Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har blott velat nämna detta till den kraft och verkan, det kan medföra, och under hemställan att desse 3:ne ord — om timeliga fördelar -— må i § uteslutas, såsom antingen öfverflödige eller icke fullt omfattande. Anhålles, att mitt yttrande måtte få åtfölja remissen till LagUtsk:t. Härmed ansågs öfverläggningen fulländad, hvarefter, uppå derom af H. Exc. gjord framställning, den K. Propos., jemte Hr Ribbings förslag och det af Frih. Hermelin afgifne yttrandet, remitterades till Lag(Jtsk:t. Sedermera föredrogs och remitterades till LagUtsk:t K. M:s Nåd. Propos. om antagande af en författning ang:de mord, dråp och annan misshandel. Till StatsUtsk:t remitterades följande af de å bordet hvilande K. Proposme, nemi.: ang-.de uplåtande till Norrbottens Läns Hushållningssällskap af gamla Länsfängelsebyggnaden i Piteå; ang:de uphörande af de inom Lappmarkerne i Norrbottens och Westerbottens Län under namn af domareoch tingstolks-näster utgående afgifter; ang:de befrielse från rotering för hemmanet Ansätt i Jemtlands Län; ang:deett. pensionstillskott från Allm. IndragningsStaten åt Majoren vid Göta ArtilleriRegemente Johan Wilhelm Westerling vid afskeds erhållande från innehafvande beställning på Stat; ang:de Löjtnanten vid Svea ArtilleriRegemente Nils Robert Themptanders upförande till pension å Allm. IndragningsStaten vid erhållande afsked; ang:de pension å Allm. IndragningsStaten för Löjtnanten vid Första LifGrenadierRegementet P. J. C. Loenbom; ang:de sinnessjuke UnderLöjtnanten vid Jönköpings Regemente Carl Arvid Forshalls upförande till pension på Allm. IndragningsStaten; ang:de t. f. Fältläkaren m. m. Doktor U. Miillerus upförande till pension å Allm.
Må det förlåtas mig, om jag i denna contradiction ser en föresats att hindra privatbankers uppkomst, Sedan jag nu tror mig hafva visat, att de starka silfveruttagningar från Banken, som privatbankerna kunde komma att göra, i händelse de förbundos vexla med silfver, skulle leda till följden af minskning i bankens fond, så öfvergår jag till alternativet, att nemi. silfret skulle tagas utrikes ifrån. Kan väl detta ske utan cursens uppdrifvande, och är ej sådant en direct tyngd på realisationen? Ty att realisationens bestånd ytterst beror på cursen är ovedersägligt. Jag anser mig sålunda hafva bevisat, att den påyrkade föreskriften aldrig kunde blifva nyttig, men väl skadlig för vårt penningeväsende. Jag anhåller om propos. på bifall till §, äfven med äfventyr att förlora en votering till. Hr Stråle: Hade man antagit Utsk:ns förslag, att privatbankerna må få utställa sedlar till 5o proc. öfver grundfonden, så hade föreskriften om invexling nied silfver varit tjenlig; ty då hade bankerna kunnat innehafva så stor contant cassa, som för underhållande af en dylik vexling er - Den 19 Ma rs £ tn. fordras. Men sedan man inskränkt bankernas rätt i berörde hänseende, äro de tvungna att hafva en liten contant cassa och för öfrigt räntebärande papper. Den förra kan icke blifva större än tili en fjerdedel af bankens röreisecapital. Om detta består af silfver eller brcosedlar kan vara likgiltigt, ty skillnaden är endast transportkostnaden. Men vore landet väl belåtet med att icke kunna röra sig med annat än speciemynt eller privalbankssedlar? Följden blefve, att statsbankssedeln utjagades ur provinserna; och hvilken svårighet vid liqvider skulle icke härigenom uppstå. Om man antager den ifrågasatta skyldigheten, och förutsätter; att privatbankscassan bestod i en tredjedel silfver och tvåtredjedelar sedlar, så är det gifvet, att endast en sammansättning behöfdes för att spränga den lilla cassan.
