Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han skrifver ju att så fort han erhållit penningar hemifrån, vill han återsända summan.” ”Kanske,” sade Josefina, ”är det icke så alldeles grannlaga att så fritt yttra min mening; men då jag en gång börjat, vill jag tillägga att äfven jag en smula känner herr Lars, och att jag fullt och fast tror att han glömmer sitt lån, när det väl är bekommet – icke af elakhet, men af lättsinne.” ”Nå, antag att han icke betalar det, tror du icke, kära Josefina, att jag innan jul kan åter förtjena den summan flera gånger? Under hösten, den egentliga tiden för min verksamhet, skall jag nog lägga pengarne tillbaka.” ”Och nu vill du återtaga dem, för att skicka dem till Lars?” ”Alldeles, men det blir emellan oss! Jag vet att du kan tiga, Josefina!” Josefina log. ”Ja, tiga kan jag, om det är en förtjenst – men din mor säger ofta motsatsen.” ”Hon menar att du tiger mera än som behöfs. Du får icke missförstå henne. Hon håller så hjertligt af dig, som du vore hennes egen dotter.” ”Det vet jag, och äfven jag älskar henne tillbaka nästan så innerligt, som jag älskade min mor.” En lätt suck förrådde likväl att hon, som var borta, aldrig kunde ersättas. ”Stackars goda Josefina!” sade Arve deltagande och sökte att få kasta en blick i hennes ögon; men Josefina såg ned. Hennes röst var dock bra lugn, då hon svarade: ”Nu är jag icke att beklaga.” ”Gud gifve så visst det vore din uppriktiga öfvertygelse! Men jag är så klarsynt som mor och kan urskilja en verklig hjertats förnöjsamhet från bemödandet att visa den. Du är icke lycklig hos oss, Josefina?” Hon teg. ”Icke? Jag har således rätt. Vår kärlek, våra önskningar att göra dig lifvet gladt är dig ett intet! Ditt hjerta är fremmande för oss.”
Kongl. Maj:t, som, uppå Statsrådets ledamöters enhälliga tillstyrkan, fann, att proposition om författning i ämnet borde, i den ordning 87 § Regeringsformen föreskrifver, till Rikets Ständer framställas, täcktes förordna, att Högsta Domstolens utlåtande öfver det af Herr Justitie-Statsministern nu anmälda förslag till förordning angående handelsboks vitsord, skulle genom note af protokollet infordras. In fidem A. H. Heurlin. Utdrag af serskildt protokoll öfver Jlist itie-är enden j hållet uti Kongl. Maj:ts Högsta Domstol Thor sdagen ilen 14 Oktober 1847. Närvarande: Justitieråden Bredberg, Ny bl ceus, Grefve Snoilsky Grefve C. Sparre > af Rolen j Schmidt j Alexandersson. Sedan handlingarna i nedannämnda mål, jemlikt Högsta Domstolens vid föredragning deraf fattade beslut, emellan dess ofvanbemälde ledamöter cirkulerat, företogs nu sammma mål till afgörande, nemligen: Det förslag till förordning angående handelsboks vitsord, som Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern låtit upprätta och hvaröfver Högsta Domstolens utlåtande är vordet af Kongl. Maj:t, genom note ur Statsråds-protoBih. tili R. St. Prot. 1847 och iS48j 1 Sami. t Afd. 7 Haft. 3 18 Kongl. MajAs Nåd, Proposilionj Nio 28. kollet för den 17 sistlidne September, i nåder infordradt; varande detta förslag, som blifvit den 23 i samma månad i Högsta Domstolen anmäldt, så lydande: ”Med upphäfva lide al 2 § i 17 kap.
