Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han såg, hur posttjenstemannen lade undan ur byn Glimminges gemensamma lunta ett bref, tidningar och så ett korsband. «Var så god!» Brefvet från Lorens Ek, korsbandet ett nummer af «Morgontidningen», – han hade sett det, redan innan han fick sakerna i handen. I trött mak, utan att skynda, men med förkänningen af något obehagligt, begaf han sig in i första klassens väntsal, der han slog sig ned. Der var oeldadt; isande kallt; fönsterna fullsatta med isblommor. Truls slet kuvertet upp och for igenom det korta brefvet. Det flög som en hajande ångest igenom honom; och kallsvetten bröt ut ur tinningarna. Tappt, tänkte han i första ögonblicket, och blef dervid med ens lugn, såsom alltid inför det oundvikliga. Den summan, och till den tiden kunde han icke skaffa. Men han måste, – eller också sjelf falla. Nå, så vore ju saken klar och slut, – han stoppade med febrilt lugn brefvet i fickan och grep till korsbandet. Slet bort omslaget, öppnade tidningen; nå, der är det blå och röda märket ... Aha! Hans blick flög genom den dussinradiga anmälningen af hans nu utkomna bok. En djup bedröfvelse föll öfver honom; och med en min af äckel stoppade han tidningen in till brefvet. Det vore alltså herrskapet Forsmanns hämd ... Han hade på förnimmelsen, medan han skred fram genom bygatan i det lilla stationssamhället, att man öfverallt derinne bakom fönsterrutorna sute och såge efter honom. Han kom ut på öppna fältet; klockan var bara fyra; men solen stod redan stor och blek långt nere i sydvest och skulle till att gå ned, och snön antog en blåaktig skuggning. Från norr pep det ilsket och oroväckande; ett nytt oväder var i antågande. Mödosamt vadade han fram genom snön, hvilken allt emellanåt åter begynte yra, med händerna nerstuckna i rockfickorna och rockkragen uppslagen öfver öronen och andedrägten hämmad af kölden. Oupphörligt kommo de för honom igen, ljödo i hans öron, radade sig upp för hans ögon, – bakdantareorden, angifvareorden ...
Lavcolltskottet bar insett ocb erkännt vigten ocb angelägenbeten sk sadana anstalters vidtagande, bvarigenom 8parLanksInrättningarne <lels ma tinna utväg tili någon Läntelnkomst ak bonden, kör bvilkas utlånande mot köreskrikven nöjaktig säkerbet, tillfällen akvsktas, ocb som emedlertid ak 8parLankerne draga Län ta, clels ocb i s^nnerbet betryggas mot den förlän genbet som någon gäng skulle kunna uppstä vict en tillfällig oolr opäräknad uppsägning ak insatte Lapitaler till betydligare belopp pa en gang, da det minsta afbrott meri iic^viderne snart kuriös pa ett olrjelpligt sätt rubba oeb förstöra clet körtroencie som clessa gagneliga Inrättningar reclan körvärkvat oeb clageligen sig tillvinna. -— Utskottet bar funnit bada förenämnde 8ndamäl kunna genom bankens medverkan bykrämjas i orubbad öfverensstämmelse mecl cle för Länerärelsen i öfrigt köreslagne bufvuclgruncier oeb utan bebok ak serskildt tillökade bönder, da nemligen vilkoren dervid sä bestämmas att bvarkcn utvägen till penningars insättning elier till luns upptagande, ma kunna utan förlust för 8parLanksInrsttningsrne annorlunda begagnas, än under den möjligen kortaste tid vid pakom-. mande bebok, samt Lanken; uppocb utlsningar 1 denna väg salunda kunna antagas blifva, tili beloppet pä det bela, bvarandra motsvarande. Betänkande», lV:o 6. rZZ Ned bärä fästadt afseende sär Lancolltskottet vördsamt tillstyrka L. 8t:r: a. ^tt 8paröankerne i Liket, under det körbebäll L.
