Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Först och främst måste jag erkänna, att ehuru meningen i min ort med skäl varit mycket stämd emot de s. k. kolportörerne, derföre att en mängd af dem uppfyllt det län der jag bor, och vilsefort mången enfaldig, så har dock den religiösa lekmannaverksamheten äfven gjort mycket gagn der. Men det var endast så länge de ostördt fingo predika i konventiklar, der de i allmänhet förde ett strängt språk emot vårt presterskap, som de omtalta kolportörerna hördes af. Nu har ett nytt uppslag skett i denna fråga, nu är det egentligen baptisterna, som husera, och till och med i min hemort har handt för kort tid sedan att de nedstoppat 13 personer i en å på Ro egor, för att rentvå dem från vår kyrkas besmittelse. Nu kunde det vara godt, om vårt presterskap i striden mot dessa irrlärare erhölle ett val behöfiigt stöd af verkligt duglige s. k. kolportörer, men nu, då det gäller en verklig strid och gåfvorna af en lockad allmoge ej som förr flyta in i deras ficka, då äro de som bortblåsta och höras ej mera af. Den värda ledamoten, som tagit deras försvar, borde kunna upplysa huru dermed förhåller sig. D e 11 19 Maj e. tn, 323 Gr. Sparre, Erik: Jag har i ani. af Hr Silléns an märkning att såväl i K. M:s Propos. som i TJtsk:ts förslag skulle saknas något stadgande till förekommande af de söndringar, som af vinkelpredikanter och skälmar åstadkommas inom församlingarne, velat anmärka att ett sådant stadgande redan finnes i K. M:s Förordn. af år 1858, som föreskrifver, att om sådana personer finnas, som uppträda med föredrag, hvilka tjena till oro eller söndring e ler eljest leda till undergräfvande af församlingarne, ega vederb:de förbjuda hållande af dessa föredrag, och om de icke ställa sig till efterrättelse detta förbud, så kunna de pliktfällas. Således är den värde talarens anmärkning i detta hänseende öfverflödig.
Utskottet beviljas att från och med denna dag utgå, dels ock att, derest vid behand lingen af de ärenden, som af deputerade från Lag-Utskottet och annat Utskott gemensamt komma att handläggas, särskildt biträde skulle erlord ras. en Notarie mätte lä antagas med arfvode, beräknadt frän antagningsdagen. Stockholm den 4 November 1851). v Högiotlige Kidderskapet och Adelns vägnar: Å Högvördige Preste-Ständets vägnar: Erik Sparre. L. A. Anjou. A Välloflige Borgare-Ståndets vägnar; Ä Hedervärda Bonde-Ståndets vägnar: Fr. Thollander. M. Pehrsson. C. G. Strandberg. Bih. till n. St. Ank. till Exp.-Utsk. don 9 Nov. 1859, kl. 1 e. nt. Utlåtande, i anledning af vädd motion om upphiifvande qf 7 Kapitlet Byggninga-Balken. Hos Hedervärd;! Bonde—Ståndet tiar Riksdagsfullmägligen /V. M. Peterson llän Calmar län. med hvilken Riksdagsfullmägligen Johannes Andersson Irån Elfsborgs län sig förenat, lili ingifvet memorial, som blifvit till Lag-Utskottet remitterad! oell denna dag hit ankommit, föreslagit, att då skötseln af humblegårdar numera icke vore lönande, 7 Kap. Byggninga-Balken, hvilket innehåller föreskrifter huru humblegård skall läggas och uppehållas samt stadgar böter för försummelse derutinnan, måtte upphöra att vara gällande och det blifva en hvars ensak, att humble för eget behof eller till afsalu odla. Lag-Utskottet har dock funnil frågan om upphälvande af omlörmälda, uppenbarligen endast i national-ekonomiskl hänseende meddelade stadgande!!, de der icke i någon mån beröra rättsförhållanden mellan enskilde, vara ett rent hushållningsärende och således icke falla inom omfånget för Ulskottets i 53 § Regerings-Formen och 33 § Riksdags-Ordningen utstakade verksamhet.
