Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Durhamns-racen i England,—hvilken race tillika med Pemhroke-shire-vacen från samma land, Ayre-shirc-racen från Skottland samt Holländsk-Frisisheoch Schweitzishc Haeli-racerne af Landtbruks-Asademien anses vara de för Sveriges förhållanden tjenligaste boskapsracer, med afseende dels å den olika afkastning, som af djurens underhåll beräknas, och dels å tillgången och arten af foderämnen i serskilda orter —, men dessa försök, till hvilkas anställande endast få enskilde ega förmögenhet, kunna hvarken nog hastigt eller mera omfattande komma landet tillgodo. Det är derföre Utskotten anse, att Staten bör mellankomma med understöd för boskapsskötselns upphjelpande, och att detta understöd icke må vara så otillräckligt, att ändamålet dermed förfelas; till hvilken åsigt Utskotten hemta ytterligare stöd af de förmonliga verkningar, Statens biträde åt andra dylika näringar, såsom fårafveln, medfört. Enligt Utskottens tanke, innefattar Kongl. Majits förevarande Nådiga Proposition ett ganska ändamålsenligt förslag, så väl för bildandet af de tjenligaste boskapsracer, som för afvelsdjurens spridande till serskilda delar af riket; men Utskotten anse derjemte, det Kongl. Maj:t bör vara oförhindrad att af det anslag, sorn Rikets Ständer kunna till Stam-holländeriers inrättande bevilja, äfven i annan väg bereda uppmuntran och förkofring åt boskapsskötseln, såsom genom utdelning af praemier för framvisandet af vackra in - Statssamt Allm, Besv,- och Ekort.-TJtskottcns Betänkande, N:o /j.6, 7 hemska djur, hvilket medels användande uti England varit af så väsendtligt inflytande på boskapsafvelns förbättring inom detta land.
BondeStåndet till detta Utskotts handläggning remitterat RiksdagsFullmägtigen från Södermanlands Län, Olof Larssons Memorial, deruti han yrkar, dels att alla hemman utan ttndantag horda deltaga i Fjerdingsman^ anskaffande oeh aflöning, dels att bestämde föreskrifter å Fjerdingsmans skyldigheter måtte utfärdas till förekommande deraf, att Fjerdingsman öfverhopas med sädane göromål, som till deras befattning icke rätteligen höra, eller af dem kunna med pålitlighet fullgöras, Då Utskottet, rörande den förra af dessa frågor, redan afgifvit utlåtande, i an* ledning af RiksdagsFullmägtigen Anders Anderssons Memorial, angående FrälseBondes skyldighet att tourvis bestrida Fjerdingsmans befattningen, sä får Utskottet, tili besvarande af den nu sedermera inkomna re - 2C>4 Besv. och Ekon. Utsh. Betänkanden. miss å Olof Larssons motion, i samma ämne, detta utlåtande (som igenfinnes under N:o 8 i 8:de Delen af Bihangen till RiksStåndens Protocoll vid denna Riksdag ) vördsamt åberopa. H vad särskildt angår frågan om Fjerdingsmans öfverhopande med sådane göromål, som dem icke rätteligen tillhöra, föranlåtes Utskottet anföra: att Utskottet visserligen inser, det Fjerdingsmans skyldigheter, såsom alldeles obestämda, erhållit nog mycken utsträckning; men, då Utskottet icke är i tillfälle att uppgöra och bestämma, hvad Fjerdingsmansbefattningen egentligen bör tillkomma eller icke, har Utskottet trott sig böra i detta afseende inskränka sin åtgärd derhän, att vördsamt tillstyrka Riksens Höglofl. Ständer i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes anbefalla sina Befallningshafvande, att upprätta förslag till Instructioner för Fjerdingsman; hvilka Instructioner, sedan vederbörlig pröfning föregått, till vinnande af den likstämmighet och enhet dem emellan, sorn localförhållanden kunna medgifva, må till behörig efterrättelse utfärdas. Dock underställes detta Riksens Höglofl.