Genom underlåtenheten att i behörig ordning fullgöra den uti Kongl. Brefvet den 24 Mars 1832 föreskrifne amortering af Höganäs Bolags skuld, har Bolaget visserligen, efter Utskottets tanka , förverkat anspråk på fortsatt tillgodonjutande af det genom samma Kongl. Bref Bolaget tillförsäkrade statsanslag, äfvensom ostridigt är, att räntebidragets fortfarande till oförminskad! belopp under 3:ne år beredt Bolaget en väsendtlig förmon utöfver hvad som ursprungligen varit afsedt; men då Kongl. Maj:t, genom Dess Nådiga Bref af den 20 Juni 1840, numera stadgat, att en successiv årlig nedsättning af statsbidraget ovilkorligen skall ega rum, samt, efter hvad Utskottet inhemta*, Höganäs Bolags ifrågavarande skuld genom skedde afbetalning»!- förminskat* till 60,000 R:dr; så och enär det under innevarande rår till Bolaget utbetalde ränte-bidrag, utgörande 3,000 R:dr, sålunda motsvarar fem procents ränta i berörd# eapital-återstod, anser sig Utskottet böra hemställa, 12 Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 54. att Revisorerne förenämnde anmärkning icke må till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. § 15. Bev. Ber. pag. 24. Rev. Ber. pag. 79. Revisorerne, som inhemtat, att, på grund af serskilde Kongl. Bref, utaf 9:de Hufvud-titeln utgått under hvartdera af revisions-åren 2,000 R:dr lill Sjömätningar äfvensom under åren 1840 och 1841 ett belopp af 1,000 R:dr årligen för Sjö-charteverkets fortsättande, hafva ansett dessa utgifter egentligen tillhöra Handelsoch Sjöfarts-fonden.
I en låda lyste brokiga silkesdockor, i en annan » sidenkantband » i flere färger, i en tredje lågo » treskillings » runda nystan af hvit bomullstråd o. s. v. Slutligen drogs den rätta lådan upp, ett par bitar af en blå substans — såg ut som lös, ljusblå krita — inlades i papper och anförtroddes åt Tinnie, som i utbyte mot sin stora kopparslant erhöll en mindre med stämpeln: 1 skilling banco. När allt detta var ordnadt, neg Tinnie efter befallning och sade adjö. Men hunnen till dörren påminde hon sig något, vände om, trippade fram, neg återigen och såg med stora, klara barnaögon upp på » sköna Heléne ». » Tack, snälla mamsell Nyberg! » » Nå, det var en liten artig flicka! » sade mamsell Nyberg, synbarligen blid. » Jag skall följa dig ut och hjälpa dig med grinden — klinkan är så hård, » tillade hon. Den lilla neg och tackade än en gång vid grinden, och Heléne stod och såg efter henne, där hon försiktigt trippade bort med sitt lilla paket. Hon stod där ännu några ögonblick, och det kom öfver henne en underlig känsla. Tjugu, trettio år veko bort som en dimma. Hon stod en solig sommarmorgon, som nu, vid grinden och såg utåt sjön, men i stället för den urblekta själen och bomullsklädningen, bar hon sin ljusa indienne, af det fina storblommiga tyget, med vid handleden trånga, men uppåt axlarne oerhördt vida ärmar, kort i lifvet och kort i kjolen, så att de nya skorna med » korsband » öfver vristen voro väl synliga. I stället för den gula hatten, bar hon i det högt upplagda mörka håret en ofantlig kam och ett par stora bandrosor. T y det var söndag, och främmande väntades, och det var just de främmande, hon stod och såg efter. Men på andra sidan om staketet, med armarne stödjande sig mot den höga grindstolpen, stod en ung man med blanklädershatt på det ljuslockiga hufvudet och en brokig sidenhalsduk löst knuten kring den solbrända halsen. Han såg upprörd ut. » Tala aldrig om det, Gustaf, » sade hon.
