Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Desi Besallningshasivande mage förordna ombud, akt pä deras magnar dcrwid tillstädes wara, samt sorgfälligt -dewa-a Kongl. Majus och Kronans,i wäsentelia matto derunder beroende rätt, och akt hussörhörsböckerne blifwa inrätsade i likstämmighet samt fä enkelt och sydligt, akt gnkglet.pä personer, som böra upiöras r mantal, .med lätthet kan inhämtas, äsiNLtt desimom wid.aga aila de anstalter och före Den ro Augusti. 649 fluster, som Kongs. Maj:t finner tjenligoch kunna leda kill eontroll mot undansnillande af sa wäl beivillninqen, som Statswerkets inkomster. Grefwe körner: Jag finner med förundran, al» lilstoiiek i anledning asmin anmärkning, i stället att minsta, har -kat antalet af Borgerskapets taxeringsman i städerna. Jag tror att wiv dr taxeringsgrunder som för öfrigt sä mycket gynna Borgare-Ständet, är der obilligt att wilja undanrödja omöjligheten af all annan kontroll än deras egen. Ilag rror det är de andra Ständens rätt, alf, när intet af dem ensamt taxerar sig, äfwen icke medgifwa att Borgare-Ständet allena stall äga en sadan rättighet. I anseende kisk egenstapen af dem som kunna wara taxeringsmän, tror jag akt ordet oberoende fordrar en nogare bestämning. Zerr Drufva tillkännagaf, att det more en» ligt den af Borgare-Sländets ledamöter i Bewillnings-Utstottet y-trade önsta», sedan Ständens anmärkningar moro komna till Utstottels discustion, -som en förhöjning i de talrikare städernes taxerings-mäns antal, blifwit föresiagen. Grefwe körner: Jag undrar icke pä Borgare - Ständets yrkande, men jag srägar om det i .allmänhet är billigt, att wid deras egen taxering Borgare-Ståndet ensamt stall hafwa öswerwigten.
Från General-FältTygmästaren. 1. Uppgift om Svenska artilleriets nuvarande organisation; 2. Mobiliseringsplaner för artilleriet; 3. Uppgift om organisationen af och kostnaden för artilleri-regementenas informationsverk; 4. Uppgifter om Mariebergs Högre artilleri-läroverk, nemligen om antagnings-vilkor och an tagningstid för eleverne; om lärotidens längd; om läroämnena för de särskilda vapenslagen; om lärarepersonalens antal och fördelning med afseende på läroämnena; om elevplatsernas nuvarande antal och om möjligheterna för dessas förökande samt om läroverkets utgiftsstat. Från Artilleri-regementena. 1. Uppgift om behofvet af den för dagliga tjenstgöringen erforderliga styrka; 2. Uppgifter i afseende på rekryteringen. Från Kongl. Ingeniör-Corpsen. 1. Utlåtande af Komitéen för militär-etablissementers och fästningars anläggande i det inre af riket af år 1819; 13 2. Utlåtande af 1839 års befästnings-komité; 3. Utlåtande af komitén för Mälar-dalens befästande af år 1856; 4. Planer ocb förslag för de befästningar, hvilka dels redan tillhöra, dels äro afsedda att tillhöra landets nuvarande försvarssystem; 5. Förslag öfver nu befintlig Ingeniöroch Brobyggnads-materiel; 6. Chefens för Ingeniör-Corpsen underdåniga förslag om uppsättande af ingeniör-trupper; 7. Nu gällande bestyckningsoch besättningsplaner för rikets fästningar; 8. Uppgift om de till Flottans positions-artilleri påräknade punkter; 10. Uppgift på huru kort tid hufvudstadens befästande såväl å landsom sjösidan, efter se nast uppgjorda förslag, skulle kunna fullbordas, under förutsättning att fullt tillräck liga penningemedel dertill vore anslagne och utan uppskof disponible, samt tillika i hvad ordning och på hvilka tider denna befästnings hufvuddelar då, med afseende på deras särskilda vigt för försvaret borde företagas, samt hvilka kostnader med utförandet af hvar och en bland dem skulle vara förenade; 11. Uppgift i afseende på rekryteringen inom Sappör-kompaniet. Från Vårf vade Kavallerioch Infanteri-regementena. 1.
