Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Allmänna MagazinsDirectionen för Länen beviljad, från och med Junii månad 1818 till samma månad år 1820. Råg. Korn. Hafra Stockholms Lh n • 1 Södermanl:* Calmare Kronobergs Jönköpings Med den kännedom sistlidet års skörd, hvil-» ken jag på särskilde vägar med ali möjlig omsorg samlat, och hvarom mine för förra året aflemnade Berättelser förmäla, var det icke tänkbart, att vid den vanliga tiden för undsättning af Spannmål, se Kronans Upplags-Magaziner i orten så betydligt tillitade som innevarande år; och då jag använclt allt mitt bemödande, att igenfinna orsakerne härtill, anser jag mig vördsammeligen höra lemna Kongl. Directionen del af hvad jag inliemtat. Ehuru skörden så utfallit, sorn fdrlidnä årets Berättelser utvisa, hvarpå uppgiften om behof af undsättning med ledning af föregående årens erfarenhet blifvit grundad, har det likväl visat sig, att sjelfva kärnan af den under den ovanliga starka torkan mognade Säden varit mera dryg än under våta år. Då hoppet att efter vanligheten få på credit undsättning från Kronans Magaziner slog felt, just vid den tid, då behofvet af Utsädes-sad borde fyllas, vände de behöfvande, som saknade tillgång att contant betala den säd de behöfde, sig till enskilde personer, hvilka dels på Auctioner med credity dels utom Auction med credit i början till Revisorers Berättelse. g i r högt uppdrifne och sedermera till priser i likhet med Kronans afyttrade deras sädes tillgångar, hvilka, då fråga är om de Handlande, liufvudsakligast varit i andra Län uppköpte: det hände således hvad de förra åren icke inträffat, att sedan sädesprisen på vår-sidan börjat falla, den enskilda speculanten kunde sälja säden äfven på credit under Kronans pris, och under sistlidne Pehrsmässo marknad såldes från Vestgöthabåtarne en tunna Råg emot 9 R:dr 16 sk. a 9 R:dr och en tunna Hafra emot 4 R;dr a 3 R:dr 32 sk.
St. skulle blindt förlita sig på den redaction, som nr franiställd i en Regems propos.; men jag liar sagt, att det är sannolikt, alt utaf deii nya lagens förändringar kunna de, som blott skilja sig i nuanceririgen af redaeiionen, anses vara ganska lätt införda. Af principfrågorna åter kunna inga andra komma till R. St. i K. propostr, än de, i hvilka förändringen af K. M. gillas; rilen, miné herrar! jag ber eder eftersinna, att hvarken den nya eller gamla lagen innehåller särskilda framställningar af principerna, utan de ligga i delaljhuden, och visserligen är det angeläget att redaeiionen deraf blir controllerad, men den blir det väl Också, när K. M. omöjligen kan framställd principerna, utan att tillika gifva delaljhuden, hvilka utgå lir denna princip; och då dessa proposu' afgå lill R. St. samt derifrån till LagUtsk., hvarifrån de sedermera återkomma till R. St., så ser jag Sannerligen ej på långt när den svårighet i hela utvägen för det nya lagförslagets antagande, sorn man här föreställer sig. För min del kan jag alltså ej understödja någotdera af dessa förslag, hvarken Utsk:s, eller Gr. Spens’, emedan jag är ganska öfverlygad , att om beri arne blott behagade afbida K. M:s propos., så skulle Svårigheterna befinhas mångfalldigt mindre, än man föreställer sig. Ur Stuart, Carl Gustaf: Lika med mångo andra talare, hyser äfven jag den lifliga önskan, alt det nya lagverket snart mätte blifva anlaget; filen om denna önskan skall under nuvar. represenlutionsförhållunden kunna uppfyllas, så är det nödvändigt, att en sådan förändring i nu stadgade förmer åstadkothmes, soli) gör lagförslagets pröfning och antagande till en möjlighet. Ty med den erfarenhet, man under våra liksd.förhandlingar alltför ofta vunnit, jörtde stridigheten af de särskildta RiksSttnS beslut och svårigheten eller rättare sagdt omöjligheten ali sammanjemka dem, då mera omfattande förslag skola af R.