Den, som gillar Utskottets i Utlåtandet N:o 30 afgifna förslag, att under hufvudrubriken Nålar höra i taxan upptagas Kråsoch Bröst-nålar af oäkta metall med 25 R:dr införselstull på hvarje 100 R:dr värde, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer rubriken kråsoch bröstnålar af oäkta metall, jemte tulibeslämmelserne derå, att ur taxan utgå. Som voteringen utfallit med 108 Ja mot 11 Nej, så har Utskottets förslag blifvit faststälklt. Tretiondeåttonde voteringen, enligt 211 punkten. Den, som gillar Utskottets förslag, att å Oljor: feta; bomeller oliver: i fat bör bestämmas 8 sk. tull vid införsel, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, 12 Förstärkta Stats-Utskoltets Memorial, N\o 499. kommer delta slag af Oljor, då det på fat inkommer, att åsättas 6 sk. tull per kanna. Med 70 Ja emot 49 Nej har Utskottets förslag blifvit godkändt. Tretiojiclenionde voteringen, enligt 212 punkten. Den, som godkänner den af Utskottet å Ojer; feta Hamp-, föres lagné in försel Lull af 3 sk. kannan, voterar Ja; den, det ej vill voterar Nej; vinner Nej, bestämmes införselstullen å Hamp-Olja lill 2 sk. per kanna. Genom 69 Ja emot 50 Nej, har Utskottets förslag blifvit godkändt. Fyrationde voteringen, eni gt 213 punkten. Först har i fråga om contra-proposition följande votering försiggått: Den, sorn anser contrapropositionen böra utgöras af Ridderskapets och Adelns beslut, att en gemensam rubrik bör antagas, nemligen:
Annersch Jansa i Bråtane, Brônske, tillägner ja diss här rägglan å paschasan te tack för all di gla stunner ja hatt tå hanses berättningskônst. Boen. Förola. Di mäst tå di här rägglan å paschasan skrifd ja först ôt Kallstatininga, för dä bönnra i Varmlann töckt dä va rolitt te läs tocke. Å atte ja nu gir ut dôm i e bok, d’ä bar för te förtjän litt pänga, för pänga behöfver en så mö en kan få. D’ä int ja sôm ha hett på allt, utta ja ha hört dä mäst tå ann fôlk, men ja ha satt ihopp’et, satt dä skull gå an i Kallstatininga. Te äxämpel dätt här ôm Skenerkutt, dä ha ja hört tå Annersch Jansa. Sômma töcker fäll att dä int ä dä rätt måle, hvasken rekti frissdalsk äll jösshärsk, för se ja ha vôr bå i Frissdaln å Jösshär å annastans åg, satt ja blanner ihopp. Men dä får di fäll orsäckt. För räxten går sockenmåla bort nu å dä blir ett blannmål tå alltihopp. Å så har di dä här skollärermåle, sôm ä sôm e tröckt bok å dä fördarfver allt hva mål hetter. Ôm trätti år ä dä ingen i hel Varmlann sôm begriper ett ol tå vårat mål — satt d’ä allt bäst te skrif å läs på’t, mennas ti ä. Boen. Gamle Strutt å Skenerkutt. Dä va en gutt, di kall Skenerkutt, i Västre Bogen i skogen. Dä va en bonngôbb, di kall för Strutt, där Öst i Löcka i Bogen. Å dä va ingen så rik sôm Strutt å ingen fattir än Skenerkutt. Men Skenerkutt va den varst te kutt å skutt å kappränn på jola å engang kutt’en te gamle Strutt,
Med antagandet, såsom jag vågat föreslå, af en gemensam tull för bränvin och sprit, alla slag, förfaller frågan om det af embetsverken i detta hänseende tillstyrkta stadgande; men, i öfverensstämmelse deremot med den af mig, vid förslaget angående tullbestämmelserna för artikeln socker, redan gjorda underdåniga hemställan, torde Eders Maj:t finna lämpligt att under § 11 i tulltaxe-under rättelserna upplaga ett stadgande, hvarigenom införsel af ädlare sockerslag emot dén lägre, endast för råsocker alsedda tullsatsen må förekommas. § 1! i kommitterades förslag, som nu skulle erhålla ordniugsnumern 12, § /g. motsvarar gällande § 13 och angår den tullrestitution, som vid utförsel af vissa, utaf utländska råämnen tillverkade varor beviljas. I detta hänseende hafva kommitterade, bland annat, föreslagit tullrestitutionen för Topp-, Kandioch Kaksocker till 9 öre samt lör uppgifna slag af beredt lädar till 4 öre skålpundet; men deremot, såsom följd af forslaget om tullfrihet vid införsel af oskalad ris eller paddv, helt och hållet uteslutit nu gällande stadgande om tullrestitution vid utförsel of risgryn; hvarförutan kommitterade i §:n intagit den med förslaget ti|( i 7 (i Kony!. Majus Nåd. Prop. M 51. mellanrikslag öfverensstämmande föreskrift, att tullrestitution vid utförsel till Norrige icke eger rum.
