Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Så djupt sorglig, ur kristligt fosterländsk synpunkt, denna sednare uppfattning är, så kan den dock icke vara egnad att väcka förundran. Ty i fråga om allt, som i denna verlden skall hållas heligt, så gäller för såväl ett folk som för den enskilde den sanningen, att det heliga icke kan såsom sådant bibehållas utan en kamp, en oaflåtlig sträfvan att emot den egna naturliga böjelsen derpå taga vara. Om detta lemnäs åt sig sjelft, och ett folk uti sin lagstiftning och samfundslif i öfrigt medföljer tidens utveckling, men förgäter detta omsorgsfulla tillvaratagande af hvad som dock är väsendtligt för ett ännu högre syfte, än en tids verkande på jorden, så inträffar att samma folk, dels gjort sig förlustigt af sjelfva saken, om ock dess bokstaf sedan äldre tider står i någon mån qvar på papperet, och dels, vid bedömandet af en sådan saks väsende och giltighet, icke vidare står på det gamla ovanskliga Ordets grund, utan befinner sig i sitt föreställningssätt vara på tidsandans ståndpunkt, hvarifrån äfven det skarpaste naturliga förnuft aldrig kan annat än skeft bedöma hvad heligt är eller hvad såsom sådant bör hällas. Det är kärt att ännu ej hafva anledning påstå att så har gått, men symtomerna af den sjukdom, som i denna sak velat angripa våra ögon, hafva dock utvisat, att så har hotat att gå i afseende på Svenska folkets uppfattning af budet om Herrans dag. Vid sistlidne riksdag väcktes inom detta Stånd af en nu frånvarande ledamot en motion, hvaruti, utom ett särskildt vigtigt detaljförslag, yrkades antagandet och tillämpningen af den grundsats, att alla myndigheter böra vid sina förfoganden, såvidt möjligt är, iakttaga sabbatsbudet. Men då nämnda motion icke lyckades vinna representationens allmänna erkännande, så synes det vara lika liten utsigt att vid denna riksdag uti berörda fråga få genomdrifvet något omfattande lagförslag, hvilket måhända också måste bättre, än nu är fallet, förberedas på öfvertygelsens väg.
Och sedan denna grund till det onda var upphäfd, sedan man, sålunda tryggat kömmande generationer i sin ställning , sedan skulle man hafva påtänkt att hjelpa det närvarande, derigenom, att den kraft som finnes i vår Bank, användts till deras räddande, sorn nu i första ögonblicken, under det att den enskilta Crediten ordnar sig af sig Deri 14 Julli e. m. sjelf, ej kunna påräkna dess hjelp, genom ett klokt irsrättadt, pä öfvergång beräknadi, mea på naturen af enskifta Crediten grundadt, utvidgadt allmänt Credit-System för fastigheterna i Riket, — Såsom medlare mellan de tvänne sam* hälls-classer , som Finance-väsendets nuvarande förvaltning uppställt, nemligen fordringsägare och galdenärer i harnesk emot hvarandra, hade Ständerne bordt uppträda, sedan de först fullgjort skyldigheten att åt! alla bereda en bättre ordning och säkerhet för framtiden. Banken, som för det närvarande har, i förhållande till enskilta krafter i landet, ofantliga tillgångar till att utvidga sin credit, är endast i stånd alt kunna verkställa en sådan medling; men dertill fordras nödvändigt att dess eget Creditmynts värde måste vara bestämdt. Förgäfves skulle den bjuda till att hjelpa, om man å ena sidan befarade dess återgående till pari, eller å andra sidan dess fallande till assignater. I samma stund Banken börjar vexling, i samma ögonblick kan således dess Gredit-syStem, utan fara för Land och Folkutvidgas; men ej förut. Att återigen Banken, efter närvarande Sedelvärde, 128 sk. {2 sk. met eller mindre, gör i ett sådant fall ingenting) kan vexla, är tydligt af min reservation, och deraf att den äger en half fond för nu utelöpande Sedelstock. Jag vill ej derföre nu mera 764 Tim 14 Julii e. m. än åberopa iletta.
