Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stats-TJtskottets Betänkandtn, i Riksdags Ordningen föreskrifva, voterat öfver följande af Riks-Sta riden godkände Proposion, Den, som bifaller att turner-Lotteriet mä bibehållas, voterar Ja, den det ej vill, Nej, vinner Nej; så kemmer hos .Kongl, Majit i underdånighet att anhållas, det Nummer-Lotteriet matte indra-» gas; och skola Riksens Ständer genom nu åtagande större Bevillning ersätta den utaf Nummer-Lotteriet påräknade inkamst för Stats-V®rket; hvarom, jemte det mera som rörer Inrättningens Upplösning och Embetssamt Tjenstemäonens aflönande, Stats-Utskottet bör med Utlåtande och Förslag till Riksans Ständer inkomma. Vid öppnandet af de utdeldte och insamlade Voterings-Sedlarne befunnos 69 Ja, och 50 Nej; Och, då således Ja vunnit, kommer följaktligen Nummer-Lotteriet att bibehållas ; Hvilket förstärkta Stats-Utskottet får vördsamligen anmäla. Stockholm den 5 Maji 18x8. N:r 209, Förstärkta Stats-Utskottets Memorial angående frågan om Talmäns-Tajflanies indragning\ Cxenom Frotocolls-Utdrag af den 23, 25 och §e i ntstledne samt 2 i denne månad, hafva Stats-TJtsiotteis Jieiäniandehl Iji-ji Eespeetive Riks Stånden öfverlemna! tall det ■Förstärkta Stnts-Utskottet, att, i föreskrifven ordning, afgöra den fråga, hvaruti 2.'ne .Ståtid stadnat uti olika beslut med de andra Sine huruvida Talmäns-Talfl&rne denna Riksdag skola indragas. Och har Förstärkta Stats - Utskottet vid sammanträde denne dag förehaft detta ämne och, på sätt 6g §. i Regeringsformen samt 73 §. i RiksdagsOrdningen utstaka, voterat öfver följande Riks-Stånde s granskning underställde, och utan anmärkning lemnade Proposition.
Men Jerobeam byggde Sichem på Ephraims berg, och bodde deruti, och drog dädan ut, och byggde Pnuel. Men Jerobeam tänkte i sitt hjerta: Nu varder riket fallandes till Davids hus igen; Om detta folk skall gå ditupp, till att offra i Herrans hus i Jerusalem, och detta folkets hjerta varder sig vändandes till deras herra Rehabeam, Juda Konung, och slå mig ihjäl, och falla igen till Rehabeam, Juda Konung. Och Konungen höll ett råd, och gjorde två gyldene kalfvar, och sade till dem: Det är eder för tungt gå upp till Jerusalem; si, der är din gud, Israel, som dig utur Egypti land fört hafver; Och satte endera i BethEl, och den andra i Dan. Och det vardt till synd; ty folket gick bort för dem ena, allt intill Dan. Han gjorde också ett höjdars hus, och gjorde Prester utaf de ringesta i folket, de icke af Levi barnom voro. Och han gjorde en högtid, på femtonde dagen i åttonde månadenom, såsom den högtiden i Juda, och offrade på altarena. Så gjorde han i BethEl, att man offrade kalfvomen, som han gjort hade; och skickade i BethEl Prester till höjderna, som han gjort hade; Och offrade på altaret, som han gjort hade i BethEl, på femtonde dagen i åttonde månadenom, hvilken han utu sitt hjerta upptänkt hade; och gjorde Israels barnom högtider, och offrade på altaret, det man röka skulle. Och si, en Guds man kom af Juda, genom Herrans ord, till BethEl. Och Jerobeam stod vid altaret till att röka. Och han ropade emot altaret genom Herrans ord, och sade: Altare, altare, så säger Herren: Si, Davids huse skall varda född en son, benämnd Josia, han skall på dig offra höjdernas Prester, som på dig röka, och uppbränna menniskoben på dig.
