Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den »8 Julik. iLLz och eljest wörö akt påräkna af Rikets till omkring 65,2cm uppgående Hemmantal utom 8 a 12,-220 Lispund Saltbitter, som deiutöswer ärligen erfordras till Skedwattens-Fabrikerne, Glasbruken, Laboratorierne och Apoteken mm. Det har dessutom lika liket kunnat undfalla Utskottet, att genom förlusten af Österbotten, hwarifrån förut omkring kwa tredjedelar af Rikets Saltbiltec-behof kunnat päräknas, och äfwen genom ett sedermera tillkommit förbud fran Kejserliga Ryska Regeringen mot utförsel af denna wahra, en sadan tillgäng alldeles blifwit tillstängd, som Utskottet tillika trodt sig inse, att med Krigsmagtens förökande, och dess ärliga Exercice säsom en följd af Europas Politiska förhållande och hwarje Magrs nödwändigyet, akt wara beredd pä kraftigt förswar, i händelse af anfall, ett betydeligare förräd af Sa'tbmer bör wara akt påräkna; och om Rikets behof af denna wahra, som i sednare ären knappast till en ättondede! blifwit inom Riket tillwerkat, skulle frän Utrikes Orter upphandlas, medförde sadan upphandling icke allenast en ganska ofördelagtig inflytelse pä handelswägen, som ärligen wore att beräkna i tilltagande, utan äfwen wid möjeligen upphörande tillfälle att pä sadan wag, änskönt med Rikets märkeliga skada fylla behofwet, Riket kunde igenom brist pä denna wahra, som inga andra förswarsanstallter möjeligen skulle kunna uppwaga, raka i största förlägenhet och wada. Utskottet har äfwen icke heller förgätit, hwad nagra fä
Wiewnlt utgaf sig hamligen i Skane for att vara den svenske friherren Erik Gyllenstjkna., och herr Wulff trodde sig hafva fBtt en riktig guldfisk pB sin krok. Den stolta jungfru Gertmd blef likdedes bedkmd ' af. den foxegifna friherrens fina m a n h och spelaode kviclzhet och hon, ' soin gifvit tjugo friare lzorgen, svarade ntan betankande ja till hans frieri. Giftermaet kom ocksb till st&amp;nd, men soin fistmannen ej kuude ducera klara papper, vigdes de mnga tu i heinlighet. Sanriingens uppdagande och. den formente friherrens forsvinnande lato diirefter ej lange vanta pi % sig. Efter inBnga irrfarder, delh i Tysklnlid., dels i andra liinder samt nya .afventyr Bterviinde TVi&amp;walt ' till Sverige, men blef db i Stockholm gripen samt for inord och bedqgeri insatt i fangelse. I&lt;ack och ofvermodig i motsom medgi %ng. ' skamtar han lika ' gladt soh vanligt, trots det fortviflade i sin belagknhet, dB profossen ~och stadstjiinarne binda och bortfora honom. PB. dettn kanske nBgot otillfredsstallande sgtt slutar roma.nen, lamnande liisaren. : i oviss %et om huruvida hjiilten slutade sitt .lif i galgen .eller ej. Men. emedan TVie \ +alt verkligen ar eh ' historisk person, k ' an man mijjligen f &amp; sin nyfikenhet ' r ' ijrande hans vidare oden tillfredsstalld. Man kan t. ex. i H. Schiicks litterati~rhistoria f B vet^., are'. '
Enahanda förhållande önskar jag måtte äga rum i afseende på privatbankers inrättande, nemi. å ena sidan stränga controllér, och å den andra sidan sakens beroende af lag och icke endast af nåd. En värd ledamot har yttrat hvad jag icke utan någon förundran åhörde, nemi. att, om flera privatbanker skulle uppkomma, derigenom värdet af deras sedlar skulle falla till intet. Detta måtte likväl bero på de föreskrifter, som stadgas rörtde bankens skyldighet att inlösa sina sedlar samt proportionen 4^2 Den t8 Februari e. m. emellan den utgifna sedelmassan och banlsens säkerhet för sedlarnes inlösning. Det måste dessutom ligga i bankdelägarnes intresse, hvilkas välfärd är förknippad med upprätthållandet af bankens säkerhet, att icke släppa ut sa mycket sedlar att de falla i värde. Jag kan icke fatta, huru den värde ledamoten, som yttrade detta, kunnat ställa ett sådant förhållande i jemförelse med Franska assignaterna. Jag är ingalunda bland dem, som sakna all farhåga i afseende på privatbankerna, och derföre vill jag också, att man icke skall gå alltför frikostigt tillväga i afseende på rättigheten att utsläppa småsedlar; men jag tror äfven, att då de förmögnare medborgarne uti hvarje provins finna sin egen säkerhet så nära förenad med bankernes, skola de äfven vårda sig om, att icke, genom en alltför stor sedelutsläppning, bankernes och med detsamma deras egen säkerhet må äfventyras. Jag anhåller derföre om propos. till bifall på i §:n, med den förändring, alt i stället för orden: ”och ankommer på K. M. att, efter pröfning huruvida bankinrätlningen kan vara för landet fördelaktig eller menlig, det sökta tillståndet bevilja eller ock förvägra,” det måtte hela: ”och skall ett sådant tillstånd, för att vara gällande, hvart tionde år förnyas.” Frih. Boye: Jag skall göra mig ett nöje utaf att litet närmare utveckla min åsigt i anledn. af den siste värde talarens yttrande.