Men då Utskottet föreställer sig, att de insigter i rent tekniska ämnen, som äro behöflige för alt med nytta kunna begagna undervisningen vid teknologiska institutet, lämpligen skulle kunna meddelas vid Svenika Slöjdföreningent söndagsoeh aftontkola, om den genom tillökadt bidrag af statsmedel blefve satt i tillfälle att utvidga siri verksamhet, hemställer Utskottet, b) att Rikets Ständer ville, jemte medgifvande, att det anslag af 2,000 R:dr, som Svenska Slöjdföreningens söndagsoch aftonskola redan åtnjuter, får, i enlighet med Kongl. Maj:ts derom gjorda nådiga framställning, fortfarande å riksstaten uppföras för samma Slöjdförenings skola, bevilja ett ytterligare årligt bidrag af 2,000 R:dr, att jemväl utgå under den tid, nu uppgörande statsreglering omfattar. Och anser Utskottet sig härmed hafva besvarat herr vice talman Hallinge, herrar Gustafssons, Palanders och Ekenmans förenämnde motioner. Sto. I följd af Utskottets yttrande i förestående 2:dra moment, lära Kongl. Maj:ts under litt c och d gjorda nådiga framställningar få förfalla. 4:o. Beträffande slutligen Chalmerska slöjdskolan i Götheborg, så och enär denria läroanstalt eger en betydlig donerad fond, hvaraf afkomsten, med tillägg af bidraget från statsverket, utgör något öfver 7,000 R:dr, samt underhållandet af den med slöjdskolan förenade söndagsoch aftonskola, lärer hädanefter som hittills böra ankomma på stadens egen försorg, har Utskottet funnit det anslag, herr Bergman uti sin omförmälde motion begärt, icke erfordras lill hela det af honom ifrågasatta belopp, utan lämpligen kunna nedsättas till 1,000 R:dr; hvilken summa Utskottet anser behöflig till bestridande af de ökade utgifter, som blifvit en följd af slöjdskolans utvidgade verksamhet.
De utgjorde då slutna judiciela korporationer, hvilka i denna egenskap sjelfva bestämde öfver många af sina angelägenheter, och bland annat egde en serskild taxering. Genom de nya statuterna den 2 April 1852, försvann den akademiska jurisdiktionen, och dermed äfven den grund, på hvilken den serskildta taxeringen hvilade. Icke destomindre har Bevilln:s-Utsk. bibehållit den akademiska taxeringen, om hvilken det i förra Bevilln:s-Förordn. heter: att den ”förrättas med dem, som under akademiska jurisdik - 352 Den 27 Maj f. m. tionen lyda”. Dermed var bade gränsen för denna taxering oell dess grund klart antydd. I dess ställe har nu Utsk. inskjutet orden: ”sorn under Akademiens privilegier lyda”. Men privilegier utgöra ingen grund för en serskild taxering. Eljest skulle R. o. Ad. hafva en serskild taxering, Presterskapet en, o. s. v. Ser man till hvad de akademiska privilegierna innehålla, så (inner man, att de för Upsala äro gifna den 25 Juni 1625, och innehålla dels sådana stadganden, som röra studierna och lärdomsgraderna — de kunna icke höra hit — dels sådana, som röra jurisdiktionen — de äro nu uphäfda: dels slutligen sådana, som medela serskilta förmåner åt de akademiska personerna. Dessa förmåner bestå i rättighet att njuta Sveriges stadslag, i frihet från all stadens tunga, och i rätt till fiskeri i Upsala å. Den förstnämnda har numera förlorat all betydelse, de i andra och tredje rummet nämnda friheterna finnas ej mera.
