Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ut Supra. S D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch OeconomieUt&kottets den 30 sistledne Julii under N:ris 154 och 155 afgifne, samt den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtanden, i anledningaf gjorde anmärkningar, vid Utskottets förut meddeldte Betänkanden: 1:0. Öm förändring i skyldigheten, att utgöra Afradsoch KronoTiondespannemål, samt andre på hemmanen indeldte Räntor. 2:0. Angående KronoTiondegpannemåleng Utgörande till Stockholms och Malmö Barnhus; Fann Ridderskapet och Adeln, att, enär 4l2 Den 11 Augusti e. m. sistnämnde Betänkanden redan blifvit af Riddetskapet och Adeln bifallne , Utskottets ifråga varande Utlåtanden bords läggas till handlingarne. Ut Supra. S. D. Föredrogs å nyo och lades till handlingarne Allmänna BesvärsochOeconomieUtskottets den So sistledne Julii, under N:o 156 afgifne samt den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, rörande de till Utskottet remitterade Motioner, om inköp för Statens räkning af ett utaf CanzliRådet C. M. Schoerbing utgifvet arbete, angående Skogshushållningen. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af BancoUti skottets den 31 sistl. Julii under N.o 40 afgifne, samt den 6 dennes eftermiddagen på bordetlagde, Memorial, angående det äfventyr som för Banken uppstår, i anseende till omöjligheten att få tillförlitligen upplyst, huruvida dess låntagare, mot inteckning i fast egendom, äro frie från förmynderskap eller förvaltning af andra förmonsrätts ägande medel; fana Ridderskapet och Adeln för godt, att berörde Memorial jemte de af Grefve Spens, Carl Gustaf, i anleda ning deraf, afgifne yttrande, till Lagutskottet remmittera. Ut Supra. * S-D. Föredrogs å nyo och bifölls BancoUtskottets den 31 sistl. Julii under
Då ytterligare blifvit anmärkt att det i den nu antagna författningen rörande Jury stadgade röstnings sättet kunde medföra betydliga svårigheter, har Utskottet velat Biksens Ständer föreslå en sådan förändring af 5 §. 4 Morn. efter orden icke Utskiljas innan , att det återstående af Momentet skulle utgå, och i dess ställe införas: densamma häröfver med Ja och Nej röstat. Till den åklagades fällande fordras mindst tvåtredjedelar af rösterna, i annat fall vare han frikänd. Till befordrande af bätte ordning inom de stadgar Tryckfrihets Lagen innefattar, föreslår Utskottet , att det 8 Momentet i 5 §. måtte flyttas imellan det 6 och det 7. Alla dessa särskildte förslag öfverlemna* härmed lill Biksens Ständer, för att efter den 36 §. Begeringsformen behandlas. Af de ifrån Högvördiga Prest-Ståndet remitterade anmärkningar, hafva de som i ofvanstående förslag ej äro upptagne, af Utskottet ej blifvit ansedde böra tillstyrkas. Sådana äro det föreslagna tillägget i 3 §. 3 Momentet af orden: eller fängelse efter brottets svårare beskaffenhet, och i 4 §. 12 Momentet om uteslutande af stadgandet om ersättning åt Bokhandlare för Böcker, som af Styrelsen blifvit confisquerade. I afseende pir dessa förslags uteslutande har Herr Pro - Den 14 Juli. 1247 Prosten Doctor Falk deremot gjort sin reservation. Stockholm den 13 Juli 1813. På Höglofl. Biddersk. och Ad Ledamöters vägnar Rudolf Cederström. På VällofI BorgareStåndets Ledamoters » t vägnar J. Wegelin. På Högv. Prest-Ståndets Ledamöters vägnar C. v. Rosenstein. På Hederv. BondeSiändets Ledamöters vägnar And. J son Hyckert. G. A. Silverstolpe. Redaction af de i Tryckfrihets Lagen föreslagna förändringar. Lagligheten af Böckers och Skrifters innehåll skall hädanefter alltid profvas af en Jury eller Nämnd, bestående af nio personer, hvilka utan arfvode eller kostnads ersättning för denna befattning, sammanträda vid den
Bonde-ståndet väckt, och till Stats-Utskottet remitterad motion, Har riksdaggfullmägtigen Jonas Peter Danielsson från Kalmar län anfört, hurusom, sedan skattläggning å Hullingsryds tullmjölqvarn i Hvena-socken och Aspelands härad af nämnde län blifvit, den 30 September. 