Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dem, font förete weDerbörligt" betpg öfwer årligen utöfwab prefterlig tjenft, fatnt uppror efter erhållen beforbran och afgång från Säro»werfet; aHt på fatt QBår ofwanberörDe unDerDåniga ©frifwelfe närmare innehåller. §. 67. 3 anlebning af f>waD Äongl. sDlajit, uti a flåten Sfåbig ©f rif# om @t»eni« ... „ SMtémanciljnH. melfe, ttll Of framftällt, angaenDe Det wiD ftftliDne DufSDag hanb» lagDa ärenDe, om en rättwifare och jemnare förDelning af ©täbetnas ^3åtömanS»håll, meD bibcf>ållanDc af Def närmaranDe nummertal på Det hela; famt i betraftanDe af Den betpbliga tipS»utDrägt och foflnaD, font De af fXifetS ftff förfatnlaDe ©tanber förejlagna förberebanbe åt» gärDer, fåfom np uppmätning, refning och ^anläggning af all ©täDer» nas oroteraDe jorD, fftille meDföra; häfrce ^i, meD frånträDanDe af hroaD i nämnDe hänfeenDe bltfroff pttrabt, men meD förnpanDe af 2Bår hos .(fong!. 0laj:t gjorDa unDerDåniga anhållan, att en rip alf» män reglering och förDelning ©taDerna emellan af Deras båtsmanshåll, måtte, utan affeenDe å De för åtjfilliga Siifets ©täber meDDelaDe ^ongf. fKcfolutioner, antingen till befrielfe eller till ett blott infFränftarc Del» taganDe i båtsmans
Proposition blifvit upptagne; så vill det väl synas, som om utväg funnes att anslå hvad som efter hittills följd beräkning, fordras lill ränta och amortering af ett lån å 25,835,000 R:dr, hvilket belopp Stats—Utskoitets förslag dock öfversliger med 600,000 R:dr. Om man nu ock vill medgifva, att i kalkylen kan finnas plats för de felande 56,000 R:dr, så måste man dock tillika antaga, att, såsom föreslaget blifvit, Rikets Ständers Rank skall lemna bidrag af Fem Millioner ulan anspråk på ränta, hvilken mening dock icke lärer gjort sig gällande inom den afdelning af Banko-Utskottet, der frågan förevarit till förberedande behandling. Hvad som i hvarje händelse synes böra komma under betraktande är dock att, efter en sådan disposition, ingen tillgång finnes alt i någon män lemna understöd af Riksgålds-kontorets medel åt andra företag, än dem, hvarför anslag i meranämnda Kongl. Proposition blifvit beräknade, och alt man helt och hållet för framtiden beröfvar sig den nödvändiga friheten i dispositionen, då man till yttersta skärfvel! använder tillfälliga öfverskott för ettändamål, som framkallar ett oafvisligt anspråk på anslag under många år till föga minskadt belopp. Deita synes vara så myckel vådligare, som vid denna riksdag Statsverkets inkomster beräknats betydligt högre än förut och sålunda blifvit eller antagligen blifva höjde med nära 2,500,000 R;dr, som utgör den summa, hvartill öfverskollen för hvartdera åren 1862 och 1865 upptagits i den Kongl. Propositionen, ehuru samma öfverskott nu måste betydligt derunder nedsättas. Den tillökning, sorn kan förväntas, är således redan tagen i anspråk och vid nästa statsreglering måste tillgångarne vara 7,500,000 R:dr mindre ån nu, om icke, emot hvad StatsUtskottets Utlåtande N:o 88. 31 sora synes sannolikt, öfverskott uppstå, oaktadt den betydliga förhöjniugen i beräkningen af inkorasterna.
För verkställigheten häraf har Kongl. Majit, jemte befallning till Stats-kontoret att, uppå vederbörlig reqvisition, förskjuta de dertill nödiga medlen, för öfrigt i Nåder förordnat: l:o. att dessa Korporalers spanmåls-ersättning skall beräknas efter markegångspriset i den ort, hvarifråu spanmålen hittills in natura utgått, utan afseende på medelprisen; 2:o. att, sedan till regementena ingått lösen efter medelmarkegången för denna spanmål, vederbörande Regementsskrifvare skola ingifva uträkning på skillnaden deremellan och ortens markegångspris till Chefs-embetena, som, då detta sednare öfverstiger den uppburna spanmålslösen, böra reqvirera skillnadsbeloppet hos Krigs-kollegium, hvarest vid årets slut liqvid uppgöres öfver förhållandet i detta afseende inom hela indelta Arméen, hvilken liqvid bör ligga till grund för Statskontorets anordning å ersättning till Krigs-kollegium; och 3:o. att deremot, om ortens årsmarkegångspris understiger den efter medelmarkegångspriset uppburna lösen, vederbörande Chefs-embeten skola till Krigskollegium låta inleverera skillnaden, hvarefter Kollegium godtgör Statsverket samma belopp uti dess liqvid med Stats-kontoret. Beträffande härefter den vid Södermanlands regemente till knekten utgående en tunna Kronotionde-spanmål; så förekommer väl dervid, att berörda spanmålstunna, enligt 1686 års Knekte-kontrakt, är beviljad roten till understöd för knektens underhåll; men då karlen hittills omedelbarligen och utan rotens mellankomst fått densamma in natura uppbära, samt manskapet vid Södermanlands regemente vid sådant förhållande och enligt hvad här ofvan blifvit utredt, skulle för år 1855 få vidkännas en för hvar och en af dem betydlig minskning i sin aflöning, i händelse de måste emottaga lösen för spanmålen efter model-markegångspris, enär rotehållarne Kongl. Maj.ts Nåd.
S. D. Upplästes och remitterades till StatsUtskottet: a:o Kongl. Majus Nådiga Proposition af d. < ProtokoUsUtdrag d. 15 Dec. 1817. 441 89 November, angående beviljandet af vanliga PrestbolsFriheter åt några nya PrestBoställen , samt i allmänhet för de Kyrkoherdeoch CapellansBoställen , hvilka , i anseende till skeende nya Pastorats» och Capell-lnrättningar, framdeles kunna tillkomma. 2:0 Kongl. Majus Nådiga Proposition af den 3 December i afseende på den, vid I815 års Urtima Biksdag yrkade rättelse i Författningarna om afdrag till Statens förmån, å Civile Embetsoch Tjenstemäns indeldta Eoner. 3:0 Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition af den 9 December angående användande af de inom Södermanlands Län befintlige så kallade Jagbackar. 4:0 Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition af den 9 December angående uppförandet af en Minnesvård öfver Svea Rikes utkorade Kronprins, Carl August, på Qvidinge hed i Skåne. 5:0 Kongl. Majus Nådiga Proposition af d. To December, angående inrättandet af Allmänna Arbetsech CorrectionsHus på Borgholms Slott och i Wadstena. 6:0 Kongl. Majus Nådiga Proposition af d. Io December angående nödige Medel och Utvägar till Hjelmare Slussverks ombyggnad och vidmagt hållande. Statsoch BancoUtskotten. Kongl. Majus Nådiga Proposition af d. I® Dec. 1817 om allmänna Penningerörelsen och Myntvärdets upprätthållande. 442 ProtokollsUtdrag d. 15 Dec. 1817. Statsoch BevillningsUtskotten. Kongl. Majus Nätliga Proposition af d. 29 Novemb. 1817, om en stadgad afgift af hvarje Mantalsskrifven Person, till den Veneriska Smittans hämmande samt utvidgande af de dertill nödige Cur-anstalter, och örn fortfarande af det vid sisth Riksdag till samma ändamål gjoEde anslag.
Riddarhussalen under mångå år för berörde ändamål varit upplåten; men jag tror, att, då Riddarhuscassan sådant medgifver, det vore R. o. Ad. värdigt, att en måttlig gåfva lemnades som skadeersättning för den hittills gifna tillåtelsen lill denna sals begagnande. Ilr von Troil, Samuel Gustaf: I afseende å det tillägg lill Hr von Hartmansdorffs motion, som Frih. Palmstjerna yrkat, så vill jag derom ieke yttra mig. Något hvar torde hafva sig bekant, huru många olägenheter som uppslå deraf, alt Riddarhussalen upplåles till ifrågavarande ändamål, icke blott derigenom att, som man vet, vapensköldarne förkomma, utan äfven hufvudsakligen deraf, att, när vintertiden salen skall uppeldas, uppkommer ett uppvärmande af murarne, sorn är menligt icke mindre för husets bestånd, än för här hängande sköldar. För min del vill jag ej motsätta mig det till motionen gjorda tillägget, men tror, att Frimurarebarnhus-directionen icke bör hafva någon svårighet alt finna en annan passande local för gifvande af ifrågavarande concert, och tillstyrker således motionen. Gr. Posse, Erik Arvidsson: Det af Frih. Palmstjerna föreslagna tillägg nödgas jag bestrida, såsom innefattande ett åtagande af ep för all framtid gällande beskattning. BeträlFande den hufvudsakliga motionen, önskar jag, att densamma måtte afslås, enär den anledn., som ligger till grund för densammas väckande, eller förlusten af en eller annan vapensköld, är alltför obetydlig, för att böra leda till en förändring i eli bruk, som i långliga tider fortfarit, både till gagn för Frimurarebarnhuset och till beqvämlighet för allmänheten. Jag afstyrker således bifall till motionen. ‘ Frih. Cederström, Jacob: Samtlige de ledamöter, som talat i ämnet, hafva erkänt motionens riktighet, och att afsigten 10 II. 87 CtlO Den 21 M aj f. m. dermed är Riddarhusets bestånd. Beträffande det af Frih.
Uti det amile, söm nu är föremål för R. o. Ad:s pröfning, ingå tvenne särskilda frågor, för hvilka jag begär Ståndets nisk lil ning. Ett är nemi., huruvida Hr Ehrenhoff varit felaktig i sin tjenst, och ett annat är frågan om ersättning för hvad staten genom en sådan felaktighet kunnat förlora. I förra fallet förklarar jag öppet, 8 H. 44 346 Den 3o Juni f. m. alt jag ingalunda ämnar försöka att taga Hr Elirenhoffs försvar. Han liar felat, och ingen lärer vilja försvara sättet, hvarpå han tillvägagått, för att åstadkomma den ifrågavar. bvggnaden; men annat är frågan om ersättningsansvar lill staten för de använda medlem Jag var ledamot i Convojcommissariatet från Maj månad i8o5 till Sept. 1816; och jag påminner mig, att täta rapporter under denna tid ingirtgö från dåvar. Gen.consuln i Tänger, Hr Wijk, derom, att consulathuset derstädes var bristfälligt, och sedan denne embetsman återkom hit, framställde han ofta nödvändigheter! af husets ombyggande. Med kännedom härom, och med fullkomligt ogillande af sättet, hvarigenom reparationen blifvit tillvägabringad, torde det, enär behofvet varit gifvet och då behörig besigtning af Hr Cancellirådet Lagerheim blifvit å stället förrättad, samt handlingarna deröfver utvisa, att det uppförda beloppet blifvit till det angifna ändamålet användt; kunna stå tillsammans med ett sådant ogillande, att man erkänner, det penningarna utgått till statens behof, och att någon ersättning sålunda icke rätteligen kan äga rum. Efter denna urskilning af frågans särskilda delar lärer det visa sig, att Statssecret. för handelsoch financeärenderna icke kunnat i denna sak göra annat, än hvad han gjort. Hans föredragning tillhörde frågan endast, så vidt den rörde statens anspråk på ersättning; och jag tror mig hafva visat, att sådana icke billigen kunna finnas.
Detta tyckes äfwen wara at förmoda da no ^dels afdrag pä de ic> Millioner, fom skoja reglilsrss, genast gar ur allmänna rörelsen; 2:0 dä 5 Millioner Riksgälds Sedlar bli förwandlade kil R-mco-Luurank eller Reverser at inom i; ar ater inlösas; men kunna och blifwa icke af Allmänheten i allmänna rörelsen antagna som Mynt; och z:o om wid R.salisarionsns werkställande en lika öeksvorsble conjunökur med fa stor under-bslauce, wi nu befinns oss uti, inträffade, hvarigenom de Råneo Sedlar, som kil RsalilgrionZ werkställande utlenmades, genast af dess innehafware i Ra cjuen emot Z^ecie uttogS, hwilka Sedlar dä ästven alldeles ur rörelsen förfivunno, och Svsels-Myntet geck ur Riket kil Utländska Lreäirorers förnöjande. Pa detta sätt kunde Riket bli uran bade RcksgäideSedlar, Ranco-Sedlar, L^eeis och nödwändigt Rörelse, L'piral.
Då, isamma mån sockneafvittringarne vinna fullbordan, frågor om laga skiften i en mängd byalag otvifvelaktig! skola väckas, så kommer man verkligen att stanna i förlägenhet om skiftesmän, derest icke under tiden skiftes-landtmätare-personalen i länet betydligen förstärkes. Då nu emedlertid ett större antal Officerare, vid den här indelta korps, företagit sig, att vid sidan af deras hufvudyrke öppna sig en ny väg för verksamhet och dertill valt landtmäteriet, så har man dock allt skäl att hoppas, det nämnde 24 förlägenhet skall i sin mån blifva afhjelpt, derest icke krig inträffar och kallar dem från dessa fredliga värf. Såsom tillförene är nämndt, hafva afvittringarne i länet bedrifvits med åtta Landtmätare under de fem sistförflutne åren och med tre å sex under åren derförut, oberäknadt Styresmannen, som närmast ledt och kontrollerat göromålen. De hafva under dessa fem år afmätt 12,841 tunnland inägor och 484,382 tunnland skogsmark samt utbrutit 103,201 tunnland, rörlagt 81,000 tunnland och uppgått 703,431 alnar rålinier samt sålunda varit temligen llitiga. Afvittringen i Neder-Torneå och Carl Gustafs socknar har, såsom tillförene sagdt är, blifvit fastställd och områdena derstädes utbrutna och rörlagda. I Neder-Kalix och Neder-Luleå socknar hafva äfven afvittringsberedningarne blifvit afslutade och sedan af länsstyrelsen pröfvade, men bero nu på Kongl. Kammar-Collegii vidare skärskådande. Utom förenämnde antal afvittrings-iandtmätare, hvilka af Staten aflönats, har ännu en under det sist förflutna året, på enskild bekostnad, handlagt afvittringsgöromålen i länet.
Diskonts ärenden, för den i5 December 1841 först finnes inlagen i Protokollet för den s Juni 1842, samt att något Protokoll ännu icke visar, att det sista särskilda Protokollet rörande utredningen af Malmö f. d. Diskont, hvilket fördes den 8 Maj r8fo, sedermera blifvit justeradt —; så och ehuru, så vidt af berörde anteckningar inhemtas, de under den tid, hvarom nu är fråga, förda Protokoller verkligen blifvit justerade, hafva Revisorerne likväl ansett, att, på sätt i flere andra allmänna Verk skall iakttagas, särskilda s. k. Jusleringsprolokoller, i afseende på Diskont-utredningen, jemväl höra föras hos Herrar Fullmäktige. 8 — 58 KtteWk«p«rMed anledning af det vid sistförflutna Riksdag meddelade regie nai förenklings mentarjs|sa stadgande, angående förenklandet af bokföringssättet vid Diskonternas återstående utredning, oeb med jemväl fästadt afseende å det i 184 r års Revisions-Berättelse härom intagna yttrande, hafva Herrar Fullmäktige låtit verkställa åtskilliga erforderliga förenklingar och förändringar i den vid Diskont-Utredningen förut iakttagna räkenskapsföringy hvarjemte Herrar Fullmäktige, i sammanhang härmed, meddelat några beslut och närmare bestämmelser rörande verkställigheten af flere posters en längre tid uppskjutna afförande i Diskonternas Hufvudböcker, Till följd af hvad sålunda blifvit beslutadt oeb föreskrifvet, hafva ej allenast en och annan i räkenskaperna för de förra åren befunnen oriktighet blifvit rättad, utan äfven åtskilliga derstädes förekommande särskilda räkningar och coniin dels uteslutna och dels lämpade efter numera i vissa hänseenden förändrade förhållanden, För att bereda och ådagalägga öfvergången från den äldre räkenskaps-methoden lill den uti Hufvud böckerna för å ren 184* och 1842 iakttagna riktigare och fullständigare bokföring, hafva särskilda Omslut af 1840 års Hufvufböcker för både Götha Kanal och Malmö f, d. Diskonter blifvit upprättade och Revisorernes granskning underställda.
St. kommit i betraktande, den ena, att, då parterne äro berättigade atfc erhålla del af Protocollet, så snart detsamma blifvit i vederbörlig tid och ordning justeradt, sakens utgång möjligen kan blifva parterne bekant, innan omröstningen ens är slutad, hvilket åter kan föranleda till bemödanden, å endera partens sida, att tillvägabringa hinder och uppehåll i sakens afslutande, samt den andra och väsendtligaste, att ändamålet med Domstols sammansättning af flera Ledamöter, som är, att skiljaktiga åsigter, ej mindre i afseende på sakens beskaffenhet, än rörande Lagens tillämpning, må blifva, under Domstolens rådplägning och innan beslutet fattas, sorgfälligt undersökte', begrundade och med hvarandra jemförde, genom det enstaka röstandet går förloradt. På grund af dessa förhållanden, få R. St. alltså till E. K. Maj:ts Nådiga pröfning i underdånighet öfverlemna följande förslag till förklaring öfver 5:te och 6:te §§. i 23:dje Capitlet RättegångsBalken. ”Med Lagens rätta förstånd och mening i dessa rum instämmer, att, vid omröstande till Dom, alla Rättens Ledamöter, som i omröstan - 404 F.xp. Utsi. Förslag till and. Skrify,N:oi69,i7Q, tiel böra taga del, skola, vid samma tillfälle, i den ordning Lagen stadgar, sina meningar yttra; till hvilken ända, så snart läsningen af handlingarne är slutad och saken så beredd, att den kan lill öfverläggning och afgörande företagas, den Ledamot, serin anser sig behöfva råd-? runi att, för sakeus vigt, sig nogare betänka, skall, innan omröstningen börjas, sådant till Rättens Protocoll anmäla, i hvilket fall omröstningen uppskjntes och handlingarne till honom öfverlemnas, Regäres rådrum af två eller fle^ ra Ledamöter; då öfverlemnas handlingarne först till den af deni, som ytterst sitter, och derpå, när lian till
M:s nådiga disposition, till understöd för folkskole-lärares aflöning, en fond, under Statskontorets förvaltning, må bildas tili pensionerande af dylika lärare, hvilka äro minst 55 år ganda samt, efter fulländad examen vid seminarium, varit minst 30 år ordinarie lärare, oell 2:0 att hvarje stadsförsamling och hvarje församling på landet, emot befrielse från förbindelsen att lemna pension åt skollärare, som enligt Esta punkten är dertill af fonden berättigad, må åläggas att till denna fond årligen inbetala en afgift af tre riksdaler banko. Enligt hvad den nådiga propositionen vidare gifver vid banden, skulle ifrågavarande pensionsfond bildas på det sätt, att besparingarne å de vid sistlidne riksdag till E. K. M:s nådiga disposition ställda anslag till understöd för folkskolelärares aflönande, hvilka besparingar förslagsvis beräknats att vid innevarande års slut utgöra ett sammanräknadt belopp af 06,000 r:dr, skulle från och med år 1849 förräntas till fyra för hundrade om året samt räntan årligen läggas till kapitalet och äfven förräntas, hvarigenom uppkomme ett kapital, sorn vid början af 1872. eller det år, då, i anseende till det för pensionsrätten föreslagna vilkor af 30 års tjenstetid såsom folkskole-lärare, pensionering utur berörda fond försl kunde komma i fråga, uppginge till 162,671 r:dr. Med antagande derjemte, att den uti 2:dra punkten af E. K. M.s nådiga proposition omförmälda årliga afgift till pensionsfonden af 3 r:dr komme att från och med år 1849 årligen utgå af omkring 2,450 församlingar samt på lika sätt som ofvannämnda besparingar förräntas, skulle såmedelst hildas ett kapital, hvai’s belopp vid 1872 års ingång utgjorde 269,141 r:dr.
Från Vällofl. BorgareStåndet. S. D. Då nu å nyo föredrogs Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Betänkande, N:o 5i, angående väckta frågor om Arbets-Commenderingars upphörande m. m.j blef samma Betänkande bifallet, S. D. Vid förnyad föredragning , återremitterades, i anledning af gjorda anmärkningar, Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkande N.'o 34, angående Motioner, dels att den ännu beridna delen af Smålands HussarRegemente måtte afsitta, dels att General-Mönstringar måtte hållas hvart tredje år, utan några andre Mönstringar deremellan, och dels, att både Ryttare och Soldater måtte få beklädas med Vadmal. S. D. A nyo föredrogs ett till Ståndet den 6 dennes meddeladt och samma dag bordlagdt Utdrag af Hedervärda Bonde-Ståndets Protocoll, innefattande ej mindre, att BondeStåndet trott sig finna, det BorgareStåndet icke gi fvi t direct svar på BondeStåndets uti ProtocollsUtdrag den 9 sistlidne Januarii omförmälde inbjudning att deltaga uti BondeStåndets begäran af serskildt Utskotts sättande för pröfning af dels inom Högloft. Rid - Fröt. Utdrag den 9 Ftbruarii 1829. 47 derskapet och Adeln, dels inom Hedervärda BondeStåndet väckta Motioner örn jemkning i Ståndsprivilegierne , Rusthållsoch Roterings-skyldigheterna, samt jordnaturen , och undanrödjande af nuvarande olikhet i jordens beskattning genom införande af en enda allmän beskattnings-method, lämpad efter inkomsten, än äfven, att den af BorgareStåndet beslutade remiss af Motionerna till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet icke synes hafva bordt ega rum , då samma Motioner icke voro väckta inom Borgare Ståndet, samt den i 44 §.
Detta ändamål tror jag vinnes bäst, om ej på det sätt jag förut föreslagit, åtminstone genom en nedsättning i afgifts-summan till 66 R:dr 32 sk., på sätt Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie tillstyrkt. Jag hemställer således, om icke, genom en proposition i enlighet härmed, votering skulle kunna undvikas, enär RiddarhusUtskottets Memorial äro af den beskaffenhet, att intet hinder möter för deras antagande med förändringar, äfven då de första gången förehafvas till pröfning. Friherre Anckarswärd: Då det är jag, som begärt votering, torde det äfven tillåtas mig att afstå derifrån, i händelse Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes framställa proposition på en nedsättning i afgiften till 66 R:dr 32 sk.; hvarom jag således anhåller, helst intet hinder lärer kunna möta för en sådan förändring af Utskottets Memorial. Herr Riben: Jag hemställer till den värde Ledamot, som begärt votering, om han icke skulle vilja afstå från den föreslagne liedsättningeu i afgifts-summan, och 36i Den 16 Mars e. m. tillåta att propositionen framställes antingen till afslag eller bifall på Utskottets Memorial, med bibehållande af den afgiftssumma Utskottet tillstyrkt. Ty det finnes verkeligen intet skäl för nedsättning. Cassan är i behof af inkomst, och jag kan ej inse, hvarföre vi icke skulle emottaga hvad Concertgifvare, åtminstone af någon förtjenst, hvilka kunna påräkna ett större antal åhörare, gerna skola gifva, hälst RiddarhusSalen är den mäst passande local, som här finnes för Concerter. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie: Då jag föreslog RiddarhusSalens upplåtande lill Concerter, var det visserligen med afseende på Allmänhetens yttrade önskan, och den allmänna klagan, som blifvit förd öfver RiddarhusDirectionens vägran, att efterkomma denna önskan; men min afsigt var äfven, att derigenom bereda tillfällen till inkomst för den torftiga RiddarhusCassan.
Haral' leijer, att 8taten äfven mäste ega rätt att tillbälla de föräldrar, 8om 8jellve ej kunna eller vilja biliringa sina barn den lörbereolande kunskap, livilken utgör vilkoret lör all 8ann religios-inoralisk Ililolning, att i den allmänna skolan lala de88a inbenita, livad loräldrarne lörsumnlat meiltlela dem. lXär skolan tillika erbjuder tillfälle lill vinnande al' andra nyttiga kunskaper, livarigenom en större upplysning sprides oob beiördras, 8a bar 8taten ä ena sidan uppfyllt sitt äliggande oell Iian ä anilra silian göra sin rätt emot försumliga lvräldrar gällande. lVIen dä tvängsätgärller i detta afseende äro tor löräldrakänslan motbjudande, oell bnulet, 8om förena,' föräldrar oell lunn, snarare bor tastare tillkn^tus, än lösslitas, anser Kongl. lVlaj:t nödigt, att man lramgar nied yttersta var8amllet oell till en början älmingone livarlien lörin^oliöt 8tegrar lördringarna pä kunskaper, eller utsätter en lör tidig barna-älder för c!er:,s inlieiiitande. Nan mä8te öfverlemna något ut loräIdrari,68 egen ointanlia, oell dä Rresterskapet laar till 8töd för sina puininnelser oell uppmuntringar den i lag föreskrifva skyldigketen för loräldrarne, bopprrs Kongl. ^Iaj:t, att något egentligt tvång sällan eller aldrig .skall komma i fräga. Oä erlarenbeten visar, att de kunskaper, som erbjudas för intet, sällan värderas lika bögt som de, bvilkas törvärlVande är förenadt ined någon kostnad, anser Kongl. Naj:t äfven en mindre afgift eller sä kallad skolgäld Ilöra al alla Ilarn, som begagna folkskola, till läraren erläggas.