Ian. 6?6. 2lpr. 716. ( det öfriga i sammanhang med nästföregående om mö.) — med Förslag till Answarighcts-Lag för Riksens Ständers Fullmägtige i Banguen, Dec. 1413. Ian. Apr, 669. 679. 78». 8A8. 862. — om tistad förklaring öfwer Lagens rätta mening i fräga om cfterlefwande Makas Giftorätt uti jord ä landet, som de under fastetiden eller före wigscln gemensamt och till lika stor del inlöpt, ehwad det stedt inom eller iltom den andra makans börd. Apr. .628. 713. 818. — rörande H.-f-Marstalken Friherre IlnclhrcsL Memorial, hwqri yrkas, att Lagens stadgande angäcnde äwerkan a stog mätte ändras och ffärpas, Fehr. iz8o. Apr. 644.^5. 837. — i anledning af Kongl. Majtts nädiga Proposition om Afgärda B''s rätt mtt söka och erhälla skifte i stog och utmark. Apr. 644. 842. angäcnde den af Friherre 8tsvl von IlloUstein, Oorlltr! imstviZ, wäckt a fräga, huruwida, dä genom det n a sättet att adla, endast äldsta sonen blifwer Adelsman, den adlade personens döttrar förlorat sin ratt att taga lika »M som brödren, för det fadren blifwit adlad, jemte hemställan att Systrar mätte efter Landsrätt ärfwa lika med Bröder, Mars r>5. Z4d584. 841. — i anledning af Kongl. Majtts nädiga Proposition angäcnde stad - Register. ' 77 gande af nägon Lag r afseende pä tiden, inom hwitten häcktadc personer böra ställas för Rätta.
I följd häraf och i enlighet med hvad som i öfrigt förekommer i 5:te punkten af E. K. M:ts Nådiga Proposition, hafva Rikets Ständer funnit: att mätstockar (hvartill äfven räknas mätskalor), <00 justeras och krönas, hållande 1, 2 eller flera fot; att målkärl för tomin varor kunna vara af följande innehåll: 5, 3, 2 och 1 kubikfot; 5, 3, 2 och 1 kannor; 50, 20 och 10 kubiktum. Målkärl för våta eller flytande varor likaledes: 1 kubikfot eller 10 kannor ) . , • , K o i 1 i i 1 konisk lorm; 5, l och 1 kannor | 50, 20, 10, 5, 2 och 1 kubiktum i konisk eller cylindrisk form; att Vigter eller s. k. Vigtlödjor kunna hålla: 1 centner och de multipler deraf, som behofvet fordrar; 50, 20, 10, 5, 2 och 1 skålpund; 50, 20, 10, 5, 2 och 1 ort; 50, 20, 10, 5, 2 och 1 korn; samt att, af hvilka ämnen mätstockar, målkärl och vigtlödjor skola förfärdigas, och hvad i öfrigt i afseende på deras inrättande och stämpling iakttagas bör, må i stadgan före skrifvas hufvudsakligen enligt Vetenskaps-Akademiens förslag uti §§. 5—7; anhållande Ri kets Ständer i underdånighet, att E. K. Mit täcktes i den nya stadgan meddela sådana föreskrifter rörande målkärlens inrättande, hvarigenom åtminstone de större, i magasiner och öppna bodar begagnade målkärlens förändring genom fukt och torka kail icke allenast kontrolleras, utan äfven i möjligaste måtto förekommas.