Utskottet behöfver icke erinra om denna bolagsforms betydelse för åstadkommandet af företag utaf större omfattning: liksom Utskottet endast behöfver anmärka, hurusom penningerörelse och bankverksamhet i sjelfva verket är fullkomligt likartad med annan ekonomisk verksamhet, som afser frambringande eller utbyten af föremål för förbrukning och nytta; ithy att penningen, liksom redskap, machiner, kommunikationsanstalter och dylikt, allenast är ett medel för verksamhetens lif och fortgång, samt att skilnaden emellan handel med penningar och med verkliga varor hufvudsakligen är densamma, som vid annan arbetsfördelning. Bih. till R. St. Det torde då svårligen kunna bestridas att ju lagstiftningen i afseende på bankinrättningar bör hvila på samma grunder, som tillämpas i fråga om andra industriföretag; och att om, hvad beträffar banker med sedelutgifningsrätt, nyss anförda omständighet föranleder ett undantag derutinnan, att oinskränkt ansvarsskyldighet för delegarne ovilkorligen fordras, deremot banker, som icke vilja begagna sig af egen sedelutgifning, böra få bildas på samma grund af en begränsad ansvarighet, som är andra bolagsföreningar medgifven. Vid banklagstiftningen lärer i första rummet böra tillses, det bankerna må utveckla en för näringslifvet helsosam verksamhet och att allmänhetens säkerhet för de fordringar densamma hos bankerna eger, må vara betryggad. Detta ändamål torde förnämligast befordras derigenom, att allmänhetens och bankernas intressen så nära som möjligt med hvarandra förenas; följaktligen bör delaktigheten i bankföretag icke genom lagstiftningens föreskrifter inskränkas till endast ett fåtal af samhällsmedlemmar, utan tvärtom tillfälle beredas sä många som möjligt och af för öfrigt skiljaktig samhällsställning till deltagande i dylika företag, hvarigenom dessa blifva föremål för en allmän både omsorg och kontroll, som å ömse sidor måste vara i högsta grad nyttig.
Infanteriet, som uteslutande utgöres af indelte trupper, är till antalet 864 man talrikare än det närvarule. Tillökningen härleder sig derifrån att, i st. f. de indragne värfvade reg:terne, hafva de rotar blifvit beräknade alt rekrytera, sorn nu vid de indelte trnpperne hållas vakante; en åtgärd, som i öfrigt står i fullkomlig konscquens med åsigten om indelta truppers företräde framför alla öfrige. Af krigsreserven äro 21,504 man beräknade att föröka infanteri-brigadernes nummerstyrka. Kavalleriet, hvaraf f:delar äro indelte och J:del värfvad, har blifvit förminskadl med 706 man, men i stället anvisad' en krigsreserv af 082 man med samma antal hästar. Uti den åsigt, som ligger till grund för förslaget, nemi. att inga andra krig hädanefter för oss böra eller kunna komma i fråga, än försvarskrig, samt i vära lokalförhållanden, som så litet låna sig för kavalleri-striden, har jag funnit en giltig anledn. till den omnämnde förminskningen af kavalleriets fredsfot. Ehuru denna föreslagna åtgärd troligen från ett håll möter motstånd, är jag icke dessmindre säker, att den gillas från ett annat ; från det, der frågan uteslutande af ovälden och sakkunskapen kommer att bedömmas. Oberäknad! kavalleriets förenämnde förminskning, förutsätter äfven förslaget, att den bataljon af Smålands kavalleri, som ännu icke är afsutten, skall lill infanteri förvandlas och i stället 600 man af VVestgötha afsutlna kavalleri återuppsitta. Som jag icke tror tankarne vara delade derom, att Smålänningen är lika olämplig till kavallerist, som han är ypperlig infanterist, har jag ansett det vara tillräckligt, att endast här anmärka hvad förslaget i förenämnde afseende innehåller. Af kavalleriet är den indelte delen afsedd att utgöra linie-kavalleri och den värfvade, gendarmer (hussarer eller hvad helst man anser lämpligast benämna dem).
