Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Banko-reglementets 5 § lyder sälunda: »Fullmägtige böra hålla Bankoverket i den jemna och oafbrutna gång, som med ändamålet af denna inrättning och de af Rikets Ständer meddelade förordnanden öfverensstämmer, samt, i enlighet dermed, vidtaga de låtgärder, hvilka till befrämjande al Verkets rätt, säkerhet och förmån finnas vara af nöden; och åligger det Fullmägtige att hafva noga tillsyn öfver ordningens vidmagthållande inom Verkets afdelningar. Utöfningen af nämnda åliggande må Fullmägtige sig emellan fördela, på sätt dem bäst och lämpligast synes; dock äro de, en för alla och alla för en, ansvarige för den skada och förlust, som, genom en eller llere Fullmägtiges försummelse härutinnan Banken möjligen tillskyndas.» »Bankens pappersbruk, Tumba, förvaltas, utan Under-styrelsens deltagande, af Fullmägtige samfäldt, under specielt inseende af en derus ledamot.» Bankofullmägtige hafva, rörande denna §, föreslagit dels att, elter förra afdelningen deraf, måtte införas följande: »För den dagliga tillsynen öfver göromåien inom Bankoverket utse Fullmägtige, inom eller utom sig, tre verkställande Direktörer och två Suppleanter för desse.» »Nytt val anställes för hvarje års utgång, då de afgående kunna åter inväljas;» och dels att §:ns sednare afdelning må undfå denna uppställning: »Bankens pappersbruk, Tumba, förvaltas af Fullmägtige samfäldt, under specielt inseende af en deras ledamot.» Af Fullmägtiges förslag inhemtas, att bemälde Direktörer skulle åligga hufvudsakligen: dels de med köp och försäljning af vexlar å utländskt myntslag förenade göromål och bestyr, hvilka nu, enligt ill § 5 mom. i Banko-reglementet, utöfvas af två inom Fullmägtige utsedde Deputerade; dels deltagandet i Bankodiskont-direktionen, i stället för de ledamöter af samma Direktion, Fullmägtige nu, likmätigt 77 § Bih. till H. St.
Harmonierna erbjuda inånga raffinerade sammanställningar, men inviga ett manér, der Auber till slut gick för långt. Orkesterns arbete är fint och smakfullt som alltid, men tål ej beröring af ovarsamma händer, särskildt ouverturens början är en skär och spröd sensitiva.K. Operan borde försäkra sig om en sä god Auber-sångerska som fru Moe och gifva några Auberföreställnin-gar, som säkert skulle komma teatern och vårt musiklif väl till pass. Redan » Kronjuvelerna » gjorde ju trots vissa brister i utförandet ansenlig lycka och i den goda smakens namn behöfver en rangscen numera mer än väl gamle Auber som korrektiv mot en smak, som allt för mycket tränas och uppmuntras, men hvars värde blott sträcker sig till att vara den enda sceniska spis som är lämplig efter cigarren och Chartreusen ofvanpå en stor vinmiddag. Folkteatern äfven den hör till dem, som skämma ut Vasateatern med små goda och värdefulla sångpjeser. Offenbachs första och bästa skede representeras på denna lilla scen af operetten, hvaraf vi hoppas &gt;N: o 66 » mätte efterföljas af flera andra i samma älskliga anda, såsom t. ex. » Fritz och Lisa », » La mariage aux lanternes », » La rose de S: tFlour », » Chanson de Fottunis », » Le Violoneux » etc. etc. Offenbach är här fin och graciös, de små tyrolieuner, som finnas i dessa små stycken, sprida öfver dem ett visst tro-hjertadt schweiziskt behag, lif * och lust saknas ej, men grinet och råheten, parodien och obsceniteten fattas ännu totalt. Offenbachs talang var då ännu ej forcerad, dessa små operetter likna vårblommor, enkla och konstlösa, men innerligt täcka och behagfulla.
