Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De särskilda församlingarnes fattigvårdsräkenskaper utvisa, att församlingarnes tillgångar i kapitaler och fastigheter vid nyssnåmnde tidpunkt utgjorde R:dr Runt 577,091: 87; att fattigvårdsutgifterne inom församlingarne under året uppgått till 176,0 9 2: 75; att dessa utgifter blifvit betäckta med dels församlingarnes egna tillgångar och särskildt influtna medel 103,092: 59, dels bidrag från Stads-Nämnden 73,000: 16, 176 09 2- 75- samt att underhållstagarnes antal utgjort högst 1,004, minst 936 fattighushjon, » 435, » 261 försörjningshjon, » 955, » 258 utom hus boende fattiga. Den utsträckning, hufvudstadens fattigvård efter Stads-Nämndens tillkomst på grund af Kongl. Stadgan den 1 April 1843 erhållit, har naturligtvis ej kunnat aflöpa utan högst betydliga ökade uppoffringar af kommunens medlemmar, hvilket visar sig deraf, att, då den allmänna fattigförsöjnings-afgiften, som på stadens innevånare uttaxeras, nyssberörda år utgjorde endast 33,320 R:dr 6 sk. il r:st Banko, uppgick densamma nästlidne år, enligt hvad här ofvan inhemtas, till icke mindre än 295,011 R:dr 12 öre Runt. Emellertid torde denna fattigvård, genom deruti vidtagne förbättringar, hvaribland företrädesvis må nämnas Arbetshusens inrättande, försörjnings väsendets lämpliga ordnande och den utsträckta vård, som lemnäs fattiga och värnlösa Fortsättning af Till». Litt. N. Stads-Nämndens inkomster och utgifter år 1860. Böter för försummad betalning inom behörig tid af kronoutskylder Dito för uteblifna taxeringsuppgifter Fattigförsörjnings-afgift från Sjömanshuset Fattigvårdens andel i afgiften för rättighet att inom hufvudstaden i minut försälja bränvin oell andra brända eller destillerade drycker Gåfva af Rikets Ständers Bank Bidrag från Stockholms stads Brandförsäkrings-kontor till den vid Södra Arbetshuset inrättade vattenuppfordrings-anstalt
Till stöd för deras åsigt, som hyste olika tanke rörtde betydelsen af 56 §:n Reg.Ftn, anförde Hr von Hartmansdorff flera exempel för att bevisa till hvilka absurditeter det skulle leda, om R. St. vore tvungneatt, sedan det i Const.Utsk. var antaget, bordlägga ett betänk., som innehöll de största orimligheter. Jag anhåller att få fästa Ståndets uppmärksamhet derpå, att frågan nu är annorlunda; ty här är en casus, som af ingen praxis varit bestämd, nemi. att R. St. velat tillvälla sig makten att vid första riksdagen förkasta äfven hvad som af förstärkta Const.Utsk. blifvit bifallet och antaget. Det kan icke nekas, att förstärkta Const.- Utsk. antagit tvänne hufvudgrunder för betänk., och att dessa hufvudgrunder således äga kraft af R. St:s beslut. Gr. Horn anförde visserligen, att det endast var ad notitiam eller för att slita frågorna preliminariter, som dessa hufvudgrunder afgjordes. Jag anhåller blott att få veta hvar det står skrifvet. Uti en så vigtig sak som denna, borde väl Stånden hafva förbehållit sig rättighet att förkasta de principer, om hvilka förstärkta Const.Utsk. kunde förena sig, derest samtliga Stånden icke kunde blifva ense om de särskilda detaljbestämmelser, hvilka erfordras för principernas tillämpning, såvida icke dessa principer skulle anses som R. St.‘s orubbliga beslut. Jag medgifver att, om jag har orätt i denna åsigt, så har jag orätt i hela mitt anförande. Jag har haft den godtrogenheten och varit nog en fa 1 Id ig att tro det formen måste äga samma kraft, antingen den behagar en viss majoritet eller icke.
