Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
»ha’ dom supe’ ihjäl sej? — Ä dom schöl (döda) bägge? Ingen svarade ifrån slädpartiet. Käringarne extimerade inte att tala — och följet gick under den själen förlamande känsla, som man känner, då man hvarje sekund väntar, att en finare sortens cyklon skall komma svepandes. Här voro socknens största och värsta käringkäftar på några alnars afstånd från hvarandra, och alla tyckte hur de sutto och laddade sig. Den ena hade sin casus belli i en hundskinnspäls och den andra hade sin i fällarne, så den saken fattades inte. Men inte ett knyst hördes. Detta gjorde, att det hvilade någonting alldeles obeskrifligt hemskt öfver färden. Summan af saken vardt den, att gubbarne kryade till sig. Men med bränvinsaffärerna kom det inte till någon fortsättning. Det var andra dagar nu, än då Anders låg i sin säng och var brudgum hvarje morgon och fick kaffekaskar af Lars Persson. Nu voro de en visa i hvar mans mun, och alla hade ögonen på dem, om de försökte snedda öfver till hvarandra. Begrips: de hade inga glada dagar. Visst gick Anders ibland så att han kunde se Lars Perssons vedbacke — som var tom nu för tiden — och Lars Persson strök omkring och kände längtan efter Anders Olsson. Men i bägge fallen var det en käring, som gick efter dem. Nu är det så i vissa byar på landet, att skvallret är likasom en samhällsinrättning, som ligger alla på hjärtat. Två vänner, som haft mycket tillhopa, äro ifrån hvarandra ett par veckor och — sedan känna de ingen annan längtan att råkas än för det ädla syftet att ge hvarandra på den så kallade svinpälsen. Då har denna samhällsinrättning arbetat litet. Det gick så här. Men Lars hade det drygt. Byborna och sockenborna kände sig utomordentligt anständiga och nästan religiösa, då de jämförde sig med Lars och Anders. En sådan ny och ovanlig känsla ompysslas, tills den blir stor och stark, hvarpå någon alltid får sitta emellan. Då nu någon skall stukas, vet folk, att det har sig lättare med en fattig än med en förmögen. Det är således tryggast att slå ned på en stackare, då moralen vill ha motion. Lars vardt utan mat i stugan och utan arbete i bygden.
Hnge ske förr än bränvinstill verkningen fortgått tvä månader, så skulle en bränvinslillverkare, som anmält sig för två månaders tillverkning, efter att hafva erlagt afgiften för första månaden, redan under samma månad kunna icke blott tillverka utan äfven försälja hela det belopp, hvilket hail anmält sig att under två månader tillverka; hvarefter det kunde inträffa, att han saknade tillgång alt gälda de,n andra månadens tillverkningsafgift. På grund häraf tillstyrker Utskottet, att berörde yrkande icke måtte till någon Pikets Ständers åtgärd föranleda. Beträffande derefter yrkandet, att någon förhöjning i afgiften ej borde ifrågakomma för någon del af den under en månad möjligen uppkommande öfverskottstillverkningen, så förhåller det sig så, som Riksdags-fullmägtigen Smedberg i sin motion uppgifvit, att den dagliga tillverkningen icke kan på förhand så noga beräknas, att den icke något öfvereller understiger tillverkarens beräkning. Utskottet anser det derföre vara billigt och utan fara för missbruk kunna medgifvas, att till Bih. till R. St. Bet. M 4. och med för öfverskott, som ej med en tiondedel öfverstiger anmäldt tillverkningsbelopp, endast vanlig tillverkningsafgift må erläggas; hvadan Utskottet tillstyrker, alt 44 § 1 mom. måtte erhålla den förändrade lydelse, som 21Ä5 § 1 mom. i bilagde förslag innehåller. § 45 (23). Hos Ridderskapet och Adeln har Herr von Mentzer, C. F., yrkat, att rätt till återlj ftning af förskottsvis erlagd afgift ej måtte begränsas till blott Vä deraf, utan att det endast mätte bestämmas, att återlyflningsrätten ej får uppgå till mera än att återstoden alltid svarar mot den minsta tillverkning, hvarför anmälan enligt 4 <§ skott.