Diiföbag tid {Rifetö ©tättber eif* gifne ^erättelfe ({ft:o 118) inl)emtatö, att be, inom i833 åtö flut, l)oé ferrat gudmäftige od> (£ommifjariatet förbe Sprotocoll, blifmit inom bemälbte Utffott granffabe, få l)afma {Reniforcrne genontläfi bt/lifa bcreftet fjådna Q)rotocod edet ifrån 1834 början od) tid odj nteb för 3:bje D-ttartalet af innemaranbe åt 1835, fjmarunber icfe förefommit någon anmätfning mib fettat gudmäftigeö förmaltitingöåtgärber, fåfont mibtagne i öfmerenöfiätnmelfe mcb {Rifetö ©tättberö gifttc fötejlfrifter od> tid {RifögälböSontoiretö förmån ocl) nptta. Od) bå iblaub förmaltningöåtgärberna {RifögälböGfontoiretö upplåning ät ben ntefi niaftpåliggan* be, få fjafma {Reoiforerne anfett ftg böra ^oö {Rifetö ©tanber ferj¥ilbt anmäla för^ådanbet meb {RifögälböGfontoiretö upplåniugö*operationer,.
Besvaras den å O ter med Ja> så uppgör hvar och en af Nämnden en sluten lista på dem af Högsta Domstolens ledamöter, flere eller färre, som han anser böra endtledigas. De trenne bland desse, som då fått det största antal af röster emot sig, ställas derpå, hvar efter annan, under ny omröstning, hvarvid två tredjedelar af rösterna fordras emot den eller dem, sorn skola anses vara från Riksens Ständers förtroende uteslutne; och förhålles derefter, på sätt i Regerings-Formens io3 §. vidare föreskrifves. §• 94- Till tryckfrihetens vård skola Riksens Ständer å §. 65 Jfr. R. F. hvarje lagtima Riksdag förordna Sextor kunskaper och lär§ 108. dom kände män, jemte Justitite-Ombudsmannen, som bland dem förer ordet. Desse Committerade, af hvilka två, utom Justitiae-Ombudsmannen, skola vara lagfarne, väljas medelst Constitutions-Utshottets Förslag till ny Riksdags-Ordning. omröstning, genom tjugu valmän, af hvilka hvarje Stånds medlemmar i hvardera Kamaren bland sig utse två. Afgår mellan Riksdagarna någon bland de Committerade, välja de öfrige till det lediga rummet en behörig man. §. p5. 66. Riksens Ständer välja å hvarje Lagtima Riksdag, hvart Stånd för sig, sina Fullmägtige i Riksbanken till ett antal af tio, nämligen af hvarje Stånd två, som utses bland Ståndets valbara medlemmar inom eller utom Kamrarna; hörande valet förrättas så tidigt, att desse Fullmägtige må kunna, medan Riksens Ständer ännu äro församlade, sin befattning tillträda. Dem åligger att, jemlikt å. hvarje Riksdag af Banco-Utskottet utfärdadt Reglemente, förvalta Bankens medel och tillhörigheter, samt inför Riksens Ständer, eller af dem förordnade Revisorer, redovisa. Yppas vid deras öfverläggningar skiljagtighet i meningarna, böra de till protocollet afgifva sina röster, hvilka per capita beräknas; i de fall, då rösterna äro lika, eger Ordföranden afgörande röst. §• 96. 67.
Litt. F. TABELL, utvisande värdet ä de åren 1843, 1844 och 1845 införda qvanliteler af nedannämnda varor, för hvilha tullfrihet föreslagits, äfvensom t medeltal den för dem belöpande införselstull. Agat, oarbetad Alabaster, oarbetad Aloe, kan ej utrönas, enär artikeln förut varit hänvist till lika tullbehandling med gummi Ambra Angelika ärli, ekandra slag , last och bastrep ten: elfen-, oarbetadt hvalfisk-, oarbetadt, klofvet eller spjelkadt Bernsten, rå och oarbetad Bilder, andra slag än konstnärsarbeten Blöd, oxoch andra kreaturs Bokstaf sstämplar samt boktryck eller stilar: förslitne och obrukbare eller stilskrot Bolus, hvit eller röd, samt terra sigillata Brunsten Bäfvergäll Caoutschouc Drefmat, eller gammalt och i stycken af högst 2 famnars längd sönderhugget tågvirk Dun, alla slag Emalj, i massa Värdet af införda varor åren 1845. 1844. 1845. Medeltalet af dc åren 1843, 1844 och 184S införda varornas värde. St. Vid förestående summa S 551: 11. 4. iakttages, att den rätteligen bör vara så mycket högre, som det tullbelopp, hvilket må hafva influtit för införd ohäcklad hampa, men hvilket tullbelopp icke kunnat utrönas i anseende dertill, att hittills varit stadgad gemensam införselstull för all hampa, såväl häcklad som ohäcklad. Enahanda anmärkning gäller för artikeln Aloe, som enligt gällande taxa tulJbehandlas under den allmänna benämningen »Gummi». Litt. G. TABELL, utvisande värdet ä de åren 1843, i844 och 1845 utförda qvantiteter af nedannämnda varor, /Jr hvilka tullfrihet föreslagits, äfvensom i medeltal den för dem belöpande utförselstull.