Ridderskapet och Adeln en Ledamot ansett: att ”en fullständig uppgift om Banquens TjenstemannaStat och kostnadsconto till nästa Riksdag borde af Utskottet till Rikets Ständer inlemnas, med förslag till de förändringar och indragningar Utskottet funne Verkets nytta fordra,” emedan den värde Ledamoten ”utan att ingå i pröfning om en så<Us förändring nu borde vidtagas, trott Gona» Banco Uts ';ottcl,s Bet änkan den. töj misssriatet äfvensom den särskilda DiscontAdministrai ionen kunna upplösas, och i dess stalie med upphäfvande af den dubbla Colle,gial* Styrelse, sorn hittills egt rum, bues till Chef för hvar och en af Banquesis särskilda Afdeldelningär en Commissarie, och mahanda för Vexel lianquen 2 eller 3, for att bereda arén. derne innan de föredragas hos Herrar Fulljnägtige; hvilka för sitt på detta sätt ökade sysselsättning, kunde erhålla sä tillräckliga löner att de icke vöre beroende af andra inkomstkällor; äfvensom indragning ibland dea mindre Betjeningen anses böra ega rum.’' Det torde vara nödvändigt att i första rummet afgöra, hvilka förändringar kunna finnas behöfliga i arbetssättet och ordningen derföre inom Verket, innan bestämmas bör hvad indragning i Personalen må kunna ske, emedan denna sednares antal helt och hållet beror åf de förres större eller mindre vidlyftig, het. Så länge åter den hittills iakttagne arbetsmethoden ännu måste fortfara, saint sättet för Sedelutgifningen och Låneoperationernes besörjande blifva detsamma som hittills, finner Utskottet icke möj'igt, utan rubbning i controllerne och utan att gifva anledning till arbetets efterliggande, hvilket så lätt kunde blifva en följd af flere olika sammanblandade göromål, att nu föreslå någon förändring eller indragning i Banquens TjenstemannaPersonal.
Skrifvelse, Al;o 312. 511 Drefmat, eller gammalt och i stycken af högst 2 famnars längd sönderhugget tågvirke; Duiij alla slag; Emalj, i massa; Fartyg, utländska, med tillbehör, som blifvit tagna under krig af svenskt örlogseller kaparefartyg och lagligen prisdömda; Fisk, färsk; Fiskskinn, oberedda; Fjäder, ospritad; Fjäll, hvalfisk-, eller ossa sepice; Flintsten; Flyttsaker ; såsom reseförnödenheter, af egaren sjelf medförda, då de af vederbörande tullkammare finnas ej öfverstiga hans behof under resan; Foglar, lefvande ; Frö , alla slag utom kanarie-; Färgmossa, alla slag; Gips; Gipssten ; Glas: buteljer, burkar och flaskor, på hvilka varor inkomma och som icke, enligt serskildt stadgande i införselstarifen, inbegripas uti vigten för tullberäkningen; kemiska; Glasgalla ; Glas skärf eller krasglas; Glober ; Granatäppleskal; Gräs, ej specificeradt; Gräsmattor och gräsrep till garnering och emballage; Guld, oarbetadt; (vigten antecknas i journalen). Halm ; Horn j oarbetadt eller raspadl; Hummer ; Hvalraf eller spermaceti; Hår: alla andra, ej specificerade slag, än hästeller tagel, samt nöthår; Hö; Jordj poler; Juveler, oinfattade eller infattade; 512 Expeditions-Utskottets Förslag lill tind. Skrifvelse, P/.-o 3/2.
Riksdag beviljat ett anslag af 50 R:dr B:co för hvarje Län till Djurläkares aflöning, och anse det böra på menigheterna sjelfva ankomma att anvisa de ytterligare bidrag till dylike personers aflönande, som, efter locala förhållanden, kunna finnas af behofvet påkallade, hafva Rikets Ständer icke funnit skäl ifrågavarande framställning bifalla. 12:0 Kongl. Öfver-Intendents-Ernbetet. De vid senaste Stats-reglering å detta Embetes stat uppförde löner för en Kamererare vid Kongl. Museum med tillsammans 400 R:Jr, och för en der likaledes anställd Vaktmästare med 150 R:dr och derunder beräknade 4 tunnor spanmål, samt anslag till underhåll af Kongl. Musei samling af taflor, 500 R:dr, hafva Rikets Sländer ansett lämpligast att återflytta till 5:te Hufvud-Titeln; varande återstående anslags-beloppet för Öfver-Intendents-Embetet oförändradt uppfördt. i3:o Kongl. T abell-Corn m is sio nen. Uti dess stat, nu utgörande 1,525 R:dr 36 sk., med derunder beräknade 98 tunnor spanmål, har E. K. M., dels till löneförbättringar, dels tillförhyrande af arbetsrum och archiv, i Nåder äskat en förhöjning med contant 1,124 R:dr 12 sk., så alt staten komme att utgöra 2,650 R:dr utan spanmålsräkning, Rikets Ständer erkänna visserligen Verkets obestridliga rätt att få sig anvisade embetsrum, men förmoda tillgång dertill icke saknas uti Statens i hufvudstaden befintliga hus och byggnader, hvadan Rikets Ständer icke funnit skäl det för detta ändamål begärde anslag bevilja, äfvensom Rikets Ständer ansett sig icke böra bifalla den för Tabell-Commissionens tjenstemän äskade löneförhöjning, i följd hvaraf utgifterne för bemälde Commission uppföras i Riks-staten till enahanda belopp, som vid sista statsreglering egde rum. 14:0 General Landtmäteri-Contoiret.
