Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den borde inse, att hvad Estrup måste träda tillbaka för, det kan nationalliberalismen icke genomföra ensam, utan allians. Derför äro de moderata i närvarande ögonblick så omåttligt försigtiga, man vill icke förspilla möjliga goda chancer, man vill icke göra sig framtiden besvärlig genom att bryta med de menniskor, som man kanske snart skall arbeta tillsammans med i ett kabinett. De moderata äro i ett underligt mellanstadium. Ni känner historien om läderlappen: den sade till fåglame “ jag har vingar, " och till däggdjuren “ jag är då gudskelof icke någon fågel. “ De moderata blicka än ut emot landsbygden, valmännen, som önska den ihärdiga striden för de demokratiska principerna, och till dem säger moderationen: “ Vi äro som bekant venstermän “, men så vänder den hastigt huf-vudet, blinkar åt de nationalliberala och säger: “ Vi äro då gudskelof icke radikala. “ Kort sagdt, de moderata äro för tillfallet ofantligt fina politici, om blott de nu få något för all sin klokskap, och det icke går som vid förra alliansert der högern har bibehållit hela fördelen. Äfven medlemmar af den radikala gruppen ha blifvit nämnda som ministerämnen; Berg har figurerat på flera ministerlistor, men det är ju, när allt kommer omkring, icke stadssqallret som bildar ministérer. Partiet sjelf närer också knappast någon illusion i denna riktning; åtminstone har man icke märkt det ringaste af att det inrättat sitt uppträdande efter en sådan eventualitet. Ett är gifvet, och det är, att vi under Estrup skridit långt framåt i liberalism, i kärlek till friheten. I sitt föredrag om Henrik Ibsen berättade d: r Georg Brandes, att Ibsen var så glad åt Ryssland: “ Sikken et brillant tyranni — hade skalden sagt till Brandes — Gud bevares, hvor det strammer friheden op; det er et dejligt barbarisk land, dette Rusland, det er jo snart det eneste sted, hvor nogen vil offre lidt for friheden. “ Af samma skäl har Estrup-Scavenius aflat mycken frihetskänsla.
M:s Beflndes sammanstämmande yttranden, och de af Komitén begärda upgifter om skogarnas beskaffenhet och misshushållningen med dem, finna, att klagomålen öfver dessa förhållanden äro allmänna, och att en stor misshushållning med skogarna eger rum, naturligtvis mera eller mindre i olika län; samt att farhåga upstått i afs:de ä möjligheten att tillfredsställa behofven för kommande tider, såvida ej ändring vinnes i hushållningen och kontrollerna deröfver. Man skall vidare genom beräkningar, upgjorda af personer i den ställning, att deras upgifter kunna ega anspråk på att i det närmaste vara riktiga, finna, i afs:de å behofvet och tillgångarna för ögonblicket, att f. n. finnes en årlig brist af mera än en mill. famnar ved. Man finner äfven af åtskilliga yttranden, som Komitén från kompetenta personer infordrat, att våra utmärktaste tänkare och vetenskapsmän i den vägen anfört, det vårt land slutligen skall blifva obeboeligt, såvida icke en förändrad skogshushållning införes. Fjfter sådan vunnen erfarenhet, kunde Komitén ej annat än anse som sin pligt att söka bringa detta ärende till ett önskvärdt slut. På en jemförelsevis ganska kort tid — ty dess Betänk, var färdigt redan d. 1 Juli 185G — upgjorde Komitén förslag till ändring af åtskilliga lagar och författningar, som med denna fråga ega gemenskap. Detta arbete var särdeles ansträngande. Komiténs ledamöter jagades på ofvanifrån, till följd af den önskan, att Betänk, måtte i tid blifva färdigt, och upbjödo alla sina krafter för att vinna det stora målet. Jag kan då icke annat än högeligen beklaga, att resultatet af ali denna verksamhet icke blifvit mera omfattande, än det som nu ligger för våra ögon, samt isynnerhet, att tiden blifvit så utdragen, att vi först i Riksdagens senaste timma kunna befatta ess dermed. Jag vill dock ej lägga Regeringen detta till last, ty jag antager att Regeringen ej haft tillfälle att så fullständigt, som jag skulle önskat, bereda ärendet. Åtskilliga anmärkmr gjordes af Komitén, af den beskaffenhet, att de borde blifva föremål för gemensam behandling af båda Statsmakterna. Sådant kan numera ej ske.
41 foddföringett fatnt attbra aitteefttingar unber ^röfttiitgdfommittéend fammanfomfter, ttteb flera lifartabe utgifter, äftrenfom till flälig, af rceberbörattbe Xarerittgdfonm mittéer förorbab »ebergädning ej minbre för fåbatta, till lebning ir>ib bewidmugfc afgiftentad beflämmanbe aflemnabe, offtciela uppgifter, font tele utan genomgåeitbet af miblyftiga Ijanbliiigar eller räfenfFaper funnat ntebbelad, att tilt orbföratt 5:o Xiii be i mont. i:o af bettna paragraf itppräfitabe foftttaberd befhibattbe famt tid ber omförmälb mebergädnittg för ntebbelabe offtciela uppgifter od) to t b taxcriugdförrättningarne lentnabt biträde må af @torfl)olmd ftabd ifSröfniugdtom2311). titt 91. ©t. $Prot. 1859—18G0; 10 ©arnt. 1 2tfb. 3 23aubet. 6 (S3ewiUningS 43 efter ben bag, bå, på fått i § 84 Pabgad, ben ffattffylbige egt tillfälle erhålla jin bebetfebel. Sltnöjed ben flaganbe tefe nteb konuitgeiid 5Befa(liitngöf)afmanbed t ati SSefmär i bebiteringdfrågor uppehålla icfe uppbörben af bet mi b beti öf Huber fronotäfenffapernad granpning må anmärfttingar icfe gorad emot be tareringö Då, till följb af uraftlåtet fitllgöranbe af be i benna författning mebbelabé föreffrifter eller af annan orfaf, fråga upppår om tillämpning af beruti pab SDefjutoni bör bebetfebetn, fåfoin bifogabe formulär wifar, innehålla nnber
Stockholm den 21 Juni 1860. 4 KonstitutionsUlskotlels Memorial N:o M. N:o 41. An k. till Exp.-Utsk. den 21 Juni 1860, kl. 12 midd. Memorial till Rikets Ständer, med voterings-proposition rörande den i Konslilulions-Uiskottets Memorial N:o i5 föreslagna ändring i 28 § Regerings-Formen. Enligt hvad Konstilutions-Ulskottet inhemtat af ankomne utdrag af Iiiks-Ståndens protokoll för den 6 och 9 innevarande månad hafva, vid föredragning af Utskottets Memorial N:o 27, i anledning af Riks Ståndens beslut, rörande den i Memorialet N:o 15 föreslagna ändring i 28 § Regerings-Formen, att till vissa beställningar må kunna utnämnas bekännare af annan troslära, än den reDa evangeliska, samtliga Riks-Stånden lagt förstnämnda Memorial lill handlingarne, Preste-Ståndet, med förklarande, att Ståndet vidblef sitt förra beslut om förslagets förkastande; och får Utskottet, med anledning häraf, för frågans vidare grundlagsenliga behandling genom omröstning uti Förstärkt Konstitutions-Utskott. till Rikets Ständer vördsamt hemställa följande förslag till Voterings-proposition: Den, som vill, att den af Konstitutions-Utskottet i Memorial N:o 15 föreslagna, af Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-Stånden godkända, ändring i 28 § Regerings-Formen, att till vissa beställningar må kunna utnämnas bekännare af annan troslära, än den rena evangeliska, skall hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, röste Ja; KonstitutionsUtskottets Memorial N:o 42. 5 Den det ej vill, röste Nej; Vinner Nej, är berörda grundlagsändrings-förslag förkastadt. Slockholm den 21 Juni 1860. Ank, till Exp.-XJtsk. den 21 Juni 1860, kl. 12 midd.
K. jVL har icke heller funnit berörde privilegier ligga i vägen för den önskade reformen, enär K. M., enligt den nåd. proposm, icke fästat afseende å de af PresteSt. vid sista liksdagen framställda erinringar i samma syftning. Hvad slutligen vidkommer farhågan för skollärarnes försämrade belägenhet, i händelse försjaget kornrne att bifallas, får jag påminna, att R. St. för dessa tjenstemän anslagit en betydlig lönetillökning, hvilken vid denna riksdag blifvit på stat uppförd. Men oij? man äfven skulle, emot verkliga fqrhällandet, förutsätta, alt någon minskning i bemälde lärares Den 22 Januari f. m. 127 löneinkomster möjligen kunde uppkomma genom det föreslagna upphörandet af deras uppsägningsrätt, så synes man i allt fall böra vara förvissad, alt denna minskning ofördröjligen skulle blifva till fullo ersatt genom ytterligare lönförhöjning. Jag betviflar åtminstone, att R. St. numera skola underlåta att tillse, det ifrågävar. vigtiga författningar varda för framtiden åtföljda af sådana löner, som motsvara, hvad billigheten och omtankan om det uppväxande slägtet kräfva. Jag kan altså icke inse, att den enskildes rätt i något fall trades för nära genom bifallandet af Utsk:s förslag, hvarföre jag för min del tillstyrker detsamma. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabr.: Jag instämmer med Hr af Billbergh deruti, att det är onödigt följa Hr v. Hartmansdorff uti dess vidlyftiga deduetion. jag skall derföre endast hålla mig till hvad han dermed velat bevisa, nemi. att förslaget komme att medföra förlust för räntetagare och altså borde förkastas, samt deremot söka ådagalägga, att det vore en bestämd orättvisa att låta uppsägningsrätten äfven för räntetagaren qvarstå, sedan man beslutat, att en medelmarkegång skall äga rum.
Det synes mig dock, att landet redan gör tillräckligt stora upoffringar; vi hafva enligt de sista statistiska upgifterna omkr. 8,000 prester i landet, och om man dertill lägger öfriga tjenstemän och betjente i och för kyrkans tjenst, så stiger antalet till 16,000. Vidare innehar presterskapet en stor del af landets jord, som i allmänhet blir ganska illa vårdad, då hvar och en strätvar att utbyta sin lagenhet emot en annan med högre inkomster. Under sådana förhallanden är det väl mycket hegardt, att ytterligare medel skola anvisas lör nya, hvilka skola fullgöra hvad som ålegat de nuv:de, men desse icke förmått. Jag anhåller om afslag å denna punkt. Hr Bildt, Didrik Gillis: Man har mot den föredragna punkten anfört, att det föreslagna anslaget skulle afse att förqväfva de religiösa rörelser, som upstått flerstädes i landet och äro att betrakta som tecken till ett vaknadt religiöst lif. Detla är dock ingalunda förhållandet, utan det är afsedt att möjliggöra en förstärkning af liyerekrafter å de orter der sådan kan till följe af särskilda förhållanden blifva nödvändig, och det torde vara ea 232 Dan 21 Jnli f. m. skyldighet att tillse det de, som söka och behöfva religionsundervisning, ieke må sakna sådan. Vidare har man sagt, att Staten icke borde blanda sig i kyrkans angelägenheter eller understödja henne; men hår är endast fråga om att de nödvändiga utgifterna skulle få bestridas af besparingarne å 8:de hufvudtiteln, och detta torde hvar och en finna icke innebär någon våda af det slag, som man säger sig frukta. Jag tror mig alltså ega fullt skäl att anhålla om bifall till denna punkt. Gr Hamilton: Jag instämmer med Hr Cederschiöld full komligt deruti, att det onda, hvaraf våra kyrkliga förhållanden för närv:de lida, icke kan botas med litet eller ens mycket penningar, men sådan har varit hvarken Domkapitlets i Upsala, K. M:ts eller StatsUtsk:ts mening. Lika litet är afsigten att, såsom Frill.
RådstufvuRätten för dess olagliga förfarande härutinnan, lemna Borgmästaren Falck det biträde han begärt, för att vinna upprättelse och ersättning för honom i detta mål öfvergånget lidande och åbragta förluster, i den mån han kunde anses lagligen berättigad dertill; på hvilka grunder jag ock, genom skrifvelse den 3i Maj i836, uppdrog åt AdvokatFiskalsEmbetet i Kongl. Svea HofRätt, alt emot RådstufvuRättens Ordförande och Ledamöter, hvilka i öfverklagade Utslaget deltagit, väcka och utföra den ansvarsoch ersättningstalan, hvartill Lag och sakens beskaffenhet kunde föranleda; äfvensom att, i sammanhang med detta åtal, eller serskildt, efter omständigheterna, upptaga de öfriga här ofvan omförmälda af Borgmästaren Falck emot RådstufvuRättens Ordförande angifna tjenstefel. Öfver AdvokatFiscalsEmbetets, till fullgörande häraf, anställda talan hafva RådstufvuRättens bemälde Ordförande och Ledamöter sig förklarat, Bih. till R. St. St. Just. Ombudm. Emb.-Ber. den 14 Jan. 1840. och dervid sökt visa, det RådstufvuRätten, som ansett Borgmästaren Falck öfvertygad om det emot honom åtalade förfarande, icke kunnat undgå att derför tillämpa 5 §. i Kongl. Förordningen den 23 Juni 1825, hvaraf åter Borgmästarens häktande, efter 1 Kap. 2 §. sista mom. StrafTbalken, blifvit en följd; deremot AdvokatFiskalsEmbetet, i afgifvet slutpåstående, velat ytterligare ådagalägga det lagstridiga i RådstufvuRättens öfverklagade förfarande, och, enär synbart vore, att detsamma borde härledas ifrån uppenbart oförstånd och brist på urskiljning å Rättens och i synnerhet dess tillförordnade Ordförandes sida, funnit sig, med afseende å beskaffenheten af detta olagliga Domslut och dess följder, böra yrka, med åberopadt stöd af 1 Kap. 12 §.
Ständer kunde hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, ej allenast det Kongl. Majit i Nåder täcktes förständiga Dess Befallningshafvande i Länen, att i detta afseende anställa undersökningar, och derefter så föranstalta, att den ena skjutsskyldige icke blifver mera besvärad än den andra, utan ock, att, efter att sådana undersökningar skett, och vederbörande hörde blifvit, en sådan reglering af Gästgifvaregårdarnes afstånd från hvarandra matte ■anställas, atf, så vidt möjligt är, hvarje skjutshåll må blifva af 3 mils längd, äfvensom att, å de mindre befarna vägarna inom Länet, Gästgifvaregårdarne måtte ä alla ställen, der det lämpligen ske kan, indragas, och de dit anslagna hålloch reserv-lag läggas till de bibehållna Gästgifverierna, till lättnad vid skjutsningens utgörande derstädes, Utskottet kan dock ej underlåta att anmärka , det en förhöjd skjuslega skulle på de skjutsandes sida i betydlig mån motverka alla förenämnda anstalter, emedan de aldra flesta, af ögonblickets förtjenst lockade att sjelfve häraf förvärfva sig en omedelbar förmån , icke skulle utan missnöje se densamma åt andra öfverlemnad. Detta ' Dm 16 Juli. Detta alltsammans varder nu, jemte åtskilliga Ledamöters särskilta, uti bifogade Protocolls Utdrag innefattade meningar, Riksens Höglofl. Ständers ompröfvande vördsamligen underställdt. Stockholm den 10 Juli 1815- På Höglofl. Riddersk. På Högv. Prest-Slånd och Ad. Ledamöters dets Ledamöters vägnar vägnar A. Lantingshausen, Bryn. Hesselgren. På Vällofl. BorgarePå Kederv. Bonde Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar And, Fredin> Nils Mänsson. M. M. Rosbeck. Utdrag af Protocollet, hållet i Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotts Plenum den 29 Juni X8l5- S. D.
R:dr för Låne-kontoret i Götheborg, 300,000 R:dr för Låne-kontoret i Malmö samt 50,000 R:dr för Låne-kontoret i Wisby; Fullmäktige likväl förbehållet att, efter sig företeende omständigheter, kunna dessa proportioner jemka och förändra.» » §. 209. Mom. 2. Fonden för den na rörelse (kassa-kreditiv) är bestämd till 1,900,000 R:dr, hvaraf 1,000,000 R:dr tillhandahållas Handelsoch Närings-diskonlen i Stockholm, 500,000 R:dr Låne-konloret i Götheborg, 350.000 Låne-kontoret i Malmö samt 50.000 R:dr Låne-kontoret i Wisby; egande Fullmäktige dock att, efter sig företeende omständigheter, dessa belopp inom de särskilda Diskont-verken förändra.» » §. 196. »För de aktier och publika papper, hvilka, enligt nedanstående §., få i diskontväg såsom hypothek an - Mom. 4. För Bankens diskontrörelse äro anslagna följande fonder: l:o till diskontering och utlåning för handel och näringar samt till kassa-kreditiv ål enskilde personer, 5,000,000 R:dr B:ko. 2:o till utlåning mot hypothek af aktier och pu.blikapapper, 500,000 R.dr B;ko. 3:o lill utlåning med omsättningsrätt, 8,000,000 R:dr B:ko.
Det senare i motionen uppgifne alternativ, eller vilkoret af tillgång på arbetsförtjenst för en permissions-sökande, är således redin uppfyldt; och så väl härigenom, som medelst öfriga bär ofvan upptagne föreskrifter, samt då jemväl i betraktande kommer, att vid de värfvade Regementena numera endast väifrejdade personer få antagas, anser Utskottet sådane säkerhetsmått emot missbruk, å den permitterades sida, af erhållen tjenstledighet vara vidtagne, att det af Molionairen framställde förslag om församlingarnes hörande i fråga om permissions meddelande icke är afbeliofvet påkalladt; och att, då missbruk ega rum, desamma hufvudsakligast få tillskrifvas underlåtenhet i den tillsyn å permitterad t manskap, som kronobetjeningen i landsorterne åligger; dock som föreskrifter saknas i i afseende å tiden för en permitterads färd Lill och ifrån den ort, dit permission erhållits, och han deraf kan taga sig anledning att uppehålla sig på vägen längre, än nödigt är, samt derigenom erhålla tillfälle att någon tid kringstryka landet, utan att han egentligen anser sig öfverträda vilko ren för den undfångne tjenstledigheten; får ULskollet vördsamt föreslå, det Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att lill redan befintlige stadganden, angående permittering af värfvadt manskap, göras följande tillägg: att en permitterad bör tillryggalägga vägen till och ifrån permissions-orten efter beräkning af två mil om dagen, utan rastedag; att han ej får aflägsna sig från samma väg; att, om han under färden nödsakas, af sjukdom eller annat laga förfall, någon lid a ett ställe qvarblifva, sådant bör styrkas genom bevis, som af Presterskapet eller Kronobetjeningen i orten påtecknas permissions-passet; att liden, då den permitterade anländer till den bestämda orten, likaledes bör af Presterskapet eller Kronobetjeningen å passet antecknas; samt att dessa föreskrifter, likasom de förut gifne, skola i permissionspasset införas. Hvilket likväl till Rikets Höglofl.
Trafikinkomst af Statens jernvägar (upptages blott till det belopp, som deraf anvisats till jernvägsbyggnaderna) » 700,000: — 12:o. Reservationer å Första Ilufvudtitelns besparingar, enligt Kongl. Maj:ts Proposition » 392,788: — 13:o. Behållning af anslaget för ökad postskjutslega, 70,000 R:dr årligen, för 3 år, eniigt d:o » 210,000: — 14:o. Kanslistyrelsens och Lappmarks Ecklesiastikfonds kassor, enligt d:o ...» 50,000: — 15:o. Andel i Bankens vinst R:mt 5,000,000:— efter afdrag af redan lyftade » 1,666,666: 66. * nrc*. xx J 1 : 5,355,o55: 54. 29,151,735: ls. hvartill kommer beloppet af redan verkställda utbetalningar utaf de vid innevarande riksdag anvisade summor, hvilket naturligtvis minskar den ofvan uppgifna utgiftssumman 1,331,426: 20. Härvid bör dock erinras, att hela det på Rikets Ständers Bank anvisade kreditiv för närvarande är till fulla beloppet lyftadt samt att bland utgifterna icke upp Bih. till R. Si. Prat. 18(12 ft 1863 4 Sami. 1 Afd. 4 liand. 31 Uäft. 2 6 Stats-Utskottet» Memorial A.t» 235. tagits hvad som erfordras för betäckande af nämnda iyftade belopp; men då detta kreditiv hädanefter får, i händelse af behof, begagnas heia året om, samt Utskottet är fullt öfvertygadt, att icke alla de på Riksgälds-koutoret anvisade summor komma att, under tiden till 1866 års slut, blifva tili fullo Iyftade, har Utskottet ansett icke behölligt att, för liqviderande af de å kreditivet iyftade summor, i denna beräkning upptaga någon utgift.
Som denna omröstning gifvit till resultat 35 ja och 83 nejj utom' 1 kasserad sedel, samt således nej vunnit, har följande proposition blifvit antagen för den *]3:dje voteringen: (2il:o) Den, som vill, att i taxan skall intagas en ny rubrik: ”leksaker eller INurnbergerkramoch att denna skall indelas i: ”af träd eller sammansatta ämnen, med eller utan betsning, målning eller lackering” med 1 r:dr införselstull per skålpund, och i ”andra slag” att förlullas lika med ämnet, hvaraf de hufvudsakligen bestå, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner nejs antages Borgare-ståndets beslut Voteringen har utfallit med 81 ja och 38 nej; hvadan och då ja vättnit, Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med /ee-propositionens innehåll. y4-'de voteringen: (214:o) Den, som, på sätt 3 Stånd beslutat, anser införselstullen å talgljus bibehållas vid 2 r:dr 24 sk. lispundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Vinner nejt nedsättes tullen å talgljus till 1 r:dr 12 sk. lispundet. Voteringen har utfallit med 73 ja och 45 neji jemte en kasserad sedel. Som följaktligen ja vunnit, är införselstullen å talgljus bibehållen vid sitt nuvarande belopp. fStée Stockholm, eksteisska boktbtci*R06f, tito. Förstärkta Slats-lJtskottets Memorial, .V/o 278. Den, som, i enlighet med 3 Stånds beslut, anser införselstullen å läderarbeten, ej specificerade, lackerade, böra bibehållas vid 24 sk. per skålpund, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, nedsättes denna tull till 20 sk. skålpundet.
Jag kan icke godkänna de skäl, som emot Hr Rudlings förslag här blifvit andragna. Jag kan icke, lika med Gr. Lagerbjelke, antaga att det skall blifva snart sagdt en omöjlighet att uti landsorterna erhålla någorlunda lämpliga jurymän. Om det än till en början blefve fallet, att folket på åtskilliga orter ej brydde sig om jurymanna-valen, så skulle dock, i min tanke, detta förhållande ändras, om det vid en tryckfrihetssaks afgörande visade sig, att alldeles olämpliga personer blifvit till jurymän utvalde. I allt fall kunde en sådan jury, enligt min öfvertygelse, aldrig blifva sämre sammansatt än den nuv:de. Jag anser således Hr Rudlings förslag innehålla ett frö till förbättring, som icke bör förqväfvas, och jag instämmer derföre uti Hr v. Köchs förslag till gemensam tanke. Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm., hurusom Hr v. Koch, med hvilken flere talare i hufvudsaken instämt, yrkat att R. o. Ad. måtte såsom sin gemensamma tanke förklara, att det i förev:de Mern. framlagda grundlagsändringsförlag bör återlemnas till Utsk. för att omarbetas i den syftning Hr Rudlings Mem:t bifogade reservation antyder, och deremot Gr. Sparre yrkat att Utsk:s förslag måtte förkastas. Då nu Hr Gr. o. Landtm, först hemställde om R. o. Ad. behagade såsom sin gemensamma tanka antaga det af Hr v. Koch framställda förslag, ropades några Ja och några Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm., med anhållan att svaren måtte mera mangrant af gifvas, förnyade samma propos, och sedan svaren härvid utfallit med starka Ja, blandade med många Nej, förklarade det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Hr Carleson begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande voteringsproposition: Den, som vill att R. o. Ad. i ani. af Const.Utsk:s Mern.
Nu händer likväl icke bättre än att i 2:dra §:n Successionsordningen åberopas 93 och 94 §:ne R.F. Ser man nu efter i den föreslagna R.F., så finnes i densamma endast 92 §§. I Tryckfrihetsförordningen åter talas om Const.Utsk., men hvar får man reda på ett sådant Utsk. efter förslagets Riksd.Ordn. Uti 81 § stadgas: ”1 hvad som rörer rikets allmänna hushållning, och grunderna för allmänna inrättningar af alla slag, ehvad de höra till allmänna upfostringsoch undervisnings-verken, allmänna fattigvården, landthushållningen, bergverken, eller annat sådant, äger Konungen lagstiftande makt. Vill Konungen åt Riksförsamlingen öfverlemna att gemensamt med honom afgöra något, som rikets allmänna styrelse i dessa delar angår, då förfares dermed på sätt. om lagfrågor stadgadt är.” Enl. § 82 få till serskildt tillfälligt. Utsk. remitteras endast sådana frågor, som icke tillhöra något ständigt Ulsk:s behandling, hvaremot enl. §§ 81 och 95 alli Riksd.Ordn. ett ständigt LagUtsk. finnes, till hvilket lagfrågor skola remitteras; och då, enl. den sist uplästa §, af Konungen hos Riksförsamlingen väckta ekonomiska frågor skola behandlas som lagfrågor, följer deraf att de skola remitteras lill LagUtsk. och således om Konungen afgaf en propos. till organisation af arméen, och flottan, så skall den remitteras till LagUtsk. cj 82 stadgar: ”Riksförsamlingen förordnar, å hvarje lagtima riksdag, en för lagkunskap och utmärkt redlighet känd man att, såsom dess Juslie-Ombudsman, efter den instruktion, Riksförsamlingen för honom utfärdat, hafva tillsyn öfver lagarnes efterlefnad”, m. m. I fall denna grundlag nu blir antagen, så kan naturligtvis ingen sådan instruktion för Justitiae-Ombudsmannen utfärdas förr än vid den första riksdag då den nya riksförsamlingen sammanträder. Justitiae-Ombudsman blefve således emellan den nu innevar. och nästa riksdag utan instruktion och följaktligen utan ali verksamhet.