Men omöjligt ar det icke, att sprida förnöjelsen och trefnaden ifrån palatset ända ned i hyddan, om författningar och tänkesätt dertill sammanverka. En Ledamot har trott, att det onda * skulle förekommas genom 16 sk. B:co i Bevillning på hvar kanna Bränvin, erlagd af tillverkaren. En annan har föreslagit, att Bränvinspannornas största rymd bör nedsättas till 3o kannor. Herr af Billbergh har föreslagit 4 sk. Bevillning på hvar kanna af tillverkningen, om jag fattat hans mening rätt. Förslaget 16 sk. Bevillning på kannan har blifvit bestridt, och jag anser det vara en ren omöjlighet att, med beräkning af 60 millioner kannor Bränvin, inbringa 20 millioner R:dr B:co, en Summa, som utgör f af Rikets rörelsekapital. Om deremot antages, att, utan obehagliga controller på tillverkaren, ett tillverknings - Den 26 Januarii f. ra. 271 telopp af 12 millioner kunde påräknas; så erhölls på denna väg, efter 4 sk. afgift för kannan, en Bevillning af En million R:dr B:co. Ehuru mig synes, som man hvarken genom någon consumtionsafgift, eller genom någon förändring uti pannerymden kan vinna någon synnerlig minskning uti förtäringen, vill jag likväl biträda Herr af Billberghs förslag af 4 skBevillning för hvar kanna Bränvin, på det salt, att denna Bevillning beräknas på tillverkningen, utom den förut af pannerymden utgående, och alt denna Bevillning afsältes till Fond för Jordbeskattningens jemiiande. Jag håller således före, att de stora pannorna och de stora Brännerierne må fortfara och icke brådstörtande kullkastas. Men försökom, att undergräfva dem genom en moralisk förbättring, och vi böre icke frukta, att de ju skola af sig sjelfve ramla. Det är från grunden man bör börja hvarje byggnad; det är vid barnauppfostringen man bör grundlägga det ondas utrotande. Consumtionsafgifter verka icke på det uppvuxna slägtet. Om ock 16 sk.
Hvad nu beträffar förslaget att dels för alla civila embetsexamina påbjuda studium af Norrska statsförfattningen, samt dels för juridisk examen studium af Norrska civiloch kriminal-lagstiftningen, så skulle sådant, enligt hvad Utskottet befarar, medföra ett tillägg i de för sådana examina förut förelagda ämnen, hvilket skulle menligt inverka på den grundlighet i kunskap, som är önskvärd och hvilken, särdeles hvad beträffar landets egen lagstiftning och de rättstlieorier, hvarå denna livilar, torde vara nödig för den, som skall å Rikets civila tjenstemannabana ingå; och hvad åter rörer frågan om inhemtande af kun skap i svenska lagarne för civil-embets-examens undergående i Norrige, lärer denna fråga icke lämpligen kunna utgöra föremål för Rikets Ständers öfvervägande. På grund häraf och då det vackra syftemål, motionen innehaller, Unionsfolkens närmande genom noggrannare kännedom om hvarandras lagstiftning, torde, utan några särskilda föreskrifter, efter hand vinnas genom det intresse för de Nordiska Rikenas ömsesidiga förhållanden, som otvifvelaktig! följer af den närmare kommunikation emellan Rikenas universiteter, hvilken numera eger rum, får Utskottet vördsamligen hemställa, att någon åtgärd i anledning af förevarande motion icke må af Rikets Ständer vidtagas. Stockholm den 19 Januari 1857. Allm. Hest. och Ekon.-Ulsk. Betänkande N:o 18. 3 M:o Ånk. till Exp.-Utsk. den 21 Jan. 1857, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af vackt motion om förtydligande af sladgandena om boupptecknings upprättande. Uti en inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt, till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad motion, har Anders Jansson från Wermlands län andragit, att genom Kongl. Förordningen den 21 Oktober 1698 först blifvit bestämdt, hvad sedermera i nu gällande lag influtit, att af summa inventarii vid bouppteckningar skulle till de fattige gifvas fyra öre af hvarje ett hundrade daler. eller en åttondedels procent.