Vare sig till val af Elector eller Riksdagsman, skola dessa sedlar vara så inrättade, att den röstande derigenom icke utmärkes, hvarföre hvarje sedel icke må innehålla mer än en hel röst, efter den i Staden antagne beräkningsgrund. Herr Assessor Arosenius anhöll, att i ConstitutionsUtskottets Betänkande öfver dessa ämnen måtte införas, hurusom Utskottet med förundran sett, att helt annorlunda tillgått, hvarigenom händt att, då voteringssedlarne gällt efter den röstandes åsatte fyrktal, har ändamålet med slutna sedlar förfelats. Herr Borgmästaren Egge: Jag kan ej instämma i Fördelningens nu gillade förslag, att en ägare af större fyrktal skulle få tillfälle att dela sina röster imellan flera, om sådant föll honom in. Det är stridande emot ett fritt, öppet och med mogen öfverläggning beslutadt val, skulle föranleda vankelmod och medföra värre följder än den att blifva yppad genom röstningssedel på ojemnt öretal. Herr Assessor Arosenius: I consequens dermed skulle den slutföljd kunna dragas, att ingen röstägande finge underlåta att i valet deltaga, eftersom det vore en närvarande betaget att genom flera rösters lika fördelning upplösa deras verkan. Doctor Wijkman: Den anmärkta olägenheten är af mindre vigt än imposition; och huru skulle den före - 21 482 Riksdagen 1812. kommas, då ett högt val bekant fyrktal gjorde omröstningssedeln lika känd, sorn om han varit öppen aflemnad? Herr Assessor Arosenius instämde med Doctor Wijkman. Herr Grefven och Ordföranden förmente, att det föreslagna röstningssättet ej kunde förordsaka vankelmod, emedan den röstande genom rösternas fördelning skulle borttaga sin egen vigt. Herr Doctor Wijkman: Jag har ännu flera skäl att anföra till styrka för Utskottets beslut; de nemligen, att man i motsatt fall vore hindrad att dela sina röster och att votera på sig sjelf, hvilket ingen Lag förbjuder.
Remitterades till L a g - U t s k o 11 e t : Kongl. Maj:t Nådiga Proposition till Riksens Ständer angående: 1:0 Tiden för bevakande af Mål, som x Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge göras i 32^ Riks-Slåndens anhängige, eiler derifrån till Kongl. Maj:t i underdånighet hänskjutas. 2:0 Föreslagen förändring af 1 Gap. 1 och 10 §§. Rättegångs-Balken i fråga om val af Nämndemän, samt Extra Nämndemäns tillkallande, samt Nådiga Skrifvelsen till Riksens Ständer med öfverlemnande af Förordningen den 12 Fehr, 1820, emot Lurendrägeri och Tullförsnillning, uti hvad angår de derstädes stadgade straff och ansvar. Från Fäll afl, Borgare-Ståndet, S. D. Remitterades till Lag-Utskottet: 1:0 Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition,den 21 sisth Martii, angående föreslagen ändring af 1 Gap. 1. och 10 §§. Rättegångs-Balken, i fråga om val af Nämndemän och Extra Nämndemäns tillkallande. 2:0 Kongl, Maj:ts Nådiga Skrifvelse den 10 sisth' April, med öfverlemnande äf Förordningen den 12 Februarii 1820, emot Lurendrägeri och Tullförsnillning uti hvad angår de derstädes stadgade straff och ansvar. Frän Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Remitterades till Lag-Utskottet, dels Kongl. Mapts Nådiga Proposition till Rikets Ständer af elen 21 sisth Martii, angående: Protocolls-Utdrag. i3r>5 1:0
