Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då ifrågavarande ersättning är af beskaffenhet alt böra fortfarande utgå, har Kongi. Maj:t, i enlighet med hvad Stats-kontoret i sin underdåniga berättelse angående Statsverket tillstyrkt, velat föreslå, alt ofvan omförmälde ersättningsbelopp varda i stat uppförde; hvarigenom alltså en tillökning uppkomme i staten för Svea Hofrätt af R:Jr 700: Götha Hofrätt af 565: och för Hofrätten öfver Skåne och Blekinge af 265: Transport 1,530: Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. till R. Transport 2:o Till rättelse vid Stalsregleringen under sist fö rfl ut ne Riksmöte, gaf Kongl. Majit Rikets Ständer tillkänna, att, sedan lagmansbostället Näsby vid rnidfaslari 1844 äler tillin 11 i t lagmans-embetet i den förenade Stockholms, Södermanlands och Gottlands Läns lagsaga, komme, likmätigt Kongl. Brefven den 6 September 1791 och den 3 Februari 1841, den ännu på Stat qvarstående hälft af lagmanslönen på Gottland, utgörande, med inbegripen ersättning för derunder beräknade 234 tunnor spanmål, 272 R:dr 4 sk. att till statsverket indragas. Enär vid Riks-Slalens ordnande den irring emedlertid inträffat, att nämnde lönebelopp, hvilket var upptaget å allmänna indragningsstaten för år 1844, blifvit icke allenast derifrån uteslutet, utan äfven afdraget från det till Svea Hofrätt och derunder lydande Justitie-stat på andra Ilufvudtileln belöpande anslag; vili Kongl. Majit, uppå Stats-kontorels underdåniga hemställan om rättelse häraf, föreslå, att samma Hofrätts stat, som icke bort genom afdrag af ifrågavarande lönebelopp minskas, åter godtgöres afdragssumman med 3;o KrigsHofrätten.
Dessa Comitéer skola då till benämning och göromål blifva såsom följer: 1:0 SockenComité som endast och allenast bör bestämma hvarje skattskyldig förmåns verkliga beskaffenhet och verkliga production, utan att dess värde bedömma. 2:0 LänsComité — som granskar den förras uppgifter, i stöd af desamma uppgör afkastningsbehållningen i penningar, samt efter 5 procent förvandlar den till capital. Kommandes detta capital förslags vis och under förväntan af RiksComitéens . sanction, att utgöra det hvarje skattskyldig förmån åsätta värde, hvarefter antalet af de å densamma sig belöpande bevill* ningsdelar bestämmes. 3:0 RiksComité — som granskar, dömmer och beslutar öfver de föregående arbeten, samt upptager och afdömmer alla bevillningsmål utan Appel. Ehuru så väl dessa Comitéers sammansättning som formerne för deras verksamhet Den 8 Juni. 133 kunde utur olika synpunkter olika modifi«e~ ras, har jag dock trott följande vara mest öfverensstämmande irmd den af mig för deras arbeten framställda rigtning. SockenComité väljes af alla i Socknen boende röstägande personer. Den består af en Ledamot från hvarje tionde mantal inorta densamma. Valet förrättas i Sockenstugan eller annat dertill utsedt ställe. De tili SockenComité valde Ledamöter samlas äfven dersta* des, samt aflägga, då de äio samlade och fö» re arbetets början, elen uti allmänna Lagen utsatta vittneseden , hvilken dem af Socknens Trest affordras. Socknens Prest bör under hela arbetet vara närvarande, han aflägge äfven samma ed ... Ledamöterne välje sjelfve en Ordförande och en ProtocollisU Då SockenComitéens åliggande är, att å nogaste mån uppgifva och beskrifva hvarje inom Socknen skattskyldigs förmån, bör denna beskrifning till sin vidd uti Protocollet upptagas, samt uti dertill inrättade Tabeller införas. — Hvar och en skattskyldigs egne uppgift bör handlingarna bifogas. Då Comitéens arbete är fulländadt, utses genom val bland alla dess Ledamöter en till Ledamot af den tillkommande LänsComitéen.