Sedan fortgår hon alltjämt på den en gång inslagna vägen och gör samvetsgrant, fastän ovetande, allt, hvad hon kan för att så småningom förstöra en af naturen kanske sund och kraftig kropp. Genom sötsaker fördärfvas barnets mage, och dess hufvud tröttas med lika hårdsmälta läxor. Frisk luft och motion anses antingen som öfverflödiga eller som förkylningsbringande och undvikas därför. A r det en flicka, utrustas hon vid tidiga år m e d snörlif och skodon med höga klackar samt med en för öfrigt så olämplig dräkt som möjligt. Följderna visa sig snart. Våra lillgamla småttingars blodfattiga ansikten med sina af mörka ringar omgifna ögon tala ett språk, som, om vi förstode det, skulle tränga djupt in i våra hjärtan. skolor, och lärarinnorna, som själfva genomgått sjukvårdskurs, skulle göra barnen intresserade för studiet häraf. Efter skoltiden skulle den unga flickan genom ett par månaders vistelse vid sjukhus få den praktiska erfarenheten, och sedan skulle hon med lugn kunna åtaga sig både att uppfostra sina barn till sunda, lifskraftiga människor och att vårda dem vid sjukdom. » » Faster, tänk endast så mycket simpelt arbete en sjuksköterska får göra, och så måste hon j u vara närvarande v i d operationer och sådant där rysligt — » » Simpelt kan det aldrig vara att hjälpa en nödlidande nästa och att göra henne kärlekstjänster, men simpelt kan det väl kallas att i hjärtlöst högmod gå förbi en arm sjukling, utan att hjälpa honom af fruktan att smutsa sina händer. Vid operationer och äfven obduktioner får j u en sjuksköterska vara närvarande, och det kan väl vara hemskt och upprörande de första gångerna, men denna känsla af obehag försvinner snart. » Det genom sin svaghet ömtåliga barnet är mycket utsatt för förkylningar. Det blir sjukt, och den djupt bekymrade modern söker genom den ömmaste, men på samma gång oförnuftigaste vård att hjälpa sin älskling och lindra dess plågor. Gardinerna i sjukrummet rullas ned, mattor läggas på golfvet, tjocka filtar spikas upp för dörrarna, sängen bäddas med de mjukaste fjäderbolstrarne, de varmaste täckena, ingen ordentlig rengöring kommer ifråga för att icke oroa den sjuka. A f samma orsak bäddas ej heller sängen på bestämda tider, och allt detta göres i den kärleksfullaste afsikt.
Resolutionen den 13 Juli 1824 skulle afse endast transporten emellan ilen deruti uppgifna kuststräcka pä Öland och Calmar stad; hvarjemte, tillförekommande i möjligaste måtto af klagomål i berörde afseende, Kongl. Maj:t i nåder stadgade, att, i händelse antingen på en gång så många personer eller sä stor mängd af kreatur eller varor till någon af färjeplatserna ankomme, att de ej kunde inrymmas på innehafvarens af färjeplatsen tillgängliga färjor och båtar, eller eljest, vid ankomsten dit, färja eller folk till dess förande saknades för öfverfarten, det vid sådana tillfällen skulle vara tillätet äfven för andra emellan Röhälla och Fröbygärda boende båtegare att, efter öfverenskommelse med de vägfarande, besörja den transport öfver Calmar sund, sorn sålunda icke kunde utan längre uppehåll af färjeplats-innehafvaren verkställas; och komme, i anledning af hvad sålunda blifvit i hufvudsaken förklaradt, det af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande stadgade vite af En Riksdaler 16 skillingar banko, för den, som vid öfverfarten af Calmar sund lät sig af obehöriga personer betjenas, att förfalla, dock att, i händelse öfverträdelse af det gällande förbudet sä ofta förnyades, att dylikt vite blefve nödigt, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande skulle ega att derom ytterligare förordna.
Till Ledamot deruti är Pastor i Församlingen alltid sjelfskrifven, och väljas dessutom å den utlyste Socknestätnman, bland besuttne Personer inom Socknen, högst Sex Ledamöter, nemligen : Tre af Ridderskapet och Adeln eller Ståndspersoner samt Tre af Bonde Ståndet ; dock kunna Berednings-Commiteer, ehvad de äro valde för en, eller på sätt här nedanföre i Sjette momentet förmäles, för flere socknar, om så åstundas, bestå af ett mindre antal Ledamöter, dock ej under Fem, hvaraf Två af Ridderskap och Adel eller Ståndspersoner samt Två Bönder. 5. Mom. Finnas ej i en Socken besuttne män af Adel, Ståndspersoner och Bönder till 2 24 BevillningsUtsk. Betänianden. det antal och förhållande, sorn erfordras, må det bristande utses bland sådane personer, som äro eller varit i Kongl. Majrts och Kronans tjenst, eller inom den Glass, hvarå tillgång är. Åstunda Socknemännen ett 'större antal än fem, <vare dem ej förment, att från annan Socken tillkalla besuttne Personer, af den Class, hvarå tillgång ånom Socknen saknas. 6. Mom. Vilja flere Socknar inom ett större eller tvänne mindre Pastorat förena sig om en Berednings-Committe , vare sådant tillåtit ; dock bör tidig underrättelse härom meddelas Skattskrifvaren, och en sådan Committé likväl ej bestå af flere än Sju personer. Endast i det fall, som här uptages, må Berednings-Committe kunna utom Socknen eller Pastoratet sammanträda. 7. Mom. Skulle församlingen utan omröstning ej kunna förenas om Eedamöter, anställes af de närvarande ordenteligt val, hvarvid rösterne beräknas efter förmedlade Hemmantalet och Jordegaren sjelf röstar, om han ej, genom serskild öfverenskommelse, sin rätt till Aboen upplåtit. 8. Mom.
