Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Visserligen hafva Svenska sjöofficerare, hvilka varit i Engelsk oeh Fransk tjenst, äfven lill en del varit tjenstgörande på dessa nationers linie 1, 3, * litti De 11 11 Mars e. ra. skepp, men det är likväl ett faktum, att icke flere Svenska skepp på dessa 33 år varit i rörelse. För att nu återkomma lill frågan om förmågan hos våra 10 linieskepp att mäta sig med Rysslands 27, sä betviflar jag det någon pä allvar kan tro det vara möjligt. Om man på ett öppet fält t. ex. skulle uppställa 10 bataljoner infanteri emot 10 andra bataljoner, vore åtminstone chansen pä den större tapperhetens sida och det Svenska mannamodet, med sina gamla anor, kunde hafva allt hopp att vid sådan händelse gå segrande ur striden; men 10 emot 27! då lika skicklighet nu för liden måste förutsättas, det hlefve en hård kamp och efter alla beräkningar olycklig för den svagare. Efter all anledn. kommer Ryssland således, i fall det någon gång i framtiden skulle fä lust att fortsätta med de gamla eröfrings-planerne emot Sverige, att, sedan det emot vår flotta afsändt hvad som kan anses vara tillräckligt för dess tillintetgörande eller blockerande, använda det öfriga alldeles så, som om vi icke hade några linieskepp; och hvarmed skola vi då försvara oss emot denna återstod af Ryska öfvermakten till sjöss, i fall den skulle göra påhelsning uti vår skärgård? Och i fall Ryska skeppsflottan lyckas bemäktiga sig några af våra skepp, så kommer den ju sedan med förökad styrka, och hvarmed skola vi då försvara oss?
Utan att säga någonting förde han prinsen till det för honom inrättade fängelset. Nu började svek och ränker att på allvar smidas omkring den olycklige furstesonen. De värsta beskyllningar, man kunde hitta på, framdrogos, i akt och mening att fälla honom, men med det ädla sinnets öppenhjertliga storhet och stolthet bemötte Gustaf alla de mot honom framstälda anklagelserna så kraftigt och så bevisande för sin oskuld, att han icke kunde fällas. Han qvarhölls ändock i fängelset ett par år och hade under denna svåra tid, då han måste lida oerhördt, blott en tröst deruti, att Theresia tilläts besöka honom ibland. Denna ädla och uppoffrande qvinna egnade den olycklige furstesonen alla de stunder han kunde få, och hennes kärlek till honom minskades icke det ringaste, oaktadt sorgerna hopade sig med hvarje dag allt mera öfver deras hjessor. Huru många sådana qvinnor finnas väl? Emellertid inträffade en vigtig förändring inom Ryssland. Boris Gudunow störtades och en annan kejsare kom på tronen. Då inträffade också en vändpunkt i Gustafs lif. Han frigrafs ur fängelset och fick sin bostad i den lilla förtjusande staden Kaschin, dit han också flyttade, och derifrån han icke kom, förrän dödens hand löste de jordiska bojorna. Det är i nämnde stad som följande tilldrager sig. "Den irrande fogeln" finner sitt bo. Det var en strålande sommardag år 1607. Solen blickade så vänligt ned på jorden och torkade de små daggperlor, som natten utsått. Vinden susade i träden och bäckarnes små silfver böljor sorlade så lekfullt mot stränderna. Det var en skön dag, den, på hvilken vi föra läsaren till Kaschin, till den lilla strax söder om staden belägna lunden. Ack, om vi kunde förstå det mångskiftande sus, som genomgår trädens kronor, måhända skulle vi då kunna tyda många af lifvets gåtor. När stormen ryter och trädens kronor darra för den starkes andedrägt, säger oss icke då en inre stämma, att vi ej äro annat än flarn, annat än stoff korn, som slungas omkring i verlden?