Rättegångs-Balken, att den, som vittne påkallat, skall betala dess resekostnad och täring, äfven bör tillämpas i gröfre, för allmänna säkerheten vådliga, brottmål, som af allmän åklagare åtalas, och att följaktligen den, som allmän åklagare, å tjenstens vägnar, åberopat till vittne i dylikt mål och som sig inställt vid Domstol, belägen pä minst tre mils afstånd från vittnets hemvist, bör, derest vittnet det äskar och Domaren pr öfvar sådant skäligt, tilläggas ersättning af allmänna medel för dess resekostnad och uppehälle med högst 16 sk. Banco för hvarje dag, som i och för resan samt vistandet vid Dom - 6 Statsoch Lag-Utskottens Betänkande, N:o loj. stolen erfordras, samt skjuts-penningar för en häst fram och åter, i de händelser, då den tilltalade antingen icke kan till ansvar dömas, eller ock sakfä/les, men saknar tillgång att ersättningen utgifva; dock att, om den tilltalade frikännes och åtalet finnes verna utan skäl anstäldt, nämnde ersättningsskyldighet åklagaren åligger; dels ock att Rikets Ständer för ifrågavarande ersättningar mätte anvisa ett serskildt förslags-anslag ä 5ooo R:dr Banco under Riks-Statens Andra Hufvud-Titel. Stockholm den 3 April iS45. Reservation af Herr Grefve Sparre, E '■'Man har hittills ansett vittnesmåls afgifvande såsom en medborgerlig pligt, för hvars fullgörande, der den fordras, icke af den enskilde, utan, af samhället sjelft, men den sakfällde icke eger tillgång att derföre godtgöra vittnena, någon förbindelse i detta afseende icke ålåge samhället. Antoge man nu den motsatta åsigten af en sådan ersättningsskyldighet för Staten, så borde man åtminstone för conseqvensens skull hafva tillämpat den på alla de fall, då vittnens inställelse blir af nöden, men icke, såsom Utskotten i Betänkandet föreslagit, blott lör vissa fall.
För salu af bränvin komma Gästgifverier att, utom den vanliga Be-villningen, erlägga ifrån Sex lill och med Femtio R:dr samt tillåtne krogar och värdshus, med flere ställen, -der spirituösa drycker utminuteras, ifrån Och med Tjugu till och med Etthundrade R:dr, efter deras mer och mindre förmånliga rörelse, enligt pröfning af Taxeringsmännen, hvilka icke allenast må, utan äfven böra, bestämma en högre afgift, än den här i allmänhet stadgade, då afsättningen anses vara af den utmärkta betydenhet, att den, jemförelsevis med ;andra Krogar och Värdshus, skäligen fordrar en sådan förhöjning. De Gästgifverier, hvilka anses endast såsom skjuts-ombytnings-slällen <och, på sådan grund, äro ifrån Bevillningefter 2 Art. i Bevillnings-Stad-< gan fria, erlägga icke denna afgift. Den, som vid marknader, Regements-möten, auctioner och andra sammankomster utöfvar bränvins-minutering med vederbörligt tillstånd, bör vid Beredningsoch Taxerings-Comileerne åläggas lämplig Bevillningsafgift iNmon af sin rörelse. 36$. En procent af den summa, som genom bränvins-bevillningen inflyter, skall innehållas, och till Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-Contor ingå, för alt, enligt hvad af Kongl. Maj:t., efter Pröfnings-Comiteens underdåniga förslag, för hvarje Län fastställes, användas till ersättning för det ökade besvär och de kostnader, hvilka med debiteringen och redovisandet af denna Bevillning äro förenade. Fjerde Artikeln. Om ansvaret för öfverträdelser af hvadj rörande bränvinsbränningen , förordnats. 37 $.
