Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På Gottland behöfdes, efter sistlidne års missväxt, UndsättningsSpannemål och den är redan till sista runstycket betald. Denna Spannemål gick hvarken ut ur eller in i Kronans Magaziner; utan den fick emottagas genast från Fartyget vid lossningen, af dertill Den aå jV o v e m b e r. utsedde Socknemän, sorn sedermera verkställde utdelningen och uppbörden. Jag bar vid sista Riksdag baft tillfälle handlägga Betänkandet, rörande villkoren för Spannemåls-undsättningar, och äger nu en genom erfarenhet vunnen ytterligare kännedom derom. 'Grefve Posse: Då den siste värde Talaren velat göra den grundsatts gällande, att icke något hvarken kan eller hör förloras af det, till Spannemåls uppköp under missväxt-år, anslagne Credilivet, har jag ansett mig böra upplysa, att om man i Skaraborgs Län hade 1827 ovilkorligen fordrat, att Socknarnes Innevånare skulle gemensamt eller alla för en och en för alla ansvara för återbetalningen af den Spännemål, som till undsättning utlemnades, skulle åtminstone T9^:delar af Församlingarne afsagt sig all undsättning — icke derföre att de kunde undvara den, men derföre att de förmögnare icke ville ikläda sig ansvar för den fattigare, och hvaröfver man icke bör förundra sig, då Församlingar, som behöfde flere hundrade Tunnor, icke inom sig hade mer än några få personer med förmögenhet, och hvilka således hade fält vidkännas liela betalningsskyldigheten, med föga hopp om ersättning. För att undvika den rysligaste hungersnöd och elände bland de fattige, återstod derföre icke Den a5 November - 421 annan utväg, än att tillämpa andra alternativet i Kongl. Maj:ts Nådiga Bref, med föreskrift om undsättningens utlemnånde, nemi. att Låntagarne ställde borgen.
R:dr för år 1866, » dito i utdikningen af kärrtrakten Fänet inom Thorsås, Wissefjerda och Arby socknar i Södra Möre härad, å 5,652 R:dr 24 sk., dito dito af 452 R:dr 9 sk. 7 rst. jemte d:o för åren 1854 med 1867, och 226 R:dr 4 sk. 10 rst. för år 1868, v dito i dito af kärrtrakten Mören inom Ljungby socken af samma härad, å 4,212 R:dr 24 sk., dito dito af 337 R:dr jemte dito för åren 1854 med 1867, och 168 R:dr 24 sk. för år 1868 » dito i upprensningen af Emmaboån inom Wissefjerda socken af samma härad, å 1,900 R:dr, dito dito af 152 Il:dr jemte dito för åren 1855 nied 1868, och 76 R:dr för år 1869, » Kapitenen P. Hammarsköld, för utdikning af Arvidsmåla mosse i Misterhults socken af Tunaläns härad, å 2,083 R:dr, emot årlig inbetalning af 8 procent å ursprungliga lånebeloppet under 14i år efter 1851 års slut, » deltagarne i utodikningen af Wångerslätts mossar inom Aby socken af Norra Möre härad, emot enahanda, efter 1857 års slut vidtagande, återbetalnings-skyldighet, » dito i dito vid Hunaryd, Rydholm och Knifvingaryd i samma härad, emot dito dito efter 1862 års slut, inom Blekinge län: till deltagarne i utdikningen af Mölleoch Dafra-sjöarne, Ollegöl, Stora Mossen och Aborregöl i Asarums socken, emot dito dito elter 1861 års slut, inom Jönköpings län: till Friherre Axel Hermelin och Majoren H.
Vid bestämmandet af de vilkor och åligganden samt öfriga iakttagelser, som Rikets Ständer funnit böra föreskrifvas för nu ifrågavarande jernvägs-anläggning och det derför af Rikets Ständer beviljade lån, hafva Rikets Ständer dels godkänt de framställningar, som i sådant hänseende blifvit gjorda af dem, hvilka med förslaget inkommit, dels bibehållit hvad Rikets Ständer vid dylika understöds beviljande förut stadgat, dels följt och tillämpat de bestämmelser, som finnas intagna i det för Köping-HuIt-jernvägsbolaget, under den 13 November 1852, utfärdade privilegium, och dels tillagt åtskilliga nya stadganden, hvilka Rikets Ständer ansett komma att befrämja Statens äfvensom den allmänna rörelsens fördelar och säkerhet. fieträffande särskildt stadgandet, att aktie-egarne skola teckna sig för en större summa, än det af dem påräknade tillskott för jernvägs-anläggningens fullbordande utgör, har delta föranledts deraf, att bland vilkoren för utbekommande af de lån, som i sednare tider af Rikets Ständer beviljats och från Riksgälds-kontoret utbetalts för utförandet af allmänna arbets-företag, städse föreskri ('vits, att, utom låntagarnes skuldförbindelse för lånesumman, borde till Riksgälds-kontoret aflemnas särskilda säkerhetshandlingar eller borgens-förbindelser för uppfyllandet al ej mindre länevilkoren, än de för arbetsföretagens utförande afslutade kontrakter, hvilka borgens-förbindelser, som dels af K. M:l, dels af Fullmäktige i Riksgälds-kontoret bordt godkännas, hafva i allmänhet innefattat s. k. solidarisk betalnings-ansvarighet för alla dem, som undertecknat en och samma förbindelse, äfvensom, vid många tillfällen, i sjelfva skuldsedeln en dylik ansvarighet varit för dess utgifvare föreskri Iven, och i anseende till det, jemförelsevis med kostnadsoch lånesummorna för nu ifrågavarande jernvägs-anläggning, mindre betydliga belopp, hvar och en dylik förbindelse vanligen afsett, har, sä vidt Rikets Ständer varit i tillfälle erfara, yrkandet af solidarisk ansvarighet för dessa'företag och dertill beviljade lån merendels utan svårighet kunnat fullgöras, hvaremot ett helt annat förhållande komme, efter all sannolikhet, att inträffa, derest dylik ansvarighet skulle fordras antingen för utförandet af det arbete, hvarom nu är fråga, eller för återbetalningen af det dertill beviljade lån.
För min del anser jag att embetsverken vore rätta stället att behandla denna fråga; men att i hvilket fall som helst E. o. Ad. bör återremittera denna §, emedan 6 §:n om bevillning för löner tillförene blifvit återremitterad, och följaktligen jemväl denna §, som afhandlar sättet för dessa löners uppskattning, torde böra få åtfölja. Hr v. Koch: Med afseende å hvad Gr. af Ugglas yttrat, vill jag endast nämna, att embetsverken tillhör att meddela ifrågav:de uppgifter, men icke taxerings-komitéerna. Gr. Mörner: Lika med Hr v. Koch anser jag att den debitering af bevillnings-afgiften, som hittills egt rum vid re - D t n 18 Maj e. m. 267 gementerna, bör, efter tillämpning af nu ifrågavarande bevilln:sförordnings stadganden, upphöra. Hvad i öfrigt beträffar nu föredragne 18:de §, måsteman taga i betraktande att der ifrågakommer uppskattning icke allenast af de i allmän, utan äfven i enskild tjenst anställde personers inkomster; och på det att omfattningen af denna §:s stadgande må kunna närmare bestämmas, anser jag mig böra instämma uti de talares yrkande, som begärt återremiss. Gr. af Ugglas: Jag är tacksam för den upplysning i ämnet, som uppå min begäran blifvit meddelad; men måste dock vidhålla att författningen säger helt annat. Om det nemi. icke är meningen att jag skall taxeras, der jag är mantalsskrifven, hvarföre heter det då uti 9:de §:n: ”Bevillning för inkomst af kapital eller arbete påföres bolag, fabriksegare, handlande m. fl., åtskillige egare af fartyg” samt slutligen ”hvar och en annan skattskyldig, der han är mantalsskrifven.” Hr Stuart: Jag har med uppmärksamhet afhört den anmärkning, Gr. af Ugglas framställt mot den nu föredragne 18:de §:n; men har likväl icke lyckats fatta hvad som föranledt densamma.
I afseende å folkskoleväsendet är föga annat att såga, än att på samma gång i vissa trakter, hvaribland Sollentuna hufvudstaden angränsande fögderi, klagas deröfver, att skolornas inverkan på ungdomens bildning icke är särdeles märkbar, hvartill orsaken anses vara att söka dels i den obesutna befolkningens täta ombyten af vistelseorter och dels i föräldrarnes likgiltighet för barnens skolgång, från andra orter åter, deribland Skärgårdsfögderierna, förmäles, hurusom folkskolorna på senare tiden börjat bättre motsvara sitt menniskovänliga ändamål till följd af det vaknande begäret hos allmogen att söka få sina barn genom flitigt begagnande af skolan väl undervisade, hvarigenom ock mera nit för undervisningen hos läraren framkallats. Tab. Litt. E. Influtne statsoch riksgäldsmedel samt restantierna af samma medel. Statsmed e 1. Riks g ä 1 d s m edel. Summa Influtne. Utestående. Summa. Influtne. Utestående. Summa. Summarum. Tillämpningsskolor. Banker. Hushållsgillen. Af tillämpningsskolor finnas icke för länet några andra än Winklerska slöjdskolan i Thuringe socken, grundad på enskild donation, och den ofvan omförmälda lägre landtbruksskolan vid Wårby, ordnad enligt Nådiga Reglementet den 14 Januari 1851. Prins Carls uppf östring s-inrättning för vanvårdade barn flyttades under periodens sista år från liufvudstaden till Stegsholm å Gålön i österhaninge socken, men var vid dess slut icke ordnad i sitt nya skick. Såväl Mälare-Provinsernas Enskilda Bank, hvilken, förlagd i Westerås, öppnades år 1847, som äfven Hypotheks-Föreningen för samma provinser, hvilken med säte i hufvudstaden bildades år 1853, räknar delegare inom länet; och hafva dessa bägge låneinrättningar, för att tala om förhållandet i allmänhet, tvifvelsutan bidragit till jordbrukets och näringarnes förkofran.
En kommanda generation skall, om vi sjelfve be-' tala våra misstag , endast kunna förebrå oss , att icke mera verksamt hafva bidragit till samhällets förkofran , den skall åtminstone icke då kunna tillvita oss, att, genomen efterlemnad Statsskuld, äfven för efterkommande hafva stängt möjligheten , att, genom öfverskottens användande uti den enskilta rörelsen , kanna arbeta på ett stigande till välmåga; att Götha Canal är ett företag, som alldeles öfverstigit Sveriges krafter att utföra, torde nu mera en - Den 6 Augusti c, m. 3'9 däst bestridas af ett ganska ringa antal bland oss. Jag finner mig ingalunda öfvertygad , att Staten till Götha Canal, står uti ett sådant förhållande af skatt skyldig, som man vid förra Riksdagar och äfven nu å nyo synes vilja förfäkta; man skulle snart kunna tro, det vara ett uteslutande prrcrogatif för Götha Canals förfäktare , att. genom blotta påståenden, vinna framgång för sina meningar, och af denna art, synes mig vara det fortsätta påståendet, att byggnads-bidraget hitintills icke kan anses hafva genom bevillning utgått, då bidraget likväl directe ifrån Banken blifvit förskutet. Jag försmår att upptaga tiden med en bevisning af hvad jag anser vara så solklart , att det icke behöfver bevisas. Det är för mig icke något nytt, att här höra åberopas, huru förslagens felaktighet icke får tillräknas någon; huru denna omständighet på intet vis får tagas i beräkning vid granskningen af hvad som föranledt Riksens Ständer, att, ifrån första början, inlåta sig uti företaget. Det är för mig icke något nytt, att här böra yttras, huru Canal-Bolagets privilegier af Riksens Ständer blifvit våldförde, huru Staten slutat ett formeligt Contract med Bolaget, och huru, med ett ord , alla skyldigheter äro på Statens sida och rättigheten för den enskilta representanten, att med bibehållande af goda afsigter och ren patriotisk känsla motsäga nyttan och vigten af Götha Canal med möda medgifven.
Förvaltningens af Sjöärenderna uppgift, upplysa, att Contraeterne härom, afslutade i H. B:co, vid låg Cours blifvit uppgjorde, och beloppet i Sv. B:co uti Räkenskaperne uppfördt, men att vid de derefter inträffade Betalningsterminer Coursen varit betydligt uppstigen; varande äfven, i Utskottets tanka, en detaillerad undersökning härom endast lämplig, i sammanhang med granskningen af Räkenskaperne för den tid Utgiften ägt rum, och då den till hela sitt belopp bör vara behörigen verificerad. 4:o Såsom ytterligare upplysning om Tionde IlufvudTitelns tillstånd hade Utskottet uppgifvit, att, enl. K. M:ts Nåd. Bref till K. StatsContoiret af den 2 No v. 1824, en ny reglering af Flottans AflöhingsStater blifvit verkställd, hvarigenom val å ÄflöningsAnslaget uppkommer en blifvande Besparing af 2,337 R:dr 44 sk 3 r:st., men hvilken Besparing så väl som ett tillskott från denna HufvudTitels Anslag för Materiella Behof af circa 3o,ooo R:dr Ari. tills vidare erfordras till underhållande af en genom denna reglering uppkommen IndragningsStats varande likväl Anslaget för Materielen lättadt genom öfverflyttning till AflöningsStateu af Coopvaerdie - Karlars Underhåll m. m. omkring i4,ooo och minskning i Beklädnadskostnaden för det till mindre styrka reducerade SjöArtillerieManskapet, omkring 18,000. -j2 000 Betänkan (len, N:o 253. 249 Tios II. BondcStändet liar Casper Wijkman härvid anmärkt: alt Utskottet ej med tystnad bordt förbigå det grundlagsstridiga deri, att tvärtemot stadgandet i 64 och 65 §§. Reger.form., "den upprättade Staten" för Flottan blifvit utan R.
Den rättighet, sorn i detta fall blifvit leornad ensamt åt forslare af fogel, ostron och hummer, anser jag böra afskaffa?, äfven om köken häfi Stockholm derigenom skulle mera än hitintills komma att saima jemn tillgång å dessa begärliga varor. Jag anhåller Den 17 November e. m. »97 således om bifall till hela det förslag, som nu är under pröfning. Gr. Horn: Då jag föreslog en förändring af x morn., åsyftade jag att komma till något verkligt resultat af det föreslagna stadgandet, hvilket jag ef tror eljest kunna vinnas; ty lemnar man det beroende af en parlamentering emellan den resande och hållkarlen, huruvida den person, man vill begagna såsom skjutsande, är antaglig, så fruktar jag, att detta moni. skall förfela sitt ändamål, emedan det är hufvudsakligen moraliskt, och derföre önskar jag ett ovilkorlig! förbud emot missbruket att skicka någon öfvermage eller qvinsperson i skjuts. Det 3 mom. har nu blifvit vidrördt, och jag bekänner, att då man icke gjort skillnad emellan skjutsning och forsling, kan det vara likgiltigt, om ostron, hummer och fogel skola få fortskalfas med gästgifvarskjuts eller icke. Jag hade vejat, att man vid regleringen af skjutsen betagit hvarje resande, antingen han varit förbud eller ej, rättighet att medhafva lass, ehvad det bestått af koffertar eller ostron. Det borde ej vara tillåtet för den, sora begagnar en skjutshäst, att medföra saker, som väga mer än 2 eller högst 3 L$, och inga köpmanslass borde således få nyttja gästgifvarskjuts, Jag kan icke inse, att ostron-, hummeroch fogeltransporter ej kunde ske lika hastigt genom beting. Jag tror, att de flesta forslave af dessa varor nu köra med egna hästar, och jag vet, att de ostronoch fogelförsäljare, som resa genom den ort, der jag bor, hafva uppgjort beting om forslingen.
Man bar väl velat framställa Canalens undergång såsom en följd af ett uppskof; men det har dock förefallit mig obegripligt, huru en sådan förstörande verkan skulle kunna inträffa i följd af några få veckors anstånd med ettämne, som onekligen kan, innan korrt, företagas till afgörande, så mycket mera, som inom Utskotten blifvit väckt det förslag, att, i stället för anslag, erhålla ett lån på samma summa, till gäldandet hvaraf en ganska tillräcklig så kallad säkerhet i Bolagets inventarier, blifvit erbjuden. Det har nemligen förefallit mig besynnerligt, alt CanalBolaget någonsin kunde råka i sådant trångmål, när det hade tillgångar, som kunde pantsättas; ty när detta kunde ske hos Rikets Ständer, så kunde det äfven ske hos annan person i Riket. Någon ordning bör väl äga rum i sådana ämnen. Det synes, attsjelfva Regeringsformen iakttager en sådan, när den i 5p §. stadgar: ”Efter Rikets och StatsYerkets tillstånd och behof låte Konungen Den 26 Mars e. ra. *'9 ”till Utskottets öfverläggning framställa hvad ”Staten kan tarfva utöfver de ordinarie inkomster, och hvilka behof genom Be vil 1— ”ningar böra fyllas.” Ytterligare synes det också, alt Riksdagens längd beräknas ifrån den dag Konungen aflemnat denna Proposition. Skulle det nu vara likgiltigt, i hvilken ordning dessa ämnen afgjordes, så synes det äfven, som om delta stadgande vore öfverflödigt. Det vore då att öfverlemna åt slumpen, i hvilken ordning Rikets Ständer kunde finna lämpligt att besluta i det ena eller andra afseendet. Utskottens stora pluralitet synes hafva blifvit föranledd af öfvertygelsen, att ordning härutinnan borde följas inom Ståndens öfverläggningar, hvarpå ett icke otydligt prof förefinnes deruti, att man i Utskotten varit af samma tanka som jag yttrat, att uppskjuta denna sak, till dess Statsregleringen för sig gått, på det icke Stånden då måtte sättas i villrådighet, huru de skola besluta öfver utgifter, hvartill medel då kunde saknas.
