Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Under sådana förhållanden, och då fortsatt bevakning af samtliga förenämnde fordringar endast skulle medföra onödiga utgifter för Lönekontoret, anser Utskottet sig böra vördsamt tillstyrka, alt nuvarande kapital-återstodcrna å följande 38 stycken lån, nemligen: från Allmänna diskont fonden: å lånet N:o 5,382 A. Christenson Lagerlöf Transport R:dr 17,510: 75. å lånet Nio 8,870 B. Petersson . CO OT o 77 450: — (R:dr 4 8,152: 57 öre.) och frän Handelsoch Nälin gsdiskon t fonden: å lånet N:o 450 B. C. Skogström Broddelius & Lindberg ?? 2,964 (R:dr 9,915: 61 öre.) må rnetl tillhopa Riksmynt R:dr 28,067: 98. från räkenskaperna få afföras; äfvensom alt för öfver-räntorna å nedannämnde lån från Allmänna diskontfonden, nemligen: N:o 9,285 S. „ 7,858 J. Stockholm den 15 December 1859. Ank, till Exp.-TJtsk. den 15 Dec. 1859, kl 2 c. m. Utlåtande i fråga om afskrifning af 5 särskilda från Läne-konloret i Malmö utgifna diskontlån. Direktionen öfver Låne-kontoret i Malmö har i dess berättelse till Utskottet hemställt, alt nedannämnda fem lån? för hvilka någon vidare godtgörelse icke är att förvänta, måtte med 2,714 R:dr 59 öre få afskrifvas ur Låne-kontorets räkenskaper, der de äro såsom osäkra förda inom linien, nemligen: lånet N:o 1,558 P. M. Moberg förfallet 1855 R:dr 504: 10. „ „ 596 P. A. Userman „ 1831 „ 1,099: 62. „ 5,202 J. „ 2,961 J.
Frölichs förslag, så att propos. derå framställes, och att det sedan må stå talarne öppet att deruti göra desmå jemkningar, som varit i fråga, samt att derefter frågan om redaclioneu af 8o §:n Riksd.Ordn. må förekomma, huruvida Const.Utskts åsigt i afseende derå godkännes, all denna § icke bär upprepa utan blott hänvisa till 109 §:n Reg.Fm. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, i anledn. af den erinran Gr. Spens 1111 gjort, om R. o. Ad. ansåg att, efter beslutet 0111 redaclioneu af 109 §:n Reg.Fm, frågan likväl borde vara öppen rör:de öfvei flyttning af sista moni. i 80 §:n Riksd.Ordn. till 109 §:n Reg.Fm. Ropades ja. Hr Frih. o. Landtm, uppläste nu åter Gr. Frölichs förslag sådant det sednast här ofvan finnes upptaget. Jag hemställer, 0111 icke de orden äfven böra inflyta; ”de n förra staten och heyillningeu fortfara.” Den 8 Juli f. m. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att propos. a hvad Hr Lefren nu yrkat först borde komma alt göras sedermera, sedan Gr. Frölichs förslag blifvit pröfvadt, dock så, att oin Gr. Frölichs förslag af R. o. Ad. antogs såsom Ståndets gemensamma tanke, någon annan propos., rör:de det sorn uti detsamma innefattades, icke kunde framställas. Hr Frih. o. Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade såsom sin gemensamma tanke förklara det förslag, som nu sednast blifvit uppläst. Ropades starka ja, blandade med nej. Hr Frih. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit, alt ja öfverröstat nej.