Widkommande den allmänna stiftelser, efter donationer eller eljest* tillhörige jord, som ej med hemmantal blifvit försedd, äfvensom den Släderne tillydande jord, hvilken med Extra Rotering kommer att beläggas , bör äfven derom noga undersökning ske och efter skattläggnings-method utrönas, till huru stor del densamma bör i den nya Roteringen deltaga, hvarvid, hvad Städernes jord angar, grunden bör heintas från anstäld jemförelse, med den förut roterade jorden, och i afseende på den öfriga jorden , till efterrättelse iakttagas hvad of-, vanföre i allmänhet blifvit bestämdt. I frågan om hvilken jord bör uti Extra Roteringen ingå och hvilken derifrån synes böra befrias, hafva Riksens Ständer funnit, att, enär, genom Riksens Ständers Beslut af år 1810, blifvit stadgadt, det all oroterad jord i Riket, med undantag af Boställen, som af i tjenst varande Militaire personer innehades, borde med Extra Rotering beläggas, någon befrielse derifrån för de inom Jemtland belägne hemman, hvilka icke äro af lika natur med dem, som draga ständig Rotering och om hvilka senare Riksens Ständer nedanföre vilja i allmänhet yttra »ig, således icke kan, enligt Krigs-Collegii tillstyrkande, ega rum, utan böra alla inoni nämnde Province varande pri.viiigierade hemman, lika med de inom Tabergs Bergslag i Jönköpings Län belägne så beskaffade hemman, hvilka, ef« '44 Underdåniga Skrifvelseri ter hvad Kammar-Collegium tipplysti hittills undgått Extra Botering, hädanefter med en sådan beläggas, till jemförlighet med i orten förut varande Ordenarie Botering; dock synes hvad Jemtland angår, med Extra Boteringens införande oell fördelning böra anstå till dess den tillämnade Regleringen af gamla Roteringen derstädes hunnit för sig gå och Rotarnes storlek sålunda blifvit bestämd. Beträffande derefter f. d.
Men utom allt detta, skulle en sadan arswo, des tillökning äfwen kunna förekomma den märkel, ga olagenheten: att osta alla de zme sörsta Refpecrive Stånden, och ^ nästan, alltid Preste-och Bor - Den i Augusti. 2zor Borgare - Standen, i anstende till oftanamnde arf wodenS nuwarande otillräckeltgbet se sig föranlatne att inikränka deras wal af Fullmagtige i Bancoock Riksgälds-^Werken endast inom sadane deras Medlemmar, hwilka bo, ock hafwa deras utkomst i Stockholn'.; Sem således med tiden kunde fä anseende och helad af att äga en flags uteflutande och alltid vlämpelig Palronat, rättighet wid wal af Banco, och Riksgälds - Fullmägtige af nämnde Stand. Denna instränkning i Walen skulle deremot upphöra, om Fullmägtiges arfwoden med s<r procent tillökades, sa att äfwen utom Huswud Skaden boende Stånds - Medlemmar, som ägde de ras Respeckive Ständs förtroenden, kunde utan kännbar förlust, mottaga Fullmägtigssap i Banken och Riksgälds-Comolret. Af anförde stäk tror jag mig fullkomligen böra tillstyrka ro procents tillökning för samtelige Respcctive Ctändens Fullmägtige i Bancooch Riksgälds - Werken kl. ^lmc^uist. Uti sistnämnde yttrande instämde Herr BruksPatron Duwell, och samtelige Ledamöterne af Hederwärde Bonde - Ståndet. In kclero, HclsinAiur. Upp - rzor Den 2 Augusti. Uppläst hoS Ridd. och Adeln d. 2 Aug. Prest-Ttändct den 2 Borgare-Ständct d. 2 Bonde-Standet d2 wördsamt Memorial!
Den värde Talaren, som i den föreslagne Författningen trott sig igenfinna hela den Jkråanda, Ilvars Jkadiiga inflytelse man med så flora fkäl förut öfverklagat, anmärker såsom bevis derpå; \ Den 7 April f, m. 73 t:o. Atf, enligt i Arti i Embeten äfven hädanefter skulle inom handtverkerierne få inrättas. 2:0. Att likmätigt 4 Art. 5 och 6 § §. både utländsk och och inländsk man, som önskade vinna Mästerskap i Sverige, skulle, såsom Herr Grefvens ord lyda: kunna endast af Magistraten dertill vinna bifall, sedan vederbörande Idkare blifvit hörde, och 3^0, Att en lärotid af 6 år i allmänhet föreskrifves innan man får blifva Mästare. J sammanhang härmed föreslår Herr Grefven följande arne hufvudgrunder för den nya Författningen, nemligen; i:o. Att det må vara hvar och en person af begge konen tillåtit, att utan afseende på Läroår eller någon af de omständigheter, som böra anses som hvar och en sjelfständig menniskas ensak, välja och idka hvilken loflig slöjd, som helst, till och med drifva flere näringsgrenar på en gång. Att deremot ingen må kunna få tillkännagifva sig såsom Idkare af en handtering, utan att han på vederbörligt sätt ådagalagt, att han icke, genom bristande skicklighet uti densamma, utsätter medborgare, sorn lemna honom sitt förtroende, för den obehagligheten att bedragas. 74 Den 7 -tpr il f. m.
