Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har derföre funnit mig föranlåten vidtaga förberedande anstalter för denna elfs rensning, och är sinnad, jemte en framställning om behofvet deraf, i underdånighet särskildt begära Eders Kongl. Maj:ts nådiga förfogande, för att af Ryska kronan utverka delaktighet uti arbetets utförande, för den händelse Eders Kongl. Majit funne för godt att frågan om detta arbetes utförande på allmän bekostnad bifalla. Ehuru förbättrade och utvidgade kommunikationer utöfva ett så väsentligt inflytande på landets uppodling och förkofran, återstår dock oändligt mycket i detta afseende för länet. Utom berörde elfrensningsarbeten äro väl i sådant afseende förbättringar af dels den väg invid Torneå eif, som tillförene af numera Ryska sidans undersåter underhållits, dels af vägen emellan Neder-Calix socknegräns och Korpikylä i Carl Gustafs socken under arbete, till hvars utförande allmogen erhållit ett statsanslag af tillsammans 13,912 Ridr 41 sk. biko; äfvensom väguppbrytning emellan Öfveroch Neder-Calix socknar på vestra sidan Calix eif, hvartill 7,000 Ridr b:ko under 1841 års riksdag blefvo anslagne, ännu pågår; men för att landet i någon mån skulle kunna anses vara planmässigt med vägar försedt, erfordras ännu till det allraminsta 20 å 30 mils väganläggningar. För att förminska bebofvet af de allra nödvändigaste vägarne, äro väglinierne emellan Pajala och Öfver-Torneå och emellan Öfveroch Neder-Calix på östra sidan Calix eif, ehuru den förra för närvarande ej fullständigt, på allmän bekostnad undersökta, äfvensom plan till vägens omläggning och rättning, emellan Råneå och Neder-Calix socknar, är upprättad. Då jag likväl härtill icke ansett mig kunna inskränka mina åtgärder, i afseende på tillkomsten af nya och för* 7 bättring af redan befintliga vägar, har jag sett mig föranlåten hos Eders Kongl. Majit göra underdånig framställning om åtskilliga andra vägundersökningar på statens bekostnad.
Yäl hade Kongl. Majit i dess nådiga Cirkulär den 17 Augusti 1833 förklarat sig icke anse skäl då vara för handen, att medgifva en sådan befrielse, men enär genom samma nådiga Cirkulär stadgats skyldighet för fångpredikanten, af hvilken den lifdömde erhållit sin sista och mången gång kanske enda beredelse för ett kommande lif, att äfven följa honom till afrättsplatsen, syntes i allt fall icke något vara för brottslingens bästa i förevarande hänseende från samhällets sida försummadt, helst det dessutom icke finge förvägras dödsfånge, att under fängelsetiden få samtala med hvilken själasörjare han ville påkalla. Om, till följd af föreskriften i omförmälde cirkulär, dödsfången komme att till afrättsplatsen åtföljas af två prestman, kunde detta, efter motionärens lanke, äfven anses strida mot rådande åsigter om aflägsnande af pomp och ståt från afrättningar. Derjemte förekomme att, om ifrågavarande i 1723 års Kongl. Resolution föreskrifna åliggande skulle tillhöra pastor i den församling, hvarest Bih. till B. St. Prot. 1859 å 1860. 8 Sami. 18 Haft. » 2 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M 81. dödsfånge sist varit mantalsskrifven, kunde, under närvarande förhållanden, lätt inträffa, att en pastor klefve, för fullgörande af denna sin skyldighet, nödsakad att från ett aflägse hem, till stor olägenhet för församlingen och med icke ringa kostnad för honom sjelf, företaga en längre resa till afrättningsorten. Tillhörde åter omförmälde åliggande den församlings lärare, inom hvars socken-territorium brottet blifvit begånget, då måste ofta hända, att en prest, som aldrig haft att räkna den lifdömde bland sina åhörare, finge det i allmänhet åtminstone föga hugneliga uppdraget att åtfölja honom till afrättsplatsen. -
