Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Motionen, som blifvit till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad, har, jemlikt 43 § Riksdags-ordningen, varit föremål för pröfning af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, som härmed får öfver densamma afgifva utlåtande. Den hufvudregel i afseende på skyldigheten att bygga kyrka och prestgård, som vår nu gällande lag i 26 kap. Byggningabalken uppställer, är den, att alla bofasta socknemän skola dertill bidraga, ehuru undantag i fråga om den sednare byggnaden äger rum för innehafvare af s. k. privilegierad jord. Men då i bestämmelser - A Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsliottcts Betänkande N:o 17. na rörande tillämpningen af denna regel blifvit använda uttrycken »efter hemmantalet», »efter gårdatalet», hvilka ordalag kunde föranleda den tolkning, att bruksägare skulle för sjelfva bruken, de der icke vore satta i nägot visst »hemmantal», icke bidraga till de ifrågavarande byggnaderna i ett med deras ställning till kommunen och delaktighet i kommunalanstalterna jemförligt förhållande, blef, i anledning af derom från Bonde-Ståndets sida framstäldt påstående, genom Kongl. Resolutionen på allmogens allmänna besvär den 1 September 1741 förklaradt: »alldenstund bruksägare, hvilka äga stångjernshamrar, vid presteval äga för hvarje härd röst emot ett hemman; ty pröfvar Kongl. Maj:t rättvist, att de ock lika med hemmansbrukare böra bidraga till kyrkooch prestegårdsbyggnader, dock att de bruk, som ligga på Säteriers samt Rå- och Rörshemmans ägor, allenast svara tili kyrkobyggnad.» Af detta stadgande, som fortfarande gäller till efterrättelse, synes, att brukens deltagande i kostnaderne för uppförandet af socknekyrka eller prestgård icke härleder sig från de af motionären antydda omständigheter, utan är en konseqvent tillämpning af de grundsattser, som i afseende på berörde beskattning blifvit af lagstiftningen antagne.
Jag sträcker mina anmärkningar emot Utskot - a?4 Dea id Februarii e. ib, tets utlåtande ännu längre än Herr Hjerta, och instämmer i allmänhet uti deras åsigter, som reserverat sig. Höglofl. Ridderskapet och Adeln har af Utlåtandet inhemtat, alt, sedan Kongl. Maj:t i Nåder stadgat, att ifrågavarande egendom skulle deltaga uti afgifter till staden, samt tillika stadfästat, hvilka dessa afgifter voro, och huru desamma skulle emellan Kronan och boställsinnehafvaren fördelas; så har, då Statsmedel till bestridande af desse afgifter icke voro anslagne, Kongl. Maj:t derom till Rikets senast församlade Ständer gjort framställning, men Ständerne det oagtadt icke funnit sig kunna lemna något anslag å Stat för så beskaffade utgifter. Deraf har Ater följt, att Nyköpings stad gått i mistning af de utskylder, som af det till LandshöfdingeResidence inköpta enskildte hus förut till Stadscassan ingiugo. Då den enskilde ägaren af detta hus ej var befriad från erläggande af utskylder till staden, och då han ej till Kronan kunde öfverlåta bättre rätt, än han sjelf ägde, så ser jag.ej någon rättsgrund, ur hvilken huset skulle kunna i Kronans hand njuta befrielse. Om den grundsats antoges, att några communal-afgifter icke skulle i Städerne utgå af boställshus, som hvarken aro byggda af Kronan eller uppförda på hennes grund, så borde boställen å landet ännu mera befrias från utgörandet af sådana utskylder; emedlertid vet enhvar, att Bo„ Den ta Februarii e. m. Boställen å Landel deltaga i Kyrkobyggnad, vägoch brohållning m. fl. dylika communal-utskylder, äfven om de af ålder varit Kronohemman.
Allting är spekulation här i verlden ... allting går u t på att förtjena sjelf och lu ra andra ... och den som är s törsta lurifaxen, den har den mest späckade plånboken. A N T O N ( utan att röra sig af stället ). I så fall kan pappa låna mig litet penningar. R E D E R ( som förut inte gifvit akt på honom , med eu blan dning af ömhet o ch groll ). J aså, är du der, din odåga! Kallas det der att sitta nere på kontoret? R E D E R . Fy Anton! du borde skämmas öfver en sådan lättj a .. hade j ag gjort så der, hvad tror du att j ag nu v arit? Tror du att jag då kunnat g e min son en sådan uppfostran som du fått? Hade du då haft etthundra riksdal er i månaden till dina nöjen? A N T O N . Nej, det kallas att ligga och moja sig. 37 Hvasa? h ade du haf t h äst och gigg och egen våning ... h ä? A N T O N . Hvad är det att tala på? Kanske att din son skulle lefva som en tiggare? R E D E R ( stolt ). Nej, det behöfver han inte ... men h an sk all arbeta, han skall bli en stor affärsman, och efter mig upprätth ålla firmans anseende ... hvad tro r du affärsvännerna ska säga, när de se att du ingenting vill gö ra? A N T O N De ska säga: den der unga mannen är skapad till något bättre än att si tta vid en pulpet! R E D E R . Nej, det säga de inte! U tan så här låter det: "Hm-hm! när gubben en dag lägger näsan i vädret, så spolierar sonen alltsammans! Vi ska akta oss att komma i förbindelser med det huset... Det der blir ingen glädj e af ... dåligt affärshufvud .. skral hushållning, stora passiva till slutet!"... Så låter det... A N T O N . Har pappa sl utat snart? R E D E R ( ond ). Du är en slyngel. A N T O N ( vårdslöst ). Ja, hvarför h ar inte pappa uppfostrat mig bättre?
Prinsestan 80- xlli a Albertina tillagdt ersättning för förlorade inkomster af Stiftet Quedlinburg; z:o om bestämmande af grunderna för anwändandet eller förwaltningen af de ledige warande eller blifwande Kungsoch Kungs-Ladugärdar, 587. angäende Stats-Utffot - z2 Register. tetS Memorial om ersättning för utgifter till ljus, skrifmaterialier m. m. för Nidderskapetö och Adelns samlingsrum och Cancelli, 588. — om tillägg i unLerdäniga ffriftvelsen till KonglMaj:t, angäcnde Postinrättningens förbättring, af Brukspatron Ebersteins förslag, att med den sä kallade Postwagncn äfwcn paqmter emot wist betalning skulle fä försändas, 6zr. — om Lag-Utskottets förslag till en Answarighets-Lag för Banco Fullmägtige, 6gl. — angäende Statssamt Allmänna Beswärsoch Leconomie-Utskottens Betänkande jemte ytterligare utlätande, rörande Allmänna Magazins-inrättningen, 766. — om Allmänna Beswärsoch Lcconomic-Utskottets förstärkande till Namnds-omröstning öfwer frägan om bränwins-brännings-rättigheten för städerne Stockholm och Götheborg, 819. — om StåtsUtskottets Memorial angäcnde nödige anstalters widtagande till hämmande af Wexel-coursens stigande, 868. — rörande Borgare-Ständcts anmärkning wid expeditionen angäcnde wiste förmäners bewiljande för tillwerkare af linnewäfnader i Elfsborgs och Hallands Län samt Owinno.önets anwändande wid ätskilligc handteringar och yrken, 8^8- " rörande StatsUtskottets Memorial om anslående af en ärlig Summa för Kron-Prinsens resor inom landet, 86g. — angående Stats-Utskottets utlåtande om rescpcnningar för Iustitie-Lmbudsman, i anledning af anmärkningar ipid Utskottets Memorial om dest lön re., 36?- rörande Lag-Utskottets Betänkande i anledning af Kongl. Majus Nädiga Proposition angäcnde en ny och förbättrad Kyrkohandbok, 870. — angäcnde Allmänna Beswärsoch Leconomic-Utskottets
Ständers medgif-* vande, att genast efter fulländad Revision, till allmänhetens kännedom må öfverlemnas en Berättelse, som i alla fall vid inträffande Riksdag,’ bör tryckas bland Riks-Ståndens Protocoller; fin« ner Banko-Utskottet sig ej äga skäl att frångå dess i detta ämne afgifna Betänkande, hvilket, af Sjrte Respective Stånd gilladt, härigenom underkastas Högvördige' Präste-Ståndets nannarp jipplysta ompröfning och bedummande. Stockholm den a g Maji i8r3. Riksens Höglofl. Ständers Banko-Utskotts Memorial, angående fulländad Revision af Bankooch Riks-Diskont-Ver* fcets Förvaltning och Räkenskaper för är 1817• Sedan Banko-Utskottet, till följe af Riksens Höglofl. Ständers Beslut, genom visse utsedde [Ledamöter, företagit och fulländat Revisionen öfver Riksens Ständers Banko-Diskont - Verks förvaltning och Räkenskaper för nästledit år 1817 och serskilt inom sig utbett fyra Deputerade, en af hvarje Riks-Stånd, att, gemensamt med tvanne, å de private Delägarnes vägnar valde BanÄö-Utskoitets Betänianfynl 641! Revisorer, i vanlig ordning genomgå och gran* ska Riks-Diskont-Verkets Räkenskaper föf samma ttd, jemte hvad till nämnde Verks utredning hörer; har Utskottet, af de häröfver inkomne Berättelser, fått erfara, huruledes Direktionerna ofver dessa båda Verk med yttersta sorgfällighet iakttagit och följt de Reglementen och föreskrifter, sorn blifvit gifne, samt med nit och omtanka besörjt den dem anförtrodde förvaltning; äfvensom Räkenskaperne funnits i allo pålitlige och fullständige, samt behörig ordning i Lån-Handlingarnes vård iakttagen. Och lian i följd häraf behörig decharge för det granskade årets förvaltning blifvit hvardera
Besvaras denna fråga enhälligt eller af de fleste med NEJ, blifve då Högsta Domstolens samtlige Ledamöter bibehållne. Äro lika många JA och NEJ, eller hafva flere besvarat frågan med JA, uppgifve hvar och en af Nämndens Ledamöter i slutne sedlar, de färre eller flere, dock högst trenne Ledamöter af Högsta Domstolen, hvilka han anser böra entledigas. Den, eller de, som af minst Tretiotvå sålunda blifvit uppgifne, anses från Riksförsamlingens förtroende uteslutne, och blifve af Konungen, hos hvilken Riksförsamlingen skall anmälan göra, ifrån embetet genom Nådigt afsked skiljde. Dock tillägge Konungen honom eller dem hvardera en årlig pension till lönens halfva belopp. §. ia3. Ej må Riksförsamlingen ingå i någon serskild pröfning af Högsta Domstolens beslut, eller någon allmän öfverläggning derom uti OpinionsNämnd förefalla. §. 124. Äskar Riksförsamlingens Justitiae-Ombudsman Riks-rätt, på grund af sådant förordnande, som i 65 §. är sagdt; då skall i den Riks-rätt, som i i2i §. säges, i stället för Statsråds-Ledamö*er, Justitiae-Råd säte taga. Hör till Constitutions-Utskottets Memorial3 N:o 26. 39 Gånge i öfrigt, som 120 och 121 §§. förmå. Sådan Riksrätt döme efter allmän lag och den ansvarighets-lag, hvilken för detta ändamål blifvit utaf Konungen och Svenska Folkets Representanter antagen. §. 125. Skulle Gransknings-Utskottet anmärka, att Stats-Rådets Ledamöter samfäldt eller en eller flere af dem, uti deras rådslag örn allmänna mått och steg, icke iagttagit
Om L ex. en kammare skulle (inna för godt alt säga: bär linnes en valclass, som heter officerare af sjöförsvaret; desse Hrr taga sig en viss myndighet och äro förmätna nog att vilja bibehålla stora Holtan, när vi blott vilje hafva en skärgårdsflotta. Sådant anstår dem icke; må vi ej utesluta dem? Vi äro nog många och kloka ändock dem förutan. Jo väl! —Nu säges visserligen i Hr Åkermans förslag, att ingen valclass må tillintetgöras utan sitt samtycke. Vill lian lefva, så kan han försvara sig. Men detta går lamare och sämre, när classens ledamöter utgöras af få personer, å hvilka ömsom hot, eller belöningar eller båda gemensamt kunna användas; ty det är möjligt, alt både regeringen och representationens öfriga ledamöter slå sig tillsammans, för alt utesluta en viss dass. Om detta förfarande begagnas emot den ena classen efter den andra, under det att nya ledamöter i stället intagas; så kan representationen snart nog utgöras af andra beståndsdelar, och likväl sakna de personer lion behöfde för att kunna vederbörligen fullgöra sina åligganden. Är det åter ett Stånd, som skall gifva sitt samtycke till uteslutande af någon derunder hörande dass, sä är det en stor Corporation, det är |:del af den gamla representationen, eller ^:del efter det nya förslaget. Det går icke så lätt att locka eller truga ett Stånd lill sina rättigheters afträdande. Tron J, mine Hrr, att Adeln eller PresteSt., eller hvilket Stånd som helst, skulle hafva kunnat försvara sina rättigheter såsom de gjort, om deras ledamöter blott hade röstat såsom fåtaliga, underordnade classer? Visserligen icke. Man hade, under det långvariga ropet emot dem, utan tvifvel upplöst dem så småningom, den ena efter den andra, och sålunda tillintetgjort de grundvalar, pä hvilka sjelfva representationen hvilar. Det är för beståndets skull, som Stånden måste linnas. Det skall gifvas sam - 180 Den 12 Mars f. m. manhållningar af större corporalioner, på det att classerne icke måtte gå under.
om ni endast ville det! (Går.) Ni skulle icke ångra att ni följde mina råd; BARONESSAN. ­ 56 ­ Femte scenen. HERRN ensam; därpå ROSA in genom fonden. Sedan PIGAN. HERRN. God morgon, fröken Rosa! Hur är det med er? ROSA. Hur så? Hur så? Ni har ju ombundet om hufvudet! ROSA (rycker bort halsduken och Ingenting alls med mig! Jag mår alldeles väl! HERRN. stoppar den i fickan). Ni tänker resa ni! Ja, jag skall resa! HERRN. PIGAN (in). ROSA. Hvad vill du packa! Baronessan bad mig att jag skulle hjälpa herrn PIGAN. Det behöfs inte! Gå! ROSA. ­ 57 ­ PIGAN (går, tvekande). ROSA. Gå, säger jag! Är ni oartig mot mig, fröken Rosa? ROSA. HERRN. Men ni är oartig som far ifrån ert löfte att hjälpa Nej, det är jag inte! Jag vill hjälpa er, själf! mig med blommorna till morgondagens fest! Det fest alls i morgon, för ... att i morgon vet jag inte hvar jag är! bryr jag mig icke om, för . jag går inte på någon Hvad betyder det? HERRN. Får jag borsta er hatt! (Hon tar hans hatt och borstar.) HERRN. Får jag hjälpa er med något, herr Axel! ROSA. vill taga ifrån henne hatten.) Det kan jag icke tillåta, fröken Rosa! (Han min klädning! (Hon sätter fingrarna i hålet på klädningsärmen och rifver upp.) Nej, låt mig vara! Se så, nu ref ni sönder ROSA. ­ 58 ­ HERRN. tror att ni gör er fru mor ledsen med ert oroliga beteende. Fröken Rosa, ni är så underlig i dag, och jag ledsen; det skulle tvärt om roa mig, fastän det mer om er än om katten i köket, eller råttan i Hvad tror ni jag bryr mig om att hon blir ROSA. skulle smarta er, kanske; men jag bryr mig inte källaren, och om jag vore er fru, skulle jag förakta er och resa så långt bort så att ni aldrig kunde få reda på mig mer! Fy, att kyssa ett annat fruntimmer! Fy! hand. Vet då att det var en sista hälsning från
