Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
E n annan gång går hon bredvid en lektor, som är stor beundrare af boken, utan att veta hvem som författat den, och bemälte lektor vänder sig mot henne, sägande: » V e t fröken, hvad jag nu är säker på: det är en präktig pappa, som har skrifvit boken, det slår ej fel. » Den, som troget stod vid hennes sida under denna tid, var fröken Runqvist, det var hon, som på södra skolan samlade kring sig sakens vänner, förde ordet och talade omkull både pappor och mammor. Bland äfventyr från dessa dagar af ifrigt omvändelsenit må också nämnas det tillfälle, då en ung lärarinna af fröken Runqvists vänner plötsligt fick en inspiration och menande utbrast: » A h, j a g förstår, hvem Uffe är, men jag skall ej förråda hemligheten. » Och fröken Runqvist försökte förgäfves öfvertyga den unga damen, att det ej var någon » han », en han med citationstecken, som var den sannskyldige. Sedan den tiden, då grunden lades, har verket gått framåt. Icke blott som skolföreståndarinna utan äfven som flitig författarinna i tidskriften Verdandi har Uffe tilllämpat, stadgat och utvecklat sina idéer. Det brukar elakt sägas om våra skolman, att alla gå de och bära på ett manuskript till lärobok i bröstfickan. Tyvärr utgör frö- ken Sandström ett undantag härifrån. Det är dock att hoppas, att tid och krafter skola räcka till, att hon kan ge vår skolungdom, hvad den så väl behöfver, en handbok för historiska studier, som verkligen vore saftigt skildrande och utförligt berättade. Hellen f Lindgren. Förbi, / art svenska språk jrd, som i allmänhet vi finnes ett litet ringakta illtför mycket, men hvilket har en så allvarlig och djup betydelse, att v i snarare borde ofta stanna inför detsamma i högtidligt begrundande. D e t lilla ordet betecknar for oss hvarje smärta, som plågat oss, hvarje glädje vi njutit, hvarje felsteg vi gjort, såsom något framfaret, hvilket ej mera skall och kan k o m m a åter, ej mera göras om.
Jag tillstyrker alltså, att ränta a 5 procent må få tilläggas Aclie-Capitalet, under ofvannämnde år, samt att ali inkomst af färdige Canalen må gå till arbetets bedrifvande. Härmed instämde Herr Kammarjunk ar en Morath och Herr Prosten Doctor Palm: Herr Lagman Noraeus yttrade, enligt sedermera aflemnadt skriftligt anförande: Jag anser flere gällande skäl förekomma till bifall för den af Götha Canal Bo-* lag föreslagne och af Kongl, Maj:t i dess Nådiga Proposition omförmälde quittning af en ytterligare insättning ifrån år i8a5 till år 1828, emot beräknad 5 procents ränta å Actie-beloppet under samma år> och jag föranlåtes derföre reservera mig emot det beslut hvarigenom de förenad* Utskotten afslagit denna framställning, Genom en sådan quittning, hvilken i sig sjelf innefattar en ytterligare insättning af 21 procent, godtgjord genom ca 4:d* Sami. 5 Bands \ 122 Stats-TJtskottets B e t ä n k a n d e n. sådan beräkning och endast beredande ett högre Räknebelopp af Actierne, har Bolaget åtnjutit ränta under hela byggnadstiden, och kan således icke i denna del hafva något mera att förvänta, och denna hilliga förmån åtföljes icke af någon utsigt af Allmänna medel. Tvertohi ingår, om bifall deråt lemnäs, Contant uti ByggnadsCassan den af Utskotten i stället för ränta åt Actie-egarne anslagen afkastning under samma år, eller ifrån år i8a5 lill år 1828 af den redan färdigbyggde VestgÖtha-Linien af Canalen, och hvilken Contanta inkomst, alt bedomina efter innevarande års erfarenhet, då under 3 Månaders begagnande af Callaléil, omkring 8000 R:dr influtit, utan att Canal-afgiften för Bolagets eflecler deruti äro inbegripne, minst torde hädanefter årligen nppgå till i 5 a 20,000 R:dr, och således till 60 a 80/000 R:dr för de ifrågavarande 4 åren.
D Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande, Nto 123, i fråga om Rusthållares skyldigheter i afseende å uppsättningen af nya Munderings-persedlar, föredrogs å nyo och bifölls. S. D. I sammanhang med HögJofl. Ridderskapets och Adelns Protocolls-Utdrag för 228 Pr0t.'XJtdrag dm 22 Februarii 1830. elen 1 innevarande månad, med inbjudning (ill deltagande uti Ridderskapets och Adelns då fattade beslut, rörande förändringar i Kongl. Förordningen, af den 23 Junii 1825, emot oloflig ineller utförsel af varor, föredrogs nu jemväl BevilInings-, Jjagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Betänkande, !N:o 36, med förslag till jemkning af respective RiksStåndens skiljaktiga beslut, i anledning af Utskottens Utlåtande, N:o 30, rörande gjor. da anmärkningar vid Betänkandet, N:o 18, angående väckta motioner i afseende på ofvannämnda Nådiga Förordning af den 23 Junii [1825; hvarvid EondeSiåndet, som icke antog Höglofl Ridderskapets och Adelns inbjudning, godkände det afgifna Betänkandet N^o 36. S, D. Godkändes Expeditions-Utskottets Memorial, N^o 374, med förslag till Författa ning, angående Brännvins-brännings-rättigheten, S. t)- Högvördige PresteStåndets Protocolls Utdrag af den 15 innevarande månad, med inbjudning att deltaga i PresteStåndets då fattade beslut, i anledning af Stats* och JBevillnings-Utskottens Utlåtanden, N:o 87, och 18 5, om Curhus-afgiften m. m„ föredrogs nu å nyo; hvarvid BondeStåndet, med förblifvande vid dess i ämnet redan fattade beslut, ansåg 1 Prot.-Utdrag den 22 Februarii 1830.
Författningars noga handhafvande, i anseende till presters invigande förordnat: ”att, beträffande busprester, så, ehuru flere underslef med dem torde föröfvade vara, ville Kongl. Maj:t dock med rättigheten att sådane prester kalla och antaga hafva bibehållit, utom Riksens Råd och Herrar samt deras Fruar, jemväl alla besulne af Ridderskapet och Adeln, som på sina sätesgårdar bo eller någon tid om året vistas, antingen de för ålder och sjuklighet icke kunna bivista den allmänna Gudstjensten, eller deras gårdar från kyrkorne äro vida aflägsne, eller ock Lag-Utskottets Betänkande. N.o 2. 5 all de för sin uppbyggelse åstunda i sina hus att enskilt Gudstjenst hålla; ’ varande, genom de af motionairen åberopade Kongl. Circulaire-brefven den 21 Augusti ij86 samt den iy Mars i8i3, icke gjord någon ändring uti hvad 1784 års Kongl. Bref sålunda bjuder, i följd hvaraf rättigheten att kalla husprest för det närvarande tillkommer hvarje besuten medlem af Ridderskapet och Adeln. Nu ehuru, i betraktande af dessa anförda stadganden, och på grund at ii4 §• i Regeringsformen den 6 Junii 1809, enligt hvilken samtlige Rikets Ständer blifvit försäkrade att få deras privilegier, förmoner, rättigheter och friheter åtnjuta, så att det på samtlige Riks-Ståndens öfverenskommelse och Konungens bifall berodde, att låta dem undergå de förändringar och jemkningnr, som Rikets behof kunde fordra, Utskottet anser dettä ärende, på sätt motionairen jemväl sjelf medgifvit, vara af privilegii natur, och att ovilkorligt bifall å motionen, väre sig till det ena eller andra af dess alternativa förslag, således ej kan tillstyrkas; tror Utskottet likväl hinder deraf icke möta att, i enlighet med Utskottets åsigter af saken, understödja förslaget, lill den behandling nyss omförmähle grundlagspnragraf anvisar.