Den medelst organisationen, tillökade utgift för Statsverket härör af: 1:0 Att vid organisationens införande, några af de till Divisionsoch BrigadGeneralerne ämnade RegementsChefs indelningar, innehades af Öfverstar, hvarföre motsvarande antal Generaler emedlertid måste förses med penningelön. 2:0. Att 2:ne öfverste boställen, WeStgötha och Bohus Läns Regementens (i följd af äldre Kongl. Bref, voro i besittning, det för Bil. till Ridd, o. Ad. Pr. 1 Band. 48 754 Den 24 Februarii, ra af f. d. Öfverste Palmstjernas Sterbhus, det sednare af en för flere år ur tjenst gångne öfverste Pålmans, hvarför de emedlertid och till afgåogs inträffande måste ersättas med penninglöner. 3:0. Deraf att en ständigt tjenstgörande, ej tillfälligt commenderad, GeneralStabs inrättades, hvars nödvändighet är så allmänt erkänd i Europa och dess arméer, att jag skulle anse mig fela emot den upplysta krets, hvari jag har äran tala, om jag borttog Dess dyrbara tid med upprepandet af skälen dertill. Men om organisationen nu skulle förändras, och de med lön försedde FältMarskalkar, Impecteurer och RrigadGeneraler skulle återgå till Regementsbefäiet, så vore en ovilkorlig följd deraf, att motsvarande antal Öfver - star skulle återgå till ÖfversteLieutenants befattningen; hvarmed de, troligen icke voro belåtne. Gener ahrne skulle således förlora; de nu varande Regements Chefer skulle förlora, tjenJlen skulle förlora, och hvem skulle då vinna? Den egentligen nu existerande olägenheten, som jag fullkomligen medgifver, är att RegementsCheferne, äro illa betalte, hvilket är så mycket hårdare för dem, som de alla, icke allenast med utmärkt nit och skicklighet förestå sine tjenstebefattningar, utan äfven göra betydliga uppoffringar, för att uppfylla dem åliggande representationsskyldigheter; ingen önskar derföre Ulligare än jag att detta förhål* Den 24 Februarii.
Augusti, hvilket samma dag blef på bordet lagdt, gjorde tillstyrkanden anangående tillökta Dag-Tractamenten för Tjenstemän och Betjening vid Riks-Ståndens och deras Stats-Otskotts Cantalier. Ut Supra. Px Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D. Föredrogs till sluteligt afgörande Banco-Utskottets den 28 Juli på bordet lagda och den 31 återremitterade Memorial af den 2 6 i samma månad, angående regleringen af Discontrörelsen i Riket, sedan privata delägares Octroyer tillärida gått, ; så väl som Utskottets öfver an. Den 5 Augusti 255 anmärkningarna den 3 dennes afgifna och Följande dagen på bordet lagda utlåtande; och stadnade Ridderskapet och Adeln» efter noga öfverlägga ning, hår; m uti följande Beslut: 1:0 Att, MalmölDiscont Öctfdy må . fortfara Jll.och med 182o. 2:0 Att Maittiö-Discont må i Bil tens Stan. ders Bank, njuta Discpnträtt å 200,000 R:d, och Göthafpanals Bolags-Discont å 800,000., 3:0 Att Maximi utlånings-summan för Malmö-Discont bestämdes till 2,500,000 R:d och for Götha-Canal - Discont samt Götheborgs-Discont tillsammans 0,500,000 R:d. 4:0 Att Banken åf Malmö Discont må, för de tvänne år, som öfverskrida den nu varande Octroyen, erhålla tvåtredjedelar af vinsten utöfver 7 procent. 5:0 Att Götha Canal-Discont icke må utgifva tre procents sedlar efter 1816 års början-, och Malmö. Discont ej sedan dess första Oetroy till ända gått. 6:0 Att Götha-Canal-Bolags i 10. §. i Reglementet förbehållna rättighet att utgifva As-1 signationer på Banken af 5