Hade god lust att hänga hennes kjortlar som klocka på slottstornet, med henne sjelf som kläpp i klockan! Nå, när vi nu väl få fästet inne, skall väl detta finneupproret ta slut.” ”Blott de ej ånyo få lust att resa sig, när Eders Furstliga nåde åter måste lemna landet”, svarade, med sjömanna rättframhet, amiralen Peder Stolpe. ”Åh, det skall jag väl låta dem hederligen veta, att om något upplopp och förrädiske praktiker sker hädanefter, skall jag nog så räkna med dem, att jag, med Guds hjelp, skall räkna dem i galgen, eho det än må vara, om än sjelfvaste fru Ebba, huru hon ock må bjebba. Ja, i sanning, bättre svågerlag kunde gamle kung Gösta hafva skaffat sig, än denna fru Ebba och hennes blodige och riksförrädiske man. Det var att sätta bocken till trädgårdsmästare, när den der Stenbockens, eller rättare, Stengetens slagtardräng till man slapp som befälhafvare till Finland. Och geten bräkte ännu på samma ton, sen bocken kolat af. Jo jo, hon tänker spränga oss i luften, påstås det, och har anlagt en mina i slottet; men jag har derför befallt henne att vara oss till mötes i porten. Vill hon skicka oss till helfvetet, så skall hon sjelf få vara den första, att helsa på hin håles fru mamma, med en kärlig systerhelsning. Kaka söker maka, och gerna kunde de fara med henne, alla de äreförgätne, upproriske och hufvudljugare, Anders Larsson och andre, som tagit sig före befallningen här vid Åbo.” Under det hertigen talade, hade han hunnit till slottets yttre port. Här stod den stolta frun, en hög gestalt, i djup sorgdrägt. Det endast föga grånade håret betäckt af ett dok med breda fållar, och den svarta flanellsklädningen fallande fotsidt ned omkring henne. Endast de djupblå ögonen och de hvälfda ögonbrynen aftecknade sig på det i öfrigt marmorbleka ansigtet. Så stod hon lik en bildstod, kall, orörlig, den stolta blicken hvilande på vägen.
Ifrågavarande stadgande infördes vid sistlidne Riksdag och innefattar, enligt Utskottets tanke, en på billighet grundad eftergift; hvarföre Utskottet, sorn deremot icke anser skäligt att utsträcka denna eftergift lill sådana fäll, der nytt köpeaftal verkligen blifvit sluladt, hemställer, att Grefve Taubes omförmälda förslag icke måtte lill någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Det BevillningsUtsl;nltels Bellin/tande N:o 8. 17 D<'t lili 4;de punkten af samina moman! förekommande stadgande, att karta å köpebref skall beräknas eller sista bevillningsvärdet ii hemmanet, om i köpebrefvet vissa förmäner liro för längre eller kortare lid säljaren eller dess rätls-innehafvare förbehällne och ilen derjemte i penningar bestämda köpeskilling ej ölverstiger faslighetens taxeringsvärde, har Hiksdags-lulltnäktigen Bengt Nilsson liån Kronobergs län, uti vackt motion, ansett böra lir förlättniugen utgå, under anförande att denna föreskrift gifvit domare anledning all, då i köpebref åberopas särskildt köpe-kontrakt, ålägga köparen förete Härads-skrifvarens bevis öfver bevillnings-värdet samt utfärda särskildt protokolls-utdrag derom att det blifvit föreledt. Då Utskottet, vid granskning af Bevillnings-förordningen, föreslagit införande af elt stadgande, sorn ålägger Härads-skrifvare att på debel-sedeln särskildt uppföra egendomens laxerings-värde, torde hufvudsakliga anledningen lill motionärens förslag dermed vara undanröjd. 1 öfrigt anser Utskottet skäl icke vara atifördl, som må kunna föranleda till ändring af nu ifrågavarande stadgande, utan torde motionen böra lemnäs utan afseende. Vid 5:(e momentet bar Kongl. Majit föreslagit den förändring, att öfverlåtelse och transport-bref å krono-hemman måtte förses med slämpladt papper enligt samma grund sorn andra köpe-bref samt ä skatllagda nybyggen med hälften, i stället att de förra hittills endast dragit hälften oell de sednare