1822, i stadgad; ordning verkställd'och instrumentet deröfver till Konungens Befallningshafvande i länet ihsändt, vederbörande kronofogde och häradsskrifvare, sorn ansett någon ränta' ieke böra qvarnen påföras förrän de öfver skattläggningen anförda besvär blifvit pröfvade och räntans belopp slutligen faststälhltp derföre trott sig endast: behöfva att, på sätt sorn skett, både vid den år 1824 inomfögdériet förrättade jordransakning och, år efter år, hos Konungens Befallningshafvande anmäla nämnde skattläggning såsom på Kongl. Kammar-kollegii pröfning beroende.. Dock som skattläggnings-instrumentet ej blifvit till nyssbemälde Kollegium öfversändt, utan sannolikt i Lands-kontoret förkommit, hade, efter flere års förlopp, och sedan ej blott dåvarande lands-kamererare utan äfven dennes efterträdare med döden afgått, i anledning af Kammar-kollegii advokat-fi,skals gjorda anmärkning, ett nytt sådant instrument infordrats samt detta ärende omsider kommit under Kollegii pröfning.. Emedan ifrågavarande, till 4 tunnor spanmäl bestämda ränta, under den sålunda förflutna. tiden icke blifvit qvarn-egarea, påförd, ålades kronofogden, assessorn Ml G. Ugarph och häradsskrilVaren J. F. Dahlström, genom Kongl.. Kammar-rättens den 28 Februari 1843, meddelade och af Kongl.. Maj:t under den 6 Oktober 1845 i Nåder fastställde utslag, att, hvilkendera af dem gälda förmådde, ersätta Kongl..
St. dermed intet att skaffa; men då frågan vidröres i det Stine meddelade Statsrådsprot., har jag icke trott det vara otillständigt att yttra den åsigt, alt jag, med hänseende till hvad som ronde titulaturen inom Norska arméen eger rum, icke skulle anse det olämpligt om samtlige Majorer inom Svenska arméen, såsom egande alldeles enahanda befattningar, nemi. antingen Bataljonseller Divisions-chefs, hädanefter komme att benämnas Ofverste-löjtnanter; att jag bestrider förvandlingen af anslaget till skrifmaterialier och expenser, samt ved och fjus för Krigs-collim m. fl. verk, ifrån bestämdt anslag till forslags-unslag, eftersom jag anser det nu anvisade beloppet med nödig hushållning fullt motsvara behofvet ; alt jag sluleligen bestrider, att det å allmänna indragningsstaten anvisade belopp af 10,000 r:dr till expectans-arfvoden åt lönlöse Officerare, icke måtte beviljas till pensions-förhöjningar för andra än dem, hvilka i Kaptens-graden taga afsked. I den så maktpåliggande Kaptens-graden stannar det stora flertalet af arméens Officerare, utan andra utsigter för ålderdomen än dem de kunna bereda sig och familj, för de 400 r:dr, hvaraf den vanliga pensionen utgöres. De af ödet åter mera gynnade, hvilka öfverskrida nämn - 112 Den 11 Januari. de grad oell hvilket vanligen sker redan vid en yngre ålder, erhålla relafivt ganska fördelaktiga lönevilkor, medan de ännu tjena och, då de en gäng taga afsked, hvilket i allmänhet sker vid en mera framskriden ålder än Kaptenerne och först då de minst blifvit berättigade till pension efter 4:de pensionsklassen, en högre pension, samt utsigter till en mängd fördelaktiga anställningar, hvilka icke. stå Kaptenerne till buds. Såsom ytterligare skäl till ofvan gjorda yrkande, gäller det förhållande som vi litet hvar veta eger rum, eller att en ofta icke mer tjenstbar
N:o 46, i ani. af väckta motioner till förbättrande af folkskoleväsendet; Banko-Utskottet: N:o 62, i ani. af ett utaf Possessionaten N. Kemner gjordt ackordsanbud; N:o 63, med anmälan ang:de en verkställd omröstning; N:o 64, med ani. af Riks-Ståndens beslut öfver Betänk:t N:o 36, ang:de uppställningen af 5:te och 6:te afdelningarne i Banko-reglementets 6:te artikel; Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: N:o 131, ang:de verkställd omröstning i ani. af de hos Riks-Ståndan fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:ts Betänkm N:ris 55 och 124, rörande väckt förslag om upphörande af hittills gällande reglementen för vården af sockenmagasiner, samt öfverlemnande å kommunalstyrelserna att öfver samma magasiner förfoga; Riddarhus-Utskottet: N:o 10, ang:de förändrad redaktion af 7:de §:n i Riddarh.- Direktionens instruktion. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 2 e. m. In fidem, O. Brakel. Lördalen den 10 Oktober 1863. Plenum kl. £ 2 e. m. Justerades 2 prot.-utdrag för den 7 dennes, samt profit för den 3 sistl. Juni f. m. Upplästes och godkändes Kiddarh.-Utskits förslag till R. o. Adis underd. skrifvelse till K. M., angide förändrade föreskrifter i afseende å granskningen af Banko-diskont-verkets räkenskaper. Föredrogos och biföllos Stats-Utskits den 7 dennes på bordet lagde Utlåtin: Nio 157, i ani. af K. M:s Nåd. Propos. om full dispositionsrätt för Stockholms stad och län till den åt stadens och länets gemensamma kurhus-inrättning år 1815 upplåtna egendom å Kungsholmen; N:o 158, i ani. af K. M:s Nåd.