Någon af StatsUtskrs ledamöter torde upplysa, om förhållandet varit annorlunda. Likaså innefattar ej heller Konungens propos. något förslag i denna del. En ledamot har påstått, att räntegifvaren icke kan vara skyldig betala mer i lösen än medelmarkegången. Nej! men han är skyldig att betala i säd, om räntetagaren icke med lösen åtnöjes. En ledamot har påstått, det jag erkänt, att man varit orättvis emot räntegifvaren. Jag säde, att man varit det, innan rättelse gjordes till hvad som nu gäller, d. v. s. då räntetagaren ensamt agde uppsägningsrätten, men att rättvisan nu, då begge äga samma rätt, är återställd. Jag fortfar i mitt yrkande på afslag. Hr Giintlier, Carl Gust.: Då man har under afgörande en fråga, så vigtig som den ang:de dels grunderna för markegångsprisens bestämmande, räntepersedlarnas omsättning och förenkling, indelta räntors oell tiondeanslags återingående till Kronan, samt andra med grundskatternas utgörande gemenskap ägande ämnen, måste man bedöma frågan i sitt sammanhang och icke lösrycka vissa delar deraf. Jag anhåller således att få yttra mig öfver frågan i dess helhet, för att visa omöjligheten utaf att nu uti den förevar. delen frångå Utsk:s förslag, sedan man antagit detsamma uti en föregående punkt. Då R. St. vid sista riksdagen hos K. M. anhöllo om propos. till en förändrad markegångssättning, så att markegängsprisen komme att bestämmas för vissa längre tider, förmodade de, att ett stadgadt myntväsende och ökade capitaler skulle blifva ofelbara följder af andra åtgärder och beslut, hvilka vid samma riksdag vidtogos, i sammanhang hvarmed de önskade åstadkomma förenkling uti vårt skatteväsende. Det är sannt, att dessa beräkningar till stor del blifvit tillintetgjorda af opåräknade hinder, hvilka man dock bör hoppas kunna komma att undanrödjas. Det berodde emedlertid på afgörandet af andra punkten i betänk., om någon förändring komme att antagas eller icke.
Om en generel dividend funnes, så vissteman ock, huru många hufvuddelar gå på hvarje Lånmen då man ej ens vill söka denna dividend, så har man antagit ett annat Correctif, och hittat på Minimi-tabellen. Jag tillstyrker, att man bibehåller denna tabel], på den grund, att systemet) ehuru falskt, fordrar dem Man måste bibehålla det falska, intill dess man går öfver till ett båttre, nemligen att inom hvarje Lån uppgöra grunder, som åro låmpelige, och derigenom komma derhän, att kunna localisera, och få den stora grundsatsen antagen, att hafva localkånnedom att råkna på i sådane saker, som i sig sjelfve åro local-åtgårder. Man bör icke bi* behålla den principen, att vilja ifrån Stockholm styra sådane saker, som ej låmpeligen kunna styras ifrån central-punkten. Jag vill visserligen icke frånkänna Styrande makten, att styrft det hela, men ehuru Riksens Ständer iiU ej velat antaga ett, på riktiga grunder fotadt, Bevill-' nings-system, hoppas jag dock, att man i framtiden skall komma till ett sådant, der fördelningen karl öfverlämnäs åt personer, som åro i tillfälle att kånna de local-förhållanden, uppå hvilka en bevillning alltid mäste grunda sig. Friherre Cederfl rom: jag skulle med Herr Den i Junii f. ml von Becker och Herr Ehrenborg instämma deruti, att bevillnings-procenten borde vara generel för alla titlar, i händelse nemligen grunder.» ne voro lika emot hvad de nu åro. Om alla betalte bevillning efter en viss behållen inkomst^ då vore det låmpeligtj att ock en viss allmän procent beitåmdes; men då nit den Minimitabell, sorti år satt för indiistrie och rörelse, ej år annat ån en bestämd bevillning i och för rörelsen * så inträder ej detta förhållande. Mari lika sorn säger, att bevillning af handel, rörelse med mera dylikt; åt någon ting särskilt.
Preste-ståndet den \j Borgnre-slåndet den 17 Bonde-ståndet den 21 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående båtsmans beklädnadens öfvertagande af kronan, emot viss afgift af rustoch rotehållare. (Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-utsk. Bet., N:o 12.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer, tili underdånig skrifvelse den 13 Februari 1841, anhållit, bland annat, att då grundade skäl voro till den förmodan, att båtsmans-beklädnaden skulle på ett för både roten och båtsmannen fördelaktiga re sätt kunna ordnas, så att den närmare öfverensstämde med det allmännas fordringar, Kongl. Mej:t täcktes anbefalla en undersökning, för att utröna, huruvida, utan rotarnes ytterligare betungande, en ända målsen ligare beklädnad för båtsmännen skulle kunna införas, samt sedermera låta ett derpå grundadt förslag Rikets näst derefter sammanträdande Ständer förelägga; så har, i anledning häraf, E. K. M., uti nådig skrifvelse den 9 November sistlidet år, täckts gifva Rikets Ständer tillkänna: alt efter det rustoeh rotehållare af båtsmanshållet blifvit i ämnet hörde, hvarvid en stor pluralitet önskat beklädnadsbidragets öfvertaganrle af kronan, emot årliga algifter af rotarne, men rar del yttrat sig vilja dels vidblifva nuvarande bekiädnadssätt, dels afvakta föreläggandet af nådigt förslag till den åsyftade förändringen, E. K.
spriiken afvensom i aritmetik, historia och geografi eger iusigter, jamförliga med dem, som förutsattas för att i afghgsexamen friin statensnormalskola för flickor i dessa amnen erhAlla betyget godkand. Ansökan om intrade, som ingifves till Kongl. Telegrafstyrelsen i Stockholm, skall vara; skrifven af den sökande sjal1 och hennes namnteckning bevittnad. Den skall htfoljas af grest-, libkareoch m8lsmlmns betyg, upptagande ilder, frhjd, h&amp;lsotillstAnid och f6rlldrars eller milsmans medgifvande, att personen i friga &amp; r söka, intrade vid telegrafverket. Sedan den sökande blifvit antagen som elev, f&amp;r hon kostnadsfritt genomgi en 3 mhaders teoretisk Ilrokurs, lavarefter hon, om hon .i examen blifvit approberad, eger att vid nhgon telegrafstation under minst 1 minrad inhemta praktisk kunskap i telegrafering. B&amp; hon erballit godkhndt betyg harutinnan och aflagt vederbörlig ed, kan hon af telegrafstyrelsen förordnas i praktisk tjiinstgöring. Den teoretiska .kurs, som eleverna skola genomga, l i r icke bestgmd att egia rum nAgon viss tid, utan besluter telegrafstgrelsen för lavsarje glng derom. Vanligen erhiiller den utexaminerade telegrafisten f 6. h plats sh.som extra ordinarie bitrade vid nAgon större station och sedan antingen plats siisom ordinarie bitrade vid dylik strttion elle;. ock före~st&amp;ndarinneplats vid mindre station. För att vinna intrade silsom elev vid postverket fordras: att sntingen hafvs aflagt studentexameii eller ock kunna förete betyg om .aflagda, godklnda prof i svensk amnesskrifning, allm8n och i synnerhet faderneslandets geografi, räknekonst samt ett af de tre sprgken, tyska, franska eller engelsko.
Riksdag, vare sig Lagtima eller Urtima, ”välj’ Ridder/k”.pst och Adsln Sex Revisorer, att emelian Riksdagarne öfverse och granfa Statsver. kets och .de flere deri omnämnde verks styrelse och förvaltning, skulle tilläfventyrs lemna rum för möjliga tvifvelsmål och elika tolkningssätt, berörde § likväl bör så förstås, sorn i Riksdagsordningen finnes uttryckt 5 helst RiksdagOrdningens 12 §. bjuder; det RiddarhusOrdningen bör lika med alla öfriga Stånds ordningar, vera i öfverensstämmelse med Grundlagarna författad. Men då Eder Kongl. Maj:t behagade g®nom högstberörde Nådiga^ skrifvelse förklara sig finna, till undvikande af ali fram™ Den 9 September e, m. 97 framtida osäkerhet eller skiljagtig tolkning, Bet 47 §. RiddarhusÖrdningen bön i öfverensstämmelse med 68 §. i RiksdagsOrdningens ordagrahna lydelse; rättas och förändras, samt Ridderskapet och Adeln omfattar med begärlighet detta tillfälle, att gå Eder Kongl Majrta yttrade Nådiga önskan till mötes, får Ridderskåpet och Adeln, som i allt fall redan vid denna Riksdags början anrnodat dess Riddarhusutskott att utarbeta ett Förslag till en förbättrad redaction af nti varande Riddarhusordning, i anledning hvaraf Utskottet ock med ett Förslag i detta afseende inkommit, ehurd detsamma ännu icke hunnit »tt af Ståndet jjröfvas, i underdånighet tillkännagifva, att Ridderskapet och Adeln, skall, i sammanhang m«d den förbättrade redactioneh till Riddarhusordningen; som af Ståndet framdeles kan varda antagen i underdånighet föreslå, och till Eder Kongl. Maj:ts Nådiga stadfästelse öfverlemna den förändrade lydelse Ridderskapet och Adelö anser oftanäninde 47 §. af 1818 års Riddarhusordning böra af öfvahberörde anledning, erhålla, för att bringas till Ordagrann öfverensstämmelse med hvad Grundlag&rne i förevå^ rande ämne stadga.
Välmågan hos allmogen, som betydligen hade sjunkit under förutnämnde missvextår, så att år 1829 om vintern gårdsdelar då såldes för nära lika tio lal i Riksdaler, som de nu gälla i hundra-tal, har åter betydligt stigit, och lax i klädederägten synnerligen bland qvinnfolken; såsom sidenkläder m. m. bär åter blifvit synligt. Redan efter i83o års goda skörd, märktes föga spår efter det föregående allmänna betrycket, under hvilket likväl många, men till största delen mindre omtänklamma Landt hushållare, hade gått under. ■—• Förmån af bördesrättigheten, har vid detta tillfälle visat sig, i det att flera hemmansdelar genom densamma blifvit af barnen till de föräldrar som fastigheterna försåldt» återlöste. En så oförmodadt hastigt återvunnen välmåga bland allmogen hade aine åis goda och välbetalte skördar icke förmått åstadkomma, örn densamma under missvextåren haft tillfälle att belasta sig med skulld genom borgad säd t stället för att såsom den här gjordt, tillgripa den gamla och osvikeliga ^Ushållningstäran att vid knappa tillgångar med omtanka och yttersta sparenhet nied deni förfara. 3:o Näringar. Jordbruket är i allmänhet inrätladl i tre-skifte, dock pä en del gårdar och vid staden för potatoes-odlingen i fyr-skifte. Höstsäden utgör den vida betydligare delen och består mest af råg, samt något hvete; vår-seden åter mest af korn och någon bland-säd, litet ärter och linser, men icke allmän, ueligt bafra; potates odlas deremot ganska betydligt. — Kornsädet hade blifvit mycket minskadt och rågsädet ökadt i följd af den starkare missvext å förstnämnde sädesslag, som under de förutnämnde svåra och torra åren inträffade, emedan rågen derunder slog minst felt, men kornsädet börjar nu åter att tilltaga. —• På sämre jordmån nyttjas allmänneligen tvesäde, hvilket ock alltid brukas på de af kalkstensklapper, bestående strand-åkrarne, der endast råg trifves och blifver af en ypperlig beskaffenhet samt fri från ogräs.
Visserligen hafva klagomål låtit höra sig, såväl deröfver, att banken skall minskat sitt rörelsekapital just då penningebristen varit störst, som ock, att diskontlån, då de utlemnats blott på 4 månader, icke motsvarat deras ändamål; men då det ena eller andra otvifvelaktig! varit en följd af bankstyrelsens omtanka för bankens säkerhet och af de vilkor, hvarunder den blifvit privilegierad, torde nämnde olägenhet icke böra inrättningen, sådan den framträdt, eller dess styrelse till last föras. Städerne i Länet bade vid 1842 års mantalsskrifning: Mariestad 1,570 innevånare, deraf 999 skattskrifne. Lidköping 2,011 „ „ 1,303 „ Skara 1,639 „ „ 964 , Sköfde 669 „ 426 .Hjo 620 „ 417 Fahlköping 574 , 362 , Dessa städer utgöra Mariestad 3j, Lidköping 4L Skara r£, Sköfde %, Hjo 1 och Fahlköping £:dels båtsmansrote, hvarföre vacance-afgift erlägges. Beloppet af denna likasom statsbidragen af städerna, deras ägovidd 111. m. utvisar tabellen; om deras undervisningsverk, sjukoch fattigvårdsanslalter är här förut ordadt. Der finnas: i Klädesoch Ullväfnadsfabrik med 24 arbetare och tillverknings - värde 29,154: 4 Snusfabriker med 8 arbetare och tillverkningsvärde r> 9,930: 11 Färgerier med 25 d:o d:o 99 8,625: 17 diverse smärre fabriker med 54 d:o d:o 99 26,574: Summa R:dr 74,283: Marieholm i LandsCanzliet den 2 Mars 1844* H. A. DORCHIMONT. IF Hedenstjerna. C. /• Limdberg. UTI Kronobergs Lä» TILL KOMCrL. MAJIT i underdånighet afgifne FEMÅRSBERÄTTELSE för Åren 183T, 1838, 1839, 1840 och 1841. STOCKHOLM, 1844.
Sverge har, för hitförandet och första utförandet härstädes af detta sätt, att tacka den man, som, med egna och andras betydliga upoffringar, grundlagt Institutet i Räby nära staden Lund. Han har icke sparat tid, möda och kostnader för att personligen i Hamburg, Marseille och flerstädes sjelf se och utforska den välgörande verkan af mildhets och frihetssystemet, hvilket redan visat så lyckliga regn) later vid den inrättning, hvars fader lian i dubbelt afseende är. Der finnas inga celler, inga jerngaller, ingenting som lillkännagifver tvånget och stränghet. En fristående byggnad omgifven af trädgårdar, åkrar och ängar — de unge invånarnes arbetsfält — förnöjer den lill stället ankommande åskådaren med en lika treflig anblick, som tillgången inom sjelfva inrättningen skänker tillfredsställelse åt forskaren. Och likväl finnas här i naturens fria sköte barn och de som redan hafva upnått ynglingaåren, hvilka Häradsoch länshäkten icke varit tillräckliga att innestänga; de, som flere gånger blifvit afstraffade för större stölder och andra svåra vanarter, Den 30 December f. m. 309 utan att ens göra ett försök till rymning, och deribland sådane, ont hvilka auktoriteterne på de ställen, ifrån hvilka de kommit, förutsagt att det skulle blifva omöjligt qvarhålla. Men desse, som merändels, i brist på vårdande händer, svältande, frysande och i alla afseenden hjelplösa, blifvit utkastade att idka tiggerihandtverket, åtminstone saknat en ordentlig och sant christlig upfostran, desse, beträdande brottslingens bana, idkeligen hardt behandlade, som genom en beständig åskådning af rysliga fängelserum, straffinstrumenter, hotande händer och anleten, fått en skygghet och en fruktan för alla menniskor, åtföljd af en verlig förhärdelse: desse säga vi — otta förberedde af det goda ryktet om den räddningsanstalt, som vill emottaga dem, komma, dä de komma dit, likasom i en ny verld.
Utsktn; men jag anser denna inconseqvens alltför obetydlig för att motverka den stora nytta, jag tror förslaget skulle medföra och röstar derföre för bifall till betänkandet. Frih. Raab, Adam Christian: Då jag, i motsats mot den siste värde talaren, går att yrka afslag på Ridd.- Utsk:s nu föredragna betänk., vill jag i första rummet frigöra mig från den beskyllningen, att jag skulle hysa stationära åsigter, och får derföre förklara, att jag intet högre skulle Önska, än alt vi kunde få en allman representationsförändring, och att vi, till dess en sådan kan vinnas, åtminstone måtte få en förändring af representationen på Riddarhuset, så att den måtte komma att bero af allmänna val. I sådan händelse skulle jag anse både conseqvent oell lämpligt, att Utsk:ns ordför. tillsattes genom val af electoi er; men intill dess, och så länge det är omöjligt, att från den ena riksdagen förespå till den andra, huru Riddarhuset då kommer att se ut, om det skall beslå af mer eller mindre oberoende ledamöter, om det kommer att mer eller mindre uttrycka landets opinion eller tjenstemanna-intresset; så anser jag det vara icke allenast inconseqvent, utan äfven oklokt, att nu antaga Ridd Ulsk:s förslag. Till de skäl, som af reservanten, Gr. Hamilton, äro anförda, och dem som sedermera Frih. Stjernstedt uppgifvit, tager jag mig friheten att ytterligare lägga följande: Man har vid föregående riksdagar påstått, att Regeringen utöfvat ett mäktigt inflytande på R. o. Ad., icke allenast i afseende på rösterna vid voteringar, utan äfven i afseende på tillsättande af electorer och utsk:s-ledamöter. Vill man erkänna, att ordförme uti Utsk. äga ett stort inflytande pä ärendena; så är det också gifvet, att, om Regeringen kunnat verka på valen inom Ståndet, så skulle den få så mycket större inflytande i Utsk:n, om den erhölle en större latitud att söka de habilaste uti sitt intresse till ordförande!' uti Utsk. Considerationer hafva här blifvit nämnda.