Majtt, för att efter de för Statsmedlens förvaltning lagrie grunder och oförryckt till det afsedda ändamålet användas, hvaröfver Riksens Ständers Revisorer vid de vanlige Revisionerne böra anställa granskning samt Stats-Utslcottet vid hvarje Riksdag till Riksens Ständer afgifva Berättelse: Alt Banken må, i händelse Sillfiske inträffar, i Riskont-låneväg bispringa vederbörande med högst 200,000 R;d till sådant fiske, under vilkor, att de Summor, hvilka utaf desse 200,000 R:d utlånas, varda återbetalde utan omsättning: Att större summa, än som nu är utlånt, icke får i Diskont-låneväg af Bankens medel användas, blott med tillägg af de 700,000 R:dr, hvilka till FilialDiskonternes Assignationers inlösen äro beräknade; så att, utom Banko-Diskont-Fonden, komma Förskottet till Assignationerneoch hvad utaf kieditiven genom Filial-Diskonterne är utlånt, utgörande tillsamman 2,100,000 R:dr, att i Diskont-rörelsen qvarstanna: Att, till förstärkande af Bankens reela Fond genom inköp af myntbara Metaller, ett Kreditiv på Banken af En Rik sdags-Beslutet Million Riksdaler Banko-secl'ar sitall intill nasta Riksdag ställas till Kongl. Maj:ts Nådiga Dispo, sition för sådant ändamål emot årlig behörig redovisning hos Banko-Styrelsen för de medel , hvilka sålunda uttagas; och bör en efter Kurs motsvarande nedsättning af myntbara Metaller i Banken göras förr än ytterligare disposition å samma Kreditiv kan ega rum. Att Koppar-Skiljemynt skall präglas och utgifva* till ett sådant inre värde, att af Ett Skeppund Koppar präglas Etthundra Sextio Sex Riksdaler 32 sk. Banko: Och att begagnandet af Riksgälds-Kontorets Kredit på Banken blir beroende af Riksgäldssedlarnes indragning, så att den samfälte Sedelstocken balanserar, under förbehåll tillika, att RiksgäldsSedlarne icke må ökas utöfver det vid sednaste Riksdag faststälda högsta belopp.
De förenade Utskotten, hvilka redan häf ofvan egt tillfälle att, uppå anförda skäl, afstyrka Städernes hörande i ett ärende af förevarande beskaffenhet samt, emot Herrar Hjertcii och Nordins förslag, att provisoriskt intill nästa Riksdag nedsätta den nu varande Båtsmansstyrkans numerair, skolat åberopa, ej mindre Kongl. Maj:ts, i Dess till Rikets Ständer den 3 I Februarii sistlidet år aflåtna Skrifvelse, meddelade Nådiga förklarande, att Båtsmänshållet i det hela bor blifva oforandradt, än den omständighet, att, då vacanceafgiften för de uppå Städerne, utom Stockholm, för närvarande fördelta 776 Båtsmän är i Statsregleringen beräknad * någon rubbning i detta afseende ej bör ifrågakomma, hafva deremot, med instämmande i förstnämnde Ledamöters förslag, upprättat härhos bilagde provisoriska fördelning af Städernes Båtsmanshåll, för hvilket förslag Utskotten vördsamt Statssaint Oec.-TJtsh, Uti. N:o i32. 19 tillstyrka Rikets Högloflige Ständers bifall. De grunder, hvilka vid utarbetandet af den?
Cederström har nu sjelf bestämt, att han icke vill bifalla Herr Crusenstolpes framställning isolerad, men att han vill bifalla den collectift med sin, och har framställt den mening att han 45 H. 8+ Den 13 O c t o b e r» icke fann någon utväg, att göra denna vilja gällande, i fall Herr LandtMarskalkens proposition antoges, att först lielt enkelt votera om bifall eller afslag å Herr Crusenstolpes framställning. Jag får då fråga Herr Friberren, om lian icke vid denna votering bar öppet att votera Nej, oell om icke, derest Friberrens förslag derefter framstå lies, nemligen att inbjudning må ske i afseende å både 2tdra och 3:dje HufvudTiteln, det just blir hvad Friherren önskar, nemligen collectift med Herr Crusenstolpes förslag, emedan Herr Crusenstolpes förslag innefattas under en af dessa Titlar. Jag tror således, att Herr Friberren, just i den framställning lian gjort, klarast bevisat oss lagligbeten af den proposition, som Herr Grefven och LandtMarskalken, till förekommande af missledning af propositioner från Frilierrens sida, lill oss framställt. Herr Crusenstolpe: Då i alla fall två voteringar synas förestå, får jag till Friherre Cederström ödmjukast hemställa, örn det icke är honom likgiltigt, hvilket förslag först afgöres, hans eller mitt. Jag hemställer till honom sjelf, om han ej skulle vilja medgifva, att det ämne, som är först föredragit, äfven må blifva ämnet för den första voteringen. Herr Munck af Rosenschöld, Eherhard: Friherre Cederström har begärt, att bär skall voteras om, huruvida Herr Crusenstolpes Den 13 O c t' o b e r. mening skal! blifva Ja-proposition, och Herr Friherrens Nej-proposition. Jag tror ej, att Ridderskapet och Adeln äger rätt att votera om, huruvida Riksdagsordningen skall följas, eller icke* 54 §. innehåller:
Den aflöning, som varit bestådd elementar-läroverkens tjenstemän, har, med undantag för Leklors-beställningarne öfverhufvud samt för en och annan Rektors-plats, vant ytterst knapp och otillräcklig samt derigenom mindre egnad att qvarhålla läraren med arbetslust och intresse vid sitt hedrande och vigtiga kall, än att egga honom till en orolig längtan efter annan och bättre utkomst. Det sätt, hvarpå man sökt afhjelpa denna brist, den förhöjda tjenstårs-beräkningen inom kyrkan, hvarmedelst blifvit förklaradt, att sysselsättningen med ungdomens undervisning i de första grunderna af vissa språk och vetenskaper är en dubbelt så god, eller åtminstone hälften bättre, beredelse till ett pastors-embetes bestridande, än sjelfva den presterliga tjenstgöringen i församlingen, har, genom sjelfva sin beskaffenhet, icke kunnat verka fördelaktigt hvarken på den ena eller den andra arten af tjenstebefattning. Serskildt och i sammanhang med sednare tiders ökade anspråk på presterlig bildning, skall af detta missförhållande den för församlingen högst menliga verkan icke kunna i längden uteblifva, att bättre begåfvade ynglingar afskräckas från ingåendet i församlingens tjenst, der en tarflig bergning väntar först den sena ålderdom, som redan begynt förlora förmågan till embetets bestridande. På grund af alla dessa förenade skäl och omständigheter hafva Rikets Ständer föreställt sig, alt, äfven vid nuvarande ringa tillgångar, statens medel icke lätteligen skall kunna bättre användas för vinnande på en gång af flera vigtiga ändamål, än om de afsågos till ett slutligt ordnande af elementar-läroverken i riket. Yid utredningen af denna angelägna fråga hafva Rikets Ständer funnit, att en mindre summa, än hela det för regleringen erforderliga belopp, icke kan med framgång annorlunda än förberedningsvis använ - Expeditions-Utskottets Förslag till tind. Shrifvelsej N;o s3-i. 631 das och således icke uppfylla något af de flera afsedda ändamålen. Skall en fullständigare undervisning beredas, så är det billigt, att alla orter deraf erhålla, så vidt görligt är, lika fördelar.
StatsUtskottets Utlåtande N:o 120, Väckt motion, anfört, att ehuru Nora stad numera medelst jernväg blifvit sammanbunden med såväl Örebro som Arboga och derigenom stor lindring vunnits för jerneffektcrs och andra varors transport ifrån Nora till nämnde stapelorter, likasom äfven jordbrukets synbara förkofran i den omgifvande orten deraf varit en följd, qvarstodo dock ännu behofvet oförminskadt att från de ofvanför Nora belägna Jernboås och Hjulsjö samt en del af Nya Kopparbergs bergslager få en lättare och mindre kostsam kommunikation med jernvägsstationen i Nora, hvartill sammanbindande af Norasjön med Fåsjön erbjöde det bästa tillfälle, då genom kanalbyggnad emellan dessa sjöar en oafbruten segelbar vattenväg skulle erhållas af 11 mils längd. Sednare årens erfarenhet bade också ådagalagt, att, oaktadt jernvägens anläggning, ett binder för bergsbandteringens ökade produktion ännu förefunnes uti landtransporternas dyrhet och i den stora mängd af ökedagsverken, som dertill åtgingo, hvilket hinder för bergsbrukets förkofran, äfven skadligt inverkande på åkerbrukets skötsel, till stor del kunde undanrödjas genom ifrågavarande vattenkommunikation, för hvilken plan och kostnadsförslag blifvit af vederbörande Distrikt-chef uppgjord och dervid kostnaden beräknad till 120,983 Ridr Banko. Med förmälan derjemte att bolag för anläggningens utförande blifvit genom aktieteckning bildadt samt hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit om nådig Proposition till Rikets nu församlade Ständer om ett bidrag för samma företag at 80,000 R:dr Banko, har motionären hemställt att nämnda belopp måtte såsom anslag utan återbetalnings-sliyldighet, emot vanliga vilkor, till företagets utförande af Rikets Ständer beviljas.
Sökandens underdåniga anhållan, att undfå ersättning för hela den tid lian af den honom tillagde Majorslön varit i mistning; så, och enär E. K. M:ts Nådiga Kungörelse af den 8 September 1824, angående praescriplionstiden för anmälan af fordringar hos Statsverket, bestämdt innehåller, att alla de, vare sig Embetsoch Tjenstemän eller enskilde personer, som, efter Stat för aflöningar och underhåll, eller kostnadsersättningar eller provisioner m. m., kunna hafva något att fordra af Statsverket, skola ofelbart om liqvid hos Stats-Contoiret sig anmäla inom slutet af December månad året efter det, hvarunder fordringen tillkommit, vid den påföljd för uraktlåtenhet häraf, att ali fråga om betalning ovilkorligen kommer att förfalla, samt förevarande ansökning först den 6 sistlidne November blifvit lill E. K. M. i underdånighet afgifven och till Stats-Contoiret remitterad, hafva R. St. ansett Friherre Koskull* i följd af högstberörde stadgande, icke vara berättigad att, för längre tid, än ifrån början af år 1828, samma ersättning åtnjuta; kommande Löne-ersättningen för åren 1828 och 1829 att med 5oo Rdr utgå af Allmänna IudragntngsStatens Besparingar. Rikets Ständer framhärda etc. 278 Exp. Ut så. Förslag till und. Skrifv. N:o 4<>4> 4°5, N:o 4°4- Uppl. 0. godk, hos Ridd. och Adeln d. 26 Febr, i83ot Preste-Ståndet d. 1 Mars — Borgare-Ståndet d. 1 Bonde-Ståndet d, 1 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelseangående försäljningen af de 2:ne Krigsskeppen Tapperheten och af Chapman. S. A, K. Hos E. K. M. få R.
Bruk få inköpa så stor del af Recognitions-Skogarne, som till deras Smide är nödig, lemnäs dem en tid af 2:ne år, beräknad från den dag då Riksdags Beslutet undertecknas, under hvilken det åligger dem, att fullgöra allt hvad som på dem kan bero till Skatte-köps erhållande, så att Skatte-Brefven innan den 31 December 1810 kunna vara utfärdade. Då en längre tidsutdrägt sätter Staten i saknad af dess tillbörliga inkomster, lärer blifva nödigt, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålles om Dess Nådiga Befallning till Kammaroch Bergs-Collegierne samt Konungens Befallningshafvande, att, med möjligaste skyndsamhet, hefordra verkställigheten af det Beslut, som Riksens Höglofl. Ständer fatta. 8:0 De Recognitions-Skogar, hvilka ej vid 1821 års början äro försålde, skola, i den händelse Bruks-ägaren ej kan lagligen bevisa, att det ej berott af honom att dessförinnan få Skatte - ag6o Stais-ZJtskottets Betänk anden'. köpa Skogen, å allmän Auction, efter samma grunder, som öfrige Krono-Skogarne, utbjudas och försäljas. Enahanda förhållande blefve äfven med öfverloppsmarkerne, om hvilket allt Kongl. Kammar*Collegium bör draga försorg. g:o De af Bruks - ägarne förskkjutne kostnaderne till .Becognitions-Skogarnes afmätning, ersattes dem af allmänna medel. I öfrigt, och då någon disposition af de medel, som genom Becognitions - Skogarnes Skattelöseskillingar till Stats - Cassan kan inflyta, ej vore gjord, blefve nu faststäldt, att desse medel måga i Riksgälds-Contoiret insättasoch Kongl. Majit intill nästa Biksdag tillhandahållas, för att användas till Försvars-Verket samt Arméens materiella behof. Det af Höglofi.
Här föreskrifves, att då fartyg under hela årets lopp icke varit upptackladt eller utrustadt och begagnadt samt följaktligen icke för dess egare medfört någon inkomst bör ej någon bevillning påtoras. Men då taxeringen för det löpande året sker vid årets början, så lärer man icke vid den tiden veta om icke fartyget blir upptackladt under årets lopp. Jag anhåller således om återremiss. Frih. Hermelin, Carl Samuel: Jag anhåller så mycket heldre om återremiss på denna §, som densamma tager för alldeles afgjordt att ett fartyg skall beskattas för hvad det ger i inkomst eller fraktförtjenst; men det är otvifvelaktigt att fall kunna inträffa, då ett fartyg för löpande året icke ger någon inkomst, utan i stället förorsakar förlust. Hr Eeutersvärd: Den anmärkning, Gr. Mörner gjorde, torde förfalla, helst meningen här är, att om fartyg icke under årets lopp varit upptackladt eller utrustadt, beskattningen gäller det år, för hvilket det taxeras, och således icke har afseende på det år, under hvilket taxeringen sker. Gr. Hamilton: Denna § börjar sålunda: »Med ledning af de i afseende på fartyg föreskrifna uppgifter ang. lästetal &c.» Då nu 27:de §:n i författningen, som rörer dessa uppgifter, blifvit återremitterad, tror jag vara nödvändigt att så sker med denne, hvarföre jag yrkar på återremiss. Hr v. Koch: Jag tror verkligen att sista punkten i denna I) o ii 18 Maj c. m. § fordrar ett förtydligande. Det är, på sätt Gr. Mörner anfört, förhållandet att taxeringarne ske i början af året för hela det året och icke för det förflutna. Fastän 1 :sta punkten säger att uppskattning skall ske efter nästföregångna året, så heter det i sista punkten »dä fartyg under hela årets lopp icke varit uppfackladt &c., bör ej heller bevillning påföras.» Denna bestämning borde således egentligen referera sig till föregående året, men måhända är det bäst att sätta »då fartyg under nästföregående år eller under det löpande året varit aftackladt &c.» Hr Reutersvärd:
Männen gräfva i de djupa schakten af naturens skönhet efter hennes dolda ädelstenar; det är kvinnorna som skola infatta dem, där de kunna synas, s o m skola göra ett ädelt bruk af dem för deras rätta ändamål och af d e m hämta deras fulla värde. Männen äro mera sysselsatta med den allvarliga, sträfva sidan af lifvet, kvinnorna äro mera ställda i dess lugua skyddande lägen, gynnsamma för odlandet af skönhet. E n kvinna som förestår sitt hem är en drottning i spetsen för ett litet rike; det är hennes företrädesrätt att lifva o c h försköna allt som där innefattas — huset, möblerna, trädgården samt sitt eget och sina undersåtars klädsel o c h utseende. O c h utanför detta ligger en annan plikt, nära förbunden m e d denna — plikten att lifva o c h försköna hvad som tillhör hennes mindre lyckligt lottade medmänniskor, som allt för ofta äro okunniga o m själfva begreppet skönhet. I detta stora departement för skönhetstjänsten finna vi äfven särskilda privilegier o c h plikter för de unga flickorna. Deras högsta intresse är j u nära förbundet med allt s o m rör kvinnans höjande o c h utveckling, eftersom » flickan är kvinnans m o d e r ». I det följande hoppas jag kunna framställa några reflexioner o c h vinkar till bådas hjälp. I n o m vår medelklass saknas allt för ofta en viss förfining i smak o c h uppfattning såsom motvikt till det praktiska sunda förnuft, hvaraf vi berömma oss. A l l t eftersom kvinnans uppfostran blir mera sund och gedigen, uppstå ibland farhågor för att hon skall blifva allt för vetenskaplig, prosaisk o c h emanciperad. Detta kommer aldrig att blifva en verklig fara, så länge hon i sin skönhets känsla betraktar ett anförtrodt pund att förvalta o c h ett medel till ökad vederkvickelse under kampen för allvarliga lifsmål. I några följande uppsatser ämna vi betrakta vårt ämne: » D e t skönas b e t y d e l s e », från följande olika synpunkter: Det sköna i naturen. Det sköna i konsten. Det sköna i litteraturen. Det sköna i hemmen. Personlig skönhet Det sköna gentemot det fula. V i d kaffet. Amatörfotografier för Idun af Hugo Falk. Botad.
Häggström, för utdikningen af Svartbergs och Nybruksmyrerna i Säfvars socken, emot inbetalning af 5 procent årligen å ursprungliga lånesumman, dervid 3 procents ränta beräknas för kapital-återstoden ; hvilken betalningsskyldighet skulle vidtaga innevarande år, , Postmästaren A. Wall, för sänkningen af Degersjön och Lillsjön i Nysätra socken, emot dito dito. (Betalningsskyldigheten vidtager år 1850) „ Expeditions-kronofogden C. J. Morits, för utdikningen af sjön Ökvattnet i Skellefteå socken, emot dito dito, — 174,869: 33. 11. 247,407: 15. 4. Hos Hjelmare kanaloch slussverksbolag, motsvarande beloppet af den för nämnde kanaloch slussverk afsatta reparationsfond, bestående ursprungligen af en i bolagets fastigheter intecknad skuld-förbindelse å 15,000 R:dr; hvilken fond årligen tillväxer med 5 procent å det belopp, densamma vid årets början utgjorde, Hos åtskilliga Kollektörer vid f. d. Nummerlotteri-inrättningen (Som förre Lotteri-kollektören •/. A. Eng grens uppbördsbalans, 143R:dr5sk. Srst., redan under år 1845 godtgjordes, så uppgick denna fordran vid 1846 års slut rätteligen tillieke mer än 504 R:dr38sk.) För 2: ne af förre Landskamreraren i Wester-Norrlands län, K am marrät ts-rådet Selling förskingrade brudgåfvovinster Ä Ofverståthållare-embetets Kanslis räkning i Rikets Ständers Bank deponerade medel, i och för fullföljandet, å Kronans vägnar, af rättegången angående yrkad liqvid för en förment fordran, i anledning af Rådsförvandten i Stralsund Niclas Baumans försträckningar till Svenska Staten vid medlet af 1600-talet, (Dessa medel lingö återlyftas af Riksgälds-kontoret under Juni månad 1847).
(Vignette, föreställande Svenska Riks-vapnet.) .m POUNDS 100 STERLING. 6, The Commissioners of the Realm of the Kingdom of Sweden in the Nät onal Debt Office, hereby certify and acknowledge for ourselves andour Successors in office: Whereas, by a Resolution passed by the Four Estates in the Diet asseinbled in tlie Session of 1863 and confirmed by His Majesty’s Gracious Notification under date of the 23:rd October 1868. VVe havé been authorized to raise a funded Loan for the extension and construction of the Swedish Railways, and whereas, in virtue of this authority, the said Loan lias been contracted for by the House of Mess:rs J. Henry Schröder <fc Co. of London: We hereby acknowledge ourselves to be indebted to the holder of this Bond in the Capital suni of One Hundred Pounds Sterling, and interest thereupon, forming part of the said Loan, upon the terms and conditions hereinafter set forth, that is to say: The Loan is represented by Bonds of the following designation: POUNDS 100 STERLING. Series A. „ B. Eacli Bond is payable to Bearer and is provided with 108 Coupons, likewise payable to Bearer. For the payment of interest and repayment of the capital a special annuity for 54 years of £ 110,000 Sterling is set apart by the National Debt Office to be paid half yearly. By this annuity, repayment of the Capital suni with interest in the meantime at the rate of 4l per cent per annum is provided för in the course of 54 years, according to the annexed plan of amortization.
— N:o 47, i anledning af väckta förslag om förändrad organisation af Rikets Ständers Bank: B. XI. 249, 255, A. 255, — N:o 48, med förslag till Instruktioner för dels Rikets Ständers Revisorer öfver Banko-Verket, dels Rikets Ständers Revisorer öfver Banko-Diskont-Verket i Stockholm samt Lune-kontoren i orterna: B XI. 249, 255, A. 255, U. 378, 380, A. 380. -— N:o 49, om kungörande af åtskilliga föreskrifter i Banko-Reglementet: B. XI. 249, 256, A. 256, E. 382. — B — 31 Banko-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden : — N:o 50, i anledning af återremiss ä Memorialet N:o 44: B. XI. 289, 313, A. 313. — N-.o 51, angående Instruktionen för Rikets-Ständers Banko-Utskott vid nasta Riksdag: B. XI. 289, 313, A. 313. — N:o 52, i anledning af återremiss å Memorialet N:o 48: B. XI. 378, 380, A. 380. Banko-Utskottets, det Förstärkta, Ledamöter, angående val af: IX. 83 — förrättadt: IX. 112. Banko-Utskottets, det Förstärkta, Memorial: — N:o 37, angående verkställd omröstning öfver åtskilliga föreskrifter i det nya Banko-Reglementet: B. X, 3, ^|, A. 61.