Landtmarskalken öfverlem na npgörandet af redaktions-förändringar med ani. af de anmärkmr, som mot ett förslag blifvit framställda. Tverlom är det öfligt att, när en fråga förekommer till afgörande, npgifva de ledamöter, hvilka vilja hafva sina meningar gällande, bestämda redaktionsförslag, och innan vi således bär få några sådana förslag framställda, lärer Ståndet icke öfver dem kunna fatta något beslut. Då något anjiat förslag ännu icke blifvit afgifvet än Frih. Raabs, tror jag att det är det enda, som kan blifva föremål för kontrapropos. Gr. Gyldenstolpe: Jag tror, att icke några andra konlrapropos:r kunna komma i fråga, än sådana, hvilka under loppet af diskussionen blifvit föreslagne, och att man således icke kan till sådana propos:r begära hvilka förslag man behagar. Så vida jag icke hört orätt, hafva emellertid Frih. Raab och Gr. Mörner afgifvit bestämda förslag, och nu är just frågan om, hvilket af dem som skall blifva kontrapropos. Hr von''Hartmansdorff: Jag anser Hr Frih. och Ordf:den hafva riktigt uptagit de båda konlrapropos:r, som kunna komma i fråga; samt anhåller derföre att de måtte, ju förr ju hellre, framställas till R. o. Ad:s .afgörande. Jag förmodar att första frågan då blifver, huruvida lista mom. i 39:de §:n af Utsk:s förra förslag må antagas till kontrapropos. Hr Frih. o. Ordfiden hemställde nu om R. o. Ad. lill kontrapropos. vid den blifvande voteringen antoge Frih. Raabs förslag, som öfverensstämde med lista mom. af 39:de §:n i Utskis Betänk. JVs 13, samt förklarade, sedan svaren härvid utfallit med starka Ja blandade med Nej, att han funnit Ja öfvervägande. Hr Printzensköld: Jag anhåller vördsamt, att den andra kontrapropos. mätte blifva Gr. Mörners förslag. Gr. Gyldenstolpe:
Om jag icke misshörde mig, hvilket jag verkligen varit sinnad att tro, så instämde äfven Hr Lefrén uti Gr. Frölichs åsigt, att det vore inconslitutionelt, alt en Konungens rådgifvare uppträdde här, och yttrade sina åsigter i en fråga. Jag anser det vara min rättighet alt också yttra mig derom, och får säga, alt jag för min del tackar denne Konungens rådgifvare, för det att han yttrat sin mening, och får föra de värde ledamöterne till minnes, huru ofta man både enskildt och offentligt yttrat den önskan, alt Konungens rådgifvare måtte uppstiga och tillkännagifva sina åsigter. Gr. Frölich: Händelsen gör, mine Hrr, att vi här hafva träffat pä en af de största principfrågor, och när så är, och då ledamöter af Ståndet derjemte tyckas hafva den aktning för andras åsigter att de fästa afseende på hvad en annan enfaldig man yttrar, så kan jag icke underlåta att vidare utveckla mina åsigter i denna fråga. Hvad Hr Lefre'n anmärkt emot mig, tager jag mig friheten att punktvis upptaga. Jag förbigår då hvad han vill anse såsom bristande conseqvens hos en f. d. jurist, nemi. att jag skulle hafva förbisett alt i hvarje mål hegge parterne böra höras. Detta är visst en juridisk sats, men frågan är, om K. 11. såsom domare kan anse, att det är tvenne parter, som komma inför hans domstol, den ena lagstiftarne, som enligt grundlagen äro Svenska folkets representanter, och den andra landshöfdingarne och consistorierne. En så beskaffad fördelning af Svenska folket i tvenne parter är, fruktar jag, något haltande. Analogien, för att träffa mig och visa, att jag hade tagit miste, är mycket fintlig! uttänkt, men Den 28 December. 675 tillämpningen af denna analogi är, såsom jag tror, något förhastad. Jag anser verkligen för ett af de olycksaligaste fel i vårt arbetssätt, den gamla slentrianen i administrationen, att anse det nödvändigt alt höra auctoriteterna om hvad Svenska folkets representanter framburit lill timonen.
Den andra afdelningen, innefattande Allmänna Indragning sstaten, beräknades för nuvarande statsregleringsperiod förslagsvis till 763,004 R:dr 42 öre, deruti inbegripna indelta räntor, upptagna efter markegång på förslag till 3,639 R:dr 90 öre, samt 1.64 kubikfot 4 kannor indelt och oindelt spanmål, utgörande efter 2 R:dr kubikfoten 328 R:dr 80 öre; hvadan således denna Hufvudtitels slutsumma i nu gällande Riksstat utgör 1,264,500 Riksdaler. Pensions-staterna. l:o. Vid sistlidna riksdag beviljade Rikets Ständer, uppå Kongl. Maj:ts derom gjorda nådiga framställning, såsom bidrag till Kongl. Theaterns pensionskassor ett anslag af 18,000 R:dr för innevarande statsregleringsperiod att med 6,000 R:dr årligen utgå; och har Kongl. Maj:t, uti den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof, nu äskat, att berörda anslag måtte till enahanda belopp, som hittills, varda fortfarande å Riks-staten uppfördt Då, enligt hvad af det den nådiga Propositionen bi lagda Statsråds-protokoli öfver Finans-ärenden den 13 Oktober nästlidet år inhemtas, ifrågavarande anslag, som afsåg beredande af ersättning åt Kongl. Theaterns pensionskassor för inkomster, som de förlorat i följd af Kongl. Maj:ts, på Rikets Ständers begäran, meddelade föreskrift om upphörande af de särskilda afgifter, hvilka förut till kas Bih. till B. St. Prot. 1865 <$- 1866. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 6 Haft. 1 •2 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 14. sorna erlagts af kringresande skådespelaretrupper m. fl., fortfarande är för pensionskassornas bestånd och ostörda verksamhet af behofvet påkalladt, tillstyrker Utskottet, att Kongl. Maj:ts ifrågavarande nådiga framställning måtte af Rikets Ständer bifallas. 2:o.