I)e som med all sin håg egna sig åt sjöyrket, lära val icke gerna sysselsätta sig med att öfva beväring i sistnämnde rigtning. Genom hvad jag nu yttrat, tror jag mig hafva visat, att man kan se saken älven från en annan synpunkt än den motionären framställt, samt att giltiga skäl förefinnas för hvad K. M. i siti Propos. föreslagit. Motionären tillägger vidare, att bifall till hvad han föreslagit, torde kunna vara att hoppas, då förslaget, sådant det af honom framställts, hvarken lägger hinder i vägen för K. M. att vidtaga de personal-organisationer, Han må finna nyttiga, eller alt använda exercis-anslaget såsom Han finner lämpligast. Enligt motionärens öfvertygelse skulle en delning af flottans officerskorps inom densamma och nationen återväcka dylika skiljaktiga åsigter oell strider om sjövapnets beskaffenhet och nödvändighet för landet, som de, hvilka egt rum före den så kallade flottornas sammanslagning, men hvilka stridiga åsigter, genom i sednare tider inträffade omständigheter, blifvit, åtminstone inom (lottan, i det närmaste utplånade. Motionären tyckes i detta afseende vilja lägga mindre vigt på denna motion, emedan densamma endast alser bibehållandet af hvad som redan förefinnes. För min del kan jag icke dela hans åsigter och tror redan det förhållande, att han, i sin ställning, ansett sig skyldig uppträda mot Iv. M:s Propos., innebära att han från sin synpunkt ej läster obetydlig vigt vid att bestrida hvad jag tillstyrkt. Han tyckes antyda att man endast beböfver sammanslå de särskilda medlen och att saken sålunda skulle kunna ändamålsenligt ordnas. Jag deremot anser, att om det å ena sidan är en Konungens rådgifvares skyldighet att varna i afseenden, som röra Kronans praerogativer, se till att dessa ej må trädas lör nära, det å andra sidan ovilkorligen tillkommer R. St:r att, om K. M., rörande ett ämne, som icke egentligen beror på B.
Den del af vår penninge-stock, spm utlänningen innehar, borde likväl afdragas vid alla de tillfällen, då man vill blott beräkna hvad vi sjelfva äga i behåll. Det ligger i sakens natur, att i de Provincer, der skuldsättningen varit gtörst , kännes penninge-bjisten svårast; och derifrån synes mig följa, att desse orter hafva största rätt till omtanka. åter meningen, att penningebristeD är ett allmänt godt; så synes mig ändå, atti vägen diÉ borde man förfara med någon slags mitta, 395 Den 8 Junii f. m, Friherre af Klinteberg: I anledning af hvad en värd talare anmärkt, angående beskaffenheten af den tafla, jag gifvit öfver ställningen i Malmöhus Län, får jag äran erindra, att den snarare är tillfredställande än obehaglig, enär den visar berörde orts productiva tilltagande i senare åren emot förra tider, hvarmed min afsigt endast varit, att ådagalägga angelägenheten af understöd för orten, för att ej allenast bibehålla hvad redan i Odlingsvägen är gjort, utan äfven bidraga till vidare fortsättning deraf, hvilket ofelbart måste förfelas, om ej utväg till penninge-tillgång lemnäs i orten, utan detta räddningsmedel skall sökas från bufvudstaden, hvarest i slikt fall all penninge-tiligång och rörelse skallj komma att concentreras. Friherre Wirsén: Månne ej Herr Friherre Boije redan i förhand så fästat sig vid den tanken, att mina framställningar i allt åsyfta en indragningsplan, att han deraf missledes äf, van i fattningen af mina ord. Jag står i detta ämne, som nu är för handen, uti alldeles ingen stridighet med Friherre Hjerta: tvärtom har jag tydeligen sagt, att om ej det påräknade beloppet erfordrades för assignationerne, skulle det dock från Banken utgå , efter det var ijitagit uti generela calculen som en utgift. Jag underlät allenast att upptaga Friherre Hjertås hemställan om fördelning till orterne; efter jag ansåg den icke höra hit. Här är blott fråga om summor, ej om localiteterna.
Härvid förekommer först, huruvida frågan om utbyte af de uti 4 §. af Presterskapets Privilegier omnämnde indeidte räntor och tionde emot conlanla Stats-anslag skall kunna hänföras tili sadane frågor om rubbning i Ståndens Privilegier, sorn enligt 1 r4 Regerings-Formen erfordra samtlige Riks-Slåndens godkännande och Konungens bifall, i anledning hvaraf Utskottet, sorn, med åberopande af hvad uti detta hänseende blifvit anfördi uti Utlåtandet N:o 826, underställer de öfriga Riks-Slåndens bedömande, huruvida de godkänna denna frågans behandling, i hvilken händelse denna del af förslaget förfallit, hemställer, alt, i motsatt händelse, vid ärendets slutliga handläggning, denna fråga må få afgöras, oberoende af förslaget, angående indragning af öfrige indehlta räntor, samt Utskottet, efter emottagande af Ståndens beslut i förslberörde hänseende, då afgifva den ytterligare framställning derom, som omständigheterna tilläfventyrs må finnas påkalla. Stats-Utskottels Memorial, N:o 3y5. 3 Beträffande förslaget, i hvad det rörer öfiige räntors oell tiondes indragning; så har Utskottet, i anledning af livad vid frågans behandling hos RiksSlånden förekommit, ansett sig höra meddela den förklaring’ att, då detsamma rörer en väsendtlig rubbning uti Indelningsverket, Utskottet ansett deraf följa, ali, utan serskild framställning å dess sida, Kongl. Majlis Nådiga sanclion borde begäras å det beslut, som Rikets Ständer uti ämnet kunde komma alt fatta, äfvensom Utskottet, till undvikande af det missförstånd i detta afseende, sorn synes hafva uppkommit, hemställer, att Borgareoch Bonde-Stånden, hvilka hufvudsakligen gillat Utskottets förslag, mätte fork lara, all, om det samma slutligen varder godkändt, Kongl. Majlis Nådiga sanclion derå bör i underdånighet begäras.