är bättre. Den skickas efter af portvakten i Axels namn. Den ska ju ändå hem, och det är ingen hemlighet att han fått den tillbaka. BERTHA. Nå, om jag låter göra det! Eller Gaga, det Nej vet du... ABEL. har väl rätt att försvara dig! Hva? Han sprider ut falska rykten, och du BERTHA. vill inte ha någon befattning med saken. Jag vill Jag ville bra gerna att det skedde, men jag kunna stå ren och svära på att jag är oskyldig. ANDRA AKTEN ABEL. Det ska du få! Jag sköter om saken. BERTHA. Han har aldrig begärt den förr! Är det några intriger han har för sig? Hvad tror du han ville med hushållsboken? ABEL. efter om du uppfört på inkomsterna dina tre hundra francs du fick för taflan. Joo! Det är nog något sådant. Han vill se BERTHA. Hvilken tafla? ABEL. Som du sålde åt madame Roubey. BERTHA. Hur vet du det? ABEL. Det har hela verlden reda på! BERTHA. Och Axel med? ABEL. trodde han visste det. Det var rysligt oklokt af dig att inte säga honom det med detsamma. BERTHA. Ja det råkade jag tala om, derför att jag Rör det honom, om jag säljer! KAMRATERNA ABEL. Åhja, på visst sätt! Nog gör det väl det! BERTHA. göra honom ändå mera ledsen, efter som han redan haft den sorgen att jag kom in på salongen. ABEL. Ja, då kommer jag att säga att jag inte ville ster att göra, efter som ni ha äktenskapsförord, och du har all anledning vara stram mot honom, om inte för annat så för att statuera ett exempel. Stå i qväll! Strängt taget har han inte med dina inkom på dig, du, när han kommer med sina predikningar BERTHA. Men en annan sak. Hur ska vi behandla Östermarkska affären? Åh jag vet nog hur jag ska sköta honom. ABEL. ta hand om honom! Vi ha en räkning ouppgjord sen gammalt, han och jag. Var lugn du! Honom Östermark, ja, det är min stora ovän. Låt mig ska vi nog få bugt med, ty vi ha lagen på vår sida.
De höllo på att blåsa såpbubblor, som de kastade ut öfver altanen och läto sväfva bort öfver rosenrabalten under dem. Dagen var brännande het. Solen gnistrade i alla färgerna i blomsterträdgården och kastade solfläckar som ett guldregn öfver allt på altanen, öfver Alices brungula hår och hvita klädning, öfver de lätta gardinerna, som fladdrade i dörröppningen och öfver de brokiga draperierna inne i rummet. Allt var en enda munter lek af strålar och färger. Just då kom posten. Man räckte Alice två bref och en hattask. Hon torkade hastigt sina händer och bröt det första brefvet. Brodern hade lagt ifrån sig kritpipan och observerade henne. Hon blef först blek och därpå alldeles röd i ansiktet. Hennes ögonbryn rynkades, och hon bet sig i läppen. » Hvem är det ifrån? » frågade han. » Från Robert, » svarade hon. Hon hade slutat att läsa brefvet, men stod alltjämt och stirrade framför sig. » När kommer han? » » Han kommer inte. » » Inte alls? » » Nej, han skrifver — ja, jag skall läsa det. Han skrifver: Ditt bref var för mig detsamma som ett afslag. Jag är inte af dem, som tigga sig till kärlek. Kan du inte genast och säkert svara mig på min bön, är det emedan du ingenting har att svara. Vänta vill jag inte. Allt eller intet. D u erbjuder mig ett pinsamt tillstånd midt emellan, men jag föredrager att säga dig farväl. Från denna stund är jag blott din vän Robert. » Då hon läst igenom brefvet, tappade hon det på golfvet och kom att trampa på det. » Tänk, hur förskräckligt han älskade mig, » utbrast hon, nästan ond. » Inte en smula tålamod — inte en smula strid för att nå mig! Han tog mitt bref som ett afslag! Kan du förstå det, Allan? » Brodern ryckte endast på axlarna. » Hvem kan förstå, hvad någon annan menar! » sade han. » D u ville ge honom ett hopp, som du själf trodde på, och han tog det som en handske i ansiktet! » Alice stod ännu i tankar och hade mekaniskt öppnat det andra brefvet, som hon började läsa. Hon rynkade pannan, hennes ansikte fick ett bittert, hårdt uttryck, som brodern aldrig förr sett.