Talman må ej vägra proposition, utom när han finnér en i kamaren af nå - / Kongl. Maj:Is Nåd. Skrifvelse, N:o 83. 35 gon dess ledamot väckt fräga bokstafligen strida mot grundlags lydelse; och bör han då alltid anföra skälen till sin vägran. Derest kamaren med honom i begreppet härom ej instämmer, utan ändock yrkar proposition, skall han ega att förklara öfverläggningen hvilande. — Målet förvises då till lag-utskottet, hvilket det åligger alt ofördröjligen inkomma med moliveradt och bestämdt utlåtande öfver frågans stridighet eller enlighet med grundlagen; — börande utskottet, vid sådan frågas afgöraude, vara fulltaligt. A hvad lag-utskottet förklarat icke vara mot grundlag stridande, kan proposition sedermera ej vägras. § 120. Beslut, som kamare i allmän fråga fattat, skall med-kamaren, genom utdrag r. o. § 37. af protokollet, delgifvas. Ilar målet varit af utskott handlagdt, skall ock detta OIXi mom. 1 oell S. beslutet genom protokolls-utdrag underrättas. Derest ledamot, som i kamarens beslut ej instämt, vill sin serskilda tanka bos med-kamaren anmäla, skall sådant vara honom obetaget; börande han i slikt fall sin skiljaktiga mening skriftligen till protokollet aflemna, hvarefter den genom protokolls-utdrag med-kamaren delgifves. — Dock må icke i något fall beslutets expedierande kunna af sådant skäl uppehållas. § 121. Innan två dagar förflutit, sedan ett af utskott handlagdt mål blifvit afgjordt i ena kamaren, må det ej i med-kamaren till pröfning företagas. § 122. Då någon af kamrarna gillar ett betänkande eller förslag, som med-kamaren r. o, § 73. förut godkänt, utgör det Riksförsamlingens beslut. § 123. När en allmän fråga, hvaröfver utskott sig utlåtit, till afgörande förekommer, r. o. §§ 73 eger kamaren att antingen genast, med bifall till utlåtandet eller utan afseende å och 75. hvad utskottet föreslagit, fatta sitt beslut, eller, om ämnet anses fordra ytterligare utredning, målet till utskottet återförvisa.
S. D. Föredrogs och bifölls Expedilions-Ulskoltels Memorial, N:o 1, angående Ökadt Canzli-biträde, m. m. Prot-Utdrag, den 3 Augusti i844- 15 S. D. Vid förnyad föredragning af Herr Ribb i tigs, Bengt, den 31 sisllidne Juli på bordet lagda motion, om föreläggande för ConstitutionsUlskoltet, att inom nu innevarande månads slut till Rikets Ständer öfverlemna det från förra Riksdagen hvilande förslaget, angånde national-representationens ombildning, beslöt Ridderskapet ocb Adeln alt förelägga Constitulions-Utskottet att inom medlet af denna månad med förenämnde förslag, fullständigt beredt till afgörande, till Rikets Ständer inkomma, samt alt detta Ridderskapets och Adelns beslut skulle de öfriga Riks-Stånden coniinuniceras. Den 3 Augusti. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs och remitterades lill Lag-Ulskollet Rikets Ständers Justitiae-Ombudsmans den 11 sisllidne Juli afgifna berättelse till Rikets Ständer vid denna Riksdag. S. 1). Föredrogs ocb bifölls Banco-Ulskottets Memorial, N:o 1, med begäran om Nolarie-arfvoden åt Ivaline Canzlisler samt om tiilökadt Canzli-biträde. Från Hög v. Preste-Ståndet. S D. Föredrogos Rikets Ständers Justitiae-Ombudsmans Embels-Berältelser för åren 1840, 1841, 1842 ocb 1843 med dertill fogade bilagor och handlingar samt bemälde Ombudsmans till Rikets nu församlade Ständer afgifna berättelse: Remitterades till Lag-Utskottet. S. D. Till Stats-TJtskoltet remitterades Professor Fries’ deip 31 sisllidne Juli bordlagde motion, att de 6,000 R:dr, som blifvit hvarldera af Universiteten beviljade till deras materiel, må från extra ordinarie