Obligalionerne som ej fä utgifwas pä mindre summa än Tio Riksdaler, sanet jämna Fem och Tiotal deröfver komma lika med Banco« Specie att i Wäre och Kronans uppbörder, samt Stora Sjö - Gräntseoch Landt-Tullen, rmottagas och gälla, samt i dea allmänna rörelsen att med m-ntet omlöpa. Til! Den 30 October. 4819 Till Fond för denna Realisation tillfaller Barr, quen. 1:0 Den Amorkihemcnts - Fond af Trehundrade Tusende Riksdaler ärligen i Femton är, som till Courant sedlarnes inlösen, wid sista Riksdag blef anslagen, och Wi, emot ersättning af Riksgälds - Contoiret pä dertill föreskrifwik sätt, läta tillställa Banqucn af stora Sjö - Tullen, i Specie - mpnt eller goda Växlar, och L:o Oen redan päbudne, och till största delen influtne första hälften af förmögenhets afgiften med en tillökning af Sexton Twä Tredjedels proccns utaf alla dem, som med säbane sedlar och zz-^- procents agio, betalt ben afgift, de i Banco, Specie bordt erlägga: Och som större delen af denna afgift bör förwandlas i Silfwer, till hwars anskaffande frän Utrikes Orter nödige anstalter blifwit fogade; fä förmode Wi att Banqucn derigenom skall ätkomma, och pä sätt med Fullmägtige i Riksgälds - Contoiret blifwit afhandladt, fä tillösa sig omkring En Million Ättahundrade Tusende Riksdaler Hamburger Banco, samt att denna summa till Realisationens fortskpndande kan wara wid detta ärs flut för Banqucn att päräkna.
– Jag talade om en eländig varelse, som jag hatar, därför att hon stulit något som en gång var mitt, och icke dess mindre öfverhopar mig med de intimaste skildringar af sin lycka! I samma nu smäller drottningens hand mot hennes kind. – Slinka! Du är afskedad Gå, gå ögonblickligen ... annars ... Elisabeth Eyben ser med ett ömkansfullt leende på drottningen, hvars ansikte blir fulare och råare i sitt uttryck, allt eftersom hennes obehärskade vrede växer. Elisabeth Eyben gör en djup reverens, med ädel hållning, och går, stolt i medvetandet om, att hon i denna scen spelat den vackraste rollen. (Februari.) Kammarherre Brandt sitter framför toaletten i sitt sofgemak på Kristiansborg och betraktar med oskrymtad sympati sin bild i spegeln. Puderkappan faller i mjuka nättelduksveck öfver hans skuldror, och den bakgrund, mot hvilken hans eleganta figur framträder, är yppigt elegant som en lyx-älskande koketts boudoir, men hans ögon ha icke dess mindre ett uttryck af pepparbrun melankoli, och det nyfriserade håret sluter sig liksom en hvit martyrgloria omkring vemodet i hans koppärriga ansikte. Enevold Brandt är icke lycklig. Han har stigit högre än hans ungdoms äregirigaste drömmar någonsin buro honom. Han har icke blott fritt tillträde till konungens person genom baktrappan, han umgås dagligen på förtrolig fot med majestäten, ja, han huserar nästan efter godtfinnande i det kungliga palatset. Han kan icke annat än erkänna för sig själf, att han är en högst inflytelserik person, som endast behöfver utsträcka sina armar för att få famnen full af älskarinnor; särskildt i sin egenskap af direktör för K. M:ts spektakler befinner han sig i en lustgård, där paradisfåglarna villigt lystra till hans locktoner ... Och ändå – innerst inne i hans lilla hjärta bor en saknad som han icke kan döfva. Hans fantasi kretsar feberaktigt omkring Struensees förhållande till drottningen, och han föreställer sig lifligt, hvilken salighet han borde ha känt, om det blifvit honom förunnadt att eröfra den primadonna assoluta, som ensam kunnat sprida en odödlig glans öfver hans namn på historiens blad.
