Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och soln Utskottet förblifver vid sin åsigt i hnfvudsaken, får det, till fullständighet i formen, nu åberopa samina förklaringar, hvilka i Betänkandet redan biifv.t 5g4 Sta ts -Utskottets antydda genom utsättandet af den pagina i Revisionsberättelserna der de igenfinnas. Och har, då Betänkandet ingick, erforderligt antal exemplar af Revisionsberättelserna äfven inom RiksStåndeu blifvit utdeldt. 8:0 Innan Utskottet besvarar de anmärkningar, som blifvit gjorda i anledning af Utskottets yttrande rörande beviljad löneförhöjning åt Öfverste Hallencreutz, får Utskottet här upptaga ett af Hr v. Hartmansdorff fraraställdt och efter hans åsigt i förevarande fall tillämpligt förslag, att nemligen R. Stms Fullmäktige i RiksgäldsContoiret skulle äga att , tiar Revisorerne anmälte det någon summa hade, emot R. Stms föreskrift, blifvit använd eller åt någon anordnad utan redovisningsskyldighet, af årets Statsbristsumina innehålla ett motsvarande belopp. Utskottet kan icke understödja detta förslag först . och främst utur det skäl, att öfverlemnande! af en sådan magt åt Fullmägtige i R:g:sContoiret skulle innebära en rubbning af de i gällande Grundlagar meddelade stadganden rörande controllens utöfvande å StatsVerks-förvaltningen och bestämmandet af påföljden för de afvikelser från gifue stadganden, som dervid upptäckas och beifras. Men Utskottet hemfar i öfrigt skäl, att afstyrka berörde förslag dels deraf, att en sådan rätt att göra innehållning å den för StalsVerkets behof bestämdt påräknade Summa, skulle, då den för större belopp ifrågakomme, föranleda antingen tili R. Stms sammankallande eller ock till öfverskottsmedels eller andra från Regeringens disposi - Betänk an den, N:o 319.
Commissions-landtmätarné äga ingefi lön eller bestämd inkomst, hvarifrån afdrag kan ske till pensions-cässan; utan det skulle bero afen enskild vilja att af enskildta medel göra de nödiga insätthingarnn uti pensions-cassan. Sådant skulle endast leda till obelåtenhet och missförhållande, då del berodde på dem sjelfva att göra inbetalningarna eller icke. När man med 0000 r:drs tillskott kan bereda en hel embetsmannacorps’ bestånd, kan jag icke inse annat, än att det är af behofvet på - Den 26 Augusti f. ni. 363 kalladt att biträda Hr Forsells förslag, hvarföre jag dertill tillstyrker bifall. Hr von Troil, Emil: StatsUtsk. har visserligen, lika med Frih. Cederström, ansett det vara af billighet och klok hushållning påkaljadt alt söka bereda pensioner för commissions-landtmatarne i allmänhet utöfver den pensionsrätt, som É. St. redan för vissa fall rnedgifvit dem på allm. indragn.- staten; men StatsUtsk. har också trott på goda skal, alt pensionsinrättnrr blifva både säkrare och mindre betungande i den man de omfatta en talrikare personal, och att desse landtmätare derföre böra förenas med den redan befintliga pensions-inrättningen. StatsUtsk. här trott, att de icke kunde blifva delaktige deruti, utan någon uppoffring af Staten, emedan pensionsbolaget i annat fall skulle komma att vidkännas förlust derpå; derföre har Utsk. tillstyrkt R. St. att hos K. M. i underd. anhålla, det täcktes K. JYI. söka att göra upp saken med civilcasse-bolaget och vid en kommande riksdag underrätta R. St. om de villkor, på hvilka saken kan låta sig göra, då Ständerne blifva i tillfälle att pröfva, huruvida de af civil-statens pensions-cassebolag bestämda villkor för landtmäteristattns inträde uti bolaget kunna af R. St. antagas.
