må utlemnas till sammanlagdt högre belopp än en femtedel af teckningssumman och derutöfver till ett mot summan af insättningar på uppoch afskrifningsräkning, under en längre tid, svarande belopp, vid hvilket förhållande och då en femtedel af Filial-Bankens tecknings-summa utgjorde 200,000 R:dr och insättningarne på uppoch afskrifningsräkningen under året i medeltal 159,000 R:dr eller tillsammans 359,000 R:dr, utlåning mot borgen icke bordt öfverstiga sistnämnda summa, samma utlåning likväl vid bokslutet den 31 December 1859 utgjort 600,000 R:dr, efter att tidtals under året hafva uppgått till mera än 700,000 R:dr. Sedan Filial-Bankens Direktion, i häröfver infordrad förklaring, icke kunnat bestrida rigtigheten af hvad sålunda anmärkt blifvit, eller att utlåning mot borgen under sistlidet år egt rum till högre belopp än vederbordt, ehuru Direktionen, på anförda skäl, ansett sig ega rättighet att, utan afvikelse från Reglementets föreskrifter, mot borgen utlåna ett belopp af 510,259 R:dr 35 öre R:mt, Revuorernex Borätt. ang. Banlcoverket. 9 Revision af Filial-Banle er ne . Filial-Banken i Christianstad. 66 Filial-Banken i Helsingborg.
Derigenom befinna sig flera Landtegendoroar myckel väl cultiverade och såsom sådana, eller eljest af mera betydenhet, må nämnas Trollebo, Farstorp, Salshult, Gölberga, Trishult, Hellinge, Bjädesjö och Flishult. Någon egentelig Bruksegendom finnes här icke. Västra Härad har svagare jordmån i allmänhet än något af de förut beskrifne, Härifrån gör dock Nydala Socken ett undantag, hvarföre ock Medeltidens Munkar, hvilka i trakten icke kunde finna en mera fruktbar lokal, till bostad, här byggde Nydala Kloster i Konung Sverker den äldres tid år 1444» Ännu är Nydala Säteri med sina underlydande hemman, Häradets största gods och ett bland de större i Länet, prydligt bebyggdt och med omsorg underhållit af ägaren Ryttmästaren Silfversparre. Här förekomma derjemte två andra i fordom tid märkvärdiga Herre-Säten Eksjö Hofgård eli af de ädle Sturarnes och Lundholmen, Gyllenstjernornes stamgods. De underlydande Hemmanen äro länge sedan undansålde till Bönder, men Sätesgårdarne ännu oslyckade, och, lyckligtvis, i sådana händer som omsorgsfullt bibehålla en viss qvarlefva af deras fordna storhet. Hok med Lindefors Bruk och underlydande flere Hemman pryda Häradets norradel, och Winsjö, Fredricsdahl, Prinsnäs, Hubberstad, Thorarp, Björnskog, och Nordanskog äro för öfrigt att anse bland Häradets mera utmärkte possessioner. Olis Bruk, som befinner sig i en uti Bergs-vetenskapen bildad ung mans band, är, i Häradets Södra del, alt jemföra med det, som nyss blifvit nämndt som en prydnad för den Norra. Össbo Härad utgjorde, jemte Wassbo och det i Cronobergs Län belägna Sunnerbo, det från Sago-åldren bekanta Kämpa Landet Finnved. Jordarten Norr i Häradet är mycket svag, men i Söder något bättre.
Vin sjelfva handelsoperationens vidsträckt omfattning, vara ansenlig; så tillstyrkp,r Oeconomie-Utskottet, för sin del, att ett Penninge-Capital af En Million Riksdale,* mätte, i detta afseende, vid före - Den a 5 Juli. förefallande behof, få från Riksens Högloft, Ständers Bank, eller å hvad sätt Riksens Ständer behaga utse, hållas Allmänna Magazins-Styrelsen tillhanda, för att användas till •inköp af Inländsk Spannemål, när Kongl. Mnj:t, efter det Herrar Randshöfdingarne inlem nät sina underdåniga Berättelser orri tillståndet i Ränen , i Nåder pröfvar en sådan upphandling erfordras. Med föranledande af de flera till Utskottet remitterade Memorial, hvaruti vrkas, dels totalt förbud mot införsel af Spannmål fran Utrikes orter, dels ock en betydlig förhöjning uti Tull-afgifterna derå, har Oeconomie-Utskottet ansett sig höra förklara, att enär det, efter Utskottets omdöme, är omöjligt, att Svenska Spannemålen, hvilken produceras genom fria och sjelfstandiga Jordbrukare under ett strängt luftstreck, och merendels på en mindre gifvande Jordmån, kan hållas till lika pris, som den från de öfriga omkring Östersjön belägne Ränder, hvarest Climatet är lindrigare, jordmånen bördigare och arbetarn© till största delen lifegne, lrvilke måste åtnöjas med mycket mindre daglöner än Arbetsfolk i vårt Fädernesland; så är Utskottet öfvertygadt att den från Utrikes orter hit ankommande Spannemål kan, vid alla tillfällen, utom då total missväxt skulle infalla, tåla en Tull af En å Två Riksdaler för hvarje Tunna iKorn eller Råg, eller så mycket derutöfver, sorn kan pröfvas nödigt, för att hålla Svenska Spannemålen vid ett jemnt och skäligt pris; äfvensom - Dm % 5 Juli. sorn att Mjöl, Gryn och Malt; hvilka förädlingar af Spannemålen kunna alltid inom .Riket åstadkommas, böra till införsel, ifrån hvilken Utländsk
Tillsammans 38,984: 17: 6. förmälande Landshöfdingen derjemte i underdånighet: att, äfven om dessa summors afskrifning blefve af Rikets Ständer beviljad, skulle likväl för honom återstå att till enskilde personer gälda sammanlagdt omkring i4,5oo R:dr, oberäknadt upplupne och upplöpande räntor■, samt att, ehuru dessa förbindelser visserligen voro, i förhållande till Sökandens tillgångar, högst betydliga, han likväl hoppades att, genom eftergift af ofvan uppgifne skuld-poster , genom fri disposition af den sedan år 1826 innehållna halfva Landshöfdinge-lönen och genom ett obehindradt användande afden seqvestrerade lös-egendomen, komma i tillfälle att göra hvar man den rätt honom tillkommer. Kongl. Maj:t har redan vidtagit lämpliga åtgärder, för att genom en närmare Controll å medel, som till Läns-styrelserne ingå och derifrån afsändas, bevara det allmännas och enskilda personers rätt och 32 Kongl. Maj.-ts Nådiga Skrifv. N:o 66. trygga Landshöfdingarne emot sådana tillgrepp af underlydande Tjenstemän, som i Carlstads Län inträffat; oell Kongl. F,laj:t, som , genom det beviljade anståndet med ersättnings-medlens indrifning , funnit en utväg att hittills ifrån undergång rädda en förtjent Embetsman, öfverlemnar nu till Rikets Ständer att genom bifall till bans, i förrberörde afseende gjorda anhållan, bereda honom en varaktigare lindring i dess, af en underlydande Tjenstemans bedrägliga förhållande , förorsakade olyckliga belägenhet. De utaf Landshöfdingen af Wingård till Kongl. Maj:t ingifne underdåniga ansökningar med tillhörande bilagor, jemte öfrige Handlingar, som ådagalägga förhållandet med förre Lands-Secreteraren Klemans tillgrepp af allmänna och enskilde medel, för hvilka Landshöfdingen af Wingård nn stannat i ersättnings-ansvar, skola tillställas de Utskott, till hvilkas behandling afskrifnings-frågorna af Rikets Ständer remitteras. Kongl.
Utom allt detta, förekommer äfven en omständighet, som icke bör förtigas, den nemligen, att Kongl. Maj:t, genom Nådig Skrifvelse till Dess Befallningshafvande af den 10 sistlidne November, i Nåder velat fästa Allmänhetens uppmärksamhet på angelägenheten, att genom nödig inskränkning i den tillåtne Bränvinsbränningen och jemväl genom begagnande af andra Sädesslag, äfvensom af Potatoes, bemöda sig att bespara den Rågtillgång, sora. efter mindre förmånligt ufallande af denna slags Skörd, borde till ädlare behof användas Dessa KonungaOrd hafva naturligtvis grundlagt ett hugneligt hopp hos alla deni, som tillverka Bränvin af Potatoes, med ringa tillsatts, endast af Malt eller i öfrigt hushålla med deras Sädesförråd, att orubbat få begagna en förmån, sorn beror af Konungen allena att inskränka. — Och om någon Province skulle finnas, der denna Kongl. Maj:ts Nådiga och Landsfaderliga af - 302 Den 24 Januarii. sigt icke kunnat genom kraftfullt Embetsman-» nanit inskärpas i Folkets sinnen, icke förmått bålla vinningslystnaden af en omåttelig Bränvinsbränning tillbaka; så måste väl efter alla Lagstiftningens och Rättvisans grundsatser, detta Folk genom Förbud kunna sättas utur stånd, att så oförsynt missbruka sin Frihet och gäcka Kongl. Maj:ts Nådiga välvilja, utan att de som tryggat sig vid Kongl. Maj:ts Nådiga Föreskrifter och ställt sig dem till underdånig efterrättelse, tillika böra sakna frugten af deras förtroende och deras lydnad. Jag tror mig således med fullkomlig öfvertygelse böra vördsamt styrka Höglofl. Ridderskapet och Adeln till bifall å Besvärsoch OeconomiasUtskottets Betänkande, och förenar mig innerligen i Utskottets önskan, att varagtighet i Hushållningsstadgar någon gång mätte vinnas, under det enskildta tillägg, att den så ifrigt yrkade och med allt skäl så högt prisade Näringsfriheten, en gång måtte förvandlas, ifrån en lofvande utsigt, lill ett verkeligt åtnjutande.