Unrl er förutsättning, att nctto-behållningen af Post-Yerkets inkomster sålunda hädanefter kommer alt minst utgöra sistuämn* 6 BevillningUtskottets Betänkande IV. o 47- da summa, har Utskottet, med skyldig noggrannhet, granskat och öfvervägat ej mindre det, genom Öfver-Post-Directionens försorg, upprättade förslag lill Porto-afgift, med tillhörande Taxor och Calculer, än öfriga härvid förekommande förhållanden. — Nämnde förslag är väl i allmänhet upprättadt efter den i Rikets Höglofl. Ständers ofvanåberopade Skrifvelse framlagda grundsatts, att vägens längd och icke Post-Contoirens antal må bestämma afgiften, men stödjer sig tillika på den af Öfver-Post-Directionen antagna, och, i Utskottets tanka, rigtiga princip, att en högre afgift bör fästas vid de första miltalen, och sedermera i visst förhållande nedsättas. Bilagde Tabell N:o i utvisar, huru denna princip blifvit i förslaget tillämpad, nemi. att för ett bref på en väglängd al 3 mil och derunder skulle betalas 2 sk. lodet, från 3| till och med 5 mil sk. 5J till och med 7 mil 3 sk. 7I till och med 10 mil 3i sk. Derefter skulle afgiften ökas för hvar 5:te mil med 6 r:st. ända till 3o mil, sedermera för hvar io:de mil äfven med 6 r:st. ända till 120 mil, och slutligen för hvar i5:de mil likaledes med 6 r:st., intill i65 mil, då den uppginge till 11 ~ sk., samt derutöfver i ett för allt erläggas 12 sk.
I afseende på upptagandet af dessa lån var ingenting stipuleradt, hvarken ränta eller någon ordning. Nu skulle jag anse nödvändigt, att en bestämd ordning i detta fall infördes och att man ej lemnade allt åt slumpen. En värd talare har ganska naivt benämnt detta förra förfarande med rackelväsende. Jag har ej förr hört denna benämning, men den är så egentlig, att den genast fäster sig i minnet. Nödvändigheten att ordna ett system för Riksg contrs credit ligger i öppen dag, då man eftertänker de åligganden, Riksg.cont. har enligt vår grundlag. Riksg.cont. skall nemi., när K. M. så äskar och de omständigheter inträffa, som i grundlagen aro bestämda, tillhandahålla beloppet af stora och lilla creditivet. På hvad sätt kan man föreställa sig, att beloppet af stora creditivet skall kunna upptagas, om icke ett system ordnas, hvarefter Riksgcont. skall upptaga lån? Jag kan åtminstone ej föreställa mig, huru sådant skall kunna ske, såvida icke något system antages, sorn är likartadi med det, jag i min reservation tagit mig friheten föreslå. Det blefve åtminstone äfventyrlig! och beroende af slumpen, huruvida Riksg.cont. kunde fullgöra sina åligganden. Men detta får icke bero af slumpen. Man måste af R. St:s klokhet, om man också icke deraf fordrar alltför mycket, dock kunna begära ett så beskalfadt förutseende sorn detta. Man har visserligen sagt, att det skulle vara lättare för en stat alt upptaga lån, om den vore skuldfri, än om den redan vore skuldsatt. Det har deremot af en annan värd talare blifvit uppgifvet såsom ett axiom, att så icke förhåller sig, och den, som något underrättat sig om förhållandet i andra stater, skall finna detta högst naturligt. Crediten beror dels på låntagarens förmögenhet och dels på hans noggrannhet i betalningen af sina förbindelser. Ingen kan tvifla på, att en stat äger nog förmögenhet alt betala de lån, den upptagit; men med mera skäl kan man tvifla på statens noggrannhet i sina förbindelsers uppfyllande. Det är detta vilkor för crediten, som jag anser angeläget att här i Sverige bestämma på ett sätt, som icke framdeles af omständigheterna kan rubbas.
Jag får först erinra, att Bankens publicitet består i allmänhetens rätt att få se alla siffror, som utvisa Bankens ställning, och offentlighet i detta afseende aren grundsats, sorn är antagen för alla civiliserade länders banker. Men deremot finnes intet ställe, der det är tillåtet (och sådant skulle icke heller utan våda kunna ske), att hvar och en har fri tillgång till Bancostyrelsens prot. för att göra sig underrättad om de åtgärder, som vidtagas för att motverka machinationer till Bankens skada. Sådant finnes ingenstädes tillåtet, och mitt förslag åsyftar således ingen inskränkning i en tillbörlig publicitet, utan afser endast för det första att bringa redactionen i enlighet med föregående besluten, dervid jag likväl finner det vara orätt att ensamt tala om reella fondens bibehållande vid stadgadt belopp, enär Bancofullmägtige äfven hafva andra åligganden att uppfylla, hvarom öfverläggningarna och besluten kunna behöfva att hållas hemliga, utan att sådant innebär någon inskränkning i publiciteten, så länge det endast är fråga om Fullmägtiges prot., men icke om sluträkningar och qvartalsöfversigter af Bankens ställning, hvilka fortfarande komma att tryckas och till allmänheten utdelas; och för det andra: att borttaga en ofullständighet i Utsk:s förslag genom borttagande af orden: full verkställighet; ty om till en åtgärd fordras flera partiella beslut, skulle, efter verkställigheten af ett eller annat bland dessa beslut, prot:n deröfver genast kunnat utbegäras och stridiga meningar uppkomma om hvad med full verkställighet här menas, hvadan jag anser lämpligare att åt Fullmägtiges eget bepröfvande öfverlemna att bestämma tiden, då prot:n öfver hemliga ärender kunna offentliggöras. På grund häraf anhåller jag ånyo vördsamt om Hr Gr. o. Landtmts propos. till bifall å mitt redactionsförslag. Ilr Gunther: Till en början får jag fästa en talares, nemi. Hr v. Hohenhausens uppmärksamhet derpå, att jag icke motsatt mig bifall till Utsk:s betänk., utan blott bestridt Hr Rosenblads förslag, som, efter min öfvertygelse, innebär cn ytterligare utsträckning af hemligheten inom Bancoverket.
na stora fest, högtiden öfver alla högtider, som tills allt fett insugits i mattan. (Linolja duger ej ILvirilig advokat. Fröken Sarmisa Bilcesco, fastare knyter till familjebanden o c h sår frid o c h för detta ändamål!) En dosa af salvan kostar 3 to. ett ungt fruntimmer, som för någon tid sedan tog glädje i så många hjärtan, väcker hos den, som och räcker för två gånger till ett helt rum. juridisk doktorsexamen i Paris, har sökt och erhållit vistas borta från hem och fädernesland, så många, Pelssaker, vinterkappor o. d. tagas nu fram ur anställning som advokat i Bukarest. Rumänien har många minnen, så vemodiga tankar. Hur kärt kistorna, samt vädras och piskas veberbörligen. alltså blifvit den första stat i Europa, där en kvinna det blir, det gamla landet där uppe i norr, hur Med afseende på höstbak upprepas här några allfår behandla en rättssak, något som redan är brukligt stilla högtidliga skogarne och fälten, höljda af snö männa regler (hvilka delvis återfinnas i Iduns I I åri 24 af Amerikas stater. Fröken Bilcesco är medmed evigt gnistrande stjärnor däröfver! gång sid. 226). Jästens beskaffenhet spelar en stor lem af Société de legislation och en flitig medarbeNu tindrar julgranen där hemma, nu går den roll: bryggerijäst silas, så att inga bäska humlefrön tare i sällskapets tidskrift. glada dansen däromkring, och nu och åter nu blifva kvar; skall den ej genast begagnas, häller man igen går tanken från de hemmavarande ut till friskt källvatten på, som dock sedan afhälles. Prässbarnet därute i världen, som ej står med i syskojäst lägges i kallt vatten under några timmar och • nens krets. uplöses sedan i ljum mjölk. En bröddeg jäser lätOch för barnet smyga dagarna så oändligt långtare, om man vid omvridningen tager hälften ister samt fram, årets sista dagar. Men i öster bräcoch hälften smör.
Detta synes mig så mycket angelägnare, som denna fråga skall af historien behandlas, och möjligen kan då Frih. Beri zelii namn, enär han varit orsaken till det olyckliga ryktets utspridande, framstå på ett sätt, som sårar national-känslan. Gr. Lagerbjelke: Det lärer väl vara gifvet att, om de olyckliga omständigheter, hvarunder H. K. H. Carl August afled, icke åstadkommit de följder, som likväl inträffade, hade den ifrågavtde pensionen aldrig blifvit föreslagen. Det i motionen begärda beloppet skulle nemi. tilldelas Rossis dotter icke såsom pension, hvartill hon icke är berättigad, ulan såsom en uprältelse för det oskyldiga lidande hennes fader undergått. Nu hemställer jag, om R. St.'r kunna vara domare i denna fråga, och om R. St:r skola åtaga sig detta domarekall, hvilket inflytande må väl de af II. Sl:r uttalade ord ega? Den frikännande domen af R. St:r är icke af den betydelse, att ju icke en hvar, som hör densamma, ändock går till källan och frågar, hvarpå är den grundad? Det blir således historien, som skall skilja emellan Frih. Berzelius och Lifmedikus Rossi. Utsk. synes mig alltså riktigt förfarit, då det icke ingått i bedömande, huruvida Rossi varit skyldig eller icke. Gr. Hamilton, Malcolm: Det kan icke falla mig in alt försöka en vederläggning af hvad Hr Cederschiöld anfört, men jag kan icke hjelpa, alt min känsla förbjuder mig, att gifva Rossis dotter en pension. Jag tror icke heller, att det skall på allmän heten göra något gynnsamt intryck. Det må vara orättvist eller icke, men detta namn ljuder icke väl. Här är icke fråga om att belöna förtjenster utan helt enkelt att godtgöra en orättvisa. R. Sl:r tillkommer det likväl icke att säga det en orättvisa är begången emot Rossi och de kunna icke heller bedöma detta. Jag har all anleiln. att sätta tillit till Hr Cederschiölds upgift, men den står likväl i strid med andra lärda mäns. StatsUtsIcs undanskjutande af frågan kan icke befläcka Rossis minne. Jag yrkar bifall till denne punkt. Hr Carlsson, Edv. Henr.:
A f de sistnämnda nöja sig äfven Chamcerops humilis (den i södra Europa förekommande s. k. dvergpalmen), Bhapis flabelliformis och några Phcenix-aiter med en lägre temperatur. Följande öfvervintras bäst vid en temperatur af + 2 till 10 grader i ett föga eldadt boningsrum: Acasia, Agavc (hundraårig aloe), Agapanthtts, Aralia (helt unga plantor i vanlig rumstemperatur), Calceolaria (tofielblomma). I kvaf luft och hög värme få de ett tynande utseende och angripas gärna af ohyra), Camelia, Cheiranthus (lackviol, höstoch vinterlöfkoja), Oineraria, Citrus (citron-, apelsinoch pomeransträd), Coniferer (barrväxter, ss. Cypress, Thuja, Thujopsis, Cryptomeria m. fl. släkten. Unga ex. af dessa fördraga äfven vanlig rumsvärme), Dianthus (nejlikor), Erica (ljungväxter), Eucalyptus (febergummiträdet), Evonymus, Lager, Myrten, Murgröna och Nerium, hvilka trenne sistnämnda på en dylik plats långt mindre hemsökas af ohyra,. 09 Största lager af 4 * Tak-, Bordsoch VäggLampor ca a &gt;&gt; CD — I - H 3 &gt; I äi * &gt; O samt A mp L_ a - So. lar. Ställningar st till cs I moderna lampskärmar G. Johanson i alla dimensioner. Kosta 24 I N.O. HOLMLUND &amp; K:ni Glasmagasin Regeringsgatan 2 4. [2373] För känslig hud! För ömtålig hud! I Stockholm, Orottnitiggatao 41. Si För ansiktet! En samling råd och upplysningar [för hemmet och hushållet. Bearbetning från tyskan af 0. H. M e d | 68 upplysande träsnitt. UUO. t t [2668] Regeringsgatan II nv, hörnet af Mästersainuels" gatan. Ml; * JOSEPH LEJA STOCKHOLM OBS. Norrbro. Profver kostnadsfritt.
Sl. Prot. 1834 och 1835. 4 Sami. 1 Afd. 4 Band. a mte Häftet. i o Bil. till Stats-Ulskollets Memorial JV. o 47<?• \ - vensom frågan om afskrifning af de medel, hvilka, till följd af hos vederbörande uppkommen oförmåga, icke kunna återbetalas, alt till pröfning upptagas vid den Riksdag, som näst efter berörde tidpunkt inträffar. §• 2 7* Till underlättande och befrämjande af regleringen utaf Arméens accorder, hafva Rikets Ständer bifallit, att Styrelsen af Arméens AccordsFond, sam är uppdragen åt Directionen öfver Arméens Pensions-Cassa får ytterligare begagna det vid sistlidne Riksdag på Riksgälds-Contoret anvisade Creditiv af högst Ett Hundra Tusen (i00,000) R:dr Banco, häri inberäknadt hvad som på samma Creditiv kan vara uttaget, men icke åLerguldet emot skyldighet till återbetalning, så fort några medel infly. ta; börande, vid hvarje lyftning, den inträffade tjenste-successionen för Riksgälds-Conlorets Styrelse uppgifvas, och alla nödiga handlingar för nämnde Styrelse vara tillgänglige samt Directionen öfver Armeéns Pensions-Cassa, så väl afgifva ansvars-förbindelse för medlens återbetalning, som ock för hvarje år till Riksgälds-Contoret aflemna en specifik uppgift å de till Accords-Fonden ingångne accords-ersätlnings-sumrraor. §. 28, I händelse Riksraarkegångspriset för den under lönerne inberäknade spanmål något år skulle öfverstiga Sex Riksdaler Banco tunnan, skall den härigenom uppkommande brist för deri del af berörde spanmål, som öfver skjuter Kronans behållne spanmål, af Riksgälds-Contoret Slals-Verket ersättas. §• 7 9- I sammanhang med regleringen af utgifterne under Riks-Slalens första Hufvud-Titel, hafva Rikets Ständer, beträffande anslaget till Kongl.
Hvar och en mäste erkänna, att det är ett lands ladugårdsskötsel och förädlingen af dess produkter, som gifva stämpeln på den grad af utveckling åkerbruket står och att, i följd deraf, det är åt denna gren af landthushållningen som uppmärksamheten förnämligast bör rigtas om något verkligen nyttigt skall kunna åstadkommas. Genom införandet af stamholländerier för Statens räkning till upphjelpande af kreaturs-afveln samt anslag till premier vid de allmänna landtbruksmötena, har visserligen Statsmakterna visat sin välmening och sitt intresse för denna sak, ehuru det kan sättas i fråga om ändamålet dermed kan vinnas. Stamholländeriernas inrättande, i sig sjelf så nyttigt — om de hvila på fullt rigtiga grunder, och systemet vårdas — är likväl alltför beroende af den insigt i ladugårdsskötseln, som finnes hos den stora massan af mindre jordbrukare, för att den skall kunna, som sig bör, gripa in i denna näringsgrens inre väsende, och der verka Motioner hos Itidderskapet och Adeln 1862. N:o 119. 315 till fördel för den stora allmänheten, ty om Svenska åkerbruket skall kunna nå den utveckling, som nationens hjelpmedel i sina stora arealer af öppen jord och betesmarker verkligen gör anspråk på, så måste ladugårdsskötsel blifva en folknäring, i stort, och Statsmakternas intresse och hjelp rigtas åt detta mål, hvartill stamholländeriernas verksamhet är alltför otillräcklig. Det finnas dem, som tro, att den ringa grad af förkofran, som denna så vigtiga näringsgren hittills kunnat tillkämpat sig, skulle vara en följd af den stora import af smör och ost, hvilken trycker den Svenska marknaden och gör all konkurrens omöjlig, hvarigenom den inhemska varan måste afyttras till ett mindre pris, än om dessa artiklar icke voro fria från tull. Jag kan ej dela dessa åsigter, så mycket mindre, som, enligt min tanke, det är den stora konkurrensen af en mindre god, eller rättare dålig vara, hvilken ofta finnes till öfverflöd på den Svenska marknaden, som förorsakar en viss svårighet, att till nöjaktiga priser försälja äfven den bättre.