Bifall till Stats-UkffottetS betänkande, om Riksgäldswerkens förwaltning under innewarande Riksdag; RemiH till Statssamt Banco-Utskottcn af frägan om Riksgäldswcrkcts och Bankens styrelse under Riksdagar ä annan ort än Stockholm, da Fullmägtige sa^m Riksdagsmän eller af annat skäl mäste beqifwa stg till Riksdagsorten; Bifall till Stats Utskottets betänkanden, det ena om Centonalen as skattköpeskilling för sädane Krono lägenheter ä hwilka mantal ej är fark; del andra om dagkracramentcn och rcsepenningar för Riks-Ständcns och deras Utskotts Secreterare, Canhlier och waktbetjening; Bifall lill allmänna BefwärSoch Oeconomiä-Utskottets betänkande, om beklädnaden för extra roterinqsmanskapet, och i följe deraf, anmodan till Staks-Ul1k"ttet ait upgifwa medel kill ersättning för rotehällarne för de ät exlra roterings» Manskapet försträckte Capotter; Rcmist till Expeditions - Utskottet att föranstalta om expedierande as den wid 1809 och 1812 arens Riksdan faststälde Jnstruclion för Revifoterne öfwer StatsBancooch Riksgäldswerken; Remiss kill SlalSsami Bewiliningö-Utskok ten - Den z Jun». 461 ten af elk memor al af Borgmästaren om ucwäg lill utgående sjötullens liqviderande pä annat fält än tvid 1809 och 1810 arens Riksdag blifwit faststäldt; Remist kill Stats-Utstkottet af Commerce-Radet lirulls motion om tillökning i KronPrinsens Skak lill 120,000 Rtr; Af den 28 Maji.
Förvaltningen af denna Bank skulle uppdragas åt en öfverstyrelse och en direktion, af hvilka den förra korinne att bestå af en Ordförande, sorn Kongl. Majit utnämnde, och åtta ledamöter utsedde af Fullmägtige i ifikets Ständers Bank, till halfva antalet inom och till andra hälften utom dem. Direktionen skulle väljas af Ofverstyrelsen och utgöras af 7 ledamöter, bland hvilka minst två borde tillhöra Ofverstyrelsen samt tre utses till verkställande direktörer. Genom ordnande af Statens bankväsende på nu anförda grunder, blifver grundlagens bud i afseende på Rikets Ständers Bank fortfarande iakttaget och dennas genom nämnda lagbud stadgade, framför allt vigtiga ändamål betryggadt. I den inrättning, som har att bedrifva egentlig bankrörelse kan en syftesenlig, icke af främmande åliggande hämmad affärsverksamhet införas och ledas af en styrelse, der sakkunskap och affärsvana med säkerhet äro att påräkna. Förslaget om enskildes intagande såsom delegare i affärsbanken, har under förhandlingarne i Utskottet tillagts den betydelse, att man ifrågasatt, det ett ordnande af bankväsendet på det sätt, sorn ofvan är antydt, icke skulle, utan förnärmande af Regeringsformens 72 §, kunna ske. om Rikets Ständer ensamme vore nämnde banks egare, utan deltagande af enskilde, genom hvilkas tillkomst deremot företaget komme att iklädas egenskapen af bolag och ställas oberoende af nyssnämnda grundlagsbud. Hvad nu enskildes upptagande såsom delegare i Banken i allmänhet angår, torde hufvudskälen derför hafva varit dels att vinna förstärkning af Bankens grundfond, dels att göra sig tillgodo det enskilda intressets deltagande i ett företag, sorn, lika med andra näringsgrenar, först genom detta erhåller sin fulla kraft och utveckling, dels ock att bankrörelsen komme att blifva beroende af den allmänna lagstiftningen. Det förstnämnda skälet förlorar sin betydelse, då tillgångar finnas tor att Bankens grundfond, utan att anlita enskildes deltagande, frän början kan utgöra 20 millioner Riksdaler.