Tidningar, periodiska skrifter och hrochurer åtnjuta porto-frihet emot en till Stats-verket ingående stämpel-afgift, som 1853 utgjorde omkring 41,000: Utrikes-Departementets, Kongl. Maj:ts Beskickningars hos främmande makter, Kommerse-koliegii samt i främmande länder anställde Svenska och Norska Konsulers embets-brefvexling inom utlandet, bekostad af Post-verket, uppgick år 1851 till . 16,000: Transport R:dr 387,000: Bevillnings-Utskotlets Betänkande, N:o Ii. 5 Transport R:dr 387,000: Af Post-medlen utgående underhåll af optiska telegraf-inrättningarne i riket, omkring 12,000: D:o understöd till Diligens-inrättningen emellan Stockholm, Götheborg och Helsingborg 8,000: eller tillsammans B:ko R:dr 407,000: Vid betraktande häraf lärer icke kunna förnekas, att Post-verket både återgäldar den af Staten ät post-hemmanen medgifna obetydliga skattelindring och derutöfver bereder Staten och det allmänna så stora ekonomiska besparingar och fördelar, att, om också Post-inrättningen fortfarande må betraktas såsom inkomstkälla för Stats-behofven, denna bestämmelse fullkomligen uppfylles äfven utan det hittills af Post-medlen utgående direkta bidrag. Den grundsats, som mer och mer gör sig gällande i alla andra civiliserade länder, att Post-kommunikationerna, såsom kraftiga medel till folkens andliga och ekonomiska utveckling, snarare böra uppmuntras och underlättas, än göras lill föremål för beskattning, förtjenar visserligen äfven hos oss uppmärksamhet; och då frågan här inskränker sig till en, om man så vill, endast öfuergående eftergift af det jemförelsevis obetydliga belopp, som af Post-medlen direkt ingår till Stats-kassan, vågar jag vara förvissad, att Rikets Ständer icke skola tveka, att till detta pris förskaffa landet den reform af vårt Post-väsende, för hvars ernående Rikets Ständer vid sistlidne riksdag hos Kongl.
Bränvins tillverkning eller distillering i större bränneri må ej företagas, innan bränneriet blifvit af vederbörande kontrollör besigtigadt och befunnet icke vara annorlunda inrättadt, än denna författning och ordnings-stadgan medgifva. Sådan besigtning bör anställas, innan tiden för bränvins-tillverkningen infaller. Varder, besigtningen af kontrollör fördröjd, förhålles sorn i ordnings-stadgan föreskrifves. Vid besigtningen skall kontrollören öfver bränneriet upprätta beskrifning i tre exemplar. Dessa skola af honom och bränvins-tillverkaren undertecknas. Ett exemplar insändes till Konungens Befallningshafvande, och skola kontrollören och bränvins-tillverkaren ett hvardera till sig taga. Så ofta redskap i större bränneri ombytes eller förändras, skall på lika sätt tillgå, innan bränvins tillverkning eller distillering der företagas må. §. 61. Konungens Befallningshafvande förordne behöfligt antal personer alt, emot lämpligt arfvode, hafva tillsyn vid distillering, som enligt 20 §. utöfvas, och bestämme, hvilka distillerings-verk under hvarderas tillsyn ställas må. Om ansvar för öfvertrudelser af författningens föreskrifter. §. 62. Den, som tillverkar bränvin, utan att anmälan dertill skett och afgift blifvit erlagd, eller under tid, då bränvins tillverkning ej är tillåten, gälde tillverknings-afgift 606 Expedilions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 498. och bote, för lönbränning första gången ett med afgiften lika belopp och andra gången dubbelt. Den, som andra gången med sådan förbrytelse beträdes, bafve derjemte förverkat rättighet att bränvin tillverka. Skulle lian ytterligare blifva dermed beträdd; erlägge afgift såsom för loflig tillverkning och bote fyra gånger afgiflens belopp. Missbrukas till oloflig bränvins-tiilverkning sådan distillerings-rättighet, som enligt 18 eller 20 §. utöfvas får; vare rättigheten förbruten.
