Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om det vore grundad t, skulle jag äfven derföre tillstyrka åtgärden, ty vårt land är i behof af större rörelsecapital. För öfrigt anser jag det nu vara bäst att följa reservanternes tanka, och lemna åt Konungen, att bestämma tiden, då lånet skall upplagas. Herr Munck af Rosenschjöld: Ensidighet i ett så vigtigt ämne, som detta, är man skyldig att vederlägga. Det är sagd t, att sedelmyntets värde minskas genom utsläppning, äfven om silfver går in, derfö - Dén 3 Mars f. m. re att varornas pris genom den stiger. Jag får fästa uppmärksamheten derpå, att varors pris kan stiga af två orsaker. Den ena är öfverflöd på penningar; den andra brist på vara. Sjelfva bristen på penningar kan äfven åstadkomma förhöjda priser, då den genom saknade förlag till productionen åstadkommer brist på varor. Hademan icke vid i8a3 års Riksdag varit så rädd för att släppa ut en million till uppköp af spannemål i goda år, så hade man haft en större tillgång på säd inom landet, när missväxten 1826 inträffade, och då hade ej så mycken spannemål blifvit införd utifrån, kursen ej så mycket stigit, och således sedelmyntets silfvervärde ej så mycket fallit. För öfrigt är det lika ensidigt, att säga år i8i5, att det är endast förhållandet emellan sedlar och silfver, hvilket bestämmer sedelns värde, som att säga en sednare Riksdag, att detta aldeles icke influerar. Här är verkeligen en sådan brist på rörelsecapital i landet, i förhållande till skatterne och skuldsättningen, att jag här fritt förklarar, att äfven om detta lån beviljas, och man säger, att det skall utlemna® till äldre låntagare, det likväl icke kommer att i betydlig mohn inverka på jordägares ställning i allmänhet eller på varupriserne, emedan summan är för liten, och borde ingen godtycklig gräns hafva. Den gräns, som sätter sig sjelf, består i bristen på säkerhet. Hvad jag här säger, 138 Den 3 Mars f. m. är allmänt erkända sattser i andra länder» fastän de ännu ej här synas vara kända» eller hunnit att göra sig gällande.
I öfverensstämmelse med de af mig nu anmälda grunder, har jag uppgjort Förslag till löntillökningar vid Indelta Arméen, på sätt Eders Kongl. Maj:t täcktes i Nåder inhemta af de deröfver upprättade och här bifogade tvänne allmänna Öfversigter, den ena för kavalleriet (Bil. Litt. P) och den andra för Infanteriet (Bil. Litt. Q). Jag har dervid sökt afpassa lönerna, med afseende både å personernes skäliga utkomst för sina lefnadsbehol och å deras utgifter i och för sina befattningar. Lönernas belopp vid Kavalleriet och vid Infanteriet blifva, såsom förut, olika, i anseende lill Kavalleri -befälet s allmänna skyldighet att underhålla hästar och en dyrare utredning; och der inom samma vapen olikhet i lönbeloppen för samma grad före kommer, eger sådant sin grund uti olikheten af de ackordsräntor, som af beställningarne utgå, och hvilka vid lönregleringen måste tagas i beräkning, för att alla löntagare inom samma grad må i sjelfva verket kunna hafva af sin lön ungefär enahanda behållen inkomst: varande öfver ackordsräntornas belopp, vid Kavalleriet, der ackorderna i synnerhet omvexla, särskild uppgift (Bilagan Litt. R) här vid mitt anförande bifogad För vinnande af nödig upplysning om skilnaden i aflöningsbehof efter nu gällande och de föreslagna nya provisoriska staterna vid hvarje Regemente och Korps, hafva blifvit upprättade 13 särskilda Aflönings-stater. 3 för Kavalleriet och 8 för Infanteriet, upptagande särskilt: nuvarande aflöning, den provisoriska tillökningen samt sammanlagda beloppet deraf eller den nya provisoriska lönen, (Bilagorna Litt. S) hvarefter vidare skett sammandrag deröfver, särskildt för Kavalleriet och särskildt för Infanteriet, hvilka tvänne sammandrag äfven utvisa, i hvad mån eller till hvad belopp löntillökning skulle komma hvarje grad eller olika slag af befattningar till godo.
– Klentrogne, svarade han leende; din erfarenhet, din kunnighet behöfva ingen tillväxt; ty Gud skall ingifva dig sådana rådslag som skola gagna mig och folkslagen, och den store Rustans ande skall sväfva kring oss båda. Mitt val är träffadt; mitt beslut är oföränderligt. Men i följd af din bön, skall jag ännu en kort tid hålla det hemligt. – Nu, min nye Vizir, blir första profvet på din vishet att du genast uppger mig någon gerning, som måtte förtjena ett hedrande rum i den bekanta boken. Förgäfves bråkade jag mitt hufvud: väl hade jag förut funnit mycket i mitt fädernesland, som förtjente att annorlunda inrättas, många missbruk, som tycktes mig böra afskaffas, men ingenting föll mig nu in, som förekom mig nog betydande för att nämnas; än mindre visste jag att uppge sjelfva sättet. Rodnande svarade jag: det första prof, hvarpå du satt din tjenare, kommer endast att visa hans oskicklighet. Ty med blygd måste han bekänna, att ... – Nå ja, det hastar också icke: det är ännu ej långt lidet, på dagen. Låtom oss mellertid en stund språka om hvad vi tillsammans skola verka och uträtta. Schahen började derpå med de mest lysande färgor uppdraga en tafla af de bedrifter han innan kort ville utföra. Först skulle han återställa det forn-persiska riket i all dess omfång och glans, sådant det var i Feriduns eller Iskenders dagar; skulle göra Schahen i Ispahan till sin vasall, utsträcka sitt välde till Medelhafvets kuster, förjaga Engelsmännen ur Indien, samt upprätta Stora Moguls thron, men såsom lydpligtig under sig. Sedan detta skett, hvartill han ansåg blott få år behöfliga, skulle hans stora rike förvandlas till en afbild af Paradiset, sådant skalderne skildra Iran under de tvenne första dynastierne. Jorden skulle öfverallt liksom då befuktas genom vattuledningar och föröka sina skördar, dem åkermannen, glad och säker för embetsmännens prejerier, skulle insamla. Handeln skulle från alla verldens delar flytta sina skatter till hans stater, der resande öfverallt skulle finna trygghet och billighet.
Finans-ärender af den 11 innevarande månad utvisar, redan fattade Nådiga beslutwnMs^x* i afseende å en allmän lönereglering för Statens med penningelöner försedde pedition. tjenstemän, tillstyrker jag i underdånighet, alt Eders Kongl. Maj:t täcktes till Rikets Ständer göra Nådig framställning om förhöjda löner jemväl för tjenstemännen och vaktmästaren i Departementets Expedition, beräknade till enahanda belopp för hvarje grad, som det Eders Kongl. Maj:l funnit godt bestämma för öfriga Departementens Expeditioner. I sammanhang härmed anhåller jag alt få fästa Eders Kongl. Maj:ts uppmärksamhet på behofvet af tillökning i antalet af Expeditionens tjenstemän. Eders Kongl. Maj:t har, vid pröfningen och stadfästandet af Stadga för Rikets Elementarläroverk, funnit nödigt att, lill Departements-Chefens biträde vid de allmänna uppfostran och undervisningen rörande ärender, som tillhöra Ecklesiastik-Departementet, äfvensom för tillsynen öfver alla derunder lydande läroanstalter, inom Departementets Expedition anställes en Expeditions-Sekreterare, hvilkens åligganden i allmänhet skola blifva, att uti de till Departementet inkommande mål, som röra allmänna uppfostran och undervisningen samt dertill hörande läroanstalter, besörja den utredning, som erfordras för deras föredragning inför Eders Kongl. Maj:t, samt ansvara för beslutens uppsättning och ex - » Bil. Jy$ 7 till Kongl. Majtls Nåd.