Landtvärnet, hvaraf f:delar uppfylde Sjukhusen, då den Indelta Soldaten, till och med under vintertågen i Finland och på Åland, höll sig frisk, lemnade derpå cn bedröflig erfarenhet, som skulle förnyas och Fosterlandet blottställas (ty Krigen gälla ej mera Provincec de afgöra om Riken och Throner), om dess försvar anförtroddes ensamt eller förnämligast åt denna svaga, icke till mannakraft fullmogna ungdom; med bästa vilja i verlden äger dea ej styrka nog för krigets mödor; ehuru begåfvad med ögonblicklig tilltagsenhet, ägec den ej ihärdighet nog mot krigets ofta förnyade faror. Soldatens bästa ålder i Sverige äc från 3Q:de till 4o:de året; han äger då sin fullät kraft; denna aftager efter denna period i samma förhållande den före densamma vuxit: 40 tili &5 års ålder svarar i ihärdighet mot 25 till 30 år, 45 till 50 år emot 20 tilt 25 Sr, och heldre vill jag gå i Fält med en Svensk Ar-, mée der ingen Soldat vöre yngre än 45 år, än med en Arméa der ingen vore äldre än 25 år. Krigens mer eller mindre lyckliga utgång,’ beror efter den nyare taktiken, till en stor del på förmågan att marchera, men i sanning behöfves det icke fullvuxna skuldror och bröst att med Räntseln, Kappotten, Randoleret, 30 skarpa skott, Geväret och 3 dagars Proviant uppgående till en sammanräknad ganska betydlig tyngd uthärda 3, 4 å 5 miis marcher om dagen; denna förmåga äga Reväringsynglingarne i allmänhet icke* och minst i de första Clas* Den 25 Martil. seme, hvilka likväl efter Författningen först måste gå i Fält, lika som de i allmänhet sak* na den härdighet som utgör Soldatens första egenskap, och förutan hvilken krigen skulle blifva lika folködande som misslyckade.
Han var redan lingt borta från qviiiiiorna, soni rensade i köksträdgarden, och doldes för deras blickar af den täta muren af röda vallmor, kumminståndeii med sina hvita blommor och fenkoleii iiied sina gula, samt slutligen af hela skogen med arter och bönor. Ty vid sidan om arterna funnos turkiska bönor, sprötade p % alldeles samma satt; men 8nnu vor0 dessa endast i blomning, i rödt, skärt och hvitt. På denna sidan fans det inga sparfvar mer, ty der i7ar ingenting att äta, och Thadeus insåg snart att han befann sig utanför arternas paradis. Men han hade redan ätit så inycket, att han hade f %tt sitt lystmYte deraf. Deras söta smak satt aiinu qvar på lapparne, och han kände sig mycket glad och lätt till sinnes. De turkiska bönorna stodo mycket niiiidre tätt 211 arterna, så att han ined latthet och till och ined smått hoppande trängde igenorn denna lilla bloinniande lund och sl~itligen, då han kom iit derifrh, fann en alldeles fri trakt. Det var gransen för köksträdgkden. Skuggad af en rad lindar, hängde denna inark, genom en lätt sluttning, tillsaii~inans med prydnadsträdgården. Hvarkeii arter eller bönor u e r; men se hvad är det, som glindrar der nere i gräset? Det var vatten, som lyste, mycket litet vatten för öfrigt, som troligtvis utsinat genom nigot underjordiskt aflopp för kanalerna, hvilka prydde trädgården, och här fyllde en liten dam, som kanske grafts för helt annat Yndan~ål. Men bredvid denna hala, eller siiarare detta träsk, på en sluttande mark, som ständigt var fiiktig i följd af kanalernas närhet, utsträckte två stora olvonbuskar sina bloinmande grenar, marken var betäckt af en verklig skog af förgät-mig-ej, och en massa gröna grodor hoppade i gräset. Thadeus stack bada lianderna i hriret och r ~ l ~ a d e: - Ack, ack, förgat-mig-ej! förg5t mig ej!