Propositioner. näringsflit; låtom oss i synnerhet uppmuntra jordbruket, men utan att derföre hindra handelns verksamhet, hvars fortgång har mycken likhet med friheten, sorn utvecklar och förstorar själen; undersfödjom således handeln; men må äfven den i sin ordning understödja Staten. Föränderligheten utaf det Representativa myntets varde skall fora Staten till siri upplösning , orri man lemnar fritt fält åt penningevingleriet. Öenna höjning och sänkning af myntvärdet gör, att ingen är saker att äga i morgon, hvail han hade i dag, och förvandla de enklaste och mest lagliga handels-företag till verkliga vågspel, och under allt detta hindras Regeringen i det goda, som den ville göra, och blir ofta nödsakad till uppoffringar, hvarigenom icke uträttas annat än ett ögonblickligt godt, utan att det onda derföre upphör. Skall man väl med lika högagtning anse denna verksamma, redliga ooh välgörande näringsflit, genom hvilken en person efter hand ökar sin förmögenhet, skaffar Staten nya ulbytesvaror och sina medborgare tillfällen till förtjenst, under det att han öppnar en ny väg för deras verksamhet; och denna andra slags Industri, som är egoismens och rnaklighetens, hvilken, utan att använda en enda af sina medborgares arbetsförmåga, gör, att underhållsmedlen blifva för dem alla mera kostsamma och undandrager för deras behof de understöd, som Regeringen hade kunnat gifva dem, om den icke blifvit nödsakad till bestän - Konungens Nåd. Propositioner. beständiga uppoffringar, för att hindra framgången af dessa spekulationer? utan tvifvel, örn den förra är en förtjenst, sorn bör uppmuntras, såsom värd högagtning och erkänsla, är deremot det andra ett brott, som nian skyndsamt bör förekomma, emedan det leder till Statens undergång. Tapperheten, denna själens styrka, som gör oss otillgänglige för fruktan , är visserligen en dygd, men blott såvida den är nödvändig , för att bevara Statens allmänna säkerhet; men om den an vandes att störa Sarnhiills ordningen eller allmänna lugner, är den val da en dygd? visserligen icke.
Att Utskotten tänkt sig skoloch föräldra-undervisningens förening såsom ett organiskt helt, så att den senare utgör ett oumbärligt element till den förra, är på ett annat ställe i Betänkandet utveckladt. Attén folkskola, i det skick, Utskotten den föreslagit, skulle i somliga orter vara obehöflig eller oanvändbar, kan icke medgifvas, enär den är beräknad att meddela ett vidsträcktare kunskaps-mått, än som af föräldraundervisningen kan påräknas, och således att till denna lemna en nödvändig fyllnad. Gerna medgifves likväl, att den, i följd af locala omständigheter, icke genast kan så fullkomligt inrättas öfverallt, att den fyller hela 6 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, lV:o 128. undervhnings-behofvet; men undantagen upphäfva ej regeln, och rlå de äro förutsedda och tagne i bejakning, torde val böra medgifvas, alt sjelfva föreskriften måste rätta sig elter d*t allmänna förhållandet, icke efter det, sota på serskilda oller undantagsvis eger rum. O*vifvehtgligt vöre det bäst, om skolors inrättande ej behöfde anbefallas, utan öe af ett inre erkändt behof föranleddes, och öfverallt, der de beböfdes, genom församlingarnes egen försorg bildades. Men detta hör till fromma önskningar, på hvilka ingen framlida byggnad lår grundas. Saken skulle allt för länge qvarblifva i samma skick, som den nu är, örn man ville låta bero på församlingarnes egna godtycke att inrätta skolor eller icke. Det är naturligt, alt just i de församlingar, der okunnig heten är allmännast, och således beholvet al undervisning störst, der skulle detta minst blifva insedt och erkändt, och således okunnighetens aflijelpande äfven längst komma alt fördröjas. Slaten har nog länge sett på, huru långsamt folkskole-väsendet, sig sjelf lemnadt, utvecklat sig. Den måste väl ändtligen en gång gripa in med påbud och understöd.
Hvad först angår inrättandet af Seminarier för Skollärares bildande: så få Utskotten förklara, att de, lika med 1843 års Revision öfver Rikets Elementar-Lärovei k, anse sådant vara en af de mest maktpåliggande åtgär der till Läroverkets förbättring. Någon direct åtgärd för bildandet af lärare till Gymnasier och skolor har i vårt land icke blifvit vidtagen. Yäl kunna vid Universiteten inhemtas de theoretiska kunskaper och den högre intellectuella blindning, som för bestridandet af Lärare-kallet i första rummet erfordras; men om ock denna bildning omfattar all den theoretiska insigt, som den offentliga undervisningen tager i anspråk, så återstår likväl för den blifvande läraren ej allenast att vinna en sådan rigtning af sina theoretiska kunskaper, att han på ett fruktbringande sätt må kunna meddela dem åt andre, utan äfven att förväifva en närmare kännedom cun sjelfva sättet för undervisningens meddelande. Detta kan visserligen efter band vinnas under en längre tjenstgöring vid Läroverken; men för att med framgång kunna begynna en sådan tjenstgöring, så att lärjungarne genast må af den undervisning, Lärarne bibringa, hemta all möjlig nytta, är det af behof för den blifvande skol-läraren att hafva inbemtat den practiska bildning, som är resultat af en förutgången öfning onder erfarne lärares uppsigt och ledning.