Försäkringssumman uppgår nu till Tjuguåtta millioner Riksdaler och har bolaget, ifrån dess stiftelse år 1842, till brandskadade utbetalt 665,264 Riksdaler 45 sk. 10 r:st. banko, hvaraf denna inrättnings välgörande verkan och vigt för det allmänna tillräckligt ådagalägges. Eksjö. Stadens folkmängd har under sista quiuquennium ökats med nio personer, sä att den nu uppgår till 1700. För lärdomsskolan, som tillhör de lägre, har, med biträde af 2,500 Riksdaler från stiftets byggnadskassa, en gåfva af enskild man, 500 R:dr, jemte bidrag frän staden och enskilde till nära 2000 R:dr, allt banko, ett nytt rymligt hus med en vacker plan deromkring blifvit anskaffade, hvarigenom äfvensom i följd af någon med Ephori tillstånd gifven utsträckning uti undervisningsämnena, antalet af elever stigit från 30 å 40 till 80; hvadan staden två terminer aflönat en duplikant. Folkskolan begagnas af 62 mest medellösa barn. Fattigvården har blifvit organiserad i enlighet med Kongl. Förordningen den 25 Maj 1847, som det vill synas till allmän belåtenhet, oaktadt de ökade bidrag som deraf blifvit en följd. Fattighuset är förvandladt till arbetsinrättning. De vanliga upp stadsnäringar, hvarå staden grundar sitt bestånd, befinna sig i det närmaste på samma punkt som förut; men en ny fabrik, för tillverkning af grofvare kläden, har tillkommit och, under två års verksamhet, ökat siri fabrikation till ett värde af 7,568 R:dr Banko. I anledning af Handtverksoch Fabriks-ordningen, som redan skall hafva framkallat en mängd idkare af handtverk till sjelfförsörjning inom staden och landsorten, yttrar Borgerskapet klagan öfver minskad afsättning både i staden och på marknader. Samhället lemnar fortfarande en vacker föresyn af sedlighet och endrägt samt fridsamhet i sammanlefnaden. Grenna. Folkmängden har sedan 1842 ökats med 31 personer, så att invånarnes antal år 1847 uppgick lill 765.
Följden af proemie-lånens intecknande skulle således vara, att husägare icke skulle kunna få mot inteckning i sina egendomar, i händelse af behof, upplåna penningar till någorlunda jemförlighet mot egendomens värde; ty vanliga och allmänt antagna grunden för låns meddelande emot säkerhet i stadsegendomar, är och måste vara egendomens brandförsäkringsvärde; hvartill kommer, att om en husägare skulle vara nödsakad upplåna penningar för assurance-afgiftens betalande, så får han för dessa medel erlägga minst 5 om icke 6 proc., då deremot för proemiefånen blott betalas 4 proc. — Motionären har sjelf framställt, att den invändning emot hans förslag kunde göras, att egendomsvärdet ökas genom försäkringen. Denna invändning är af motionären med nej besvarad, men jag för min del anser, att densamma bör med ja besvaras, då man betraktar, att egendomens brandförsäkringsvärde aldrig öfverstiger dess verkliga värde, och då brandförsäkringssumman ökes, kari det aldrig ske utan att egendomens värde genom en eller annan orsak äfven i sjelfva verket stigit. Då nu praernie-lånet blott uppgår till det belopp, som motsvarar assurance-afgiften, hvarför förmånsrätt erhålles framför^ inteckningar; icke kan då genom delta prxmie-lån en Den i4 Mars. redan varande inteckningshafvare något förlora, ty det måste väl för fast kunna anlagas. att på hvad sätt en egendom säljes, vare sig å executiv-auction eller eljest, nog erlägges för samma egendom, genom förmånen af den varande försäkringen, så mycket högre köpeskilling som motsvarar assurance-afgiften; och hvad som säkrast bevisar hvad jag nu framställt, är, alt ingen inteckningshafvare, till följd af praemie-lånen, kan påstås hafva förlorat något af sin rätt, derest han vid lånets meddelande iakttagit den försigtighet att meddela det i förhållande till egendomens brandiörsäklingsvärde.
