Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af sådan beskaffenhet tror jag .icke de frågor vara, som Utsktn framställt. Den första angår en förklaring af 1 § 1 morn., hvarigenom det skulle göras tydligare, att inom hvarje församling blott en lärare ovillkorligen skulle behöfva vara försedd med de kunskaper, som fordras för att undergå examen vid ett skollärareseminarium. Såvidl jag kan förstå den föreskrift, som nu finnes i denna §, så bör den icke kunna så tydas, att församlingen kan åläggas att hafva mera än en sådan lärare, alltid nyttigt om församlingen har flera. Jag tror således det icke vara skäl att göra den af Utsk. vid denna § föreslagna förändring. Det andra förslaget, som Utsk. gjort, är alt tiden för stadgans trädande i verksamhet skulle framskjutas ett år, det vill säga till den 18 Juni 1848. Förmodligen har afsigten härmed varit, att Ständerna ännu en gång skulle hinna komma tillsammans, innan stadgan sättes i verket, men just af detta skäl vågar jag för min del yrka afslag ä detta förslag. — Vid de sockenstämmor, som blifvit hållna i alla stift för att infordra upplysningar rör:de de bidrag, som af Staten skulle kunna erfordras till folkskolelärares aflöning, har man funnit, att i nästan alla orter göras stora förhoppingar derpå, att R. St. skola mer eller mindre frångå Den 12 Februari. 315 stadgan och alt del skall blifva församlingarne öfverlåtet alt sköta sitt skolväsende såsom hittills, d. v. s. på elt högst ofullständigt sått. Blir nu tiden framskjuten öfver nästa riksdag, så komma dessa förhoppningar att fortfara, så alt inga åtgärder vidtagas till skolornas organisation, ehuru jag är öfvertygad om, att både K. M. och R. St. komma alt vidblifva det beslut, att skolorna skola träda i verksamhet. Uppskofvet kommer då blott ali för dessa församlingar medföra en ökad svårighet, nät de skola ännu hastigare verkställa en sak, som de icke beräknat. Jag anhåller således om afslag, äfven på denna punkt. Den tredje punkten, hvaruti Utskrn yrkat ändring, är 4 § 4 mom.
Tillåt mig alltså att kalla er storvisir. – Säg lika gärna storturk med ens! Dansar ni icke i afton? – Jag har dansat som en vildinna på sin mors begrafning, jag har skrattat som om jag haft tandvärk och är nu törstig ända in i själen. Min kavaljer drog sig tillbaka när jag närmade mig er – så mycken respekt inger storturken redan! Till ersättning bör ni bjuda mig er arm och skaffa mig någonting att dricka. Leende och blek, en smula exalterad, står hon framför honom, och hennes dämpade röst med den djupa mollklangen sjunger om ett ungdomsminne, för hvilket han ännu känner sig stå i skuld. – Ni fortgår på er väg – säger hon några minuter senare, medan de promenera i galleriet – stiger uppåt mot maktens och ärans tinnar, obekymrad om, hur många ni händelsevis trampar under era fötter. – Är det någonting särskildt, som råkat väcka ert misshag? frågar han med ett tvunget småleende. – Ingenting annat, än det sätt, hvarpå ni bemöter era gamla vänner. Det tycks som skulle allt vara utplånadt ur ert hjärta, till och med minnet af hvad som en gång varit. Detta klingar fientligt och hans uttryck blir förbehållsamt. Nu ångrar han, att han icke dragit sig tillbaka, sedan han fullgjort sin kavaljerstjänst. Han genmäler kallt: – Jag tror mig veta, hvarpå ni syftar – men personliga sympatier få icke verka hvarken hämmande eller bestämmande, när viktiga reformer äro å bane. – Skulle då verkligen statens ve och väl vara beroende af, om grefve Moltke behåller sin öfverhofmarskalks-befattning? Genom beslutet om hans afskedande har ni verkligen på ett egendomligt sätt tackat för all den vänlighet, ni åtnjutit i det Moltkeska huset! Det synes omöjligt att undvika en förklaring i detta ämne, och hon har verkligen ett slags rätt att fråga, ty hofskvallret har för någon tid sedan konstaterat, att grefve Fritz icke längre bränner sina kol förgäfves. – Då saken tycks ligga er om hjärtat – säger Struensee galant – skall jag gärna berätta er, hur den förhåller sig. Men här ute svärmar för många kuttrande par omkring oss – låt se om icke någon fönstersmyg händelsevis skulle vara ledig.
