Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att emot 1 mom. af Utsk:s förslag numera icke någon anmärkn. vore gjord, och att således detta mom. enligt 56 § Reg.F. komme att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag; men att emot andra morn., dels Hr von Hartmansdorff anmärkt, att ordet ”äfven,’’ der det förekommer emellan orden ”vare” och ”obetaget,” borde uteslutas, dels Hr Liljenstolpe anmärkt, att utländske män af utmärkt skicklighet borde kunna befordras äfven till läkare och andra vetenskapliga befattningar. H. Ex. hemställde först, om R. o. Ad. behagade förklara, alt Hr von Ilartmansdorffs nyssnämnde anmärkn. utgjorde Ståndets gemensamma tanke. Denna propos. besvarades med starka nej, blandade med ja, hvarpå H. Ex. förklarade, att härvid nej varit öfvervägande. Uppå sedermera framställd propos., om R. o. Ad. behagade förklara, att Hr Liljenstolpes anmärkn. utgjorde R. o. Ad:s gemensamma tanke, svarades nej, hvarpå II. Ex. förklarade, att då R. o. Ad. icke såsom sin gemensamma tanke godkänt någon af de gjorde anmärkme, äfven det i 2 mom. af Const.Utsk:s förevar, mern. afgifna förslag komme att hvila till grundlagsenlig behandling, vid nästa riksdag. Gr. Cronhjelm, Polycarpus Erik: I ordningen på fö redragningslistan följer nu Const.Utsk:s mern. N:o 35 med förslag om tillägg i 87 § Reg.F. och 33 § Riksd.Ordn. syftande derhän, att R. St. må kunna åt förstärkt LagUlsk. uppdraga deras granskningsoch beslutanderätt i lagfrågor, som blifvit af MO Den 18 April e. m. Konungen väckta; men som LagUtsk:s s. k. principbetänk. lärer vara till Ståndet inkommet och utgången i afseende derå kan i viss mån på åtskillige ledamöters omdöme inverka derhän, huruvida det nu ifrågavar.
Säg ej så; Ty jag har sett hvad verkan budet gjort. KALLIMAKOS. Berätta då hvad du har sett! 17 MAKEDONIERN. Men säg Mig först om jag hos er en fristad funnit; Ty man har sett mig gå hitin. KALLIMAKOS. Du är Min gäst och det behöfs ej mer. Jag aktar För mycket eder store konung, att Jag skulle fegt förråda en utaf Hans undersåter, som i nöd har råkat Helt oförskyldt. MAKEDONIERN. Ditt ädelmod skall ej Bli obelönadt derpå kan du lita. Men nu till saken. Strax i skymningen Kom jag att gå förbi den plats, der stadens Prytaner samlats till att spisa qväll. De skulle just till bords sig sätta, när Den ödesdigra posten ankom dit. Då blef det en förfärlig villervalla. Först skickade man till Akropolis Befallning att upptända eldarne. Sen skickades befallning att dem släcka. En ropade »till vapen» och en annan Böd folket hålla sig i lugn och stillhet Och bida, tills den nye herrskarn kom. Då trädde ibland mängden upp en man Jag tror en Aresprest och talade till folket Om deras gamla frihet och bedrifter, Om fädrens ära och om Hellas' storhet, Besvor dem vid de höge Gudar gripa Till vapen för att segra eller dö. En del af hopen lyssnade till talet, En annan ville tysta honom ned. Då uppstod strax tumult, och under striden 18 Blef presten varse mig då hetsade Han sitt parti emot mig. Jag begaf Mig genast af och kom med möda undan. KALLIMAKOS. Det var min svärfar Kriton troligen Han brukar icke vara god att tas med. (Buller på gatan. Kallimakos går till fönstret.) Man stormar porten gom dig medan än Det tider är! Förlåten, mina vänner, Att sådant snöpligt slut det blef på festen; Men jag kan icke mina dörrar stänga För fadern till min brud jag såg han stod Dernere ibland folket skynden på! (Sällskapet drager sig tillbaka till de inre rummen, då Kriton kommer in och varseblifver makedoniern.) KALLIMAKOS (går emot honom).
