Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Flera än 3o elever, hälften af den bildade och hälften af den arbetande classen, är det föga tänkbart att på ett ställe kunna undervisa uti ett så vidsträckt yrke som landthushållningen, deruti alla skola praktiskt handledas, under särskild tillsyn till hvar och en; hvarjemte vetenskapliga kunskaper måste bibringas de bildade. Ganska betänkligt är det derföre att utfästa sig till emottagande äfven af detta antal. Åtminstone under de första 2:ne åren kan det blott småningom förökas till denna numerär, då tillräckliga byggnader på stället ännu saknas *). Må man betänka det hushåll i alla dess grenar och detailler samt den derjemte nödiga tjenstehjonspersonalen, som för dessa elever och deras lärare måste hållas **), ett etablissement, som ingen ännu på landet kanske försökt och hvars kostnad utan erfarenhet icke slår att beräkna; pcb äfven den nödiga möbleringen, som om några år blifver af föga eller intet värde. Hvilken skillnad uppkommer icke, om eleverna, likasom vid de utländska instituten, kunde mot särskild betalning från en] värdshushållning erhålla en större del af sina behof, mot här inträffade fall att emottaga dem som helpensiouister, hvilket sednare dock nödvändigt bidrager att göra inrättningen mera allmänt gagnande, enär eleverna kunna vara under en för dem och det hela mera nyttig tillsyn, och vänja sig vid den ordning, som sedermera så mycket bidinger att göra dem till nyttiga medborgare. Arfvodet för en elev, i egenskap af vanlig helpensionist ***;, ansågs till en början ej kunna blifva mindre än 333 R:dr 16 sk. B:co, men har, för att göra vilkoren så föga afskräckande som möjligt, blifvit nedsatt till 3oo R:dr B:co; hvarvid man torde finna, att icke någon den ringaste behållning kan återstå, sedan besvär och kostnader blifvit betäckta; ty vid en inrättning, en gång bragt i gång, hvarken vill eller kan man spara på hvad som fordras för dess större fullkomlighet.
5,112,919. har under år 1856 för betalde eller lösen underkastade bref ökats till 5,212,463. hvaremot fribrefven nedgått till 411,276v 5,623,739. och har således tillökningen i antalet af betalde eller lösen underkastade bref under dessa år utgjort 712,170. samt minskningen af fribrefven 1,641. Tillökningen i sammanlagda bref-antalet har sålunda utgjort 710,529. 8 4. Utgifterna för den med Post-verket förenade paket-post-inrättningen hafva under året uppgått till 40,535: 1. 2. (deri inbegripet understödet, 8,000 R:dr, till diligens-bolaget M 1.) ‘ Transport: 40,535: 1. 2. — 39 — under det inkomsterna endast utgjort hvadan en förlust å denna inrättning uppkommit af Transport: 40,535: 1. 2. 28,928: 46. 1. 11,606: 3. 1. Assurans-afgifterna för medel, inneslutna uti rekommenderade bref, redovisas sålunda: - Med anledning af den vid sednaste stats-revision gjorda anmärkning, att sedan General-post-styrelsen den 23 Mars 1854 afgifvit ett underdånigt förslag angående åtgärder till förekommande af post-röfverier, och Kongl. Maj:t, efter Stats-kontorets hörande, under den 3 Juli samina år återremitterat ärendet till Post-styrelsen, hade ärendet sedermera varit beroende pä Styrelsens handläggning, liar General-post-styrelsen, uti sitt afgifna underdåniga utlåtande, anfört, att det ofvan omförmälda förslaget var bygdt hufvudsakligen på förutsättningen, att