Ack, jag är ett sorgebarn, och jag är född till sorger. » Det låg en sådan gripande klang af djupt vemod öfver dessa hennes ord, alt Karl Stjärne ej fann svar. Det blef tyst en stund. Men så började hon åter tala, nu i en lugn, lidelsefri ton, som förvånade honom, och som han tillskref den kvinliga offervillighetens själsstyrka. » Det är således beslutet, att jag reser. När — hvari — det får ni bestämma. » » Ju förr, dess hellre. Rent ut sagdt skulle jag helst önska, att min bror ej mer träffade er före afresan. Det vore bäst, minst smärtsamt för er båda. Allt hvad jag kan stå er till hjälp med, s Han hade sändt af sin vagn och gick nu ett slag nedåt societetsparken, där några tidiga, omornade brunnsgäster redan infunnit sig för att taga sitt första glas. Plötsligt hejdas han af ett slag på sin arm. Han vänder sig om. Brodern står framför honom. » Du här, Axel, » utbrister han förvånad; » hvad vill detta säga; hur kan du vara så oförsiktig att anstränga dig med en promenad så kort efter din sjukdom? Du är ännu inte stark nog. Du är j u blek som ett lik. » Men han svarar ej till hans förebråelser. » Hvar har du gjort af Käthe, » ropar han med en stämma, som skälfver af upprörd oro. » Käthe — Käthe » upprepar Karl Stjärne förvirrad. » Ja, svara mig, svara mig genast! Jag vet, att du träffat henne. Knecht Ruprecht har bekännt allt. Du listade dig in i går, medan jag slumrade efter middagen, och i dag på morgonen har hon redan lemnat Schlusselburg. » » Hon har r e s t » » Rest! Du ljuger! Det är omöjligt! » » Var en man, Axel, och försök vara lugn. Man uppmärksammar oss. » 343 » Uppmärksammar! Hvad bryr jag mig om dessa nyfikna glopar! Du har röfvat Käthe ifrån mig, och jag befaller dig, hör du, jag befaller dig att genast gifva mig henne åter. » » Du minns vår öfverenskommelse, minns ditt löfte. Det är för bägges eder lycka, jag så måst handla.
Uti min moral, likasom i Dumboms, förekommer Den besynnerliga lära, Att det, som gör hvar menskas skam, Kan aldrig göra någons ära; Att hvarje verkligt brott är skamligt, och inom skamliglieten ej finnes någon annan gradation, än inom brottsligheten, en gradation onekligen den svåraste af alla alt fullt noga bestämma, men som också i afseende pä skamligheten ej behöfver närmare bestämmas; alt deremot det icke finnes något annat egentligen skamligt än brottet, och att skamlighetens sättande i beroende af straffets art och beskaffenhet, genom att fästa en särskild skam vid vissa straffsätt, mäste afvända uppmärksamheten frän brottets skamlighet lill straffets, och småningom bringa den förra i förgätenhet, så att brottet väl må kunna begås, endast straffet kan undvikas, likasom det i Sparta ej var skamligt alt stjäla, men väl att ertappas med det stulna; att deremot, ju angelägnare man finner att utbreda opinionen om brottets skamlighet, ju mer bör man skilja skamligheten från straffet; samt alt ärans kraf icke uppfylles genom tillskapande af ärelösa, af hvilka man ej skulle kunna vänta annat än skamliga gerningar, och hvilka således rätteligen dessa ej ens skulle kunna fullt tillvitas; likasom om äran icke skulle räcka till åt alla, utan bli större för dem, som finge bibehålla den, ju flera andra deraf kunde komma att blifva i mistning; och kan jag på samma sätt, — för att nämna ett annat äfvenledes i Hr Rääfs anförande omförmäldt ämne, —ej heller antaga det sedligheten befordras genom offentliga anstalter för osedlighet, utan måste anse förordandet för ”afskiljandet och utmärkandet” af en egen ”prostituerad klass af qvinnor” såsom härled t endast från ett nog långt drifvet nit för klassfördelningen. Ronde de anmärkn:r, hvilka blifvit framställda endast med afseende å stilen samt särskilda ordalag i lag-förslagen, anser jag Den 29 December f. m. 485 mig icke böra inga uti vidlyftig förklaring, för att icke mötas med invändningen alt äfven jag måhända någon gång i mina reservationer ”ridit på ord”.
Kant ske öm jag ej bedragetckig, finnes just under denria Riksdag exempel att ett helt Ständ Kelat aflägsna stg i bet ögnablick ekt emot dess önskan stridande beslut skulle fattas. Jag menar Stats»Utskottet, och att dek säledrS ej är sä orimligt att supponera rn sädack sacks Mansätttting. Herr Grefwen och OrdfdränbeS AMe derefter ä Npo proposition pä samma puNLt t hetta MomeNt med Friherre H-cieiWrers tillägg. Ropas 4496 Dcn Lo Octobcr. RopadcS Ja, Nej, votering. HerrGrefwen och Or.b föra uden: Sedan votering blifwit begärd, kan sädant ej förwä» gras. Jag fär derföre tilt centra»proposition fireflä att om Nej winner, fbrblifwcr det wid UtskottetBe, tänkande. Grefwe körner föreflog till undwikaN, de af Votering, om Ridderffipct och Adeln wille förena sig, att införa tre fjcrdedelar af matzan. Herr von Lctiulrenlieim: Ut fkottetS förflag bör stä! Ja »propositionen. Herr Liiverstolpe, kreriric, prkade det samma, tilläggandeatt sädant warit brukligt wid alla Riksdagar som han bewistat sedan 1756. Derefter justerades och gilladeföljande vote, ring-, proposition: Dea som bifaller sörsta Momentet af Z8 § sädant det af Constitution ULffottet är föreslagit, skrifwcr Ia. Den bet ej will skrifver Nej. Winner Nej, göres den tilläggning att tvä» tredjedelar af hvarje StändLedamöter, wid hwarje Arendes afgörande i Utskottet böra wara tillstäder.
Uppå Landshöfdingens i Norrbottens Län underdåniga hemställan om arfvodets fortfarande, hvaröfver Kongl. Comiten den 18 December 1837 afgaf underdånigt utlåtande med vilkorligt tillstyrkande, täcktes Kongl. Majit den 2 Februari 1838 anbefalla utbetalning af andra femtedelen utaf arfvodet eller till och med Juni månad 1837, under vilkor att Plagemann inom 1838 års slut inkomme med fullständig underdånig berättelse om resultaten af hans företag och åtgärder, jemte särskildt författad noggrann underrättelse om hans förbättrade Salpeter-tillverknings-method, i följe hvaraf Plagemann jemväl inkommit med åtskilliga handlingar, hvaröfver Kongl. Comitens underdåniga utlåtande är vordet infordradt. Bemälde Assessor har, efter hvad dessa uppgifter antyda, icke visat synnerligt nit att fullgöra sitt åtagande, och Revisorerne äro i alla fall ej i tillfälle att bedöma hvad uppmärksamhet de af honom i underdånighet ingifna handlingar förtjena; Men det visar sig dock, som hade Plagemann förverkat rättighet att oafkortadt åtnjuta det honom beviljade arfvode, och att fördelarne för Salpeter-Näringen hitintills ringa eller intet befrämjats genom Plagemanns tillgörande; Och enär dessutom hans befattning skäligen kan anses öfverflödig, då, enligt 4 §. uti Kongl. Majits Nådiga Instruction den 17 Mars 1832, det tillhör Salpeter-Sjaderi-Styresmännen eller
At OireÄionen förpliktas hwarje är frän Trycket utgifwa en fullständig berättelse om hwad som det föregäende äret blifwit uträttadt lil Lotsoch Bäk-Inrättningens förkofran, säfom tilökning för Lotsarnes och Fyrwaktarnes aflöning, 0»,^, tornes och Sjö-Kortens förbättrande, nya för Navigationen wigliga uptäckter, förbättrade Inrättningar til de Sjöfarandes säkerhet m. m. 5:0. At alla för delta Werks räkning inflytande medel behörigen redowifas, och, wid trevisioverne af Stats-Merker, granskning af medlens förwaltning noggrant werkställas. 