Ej utan sanning är passionen målad i Tisbes klagan vid Pyrami lik, och på flera ställen är en patetisk ton rätt lyckligt anslagen. Utgifvaren, Hr Eichhorn, antager, att författaren till detta stycke är Magnus Olai Asteropherus. Denne var född i Arboga, reste utrikes i sin ungdom och studerade jemte teologi äfven medicin och botanik samt blef filos. magister. Efter sin hemkomst blef han prestvigd 1603 och utnämndes till rektor i Arboga skola 1608; han qvarstannade der till 1614, då han blef kyrkoherde i Westra Fernebo. Han var en ”allvarlig, ordentlig och mer än vanligt hyfsad man.” För sina medicinska kunskaper var han på sin tid mycket berömd och kallas en ”insignis sui temporis medicus.” Unga studerande brukade besöka honom på hans prestgård för att njuta af hans undervisning. Bland andra medicinska böcker egde han äfven biskop Petri Magni Örtebok, hvilken han till skänks erhållit af den ryktbare Johannes Messenius. Han dog d. 19 Sept. 1647258. Enär enligt anteckningen å ”Tisbe” denna komedi uppförts i Arboga 1610, hvilket år Magnus Olai var rektor derstädes, så är sannolikt, att han skrifvit stycket och ledt dess uppförande. I ”Arboga Känning” berättas, att i Arboga brukade ofta skådespel uppföras å stora rikssalen, och har väl ”Tisbe” der blifvit spelad259. Förmodan, att Asteropherus skrifvit denna komedi, vinner ytterligare bekräftelse af följande anteckning i ett af Ascanæi samlingsband: ”Commedia Dn. Magni Olaui Rect. Scholæ Arbogensis 1609, ageradt. skreffuen;” hvilken anteckning utan tvifvel syftar på detta stycke260. Våra inhemska källor omtala icke att någon utländsk skådespelartrupp vid denna tid besökt Sverige. Väl hafva redan 1585 ”de Engelske” gifvit föreställningar i Helsingör261, men det är ovisst om dessa varit skådespelare eller eqvilibrister; i hvilketdera fallet, vet man dock icke, att de sträckt sin färd till vårt land.
277 §, angående den för ofvannämnde tjenstemän och vaktbetjening bestämda aflöning, motsvarar samma reglementes 255 § och innefattar derjemte de af Stdts-Otskottets Memorial JYl 293. 7 Rikets Ständer, enligt Utlåtandet JVt 270, slädgåde1 vilkdr för den-nu-beviljade förhöjda aflöningens tillgodorijotaiidc; Uti 278 § torde Rikets Ständers beslut, angående den Riksgäfds-kontorets embetsoch tjenstemän tilld-käfida l5hefiirbä'ttrifig för* näitlidet år böra införas; och skall Utskottet, sedäfl Förstäfklfå Stats-Utskotfet afgljört den på omröstning ibom sistnämrida Utskott beroende fråga, afgifva förslag till denna §:s lydelse. 0gri6 ,g CtfS nsgijmön 279 §, angående den för längre tid tillbaka anslagna gratifikations-summa till uppmuntran för extra ordinarie tjensiemän och vaktbétjenter vid Riksgälds-kontoret, och 280 §, angående det till begrafningshjelp efter obemedlåäe tjenstemän och vaktbetjerite vid samma verk anvisade belopp, hafva samma lydelse, som nuvarande reglementes 25b och > 25.7 §§. Efter denna § torde i det nya reglementet få införas den af Rikets Ständer, genom bifallandet af Stats-Utskottes Utlåtande JVs 213, redan godkända §, angående fortfarande understöd till Enkeoch Pupill-kassan vid Riksgäldskontoret.