BorgareStåndet: S. D. Wid förnyad föredragning återremitterades StatsUtskottets utlåtande N:o 278, i anledning af Kongl. Majsts nådiga Proposition om Pension till f. d. Landshöfdingen Hans Järta. S. D BorgareStåndet har till afgörande låtit sig föreläsas de af Riksens Ständers ConstitutionsUtskott till Ståndet insände Betänkanden N;ris 18, 19, 20, 21, 22, 25, 24, 25, 29 och 30 uti de anmärkningsfrågor, som emot Konungens StatsRåd och Föredragande förekommit. Ständer i föreskrifven form erhållit remiss till ConstitutionsUtskottet: 1:0 Emot Föredraganden i KrigsÄrender, rörande lyftningen och användandet af åtskilliga CreditivPoster; hvarvid StatsUt - ' QoZ Proc. Vtdr. d. 14 Julli 1023. skottet anmärkt, under åberopande af Riksens S.tänders skrifvelse af den 23 Maji 2818, samt då af de till Kongl.
Utskottet finner sig endast kunna till Riksens Ständers egen upplysta omtanka hemställa hvad utväg, som till erhållande af erforderliga penningetillgångar till Fabrikernas uppmuntran inom Fäderneslandet skulle kunna lämpligast vidtagas ; tillstyrkandes derjemte vördsamligen, att, med afseende så väl till hvad Utskottet, som hvad Särskildta Utskottet föreslagit , angående inskränkning uti importen äfven af Fabrikstillverkningar samt en afpassad Tull å de tillåtna, så ock nödvändig export af confiscerade, i Riket till införsel och förbrukning otillåt» liga varor, såsom bidragande i synnerhet e«4 Den 20 Juli i, m. till inhemska Fabriken upphjelpande, Riksens Ständer måtte hos Kongl. Ma j:t i underdånighet anhålla om utfärdande af sådana Författningar, som Kongl. Maj:t i Nåder linner lämpliga och till ändamålets befrämjande kraftigt bidragande. 2i:o Fran Statssamt OeconomieUtskotten, af den 15 Juli, i anledning af framstäldt förslag, om en Posteller Forvagns inrättande å de större Landsvägarna. O eoonomieUtskottet har hufvudsakligen tillstyrkt en sådan inrättning; men StatsUtskottet yttrar sig, att ehuru nyttan deraf icke synes vara någon tvifvel underkastad, likväl oell som förslagets utförande fordrar åtskilliga förberedande åtgärder, samt deribland fullständiga Calculer öfver kostnaden; så kan Utskottet för det närvarande icke föreslå någon tillgång för en inrättning af denna art, utan tror ati dermed bör anstå, tills planen hunnit utarbetas och ett bestämdt förslag till Riksens Ständer framläggas. 22:0 Från Statssamt OeconomieUtskotten, af den 15 Juli, i anledning af väckte, frågor om uppmuddring af Claraoch FätbursSjöarna samt Rörstrandsoch Carlbergsvikarne. StatsUtskottet har, uppå anförda skäl, icke ansett sig i detta ändamål kunna tillstyrka något bidrag af allmänna medel.
I valet mellan dessa skiljaktiga tolknings-prsejudicat, har Constitutions-Utskottet för behandling af nu ifrågavarande från tvänne Riks-Stånd erhållna återremiss, genom votering, stannat i det beslut, att, ehuru i likhet med 1840 års Constitutions-Utskott, medgifvande Riksens Ständers, väl icke i Grundlagen klart uttryckta, men likväl under flera Riksdagar utöfvade, rätt att förkasta ett af Utskottet ingifvet grundlags-ändrings-förslag vid samma Riksdag, som det blifvit framstäldt, dock icke deraf draga den följd, att i den nu förevarande frågan, der tvänne Stånd gillat och tvänne Stånd ogillat förslaget, omröstning i förstärkt Utskott bör ega rum. Såsom grund för detta beslut har Utskottet ansett sig böra åberopa ordalydelsen uti sista perioden af 56 §. Regerings-Formen, som stadgar, att, då ”något Stånds tankar i någon eller några delar blifva skiljaktiga från de öfrigas, och samma Stånd sig icke efter de öfriga fogar,” Förstärkt Constitutions-Utskott bör "genom omröstning skiljaktigheterna förena, och det dymedelst fullständigt beredda utlåtandet sedan hvila till Riksens Ständers afgörande, såsom ofvan sagdt är.’* Emot det af Utskottet framlagda förslaget 0111 tillägg uti 72 §. Regerings-Formen hafva icke anmärkningar i några delar blifvit fram Constilutions-Ulskottets Utlåtande, N:o 3l. * O ställde, utan de begge återremitterande Ståndens gemensamma tanka har förklarats vara, att hela förslaget borde, såsom obehöfligt, ogillas; och omröstning uti Förstärkt Constilutions-Utskott i denna fråga skulle fördenskull icke hafva till föremål att förena skiljaktiga beslut angående detaljerna af det förslag, som, enligt bokstafliga lydelsen af 2 mom. 56 § RegeringsFormen, skall efter omröstningen finnas qvar att hvila till nästföljande Riksdag, utan tvärtom kunna leda till den följd, att intet förslag blefve sorn hvilande antaget. På denna grund, och med ledning af ^5 §.
Rådfrågande erfarenheten af förflutna tiden har Comiteen trott sig finna, att de anstalter och åtgärder, hvilka i den delen, tid efter annan , blifvit vidtagne , sedermera icke befunnits ledande till det mål, som varit att söka och blifvit i sjelfva verket afsedt. I följd af befintliga förhållanden, intill senare tiden, då Spanmåls-importen i medeltal kunde beräknas till omkring 3oo,ooo tunnor årligen, fäslades naturligtvis Lagstiftarens hela uppmärksamhet på möjligheten och sättet, att, å ena sidan, befrämja en ökad Spanmåls-production inom landet, och att, å den andra, utvägarne icke skulle afskäras förberedande af tillgång på utländsk säd, synnerligen då felslagna skördar ingåfvo farhågor för uppkommande brist på nödvändiga lifsmedel. Det blef således nödvändigt, att Spanmålen skulle i vanligt goda år fördyras genom konstlade medel på samma gång som prisen derå skulle nedtryckas vid inträffande svårare år. Comiteen har ansett vara utom gränserne af sin egentliga befattning, att 4 Bcvillnings-Utskottcts Bet. IV: o 29, uppehålla sig med närmare undersökning, angående de svårigheter, för vinnande af det sökta ändamålet, hvilka voro att linna uti sjelfva de dertill använda, och hvarandra till verkan motarbetande medlen. Den närmaste följden borde emedlertid blifva af de sålunda antagne grundsatserne, att prisen å Spanmål i allmänhet skulle, utom naturliga orsaker, äfven bero af tillfälligheter, hvilka lågo utom mensklig beräkning, och att denna angelägna produet ej kunde blifva föremål för den handel, som, lifvad af enskild speeulation, dock ytterst är det säkraste medlet, att tillgång å produclcr i allmänhet ej skall, om möjligt, någonsin saknas der, hvarest behof af dem, göres, och utvägar förefinnas, att på ett eller annat sätt godtgöra deras i handeln gångbara värde. Men äfven de förhållanden, under hvilka ofvanomförmälde grunder för spanmåls-lagarne i allmänhet anses kunna finna tillämpning, ha under loppet af de senare tiderne undergått en förändring, som ej kan eller bör undgå att fästa uppmärksamheten.
Med Södertelje Canal-Aktier, sorn tillföljd af Riksens Ständers Beslut vid S B i 5 års Riksdag, få belönas i Banko-Diskonter) till 75 Procent af det tecknade primitiva Capitalet, dock med förbehåll att afseende på Låntagarens enskilda vederhäftighet dervid tillika fästes , har Direktionen , jemförelsevis till Götha-Canal-Aktier , i så måtto funnit förhållandet skiljaktigt, att de förre titgöra en Inskränkt Summa, och att för hvarje Aktie i Söder-Telgé Canal påtecknade rooRtdr, blifvit insatte 248 Riksdaler 16 skilling. Med glllahde af hvad Banko Diskont-VerketS Direktion i ämnet sålunda anfort, hafva Herrar Banko - Fullmagtlge serskildt erindrat , dels, att, i händelse Götha-Canal - Aktier , såsom hypothek för Lån i Banko-Diskonten emottogos, Bihang till Rikt-St, Vrot, igl7—1818 (>'■“ Sani, Nr gg, go:. 6g8 Banko-Utskottets Betänkanthn. och de påbudr.e inbetalningarne till Canal-Ver.' bets fortsättning, derå tilläfventyrs uteblefve, Diskont -Verket , som i öfrigt , till följe af 6. §:ri uti Dess Reglemente , ej äger bevilja omsättningar af de på Aktier och publike Papper utgifne X/ån , troligen kunde blifva nödsakadt , att , till bibehållande af hypothekets värde, samma inbetalningar verkställa, och sålunda invecklas uti en med dess bestämmelse föga förenlig delagtigheti Götha-Canal Verk; dels, att Riksens Ständers redan vidtagne beslut om Sedel - Capitalets bibehållande vid oförändradt belopp intill nästa Riksdag , skulle i betydlig mohn kunna rubbas, genom den tillökning i Banko-Diskontens utlånings-'
Då härefter endast 165 slafvar återstodo att friköpa och guvernören å ön hos Kongl. Majit anmälde, att ett obestämdt uppskof med desses lrigörande kunde föranleda till icke allenast ökade ersättnings-anspråk hos slafegarne, ulan äfven billig oro hos de qvarvarande slafvarne, jemte ett spändt förhållande emellan de förre och de sednare, ansåg Kongl. Majit åtgärderna för lifegenskapens afskaffande å ön desto heldre böra utan afbrott fullföljas, som ett lika iakttagande af allas rätt sådant fordrade; och Kongl. Majit, som tillika inhemtade, att handelsoch sjöfartsfonden kunde utan olägenhet anlitas om ytterligare förskott för berörda ändamål inom den dertill förslagsvis beräknade kostnadssumma, beslöt på grund häraf och sedan framställning jemväl blifvit gjord om afsättande af slafvarnes egna bidrag till en understödsfond för i behof stadde, till arbete oförmögne, frigjorde slafvar, att å handelsoch sjöfartsfonden anvisa nödiga medel ej mindre till de återstående slafvarnes Bih. till R. St. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, N:o 82. friköpande, än för att tillvägabringa användandet på nyssomförmälda sätt af slafvarnes egna tillskott. Efter det sålunda en ytterligare summa af 17,200 spanska daler blifvit, i och lör merberörda angelägenhets afslutande, af handelsoch sjöfarts-fondens tillgångar ställd till guvernörs-embetets disposition, med föreskrift tillika att, medelst å ön utfärdad allmän kungörelse, bestämma en preskriptionstid af högst en månad, inom hvilken alla slafvar, som utöfver det redan uppgifna återstående antalet, 165 st., möjligen kunde finnas å ön, borde till värdering och friköpande anmälas, har, efter utbetald ersättning till egarne för nyssnämnda 165 slafvar och sedan den utsatta preskriptionstiden med den 9 Oktober förlidet år gålt till ända, utan att någon vidare anmälan om slafvars friköpande egt rum, slafveriet å S:t Barthelemy, genom samma dag, i Kongl.
Af de, som förvaras i Länshäktet beslår vanligen en fjerdedel af sådana, som för obehörigt kringstrykande och bristande försvar blifvit i häkte inmanade. Ofvan åberopade Kongl. Förordning, angående försvarslöse personers behandling, synes icke hafva fullkomligt uppfyllt det dermed åsyftade ändamål. Sällan eller aldrig lyckas de i den Kongl. Förordningen anbefallde försök att åt de försvarslöse bereda tjenst eller annat laga näringsfång, och här i Länet har det ännu icke inträffat, att någon Församling, derom på Sockenstämma tillfrågad, förklarat sig villig att emottaga och lemna försvar åt en sådan person. Det är farhågan för fattigförsörjnings-pligterna, som synes utgöra största hindret emot anskaffandet af tjenst åt de försvarslöse. Nu gällande Författningar angående fattigförsörjningen inom Församlingarne och dessas rätt att vägra inhysesoch tjenstehjons inflyttning torde tarfva många förändringar för att blifva fullkomligt lämplige till närvarande tidsförhållanden och öfverensstämmande med sladgarne om skyldigheten att äga försvar och påföljden för dess saknad. Mer och mer ökar sig antalet af backstugu-sittare och inhyseshjon. Lättheten för ungt arbetsfolk att, med eller utan iakttagande af föreskrifterne i Kongl. Förordningen den 19 December 1827, betinga sig en större eller mindre jordplan, der de kunna uppföra en stuga och plantera några tunnor polatoes, bereder naturligtvis ökade lillfällen lill giftermål och särskilda bosättningar; och kanske är folkökningens starka tilltagande under senare åren liufvudsakligast att tillskrifva denna omständighet. Men ju mera ett sådant inhyseshushåll ökas, desto svårare blir det för dess medlemmar alt finna deras 9 deras bergning. Deras jord afkastar vanligen endast potatoes; hustrun, nödsakad att vårda och tillse barnen, kan föga bidraga till gemensamma uppehället, och mannens arbetsförtjenst blir oftast otillräcklig till fyllande af de ökade behofven. Kommer dertill, att munnen, vare sig för att döfva bekymren eller af annan orsak, öfverlemna!' sig åt fylleri och ulsväfningar; så blir olyckan i sanning gränslös.
Sedan vid 1858 års statsrevision, i sammanhang med då meddelade uppgifter rörande förhållandet emellan uppbörden och omkostnaderna för Karta-sigillata-verket, redogörelse tillika leinnats för den provision, som under revisionsåret tillkommit Landskamereraren och Landträntmästaren för deras bestyr med det stämplade papperets emottagande, förvarande och de inflytande försäljningsmedlens redovisning, derför dessa tjenstemän äro berättigade uppbära hvardera 2 procent af hvad inom året i Kronans kassa i stämpladt-pappers-afgift influtit, samt Revisorerne, af anförde skäl, hemställt, att skälig nedsättning af ifrågavarande provision måtte ega rum, uti hviken hemställan såväl 1859 som 1860 årens Revisorer sedermera instämde, beslöto förlidet års Fevisorer, som likaledes funnit, att sagde provision till bemälde tjenstemän under revisionsåret i flera län utgått med vida högre belopp, än som i staten härför beräknats, att, jemte det de biträdde den åsigt, föregående Revisorer uti denna fråga yttrat, göra framställning derom att, när ny statsreglering kommer att uppgöras, Rikets Ständer måtte tillse, att, vid beräkning af Landskamererares och Landträntmästares afiöningsförmåner, den dem tillerkända provision å karta-sigillata-medlen blefve upptagen till ett belopp, närmare motsvarande hyad denna inkomst i verkligheten utgör, på det att statens kontanta tillskott för dessa tjenstemans aflöning i förhållande derefter måtte kunna minskas. Jemte erinran derom, att, på sätt af ofvan intagna räkenskap inhemtas, summan för försåldt stämpladt papper under revisionsåret uppgått till 1,536,445
Härtill må vidare läggas, attén ConVention, för att med billighet kunna uppgöras, förutsätter den närmare kännedom af afkastning och öfriga förhållanden inom Församlingen, som endast genom ett längre vistande på stället kan inhemtas, och således med rätta kan väntas hos Pastor, men icke alltid hos en Cönsistorii-Fullmägtig, tillförordnad för tillfället. Skulle dessutom tiden för ConventionerS afslutande öfverallt inskränkas till inträffande ledighet, så Liefve härigenom möjligtvis Conventionen på flera ställen för en mansålder uppskjuten , hvarigenom det åsyftade ändamålet motarbetades. På dessa grunder måste Utskottet vidhålla sin förut yttrade tanka i detta ämne. Beträffande åter att Conventionerne borde omfatta icke blott Consistoriela, utan äfven Regala och helst alla Pastorat, så tyckas väl dylika serskilda öfverenskommelser vara mindre nödvändiga i Regala Gäll, äfvensom de i Petronela Pastorat troligt - Allm. Besv.- och Oec.-Utskottets Bet. N.-o 168. ]5 vis blefve fåfänga; men i Utskottets tillstyrkande ligger ej eller någon inskränkning till blott Consistoriela lägenheter, utan lär frågan härom böra kunna underställas Kongl. Maj:ts Egen Nådiga pröfning och afgörande. Hvad derefter angår Herr Friherre Cederströms protest, så kandell icke drabba Utskottet, utan Ständerna, i fall de misstagit sig vid Remissen. Det är Utskottets skyldighet att yttra sig öfver mål , som blifvit till detsamma remitterade, och som, enligt Riksdags-Ordningen, höra till dess befattning, äfven om motioner, som härmed slå i sammanhang, blifvit förvisade annorstädes. Men Herr Friherrens förslag, att Konungens Befallningshafvande ensamme, och utan något Consistorii hörande eller deltagande, skulle genom Utslag afgöra frågor om en slående Löne-reglering för Presterskapet, kan Utskottet så mycket mindre tillstyrka , som målet äfvenväl är Ecclesiastikt, och Stifts-styrelsen här arden ena Partens naturliga och lagliga Domstol. Härpå grundar sig äfven det nu föreskrifna behandlings-sättet
Vidare hafva Revisorerne genomsett räkenskaperna dels öfver det, jemlikt Kongl, brefvet den 30 Januari 1830, från statsverket utgående anslag till godtgörande af Svenska Konsulers förskott för nödstäldt Svenskt sjöfolks underhåll och hernforskaffande, dels öfver de, genom Kongl, brefvet af den 14 September 1843, å handelsoch sjöfartsfonden, till Kongl. Koinmerskollegii disposition, anvisade medel, att användas till ersättande af sådana bevisliga utgifter för Svenskar och Norrmän, hvartill Konsulerne, i anseende till antingen utgifternas beskaffenhet eller svårigheten att derå anskaffa fullständiga verifikationer, ej äro, enligt förut gällande föreskrifter, berättigade till godtgörelse af allmänna medel. Vid dessa räkenskaper, som för begge revisionsåren i Kongl. Kammarrätten undergått granskning utan anmärkning, har någon erinran från Revisorernes sida icke heller förekommit. Enligt det jemväl ur ifrågavarande räkenskaper upprättade och denna berättelse bifogade utdrag förefanns, vid 1850 års slut, å förstnämnda anslag, en behållning af 2,349 R:dr 19 sk. 7 rst., deraf likväl 2,343 R:dr 47 sk. 9 rst. voro förskottsvis till Konsuler utbetalda och borde från vederbörande rederier indrifvas. Å det sednare anslaget innestod vid samma tid i Rikets Ständers Bank en behållning af 5,967 R:dr 11 sk. 8 rst. Jemte det att vid granskningen af ofvannämnde fonder och medel icke, i afseende å ziffran, varit något att anmärka, få Revisorerne tillkännagifva, att uppgifterna rörande de i Rikets Ständers Bank, vid hvarje revisionsårs slut, innestående behållningar befunnits medelst vederbörliga attester styrkta. Beträffande det sätt, hvarpå bevakningen och indrifningen af fondernas förfallna fordringar blifvit besörjda, hafva Revisorerne, sein tagit kännedom om
Kreditiv 166,600: 500,000: — » Dito i Lund, Lån 66,600: Bankens tillgång i Obligationer utgör, enligt tryckta öfversigten Banken* till ' m*. IT fl n,r i O lil LBankens hela ställning efter 1856 ars bokslut, B:ko R:dr 5,892,170: 32. ° ga tioner. Häraf äro, genom uLloltning, infriade 16.000: 21. 4. S:gr B:ko K:dr 5,876,170: io. 8. Hvaremot Banken, under året, af Direktionen öfver Stockholms Allmänna Barnhus inköpt Smålands in. fl. provinsers Hypolheks-Fömiings-Obligationer å 66,000 R:dr ä 91 proc., för B:ko B:ilr 60,060: hvadan tillgången i Obligationer nu utgör B.ko Hulr 5,936,230: io. 8. § 55. Af Bankens vid 1853 års slut upplupna disponibla vinst bar 2:dra Lrfve™ry*- tredjedelen 900,000 B:dr B:ko blifvit vid 1855 års slut frän Banken, iBZ?Mnn och för Statens allmänna behof, till Riksgälds-Kontoret aflemnad; och sedan nämnde Kontor den 1 Juli 1856, i afräkning å sista tredjedelen bekommit 500,000 R:dr, så är återstoden, 400,000 R:dr, allt B:ko, vorden un der den 31 December samma år frän Banken till Riksgälds-Kontoret liqvidera d. § 56.