Brefvet den 7 Augusti 1863 fastställda två inlösningspris, nemligen 45 Riksdaler eentnern för ren och rabattfri samt 35 Riksdaler eentnern för oren och rabatt underkastad salpeter, må tillsvidare förblifva gällande; att af de till andra och tredje salpetersjuderidistrikten ännu hörande län, salpetersjuderistaterna i Upsala, Stockholms, Westmanlands och Christianstads län skola med 1867 års början upplösas och understyresmanstjensternas i de tre sistnämnda länen nuvarande innehafvare, nemligen B. V. Ljungdahl i Westmanlands, E. T. Edman i Stockholms och N. M. Retzius i Christianstads län, må på indragningsstat förflyttas, med bibehållande af sina arfvoden 300 Riksdaler för dem hvardera årligen, men med frånträdande af resepenuingarne, hvilka, likasom det nu utgående belopp af 500 Riksdaler för direktörsgöromålens bestridande i andra distriktet, med Upsala län såsom hufvudstatiou, från samma tid salpeterfonden böra besparas; att i Kronobergs län, hvarest direktörstjensten genom den tjenstförrättande direktörens frånfälle blifvit ledig, salpetersjuderistaten må genast indragas och bemälde tjenstemans aflöning alltså upphöra att vidare utgå; samt att salpetersjuderiverkmästarnes löner på berörda till indragning nu bestämda stater skola besparas salpeterfonden i den mån de nuvarande verkmästarne genom dödsfall från löneeller pensions-stat afgå.
Att äfven sedermera den till Canal-Bolaget anslagne årliga ränte-ersättningen fran Stats-Verket, utgörande för åren 1820, 1831 och 1832, tillsammans 85,998 R:dr 16 sk. 3 r:st. blifvit använd, dels tili fullbordande af ännu återstående arbeten, dels till afbetalning, ej mindre af annan skuld, än äfven å Bolagets sednare Lån frun Banken; så att, i-fullkomlig öfverenskommelse med vilkoren för beviljandet af detta Lån, detsamma vid innevarande års slut b lifver tillfullo betalde; att Canaloch Sluss-inkomster från Segelfartcns öpnande till och med 1822 års slut, utgjort endast 2502 R:dr 16 sk. 4 r:st, hvaraf sista året influtit u4o5 ILtlr 8 r:st.; samt att sistnämde Summa to,rde vara den ungefärliga afkomst af Canal-Verket, som ännu i flere år kan påräknas innan flerfaldige omständigheter blifvit undanröjde, hvilke ännu måste anses vara hinderlige för den rätta fördel, som, ej mindre för det allmänna, än för de enskilde Bolags-Intressenternes, borde kunna af denna Canal-anläggning påräknas, och hvaribland Utskotten funnit särdeles afseende böra fästas å den omständighet, att Söder-Sluss här i Stockholm i ganska betydlig mån gör för större fartyg omöjligt att taga vägen hit genom Södertelje Canal, utan att vid afoch inlastningen få vidkännas flere besvärligheter.