De anse mig icke värdig att gå i bredd med dem, de högmodiga, hjertlösa menniskorna! Men ha de rätt att så förhäfva sig öfver mig, för det jag ej är så fin, så lärd som de, för det att jag är – fattig?! Nej, det ha de icke, ty jag kan förtjena mitt bröd och gå min väg fram genom verlden, så godt som någon. Och om de vilja vara stolta, så skall jag vara tio gånger stoltare. Jag behöfver ej ödmjuka mig för dem! En ann’ är så god som en ann’!« «Ack!« återtog Sanna, och smärtsamma tårar började rulla utför hennes kinder, «en ann’ är dock ej så god som en ann’, och uppfostran och bildning göra en stor åtskillnad menniskor emellan. Det är icke roligt för en man att blygas för sin hustrus okunnighet, och icke heller kan en begära, att någon skall vilja lära en, som är så gammal, eller se in i ens hjerta huru gerna man ville lära och och Harald, som jag trodde ville mig väl, som jag så mycket älskar, som jag ville tjena med mitt hjerta och med mitt lif – hur kallt talar han om mig, han, som nyss så innerligt Harald! hvarföre skulle du dåra mitt hjerta, när du så litet frågar efter hvad det känner, hvad det kan lida? Men du (och här tog Barbra åter vid), du tänker blott på dig sjelf, du är en egoist, som hela ditt kön! Och han tycktes vara så säker på mig! Han satte ej i fråga om jag ville, nej – han satte blott i fråga om han skulle i nåder vilja Må han vilja! må han försöka! och han skall se att han bedragit sig, den stolta herrn! Han skall se att en fattig flicka, utan anförvandter, utan vänner, ensam i den vida verlden, likväl kan afvisa den, som så nedlåter sig till henne. Var trygg, fröken Alette! Stackars, föraktade Susanna är för stolt att tränga sig in i er högfärdiga slägt, ty, i sanning, dertill känner hon sig för god!« Men Susanna var bra ond och bra olycklig när hon talade detta. Hon var nu framme vid Semb. Ljussken strålade från öfverstinnans sängkammare.
De anmärkningar vid Hands-Contoirens Summariska Redogörelser, hvilka uti RiksgäldsContoiret författas, böra, tillika roed vederbörandes förklaringar, bifogas dessas Redogörelse, och med dem inbindas, jemte en särskildt Pro-Memoria, sorn kortligen utreder rätta förhållandet. •6:0 Likaledes, och när skiljaktigheter af en eller annan anledning förekomma emellan någon räkning uti Hufvud-boken och de Handlingar, hvilka såsom verificatioiier åberopas, böra sådane skiljaktigheter utredas, antingen genom anteckning å sjelfva 68 Den 4 Murs. sjelfva Verificatinns-Handlingen, eller ock, när sadan t icke lämpligen kan verkställas, genom en deri samma bilagd Pro-Memoria, då i båda fallen anvisning äfven lemnäs till de Handlingar, orri ock nar sådarie firmas, hvarmed förhållandet må kunna närmare bestyrkas. 7:0 Ehuru de af Riksgälds-Contoiret utfärdade Rente-couponer utgöra egentliga qvittencet på den betalte och i Rake iskaperna afförda renta, håfve vi likväl ansett för ordningens skull nödvändigt, att uträkningarne på Rente-beloppet, hvarvid Cotiponeme äro fogade, äfven qvitteras, hvilket sednare en och annan gång icke befunnits vara iakttaget; och bör, enär lenta uttages å obligationer nied 5 procents Interesse, hvartill det vanliga tryckta fo; tnulairet med Couponer icke blifvit nyttjadt, å den qvitterade uträkningen antecknas, alt någre Eente-Couponer icke äro utfärdade. 8:0 Vid granskningen af det i enlighet med lands Contoirets Summariska Räkningar upprat, tade och i 1810 års Hufvudbok inhäftade Sammandrag öfver Riksgälds-Contoirets Fonder, håfve vi upptäckt en missföring af sådan beskaffenhet, att den verkst till ett origtigt resultat, i anseende till beloppet af Eevillningen.