455 öfverseende af förfflltningarne rörande Sveriges Matt, Mål och Vigt, samt deras reduction till enbet, utarbetad af en dertill i Nåder utnämnd särskild Commission, och till Kongl. Maj.t underdånigst, jemte tillydande Reductions tabeller, ingifvet under den 12 Maj 1789; 2:o Riksens Ständers underdåniga skriivelser i detta ärende af den 22 Mars och den 13 April 1810, samt den 14 Mars 1818; 3:0 Hederv. BondeStåndets särskildta, under den 14 Maj 1810, afgifna underdåniga Memörial; 4 Maj:ts och Rikets Kammar-, Bergsoch CammerceCollegii underdåniga samt i ett sammanhang fattade Utlåtande, af den 7 December 1819, öfver alla dessa gjorde framställningar; och slutligen 6:0 Kongl. VetenskapsAkaderniens, på Nåöigsta Befallning, under den 23 sistlidne November, underdånigst ingifne Betänkande, innehållande ett, efter noga skärskådande af alla i ämnet afgifne upplys - 45 6 B (sv. och Ekon. Utsh. Betänkande». ringat' och anföranden, utarbetadt förslag till grunderna för en ny allmän författning, rörande Mått, Mål och Vigt, hvilket sistnämde underdåniga Betänkande, efter Kongl. Maj.ts Nådiga befallning, blifvit af trycket utgifvet och, till erfoderligt antal exemplar, till Respectiva RiksStåadens Ledamöter utdeladt. Af alla desse Nådigst öfverlemnade Handlingar har Ekonomiutskottet i underdånighet inhemtat, ej mindre de visa och fullständiga åtgärder, som Kongl. Maj:t i Nåder vidtagit till utredande af detta, för Kronans uppörd samt all handel Rikets In« »evånare emellan, så vigtiga ärende, utan, äfven alja de upplysningar, sorn kunna fin* nas för Riksens Höglofl. Ständer nödige, till att härutinnan stadga sin öfvertygelse, camt inför Kongl. Maj:t i ett sammanhang framlägga sina tillförne vid flere
För att göra meningen af föreskriften i denne §. mera lättfattlig, föreslå Riksens Stander, att i .stallet för orden: sorn lill hans. hustrus och oför sörjile barns underhäll larf vas, rnå införas: r som till hans eget, hans hustrus och oför sörjda barns underhåll tarf vas. 5. Kap. Om Rättegång i Konkarsmåh 8. §. Genom det här förekommande stadgande anse Fikfens Ständer icke vara nog tydligen bestämdt, huruvida Gäldenären är ovilkorligen pliki tig att vid det tillfälle, då hans Borgenärer öfver hans Afträdes*ansökriing höras, den afgifne Boupteckningen edligen fästa, eller om denna skyldighets fullgörande får uppskjutas; Och, som ett sådant uppskof icke bör tillåtas, så vida ej Galdenären är af sjukdom^-förfall hindrad frän inställelse vid förhöret, få Riksens Ständer föreslå en så lydande förändrad början af denna : Mar Gäldenär ej genast kunnat fullständig upp-' 524 Underdåniga Skrifvelser. tekning författa, gifve vid förhöret upp hvad mera till Boet hörer, och skall Gäldenären då, eller, orri hart af sjukdom är hindrad, genast derefter, der han vistas, med Ed fästa BouptekningenS riktig* het o. s. v. lo. §• Till förekommande af ali obestämdhet ans* Riksens Ständer den, genom Eder Kongl. Majus Kådiga Bref d. 27 Maj igot, utsatte tid för Rättegång-tiinans slut vid Härads-Rätt äfven böra i denna §. utmärkas sålunda, att näst orden inom Rättegångstirnmans slut införas: klockan RättegångsBalken den tid är föreskrifven, inom hvilken Ha* rads-Rätt och Radstufvu-Rätt skola till Hof-Rät. ten insända Handlingarne uti de vid nämnde Domstolar dömde och till Höf-Rätten vädiade Konlurstvister , hafva Riksens Ständer trott det vara med ordning öfverensstämmande, att denna tiel äfven har utmärkes genom ett tillägg vid §:ns slut, i följd hvaraf den bör blifva så lydande:
Tunnan och deraf dragit den slutföljd, att StatsVerkets totala förlust å Spanmålens öfverlåtande till Liljewalch uppgått till 18,423 R:dr 2g sk. 4 r., hvilken förlust synts Revisorerne hafva kunnat undvikas, om hela denna undsättningsåtgärd blifvit utförd efter den princip, alt meddela räntefria penningeförskott åt Speculanter i orterne, emot skyldighet å deras sida, att till bestämda maximipris ludia Spanmål å vissa utsatta ställen de undsättningsbehöfvande tillhanda; till stöd för hvilken åsigt Revisorerne anföra, att samma dag, som Eder Kongl. Maj:t i Nåder beslöt om Spanmålsöfveriåtelsen till Handlanden Liljewalch, Eder Kongl. Maj:t jemväl beviljade Handlanden i Piteå A. Klum ett räntefritt låneförskott af 4?5oo R:dr, emot åliggande att dermed uppköpa och Norrbottens Läns Invånare tillhandahålla 25o Tunnor Råg och 600 Tunnor Korn, efter de maximipris, som Eder Kongl. Majrts Befallningshafvande i förhållande till de i orten gångbara sädesprisen ägde att bestämma, hvarförutan Revisorerne uppgifva, att under enahanda vilkor och i öfverensstämmelse med de af Rikets Ständer yttrade åsigter, i afseende på Spanmålsundsättningar, Eder Kongl. Maj:t uti Nådigt Bref af den 4 October i83a beviljat Handelshuset Forssell & Söner i Umeå ett räntefritt lån å 8,000 R:dr samt Majoren Turdfjell och Lieutenanterne von Ekstedt och Haeggström likaledes 8,000 R:dr Banco tillsammans.
Då handtverks-instrumenter, enligt redan i införselstarifen under linien befintlig anteckning, tulibehandlas såsom verktyg och således draga en tull af 5 procent utaf värdet, hafva Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen, till beredande af fullständigare konseqvens i tullbeskattningen, i underdånighet föreslagit, att införselstullen för fältskärs-, matematiska, optiska, fysiska och navigations-instrumenter, med eller utan fodral, alia slag, derunder inbegripna monterade optiska glas samt barometrar och termometrar, hvilken tull, nu bestämd tili 40 öre skålpundet, i många fall motsvarade nära 10 procent å värdet, måtte nedsättas till 25 öre per skålpund. Utskottet hemställer, att detta förslag måtte af Rikets Ständer godkännas. Bevillning*-Vts 1;nitets Betänkande N'-o S. 27 Enligt hvad Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen upplysa, har ininstrumenter, strumentet Harmonium eller Fyshannonika, på grund af Kongl. Maj:ts nådiga Musikaliska,. Bref den 10 Juni 1859, tullbehandlats lika med positiv; men då instrumentets värde varierade mellan 300 å 800 R:dr, och en tullsats af endast 7 R:dr 50 dre, eller den för positiv, vore alltför låg, samt ifrågavarande instrument dessutom i mindre landsförsamlingar begagnades i stället för orgelverk, hafva bemälde embetsverk ansett detsamma lämpligare kunna hänföras till dessa sednare och med dem draga lika tull, eller 15 procent af värdet, samt af sådan anledning föreslagit, att till orgelverk under rubriken: »Instrumenter, musikaliska», måtte i taxan tilläggas orden: rodi Harmonium eller F-ysharmunika.n Detta förslag tillstyrker Utskottet måtte af Rikets Ständer antagas. Men hvarjemte och då dessa instrumenter mindre allmänt torde inkomma för enskildes än för kommunernas behof och åstadkommande af en högtidligare kyrkomusik, Utskottet •hemställer att införselstullen må nedsättas från 15 till 10 procent af varuvärdet.