Uti anförandet är äfven åberopadt såsom hinder för beslut om nordvestra stambanans fortsättning, att till R. St:r ännu icke inkommit vederbörande kommuners yttrande om kostnadsfritt afstående af jord till banan, att Stats-Utsk:t borde vidhålla sitt vid förra riksdagen fattade, men då icke antagna beslut, att innan jernvägsarbetet börjas, den till byggnaden erforderliga jord skall vara af vederbörande kommuner kostnadsfritt upplåten och att åtminstone den af K. M:t i ani. af R. Stms framställning föreslagna nedsättning i expropriations-kostnaden borde beslutas innan medel till statsbanor lemnäs; dock tror jag mig icke böra eller behöfva häröfver yttra annat än att jag hyser den förhoppning att bestämmande af vilkor om kostnadsfri upplåtelse af jord till statsbana icke måtte vidare ifrågakomma, emedan ett sådant vilkor blefve obilligt emot de kommuner, der slik bana hädanefter bygges, och kunde hafva med sig den följd att statsbana, för tillfredsställande af några enskilda intressen, förryckes utur sitt rätta läge, i hvilket den blifvit allmännast gagnelig och mest inkomstgifvande. Jag har nu omnämnt de upplysningar, som Hr von Koch äskat i frågan. För att vinna dem, har han ansett bestämmandet af rigtningen och fortsättningen af nordvestara stambanan böra denna riksdag uppskjutas. Ett sådant uppskof anser jag deremot alldeles obehöfligt och olämpligt. Hvad jag redan yttrat rörande anspråket på ytterligare upplysningar i frågan, torde i afseende å detta anspråk innebära fulla skäl för min berörda mening, men jag anhåller att till stöd för densamma få andraga något mera, som jag tror vara afsevärdt. På begäran af 1858 år jervägs-komité egde sammanträden berörde år rum med Wermlands läns hushållnings-sällskap och inför Konungens Bfh:de med länets innevånare, för afgifvande af yttranden ang:de nordvestra stambanans sträckning genom Wermland, hvilken bana då var af den första Jernvägs-komitén och Öfversten Frih. Ericson föreslagen att läggas öfver Björneborgs bruk, Christinehamn, Carlstad och Arvika, till Norska gränsen vid Eda glasbruk.
MedStånden och samtlige Utskotten redan meddeldte Beslut. S. D. Företogs a' nyo det, i anledning af Herr Gustaf Grönhagens Motion om ändring i Instructionen för .Rikets Ständers justitice - Ombudsman, af Lag-Utskottet afgifna och, den ar i denna manad, på bordet lagda Utlåtande N:o 27, hvari Utskottet, under åberopande af de skäl, hvilka i dess under N:o g, i följd af åtskilliga andra motioner i enahanda ämne aflåtna yttrande innefattas., förklarat sig icke vara behörigt att detta ärende behandla, hvarföre ock Herr Grönhagens ofvanberörde Meniorial blefve , af Utskottet till Högloll. Ridderkapet och Adeln återlemnadt. I Öfverensstämmelse med hvad Ståndet, i anledning af Lag-Utskottets nvss åberopade Utlåtande N:o 8, beslutat, fann Ståndet, för godt att vid Utskottets nu anmälda åtgärd låta bero. S. D. Stats-Utskottets Memorial N:a 39, rörande verkställigheten af den beslutade tryckningen af Landshöfdingames senast inkomna så kallade FemÅrsBerättelser, föredrogs nu åter och bifölls. Trot. Vtdr, d, 30 115 S. D. Vid förnyad föredragning bifölls Banco-Utskottels Betänkande N:o 7, i anledning af en inom Vallöf!. BorgareStåndet väckt Motion, att Instruction för Banco-Utskottet borde vid Riksdagens början meddelas, S. D, Då nu till ytterligare handläggning föredrogs Lag . Utskottets Betan kand e, N:o 5 , öfver Botvid jfonssons fran Östergöthlands Län förslag till ändring i 26 Cap. 1 §. RyggningarBalken, blef detta Uttänkande af Bonde^Ståndet bifallet. STOCKHOLM, tryckt bos Joh. Haeggström, 1829. I Deri 3 Februarii 1829. Från Högloft.
M. begärt lill reservbätterier, kustpiecer och gevär, så beskaffade anslag, som tillhöra både samtid och framlid. I den mån, som de icke komma att begagnas, tillhöra de framtiden, ty de ligga i förvar, intill dess de skola användas, hvarföre det äfven är rättvist, att framtiden delar denna utgift med samtiden, i 344 Den 38 Augusti. fall samtiden icke kommer i behof af dessa försvarsmedel, och följaktligen är statslånesystemet för dessa ändamål användbart; men deremot är jag icke af samma tanke, hvad utredningsförrådén beträffar. Der är grundsatsen riktig, att de blott tillhöra samtiden; ty dessa äro af den beskaffenhet att icke kunna i längden förvaras. Hvad fästningsverken angår, lärer det vara ostridigt, att det är framtiden, sorn af dem har lika mycken fördel som samtiden, och om derföre någonsin något bör ske med anticiperade medel, är det fästningsbyggnader. Alla de anslag, som ytterligare blifvit begärda, anser jag således såsom föremål för anticipationer på framtiden; men det förundrar mig, att då StatsUtsk. så positivt säger, att endast sådant bör tillstyrkas, som kan anses tillhöra samtiden, men ingenting göras för framtiden, Utsk. likväl frångått denna princip och antagit statslånesystemet för ett särskildt fall, nemi. för uppbyggandet af fyrbåkar, ty Utsk. har just i afseende på fyrbåkarna antagit den princip, som Utsk. förut högligen ogillat; och då Utsk., som öfverlåtit åt Förvaltningen af sjöärenderna att göra en statsskuld, haft ett förtroende för Förvaltn. i afseende på fyrbåkar, som det icke haft för Förvaltn. eller 3:dje Afdelningen af Storamirals-embetet i en annan punkt i fråga om vattencommunicationerna, så frågar jag, hvad det är för skäl för Utsk. att tillstyrka fondsystemet i afseende på fyrbåkarna och sätta det under samma förvaltningsgren, som har dem under sig, men afslå systemet, då fråga är om sjöcommunicationerna, som hafva samma chef, nemi. 3:dje Afdelningen af Storamirals-embetet.