Maj.ts nådiga Skrifvelse, ifråga om nämndemäns och fjerdingsmäns rätt till ersättning för extra förrättningar. (U. A.) Sedan tili underdånig skrifvelse den 24 Oktober 1857 Rikets då församlade Ständernied anmälan, hurusom de i nådiga Kungörelsen den 11 Augusti 1854 meddelade föreskrifter, alt nämndemän vid sådana boställsoch torpsyner samt andra extra förrättningar, för hvilka de dittills icke varit till någon godtgörelse berättigade, egde tillgodonjuta skjutsersältning enligt stadgad grund, äfvensom i allmänhet för dem åliggande syner och öfriga extra förrättningar beräkna dagtraktamente efter resereglemente!, skulle förorsakat villrådighet vid tillämpningen, i det alt de sålunda omförmälda ”andra extra förrättningar” icke blifvit närmare uppgifna, hvaraf ock hade inträffat alt Nämndemän för biträde vid urtima ting, indrifvande af kronoutskylder och hemmansräntor samt värderingar icke erhållit ersättning, samt att i anledning häraf, hos Rikets Ständer blifvit föreslaget, att ifrågavarande kungörelse måtte erhålla sådant förtydligande, att med orden ”andra extra förrättningar” borde förstås all annan, utom ordinarie ting och vägsyner, redan förekommande eller möjligen framdeles blifvande förrättning, der nämndemäns eller fjerdingsmäns tjenstebiträde äskades, — anhållit, alt, då det syntes vara med billighet öfverensstämmande, att nämndemän och fjerdingsmän undfinge reseoch traktamentsersättning för deras inställelse vid dem åliggande extra förrättningar, men Rikets Ständer icke vore i tillfälle att med erforderlig noggrannhet antyda alla de fall, som dertill borde hänföras, Kongl.
Dylika scener har jag sjelf bevittnat, och de voro hvardagliga hos oss på ön St. Barthelemy. Här fattas äfven ej i Sverige personer, som känna saken nogsamt. Man må ej invända, att sådant ej skett hos oss: man bör besinna att verket här ännu ej är fullkomnadt, endast börjadf. Ville II. Utsk., till hvilket denna motion är remitterad, härvid använda en rättighet, den jag ingalunda ser i grundlagen förmenad, och hvilken, i min tanke, äfven bör användas, på det att våra Utsk. må uppnå den högst nyttiga ståndpunkten af constitutionella comitier — (comittees) — nemi. den att upplysningsvis afhöra sakkunniga personer i ett förevar, ärende, tror jag, att Utsk. skulle komma att inhemta flera maktpåliggande upplysningar om hvad man ännu ej vill tro, eller anser sig ens böra ana. Utom den redan antydda bedrägliga ytan af en viss grundenlighet med de offentliga protestantiska bekännelserna, får jag 1 of att väcka uppmärksamheten på det förhållandet, att Metodismen visar sig, efter omständigheterna, i en oli - Den 29 April c. ra. 4*9 la skepnad. Den äger en annan politik, der, hvarest den Vill vinna inträde i ett upplyst, ett Europeiskt land, mot hvad den antager uti ett annat, som befinner sig i ett mer eller mindre motsatt förhållande; vidare allt efter det mer eller mindre ingripande välde den lyckats tillvälla sig. Till ett Europeiskt land sänder den, under det sjelftagna namnet af pastor — missionär — män med mera utmärkt hildning och större förmåga; till de andra, vida mer underlägsna och råa personer; nitet dela de lika, men de förre äga en högre politisk blick och äro medvetande af hufvudhemligheten inom denna verkliga orden. Saken kommer dock snart på ett ut, ty ändamålet är detsamma.