Uppskattadt värde. ?r o p 3 09 Skog och Betesmark. </> C g 3 aa a cd » (J93 a q 3 3 aa ca Blandsäd. >■ cd p 1 aa CD cc K ■< CD ? » Cao 09 W 0 3 55 aa ca s oT q qC/5_ c*-s CD p 0 a» rCD CP 3 Ca* c/a ca p 0 r-t 93 "1 1* 1 O p Ungboskap. PJO p 5‘ Hus och Tomter. Jord. Bruk, Manufakturler, Fabriker, Qvarnar och Sågar. Normelli. Stockholms llän för åren 1848, 184» och 1850. 1 a e —LJ — __!!!—! - B i el ft «. Bevillning efter 1848 års Förordning. Ständiga Räntor. Rlereci-Statens underhåll. Efter 2: dra Artikeln. Tionde och Räntor af Bruk, Verk och Inrättningar. Kostnad för Rotering. Kostnad för Städernes Fattigförsörjning. Skjuts. Väghållning. iMverse unera och Allmänna Besvär. summa Stats-Bidrag. Efter lata Art. Jord, Hus, Tomt och Inrättning. Borgerlig näring. För personer, som ej höra till viss näring. BränvinsAfgift. Summa. Boskapsoch Åkerskatt. Mantalspenningar. Statistisk TABJEIili öfver Fögdcricrnc inom Stockholms tan för åren 1848, 1849 oell 1850. Hemman. o pr Lägcnhete och iatsmanstorp ständig äganderätt es Kni utan 2 utar lera» Lustslott med dertill hörande hemman Kungs och Kungs-Ladugårdar Derunder lydande eller eljest Kronan särskildt rade hemman Dito andre lägenheter, såsom Stallänga Dito Lägenheter Dito Qvarnar Dito Fisken Krono-Säterier Frälse-Säterier och Ladugårdar Skatte-Säterier Säteri-Rusthåll Rå- och Rörshemman Frälsehemman Frälse Skattehemman Kronohemman Krono-Rusthåll Krono Augmentshemman Krono Skattc-hemman Dito Rusthåll Dito Augmentshemman
Län, som löps med 6 procent ränta, genast pä sätt Reglementet i 8- Art. z §. föreskrifter, derom gä i författning; Ofwerskottet pä Lcsie Län mägc Fvllmägtige anwända till CorrtoiretS egna bcho-f; men hwad som kan inftyta mera än som Fullmägtige anse Contoiret för nägon längre tid kunna behöfwa, bör förås pä särskild räkning och anwändas till anticiperad betalning af Leweranteurernes fordringar, pä sätt och med de n>:llkor 4. §. i berörde Artickel af Reglementet mnehäller. Detta »93 Den z October. Detta allt hemställes dock till Riksens Högloft. Ständers pröfning »vördsammeligen. Orebro den Z October 1310. kä liägloi!. kick^erlkLpets ock L. ttzmiltoo. kl VUlokixe 8<rrx,r« - 5tLnä«r, ^br. l.oxves. kl »ZxvZräixe Prcke-Ltr» dets I-eckLmörerr vl^nrr; VVciZman. kl Ne<Iervjr<i, Lan6«-5tln<I»n I.e6Lm§k«r, vjgnrr: ^oäsrr /oli2v5toll. l.uoniu8. V^HK lia, k>6<I. ock lie» n Oa»k. I8l». preke-§tln6er äea l> Lorxrre - 8rln6et <leo n Lonck»-Llloäcr ä»a l» Wördsamt Memorial. )edan Högloft. Ridderstapet och Adeln tia Statsoch Oeconomie.
