Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Furar. som icke kunna hänföras under någon af de i denna införselstarif upptagna bestämmelser: råämnen Fria. mer eller mindre arbetade 20 Anmärkning. Med det för vissa i denua införselstarif förekommande varuartiklar af jeru eller annan metall tillagda ordet: “poleradt“ förstås, att arbetet skall hafva så mycken polityr, att intet filstreck derå år synligt. Underrättelser om hvad vid Taxans verkställighet iakttagas bör. § I Hvad, vid tullklareriug, af brutet öretal ej hinner till halft öre uteslutes, och räknas deremot för ett öre hvad af sådant brutet t d stiger till eller öfver ett halft. § 2. Med de i taxan förekommande måttoch vigtbestämmelser förstås de, som uti Kongl. Maj:ts nådiga Stadga den 31 Januari 1855 äro föreskrifna. § 3- Varor, sorn med främmande fartyg införas, äro i Sverige icke underkastade andra eller högre afgifter, än om de med Svenska fartyg införas. 64 Förs loci lill Tullio,vo. § 4. Lastpenningar till Kongl. Maj:t och Kronan utgöras till lika belopp af Svenska som af främmande fartyg, med 70 öre för hvarje nyläst, beräknad efter Svenskt mätarebref, samt betalas hvarje gång håde vid inkommande och utgående; dock om ett fartyg, under loppet af ett kalenderår, gör flera resor mellan Sverige och utrikes ort, erläggas dessa umgälder för utgåendet allenast första resan och vid /orny adt inkommande endast när fartyget innehar last samt större eller mindre del deraf lossar; och må härvid jemväl såsom barlastade anses fartyg, hvilkas lastqvantitet är i förhållande till deras drägtighet af ringare betydenhet; i hvilket hänseende bestämmelserna uti mom. '2 i 27 § af Kongl. Maj:ts nåd. Förordning, angående lotsoch fyrinrättningen i riket, skola lända till efterrättelse. § 5.
438 Den 10 November e. m. Herr Grefven och Landt - Marskalken yttrade, att, ehuru flere Ledamöter visserligen oranämt, att det kanske vore rättast att Utskottens förevarande Betänkande för» biel' hvilanda, intill dess frågan om ny reglering af Rikets Styrelse-Verk till pröfning förekomme, hade likväl, efter hvad Herr Grefven och Landt-Marskalken fattat, blott en enda Ledamot bestämdt begärt, att Betänkandet måtte ytterligare hvila. Herr von Hartmansdorff: Jag får då upplysa, att denna motion först varit remitterad till Särskildta Utskottet; men der ej kunnat upptagas, emedan Utskottet blott handlagt frågor om de förvaltande Embets-Verken. Här deremot är endast fråga om vissa Domstolar ; och den kan ej en gång i sammanhang med Särskildta Utskottets Betänkande förekomma, utan måste behandlas i Lag-Utskottet, sedan den troligen förut blifvit af Lag-Comitéen skärskådad , i sammanhang med Domstolarnes organisation i allmänhet. Jag anser det således vara nog tidigt, att nu föreslå Bergs-Tings-Rätternes upphäfvande; utan får för min del tillstyrka afslag å Betänkandet, enär formen, såsom Herr Ribbing anmärkt, synes vara olämplig ; ty om Utskottens Utlåtande gillas, kan det samma likväl icke vinna någon påföljd, förr än Konung och Ständer bestämt, hvad som i Bergsväsendet tillhörer de allmänna Domstolarne, eller de särskildta, eller de blott förvaltande Verken, samt Lag-Comiteen Den 10 November e. m. 4^9 derefter yttrat sig öfver behandlingssättet af de Domstolarne tilldelade målen. I sjelfva saken har Herr Lagerhjelm anfört de skäl mot Betänkandet, hvilka äfven jag anser varade rätta. Herr Mannerstam: Förevarande ämne äger i så måtto sammanhang med Särskilta Utskottets Betänkande, att frågan om de juridiciella ärendernas avskiljande ifrån de administrativa Embetsverken äfven deruti förekommer.