Först fingo flickorna, under föreståndarinnans uppsikt, likt små najader Och nu, I goda, älskvärda läsarinnor, skulle det ej kännas ljuft all genom litet sammanslutning och en obetydlig penning upprätta en dylik anstalt, som skulle komma en hel mängd små fattiga barnahjärtan att klappa af glädje? Församlingarna här i Stockholm ha sina skollofskolonier, men — • ack, de räcka ej långt! I grändernas mörker blicka ändå så många, många barnaögon drömmande ut för att uppfånga en skymt af den blåa sommarhimlen. Och för att de drömmarne måtte till någon del blifva sanning — låtom oss alla glada gå till verket med Iduns skollofkoloni! Adolf Hellander. * Hänvisande till ofvanslående varmhjärtade uppsats inbjuda vi härmed alla våra läsarinnor att öppna hand och hjärta och med förenade krafter bidraga att grunda en egen skollofskoloni. De minsta bidrag mottagas med tacksamhet; ingen, som något kan offra, skall draga sig undan — det är vårt vissa hopp. ' Men hvad som skall göras, måste göras snart. Insänden därför, ärade läsarinnor, o förtöfvadt Edra bidrag Ull Redaktionen af Idun Stockholm, i postanvisning eller postsparmärken (ej frimärken). Vid försändelsen bör tydligt angifvas, att den är afsedd för » Iduns skollofskoloni ». Inom fjorton dagar bör allt vara afslutadt, att vi sedan ome IDUN delbart må kunna skrida till det ordnandet af det goda verket. - praktiska Alla inflytande bidrag redovisas i Idun. Själfva hafva vi som grundplåt tecknat 100 kronor. Måtte den rikt mångfaldigas. ' Stockholm den 16 maj Red. 1890. af Idun. I n d i r e k t e. Af A v e. Smittstoff. m l^wjans var kostlig, du Dora! Såg du, fcfvi) hur blossande gossen var, då han tog mig om lifvet och valsade ut? Gossar på sjutton, aderton år äro lustiga; först se de ut, som om de fruktade bränna sig på en bar skuldra eller arm; sedan — » » Sch, V i n a!
D5 de nteslntande voro fennomaner, af hvilka de flestr~ hade iinskan till sitt 1nodersmB1 och soinliga enclast ined svkrighet talsde svenslza, vai: det natnrligt, att de i flere afseenden komrno att bilda en liten grnpp for ' sig, och att svenskarne ofta mBste tjanstgora sorn tolknr vid salntal rnellan finnar och danslmr. Ett egendomligt intryck gjorde det onekligen att se studenter af Runebergs och Topelii folk redan till den grad frammande for det ofriga Nordens kulturlif, att t. o. m. Snoilskys)) Svenska bilder)) med Edelfelts teckningar tycktes vara ntigrn af dem ett okanclt v5irk. Dock f o r ~ eller senare mBste det va.1 ssB gB. Och Hei: lufsholrnsmotet jafvade dock iclze den gainla erfarenheten, att finnarne vid gemensam~na f ' estligheter behaadlas son1 de ofriga skandinavernas bortsk3imdw barn. Vi slrulle ocksti foktiskt ha haft svbrt att reda oss utan denna finslia grupp ~ n e d de for oss sB barbariska nainnen pB - onen och inen. hininstone vore det omojligt att tanka sig ett sannskyldigt Herlnfsholrnsmote utan den harliga sing och den specielt finska pragel af eakel, trohjiirtad gudsfruhtan, hvarmed de 21 Helsingforsa.rne riktade vLrt samlif - allt i den nniveste oknnnighet om den stora roll de i sj$i.lfva varket spelade. For ofrigt utgjorde de 11 finskorna i fijrhdlancle till sina manligu lramratei. den. mest lysnnde r3klain for den finska samunder.visningen.