Denna fångtransport aflemnade alla dem som tillhöra Carlstens fästning och södra delen af Bohus län i ett häkte omkring 5 mil från Götheborg, der de få sitta till dess fång-gevaldigern återkommer från norra delen af 640 Den 23 Februari f. m. länet hvartill åtgår en tiel af 3 å 4 tlagar, under bevakning, sorn består blott af en simpel karl. Sedan denna inrättning gjordes, har en myckenhet af folket i trakten blifvit helt och hållet förändrad; ty det är sällan någon dag som den lägre eller sämre klas sen ej har umgänge med fängarne, och sålunda dagligen försämras. Man har talat om kostnaderna af fångtransporter. Jag medgifver att de äro ganska höga, men jag tror dock att man kan genom entreprenad göra dem mycket billigare. Jag har i många län sett alt gevaldigerna skjutsa tångarne med egna hästar; och jag har deraf ej sett någon olägenhet uppkomma, utan fångarna hafva ganska väl kommit fram. Jag skulle äfveii tro alt gevaldigerne kunna ganska lätt åtaga sig en sådan entreprenad för billigt pris. Man kunde ju utsätta t. ex. visst för hvar fånge och visst för hvar mil. Hvad jag dock först önskar, är att de summor, som nu anslås, mätte användas till länshäkten; ty det är en skandal att se våra nuvar. länshäkten. De äro riktiga pensionsinrättningar för brottslingar. På min lid fanns i Götheborg omkring 150 fångar, som man ej kunde skilja ät i brist på tillräckligt utrymme. Delta ansåg jag högst oriktigt, och anmälte det ej en gång endast, utan flera, till dåvar. fångstyrelsen, och jag fick det svar: att ”herrn kan hyra rum i staden åt fångarna”. Jag var likväl icke i stånd att få ett anslag dertill. Hvad bevakningen beträffar, så vill jag säga, att icke allenast jag såsom landsh., utan äfven landssekreteraren, fångvaktmästaren m. fl. försökte att få ordning inom häktet, men omöjligt! vi lingö det aldrig sä som man skulle önska det.
Stånd bifallen, men af anie Stånd afslagen, i stöd af Re gerings • Formens 87 §. bör förfalla. Men som Kongl. Maj:t uti dess Nådiga proposition, angående detta ärende, föreslagit ofvanberörda bevisningssätt, så ansåg Ståndet att Riksens Ständer böra deruppå svara, samt att följakteligen icke liela tillägget borde utgå, utan att Slutmeningen efter orden: slädnät emot tvä, borde sålunda förandras.: förfaller denna fråga , jemlikt Regerings - Formens 87 §• hvilket Riksens Ständer bordt till Eders Kongl. Majit i underdånighet inberätta. Ut Supra. Ex Protocollo J. U. Almqvist. Utdrag af Vällofl. Borgare - Ståndets Protocoll, hållet vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 6 Augusti ISIS S. D. Å. nyo förédrogos Banco-Utskottets arne Memorial t j:o af den 2 Augusti , hvilket den 4-.de Dt/i 6 xiugusti 34 3 4:de lades på bordet, angående Län - biträde fur Sodertelje Canal-Bolag rn. m.; och 2:0 af den 4 Augusti, hvilket i går lades pä bordet? orri Eanco-Verkets befundna tillstånd ; Hvilka Memorial af Borgare-Ståndet biföl" los, med betygande af en särdeles -tillfredsställelse öfver det fördelaktiga tillstånd, hvaruti Banco-Verket blifvit befunnet. Ut Supra. Ex Protocolloi C. M. Robsahm^ S. D. Då nu åter föredrogos Allmänna Besvärs och Oeconomie-Utskottets 2-ne Memorial, hvilka i går lades på bordet: 1:0 af den 3 Augusti, om förhållandet med de af Utskottet behandlade mål, hvaruti a:ne af Riks - Stånden stadnat emot tvänne; och 2:0 af gårdagen, om tryckningskostnaden för ett af Utskottet afgifvet Utlåtande; blefvo desamma af Borgare-Ståii*- det bifallna. Ut Supra. Ex Protocollo C. M.