Den 26 November f. m. }>lolt mejgifves till någon bestämd tidpunkt, eller på sin böjd tills vidare, då den må kunna bero på kommande Ständer att deri göra ändring, hvilket eljest icke kan ske, så länge privilegierna räcka. Den 3:dje frågan, eller angående säkerhet emot förfalskning, är oek vigtig; hvaremot Ulsk:ns föreslagna controllör, i denna del, synas mig af nog ringa värde. Man har nemi. föreslagit några underskrifter, jemte kungörelser i tidningarna; men man vet, att ingenting är lättare, iin att efterhärma namnteckningar, och det är derjemte svårt att ihågkomma namnen på de underskrifvande. Derföre anser jag det böra åligga bolagen att inför Konungen till granskning och fastställande förete blanketterna och formulären, hvilka böra vara så oefterhärmliga sorn möjligt. Härutinnan farman ej ensamt lita på bolagsmännens enskilda interesse. Man ser t. ex. Engelska banken, sorn har noter, försedda med endast koppafgravurer, och icke ens försett sig med särskildt papper, huru den hellie tillåter några dussin förfalskare hängas på året, än den gör kostnader för att åstadkomma förbättringar i blanketternas inrättning. Då man för ett brott bestämmer ett högt straff, bör man tillika så mycket som möjligt söka försvåra sjelfva möjligheten af brottets utöfning. Dessa äro de hufvudornständigheter, hvarvid jag tror, att man, vid upprättandet af den ifrågavar. lagen, bör hålla sig; och jag kan icke erkänna den sats, att derföre, att en rörelse är ny, lagarna för densamma böra vara så specifika som möjligt. Jag tror tvärtom, att just derföse, att man i afseende å sjelfva verkställigheten saknar practisk erfarenhet, bör man till en början endast utstaka hufvudgrunderna, för att sedan, i mån af vunnen erfarenhet, amplifiera delailstadgandena. Jag kan t. ex. icke inse, hvartill det lagstadgande skall tjena, att bolaget bör upplösas, om dess förlust uppgår till -Jp af den bildade fonden. Sådant må bero på bolaget sjelf; men det är icke föremål för en allmän lagstiftning. Ilr Stuart, Carl Gust.:
Emot de öfriga Anmärkningarne finner Utskottet följande omständigheter förekomma: att dets medelst Förbudet för Enkling eller Enka, att genom Vigsel fullborda ingången ny Ägtenskapsförbindelse , innan den aflidne Makans Arfvingar äro afvittrade, af Lag-Stiftaren afsedde ändamål, att förhindra förnärmandet af beinälte Arfvingars rätt, helt och hållet skulle förfelas, om Enkling eller Enka blott ålåge att, för erhållandet af Vigseln, styrka, det Uppteckning utaf den aflidne Makans Qvarlåtenskap skett: Att Lagen i lqide Cap. 2 §. Rättegångs-Balken både tillåter, alt de Bevis, sorn vid Domstol åberopas, må i Afskrift företes, och jemväl bestämmer, huru sådane Afskrifter skola vara bestyrkte: Att då Lagen uti 12 Cap. 3. §. Giftermåls - Balken stadgar, att Enkling eller Enka ej må i annat gifte träda, innan han ett halft år Enkling och hon ett nr Enka varit, samt åter uti 9 Cap. 2 och 4 §. §. Ärfda-Balken förordnar, att med uppteckning af död Persons Qvarlåtenskap ej längre må uppskjutas än högst Tre Månader efter dödsfallet, och att uppteckningen skall derefter inom En Månad i Staden och å Landet vid nästa Ting till Rätten ingifvas, de händelser lära blifva få, enär desse sednare föreskrifter icke hunnit fullbordas, innan tiden forlupit, då ingående i nytt Ägtenskap är Enklingen eller Enkan tillåtet, men att i allt fall beviset derom att uppteckningen är förrät - Lag-Utskottels Betcinkandert. 115 tad, ligger uti sjelfva Upptecknings-Instrurnentet, ehvad det till Domstolen ar inlemnadt eller icke: Att, enligt nu gällande Lag, skyldig' het att till Domstol ingifva Arfskiften icke är stadgad:
I afseende å artiklarne Aska: pottraffineradeller kalcinerad, Blår af lin, Fisk, saltad[ eller inlagd: Kabiljo, Långor och Torsk, Lax, all annan Fisk, torr eller rökt: Lax och Al, Färgträd, Garn: linne-, ofärgadt och färgadt, Glas: fönster-, Kött, Tråd: linne-, oblekt och färgad, beslöt Ståndet, med ogillande af Utskottets förslag, att tull-bestämmelserna i nu gällande tulltaxa skulle bibehållas. Vid Utskottets hemställan rörande artikeln Bränvin och Sprit, lät Ståndet bero. Tullfri införsel fann Ståndet godt för sin del bestämma för artiklarne: Fisk, saltad eller inlagd: Sill och Strömming, Fisk, torr eller rökt: Gråsidor eller Sey, samt för Salt: bergoch kok. Hvad Utskottet hemställt, rörande den hittills för soda-beredningen med gifna tullfrihet å koksalt, ansågs, i följd häraf, böra förfalla. Nedannämnde tullsatser åsattes följande artiklar vid deras införande till Riket: F^lask 24 sk. pr \U., Garn: bomulls-, ofärgadt 3 sk. och Glas: patentoch takpannor 2 sk. pr U., Kreatur: Oxar 4 R:dr, Kor och Ungboskap 2 R:dr, Kalfvar 1 R:dr 6 sk., Svin, utom fargaltar, 1 R:dr och andra fyrfotade 36 sk., allt pr stycke, Lin: ohäckladt 28 sk. och häckladt 1 R:dr pr hvaremot Utskottets hemställan pag. 42, att någon införsel till lägre tull för särskilda näringars behof icke vidare måtte af Kommerse-Kollegium medgifXgs, bifölls. Ljus: talg 3 sk., stearin 5 sk.; Socker: toppkandioch kakkrossadtlumphavanna terres samt andra till socker-halten lika slag 4 sk., Sirup: alla slag 2 sk., Stearin 3 sk., Tråd: linneblekt, hyit 32 sk. allt pr U.\
Det kunde mÖjeligen hända, att de g ej hade full skicklighet att bedömma det loide handtverkets veskaffenhet och productens duglighet, hvilket vore ändamålet, och att man således utsattes för mindre dugligt arbete ån tillförene. Det kunde äfven hända, att de g handtverken, som hade bisittare, prejade det io:de, som saknade representant, och utöfvade mot detsamma ett förtryck, som nu ej kan äga rum, då hvarje handtverk utgör ett särskildt samfund med Magistraten till högre och gemensam föreningspunkt. HandtverksSocieterne synas mig vara en halfhet mellan Skråembete och Magistrat, ritan att uppfylla bestämmelsen af någondera delen. Liksom Skråembetena motsvara Universitetens faculteter, så motsvaras äfvenledes Consistorium Academicum, hvilket omfattar dem alla, af Magistraten, som år Öfverstyrelsen för alla Skrän inom en Stad. Vill man rubba sådane, på sakens natur grundade inrättningar, så gör man utan tvifvel mera skada ån gagn. 288 Den 30 Augusti J, nu Herr Hjerta: Jag vet ej, om icke det råttast år, att nu söka hålla sig vid de ifrågavarande §§. Jag inser visserligen nödvändigheten för Herr von Hartmansdorff, som anser SkråEmbetena båttre, att framställa sina tankar i ett sammanhang, men ehuru jag skulle önska att motsäga honom, anser jag mig dock skyldig att hålla mig vid den ifrågavarande delen af ämnet. Jag vill dock generelt nämna, i afseende på Herr von Hartmansdorff^ anmärkning, att sjelfståndigheten skulle betagas personerne genom upphåfvandet af skrän, att det, ej finnes uti ett samhälle någon nyttig sjelfständighet, som ej år grundad på samhällighet, och att der denna lefver i Lagar och Författningar, behöfver man således ej sluta sig till mindre skrän eller gillen. Denna tid år ock redan ibland oss förbi, men jag tror, att Utskotten handlat rätt, då de så litet som möjligt brutit hvad hittills varit vanligt och ännu kan gagna.