Här är ej fråga om verkan af skiljaktigheten blir större eller mindre; mig har det blott förekommit, att fortfarandet af 12 proCents ränta under den föreslagne anståndstiden tills första omsättningen eller för den del deraf som redan förflutit utan rätt till omsättning i bägge fallen alldeles rubbar den enda grund, hvaruppå tillstyrkan - Ståts-Utskottets Betänkanden. i sg landet af sjelfva anståndet möjligen lan sig stödja* Anledningen hvarföre jag ovilkorligen tillägger att, *om under loppet, af tiden Discont-Contoir skulle, enligt Riksens Ständers beslut, komma att , genom Bankens eller Riksgälds-Contoir et i Landsorterne inrättas vid desse nja Discont-Contoir vid genom omsättning eller fult betalning kunna likvideras , äfven de då ännu återstående skulder uti förra Filial-Disconterne/* är den, att som fråga om sådane inrättningar i allmänhet blifvit väckt, har jag trott, att de Ledamöter af Stånden, som särskildt önskat desse Contoirs åter-upprättande för Filial-Discont-Liqvidationerne, hvilka jag för min del afstyrkt, emedan ändamålet icke svarar emot den dermed förbundne kostnaden, icke genom återremiss skulle uppehålla det nu för handen varande hufvudsakliga ärendets afgörande, enär denna speciella del deraf stöde öppen till diseussion, i sammanhang med den mera generella frågan, om Discont-Contoirs inrättande i Landsorterne., Och skulle så väl Herr Santessons, sorn Herr Friherre TVirséns ofvanintagne anföranden medfölja Statsoch Banko-Utskottens Betänkande till Rikets HÖglofl. Ständer. 4:cle Sami. g i3o Stats-Utskottets B et ankan den. Transsumt af Protocollet. hållet i Rikets Högloft. Stånders sammansatte Statsoch Banco-Utskott vid Lagtima Riksdagen i Stockholm d. 25 Februarii 1823. Herr Doctor Hedrén anförde! Sedan Högloft Utskotten, genom ordentligt Beslut afgjort hela den ifrån Rikets Ständer remitterade frågan, rörande förlängd utredningstid för f. d.
Ni har väl försett er på bästa vis allihop, vill jag tro. Tack, tack! Kom nu ut på gården, så ska' vi dansa och hålla oss lustiga. Der på bordet har ni dricksvaror att muntra er med. Spara inte; det finns mer i källarn. Kom, kära Erik och Anna; ni skall sitta bredvid mig i högsätet. Prostafar, sitt här du också. (^De sätta sig i en soffa åt fonden till.^) Det var mig en riktig glädje, att jag en gång fick fira ert brölopp, Erik och Anna; jag anser er nära på såsom mina fosterbarn. Prosten. Gud ske lof, att saken fick en sådan utgång, och att jag kunde nedtysta hela ledsamheten med den andra lysningen. Erik och Anna. Ja, Gud ska löna herr Patron och Prosten för all godhet. Nils Jonsson (^kommer fram ur hopen, något "kladdig"^) Bli inte otålig på gamle Löper-Nisse, herr Patron, fast jag är lite munter och storlåtig åf mej. Jag får lof ta Patron i hand och tacke för den dråplige välfägnan. Brukspatronen. Tack, tack, fader Nils. Var ni alldeles som ni behagar i afton. Jag vill se alla glada och otvungna. Nils. Jag har stått fadder åt den här lelle fleckstumpen, (^pekar på Anna^) vet Patron, och jag vill gråte åf glädje, när jag ser att ho växt opp och blitt vän i syna och är så löcklig. (^torkar sig i ögonen^) Ja, Gud signe er, Erik och Anna och Sven och Lisa och Jan och Annika och Anders och Per och Stina och Bengt på Åsen och allihop! Huj, jag är så gla', att jag vill ta er i famn, hele högen. Tralala! (^han går omkring och tar alla i hand och trallar och hoppar^) Brukspatronen. Jag har inte sett till er hemma på länge och väl, fader Nisse; har ni varit ute på vandring? Nils. Vesst tusan har jag varet på vandring, herr Patron. Jag heter inte Löpare-Nisse för ro skull heller! Den dag, då Nisse slår sej te hvile, då är hele karln te salu för en bankovitten! Prosten.
Jag vet icke huru länge denna discussion skall räcka; men i betraktande af den på detta ämne redan använda tid, har jag föreställt mig, att äfven andre talare skulle i sina yttranden inskränka sig, och att såiunda hopp kunde vara, att vi inom kort komme till ett afgörande. Att så tidigt som möjligt framställa bestämda åsigter, tror jag leder till förkortande af öfverläggningen, och man kau då bestämma sig för sitt votum. Det är på grund af dessa åsigter jag anhåller att få framställa mitt förslag. Jag vet väl, att nu är fråga endast om 6:te punkten, som handlar om banan från Götheborg till Kathrineholm och derifrån till Stockholm, samt om bangård i Götheborg. Jag skulle också i min framställning inskränka mig till dessa båda frågor, men jag anser nödvändigt att visa huru jag betraktar saken, och huru man skall kunna komma till den öfverensstämmelse jag önskar. I afseende å summorna anser jag, att man borde inskränka sig till 20,000,000. För banan från Stockholm åt Kathrineholm föreslår jag 3 milla-. Det är ungefär så mycket, som motsvarar vägen till Södertelje, ehuru jag icke vill att man skall bestämdt föreskrifva, att banan nu skall dragas direkte till sistnämnde stad, emedan jag hört af en tillförlitlig Ingeniör, att lian hyste betänkligheter för att på detta sätt inrätta arbetet, utan att det borde utföras på mellanliggande punkter. För vägen mellan Götheborg och Götha kanal föreslår jag en summa af 7,100,000 Kdr, eller något mindre än K. M. föreslagit. För bangård och verkstäder i Götheborg föreslår jag 450,000 Kdr. Dessa poster äro de, som nu utgöra föremål för öfverläggningen.Dernäst föreslår jag ett anslag af 1,200,000 Kdr för banan till Upsala, emedan jag anser nödvändigt, att en bana drages från Stockholm norrut.
Till vinnande af lika fullkomlighet vid jordens beskattning, fordras äfven en Agronomi till hvars yrke det ensamt hörer, att äga kännedom om jordpartiklarna och hvarom läQ - 682 Den 24 Febntarii. gre fram skall omständligen blifva ordadf. Skulle skogseld eller förödande tillfälligheter inträffa, blifver sådant allmänt bekant. Jordägaren bör då hos Landshöfdingen begära syn derå, då värdering af skadan sker, samt afseende göres huru länge af den nedbrända skogen, gagn kan påräknas, efter hvilken tid den upphör, att höra till beskattningen förr än efter så många år, som den anses att kunna åter b?gagnas. Denna nedbrända skogens beskattning skulle på ett lagligt sätt förmå till mera skogsvårdande än hittills skett. §• 21. Brcindtovfimåssar, kunna fördelas uti 3:n© sorter nemligen i:sta"sorten, eller den mörka och drygaste. 2:dra sorten något ljusare och lättare, 3:dje sorten eller ljusaste, samt lättaste och minst dryga. En 4 de sort kunde äfven uppräknas, som består af flyeller hvitmåssa. Denna sistnämde bör blott undersökas om den kan dikas, då med tiden, deraf äfven kan blif* va Brändtorp hvars godhet kan jemföras med sämsta sorten af de s:ne. Här får en afvikelse göras hvad transporten angår, mot hvad, som är yttradt uti 6 §. i anseende till torf skördernes vansklighet och det myckna arbete som dervid användes, nemligen: stt då den är belägen öfver en mil ifrån afsättningsstället, är dets icke värd, att anse sorn torftäckt, och i de fall en större godsägare, genom en mängd bönder sig deraf kan begagna, så undfås så mycket mindre i andre utskylder af Den 24 Februarii« samma landtbönder och vågar jag försäkra det dervid ingen annan vinst är att påräkna, än skogsbesp ring, visserligen icke till egit, titan framtida gagn. Af prima sorten kunna 6 lass torf, hvarje lass utgörande sex cubikalnar svara emot en famn Bokved eller 2tne famnar Surskog eller 4 famnar Barrskogsved.
