Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är nemi. merändels föreskrifvet, äfven der slägthärkomst ger ett företräde, att den närmast berättigade afkomlingen, som anmäler sig såsom sökande, måste, för vinnande af pensionsrum, styrka det han eller hon befinner sig i behöfvande omständigheter. Skulle ett sådant förhållande icke företes och styrkas, så har alltid, bland de sökande, någon annan medlem af familjen företräde; och kan ingen af familjen visa sig vara i behof, har pensionen i de aldra flesta fall fått bortgifvas åt annan sökande, hvars medellöshet är vederbörligen intygad. Så är visserligen ej förhållandet med föreskrifterna uti den, af den siste talaren särskildt åberopade Löfvenskjöldska fonden. Erfarenheten har nemi. visat, att de, likväl särdeles få personer, som åro på föreskrifvet sätt beslägtado med stiftarne, och som hafva anmält sig för utbekommande af stipendier å denna fond, ej varit bland egentligen obemedlades antal. Men man kan med all sannolikhet förutsätta, att den period skall inträffa, och måhända snart, då andra, verkligen behöfvande'sökande sig anmäla. Man kan för öfrigt med sanning säga, att dessa fonder i allmänhet åsyfta välgörande ändamål och böra således af R. o. Ad., såsom dess målsmän, oegennyttigt skötas och på ett högsint, ädelmodigt sätt behandlas. Man har vidare till stöd för den framställningen, att man borde taga Riksdagsarfvodena i beräkning vid skeende lönereglering, anfört, att Riddarhus tjenstemän skulle vara berättigade ätt under Riksdagen utöfva tjensteåligganden hos R. o. Ad. och i sådant fall upbära den dem tillkommande extra aflöningen. Jag vill med ett exempel visa, att så ej alltid kan vara förhållandet, utan att deras förpligtande i detta fall alldeles icke för dem medförer ett berättigande.
Af denna §, som i allmänhet redogör för de under Riddarlius-Direktionens förvaltning ställda kassors och testamentsfonders ställning, inhemtas, vid tillika verkställd granskning af dithörande räkenskaper, hufvudsakligen följande: Riddarlius-hassans behållning uppgick enligt 1861 års bokslut till 329,570 R:dr 38 öre R:mt samt har, under de tre år som varit föremål för granskning, ökats med 13,020 R:dr 94 öre. Adliga Kadettskolefonden som enligt 1861 års bokslut egde en tillgång af 143,386 R:dr, har enligt 1864 års bokslut tillvext med 3,198 R:dr 8 öre. Wadstena Adliga Jungfru-Stifts-kassan, som enligt 1861 års 2 Riddarhus-Utskottets Utlåtande jyj 6. bokslut, egde ett kapital af 270,052 R:dr 97 öre, har enligt 1864 års bokslut förkofrat sig med 4,429 R:dr 21 öre. Orefliga Schefferska Stiftningens fond utgjorde, enligt 1801 års bokslut, 40,461 R:dr 92 öre och har intill 1864 års sluterhållit en till vext af 626 R:dr 86 öre. Af de öfriga under Riddarhus-Direktiouens förvaltning före år 1861 ställde 22 såkallade småfonder, har 21, nemi. En onämnd välgörares fond, Bnngencronska, Stjerncreutziska, Wulfcronska, von Blockiska, Bergenstjernska, Stråleska, von Liewenska, Berghmanska, Fröken U. C. von Hauswolffs, Fru B.
KammarRätten till ett belopp af ig48 R:dr 27 sk. 1 r:st. fastställt aflidne KronoFogden Karströms Uppbörds-balance; så har, i följd af dess AdvocatFiscalsEmbetes talan, bemälte Rätt, genom serskildta af K. M:t gillade Utslag, ej allenast ålaggt Karströms UppbördsCautionister att betala, nemligen f. d. Kammarherren Liljenheim Borgens halfva belopp 7Öo R:dr och aflidne Secreteraren Strömbergers rättsinnehafvare hvad efter godkänd Guratelsräkning kunde belöpa i utdelning ur dennes Concurs för de återstående 750 R:dr, än äfven förklarat Karströms Uppbörds-Controlleurer, LandsKamereraren Hjerpe och LänsBokhållaren Holm skyldige, att gemensamt ersätta hvad i betalningen af balancen brista kunde, men från hvilken skyldighet K. M:t likväl af gunst och nåd Hjerpe och Holm sedermera befriat. På underd. ansökning af f. d. Kammarherren Liljenheim täcktes K. M:t den 3 Junii 1824 i Nåder tillåta honom, att emot ställd borgen, på 5 år, sin betalningsskyldighet af ådömde 700 R:dr fullgöra, och en sådan borgen iklädde sig Öfversten Silfverstolpe och Capitainen af Robsahm, hvilkas säkerhet och veder - Betänk anden, N:o 121. ao5 Jiäftighet för Summan den tiden icke betviflats, men sedan Liljenheim och Öfversten Silfverstolpe året derpå gjort Cession, föranledde sådant icke allenast till bevakning uti deras Concurser utan äfven till lagsökning mot Capitainen af Bobsahm, sorn jemväl af LandsböfdingeEmbetet i Stockholms
Majit, sorn tagit i öfvervägande, hvad sålunda förekommit, i betraktande af hvad Direktionen öfver Civilstatens pensionsinrättning underdånigst anfört, samt med afseende å angelägenheten deraf, att ifrågavarande pensionsanstalt till förmån för Borgmästare i städerne utom Stockholm och Kommissions-Ladtmätare, jemte deras enkor och barn, må komma till stånd, uti högstberörde nådiga skrifvelse behagat i nåder föreslå Rikets Ständer, att till bemälde Direktion måtte, i ofvan omförmälde hänseende, från Riksgälds-kontoret få på en gång utbetalas det af Rikets Ständer vid sednaste riksmöte beviljade anslag af 8,800 r:dr årligen för åren 1848, 1849, 1850 och 1851 med tillhopa 35,200 riksdaler banko, samt att meranämnde årliga anslag derefter framgent må af Direktionen qvartalsvis få uppbäras, allt mot förbindelse, å Direktionens sida, att, derest pensionsinrättningen icke, efter det nyssnämnde 8,800 r:dr jemte ännu ^idels års stats-anslag hunnit blifva räntebärande, finnes redo till pensioneringens vidtagande alla de uppburne medlen, jemte den derå erhållna räntevinsten till Riksgälds-kontoret, återbetala. Hvad Kongl. Majit sålunda behagat föreslå, har Utskottet tagit i öfvervägande; och sorn Rikets sednast församlade Ständer, vid beslutet, att såsom bidrag till en serskild fond för pensionering af Borgmästare i rikets städer, utom Stockholm, samt Kommissions-landtmätire, jemte deras enkor och barn, å Riksgälds-kontoret anvisa ett belopp af 8,800 r:dr, att till Direktionen öfver Civil-statens pensions-inrättning årligen utbetalas, emot skyldighet för
Jag vill endast be-; svara den anmärkning Herr Mannerstam gjort, och upplysa, att Ridderskapet och Adeln vål återremitteradt det Betänkande , i anledning hvaraf, jag vördsamt hade framställt fråga, om bestämmande af en Riksmarkegång för fem år, men att detta Betänkande redan af de frenne Öfrige RiksStånden år bifallet, och att saken således förfallit för denna Riksdag. Att uti det nu ifrågavarande Betänkandet, en summa summarum finnes, som upptager alla så vål ordinarie som extra ordinarie inkomster år visserligen sannt; men vid hvarje särskilt ämne, åro summorne särskilt upptagne, ej sammanblandade. En tydlig skillnad år gjord emellan de ordinarie och de extra ordinarie inkomsterne. Såsom Ledamot uti StatsUtskotfet, får jag nämna, att jag anser det svårt att ingå i pröfningen af utgilterne, så långe man ej vet hvilka tillgångarne blifva, och att således hela det stora arbetet med utgiftstitlarne, skulle, efter min tanke, komma att afstanna, så långe detta Betänkande år oafgjordt. Friherre Anckar/värd, Carl Henric: Af allt hvad som hår blifvit taladt, kan jag ej finna, att någon annan nytta af en återrecniss skulle uppstå, än tidsutdrägt för Riksdagen, hvilken nödvändigt skulle orsakas derigenom, att Statsutskottet blef urståndsatt, att i tid arbeta på utgiftsregleriogen. Af hvad som blifvit upplyst, anser jag lika med StatsUtskottets Ledamöter och Herr Mannerstam, att Riksens Ständer åro obehindrade att, sedan de antagit detta Betåa* »64 Den 25 April e, m„ tande, och således gillat grunderne för de ordinarie inkomster nes beräkning, likväl ogilla grun-*- derne för de extraordinarie inkomsteine, då BevillningsUtskottet i alla fall, om ändring derigenom uppkommer i de supponerade tillgångarne, som StatsUtskottet nu uppgifvit, mäste af andra medel anslå fyllnaden i de beräknade tillgångarne.
Borgargubbbarne togo sig gärna ett parti kort mest dock endast » mariage ». Någongång spelades » komfio » eller » kille » af hela sällskapet, män och kvinnor. I några familjer var man musikalisk. Det gamla klaveret var på väg att undanträngas af det nymodiga pianot, ehuru det senare af raåDgen ansågs som » bara högfärd », men båda hade ännu att strida mot gitarren, hvilken begagnades ej blott till ackompagnemang, utan äfven som själfständigt instrument, till och med på konserter. Solosången hade ännu ej undanträngts af kvartetter och förekom ofta i anspråkslösa Ett studiestipendium för kvinnor å 120 sällskap. Min far hade en rätt god röst och kr., hvilket utgår från enskild donation, har af sjöng gärna, isynnerhet om det kunde ske Fredrika-Bremer-förbundet bland 15 sökande tilldelats fröken Marie Louise Gagner. Fröken G. vid en bål, och en 3ådan lagades ej sällan i genomgår f. n. 4:de årskursen af högre lärarinnesmåborgarne3 aftonsamkväm. Visan hade seminariet. ännu icke dött ut. Den föredrogs enkelt och okonstladt och lifvade. sällskapsglädjen så väl Kvinnliga veterinärer i Hyssland. Frå- före som under och efter den mer eller gan om kvinnors användande såsom veterinärer mindre rikhaltiga aftonmåltiden. står på dagordningen i Ryssland. Fröken TiobroDans föraktades ingalunda, och äfven bland willskaja, dotter till en godsegare i guvernementet Cherson, har nyligen slutat sina studier vid vetesmåborgarne fingo barnen lära den sällskapsrinärinstitutet i Ziirich och uppehåller sig för närkonsten. Min far, som fann det hårdt att varande i Odessa, där hon förbereder sig till statsbetala åtta banko i kvartalet för en flickas examen inför Charkows universitets professorsskolundervisning, knotade icke så mycket öfkollegium. Myndigheterna vid nämnda universitet j hafva förklarat sig villiga att gifva fröken Dobrover kostnaden för mina danslektioner, hvilka willskaja efter genomgången examen diplom såsom min mor ansåg lika nödvändiga som » frandjurläkare.
Men verkställes ej afbetalning å bestämd tid, är låntagaren pligtig att å det till liqvid förfallna beloppet erlägga fem procents årlig ränta, intill dess betalning sker. h) Menigheter eller bolag, till hvilka statsmedel anvisas, böra ställa sådan säkerhet, som af Kongl. Majit i nåder godkännes, så väl för fullgörandet af det kontrakt, hvilka i afseende å arbetets verkställighet upprättas, som för återbetalningen af låneunderstöden, i händelse företaget ej vederbörligen fullbordas. i) Den af Kongl. Maj:t i nåder fastställda arbetsplan bör, så framt ej Kongl. Maj:t, uppå derom gjord anmälan, skulle förändring medgifva, oförändrad följas, äfvensom arbetet inom i kontraktet bestämd tid fullbordas, vid det äfventyr, att, i annat fall, Kongl. Maj:t må ega att låta inställa all vidare utbetalning af statsmedel, S3mt återfordra hvad deraf redan blifvit uppburet, att på en gång eller successive till Riksgälds-kontoret inbetalas inom den tid, Kongl. Maj:t kan i nåder bestämma; dock torde, så framt längre anstånd, än intill nästa riksdag, skulle anses erforderligt, frågan härom i nåder öfverlemnas till Rikets Ständers pröfning. k) De arbeten, som med statsbidrag understödjas, böra vara började sednast under loppet af år 1850; skolande, i annat fall, de anvisade medlen reserveras till kommande Sländers disposition. 1) Vid alia arbeten, till hvilkas utförande staten i stone eller mindre mån bidrager, skola af vederbörande företrädesvis, der sig göra låter, användas försvarsoch sysslolösa personer. I sammanhang härmed hemställer Utskottet, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att lerminerne för statsbidragens utbetalande måtte, så vidt ske kan, utsättas i de kontrakt, som med vederbörande afslutas, eller på annat lämpligt sätt fullmägtige i Riksgälds-kontoret i nåder meddelas; samt att om, under arbetets fortgång, någon förändring härutinnan bör ega rum, Riksgälds-kontoiets fullmägtige matte derom af Vederbörande underrättas.
I sammanhang med väckt fråga om utvidgande af lägre elementarläroverket i Halmstad, hade äfven, då, i anseende till lärjungarnes tiilvexande antal, den nuvarande skol-lokalen befunnits otillräcklig och hvarken tillbyggnad eller förändring deraf kunde ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 169. 73 kunde bereda nödigt utrymme, framställning blifvit gjord angående behofvet af ett nytt skolhus; och då de tillgångar, som för uppförande och inredning deraf kunde af ifrågavarande samhälle påräknas, voro otillräckliga, hade stadens innevånare genom utsedde komiterade i underdånighet anhållit, det E. K. Maj:t måtte till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition om, bland annat, beviljande af anslag eller, derest sådant ej kunde erhållas, af lån till ett belopp af 50,000 R:dr, såsom bidrag till omförmälda byggnad; och hade Landshöfdinge-embetet, vid handlingarnes insändande, till denna ansökning tillstyrkt nådigt bifall, deruti jemväl Domkapitlet i Göteborg uti infordradt underdånigt utlåtande instämt. Efter det Landshöfdinge-embetet sedermera till E. K. Maj:ts pröfning insändt dels ritningsoch kostnads-förslag till den ifrågasatta nya byggnaden, det sednare slutande å en summa af 80,000 R:dr, dels ock en från Domkapitlet aflåten skrifvelse, hvaraf inhemtades, att, enär stiftets byggnadskassa för närvarande icke egde några tillgångar att disponera, något understöd för ifrågavarande byggnad ej vore från densamma att förvänta; så hade Öfverintendents-embetet vid granskning af förberörda ritningsoch kostnads-förslag funnit sig i desamma böra tillstyrka åtskilliga förändringar, hvarigenom kostnaden komme att okas med tillsammans 6,000 R:dr och hela kostnadssumman att utgöra 86,000 R:dr. Med anledning häraf har E. K.
> Se Åttonde HufvudTiteln. 1 4 i 66 f.28 i 10 i 4 i 144 — b. 18 Juni b. 18 Juni g. 19 Juni b. 18 Juni 4 i 74 40 Se Nionde HufvudTiteln. 4 i 78 11 Se Statsbidrag till vägar, m. m. 1 4 i 60 63 Se Sjette HufvudTiteln. — 8 61 — b. 21 Mars b. 15 Mars b. 15 Mars b. 14 Mars 16 4 i 74 21 Se Nionde HufvudTiteln. 1 4 1 i 74 37 i i ^ ? it. soo 8 2. • 09 N:0 104 93 103 12 12 Riksdags-Beslut. E. W w 5" 8 OQ cc f* Sy CO B > CD g 1 £ O CD V ä? ** £ Riks-Ståndens Beslut. co £< - 1 u> Cu to JQ co “ s. os s 3 oCD oso OQ C w R. CD *-3 » g co 12. r* r 1 *> r>. CD CD “ J® cre’ c 1 Ridd. o. PresteBorgareBondeN:0 | N:0 Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. Ståndet. N:o § Rimstenar, angående anslag för! | deras uppsökande och af-1 tecknande samt teckninÅttonde garnes utgifning 1 4 i 66 f.29 Se HufvudTiteln. Rusthållare, om dess befrielse från att till möten forsla munderingspersedlar 8 — 51 i b. 21 Febr. b. 21 Febr. b. 24 Febr. g. 21 Febr. Rustningsskyldigheten, förslag 16 Mars b. 3 Mars b. 7 Mars 9 Mars till lättnad i 4 2 2 Rysshy m. fl. socknar i Kronobergs län, om utdikning af Se Statsbidrag till mossar derstädes 4 1 78 42 vägar, m. m. Ryttaren, om rättighet för den b. 30 Maj b. 30 Maj a. 30
Kungörelsen af den 15 December 1848 icke vore tillämplig, ansett de blifvande skattebrefven böra af Kollegium utfärdas och dervid vanliga afgifter ega rum; likväl med iakttagande, att, innan någon till skatteköp af Kongl. Majits Befall - Kongl. Majus Kådiga Proposition, N:o 38. 9 ningshafvande anmältes, kungörelse derom i Götheborgs stad oell Säfvedahls härad skulle af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ombesörjas, med föreläggande för den, som framför sökanden tror sig vara till lägenheten berättigad, att sin talan derom inom en månad efter kungörelsens uppläsande, bos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande anhängiggöra, hvarefter dermed i vanlig ordning komrne att förfaras; Och har sedan Kongl. Majit jemlikt Nådigt Bref af den 20 sistlidne Juni, i förening med andra åtgärder för afslutande af Landshöfdinge-löne-regleringen, förordnat att Landshöfdingen i Götheborgs och Bohus län ifrån början af år 1854 åter skall tillgodonjuta afkastningen af utmarken till Elfsborgs kungsladugård, med vilkor, bland annat, att det till lönfyllnad åt andre Landshöfdingar påräknade belopp, 1,850 Ridr, årligen derå innehålles och till Statskassan redovisas, nuvarande Landshöfdingen, f. d. Stats-Rådet O. I.
Detta är dessutom affattadt i temligen vanlig juridisk stil, åtminstone sådan som den fordom brukades. Jag medger gerna att det nu är brukligt att oftare använda punkt; men uti en meningsom icke innefattar mer än 4j tryckta rader, tror jag att man icke bör riskera att förlora andan för det att det icke finnes någon punkt. Jag ur åtminstone icke så andfådd. Till undvikande af vidlyftighet, äfvensom emedan RorgareSt:s i sig sjelft, såsom vi förut sökt visa, fördelaktigt inverkande förslag i sak icke innefattar någon tvetydighet, hvilket icke heller ens Gr. Lagerbjelke kunnat påstå, ehuru han naturligtvis anser sitt förslag ega ett gifvet företräde, (fastän den förändring, han föreslagit, synes mera hvila på en individuel smak, än på någon logisk nödvändighet) — af dessa anleduingar, säger jag, får jag fortfarande tillstyrka R. o. Ad. att instämma i BorgareSt.-s beslut. Hr Prytz: Oaktadt jag finner något mera fullständighet i BorgareSl:s beslut än i Gr. Lagerbjelkes förslag, så, och då de i sak innefatta detsamma samt det icke kan nekas, att redaktionen i BorgareSl:s beslut är något felaktig, förenar jag mig med hvad Gr. Lagerbjelke föreslagit. Gr. Gyldenstolpe: Jag sätter i fråga hvilket som är klokast antingen att söka få del språkriktigaste beslutet eller det som lättast leder till resultatet. Jag skalle tro att man kan upslälla ett förslag mycket bättre och kortare än Gr. Lagerbjelkes. Skulle man då, derföre all del kan finnas ett förslag, som är bättre än hans i stället yrka att R. o. Ad. måtte antaga detta, så skulle man få i oändlighet fortsätta denna diskussion. Säkerligen skall åcke någon, som läser BorgareSl:s beslut kunna taga miste om meningen, nemi. att den jord, som disponeras af K. M. och Kronau, den får bolaget för intet, hvaremot detsamma för all annan jord skall erlägga lösen enl. expropriationslagen. Vill man så nagelfara med orden att man påstår att ett ”men” icke är lika bra som ett ”dock”, så tror jag att man gör sig öfverflödigt besvär.
Hvad som passar för staden, passar icke alltid för landet, men det år egenteligen den förra saken, som jag anser böra åndras, emedan jag erfarit, att den vållar betydliga svårigheter. Herr von Hartmansdorff, Auguft\ Jag får åberopa de anmärkningar jag gjorde, når denna sak förra gången förevar. De angå egenteligen formulairet för den ed, hvarigenom fordringar i concoursen bekräftas. Betänkandet blef då hvilande, emedan man förmodade, att Herr Ehrenborg äfven ville yttra sig deröfver. Jag får nu, då detta ej kan ske, anhålla om återremiss, och yttra den mening, att utom edsformulairet, andra ändringar i ConcoursLagen måtte, på sått Herr Ehrenborg ofta yrkat, rörande lagfrågor, få hvila tills den nya Lagen i ett sammanhang antages, eller åtminstone till dess man genom en längre erfarenhet utrönt, om denna nyligen utfärdade ConcoursLag ver-, keligen har de brister man densamma till viter. Herr Grefven och LandtMarjkalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg Lag - Den 9 September c. m. Utskottets Betänkande böra, i anledning af da så vål förra gången den 2 dennes förmiddagen, då denna fråga förevar, som i dag gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras. Ropades Ja. Föredrogs å nyo Statsoch Bevillningsutskottens den 21 sistlidne Augusti under N:o 4^7 afgifne, samt den 5o derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, angående en af hvarje mantalsskrifven person årligen intill nästa Riksdag utgående afgift till veneriska smittans hämmande. Friherre Hjerta, Lars, upplåste följande: (Se Bilagan N:o 2.) Herr Tham, Wolrath:
S. D. Vid föredragning af Vä Hofi. Borgare-Ståndets den 4 dennes aflåtne Protokolls-Utdrag, innehållande Ståndets inbjudning till de öfrige RiksStånden, att med Borgare Ståndet sig förena deruti, att i det uti Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 35 meddelte JemkningsförsJag, rörande jpte punkten af Utskottets Betänkande om sättet för Tullafgifterne* erläggande, orden: efter den trafiqverandes val, må införas emellan orden importerade vahror och orden md erläggas; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enär berörde tillägg endast innefattade ett förtydligande af meningen, äfven för sin del uti enahanda beslut med JBorgare-Ståndet instämma. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets så väl den 13 sisth Maji meddelte Be-' tänkande, i anledning af väckt motion om fördelningen af grbetet emellan Riksens Ständers Revisorer af StatsBankooch Riksgäids-Verken samt skyndsam tryckning af desse Revisorers Berättelser, som ock af Utskottets den 1 dennes afgifne samt den 4 derpåföljde på bordet lagde Utlåtande öfver de vid nyssnämnde Betänkande gjorde anmärkningar, blefvo berörde sune UtlåtanJ den till alla delar af Ridderskapet och Adela gillade. 75* Prof. Utdr. d. 4 Julli 1818. S. D. Föredrogs Hedervärda Bonde-Ståndets Protocolls-Utdrag af den ao sistl.
Direktionens förslag till den ordning> som bör följas vid allmänhetens låneförhandlingar med Banko-diskontverket, erinrat alt, så vida berörde förslag antages, omförmälda bestyr framdeles än mindre kunde med kamererarens befattning förenas, då dels diskontering och utlåning från fonden för handel och näringar skulle ske flera dagar i veckan, ' dels beviljade lån i kontanta penningar utgifvas, dels ock liqvider för lån från berörde fond skulle, med undvikande af omvägen att insätta medlen uti Depositions-afdelningen, emottagas i kassa-allesler, samt på grund deraf hemställt, att bestyret med kassa-kreditiv-rörelsen fortfarande må besörjas af särskild person, benämnd kassa-kreditiv-kassörj hvilken det bland annat borde åligga: att emottaga ansökningar om kassa-kreditiv; att föra kassa kreditiv-boken, Banko-Utskottets Memorial, N:o 66. 9 kreditiv-boken; atl approbera å kreditiven utställde invisningar och till deras innehafvare, emot qvitto å invisningen, utlemna penningar, som, i mån af behof, från Depositions-afdelningen utassignerades; att emottaga inbetalningar uti attester från Bankens kassa och derå meddela qvittenser, att insätta kassa-attesterne uti Depositions-afdelningen, och för hvarje dag på middagen redovisa ej mindre för dagens utbetalningar, med qvitterade invisningar, än äfven för emottagne inbetalningar, med Depositionsattest, samt att, vid kreditiv-terminernas utgång, underskrifva och vederbörande tillställa ränte-räkningar för kreditiven, och vid slutliqvider till vederbörande utlemna kreditiv-förbindelserna, med åtföljande säkerhetshandlingar; varande Direktionens sålunda gjorda hemställan af Fullmäktige till bifall förordad.
Det står nemi.: ”Tillstyrker ”ConstitUtsk-, hvad en riksdagsman i sådant afseende föreslagit, eller utlåter sig Utsk. med tilleller afstyrkande å ”en af Konungen i lika ändamål gjord propos., varde Ut”sk:s yttrande vid samma riksdag öfverlemnadt till It. St., ”hvilka vid densamma må derom kunna öfverlägga, men ”icke vid densamma besluta. Göras i R. St:s plena icke nå”gra anmärkn:r emot Constit.Utskcs yttrande, hvile detsam”01a såsom ett R. St:s utlåt., hvaröfver först vid nästa riksdag, och då endast medja eller nej, skall kunna beslutas, ”och gälle då föreskriften i 75 § Riksd.Ordn. Göras åter i ”RiksStms plena emot Utsk:s yttrande anmärkntr (således äfven då det innefattar tillstyrkande af en Konungens propos:n), ”blifve de, hvilka hvarje RiksSt. särskildt förklarar ”utgöra dess gemensamma tanke, till Constit Utsk, hänvisade. ”Utsk. åiigge då att samtliga RiksStms tankar till ett helt ”utlåtande i möjligaste måtto sammanjemnka” &c. Således lemnar 56 5 Reg.F. Stånden uppenbar och bokstaflig rätt att kunna förändra K. Men det är icke nog, att denna rättighet finnes i grundlagen förvarad; den har äfven blifvit af R. St. begagnad. Vid 1817 års riksdag gjorde K. M. propos. om ändring uti 7 § Reg.F., till närmare bestämmande af hvad som förstås med commandomål.