B. 109, 287. A. 3o8. XXVI. U. 61, 97, 104. A. 173. — N:o 3i. angående erhållen återremiss af Utskottets memorial N:o i3. XIII. B. 10g, 287. A. 3o8. XXVI. E. A. 112. E. 1 g r. — N:o 32. angående en från BondeStåndet remitterad anmärkningsanledning. XIII. B. 109. A. 287. XIV. U. 346. XVI. A.'452. — N:o 33. angående ytterligare framställda anmärkningsanledningar, med afseende på Statsrådets bristande fulltalighet. XIII. B. 109, 287. A. 309. XVI. U. 201, XVII. 58. — N:o 34- i anledning af återremisserna på memorialet N:o 18. XIII. IJ. 33o. XIX. A. 349. _ — N:o 35. i anledning af två Stånds återremisser på memorialet N:o 20. XIII. B. 197, 2g5. A. 497- XVIII. U. 33o, XIX. A. 349. — N:o 36. angående Ridderskapets och Adelns återremiss på memorialet N:o 21. XIII. B. 197, 2g5. A. 49^. XVIII. U. 33o. XIX. A. 349. XXVI. — N:o 3q. i anledning af återremisser på memorialet N:o 24. XIII. B. 385. A. 551. XVIII. U. 33o. XIX A. 349.
I anledning af samma Nådiga Proposition, uti hvad som rörer RiksStatens Sjette HufvudTitel} 4:0 I anledning af samma Nådiga Proposition, uti hvad som rörer RiksStatens Åttonde Den 8 Juni. 173 HufvudTitel, eller Allmänna och Extra UtgiftsStaterna, och btefvo dessa ^tne sednare Betänkande af Höglofl. Ridderskapet ochAdeln bifallna. Ut supra. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 24 Maj afgifna och den 29 Maj och 3 Juni på bordet lagda Betänkanden: 1:0 I anledning af en yrkad beqvämligare Postinrättning å landet} 2:0 Angående Allmänna Skogshushållningen i Riket, samt väckt fråga om SkogsBetjeningens och JägeriStatens indragning. Ut supra. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskilldes klockan 3 till 3. In fidem. Protocolli yl(l. Silu er stolpe. Torsdagen den 8 Juni. Plenum klockan 4 eftermiddagen. y f*. *■ - Upplästes «ch lades på bordet följande, sedan de s;ne sistförflutna Riksdagar på bor - 174 toell 8 •tulli. i. m. det hvilande ConstitutionsUtskottets Betali* kanden 3 Angående förslag till förändringar uti Re geringsFormen : 1:0 Af den 2 Februari 1810* (Se Ridderska* pets och Adelns Protocoll för 1809 och 18to. Af den 5 Mars 18lo. (Dito Mars, sidan 1078. 3:0 Af den 21 Mars 18to. (Dito Mars, sidan 1241). 4:0 Af den 12 October 18 to. (Särskildt tryrkt under titel: CoöstitutionsUlskottef* vid Urtima Riksdagen i Örebro år 18to af* gifna Betänkanden öfver föreslagna förän* dringar i Grundlagarna,} 6;o Af den 12 Augusti r8>2.
Nuj:t i Naclér gillacls toiOelläll, cle tränvarancle rotarns ansägos liatva laiträclt cleo genonr lle8ts rö8terne uttryckta mening; oell clä aäloncla genom ei> Iletvcliigt otvervagancls pluralitet tor clet koi8ta at cle viel om i68toinF8tiI15uIIet ti am8tallcla tvänne alternativ, wu8te UN868 varu oäterkalleligen atgjorclt, att vict clen reclan verk8tällc!a, oell ak lvongl. Naj:t i iXäcler stacltästacle incleloing till orclinarie knektelläll i 8käne tramgent Ilorcle torlllilva, Illott mecl elen toranclring, att cle nuvarancls ötverlopparotarne 8kolls, krän oell mecl är i838, an8lä8 till oncIer8töcl tor <le llotellällare inom laegge Oänen, llvilka, vict 8keeilcls uncler8Ökning, konäs ketinnu8 varu i me8tu lusllok at linctring i älaZcl rotering88k^läigllet, atgätvo kär L//c. 07/ -r. §7. 1810. 1 Lam/. 1 ^/c/. 28 W//S7. 4 2§ /ilo/?»/. il/ai8Dd/ee/«S, /V:o 86. bemslde Oollezier, under den 2/s Delinusnl sistnämnde än, undendäni^t körsla» till Instnuetion tor vedenliärande, vid venlställandet sk den salunda beslutade psntiella not6^smIenin»en. Ned villande ak detta känsla», fänonilnsds Xon»I.
Rustnings-sky.ldigheten, angående lindring i densamma genom Statens öfvertagande af munderingsooh utredniiigs-persedlars anskaffning och underhåll: I>. •—, angående lättnader deri genom kavalleris afsit.tande och förvandlande till infanteri: B. VII. 5, 138, A. 138. Rålamb, Friherre Sigfrid, dess yttranden: III. 644; VI. 6. Räkenskaper, kyrkornas i vissa delar af Sverige, angående förändring i sättet för revisionen deraf: B. VII. 351; VIII. 8, A. 8, E. 17. Räkne-machin, angående beviljande af anslag till Magister M. Wiberg, såsom honorarium för en af honom uppfunnen —: IV. 516; R. V. 11; B. Räkningar å tryckning och häftning af Bihang till Rikets Ständers protokoll, angående acceptering deraf efter Riksdagens slut: B. IX. 379, 380, A. 380. Ränta, angåeude rättighet för klockare i Halland, som innehafva boställen, att med penningar lösa den från boställena in natura utgående —: B. XI. 117, 252, A. 252. — vid försträckning på viss kort tid, angående antagande af en författning rörande —: Ränteoch arnorterings-anslag, angående det afslutade nya lånet för Statens jernvägs byggnader och det för samma lån erforderliga —: B. VI. 555; VII. 134, A. 134. Ränte-beräkning för omyndigs medel, angående föreskrifter rörande —: B. XI. 289, 313. A. 313. Ränte-bräder, angående sättet för bestämmande af medel-markegångs-priset å ränte-bräder i Jönköpings län: B. IV. 6, A. 38. Ränte-förenklingen, angående ersättning till vissa ränte gifvare, som icke fått erlägga, sina skatter efter de vid densamma bestämda allmänna grunder: B. V. 240, A. 278.
Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch EkononnUtskottets nedannämnde den 26 dennes på bordet lagda betänkande)!: N:o 47, i anledning af väckt motion om indragning af den för den högre Skogsoch Jägeribetjeningen fastställde aflönings-slat; N:o 51, i anledning af väckt motion om upphörande af vågoch mätare-afgifter för varor, hvilka sjöledes till hufvudstaden införas, men der endast köpare och säljare emellan afyttras, utan anlitande af stadens vågar eller mätarepersonal; samt N-o 52, i anledning af väckt motion om, ifrån utrikes ort inkommande, äkta bokgulds conlroll-behandling. S. I). Föredrogos ånyo och lades, såsom icke erfordrande vidare åtgärp, lill bandlingarne Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnde den 26 dennes på bordet lagda memorial: N:o 48, i anledning af ålerremiss utaf Utskottets betänkande, N:o 32; N:o 49, i anledning af ålerremiss utaf betänkandet, N:o 26; samt N:o 50, anledning af ålerremiss utaf Utskottets betänkande, N:o 15, 264 Prot.-Udrag, den 3o October 1844- angående ändringar uti Kongl. Förordningen den ld Januari 1844, rörande gesäll va lid ringen. Från Ilögv. Preste-StÅkdet. S. 1). Al inkommet prolocoll, denna dag hållet hos Ståndets Electorer, inhemlades, alt Conlracls-prosten Udden blifvit utsedd till Suppleant i Stats-Utskottet i stället för Doctor Björkman, som erhållit en och en half veckas permission, räknad från denna dag, för att företaga en resa till hemorten; och skulle protocolls-uldrag härom till vederbörande utfärdas. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets utlåtande, N:o 40, angående regleringen af utgifterna under Riks-Stalens Sjunde IIufvud-Tilel:
Då man besinnar, att Konungens Cancelli ej allenast innehar första rummet bland Rikets civila embetsverk, utan äfven i så måtto är det vigtigaste, som det handlägger i sista instansen de ärender, som angå allmänna och enskilda välfärden , och jemväl visserligen är af arbete det mest belastade, utur hvilka skäl detta verk synes äga någon rätt att åtminstone icke sämre lönas än andra embetsverk, att, sedan rådén inom såväl Bergsoch CoromerceColkna som äfven Kammarrätten redan fått sig tillagd en löueförökning till 2000 r:dr b:co, det icke synes rättvist, att revisions-och expeditiönssecreterare skulle en lika rätt förnekas, deraf den följd troligen skulle inträffa, att de skickligaste embetsmannaämnen, i stället för att ingå i Konungens Cancelli, der de kunde blifva af största nytta för samhället, hellre sökte sin framkomst inom de med större löner mera gynnande embetsverken; samt ändtligen att det skäl, som Utsk. antagit, nemi. att genom en ändring i sporllernas fördelning löneregleringen kunde bättre och jemnare utfalla, är, i hvad an - Den r3 Au justi i', m. 33; angar revis.seeret. oell prot.secreterare inom Just. revisionen, ett misstag, så vida dessa embetsman icke ägt eller äga någon del i den s. k. sporteltaxan och följaktligen icke heller kunna, genom ändring i dess fördelning, vinna någon den lingaste förbättring i deras lönevilkor; att, beträffande KammarColkm, detta verk, med vigtiga och öfverhopade göromål, icke kan till personalen förminskas; att då derifrån vissa göromål afskiljdes, också fråntogos de derför anslagna löner, som tillädes det verk, dit göromålen förflyttades; att de af Utsk. antagna skäl, nemi. dels att personalen vore lika nu, sorn den var, då Finland tillhörde Sverige, och dels att bytescont:s göromål skulle hafva upphört, också äro misstag, såvida personalen nu verkligen är mindre, än hvad den var vidden anmärkta tiden, äfvensom bytescontts göromål ännu fortfara och jemväl synes komma att en längre tid fortfara; samt ändtligen, att ehuru förslaget till Jöneförökning för KammarColkm framställer ett behof af 8,33a r:dr b:co, skulle likväl, genom fortfarande af de särskilda anslag, som Colkm redan innehar, ändamålet vinnas med blott en förökning af 4,33a r:dr b:co; att, hvad slutligen angår Statscont.
Förmyndare-regeringen den ig Sept. 1668, af Konung Carl XI den 3o Sept. i6y5, den 5 Mars 1678, den 2g Nov. 1680, den 21 Mars 168g, och deri 16 Nov. t6g3; af Drottning Ulrica Eleonora den l4 Juli 171g; af Kon. Fredrik den 7 Sept. 1720, af Kon. Adolph Fredrik (leng Juni 1702, af Kon. Gustaf III den 6 Oet. 1772, af Kon. Gustaf Adolph den i3 Jan. 1802, och under Kon. Carl XIIRs sjukdom af E. K. M. den i5 Maj 1 81 1. Hvad beträffar Jemtland, hvilket i afseende på börjad odling och befolkning fanns äga någon förmån framför Herjeådalen, då, efter det inbyggarne voro ansedde förlustige deras fordna skatterätt till hemmanen och fått 34o man fotfolk, jemte några ryttare sig älagde, blef omsider, i stallet för utskrifning och de i öfrigt ditintills brukade anstalter, en viss rotering föreslagen, samt efter mångå sammanträden och öfverläggning»!’, försl af 7 tingslag den 16 Mars 1687 samtyckt och slutligen äfven af de öfriga 5 tingslag antagen, så alt ett för landet allmänt roterts-contract, angtde infanteri-regtlel, eller s. k. dragonerne, till ett antal af 1000 man jemte 4^ corporaler, den 7 September 1688 kunde upprättas och den i5 Nov. nästpåfölj. år 168g af K. M. i nåd. gillas och stadfästas, hvarefter ytlerligaie år i6g5 100 man ryttare blefvo i landet inroterade.
O. Politi. Folkskolor äro inrättade inom alla församlingar i länet såväl i städerna som å landet. I Jönköpings stad finnes ett högre elementarläroverk, der lärjungarnes antal, som år 1855 utgjorde .200, o årligen varit i stigande, så att det vid 1861 års början uppgick till 273. Ar 1860 bevistades folkskolan för gossar af 239, och i en särskild folkoch slöjdskola för flickor lemnades undervisning åt 130 elever. Ekesjö har en lägre elementarskola och elevernes antal derstädes uppgick till 79. Folkskolan begagnades af 70 och flickskolan, som är försedd med särskild lärarinna, af 36 barn. Grenna, der folkskolan är gemensam för stadsoch landsförsamlingarne, har dessutom ett tvåklassigt läroverk med Rektor och en Kollega. Någon särskild undervisningsanstalt för nyttiga slöjder finnes icke utom landtbruksskolan på Flishult, hvars verksamhet redan förut i denna berättelse är omförmäld. Helsovården inom länet handhafves af två ordinarie Provinsialläkare med stationer i Jönköping och Ekesjö samt tre extra Provinsialläkare, stationerade i Hvetlanda, Wrigstad och Wernamo. I städerna Jönköping och Ekesjö finnas jemväl särskilda Stadsläkare. Länets lasarett och kurhus i Jönköping, som förestås af en särskild läkare, åtnjuter allmänt förtroende och är mycket anlitadt. Det underhålles hufvudsakligast genom länets innevånares bidrag, eller så kallade kurhusafgiften. För år 1860 utgjorde inkomsterna 15,150 R:dr 33 öre och utgifterne 13,576 R:dr 32 öre. Kurhuskassans behållning vid årets slut var 24,368 R:dr 17 öre. Jönköpings stad har en särskild sjukvårdslokal, som begagnas vid epidemiska eller eljest allmännare sjukdomar.
Enligt Herr von Sehulzenheims förslag skulle han då genast vara tvungen sitta för sin egen Ätt, och ovilkorligen uppflyttas till Ordförande i Utskottet; ett förtroende, som han måhända i sina unga år icke anser sig sjelf vuxen, Herr von Schulzenheim: Jag erkänner visserligen till en del riktigheten af de anmärkningar Herrar Cederschjöld och Riben gjort vid mitt förslag; men jag tror i allmänhet icke, att principer böra vika för de partiella svårigheter, sorn möjligen kunna förete sig vid deras tillämpning. Utskottets närvarande förslag, om det eljest skall kunna anses för fullt cansequent, mäste väl Utgå från den allmänna principen, att Huf - Den 7 Augusti f. t». 183 vudmän skulle i allmänhet ega eller höra ega en så beskaffad optionsrätt, att de efter eget val kunna intaga säte för sin Ätt, eller sitta för Fullmakt. Det är en sådan princip jag icke tror vara den rätta, och hvars application jag tagit mig friheten bestrida, utan att derföre förbise de svårigheter, som på andra sidan kunna uppkomma. Friherre Cederström: Jag instämmer nied Herr von Schulzenheim, och anser hans redactionsförslag riktigt. Deremot kan jag icke gilla den af andra Talare uppgiflie orsak till bibehållande af Utskottets redactionsförslag; ty man kan icke medge, att den unge Riksdagsmannen är så ung, att han icke kan utöfva sitt Riksdagsmannakall i Utskott; då vöre han lika litet tjenlig, att utöfva det i Ståndets plenum. Men om man ville tillägga Ståndets Electorer en vidsträcktare valrätt i afseende på Utskott, så vore alltsammans hjelpt med alt frånkänna en sådan Ledamot, som flyttar rum på Riddarhuset, rättigheten att qvarblifva i Utskott. Om man åter supponerar , att den Ledamot Electorerne Valt< i allt fall bör qvarstanna, så gör nummern härvid ingenting lill saken, Någon egentlig olägenhet deraf, att den ena eller andra för ordet i Utskott, kan jag icke inse.
~N:0 8 » förslag till stadgande uti, angående kontorets inkomster, uppbörden och redovisningen af dit ingående bevillning, samt verkets styrelse och betjening — 4 1 293 — b. 6 Mars g. 6 Mars g. 6 Mars b. 6 Mars » förslag till en § i det nya — 4 1 299 — b. 8 Mars g. 8 Mars b. 8 Mars g. 8 Mars » angäendeöfverlemnandetil Kongl. Maj:t af det nya — 4 1 296 — b. 6 Mars b. 8 Mars b. 6 Mars b. 6 Mars 264 Riksgäldssedlar, angående inlösen af icke inom preskriptions-tid företedda — /, 1 112 — b. 19 Aug. b. 19 Aug. g. 19 Aug. g. 19 Aug. » angående dito dito — 4 1 244 — b. 6 Febr. b. 10 Febr. b. 10 Febr. b. 10 Febr. Riks-nämnd, angående vissa riksdags-ärendens behandlande af en så kallad — 3 — 33 — a. 30 Sept. a. 30 Sept. a. 30 Sept. a. 30 Sept. Riks-staten, den nya — 10 1 — » angående öiverlemnandet till Kongl. Maj:t af — 4 1 295 — b. 6 Mars b. 6 Mars b. 6 Mars b. 6 Mars 263 Riks-ståndens förhandlingar, om införande i tidningarne af en sammanfattning utaf — 4 1 7 — 6 Dec. b. 3 Dec. b. 1 Dec. b. 1 Dec. Riksståndens Ii ansii-betjening, se: , Aflöning, Kansli-betjening. Riksståndens Protokoll, se: Bihang, Protokoll. Riks-styr elsen, angående förandet under 11. M. Konungens sjukdom af 124 — 46 — b. 23 Sept. b. 22 Sept. b. 23 Sept. g. 23 Sept. 134 i 1 o om ändring i § 7 af Biks-akten, JOO angående, se Riks-akten. Rotefrihets-afgift, se Gunnarskog.
Icke heller upphäfves den häraf beroende möjligheten att bifalla Utskottets hemställan beträffande Norrmän, men afslå densamma beträffande Danskar genom en sådan slutledning som den, att då § 51 Riksdags-ordningen förbjuder sammandragandet af flera mål af olika beskaffenhet i en skrift, men frågan om Norrmäns och den om Danskars rätt i förevarande afseende af Utskottet i en hemställan är besvarad, deraf skulle följa, att de utgjorde en enda fråga. Så till vida äro båda frågorna utan tvifvel af lika beskaffenhet, att de angå beviljande af samma rättigheter åt de ena och åt de andra. Men deraf följer ej, att de äro oåtskiljelig! sammanbundna eller utgöra en enda, såvida man ej, i förevarande fall, vill drifva tillämpningen af stadgandet i § 83 Regeringsformen, att grundlagarne efter deras ordalydelse skola tolkas, ända till klara förstånds-vidrigheter. Under sådant förhållande måste jag anse Utskottets åtgärd att försöka en sammanjemkning i förevarande fråga vara fullkomligt opåkallad, liksom, i ifrågavarande punkt eller beträffande rättighetens beviljande åt blott Norrmän eller tillika åt Danskar, en sammanjemkning ej skett eller kunnat ske, — en sådan emellan ja och nej, rent bifall och rent afslag är omöjlig, — utan Utskottets förnyade hemställan utgör ett upprepande af dess redan en gång förut gjorda och till Stånden aflåtna. Följden af detta, enligt min åsigt, root stadgandet i § 75 Riksdags-ordningen: att, der två Stånd stadnat mot två, frågan är förfallen och ej vid den riksdagen må kunna ånyo väckas eller upptagas, stridande förnyade förslag i frågan från Utskottet blir antingen den, att Stånden sålunda nödgas ånyo behandla af dem redan behandladt ärende, eller ock, att underdånig 4 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Memorial 6‘4. hemställan om rätt för Norrmän till kompetens till ifrågavarande yrkens utöfning i Sverige, ehuru en gång af alla fyra Stånden beslutad, ändock icke blir Rikets Ständers beslut.