Viktor Rydberg ar filosof och metafysiker afven soin skald; medtager hans poesi därför n&amp;gon g&amp;ng ett abstrakt drag, så, är det tillika samma laggning, som gör denna, lyrik till den ojamförligt mest fjärrskådande i tanke liksom till den djärfvastei flykt. r Prometevs och Ahasve; us s star alltjämt som vår litteraturs sublimaste dikt, intrycket af, Klot.- korna, var närmast svindlande. Anmii lyrik $r geiirearbau som Biå,ths, idyllisk som W i r s h, fosterlaiidsk-historisk eller europeisk som Snoilskys. Hos Rydberg g&amp;r det u t öfver alla horisonter. Han diktar då, en universell .tankelyrik af kosmiska dimensioner, världshistoriska f&amp;gelperspektiv i stora ingif velser. Hit hör i de nya dikterna &gt;Grubblaren. där motsatseli mellan personlig och mekanisk vi.irldsisikt upprullas i syner af apokalyptiskt och dock behärskadt majestät. Dem tiiikare och s t d d, som kunnat fingn den mekaniska varldsasi~tens synvilla (att förblanda tillvaron;; utifrin betraktadr eller dess 3 inekaniska aspekt r med tillvaron sjalf) i diktens gipntislrn vision om det psykiska siviil som det fysiska universum som en enda viifstol, dar allt hvad personlig aflan heter blir sii Iijalplöst likgiltigt - deii, livars sorgsna medkänsla tagit gestalt i oceanscenens dystert sublima syii - han har med sitt hels vasen förstått det tröstlösa i detta skelett af en väddsaskidning och en gång för alla skalikt den sitt klassiska utt,ryclc. Hvacl är d l aiinsxi förtviflaii mot denna? - Därbredvid stå de stom stroferna om Messias och om påskrnorgolien, hvars kloclror synas fralsa Slfven D Giiiibblarens Faust.
Jag tror icke, att, såsom man här gjort, jordbrukaren kan lämpligen indelas i klasser, eller att ett hemman, för det att det kallas skattehem-, man, nödvändigt skall vara mera i betryck, än ett annat. Här är för öfrigt icke fråga om någon undsättningsaustalt, utan endast att genom lån emot lägre ränta kunna utarbeta svårare skulder. Hvad den siste Talaren mångordigt och mångsidigt yttrat om bristerna i Statshushållningen, och huruledes samtlige Utskotten (Lagutskottet har jag likväl icke hört nämnas) icke uppfyllt sina förbindelser, hade måhända varit på sin plats vid Riksdagens början, och kunnat blifva en Caleches för Utskotten, till bedömande af Statens ställning; men nu kommer det försent, i händelse man icke önskar alt vi ännu en gång skola önska hvarannan ett godt Riksdags-nyår den 4 November i83o. Slutligen kan jag icke fia - Den i5 December f. m. na, att Ekonomiutskottet har med Konungens Skrifvelse det minsta att göra, utan anhåller, i händelse Herr Ribbing skulle fortfara i detta yrkande, att en afskrift af hans anförande må såsom ny motion remitteras till Ekonomiutskottet, men sjelfva anförandet till Stutsoch BuncoUtskotten öfvcrlemnas. Friherre af Nordin j Carl Johan: En värd Ledamot har fästat uppmärksamhet dervid, att, enligt det protocoll som medföljt Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, StutsRådets Ledamöter enstämmigt tillstyrkt den. Det förundrar mig att höra, det detta anföres såsom en anmärkning; ty efter mia åsigt hade det snarare varit anmärkningsvärd!, om Konungens Rådgifvare varit af olika tanka i en sak af sådan vigt som denna. Samma Talare har ock, då han citerat orden i Konungens Skrifvelse, sagt, alt Statens financer väl kunna vara blomstrande, men att jordbrukets välstånd är ohjelpligt undergräft.