I Maji månad aflemnar Ktmereraren till Directionen en förteckning på alla de Skuldebref och Inteckningar, hvilka det påföljande året skola förnyas. Försummar han denna uppgift, blifver han ansvarig för häraf uppkommande förluster. 16 §. Vid inträffande ConcurSvarar mot 18 §. ser bör Kamereraren sist en Den 19 Julli e. m. månad före Inställelsedagen, vid vederbörlig Domstol med Ed fästa rigtigheten af Cassans fordran, samt deröfver tillställa Directionen bevis. 17 §. Sedan Kamereraren från Svarar mot 19$ Secreteraren fått sig remitterade inkomne LåneActer, upprättar han deröfver inom åtta dagar efter emottagande! fullständig och behörig Rotulus samt calcul öfver afkastningenj bifogandes dervid skrifteligen de anmärkningar, han anser kunna äga rum, hvarefter LåneActen aflemnas till Fiscalen. j8 §. Kamereraren vakar öfSvarar mot 20 § ver Adeliga JungfruStiftsMatrikelns tillbörliga förande, samt Ordenskorsens insändande efter genom Giftermål eller dödsfall afgångne Stiftsjungfrur och åligger, att inom slutet af April månad hvarje år uppgifva alla desse, samt hvilka der - iben 19 e-, Ibland varit Pensionairer, och Sedan i Maji månad en calcul förj Pensionsreglsringca för det löpande året, som upptager ej allenast de än nu lefvande Pensionairer, titan ock antalet af ledige iPensionsrum, samt i hvad mån, i förhållande till StiftsCastsans tillgångar, Pensions,", summen kunna ekås. r Sedan Direetionen bestämt Pensionairernes antal upprättar Kamareraren i bör-. |an af December månad För», teckning på alla Stiftsjungfrur som skola erhålla Pension, hvarefter Pensioner!?® på sätt 14 §. 2 Art. här ofvan innehåller, anordnas, pcb utbetalas. 19 §.
Direction må upplösas, och dels föreslagit, att Tull-Verkets Styrelse samt inse: endet öfver Seglationen må uppdragas åt en General-Directeur, biträdd af Secreteraren vid TullVerket och Kammereraren vid Boksluts-Contoiret, den ene för Canzlioch den åndre för Contoirs-göromålen, efter samma grunder och inbördes förhållanden, som ega rum emellan Lands-' höfding, Lands-Secreterare och Lands-Kammererare i Läne-Styrelserne; åberopande Vi Oss i öfrigt, hvad den af Oss sålunda föreslagna organisation i det speciela beträffar, Vår underdåniga Skrifvelse af den 20 i denna månad. §. 17. Sedan Vi, med afseende på grunderna för Stora Sjö-Tullens utgörande och uppbörden der - 70 af, förordnat, att ali Tull af inkommande varor skall erläggas med vissa procent af det värde, samma varor ega om bord i Svensk Hamn, och utgående varor deremot förtullas, efter deras i Svensk Stapelstad egande försäljningspris, i följd hvaraf den hittills gällande föreskrift, om endel Tullumgälders liqviderande uti Hamburger Banco, kommer att,upphöra; så och i bétraklande deraf, dels att alla Bevillnings-medel, hvaribland äfven Tulluppbörden inbegripes, böra ingå tiil ett och samma Förvaltande Verk, dels ock att befattningen 4med inköp af Vexlar för Statens räkning varit åt Våre Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret pppdragen, och af dem kunnat uian svårighet fullgöras, på en tid, då Riket fanns behäftadt med en betydlig utländsk skuld, och Vexel-be« hofven följakteligen voro vida större än nu, håfve Vi funnit för godt besluta, det alla inflytande
Län Fcmars-Berättclse. 2 10 - tater, som planteras ocli skördas, förekommer äfven till stor del hungersndö och minskar behofvet af spännemål till brödföda. Boskapsskötseln bar länge varit en lönande näring för detta Län, och Oxhandeln utgör en vigtig inkomstkälla för denna ortens Allmoge. Slagtare från Stockholm och uppköpare från andra Län göra vid marknaderne betydlig handel af Oxar, hvilka nu mera stigit myckel i pris äfven af den orsak att foderbristen desse senare åren både här i orten och annors'ädes föranledt lill slagtning af en stor del kreatur, som icke kunnat vinterfödas. Det synes blifva en fördelaktig period för Ladugårdsskötsel!! i allmänhet, sedan alla landtmannaproducter med fördel afsältas och försändas ångbåtsväg från Jönköping på Stockholm och lill andra orter i Riket. Man får derigenom nu mera ofta erfara brist på vissa nödiga artiklar i Provinsen, af hvilka smör stundom gäller 22 å 24 sk. Rrgds U., då man för få år sedan köpte deraf till 12 å 14 sk. Det är emellertid önskvärdt alt Landtmannen sålunda uppmuntras till ladugårdsskötselns bättre bedrifvande, och mindre än hittills skett grundar jordbrukets bestånd på spannemålsoch bränvinsförsäljning. Genom de alltjemt stigande priser å victualievaror öppnas någon utsigt att kunna utrota den öfverdrifna bränvinsbränningen, som likväl för närvarande, och så länge fodertillgångarne äro otillräcklige, endast kan så småningom inskränkas. Förrän Landtmannen sjelf finner att han utan tillhjelp af dranken kan föda sina kreatur, och alt han kan undvara bränvinsbränningen såsom en hufvudsaklig näringsgren, förr vill han ej afstå från dess utöfvande.
§. deri, sorn med någon af dem, sorn nu undergingo förändringar, stodo i omedelbar gemenskap, derefter skulle andras och bringas till lika lydelse : och da den nu anmärkta stridighet således vore en följd, endast af en mindre uppmärksamhet vid den redan i underdånighet afiemnade redactions uppfattande, ansågo Biksens Ständer enligt med of-, ■vananförde beslut, att nu den 94 §., såsom derigenom redan till rättelse besluten, skulle ändras så, att orden : och förordna huru styrelsen föras md, intill dess den valde Konungen kan den samma emottaga, alldeles må uteslutas. Efter denna beslutna förändring kommer den 94 §. att så lyda : Skulle den olyckliga händelse inträffa \ ätt den Konunga-ätt, hvilken arfsrätten till Biket uppdragen vore, på manliga sidan utginge, kalle Stats-Bådet, inom den i föregående §. stadgade tid efter den sista Konungens död, Biksens Ständer till allmän Biksdag. Biksens Ständer skola då ett nytt Konunga-hus utkora, med bibehållande af denna Begerings, form. Och få Biksens Ständer härmed detta be.- slut till Eders Kongl. Maj:ts nådiga sanction I underdånighet öfverlemna. Biksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit Stor ^ ö'' 54 Den 2 3 Juli. Stormägjigste Aliernådigste Konung ! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste , tiopligtigs.':e tjenare och undersåter På Riddersk. och Adelns På Prest-Ståndets vagnar vägnar Carl Mörner, J. A. Lindblom, h. t. Landtmarskalk. n. v. Talman. På Borgare-Ståndets På Bonde-Ståndets vägnar vägnar H. Schman, Lars Olsson , h. t. Talman. n. v. Talman. Uppläst hos samtliga Riks,Stånden den 23 Juli. Stormägtigste Aliernådigste Konung!
Andra Massen med 48 Bär årligen: 1 denna klass uppföras de, som vid nyssnämnda tillfällen förlorat bruket af en eller flera kroppslemmar, eller på annat sätt blifvit illa skadade, eller ock ådragit sig en sådan sjuklighet att de, i följd deraf, endast i ringa mån kunna bidraga till sin bergning. Tredje Massen med 24 Bär årligen är bestämd för dem, som erhållit mindre blessyrer, hvilka äro dem hinderlige vid arbete, eller ock sjukdomsåkommor, sorn på deras arbetsförmåga kunna hafva menlig inverkan, äfvensom för dem, hvilka med utmärkt välförhållande bevistat krigstillfälligheter eller tjent Kongl. Maj:t och Kronan öfver 30 år (öfver 25 år vid jägar-regementena och öfver 20 år vid värfvade garnisons-regementena). m Fjerde klassen nied 15 Bär årligen innefattar dem, som äro 50 år gamla (40 år vid värfvade garnisons-regementena) och tjenat 30 år, (25 år vid jägare-regementena och 20 år vid värfvade garnisons-regementena) samt sig derunder väl skickat, äfvensom dem, hvilka under kortare tjenstetid varit kommenderade i fält, bevistat en eller flera kampagner samt derunder, eller vid andra tillfällen, ådagalagt något särdeles välförhållande, men genom sjuklighet eller andra åkommor äro i behof af understöd; hvarvid afseende äfven göres på dem, som under tjenstetiden utmärkt sig för ett hedrande uppförande. Underhållstagare i fjerde pensions-klassen få efter fyllda sextio år, då de vid afskedet tillhört värfvade arméen, men efter sextiofem års ålder då de afskedats från indelda arméen uppflyttas i 3:dje underhålls-klassen. Innehafvare af tredje klassens pension blifva efter fyllda 75 år uppflyttade i andra klassen.
Då de ordinarie ledamöterna i bevillningsberedningen utses, skola äfven, så i stad som på landet, utväljas, på enahanda sätt, suppleanter till minst halfva antalet mot ledamöterna. § 33. Valet till nästpåföljande årets bevillningsberedning förrättas före December månads utgång, och underrättelse om de personers namn och adress, hvilka blifvit valda till ordförande i beredningarna, samt om ledamöternas antal, skall genast efter valet meddelas Konungens Befallningshafvande, som före Januari månads utgång utfärdar allmän kungörelse derom, till de skattskyldiges kännedom. § 36. Beredningssammanträdena böra förrättas så tidigt, att samtliga bered ningarne sednast inom Maj månads utgång må hafva afslutat sina arbeten. Motioner i Bonde-Ståndet 1865. Till bevillningsberednings ordförande tillställas ordförande i ortens bevillningsberedning. Beslut må icke kunna fattas af bevillningsberedning, derest icke ordförande och minst två ledamöter äro närvarande; börande i allt fall, då ordinarie ledamot i beredning är frånvarande, vederbörande suppleant tillkallas. Derest, vid föreslående af fastighetsvärde inom beredningen förekommer. § 40. Hvarje inom beredningsdistriktet bosatt person vare skyldig att, såvida han icke deltagit i de tvänne nästföregående bevillningsberedningarne derstädes eller är af laga förfall hindrad, emottaga uppdrag att vara ordförande eller ledamot i beredningen. § 42. Ordförande i bevillningsberedning bör jemväl inställa sig hos taxeringskomitéen för samma ort och då medhafva de uppgifter och öfriga handlingar, på hvilka beredningen grundat sina förslag. § 76. l:o. Till kostnader för eller räkenskaper kunnat med delas, än för det vid taxeringsförrättning för öfrigt lcmnade biträde under ett följande år. 2:o. Angående det i Kronoräkenskaperna redovisas. 3:o. Till de i mom. 1 af denna § verkställda fördelning. Den i § 70 bestämda reseoch traktamentskostnadsersättning bör, efter anställd granskning -— omedelbart från detta verk. Om remiss till Bevillnings-Utskottet anbålles. Stockholm den 14 November 1865. S. Johnson, från Jönköpings län.
Stockholm den i3 November 1834- Reservationer: 1:0 af Herr Hjärne, som, i afseende på Utskottets tillstyrkande af en underdånig anhållan om förändrade stadganden rörande mulsedlars utgifvande m. m„ anförde: ”Då jag anser det vara af vigt, alt Rikets Höglofl. Ständer, i sina underd. skrifvelser till Kongl. Maj:t, iakttaga ett värdigt och grannlaga skrifsätt, kan jag ej gilla, att Utskottet föreslagit Rikets Höglofl. Ständer, att hos Kgl. Maj:t i underd. anhålla, det Kgl. Maj:t täcktes låta utfärda en sådan Författning i ämnet, som med vården om eganderätt i allmänhet är förenlig; hvilket är detsamma som att påminnaKgl. Maj:t om iakttagande af hvad 16 §. Regerings-Formen föreskrifver. I öfrigt har jag delat Utskottets öfvertygelse, att ifrågavarande Författningar tarfva den omarbetning, som är föreslagen;” 2:0 af Lars Persson från Westerås Län: ”1 Utskottets tillstyrkan on» förändring i Författningarne, angående grufvors upptäckt och inmutande, kan jag icke instämma, helst jag anser Kongl. Förordningen af den 20 Oclober 1741 så fullkomligt betrygga jordeganderätten vid upptäckande af nya malmoch mineralstreck, att den föreslagne underd, skrifvelsen aldeles icke är af behofvet påkallad.” Bih. till R. St. Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk. Memorial N.o tZG. Ankom till Exp.-Utsk. den i5 November. Memorial, med förnyadt förslag till sammanj emknin g af RiksStåndens skiljaktiga beslut i jrågan om enskilda Theatrars inrättande, om Censur å Theaterstycken, samt om upphörande af de afgijter till Kongl. Theaterns och Hof-Capellets Pensions-Cassor, som för representationer i landsorterne erläggas.
"Den yngre Riddarhus-Cancellistcn ar särskilt Upps "-tagit, att under inseende af den Direeteur, som.hafwer gene - Den 24 April. 929 "genealogiffe samlingarne under sin wärd csmplettera och "iordning hälla,genealogiffe tabellernc Derjemte är han "Secreterare i Adeliga Jungfru Stifts-Directioncn, och sä"lcdes answarig för alla dit hörande Handlingar. Under "Rcksdagarne ar han, nast Riddarhus. Secreterare», när« »'mäste föreståndaren för Ständcts Cancellie, och komma "således de wid flika tillfällen antagne Extra Cancellister "att under hans tillsyn förrätta deras arbeten.'' Detta allt underställes i ödmjukhet Högloft. Ridderflapets och Adelns mogna och uplysta bepröfwande. Stockholm den 24 April 1L10. L. NosEnkrsns. Begärdes pä Bordet. Justerades Plcni-Protocollet för den rsi Mars eftermiddagen. Uplästes till justering Riksens S tänders underdåniga Skrifwelse rörande Chartä-Sigillatä-Zörordningen. Grefwe ve ig Ogrllie yttrade sig i denna Expedition sakna det af Riksens Ständer widtagne Beslut att efter den i Januari, 1811 nägre andre än de nya Chartorne icke skulle för gällande anses. Z anledning af denna anmärkning skulle justeringen as Expeditionen hwila. AnmältcS att renftrifna Exemplar af Riksens Ständers Reglemente för Riksgälds.-Contoiret, Instuctionen för CommifiarierNe derstädes samt Riksgälds - Contvirets aflönings-stat sedan den nya Drganisationen kommit till werkställighct, blifwit frän Expeditions-tttffottet inlemna' de, och skulle de samma af Herr Landmarffalkcn och Herrar Talemännen undertecknas samt sedermera till StatsUtskottet öfwcrlemnas.
Vid öfvervägande af hvad sålunda blifvit i samtlige RiksStånden anfördt och påmindt, har Utskottet funnit sig derå böra fästa det afseende, att, sedan Utskottet, med afvikande från dess förra uti denna punkt gjorda hemställan om alla i nuvarande Tull-Taxa befintliga förbuds borttagande, i stället stadgat, att, vid pröfningen af de mot detaljbestämmelserna i det af Utskottet till Riks-Stånden, jemte förra Betänkandet, öfverlemnade Tull-Taxe-förslag gjorda anmärkningar, Utskottet skulle vara oförhindradt att, der så nödigt funnes, tillämpa förbudsskyddet; så har, på sätt här nedan förmäles, en del af de hittills till ineller utförsel förbudne artiklarne blifvit vid närvarande förbudsskydd bibehållne.
Bibehålies åter icke krigsrustningsbevillningen så inträffar det förhållande jag nu upgifvit; och det må derföre ursäktas mig, om jag icke kan undgå att beklaga, det f. d. Chefen för Finans-Dep:t icke, i fråga om den ställning, Iivari Riksg:s-kont. för närvar, sig befinner, sett sig bättre för än att lian i sin upgift derom inför Konungen kommit lill ett resultat, som af inga hvarken afslulade eller under afslutning varande Räkenskaper inom kontoret vitsordas. Hade han åter begagnat den utvägen att infordra en fullständig beräkning öfver Riksg:s-kont:s inkomster och utgifter ifrån den Styrelse, som varit i tillfälle att derom meddela tillförlitliga upgifler, sä hade lian kommit i tillfälle att framlägga sanna och verkliga förhållandet. Hr Sandströmer, And. Peter: Då jag icke eger kännedom om den beräkning, sorn i Riksg:s-kont. blifvit uprältad öfver detta Verks tillgångar, är jag följaktligen icke heller i tillfälle att, för bemötande af Hr Printzenskölds aninärkmr, nu ingå i en närmare granskning af nämnde beräkning, utan måste förbehålla mig att, sedan jag deraf kunnat erhålla de!, få afgifva det genmäle, hvartill jag tilläfventyrs kan (inna densamma föranleda. Emedlertid anser jag mig dock med temlig säkerhet kunna antaga, alt den väsendlliga skiljaktighet som förefinnes emellan den beräkning af Riksg:s-konl:s inkomster och utgifter, som Hr Printzensköld nu åberopat, och den, som legat till grund för K. M:s framställning till R. St., härrör, från den omständigheten, att Riksg:s-kont. icke kunnat känna hvilka öfverskotter kontoret, på grund af 1849 års Riks-bokslut, har att under loppet af innevar:de år ifrån Stats-kont. påräkna.
Herr k^krenborg, Lasser ^Villielm, Utlät sig: att eburu han fullkomlig', insäge rälthekel» i allmänhet af Grefwe Os ig Oarclies tö,stag, ansage han liklväl ej enligt med Constitmionens esprit, akt nu genast antaga del genom ett beslut, Utan lrod, de detsamma böra till Stars,Utskottet, såsom en wid Desi förslag gjord anmärkniig, remil:er..s. Herr ldorblisb OnrI l^roäeic:, erindra» de, alt här ej wore sräga v " F»rtlaot,s antaaande genom ett beslut, utan att dä Grefwe Os I, Osräis önskat att desi förslag med de öfrige S^.n.. u-atte kommuniceras, Ridderskapet och Adeln kunde förklar» sitt godkännande deraf, säsom D.si egen anmärkning» He r r Lkre nborg förklarade ännu en gäng, att han i desi hutwudsakeliga delar gillade Grefwe Os la Oaräies försiag, och att han i dcsia delar r,st »ch med gerna skulle antaga det för sitt, men ansaz icke desi mindre nödigt, att der enligt Evuftirnrionsn, §58 Den 12 December. säsom en anmärkning wid Skars regleringen, kill Skaks» Ulffottel remitterades, med betänkandet, som dit lärer älerga. Grefwe Uovenlljslm, Larl, ansäg ej en, ligt med Constiruriouen, art någon annan proposition än kil! äterremisi kunve göras. Herr K o tl> Iisb. Jag ber om förlåtelse. Ingenting hindrar, att ju Skanvet kan ! egenskap al anmärkning antaga be gjorde anmärkningarne jässm Desi egna. Herr Grefwe» och LandvMarsValkeu gjorde proposition akt Grefwe Vs la Lskäiss anmärkning ffulle fä ärfölja ärcrremisien af Stars-Utskottets förflag till en Stats-keglering, samt äfwett med de andre Stänven communiceras.
svårighet visat sig att linna tillgång på vård och underhåll för det späda barnet, och om Fängelseföreståndaren med fog anmält sig icke kunna härom föranstalta, finge dock deraf icke omedelbarligen slutas, vare sig att Konungens Befallningshafvande fullgjort, hvad på dess åtgärd i förevarande fall ankom, eller att den utväg, som derefter bordt vidtagas, varit den, som nu blifvit använd, att nemligen lemna den brottsliga på fri fot, innan straffet gått i verkställighet; att så vida antagas borde, det Konungens Befallningshafvande i förevarande fall ålegat att om barnets vård under modrens strafftid draga försorg, borde lika litet i detta, som andra läll, der dylik skyldighet Konungens Befallningshafvande tillkommer, fullgörandet deraf kunna under något urskuldande åsidosättas; att då Kongl. Brefvet den 2(5 Oktober 1753 föreskrefve, att om uti fängelse moder doge, som der haft spädt barn med sig, eller hon blefve straffad till lifvet, och barnet ej kunde blifva emottaget till föda och uppfostran af slägtingar eiler andra eller uti något barnhus, hvarom Konungens Befallningshafvande borde göra sig underrättad, Konungens Befallningshafvande ägde af om händer hafvande medel anordna till barnets underhåll, så att det ej af vanskötsel omkomme, samt i sådan händelse svårigheten att för barnet anskaffa vård och uppehälle ej kunde vara mindre, än när modren skulle undergå straff af fängelse vid vatten och bröd, men dylik svårighet dock icke gälide till ursäkt för underlåtenhet i nyssnämnde — 44 — fall, borde enahanda underlåtenhet ej heller i det nu förevaraude kunna dermed urskuldas, helst det nu endast varit lättare att finna nödig utväg för ändamålet, i den mån dess användande mindre brådskat, då nemligen sträfhet i nödfall kunnat uppskjutas, tilldess anstalt om barnets vård hunnit blifva vidtagen; och har jag, i anledning häraf, anmodat Advokatfiskalsernbetet att åtalet behörigen fullfölja.