Herr von Hartmansdorff, Augustt Om jag kunnat finna, antingen af Herr Grefvens och DandtMarskalkens proposition, eller af Utskot - Jo en 2 2 Jula e, m.' 1107 tets Memorial att deruti något yttrades, livar* Igenom Riksens Ständer förmenades, att framställa önskningar till Kongl, Maj:t, skulle äfJ, Ven jag reservera mig; men jag har ej kun'; hat märka något sådant* hvarken då frågan förta gången förevar, eller nu. Fråga har blott Varit om den form, under, hvilken ifrågavarande ämne bordt behandlas. Den har må* Ilända ej Varit så riktig, hvarföre Utskottet väl haft något skäl till sitt Memorial. Men om saken i annan form framställes, till exem. pel* såsom Friherre Anckarsvärd yrkat, tror jag ej, att Herr Grefven och LandtMarskalken skulle vägra sin proposition, ej heller att ConstitutionsUtskotlet skulle hafva något att invända deremot, i händelse dess Utlåtande komme i fråga. Sedan ConstitutionsUtskottets anmärknings-puncter blifvit afslagna och min begäran om återremiss af Utskottets Betänkan*' de icke bifölls, synes det likväl ej vara i sin ordning* att göra en ny framställning om hvad som redan är afgjordt. Hvad sjelfva saken beträffar, så tror jag, att då så mycket blifvit på Riddarhuset taladt om dessa anmärknings^ puncter, och då det synes otvifvelagtigt, att dessa yttranden ej uteblifva från Konungens kännedom, lärer Hans Majit icke underlåta, att derå fästa sin faderliga uppmärksamhet, om Han finner dem det förtjena; och i an-t nan händelse skulle det förmodeligen icke leda närmare till målet, att derom anhålla genom en särskild skrifvelse.
När nu dessa sednare beläggas med 2 5 R:dr:s charta, hvilket ärrätt och tillbörligt, så kanske böra de förra, såsom 1841 års Ständer antogo, lämpligen kunna beläggas med 5o R:dr i förhållande till deras högre värde. Icke heller kan jag inse, hvilken missgynnande conjunctur nu bör föranleda nedsättning af chartan för Riddare-värdigheten till 8 R:dr, då t84o års Ständer antogo den lill i5 R:dr”. I denna reservation instämde Herr Prosten Ber", Herr P. Berg, Petter Classon från Elfsborgs och Petter Nilsson från Christianstads län. Af Herr C. J. Koch och Herr Fr. Sundler: ”Emot Höglofl. Utskot tets fattade beslut i frågan om slämpelafgiflen för tidningar, få vi härmed anmäla vår reservation. Med den utveckling samhällsbegreppen uppnått, måste det antagas såsom ett axiom, att elt constitutionelt statskick icke i verkligheten kan existera utan tryckfrihet. Denna sanning, erkänd af de största tänkare och statsmän, har genom erfarenheten blifvit till fullo bekräftad. Då så förhåller sig, torde med skäl kunna sältas i fråga, huruvida staten bör genom någon beskattning betunga tidningspressen, delta medel för spridandet af nyttiga kunskaper och upplysning bland samhällsmedlemmarne och sammanhållandet af ett folks känsla af sin nationalitet. Men enär en stämpelafgift för tidningar redan Billang lill B. St. Prot. 1744, 5 Sami. 1 Afd' 7 Haft. ti 38 Bcvillnin gs-Utskotlets Betänkande, N.o 13. hos oss blifvit införd, Loide under närvarande förhållanden ej kunna blifva fråga om annat än att reglera denna i sjelfva verket allmänheten drabbande beskattning, så litet tryckande som möjligt, och i förhållande till det qvantitativa af hvarje tidning, som genom de allmänna fortskaffnings-anstallerna sprides kring landet. Alt stämpeiafgiften derföre bestämmes efter hvarje tidnings storlek, synes oss vara det rätta.
Bidrag af Svenska Slöjdföreningen, hvilket år 1860 utgjort 600 R:dr. Förutom dessa inkomster, har skolan kommit i åtnjutande af Statsanslag, till inköp af fysikaliska instrumenter och mekaniska modeller, 9000 R:dr och till li qviderande af en, i följd af skolans flyttning samt inredning af dess nuvarande lokal, iråkad skuld, 8,480 R:dr. Skolans utgifter omfatta: Aflöningar och arfvoden till tjenstemän, lärare och betjening 11,650: — Hyra för skol-lokal 6,000: Ved och belysning 2,000: Bibliothek, samlingar och undervisningsmateriel 800: — Inventarier och underhåll deraf 1,200: Diverse omkostnader, deribland betäckandet af en redan 1859 balanserad kassabrist 2,570: — 24220 Rdr 22) Elevernas antal har årligen ökats. Inkomsterna äro Statsanslag. 23) Vid Riksdagen 1859—1860 beviljades löner för två nya lärare, en uti Psediatrik och en uti Psykiatri. Samlingarne hafva under ifrågavarande år ökats, så att Institutets Museum innehåller öfver 4,000 preparater, och Bibliotheket öfver 14,000 volumer. 24) Ofvanuppgifne 9,241 R:dr 13 öre utgöra Institutets s. k. fattigfond, tillkommen genom sammanskott af enskilde. Fondens tillgångar, som användas till inköp af bandager åt missbildade personer, hvilka sjelfve icke kunna bekosta sig orthopedisk vård, förvaltas af en Direktion, bestående af 5 ledamöter. Inkomsterna utgöras af statsanslag. År 1860 vårdades vid Institutet 383 patienter, deraf 62 med bidrag från statsanslaget, 19 på fattigfondens bekostnad och 302 dels mot betalning och dels på Föreståndarens bekostnad. 25) Af 107 personer, som 1860 blifvit vårdade, hafva 85 blifvit dels botade, dels förbättrade. Samtlige utgifter för hela tiden:
Egnell? motion, angående ändring af beräkningsgrunden för Magistraternes bouppteckningsarfvoden; N.'o 67, öfver Riksdagsfullmägtigen Samuel Andei^ssons motion, alt fattigprocenten i sterbhus mätte utgå, icke såsom nu, af Summa Inventarii, utan i moa af behållningen, sedan, skuld blifvit afdragen; N:o 6g, öfver Herr Olof Wijks motion, om ändring af sista mom. 5 §, samt i mom. 7 §. 17 Cap. Handels-Balken, S. D. Vid förnyad föredragning bifölls: Stats-Vtskottets Utlåtande N:o 128, i anledning af väckt motion, att Krönan må bekosta handtlanguing vid Kronohemmans och Nybyggens afvittring. S. D. Vid förnyad föredragning biföllos Bevillnings-Vtskottets Belänkanden: N:io, i anledning af åtskilige till Utskottet remitterade motioner, an* gående tullen å ifrån Finland inkommande varor; N:o 11, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition rörande beskattning af Tull-, Mjöl-och Sågqvarnar samt Valkoch Stampverk för andras betjenande å städers områden; Nm ia, angående Bevillning af utdelningen å Trollhätte Canal och Slussverks Bolags adier. Från prot. Ut dr. den 5 danie 1834> G5 Från Viii lo fl. Borgare-Standet. S. D. Föredrogs Ståts-Utskottets Memorial N:o 183, hvaruti Lega res remiss till Constitutions-Utskottet, i afseende på skedd anledning till anmärkning emot Föredraganden för Krigsärendena; och biet denna sålunda begärda remiss till Constitutions-Utskottet nu meddelad. S. D. Föredrogs ånyo Stats Utskottets Utlåtanden:
Bifölls; och ]N7:o 5o2, med förslag lill voler ungs-proposition, i anledning af RiksStåndens sk il jagt iga beslut, i fråga om en föieslagen löne-ersältning till Ta bell-Corn missionens Secreterare. Volerings-propositionen godkändes. S. D. Föredrogs ånyo Förstärkta Stats-Utskollets Memorial, 499- angående votering, i anledning af Bevillnings-Utskotlets Memorial, IV: 41, rörande besluten, i fråga om Tull-taxan. Den 22:dra voteringen, uti hvilken endast 119 ledamöter delta Bih till R. Ut dr. den 8 Maj 1841 • fit, förklarades ogiltig. I öfrigt lades Memorialet, N:o 4f)9> till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens nedannämnde Betänkanden, Memorialer och Utlåtande : N:o 67i i anledning af väckta motioner om åtgärder till strömmings-fiskets i Bottniska viken upphjelpande samt, i sammanhang dermed, om ändring och förklaring af Fiskeri-stadgan den i4 November J 766. Godkändes. N:o 68, till Hedervärda Ronde-Ståndet, i anledning af eihållen återiemiss å Utskottens Betänkande, N:o 5o, angående Kongl. Brefvet den ig Juni i83g, rörande iakttagande vid skatte-köp ; N:o 6g, till Hedervärda Bonde-Ståndet, i anledning af erhå'- len återremiss å Utskottens Betänkande, N:0 5r, angående tiden, hvarifrån Författningar, som uppläsas från predikstolarne, skola anses gällande ; N:o 70, lill Hedervärda Bonde-Ståndet, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet, N:o 55, angående tillämpningen å de utskiftade Krono-parkerne på Öland af Kongl. Förordningen om jord-afsöndring.
Riksdag projecterade förändringar i grundsagarne, fär jag härmed wördsgmligen göra nägra anmarkninaar wid samma Utskoits, i memorial af den ro October ,gro, rö> rande ändring i tryckfxihetslaqen, framställde förstag, öfwer hwilket, såsom wid sistledne Riksdag gjordt, Riksens Högloft Ständer nödwändiqt wid den närwarande höra, enligt Riksdagsordningen, fakta sitt beslut, äfwensom öfwer afta de anmärkningar wid förslaget som as Ständens Ledamöter äro gjorda, efter nu göras, Constitunons-Urskvktel medgaf redan ar 1810: ^att tidens omständigheter, och en dä redan »vunnen obehaglig erfarenhet, det författare icke alltid rätt brukar den frihet lagarna dem förunna» föranledt Utskottets granskningar af tryckfrihetslagen; att man fatt erfara mitzbruk, som Riksens Ständer, wid denna LagS stadgande, ej hade anledning att frusta; att det alltid warit den vlyck, liga erfarenheten af brott, som gjort inskränkande lagar nödwändiga, och akt Utskottet således nödga, des foresta ett och annat band pä rättigheten att yttra sina tankar." Utskottet ingick likwäl ej i någon närmare beskrifning hwilka besia mitzbruk hade warit. Att de redan ägt rum, är ingen twifwel underkastadt, äfwen sä liket, som art de sedan den tiden ökats. Det oaktadt har Ulskottek, ehuru erkännande mitzbrukens flerfalldighet, ej förcslaait medel mot mer än ett enda siag deraf, nemligen: ^mindre tift, bör - 746 Den 26 Junti. Lörliga rattanden om Utländska Makter, och det allenast da dctza yttranden i dagblag eller weckostkctftec förekomma, i hwilket fall Urskottel ansett dem böra sta linder högsta maktens inseende." Alla öfriga flage förbrytelser har Utskottet leinnät nästan alldeles ulan afseende.
Den komme måhända att anses såsom en demonstration af likgiltighet å vår sida, den der skulle framkalla desto lifligare bemödanden såväl hos den Kaihotska propagandan, som ock annorstädes, der man befattar sig med proselytmakeri. Jag skulle derföre helst önska, det R. o. Ad. behagade afslå denna del af Betänk.; men som jag befarar, att Ståndet är af en annan mening, anhåller jag blott, att frågan återremitteras, på det att Utsk. måtte blifva i tillfälle, att aflemna en riktigare och fullständigare motivering af sitt förslag. LagUtsk. plägar vanligtvis ej låta komma sig den nu anmärkta ofullständigheten till last. Dess Betänkm förete snarare prof på den ablra grannaste färgläggning af Ulsk:s äsigler i förefallande ämnen, men i förevar:de fall bar Utsk. tillvägagått på ett så kärft, och i min tanke osammanhängande sätt, att Exped.Utsk. vore högeligen att beklaga, om det skulle underkastas obehaget, att på deu af LagUtsk. lagda grund, upställa ett förslag till underd. skrifvelse. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Om sjelfva det resultat, hvartill LagUtsk. kommit, icke gifver anledn. till någon anmärkn., anhåller jag alt R. o. Ad. måtte bifalla Utsk:s förslag, och icke återremittera frågan, endast för att gifva Utsk. tillfälle att skrifva andra motiver. Då man känner den utmärkta stilistiska skicklighet, sorn Exped.Utsk. besitter, har raan ej skäl att befara, att Utsk., derest en underd. skrifvelse i ämnet kommer att allålas, skulle uraktlåta, 222 Den 16 Juni att derifrån utgallra de motiver, som befinnas mindre lämpliga, att i skrifvelsen inflyta. Jag tror således, att fi. o. Ad. kan med fullkomlig trygghet förlita sig på Exped.Utsk., hvad beslutets motivering vidkommer.
På det hvarje Taxerings-komité må kunna fullgöra sitt nyssberörda åliggande inom behörig tid, föreslår jag, antingen, att i 44:de § Bevillningsstadgan föreskrifves, att Taxerjngskomitéen skall sammanträda före den 15 Juni hvarje år; eller ock, att i 8 § af 1863 års åberopade förordning tillkännagifves, att den der omförmälda beräkning af kannetal ej behöfver ske före Juli månads utgång. Stockholm den 8 November 1865. L. V. Henschen. Bih. till Ii. St. Af Herr HGIlSCllGIl, L. V., om utarbetande af förslag till författningar i afseende å religionsfrihet, fullt öfverensstämmande med grundlagarnes stadganden, angående religiösa förhållanden, m. m. På de skäl, som finnas dels anförda, dels antydda, l:o) i min under N:o 240 i 3:dje Afdelningen ll:te Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll vid sistlidne riksdag intagna motion, att Lag-Utskottet måtte ”utarbeta förslag till lagar, hvilka i afseende å religionsfriheten fullt öfverensstämma med de stadganden, som, angående religiösa förhållanden, finnas i Sveriges nu gällande grundlagar; samt 2:o) i den reservation, jag fogat, vid Lag-Utskottets den 26 Juni 1863 meddelade, under N:o 42 i lista Afdelningen 7:de Samlingen af nämnda Bihang intagna utlåtande, i anledning af-en del utaf berörda motion: — och hvilka skäl Lag-Utskottet behagade i sitt blifvande betänkande häröfver upptaga liksom vore de här fullständigt upprepade; — anser jag mig skyldig förnya berörda min motion N:o 240, utom i afseende å upphäfvandet af Kyrkolagens lide kapitels 2:dra §, hvilken, enligt Kongl. Förordningen den 16 November 1863, redan upphört att vara gällande. Och får jag alltså föreslå: icke allenast, att de under litt.
Nu afhälles försiktigt den öfre klara vätskan och tappas på ett rent halfankare, som mycket löst sprundas samt Hyttas till en källare för 14 dagar. Efter den tiden silas det genom en duk och tappas på buteljer, hvilka väl tillkorkas och öfverbindas med ståltråd. Därefter förvaras de i frostfri källare — alltid liggande eller stående uppoch nedvända, ty annars upplyftas korkarna af den oupphörligt alstrade kolsyran. Samma försiktighetsmätt som med Champagne iakttages här — äfven vid serveringen. H j. Stälhammar. Red ' af Svensk Bitidning. Göteborg. Clara Fabriks Stearinljus F j ä d e r, Praktiska Hushållsskolans John Y t t e r m a n s Brödoeh Matvaruhandel - utmärkt vacker, spritad och ospritad, från 71, 94 öre, 1: 18 och l: 4 1 p r kilogram i 11 Jakobsbergsgatan, 38 Nybrogatan, 27 Tegnérgatan. Breflåda. * E. * Tacksamma för det sända manuskriptet, som vid tillfälle skall användas. Välkommen åter! Tinio. Tarfvar betydlig korrigering och torde, sedan vi hunnit verkställa densamma, komma till användning. Irma. Kan ej användas. H — a R~th. Vi ha redan för en tid sedan personligen vändt oss till det omskrifna fursteparet och erhöllo till svar, att de ogärna såge, att deras barns porträtt offentligen meddelades. Hvad poemet angår, synes det helt nyligen ha varit tryckt på annat håll, hvarför vi ej kunna använda det. Emilie Falk. Vi måste se prof, innan vi kunna hestämdt svara. E — n. Månne ni ej öfverdrifver? Eller skulle möjligen ännu på någon särskild trakt denna fula last lifligare florera. I allmänhet har den under det senaste årtiondet dess bättre afsevärdt gått tillbaka. Red. (Med porträtt.) — - För länge länge sen; poem af Erika. — Ämbetet att vara husmoder; af Helena Nyblom. (Forts.) — En turkisk skaldinna, Nigjar Hanym. (Med porträtt.) — Iduns julklappsbazar (Forts.) — Slutadt dagsarbete; skiss af Elena. — Djurskydd i hemmet.
Att man icke får affalla från en lära, icke antaga en villfarande, förutsätter en lära, hvars lydelse är bestämd och skall efterlefvas. Det förutsätter en lärobok, affattad i formliga satser, hvilka man kan utfästa sig att bekänna och i helgd hålla. Blotta utfästandet att icke förneka är mindre strängt, och kan tillämpas äfven på annat, än bestämda satser. Dess tillämpning på christna protestantiska lärobygganden ger ett eget resultat, det ound gängliga *) Missg. Balken 1 Kap. 3, 4 §§. **) Tryckfr. Förorcln. 3 $. 2 mom. R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse för år 4849. 49 gängliga vilkoret för verklig religionsfrihet utan afskaffande af all trons och lärans grund. Den christna protestantiska läran, sådan den vid reformationen antogs, är icke ett slutet systehn, otillgängligt för all utbildning och förklaring. Ett sådant står och faller med den kulturgrad, under hvilken det är utbildadt, och måste helt förkastas, när det ej längre kan helt vidhållas. Deruti ligger denna läras öfver all annan upphöjda företräde, att den gäller för hvarje kulturgrad — veterligen för hvarje hittills upphunnen, [roligen för alla dem, som kunna återstå. Men huru skulle detta kunna inträffa, i fall läran vore en gång för alla ett afslutadt system? Sådan den är, består dess helgd i erkännandet af dess gudomliga ursprung. Detta är nog för trons bevarande. Detta gudomliga ursprung är, hvad som ej får förnekas. Och sådan är den trosbekännelse, Som hos oss skall hållas i helgd, att när vi ej detta förneke, då iakttage vi den rena evangeliska läran, i våra symboliska böcker antagen och förklarad. Den så kallade Liber Concordia*) hvilken intill år 1829, då nu gällande prested fastställdes, varit uti presteden åberopad, har säkerligen aldrig upphört att äga vitsord, i fråga om rätta normen för renlärighet i evangelisk-lutherska församlingen.
Upplästes Constitutions-Ufskottets den 2 dennes aflåtne Memorial , innehållande, att vid pröiningen af Friherre Anckarsvärds, Carl Hinric, frän Ridderskapet och Ad;ln under den 3 sistledne Martil remitterade, i föreskrifven form, gjorde Anmärkning mot Stats Rådet samt Konungens Rådgifvare i Commando-mål för Flottorne, i afseende på de till Beiälhafvarne för en i Nåder anbefalld Kust-Bevaknings-Expedition den 8 April 1817 utfärdade Ordres; Constirutions-Utskottet, i följd af inhämtade närmare upplysningar, ansett de mot Stats-Rådet i denna fråga inblandade Anmärkningar böra belt och hållet förfalla, enär förenämnde Expedition blifvit i Commando-väg och icke i Stats-Rådet besluten; men deremot funnit skäl att, i och för de mot Konungens Rådgifvare 1 Commando.mål anmärkte omständigheter, ställa General-Adjutanten för Flottorne, Herr Friherre Rudolf Cederström, under tilltal inför Riks-Rätt, samt i sådant ändamål till Riksens Ständers Jusritiae, Ombudsman öfverlemnat Handlingarne, med anmodan, att, efter äskande af behörig kallelse, denna sak i laga ordning utföra; hvilket Constitutions-Utskotret ansett sig böra gilva Riksens Ständer vördsammeligen tillkänna. Herr Grefven och LandtMarshalkrn hemställa de, att Constitutions Utskottets berörde Memorial måtte läggas till Handlingarne; hvilket bifölls.
Jag anser för afgjordt, att det blifver RiddarhusCaneeliiet, likasom de öfriga Stån - Ben 7 Juli e. m. Bens Gan celi iers åliggande att äfven efter Riks'*' dagen vaka ofver rigtigheten af de afskriften af RiksStåndens Protocoll, sorn till tryckning utlemnas, så väl som att i StatsContoiret uppbära tryckningsmedel och för desamma redovisa. Men då sammanfattandet af registret icke kan någon utan emot särskildt arfvode Släggas, får jag den äran proponera, att StatsUtskottet måtte anmodas föreslå någon anstalt, hvarigenom, under varande tryckning af Protocollerna , registren deröfver ma, emot något visst för hvart tryckt ark , författas, för att skyndsamt efter Protocollerna utgifvas. Herr Silverstolpe, Gustaf Abraham, föreslog, att till författande af dessa register en person för hvarje Riksstånd kunde utses. Bägge dessa förslag biföllos. Vid förnyad föredragning bifölls BaneoUtskottets sedan den 5 Juli hvilande Memorial, i anledning af väckt fråga om rät* tighet till Bancolån för dem som i Udde* .valla uppbygga stenhus, m. m. Upplästes å nyo det Särskildta Utskottets den 5 Juli första gången föredragna förr Deu 7 Juli* ni. nyade Utlåtande i anledning af yrkade förändringar uti JudeRegiementet. Herr Landt Mar skalken föreslog bifall till Utskottets Betänkande. Ropades Ja och ‘Nej. På samma sätt besvarades den härefter af Herr LandtMarskalken gjorda proposition till afslag af Utskottets Betänkande. Herr Munck af Rosensköld, Eberhard: Jag anhåller att någop af de Herrar, som ej bifalla Utskottets Betänkande, måtte meddela sina skäl dertill, hvilka möjligen torde verka på öfvertygelsen ho3 några af oss, som bifallit Betänkandet. Friherre Stael von Hollstein, Corfitz Ludvig:
1 måtte erhålla följande lydelse: »Pä minst tre »mils afstånd, i rät linea efter karta, frän närmaste stad eller köping;» äfvensom att i detta mom. måtte intagas dels förbud för handlande å landet att försälja bränvin i mindre partier, än 7l/2 kanna, vid äfventyr af handelsrättighetens förlust, samt dels bestämmelse om den afgift, som borde till socknens fattige utgå, motsvarande hvad för handelsbodar i städer eller köpingar erlägges; att uti § 25 tillägges, efter orden: »finnes laga hinder mot bifall till ansökningen ej förekomma», följande mening: »samt församlingen, der handelsboden skall »öppnas, densamma tillstyrkt,» och i slutet af §, efter ordet utfärda: »hvarvid sökanden till länets hospital erlägger 20 R:dr Banko»; samt att den uti 31 § omnämnda polisuppsigt och rättighet att göra beslag, utsträckes jemväl till sockennämudens ledamöter. Vid föredragning af denna, motion har blifvit ytlradt af Herr Ribbing, A., att han, instämmande i syftningen af densamma, och med kännedom om svårigheten alt leda i bevis förbrytelser mot förbudet om oloflig minutering af bränvin, ville tillägga det förslag, att handelsrättighet ej finge å landet fortfara längre, än sådant skedde utan bränvinsförsäljning och med den sockens bifall, inom hvilken handeln vore inrättad. A Allm. Besv. o. Elcon.-Utskotlels Utlåtande, jy$ 61.