Efter voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — i5. JNej — 6i. Hr Edenh jelin: På de skäl jag redan anfört, anhåller jag att få reservera mig emot R. o. Ad:s nu fattade beslut. 44, 45, 46, 53 och 56 §§:ne. Utsk:ns förslag biföllos. 58 §: n. Hr Eden hjelm: Då denna § redigerades, var jag ej närvarande i IJtsk.-n. Jag anser mig skyldig upplysa, att åtskilliga af dessa gästgifvaregården äro oförmögna alt erlägga 3 r:dr i bevillning för brännvinsminuteringsrättigheten. Edler choleratiden t. ex., var jag tvungen alt anlägga flera sådana gästgifvaregården, skjutsombytningsställen eller hvad man må kalla dem, på det ätt läkare och prester skulle kunna komma ut i skärgården. Trafiken är således på dessa ställen högst ringa, för att en så hög afgift som 3 rtdr skulle kunna erläggas för ntminntering af det brännvin, som på dessa ställen kan försäljas. Jag tillstyrker alltså, att redactionen må förändras så, att taxeringsmännen må äga rätt att äfven kunna förminska denna afgift. Hr Rosenblad, Bernh.: Under de förhållanden, som Hr Edenhjelm omnämnt, skulle jag underställa R. o. Ad., om icke det hästa vore att beröfva dessa gästgifvare helt och hållet rättigheten att försälja brännvin; ty den person, sorn heger sig ut på sådana vägar, der trafiken är ringa eller alldeles ingen, kan bruka den lilla försigtigheten, ifall lian nödvändigt skall förtära brännvin, att föra sin brännvinsflaska med sig i fickan. Hr von Hohenhausen: Jag tror, att man i delta fall bör öfverlåta ål vederbör, taxeringscomile' ali bestämma D e 11 5 Ma j. afgiften vid sådana skjutsomby Iningsställen, och får föreslå alt redaetionen matie erhålla följande lydelse:
Det antal passagerare med lättare gods, som på Stäis-Ulskotlets Utlåtande M 158. 9 pä dessa mera snabbgående bantåg under vägen tillkomme, kunde och borde icke afvisas, om jernvägen skulle motsvara rörelsens fordringar och i ekonomiskt afseende bära sig; och det blefve dessutom en skyldighet att, såvidt möjligt, med de ordinarie annonserade bantågen medföra det antal trafikerande, som på de långa sträckorna vid de särskilda stationerna och på bestämda tider infunne sig. Om derföre jernvägen skulle kunna medföra en för rörelsen i landet nödvändig beqvämlighet och fördel, erfordrades, enligt Chefens tanke, otvifvelaktig! lokomotiver sådana som de vid statsbanorna nu använda, af 20 till 22 tons vigt, och då erfarenheten lärt att för sådana lokomotiver rälernas vigt borde vara omkring 21 ® och deröfver på hvarje löpande fot af banans längd, hade detta förhållande emellan lokomotivernas tyngd och rälernas styrka blifvit å Statens jernvägar tillämpadt; varande härvid af Chefen för jernvägs-byggnaderna anmärkt, att man på sednare tider vid nya jernvägars anläggning alltjemt ökat rälernas vigt och att man om det absolut rätta förhållandet emellan lokomotiverna och rälerna icke hade fullkomlig visshet, enär detta berodde på flere omständigheter, som vore svåra alt bestämma, men att del nu anförda förhållandet dock vöre det allmännast antagna; äfvensom att rörelsen å de för trafik öppnade stambanorna redan lemnat den erfarenhet, att densamma icke utan största svårighet, isynnerhet vissa dagar, skulle kunnat bedrifvas med svagare lokomotiver och således i mindre tåg på enkel bana; och att det innan kort torde visa sig att man i hufvudstadens grannskap behöfde framila med tränger af 20—30 vagnar, då man, med der befintliga täta stigningar af 1 på 100, snart skulle komma till erfarenhet, att lokomotivernas antagna storlek och rälernas styrka vore lika nödvändiga, som de i ekonomiskt hänseende vore de mest fördelaktiga.