Af de förra har vår veklagan eller dea begärda förhöjningen af skjutslegan ingalunda varit föranledd, * Den 16 Juli. 1407 anledd, ty ehuru löjligt, orättvist och obilligt det i ett upplyst Tidehvarf än tyckes vara, att den ena Medborgaren, utan fullkomlig motsvarande ersättning, skall vara tvungen att lemna den andra sitt biträde, tro vi dock icke att dessas antal är talrikare, än att hvad dem vidgar vi äfven, utom förhöjning af skjutslegan , torde hafva mägtat att ännu någon tid kunnat dem fortskaffa; men deremot hafva vi så mycket kraftigare skäl att emot de sednare göra våra billiga anspråk gällande. Bland dessa räkna vi sådana, 90m dels resa i oell för sitt nöje, och dels för att återvinna en genom vällefnad eller andra orsaker förlorad hälsa, och dels i egna ärendet: ' och speculationer, hvaribland äfven en stor del äro utlänningar. Alla dessa classer åtnöja sig icke med 1 ä 2, utan de medtaga mindst 3, och ofta lo, ii å 15 hästar och derutöfver. Många tunnor säd hafva under såningsoch bergningsjiderna för oss gått förlorade, derigenom att våra dragare till förskaffande af dessa caravaner ryckts oss ur händerna, utan att vi en gång på långt när fått uppbära den kostnad ett sådant besvär oss medfört, oberäknad! många andra dermed förknippade olägenheter. Af Beredningens Betänkande inhämta vi väl, att Beredningen, till förekommande af de Besandes betungande, icke blott afstyrkt all vidare förhöjning af skjutslegan, utan äfven, som en följd af Herr Borgmästaren Hambrsei välgrundade uppgifter, medgifvit, det hädanefter a:ne personer måtte få åka efter en häst; men deremot erfara vi med så mycket större tillfreds - t ’ ' 1408 X)er1 16 Ju/m fredsställelse att Beredningen ansett skjutsninga» besväret ifrån helt andra synpunkter och liberalitets-principer, än vi vågat oss ens föreställa, deruti att Beredningen grundat hela detta sitt Betänkande på följande uti ingressen förekom^ mande ordamenirig > lydande ord från ord sorn följer:
Denna inrättning prdsuponerar ett Contrakt 'emellan undcr * såten Den 3 Äprii, Den och Kronan, der den förre bewilljar ett wistt antal Soldater, hwarmcd den sednare war pligteg förswara Staten, utan afseende uppä den högre styrka fienden kunde äga — men detta sednare fall medförde snart nödwändigheten af ZLargerings införande, en ny tunga för en witz Gast Medborgare, som likwäl uti sednare tider blifwit befunnen lika otillrackelig emot fiendens ännu mera för» starkte härar. I denna ställning befann sig Swerige Zx i8oZ, dä Landtwärnct utffress till fyllnad af Statens stridskrafter — och denna pä goda principer byggda inrättning hade wisterligen räddat Swerige om den ej blifwit sä sent widtagen, att man ej sant med noggranhet organisera densamma, och framföralt om man ifrän dest ursprung stält detsamma under den ordinaira Arme^nS kunniga och krigswana befäl. Hwad gruffiga följder detta misstag haft för krigets utgäng, lika som för Landets population äro ty wärr nog kände för att ej har behöfwa omnämnas — men mä hända är den sträck detta Landtwärnets öde lemnat den mera ömma an uplysta Gasten Medborgare emot all flags Conscription, den farligaste af alla dest ätföljde olyckor för det framtida, ännu blödande, ännu wacklande, men aldrig öfwergifna Swerige. 2:0 I anledning af ofwananförde, tror jag ej frägan nu wara att införa ett permanent och fullkomligt Cons scriptions-Systeme, ehuru detta är och blir i alla tider det enda förnuftiga, billiga och säkra wilkor för ett Lands sjelfbeständ. Ännu torde sinnena wara för mycket intagna al det olyckliga Landtwarnets mistvden för att äga det lugn som fordras akt antaga och grundlägga ett Conscriptions» Systcmc, som med tiden skulle göra sjelfwa Indelta Armeen öfwerflödig. Jag tror säledeS frägan nu endast wara:
— Att detta anslag icke medgifver, vare sig i personelt eller materielt afseende, större minskning, än den sorn uppkommer genom DistriktChefs-Embetets redan beslutna indragning, vid innehafvarens afgång, i utbyte mot en Öfverinspektor, samt att alla de öfriga specialbeloppen ej tåla någon nedsättning, såsom högst nödvändiga för besörjandet af Fiskaliska åtal, tullintägten i den inom distriktet belägna stapelstad, stämplingscontrollerne vid Borås och Ulricehamns Tullkamrar, jemte bevaknings-tillsynen och förpassnings-åtgärderna inom ett vidsträckt område. Men å andra ställen, förnämligast kustoch gränsorter, har Tullstyrelsen redan, i sitt underdåniga Statsreglerings-förslag, tillämpat den af Revisorerne antydda grundsats, att minska stationaira tullbevakningen och förstärka den rörliga. Under hänsigt till tredje puncten, hvari anmärkts att en del» minst 2:ne DistriktChefer, efter korrt tids tjenstgöring, blifvit uppförde å IndragningsStaten till åtnjutande af 1000 Ralrs årlig pension hvardera, torde GeneralTullStyrelsen tillåtas i underdånighet upplysa, att desse a:ne DistriktChefer varit just de enda, som öfverflyttats å ExpectantStat, — en vid alla Publike Verk antagen följd af sjelfva Embetenas indragning, — samt att härvid, enligt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 8 Maj och 28 Augusti 1829, fästats, det vanliga förbehållet af Expectant-löner - ( 3 ) nes nedjemkning eller upphörande, i fall af Innehafvarnes befordran till andra tjenster med lön af allmänna medel. GeneralTullStyrelsen framhärdar med djupaste vördnad, nit och trohet Storm ak tigste, Aller nådigste Konung Eders Kongl.
Till fortskyndande af Götila Canal-Bolags samt Malmö f. d. Discont-Verks återstående utredning, haf-va Rikets Ständer pröfvat lämpligt berättiga Fullmäktige: 3:0 Att till pröfning och slutligt afgörande upptaga inkommande accords-anbud, i afseende på förenämde f. d. Discont-Verks återstående osäkre fordringar, förmedelst erläggande af något visst belopp, mot frisägelse från vidare kraf; 2:0 Att likaledes, till betryggande mot all förlust på indrifningeu, antaga någon skicklig och pålitlig person inom eller utom RiksgäldsContoret, till de återstående fordringarnes utsökande, emot åtnjutande af vissa procent, som af Fullmäktige bestämmas å de medel, hvilka af honom lefvereras och redovisas; under villkor, att, i och för fordringarnes indrifning, Discont-Utredningen icke besväres med andra kostnader och utgifter, än nyssberörde indrifnings-procent; Fullmäktige dock förbehållet, att, utan hinder af den till Ombudet utfästade indrifnings-procent, låta för längre eller kortare tid inställa executiva åtgärder, samt med vederbörande Gäldenärer Accords-Liquider uppgöra och afsluta. i ( 67 ) §. io7. Med beräkningen så väl af lagliga räntan, sorn af straffräntan, förhålles, i enlighet med hvad som för Banco-Disconten är stadgadt. §. 108. Öfver Götha Canal-Bolags samt Malmö Disconters utredning föras serskilda Böcker och Räkenskaper, så att de hvar för sig, utan ringaste sammanblandning, utredas; likasom serskildte Protocoll hållas öfver ärenden, hvilka angå den ene eller andre af dessa Disconter.
Riksdagsordningen säger, det RiksStånden äga att deönitift besluta öfver ett från Utskott inkommet jemkningsförslag; men Lagstiftaren har ej föresett det förhållande, som här äger rum, att saken kommit i annat skick, sedan Utskottet afgaf sitt 54 H. 5* ioo Den 17 December e. m. jemkningsförslag, oell jag kan ej finna olagligt, att under sådane omständigheter inhämta ytterligare Utlåtande från Utskottet, Emellertid, om Ridderskapet och Adeln anser denna åtgärd olämplig, vill jag ej vidare yrka på mitt förslag, ehuru jag för min del tror, att det är det lämpligaste; ty att nu förklara, det Ståndet förblifver vid sitt förra beslut, för att vänta till dess Statsoch BancoUtskotten nästa gång inkomma med anmälan om det förändrade skick, hvari saken genom PresteStåndets beslut blifvit försatt, och med inbjudning till Ridderskapet och Adeln att, sedan dess eget beslut ej mera kan blifva gällande, förena sig med något af de öfrige Stånden, finnér jag vida oformligare, än att återremittera saken utan något definitift beslut, till följd af dess närvarande förändrade skick. Herr von Hartmansdorff: Herr GrefVens och LandtMarskalkens framställning, bar öfvertygat mig, att jag hade orätt, då jag, följande PresteStåndets föredöme, föreslog Ridderskapet och Adeln, att frånträda sitt förra beslut, för att instämma med BondeStåndet. Att nu vidare yttra sig härom, anser jag alldeles öfverflödigt, enär, efter Herr Grefvens och LandtMarskalkens förklaring, det blott återstår alt inhämta, om proposition af Ståndet yrkas, hvilket jag ej förmodar. Den enda fråga, som då blir öfrig, är om rigligheten af de vote - Den 17 December e. m. ringspropositioner Utskotten föreslagit.
Uppå begäran af Frih. Boye, Ludv., samt Ilr af Wetterstedt, Niclas, lades ånyo på bordet StatsUtsk:s d. 10 dennes bordlagda utlåtdi: N: 3o2. angdie Hr Dalmans motion , att af det vid sista riksdag beviljade extra anslag bereda tillgång för beväringeps beklädnad; N:o 3o3. i anledn. af erhållen återremiss å betänk. N:o aoo, rörtde Gr. v. Fersens motion om de förändringar, som insmugit sig uti de af K. Carl XI confirmerade, med allmogen upprättade knektecontracten; N:o 3o4- i anledn. af väckt fråga om rättighet för K. M. att, i saknad af tillräckligt årligt anslag för beväringens beklädnad, för detta ändamål använda reservförråden. Vid förnyad föredragning lade R. o. Ad. till handlingarna StatsUtsk:s d. 10 denqes på bordet lagda utlåtm: N:o 3o5. j anledn. af erhållen återremiss å Utslits betänk. N:o nåd, rör:de den utaf Riksd.fullm. Anders Danielsson irån Elfsborgs län väckta motion om rättighet för indelta Armeens civilstat alt, lika med den militära, njuta ersättning för Utgifna u c eord; Den 17 November f. ra. N:o 307. i anledn. af erhållen återremiss å betänk. N:o 272, ang:de väckt motion om understöd af allm. medel åt de nödlidande invånarne i Bohuslänska skärgården; N:o 309. i anledn. af erhållen återremiss pä Utsk:s utlåt. Ånyo föredrogs StatsUtsk:s d, 10 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 3o6, i anledn. af väckt fråga om rättighet för de landshöfding.vr, hvilka sedan början af år i83o tagit afsked, att komma i åtnjutande af pension, till beloppet motsvarande den, som hädaneftar afskedstagande, pensionsberättigade landshÖfdingar äga uppbära. Hr Hjärne, Harald: