Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om, vid inträlTadt lika röstetal, samtlige ledamöterna icke deltagit i omröstningen, tillkallas de frånvarande att gifva utslaget. Vid sammanträdena föras protokoll, som upptager namnen på de ledamöter, hvilka tillstädesvarit. Bilaga lill Allm. Besy.- och Ekon.-Ulsli:ts Bet. Hvarje ledamot i Utskottet åtnjuter i årlig lön 3,000 francs, hvaraf hälften afsättes för att bilda en kassa, hvilken hvar tredje månad fördelas emellan ledamöterna, i förhållande till det antal sammanträden, de under det föregående qvartalet bevistat. För detta ändamål hålles förteckning öfver deras närvaro; och är Ordföranden särskildt ålagd alt vaka öfver efterlefnaden häraf. CVf. Utskottet afgifver betänkande i alla saker, som för detta ändamål till Utskottet remitteras, i kraft af lag, eller enligt Regeringens förordnande. Utskottet beslutar, så väl när Rådet är tillsammans som eljest, öfver alla Provinsens löpande förvaltnings-ärenden öfver verkställighet af lagar samt öfver andraganden från Guvernören Utskottet eger att svara i alla mål, sorn inför rälta anbängiggöras emot Provinsen samt att, utan föregående beslut af Rådet, när det icke är samladt, kära i alla, som angå lös egendom eller gå ut på att värja Provinsens rätt till innehafvande af fast egendom (actions possessoires), eller, afse upprätthållande af andra Provinsens rättigheter (actes conservatoires). Käromålen utföras i enlighet med artikeln CXXIV af förevarande lag. CVIf. När Rådet icke är tillsammans, eger Utskottet besluta i alla angelägenheter, hvilka äro särskildt uppdragna åt Rådet men ej tåla uppskof; dock åligger det Utskottet att, vid Rådets näst derpåföljande sammanträde, derom gifva underrättelse. Detta berättigande sträcker sig icke till budgeten, räkenskaper, tillsättning af, eller upprättande af förslag till, tjenster af den beskaffenhet, att tillsättningen eller förslagets upprättande lagligen tillkommer Rådet.
S, D* Å. de anmärkningar, hvilka föt* ■nledt ätei-remiss a i Utskottets den 5 sist' 2<j4 l»&Utskatfts BitXnkaadtÉ. lidne April afgifne Betänkande, angående offentlighet vid Domstolar och PolisKamrar i Städeme, förenade sig Utskottets fleste Ledamöter om det svar, sorn innefattas i Utlåtandet N:o 107, hvaremot sig reserverade Herr Borgmästaren Arvidsson samt RiksdagsFullmägtige Börje Börjesson och Pehr Bengtsson, hvilka ansågo offentlighet böra ega rum äfven i Consistoria Academica och Ecclesiastica. Ut Supra. Ev ProlocolloJ Joh. Jac. Kleman, E*— %o xog. Ankom d. 10 Julii 1823* Utlåtande, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 38, angående förändrat sätt för Författningars uppläsande i Kyrhorne. Vid LagUtskottets genom afgifvet Betänkande under den 14 nästlidoe April, i anledning af Herr Grefve H. Wachtmeister® Samt Herr Prosten Forssanders Memorialer framställde förslag, till ett föränd råd t sätt för Författningars uppläsande i Kyrkorne9 fiar blifvit anmärkt hos Vällofl. Borgare - LagUttfotttn Ett inka nilert'. ggg Stänget, att enär en Lag eller Författning mäste offentliggöras, och det dertill na bruk» liga sått fått begagnas från uråldriga tider, större skål skola behöfvas, att deruti verka ändring, än dem hvarå motionerne och Lagi Utskottets Betänkande grunda sig; att af det nu brukliga sätt får kungörandet, andag, ten under Gudstjensten icke störes; men att det är kändt, huru Församlingen knappast efbidar Predikans slut innan den börjar begifva sig ur Kyrkan, och om läsningen af Författningarne uppskjötes till hela Gudstjänstens slut, komma Församlingen troligen icke att afhöra många Kungörelser af ganska stor vigt; att den särskilde tanka BondeStåndets
Ej mindre utaf hvad Herrar Revisorers Berättelse innehåller, än af öfrige Stats-Utskot. tet meddeldte uppgifter, har Utskottet inhenitat, att, jemte det Herr Stats-Commissarieu Videgren uppdragne Riks-Hufvud-Boksluts författande, har Kongl. Maj:t uti Nådigt bref af den 24 April 1816, anbefallt Kongl. Stats-Contoiret, att ifrån 181 f, års början efter uppgifna grunder och föreskrifter, formera ett annat från Herr Stats-Commissarien. Videgrens rnethode serskildt Riks-Hufvud-Eokslut. Stats-Utskottet har väl om beskaffenheten af desse methoder samt de delar, hvarutinnan de skilja sig från hvarannan, sökt göra sig underrättadt; men, då något Bokslut efter någondera methoden ännu icke medhunits, och ett sådant efter begge methoderne likväl, för att kunna bedöma den ena methodens företräda framför den andre, är, i Ståts-Utskottets tanke, nödigt; så kan Utskottet, i saknad häraf, na icke afgifva något bestämdt utlåtande i dett^ ämne. För att likväl vinna ett ändtligt slut i denna omtvistade fråga, så att Riksens Höglofl. Ständer må uppnå det åsyftade ändamålet, att omsider erhålla en Riks Hufvud-Bok öfver StatsVerkets inkomster och utgifter, så beskaffad, att en fullständig och tillförlitelig kännedom om Statens intrader och redovisningen derföre ina derutaf kunna inheintas, anser Stats-Utskot - -3 712 Stats-Utskottets Betmkandeni tet för närvarande enda tjenliga utvägen vara, att en Hufvud-Bok efter hvardera methoden uppgöres; afl derefter Kongl. Kamtnar-Collegu och Kongl. Kammar-Rättens utlåtande deröfver infordras; att ärendet sedermera ofverlemnas till Riksens Högloft. Ständers nästkommande Revisorers granskning och sluteligen altsammans vid nästa Riksdag hos Riksens Högloft. Ständer förekomma till hufvudsakplig pröfning; då Riksens Höglofl.
Bonde-Ståndet ingifvet memorial, som blifvit till Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens gemensamma handläggning öfverlemnadt, anfört, hurusom skattehemmans-innehafvarne på denna ö, förutom contributioner och bevilluingar, lika med Rikets öfriga skattdragande allmoge, samt lönings-afgifter och byggnads-skyldighet till presterskapet och kyrkobetjeningen, äfvensom till öfverllödiga kyrkors underhållande, nära tredubbelt drygare än i andra Svenska provincer, derjemte vore betungade med det annorstädes okände, uti ingen jordebok och skaltläggnings-method upptagne, och sannolikt icke genom något Riksdagsbeslut fastställde besvär alt vid landlhamnarne på Gottland bygga och underhålla så kallade Strandridare-boställen, äfvensom att bekosta afoch lillträdes-svner samt ekonomiska besigtningar hvart tredje år å dessa boställen; och som en sådan skyldighet, hvars uppkomst vore obekant, efter motionärelnes tanka, stålt i sammanhang med iandl-tuUen, eller den afgift, som af landels invånare erlades, när de besökte landlhamnarne med varor till försäljning, och hvilken uppbars vid strandridare-boställena; men denna afgift numera upphört och strandridare-ljensterne under annan benämning vore bibehållne endast för sjölulls-bevakningen och uppbörden, — ett för allmogen alldeles främmande ämne, — ansåge motionärerne kostnaderne för reparationer och syner å strandridare-boställena böra utgå af tullinkomsterna, helst dessa i sednare lider betydligen ökats; i följd hvaraf motionärerne yrkat, alt Gottlands hemmans-egare måtte från ifrågavarande besvär helt och hållet befrias. Den allmogen å Gottland åliggande och af motionärerne öfverklagade skyldighet alt bygga och underhålla Strandridare-boställen vid öns Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utshottens Utlåtande, N:o 29. 13 landlhamnar synes hafva redan i äldre tider tillkommit och befrielse derifrån har tid efter annan varit sökt. Enligt 44 § af Kongl.
Möjligen kan man befara, att arbetet å hvardera vägen icke fortsältes eller bedrifves med den skyndsamhet, som om endast en företages; men man bör då äfven besinna, att, om man vill bereda vårt land fördelen af dessa kom - Den 1 November e. m. 219 raunikationsanstalter, del bör ske på ett sätt, sora leranar allmän belåtenhet inom landet oell icke inora vissa delar deraf. Jag tror dessutom, att rättvisan fordrar, alt man fördelar anslagen, om sådant utan olägenhet kan ske. Det är redan visarlt, alt om man förfar på sådant sätt, alt anläggningen af dessa jernvägar börjas från någon vigtig plats för export af varor, sä skall hvarje sådan del upsupa alla de tillgångar på varor, som för export finnas inom det närmaste området, och företaget lemnar alltså fördelar i mån af dess fortskridande. Hr von Troil har nyss visat resultatet af en jernväg från Malmö inåt landet. Jag anhåller att få fästa H:nes upmärksamhet på, huru förhållandet blir med den väg, som är föreslagen emellan Götheborg och Stockholm. Ledes den från Götheborg, så träffas ganska snart de fabriksidkande dist lik t erne inom båda Lånen af Westergöthland och dessas sädesrika trakter, hvilka sednare dymedelst beredes lätladt tillfälle att utskeppa spannmål. Vidare kommer denna jernväg att sammanbindas med Götha kanal och södra Sveriges kommunikationer, samt omsider att förenas med den jernväg, sorn redan är beslutad i Norrige o. s. v. Delta bevisar, som jag tror, att man kan anlägga båda vägarne på en gång, utan att behöfva forcera arbetet och egna d<ji blott ål den ene. Utsk. har vidare anfört några.skäl, som synas mig begrundansvärda, nemi. att då man företager sådana arbeten som jernvägsanläggnmgar inom vårt land, är det klart att det till en början är svårt att drifva arbetet med samma kraft som sedermera. Det år derföre myckel lärhpligare att fördela arbetet på flere trakter, hvarigenom man icke på ett ställe samlar en allt för stor arbetsstyrka till men för jordbruk?.!.
N:o 90, i anledn. af väckt motion om bildande af en kommitté för utarbetande af förslag till den medicinska undervisningens ordnande. Hr Ekströmer, Carl Joh.: Jag har hyst någon tvekan om jag borde yttra mig öfver förevar, betänk., dä jag, såsom lärare vid Carolinska institutet på visst sätt torde anses såsom personligen interesserad i den fråga det angår; men denna betänklighet har gifvit vika för min önskan, alt genom några upplysningars meddelande söka bidraga dertill, att R. o. Ad. icke mätte obetingadt deltaga i en underd. framställning till K. M., hvarigenom ett klander åsyftades mot ett läroverk, hvilket under en följd af år rönt förnyade bevis på R. Sl:s förtroende och välvilja, och hvilket icke torde hafva förverkat all rätt dertill. För att icke missförstås, anhåller jag att på förhand få förklara, del jag ingalunda, hvarken önskar eller yrkar ett afslag pä betänk.; tvertom, jag är förvissad derom, att genom bildandet af en kommtte', för afgifvandet af förslag till den medicinska undervisningens ordnande, denna skall kunna bringas till en länge önskad och af behofvet påkallad enhet och fullständighet, och jag begär således R. o. Ad:s bifall för Ulsk:s hemställan i denna del; men det har säkert icke undfallit R. o. Ad:s uppmärksamhet, att de af Utsk. anförda skäl för R. Sl:s anhållan om bildandet afen dylik kommitté' innehåller uppgifter, som luifvkdsakligen gå ut derpå, att Carolinska institutet, som skolat sträfva att med de medicinska fakulteternas undanträngande blifva en fullständig, om icke Sveriges enda fullständiga undervisningsanstalt för läkare, som tid efter annan erhållit betydliga och alltid stegrade bidrag af Statens medel, likväl långt ifrån att uppfylla sin bestämmelse, icke allenast icke motsvarat det påräknade ändamålet, utan äfven genom de mått och steg, som blifvit för uppnåendet häraf tagna, gifvit anledn. till missämja mellan universiteterna och institutet, till mehn för undervisningen, och medförande en anda af söndring, som ännu skulle vara till finnandes.
Maj 1835 stadgade tid, bevaka sin rätt till Lena Hansdotters qvarlåtenskap, hvilken emellertid, jemlikt Härads-Rätteris tillika gifna förordnande, sattes under enskild mans värd och den 5 April 1841, enligt då aflemnad redogörelse, uppgick till en behållen summa af 110 R;dr 18 sk. 3 r:sl. banko; men någon arfvinge, enligt vederbörande domares intyg, icke inom föreskrifven lid framställt anspråk på berörde medel, har Misterhults församling,] genom sin Kyrkoherde, hos Kongl. Maj:t 4 Siats-Utskottets Utlåtande N:o 485. i underdånighet anhållit, alt Lena Hansdotters qvarlåtenskap, som följaktligen vore att hänföra till egenskap af dana-arf, måtte, med derå upplupen ränta, tilldelas församlingens fattigvård, hvilken, hufvudsakligen till följd af en härjande sjukdom för några år sedan, måste för närvarande lemna vård och underhåll ål. icke mindre än etthundra värnlösa barn; — Och efter det Kongl. Majits Befallningshafvande i Kalmar län, uti afgifvet underdånigt Utlåtande, med afseende derå, att Lena Hansdotter i lifstiden legat socknens fattigvård i viss mån till last. och att hennes qvarlåtenskap vore till beloppet obetydlig, förordat den underdåniga ansökningen, bar Kongl. Maj:t, uti högstberörde den 9 näsllidne Oktober lill Rikets Ständer aflåtna och af samtliga Riks-stånden lill Stats-Utskottet remitterade Proposition, behagat i Nåder föreslå Rikets Ständer att Kronans rätt till ifrågavarande dana-arf måtte, till förmån för Misterhults församlings fattigvård, eftergifvas. Med afseende å de uti den Kongl. Propositionen anförde omständigheter, och då Rikets Ständer vid flere föregående tillfällen, under likartade förhållanden, funnit godt efterskänka kronans rätt lill dana-arf, får Stats-Utskottet tillstyrka, att förevarande Nådiga framställning måtte af Rikets Ständer bifallas. Stockholm den 14 December 1857. Reservation af Herr Hensehen.
Den gällande sockenstämmo-förordningens lämplighet för landsbygden har i allmänhet icke blifvit ifrågasatt. De hufvudsakliga anmärkningarna, som deremot gjorts, angå dels lämpligheten af pastors sjelfskrifvenhet lill ordförande platsen, dels jemförelsen mellan rösträtt efter hemmantalet och efter bevillning, deruti rubbning jemväl egt rum genom bevillningens nedsättning. Vida ogynnsammare har i städerne omdömet utfallit angående ifrågavarande förordning, hvilket är förklarligt deraf, att densamma, så vida den blefve strängt efter ordalydelsen tillämpad, skulle innebära en fullkomlig omhvälfning af den traditionel formen för städernas urgamla municipal-styrelse, ty det är klart, att om, enligt 9 | 1 mom. i förordningen, alla de mål, »som röra stadens hushållning och allmänna angelägenheter», skulle dragas ifrån rådhuset till sockenstämman, så komme nästan inga kommunal-ärenden att qvarblifva under den civila myndighetens handläggning. Att på landet ett sådant förhållande uppkommit, har sin naturliga förklaringsgrund deri, all någon civil kommunal-styrelse ej finnes i socknen, hvaremot i städerne ifrån uråldriga tider funnits en sådan, hvilken otvifvelaktigt kunnat efter tidens behof än vidare utbildas, och hvarigenom den omflyttning af forum för stads-sambällenas hushållsmål, som kan anses ligga i åberopade ställe af sockenstämmo-förordningen, undvikits. Hvad som i sjelfva verket var behölligt, eller inrymmande åt de utom borgerskapel stående slads-innevånarne af en billigt afvägd inflytelse på handhafvandel af kommunens angelägenheter samt en för stads-menigheternas sammankomster fastställd röstgrund, har i allt fall icke till fullo uppnåtts genom bestämmelserna i sockenstäinrno-förordningen, enär förvaltningen och dispositionen af städernas ordinära inkomster likafullt fortforo att tillhöra borgerskapet, med öfriga samhälls klassers uteslutande. Likväl torde uti ingen stad det anförda stadgandet i soekenstämmo-förordningen hafva vunnit den vidsträckta tillämpning, hvartill sjelfva ordalagen kunna gifva anledning.
Den stora statbygningen, som låg nedanför backen, där vägen under björkarna svänger upp till herrgården, var aldeles full med folk. Från grundstenen och ända upp till takåsen var den bebodd, och på sandplanen utanför trappan lekte så många barnungar, att det såg ut, som om de aldrig skulle kunna få rum, ens i en statbygning. Den var lång, bred, rödmålad med hvita knutar och fönsterposter, på hvilka färgen börjat att gå af, så att det gamla timret syntes igenom med en färg, hvilken åren och rägnet kommit att skifta i grått. Därför var hela bygnaden icke olik en kolossal lada, som hade blifvit inredd till en Noaks ark för människor, och med sina två våningar, omskuggad af gamla hängande björkar, bildade den jämte den nybygda ladugården, hvilken låg på andra sidan landsvägen, liksom en förstad till den hvita bygnaden med sina två gammalmodiga flyglar, som skymtade fram genom det tjocka löfvärket, hvilket i yppig grönska täckte hela den dominerande kullen. Det fans olika boningar i den rymliga statbygnaden, där det bodde hushåll vid hushåll, dörr vid dörr och rum intill rum genom hela det stora huset. För större familjer, där mannen var en duktig arbetare, var det ett stort kök, bredvid hvilket låg en mindre kammare. Denna var då gärna prydlig och snygg, med duk på bordet, fotografier och porslinssaker på byrån, blomkrukor i fönstret, gångmattor mellan dörren och sängen och hvita gardiner för fönstren. Det såg ut som ett rum, hvilket man har stående för främmande eller för att vistas i om helgdagarna, och dörren mellan detta rum och köket var oftast stängd. Men det fans också andra slags bostäder – för de mindre familjerna, de yngre, som icke hade mer än två eller tre barn. Dessa bestodo af ett enda rum, som var familjens sofrum och barnens lekstuga, matsal, hvardagsrum, tvättstuga, sjukrum och kök.
Sällsynt är alt numera finna någon skatte - 12 by med rik skogstillgång, emedan skatleskogarne blifvit från fordno vanvårdade och på flera ställen utplundrade af deras ägare, hvilka icke lärt sig inse den rikedom, som ligger i skogen, utan, för ögonblickets större vinst, glömt den fortfarande inkomst, som framtiden kunnat tillförsäkra dem genom bättre hushållning med skogen. Emot slutet af förra århundradet, då de gamla byarne allmännast afvittrades, tillerkändes dem eli alltför ringa utmål; hvadan flera byar, för hvilka till och med 1,000 tunnlands brist uppkom, derför ännu icke erhållit fyllnad eller ersättning. Och då härtill kommer alt i länet finnas tvänne ölbryggerier, ett större ångbränneri och tvänne glasbruk, som tarfva mycken ved, och att feni ångfartyg, som göra reguliera turer på länet, äfven konsumera betydligt med ved, är klart, att skatleskogarne ganska hardt ålitas. Från Umeå tullkammaredistrikt, innefattande hela länets kustslräcka med undantag af Skellefteå socken, från hvilken likväl betydlig trädvaruexport äger rum i anseende lill den mängd sågverk som der äro belägna, har utskeppats a r e n Tjära, tunnor Bjelkar och sparrar, st.
" “t I 199 d:o d:o 36,317: 50. 36,500 l Jungman, å 39 öre om dagen, eller för året 142: 35. 199 d:o d:o 28,327: 65. 28,470 S:gr 400 S:gr deraf porlionsviirdef, å 25 öre per man om dagen, utgör 36,500 R:dr, sorn böra utgå af ett särskildt förslag-anslag. W.gsr.”'ff r-'jsiiXk 7,756 ; 25 Summa 74,286 125 Expcdilions-Utskollets Förslag (Ul underd. Skrifvelse N:o 195. 115 TAB. N:o 8. lia/ion ier-ko rpsen. Gage sami värdet, af en portion in natura ål I Under-kanonier, å 39 öre om dagen, eller lör Sr142: 35. 99 d:o d:o 14,092: (55. 8: gr 200 S:gr deraf portionsvärdet, å 25 öre per man om dagen, utgör 18,250 R:dr, som böra utgå af ett särskildt förslags-anslag. 20 öfver-kanonierer erhålla hvardera, utom aflöning vid korpsen, 25 öre om dagen 1 Kompani-chef arfvode i d:o d:o 1 Under-officer .- d:o 1 d:o d:o 1 Korporal d.o 7 d:o d:o 1 Vakldräng, lön och värdet af en portion in natura tillsammans å 37 öre om dagen, samt spanmSI in natura som hittills deraf porlionsvärdet, å 25 öre Om dagen, ulgör91 R:dr 25 öre, som böra utgå af ett särskildt förslags-anslag. Summa li:dr R:mt Gage och arfvoden. Exp editionsUIs io Hets Förslug lill urul erci. Skrifvelse N:o 195. T AB. N:o 9.
Han hade ej längre behof af sin gamla trupp, » publiken hade gjort som don Carlos, hon hade förlåtit upprors-makaren och ätergifvit honom sina titlars Men än mera — Hemanis författare hyllades ej blott såsom upphofsman till ett stort skaldeverk, utan såsom den biltoge, men käcke motståndaren till det pä en mened hvilande kejsardömet. Det var dagen efter Maximilians af Mexiko död, föga mer än tre är före Sedan. Det har af en svensk skriftställare nyligen förebråtts Victor ' Hugo, att han visade en ovanlig förmåga att lämpa sina åsigter efter tidens utveckling och de åskådningssätt som voro de her-skande. Men den, som anmärker detta, glömmer hans långa landsflykttid. Det var den man, som försmådde benådningen och som modigt bekämpat kejsardömet, hvilken frånvarande hyllades den der jimidagen 1867. » Lefve Victor Hugo, den biltoge! ljöd det natten igenom pä Paris gator. Och en större triumf hade ej egnats honom, när 37 år förut den ungdomliga skaran följde honom till hans hem. En större triumf vann han egentligen icke ens sedan, när efter decembermannens fall » han återvände samtidigt med friheten » .Författare-revolutionen. Ur en Stockholmstidning för 1888. » Nomina sunt odiosa ». Ungdomen i vår tid tyckes tyvärr bli allt mera. kortsynt. Om den kan glömma någonting, det veta vi ej, men lära något tycks den ha svårt för. 1 annat fall borde den väl af den så kallade konstnär8-revolutionen, som våra läsare kanske påminna sig från 1885, hafva lärt hvad en hop unga skrik« halsar förmår genom att sätta sig upp emot det bestående, då detta har häfden för sig. Hvad blef följden af denna » konstnärsrevolution »? Naturligtvis den, att kungliga målareoch bildhuggareakademien förklarade, att den med synnerligt nöje såg, att de s. k. konstnärer, som undertecknat den der besynnerliga intagan till akademistyrelsen, drogo sig ifrån all gemenskap med nämde akademi, sedan de insett att de ingenting hade der att göra, att deras plats ej var der.
Då emedlertid hvarken motionen utvisar, att vederbörande Embetsmyridigheter blifvit hörde öfver Capell-församlingens föreslagne utbrytning från de angränsande socknarne, eller utred t är, huru. stor kostnad, sorn för kyrkobyggnaden må erfordras, har Utskottet saknat anledning alt, lill följd af denna motion , tillstyrka någon åtgärd. 6:0 Enligt hvad af Kongl. Maj:ls Nådiga Skrifvelse den 1 sistlidne Februari ^intagen under N:o 221, irsta Sami. af Bihang till Riks-Ståndens Prolocoll) inhemlas, hade för Gymnastiska Central-Inslitutet, utom det årliga anslaget, hvarom Utskottet meddelat yttrande, uti dess afgifne Utlåtande N:.o 62, blifvit ifrågasatt ett belopp af 666 R:dr 3a sk. för en gång till voltige-gårdens utplanering och dess, jemte manegens, förseende med 56 Stats-Utskottets Utlåtande, N.O 35f Litt. E. träd-barrierer, samt fäklsals-rummels anordnande i behörigt skick; men då denna koslnad ej är betydligare, än att den synes kunna bestridas med det å 8:de Hufvudtiteln uppförde ordinarie anslag till underhåll af Kronans hus och byggnader i Stockholm, afslyrker Utskottet beviljandet af ifrågavarande anslag, 666 R:dr 32 sk. Banco. N:o 354. Litt. E. Utlåtande, i ättledning af ifrågaställde Extra Stats-anslag för Undervisningsverketj Vetenskaperna och de Sköna Konsterna. (U. A.) i:o Kongl.
Pro t. 1828-1830, 3 Sami. 3 i :stä Häft. I 2 Constitue.-UtsJi. Mäniorial, N:o y5i väntan. Men emedan, om ock Chefen feif Co 1 onial-Arendena skulle anses inbegripen under de i Grundlagarna och AnsvarighetsLagen uppräknade Rådgifvare och Föredragande, anmärkningsanledningen är riglad emot contrasignations åtgärden till ett beslut, som fattats den ao November 1829, eller under loppet af påstående Riksdag, och således å en tid, liggande utom gränsen af nu varande Coustitutions-Utskotts granskningsområde, finner Utskottet sig ej kunna denna antnärkningsfråga till pröfning upptaga. Stockholm den 10 Mars i83o. N:o 7 b. Ankom till Exp. Utsk. d. 15 Mars 1830 Memorial, angående tvänne Stånds äterremisser på Memorialet N:o 53 medförslag till Grundlagsbestämmelser om Lagtima och Urtima Riksdagar.