Med framläggande af denna plan, vill Kongl. Majit, för att blifva satt i tillfälle att låta med all erforderlig kraft företaga de arbeten, hvilka enligt planen böra under de 4 åren 1837—1860, eller före nästa statsreglerings-periods slut, vara utförda, härmed af Rikets Ständer äska, att i sådant ändamål måtte till Kongl. Majits disposition anvisas följande summor, om hvilkas anskaffande, i den ordning Kongl. Majits på Rikets Ständers begäran utfärdade kungörelse den 3 Februari 1833 stadgar, genom upplåning mot utgifvande af fonderade statsobligationer, Fullmäktige i Riksgälds-kontoret torde erhålla föreskrift, nemligen: l:o för år 1837 ett belopp af 7,753,000 Ridr Riksmynt, att utgå med 1.500.000 Ridr under lista, — med 2,300,000 Ridr under 2:dra, — med 3,000,000 Ridr under 5:dje och med återstoden, eller 955,000 Ridr under 4:de qvartalet af samma år; 2:o för nästa statsreglerings-period, eller åren 1858—1860, tillsammans 23.500.000 Ridr Riksmynt, med rättighet för Kongl. Majit alt bestämma huru stort belopp deraf, inom ett maximum af 9,000,000 Ridr bör under bvartdera af ifrågavarande 5 år utgå; 3:o för samma statsreglerings-period ett särskildt kreditiv af 5,000,000 Ridr 28 Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. JVJ 26. Riksmynt, för att, i händelse omständigheterna det medgifva, kunna påskynda de återstående arbetenas utförande i sådana delar af landet, hvarest stambanornas hufvudriktning blifvit genom Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers beslut afgjord.
I sammanhang härmed vill Kongl. Maj:t derjemte meddela Riksens Ständer, att bland de skogar, hvarå undersökning och behandling, i grund af 1811 års Recognitions-Skogsförfattning blifvit i frågasatt, hafva jemväl förekommit någre Krono-Skogar, som blifvit till särskilda Jerngrufvor för deras behof, utan någon mera bestämd besittningsrätt eller några dermed förknippade motsvarande skyldigheter upplåtne, och, med undantag af någre få, för hvilka Recognitions-ören utgöras i längre tid, enligt Kongl. Brefvet den 11 December 1696, utan afgift till Staten varit af Grufvorne begagnade; äfvensom åtskillige Skogar finnas, som på enahanda sätt innehafts af hela Bergslags-orter der, i anseende till upphörd Tackjerns-tillverkning, Bergslags-naturen blifvit indragen, såsom i Hellestad Bergslag skett,ochaf hvilka SkogarKongl. Maj:t ansett vederbörande icke vidare kunna få vara i åtnjutande; hvarförutan i öfrigt några Recognitions-Skogar till Kronans disposition hemfallit, af den anledning att Bruks-Egaren helt och hållit för framliden desamma sig afsagt. Kongl. Maj:t har vid de sednare åren uppkomne och Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning understälde frågor, huru med de förstnämnde eller de såkallade Grufvu-Skogarne borde förhållas, funnit dem såsom ej nämnde i 1811 års Kungörelse - f Proposition om Recogniiions-Skogarriii 33^ telse icke kunna bland Recognitions-Skogar hani, föras och följakteligen icke eller i allmänhet efter samma författning behandlas, utan ansett dem vara sådane Kronoskogar, hvilkas disposition på Riksens Ständers samtycke berodde.