Då i förra fallet en mängd psychologiska iakttagelser under ransakningen, hvilka mången gång ej kunna uppfattas i ord, inverka på pröfningen, så får domaren i det senare ej söka ledning för sitt omdöme i annat än faktiska förhållanden, framlagda handlingar, skäl och bevis. Hans verksamhet inskränker sig med ett ord allenast till bedömande af en framställd rättsfråga. Och för uppfattning deraf behöfs ej annan ledning, än som kan inhemtas vid föredragning af målet eller läsning af handlingarne. Om derföre någon anledning vore till anmärkningen, så vidt den har afseende på brottmål, så saknar den åter all giltig grund hvad alla öfrige mål angår, och lärer således ej kunna gälla såsom skäl för en förändrad organisation. Dessutom skulle syftemålet icke vinnas på det föreslagna sättet. ”Der. lefvande taflan” vore aldrig upprullad för mer än en af landstingsrättens ledamöter; och de öfrige finge således döma efter handlingar, ty med deras domareansvarighet vore ej förenligt att lägga den förres subjektiva uppfattning till grund för deras dom. Syftemålet är emedlertid ej ensamt att afhjelpa en förment brist i formerna för skipande af rätt, utan äfven beredande af ett medel för utbildning af det juridiska vetandet, för danandet af ämnen till domare, i hvilket hänseende hvarken Hofrätterne eller Häradsrätterne, efter Justitie-ombudsmannens åsigt, vore lämplige. Det är ock genom arbetet vid domstolarne, som den praktiska öfningen isynnerhet förvärfvas, der som vetenskapens läror vinna tillämpning, der som hågen för det juridiska vetandet mest lifvas, Bill. lill R. St. H Haft. 3 18 Lag-Utskottets Betänkande N:o 25. der som juristens praktiska uppfostran företrädesvis fullbordas, med andra ord der som domaren danas; och det är följaktligen angeläget att denna uppfostran der också kan vinnas, såsom nödig för möjligheten att landets domare må kunna uppfylla deras kall. Men hvarföre en sådan uppfostran ej skulle vara förenlig med' nuvarande domstolsorganisation, kan Utskottet icke inse.
Af Johan Persson från Upsala län, om andag till frivilliga skarpskytteföreningarne i riket samt om indragning af andra årets bevärings-öfningsmoten. Ibland de vigtigare frågor, sorn nu böra taga Rikets Ständers uppmärksamhet i anspråk, torde med skäl kunna räknas skarpskyttefrågan. Skarpskyt.tesaken är icke längre nu en blott idé, den är något mer, den är en lefvande och lifvaude verklighet! Öfverallt, bland ädla qvinnor, bland Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:o 18. 28 åldriga mån, bland 6tojande pojkar — icke mindre än bland fosterlandets kraftiga manliga befolkning —, på samhällets höjder, i fattigmans koja —, öfverallt har det frivilliga skarpskytteförs varet omfattats med lika varmt och i handling lefvande deltagande! Och förtjenade icke vissheten om att nu, först nu, fanns möjlighet för oss att försvara ett älskadt fosterland mot rofgiriga grannar vårt högsta, vårt varmaste deltagande!? Tanken förde oss oemotståndligt bort utanför våra stränder; der sågo vi bland skarptandade klippor och skär vår Ericssons monitorer — Svenska allt igenom: till idé, till materiel och arbete — och slutligen äfven, som vi hoppas, en gång till försvar! — och bakom dessa dödsbringare en efter stranden sig ringlande ogenombrytlig mur af skarpspetsiga, gnistrande bajonetter, frivilligt för ett älskadt fosterlands försvar förda af män med varma, modiga hjertan, med säkra ögon och stadiga händer. Hvem skulle väl då våga i fiendtlig afsigt nalkas det gamla Svealandet!? — Utanför skarpskvtteringen skulle våldet finna lika säkert sin vissa, ärelösa graf, sorn friheten derinom skulle bjuda den sanne medborgaren allt herrligare frukter! Hittills hafva hufvudsakligen de enskilda uppoffringarna hållit denna vår lifsfråga vid lif. — Det torde nu vara tid på, att Staten på ett mera verksamt sätt understödjer det frivilliga försvaret.
N:o 86, Om befrielse för sökande Parter i skuldfordringsmål hos Konungens Befallningshafvande, att med Förklaranden cornxnunicera de i desta mål meddelade Utslag. N:o 90, Om FörlikningsDomstolars inrättande. Ekonomiutskottets N:o to2, I anledning af väckt fråga om SIcogsegares befriande från kostnaderne till KlampareLaget i Götheborg. Fröt. Utdr. d. 25 Junti a823. 373 N:o I03, I anledning af väckt fråga, om medel till befordran af Svenska Jerntillverkningarsoch Manufactur-arbetens afsättning på Norra America. N:o 104, Angående npphäfvandet af det så kallade Hemförare BåtGillet i Göth© i borg. Från Wcillofl BorgareStåndet: S. D. Wid förnyad föredragning af Statsutskottets Utlåtande N:o 183, Litt. C., i anledning af Riksens Ständers Revisorers år 1822, uti Berättelsen om allmännna Magazinslnrättningens förvaltning, framstälde anmärkning rörande oredoviste Spannmålsupphandlingsmedel i Wermlands Län, blef samma Utlåtande af BorgarStåndet bifallet. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande Betänkanden: Statsoch Banco Utskottens » N:o <237, Om anslag för innevarande år till bidrag för Hjelmare Canal och Sluss* verks ombyggnad. 574 Trot, Utdr. d. 25 Junii 1323. Lagutskottet* N;o 85» Om yrkad förändrad organisation af HäradsRätterne. N:o 86, Om föreslagen befrielse för sökande Parter uti Skuldfordringsmål, att med förklaranden communieera Konungens Befallnigshafvandes Utslag. N:o 90, I väckte frågor om FörlikningsDomstolars inrättande. Allmänna Besvärs och Ekonomiutskottet* N:o 102, Om kostnaderne till KlampareLaget i Götheborg.
Det må tillåtas att i minnet återkalla åtminstone en del af de motiver, hvilka Särskilda Utskottet år 1851 anförde för de i § 1 uppräknade embetsoch tjenste - Sammans. Bevillnings-, T.aysamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet. j\s 2, 15 mäns uteslutande från bränvinshandteringen. I nämnda Utskott? Betänkande N:o 8 säges bland annat: ”Men da Utskottet trott sig sålunda böra föreslå, ”att bränvinstillverkning skall vara en fri fabrikation, icke uteslutande fästad vid ”något slags egendom, folkklass eller yrke, har Utskottet likväl kommit till den ”öfvertygelse, att personer finnas, som på grund af sina befattningar och sin ställning i samhället böra vara förhindrade att sig med den näringen befatta. I fornta rummet anser Utskottet alla Domare och andra civila embetsmän, som komma ”att vaka öfver bränvinsförfattningarnas efterlefnad, böra uteslutas från rättigheten att ”tillverka bränvin. De böra vid utöfningen af denna grannlaga pligt vara. icke ”blott verkligen ojåfvige, utan ock upphöjda öfver all misstanka om det egna intressets ”inverkan på åtgärderna och domsluten, och intetdera, minst det sista, kunna de med ”säkerhet anses vara, ifall de sjelfve idka handteringen”.
Det branDförfäfraDe bufetS; f>tx>itfet förbåUanDe äfmen iafttages, t affeenDe på Den jotD, forn i roifja jtäDer är meD tomterne förenaD; hvaremot, Då i @tocfholmS ©taDS 33ranbfÖrfdfringS*inrättning tomt och åbpggnaD fått ett fammanlagDt wärDe, någon färfilD uppfattning af Den förra för £3eroinntn» gen ej erforDraS. örn elDSwåDa inträffar, afräfnaS wiD taxeringen Den Del af l>ufet, forn är uppbränD, och, i fan h«to buftt brunnit, uppfattas enDaf tomtens roärDe, 73 voärOt, änDa till Dej; ljufet ater blifvit uppbpgDt. §ör mcrfftälligheten häraf, åligger Det ej minDre hillmanna SöranDftoDö* och ^tanDfötfäfring6 SDirectioner än, i affeenDe å 0tocfl)olmö 0taDé ^SranDförfäfring, Dfn>er#0tåt# hallaren, att låta upprätta odj inforDra förtecfningar, få roiDt förftnämnDe 2Berf angår, länéroiö fbrfattaDe öfroet De, unDer loppet af hvarje år, antingen be# twljaDe npa SSranDförfäf ringar, eller, i De förut maranDe, gjorDe foränDringar, jemte De å hofen antagna vnärDen; jfolanDe De§a förtecfningar, inom januari nrånaDé utgång fymarje år, af meDerböranbe
Februarii, angående Lxpeciiti0N8-Utstotkels förflag til underdånig ffrifweise, rörande wiste förmäners bewiljande för tilwerkare af Linne-wäfnader i Elfsborgs och Hallands Län, samt Qwinno-könets anwändande widatffillige handteringar och yrken, hwarigenom Borgare-Standet önffabe at de saknade orden LronoUtsichlder och öppna salubodar niärre pa sina behörige stallen inflyta; och beflöt Högloft. Ridderffapet och Adeln ar til deras införande i ben underdåniga ffrifwelsen lemna sitt bifall; hwarom Utdrag af?5otocollet de öfrige liespc^ive Standen ffulle wänligen meddelas, liit supra. Utdrag af krotocollct, hållit i Hoglofs. Ridderffapets och Adelns kleuum den 17 Mars 1810. S. D. Uppå Stats-Utskottets tilstyrkande i dest hos Ridderffaper och Adeln den 8 dennes upläste lVlemorial, biföll Ridderffapet och Adeln, ar en 8umlua af I2,O0O N:d. kauco om äret, frän detta ärs början räknadt, ma af be pä Stars-anstagen blifwande besparingar anfläs til omkostnader för be refor, Hans Kongl. Höghet Kron-Prinfen kunde behaga anställa, til winnande af kännedom om Landels occonumiffa och statistiska beskaffenhet, och at desse medel mä endast til Hans Kongl. Höghets Egen äispositiou och uppä Desi derom skeende reguisition af Stats-Lomoiret anordnas och utbetalas. vi supra.^ Utdrag af krotocollet, hällit i Högloft. Ridderffapets och Adelns LlLuum ben 17 Mars iZio. S. D. Sedan Högloft.