Kotzebue, hvilken under sin berömda verldsomsegling 1815–18 bland annat äfven gick genom Beringssund och upptäckte de i geografiskt hänseende märkliga lagren vid Eschscholz-bay; Lütke, som under sin verldsomsegling 1826 –1829 besökte öarna och sunden i granskapet af Tschukotskoj-nos; Moore, som 1848–49 öfvervintrade vid Tschukotskoj-nos och lemnat oss mången vigtig upplysning om namollos och tschuktschernas lefnadssätt; Kellet, som 1849 upptäckte Kellets land och Herald Island vid kusten af Wrangels land; John Rodgers, som 1855 för amerikanska regeringens räkning utförde vigtiga hydrografiska arbeten i hafven på ömse sidor om Beringssund; Dallmann, som under en handelsfärd i Beringhafvet landsteg på åtskilliga ställen af Wrangels land; Long, hvilken 1867, såsom kapten på hvalfångarbarken Nile, upptäckte sundet mellan Wrangels land och fastlandet (Long-sund) och från Beringssund framträngde vester ut längre än någon af sina föregångare; Dall, som, jemte det han lemnat många andra vigtiga bidrag till kännedomen om Beringhafvets naturförhållanden, äfven å nyo undersökt islagren vid Eschscholzbay, m. fl. m. fl. – men då den historiska delen i skildringen af Vegas resa redan upptagit ett opåräknadt stort utrymme, ser jag mig i afseende å dessa forskares färder nödgad att hänvisa till de talrika och till största delen lätt tillgängliga skrifter, som om dem redan finnas offentliggjorda84. Var Vega verkligen det första, och är hon i den stund, då detta skrifves, det enda fartyg, som från Atlantiska oceanen seglat norra vägen till Stilla hafvet? Såsom af ofvanstående historik framgår, torde så väl denna fråga med temlig säkerhet kunna besvaras jakande, som ock med visshet kunna påstås, att intet fartyg gått den motsatta vägen från Stilla hafvet till Atlanten85.
Är det blott fråga om sjelfva postportot så är dervid en annan omständighet, hvaröfver man bör yttra sig. Det är icke fråga om att postverkets inkomster skola minskas genom införande af medelporto, utan meningen, Den 5 April. 253 sådan jag upfaitat den, skulle vara att någon beräkning borde ske, hvarigenom man förvissade sig om, att i fall postportot blifver lika öfver bela riket, så komma statsverkets inkomster derigenom icke alt minskas, ulan blifva ungefärligen lika. Ständerna äro icke i tillfälle alt upgöra en sådan beräkning, utan det fordrar en närmare undersökning af vederbör., för alt i det afseende! kunna uttala något omdöme. Enl. min tanke, vore det en god och för allmänheten beqvämlig sak, medförande lättare kontroller öfver inkomsterna, om postportot vore lika för alla bref af lika vigt, som skickades mellan postkontoren, och i detta afseende skulle jag vilja tillstyrka en underd. skrifvelse till K. M., men affatlad i andra ordalag än Utsk:n hafva tillstyrkt. Den beqvämlighet, som för allmänheten skulle upkomma, är påtaglig och behöfver icke närmare påpekas, äfvensom den deraf upkommande lättnad för expedierandet vid postkontoren. Men svårigheten att beräkna huruvida det skulle erfor dras en afgift af 4 eller 5 sk., för att inkomsterna skulle upgå lill del belopp, som postverket nu äger till bestridande af kostnaderna, dertill fordras en noggrann utredning. Icke bör man vara så mån om att efterrapa andra länders inrättningar, att man genom desammas införande här i landet, tillskyndar Statsverket någon skada. Att postbönderna härigenom skulle blifva mera betungade, kan jag icke förmoda. Om brefvexlingen skulle öka sig, vore det på små bref, som en sådan tillökning skulle äga rum, och de utgöra en obetydlig del af allt hvad med posten sändes. Hvad som betungar postbönderna, och ökar hästäntalet, är något helt annat, det är nemi. de under namn af periodiska skrifter utgående broschyrer och dylikt, som göra att postskjutsen blifvit för bönderna i sednare tider så serdeles betungande, ty ingalunda är det brefvens antal.
Jag tog mig friheten yttra densamma, när vid förra riksdagen fråga varom återremiss af LagUtsk:s betänk, i detta ämne. Enligt grundlagen åligger det icke LagUtsk. och icke heller R. St. att lemna Just.ombudsmannen decharge för dess embetsförvaltning, och betänk, behöfver således ej vara uppstäldt i den formen. Dechargen för Just.ombudsm. ligger i det vid hvarje riksdag förnyade valet, hvarvid han antingen blifver omvald, eller någon annan kallas lill detta embete, hvarföre jag också tror utsigten, att förmå Utsk. att förändra termerna i dess betänk., ej utgöra en giltig anledning till återremiss, helst det beror på hvart och ett Utsk. att välja termerna för att uttrycka sin opinion om en persons embetsförvaltning. Om här någon anmärkning i sjelfva saken vore gjord emot Utskts betänk., skulle jag ej bestrida återremissen; men, såsom mig synes, har Frih. IJoye ej gjort någon sådan anmärkning, soin leder till förändring afbetänk:s resultater, och de upplysningar, som Frih. Åkerhjelm lemnat, lända endast till underrättelse, att de förbättringar, om hvilkas angelägenhet Utsk. gjort framställning, redan till endel liro fullgjorda. De anmärkningar, sorn blifvit gjorda, kunna således ej föranleda till förändring af TJtskrs betänk., såvida Utsk. icke i anledn. deraf skulle förändra sitt omdöme, och det kan jag ej förmoda, För min del skulle jag således önska, att betänk, bjefye bifallet, på den grund jag redan Dea 9 Juni. 321 förklarat, att jag anser någon af återremiss beroende åtgärd alldeles icke behöfvas. Gr. Cronhjelm, Otto Au g: Jag vågar anhålla om bifall till detta betänk., hufvudsakligen på den grund, att vi redan hafva öfverskridit den lagbundna tiden för riksdagen, och det således möjligen kunde hända, i fall återremiss af detta betänk, blefve beslutad och mindre hastigt besvarad, att lt. St. komme att åtskiljas, innan de företagit val till Just.ombudsman.
Förkläden, S V A R T A, a, !ylle, Hattstommar, svenska pr st. — 37 G O D VARA » » 1: 25 m. m. m. m. Vantar, Kammar o. Nålar från — 1 0, Perlbandåer, Perlblommor. Hårprydnader, Guldo. Silfverfjärilar. ' Hårrosetter, Blommor. från — 50 j Aigrettes, Koiffyrer. i Äkta Plymer » — 25 Amazoner 1: — Fantasifjädrar 25 öre, Vingar 10 öre. Foglar från — 50 j För Brudar: Fr aln Pr mtr Slöjtyll, hvit Sidensarges, utmärkt - 75 1: Oranger, Krås. Tarlatan, Lenon. Balayeuses, Krås i kartong, | duss., fina 75 m. m. m. i I d e n XI demacs. |50|Till landsorten mot efterkraf. 0 linnes föreskrifven för Ina i n:r 9. FettinDIVERSE gnidningarna äro ej skadliga. Fattig flicka. För att kunna besvara edra frågor ' fordras nödvändigt tillfälle till undersökning. • » Mary-Anne ». lid af några dagar, och medlen äro ej alldeles ofarliga. — Jemför svaret till Hulda i n:r 19. Se svar till Öouma A x. 1) i n:r 5 och till Lilly i n:r 13. Envisa fall fordra behandling hos läkare. Tvätta hufvudet morK u n g s g a t a n 8 (vid Hötorget), gon och afton med naphlolspril (t %). M — X. Försök ingniduigar af lanolin. Nå- behandlar invärtes och könssjukdomar. got säkert resultat våga vi dock ej utlofva, Träfras kl. 9 — 10 f. m., 2 — 3 e. m. Ii varför ni torde göra klokast i att vända er [520] _ till specialist. Tag två gånger i veckan ett stort hivemang på en kanna vatten och en gång dagligen ett lavemang af 1 qvarter afkok på två matskedar qvassiaved.