Både Norrska och Danska tull-taxorna innehålla vigt-förtullning för denna artikel; och i likhet dermed samt på här anförda skäl tillstyrkte Bevillnings-Utskotlet vid sistlidne riksdag, hvad Utskottet ock nu förnyar, att förenämnde rubrik »alla andra mer eller mindre arbetade Trädvaror etc.», må erhålla de förändrade redaktionsoch tullbeslämmelser, som i bilagde taxe-förslag finnas intagne. För Tågvirke, nytt, hvarå den i taxan till 24 sk. pr lisp. stadgade införsels-tull, genom Kongl. Kungörelsen den 11 Juni näsllidne år, blifvit intill innevarande års slut nedsatt till 16 sk., har Herr Grape yrkat tull-frihet; och ehuru Utskottet, lika med bemälde motionär, anser sjöfarten och skeppsbvggeriet böra i möjligaste mån beredas lindring uti hittills stadgade tull-satser, får dock icke, å andra sidan, förbises rättvisan emot andra näringar. Råämnet, hvaraf tågvirket tillverkas, är visserligen härstädes tullfritt, men deremot i produktions-orten belagdt med en utförsels-tull, som trycker härvarande förbrukare, och möjligen skulle sätta honom ur stånd att, utan någon tull å det utländska tågvirket, bestå i täflan dermed. Utskottet hemställer pä dessa skäl, alt, den ai' Kongl. Maj:t till 16 sk. pr lisp. nedsatta införsels-tull å Tågvirke må i den blifvande tull-taxan intagas. Gällande taxa indelar artikeln »Ull» i »grof, jutsk och isländsk eller annan härmed jemförlig», med'2 sk. och »all annan» med 6 sk. införsels-tull pr skålp., samt inskränker införseln af grof ull till vissa uppräknade städer. Herrar Hjerta och Brinck samt Riksdags-fullmäktigen Johannes Nilsson hafva yrkat tullfrihet å all ull.
De omtalades anspråk på denna grannlagenhet i offentliga yttrandet är oberoende af deras högre eller lägre ståndpunkt i samhället. För öfrigt vet jag hvarken godt eller ondt om någon Landsliscal enskildt (med undantag blott af det goda, jag vet om den i Jönköpings Län, som sisth höst beslog en lönnbränning, men blef sjelf dömd till böter och tjenstens förlust, för det han lemnat oförseglad den beslagna och till domstolen införda pannan). Om Landsfiscaler in g en er e har jag i våra flesta provinstidningar läst, att Tullbetjening och Landsstat af dem hafva motsatsen af biträde mot lurendrägeri och lönnbränning, samt att biribi och roulette (före K. M:s sednaste Circuiär) florerade på marknaderna å landet, hvilken svåra beskyllning afven riktats emot Stadsfiscalerna, utan att någonsin ett rättfärdigande blifvit synligt. Allt detta har särdeles bekymrat mig. Må andra Stater kunna mer eller mindre trefna fortvara i osedlighet och lagförakt; Sverige har oundgängligt behof af det moraliska kynne, förutan hvilket det, vid de stränga existensvilkor, vårt läge föreskrifver oss, icke kunnat som Stat genomlefva sina många ärofulla, men vanskliga öden. Dock ar det icke heller på nyssnämnde gravamina å Landsliscalerna, jag egentligast stödjer min motion. Jag uppleder den till principfrågan. Jag säger, att sämre administrativ-aiistalt kan icke tänkas, än utströende i ett land af ett antal lönlösa tjensteman, sorn genom naturen af ett fiscaliskt förordnande hvarje ögonblick förmå åverka medborgares lugn, rykte och egendom. En redlig och flink fiscal är en välgerning åt en ort; en annorlunda beskaffad fiscal är en landsplåga. Men en dugtig fiscal är icke tänkbar utan försäkrad utkomst; vore det än blott derföre, att han ej kan gagna, om han icke omhvärfves af tillit och aktning. Men hvad kan opinionen om en tjensteman vara, när man, för att förklara huru han icke svälter ihjel, nödgas gripa till förklenliga förutsättningar.