Den ändamålsenligaste och troligen äfvpn säkraste åtgärden för att komma utur detta, ej en gång i ekonomiskt hänseende, fördelaktiga tillstånd, vore visserligen att med SO procent öka alla Militär-läkarelöner och derjemte bereda lämplig förhöjning i pensionerne; men då detta skulle kräfva alltför betydliga anslag, och således utan tvifvel möta stora svårigheter, måste en mindre kostsam utväg väljas till ernående af det för Fältläkare-corpsens och jemväl för arméens tjenstbarhet så vigtiga ändamålet. Någon medelväg måste derföre utfinnas, och i sådant afseende synes, hvad Rataljons-läkarne angår, en löneförbättring efter vissa års berömlig tjenstgöring vara ganska tjenlig, särdeles som den redan eger rum, ehuru på ett, efter min underdåniga åsigt, alliför inskränkt sätt. För Andre Bataljons-läkaren ökas nemligen nu, enligt gällande författningar, lönen, 2S0 R:dr, efter 8 års tjenst med SO procent eller till 37S R:dr, och när han sedermera befordras till Förste Bataljonsläkare, då han erhåller i lön 400 R:dr, eller blott 2S R:dr mera än förut af honom innehades, mäste han tjena ytterligare 8 år innan han blir berättigad till SO procents förhöjning å sistnämnda lön, hvilken då ökas till 600 R:dr. Denna grundsats borde i min tanka utsträckas längre, eller så, att Bataljonsläkare i arméen, hvilken grad de än må tillhöra, erhölle såsom löneförhöjning efter 6 tjensteår 12S R:dr och efter ytterligare 4 års tjenstgöring ännu 7S R:dr, hvarigenom dessa tjenstemän efter 40 års tjenst vore vissa om en inkomst af 450 R:dr, om de qvarstannat inom Andra Bataljons-läkaregraden, och af 600 R:dr, ifall de under tiden blifvit befordrade till Förste Bataljons-läkare, hvilket sistnämnde lönebelopp de äfven nu, fast vanligen mycket sednare, kunna ernå. Med dessa visserligen knappa löneförmåner ägde man dock anledning hoppas, att Bataljons-läkaregraderne skulle kunna hållas lii11 talige.
Har någon, muntligen inför menighet eller annan folksamling, eller i skrift, den han utspridt eller utsprida låtit, till uppror uppmanat; straffes, när uppmaningen ingen straffbar verkan hade, med fängelse i högst sex månader. Samma lag vare om den, som annans skrift utspridt eller utsprida låtit, för att dermed komma uppror åstad. 12 §. Till upprors stillande må krigsmanskap användas; dock äge det ej å upprorsmän vapen förr bruka, än den på stället varande Civilmyndighet tre gånger ljudeligen i Konungens namn befallt dem att genast åtskiljas vid äfventyr, att vapenmakt eljest användes. Öfvergå upprorsmän så hastigt till våld, att Civilmyndigheten ej kan så förfara, som nu sagdt är; då äge den Myndighet förordna, att upproret med vapenmakt genast stillas skall. Ej må dock i något fall vapen längre brukas, än Civilmyndighet finner sådant, för upprorets stillande nödigt vara. Med Civilmyndighet förstås här Konungens Befallningshafvande, Borgmästare eller Polismästare i stad och Kronofogde å landet, eller den, som i sådan embetsmans ställe satt är. Ar ej Civilmyudighet tilstädes, och kan ej dess ankomst afbidas; då äge på stället varande högste Militärbefälhafvare så förfara, som för Civilmyndigheten nu stadgadt är. 13 §. Samlar sig folkmängd tillhopa och störer lugnet eller allmänna ordningen, utan att dock lägga å daga sådant uppsåt, som i 7 § sägs, och skingrar sig ej den folkmängd, på offentlig Myndighets befallning, utan visar trotsighet deremot; då skola anstiftare och anförare af det upplopp till straffarbete i högst ett år, och annan deltagare i upploppet till böter från och med tio till och med tvåhundra Riksdaler dömas. Öfvergå de till våld å person eller egendom; vare lag som i 9, 10 och 12 §§ om uppror sägs. 14 §. Ej vare menighet å landet eller i stad förment att sammankomma till öfverläggning om mål eller ärende, som menigheten rörer; ej heller må sådan sammankomst af offentlig
Nej, farbror, men jag kan inte följa dem. HERMENS. Var nu min snälla flicka... HANNA. Jag ä' din snälla flicka. HERMENS. Nå...! HANNA (kastar sig om hans hals). för hårdt. Var inte ond på mig, farbror! Det vore HERMENS (kallt). Men du vill inte ändå? HANNA. Du vet inte... HERMENS. tiofem års erfarenhet? Vet jag inte! Vet man ingenting vid sexHANNA. Var inte ond på mig! HERMENS (ursinnig). dumma och inte vill begagna andras förstånd, när de inte ha något eget. Farbror...! HERMENS. längre. Sköt dig själf! Sköt dig själf! Nu vill jag inte vara med (Går ni i salen). HANNA. Jo, jag ä' ond på alla, som ä' trilskna och ­ 115 ­ WALTER. än ditt? Tror du ändå inte, att hans sätt ä' bättre HANNA. Kanske, om vi kunde plåna ut gårdagen. WALTER. Kan du inte det, då? HANNA. Kan du? WALTER. Jag vill försöka. HANNA. ens om du såg mig vara glad med andra? WALTER. Jag skulle jaga bort den tanken. HANNA. Tror du på mig igen? WALTER. Ja. HANNA. sedan i går, eftersom alla människor ä' så öfverseende? Ä' det dagsljuset, som kommer skuggorna att försvinna? WALTER. Jag måste tro på dig. HANNA (skrattar). bråk och tråkigheter. Men tänk på gårdagen, Du måste! Ja, man måste, annars blir det Hur kan det komma sig? Hvad har skett Skulle du aldrig mera tänka på den? Inte ­ 116 ­ Walter! Hur ska du kunna låta bli att fundera öfver den? Du vet ju inte ens, för hvem, jag egentligen haft min lilla supé. Ernst kom ju WALTER. Ja. HANNA. Kan du gissa för hvem, den var? WALTER. Nej. HANNA. Vill du veta det, då? WALTER. På sådant ä' man alltid nyfiken. HANNA. För min fästman. WALTER. För mig! HANNA. Nej, för min fästman i dag.
De skulder, som finnas upptagna inom linien i Riksg&lds-kontorets räkenskaper och hvilka vid 1858 års början utgjorde R:dr 6,741,806: 24. hafva under loppet af sagde år ökats med derunder från Kongl. Stats-kontoret till Riksgälds-kontoret öfverlemnade äldre depo sitionsmedel » 1,053: 87. och uppgingo följaktligen vid årets slut till R:dr 6,742,860: 11. I afseende på beloppet och beskaffenheten af hvar och en särskild skuldpost samt den förändring, densamma undergått under sistförlidet år, få Revisorerne, under åberc - — o — pande af de i förut afgifna revisions-berättelser meddelade fullständiga utredningar af Riksgälds-kontorets samtliga skulder, hänvisa till nedan intagna fortsättning af dessa utredningar, hvilken innefattar: -kontorets iitlm!ausera<tlr Skulder. vid vid Räntebärande: 1857 ärs slut. 1858 års slut.