Vid förnyad föredragning af Con* stitutinns-Utskottets, den 27 sistlidne Junii, under N:o 38, aflåtna och, den 1 3 derpåfolj — de Julli e, m.j på bordet lagda Memorial, i g2 Prof. Utdrag den a9 Augusti 182g» anledning af Borgare-Ståndets återremiss i Utskottets, under N:o 5i , förut meddelade M ernoriai, innefattande förslag till ett tillägg i 5 Morn. 14 §. RiksdagsOrdningen , rörån, de Borgares valbarhet, fann Ridderskapet och Adeln, att, enär betjirde förslag redan blifvit, till den behandling 56 §. RegeringsFortnen föreskrifver, denna dag af Ridderskapet och Adeln godkändt , Utskottets förutnämnde Memoria! borde läggas till handr lingarne. S. D. Föredrogs å nyo och lades till handlingarne Kongl. Majlts den 18 sistlidne Junii aflåtna och , den ig i samma månad f. ra., på bordet lagda Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående vidtagna åtgärder i följd af nuvarande utsigter för årsväxten, S. D. Då nu å nyo föredrogs Constitutions-Utskottets, den 26 sistlidne Maji, under N;o 51, aflåtna och, den 4 derpåföljde Junii e. m., på bordet lagda Memorial, innefattande förslag till ett tillägg i 5 Mom. i4 §. Riksdags-Ordningen, rörande Borgares valbarhet, fann Ridderskapet och Adeln för godt att berörde förslag, till den behandling 56 §. Regerings-Formen föreskrifver, godkänna. Fröt, Utdrag den 29 Augusti 1859. 93 S.
I anledning av Kongl Maj: ts proposition om särskilda utvägar för att upphandla spannmål, så att spannmålsbrist undviks, har Vi beslutat följande: 1: o De till inköp av myntbara metaller anslagna 1.000.000 riksdaler årligen skall för detta och nästa år användas till inköp av spannmål helst inom landet och spridas till behövande orter. Så snart som möjligt skall det vara betalt och miljonen återgå till dess egentliga bestämmelse. De kontanta medel som inflyter i bankosedlar till banken från magasinsinrättningen skall användas för uppköp av silver. 2: o Likvider om köpt spannmål av magasinens förråd skall betalas med myntat eller omyntat silver till ett värde som fullt motsvarar vad som gäller för bankosedlar. Varje kvartal skall magasinsinrättningen kungöra värdet. 3: o Kongl Maj: t äger rätt att uppta lån i silver till ett belopp av 2.000.000 riksdaler mot 6 % ränta inom eller utom landet. Efter 5-10 år skall kapitalet avbetalas med 1 / 5 varje år. § 16 Om fabrikernas understöd har Vi till Kongl Maj: t avlåtit följande skrivelse. Till de s k stående lån, som skall understödja nya anläggningar av här i riket förut okända uppfinningar och inrättningar i fabriksoch slöjdväg har beviljats 200.000 riksdaler. De skall kallas förlagslån. Lån till enskilda personer skall inte längre beviljas utöver den allmänna fördelningen. Ett särskilt anslag på 100.000 riksdaler har beviljats glastillverkare. § 17 Vi har liksom förra Ständerna ansett att en fullständig omskapning av tullverkets styrelse och förvaltning är angeläget. Allmänheten har länge efterlyst detta, men det fordrar vidsträckta undersökningar och upplysningar, som Vi inte hunnit med. Tullverkets tjänstemän bör överflyttas till rikets stat. Inrikeseller lanttullarna kommer att upphöra från nästa år. Vi anhåller att det samma sker i Norge, så att gränsbevakningen på den sidan inte behövs. § 18 Angående husbehovsbränningen och därtill hörande ärende önskar vi att Kongl Maj: ts rådiga förordning från den 6 september och 20 december 1815 må gälla. Förtydligande på två punkter som Vi anmält i skrivelse av den 22 juni i år.