Ankom d. 10 Julii 1823, Utlåtande, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 27, angående yrkadt antagande af LagCommittéens jorslag till Råttegångs Balk, samt. om offentlighet vid Domstolar och PolisKamrar. LagUtskottets under dea 5 sistlidna A pryl afgifne Betäckande, öfver RiksdagsFullmägtigarne Nils Insulins och J. J. Rutbergs Memorialer, dels antagande af LagCommiitéens förslag till HältegångsBalk, dels om offentlighet vid Domstolar och PolisKamrar i Städerne, har af Högv. Pre» ste - LugUtskottus Retkilntiii», för SteStåndet och Vällofl. BorgareStåndat blifvit till Lagutskottet åtorremitteradt, i anledning af anmärkningar, som emot Utskottets utlåtande i fråga om offentlighet vid Domstolar, blifvit framställe, hos Högv, PresieStåndet, af Herr Biskopen Doctor Faxa och Herr Professoren Doctor Lundblad, hvilka på anförde skäl, dels ansett, att de Brottmål, hvilka Lagen bestämdt Förklarat, icke böra under Heres än Parter» Ees öfvervaro vid Domstol behandlas, eller äro af den beskaffenhet, att de antingen såra anständigheten, elier, offentligt undersökte, skulle hafva menligt inflytande pa sedligheten, icke kunna underkastas dea föreslagoe offentligheten J dels fästat tipp» märkssmheten derå, att uti de hos Gonsistoria Ecclesiastica förekommande agrenskapsmål, eiler brottmål, de sednare begångne egentligen i Ämbetet af ds under Consistoriernes inseende ställde personer äfvensom uji de Gonsistoria Academica tillhörande
?. punften: * * * ©etta ferflilDa Utjlottg SeDamoter tofte febermera famfålbt, meb flutna feblar # * * t 97. §. 2. punften: * > '' ©efje €(ectorer fiola famfålbt, forff mebelfl flutna feblar, # * * * 98. §. ©illågg faib flutet: 3 fånbelfe 3uffittå (Dmbubsmannen tvib famma Äifsbag, imber f tv ilfe n ban blifvit tvalb, affågcr ftg bet evbållna förtroenbet, eller meb boben afgar, fiola Äiffens ©tånber i ämbetet genaff infatta ben man, forn be tili bans efrertråbare utfett. ©fulle Jfujiitiå (Dmbubs# mannens utfébbe efrertråbare, imber påftåenbe JUfsbag, affåga fig bet erbaflna fortroenbet, eller i 'Juftuia (Dmbubsmans * iBmberet infattas, eller meb boben afgå, utmål jes, på ofvan flabgabc fatt, en annan be# bår ig man i bans fålle 3ntrå|far något af befa fall emellan JUfsba# garne, (Tall Htffens ©tånbers rått fårutimtan, genom ©eras ^allmag? tige i faulen ocb 2Ufsgålbs#dontoiret, utoftvas. >03. §• 3. punften: * # * 3 ben orimtng 6g. otb 97. §. S. forcjlrifma, roffe famtlige Seba# moterne, man för man, meb flutna feblar, * * * * 108. 5. 4. punften: * 0 * ©efje Committerabe fiola måling af Olif feng ©tanber, genom ©ep af fnoar/e ©tanö utfebbe, fmifålbt roftanbe, <£lcctorer.