När utlåtanden afgifvas, antingen till Kongl. Maj:t, eller till Ridderskapet och Adeln, eger den Ledamot som varit af skiljaktig mening att, 0111 han det åstundar, låta sitt serskilda yttrande åtfölja, hvilket då i sjelfva utlåtandet bör omnämnas. Diarium föres af Riddarhus-Secreteraren öfver alla inkomne mål, hvarvid ankomstdagen och handlingens ordningsnummer så väl i Diarium som å handlingen tecknas, hvarefter målen af Riddarhus-Secreteraren i Directionens nästa sammankomst, såvida icke bestämd ansöknings-tids utgång bör afvaktas, ovillkorligen föredragas, till den åtgärd som vederbör. Till alla räkningar och böcker som skola föras, äfvensom Capitations-redogörelserne, meddelar Directionen de för ändamålet lämpligaste formulairer. § 17- »Vid början af hvarje år låter Directionen, genom Riddarhus-Kontoret, upprätta förteckning å de myndigheter, som äro skyldiga att för uppbörden af Riddarhuscapitationsmedlen redovisa eller meddela uppgifter å löntagande Adelsmän; hvarjemte Directionen bör tillse, att Kontoret inom årets slut hos Directionen anmäler hvad härutinnan kan vara af vederbörande underlätet.» § 18. När större eller mindre reparationer å Riddarhuset och dertill hörande byggnader skola företagas, låter Di - 14 Riddarhus-Utskottets Betänkande N:o 12. rectionen genom erfarne Byggmästare och Handtverkare uprätta kostnadsförslag, som vid Directionens sammanträde granskas; men skulle särdeles betydliga reparationer å Riddarhuset vara nödige, bör, efter kungörelse i Tidningarne, arbetet utbjudas å entreprenad-auction till öfvertagande af den, som stadnar för minsta anbudet och för fullgörandet ställer af Directionen godkänd borgen. Directionen bör undvika alla utomordentliga utgifter, och ej heller ingå i kostnader vid allmänna fröjdebetygelser i Hufvudstaden, utom vid de tillfällen, då, till firande af märkvärdiga händelser, andra offentlige byggnader derstädes illumineras. Hvarken Riddarhus-Salen, eller något inom Riddarhuset varande rum, uplåtes hädanefter till Concert eller till sammanträde för något Sällskap eller Comité.
Utlåtande, i anledning af Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition, angående en uppkommen brist i i83g års anslag till Beväringsmanskapets vapenöfningar. 0?. A.) Sedan hos Kongl. Maj:t Dess och Rikets Krigs-Collegium, uti skrifvelse af den 6 förutgångne October, i underdånighet anmält, att, såsom följd dels af prisens stegring å proviantpersedlar och lägerhalm till Beväringsmanskapets 183g) års vapenöfningar, dels ock deraf, att ett större antal Bevärings-ynglingar samma år blifvit, efter undergången approbation, i vapen öfvade, kostnaderne för årets möten och mönstringar, marscher och sjukvård m. m. derunder inberäknade, uppgått till i3o,igo: i5. 3. och enär härtill endast varit att använda: 5. har en brist uppstått, stor . 22,889: ig. till hvars betäckande för tillfället
E. 87. — N:o 311. i anledning af en till Fullmägtige i RiksgäldsContoret ingifven och af dem till Utskottet öfverlemnad ansökning af åtskillige Tjenstemän vid nämnde Contors CredilSedelVerk, att, vid deras nu innehafvande tjensters indragning, varda behållne vid de för samma tjenster på Stat uppförda löner, äfvensom angående deras pensionsrätt. XVI. B, i4o. A. 208. — N:o 312. i anledning af Herr DomProsten Lidmans motion, att RiksgäldsContoret måtte befullmägtigas, att på vissa vilkor sätta till Götha CanalBolags disposition de g3,g26 R:dr B:co, sorn der äro deponerade, till säkerhet för Canalens framtida underhåll. XVI. B. i4o. A. 208. — N:o 3i3. i anledning af Kongl. Maj:ts till Utskottet afJåtne Nådiga Skrifvelse af den 6 sistl. September, i fråga om lån af allmänna medel till segelfartens skyndsamma förbättrande å Götha Elf och en Hamnanläggning vid Götheborg. XVI. B. i4o. A. 208. XVII. Stals - ( 209 ) StatsUtskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: N:o 3i4. i anledning af väckt fråga om pensions-understöd åt Enkor och Barn efter Läkare, hvilka aflidit i Cholerafarsoten. XYI. B. i4o. Å. 208. XVII. A. 47o. B. 5i2. — N:o 3i5. i anledning af väckt fråga om understöd af allmänna medel till framlidne JustitiaeOmbudsmannen Poignants 2tne omyndiga söner. XVI.