Under den fest, som med anledning häraf firades vid Novaja Semljas kust, druckos skålar i champagne, och det berättas, att denna dryck smakat samojederna mycket väl.194 Lika litet som Tobiesen kunde någon annan fångstman år 1872 och ej heller år 1873 tränga in i Kara-hafvet, hvars inlopp under dessa somrar spärrades af ett tätt drifisband, som utbredde sig längs Novaja Semljas och Waigatsch-öns ostkuster ända till fasta landet. Enligt förmenande af en mängd erfarna fångstmän, med hvilka jag talat härom, skall detta isband dock hafva varit endast några få sjömil bredt, och antagligt är derför, att ej heller dessa år något hinder skulle förefunnits att om hösten framtränga denna väg längre mot öster. År 1874 blefvo deremot isförhållandena ganska gynsamma, och mången fångstman seglade åter som förut kors och tvärs öfver Kara-hafvet, hvilket detta år äfven besöktes af en engelsman, kapten J. Wiggins. Ingen af dessa trängde dock längre mot öster eller norr än Johannesen, Carlsen, Mack m. fl. under åren 1869–70. Först det följande året togo nordostfärderna åter ett i så väl rent geografiskt som praktiskt hänseende vigtigt steg framåt, då det lyckades mig att med en fångstjakt Pröven, förd af fångstkaptenen Isaksen, genom Jugor-sundet, som passerades den 2 augusti, och öfver det nästan isfria Kara-hafvet segla ända till mynningen af Jenisej. Pröven fälde sitt ankar der den 15 augusti 1875, i eller rättare strax utanför samma ypperliga hamn, der Vega-expeditionen låg för ankar den 6–10 augusti 1878. Härifrån seglade jag under åtskilliga svårigheter jemte dr Stuxberg och dr Lundström samt tre man i en nordlandsbåt uppför floden till Saostrowskoj, der vi mötte en ångbåt, med hvilken vi sedermera följde till Jenisejsk.
Friluns upgilt, i sednare tider fått, än i dess ursprungliga; och sorn en författning bör vara tydlig och klar, men detta icke blir händelsen, om ordet likaledes bibehålies, ty man bar fiirst talat om, huru det bör tillgå vid utskänknings-rättigliets beviljande och sedermera talar man likaledes om, att man skall likaledes väcka och behandla frågor om utskänkning-rättighets indragning, men huru detta skall ske omförmäler icke §:n, sådan den nu är, anhåller jag således, att ordet likaledes mätte utbytasmot dem jag föreslagit. Möjligen anser Gr. Lagerbjelke sådant oriktigt och icke kunna äga rum, i följd af R. o. Ad:s förra beslut, men här kati väl icke, såsom Gr:n anförde å f. m., den föreslagna förändringen afse hufvudsaken, utan den innebär blott ett förtydligande af hvad Ulsk. åsyftat, nemi. att frågor om indragning af utskänkningsoch utminuterings-rätl skola väckas och behandlas på samma sätt, som frågor om dylik rättighets meddelande. Den 4 Oktober e. m. 59 Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.: Jag delar Utsk:s åsigt. Jag kan icke, lika med flere talare, föreställa mig, att en församling, ifrande för nykterhet, skall vidtaga en åtgärd, som leder till motsatsen deraf, som är lönnkrögeriet. Upstår sådant, genom vägran att inrätta en krog, så är jag öfvertygad, att en församling, män om nykterheten, icke skall motsätta sig krogens anläggning. Således anser jag detta skäl icke i praktiskt hänseende vara gällande, men dermot synes det mig riktigt, att en församling må kunna afvisa ifrån sig utskänkningsställen, då den finner dem icke förmånliga. Att, såsom Hr Printzensköld föreslagit, i fråga om dessa ärendens behandling, man skall gå till K.. M., för att få eller icke få en krog anlagd, synes mig mindre rigtigt. Antager man således Utsk:s förslag, så kan ingen krog uppstå, om kommunen vägrar dess anläggning. Jag tillstyrker således, att R. o. Ad. måtte bifalla Utsk:s, af PresteSt. godkända förslag.