Vattenverk bestämmes till 50 procent utöfver väidet, voterar Ja, den det ej vill voterar Nej. Vinner Nej bestämmas lösningsskillingen utöfver värdet till 35 procent; och 4.50 Den som bifaller, att gode Männen, hvilka komma att bitiälavid värdens bestämmande, utses på sätt Utskotten'föreslagit, voterar Ja j den det ej vill voterar Nej. Vinner Nej kommer deise gode Män, att af Jordoch Vatteaverksegare sjelfva utyäljas. Detta allt Lag Uiskottett Betånkandett. 21 i undarställa Utskotten Riksens Höglofl. Ständers pröfning. Ankom den 12 Noir. 1823b Utlåtande ofver anmärkningar vid Utskottets Betänkande N-.o 154, angående föres lagné ändring uti Kongl. Brefvet den 17 October 1778, rörande Barnamord. Detta Betänkande har blifvit återremitterad! af Högi. Ridderskapet och Adeln, samt Högv. PrästeStåndet, i anledning af följande vid föredragningen deraf afgifne yttranden. Hos förstnämnde RiksStånd af Herr Hartmansdorffj August j som icke velat antaga den j Betänkandet yttrade mening, att nu gällande Författning om Barnamord i allmänhet vore rigtig, men deremot trott, att den tanka en Utskottets Ledamot uti Representationerne framstält vore vida bättre, emedan den går derpå ut, att det förbud, som hindrar anhörige och Husbönder att underrätta sig om en Ogift hafvande 2is LagUtskatttts Bttinkaadta. Q vinnas tillstånd, innan Barnafödseln är förhanden, mätte afhäfvas, och sälunda förekomma?, att icke, såsom nu, biygselns starkaste verkan uppskjutes till födelsestunden , hvarigenom fostret snarare uppoffras.
1 StatsSecreterare . , . 1500 \ 1 ExpeditionsSecreterere. 1 StatsSecreterare . , . 1500 j 1 ExpeditionsSecreterare. i Secreterare Memorial remitterades till StatsUtskottet, och blef communication med de öfriga RiksStånden Författarne tillåten. Anmältes och' emottogs Konungens HofCanzler, Herr Friherre af Wetterstedt, hvilken, å Kong], Maj.ts vägnar, aflemnade Dess Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer, af demi 1 April, angående Salpeternäringens tillstånd i Riket} hvilken, sedan HofCanzlern afträdt, upplästes och remitterades till Allmänna Be: svärsoch OeconomieUtskottet. Den 19 April. 515 Herr Silfversparre, Aron Isac, hade inlem-* Jsat till protocollet följande Vördsamma Memorial* Af Kongl, Maj:ts Nådiga Berättelse till Riksens Ständer vid Riksdagens början inhämtas, att den uppå Ständérrtes begäran tillför* ordnade LagComité verksamt sysselsätter sig med den angelägna och grannlaga befattning, Som blifvit samma Comité uppdragen. Man bör icke ens önska, att ett arbete af sådan beskaffenhet och omfattning skulle med alltför mycken skyndsamhet fullbordas.* deremot bor ej heller Folkets billiga väntan att erhålla ett efter närvarande tider bättre lämpadt Lagverk uppehållas genom en längre tids utdrägt* än nödvändigheten krafver. Uturaktlåtande att foga de förberedande anstalter, hvarå Sam* månhanget af det hela bör grundas, kunde likväl iättligen föranleda till ett sådant onö* digt uppehåll: Att förekomma detta, torde lämpligast låta sig göra Om Lagstiftande mag«* ten, medelst godkännande och antagande af vissa hufvudgrunder för Rältegångssättets organisation, som är den mest och allmännast öfVerklagade delen af vårt Lagverk, satte LagComitéen i tillfälle att, efter en sådan grund* läggning, utarbeta detailerna och de öfriga po
Uppläst hos samteliga Xiks-Stånden den XI Maj. Stormägtigste Allérnådigste Konung! Efter iakttagande af i Grundlagen stadgade formaliteter, hafva Riksens Ständer bestämt de vedergällningar, som för innevarande Riksdag böra tillkomma, och af de till Riksdags-kostnaderna anslagna medel utbetalas, till Riks - Ståndens och Utskottens Secreterare och Cantzli-Betjening. Riksens Ständer hafva för berörde vedergällningar bestämt följande grunder: Att då Riksdagen nu hålles på den egentliga Riksdags, orten, hvarest behof ej kan hafva inträffat, att ifrån aflägsna orter inkalla någon.
Enligt den ena varder den tilltalade, i händelse lian har ringa eller ingen misstanka emot sig, helt och hållet befriad. Genom den andra, som förutsätter det förhållande, att halft bevis emot den tilltalade förekommit, förklaras han icke kunna till saken fällas; Och den tredje formen afser det fall, alt saken är af svårare beskaffenhet samt att mer än halft bevis finnes emot den tilltalade. Då lemnäs saken till framtiden. — Om rigtigheten af den grundsats, som härutinnan gjort sig gällande, kan visserligen fråga uppstå; men ostridigt är likväl att densamma sammanhänger med den inqvisiloriska ordning vid brottmåls behandling, som vår lagstiftning hyllar; Och de stadgande!), hvilka derur flutit, kunna derföre ej parlielt förändras, utan att sammanhanget dem emellan störes. Så skulle t. ex., 0111 den af molionärerne påyrkade förändring komme att ega rum, del förhållande kunna inträffa, att den, som i brottmål af svåraste ari, haft emot sig mer än halft bevis och derföre blifvit ställd under framtiden, ej kunde, efter förloppet af någon tid dragas vidare till rätta för sitt brott, änskönt'fullständig bevisning derom upptäcktes, då den, som varit anklagad för ett mindre brott, men antingen blifvit befriad eller förklarats icke kunna saki allas, när helst nya skäl och omständigheter förekomma, vore för brottet underkastad nytt åtal, efter ty i åberopade lagrum uttryckligen sägs. En sådan stridighet i lagstiftningen kan dock Utskottet icke tillstyrka; Och får således Utskottet, som, vid berörde förhållande, anser öfverflödigt att påpeka de oegentligheter, hvaraf motionärernes förslag i öfrigt lida, vördsamt tillstyrka, att ifrågavarande motioner må lemnäs utan afseende. Slockholm den 4 Mars 1858. Bih. till H. St. 7 Satnl 1 Afd. 46 Haft. 2 STOCKHOLM, tryckt hot J. W. Lundberg, 1868, Register öfver de af Rikets Ständers Lag-Utskott vid 1856—1858 årens Riksdag afgifna Betänkanden, Utlåtanden och Memorial. A. Expeditionens Nummer. Arfsrätt.
Propos. om uplåtelse åt enskild person af norra delen af Kon. Carl XHI:s torg i hufvudstaden till bebyggande och disposition under viss tid emot tomt-öre-afgift; JW 300, i anledn. af väckt motion om anslag till Lazarettet i Lund; M 301, i anledn. af väckt motion om anslag till Baggensståkets uprensning; Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: M 130, i anledn. at väckt motion om utfärdandet af fullständig Förordn. om val af orgelnister, klockare och andre kyrkolid jente ; JVs 131, i anledn. af väckte motioner, dels om utredning af tolagens tillkomst och rättvisare grund för densammas fördelning, Den 27 September e. m. 363 dels ock om rättighet för fiskeläget Torekow, att upbära tolag för alla varor, som derstädes lossas eller lastas efter förolyckade fartyg; JVs 132, i aoledn. af vackt motion om förändring uti nu gällande författn., rör:de behandling och försäljning af s. k. strandvraksgods; JVs 133, i anledn, af väckt motion om kronoskjulsskyldiges befrielse från krut-transporter; samt JI? 134, i anledn. af väckt motion om uphörande af raelallvågarne i släderne Westerås, Arboga och Köping, samt vid Strömsholm. II. R, o. Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m. In fidem protocolli, Alberl Munck. Onsdagen ilen 27 September 1854. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 6 prot.-utdr. för förmiddagens plenum. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande BankoUtskis den 23 och 25 dennes på bordet lagda Mern. JY2 60, med underrättelse om RiksStms beslut, i anledn. af Utskis Utlåtm Niris 14 och 49. lista punkten, ang:de af samtlige RiksSUn lemnadl bifall till decimal-systemets tillämpning pä Rikets mynt och den af Ulsk. föreslagna räkne-enhetens fastställande.