Ofver denna Rikets Ständers skrifvelse hafva Konungens Befallningshafvande i samtliga länen blifvit hörda och afgifvit yttranden, dels angående de grunder, som lämpligast borde följas vid bestämmandet af bidrag från det anvisade reservationsanslaget, dels angående omfattningen och beskaffenheten af de föreskrifter, som vid införandet af entreprenad efter den af Rikets Ständer föreslagna högre lega kunde för de skjutsskyldiges säkerhet och de resandes beqvämlighet anbefallas, samt hvilka bestämmelser, som, i förening med en högre lega, lämpligen borde meddelas till befrämjande af ett allmännare införande af entreprenader, dels ock angående de anordningar för öfrigt, som, i följd af Rikets Ständers framställning, kunde för det åsyftade ändamålets ernående finnas lämpligen böra vidtagas; hvarefter och sedan Kammar-kollegium i frågan meddelat underdånigt utlåtande, Kongl. Maj:t den 24 Januari sistlidet år förordnat, att, med afseende å hvad i frågan hos Rikets Ständer förekommit, andel i ofvanberörda anslag finge, der sådant af omständigheterna påkallades, äfven städerna tillgodokomma; att ifrågavarande understöd skulle utgå i visst förhållande till skjutslagens bidrag efter förmedladt hemmantal; att — då bidrag af anslaget endast kunde tilldelas skjutsskyldige vid de gästgifvaregårdar, der skjutsen bestredes genom entreprenad och tillika befunnes särdeles tryckande, men, vid jemförelse emellan de olika tillskott, som inom olika orter utgjordes, sig visat, att vid mer än hälften af gästgifvaregårdarne på landet, der entreprenad vore införd, utgörande omkring 550 till antalet, tillskotten mer eller mindre öfverstege 16 R:dr på helt mantal och på ett eller annat ställe uppginge till mera än 200 R:dr — endast de skjutslag borde anmälas till delaktighet i 1864 års anslag, från hvilka bidragen samma år till skjutsentreprenaden utgått med högre belopp än 16
Regleringen under 8‘.de Hufvud.Titeln. Den 25 April. 343 Angående den under BergS'Gollegii disposition stälde Cassa m. m. Angående Nådårsoch Besparings-Författningarne. Angående Medels anslående till Riddarholms-Kyrkans iständsättande. Angående sökt införsel uti Wisingsborg* eller Rådmansö Kungsgårdar. Statsoch Banco-Utskottens i Om Medel tjll Hjelmare Slussverks ombyggnad och vidmagthällaode. Stats• samt Bevillnings.Utskottensl Om en stadgad afgifr af hvarje Mantalsskrifven Person till Veneriska smittans hämmande. Lag• Utskottets Z Rörande Förmyndares tillförordnande, Qcconomia Utskottets : * Angående af skaffande af Guld och Silfver i Uniformer, 2:0 Instämt uti Högvördig* Präsfe-Siåm dets fattade beslut, att anmoda Expeditions 344 Den a5 dpril> Utskottet, för Justitise-Ombudsmannen samt dess Suppleant uppsätta behörige Coustitutorial. 3:0 Återremitterat följande Utskotts Bcfändén, nemligen; Stats• Utskottets: Angående Riks-Statens Andra Hufvud-Titel, samt JSevitlnings-Ut skottets : Om en förnyad Chartae-Sigillatce-Förord niog. 4:0 Latit bero vid nedannämnde Utskotts afgifne Utlåtanden, nemligen: Stats-ZJtskottets : Angående Ädelforss Guldverk. Angående tillökning i anslaget för fria Konstanes Academie. Angående inforskrifvande af Engelsmannen Thonsson i och för försök af ett nytt JernbeTedningssätt. Angående Kronans Ränte-Hö och Halm från Vestmanlands Län, som äro anslagne till "utf ordringen vid Kongl. Hof-StaHet. Den 35 April. 345 'Lagsamt Oeconomi#- Utskottens: Om sammanfattande af ett sammandrag utaf Författningarne, rörande Svenske Jordägares rättigheter och skyldigheter ni: m. Lag■ Utskottets:
BancoUtsköttet i Riksdagsmannen J. M. Wessings Memo4 Bihang till Rikt-Sti Prat. '.817 och 1818. xtira Sami,. 48^ Protokolls Utdrag d. 2 Jan. 18I8. xial, angående förbud emot utgifvande af Pri» väte Assignationer. Lagutskottet • Memorialer af: I:o Riksdagsmannen Johannes davidsson från Jönkopings Län , angående förhöjande af vitén för uteblifvande vid HäradsTing. a:o Hans Sindersson från Bohus Län, angående Brandstods erläggande efter förmedlade eller oförmedlade Hemmantalet. 3:0 Johannes Arfvidsson från Jönköpings Län, rörande vägdelning samt vägarnes underhållande. • 4:0 Samuel Andersson från Östergöthland , angående Nämndemäns och Krono Bet jemes rättighet, att utan vittnen förrätta Stämningar. 5:0 Olof Gudmundsson Bagge från Bohus Län , innefattande tillägg till dess förut väckta motion om Lagars bestämmande i afseende på förhållandet emellan Jordägare och Torpare. 6:0 Per Jonsson från Kronobergs Län, angående EnskiftesFörfätiningarnes olämplighet för samma Län. 7:0 Jonas Jansson från Cal mare Län , rörande upphäfvande af det i 38 §. af 1805 års Skogsordning siadgade förbud emot TröskeSlagor af Ek. 8:0 Olof Mansson från Blekinge Län , angående ändring och förklaring af 1803 års StängselFörordning; och 9:0 Carl .Fr. Berg från Bohus Län , angående minskning i ansvaret för fylleri. ProtokollsXJtdrag d. s> Jan* i8l8» 483 Till Lagsamt Allmänna Besvärs och Eko* nomlUtskotten.
Banken erhåller derigenom äfven utvägar både till controll öfver förvaringen och ansvaret för spanmålens vård; och den offentlighet, som i denna angelägenhet, hvilken vanligen på sockenstämma regleras, iakttages, gör underslef och bedrägerier nästan omöjliga. Det andra hindret ligger uti ovanan i vårt land att torka spanmålen. Detta vigtiga ändamål, för hvars vinnande alla andra medel hittills hafva felslagit, skulle mera genom en sådan belåningsrätt befordras, än på något annat sätt. Emedlertid ligger detta ändamål utom Bankens befattning, och Banken kan ej på annan grund intressera sig derför eller inblanda sig deruti, än att ej dess säkerhet genom spanmålens förskämning må äfventyras eller förminskas. Detta kan vinnas derigenom, att utom hypotheket af varan, samma säkerhet fordras, som för Discont-lån, och att lånen liksom dessa äfven tidtals förnyas. Det blir då åt socknarnes eget intresse öfverlemnadl att sjelfve vårda och förbättra sin vara, hvilket skulle ännu mera förökas, derest mindre ränta betalades för torkad än för otorkad spanmål, t. ex. 3 eller i början a procent för den förra och 4 procent för den senare. Då spanmålen understundom stiger 100 procent öfver hvad den vid andra tillfällen gäller, blir en sådan ränta icke betungande. Uti alla socknar finnas kloke personer, som skulle påyrka torkningen af spanmålen uti socken-magaziner, hvarigenom denna angelägenhet hastigare än på annat sätt skulle fortskyndas. Genom en sådan belåning skulle förekommas hvad, som nu gör sockne-magazinerne nästan onjHliga och ändamåls-lösa, nemligen att förrådet utlånas under goda år, hvarigenom det ej finnes tillgängligt under svåra, när det som bäst behöfves; hvarföre äfven såsom vilkor borde föreskrifvas, alt belånad spanmål icke fick åter utlånas. Denna belåning skulle vinna ännu större fullkomlighet, om den kunde äfven direct tillerkännas och medgifvas enskilde.