Lftskottetyttrar nemligen: (1. c. sid. 68.) ”1 anledning dernäst af den anmärkning, att ett beviljadt ”Cassa-Creditiv, om än icke begagnadt, skulle föranleda till hållandet af en ”större silfvercassa, emedan det aviserade beräknades i sedelstocken, anser ”sig Utskottet böra fästa uppmärksamhet derå, att sjelfva rättigheten ”eller contractet icke innebär någon skuldsättning, utan att först, då in”visningar till större eller mindre del blifvit å creditivet utställda, är Ban”ken förbunden att efter erhållen avis hålla erforderliga medel till hands, ”och det måste i sistnämnda fall äfven vara i sin ordning, att aviserade ”invisningar i Bankens calcul betraktas lika med sedelstock.’ (Hvilket större bevis kan erfordras, att sjelfva det Utskott, som föreslagit den nya definitionen på sedelstock, ej derunder ansett böra förstås hvad som i kraft af contract om creditiv kunde komma att utgå, men ännu icke utgått, med undandag endast för det speciela fall, om hvilket här serskildt blifvit stadgadt.) Jag tror mig sålunda hafva fullständigt ådagalagt, att, ehvad man alser beslutets bokstaf, Bankens brukliga terminologi eller klart uttryckta meningen af de förslag, som legat till grund för besluten, creditiv-behållningarne icke kunna inberäknas i sedelstocken, med undantag endast för det fall, hvarom serskildt är stadgadt. 2:0 Rtt en sådan förändring i beräkningen af sedelstocken i betydlig mon rubbar de förhållanden, som legat till grund för vigtiga af Rikets Ständer fattade beslut. 1 sådant fall anmärka vi: a) Bland andra hufvudgrunder för Bankens blifvande rörelse hafva Rikets Ständer beslutit: (i anledning af io:e punkten i Banco-Utskottets Utlåtande N:o 16) ”att då metalliska cassan, hvari äfven ”får inberäknas omyntadt silfver och guld, ej öfverstiger |:delar ”af sedelstocken, må denna sistnämnda i intet fall ökas.”
en Nils man, också han en underlig företeelse: » Ja, vi voro allting bra. officer. började så gömde fixerade sist. tern. så v e m o d i g t. den han sökte bläddra upp rullgardinerna kade sig m e d Dock började och älskade Gud lindarna omkring hufvudstaden. hjärta. yrde i att gifta sig och skull sig Han måste nade golf ven på Brangelsholm. Isa. nön på sitt Brangel, m a n naste varelse, s o m någonsin trampat de bolycka. F ö r e r s k a l l v ä r l d e n b l i f v a allt på de på Ulff eller m i g rar, varit någon mycket som medlidsam sällskapsmänniska litet a t t s ä g a d e s s a betraktade h o n o m nyfikenhet bakom med sina fina och heren • slags guldbå- » vackre Max », fick se hans bleka, förstörda som flickorna brukade kalla honom. I D U N 20 sade han, Afrika; » om har regemente. samla far meriter, ej dagar tror, flertalet dit reser j a g t r a n s p o r t till e t t Stella endast har några tagit till franskt annan vet. Minns t r o r så. jag oss den o c h utväg. Jag Skulder hit nämnde honom det. om Ehuru jag redan Brangelsholm, kunde jag dan summa, » Men beloppet och han medan m i n far ej Brangel log ett flyktigt skakade vemodigt på » Nej, gamle sådant, m a n leende och hufvudet. » D e t rör Stella. Jag nar, m a n tröttnar p å det. Jag vet, att d u älskar henne, underligt det än Och låta bli att ö n s k a m i g jag, gamle v e r k l i g e n är o c h blif d u själf » Åh, jag » Om henne » Jag Han skall inte störa länge, » skall göra hvad jag kan, » d ä r m e d var samtalet oss sade emellan e n d e på sin k l o c k a. D å han k o m hem, var han s a m m a glada som var, då j a g var barn fordom och lofvade m i n far en komst.
Wid hwarje Sammankomst äga de närboende By-Fogdar wara närwarande, att Nämnden tillhanda ga. 7 §- Den af Nalnndens Ledamöter, som förer pennan wid dest Sammankomster, lärer ej lata sadant sig för brswärligt wara, ehuru för närwarande intet arfwcde derföre kan bestås; men som detta arbete med tiden torde blitwa widlöstigare, än att någon will sig det utan jerstad wedergällning ataga, sa ma Nämnden wara betänkt pa, att färesta någon utwag till en sadan lämpelig ersättning, som utan Statens betungande kan uhallas; och bör han erhålla en lika P.ctocolls, och UtstagsLöscn, som för Härads-Ratkerne stadgad är, hwars belopp pa Skriften antecknas; men aldrig wid allt förtroendes och aktnings förlust öfwerstrideSImedlertid lara Ledamötcrne af Patriotiskt nit för ändamålet af denne inrättning, sa fördela arbetet sig emellan, att göromalen ordenteligen besörjas. 8 § Till alla beslut i mål af någon betodenhet, fordras, att Nio af Ledan,.'terne arv närwarande: i mindre angelägne fall, kan saken pwfwas af Sju och ester pluralitetens mening expedieras. 9 §. Wid första QwattcUS Sammankomsten underrättas Landshöfdingen och Domhafwanden i Otten genom Bref, som af Ordföranden och alla Le - H76 Den 6 Jusi». Ledamöter understriswes, att Nämnden sammanträdt och sine göromål börjat, hwarjemte addresscn namnes till Ordföranden. io §. Wid hwart ars fjerde Qwartals sammanträde utses Twa af Nämndens Ledamöter, att sammanträda med Landshöfdingen pa den dag han utsätter, emellan medium af October och December manads sint, för alt da aflemna berättelse ej mindre om det årets störd, samt utsigter för det tillkommande af Höst utsädets bestaffenbet, med mera, än om hwad Hushållnings - Nämnden under det köpande äret till Häradets nytta uträttadt.