S3:o af den 28 Maj 1851, angående dispositionen af de 1848 års Krigsrustningsfond tillhörande persedlar, som blifvit i Stockholms Utredningsförråd inlemnade (74). 1851 den 12 Juni föredragen och Krigs-Collegium förständigadt att låta ifrågavarande persedlar uti Arméens Utredningsförråd till uppbörd och redovisning intaga. 54:o af den 28 Maj 1851, angående åtskilliga för det nybildade Artilleri-batteriet i Norrland Ifrågakomne ökade utgifter (75). 1851 den 5 Juli föredragen, och blef derefter, sedan Rikets Ständer pröfvat den väckta frågan om löneförbättringar i allmänhet för Artilleri-regementerna samt derom uti sin skrifvelse, angående regleringen af utgifterne under 4:de Hufvudtiteln gjort underdånig anmälan, ny Stat för Artilleri-batteriet i Norrland den 30 September samma år i nåder fastställd. 55:o af den 28 Maj 1851, angående ersättning till Majoren G. Bennich för innehafda hästhemmansräntor vid f. d. Westgötha Kavalleri-regemente (76). 1851 den 12 Juni föredragen samt Statskontoret om medlens lyftning och tillhandahållande förständigadt. 5G:o af den 26 Juni 1851, angående befrielse för åtskilliga Pastorso'ch Komministers-boställen från utgörande af rotering eller om åtnjutande af ersättning derför (83). Ofverlemnad till Sjöförsvars-Departementet. 5»:o af den 5 Juli 1851, angående Statsanslag till upprätthållande af den Arméens 1‘ensionskassa åliggande pensionering (89). 1851 den 11 Juli föredragen och nödiga föreskrifter Direktionen öfver Arméens1 Pensionskassa i nåder meddelade.
En ledamot har velat hemta stöd för sitt påstående, att någon våda af förhastande icke kan genom det ifrågaställa behandlingssättet uppkomma från det förhållande, att anmärkningarna skola utgöra Ståndens enhälliga tanka. Sådant inträffar likväl ganska sällan; ty jag kan åtminstone icke kalla det för enhälligt, som tillkommer genom majoriteten i en votering, och det saknar ingalunda exempel, att voteringar kunna leda till olagliga resultater. Slutligen har jag en skuld att afbörda hos Hr Hjärne. Han har uti mitt handlingssätt velat finna en inconsequens. Det är hans rätt att på hvarjehanda vägar krångla sig till att finna hos mig inconsequenser, äfven då jag iakttager den mest stränga consequens. Jag har ingenting emot detta hans bemödande, mea jag ber honom blott att hålla litet närmare vidräkning med sitt minne, på det häri icke i sina uppgifter må komma alltför mycket i strid med verkliga förhållandet. Uti ifrågavar. fall har han råkat säga någonting, jag vill icke kalla det osanning, ty det skulle måhända vara mindre höfligt; men han har sagt någonting alldeles stridande emot hvad prot. i det uppgifna hänseendet föranleder. Verkliga förhållandet var nemi., alt först sedan jag förgäfves protesterat emot behandlingssättet, så, och för att icke undertrycka min åsigt i sjelfva saken, framställde jag i ett efterföljande plenum mitt förslag. Frih. Cederström: Hvad först angår Gr. v. Fersens itererade begäran om upplysning, huruvida Utsk. riktigt refererat prot.utdrtn i ämnet från Stånden, har jag trott, att det af betänk, kan finnas, att sådant skett; och jag vet då icke, hvad det är, som Gr. v. Fersen af mig vill veta. Beträffande vidare Hr Hjärnes påstående, att enär BorgareSt. icke yttrat sig öfver Ulsk:s betänk., borde Constit.Utsk. hafva infordrat ett sådant, får jag endast hänvisa till 56 $ Reg.F., hvarest står: ”Göras i R. St:s plena icke några anmärkn:r emot Constit.Utsk:s yttrande, hvile detsamma såsom ett R.
På denna grund kan jag ej annat, än instämma i Riksgälds - Den 4 Maji f. m. 23 Contorets Fullmäktiges åsigt, och ogilla SlatsUtskottets förslag, att medlen må, utan Bolagets förbindelse, utbetalas; hvarföre jag anhåller om afslag derå. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus: För mig är det ej fattligt, att nå gon skillnad är emellan RiksgäldsContorets Herrar Fullmäktiges och StatsUtskottets åsigter i detta ämne. RiksgäldsContorets Fullmäktige nekade, att mot den af CanalDirectionen afgifna förbindelse utbetala ifrågavarande medel, och föreslogo ett annat formulair till förbindelsen; hvarefter de ingingo till StatsUtskottet medförfrågan, om Utskottet vore nöjdt dermed. En del af Utskottets Ledamöter svarade ja; men pluraliteten ansåg det vara bäst, att låta Rikets Ständer sjelfve förklara orden i deras beslut, och underställde derföre frågan Rikets* Ständers pröfning, med tillägg af den hemställan, om ej, då Rikets Ständer sagt, att de anslagne medlen borde genast utbetalas, meningen dermed vore, att de nu finge ulgifvas endast mot Directionens ofvanberörde förbindelse, såsom Ilerrar Fullmäktige den föreslagit. Det är således verkligen icke någon skillnad emellan Fullmäktiges och StatsUtskottets åsigter och handlingssätt i denna sak. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att då StalsUt - Ropades starka Ja och Nej, samt Votering. I anledning häraf framställde Hans Exce/lence följande Voteringsproposition:
Smed, ArbctsManskapets dagspenningar wid Höets upplastande pä HofStal» leks Skuklar, SkrifMaterialier och diverse utgifter, Lyshällningeu i Kongl. Stallek de r8c> Lisp. Hö, som för ekr särskildt Stallets behof bestäils. Zöljande extra Löner och Utfodringar För Öfwer HofStallmastaren Grefwe bervenLauxt, Förste HofStallmastaren Friherre LLIamb, HofStallmästaren Grefwe frölick, HosS allmasta» ren Friherre von Lckverinz OeconomieStallmastaren LerKsncreutr, UnderStallmästarne Llass Lruts och 6. L. 6etke, Beridaren Lckenlonz KammarIjenaren Lemzr, KammarLaquaijen ktfortsderZ, För» ridarne ^Vollter och kiklman, Lecteuren OeLKieux och HingstRidaren Lurman. Mdare följande Utgifter. Aflöningarne för Stäthällarne pä Stockholms, Drottningholms och Gripsholms Slott med deras Secreterare, samt kostnaden för den DepuratWed och andra förmäner utom lönen, som niutcs af de svid Kongl. Maj:k eget Hof warande Ämbetsoch Tjenstemän; äfwen som de 8ZiZ Riksdaler hwilka warit af Kongl. MajikS HandCasta bestavde till aflönande af ett litet HosCapel! för de Kgl. Spec. taklerne, lill Konungens Harmonie musik och för den Kongl.'Logen pä Dramatiska Teatern, samt siuteligen de ,c>iZ2 Riksdaler, 18 st. 8 runst.. hwilka af Konungens handpennigar utgätt till Högstsalig Konung Lulkak den III.» och f. d. Konung 6uliak enskilda Pensionairer.
St.tLag‘S.Allm.Bssv o.Oec.^Utsk. Bet.N.5^. fick anlagas, skulle vara en half lunna, hälften Råg och hälften Korn, af hvarje geometriskt tunneland utaf hemmanets hela åkervidd; att om hemmanet varit på lifstid bortstadt, hvilken städja äfven Enka tillgodonjuter, så länge hon ogift är, egde den aflidne Aboens barn och bröstarfvingar, lill arrendet optionsrätt, eller förmon att antaga det högsta vid auctionen gjorda, maximum icke öfverstigande, anbud, samt otn hemmanet varit under arrende upplåtet, tillkomme, vid arrendetidens slut, lika optionsrätt Arrendatorn eller hans Enka, samt, vid bägges död, hans barn och bröstarfvingar, om hemmanet under arrendetiden väl skött och häfdadt blifvit, och att den, som af optionsrätten ville sig begagna, skulle gifva det tillkänna hös landshöfdingen sist inom 30 dagen från auctionsdagen; genom hvilka stadganden både den af Motionairerne yttrade farhåga att arrendena skulle blifva så högt uppdrifne, att Arrendatorerne ovilkorligen störtades i fattigdom och elände, torde vara förekommen, samt dessa Jordbrukares rätt och bästa så vida vårdad och iakttagen, som det, utan förnärmande af vederbörandes Jordeganderält kan ske; samt beträffande åter Motionairernes hemställan, huru förhållas skall med de Kyrkohemman, som redan blifvit genom auction borrtarrenderade, detta lärer vara ett ämne, hvarom det ej tillkommer Rikets Höglofl. Ständer att något förordna, eller utlåtande i sådant afseende afgifva; Sil.t.St, Lag s.Allm.Besv.o.Oec.-UtsLBet.N.tf, 55 fördenskull finna Utskotten sig ej eller kunna föreslå Rikets Höglofl. Ständer att i dessa omständigheter fästa något afseen» de im Motionairernes anhållan”, ”Vidkommande Rikets Höglofl. Sländers
Detta förslag har Bondeståndet, i afseende på redaktionen, godkänt, under bestämmande af införselstull «till 55'/3 procent å värdet», såsom det i Bondeståndets protokoll yttras. Ridderskapet och Adeln samt Preste-ständet hafva vidblifvit nu gällande bestämmelser, hvaremot Borgare-ständet antagit Kongl. Maj:ts förslag, utan annan förändring, än att införselstullen å skomakarearbeten af siden blifvit, enligt Utskottets förslag, förhöjd till 2 r:dr 24 sk. skålpundet. Hvad nu först angår Bonde-ståndets förenämnde beslut, i afseende på införselstullen å ifrågavarande artikel, så, ehuru det utur protokollet citerade yttrandet, i och för sig, synes utmärka att Bonde-ståndet velat för skomakarearbeten, alla slag, antaga förtullning ad valorem, har Utskottet likväl, vid betraktande deraf att nämnde artikel blifvit uti flera klasser indelad, hvilket, med antagande af berörde förtullningssätt, skolat vara helt och hållet ändamålslöst, trott sig böra så förstå Bonde-ståndets beslut, att införselstullen å de serskilda slagen skomakarearbeten blifvit förhöjd ifrån de af Utskottet föreslagna belopp, utgörande 25 procent af hvarje slag åsatt tullvärde, till de belopp, som utgöra 3 5 Vs procent af samma tullvärden, eller för skomakarearbeten «af siden» från 2 r:dr 24 sk. till 5 r:dr 16 sk., «af annan väfnad» etc. från 1 r:dr 16 sk. till 1 r:dr 57 sk. 4 r:st. och å »andra slag» från 56 sk. till 1 r:dr, allt per skålpund. Under -förutsättning, att denna uppfattning af Bonde-ståndets beslut är riktig, och enär samma beslut i sådant fall skulle närmast förlika de öfriga ståndens sins emellan skiljaktiga, får Utskottet inbjuda Ridderskapet och Adeln, Presteoch Bor - Skomakare arbeten. 6 Bevillnings-Utskoltets Memorial, N:o 25. gare-stånden att i berörde beslut sig förena.
Björn stjerna först täcktes yttra sig, huruvida han önskar någon förändring i sin propos. och att sedan få yttra mig. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, fästade uppmärksamheten derpå, ali sedan R. o. Ad. beslutat hurudan contrapropos. borde vara, densamma icke kunde förändras, men att hvad det nu ifrågavarande uttrycket anginge, rättelse deruti i alla fall syntes kunna ske, emedan de olika beslut, som i detta ämne inom RiksSl:n fattades, borde af StatsUlsk. sammanjemkas och dervid intet hinder mötte för hemställan om en dylik rättelse. H. Ex. Hr Gr. Björnstjerna: Jag vill blott yttra, att jag icke har det minsta emot den begärda förändringen, ty ordet aflåta vore kauske här mera på sitt ställe. Men såsom Hr Gr. o. Landtm, yttrat, så kan i alla fall SlntsUlsk. göra denna förändring i voter.propos. till förstärkt Utsk. Gr. Cronhjelm: Efter Hr Gr. o. Landtm:s yttrande i ämnet, förfaller allt vidare yttrande å min sida. Frih. Palmstjerna, Nils Fredr.: Det beslut, som R. o. Ad. fattat i afseende på contrapropos:n, är, om jag icke misstager mig, ett antagande af Gr. Björnsljernas förslag. Då nu Gr. Björnstjerna sjelf väljer ett passande uttryck i st. f. ett opassande, så inser jag icke huru R. o. Ad:s beslut skulle derigenom kunna vara ändradt. Föröfrigt öfverlemna!- jag åt Gr. Björnstjerna sjelf att vidare härom yttra sig. Min afsigt har blott varit att förekomma, det IL o. Ad. skulle fatta ett beslut, som innehåller opassande uttryck, hvarpå jag icke kommit att fästa uppmärksamheten förr än nu. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.:
Vi finna dem redan nu hos åtskilliga specielt moderna möbelformer, t. ex. de breda sofforna, järnsängarna, wienerstolarna, de inventiösa matborden o. s. v. En egenskap fattas dock oftast hos dessa möbler, och det är den vackra formen. Först då denna åter förenas med de öfriga, skola vi kunna tala om en verkligt ny stil i vår möbelkonst. 4. att försvara fosterland, maka och barn, om det en gång skulle behöfvas att värna vår rätt att lefva såsom ett själfständigt folk. Se tillbaka på historien, då vårt land stått Några ord med anledning af en insänd på branten af undergång! Har det varit artikel i Idun n:r 7 &gt; Om kvinnliga fredsföreningar *. män fostrade för kriget, som räddat d e t? Nej, män från plogen, bergshandteringen J Jet tyckes, som om begreppet fosteroch verkstaden var det, som följde Engel' landskärlek och dyrkan för militarisbrekt, Sturarne och Gustaf Vasa och längre men allt för ofta förblandas, och som om fram en hertig Karl, en Stenbock; och jag en allt för trång uppfattning i allmänhet har aldrig hört, att de beskylldes för feghet fästes vid själfva ordet fosterlandskärlek. eller veklighet, och dock hade säkert ingen Innefattar icke detta ord kärleken till allt af dem fått till lifs en bråkdel af de krigshvad vårt folk frambragt, godt, ädelt och historier, som våra barn läst vid en 1 4 — 1 5 skönt, vårt språk, våra sträfvanden för veårs ålder. Svenska kvinnor kunna nog älska sitt tenskaper, konst och industri, likaväl som kärleken till den torfva, där vi äro födda land och sitt folk, utan att höra till vare och som burit män och kvinnor, till hvilka sig fredseller försvarsföreningar. Men invi kunna blicka upp med stolthet och kärgen kvinna, som hyser en sann fosterlandslek?
Jag skulle alltför gerna instämma med den sist talande värde Ledamot ten, om icke all anledning vore att tro, det ej mycket återstår al Riksdagstiden. Jag har af Tidningarne sett, att Riksdagen i morgon kommer att afslmas, och i sådant fall lärer denna dag, da förmodligen afblåsningen kom* mer att äga rum, vara den sista, å hvilken Ridderskapet och Adeln uti ifrågavarande ämne kan fatta dess beslut, hvilket dessutom skulle blifva utan kraft och verkan, om det ej hunne med de andra Stånden communiceras, och af dem delades. Här är således ingen tid »tt förlora. jag skulle gerna se, att man Den 17 Julii. 327 kunde dröja , om omständigheterne det medi gåfvo; men då Kongl. Majis sanction ännu ej ankommit, och jag hoppas, att vi med det snaraste få åtskiljas, förnyar jag än en gång min anhållan om bifall till min framställning. Hans Excellence Herr Friherre af Wetterstedt, Gustaf-. Det är först, om jag rätt på minner mig, för 4 eHer 6 dagar sedan, sora Expeditions - Utskottets Förslag till Riksens Ständers underdåniga skrifvelse rörande Filial-! Disconternas utredning till RiksStånden inkom. Då Riksdagen, efter hvad jag vill veta, förmodligen icke i morgon kommer att afslutas: då Ridderskapet och Adeln således kommer att få ännu ett öfverläggning®- plenum, och dj i samma plenum beslut i förevarande fråga kan fattas, och de öfrige RiksStånden meddelas, torde det ej vara vådligt, att dertill uppskjuta frågans afgörande, helst jag tror mig kunna försäkra, att till nästinfallande plenum gifva upplysning, om Kongl. Majtts nådiga Sanction kan medhinnas. Skulle denna Sanction medhinnas, är motionen utan ändamål; i motsatt fall åter är den ganska riktig; men ordalagen deruti torde då endast böra blifva; så vida ej Kongl. Maj t lenman Dess Nådiga Sanction ; ty det är Kongl. Majds fulla rättighet, enligt Grundlagen, att, efter godtfinnande, denna Sanction meddela eller icke.
Men det iir framstalldt så vidrigt, så afsiktligt vilseledande, att liisaren endast med afsky och förbittring vänder sig bort f r h denna teckning. Det ar blott m kansla, som öfvervinner vå.r natiirliga motvilja för att tala illa om de döda, och det förefaller, som hade fiirf. under inflytande af denna kiinsla tydt det sista irvinnoödets tragik. Språket är i l l i medfaret i b5da fru Jlorholms böcker, och siirslrildt i Tveme li7vi~z~zoöderz ofta banalt. Utixyclc siidana som still höljde^,:: sof in:?, » hanknstandez, (adverbielt), » frysande besvikenhet&gt; och hriiidra nildrn kunna icke sägas på fördeldctjgt satt rikta detsarniin. Sa.rskildt märkes den ymniga förelcoinsten af verbet ltii~zga i alla möjliga former, synnerligast de participa, » hiingande D lii~par, D hängsmde? \ bliclrar, » hiingande » axlar, » hangande * ögon, m. fl. I allt detta: &gt;hiingande » saknas blott oiztirtgcl - ett uttryck som borde kunnat £A en förtrafllig aniäirdning i sainmanhang med de föregående. Vi ha utan tvifvel att viinta manga alster af frii Jinrholins flytånde penna. Vi välkomna dem ej, men vi frukta dem heller ej. Blir an fru Marholms författarskap hvad det rarit - angrepp mot kvidig smak och blygsa~nhet, ett uppträdande utan hyarje etisk hallpunkt eller förnuftig uppfattning af kvinnans s t d h i ~ i g i viirlrleii, ett sensualismens evangelium - så ha vi intet att frukta af hennes talang. De kvinnor skola ej dö ut, för hvillra talangen ingenting betyder, om den tjihar ett orent, oförnuftigt mal. Alma Cleuc.