Ay2. 527» L nstiru iank-Utffottet: om swensta ultramarinsta bcsittnmayrne: , Det. 87. — Om granstning ass Stats Rädcts Proto oller: i Del. 680. 743, ÖM Tryckfriheten: 1 Del. 698- 743 833- — Öm paste yolanrc för fläpmundexingar och jemkning i Knecktecoittra lr: 2 Del. 220. — Om Konungenrättighet : att eftergifva böter bör sträckås längre än till efter» gift a Kronans andel deri: 2 Del. 408. 416.—LM Justitiä mbndsmsnnens äliggande att befordra stund», samhet i den lagliga gäng«n af Riksens Ständers saktade beslut och gjorde bcmstallnmgar: 2 Del. 408. 416. — Förfrågan huruwida alla fädane grundlags» sr gor, 10m ej rkoan wio denna Riksdag blifvit up, lagné eller irunnit handläggning, kynna fä hwila till Register. 23 nästa Riksdag: 2 Del. 409. — 1:0 Förstaa till motions tidens inskränkande. 2:0 Ändring i 14 §, K'ki« dags»Ordningen och sättet att wid Riksdags^. a . wal afgifwa och beräkna roster, gro - m de h r. - de grundlagsfrägorne. 4:0 Ändring i 56 §. Neuer.ags» formen för att närmare bestämma sättet att afgöra grundlagsfrägor: 2 Del. 71Z. Om dct tilla'g i JusNiä-Ombudsmannens Instruktion. att han, w!d hma je Riksdags början,"borde till Constitunons-Ut.- skottets granskning aflemna sine Digner: 2 D-l. 7'3« — Om förändr ing i ätffill-ge puncter af grundlag n: 2 Del. 733. Tillstyrkande af förändring uti R>ks« dags.Oroningens 38 K-: 2 Del. 767.
Stilvore ganska fördelaktigt för bolaget, men jag tror icke att det är grannlaga att sträcka anspråken så långt. Många skäl tala för bifall till den af Utskit tillstyrkta frikostigheten, men att gå ändå längre, är något som jag måste ogilla. Frih. Cederström, Rudolf: Lyckönskande mig att vara fremmande för den strid, som hittills utkämpats, och sål. fullkomligt opartisk, ber jag att få fästa R. o. Adins uppmärksamhet på vigten och betydelsen af det ifrågavarande företaget. Här är icke fråga om en förbindelse, som skall verka gagnande för blott några mindre omfångsrika nejdel-, utan om en förbindelse mellan ett helt system Den 18 Maj f. m. m af sjöar, som från Wenern sträcka sig långt in i brödrariket. Detta arbete är så vackert och storartadt, att det väl är förtjent af R. St:rs bevågenhet, och då det af Gr. Sparre framställda yrkande, sådant det blifvit af Frih. af Ugglas, uti, efter min åsigt, särdeles lyckliga och väl valda ordalag, redigeradt, synes mig ega ali billighet för sig, förenar jag mig i det af Frih. af Ugglas framställda förslag och anhåller om R. o. Ad:ns benägna medverkan dertill, att detta förslag måtte blifva Höglofl. Ståndets beslut. Gr. Sparre: Jag kan icke taga tillbaka något af hvad jag sagt om ordförandens i riksgäldsafdelningen döfhet för, icke blott egennyttiga, utan alla skäl. Hr Frih:n säger, att om statsregleringen varit 3-årig, skulle bolaget tätt lyfta blott en del under hvartdera af de 3 åren. Hr Frih:n har då icke hört, att jag nyss upplyst, att det hittills varit regel, att alla af R. St:r beviljade lånemedel få på en gång lyftas. Jag påstår derföre, att Hr Frih:n, såsom ordförande på riksg.-afdelningen, bort härå fästa Utsk:ts uppmärksamhet.