Riks, Ständen, genom Protocoiis-Utdrag den 12 i denne manad, hänstluttt ätstillige wld der af Högloft. Bewiilninas, Utiöotler upprättade Förftag gjorde Anmärkningar i träger, hwaruti ett elkr ftera af Standen stadnat i särstilte meningar, till afgörande pä fäkt 7- §. Regermgsformen den 6 Juni, rzoy föreikrifwer af det sörstmkra Stats-Utstoltet; fa har delta Utikettet i sadant afseende denne dag sammanträde, och, efter det 69 och 71 §.8- i Regeringsformen samt zi §. i Riksdags - Ordningen blifwit uppläste och cn Ledamot för hwarje sräga, pä manligt salt, utlottad, voterat ö<wer fällande, pä grund as de Utskottet meddelte Handlingar, framställde, uppläste och justerade Propositioner i sta Propositionens Den som bifaller arr Embetsoch Tjenstemän^ Bewillning skall utgöras af zoo R:dr och derunder med 2 procent; derifrån och till 600 R:dr med z Procent och derutöfwer utan förändring ined 4 procent; voteras Ja! —; Den det ej will Mej! —: Winner Nej, skall, enligt Protocolls - Utdrafrän Högloft. Ridderstam och Adeln, hwar och en med ringare Lön an högst 200 R:dr frän all Bewilining ester s:dra Artikeln wara befriad, och de af Utstottel förestagne gradalioner för öfrigt wara gällande samt Pensionairer. som kalwa 200 R:drs Pension och derunder i likhet med Emvets, och Tjensteman af samma Lönegrad, anses frän Bewillrriäs undantagne — och Pensionairer med dcröfwer Den »4 Augusti. 26?7 stigande Pensioner beskattas i likhet med Tjenstemän som åtnjuta högre Löneförmäner än 200 R:dr. Sedan Voterings, Sedlar blifwit uldelte, upphämtade och öppnade befunnos 6i Za! och t 8 Nei!
Gap. ByggningaBalken finnes 472 Den 19 Juni. e. m. stadgadt, rörande anläggande af husbehofs vattenoch väderqvarnar. 160 Från Bevillningsutskottet, af den 16 Jani, i anledning af StatsUtskottets till Utskottet öfverlemnade Betänkande, hvaruti åt stora Barnhuset, för dess genom Finlands afträdande lidna förlust, ersättning föreslås, förmedelst öfverlemnande åt bemälte BarnhusDirection att uppbära stämpelafgiften å Spelkort, för att den ena hälften för Barnhuset behålla och den andra hälften till RiksgäldsContoiret leverera; varandes detta StatsUtskottets Betänkande af PrestBorgaresamt BondeStånden bifallet, men af Ridderskapet och Adeln till en början till BevillningsUtskottet, jemte Grefve Gyllenborgs anmärkningar, öfverlemnadt; och yttrar sig BevillningsUtskottet, som i grund af förenämnde trenne Stånds åt StatsUtskottets Betänkande lemnade bifall, uti dess till afgifvande Bevillningsproject har iakttagit hvad bemälte Stånd i afseende på Stämpelafgiften å kort samt controllen och uppbörden derå beslutit , icke hafva kunnat till granskning och öfverläggning företaga Herr Grefve Gyllenborgs vid den föreslagna afgiftens fördelning, samt uppbörden och controllen derå gjorda anmärkningar, enär trenne Stånd derom redan beslutit, 17:0 Från BancoUtskottet, afden2 5Maj, i anledning af väckt fråga om upphörande af
Men jag känner dock lust att skrifva dessa rader som en hyllning åt en flock af kvinnor, hvilka synas förmå mer än andra. T y visst är, att välståndet i Dannemora arbetarehem får till stor del skrifvas på räkningen af kvinnornas arbetsamhet, plikttrohet, outtröttliga omtanke och goda förstånd. I detta fall öfverensstämmer hvad man får se på det nogaste med hvad man får höra, och ingen annan förklaring är heller med de här förekommande genomsnittslönerna möjlig. » (Forts.) • * &gt;- Ku gick det an. et var en ståtlig och vacker kvinna, den nya boklådsfröken, som kommit — man visste knappt hvarifrån — och slagit sig ner i residensstaden. Men bra oförståndigt att öppna boklåda här, där det redan fanns ett par, tre stycken förut, i synnerhet af en person, som efter hvad man visste att berätta, inte hade den ringaste affärsvana. Hur det skulle gå, det var då icke svårt att förutsäga. Läget var inte heller det bästa, utan ganska ur vägen. Hå, hvad folk ändå kunde vara opraktiska och korttänkta! Det sades, att fadern varit någon högre ämbetsman och att dottern nu offrat sina enda fattiga slantar på det här företaget. Så där resonerades om fröken Sundh vid kafferepen och spelpartien, och då apotekarn spefullt frågade äldste bokhandlarn på platsen, om han ej fruktade den nya konkurrenten, höjde denne endast medlidsamt på axlarna. Under tiden arbetade föremålet för allt detta skvaller, alla dessa olycksprofetior, på. 116 det ifrigaste med att sätta sig in i sin nya verksamhet, hvilket trots hennes intresse, goda hnfvud och praktiska läggning ingalunda var det lättaste. Hvilket arbete! Om dagen stod hon i boden, och om aftonen och ett långt stycke ut på natten skref hon affärsbref, uppsatte och räknade ut fakturor, noterade priser, bokförde m. m. Ibland var hon nära att ge allt förloradt och tyckte sig vilja rymma från allt s a m m a n s — t ä n k, om hon tagit sig vatten öfver hufvudet!
Nu finnas här läroverk med ända till 5 å 600 lärjungar, och jag anser att icke mer än 400 borde intagas vid ett och samma läroverk. Men icke nog härmed, utan jag tror äfven det skulle vara af aldra största nytta, om man bildade särskilda skolor för de klassiska och reala studierna, i st. f. att som nu hafva samma skola afdelad i 2:ne linier. Man har visserligen sagt att nu, sedan studentexamen skall upphöra, äfven den sporre skall upphöra att verka, som hittills eggat lärarne att uppdrifva sina lärjungars kunskaper; men då man i sko lorna måste studera allt ända från Plato och Herodot till analytisk geometri, trigonometri och fysik, så .tror jag att ett sådant skiljande hade många skäl för sig. Afven torde lärotimmarnes antal något böra inskränkas. Jag anser det således vara »periculum in mora», och vet derföre ingen annan utväg än att bifalla Utsk:ts hemställan. Gr. Mörner: Så vidt jag rätt fattade det af Hr Huss framställda förslaget, gick det ut på att a Islå litt e. i Utsk:ts förslag, och att R. o. Ad. för sin del skulle besluta en på annat sätt formulerad skrifvelse till K. M. i frågan; och då jag jemför Hr Huss’ förslag med det af Utsk:t afgifna, så kan jag icke annat än förena mig med Hr Huss. Utsk:t antager nemi., att öfveransträngning eger rum tili följe af det stora antalet lärotimmar och ämnen. Hvad ämnena angå, måste jag medgifva, att, efter min uppfattning, är det nästan omöjligt att alla dessa ämnen kunna under lärotiden i skolorna hinna genomgås, och vill jag som exempel härpå endast anföra den särdeles vidlyftiga kursen i mathematiken; men, hvad lärotimmarne angår, blir det ett annat förhållande.
«Och när tänkte ni flytta in?» frågar hon med det der kastet på hufvudet. «Med samma, helst,» genmäler jag, högst förundrad öfver mig sjelf. «Så så, strax,» svarar hon, också förvånad, och ser visst på mig. «Ja, ni kan välja fullkomligt efter behag,» tillägger hon med en stor gest utåt hela rumfilen och ler, medan hela ansigtet spelar. Och utpå eftermiddagen klifves det alltså i procession igen uppför backen, — före en karl och en piga från värdshuset med mina saker samt efteråt jag sjelf, med rockkragen uppslagen, händerna nedstuckna i rockfickorna, käppen under armen, i de uppvikta byxorna och mina japanesiskt spetsiga skor. Min värdinna står igen i dörren och tar emot mig, men denna gång omgifven af sina pojkar och flickor. Sakerna bäras opp i mina rum, alla gå ut, jag blir ensam och ger mig långsamt till att packa ut och inrätta mig. Jag är just färdig med det nödvändigaste, har satt undan mina kappsäckar, samt står der midt på golfvet och finner mig ingenting mera ha att företaga mig. Då kommer ett märkvärdigt ögonblick. Det är helt stilla, ute och inne; och genom det djupa fönstret ser jag bergen stå hvita med skarpa linier emot en klarnad blekgrön himmel. Solen är redan nere bakom bergen, och det är just momentet af denna dagerns genomskinliga klarhet innan det skymmer. Jag står och står — det har med ens fallit öfver mig en stor stillhet. Allting utom mig och inom mig tiger; sjelfva tiden står stilla; och jag håller sjelf andan. Jag vet icke, hvad det är som försiggår, — men det hela blir mig plötsligt overkligt, och jag känner mig icke sjelf igen. Allt tyckes mig lika främmande, omverlden och jag sjelf; det som förnimmer i mig är med ens vordet skildt från allt det förnumna. Der står en okänd man i en okänd omgifning; och mitt jag irrar ikring allt detta okända såsom en vilse fågel med ängsliga vingslag och stumma skri. Tills det skymmer, och skymmer allt djupare, och en våg af vemod flödar opp igenom mig och åter förenar det åtskilda ...
Jemlikt 1858 års Riks-Hufvudbok upptages 48 kub.-f. 9 k:r och, för jemnande af Oindelta Spanmålen i den nya Hiks-Stalen, ajdr ages . — „ 1 „ Tillhopa 48 kub.-f. 8 k:r derå förslags-värdel, å 2 R:dr kubik-foten, ulföres med 97: 61 Sumn Extra Stats-Reglerings-Anslag. Understöd åt f. d. Pastorn vid Svenska församlingen i Chicago Gustaf Unonius, fl en gång ExpeditionsUt.*/: o Hels Förslag lill underd. Skrifvelse N:o 205. 319 Penningar. Indelta Räntor, enligt markegång på förslag8pan m ål. Summa Riksmynt. Indelt på förslag. Oindelt. Mått. Värde ä 2 R:dr kubikfoten. Mått. Värde förslagsvis å 2 R:dr kub.-fot. R:dr Ö. R:dr ä. kub.-fot. k:r R:dr ö. kub.-fot. k:r R:dr ö. Litt. B. Allmänna Indragnings-Staten. Ny anvisning. Till understöd ål äldre Officerare och Under-officerare samt Läkare, som i krig deltagit; ärligen Pensioner för älskillige till framlidne Hans Majit Konung Oscat l:s Hofstat och betjening hörande personer Alt utgå från och ined 1860. Till Byrå-chefen, Förste Expeditions-sekreteraren L. J. Lavén efter afskedstagande^ pension lill det belopp, som för Expeditions-sekrelerare blifvit bestämdt. Till extra Fånggevaldigern Olof IVassenii enka Anna Brita Magnus dotter, årlig pension att utgå från och med år 1860 . Och derjemte för hvart och ett af hennes och Wassenii minderårige harn ett belopp af 50 R:dr årligen, likaledes frän och med 1860, intilldess hvart och eli af barnen uppnått 15 års ålder.