Utom de väsendtliga brister, hvilka vidlåda ifrågavar:de förslag till ändring i Domkapitlets organisation och hvilka brister blifvit af de föregtde lalarne påpekade, finnes det ännu ett hufvudsakligt fel hvad sjelfva redaktm beträffar, nemi. obestämdhet i uttrycken. Det står t. ex. i K. M:s nåd. propos. talad t om ordinarie prester, hvilket är ett sväfvande uttryck, emedan del kan blifva tvifvel underkastadt, hvilka prester borde anses vara ordinarie. Man kan anse alla prester vara ordinarie som äro ordinerade. Hvad nu sjelfva förslaget beträffar, så ber jag att få tillägga ännu ett skäl till alla dem som tala för afstyrkande af den nåd. proposm. Deruti anföres: ”att då K. M. genom nådigt cirkulär till samtlige Consistorier i riket och Direktm öfver Stockholms stads undervisningsverk d. 6 Juli 1849 förordnat, att Gymnasium skall med lärdomsoch apologistskola förenas till ett sammanhängande läroverk, är en förändring i sammansättningen af Domkapitel i Stift, der akademi ej är, desto mera erforderlig, som, om lärarne vid det nya läroverket benämnas Lektorer, det likväl icke är behöfligt eller lämpligt att åt alla inrymma säte och stämma i Domkapitlet.” Detta skäl förefaller mig något svagt. Jag vet nemi. icke hvarföre alla lärarne skulle behöfva kallas Lektorer? Om det hädanefter förfares likasom hitintills vid tillsättandet af en Lektorsplals, sä är ju hela svårigheten undanröjd. Ännu en vigtig omständighet torde jag få belysa. För dem som upmårksaml genomläsa delta förslag faller det lätt i ögonen, alt detsamma ingalunda är till större delen öfverensstämmande med nu gällande stadganden i detta afseende, utan tvertom innefattar ganska betydliga förändringar i synnerhet hvad sammansättningen af Domkapitlen beträffar.
Då, för den händelse Rikets nu församlade Ständer, under behandlingen af förehafd fråga om National-representationens ombildning, icke, i stadgad ordning, förena sig om antagandet af något representations-förslag, till h vilande för grundlagsenlig behandling å nästa Riksdag, häraf synes med allt fog kunna dragas den slutsats, att, änskönt representationsreformens behöflighet allmäuligen och klart inses, frågan likväl, i afseende på sättet för dess utförande, ännu icke är till alla delar så utredd, att omdömet hos pluralitelen inom de serskilda samhällsclasserna kan i detta hänseende anses tillfredsstäldt. Vid sådant förhållande och som emedlertid både Regering och Folk otvifvelakligt nitälska för, att den vigliga reform-frågan icke naå falla, utan bringas till ett önskligt slut, samt angeläget således är, att samma fråga ej med Riksdagens utgång afbrytes, hafva, enär det vidare är antagligt, att samlandet af de materialier, medelst statistiska uppgifter och andra upplysningar, sorn för ärendets ytterligare beredning kunna erfordras, lättare åstadkommes till följd af Regeringsmaktens förfogande, Riket Ständer trott det icke vara olämpligt, att Rikets Ständer med förtroende frambära till Konungen en underdånig anhållan om tjenliga åtgärder för fortsättning emellan Riksdagarne af ärendets förberedande handläggning. Och fä Rikets Ständer, i följd häraf, hos E. K. M. i underdånighet begära, att, så vida något fullständigt representations-förslag icke varder å innevarande Riksdag antaget att för vidare grundlagsenlig behandling hvila till den nästkommande, E. K. M. behagade, på sätt E. K. M. lämpligast synes, låta til! nästinstundande Riksdag bereda en ytterligare utveckling af frågan om Nalional-Represen ta tionens om bild ning. Rikets Ständer, framhärda &c. Stockholm den 24 Maj 1845. 653 Register. Öfver de af Rikets Höglcfliga Ständers Expeditions-Utskoitj under 1844 och 1845 årens Urtima.
KammarCollegium, att ej tillåta fritagande från skyldigheten, att icke afhända eller försälja Skogseller foder-tillgång ifrån Kungsgårdarne. Utskottet, som tagit detta allt med hvad mera anmärkningarne innehålla uti noga öfvervägande, får hvad forst angår den yrkade tillökningen i de föreslagne anslagen, anföra: att Utskottet, under åberopande af bvad i denna del uti det återremitterade Betänkandet är andra - 232 Stats-TJtskottets get, icke kan tillstyrka någon vidare tillökning i de Anslag, hvilka till löneförbättringar samt Hastafvelns förbättrande, föreslagne blifvit. tlvad dernäst vidkommer frågan om Ottenby Kungsgård", så och då anmärkningarne mera allmänt antyda, att densamma bör, likasom fordom, till Stuteriinrättning användas och flerfaldige fördelar derigenom kunna vinnas för befordandet af förbättring i Svenska Hästracerne, har Utskottet, enär tillika nu mera blifvit upplyst, att vederbörande EmbetsVerk fråndömt nuvarande Arrendatorn arrende-rätten å Kungsgården, funnit skäligt hos K. H. Sttr vördsamt hemställa: att merberörde Kungsgård med tillydenheter, dock utan någon Statens kostnad för återvinnandet deraf, må, då Arrendet derå på ett eller annat sätt i laga ordning upphörer, anslås och användas till Stuteri efter de föreskrifter, som K. M:t kan pröfva lämpligt, att, efter vederbörandes hörande, i Nåder meddela; hvarom, i händelse denna hemställan af It. H. Sttr bifalles, Skrifvelse torde till K. M:t i underd. aflåtas. Då Utskottet uti ifrågavarande Betänkande hemställt, att det deri för Hästafvelns förbättrande föreslagne Anslag måtte användas, på sätt K.
Vid taxerubriken: “Hattar: af siden eller halfsiden eller äfven af annat tyg Hattar. eller ämne, då de äro monterade med blommor, plymer eller spetsar o. s. v.“ bar hos Ridderskapet och Adeln blifvit erinradt, att emellan orden halfsiden och eller borde insättas ett semikolon; och då frånvaron af detta skiljetecken kan innebära, att den införselsafgift, 4 R:dr stycket för alla de under nyssberörda rubrik inbegripna slag af hattar, skulle sakna tillämpning äfven på sidenoch halfsidenhattar med mindre dessa voro på uppgifvet sätt monterade, men sådant ingalunda kunnat hafva afsetts och jemväl tydligen motsäges af hvad i de nästföljande rubrikerna förekommer, hemställes till de tre öfriga Stånden, att redaktionen må genom den föreslagna interpunkteringen beredas erforderligt förtydligande. Vid beredda, ej till pelsverk hänförliga hudar och skinn, har Utskottet för Sulläder och rubriken “Sulläder och Bindsulläder samt hvitgarfvade (alunerade), äfvensom sämBindsuUäder skade hudar och skinn“, hvarå införselstullen nu utgör 25 öre skålpundet, föreetc' slagit nedsättning deri till 15 öre; men som samtliga Riks-Stånden, med afslag å nedsättningen, bibehållit den nuvarande tullsatsen, har Utskottet skolat detta Rikets Ständers beslut anmäla. Deremot, har Utskottets hemställan, att nu stadgade tilläggsafgift för hopPelsverk. sydda pelsverk af 50 procent utöfver tullen för sjelfva pelsverket måtte nedsättas till hälften, blifvit ogillad af tre Stånd och endast godkänd af Borgare-Ståndet, hvilket fördenskull inbjudes att sitt beslut frånträda och, lika med de öfriga Stånden, bibehålla nuvarande bestämmelse, men för annan händelse föreslår Utskottet för frågans afgörande följande voteringsproposition: 61:o.
Det inträffar nemi. att landtegendomar egas af aktie-bolag, hvilka gifvits detta namn, Den 26 Maj. 323 derföre att egendomarne äro köpte af ett antal personer, som ega del i dem på grund af aktier, utfärdade å visst belopp. Och ehuru det tyckes vara skäligen klart, att dessa egendomar höra beskattas på samma sätt, som alla andra fastigheter, hvilka egas af en eller flere personer, har likväl Pröfnings-Komitéerna icke bättre förstått meningen med ifrågavar. morn., än alt de hänfört egarne till kategorien af aktie-bolag, och efter denna grund beskattat dem för deras egendom. Jag är visserligen icke beredd alt upgifva, huru och på hvad sätt §:n bör förtydligas, men då jag anser att det bör ske, så får jag hos Gr. Ugglas, som deltagit i redaktionen af förevar:de förslag, anhålla, det han läckles uplysa, huruvida hos Bevilln.Utsk. fråga upstått om afhjelpande af den otydlighet jag nu omförmält. Behofvet af ett förtydligande är jag till och med beredd alt styrka med exempel. Det inträffade nemi. detta år inom Stockholms län, att PröfningsKomitéen förklarade Djurgårdsbrunns bolag vara skyldigt att skatta i öfverensstämmelse med 35 §:s 2:dra morn., ehuru Djurgårdsbrunn ingalunda är en inrättning af sådan beskaffenhet, som de i mom. upräknade, emedan det icke eger någon annan inkomst, än den, som erhålles genom hyror af byggnader, hvilka, stående på K. M:s och Kronans grund, egas af bolaget. Och då vid tillämpningen af mom. sådane misstag kunna ega rum, så lärer R. o. Ad. täckas finna, att ett förtydligande verkligen är af nöden. Propos. till bifall å Utsk:s ifrågavar. hemställan besvarades med Nej, hvarefter R. o. Ad. beslöt att, i st. f. de af Utsk:n föreslagna orden ”årliga behållningen”, orden ”urliga uldelningcrC skulle i förordn:n införas.
Banko-Fullmäktiges berättelse har åtföljts utaf Reyisorernes af Lånekontoren i Göteborg, Malmö och Wisby berättelser angående nämnde Kontors förvaltning under år 1864; och hafva derjemte till Revisorerne öfverlemnats icke allenast Fullmäktiges allmänna och särskilda protokoll för tiden efter den 15 Augusti 1864, utan äfven Bankens och Tumba bruks räkenskaper. I följd af Rikets Ständers vid sistlidne riksdag fattade beslut att det förutvarande Banko-diskontverket skulle förändras till ett Kontor i Banken, under namn af Diskontkontoret, samt att granskningen af detta Kontors förvaltning och räkenskaper för 1864 och derpåföljande år skulle, intilldess annorlunda kunde varda förordnadt, verkställas af Rikets Ständers 1865 och följande åren sammanträdande Revisorer öfver Stats-, Bankooch Riksgäldsverken, har det ålegat nu församlade Revisorer att granska Diskontkontorets förvaltning och räkenskaper för år 1864. Efter att hafva tagit kännedom af omförmälde berättelser, äfvensom af Fullmäktiges protokoll från ofvannämnde tid till och med den 14 nästlidne Augusti, samt, så vidt tiden medgifvit, granskat Bankens räkenskaper för år 1864, få Revisorerne, angående Banko verkets befunna tillstånd, styrelse och förvaltning, afgifva berättelse; hvarvid, i likhet med hvad hittills varit öfligt, ärendena upptagas i den ordning, hvartill Bankoreglementets uppställning föranleder. Bankens grundfond. § i Af Bankens hufvudräkning för år 1864, intagen i den till trycket befordrade och med allmänna tidningarne utdelade öfversigt af Bankens hela ställning efter samma års bokslut, inhemtas: att Bankens tillgångar och fordringar utöfver dess skulder vid nämnde års början utgjorde 26,512,575: 77. att inkomster och tillfälliga vinster under året uppgått till 2,518,068: 52.