Och som del i förenämnde jemte flera andra §§ begagnade uttrycket “Presteståndet“, såsom utmärkande en klass af la-xeringsmännen, ansetts utgöra binder för inväljande i beskattnings-kommittéerna af andra prester än dem, sorn vid Riksdag ega representationsrätt, men erforderligt antal sådane prestman, utöfver de af presterskapets egentliga kail upptagna personer, pä åtskilliga orter icke utan svårighet kunnat väljas, har Utskottet funnit sig Döra föreslå att uttrycket Preste-ståndel der det i författningen förekommer såsom utmärkande en af de samhällsklasser, som i taxeringslorrättningarne deltaga, må utbytas mot det mera omfattande ordet Presterskapets hvarunder Utskottet anser alla personer, som ega presterlig befordringsrätt, inbegripna. Uti sin förut omnämnda motion har Herr Falhem jemväl yrkat, att det stadgande uti 4:de punkten af 88 § i Bevillnings-förordningen, som alser bergsmännens deltagande i Fahlu stads laxcrings-koinmillé, mätte ur författningen borttagas; men som det blifvit upplyst att bergslaget i judicielt hänseende hörer under Fahlu stads domvärjo, samt ifrågavarande såväl skyldighet som rättighet från äldre tider tillhört bergsmännen, har Utskottet icke funnit skäl alt till Herr Falhems yrkande tillstyrka bifall. § 90. Som Gymnasierne, enligt Kongl. Majlis den 16 Augusti 1856 utfärdade Stadga för Rikets Allmänna Elementar-läroverk upphört, har uti 90 §, som föreskrifver att, i de städer der Gymnasium finnes,en Lektor skall ibland Presterskapet väljas lill taxeringsman, den förändring vidtagits, att ordet Gymnasier blifvit utbytt mot Höyre Elemenlar-luroverk, hvilken förändring torde godkännas. § 109.
Lön begäres e j, men vill den sökande ej heller betala för sig, då hon är van vid samt går med i förefallande göromål. Pretentioner blott att komma i ett präktigt hus. Svar till » H. Idun Stookho Im, Iduns Tryckeri Aktiebolag. 8:de är g. N:r 38 (405) Prenumerationspris p r år Idun ensam kr. Iduus Modet., fjortondagsuppl. » Iduns Modetidn., månadsuppl. &gt; Barngarderoben &gt; 5: 5: 3: 3: Byrå: — Klara Södra Kyrkog. telef. — Prenumeration sker å alla post— anstalter i riket. Bedaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Redaktionssekr. : J. NordUng. Annonsprls: 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Lösnummerpris 15 öre (lösn:r endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. Utgifningstid: hvarje helgfri fredag. E m m a Berg. ^är september in och aftnarna k o m m a. b l i tidningarna Jag trädt de mörka lade, slagen och ifrån mig skrifbord låg tillintetgjord, tidningen. På efterlängtade mitt vänner f ö r den ännu somnämligen ett ännu oskrifmarfirande stockholmaren. vet Där Emma man sitter ute på ark, sin skärgårdsö, ensam o c h kraftigt öfvergifven, der — och äro ångbåten dessa de enda, som förmedla förbindelsen med den öfriga de k o m m a så sällan: gen människa fråga hvar man aftnar där mörk höstafton en beckett bryggan, glispöke och snart satt jag f ö r fällda garditidningar. O c h så fann gens Nyheter stående under rubriken och m u s i k den Teater dant » F r u E m m a B e r g, den älskvärda, af min med rätta publik samvete spratt — Men inte sant, mina den här om, kvällen, var utomordentligt älskvärd.
Detta utgör ett nytt skäl att icke brådska, och ett ytterligare igenfinnes i nödvändigheten att vänta, tilldess man kan till systematisk behandling på en gång företaga både civiloch criminallagen, emedan de i många fall böra utgå från samma hufvudprinciper. Det är väl sannt, att 24 år förflutit, sedan Ständerna uttalade sin önskan om ett nytt lagverk; men för min del finnér jag icke denna tidrymd för lång eller för illa använd; och då jag specielt känner den tid, som åtgick för utarbetandet af 1734 år£ lag, emedan en Dea 11 April. af mina förfäder var ordförande i dåvarande Lag-eommission, utbeder jag mig få nämna, att då detta arbete slutligen 1734 framlades för Ständerna, fanns ingen af corn 111 i töens första ledamöter qvar i lifvet, utom ordföranden, hvaraf visar sig, att detta lagverk fordrade en hel mans ålder. Hr Cederschjöld har äfven trott, att äfventyret af de olika opinioner, som vid denna riksdagen och en påföljande kunde göra sig gällande, ej vore så farligt, och att man i detta hänseende borde något förlita sig på lyckan. I min tanka är det deremot alldeles nödvändigt, att samma principer och opinioner genomlöpa hela verket, då det en gång antages, så att icke den ena Representationen fastställer en princip och den andra en motsatt, på möjligheten hvaraf vi hafva ett talande bevis i de principer, som i allmänhet af nu varande Representation uttryckas i motsats mot sista riksdagens. Jag anser derföre, att vi böra hafva alla materialier så beredda, alt hela lagverket sedan kan afgöras påen riksdag, då jag önskade att Just.-ombudsmannen äfven vore beredd att föredraga saken på sådant sätt, att vi, sorn icke äro jurister, kunna efter tillräckliga upplysningar afgöra den. En värd talare har trott, att universiteternas juridiska faculteter först borde höras. Detta anser jag öfverflödigt.