Hellbergs ansökning om eftergift af upplupen sådan; B. V. 563, 590, A. 190, E. 701. Ränte-aftal, i anledning af väckt motion om upphörande af den genom Kongl. Förordningen den 13 September 1864 medgifna frihet i dylikt aftal: B. IV. 400; V. 42, A. 42. Ränte-ersättnings-fond, Sala silfververks, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss å Kongl. Kammar-Collegii berättelse om nämnde fond för redogörelse-åren 1862—1864: B. II. 297, 531, 535, A. 535. Ränte-frihet, om medgifvande af tre års sådan för det åt bolaget för Borås’ jernväg beviljade låne-understöd; motion af Grefve Erik Sparre: se Motioner, 168 — S — Räntor, Kronans, i anledning af väckta motioner om ändring i gällande föreskrifter för uppbörden deraf och tiden för densamma: B. I. Rättegångs-Balken, om ändring i dess 15:de kapitels lista §; motion af Herr Conrad Bleckert Fitinghoff: se Motioner. Rättegångskostnad, i anledning af vackt motion om förändrad bestämmelse i afseende på qvittning deraf: B. II. 612, 620; III. 177, A. 177. Rönnbäck, C., Handlande, i anledning af väckt motion om ersättning till honom samt f. d. Kapitenen M. U. Silfverbrand för af dem liden förlust vid uppförandet af Landshöfdingeresidens-byggnaden i Luleå: B. V. 463, 536, A. 536. Rönö kungsgård, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående afsöndring af jord från nämnde kungsgård för utvidgande af Rönö församlings kyrkogård, m. m.: B. II. 559, 598, 600; A. 600; E. III. 239.
Hör nu på, var icke Öfverste-Lieutenantskan Dyrers klädning på balen ljusblå? och ännu vidare, voro pastejerna till boullionen fyllda med kräftstjertar eller fisk? svara, svara blott fort." "Så mycket jag kan påminna mig", yttrade jag, intagande min plats, "var Öfverste-Lieutenantskans klädning ljusröd." "Ah, bravo, bravo!" utropade Frökon Cloty, "alldeles rätt, alldeles rätt; nå pastejerna då, Mamsell Sommer?" "Fröknarna måste benäget ursäkta mig", svarade jag åter, "men hvad den sednare vigtiga frågan angår, kan jag sannerligen ej lemna något upplysande svar, emedan jag ej smakade dem." "Nå vi få väl höra", mumlade Fröken Doll, "ja så, ljusröd; ja ja, jag tror nu nästan, det kan jag då snaran: medgifva, måhända jag misstog mig om färg, men pastejerna, nej, jag försäkrar herrskapet voro icke de af kräftstjertar." I detsamma ankommo Friherrinnan C. jemte tvenne sina döttrar; "se god dag, söta flickor, huru mår du Serafia och Clementine", framflåsade Fröken, då dessa begge inträdde i rummet, der vi sutto; "hör nu, söta flickor, kunnen J säga om pastejerna på balen voro fyllda med färs eller kräftstjertar?" "Minsann, kära du, jag det vet", svarade fröken Serafia, medan den yngre spänd och matt kastade sig i det lediga soffhörnet, och nu derifrån utdelade familiära nickningar till Fröknarna Cloty och Jettchen. "Ja, men jag kan säga", vidtog sluteligen Fröken Clementine, sedan hon med dån slängt sin pirat på bordet, samt makligt började servera sig kaffe, "jag kan säga att de voro af färs, eljest hade jag icke ätit deraf, emedan jag kan ej fördraga kräftstjertar, uh! de äro väl förfärlige." "Nå Överste-Lieutenantskan Dyrers klädning, hvilken färg hade den?"
Borgare-Ståndet remitterat åtskillige, såsom rörande Stådernes skyldighet att inqvartera ståndiga Garnizoner, med hvarandra gemenskap egande Motioner, nemi. i:o Af Riksdags - Fullmågtige för Malmö Stad, Herrar Falkman och Måller, deruti de anfört, att ehuruväl vid flere föregående Riks-Möten, fråga blifvit vackt, om medel till lindring i Inqvarterings-Besväret för Malmö Stad, hade dock Staden hittills icke erhållit annat understöd, ån ett Lånbitråde till anskaffande af Cassernoch Stallbyggnader för den der förlagde del af Kronprinsens Husar-Regemente; men genom hvilket lån, utgörande 50,000 R:dr B:co, som nästan helt och hållet åtgått endast till Stallbyggnadernes uppförande, Staden icke vunnit någon minskning i Inqvarterings-afgifterne, eller den så kallade Servisen, emedan den bestämda Rånteoch Capital-afbetalningen fullt motsvarande hvad Staden förut betalt i hyra för Stall - Stats-Utskottets Betänkanden. 807 och Foder-Magazin till Husar-Corpsen* behof; och då Malmo Stads förut talrika Garnizon, äfven vid slutet af nasti, år, blifvit okad med en Esquadron af Kron-Prinsens Husar-Regemente, så att de till Garnizonen hårande personer uppgingo, efter förledit års Mantalsskrifning, till ett antal af 1086 eller mer ån |:del af Stadens folkmängd, hvarföre Inqvarterings-afgifterne i flere år utgjort omkring 12,000 R:dr, men komme, genom nämnde tillökning af en Esquadron, säkert uppgå till x6,000 R:dr om året, oberåknadt extra ordinaira Inqvarteringar samt kostnaden för nådige reparationer, hafva Riksdags-Fullmågtige hufvudsakligen på desse, utom flere anfårde skål, anhållit om ett kraftigt bidrag af det allmänna till lindring i Malmå Stads åfver håfvan dryga Inqvarterings-utgifter samt föreslagit, att, på det Staden deraf genast måtte komma i åtnjutande, utan synnerlig uppoffring å Stats-Verkets sida, dea årliga ersättning, som Staden för dess Inqvarterings-kostnader kunde tillerkännas, måtte åstadkommas genom afskrifning på ofvannåmnde ifrån Riksgälds - Contoiret uppburne lån, derå 47,000 R:dr ännu voro obetalde. 808 Stats-Utskottets Betänkanden. 2:0 Af Götheborgs Stads RiksdagsFullmägtige, Herrar Santesson, Prytz och Leffler, hvaruti de föreslagit, att Statsverket måtte öfvertaga Götheborgs Stads Cassernbyggnad, emot den Kostnads-Summa af 114,120 R:dr 26 sk. 1 r:st. hvartill den i mindre dyra tider uppgått, eller om detta ej för närvarande skulle kunna verkställas, att Staden måtte komma i åtnjutande af lika lättnad i Inqvarterings-bes våret, som Rikets nu församlade
Mot den som begår mord, mordbrand, stråtröveri eller stöld och sedan flyr till sitt hemland har den förolämpade eller allmän åklagare att hos länets landshövding begära undersökning Den domstol inom den anklagades fädernesland, som är närmast det ställe där brottet blivit begånget, blir den dömande efter det landets lagar. Artikel IX Ratificeringen av konventionen skall utväxlas inom 4 månader. Torneå den 17 januari 1821 G PEYRON, H WÅRNHJELM. Instruktion, varefter lantmätare har att rätta sig vid ägobyte, som gränsregleringstraktaten av den 20 november 1810 samt under denna dag avslutade konvention skall verkställas. § 1 Lantmätardistrikten skall inom 3 år utse 8 i ägodelning kunniga lantmätare, som under ledning av 2 män, en från vardera riket fullgör arbetet. § 2 Den 1 juni 1821 skall de sammanträffa i Torneå för att erhålla denna instruktion, kartor och handlingar. Där skall de uppföra en plan för arbetet och formulär för ägobeskrivningar, graderingslängder och delningsinstrument. § 3 För att ägoutbytet skall ske till gemensam förmån har undertecknade befullmäktigade kommissarier bestämt 3 huvudstationer eller skifteslag inom vilka ägoutbyten skall verkställas, nämligen: Nedre Torneå och Carl Gustafs socknar, Över Torneå Moderförsamling med två kapellförsamlingar Hietaniemy och Pajala eller Turtula samt Muonioniska och Enontäckis lappmarks församlingar. § 4 För att lantmätarna lätt skall kunna kommunicera med styrelsemännen läggs huvudstationen till Moderkyrkoförsamlingen i Över Torneå socken, som är ungefär i mitten av distrikten. Styrelsemännen skall dock kunna flytta på sig om så kan vara nödvändigt. § 5 I varje skifteslag skall ingå 2 lantmätare från vardera sidan som mäter och avfattar karta samt en tredje från vardera sidan som sysslar med graderingen av ägorna. § 6 Styrelsemännen skall tillse att lantmätarna inte kan anklagas för jäv och att det alltid finns lika många svenska som ryska lantmätare. § 7 Så snart lantmätarna blivit utsedda och fått sina instruktioner skall arbetet påbörjas. Hemmansinnehavare skall meddelas. Jordägarna som blir berörda skall träffas och välja graderingsmän och skaffa hantlangare.
Om mitt lif har jag sagt nog: jag liar bestått profvet, t y j a g liar behagat en god man, som lyft mig från lägsta ställning till högsta heder. ” ” Här ligger Ainymoiie. Hon var god och skön, flitig att spinna, from, tuktig, kysk, h i d i g och hushållsaktig. ” Väl finnes en grafskrift, i hvilken inannen säger om hustrun: ” på hennes dödsdag har j a g tackat gudar och inenniskor ”, men det, finnas många, som med ömmaste kärlek omtala deii hädangångna. ” Här hvila beneii af Urbilia, Primus ’ maka. Hon var mig mera än lifvet,. Hon dog 23 g r gammal, för de sina oändligt kär. ’ ’ ” Åt min dyraste maka, med hvilkeii jag utan klagan lefvat i aderton år. Af längtan efter henne har jag svurit, att aldrig äkta någon annan. ” - E n enka anropar underjorden gudar, att de må tillåta hennes makes ande att besöka henne under nattens stunder. På grafsteneii öfver en aflideii hustru stå efter hennes namn orden ” jag bidar min man ”. Ofta läser man i grafskrifterna: ” aldrig har hon vållat mig smärta genom annat än sin död ”, ” aldrig liar hon kränkt mig, aldrig sagt ett ondt ord. ” Någon gång iiro inskrifterna längre. ” Kort, o vandrare, är mitt tal, statt stilla och läs det. E n simpel grafsten täcker en skön yviiiiia. Claudia kallade henne hennes föräldrar. Med egen kärlek älskade hon sin egen man. Två söner födde hon, den ene leinnade hon efter sig på jorden, den andra gömde hon i jordens sköte. Väl lade hon sina ord, ädel var hennes gåiig, hon skötte sitt hus och spann. J a g har slutat, gå. " " Hvi skulle jag, säger en konsul &amp; sin makas grafsten, omtala dina husliga dygder, kyskhet, underdånighet, vänlighet, eftergifvenhet, flit i yllearbeten, fromhet utan vidskepelse, undvikande af allt i ögonen fallande och öfverdrifvet i prydnader och drägt?
Del är då verkligen ett sällsamt öde alt ett ibland mina sista yttranden skall hafva lill föremål mitt eget och mina collegers försvar emot ogrundade och orättvisa lill (nälen, som HrFrih:n tillåter sig. Jag skulle dock icke hafva brytt mig om att upptaga detta tillmäle, om det varit personligen stäldt lill 111ig; men såsom ledamot uti den delegation, hvaraf | icke öro närvar, här, anser jag det vara mitt åliggande att å de öfrige ledamölernes vägnar eiinra om detta oparlementariska förhållande. Frih. Boye har uti ett föregående plenum, genom en, jag medgifver det, alltför vacker theatralisk föreställning, företagit sig att spela den kejserliga Napoleonska dictatorsrolen, då Hr Frilun yttrade åt Const.Utsk.: ”Vdus avez cessc de regner.” Jag tillåter mig icke en så beskaffad örnens flygt, ulan, hållande mig vid jorden, får jag uti en tje - 2oS Don 19 April f. m. nares skepelse blott säga: 1’imposture n’a jamais persuadee et ne persuadera pas dans nne assemblee telle que la notre. Vare det sagdt till Frit). Boye. Medan jag har ordet, utbeder jag mig att få hembära min tacksägelse till en f. d. ledamot af Coust.Ulsk., Hr Cederschjöld, för dess ädelmodiga framdragande af ett utaf Utskis ordförande begånget ofrivilligt misstag vid framställning af en propos. inom Utskottet. Jag är honom förbunden för denna framställning. Den har redan med begärlighet blifvit upptagen inom publicitetens område, men vanställd så, att man icke fått veta att tilldragelsen helt och hållet var en följd af oerfarenhet eller förbiseende af Utsk:s ordförande, som icke betänkt de möjliga följderna af den propos. lian framställde. Händelsen är emedlertid grundad, men flera än den enda gången kan ett sådant förhållande icke komma att inträffa med samme ordförande.
5Öid ©tocffolmS ©tation är en ©afermdyggnad uppförd för glottanS 3?andtmerfS*©tat, famt tid fälfteu inredd; ocf far af famma orfaf font i karlscrona en fenmur fring ©alér*5öarf* met dlifmit pådörjad, ocf tid något mera ätt i:del eder 320 al nar utförd; fmarjemte it'yrfo*dyggttaden å ©feppSfölmen tid det yttre dlifmit fuddordad. Söid ©ötfedorgS ©tation är fpjut*dyggna0en för fartyg, forn få på land, fortfatt få midt det närmarande defofmet påfadat. Se i ocf för fjöfartenS fäferfet företagna fydrograffa mät* ningarne ocf uitderföfningarne fafma dels fortgått i ©tocffolmS Skorra ©Pärgård, tid fudfomlig Pännedom derom, dels dlifmit fräcPta tid födra delen deraf famt tid SftyPöpingS ©färgård, äfmenfom de fednare trenne åren tid ©ottlandS Pufer, fmilPaS uppmätning detta år anfeS funna fuddordaS. S.ybrogra* fifta mätningar. (5o 9ot<<e<&
I följd af dessa åsigter, har jag, för min del, inskränkt mig lill att vilja föreslå, att Rikets Ständers Bank och RiksgäldsContoir må, hädanefter som hittills, hafva sitt forum i Kongl. Svea Hof-Rätt, då annan till Banken eller Riksgälds-Contoiret kärar, och att följagtligen, när någon söker belöning för upptäckt af sedlars efterapning, förfalskning eller utprångling, frågan derom äfven i samma Hof-Rätt skall upptagas; men att deremot Bankens och Riksgälds-Cohtoirets egna käromål, likasom brottmål, de der röra Banken eller Riksgälds-Contoiret, utan att likväl innefatta åtal emot någon af dessa Verks tjenstemän eller betjente, skola behandlas och af göras vid de domstolar, till hvilka sådane mål efter Lag höra; samt att, såsom följd häraf och till förekommande af allt missförstånd, tillika stadgas måtte, att hvad om pröfning af Rikets Ständers Banks och Riksgälds-Gontoirets fordrings-anspråk i concurs-mål serskildt finnes föreskrifvet, kommer att till all vidare kraft och verkan upphöra.” Empt Betänkandet hafva jemväl sig reserverat: Herr Prosten Liedzéni Herr Prosten Berlin, Herr Schartau, Herr Carlberg, Herr Borgmästaren Ekholm och Herr Borgmästaren Helleday. Siats samt Allm. Besv.- och Ekon.-U t skottens Betänkande, IV.-o Si. 33 N:o 51. Ank. till Exp. Utsk. den 22 September, kl. 1 e. m. Bétänkande, i ättledning af väckt fråga om skyldighet för Ein betsoch Tjenstemän m. fl., att, då de företaga resor i Kongl. Maj.ts och Kronans ärenden och på dess bekostnad, färdas på ångfartyg, der sådant sig göra låter. Uti en af Herr Reutersvärd, P. H. , hos Tlöglofl.