Varande de i detta ämne af Herr Doctor Knös och Herr Hector Kellander särskildt väckte motioner härmed äfven af Utskottet besvarade. Stockholm den 18 Julii 1823. Ankom d. 24 Ju Ii i IfäJ. Betänkande till Rikets Högloft. Ständer, öfver, gjorde anmärkningar vid Utskottets jämte dess Betänkande N:o 2 afgifne Utlåtande Bil. Lit. I. rörande en och annan fråga i afseende på Banquens Odlings-Län. Tredje Puncten uti Banco Utskottets i fråga*’ varande Utlåtande är af följande lydelse: ’’X öfverensstämmelse med hvad 8 §. uti 1822 års Bevisions-Berättelse innehåller, och såsom en utväg att förekomma så väl förluster af en forcerad indrifning, som att Odlingsföretag ”hvartill Lån blifvit beviljadt skulle ofullbordat 56j Banco-Utskottets Betänkanden. ’’de afstadna, finnér Banco.Utskottet, med instämmande uti Herrar Revisorers yttrade tan’’ka, skäligt tillstyrka’’, att då annan person visar sig vara innrhafvare af en Odlingslägenhet , med samma dispositions eller egande rätt som förste Låntagaren vid Lånets ut gifvande innehaft, och vill ikläda sig dess ingångne förbindelser samt företer sådan säkerhet, som nu gällande eller fram» deles blifvande författningar föreskrifva, OdlingsLäns Transport eller omsättning må få ega runt och sådant utan hinder af den förres tilläfventyrs ådagalagde försumlighet uti sine skyldigheters fullgörande. Härvid hafva anmärkningar inom Högvördige Preste Ståndet blifvit gjorde, hufvudsakligen af det innehåll : Att det föreslagne stadgande syntes vara både obestämdt och till sina fbljder vådeligt. Det funnes ingen säkerhet att icke nye Innehafvaren af ett sålunda transporteradt Odlinge Dån, kunde gå samma väg af medgifven försumlighet, och för att undvika ansvarspåföljder, i sista ögonblicket åter öfverlåta Egendomen till en lika svekfull Innehafvare.
När härtill kommer, att de åt införseln från Finland beviljade förmåner motsvaras af fördelar för Sveriges utförsel till nämnda land, borde jag icke tveka att tillstyrka afslutandet af den sednaste liandelstractaten med Ryssland på de grunder, som i bilagan till Utsk:s betänk, finnas upptagna, eller ett successivt höjande af tullafgifterna, intilldess det allmänna förhållandet, efter vissa års förlopp, blir gällande, äfven i afseende på Finska handeln, då derigenom hufvudstaden tryggades mot vådan af bristande tillförsel, utan att provinserna skulle komma att sakna förmånlig afsättning för de varor, de kunde hafva alt aflåta. Hvad den sednare omständigheten beträffar, eller tolkningen af en punkt i den särskilda tariffen , rörtde införsel af Wasaoch Nylands-råg, finnes det lätteligen, att, då tractaten icke uteslutande medgifver införselsrätten deraf åt Svenska undersåtare och icke gör införseln beroende af särskildt tillstånd, någon för Sveriges handel förmånligare tolkning, än den, som tillstyrktes, icke kunde äga rum. Anmärkn. är i 28:de punkten framställd derom, att ett förut i annat hänseende anmärkt systeme af undantag, ej mindre från allmänna författningar, än från ingångna öfverenskommelser, äfven gjort sig gällande vid privat-rältliga förhållanden emellan Kronan och enskilda personer, i det eu enskild man erhållit uppskof med fastställd inbetalning å sin skuld till Kronan, på det han icke, genom stränghet i utöfningen af Kronans rätt, skulle tvingas till dylik stränghet emot de af honom undsatta innebyggarne i en ort, der en upp - Den i Juli f, ra. 81 uppbördsman icke, till undgående af nödvändigheten af utestående resters indrifning, kunnat erhålla ett kort anstånd med en liqvid. Utskrs mening kan väl icke vara, att klandra både det bifallna och det afslagna undantaget; ulan förmodar jag, alt det förra ar egentliga föremålet för anmärkntn, och det sednare omförmäldt endast för att gifva en svårare färg åt förhållandet.