6:0. At alla Sjö- och Stapel-Städer i Westerbotten och Wester-Norrland, hwilka hittils warit nödsakade bade al besörja all Lotsning för Kronans - rio4 Den 27 Mars. nans Fartyg uti Norrbotten, och at ensamme aflöna Ve för deras egen rakning der behöflige Lotsar, matte ifrän sadane skyldigheter frikännas, samt Lors-Jnrättningen uti Bottniska Wiken skallas pä samma fot, som uti den öfriga delen af Riker. 7:0. At nar de uti Bottinia Wiken farande i aila fall skola betala den allmänna Bäk-afgifren fran och med den Station, der Lotsoch Bäk-af. giften i samma farwatten widtager, eiler Gåsholmen, den gamla Bak-afgiften för Orstärs eller Gräsö Bak, hädanefter mätte förfwinna. 8:0
Ja du e de dommaste menskelyv ja nånstens har sätt; kan du ente fårrstau ådd jag har min prestagaur, o lön, o allt, fårr ded jag har leed i studien.” ”Hadd ska en gårra fårr o komma i studien?” ”Ded ska en måtro laisa meed fårr, o så ska en dispetera me di lärde, men ded fårrstår du ente.” ”Jo men fårrstaur jag sau. Men haur bor di lärde?” ”De va brau o fau ded o veda,” sa torparen, o sau ge han höm. ”Mor,” sa han ”ta fram mina bäste klär o dai nye lärskona, forr ja ska gau te Long.” ”Hadd har du i Long ad gårra?” ”Jag ska dispetera me de lärde, fårr ja vill äntelin ble lia rig som presten.” O så knalla han se au. Når han kom på Longagada mötte han aitt par studentrapauga i hvida huer o sporde dom haur di lärde bode. ”A ded bor här i haur gaur,” sa de o grina,” men gack te biskoppen fårr han ska väl va ain au di allra lärdaste,” o sau pöjte di po ett stort hus. Kaffen ge did, luska se opp om trappan o kom ing i ett schångtilt råmm. Han sau sträjs ådd ded va biskopen säl som sad darr inge, fårr han va med faidare än presten. ”Hadd vill du, min gobbe lille?” sa han o to se ain stor pris snus, men tro ente åd han ba torparen ded mingsta grånn. ”Jag velie bara blott dispetera en smolla me biskopen.” ”Du!” sa biskoppen o grina så maven hoppa, ”ja kan slau väss ådd du ente kan svara pau den mingsta barnafrauga.” ”De staur te o forsödja, men dau vill jag åsse frauga.” ”Ja, ded e ente mair än rätt,” sa biskopen.
Sverige och Norrige uppkommit; till Statssamt OecononomieUtskotten, af Konungens Proposiion, angående Magazins inrättningen; om bifall till ExpeditionsUtskottets Memorial rörande ökad betjening; om bifall lill OcconomieLhskot tets Memoral 0111 ökad beijening; om Remiss till Bevillningsutskottet af Lagman Nen. zéns Memorial om ändringar i Bevillnings* Förordningen; samt af Handelsmannen Ek, mans Memorial om lindring i Bevillningen för Strömstad; till OeconoinieUtskottet af CommerceRådet Santessons Memorial om Nederlags friheten. Af den 17 April, örn bifall till LagUtskottets Memorial rörmde ökad betjening; om bifall till ConstitutionsUtskottets Memorial af den 1 Augusti 1812, angående tillägg i 56. §. Regeringsformen; — om Re, misser till Statssamt BancoUtskotten af Konungens Propositioner, angående det åt Vesteroch Norrbottens Läns invånare meddelte Lån, samt angående Götha Canalarbetets fortgång Och ytterligare befrämjande; till Statssamt OeconomieUtskotten af Konungens Proposition om närmare reglering af den under namn af Gerningsören kända afgift; oin återremiss af StatsUtskottets Memorial rörande löner för Landsfiscaler och Länsmän, __ Från BondeStåndet, af den 20 Mars, om Remisser till OeconomieUtskottet af Anders Joachimsson Memorial rörande rättighet att gälda saltpeter ge» Dm 19 April.