Utskottet redan yttrat derom , att Utskottet anser något beslut rörande methoden för blifvande Ständers gransknings-arbete icke nu kunna fattas, följer, att Utskottet ej heller kunnat understödja den gjorda hemställan, att Juslitise-Ombudsmannen måtte komma att föredraga Lag-Comiteens förslag inför Rikets Ständer, vid hvilket förhållande, och då den serskilda frågan om föreslående af en punkt i Justitias-Ombudsmans-Instruetionen derom, att Juslitice-Ombudsmannen skulle egna synnerlig omsorg åt det nya Lagverket, icke lärer böra med detta ärende sammanblandas, Utskottet anser sistberörde hemställan ej kunna till någon dess åtgärd föranleda. I sammanhang med ofvanberörde frågor om Lagförslagets granskning, har Utskottet äfven förehaft en motion af Herr Friherre Boye derom, att de hos Högsta Domstolen förda Protocoll öfver Laggranskningen måtte till trycket befordras, samt Rikets Ständer hos Kongl.* Majit anhålla, det anstalt härom varder anbefalld; och som Utskottet delar Herr Friherrens mening om nyttan och angelägenheten deraf, att berörde Protocoll, i likhet méd. hvad som skett i afseende å sjelfva Lagförslaget och Hof-Rätternes utlåtanden, m. m., genom trycket komma till allmänhetens kännedom, så och då Utskottet tror det vara mest lämpligt, att tryckningen ombesörjes, icke af Rikets Ständer, utan i enahanda ordning, som vid tryckningen af öfrige till Lagverket hörande handlingar egt rum, får Utskottet härmedelst föreslå, det Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underd. anhålla, att de hos Högsta Domstolen, vid derstädes förehaftbgranskning af Lag-Comitéens förslag till allmän Civil-lag, förda Protocoll måtte, så fort ske kan, till trycket befordras, samt ett erforderligt antal exemplar hållas allmänheten, för ett modereradt pris, tillhanda. Lag-Utskottets Utlåtande N.-o 8t. »5 Flere Ledamöters serskilda meningar bifogas.
Herr Lefren: Sedan Friherre Anckarswärd förklarat sig så till vida vilja ändra sin motion, att han, i stället för ordet instämma, som deri gör den egentliga svå - % t 58 Den i5 Januarii. righeten, Stnöjei’ sig med att få motionen, såsom sin enskilda önskan remitterad, får jag hemställa, om icke, då detta är ett nytt förslag, den föregående motionen numera må anses såsom alldeles förfallen. Friherre Anckar swärd: Det förslag Herr Lefren behagat framställa, kan jag icke ingå uti, utan förbehåller mig att min motion, åtminstone såsom enskild, må få gå till Utskottet. I sådant afseende får jag nu härmed förnya berörde motion sålunda, att jag önskar, att StatsUtskottet måtte, i stöd af 44 §. Riksdagsordningen, inom möjligaste korta tid, rörande Statsregleringen afgifva ett Betänkande, sorn i första rummet upptager, hvad Staten, med ledning af de vid sista Riksdag fastställde stater, kan tarfva, till en fortsatt och oafbruten gång, med undantag af alla, vid sista Riksdag beviljade anvisningar å öfverskolten, och med iagttagande af endast den tillökning, som under 8:de HufvudTiteln begäres, i och för fångars skjuts och underhåll, på det Rikets Ständer måtte, inom den uti RegeringsFormen föreskrifna tid, komma i tillfälle att åtminstone pröfva de sålunda af StatsUtskottet uppgifne oundgängligaste behof, och att fastställa den bevillningssumma, hvarom Rikets Ständer i följd deraf i första rummet böra besluta. Den 15 J a n u a r i i. 5g Herr Lefren: Jag ber, att Ridderskapet och Adeln icke täcktes taga illa, att jag ännu en gång yttrar mig, och jag ber Friherre Anckarsvärd ej göra mig den orättvisa att tro, det jag någonsin velat bestrida, eller ett ögonblick sätta i fråga dess rättighet, att få motionen såsom enskild remitterad. Mitt sednaste yttrande afsåg endast den motion, hvarå Herr Grefven och LandtMarskalken nu vägrat proposition. Friherre Anckarsvärd: