Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till följd af hans uppmaningar upphörde anhängarne att bevista de offentliga gudstjensterne och att begagna salighetsmedlen, och, under den vildaste fanatism, uppbrände de i stora bål, under tal och sång, alla af dem förut begagnade andaktsböcker, till och med psalmbok och kateches. Egenvilligt öfvergåfvo barn sina föräldrar och tjenstefolk sina husbönder för att följa honom, som, otillgänglig för afla varningar, var outtröttlig i sina bemödanden för sektens vidare spridande, hvaraf slutligen väcktes den harm och förtrytelse hos den öfriga oförvillade befolkningen, att sekten blef allmänligen afskydd och deras sammankomster stundom våldsamt stördes, hvilket, jemte det emot Erik Jansson slutligen anbefallda åtal, föranledde honom att rymma öfver Norrige till Norra Amerika, samt anhängarne att besluta utflyttning till samma ort. Beslutet har ock blifvit så vida verkställdt, att af hans anhängare, som uppgifvits vara omkring 1,100, icke mindre än 823 personer af alla åldrar och deribland flera besutne hemmansägare begåfvo sig på resa till Norra Amerika, hvarunder dock, genom ett fartygs förolyckande, 170 omkommo under resan. Om de till destinationsorten framkomnes öde saknas tillförlitliga underrättelser; men, enligt de uppgifter, som derom erhållits, skulle ungefärligen två tredjedelar af dem hafva begifvit sig till vestra delen af Förenta Staternas land och, under Erik Janssons ledning, der bildat en koloni, och de öfrige qvarstadnat uti kuststäderna, uppehållande sig för det mesta med arbete å dit ankomne svenska skepp; dock skola många af dem hafva, i yttersta nöd och elände, aflidit. Af dem, som icke utflyttat, har flertalet öfvergifvit sin villfarelse, och de få, som den bibehålla, göra icke försök för dess vidare spridande, hvadan allmän förargelse af dem icke åstadkommes. §■ 3. Xtit‘inyai'. Jordbruket. De båda provinserna Gestrikland och Helsingland äro till deras naturförhållanden mycket olika, och denna olikhet igenfinnes äfven uti jordbruket.
Utskottets hemställan, öfverst å pag. 18, i fråga derom att till kronoparker tjenliga trakter å kronans öfverloppsmarker och oafvittrade skogar i vissa, uppräknade län borde för dylika parker förklaras m. m., jemte vid samma hemställan inom Ståndet föreslagna tillägg. Af slogs. S. D. Fortsattes föredragningen af Sammansatta Stals-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, JY° 50, i anledning af motioner om förändrade föreskrifter i afseende å skogshushållningen i riket; dervid Ståndet stadnade i följande beslut rörande de nu föredragna 4—10 punkterna, nemligen: De af det Sammansatta Utskottet gjorda hemställandena: u sidan 18—19, att det förbud mot nybyggens anläggande å öfverloppsmarkerna i de Norrländska länen, som genom nådiga skrifvelse!) den 25 Maj 1860 meddelats, måtte utsträckas jemväl lill Kronans blifvande öfverloppsmarker i Stora Kopparbergs län samt oafvittrade skogar i Stora Kopparbergs, Westerbottens och Norrbottens län; d sidan 33, alt skogar å allmänna inrättningars hemman och lägenheter skola till regelbunden hushållning indelas och stå under Skogs-styrelseus uppsigt; ä sidan 42, att, derest vid indelning af boställes skog, densamma finnes i betydligare mån öfverstiga boställets behof af skogsfång, skogen i dess helhet eller lämplig del deraf skall ställas under vård och förvaltning af Skogs styrelsen, med iakttagande af vissa föreskrifter rörande fördelningen af skogens behållna afkastning; å sidorna 42—43, att, der boställets skog ej tages under vård och förvaltning af Skogs-styrelsen, den bör, under nämnde Styrelses uppsigt, vårdas af bostälishafvaren, enligt vissa föreskrifter; samt Bih. lill R. Sl. Prot. 1862 & 1863.
Stats* Contoiret för utbyte insändas, samt Randt-Ränterierne i Riket fått sig uppdraget, att verkställa Sedel-vexlingen, utan att något särskildt arfvode derföre till Räntemästarne ansetts lämpligt ellef nödigt, det följaktligen helt och hållet beror på hvar och en Randsorts Styresman, att för dess innevånare bereda erforderlig tillgång på nya både Bancooch Riksgälds-Sedlar , så att några an* dra anstalter, än de sorn redan finnas för detta ändamål, icke äro erforderlige. Men då, vid betraktande af den verkan desse vidtagne anstalter medfört, det visar sig, att åtskillige Rans-Styrelser, blott till ringa del, och uti åtta Rän, Stockholm oberäknadt, alldeles icke begagnat de Utvägar, som blifvit beredde, hvarigenom innevånarne i desse Rän alltså torde hafva' saknat ett erforderligt biträde härutinnan, likasom det kan förmodas, att Allmogen i flere Rän, kan hända till en stor del, ej eger nödig kännedom om sjelfva anstalten; så, och enär föreskrift om vexlings förrättande å visse eller arne dagar i veckan hittills Banco Utskottets Betänkandetiioi endast blifvit X,äns-Styrelsen i Götheborgs och Bohus
Kållerstads s:r . 262332 2,4 16,6 0,4 d:o d:o Femsjö, Gryteryds, Sandviks, Båraryds och Åsenhöga s:r 56299 1,7 16,4 0,3 Östbo d:o Wernamo, Kärda och Hagshults s:r 62285 6,5 12,8 0,8 d:o d:o Tånnö, Hångers, Toftaryds 6000 och Byarums s:r . 65123 4,0 12,7 0,6 d:o d:o Rydaholms, Gällaryds,Voxtorps och Fryeleds s:r . 92064 3,9 13,0 0,5 d:o d:o Bondstorps, Åkers o. Käfsjö s:r 54503 1,8 16,5 0,3 1000 Vestra d:o Wallsjö s:n . 6167 16,2 9,1 1,5 d:o d:o Sandsjö, Hjertlanda och Wrigstads s:r . 69494 7,5 14,8 1,1 d:o d:o Malmbäcks, Ödestugu, Almesåkra, Nydala, Hylletofta, Skepperstads och Fröderyds s:r . 102706 6,7 11,9 0,8 10000 d:o d:o Svennarums, Stockaryds, Bringetofta, Ljunga, Hultsjö, Bäckaby och Ramqvilla s:r 122445 5,4 13,0 0,7 Östra d:o Hjelmseryds och Solberga s:r 52309 3,8 12,9 0,5 d:o d:o Hvetlanda, Näfvelsjö, Björk1 ö, Bexheda, Näsby, My1 7000 resjö, Nye och Stenberga s:r 97413 10,7 10,3 1,1 ) 27 Län oell Distrikter. Areal o CD 05 O
Det är äfven anmärkningsvärd!, och kan från nyssnämnde synpunkt icke lända den nyare tidens lagstiftande Ständer till berömmelse, att de sednaste 30 årens tulltaxor, jemförda med den under Konung Gustaf den III:s Regering, af den utmärkte statsmannen Liljecrants utfärdade, visa att man på den sednare tiden långt mindre än tillförene fästat afseende på den stora och mindre bemedlade mängdens behof och billiga anspråk, enär tullafgifterna på de flesta födoämnen nu äro, med förvandling till lika silfvervärde för de olika afgiftsbeloppen, belagda med tre, fyra lill fem gånger högre afgifter, och ännu mera än under den äldre tiden, hvilket blifver desto mer anmärkningsvärdt i samma mån som det eljest torde vara att förmoda att humaniteten och deltagandet för de mindre väl lottade borde på ett verksammare sätt gifva sig tillkänna i vår tid än fallet varit under det förra århundradet. Vid öfvervägande af dessa skäl bör det vara att förmoda alt Högh Bevilln.Utsk. äfven skall nedsätta tullafgifterne så väl på de under benämningen spannemål, mjöl och gryn uptagne artiklar, som på animaliska födoämnen eller s. k. viktualievaror af alla slag, nemi. smör, ost, talj, kött och fläsk såväl färskt som torkadt rökl och salladi samt fisk sallad och torkad, till det lägsta möjliga, och tager jag mig friheten i detta afseende föreslå att nedsättningen mätte ske för smör till 24 sk:r per Lisp:d och för de öfriga nu upnämnda al tine till hälften af de nuvar:de afgiftsbeloppen å dessa varor, i fall Utsk. skulle frukta att införselafgiftens borttagande helt och hållet, skulle förorsaka en alltför stor minskning i statsintraderna. I detta sistnämnda afseende tillåter jag mig i förbigående framställa en anmärkn. lill bemötande af de invändningar, som öfverhufud från ett eller annat håll torde hemtas från farhågan för tull - 186 Den 29 D ecember. inkomsternas minskning, hvilka numera ingå i beräkning såsom den vigtigasle tillgången för statsutgifterna.
St:s Revisorers inblandning i frågor af denna natur, och, om jag icke misstager mig, har man till och med yttrat ett slags klander emot hela inrättningen af R. Sl:s Revisorer. Vore här en öfverläggning om nyttan häraf eller icke, skulle visserligen mycket kunna vara att andraga; dock finner och ser jag icke häruti så mycket ondt, som man velat se. Det är mig visserligen icke obekant, att R. St:s Revisorer hafva ansett sig böra intränga längre 432 Den 23 Janna ri. i undersökning af åtskilliga förhållanden, än sorn Styrelsen skulle hafva önskal; men jag erkänner, alt jag ännu icke sett några skadliga resultater hafva uppstått i de fall, der en sådan utvidgad granskningsrätt blifvit dem förunnad. En värd talare har sagt, att om detta förslag bifölles, och R. Slas Revisorer sålunda finge rättighet att granska Landtbruksacademiens räkenskaper, så vore det fara värdt, att de äfven skulle granska det sätt, på hvilket Academiens experimentalfält sköttes. Jagvågar deremot tro, att della ingalunda skulle blifva fallet. Jag kan visserligen icke svara för de åtgärder, som i detta fall kunna komma att vidtagas af kommande Revisorer, men det må vara mig tillåtet alt dömma af dem, som hittills uppfyllt detta uppdrag; och när jag hlifver upplyst derom, alt R. St:s Revisorer, vid granskning t. ex. af Serafimerlazarettet, hafva anmärkt det koppning icke blifvit använd i st. f. blod ig la r etc., då först erkänner jag, att man har skäl att befara hvad som här i detta afseende blifvit förespegladt. Jag fortfar alt tillstyrka bifall lill Utskms betänk, i denna del. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Så myckel har redan i detta ämne blifvit sagdt, att det återstår för mig ingenting annat, än att förena mig med Frih.
Tersmeden bifall till Utskis förslag med den förändring, att i lista alternativet, eller under förutsättning, att serskild kassör vid Banko-diskontverket varder anställd, kassaskrifvarnes antal bestämmes till 5, samt i 2idra alternativet, eller derest icke sådan serskild kassör anställes, bokhållarnes antal utföres till 2 och kassaskrifvarnes till 6, men deremot kontorskrifvaren uteslutes; dels af Hr von Hartmansdorff och Hr Printzensköld återremiss. Den sedermera till bifall å Utskis förslag utan förändring framställda proposin, besvarades med Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla Utskis förslag med de af Gr. Gyldenstolpe och Frih. Tersmeden tillstyrkta förändringar, hvilken propos., äfvensom den derpå till återremiss framställda, besvarades med blandade Ja och Nej; men efter förnyad propos. till bifall å Utskis förslag med de af Gr. Gyldenstolpe och Frih. Tersmeden föreslagna förändringar, hvarå svaren * Den 14 Oktober e. m. 261 atföllo med starka Ja, jemte många Nej, förklarade Hr Gr. o. Landtm, att han ansåg Ja härvid hafva öfverröstat Nej. Hr von Hartmansdorff begärde votering. Uplästes till justering och godkändes en så lydande votenspropos. : Den, som bifaller BankoUtsk:s förslag, rör:de personalen i kassa-afdeln:n, med den förändring, att i l:sta alternativet kassaskrifvarnes antal bestämmes till 5, samt i 2:dra alternativet bokhållarnes antal utföres till 2 och kassaskrifvarnes-till 6, men deremot kontors-skrifvaren uteslutes, röstar Ja 5 den det ej vill, röstar Neji vinner Nej, anser R. o. Ad. de emot Utsk:s ofvanberörde förslag gjorda anmärkmr föranleda till återremiss. Vid voteringens slut och sedan jemväl den först aflagda och förseglade volerings-sedeln blifvit öpnad, befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 14. Nej — 13.
2 Juli å. 5 Juli b. 5 Juli Svar på återremisser 4 i 520 — b. 16 Aug. b. 16 Aug. b. 16 Aug. b. 16 Aug. » dess kontanta behållning, förräntande af _ 4 1 61 45 a. a. 12 Mars a.a. 12 Mars a.a.10 Mars a.a.8Mars liksgäldskontorets hus, ditflyttning b. 17 April b. 16 April b. 12 April af Kongl. Bibliotheket — 4 1 108 — b. 16 April » inhägnande af dess tomt samt anläggande af strandmur dervid Kongl. Proposit. eller Skrifvelse. Samling. Afdelning. eller Memorial. Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig o Skrifvelse. 25 5 pr CL 03 T3 ? es « c §~ Ridd. o. Adeln. PresteStåndet. BorgareStåndet. BondeStåndet. N:o N:o Sid. Rikshufvudbok, nytt formulär till 4 i 50 1 a.a. 1 Febr. a.a. 1 Febr. a.a. lFebr. å. 1 Febr. Svar på återremiss — 4 i 96 4 a. a. 9 April a. a. 3 April a. a. 9 April 1. b. 9 April Riksmuseum, anslag för — 4 i 89 29 b. 26 April b. 26 April b. 3 Maj b. 5 Maj 175 Riks-Staten, nya — 10 i » om dess öfverlemnande till Kongl. Maj:t — 4 i 530 — b. 29 Aug. b. 27 Aug. b. 28 Aug. b. 28 Aug. 228 Riksståndens och Utskottens betjening, aflöning till — 4 i 12 — b. 4 .Ian. b. 50 Dec. b. 4 Jan. b. 50
Den reglering, forn meD Detta faftori blifvit vibtagen att gälla frän od) meb år 1846/ är arbeta» perfonalen berftäbeé beräfnab efter en tillverfning af 2000 gevär ärligen, men fan öfaö eller minffaö allt efter font beljofvet forbrar. ^illfpnen öfwer gevärö*tillverfningen t>ar blifvit uppbragen åt ©e# neral#$ält'-3:pgmäffaren od) Stefen för artilleriet, hvaremot mebeli förvaltningen fortfaranöc åligger ^rigö^ollegium. 'göränbrtngen af älDre infanterbgevär för flagfrut&antänbning l)ar i ^ronanö gevärö#reparationö#verf|fäber fortgått fålunba, att omfring 8,500 fåDana gevär blifvit bertill apteraDe. Stt (förre an# tal gevär meb (Iagfrut&antänbning l)ar reban blifvit till regemen# terne utbelabt. ©eban nöbige mariner od) verftpg för tillverkning af ffagfrutä# Ijufvar blifvit anffaffabe, famt fullftänbig fännebom i allt fyvab betta ämne rörer, infjemtatö å utrifeö ort af en bertill utfebb mili* litär#perfon, f>ar äfven benna tillverkning fommit i gång. §äffningöbpggnabö#arbetena l)afva meb brift fortgått, efter år# goamngg* ligen uppgjorba odj af iCongl. S9faj:t faflftällba arbetsplaner, å alla be (fällen, för fjvilkaé befäffanbe Svifetö ©tänber an vifat färjftlbe anffag, nemligen i ©tocfl)olmö (färgårb, å Sarlffen od) (Sarfsborg, famt vib (Sarléfrona.
DENNA BALSARA ÄR: 1) Ett oupphunnet verksamt " botemedel mot alla sjukdomar i lungor och bröst, lindrar katarrh, stillar slem afsöndring, lindrar den smärtsammaste hosta och hotar till och med GAMLA lidanden. 2) VERKAR FÖRTRÄFFLIGT VID ALLA HALSSJUKDOMAR M. 3) FÖRDRIFVER GRUNDLIGT HVARJE FEBER. 4) HELÅR ÖFVERRASKANDE ALLA SJUKDOMAR I LEFVERN, MAGEN OCH TARMARNE, I SYNNERHET MAGKRAMP, KOLIK OCH VÄRK I UNDERLIFVET. 5) BORTTAGER SMÄRTORNA OCH BOTAR HÄMORRHOIDER. 6) VERKAR LINDRIGT AFFÖRANDE OCH BLODRENANDE, RENAR NJUREN, BORTTAGER HYPOKONDRI OCH MELANKOLI OCH STÄRKER APTITEN OCH MATSMÄLTNINGEN. 7) TJÄNAR FÖRTRÄFFLIGT VID TANDVÄRK, IHÅLIGA TÄNDER, SKÖRBJUGG I MUNNEN OCH VID ALLA TANDOCH MUNSJUKDOMAR OCH BORTTAGER UPPSTÖTNINGAR OCH DÅLIG LUKT. 8) ÄR ETT GODT MEDEL MOT MASK, BINNIKEMASK OCH VID EPILEPSI. 9) TJÄNAR SÅSOM ELT UNDERBART UTVÄRTES BOTEMEDEL FÖR ALLA SÅR, FRISKA OCH GAMLA ÄRR, ROS, HETTBLEMMOR, FISTLAR, VÅRTOR, BRÄNNSÅR, FÖRFRUSNA LEMMAR, KLÅDA, UTSLAG, SPRUCKNA, SFRÄFVA HÄNDER M. OCH FÖRTAGER BUFVUDVÄRK, SUSUING, REUMATISM, GIKT, ÖRVÄRK M.
Der heter nemi.: »Riddarh.-Ordnm, som fastställes af Konungen samt R. o. Ad. gemensamt, bestämmer huru R. o. Ad. må sammanträda, för att om sina gemensamma angelägenheter besluta.» Orden, som föröfrigt antyda den rätta begränsningen för öfverläggningarne, synas mig således böra qvarstå. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, förmälte Hr Gr. o. Landtm., att i afs. å det förevarande inormt hade vrkats dels bifall till detsamma utan förändring, dels af Hr Björnstjerna, att inorn:t skulle antagas med följande förändrade lydelse: »R. o. Ad. skall sammanträda å Riddarhuset till lagtima Adelsmöte hvart tredje år d. 15 Febr. eller, om helgedag då inträffar, nästföljande söknedag»; dels af llr Anrep bifall till mo"m:t enligt lii Björnstjernas förslag, dock med utbyte af ordet 104 Den 7 April e. in. lagtima emot ordet ordinarie; oell dels slutligen af Gr. Mörner, att murn:t skulle återremitteras. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till mom:t oförändradt, hvarvid svarades talrika nej, blandade med ja, sedermera propos. på antagande af inom:t med den förändrade lydelse Hr Björnstjerna föreslagit, då svaren utföllo med talrika och starka ja, blandade med nej, vidare propos. på antagande afHrAnreps förslag till momds lydelse, hvartill svarades nej, och slutligen propos. på mom:ts återremitterande, hvilken propos. likaledes med nej besvarades; hvarefter och sedan propos. på bifall till mom:t med den af Hr Björnstjerna föreslagna förändrade lydelse förnyats samt med talrika och starka ja jemte åtskilliga nej besvarats, Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande.
I afseende på det speciella fel som Hr von Hartmansdorff an - Den 22 Ju ni e. m. 201 markt emot detta betänk., nemi. att det i öde punkten finnes stadgadt, att, ”derest inbetalningsbeloppet före den 16 Januari nästpåföljande år till riks:gs-kont. inkommer, samma inbetalning anses verkställd inom behörig tid, hvadan, i sådant fall, den, sedan nyssnämde månads början, ä kapitalafbetalningsbeloppet ytterligare upplupna ränta eftergifves”; sä tager jag mig friheten fästa uppmärksamheten derpå, att ett alldeles likartadt stadgande finnes i 19:de punkten af betänk. N:o 120, hvilket redan blifvit af R. o. Ad. bifallet. Då således den punkten är ord för ord lika med den ifrägavar. och då den vid det förra betänkis föredragning ej föranledde till någon anmärkn. hos R. och Ad., och då deremot ej heller i något af de öfriga Stin någon anmärkn. är gjord; sä har StatsUtsk. för sin del ej haft någon anledn. att frångå detta stadgande, som fanns i det förra betänk. Hvad orsaken dertill beträffar, anhåller jag vördsamt att få fästa uppmärksamheten derpå, att det emellanåt inträffat att, ehuru medlen före årets slut blifvit från städerna förskickade, så har likväl en och annan post kunnat komma några dagar sednare in på det nya äret; och för att ej visa allt för mycken stränghet i afseende pä räntebetalningen, har detta stadgande uti riks:gs-kont:s reglemente influtit. Således hvad som i betänk. N:o 120 redan finnes infördt och uti förevar, betänk. N:o 201 blifvit än ytterligare upprepadt i afseende på denna punkt, är ingenting annat, än hvad R. St. vid sednaste riksdag beslöto och som sedan har tjenat till efterlefnad för alla de lån, som sedermera efter den tiden från riks:gs-kont. utgått. Hr von Hartmansdorff:
Detta förslag är framstäldt af Herr A. 0. Wallenberg, som hufvudsakligen anfört, att Manufaktur Bih. till It. St. Prof. 1S59 & 1860. 6 Sami. 1 Afd. 15 Häft. 3 18 Banko-Utskottets Betänkande M 25. diskonten, stiftad år 4756, härledde sin tillvaro frän en tid, då skrå-författningar och skrå-anda allmänt voro rådande, och hvaraf den ännu fortfarande bure prägeln. Dess ursprungliga ändamål hade varit att medelst lån understödja de fabriksidkare och manufakturister, som tillverkade väfnader af silke, bomull, lin och kamelhår samt fina eggjerns-smiden och ännu i dag voro dessa fabrikater, med tillägg af klädes-tillverkningen, i denna låne-anstait företrädesvis gynnade. Det tilltagande antalet manufakturier och fabriker hade dock i längden gjort det omöjligt att gynna alla lika, hvarföre man beslutat att indela vissa näringar i klasser, bestämda efter som de ansågos förtjenta att med lån understödjas, hvarefter åt hvarje klass anvisats högre eller lägre procent såsom lån af Diskontens för hela året tillgängliga lånesumma. Sålunda fördelades i Manufaktur-diskontens reglemente af den 8 Februari 1844 de lånberättigade fabrikerne, med afseende å deras olika art och behof af lånebiträde, i Irenne klasser, hvarvid främst i första klassen ställdes klädesfabrikerne och sist i den tredje mekaniska spinnerier. Enligt motionärens tanke borde fördelen af ifrågavarande lån, som utlemnades på högst 9 månader emot 4 procent ränta, förefinnas hufvudsakligen i sjelfva kapitalets erhållande, men låneanstalten, hvars tillvaro och verksamljet kunde försvaras under en tid, då man lånade efter stånd och klasser, medförde deremot under numera inträdda förändrade förhållanden icke någon båtnad för samhället, utan verkade snarare menligt på den kraft, som förmår att sjelf utveckla sig. Om åter låneförmånen egentligen läge blott i den lägre räntan, vore den under vanliga förhållanden obehöflig, och under tillfälliga svårare penningekriser, då räntan stege, orättvis med hänseende till andra lånsökande.
Hennes läppar voro torra o c h rika och synbarligen mycket intresserade publiken. dåna o c h brusa därinne, långt sedan klockorna hennes händer brännheta. Pianostämman i programmets andra nummer stannat — dessas klang och salmsången öfver de » Tyst, h ö r du klockorna • — klockorna ringa, » sköttes förtjänstfullt af fru Ida Aqvist. Idun ShriJiulm, Fredagen den 2 februari 1894. N:r 5 (320) Byrå: Prenumerationspris pr å r / Klara v. K y r k o g a t a 7, 2 tr. Idun ensam kr. 5: — Allm. telef. Iduns Modetidning jämte kolorerade planscher • 4: 50 Prenumeration sker å, alla post[duns Modet, utan kol. pl. » 3: — anstalter i riket. Redaktör och FRITHIOF HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Eedaktionssekr. Bakom henne ligger ett l å n g t lif af frivilligt o c h uthålligt, arbete i människokärlekens tjänst, o c h j u mer de glesna, leden af dessa t r o g n a arbeterskor, s o m hålla lampan så h ö g t, att ljuset måste s t r å l a ' ut, men p å samma g å n g så lågt, att handen, som håller den, icke synes, dess angelägnare må det vara f ö r oss att g ö m m a bilden af d e m o c h g ö r a oss till g o d o den f o n d af erfarenhet de samlat. ; Aurora Vilhelmina Schöne var f ö d d i Falun den 17 april 1813 och dotter af den berömde juristen, lagutglfvare: Nordling. Utgifningstid: hvarje helgfri fredag Lösnummerspris 15 öre (lösn:r endast för komplotteringar) Idutia Tryckeri Akt&amp;tbtiJéf. \ im » iiN|iris: 35 öre pr nonparelllerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Utlandska annons. 70 öre pr nonp.-rad.
Sverige har fått tillgodonjuta välsignelsen af en mer än 30-årig fred; må vi vela att sätta värde derpå; och må vi aldrig förgäta den tacksamhet vi äro skyldige den store härföraren, som sedan han i Gustaf II Adolfs krona inflätat nya lagrar, föredrog, framför krigets lysande åra, att njuta den ännu större, ehuru mera obemärkta, under fridens palmer. Vi hafva ej under denna fred förspilt något af Sveriges ära och vi hafva stått, när tidens stormar hotat att omstörta Europas flesta stater; — må vi så länge som möjligt förvara detta af vår oförgätlige Carl Johan åt oss förvärfvade dyrbara palladium och modet skall ej nu mera än fordom svika Svenska hjertan, när religion, frihet, sjelfständighet och sann ära hotas; men — år det verkligen så nu? — måtte vi ej, ulan yttersta nöd, ingå på en hana som är lättare att hörja än sluta; måtte Sverige ej 1848 gå att fördunkla den gloria som omstrålar Schwedenstein; — må vi besinna allt detta val innan vi för tidigt spilla våra ringa finansiella krafter, som vi sä väl behöfva spara tills det verkliga behofvet påkallar dem. R. St. känna ej de bindande omständigheter som synas hafva förmått Kouungen och Hemliga Utsk. till det fattade beslutet alt börja ett krig, de kunna derföre rörtde denna fråga ej komma till någon bestämd öfvertygelse och böra således i afseende härpå blott förklara, att de önska fredens bevarande så länge sorn möjligt, samt att allt måtte finnas redo, för att när denna verkligen störes, vi må kunna med våra vapen, då andra medel äro fruktlöst försökta, åter tillkämpa oss den. Med fullt förtroende öfverlemnande åt Konungens samvetsgranna bedömande när denna olyckliga tid är inne, hoppas jag Hans rådgifvare måtte oaflåtligen hafva, ej blott Sveriges minnen och vära sympatier för ögonen, utan äfven och isynnerhet Sveriges framtid och sin egen ansvarighet inför denna framlid. Men nu återstår en vigtig fråga: hafva vi våra vapen i ordning? den lärer temligen allmänt kunna besvaras med nej; — och då är det R.