Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt mantals-längderna, funnos vid 1842 års början 98,447 personer af mankön och 106,990 af qvinkön, summa 205,437 personer, samt vid 1847 års slut 103,890 personer af mankön och 112,701 af qvinkön, summa 216,591 personer. Tillökningen utgör således under 6 år 5,443 af mankön och 5,711 af qvinkön, tillsammans 11,154 personer, eller 5,V procent af 1841 års folkmängd, ungefärligen A procent om året. Emellan åren 1813 och 1823 utgjorde den öfverhufvud årligen lg procent; emellan 1823 och 1833 öfverhufvud l-rgfor procent årligen; emellan 1833 och 1843 öfverhufvud l-^ procent årligen. Då jag emottag läns-styrelsen, eller vid början af år 1836, utgjorde länets folkmängd enligt mantals-längderna 194,629 personer, hvaraf i städerna, med Motala köping, 20,384, samt på landsbyggden 174,245. Vid slutet af sistlidna år 1848 utgjorde hela folkmängden 218,252, hvaraf i städerna 25,268, och på landskjggden 192,984. På de tretton åren har folkmängden således ökat sig med 23,62.5 personer, hvaraf städernas med 4,884 eller nära 24 procent och landets med 18,739 eller 10? procent. Tillökningen kan beräknas öfverhufvud årligen till ^ procent. Men sista årets tillökning utgör blott ^ procent; hvaraf det vill synas som om folkökningen ej mera fortgår med så hastig tillväxt som förr. Orsakerna härtill äro flerahanda, och aftlyttningar från vissa orter af länet begynna att verka något på dessa ziffror. Förutom "de afflvttningar, hvilka ske till Stockholm och andra inrikes orter, och hvilka sistnämnde torde någorlunda motsvaras af inflyttningar från andra, hafva de sednare åren starka utflyttningar ägt rum till Norra Amerika.
Då desse ej gro frälsemän, men likväl få inträde, ser jag ej hvarföre ieke tvänne ofrälse referenter likaväl kunde få sitta här; och instämmer jag äfven deruti med Frih. Boye, att de böra, få plats i salenoch icke på läktaren, hvarest de ej kunna så väl höra hvad sorn siiges. Och tror jag lämpligast vara, att plats åt dem inrymmes vid R. o. Ad:s nuvarande notarie-bord, hvilka, om så erfordras, kunna erhålla någon utvidgning. Hr voti Hartmansdorff, Au g.: Ståndet har redart tillbragt 3-Jtimmar utan att .komma till afgörande af något bland de mål, som slå på listan. Ehuru jag varit en af dem sorn talat för det beslut, som nu skall sättas i verk ställighet, har jag dock ej så brådtom, att jag anser vanliga former för motioner böra öfverhoppas, hvilket blott kari föranleda tidsutdrägt. Jag begär det före frågan på bordet, på det vi må komma till behandling af andra ärenden. Frih. Boye: Piedan de olika tankar, som yppat sig bos de föregtde talarne, hafva öfvertyga! mig om nödvändigheten att väcka begge dessa frågor. För min del är jag icke intresserad för saken, Iverton) var jag emot antagningen af referenter; men sedan R. o. Ad. har fattat ett beslut, bör det väl sättas i verket ju förr dess hellre; ty om den af mig väckta fråga nu bordlägges och i nästa plenum ytterligare lägges på bordet och så uppskjutes, derefter remitteras till Utsk., behandlas der, förekommer efter åtskilliga bordläggningar här, återremitteras till Budd.Utsk. o. s. v., så är riksdagen måhända nära sitt slut, och ändamålet förfelas att kunna åtminstone på försök antaga dessa referenter. Jag anser saken vara så obetydlig att Ä. o. Ad. ganska väl nu kun fatta sitt beslut. Hvad angår frågan om plats, så har jag föreslagit den här andra bänken, vid hvilken redan finnes likasom en liten pulpet, och hvarvid redan en ledamot af Huset försökt att göra anteckningar.
— Orkestern skötte sig m y c k e t bra under hr Hennebergs ledning och firade i förspelet till tredje akten en sannskyldig triumf. Iscensättingen o c h dekorationerna äro särdeles förtjänstfulla o c h anslående samt lända k. operans konstnärlige ledare hr Elmblad samt dekorationsmålaren hr Grabow till välförtjänt b e r ö m - melse. — Iv. operan gaf i onsdags Nicolais opera » Muntra fruarna i Windsors i ny instudering och iscensättning af hr Elmblad, s o m då äfven själf uppträdde för första gången efter sin anställning vid operan. Utom hr Elmblad, voro fruarna L i n d e n och Frödin-Lindberg samt hrr L e m o n och Söderman nya i sina respektive partier. V i kunna först i nästa n u m m e r lämna en närmare redogörelse för den intressanta reprisen. — Andra symfonikonserten gafs i lördags efter ett omväxlande och anslående program. Som gäst uppträdde violinisten fru Anna Lang, hvilken med känsla och aktningsvärd teknik utförde Mendelssohn-Bartholdys bekanta violinkonsert samt en romans för violin af M. Bruch, där man särskildt kunde lägga märke till solid ton o c h b r e d d i föredraget. Fru L. belönades m e d lifligt bifall och ihropningar. Programmet upptog därjämte tvänne sångnummer, nämligen en aria u r o p. » Faust » af Spohr, briljant föredragen af fru Östberg, som här hade tillfälle lägga i dagen sin nobla sångkonsts alla företräden — att den framstående sångerskan hälsades med stormande bifall, behöfver knappast nämnas — samt » Flodsånger » för en röst o c h orkester af B. Beckman. Dessa senare sånger, s o m v o r o mera egendomliga än anslående, företedde dock i orkesterbehandlingen flere förträffliga saker. De utfördes på ett förtjänstfullt sätt af hr Forsell.
Jag uppmanar Eder, mina fruar på landet, som hafva er slagt nu på våren och ej förr konserverat buljong på detta sätt, att försöka och säkert skola ni blifva lika belåtna dermed som mor Anna. Smörgåsbordet. Pot-cheese. Hopgömda » ostskalkar » afputsas och skäras i små bitar samt Två ruttna lingon! Jag skall nu ej mer om dem berätta. En gång blir både jag och du blott någonting » för detta ». Anna A. Idun bör ej saknas i något hem; den vill för alla vara en god tomte, en tillförlitlig rådgifvare. Sopprätter. öfverbällas med porter i en burk; omröres emellanåt, att allt blir väl genomBuljong. Vid anrättning häraf, bör mjukadt, bör stå i flera månader. Arförfaras med största noggranhet. Man betas sedan med en mortelstöt i en hackho, att massan blir som en smiberäknar vanligen 1 ® kött på hvarje dig deg. Uppblandas derpå med kumperson och, då kokningen börjar, 1 k:na vatten till 3 ' S. Köttet sköljes och min samt, om man så vill, med något styckas, men bör ej ligga i vatten; konjak, men aldrig vare sig med skiradt smör eller grädde, hvilket blott gör, ryggmärgen borttages, det säges, att den skall göra buljongen hvitaktig. att potcheesen naturligtvis smakar härKokningen anbringas långsamt och sken då den blir gammal. Utan dessa båda sistnämda tillsatser, blir den dere| fortgår jemt vid sakta eld. Starkpeppar, morötter och palsternackor iläggas, mot bättre, ju längre den gömmes. Potbuljongen saltas, hvaraf skummet skall cheesen nedlägges i en större burk för att kunna omarbetas, och först efbättre flyta npp. Det bör omsorgsfullt ter några veckor nedpackas den i glasborttagas, i annat fall kan man ej få Köttet upptages, då burkar (f. d. honungseller senapsbuljongen klar. det är kokt, ty sedan tjenar till intet burkar) samt kokas väl. att låta det ligga uti vidare. (Kan Obs.
„ Lidströmer, Fredrik August, „ 58 „ — 8. Gr. Oxenstjerna, Fullm. Gr. Hamil tan, Henning Ludv. Hugo, „ 56 „ Sedan genom lottning blifvit bestämdt, såväl hvilka bland deni som erhållit 59 röster borde blifva suppleanter, som i hvad ordning desse, samt de suppleanter, hvilka erhållit 58 röster, borde tillkallas. Anmäldes och lades på bordet nedannämude från Utskrn inkomne utlåtrn och belänkm nemi. från Stats-Utskoltet: N:o 103, i anledn. af K. M:s nåd. propus., angrde afskrifning af en del utaf de Hallands läns innevånare år 1846 beviljade undsätlningsmedel, N:o 104, i anledn. af väckt motion om afskrifning af återstående undsättnings-skulder inom Ofvan-Siljans fögderi af Stora Kopparbergs län; N:o 105, ang-.de sökt förnyelse af 3:ne stycken genom stöld förkomna s. k. Trollhätte slussverks lottsedlar; N:o 106, i anledn. af K. M:s nåd. propos. ang:de lindring i den af hemmanen å ön Hven, såsom godtgörelse för dem förut åliggande arbetsskyldighet vid Uranienborgs kungsgård, utgående afgäld; N:o 107, i anledn. af väckt motion om optionsrätt för Klabböle och Sörfors byamän till arrende å vid deras strand belägna kronofisken i Umeå eif; Bevillnings-Utskottet: N:o 9, ang:de grunderne för den blifvande allmänna bevillnm samt föreskrifterne för deras tillämpning; Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: N:o 55, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af det uti K. brefven d. 6
Af den 17 dennes i 1) I anledning äf gjörde anmärkningar Vid Utskottets den 26 sistlidne Maj aflåinä hemställan om Revision af de under Kongl* KrigsCollegii disposition stående Cassörs Föra Vältning och Räkenskaper. 2) I anledning äf Deputerades af RiksStånden Berättelse , rörande Revisionen af KrigsRäkenskaperne för 1810 och följande åren. Frän Bevillningsutskott et i Af deii dennes: öfver en del äf de emöt Utskottets författade förslag till en blifvande Bevillnings-Förördning gjorde anmärkningar; hvarjemte Ridderskap^! och Adelö fann för godt anmoda BevillningsUtskottét* att, i händelse någre skiljaktigheter emellan RiksStåndens rörande Allmänna Bevillningert fattade beslut skulle förefinnaSj berörde skiljaktigheter sammanjem^ ka i för att derefter kunna författa en ny redaction af den blifvande BevillnitigsFörordnifigtru Ut supra. S. D. Då nu å rtyö föredrogs Serskilta Ut-“ Skottets så välden 6 sist!. Maj aflatne Betänkande, angående grunderne tor en allmän fiy reglering af Statens Embeten och Tjenster, söm ock Riid, 0. M Prat. VII* B. II.
Allmänna Beswarsoch Occonomic» Utskottets betänkande af dcn zo sistlcdne Januarii, i anledning af Herr Profestoren Brskvealelt? förflag till minnande af en nödig och mera allmän Läkarewärd pä Landet, bcflöt Ständet, att med instämmande i Högloft. Nid» öerstapets och Adelns Remist, wänligen anmoda Stats» och Bcmillnings - Utststken, akt inkomma med rttlätande öfwer dcn del af fragan, fom rörer anskaffandet af Le till ändamälets winnande erforderliga Medel. Ulr Lapis. iklx ?rotvc»I!o L. Valerius. Ut - Den 17 April. 735 Utdrag af Protocollct, hältet ut! Borgare-StandetL Plenum wid Riksdagen i Stockholm dcn 24 Februarii isro SD. Föredrogs Högloft. Allmänna Bcswärsoch Leconomic-Ntstotters yttrande, i anledning af Herr Borgmästaren Memorial, hwarmi förestäs, att dcn under Krigstider seqwcstrerade, Fienden tillhöriga Egendom, äfwensom nägon »vitz andel af/.ipbringade Skepp och waror mätte, efter försäljningen, r llhandaoällas de Swensta Undersäter, som wid Krigets utbrott något förlorat , samt att Convoy-Commitzariatct kunde updragas befattningen med sädana ärenden; och somBorgare-StaiUet härtill kemnade sitt bifall; altsä skulle sadant de Respective M-d-Ständen cch wedcrbörande Ucstvtt wördsamt och »vänligen tillkännagifwas. Vt supra. S. DSedan nuniera hos Borgare-Ständet alla till' Stats-Negleringen hörande handlingar blifwit föredragne och afgjordc, bestöt Borgare-Standct, att, mcd» de ändringar och förbehäll, hwilka i utfärdade serstildta Prolocolls-Utdrag innefattas, i allt öfrigt godkänna och bifalla htvad Löglsft.
Rättegångsbalken, ransakningen och utslaget till Hofrättens pröfning insända, funné Hofrätten, det Geschwornern Geisler, som varit Ordförande i Bergstingsrätten, när målet derstädes handlades, skulle, för de flera grofva fel, hvilka han sålunda låtit vid domareembetets utöfning komma sig till last, och som måste anses hafva af oförstånd härrört, jemlikt 1 kap. 12 §. Rättegångsbalken, böta två hundrade daler silfvermynt med sextiosex R:dr 32 sk. banko; hvarförutan Geschwornern Geisler, enligt Kongl. Brefvet den 11 December 1766, förpligtades att ersätta Kongl. Maj:t och Kronan kostnaden för Hagbergs underhåll i häktet under de aderton dagar, han till följd af Bergstingsrättens felaktiga beslut kommit att längre än ske bordt i häktet qvarblifva, och i sådant afseende betala En R:dr 40 sk. 6 r:st banko, hvar - R. St. Just. Ombudsm. Emi.-Berättelse för år 155 till, enligt hvad Konungens Befallningshafvande i Calmar län upplyst, nämnde kostnad uppgått. För min del har jag icke funnit skäl till klagan öfver detta utslag, hvilket äfven mot den tilltalade, så vidt jag vet, vunnit laga kraft. I anledning af fånglistorna hade hos mig blifvit anmärkt, att Rådstufvurätten i Skenninge, som genom utslag den 8 Oktober 1846 dömt Pigan Christina Palmgren för andra resan stöld af gods i värde till 2 R:dr, att bland annat böta 8 R:dr banko, derjemte förordnat, att hon, vid bristande tillgång till dessa böter, skulle umgälla dem med tolf dagars fängelse vid vatten och bröd, i stället för med rätteligen belöpande sju dagars sådant fängelse, hvilken förstnämnde bestraffning Christina Palmgren också undergått; hvarföre jag anmodat Advokatfiska Isembetet i Kongl. Göta Hofrätt att emot Rådstugurätten inför Kongl. Hofrätten anställa den talan, som lag och sakens beskaffenhet föranledde.
Han klappade hästen på den blanka, vackra halsen: stoet kråmade sig, frustade, gjorde en dansande ansats till traf, men gick så lugnt vidare liksom förut. Med ens drog Truls tyglarne åt sig, och djuret blef tvärt stående. Det rann en varm och ymnig kåre igenom ryttaren, och tårarne stego upp i hans ögon: han hade nått den sista backen, hvilken lodrätt stupar nedåt, och djupt inunder honom, och oändlig ut i alla horisonter, bredde sig slätten; den rigtiga äkta slätten, hans slätt, med städer och byar, kyrkspiror upp ur träddungar och pilvallar som häckar, förlorande sig, förtonande i en luft af den skäraste nyansen af det skära blå, icke klarhet och icke töcken, men en varmblå och fuktig mjukhet, till långt, långt bort mot söder, der Östersjön kullrade sig. Han höll länge stilla, satt och såg ut öfver hembygden; han hade ju knappast sett den, knappast tänkt på den i gud vet hur många år, och när hade den väl senast räknats med i hans personliga lif? Och från denna punkt, så i fågelperspektiv, hade han aldrig nånsin sett den; nej, att den var så fager, – det hade han aldrig vetat. Han satt och letade sig till rätta i det oerhörda panoramat inunder honom; tog rätt på byarne efter kyrktornen, hvilka han kände hvart och ett efter dess säregna utseende. Men hvad vore det för en skog, en stor lång skog midt ute på rama slätten? Skulle det vara ...?
— Redan från början af sin tjenstemannabana skulle nemligen tjenstemannen genom den af dessa förordnanden följande handläggning af göromål, hvilka taga hans kunskaper i anspråk, och genom vunnen erfarenhet derom, att det 280 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865 N:o 137. sålunda till största delen beror på honom sjelf att, medelst ådagaläggande af skicklighet, fortskynda sin befordran, — erhålla en kraftig sporre att vinnlägga sig om förvärfvande! af ytterligare och grundliga insigter för sin tjenstemannaverksamhet; och den unge tjenstemannen skulle icke, såsom hittills, under en lång expektanstid, företrädesvis åt renskrifningsoch dylika arbeten egna större delen af sina forsla tjenstemannaår — Under de tillfälliga förordnanden, hvilka i följd af en sådan tjenstledighet komme att den unge tjenstemannen tilldelas, skulle jemväl vederbörande styrelse blifva i tillfälle att iakttaga den förordnades lämplighet för den bestridda tjensten och kunna, vid en ordinarie tjenstemans afgång, till tjensten utnämna personer, hvilka redan hunnit förskaffa sig bekantskap med och intresse för tjenstens göromål. Vidkommande derefter det under vissa fall föreslagna tidigare inträdandet af pensionsåldern, så enär någon ersättning för den tjenstledighet, hvartill tjensteman varit berättigad, men deraf han sig icke begagnat, väl icke kan anses vara annat än rättmätig, har denna efter verklig tjenstgönngstid lämpade grund för pensioneringen här blifvit framställd. På dessa skäl hemställes vördsammast: att Rikets Ständer, i sammanhang med behandlingen af frågorna rörande civile embetsoch tjenstemans aflöningsstater eller de af Kongl. Majit nu begärda anslag till lönereglering för nämnde embetsoch tjenstemän, måtte uttala den åsigt, att Rikets Ständer för sin del, och i den händelse Kongl. Majit finner lämpligt att i ofvanuppgifna syftning framdeles framlägga förslag till Rikets Ständer, vilja medelst anvisande för ändamålet af ett förslagsanslag. dertill medverka.
Hon dansade l:a vals med för några af dagens favoriter bland skådespelarkronprinsen, l:a fransäs med excellensen Boström ne vid den kungliga scenen, med ett ord det friar vis-ä-vis frih. Carl Klingspor och fru Tigerschiöld, f. Neijber, 2:a vals med löjtnant Wilh. von Geijer — och, som det visat sig, visst icke utan framgång l:a polka med kaptenen vid Svea lifgarde Bergen— till det ytligare publiktycket. Dess bättre stråle, 3:e vals med kapten Nils Ankarcrona, 2:a egenskaper äro en obestridlig fläkt af godt fransäs med grefve Vodzicki von Granow vis-ä-vis lynne och en träffsäker humor i tecknandet generalmajor Munck och grefvinnan Brahe, f. af en bland rollerna, den gamle aristokratiske Nordenfalk, kotiljong med sin gemål prins Carl. vivören gref ve Skytt. Denna är som gjord för hr Personne, och han briljerar också i uppgiften. För Prinsessan Ingeborg dansar med synbart nöje öfrigt är pjäsen från början till slut en fru Hartoch med en smidighet och elegans, som äro ett » wrore-pjäs! Ett sjuttonårigt hittebarn med blått arf af hennes fader, kronprins Fredrik. Hon för blod i dansande unga pulsar, uppvuxet i yster med sig något af den smittande lifslust, som vid frihet bland ett kotteri glada, men ädla konsthennes unga år tillhör en sund natur, och hon närssjälar, prononcerande franska som en liten är icke blott glad, hon älskar också ett oskyldigt parisiska och Stockholms-slang som en atelierskämt, därom vittnar skalken i hennes klara, modell, slitande sin första långa klädning och blåa ögon. Det sägés att hon redan blifvit sina sprittande upp till en nymornad kärlek för den svärföräldrars stora favorit och icke minst drottallra ädlaste af de många ädla konstnärsämnena ningens, som hon ofta narrar att le med sina — hvad kan väl ens fru Hartmann mera begära? småroliga infall och sin snarfyndighet.
Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Allmänna Penninge-Rörelsen och Mynt-värdets upprätthållande, fordrar säkerligen en längre tids . öfverläggning innom Statsoch Banco Utskotten, förr än alla de granlaga och högst magtpåligaande ämn?n, som deruti förekomma, kunna Den 2 3 December. till pröfning och sluteligt afgörande i Riks; Stånden anmälas. Det är i denna öfvertygelse, jag vågar underställa Höglofl. Ridderskapet och Adeln, om icke den frågan, som rörer Discont-Assignationernas inlösande af Banquen, och serdeles de på mindre Valeurer, kunde serskildt tili pröfning upptagas, utan att afbida handläggningen af de öfrige — Jag väntar mig härvid den invändning, att sådant vore att stympadt behandla ämnen, som med hvarandra äga ett så nära sammanhang, och att till god ordning synes höra att ej åse blott en del, förr än man kan öfverväga hela Planen med alla dess delar. Men jag utbeder mig derföre få utveckla skälen för min framställning i den förhoppning, att andra skola lika som jag finna betänkligheterne mindre, än de orsaker som tala för Assignationernes snara inlösning. Dessa Anvisningar på Banquen äro af helt annan egenskap än Disconternas öfrige skulder, emedan de icke burit ränta, och såsom directe ställde pä Banquen att vid uppvisandet infrias, icke heller varit underkastade någon uppsägnings-tid* De hafva således i alla afseenden kunnat såsom Banco-Sedlar i Allmänna Rörelsen aoses: helst Creditiverne i Banquen egenteligen blifvit beviljade för Assignationernas utgifvande, ej för upptagande af Lån. — Hvad Riksens Ständer beslutar i afseende på dessa Papper, kan derföre icke i min tanka leda till någon följd vid afgörandet om 3 proCents-Sedlarne och de på Afskrifnings-Räkning insatte 485 l)<m % 3 December. Jyfedel. —* Denna fråga torde derföre, oberoende af de öfrige, i Kongl. Majits Nådiga Pro* position förekommande ämnen kunna pröfvas.
Hr De Maré, Baltzar: Jag röstar för bifall till Utsk:ts förslag, ty jag tror icke att det är så lätt sorn Gr. Mörner föreställer sig att gifva upp hvarje lägenhet för sig. Jag har åtminstone en jordegendom bestående af flera små hemman i sambruk, och jag skulle sannerligen icke kunna uppgifva gränserna för hvart och ett särskildt. Jag röstar således för bifall till Utsk.ds förslag. Gr. Mörner: Jag tillåter mig fästa Hr De Mares uppmärksamhet derpå att §:n säger att det är »på flere, under särskildt bruk varande» jordegendomar som särskilda värden skola utsättas, men talar alldeles icke om, då egendomarne äro i sambruk. Under sådana förhållanden blir det ju ganska lätt att utsätta värdet på hvart och ett särskildt samt bestämma för huru stor pant hvarje andel skall häfta. Genom att göra detta undviker man ock mången olägenhet för framtiden. Jag tror att den föreskrift, som finnes i gamla lagen, är både ändamålsenligare och tydligare och fortfar derföre i min anhållan. Frih. von Schwerin: Det finnes hemman,som äro så sammanblandade att man icke kan taga reda på dem. Att under sådana förhållanden kunna taga inteckning i “ O hvarje lägenhet för sig, är nästan omöjligt, och hypoteksföreningarne hafva i följd häraf anhållit om det här föreslagna tillägget. Jag röstar således för bifall till Utsk:ts förslag. Frih. Alströmer, Oscar: Jag tror det är välbe tänkt att denna förändring blifvit införd. Det finnes många lägenheter, som blifvit så sammanblandade att det numera är alldeles omöjligt att taga reda på gränserna. Jag anhåller om bifall till Utsk:ts förslag. O o Hr Bennich: Detta förslag har redan nödvändig heten för sig, och då är det så mycket mera skäl att göra det till lag. Det ligger också i sakens natur, ty då hemmansdelarna äro så sammanblandade att gränserna icke mera kunna urskiljas, måste ali tanke på att dela lånet förfalla. 476 D<)n 26 Maj f. m. Jag anser således förslaget vara nödvändigt och yrkar bifall till detsamma.
December f. in. år blifvit ökade med 47> hvaraf 8 istockholm, men att Bevillningen, förmodeligen genom behjertande af Fabrikörernas klagan, blifvit nedsatt med 55o R:dr B:co: att Handlandes och Skeppsegares Bevillning uppstigit ifrån 113,700 till 121,600: att tillökningen istockholm deraf utgjort 1600, i Götheborg och Götheborgs Län 4^oo: att Fabrikörernas Bevillning ökat sig från 21,200 till 23,3oo R:dr, hvaraf tillökningen i Stockholm varit betydligast: att Bevillningen för Handtverkare och Borgare i allmänhet uppgått ifrån 90,600 till 95,900 R:dr: att af denna tillökning Stockholm tillhört 1000, men Götheborg 2000: att Bevillning för Bruksoch Fabriksarbetare samt Gårdshandtverkare på Landet minskat sig från i5,5oo till i4»9oo R:dr, men att Bevillningen för Gårdfarihandlare och sådane Handtverkare på Landet, som äro sina egna, uppgått ifrån 57,500 till 62,200 R:dr, hvaraf äfven synes, att sistnämnde personer så väl år 1823, som år 1826' erlagt i Bevillning öfver 2\ gång så mycket som alla Rikets Fabrikörer. Af ofvannämnda utdrag inhämtas ytterligare, att, emellan ofvanbesagde år, antalet af Handlande, Handtverkare och Borgare i allmänhet blifvit ökadt från i3,339 till r 3,440, samt från Fabrikörer från 741 till 814, och att dessa tillökningcr inom Stockholm och Götheborg förhållit sig nära lika.