Det är bekant, att oni tackjerns-vigten gemenligen yttras, att den betalar frakten, hvarmed menas, att som tackjerns Skepp, är 26 Lisp. v. v., men ändock, vid frakt, ej betalas mer än för 1 Skepp., eller 20 Lisp. v. y., så skulle slikt medföra en frakten motsvarande vinst för bruksegaren; hvaremot om alla Skepp, blefve like tunga, så att ett tackjerns-skeppund ej vägde mer än ett victualie-sképpund med 20 L:sp., hvilket naturligen skulle ske vid 1 o-tals-räkningens införande, så ginge denna vinst för bruksegaren förlorad, då det förmodas att, vid frakt, formannen skulle yrka lika hög betalning för forslingen af det mindre som af det mera vigtiga skeppundet. Denna tro eller vantro är nu ålskil 1 ige bruksegares, men deras partiela fördel, synnerligen om den är inbillad, bör icke hindra det allmänt nyttiga. I stället för Utskottens vanskliga och obestämda tillstyrkande hade Afdelnin gen åtminstone föreslagit den bestämda förändring, att all slags gröfre vigt borde blifva enahanda eller reduceras till victualie-vigt. Öfvergången till totals-räkningen framdeles blefve härigenom underlättad, serdeles sorn victualie-vigten innehåller jemna 1 o-tal, men hufvudsukligast dymedelst att det hinder egennyttan, på nyligen beskrifna sätt, orsakar på förband vore undamöjdt. Jag releverar derföre Afdelningens förslag såsom mitt, ehuru jag icke har förtjensten af att hafva deltagit i dess utarbetande. Det lyder som foijer: Hvad den af Herr Hjerta samt Petter Mårtensson föreslagna förändring af hittills gällande vigter vidkommer, så, ehuru väl det vore en möjlighet, alt det nya vigt-systemets införande derigenom kunde fördröjas, finna Utskotten det likväl ingalunda vara någon nödvändighet att så skall inträffa.
Götheborgs Stad Götheborgs och Bobus Län; Skaraborgs d:o Elfsborgs d:o Hallands d:o Malmö Stad Malmöhus Län Christianstads d:o Blekinge d:o Banko-Reglementets 170 § anvisar såsom fond till diskontering och utlåning för Handel och Näringar, samt till Kassa-kreditiv åt enskilde personer: till Banko-Diskont-Verket . hvaraf till Kassa-Kreditiv . » Låne-Kontoret i Götheborg . hvaraf till Kassa-Kreditiv . » Låne-Kontoret i Malmö . hvaraf till Kassa-Kreditiv . » Låne-Kontoret i Wisby . hvaraf till Kassa-Kreditiv . 2,850,000: 1,300,000: 700,000: 150,000: 1,000,000: 500,000: 400,000: 100,000: S:gr 5,000,000: hvaraf till Kassa-Kreditiv S:gr 2,000,000: — - Til! diskontering och utlåning för-handel och näringar skall BankoDiskont-Verket således innehafva ■ R:dr 1,850,000: men sedan Fullmäktige, med stöd af föreskriften i 140 § af Banko-Reglementet, från Banko-Diskont-Verket till Malmö Låne-Kontor öfverflyttat 100,000 R:dr, af hvilka nämnde Låne-Kontor sedermera återbetalt 20,000 R:dr, så minskas nämnde fond med 80,000: till . 1,770,000: hvaremot densamma är vorden ökad dels genom öfverflytlning: från fonden för utlåning med om sältningsrätt af 600,000: » Jonden för belåning af aktier och publika papper af . 50,000: och dels genom upplånta medel. hos Stockholms Sparbank