Bande-Ståndet till Utskottets Utlåtande remitterat, harRiksdägsFulImägtigen Pehr Tonsson, från Christianstads län, sökt fästa uppmärksam" het på nödvändigheten af en sådan utförlighet i de till Skattskyldige lifgifvande Debetsedlar å Krono utskylder, att fullkomlig controll å Debiteringens rigtighet måtte kunna vinnas, till hvilken utförlighet Pehr Jönsson ansett höra, att i DebetsedBihang till RiksSt. Fröt. 1823, Olde Sami. JShr 59» c32 Resi), och E,kon. Utsk. Betänkanden.' larna blifva upptagne: fastighetsvärden, alla de Skattskyldiges antal, samt kannerymden å brännvinsredskap; och har Pehr gönsson särskildt föreslagit, att Häradsskrifvare, vid förlust af deras tjenster, måtte förbjudas, att hädanefter, som hittills, fordra betalningar för Åbo-förändringars och Köpeafhandlingars påskrifvande, samt gamla och bräckliga personers uteslutande ur Mantalslängden. Sedan Utskottet funnit förra delen af Per Jö nssons Motion vara af den beskaffenhet, att den till gemensam öfverläggning einellan Bevillningsoch EkonomiUtskotten borde förekomma, har Utskottet, med anledning af RiksdagsOrdningens 45 §> deröfver begärt förstnämnde Utskotts yttrande; Och, som samma Utskott, uti ankommet Pro* tocollsUtdrag, tillkännagifvit sig hafva, under fästadt afseende på hvad Per Jönsson andragit, rörande sättet till Debetsedlars inrättande, beslutit, att, vid det till Rikets Högloft. Ständers afgifvande Förslag, till den blifvande Bevillnings-Stadgan, bifoga formulair till Debetsedler och, i sammanhang dermed, äfven föreslå förbud emot flere Debetsedlars utgifvande: Så, och enär hvad Per Jonsson i förenämnde afseende å* syftat, härigenom varder uppfyldt, anser Ut* skottet någon vidare åtgärd i ämnet sig icke tillhöra, än att om berörde förhållande vördsamligen göra anmälan.
Föredrogs å nyo och lades till Handlingarne Banco-UtskottetsMemorial, N:o 101, angående Revision öfver Banco-Di* scont-Verkets förvaltning och räkenskaper, samt f, d. Riks-Discont-Verkets fortsatta ut - 34 ProtsVtdrag den i Fébruarii 1830* redning för år 1829, och sedermera intill nästa Kiksdag. S, D. Då nu å nyo föredrogs Bevill. nings-Utskottets Utlåtande, N:o 63, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkan* det, ISPo 49, angående Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om moderation i porto för Bref, Sqm väga öfver 8 lod, fann Preste-Ståndet, SO.m redan bifallit Betänkandet Nto 49.» godt att för sin del gilla den i Utlåtandet föreslagna redactions-förändring. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 64, med förslag till Voterings-propositioner, i fråga om Städernes Salu-accis, fann Preste-Ståndet, under förblifvande vid sitt till Betänkandet NPo 51, och Utlåtandet N:o 56, lemnade bifall, för godt, för sin del, antaga de i ofvannämnde Memorial föreslagna Voterings-propositioner, S. D. Vid förnyad föredragning bifölls Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 62, med förslag till reglementariska föreskrifter i afseende på Brännvins-skatts utgörande ef-; ter tillverkningen.
Konungen och prins Karl läto öfverlämna egenhändiga bref; akademier och sällskaper, i när och fjärran, med samma eller liknande uppgift som Samfundet för Nordiska museets främjande tolkade genom adresser i varma ordalag sitt erkännande för hans enastående lifsgärning, hundratals gynnare och vänner uttryckte i bref eller telegram sin beundrande tacksamhet, och i hela den svenska pressen höjdes ett samstämmigt » tack för god vakt » och hjärtliga önskningar om krafter till fortsatta &gt; 2 3 1 3 Hyra för rummet 25 kr. Ved ._ - 4 » Städning och borstning 5 » Ränta på möbler, rengöring etc. 3 » Del i matsal etc 3 » — 40, — Frukost å 30 öre 9 » Middag, öl och kaffe ä 60 öre — 18 » Supé ä 27 öre 8,10 — 35,10 Summa 75,10 Af det föregående torde hvarje opartisk person förstå, att allt hvad en inackordent rimligtvis kan begära är: husrum och mat i förhållande till betalningen samt ett vänligt bemötande. Det sista är ju något, som borde tillkomma hvarje människa, äfven affärsmän Hvad därutöfver är af vänskap och sympati, det gifves ömsesidigt. Moster Stina. sträfvanden, till vinnande af nya segrar. På aftonen slutligen samlades å Skansen i tusental den fagra mälardrottningens undersåtar för att där i den trolska belysningen af kulörta lyktor, facklor och bloss, under en stämning som endast Skansen kan skänka, deltaga i den anslående jubileumsfesten, glädjas åt fosterländska sånger, värmas vid tanken på Sveriges stora minnen och genomströmmas af ljusa förhoppningar för dess framtid. Det var den 24 oktober 1873 som doktor Hazelius i den Södra paviljongen vid Drottninggatan i Stockholm öppnade den s. k. Skandinavisk-etnografiska samlingen. Med en aldrig svikande energi och en alla hinder besegrande hänförelse har han sedan alltjämt fortsatt den verksamhet han af kärlek till och till ovärderligt gagn för det svenska folket då begynte.