Föredrogos och bordlädes ånyo, uppå derom af flere ledamöter framställd begäran, Allm. Besv. o. Ekon.Ulsk:s nedannämnde d. 15 dennes e. m. första gängen på bordet lagde Betanien.: JK 38, i ani. af väckt motion om kontroll till förekommande af missbruk utaf allmogens rättighet att försälja sina tillverkningar; J\s 39, i ani. af väckte motioner om bestämmelser i afseende å tillsättning af klockare-lägenheterne i Skåne, Halland och Blekinge samt Bohus Län; JV2 40, i ani. af väckt motion om meddelande af föreskrift, att kassa-inventeringar årligen skola hos Hospilals-sysslomän verkställas; JK 41, i ani. af vackt motion att Garnisons-tjenslgöringen å Långholmen måtte af Garnisons-Reg:tena i Stockholm bestridas; JVs 42, i ani. af väckt motion om indragning af CommerceColkm; JK 43, i ani. af väckt motion om indragning af Krigs-Akademien vid Carlberg: 44, i ani. af väckt motion om åtgärders vidtagande för beredande af lättnad i båtsmans-roteringsbesväret; och JK 45, i ani. af väckt förslag att Universiteterne i Upsala och Lund mätte indragas och Universitet i stället uti Stockholm inrättas. Vid föredragning af Riddarh.Utsk:s d. 11 dennes på bordet lagda Mern. JVs 3, i anledn. af Hr von Franckens motion om en gratification till den vid R. o. Ad:s plena kommenderade vakt, blef Den 16 Februari. 163 äfven detta Meni., uppå derom af flere ledamöter framstäld begäran, åDyo bordlagdt, hvarjemte Hr von Francken, Georg Wolfgang, anmälde sig och yttrade: Jag vågar vördsamt anhålla, att Riddarh.Utsk:s Mera. M 3 målte till föredragning förekomma i den ordniog det nu finnes på föredragn:slistan, och ej vidare behöfva undanträngas af sednare till bordläggning inkommande Belänk:n. Frih.
Det är således inalles 329,081 r:dr 16 sk., som borde afdragas från den i förslaget upgifna besparing af 742,816 r:dr 28 sk. 7 rst., hvarigenom denna besparing endast skulle blifva 413,735 ndr 12 sk. 7 rst. Men redan denna summa är af den betydenhet att förslaget, hvad kostnaderna beträffa, bordt förtjena allt afseende, helst Utsk:ns betänkligheter vid de utgifter, som under öfvergångsperioden skulle erfordras, synes vara alldeles öfverflödige, dä förslaget förutsatt att förändringarne ske efterhand och i män af afgång. Utsk:n hafva dessutom icke tagit i ringaste betraktande de högst betydliga summor, hvilka dels i egenskap af nya, dels af tillökta anslag, enligt förslaget skulle komma landtförsvaret och den dervid anställde personal tillgodo. Sädane äro: Deparhtels Kansli-Expedition . 20,800: afgår för närvar:de å RiksStaten upförde IS,433: 15. 10 Depart:tets Förvaltnings Expedition (Krigs-colhm) 41,600: afgår närvande anslag 31,676: Arméens Pröfnings-kemiléer . General-staben 65,898:46.— afgår å Generalitets-slab upförde 3,900: „ å Topografiska korpsen upförde . 12,426: 16,326: Kommendants-staben 28,250: afgår närvande anslag 8,780: 16.' 2. digt utgående lönetillökning för den stående härens befäl och vederlikar*) 314,340:40.
För erhållande af en sådan äro, bland mycket annat, de insigter i Mathematik och lefvande språk, som fordras vid inträde i Technologiska Institutet, oumbärliga, hvadan alltså utgångne Elever, som det åstunda, böra från den techniska Elementarskolan kunna direkte afgå till nämnde Institut. Då i berörde Elementarskolor minst 2 års oafbrutet studium erfordras till inhämtande af de första grunderna för en allmän technisk bildning, kunna dessa skolor således icke med någon egentlig fördel begagnas af andra elever, än sådana, som odeladt få egna sin tid åt ett dylikt studium; men då emedlertid det äfven är nödvändigt, hvilket äfven ådagalaggts af den begärlighet, hvarmed tillfället till undervisnings erhållande i Svenska Slöjdföreningens härvarande skola blifvit af så väl äldre, som yngre slöjdidkare omfattadt, att, särdeles i större städer, redan i arbete eller lära anställde personer, som sakna technisk bildning, ega tillfälle, så vidt deras knappa tid medgifver, till inhemtande af undervisning i Linearritning, frihandteckning, modellering, stilskrifning samt de första grunderna af Mekanik, Naturlära, Aritmetik, och Geometri, anser Kongl. Maj:t, att en för sådant ändamål ordnad Söndagsoch Afton-skola för Slöjdidkare bör vara med den techniska Elementarskolan förenad. Sorn likväl den Stad, der en dylik Söndagsoch Aftonskola är inrättad, nästan uteslutande har fördelen deraf, synes det vara billigt att Staden sjelf bekostar denna undervisning, sorn lämpligast torde ske under ledning af föreståndaren för dervarande teckniska Elementarskola och med begagnande af samma lokal, samt, så vidt sig göra låter, äfven af denna skolas lärare erdigt med den träffad enskild öfverenskommelse. Hvad undantagsvis Hufvudstaden beträffar, anser Kongl. Transport Majits Nåd.
Remiterades lili Lag-Utskottet följande motioner: 1:0 af Peter Persson från Calmar Län, om närmare bestämmande af Domarens skyldighet, att låta sig vårda om förvaltningen af omyndiges medel, a:o af samma Peter Persson, angående Förslag till ny Executions Stadga, 3:o af förenämnde Peter Persson, om inskränkning i den Under-domare åliggande skyldighet att renovera Domböcker, 4:o af Peter Persson från Calmar Län, om upphörande af de tysta förmonsrätterne och införande af Förmyndare-Kamrar, • 5:o af Prot. Uldr. d. :eo Februarii .-i834* 33 5:o af Nils Insulin från Stockholms Län, om förändrad reti ac t ion af 3o Cap. i cch 3 §.§. Rättegångs-Balken 6:o af Nils Insulinalt Härads-Rätts-Utslag i skuldfordringsmål må, i likhet med hvad hos Konungens Befallningshafvande eger rum, gå i verkställighet och medlen emot borgen få lyftas, utan afseende å erlagdt vad, . ... ; V 7:0 af samme Insulin, om Lagmans-Ralternes upphörande, och 8:0 af Peter Andersson från Hallands Län, om ränteberäkningen på omyndiges arfsmedel. S. D. Till Bevillnings-Utskottei remitterades följande motioner: 1:0 af Johan Jacob Rutberg från Norrbottens Län, med' flera, att den lindring i Bevillningens utgörande, efter 1 och q Art., som blifvit tillagd de i 166 §. af Bevillnings-Stadgan uppräknade orter, måtte, äfven till nästa Riksdag, få tillgodokomma allmogen i Norroch Vesterbottens Län, och 2:0 af Nils Insulin från Stockholms Län, om upphörande eller nedsättning af Bevillningen på inrikes seglande Galeaser och Storbåtar. S. D.
M:t i underdånighet insändt det vid Landtmäteri-förrättningen den 12 December sisllidne år hällne protokoll, med tillhörande karta och beskrifning, hvilka handlingar utvisa, att till lägerplatsen skulle af Sjöwalla hemmans egor utläggas en jorderymd al 2 lunneoch 7 kappland, emot vederlag af jord å gamla lägerplatsen till l lunneIOjV,- kappland och å Kronoparken till 28T\- kappland, hvilken mark, vid derå anställd vederbörlig besigtning, befunnits å ömse sidor vara af lika värde; att den å marken befintliga skog ömsesidigt komme att utbytas, äfvensom att Sjöwalla hemmansegare, för afstående af 22) kappland åker, tillkomme en odlings-ersättning af 7 R.dr, hvilken kostnad, så väl sorn utgiften för första flyttningen och uppsättningen af den nya stängseln, regementet åtagit sig alt bestrida. Och sedan Öfver-jägmästaren i länet, häröfver hörd, förmält sig anse hinder emot detta jord-utbyte icke möta, enär den skogsmark, som skulle Krono-parken frångå, vore belägen inom 2:dra perioden af den för Krono-parken fastställde hyggesordning, och i sammanhang dermed nu förekomme till afverkning, men likväl, i anseende dertill att en förminskning af periodens område skulle, vid framtida förnyad afverkning, förorsaka rubbning i hygges-ordningen och minskning i den påräknade skogs - Expedilions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 10S. 223 afkastningen, hemställt, att åt Krono-parken måtte, om det ifrågasatte ego-bytet bifölles, till fyllnad i skogsmarken tilldelas motsvarande ersättning af regementets mötesplats i dess nordöstliga hörn, hvilken ersättnings-mark kunde, genom ofördröjligen verkställd skogs-sådd, försättas i skogsbördigt. skick, för att sedan tilläggas hygges-ordningens 2:dra period vid nästinträlfande afverkning; så hafva, efter det så väl förste landtmätaren och E. K. M:ts Befallningshafvande i länet som regementets
Den ii Octoker e. m. hufvudstad för att bland inom länet skattskrifna valbara män af BondeSt. välja ledamöter till kamrarna. 8:0 Alla ofrälse ståndspersoner, som icke höra till något af de öfriga RiksSt. och äro skattskrifna såsom husbönder, välja fögderi vis 3:ne valmän från hvarje fögderi, hvilka sammanträda i länets hufvudstad för att bland inom länet skattskrifna ledamöter af Ståndet välja ledamöter i kamrarna. <po Alla val till ledamöter i kamrarna förrättas inom hela Riket på en och samma dag af samtliga Ståndens valförsamlingar. Den till åren äldste närvar, valmannen inom valförsamlingen är valförrättare. 10:0 Konungens samtliga rådgifvare och ordinarie föredragande, äfvensom Just.cancelleren, R. St:s Just.ombudsman, ordföranderne i Banken och Riksg.cont., samt ordföranderne i Rikets Hofrätten och högsta administrativa Embetsverk äga säte och stämma i bägge kamrarna, men ej rättighet att deltaga i besluten, såvida de ej tillika äro valda ledamöter i kammaren. 11:0 Konungen utnämner bland kammarens valda ledamöter en ordförande och en vice-ordförande i hvardera kammaren. 12:0 Kammarens ordförande uppsätter på förslag 3:ne personer utom kammaren till secreterare, af hvilka kammaren utväljer en. Ordföranden väljer ensam kammarens öfriga betjening. i3:o Kamrarna samlas hvart 3:dje år i Rikets hufvudstad eller på annan ort, som af Konungen bestämmes. i4:o Alla mål föredragas först i andra kammaren. Vid ceremonier går första kammaren främst; i öfrigt hafva begge kamrarna lika rättigheter ock skyldigheter. i5:o Hvarje ledamot af kammare äger motionsrätt och personligt skydd såsom riksdagsman, enligt nu gällande grundlag. 16:0 Riksdagsärender beredas i Utsk., hvilka utgöras af lika antal ledamöter från hvarje Ståndsclass, från hvardera kammaren. Ordförande i Utskott väljes af Utskottet. Utur dessa synpunkter har jag uppfattat frågan om den af mig och många såsom nödig ansedda förändring af vårt ruvar, representationssätt.
Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 26 och 31 sistl. Mars på bordet lagda utlåt. N:o 239, i anledn. af erhåtlne återremisser å utlåt. N:o 117, ang:de stapelstädernas tolag. Hr Wedbergs vid detta utlåt, fogade reservation, äfvensom hvad K.. Comm.coll. enligt utlät. N:o 117 hade yttrat i ämnet upplästes, på begäran af Gr. Posse, Erik Arvidsson, som derefter yttrade: Under åberopande så väl af Hr Wedbergs reservation, som Comm.coll. yttrande, är efter min tanke icke någonting hufvudsakligt att säga i detta ämne; men jag anser mig dock böra fästa uppmärksamheten på de skäl, som Utsk. anfört, icke allenast för sitt första afslag å den K. propos., utan äfven för sitt vidblifvande af samma tanka i nu föredragna betänk. Utsk. åberopar, i betänk. N:o 117, BorgareSt:s intresse. Jag skulle vara färdig att instämma i denna åsigt, om jag kunde föreställa mig, att borgerskapet uti hela landet hade lika åsigter i denna fråga; men jag är öfvertygad, att detta intresse är mycket parlielt, när man betraktar att det blott är exportörer och importörer i stapelstäderne, som kunna sägas deraf hafva direct fördel. Uppstädernes handlande hafva det icke, och consumenterne ännu mindre. Utsk. upprepar olägenheterne och omtalar, att ingen obelåtenhet dermed ifrån deras sida, nemi. ifrån stapelstädernes borgerskap, försports. Jag kan ej säga om detta yttrande är grundadt, men jag är ganska viss på, att obelåtenheten med det nuvarande förhållandet har uttalats ibland flera andra corpser, och hufvudsakligen af dem jag nyss nämnde, uppstäderne och consumenterne, och i det fallet torde på dem kunna göras lika mycket afseende, som på exporterande och importerande handlande.
» När ett samhälle » — heter det till slut — » blifvit på detta sätt andligen förpe-stadt, förvandlats till en åtel, kunna ej gerna den gudomliga strafldomens örnar vara fjerran. Måhända är det blott derför att Gud ännu funnit några rättfärdiga inom vårt Sodom, som han dröjer med domen. Men den, som förstår, hvad dylika tidstecken innebära, han kan ej annat än vänta, att en vredens dag snart måste inbryta öfver vårt folk, som så länge föraktat Guds tålamods och långmodighets rikedom. » Ve dem, som nu le, ty de skola gråta och jemra sig. » Väktaren IG Sept. 1886.Felet ligger väl i verldsryktet. När nian hört någonting prisas så mycket som fallet varit med Judic, så växa förväntningarna upp i skyarna och förlora slutligen fotfästet på verklighetens och möjlighetens mark. Det fins folk, som reser till Trollhättan i förhoppning, att finna ett Niagara. De känna sig besvikna naturligtvis. Samma lifliga fantasi kan ju också förleda den, som för första gången ser och hör en berömd storhet på scenen, att vänta det omöjliga och derför blifva missbelåten med det högsta möjliga. Det fins äfven de som se saken ur den ekonomiska synpunkten och mena att priset 10 kronor för en parkettbiljett, som eljest kostar 2 kr. 75 öre, ger rättighet till nära fyra gånger så stora pretentioner som vanligt, och om de sedan icke blifva fyra gånger så tillfredsstälda som eljest, så skylla de på artisten, som varit dem för dyr. För fvra gånger det vanliga biljettpriset skulle hon ha varit åtminstone två gånger så smärt om lifvet (om det uttrycket tillätes) och två gånger så ung, d. v. s. hälften så gammal. Men det fins några faktiska förutsättningar, som böra tagas med i räkningen, emedan de icke kunna resonneras bort och emedan de borde varit kända på förhand. Det är verkligen faktiskt, att madame Judic icke varit här, förr än hon blifvit 86 år gammal. Vilja vi det oaktadt se, hvad som återstår af hennes konstnärlighet? Ja, eftersom vi betalat våra 10 kr.
Werther är fullt frisk, fullt äkta i sitt fullt moderna sätt att försjunka i naturens lif och i sitt eget själslif, att betrakta individen och dess känslor som själfändamål, suveräna gent emot samhället och dess vedertagna moral. Han är fullt frisk, fullt äkta i sin fullt moderna förnimmelse af den stora kärleken, såsom på en gång den demoniskt starka lidelsen och den religiösa tillbedjan, den alla sinnen genomträngande och den hela personligheten förädlande känslan, i hvilken den fysiskt-psykiska valfrändskapen, den individuella sympatien få en betydelse, sådan de förut endast undantagsvis ägt inom erotiken och erotiken själf en betydelse, sådan den aldrig före Rousseau och Goethe fått sig tillerkänd vare sig i lifvet eller i litteraturen. Det är själfva hälsan – den harmoniska fullheten i hans känsla – som gör att Werther brister sönder genom den yttre disharmoni i hvilken denna känsla nödgas lefva. Werther blef det mäktiga vårliga genombrottet för den moderna andens individualism, emedan Goethes mäktiga unga själ helt lefde i boken. Och emedan han själf med realistisk vakenhet och vibrerande stämningsrikedom uppfattade tillvaron, hade han i Werther gjort ännu en annan af den moderna människans upptäckter: den att hvardagslifvets enklaste småting, dess stillaste stunder för en lefvande själ blifva bräddfulla af själfvande innehåll, omflutna af darrande stämning. Det finnes för det rätta förståendet af Goethes ställning till själfmordsproblemet i Werther ingen dyrbarare anekdot än hans egen berättelse: att han sökte själfmörda sig en smula, det vill säga endast helt lätt sticka sig med en dolk, men då han ej ens kunde förmå sig till detta, insåg han hela ytligheten i sin egen lifsleda och diktade sig frisk genom att dikta Werther, i hvilka andra – mot hans afsikt – sedan läste sig sjuka! Efter utgifvandet af Götz och Werther – 1773 och 1774 – är det som patricierhuset i Frankfurt med ens blir ryktbart genom sonens rykte och de, som på grund däraf besöka det, igenkänna lätt i fru Aja urbilden till Elisabeths härliga gestalt.
Signe flydde upp till sig, slog upp bMa fönstren och satte sig p s fönsterbrädet. Den liumnia. doitmättade sommarnatten omslöt henne. Det siöne! ö; och jublade inom henne. Hrad kärlekens lycka var full och &amp; 0, hvad hon rlskade honom! Hon kände, att hon gifvit sig helt och för alltid, att hennes lefnads sällhet stod i ouppl6sligt samband nied honom. Och hon tänkte pa framtiden deras framtid ja, nu egde hon ju icke Iiingre en tanke, hvari ej han rar inflätad deras hem. det lif de skulle lefva tillsammans. ah, kunde hon blott göra honom riktigt lycklig, sa som han förtjenade att blifva det! Tankame blefvo allt allvarsfullar!, men andi sa oitndligt Ijufva: Hvilket ansvar: hrilka pligter! Aktenskapet var ju inte bara en. w. 171 oafbmten solskensdröni heller! Men ack, nar man ar tvb, d i gir ju allt s i Iatt! Nu tyckte hon sig riktigt första Ibsens ord: d l u r Init dct Ur för i d i t 1 rinna, M r hm tir u i m och hon L helt en qrinni .. De mörka ögonen stodo fulla af varma, lycksaliga tirar. Under tiden satt han, som rar föremil för alla dessa ömma tankar, vid skrifbordet, rökande en cigarr, och nedskref följande brer: Förtjusande Ella! Om du visste, hvad jag funnit p i att döda uakigheten med harute i detta oskuldens paradis! Ja, försök: iltt gissa! Di1 vill inte. Säg sa gerna, att du inte kan, och jag skail au moment nedlägga min bikt för dina fötter. * En bikt *! stiger du onidigt, ajasa det tir p8 det sattet man roar sig *. Lugna dig, tillbedda Xlskling, liar ar blott fraga om ett litet herdespel, hrari du innehaft hiifvudrollen. Jag skiimtar ej.