Då likväl detta vore törenadt med mycket obehag, särdeles under den kallare årstiden; och då till god ordning hörde att en gudstjenst börjas på viss timma, har Herr Prosten föreslagit att ofvannämnda lagbud måtte „så vida upphäfvas eller förklaras att det innefattade föreskrift om tingspredikans hållande å viss utsatt (imma., Då genom Kongl, brefvet den 29 Maj 1754, Underdomare blifvit ålagde „att i i ättan tid uti kyrkan tillstädeskomma och den i lagen innan tingens början anbefallde allmänna gudstjenst bevista,, samt vidare bestämmelser i ämnet icke synas erforderliga, hemställes vördsamligen att Herr Prosten Arhenii ifrågavarande motion måtte lemnäs utan af sseende. Stockholm den 22 September 1849. s Lag-Utskottets Betänkande, N:o 84. Ank. till Ex. Utsk. d. 22 Sept. kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om hvad iakttagas bör, då någon hänvisas till presterskapet att förmanas innan han må fullgöra ådömd värjemålsed. Herr Kontraktsprosten Schröder liar uti ett hos Ilögv. Preste-ståndet ingifvet och till Lag-utskottet remitteradt memorial, föreslagit det stadgas måtte, att, när domaren hänvisar part, som med ed sig fria skall, till presterskapet att erhålla nödiga föreställningar och varningar, han ock bör vid tingets slut lemna protokollsutdrag till parten, med åläggande för denne att, minst fjorton dagar innan eden alläggas skall., sig hos själasörjaren inställa »försedd med berörde protokoll.“ Själasörjaren blefve derigenom i tillfälle att vinna kännedom om sjelfva målet jemte de omständigheter som föranledt edgångsbeslutet; och utan en dylik kännedom skulle hans förmaningar i de flesta fall icke medföra det vigliga inflytande, som dermed voreafsedt, ty att endast i allmänhet tala om pligtens helgd kan ej medföra samma verkan, som att till vissa förhållanden och omständigheter i lifvet göra en lefvande tillämpning deraf.
Svenska Aktiebolaget för jernväg emellan Köping och Hult, såsom vilkor för jernvägens dragande till staden, betingade och ännu pågående arbete till hamnens utvidgande och beredande af mötesbasiner i ån, enligt ett af Herr Majoren och Riddaren Nordström upprättadt förslag, till hvars utförande Rikets-sist församlade Ständer beviljade 40,000 R:dr B.ko, Jutan återbetalningsskyldighet och j såsom lån. —- Detta arbete utföres på entreprenad af Löjtnanten vid Kongl. Vägoch Vattenbyggnads-korpsen Mathias Anton Grill, under tillsyn af en särskild Arbetsdirektion, och skall, enligt kontrakt, vara färdigt till den 1 November 1856. Till arbetets bedrifvande användas 2:ne större mudderverk, det ena med ångkraft och det andra med hästkraft, samt ett mindre mudderverk med handkraft. I sammanhang med utvidgningen af hamnen har staden, å den ofvannämnde på dess bekostnad inlösta nya lastageplatsen, uppfört kajmur vid den del deraf, der jernlastning skall verkställas, och anbringat pålning samt trädbrygga vid den öfriga delen samt bekostat lastageplatsens grusning och planerande, äfvensom flyttning dit af jernoch metallsamt viktualie-våg, och derjemte tillfredsställt deras anspråk på byggnadsplats, som för bildande af bangård måst lemna sina från äldre tider hafda bodplatser. Berättelse öfver Westmanlands Län för åren 1851—1855. 8 58 Till bestridande af omkostnaderne härför har staden upptagit lån af Wadstena krigsmanshus-kassa till belopp af 20,000 R:dr Banko. Åkerbruket å stadens öppna jord har icke kunnat bedrifvas efter någon rationel plan, emedan jordens fördelning i ytterst små lotter deremot lägger hinder. Det gamla trädesbruket har derföre uteslutande begagnats, med undantag af ett gärdeslag, som är fördeladt å gårdarne och der betning, enligt öfverenskommelse, ej får ske, utan hvarje lottägare har tillfälle att efter behag bruka sin jord. Stadsboernes boskapsskötsel afser endast mjölkproduktion.