Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kostnaden pr mil för de Svenska statsbanorna uppgår deremot i medeltal till endast omkring 800,000 R:dr. Den uppgiften, alt eli icke obetydligt antal jernvägar i andra länder funnes, hvilkas anläggningskostnad icke vore större än, och någon gång understege kostnadsförslagen för de Svenska statsbanorna, befinnes derföre vid närmare granskning af förhållandena endast hafva afseende på sådana jernvägar, sorn antingen utgöra kortare bibanor, utan egen drift-materiel, eller ock af hästbanor, såsom t. ex. den emellan Budweis—Linz-Gmunden, den enda af längre utsträckning bland de Tyska jernvägarne, hvars kostnad varit mindre än den för våra stambanor, men hvilken endast har 3j fots spårvidd och blott till en del kan befaras med lokotiv samt, i afseende ä byggnadssättet, närmast är att jemföra med de smärre i Wermland och Bergslagena anlagda banorna, ehuru betydligt dyrare än dessa sistnämnde. Beträffande kostnaden lör de af enskilda bolag i Sverige anlagda banor för hästkraft, hvilka sedermera blifvit förändrade lill lokomotivbanor, samt sådana banors förmåga alt besörja derå förekommande trafik, får jag underdånigst anföra följande. Vid 1859 års utgång voro de i nedanstående förteckning upptagna smärre jernvägar, dels för lokomotiv, dels lör hästkraft, af enskilda bolag, men med lånebidrag af allmänna medel, anlagda, nemligen: Banornas namn. Längd i mil. SS S5 s" Zo ’<! w’ Driftkraft. Ul JCO ►i Si p. Största stigning. Kalkylerad kostnad. Kostnad pr mil. Denna jernväg har en längd af 0,97 mil, räler af 15,3 skålp. vigt per lol, spårvidd af 4 löt samt brantaste stigningar af I : 70; men anläggningskostnaden är mig obekant och har således ej kunnat i förteckningen upplagas.
Vill någon delegare uti Hypotheks-förening skilja sig derifrån, så åligger honom att, i den ordning här ofvan föreskrifves, betala alla de skulder, hvarför han hos Hypotheks-föreningen häftar; samt derefter i 5 år fortfarande ansvara med den hos Hypotheksföreningen intecknade reservfond uti den från Föreningen utgående 8 StaisUtskottets Memorial N:o 424- egendom, antingen genom qvarstående af inteckningen deruti, eller, i händelse han skulle önska att få sin egendom från inteckning befriad , genom deposition hos Hypotheks-föreningen af ett emot förenämnde reservfond svarande belopp, uti Hypotheks-föreningens egna obligationer eller ock contanta penningar; hvilka obligationer och penningar han, efter de 5 årens förlopp, eger att till fullo återbekomma , såvida icke, under denna tid, Hypotheks-föreningen fått vidkännas några förluster, till hvilkas betäckande, större eller mindre del af, eller hela det deponerade beloppet måst, efter de föreskrifter, Hypotheks föreningarne härutinnan stadga, användas; i hvilken förra händelse deponenten endast eger att öfverskotlet återbekomma; varandes det likväl deponentens rättighet, om han hos Hypotheksföreningen nedsatt obligationer, att å dessa under tiden uppbära den derå förskrifne ränta. 16:0 Då så många egendomar blifvit anmälde till afskiljande från Hypotheks-föreningen, att de återståendes sammanräknade värde ej uppgår till 5oo,ooo R:dr Specie, eller två millioner R:dr Rgs eller courant, anses Föreningen vara under utredning, och bör så fort, utan skada, ske kan, afsluta alla liqvider och derefter upplösas. C. Rikets Ständer hafva beslutat, att sammanräknade beloppet af de lån, som kunna garanteras, ej får öfverstiga två millioner R:dr Specie, 5 och ytdels millioner R:dr Banco, eller 8 millioner R:dr Rgs eller courant, men icke bestämt någon grund, hvarefter detta belopp borde fördelas emellan de serskilda Hypolheks-föreningarne.
Hr Gr:n har anlydt, att denna åtgärd blifvit vidtagen på grund af R. St:rs vid sednaste riksdag 106 Deri 3 Mars e. m. i förstärkt Stats-Utsk:t fattade beslut. Jag ber dervid att få erinra, att Hr Grins förslag föll på detta rum, liksom äfven hos Preste-St., och att åtgärden det oaktadt blifvit vidtagen. Jag vet väl, att Hr Grin, trots R. o. Ad, kan genomföra sitt förslag, men det är öfverensstämmande med R. o. Adins värdighet, att när det vid sista riksdagen ogillade detta förslag, det nu vidblifver samma åsigt. Detta är för Hr Grin ett moraliskt nederlag, hvilket jag ock sträfvar att åstadkomma, ty detta Stånd är det enda, som med tillräcklig sakkännedom kan pröfva frågan. Vill Hr Grin, oaktadt ett sådant nederlag, fullfölja sitt beslut, med stöd af Borgareoch Bonde-Slin, der ingen kan uppstå och försvara en motsatt åsigt, så må det stå honom fritt, men det må äfven stå R. o. Ad. fritt, att vidblifvaen åsigt, som det vid föregide riksdag uttalat. Hr Lagerberg har yttrat några ord med afseende å monitorernes sjöduglighet. Den har jag ingalunda bestridt, jag har blott sagt, att, i händelse af ett försvarskrig för Sverige, monitorernas och de mindre pansarfartygens verksamhet blelve enahanda, och att det under sådane omständigheter föreföll mig underligt, att officerspersonalen på dessa båda fartyg skall vara olika qvalificerad. Det kan kanske förundra en och annan af Eder, Mina Hrr! att jag så ofta sysselsatt mig med flottans angelägenheter, ehuru jag icke är i dess tjenst anställd. Om så är förhållandet, ber jag om ursäkt, att jag säger, att detta är de kortsyntes undran, som endast ser de närmast hans blick liggande verkningarna, men ej de i ett mera fjerran belägna orsakerna. Man kan ju t. ex. mer än val intressera sig för landtbruk, utan att derför kunna sköta plosen. Jag har älskat mitt fäderneslands forntid, och jag älskar dess framlid.
Ränte-kannnaren äterburits 915 R:dr 27 öre och återstående 550 i>:dr, utgörande till åtskiliige läkare utbetalda, men icke redovisade reseoch traktamentskostnadsförskott, blifvit balanserade till framdeles skeende redovisning. - 54 - § 3. Anslagen till Provincial-kirurgen i Stockholms län, pensioner och stipendier i Fältläkare-kåren, Allmänna barnbördshuset, barnbördshuset Pro Patria samt Svenska Läkare-sällskapet hafva till fullo utgått. Uti anslaget till vaccinationens befrämjande har uppstått en brist af 311 R:dr 68 öre, till betäckande hvaraf tillgång dock förefunnits uti detta anslag tillgodoförda räntemedel och en från föregående år reserverad behållning. § 4> A anslaget till den i Göteborg varande undervisningsanstalt för barnmorskor, utgörande R:dr 3,941: — har blifvit anordnadt: af Kongl. Stats-kontoret R:dr 1,950: — » » Sundhets-kollegium » 1,649: 82. „ 3,599: 82 hvadan å detta anslag uppkommit en besparing af R:dr 341: 18. Då härtill lägges den från föregående år befintliga tillgång, » 2,496: 85, uppgår behållningen vid 1861 års slut till R:dr 2,838: 3, hvaraf uti räkenskapen balanseras såsom kontant behållning 1,338 R:dr 3 öre och såsom förskott, till liqvid och redovisning, 1,500 R:dr. § 5. Till handhafvande af elektricitet och galvanism för sjukes behandling, har Sundhets-kollegium egt följande tillgångar, nemligen: behållning vid årets början 8 R:dr 40 öre, anslag 750 R:dr samt influtna räntemedel ! 36 R:dr 80 öre, eller tillsammans 895 R:dr 20 öre, hvaraf såsom utgift afföras 870 R:dr och återstoden, 25 R:dr 20 öre, till framtida behof reserveras. § 6.
Och med tragisk resignation drog han på sig öfverrocken för att begifva sig till sin besvärliga patient. På tre kvart var herr doktorn åter hemma. Med en suck af lättnad slog han sig ned i länstolen o c h drack sitt sköna kaffe i ljuflig maklighet. Och m e d en lustig liten min snoppade nådig frun hans cigarr o c h skålade m e d h o n o m i ett glas curacao triple sec, s o m hon till hans båtnad o c h belöning ställt fram. Och hur kelade h o n inte m e d h o n o m, drog kudden rätt bakom hans nacke och flyttade fram cigarrkoppen o c h gjorde allt för sin stackars, utsläpade o c h utslitne m a n! Och hur o n d var h o n inte på den gamla frun, s o m skulle hafva hufvudvärk just strax efter middagen, och hur villigt instämde han inte i hennes missnöjesutbrott! Men hvad skulle fru Eva hafva sagt, o m h o n vetat att han visserligen ordinerat ett pulfver antipyrin åt en gammal g u m m a på förmiddagen, m e n att denna aldrig i sitt lif bjudit någon på kalfkotletter — tacka Gud att de räckte åt henne själf — o c h att den förnyade konsultationen på eftermiddagen bestod i att doktor Erik kilade af till närmaste restaurant, där han förtärde en stor portion rostbeaf m e d portugisisk lök o c h drack två half va pilsner? Jo, sådana kunna de vara, de där äkta m ä n n e n! ingen - 1 jubileum. onsdags, köping &gt;A fest — den en den flickskolans Redan 3 dennes, anslående högt i Jönbetydelsefull ansedda Storckenfeldtska femtioårsjubileum. lifsgärning som nyss samt o m firats. V i d 3 0 års å l d e r sin skola, o c h har den Ja, vintern är behaglig, uppfriskande, fastän jämföras sommaren med ljumma luft o c h gröna de, som mer om mig ofattbart, draga påstå Kära och än s o m m a r e n. hela var ej afundsjuk våra glada är e n g a m m a l genäm som är idrott. all att luften. Den unga tagen genom det kontoret och flicka, blott skidvädret?
Sedan samtlige de gjorda låneanbuden sålunda blifvit dels undanskjutna och dels afslagna, väckte, vid Fullmäktiges sammanträde den 26 November, Grosshandlaren Berg framställning derom att, då, genom infordrande af anbud, länet icke kunnat mot antag 8 - — 58 — liga vilkor erhållas, någon annan verksam åtgärd för detsamma* anskaffande måtte vidtagas, och föreslog i sådant afseende Herr Berg, att, i likhet med hvad som skedde före upptagandet af 1858 års jernvågslån och under dåvarande, likaledes mindre gynnsamma, förhållanden ledde till det åsyftade målet, ett lämpligt ombud måtte af Fullmäktige utses och tå sig uppdraget att å utrikes ort söka uppgöra aftal om lånet, helst, enligt hans förmenande, ändamålsenliga negociationer om lånets erhållande utan längre tidsutdrägt borde företagas. Detta förslag understöddes väl af flere bland Fullmäktige, men ledde endast till det beslut, att jemförelseberäkningar skulle uppgöras till utrönande af den kapitalrabatt, som utan att vålla prisstegring kunde medgifvas för ett lån mot 4 procents ränta i förhållande till ett 4^ procents lån. Vid de följande sammankomsterna, nemligen den 3, 7, 10 och 17 December, sysselsatte sig Fullmäktige hufvudsakligast med öfverläggningar och beslut om det lån å 3,000,000 R:dr, hvilket Fullmäktige, i följd af hvad Rikets Ständer föreskrifvit rörande kreditivet till försvarsverkets fullständigare ordnande, för Riksgälds-kontorets räkning under den 10 i nämnde månad afslutade med Stockholms Enskilda Bank samt Herrar Oscar Ekman och C. O. Cervin, och om hvilket lån Revisorerne här nedan skola vidare orda. Från den 17
Deremot tyckes Hr Westerstrand sätta all lycksalighet uti Latinets uppskjutande. Uti denna fråga hör Hr Westerstrand lill de ultra radikalaste och vill med ens hafva reformen införd, utan att den på något enda ställe här, så vidt jag vet, har blifvit vitsordad af erfarenheten. Det är åtminstone att vara viss på sin sak. Hr Westerstrand torde likväl förlåta, om andra önska gå till väga med något mera försigtighet. Principfrågan om Latinets eller rättare de gamla språkens uppskjutande och huru långt de böra uppskjutas, är ännu, enligt min tanke, på långt när icke afgjord; tverlom fortgå tvisterne derom ännu beständigt. Få, eller nästan ingen, vilja dock drifva saken så på spetsen som Hr Westerstrand. Han har äfven här betydligen afvikit ifrån sin i början beprisade mönsterskola. Uti elementarskolan, hvars läsordning Hr Westerstrand vill låta orubbad qvarstå, börjar Latinet först i tredje classen, och Grekiskan i deu fjerde. Vid elementarskolans grundläggande voro många öfverläggningar om huru länge Latinet skulle kunna uppskjutas. Jag deltog i dessa öfverläggningar och kan försäkra, att lärarne derstädes än i dag ej skulle vilja se detta språks studium längre upskjutet, än som dä bestämdes. Hr Westerstrand vill deremot uppskjuta Latinet ända till sin fjerde class i ncderskolan, och der endast medgifva, att de första grunderna deraf må föredragas. Vanligen skall dä gossen hörja sitt Latin först vid 14 eller 15 års ålder. Sålunda vore nästan hela den tid, då man ännu har i behåll det medfödda likasom instinclmässiga uppfattandet af eli språk, försummad. Hvart skulle sådant taga vägen, och det med de svåraste, från oss så af - 404 Den 24 Augusti e. m. lägsna språk som Latinet och Grekiskan? Detta uppskjutande vore måhända dessa språks dödsdom, och jag frågar Hr Westerstrand, om han har besinnat hvad följden skulle blifva af en sådan dödsdom.
Af desse blifvande RiddarhusUtsju Ledamöter skall den Jkottet, enligt 4g i äldste efter Matrikeln RiddarhusOrdnivgen, uhföra ordet, och endast der påflående Riksdag, ej sex åtnjuta honorarium» allena/l öfvertager goromålen, utan ock gran/kningen af förra Styrelfens åtgärder fedan jifl förJlutne Riksdag. a $. a §. Till Ledamot i denTill Ledamot i denna Direction må icke na Direction må ej välväijas någon af de Emjas någon af de Embetsman, hvilka enligt betsmän, hvilka efter 41 § i RiksdagsOrd41 §. i Riksdagsordningen af den 10 Feningen den 10 Februbruarii 1810, med de arii 1810, med de seiedermera af Konundermera af Konung och gen och Riksens StänRiksens Ständer antagder antagne förändrinne förändringar, icke gar, icke äro berättigade kunna till Ledamöter i att i Utskott väljas, elUtskott väljas, eller i ler i val till Utskottsval till UtskottsLedaLedamöter deltaga. möter deltaga. Bil. till Ridd, 0. Ad, Pr, VI. Bind. 27 4i8 Dm 19 Julii t, /«, Den Div t emir, forn enligt Matrikeln är den äldfle, Jer er ordet. 3 §• Äfvenledes väljes af Ridderskapet och Adeln, efter samma grunder, vid hvarje Riksdag, trenne Suppleanter, hvilka i den ordning de fleste rösterne erhållit , inträda uti Directionen, antingen såsom ständige Ledamöter, då något rum deruti blifvit aldeles ledigt, eller såsom vicarierande i de fall härefter stadgas; hafva alla dessa Suppleanter såsom ständiga Ledamöter i Directionen inträdt, må de rum i Directionen , som än ytterligarekunna blifva ledige fyllas genom val, som inom Directionen med slutna sedlar anställes. 3 §.
Så strök han en förmiddag mot La Tour och vidare utåt vägen, som leder til Clarens och Montreux, med uppslagen rockkrage och paraplyen under armen. Han hade redan lemnat gatan med de små fattiga husen bakom sig, utan att han visste af hvart han gick, och kom till sig sjelf igen först, då han skred fram å den tysta och ensamma vägen mellan villorna. Han befann sig just framför den stängda grinden till en af dessa; och det första hans ögon mötte var en uthängd skylt med sitt «Chambres à louer». Bilden af hotellrummet steg plötsligt upp för honom, och en horror derför grep honom; allting i honom stretade emot bara vid tanken att vända tillbaka dit, att stå der vid fönstret igen, och så från fönstret till dörren och från dörren till fönstret igen, de tomma väggarne, det öde torget, tankarne som han inte kunde binda vid något i all denna yttre och inre tomhet ... Han hade ofrivilligt stött grinden upp samt gick igenom en liten välvårdad trädgård upp emot villan. Det var en af de mindre, med blott parterre, men full af verandor, med fönster öfverallt i det brutna taket, samt å ena sidan, der ett torn höjde sig, en liten ofvanvåning. Han trädde uppför trappstegen till frontverandan, kom in i en rymlig förstuga med en smal matta öfver ett inlagdt stengolf, hängde den drifvåta kappan från sig samt knackade på en dörr. «Kom in,» sade derinne en kraftig mansstämma. Framför den nedslagna klaffen till en ålderdomligt utseende pulpet satt en äldre man och skref. Han lyfte hufvudet mot den inträdande och visade ett väderbitet, rödhyadt ansigte mellan två kortklippta hvita polisonger, — ett af dessa ansigten, som gamla sjökaptener gerna bruka hafva. Borta vid ena fönstret satt i en gammaldags länstol med storblommigt öfverdrag i blått och hvitt frun, med korkskrufslockar ned framom öronen samt klädd i en löst hängande tröja af urmodigt snitt och mönster.
H v a d det senare angår, vilja vi endast nämna, att det för vår räkning är utfördt i xylograli af Gunnar Forssell efter en tafla af den svenske artisten Acke Andersson, s o m bekant gift m e d en af Topelii döttrar. Det utgör det allra senast tagna konterfej af den åldrige skalden o c h lär kännetecknas af en intim likhet. IDUN barndomspoesi. På barnaskaldens födelsedag. — O c h » skyddsängeln »! Välsignelse öfver dig, du kära! Adi. • " Mission. " fönstret o c h stirrade ut. Inne funnos smakfulla möbler, värme o c h blomsterdoft; ute h v e n en kall, ondskefull vinterstorm, och det började redan skymma, fast k l o c k a n ä n n u icke var fyra. Här uppstod en kort diskussion, och slantarna räknades. Sedan skyndade de små, hand i hand nedåt gatan. Snask, förmodligen! O c h efter en stunds Ina Stockenstrand. ~ * Kvällsinteriör. I ag är ensam i afton. Tebordet står dukadt o c h ser helt inbjudande ut — marmeladen lyser guldgul i den lilla slipade glasskalen — porslinet är i blått och hvitt — på bordet står en vacker ormbunke, hvars fina bladverk aftecknar sig m o t den hvita duken. Det är m e d en känsla af välbehag jag läppjar på det varma doftande teet. Däruppe i barnkammaren sofva barnen — där har varit &gt;kuddkrig » i afton, stoj o c h lif — men nu hvila små rosiga kinder helt fredligt m o t kuddarne i de hvita sängarne. M a m m a liar stått och sett på d e m en stund o c h njutit af taflan, innan h o n gick ner för att dricka te. Här nere i salen råder tystnad. Det är bara den gamla klockan där borta i hörnet, s o m knäpper sitt tick-tack o c h gör hvad h o n kan för att vara sällskaplig. Du gamla hederliga klocka i ditt hvita fodral m e d litet sliten förgyllning, s o m jag sett så långt jag kan minnas tillbaka! Jag håller riktigt af d i g!
Det böljar i honom som rytm, lockar som ömma maningar, töar och tåras Gatans stoj och buller tränger, doft och dämpadt, till mig fram; Vagnar rulla, hofvar slamra under rop och skratt och glam. Genom öppnadt fönster luftens ljumma flöden tysta gå, Och jag ser, hur solen skiner och hur himmelen är blå. Framför mig på bordet ligger grått och suddigt tidningsblad, Och jag låter tanklöst blicken ögna genom spalters rad. Gamla, kära byanamnen komma mig att tänka på, Huru denna text nu läses rundt omkring i stugor små. I sin armstol, tagelstoppad och med läderöfverdrag, Der det genom skumma rutor faller än en smula dag, Gamling stafvar fintryck genom messingsbrillors tjocka glas Och de styfva arken slätar, varsamt, med ett sakta fras. Och jag ser, kring stugubordet, under lampans matta sken, Gårdens unga pigor sitta, läsande i timma sen, Armen kring hvarandras halsar, och på skrynkladt tidningsblad Bruna händers grofva fingrar långsamt följa rad på rad. Och jag skönjer väggar skina kalkhvitt under mossig halm, Och jag ser en ljusgrön skiftning uppe i kastanj och alm, Och jag hör på vida marker millioner plantskott gro, Medan vårlig majdag sakta sjunker in i skymningsro. Och der slår en doft emot mig upp från detta gråa ark, Söt som doft från blomsterhylsor, stark som doft från äng och mark. Och den enkla texten böljar rytmiskt ymnig melodi, I hvars tysta svall det klingar lärkesång och vipeskri. En sådan dag betalde han sina räkningar, packade ett par handkoffertar och for utan afskedsvisiter med natttåget direkt till Helsingborg, sin älsklingsstad. När han följande förmiddag steg ut ur kupén, kände han sig som en annan menniska; det fjedrade i alla lemmar, han var glad som en fågel, han berusade sig i detta hans eget element, som han så länge varit utan, han fann sig med ens stå i rummet utan tak och väggar, hemnaturen, och andades så djupt och lätt som en menniska, hvilken vecktals hållit till i ett tillslutet rums instängda luft.
D e hafva hyrt i en temligen aflägsen, men nybygd o c h luftig stadsdel, tre o c h ett hälft rum o c h k ö k (fyra säger kontraktet, men det s. k. fjerde är ett mellanting mellan tambur och jungfrukammare) för 3 0 0 kronor. Först kommer man in i salen, som tillika är hvardagsrum. Gardiner o c h bordduk äro af jute o c h kosta till samman 2 5 kr. : matbordet (rundt, ty det skrymmer mindre i en så anspråkslös liten sal) med 2 lösa skifvor i imiterad valnöt 2 5 kr. ; spelbord (serveringsbord) 15 k r. ; en liten, liten soffa, just lagom för två, och klädd i jute 4 0 kr. ; väggur 2 5 kr. ; taklampa 2 5 k r. ; en beqväm korgstol 1 5 kr. ; vaxduksmatta under bordet 1 0 kr. : — gör till sammans 3 0 0 kr. Till höger ligger förmaket, hvilket tillika är h e r m s rum så till vida, att han här har sitt skrifbord, som är ett gammalt arf o c h följaktligen ej ingår i kalkylen. Gardinerna här kosta med kornischer o c h hållare 5 0 kr. ; bordet 4 0 kr. ; soffan är af det slag, som » lilla engeln » kallar kullerbytta, men så nätt konstruerad, att ingen anar dess förmåga att bjuda en g o d bädd åt någon långväga g ä s t H o n är emellertid temligen dyr o c h k o s t a * med lös tagelmadrass, men utan tyg 1 5 0 kr. ; två emmor 4 0 k r. ; sex stolar 9 0 kr. ; två små fönsterbord 2 0 kr. ; möbeltyget rödt, men icke schagg utan ylle, kostar med påsättning 1 1 0 kr. Sängkammaren ligger på andra sidan salen. Här råder den gröna färgen på tapeter o c h tyger. O m gardinerna tvistades åtskilligt. Gröna yllegardiner gifva en så mild dager, men de hvita segrade, ty af sol o c h ljus får man sällan för m y c k e t vid en stadsgata, och dagern kan lätt vid b e h o f dämpas med persiennerna, som höra till huset.
Få ämnen beröra nemligen så direkt eganderätten, som exempelvis sladganden om dolningsgrund vid ett skifte samt om jordoch slrand-eganderättens utsträckning till förmån för Kronan eller den enskilde, med mera sådant; och inom omfånget af allmän lagstiftning synes mig likaledes ligga frågan om inrättandet och organiserandet af nya domstolar, såsom till exempel i skiftesväg Egodelnings-rätt och i alvittiingsväg Egoskillnads-rätt, — denna sistnämnda tillkommen endast lör eganderätts-tvisters afgörande, dä de vid afvittring uppkomma, — hvilka domstolar af Konungen ensam inrättats på förment grund af den ekonomiska lagstiftningsrätten. Till en sådan lagstiftningsrätt för den ena Stalsmagten ensam leder emellertid den inskränktare tydningen af ordet Civil-lag, som derifrån utesluter en stor del af Byggninga-Balkens innehåll. Jag anser derföre att allt hvad som beröres af, eller för alt begagna eli vanligare uttryck, "står i’"' 1734 års lag, bör af Lag-Utsköttet upptagas, helst man derigenom icke förlorar möjligheten och rättigheten alt sedermera, dä ett ärende tillika är af ekonomisk natur, bereda detsamma i sammansatt Utskott dermed förenlig behandling, då deremot genom eli prompt undanskjutande, Lag-Utskottet för den del oåterkalleligen afhändt Ständerna lagstiftningsrätten i ämnet. I öfverensstämmelse härmed anser jag ifrågasatt uteslutande ur Byggninga Balken af 7 Kapitlet, rörande humblegårds läggande och uppehållande, afse en fråga, soto bör af Lag-Utskottet upptagas; hvadan jag anmäler reservation mot Lag-Utskot tets i motsatt syltning lättade beslut.” af Riksdagsfullmägtige Matts Pehrsson från Stockholms län, Johan Lekbery från Nerike, Olof' Persson från Gefleborgs län och Johannes Nilsson från Götheborgs och Bohus län, hvilka instämde i Herr Staaff» reservation. STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 185‘J. Ank. till Exp.-TJtsk. den 18 Nov. 1850, kl. 6 e. m.