Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Der framställer sig alltså en sann uppenbarelse af Guds Verld; och der vistas hvarje tänkaresnille af högsta ordningen eller storleken; ifrån Orpheus och Seneca till Herder. Med Thorilds ”Gelehrtenwelt” finnes vidare sammantryckt ett förslag till en philosophiskt-social HumanitetsOrden, kalladt ”Theomelie der Genien, oder Allverein der höheren Geister”. Mensklighetens All-Väl, eller att genom hvarje slags ”högre Physik, Technik, Harmonik” befrämja detta, skulle bli syftemålet för ett sällskap, der alla värdiga, alla ädla, alla gudomliga menniskor skulle förenas till ett förbund af skyddsandar för menniskoslägtet. Hufvudgrader i denna orden blefve de tre nyssnämnda gradationerna; de bestämmas enligt måttet af hvars och ens förmåga att uppfatta och utöfva Själsstorhet; hvarvid alltså de ”Värdiges” förmåga motsvarar det Stora, de ”Ädles” det Större, och de ”Gudomliges” det Största. Utrymmet nekar att nogare förtälja, huru enhvar af bemälta trenne grader sjelf inom sig innefattar tre, så att alla, tillsammans, utgöra nio; huru dessa bestämmas och förklaras; jemte hvad derefter förekommer om sällskapets inre författning 208, receptions-ceremonier, o. s. v. Det endast må nämnas, att sjelfva ”högläran” om Natur, Konst, Väl, eller det högsta af Physik, Technik, Harmonik, skulle vara ordens-hemligheten; att hvarje bestående samhälls-ordning skulle respekteras; att hvarje grads sammankomst skulle heta ”Harmonion”, och samtliga gradernes ”Panharmonion”; att sammankomsterna skulle hållas på söndagen, såsom ”allväl-solens” dag; och att föreningens allmänna sinnebild skulle vara den store Humanisten Orpheus, med nio-strängad lyra. Slutligen träffas – åtminstone i mitt exemplar – härmed sammanbundna två små uppsatser, som blifvit särskildt tryckta. Den första (1803), som kallas ”Die Grösse des Geistes.
Utstyrsel till linneskåpet. — P å 4 c m. S e d a n virkas 3 hvarf med grått och 1 hvarf med rödt garn på hvardera sidan. E n stund var det alldeles stilla i salongen, och då hus jungfrun kom in med en bricka, fullastad med förfriskningar, drog man en suck af lättnad. M e n clownen hade inte endast en tunga, han hade äfven ett hjärta. I en af de familjer, där Öström brukade umgås, fanns en dotter, en ung, vacker flicka — hon är gift nu — hvars g l a d a skratt föreföll honom som den ljufvaste belöningen för hans ansträngningar. Ä t denna lilla skälms k a näsperla hade han uppfört en tron i sitt hjärta, midt bland hela den dyrbara lasten af gamla och färska historier. ZtX^, ' | | Tillg. Lifräntefond kr. IDUN 1893 dets betydelse ända därhän, liktydigt med kött, öl och » Ät bröd stark! » lydde fick höra i min hydda, den hörde j a g en ung » Tack barn, j a g är inte förmaning, j a g ofta rade den gamla. J a g åtlydde tillså barndom. värdinna säga till en fru, som börjat sitt tionde tiotal af och fick till belöning en kroppsmed hvilken hvem som helst vara nöjd, utan skryt Då bröd blir sötsaker. till maten, så blir du stor och Så sägelsen — att 357 kunnat » H a r j a g smör på frosseri, något flere Idun håll mätte till ansökning, åtfölja tillade hon skrattande. därigenom sarinnor till n y t t a äta bröd till maten, ej förete några bilder af taga hufvudnumrets öfversvallande vidlyftiga ett par köttbullar till, lilla A n n a, så lefnadsglädje och hälsa. rade till detta hembakade, grofva brödet. D e t t a grofva bröd ken de återfinna var tio på aftonen) och sväljde de två begär där » Läkarråd ». mamma så g l a d! » D e t sjukliga bullarne, till mammas glädje.
Ständer i detta hänseende meddelade föreskrifter blifvit bibehållna; varande desamma dock lämpade efter det sätt för skrifmaterialiernas anskaffande, som under denna Riksdag visat sig mest ändamålsenligt; hvarförutan stadgandet om upphandlingen af det för Bihanget behöfliga tryckpapper jemväl utsträckts till det papper som för tryckningen af RiksStåndens Protocoller erfordras. Stats-Utskottets Memorial, N\o 3i3, *1 I sammanhang med de afdelningar af Riksgälds-Contorets Reglemente, som härjemte varda aflemnade, har Utskottet trott sig böra underställa Rikets Ständers nu uppgjorda förslag till enahanda aflöningsoch pensions-stater, som äro 184 * års Reglemente bifogade. Och får Utskottet, i afseende på de föreslagna nya staterna, upplysa, att den ordinarie aflöningsstaten är lika med den vid sednaste Riksdag fastställda. Interimsallöningsstaten har åter, till följd af några derå då uppförda tjenstemäns afgång, kunnat nedsältas från 6,320 R:dr till 2,3oo R:dr, oagtadt det af Rikets nu församlade Ständer beviljade arfvode för bestridandet af kanslistgöromålen vid Fullmägtiges Expedition blifvit på samma stat upptaget. Riksgälds-Contorets Pensions-Slat har undergått flere förändringar genom åtskilliga pensionärers afgång eller tillkomst. Vid jemförelse emellan denna och enahanda vid sista Riksdag utfärdade stat befinnes också, att den förres slutsumma öfverstiger den sednares med 665 R:dr 31 sk. Expectans-Staten vid Riksgälds-Contoret är oförändrad; hvaremot enahanda stat vid f. d.
Jo det var efter en dans so m han följde med mig uppåt kyrk backen, och då sa' h an att han tyckte om mig , och tyckte att det inte fanns v ackrare flicka än jag i hel a socken .. och mycket annat spetakel , och så sa' han att om jag kom opp te Stockholm så s kulle jag få så bra .. och han skulle bli' så glad om j ag kom .. och så sa' han att jag var alldeles för god till hustru åt en bonddräng . A N N A -S T I N A ( naift ). Nej, det tyck te inte j ag .. för si, ända sen af ritaren kom, så ville jag inte veta af dräng arne hemma .. oc h så ville han ha' h and på att A L B E R T . Det var mycket dumt sagt utaf mig ! 23 jag skulle komma, och det fick h an, och så vi lle han ha en kyss .. och det fick han med .. och s å ville han ha' en till, men den fick han inte, för just då kom Lotta i Mö rby, och så gick vi opp och dansa igen. A L B E R T ( förlägen ). Det är möjligt att jag sag t något ditåt .. men kyss en, den har du säkert tagit miste på! Nej då, den mins jag bäst af alltihop! För se, när det kommit någon gosse oc h pratat och velat f ria till mig , så har j ag alltid tänkt på den, och på hvad han sa' .. och nu ä' det derföre som jag är h är! A L B E R T . Och hvad tänker du att det skall bl i' af all t det här? Jo, jag tänker att vi kunna f äll gifta oss, om h an vill, för att j ag tycker om honom, det kan han väl förstå.. A L B E R T . Men h ar det aldrig fallit dig in att en ung karl kan skämta såder med en flicka, utan att han har någon djupare mening med det? Nog bruka' mor säg a att en skulle akta sig för karlarne .. men det sa' hon aldri g om honom, inte! A L B E R T . Men, om jag nu också menat allvarligt, så finns det andra hinder.. Jag är artist, och en sådan bör inte gifta sig så ung som jag är.
St:r gemensamt tillhörige rätt, att vara vårdare af GrundLagen, och den sammanstämmelse i åtgärder, sorn inåste finnas i R. St:rs uppdrag åt sine Revisorer samt Konungens deraf blifvande nödige befallningar till sine Embetsman, Instructionen för Reyisorerne borde, oaktadt den R. St:r ensamt för - 216 StatsUtskottets behållne rätt att en sådan uppgöra och fastställa, öfverlemnas till Konungen att utfärdas på samma sätt sorn Instructionen för R. St:rs Justitieombudsman; att, ehuru man än förstode 68 t§. Riksdagsordningen, en tolkning deraf måste äga rum, om, utöfver de föreskrifne 2 åren, som hvarje Revision ma kunna antfattaj granskningen af Handlingar och Prolocoller skulle sträckas till den dag, då Revisorerne sammanträdde, -—en utsträckning, hvartill icke kunde hemtas något sjöd af nämnde §. samt ej eller af GrundLagens in) nehåll i öfrigt, som väl föreskrefve, att Stats-Utskottet egde att erhålla alla upplysningar, men ej stadgade något sådant i afseende på Revisorerne, hvilkas befattning, jemnlikt 2 §.. i 1812 års Instruction, deremot inskränkte sig till de i Riksdagsordningen bestämd-a vissa år, och hvilkas rätt atte,ihälla upplysningar och handlingar likaledes vore i samma §• ultryekeligen bestämd; skolande en deröfver sträckt granskning kunna gifva anledning till anmärkningar, som granskningen af Räkenskaperne hade gjort öfverflödige samt att Protocoller, Bref och Handlingar skulle antingen läsas 2 gånger eller icke läsas, utan att vara förenade med Räkenskaperne; att fastän ordet Rikshufvudbok blifvit användt i stället för Räkenskaper, derföre att en sådan nu blifvit införd i stället för det förra Bokslutet, meningen likväl, icke varit att gifva anledning till en sådan tydning, att icke till och med de speciella räkenskaperne borde framläggas: att, hvad benämningen af Allmänna Cassör anginge, sorn i det nya Förslaget blifvit utbytt emot det i R.
Skrif reise, N:o fö. ojäfvig domare och nämnd, och sedan i öfrigt lödiga upplysningar äro inhemtade, utbytas eller försäljas, så vidt de anses icke välbelägna eller icke behöfliga på de ställen, der de befinnas; börande alla genom dylik försäljning inflytande medel särskildt redovisas och användas till anskaffande af boställen, tingshus eller fängelser, der sådana behöfvas. På det redan påbörjade byggnadsarbeten må kunna, utan menligt atbrott fortsättas, vill Kongl, Majit anmoda Rikets Ständer, att, utan afbidan, det Rikets Ständer hinna taga under slutlig pröfning, hvad denna nådiga skrifvelse i dess helhet innefattar, skyndsamligen medgifva det här ofvan äskade användandet af ännu befintliga öfver-* skott på gamla anslaget. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Stockholms Slott den 9 November 1847. OSCAR. A. Posse, Utdrag af Protokollet öfver Justitie-Departements^Årenden, hållet inför Hans Maj.t Konungen uti Statsrådet d Stockholms Slott den 9 November 1847. Närvar ande: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Ihrej Statsråden: Friherre Stael ron Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe. Kongl. 37 Wrem, Friherre Gyllengranat, Faxe, Fåhraus.
Jag är således öfvertygad om både att homöopatien är någonting verkligt, och att dén verkar välgörande, och då vi här i landet ej mindre än i andra länder behöfva anlita alla grenar af ve tenskapen för att bispringa våra lidande likar, så synes mig att vi ej borde förkasta äfven den homöopatiska kurmethoden, och tror jag således att It. o. Ad. göra orätt om de vägra att lemna något bidrag tili inrättandet af den ifrågavrde homöopatiska polvkliniken, derföre att en stor del af våra allopatiska läkare ej nu på äldre dagar kunna beqväma sig till att ingå på den nya vägens duglighet. Många lära dock finnas äfven bland dem, som medgifva att den gamla medicinen behöfver modifieras, fastän kanske endast få skola linnas som kunna förmå sig att börja på nytt från grunden, utan i det stället hoppas på vetenskapens föryngring under fortgång på den gamla vägen. Erfarenheten har dock visat att flertalet af de läkare som omfatta den nya methoden äro äldre praktiserande läkare, som blifvit förvissade om den gamla medicinens felaktiga grund. Jag vili sluta med att anföra en främmande framstående mans Doctor Stänner, som sjelf ej är homöopat, yttrande om homöopatien: »homöopatien är en nödvändig länk i den sig utvecklande medicinens kedja. Den har redan medfört stor nytta, haft inflytande på sjukbehandlingens förbättrande och måste i framtiden göra det ännu mer». Erih. von Duben, Gust. Wilh.: Jag tror det vara föga lämpligt om man här sträfvade efter att, hvad man redan tycks hafva påbörjat, vilja tillställa en medicinsk disputation. Jag vågar, utan att sträcka mina anspråk för högt, påstå att i denna dsiputationsakt skulle sannolikt icke flera än 2:ne personer här kunna med några argumenter deltaga och dessa 2:ne hafva redan temligen bestämdt uttalat sig mot den s. k. homöopatiska medicinen. Men om jag således helt och hållet afstår från att mundtligen yttra något öfver detta ämne, hvarom jag redan temligen utförligt har skriftligen uttalat mig, vill jag likväl fästa mig vid några få punkter af dem Erih. Leijonhufvud nyss vidrört, emedan deras ogiltighet äfven af icke läkare med lätthet kan inses. Frih.
JNro 2i, i anledning al' verkställd granskning af Posl-Taxorne för inrikes b re f v ex lingen; B ifö lis; och JNro 22, i anledning af motioner, angående utrikes brefvexlingen saint Posi&ringeii inrikes orter emellan och inrättandet af en Diligencee!!er Pos t - v ag ns-com m u 11 i c u t i 011 emellan Stockholm och Götheborg. S. D. Fortsattes förediagning af Banco-Utskottets Utlåtande Nro 16, till svar å de inom samtlige Riks-Stånden framställda, till Utskottet remitterade anmärkningar, vid dess under JVro 6 afgifne Betänkande, med förslag till hulvudgruuder för Bankens rörelse och förvaltning, Tj antogs, med följande förändringar, nemligen: alt mom. under Litt. h kommer att lyda sålunda: ”räntan bestämmes till 5 procent,” och att vid mom. Litt. e bör tilläggas, att de, som underteckna de uti berörde moment omförmäkle reverser, böra x^ara för sig fullt vederhäftige. Tjugondefemle punkten bifölls* Rubriken under Litt. D, näst framrnanföre ”örte punkten, ansågs, i följd af beslutet öfver 2o:de punkten, böra lyda sålunda: ”om användande af sådane, till Banken ingående capital-afbetalmngar, som icke blifvit al Utskottet afsedde, att omedelbart på lika vägar utgå.” Tjugondesjette, Tjugondesjunde, Tjugondeåttonde, Tjugondenionde och Trettionde punklerne samt slutperioden pag. 9 b af Utlåtandet, godkändes. Slutligen ladcs Banco-Utskottets Betänkande, JNro 6, till handingarne. Den 3o Julii 1834- Frå n Vä Ilo fl. Bgrgare-StAndet. S. D. Föredrogos följande Statssamt Allmänna Besvärsoch Oe• conomie-Utskottens Belänkanden och Utlåtanden: Troi.
Men om man, utan att fästa sig vid Den 21 November f. m. 565 lans-indelningen, endast betraktar menniskomassan, som bor i dessa trakter, så kommer man till ett motsatt resultat. Man har visserligen påstått, att de upgifter, på hvilka StatsUtsk. grundat sina kalkyler, icke skulle vara tillförlitliga; men då dessa upgifter blifvit af vederbörande embetsmyndigheter verificerade, så har StatsUtsk. ieke haft någon orsak att anse dem felaktiga. Man har vidare sagt, att man numera icke kan fästa någon vigt vid de ansökningar om Piteå skolas utvidgning, sora blifvit gjorda af länets kommuner, då en högre lärdomsskola numera blifvit beslutad att ananläggas i Umeå. Det förhåller sig likväl så, att Piteå ligger eirka 23 mil från Umeå och cirka 23 mil från Haparanda, d. v. s. ungefär på lika afstånd från dessa båda st.iider. Således blir Piteå just nu, sedan en högre lärdomsskola blifvit anlagd i Umeå, den lämpligaste platsen för detta läroverks förläggande; ty förut var Piteås läge väl nordligt, enligt de grunder, efter hvilka man förut bestämt läroverkens afstånd från hvarandra. Vidare har blifvit anmärkt, att den promemoria, som blifvit förevisad i Stats Utsk. , och hvilken stiftets Biskop sjelf undertecknat, skulle vara partisk för Piteå. Jag får dä upiysa, att äfven en annan promemoria blifvit inlemnad till StatsUtsk., undertecknad af länets Höfding. Stiftets Ephorus, som bor i Hernösand, kan icke gerna hafva något skäl att vara partisk för Piteå, men deremot ligger det ganska nära för handen, att Landshöfdingen, som bor i Luleå, den för honom vigtigaste staden inom länet, äfven vill hafva skolan flyttad dit.
Till större delen utgöres marken af sandjord, 4 på några ställen blandad med lera, undantagande Tössö pastoral, hvarest lermylla är rådande jordarten; men i synnerhet emot Norrska gränsen är jordmånen svag och föga bördig. Wahlbo härad, som å vestra sidan stöter till Bohus län, är äfven så bergbundet, som förstnämnde härader, likväl med bättre jordmån, deri lermylla ofta förekommer; hvaremot öfriga delen af Dahlsland, utgörande Nordahls och Sundahls härader, har i det mesta en jemn och slät belägenhet, vidlyftiga åkerfält samt god och bördig jordmån, hufvudsakligen bestående af lermylla. Sjön Wenern begränsar Dahlsland å nordöstra sidan i hela sträckningen från Wermlands läns giäns till Wenersborgs stad, Dessutom finnas många andra större och mindre sjöar, bland hvilka stora Lee utmed Norrska gränsen och de vattendrag, som förena den med Wenern, i synnerhet förtjena att anmärkas. Landet är för öfrigt i alla riktningar genomskuret af åar och bäckar, de flesta med aflopp åt Wenern. I Westergöthland är den landsträcka, som börjas vid Wenern, innesluter Halleoch Hunneberg och sedan omgifver eller tillgränsa!’ Götha Elf, samt innefattar Wäne, Flundre och Ahle härader, både vacker och fruktbar. Rådande jordmånen är här ömsom lera och svartmylla; men i den mån landskapet aflägsnar sig från elfven och i synnerhet ju mera det närmar sig gränsorne af Halland och Småland blifva jordarterne sämre och svagare.
Ledes t. ex. en kanal genom en vattensjuk mark, kan derigenom beredas egaren eller innehafvaren ett förut saknadt tillfälle lill markens uppodling och han såmedelst erhålla af anläggningen en fördel, måhända i värde mångdubbelt öfversligande den förlust, han genom afstående af en del af marken fått vidkännas. Likaså kan, om egaren fått afstå jord lör anläggande af torg, hamnplats, jernvägsstation eller annat dylikt, återstoden genom sitt läge derinvid blifva användbarare är förut till byggnadseller upplagsplats m. m. och i följd deraf vinna ett betydligen förökadl värde. Då emellertid någon bestämmelse derom, att ett sådant förhållande bör vid pröfningen af ersättningsanspråket tagas i beräkning, icke finnes i 1845 års förordning, anse Rikets Ständer en dylik bestämmelse böra deri inrymmas och lämpligen erhålla sin plats såsom ett andra moment i 13 §, hvilken §, enligt hvad nämndt är, innehåller de allmänna föreskrifter, den särskilda Nämnd, som tillkommer alt pröfva ersättningsfrågan, har att dervid iakttaga. 1 sammanhang med nu förordade förändringar torde äfven 14 § böra ändras. Enligt densamma är egare af lägenhet, hvaraf endast en del erfordras lill allmänt behof, ovilkorligen tvungen att behålla återstoden, så vida icke denna antingen blir helt och hållet onyttig eller ock ej medför besutenhet. Man kan dock länka sig ganska många fall, då återstoden, utan alt blifva alldeles onyttig eller fastän den medför besutenhet, för egaren förlorar sitt egentliga värde; och del har synts Rikets Ständer orättvist, om icke egaren i sådant fall skulle vara berättigad att afstå det hela. För öfrigt synes det mindre lämpligt att, då sådant kan undvikas, lägga såsom grund för Expedit,ions-Utskottets Förslag till lindard. Skrifvelse, N:o 150. 3 en civillags bestämmelser ett begrepp, hemtadt från den ekonomiska lagstiftningen, dertill fråga om besutenhet ansetts böra. Lagberedningen, som på dessa grunder ock undvikit att nämna något om besutenhet i dess förslag i ämnet, har jemväl i öfrigt delat de åsigter Rikets Ständer nu framställt.
I anledning af Hr Bråkenhjelms ofvanberörde motion , har Hr Frih. Cederström, Jacob, afgifvit ett serskildt äfven till Utskottet remitteradt anförande, af innehåll: att, som afgjordt vore, att, likasom en förbättrad hälsovård befordrade folkökningen, en bättre sjukvård för kreaturen äfven skulle medföra deras förökning, och det derföi'e vore angeläget och af beliofvet påkalladt, att i hvarje Province äga VeterinärLäkare för djuren, såsom man hade ProvincialLäkare för menniskor; Ilr Friherren alltså ansåg sig böra till Hr Bråkenhjelms motion göra det tillägg, att StatsUtskottct borde till R. St:r inkomma med förslag till aflöning på Stat för DjurLäkare i hvarje Province, i likhet med hvad som för ProvincialLäkare vore be\iljadt; ,58 Stats-Utskottels men hvaremot Hr Bråkenhjelm jemte Hr Frill. Anckarsvärd, Carl Henrie, erinrat, att DjorLäkare borde af Länen enskildt aflönas, då Staten underhölle anstallten förderas bildande, och hvarifrån Hr Frih. Anckarsvärd ansett undantag böra äga rum endast för de PJorra Provincerne, der befolkningen är ringa och innevånarne tilläfventyrs ej kunde aflöna en DjorLäkare, samt följaktligen vid sjukdoms-lillfällen sakna tillgång på Läkare-biträde om ej en sådan lönades af Staten. Och är ifrån Hederv. BondeStåndet till Statssamt Allmänna Besvärsoch EconorniUtskotten remitteradt ett Memorial, af RiksdagsFullmägtige från Westerbottens Län P. P. Lundström samt Lars Bygde'n, hvaruti de, då erfarenheten visat lyckliga följder i de Län och Landsorter vid yppade
Förordningen om Landtmäteriet i Riket dea 12 Aug 1783, i hvad som rörer föreskriften om skiftens antal vid Storskiftesförrättningar. I anledning af yrkad förändring uti Enskiftesförordningen, i hvad den angår huru med föregången Storskiftesdelning förhållas bör, då Enskifte begäres. Af den 26 sistlidne Augusti: N:o 165- I anledning af väckt fråga, att vid en blifvande ny Domstols organisation förlikningsåtgärderne måtte skiljas från Domstolarne och uppdragas åt serskildt Nämnder. Ridd. 0. Ad Prot. Vill. Band. 20 30g jDen 5 September e, in; Af den 29 sistlidne Augusti: N:o 166. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, angående byggnadsskyldigheten vid KyrkoherdeBoställen. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut afgifne Betänkande angående rättighet till Grustägt å andras ägor för underhållande af allmänna vägarne, samt sättet och ordningen till samma rättighets bestämmande och begagnande. 1 anledning af gjorde anmärk-' ningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, angående yrkad ändring uti Kongl. Förordningen den 22 Julii 1803 om räntegifvares och räntetagares ömsesidiga rättigheter och skyldigheter. Justerades följande: Utdrag af Protocollef, hållet hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm förmiddagen den 5 September 1823. S. D. Vid förnyad föredragning af ConStitutionsUtskottets den 19 sistledne Augusti under N:o 44 aflåtne, samt den 27 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i Den 5 September e. ni. anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte förslag till ett 7:de Moment i 14 §- Riksdagsordningen, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att det i förstnämde Memorial framställdte försbgj till den behandling 56 §. Regeringsformen föreskrifver, godkänna. Ut Supra.' S. D.
Verkets ordnande i flere afdeiningar, såsom uti Krigs-Collegium , är således icke af Committeråde föreslaget; men dä Utskottet såsom grundsats antagit, att ärenderne inom hvarje Collegium böra, så vidt ske kan, efter ämnenas natur indelas på särskilda fördelningar *), och i afseende på sjölörvaltningen något hinder häremot icke synes möta; sa har "Utskottet trott sig böra tillstyrka bifall till *) Sid. 102, detta bettSnkaade - 140 ett anmt förslag,^) enligt hvilket detta Collegium skulle komma att arbeta på tre fördelningar, nemi.: 1:0 Constructions2:0 Sjömätningsoch Lofs-, samt 3:0 Utredningsoch Uriderhälls-fördclningen. Af de 2:ne civila ledamöterna blifver den ene gemensam för constructionssamt sjömätningsoch lots-fördelningarne, och den andre ensam för utrednings - och underhålls-fördelningen. Hvad för Krigs-Oilegium blifvit föreslaget, i afseende på ledamöternes antal och belastning på fördelningarne, synes älven böra för detta Collegium gälla; varande äfven en bestämdare urs kil l ning af befalsoch civil-ärender , inom denna styrelsegren nödig, på det att likhet i behandlingen af Arméens och Flottans ärender må kunna vinnas, hvilket, vid instructionens upprättande för detta Collegium, torde böra närmare granskas, Constructions-fördelningen bestar af presidenten, Chefen för Constructions-corpsen och den gemensamma Civil - Ledamoten. Dit höra : Byggnaden och underhållet genom Flottans constructionsoch mechanisKa stater, af fartyg, dockor, varf, tillydande hus och verk. städer. *) Cancelli-'Rådet von Hat Unans dorffi, sid. 117, 2:dra std. i4i Uppfinningar och planer i afseende på skeppsbyggeriet, anteckningar öfver profseglingar, m. m.