Till följd häraf, och med’ iakttagande af enahanda besvärs-tid, som i Betänkandet N:o g6' är föreslagen, i afseende på befordrings-mål , får Utskottet hemställa, det mätte följande: stadganden i. nya Banco-Regiementet, der sä lämpligt är, införas:: Banco-Utskottets Memorial N'.0 locr. i5:o. Beträde.? någon Bankens Commissarie eller Tjensteman vid Fuflmägtiges Expedition med sådan förseelse, att lian, enligt ofvan utstakade grunder, anses böra varnings-grad undergå, sker anmälan derom bos Fullmägtige; men begås slik förseelse af annan i Banken anställd Tjensteman, eller någon Verkets Vaktbetjent, tillkom me det Under-Styrelsen att frågan upptaga. Uti alla så beskaffade mål ege den tilltalade, om han det äskar, att inkomma med skriftlig förklaring öfver de emot honom gjorde anmärkningar och påståenden; börande Fiseals-Embetet skriftelrgen afgifva dess slutpåstående i de fall , då strängare ansvar än första varnings-graden är i fråga. Vid sådant måls pröfning i Under-Styrelsen, skall af dess Le damöter minst 2jf3 tillstädesvara. 16:0. Uti alla de i denna Afdelning uppräknade, Under - Styrelsens behandling tillhörande mål, ege den, sorn med Under-Styrelsens beslut ej åtnöjes, att deröfver hos Fullmägtige anföra besvär, hvilka skola vara till Fullmägliges Expedition inlemnade innan klockan 12 å fjortonde dagen efter af beslutet bevisligen erhållen del, den oräknad, hvarom underrättelse bör meddelas å de exemplar af beslutet, som i dylika mål utskrifvas.
Främst bland dem ville jag sätta, och hvad äfven vore af högsta vigt, att tid och rådrum sålunda bereddes och lemnades för hvarje mera genomgripande grundlags-ändringsförslag både att blifva kändt och i det allmänna afhaudladt och pröfvadt; dernäst att det nya stadgandet bragtes i närmaste öfverensstämmelse med det nu gällande, eller att en tid af omkring 3 år eger rum mellan det preliminära och det definitiva antagandet af ett grundlags-ändringsförslag, då Riksens Ständer skola hvart tredje år sammankomma; och slutligen att göromålen för Konstitutions-Utskottet härigenom klefve, i sin mån, mera jemnt fördelade. Äfven en sådan omständighet torde hädanefter mera än hittills behöfva att afses, särdeles då, med afseende på den för Riksens Ständers sammanvaro hvarje år föreslagna tid af 4 månader, det torde blifva af nöden för en hvar att noga akta uppå och med omsorg och urskiljning både indela och använda tiden, på det hon må finnas tillräcklig lör ärendenas önskvärda och ändamålsenliga beredning och afgörande”. 0 o o Herr N. P. Lindeström har instämt i denna reservation. Herrar Doktorer J. Collén och D. Söderberg samt Herr C. M. O. Schenström. och f. vice Talmannen Per Eriksson hafva anmält, att do icke varit i Utskottet tillstädes då ärendet afgjordes. STOCKHOLM, tryckt hos Isaae Marcus, 1860. Konstitutiom-Utskottets Memorial N:o 54. t Ank. till Exp.-Ut8k. den 30 .Juli 1860, kl. 7 e. m. Memorial till Rikets Ständer, angående en af Rrksdags-fullmägtigen Ola Jönsson från Malmöhus län anmäld anledning till anmärkning. Bonde-Ståndet har, under den 13 nästlidne Juni. behagat till Konstitutionsutskottet remittera en, i loreskrifven form, af Riksdags-fullmägtigsn Ola Jönsson från Malmöhus län anmäld anmärknings-anledning, hvilken, uppgifven i ett remissen bifogadt memorial, funnits vara hemtad från Kongl Maj:ts den 4 förutgångne
I afseende på hvad i öfrigt blifvit anfördt, beder jag att först få fästa uppmärksamheten derpå att någon sammanblandning af statens och privat-bankernas affärer ej blifvit ifrågasatt, utan endast att staten skulle kunna blifva fordringsegare hos privatbankerna för de medel, son) eljest ligga ofruktbara, och det rätts-förhållande af fordringsegare och gäldenär, som då uppstår dem emellan, kan man väl lika litet kalla en sammanblandning, som det likartade förhållande, hvaruti otaliga enskildta stå till privatbankerna. Man vill emellertid ej heller att staten skall ingå i detta förhållande till privatbankerna, emedan man fruktar att dessa sednare ej ögonblickligt skola kunna fullgöra sina förbindelser och staten sålunda kunna komma i förlägenhet. Det är naturligtvis omöjligt att neka att en sådan oförmåga kan inträffa, men emot sannolikheten deraf kan man sätta en långvarig erfarenhet, som visat att privatbankerna fullgjort sina förbindelser, äfven under de svåraste förhållanden, och om äfven dunkla rykten om svårigheter för en eller annan bank cirkulera, så är dock det enda vissa at£ de alltid fullgjort sina förbindelser. Särdeles förefaller det ock att man vid alla tillfällen uppmuntrar enskildta personer att fruktbargöra sina kontanta tillgångar genom insättning i bankerna, under det man, när det gäller staten, visar dem det yttersta misstroende; förtjena de ett sådant, så böra väl äfven enskilta för dem taga sig i akt. För öfrigt torde det ej vara omöjligt att genom bestämmande af vissa vilkor, t. ex. deposition af obligationer. Den 27 Januari. 193 obligationer, än ytterligare förstärka statens säkerhet att punktligt erhålla innestående medel. En annan farhåga är den att staten, om den hade sina medel innestående i privatbankerna, skulle nödgas hjelpa dessa, om de kommo i förlägenhet; men skulle ett så olyckligt förhållande inträffa, så lärer väl staten i allt fall få taga i öfvervägande, om den skall mellankomma eller icke, och skälen för och emot vara af den vigt, att den omständigheten att statsmedel innestå hos bankerna ej på pröfningen kan hafva afgörande inflytande. Slutligen anser man att K. M:t, äfven utan någon skrifvelse från R.
Efter dels politiska, dels militairiska betraktelser, besvarar Talaren dessa frågor sålunda: att då England, Preussen och Danmark hafva i6 Statssamt Og.-UtsA. Uti. N:o 84- i grunden lika politiskt interesse med oss, Ryssland är den Magt, som egentligen bör fästa var uppmärksamhet; att, då Sverige till det mesta är kringflutet af haf, sjöförsvaret, synnerligen eri Örlogs-Flotta, bör utgöra hufvud-försvarsrnedlet, samt att, ”om en fiendtlig Arrnée skulle förmå lauda på våra kuster, måste den bekrigas och tillintetgöras, genom en National-armering och allmän resning i massa.” Vidkommande dernäst Armeéns organisation, sa anser Talaren indelta Arméen böra alldeles afskaffäs, såsom, i dess tanka, både för kostsam och derjemte otjenlig och otillräcklig för ändamålet, samt i dess ställe skyldigheten till krigstjenst utsträckas till 30 års ålder för alla folkclasser utan undantag; samt Exercice-Depöter, i stället för nuvarande Regementen, inrättas, hvilka borde hållas i verksamhet från och med October till och med Maji månad hvarje år, och der det unga manskapet emellan ao:de och 2 5:te året borde exerceras afdelningsvis under bestämda tider, hvarefter en 3:ne veckors sommarmanöver borde fullborda bildningen. Ifrån 2 5:te året skulle all exercice upphöra, men skyldigheten till krigstjenst fortfara till fyllda 30 år. Vidare lemnär Talaren förslag till en total förändring af indelta Cavallefiet, i hvars ställe 20 Cavalleri-Depöter, af 2 50 tnan hvardera, borde inrättas, af hvilka 4 tillsammans skulle utgöra ett Statssamt Ofic.-Uts*. Uti. N:o 84. 17 ett Regemente, hvarjemte meddelas ett project till aflöning för Befälet vid Infanteriet, med 25 procents förhöjning för Cavalleriet.
Xorsströiii, .4iiii&amp;e, fru, Stocklioliii. Norströui, AIi~ia., fru, 8 Nydqvist, Eleoiiore, frii, Trc~llliiittng. S ~ &gt; Stigtoiiila. ~, N~ströiii,. Anri-klarie, fru, Nosa. Nptröiii, Carl, I I I C C ~. doktor, Stock110liu. Kystxöiri, Eiuily, fra, Stoclilioliii. Xyströiii, C. M., iiigeniijr; Mariefretl. LJctci-sso; i, Tliora, irii, Ysl. l ' ekre, .kI: jnl inar, brii kspntxoii, Stock1101111. Petse, n !l: deleiiie, frn, Stocklioliii. Yetielli, Iugeborg, frii, Petriiii, l&lt;ariii, fröken, Cefle. Peyroii, Josepliiue, frölieii, Stoclzl.ioliii. Philipsoii, Götliil~lii., fru, Norrlzöpiiig. Philipsoii, l-ldkne, frökeu, St.oclrlioliii. Plii~~tgiri&amp;ii, tleclvig, frijlzeu, Orebro. Pihl, Aiirorc, frö1zei.1, Norrköping. Plxteu, von, E l len, fröken, Stoclzlioliii. r&gt; l ' loirigrei?, 8011, G, frölteii. Pon tin, Anim, fra, B l ' ornth, S., fröken, D Posse, Eleoiiore, fri.heii, I &lt;: ~ ~ l s l i i. ~ u n. Posse, G~i !ihild, grefviunn, BI: ~liiiö. Post, von, Adolf, iiixjor,; l-lagntorp, Nacka.
Denna fordran, att allt, som rörer allmänt och enskildt väl, icke skall underkastas ensidiga förändringar, utan i möjligaste måtto betryggas, och derföre bör gemensamt uppgöras af samma Statsmagter, hvilkas Ömsesidiga beroende är ärnadt att bevara och betrygga samhällets angelägenheter i allmänhet: det är denna sakernas natur eller, rättare sagdt, detta behof, som förr eller senare skall göra sig gällande, att äfven verkställande magten får sitt ord med i laget vid uppgörandet af de stadgar och författningar för Bankens förvaltning, hvarigenom den inverkar på det allmänna ; och då det i min tanka aldrig kan vara ett fel att hafva velat påskynda en sadan sakernas ordning genom ett Öp Deu i Juli e. m. 65 öppet framstäldt förslag, sora det berodde af R. St. att antaga eller förkasta, tillstyrker jag, att anmärkningen måtte förfalla och Utsk:s afgifna meraor. läggas till handlingarna. Det är alltid en stor dag, då nationens representanter skola yttra sitt omdöme öfver de embetsmän, som hafva på en gång den äran och det åliggande att vara Konungens rådgifvare och Nationen ansvarige för sina rådslag. Man har icke utan skäl kallat denna dag den stora räkenskapsdagen; men utan att äga förmätenheten att kunna tro mig inverka på någons öfvertygelse och utan sjelfförtroende till mina insigter, snarare med en djup känsla af deras inskränkta omfattning, vågar jag likväl tro, att denna dag är högtidlig äfven för nationens representanter derföre, att det är på densamma, som äfven de böra inför nationen göra redo* d. v. s. ådagalägga med hvad nit, insigt och opartiskhet, med hvad höjning i åsigter, med hvad omfattning af ärendernas ledning de veta att bedöma deras gång i det hela och den riktning, som inverkat på nationens väl.
L L ^ -<r « L » L . ö o 8 O <2 ^ L ^ -ci I L> « t « « 8 O O O O ^-> or <S) « <2 L «^- o« <2) r <2 (N «2) Q 22 L2 Q» L-? - K <2 /> .O L § r2 2N Frkiga afäetakckng, lvm vä wika ntkLiidjka län bör gäkSts, kring »42000 R:Sr, anser jag icke swärare att genom ssickliga underbaudliiMr m lills widare ingäld, allenast räntan erlägges, Ln att jag trott mig för narwaraiide kunna ut.-fluka: vdetydligr bör ock Seri brista, om fred fäs vföctLfivadt och » och en hals million tzewMuig kan Möa> o oi O oo ot l - f0> fo O O) »-» c> r> oo r-» 0 D 01 r: iÄ dO »-i O >-> 00! O os O oo O> O ^O 00 »^- «» O ^7 O »-1 er A-» L2 or ^ K »' L-» ^c> L> L» Lr rn or »— Sf - er ^ 2 -2 c L) rv<2 7^7 L-. «o O <2 L L 2-> r5> rr o « r rr »-» N o e: or ^> - §2 o L5) V «2 -or ^ L». c<2 002 r^- <-^ '-17 ^ O 002 e)^ ds ^ o<2 - ^2» <2 L <2 — 01 o> o^ 01 O O c> o> oo ^ O 1-1 01 L». ^ r> -O <2 Q O L <2 L ^ ds rs ^7 « rr or «^2 L<2 <22 <2 o -02 <-> ^ <22 Q L2 77^ <22 L-. <22 ««S ?S <22 or - ^er» L». <22 22 er <22 22 v. Q « ds —- ^e> ^ er Q <22 *r» Q. L7 Dc<^ U Z.p « Ä L G « K «-» ^ ^ -r-I ^ <22 <§ ^ ^ cr ^ A <2 <2 L ^ <2 « >tt-» O o O O O oj er cr <2 K » SZ <r G er Q L-? «^v» «) K ds Q> rrr - Den 2 October. 1171 Nu , ehuru det kan hända att icke nägot betydligt län erhälles pä de af Högloft.
Min åsigt, att 1817 års författning var tillämplig äfven för bålsmanscbefs bohemmanen, delades äfven af Förvaltningen af sjöärendena och Kammarkollegium, af Kammarrättens advokatfiskal, af befälhafvande amiralen före det ifrågavarande tillfället, af flottans advokatfiskal och sjömilitie-kontoret, på sätt de i akten befintliga, till dag och datum uppgifna, handlingar tydeligen visa. Af alla dessa skäl och då dertill kommer, alt Kammarrättens advokatfiskal i underdånighet tillstyrkt, det Eders Kongl. Maj:t af gunst och nåd täcktes befria mig från det till återbäring ålagda belopp samt att Eders Kongl. M»j:ts och rikets Kammarrätt, uti underdånig skrifvelse af den 27 Junii 1843, hemställt, om icke de af advokatfiskalen uppgifna skäl må förtjena nådigt afseende, vågar jag ånyo, efter att mera fullständigt hafva utvecklat förhållandet, underdånigst bönfalla, det Eders Kongl. Maj:t nådigst täcktes hos Rikets näst sammanträdande Ständer i nåder föreslå min befrielse och beloppets afskrifning, samt att Eders Kongl. Maj:t lika nådigt täckes tillåta, alt summan, intilldess frågan hinner att slutligen afgöras, må i räkenskaperne få balanceras. Värdes, Allernådigsle Konung! låta komma i nådigt öfvervägande, hurusom en i tjensten grånad embetsman, efter nära ett halft århundrades oförvitlig tjenstetid, skulle med hustru och flera barn bringas i svår belägenhet, om han skulle tvingas att afyttra det obetydliga han eger, för att godtgöra en förlust, lill hvilken han åtminstone icke uppsåtligen varit vållande. Med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit farmhärdar, S ormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåte Gustaf Sylvander. 8 Kongl. Maj.-ts Nåd. Skrifvelse; N-o 27. Till Kongl. Förvaltningen af Sjöärendena.
I den.händelse det* varit UtskotLens afsigt, att skaffa Staten en ökad inkomst genom drygare beskattning af Tidningar, så blifver den fullkomligt vunnen genom förvandlingen af den lii t ti Is dem åliggande |. Postporto afgift i Stämpel-afgift; ehuru denna ökade, Statsinkomst, sedan de nya erforderliga lönerne eller arfvoderna blifvit afdragna, troligen blef ganska obetydlig, åsyftades deremot, i enlighet med de väckta motionerne, att i ett land med den Den 10 November e. m. 4-2* brist på litterära eommunicationer och litterära uppmuntringar, som vårt, söka upplifva den öfversigt af dagens händelser i politikens och vetenskapernes verld, sorn utgör föremålet för Tidningar och Tidskrifter, att genom ett lättare omlopp åt dessa skaffa flere opinioner tillfälle att uttrycka sig, och att på detta sätt befria vår Tidningslitteratur från den ensidighet, som man måhända ej utan skäl förebrår den, då hade det troligen varit ändamålsenligare, att genom upptagande i Bevillnings-Förordningen gifva laglig kraft åt Kongl, Maj:ts Nådiga stadgande rörande nedsättning till |. i postporto för Tidningar. Detta har också Herr von Hartmansdorff föreslagit. Utskotten föreslå 3:ne olika Stänjpelafgifler. Den högsta af 3 runstycken exemplaret körn förmodligen att åläggas de arkdrygaste Tidningarne, för hvilka, då de utkommo alla söknedagar, beräknadt efter 3oo Nummer, Stärnpel-afgiften kom att utgöra i Riksdaler 27 Skillingar om året. Ingen Tidning har likväl ansett sig behöfva ålägga sina prenumeranter i Landsorterue större postporto-ersättning än 1 Riksdaler. Äfven desse mäste således under det nya förhållandet för Slämpel-afgiftens skuld erlägga mera, än för postportons. Men prenumeranterne på stället, der Tidningen utgafs, fingo vidkännas den förra afgiften helt och hållit i tillökning på hvad Bladet förut kostat dem.
Man har afsett det tillfälle, som derigenom uppkommer för slösare att falla i ockrares bänder, och den skada, som i anseende till möjligheten af bysättning skulle uppkomma för släglingar och vänner, då de sålunda blefve tvungne att lemna biträden. Jag tror att skadan i detta fallet vore lika stor, om bysättning icke funnes: ty man hade då andra utvägar, som till hederns bevarande lade lika stort band på föräldrar och anhörige och lika mycket kunde tjena ockrarne. Deremot tror jag, att en reel meri fattig person, som ibland kan behöfva lån, skulle lida ofantligt, 0111 icke denna utväg till lån funnes, d. v. s. den yngre fattige embetsmannen, som någon gång kan vara i behof. I det discontverk, der jag varit ledamot af styrelsen, linnes det ingen dass af medborgare, på hvilken detta verk gjort så ringa förluster, sorn på embetsmännen, de der icke haft någon annan inkomst än hvad tjensten kunnat lemna och ofta icke haft annat än förhoppningarna framför sig. Betalningen har kanhända berott just af den esprit de corps, sorn ålagt dem alt göra rätt för sig för att undvika bysättningen. Tag bort den, och man borttager det stöd och den utväg att erhålla lån, som derigenom uppkommit. Det är få, som vid detta verk, kanske den största långifvare i Sverige, kommit i fråga till bysättning, och de, med hvilka sådant inträffat, hafva varit sädane, som, ifall de icke på detta sätt kommit i häkte, i alla fall på något annat sätt hade blifvit dit insatte. TI 1- von Hauswolff, Carl Ulrik: Först och främst uther jag mig alt få uppläst det dictamen jag haft äran i dag inlemna till Ridd.Secret:n. Jag får prevenera, att det bestrider de argumenter, som den siste värde talaren nu anförde. Samma argumenter förebragte han äfven vid sista riksdagen, och mitt anförande vid i834—1835 årens riksdag upptog alla hans aigumenter i detta fall precist ord för ord. Den ig Sep te mijer e. m. 23 ord.
Bifölls enligt Utskottets förslag med den förändring, att de i Usta momentet förekommande orden: ”den måndag i samma månad, som Landstinget, en gäng för alla, dertill bestämmerutbyttes emot orden: ”den dag, sorn Landstinget en gång för alla bestämmer." § 18. Bifölls. § 19. Usta momentet antogs med den lydelse Preste-Ståndet beslutat. Bifölls. 816 Prot.-Utdrag den iO Oktober i860. % 21. Bifölls med den förändring, att de i 2:dra momentet förekommande orden: »till Landstingets Sekreterare insända sin till Tinget ställda skriftliga anmälan" utbyttes emot orden: ”till Konungens Befallningshafvande insända sin skriftliga anmälan.” § 22. Bifölls med utbyte af ordet Tinget emot orden Konungens Befallningshafvande. § 23. Bifölls med uteslutande af de å tredje raden förekommande orden: af Tinget § 24. Bifölls. § 25. Bifölls med uteslutande af orden: bland Tingets ordinarie ledamöter. §§ 26—31. Biföllos. § 52. Bifölls enligt Utskottets förslag. Frän Högv. Preste-Ständet. S. D. Föredrogs ånyo Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 37, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut beträffande Utskottets Betänkande N:o 25, i fråga om statsanslag för anläggning af åtskilliga telegrallinier inom riket. La des med godkännande till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 185, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående grunderna för en reglering af Biskoparnes aflöning.
H,varom ProtocollsUdrag till de öfrige Refp. Gränden stulle afgä. Ut supra. Lx krotocollo 8. L. IräZLrstk. S. D. Med godkännande af BancoUtskottets hemställan d. ig sistledne Ocl. bestöt BondeStändet, att till Lagutskottet mä öfwerlemnas utarbetandet af en AnswarighetsLag, hwarefter Riksens Ständers Fullmäatiges förbrytelser böra af Kongl. S vea HosRätt afbömmas, saint akt i händelse LagUtstottel der»vid behöfwer kännedom af Fullmagtiges i Reglementet grundade skyldigheter, samma Lag mä af wälbemäldte Utstött gemensamt med Deputerade, frän BancvUtststtet utarbetas. H-varom ProtocollsUtdrag stulle till de Resp. MedStänden afgä. Ut supra. Lx krotocollo 8. L1'räAärstb. S. D. Pä de stät StatsUtstotlets ProtocollsUtdrag för d. 2g sistledne Oct. innehäller, har BondeStändet bifallit Herr Kammarjunkaren och Asiessoren /txel k-mäerLölsts hemställan, att det län af Z000 Den 7 November. 42? ZooO Rikcd ser Banco, hwilket af Manufackurfonds medlen blipoit bewiljadt Herr BergsRadet Friherre Normelin enligt Kongl. Masts Nädiga bref d. 20 Maji 1828, till understöd wid ulaif,vandel af dest Charte-Samling öfwer Swerige, mätte fä afjkrifwas och Friherre kermelin för dest äterbetalande frikallas, hwilket förbemalte U.ffott äfwen lillstyrkt. Hrrvm skulle ProtocolloUtdrag kill de öfriga Refp.elive Otänden as gä. Ut supra. Lx krotocollv 8.