Af de Utskottet, i följd häraf, tillhandakomma Utdrag af respektive RiksStåndens Protokoll för den 20, 24 och 25 nästlidne November visar sig, att såväl Borgaresorn Bonde-Ståndet afslagit Utskottets till dessa Riks-Slånd gjorda inbjudning; att Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-Stånden ogillat den föreslagna voterings-propositionen, hvilken ensamt af Preste-Ståndet blifvit godkänd; att sistnämnde Riks-Stånd ansett frågan höra genom omröstning i Förstärkt Statsutskott afgöras, hvaremot de 3:ne öfriga Riks-Stånden beslutat, att särskildt skall röstas öfver honorarium till Fullmäktige i Banken uti Förstärkt Banko-Utskott och öfver honorarium till Fullmäktige i Riksgälds-kontoret uti Förstärkt Stats-Utskott, samt att Bonde-Ståndet härförutan förklarat, att hvarje Stånds i ämnet särskildt uttryckta mening borde i voterings-propositionen upptagas och således jemväl Borgare-Ståndets mening i förevarande fall komma under omröstning. Jemte det Utskottet, i anledning af Bonde-Ståndets sistberörde förklarande, åberopar hvad Utskottet i Memorialet N:o 35 redan yttrat och således anser den mening, som yrkat bibehållande af Fullmäktiges honorarium vid dess nuvarande belopp, icke kunna komma under omröstning, — en åsigt, som af Preste-Standet blifvit ovilkorligen godkänd genom antagande af Utskottets förslag till voteringsproposition, och som måste anses vara äfven af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet biträdd, enär dessa 2:ne Riks-Stånds ogillande af den föreslagna voterings-propositionen påtagligen afsett endast frågan i hvilket eller hvilka Utskott omröstningen borde ega rum, — får Utskottet, i enlighet med Ridderskapet och Adelns samt Borgareoch Bonde-Ståndens i öfrigt sammanstämmande beslut, härmed framställa följande förnyade förslag till vöterings-propositioner: l:o. För omröstning i Förstärkt Stats-Utskott:
Bombasin lustre, till och med 6 qvarters bredd, 28 sk. värde och 4 sk. tull per aln; andra slag, till och med 6 qvarters bredd, 40 sk. värde och 8 sk. tull alnen, allt vid införsel. I afseende å du näst härefter både i Utskottets förslag och i gällande Taxa förekommande, till innehållet skil jagtiga, anmärkningar, lärer den i Utskottets förslag böra bibehållas, i händelse dess redaction af hufvudrubriken Halfylle-väfnader godkännes, och den i gällande Taxa befintliga deremot i den blifvande nya införas, i fall ylle och halfylle-väfnar komma att per aln och icke per skålpund förlullas. Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet hafva gillat Utskottets förslag att Shawlar, Shawletter &c.: under 6 R:dr 32 sk. yärde stycket, böra, mot 33|- procents tull, få till Riket införas; hvaremot Presteoch Bonde-Stånden derå stadgat införsel-förbud; och kommer, i händelse sislberörda beslut icke frånträdas, votering att anställas efter en så lydande proposition: 7o Forts, af Bevillnings-Utskottets Memorial N.-o 4'. 341 :o. Den, sorn godkänner Utskottets förslag, att Väfnader: Shawlar, Shawletter och andra dukar af Ull, eller Ull och Bomull tillsammans: under 6 R:dr 32 sk. värde stycket, skola få inloras mot 33 R:dr 16 sk. tull för hvarje 10U R:dr varde, voterar ja; den, det ej vill voterar nej; vinner nej, kommer denna varu-artikel att till införsel förbindas.
Utskottet hafva bordt komma (ill ett hell annat resultat, än det sorn innefattades i denna del af Betänkandet; och har såsom skäl för återremisserna hufvudsakligen blifvit, yttradt: alt om jernvägar verkligen vore af den vigt, som Utskottet med skäl tillerkänt dem, måste det ock vara angeläget, att Sverige skyndade sig att, så fort sorn möjligt, tillegna sig desamma, och man borde då icke, genom ytterligare utredningars beslutande, aflägsna uppnåendet af detta mål. Af Kongl. Maj:ts högslberörde Nådiga Proposition inhämtades dessutom, hurusom Kongl. Maj:t redan, under den 29 Maj 1852, uppdragit åt Chefen för Topografiska korpsen, General-Löjtnanten Akrell, att, efter anställda forskningar och undersökningar, lill Kongl. Maj:t afgifva yttrande och förslag till ett systematiskt bestämmande af hufvudeller stamiinier för jernvägs-kommunikationerna inom riket. Bemälde General-Löjtnant hade, till följd häraf, den 4 December samma år underställt Kongl. Maj:t ett praeliminärt utkast, antydande den riktning i allmänhet, hvaruti stamlinierna borde sträcka sig. Styrelsen för Allm. Vägoch Vattenbyggnader, som deröfver blifvit hörd, hade instämt uti General-Löjtnant Akrells yttrande i afseende på stambanorna och deras hufvudriktningar. Derefter hade Kongl. Majrt, som, den 31 Mars 1835, till pröfning förehaft vederbörandes nyssomförmälda förslag och yttrande om jernvägs-stamlinierna, jemte en underdånig ansökning om understöd af allmänna medel för undersökningar rörande jernvägsanläggningar genom Skaraborgs Län, härtill anvisat ett visst belopp, på det att, efter föregångna topografiska undersökningar, en derpå grundad fullständig plan för en jernvägs anläggning genom nämnde Län från lämplig punkt af den oktrojerade Köping-Hultbanan, i sträckning åt Götheborg, måtte varda utarbetad till begagnande vid en sådan anläggnings utförande, om och när den framdeles kunde komma till verkställighet.
Dondiafvanden vid målets afdömande med visshet haft sig bekant, Johan Olssons barn, i motsats mot deras vid HäradsRätlen gjorda uppgifter, inför KyrkoRådet erkänt, att de en längre tid af föräldrarne icke fått annan än förskämd föda; har AdvokatFiskalsEmbetet, uti ytterligare memorial, förmält sig icke kunna frångå den åsigt, att det Johan Olsson och Elna Persdotter ådömde ansvar ej lagligen kunnat, på grund af de i ransakningsprotokollet upptagna omständigheter, ådömas, samt att, om de förhållanden, tillförordnade Dondiafvanden i förklaringen åberopat såsom ytterligare stöd för HäradsRättens öfvertygelse om de tilltalades brottslighet, antingen vid ransakningen uppdagats, men icke fått i protokollet inflyta, eller blott enskildt kommit till Domhafvandens kännedom, sådant i livilketdera fallet som helst utvisade försumlighet hos Domhafvanden, att söka bringa undersökningen till fullständighet, och borde, såsom en embetsfelaktighet, räknas honom till last, i likhet med hans underlåtenhet att ransakningen till HofRättens skärskådan insända; men då UnderRätts utslag i underställningsmål ej kunde taga åt sig laga kraft innan det blifvit af Öfverdomaren pröfvadt, samt en sådan pröfning af HäradsRättens ifrågavarande utslag lämpligen borde föregå frågan om ansvar för de mot HäradsRättens Ordförande anmärkta embelsfel, öfverlemnade AdvokatFiskalsEmbetet, innan åtalet vidare fullföljdes, ransakningen angående Johan Olsson och Elna Persdotter till Kongl. HofRättens granskning och afdömande. Kongl. HofRätten, som i anledning häraf låtit ransakningshandlingarne sig föredragas, har, genom utslag den 27 Juli 1838, funnit den emot Johan Olsson och Elna Persdotter i målet framställde angifvelse vara af sådan beskaffenhet, att HäradsRättens utslag bort, jemlikt 25 Kap. 5 § Rättegångsbalken, Kongl. HofRättens pröfning underställas; hvadan och enär samma. — 41 samma utslag derförutan icke kunnat vinna laga kraft, Kongl.
Då jag, i egenskap af Revisor, under detta år granskat räkenskaperna och förvaltningen af Alnarps landtbruks-institut, anser jag mig deraf uppmanad att, med anledning af Hr von Troils motion, upplysningsvis anföra några ord. De statsanslag, hvilka, dels enligt K. Propos., dels enligt styrelsens för ofvannämnda läroanstalt underdåniga framställning, anses erforderliga, och hvilka jag nedanför uppsta iler i den ordning, de i och för Alnarps landtbruks-instituts bestånd och verksamhet äro mer eller mindre af behofvet påkallade, utgöras af: l:o. Ett års anslag af 32,675 rdr, öfverstigande det nuvarande med 14,675 rdr. Om än ett eller annat hundrade rdr kunde anses böra afprutas från de till förhöjning föreslagna lärare-lönerna, så får jag dock, med den kännedom jag eger om förhållandet, härmed förklara, att detta, af styrelsen äskade, men af Landtbruks-akademien afstyrkta, årsanslag i första rummet bör beviljas, såvida institutet skall kunna ega bestånd. Alnarp, såsom jordegendom betraktad, kan ej ännu, i och för institutets uppehållande, lemna något tillskott. Ordnandet af den yttre ekonomien i sin helhet, så att den bringas till den ståndpunkt, mönsterfarmens, som man ovilkorligen fordrar vid en högre landtbruks-läroanstalt, skall ännu i flera år uppsluka ali den inkomst, som af sjelfva landtbruket han vinnas, sedan först det betydliga arrendet, 1,200 tunnor spanmål, blifvit godtgjordt. Hade Alnarps landtbruks-institut icke under sistlidet år erhållit en gåfva af 20,000 rdr, skulle bokslutet vid detta års revision visat en brist af 12,000 rdr. En dylik brist skall icke kunna uppstå, om den sökta tillökningen i årsanslagot, 14,000 rdr rint, af R.