Utskottet hemställer må å 3:dje HufvudTiteln blifva uppförde till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition med öfverlemnande till Kongl. Maj:t att successive, och i den raon genom blifvande vacancer tillgångar kunna vinnas, lönerégleringen låta verkställa på sätt kan pröfvas lämpligt. Från Artneens förenämnde tillgångar lära sådane dock för närvarande böra afdragas, hvilka först framgent, såsom beroende på innehafvarnes inträffande afgång blifva disponible för löneregleringen, och hvilka för nämnde ändamål alltså till större delen ej kunna påräknas förrän efter en Den ai Maji f. m. oviss, måhända längre, tids förlopp af io till 20 år. Dessa tillgångar äro: 1:0 De Öfverste-Indelningar, som ännu innehafvas af Generalitelet, uppgående till sammanräknadt belopp af . R:dr gg,2ZZ. 2:0 Hvad vissa bättre lönade Regementers Indelningar m. m. öfverskjuta de för dem föreslagne nya AflöningsStater, uppgående vid 3 Cavalleri-och 4 InfanteriRegementer och Corpser sammanräknadt till omkring R:dr 3Q,5oo. eller tillsammans R:dr 128,783. Med hvilken summa den af Utskottet uppgifne brist af R:dr 24,i65: 42• 6. finnes vara förökt, intill dess förenämnde tillgångar blifva disponible, och uppgår bristen alltså för närvarande till nära 153,000 R:dr.
Allt sedan sin födelse har A.B. oaflåtligen beskyddat och försvarat upplösningen, oordningen, uppstudsigheten och sjelfsvåldet i smått och i stort. Om ett tjenstehjon satte sig på tvären mot sin husbonde, en supig gesäll mot sin mästare, en cadett mot sina officerare, en capten mot sin chef, en skolgosse, en student mot sina lärare, mobben mot polisen, så visste de sjelfsvåldige det ställe, der deras klagoskrifter emottogos och försvarades, och kunde sturskt säga till sina förmän: „ni skall komma in i bladet„ 16. I jemnbredd med dessa Bestræbelser till brytande af banden mellan enskilda corporationer har samma blads Utgifv. mer och mindre öppet eller lömskt arbetat på konungamaktens upphäfvande, eller åtminstone försvagande, samt på införande af ett demokratiskt statsskick, föga mindre i praktiskt hänseende orimligt, fastän vida mindre trefligt än Almqvists „mathotell„ i Silkesharen och Purpurgrefven. Derom vittnar hvartannat blad i hans tidning. Han har systematiskt nedsvärtat alla regeringar, äfven de bästa, de frisinnigaste och mest lyckobringande, Frankrikes och Toscanas före 1848, och Sveriges framför allt; han har nästan företrädesvis rigtat sina pilar mot de ädlaste, dygdigaste och visaste Furstar och dem, som stått dem närmast: Ludvig Philip och Guizot i Frankrike, Carl Johan och Magnus Brahe i Sverige. Han har försvarat hvarenda revolution, rebellion och insurrection, till och med de galnaste och orättvisaste, såsom den Parisiska, Florentinska och Badensiska: han har lofordat hvarje fredsstörare och rebell, af hvilken syftning som helst, eller af hvilken art och beskaffenhet som helst, utan att ens undantaga socialisten Mazzini, jakobinen Ledru Rollin, bofvarne Lagrange och Struve, atheisten Ruge, den blodröda Propagandan i London och Schweiz och så många andra.
Äfven en del af dessa planchverk kunna visserligen hafva vetenskapligt syftemål, såsom, exempelvis, afbildningar af species från djur-och växtrikena, teckniska yrken, m. m. En större del deremot utgöres af konstprodukter, som äro antingen det konstnärliga snillets omedelbara skapelser, eller afbildningar af yttre naturföremål, eller ock af andra förui till var^‘ncl,e konstalster, II vartdera slaget tillhör dock ett annat bildnings-element, än del vetenskapliga arbetet. Deras icke blott inre, utan ock yttre värde, eller pris, beror af deli högre eller lägre grad af konslnärs-skicklighel, sorn i deni är nedlagd, och i fråga om afsättning antaga de ock mera naturen al varor, än af vetenskapliga alster. De kunna derföre icke heller ställas i lika kategori med de sednare, af så stort gagn det för öfrigt än må vara, att äfven de må ingå uti bibliotheks-samJingar. En annan af de punkter, på grund af hvilken man sökt förtyda 11 mom. 1 § Tryckfrihets-förordningen, angår de ordalag, hvarigenom boktryckare förpligtas att aflemna de föreskrifnä bibliolheksoch archiv-exemplaren. Då det säges, att boktryckaren skall af hvad som tryckes ”från upplagan aftaga och ulan betalning aflemna så många exemplar”, att hvarldera af de uppgifna bibliolheken och embetsverken erhålla ett, men hvarken tiden, inom hvilken, eller sättet, huru aflemnandet bör ske, blifvit närmare bestämda, så bar det handt, alt en och annan boktryckare förklarat tig väl vara villig att aflemna de föreskrifnä exemplaren, så snart de af dertill utsedd person dem affordrades., men icke pligtig alt sjelf besörja 4 Konstitutions-Utskottet Utlåtande, N:o 23. om deras tillställande till dem, som exemplaren tillkornmo.
Preste-Ständet, som ansäg ett sädant afdrag ä Riks-Discontens Utlänings - Summa medföra ille allenast en betydlig minflning uti Bankens päräknade winst af Niks-Disconten, utan ock en stadlig inskränkning» de Läne-biträden, som Handlande och Närings-ILkare af denna inrättning böra ätnjuta, och nu mera än förr torde behöfwa, samt fördenskull fann betänkligt, akt härtill desi bifall lemna; beflöt, att ifrägawarande förskott häldre borde, omedelbarligen utur Riksens Ständers Bank, Canal-Werket ineddelas; reti hwilket Beslut de Respective Med-Ständen skulle wördsamt och wän» ligen inbjudas, att sig med Prcste-Ständet förena» § Nt supril. S. D. Med gillande af hwad Riksens Hkgloss. Ständers Iämknings-Utstort uti Memorial af den 17 -ennes, angäende Förslaget till Instruction för Riksén» Hög - 626 Den 17 Apri!. Högloft. StänderS Justitie» Ombudsman, yttrat; beflök Preste-Ståndet, att detta ärende till Riksens Högloft. Ständers Expeditions - Utstötts ftuteliga handläggning öfwerlämna; Hwarom de Rcspcctive Med-Ständen samt. bemalte Utskott stulle wördsamt och wänligen underrättas. 17r supra. klx Urotvcollo st. 17. ^.lmc^uist. Utdrag af Protokollet, hället hos Högwördige Preste-Ständct den 20 Januari» 1810. D. D. Efter erhällen del af Wällofl. Borgare, Ständcts Protocolls-Utdrag af den IS dennes, innehällande bifall till Riksens Högloft.
Här, som i alla småstäder, tillskrifver man Borgerskapets obestånd åt lättheten att vinna burskap, som lockar Handelsbeljenter och Gesäller in i Näringarne ulan stadga och förlag, hvarpå merendels följa giftermål med obemedlade flickor och dernäst infinner sig fattigdomen, såsom en oafvislig följeslagare genom lifvet. Likväl synes äfven här handeln och handlverkeriei ne i sednare åren hafva vunnit någon förkofran, hvartill i sin mohn bidragit inrättningen af Torgdagar, dertill mest medverkat Arrendatorn af Wästanå nära Staden belägna Fideicommiss-egendom, som började att å de af Magistraten kungjorde Torgdagar i Grenna afsätta godsets producter, och innan kort var Torgrörelsen liflig och Grenna flitigt besökt äfven af allmogen från den angränsande delen af Östergöthland. Denna såmedelst uppkomna Torghandel, bereder nu Borgerskapet samt de lill Staden inflyttade Herrskaps-familler en lätt tillgång att finna sine förnödenheter. Också har man bemödat sig att bringa det rymliga och grönskande, men för öfrigt obeqväma, sluttande och vattensjuka Torget i ändamåls - 33 målsenligt skick medelst anbringande af underjordiska valtentrummor, planering, fyllning och stensättning, der ytan varit hålig och sank. Genom bidrag, äfven från den omkringliggande landsorten, har man börjat hygga en hamn eller brygga i Wettern vid Stadens strand, på det skepp och farkoster af större drägtighet der måtte kunna lägga till och aflasta, i stället att såsom hittills, på små farkoster transportera varor i land från större båtar, som icke kunnat gå intill stranden. Hågen att bygga stora hus i små Städer visar sig äfven i denna lilla Stad, vid hvars storgata de sednare åren blifvit upprest ett trädhus i så stor dimension och med så många architechtoniska försök att dess like förgäfves sökes i land^rternes större Städer. Om Stadens inkomster, Administrations-kostnader, fattigvård och sjukskötsel, åberopas underdånigst sista Femårs-Berätlelsen.