Han har sagt ali constructionen af tvåkammarsyslemet vore för mycket hämmande och likväl för mycket rörligt; men jag har icke kunnat fatta beviset för förenligheten mellan dessa båda motsatta egenskaper. Samme talare bar hemtat några exempel ifrån Norrska grundlagen, för att visa huru åtskilliga förhållanden äro egnade att lättare fördraga det democratiska statsskick, som finnes i Norrige; men jag måste äfven motsäga gillligheten af dessa exempel. Han yttrar, att Konungen utnämner i Norrige alla embetsman; sådant är också föi hållandet i Sverige med alla embetsmän som Konungen vill utnämna. Vi vela, att efter grundlagen förordnar Konungen om alla publika inrättningar och organisationer i afseende å embetsverken; dertill måste också höra att Konungen kan utnämna embetsmin, och vi hafva också sett, ali under de sednare 3o åren har Regeringen dragit till sig utnämningen af embetsmän, sorn tillförene nämnts af collegierna Något hinder, som i detta fall skiljer förhållandet i Sverige ilrån förhållandet i Norrige, existerar således icke. Den omtalade ansvarighetslagen för Storthingels medlemmar tillstår jag alt jag icke nu erin» Var mig; men ber att få fasta uppmärksamheten på, alt en sådan ansvarighetslag icke lärer kunna gälla den beslutande i( H. 1S x 38 D c n 17 April t. ra. auctoritéten, Norriges Rikes Storlliing, utan blolt enskilde Storthings-ledamöter, sorn förgå sig inom riksförsamlingen, och följaktligen har icke hans invändning någon tillämpning till frågan om representationsreformen härstädes. Han har sagt, att statsanslag till alla behof bestämmas af JNorriges Rikes Storthing på det sätt, alt någon statsbrist der ej kan uppkomma. 75 §:n i Norriges grundlag säger, att Storthinget äger att pålägga skatter, men tillägger: ”sorn dog ei gjelde längere end till 1 Juli det aar, da et nyt ordentligt Storthing är samlet.” Alla de betänkligheter, som den värde ledamoten liemtat ifrån förhållandena i Norrige, bortfalla således helt och hållet. Gr.
Hvad åter dess oeconomiska förhållanden beträffar, tyckes ali anmärkning i desse afseen* den, efter praescriptionen af 2:ne utan åtal förflutne Riksdagar, till det minsta kunna betragtas såsom öfverflödig. Detta ömtåliga nit att upprätthålla verkställande magtens rättigheter, skall så mycket säkrare gillas af Höglofl. Riddcrskapet och Addn , som inom denna upplysta krets hvar och en vet och erkänner att, i en constitutiorell Monarki, Thronens prerogativ är icke blott ett medel, utan ett af hufvudvilkoren för den lagbundna frihetens bibehållande. Men fastän jag således anser betänkligt, att, såsom officiel organ, aflemna de underrättelser Herr Montgomerie tycktes önska, tillåter mig styrelsens kända öfvertygelse om offentlighetens nytta, och bjuder min personliga vördnad för Höglofl. Ridderskapet och Adeln, att såsom enskilt medlem af detta Stånd, dessa underrättelser upplysningsvis meddela. I följd af denna min enskilta önskan, att så fullständigt som möjligt är, besvara de gjorde inkasten, anhåller jag om Höglofl. Ridderskapet och Adelns benägna tillstånd att först fa uppgifva den chronologiska upprinnelsen af Den 24 Februarii, 733 Arméens ifrågasatta organisation, hvarigenom ali anledning af partiskhet hos mig, torde försvinna, ty det är ej jag, som hvarkenj;föreslagit eller verkstält densamma, utan min företrädare i tjensten, framledne Herr Grefve Ad<- lercreutz. Utdrag af Kongl. Brefvet af den 25 Mars 1813 contrasigneradt: G. Wirsén. ”Arméen skall fördelas i Brigader och Divisioner, under befäl af Generaler, som i den. na egenskap komma att förses med löner på stat, och under sig hafva nödige Stabsofficerare och öfrige tjenstemän, hvarigenom hvarje sådan fördelning af krigsmagtan må finnas för Fälttjenstgöringen fullkomligen organiserad, och vid förekommande tillfällen genom egen kraft vara activ och användbar.’5 "Till N. N Regemente håfve
Men det dröjde icke längre än till 1S24, förr än en ny Komité under d. v. Kronprinsens ordförandeskap, tillsattes och kallades den stora, dels i anseende till förnämligheten och mängden af hans ledamöter, dels i anseende till vidsträcktheten af hans updrag, hvilket omfattade läroverken i allmänhet, t. o. m. Universiteten, samt Tillämpnings-Skolorna. Han slutade sina arbeten år 1828. Första följden af dem blef inrättandet af den s. k. Nya Elementar-skolan, hvars framgång medverkat till R. St:rs beslut, att år 1848 bevilja betydliga anslag till Elementar-Läroverkens förbättring, och till Konungens, att, den 6 Juli 1849, utfärda dermed öfverensstämmande föreskrifter. Sednare har en serskild Komité varit nedsatt, för omarbetning af de Akademiska Constitutionerna, hvilka Konungen d» 2 April 1852 utfärdat, men genom hvilka Akademie-Kanslererna bibehållits. De väljas af Pro-Kansleren, och Consistorii-Akademici ständige ledamöter, samt utnämnas af Konungen. För begge Universiteten kan dock samme person vara Kansler. Af det föreg:de synes att, för den allmänna undervisningen, funnits dels i Canzli-Collegium, dels i Kanslers-Gillet och Kansli-Styrelsen, ett centralt förvaltningsverk i 2:dra instanlien, hvilket äfven omfattat Universiteten. Men detta har nu mera uphört. Elementar-Läroverkens vård är lika splittrad, som kyrkans, mellan 12 Consistoriel-, hvartill i hufvudstaden kommer en serskild, af Prester och Lekmän, sammansatt Direktion. Biskoparne hafva likväl, i egenskap af Läroverkens Epliorer, ett större oberoende af Lektorerne, och ett betydligare inflytande på dem, än i kyrkans angelägenheter, der endast Prestens vigning och visitationer i församlingarne äro dem allena hufvudsakligen förr-, behållna. Universiteten kunna väl hafva serskilda Kanslerer, men, i sednare tider hafva Rikets Kronprinsar, förenat samma befattning för beggedera.
ÖfverDirecteuren Norstedt, hvilken nu mera innehar berörde arrende och vid Pihludden äger ett StilGjuteri, hvars ständiga eldning fordrade aflägsenhet från Staden, har, för att kunna företaga de till Gjuteriets vidare utvidgande erforderlige Byggnader, dem han under en osäker besittning icke vågade uppföra. Betänkanden, N:o 178. 63 hos K. M:t 1 underd. anita11it, att till Skatte få lösa denna plats, såsom af ålder ej Carlberg tillhörig och af naturen derifrån sliljd af Carlbergs-viken ; förmodande Sökanden, att denna Lägenhet, i anseende till dess inskränkta utrymme och bergaktiga beskaffenhet icke kunde af Carlberg med någon földel begagnas. Häröfver hörd, bar K. KammarCollegium andragit: att, om det å ena sidan icke kunde bestridas, att ju en osäker besittningsrätt vöre, som Norstedt anfört, ett hinder för större anläggningar, vore det likväl, å andra sidan, en förmon för Staten, att, genom utarrendering upphämta ett med tiden i bredd gående högre arrende och hvartill läget af denna lilla nära Ilufvudstaden varande Lägenhet skulle ansenligen bidraga; och då densamma snarare utgjorde ett lustställe än erbjöde utrymme för större anläggningar, så kunde Collegium, som icke insett större våda af eldning vid ett Stilgjuteri än vid hvarje annan eldstad, icke i underd. understödja den underd. ansökningen, men om, vid jemförandet af de hinder till enskildte anläggningar, hvarifrån saknad Eganderätt onekeligen vore oskiljaktig, med den årliga inkomst, som Staten genom utarrendering af denna Lägenhet kunde upphämta, den förra omständigheten skulle anses så Öfvervägande, att Staten borde frånskilja sig densamma, så syntes ändock tiden dertill icke inträffa förr, än vid arrendetidens slut år i335, då den förmonligast för Staten på auction till den mästbjudande kunde försäljas emot viss årlig ränta, enligt de särskildta grunder, Stats-Utskottets som i sådant fall borde underställas K. M:ts Nådiga granskning.
Domaren uppdragen pröfning af In tekningens beständ; anser Lag.ptffottet, i cnliq het med hwad Kongl. Mast, i nastförestäend punct, j Räder föreslagit, Concours. Domare! ocksä, i-den händelse nu i fräga är, kunna in fekningens beständ, i sammanhang med Co» coure ^.6e!n5 I^eäamorerr v^Znsr ifob. »k dioräin. ä V!Ilc>a. l.eäLmZters v!znLi kL NägvAr-Iixe prei»e-5kZ!iäexs NeäLMorerx PL Ue6erv!r6S Lon6e-5tZn6ett Dorias ^väersson. fob. k-lolmhssg^rcw. S?6 Den iZ Septeiuber. ttc-z oc!i ^.6c!u clen ry 8e^t. ib'^s° '» - ^r(.'1^e-8rän6et clen 29 L^rb2re-8cäncjsr cken 2 Ocr.
Hr Hjerta har, derest jag fattade honom rätt, menat, att det varit omöjligt för Constit.UtsL vid närvar, riks - 344 Den 18 December e. ra. dag att kunna afslå en motion om indragningsmagtens upphäfvande. Härvid får jag upplysa, att jag inom Utsk. väckt en sådan motion, så rak och enkel som möjligt, och utan sammanhang med något annat ämne, hvilken motion icke desto mindre af Utsk. undertrycktes. Utsk. ville sålunda äfven vid denna riksdag spela om igen samma rol, som vid den sisllidne, nemi. att sammanbinda indragningsmagtens afskalfande med juryns. — Sedan detta olyckliga beslut var fattadt, lemnade jag Utsk. vid cholerans utbrytande, innan expeditionen hunnit uppsättas. Slutligen har Hr Dalman nämnt, att det, såsom yttersta steget, skulle kunna blifva nödvändigt att välja ett annat Constit.- Utsk. Detta tillstår jag vore yttersta steget; och jag tror, att det, som Gr. Horn uppgifvit, då vore det, som först borde försökas. Men jag hoppas, att intetdera skall behöfvas. Likväl vill jag fästa Ståndets uppmärksamhet på omständigheter, som kunde tvinga R. St. till ett dylikt steg. Om t. ex. Exped.- Utsk. behagade förklara, att det icke uppsatte några expeditioner, så ser jag icke, att R. St. hade annat att göra, än att åt ett annat Utsk. uppdraga Exped.Utskts göromål; men jag säger, att detta vore det yttersta steget, och ett steg, som vid detta tillfälle omöjligen kan komma att behöfvas, ty jag vill blott upprepa, hvad jag förut nämnt, huru det nemi. gick till vid sista riksdagen, då Stånden i tryckfr.frågan sjelfva uppgjorde propos. till votering i förstärkt Utsk. Stånden kunna ju på samma sätt förfara nu, och det beror på R. o. Ad. här i massa, och icke på dess electorer, att utse den ordförande, som kan taga klubban från Utsk:s nuvar. ordförande, i händelse så skulle finnas nödigt.