Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ost för Svea R keS Kron-Prins, alt efier Hans Kanal. M-uus den Stormägligste Konungs och H.-cree Xlll.s nu jäniwäl wär Allernädigste Konungs och He res boveliga afgäng, (hvarmed'ben Högste Guden nådeligen länge fördröjs) Svea Rikeö Regering tillträda, till Sveriges Konung krö» nas och hyllas, samt Riket styra efter ben af Riksens Ständer den 6 Junii 1809 fastställde, samt af Konung och Riksens Sränders antagne Regerings» forms bokstafliga förestet och Rikets öfrige gällan» de, sa wäl G undlagar som Allmänna Lag och Laga Stadgar, jemväl ock tillagt Wäre ägta manliga Brest, arfwingar rättighet att efter Ost intaga den Kongl. Swensta Thronen i den ordning och pä dek sätt den af Riksens S änder under den igro öfwerenökomne samt upprättade SuccetzionS-orvning bokstafligen innehaller och stadgar; alltsä och under uppsägande af alla Wära hittills waraude undersät, liga förhållanden, samt under förbindelse att inga nya af enahanda beskaffenhet Uto/N Swerige ingä, emot» taga Wi med uppriktig erkänsla denna Ost betedda ära, och försäkra att Wart fasta uppför och oryggeliga bestm äro och alltid wara stola, att efter Wär yttersta förmåga emot ett fritt folks sä oinskränkta förtroende smara, pä sätt detsamma äger rätt att af Ost fordra och wänta; och säfwe Wi af fri wilja och efter mogen öfwerläggning härmed welat försäkra Rik» sens Ständer om noga iakttagande af följande W.lkor: i. fb Utlofwe och sörsäkre Wi, att Sjekfwe förblifva tvid den rena Evangeliska Läran, samt att i den Den -5 Aug. 91 i densamma och inom Swea Rike uppföda Wära Bröstarswingar. 2. Hans Kongl. Maut, Sveriges nu Re<-e-,inde, samt äfwen Wär Allernädigste Konung Xlll. stole Wi, med all kärlek och worduad, ara och lyda, och såsom Hans Kongl. Majus förste Under>äre, Honom med Trooch Huldhet för» bundne wara. 3- Wi stole ock, derest Wär nu warande Gemål med döden afgar, wid walet af en ny Gemäl, ställa Ost till efterlefnad 44 §. af Swea Rikes under den 6 Junii 1809 fastställde Regeringsform.
På- grund af dessa skäl vågar jag vördsamt anhålla att R. o. Ad. måtte, med vidblifvande af sitt föreg:de beslut, lägga Betänk. till handlingarne. Frih. Cederström: Frih. Rehbinder bar ganska rätt deruti att, på frågans nuvande ståndpunkt, det vore omöjligt att gifva densamma en annan riktning än som den erhållit. Hvad jag nyss yttrade bade heller icke afseende pä Utsk:s sednaste åtgärd, utan det utgjorde — som jag äfven nämnde — en reservation emot Utsk:s förfarande så väl i Utlåt. N:o 85 som det nu under öfverläggning varande N:o 102. Då Betänk. N:o 85 förevar, yttrade jag mig icke, dels derföre, att så många andra talare dä bade anmält sig samt uptogo tiden, dels ock derföre att mina äsigler i ämnet blefvo så fullständigt uttalade af Frih. Rehbinder, att hvad jag kunnat baft att anföra endast hade utgjort ett sammandrag af hans yttrande. Låtom oss nu öfvergå till hvad som i dag kan blifva föremål för beslut. Gr. Lagerbjelke bar, enl. mitt förmenande ganska rätt deruti, att R. o. Ad. bör med yttersta varsamhet behandla en fråga, som i något hänseende förändrar den princip, Ståndet i afseende på densamma uttalat, men här är icke fråga om någonting så väsendtligt, utan endast om en redactionsförändring. Man skulle nästan kunna Säga att det vore ett analogt förhållande dermed att R. o. Ad. godkänner de från Exped:sUtsk. utgående underd. skrifvelser, ehuru de enl. praxis äro till ordalagen mycket mera sammandragna, än de principala Utsk:s Betänkm hvilka Ståndet godkändt. Det föregule bifall, R. St:r åt ett Statseller Ekon.Utsk:s Utlåt, gifvit, har aldrig hindrat R. St:r, att godkänna den derpå byggda underd. skrifvelsen, som kanske varit hälften så lång som Statseller Ekon.Utsk:s Utlåt.
Den 26 Februari. 115 öfverläggning, hörtles Commerce-colhm öfver en annan nemi. en af Engelska Regeringen gjord framställning derom, att, då genom navigations-aclen af d. 6 Juni 1841), Svenska fartyg erhållit frihet, att kunna i Brittiska riket införas och naturaliseras utan alla afgifler, så yrkades, alt äfven samma fördel skulle beviljas Engelska fartyg i Sverige, nemi. att kunna förvandlas till Svenska utan någon afgift. Detta tillstyrkte Commerce-colhm med det vilkor likväl, att den lättnad, som Commerce-colhm uti ett töreg:de utlät, tillstyrkt, men K. M. dä icke till alla delar bifallit, i afseende på skeppsinventaricrs införande tullfritt, skulle meddelas såsom säkerhet för vår handelsflotta mot främmande täflan. I denna fråga förklarade K. M. att K. M. väl insåg att Commerce-colhm haft rätt uti att sätta dessa friheter såsom vilkor för vien begärda naturalisations-rätten, men då det icke befanns lämpligt att bevilja denna frihet, sä afslog K. M. den af Engelska Regeringen framställda begäran. Denna fråga är således förfallen, och jag v ill önska alt Engelska Regeringen icke mätte begagna den rätt, som navigationsm. fl. lagar medgifva, nemi., att mot de nationer, som icke vilja lemna motsvarande friheter, tillämpa jus talionis, och sålunda uphäfva de friheter, som den allmänna lagen lemnar åt andra nationer. I sådan händelse skulle verkligen den provisoriska Finans-ministern icke hafva gjort vår vigtiga skeppsbyggeriindustri någon tjenst. Jag hoppas likväl att denna händelse icke inträffar, dä mig vetterligen Brittiska Regeringen icke begagnat denna, utan inskränkt sig till det om än långsamma dock säkra inflytande, erfarenheten af dess lagstiftningsgrundsatsers välgörande verkning måste utöfva. Men äfven om sä icke sker, qvarstår det oaktadt, att Svenska handelsflottan skulle komma i en mycket ofördelaktig ställning till några af de handelsflottor, som utgöra dess farligaste medtäflare på den allmänna fraktfarten, nemi. med Norrmän, Danskar och Finnar, i den händelse den nödgades betala för vigtigare skeppsförnödenheter mer än dessa.
Under öppet medgifvande, att Utskotten ännu vidhålla sin i förra Betänkandet^ sid, 40, yttrade mening om den ringare verkan, blotta straffbestämmelser ega till förekommande af de lag-öfverträdelser, hvilka, serdeles i vissa Landsorter, vid Prestval ofta förspörjas, måste Utskotten dock lika öppet erkänna, att de icke kunnat frångå sin förut ådagalagda öfvertygelse om billigheten af menigheternas bibehållande vid sin i sjelfva det inre och innerliga förhållandet mellan Lärare och Åhörare grundade rätt, att, enligt förtroende, utse och välja sina andeliga ledare. Utöfvas än denna rätt antingen alldeles icke, eller icke fullkomligt, uti vissa församlingar, finna dock Utskotten icke skäl att tillstyrka dess borttagande, der den ofta med sansad urskillning och värdighet ännu begagnas, åtminstone icke så länge hoppet, att småningom kun - io Let"- s. Allm. Best', o. Oec. Utsk. Uti. N.o 60. na förminska och häfva dess missbruk, ännu i det allmänna tankesättet gifver åt den redan mer än hundraåriga valrätten ett mägtigt försvar. Den, i Utskottens tanka, tjenligaste väg att efterhand ifrån Prestva]en skilja i synnerhet den låga inflytelsen af egennyttans beräkningar, förnämsta källan till det oskick och förderf, som så mycket förnedra dessa val, är i förra Betänkandet, sid. 18, redan antydd, och Utskotten hysa ännu det glada hopp, att det goda ändamålet ändtligen skall, om än med undantag, oskiljaktiga från all mennisko-anstalt, på denna väg någorlunda uppnås. Åt tiden måste öfverlemnas att ådagalägga, huruvida en önskad verklighet kommer att svara mot dessa förhoppningar. Bedragas dessa af en bedröflig erfarenhet, och befinnas, ej mindre de vid denna Riksdag föreslagna, än alla andra, af framtidens uppfinning beroende hjelpmedel kraftlösa mot det tillväxande onda, då först torde i en allmännare sinnesstämning den nu af mången välment önskade förändringen finna ett stöd, som ännu alldeles saknas, och hvarförutan Utskotten icke funnit densamma, med något hopp om framgång, kunna tillstyrkas.
S. D. Borgare-Ståndet, som uti frågan om Rothållarnes i Södermanland vidkände omkostnader i och för Soldate-beklädnaden, redan fattat des6 beslut, ansåg icke det af Höglofl. Ridderskapet och Adeln under den 11 Junii meddeldte Protokolls-Utdrag, nu föranleda till någon ytterligare åtgärd i detta mål. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 34, angående de i afseende på Bevillningsfrågans afgörande föreslagne alternativer, till bestämmande af öfverflodsafgifterne , blef detsamma af Borgare-Ståndet ogilladt, med förklarande, att Borgare Ståndet, som förhlifver vid dess den 11, 20, och 29 Juni derom lättade Beslut, att någon bevillning icke kommer att ega rum i och för öfverflöds nyttjande, utan bristen i Bevillnings - summan ersättas ge. norn, fyllnadsafgiften, öfverlemnar målet till det Förstärkta Stats-Utskottet att, på sätt RegeringsFormens 7 1 §. föreskrifver, denna ännu icke af alla 4 Riks Stånden öfverenskomne grund för den nu bristande Bevillningen, afgöra, och hai Borgare Ståndet i sådant ändamål antagit följande YoteringsProposition: Den som bifaller att på satt Utskottet löre - 'Prot. Utdr. d. 4 Julli 181?? 747; glagit en Bevillning till 166,000 R:clrs belopp, skall aläggas visse öfverfiödsvahrors förbrukning, hvarefter serskilt kommer att afgöras, hvilketdera af de framställde alternativer, må ega ruin, skrifver Ja. Den det ej vill, skrifver Nej. Vinner Nej, kommer, på sätt Borgare-Ståndet sig utlåtit, förenämde summa endast genom fyllnadsafgift att utgöTas; och i hvilket BorgareStåudets Beslut, de öfrige Respective Med-Stånden, skulle vördsamt och vänligen inbjudas, att sig förena.
N:o 346. ränta, och det torde derföre vara öfverflödigt alt uppräkna alla de Kongl. Resolutioner, innehållande afslag å allmogens rättmätiga och hilliga begäran att från gärden varda befriad. Sådant var det våld, hvarmedelst Kronan, som med beskattningen ej hade något ali, skaffa, ålade oss alt fortfarande utgöra en ränta, oaktadt vi till denna utskyld samtyckt endast för krigets skull. Det torde derföre ej vara för tidigt, alt denna orättvisa, som är redan tvåhundraårig, omsider varder utplånad och godlgjord. Vi begära icke tillbaka de millioner Riksdaler, hvartill gärden under denna tidsrymd uppgått, vi fordra endast och det oeftergifligen att för framtiden få njuta vår rätt tillgodo. Det synes också vara hög tid att Bonde-Ståndet och skattejordens egare i allmänhet upphöra med att betala gården till alt fortsätta kriget med Konung Sigesmund och Konungariket Polen, hvartill ofvannämnde gärd egentligen är beviljad. Vid förra riksdagen, då denna fråga var föremål för behandling inom StåtsUtskottet, vann den inom dess Inkomst-afdelning det afseende, att afdelningen föreslog att Rikets Ständer mätte uti underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes låta utreda beloppet af ifrågavarande landtogsgärd samt derefter till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition om och på hvad vilkor nämnde gärd må från ordinarie ränta uteslutas. Inom Stats-Utskottets plenum segrade dock med knapp pluralitet den mening, som uttalade sig för rent afslag. Med-Stånden biföllo detta afslyrkande utlåtande och frågan blef på detta sätt åter begrafven. Ifrån delta Stånd afgick dock särskild skrifvelse till Kongl. Maj:t med underdånig anhållan alt de åtgärder, Inkoms-afdelningen föreslagit, måtte vidtagas; men, enligt hvad jag i vederbörande Stats-departement hört uppgifvas, har denna hilliga begäran icke vunnit nådigt bifall.
Se vidare Lag-Utskottets Betänkande N:o 37. Kyrko-Råd, angående ändring af 8 §. uti nu gällande Förordning om. X. B. 15. XI. 6. A. 8. E. 243. Kyrkors underhåll, anslag lill. Se Stats-Ulskottets Utlåtande N:o 73. Köping, om kronolägenheten Hushagens uplåtande ål staden. Se Hushagen. — om upbörande af metallvågen vid. Se Metallvågar. Köping och Hult, angående jernvägen emellan. Se Jernväg. Köpings å, om anslag till uprensning och fördjupning af. Se Stats Ulskottets Utlåtande N:o 158. Köpingar, angående belåningsrätt i Banken för fastigheter uti. XIV. 7 B. 20, 45. A. 137. ( 108 ) Köpinge Socken, om understöd för kostnader till följd af Kolerafarsot uti. Se Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 160. L. Ladugårdsoch Mejeri-byggnad, angående anslag af 25,000 R:dr — till upförande af en sådan vid Ultuna Laudtbruks-Institut. Se Anslag. Ladugårdar, om åläggande för ägare deraf alt bygga och underhålla prestgård, tingshus och häradshäkte. Se Lagoch. Ekonomi-Utskottens Betänkanden N:ris 5 och 16. Lag, angående stiftande af sådan, som afskaffar och förbjuder gärdesgårdars anläggande. I. 150, 189. R. 192. Se vidare LagUtskoltets Betänkande N:o 24. — om sinnessjukas vård och behandling. Se Sinnessjuka. — angående kyrkomöten. Se Kyrkomöten. — angående naturalisation af utländske män. Se Utländsk Man. — angående behandlingen af en del Regerings-ärenden. Se Regerings-ärenden. — mot olofligt utdelande af Sacramenten. Se Sacramenten. — om stiftande af ny sådan, rörande borflestamenterande af fast egendom. Se vidare Lag-Utskottets Betänkande N:o 29. — Kyrko-, om antagande af ny sådan. Laga skiften å Gottland, om anslag för verkställande af.
Men om tiden lägges lill grund för vapen-öliiingarnes ordnande, blifver deraf en nödvändig följd, alt kostnaderne icke kunna lill någon bestämd summa beräknas, utan måste, såsom beroende af varuprisen, årligen omvexla. Det anslag, sorn beviljas, bör derföre erhålla egenskap af förslags-anslag, och, såsom Departements-chefen jemväl anmärkt, torde någon betänklighet vid anvisandet af ett sådant anslag icke kunna uppstå, enär å ena sidan tiden för hvarje möte och å den andra den truppstyrka, som deruti skall deltaga, äro pä förhand bestämda. För indelta Infanteriets och Kavalleriets mölen, sådana de nu blifvit föreslagna, fordras, enligt den hos Krigs-kollegium upprättade kalkyl, en summa af 580,713 R:dr, kostnaden för öfningsläger deruti inberäknad. Om från detta belopp 586,713: — afräknas hvad Riks-staten nu anslår, nemligen: till indelta arméeus mötes-kostnader . Transport 186,669: — 586,713: — till louragering af indelta Kavalleriets hästar 33,940: — lill exercis sqvadronernas underhåll 37,500: — till ersättning Tor utöfver markegångs-pris förhöjd betalning till inqvarterings-gifvare för dagportioner vid indelta regementenas marcher till och från möten 6,000: — eller i rund summa 200,000 R:dr, så alt det nya förslags-anslaget för indelta arméens vapenöfningar skulle komma att uppgå till 596,163 R:dr 50 öre, eller, med beloppets jemnande, till 596,000 R:dr. På grund af hvad här ofvan är anlördt och då Utskottet äfven finner lämpligt, att öfrige i den nådiga propositionen uppräknade kostnader, såsom ökad portionsskilling till korporaler och vissa af manskapet vid indelta arméen m. 11. utgifter, hvilka icke heller kunna på förhand bestämmas, må, såsom Kongl.
Enligt hvad en Revisorerne tillställd Utredning öfver utgående balanoen i 1837 års Sammandrägs-Räkning gifver vid handen, voro vid Räkenskapens afslutande den 1 Maj 1838 endast 2,263 R:dr 25 sk. 9 rist. beroende på indrifniug. (6) Slutligen få Revisorerne anmäla att under år 1836 af MagasinsFondens fastigheter blifvit försålde: Lidköpings Krono-Magasin för 2,150 R:dr och Westerås d:o för 4,395 R:dr io sk. allt Banco. Redogörelsen för Undsättningsanstalterna ejler 1826 års missväxt. Berörde Räkenskap, som jemväl uppgöres af Contoret för Allmänna Magasins-Ärendernes utredning och innefattar tiden emellan den 1 Maj ena året till samma tid det påföljande, har för två år, eller från den 1 Maj 1836 till den 1 Maj 1838 af Revisorerne granskats och utvisar: ©ebet, Året från den 1 Maj 1836 till d;o 1837. Året från den 1 Maj 1837 till d:o 1838. Balance från föregående året: I länen utestående undsättningsmedel efter 1826 års missväxt Uppbörd: Anmärkningsmedel Återdebi tering 31,992:29. s. 28,416: s.« 21:40.— 3,449:37. — Balance till påföljande året: Balance från föregående året: Balance till påföljande året: Af de den 1 Maj 1838 ännu resterande 20,896:2.1. utestodo: I Hallands d:o 6,037:22.9. I Götheborgs och Bobus d:o 4,821: 34. 4.
Till stöd för dessa framställningar har af motionärerne blifvit hufvudsakligen anfördt: att produktionsskatt vore till sin natur orättvis och obillig samt hämmande för den fria utvecklingen af hvarje handtering, som dermed vore belagd; att Rikets Ständer, inseende sanningen häraf, på sednare tiden åsatt bränvinstillverkningen en sådan skatt, i ändamål att förhindra öfverproduktion af en genom missbruk förderflig vara, som inom landet förtärdes; men om en sådan beskattning i detta särskilda fall kunde anses lämplig, vore den det icke för metalltillverkningar, afsedda hufvudsakligen för export, hvilken under närvarande förhållanden behöfde uppmuntras; alt sedan stångjernstillverkningen inom hela riket samt tackjernstillverk ningen utom de privilegierade bergslagen numera blifvit från tionde eller produktionsskatt befriade, konseqvensen nödvändigt fordrade att andra metalltillverkningar, som ej vore i besittning af särskilda förmåner, komme i åtnjutande af en dylik befrielse; att då, enligt Kongl, Förordningen den 20 September 4859 alla verk och inrättningar, som afse förädling eller tillgodogörande af mineralrikets alster, förklarats vara att anse såsom fabriker, enahanda beskattningsgrund för samtliga dessa verk och inrättningar borde tillämpas; att emellertid de såkallade ädlare verken betungades hårdare än andra verk och inrättningar, i det de, utom erläggande af bevillning i mån af inkomst, tillika måste, oberoende af huruvida någon inkomst erhölles, utgöra grundskatt eller tionde; att denna beskattningsåtgärd vore stridande emot grunderna i nu gällande Bevillnings-förordning, enligt hvilken jemlik beskattning bör utgå af all inkomst; att då mjöloch sågqvarnar, såsom varande fabriker, blifvit från grundränta befriade, en dylik befrielse äfven borde tillgodokomma alla andra fabriker; att de ädlare verken, synnerligen koppartillverkningen, företrädesvis borde befrias från produktionsskatt, enär, hvad den 22 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 22. Bil. Litt.
Man drog sig fram med bekymren till i8i§, då detta vidlyftiga creditsysteme inskränktes endast inom hufvudstadens område, och följden blef, utom många idoge familier.? undergång, att öfver 2 millioner ligger outlänta i Batiken, då lånebehofvet är sorn aldrastörst. Msn ropar på mera penningar} Utom oss decretera en utsläppning af 20 millioner och de skola blott öka de redan liggande 2 millioner. Således är formen på creditsystemet origtig och detta förtjenar framför allt att undergå föränw dring, hvarom jag längre fram skall nämna. Dea 26 Februarii, 811 Att myntvärdes bestämmes, anser jag nödvändigt, men på hvad sätt skall detta ske? Se där ett svårt problem att upplösa. Så länge Bankens skyldighet att uppfylla sine förbindelser beror på Riksens Ständers för godtfinnande, lärer aldrig bestämd säkerhet för framtiden kunna blifva att påräkna. Lån af silfver till fondens förstärkning, enligt Comitéens betänkande, anser jag högst skadelig. Att på sådant sätt sätta Banken på Actier, vore visserligen ett medel att till en del minska dess beroende af Riksens Ständers godtycko, och kunde i så måtto medföra nytta; men denna förmon svarar aldrig mot de skadliga följderna. Dessutom strider det( mot naturen af vår Bankinrättning som är, att icke upplåna mot ränta, utan mottaga metaller utan ränta. Svenska Banken inrättades 1656; grunden till denna inrättning (ogs utan tviflel från den i Amsterdam 1609 inrättade och så allmänt beprisade växelbanken, som genom utgifven förordning gjordes till allmän Casseur för alla innevånare, som hade rörelse eich vexlar, så snart summan gick öfver 600 gulden.
Medan detta samtal fördes i dagliga rummet, satt Gabriella hos Anton, hvilken, halfliggande på sängen, lyssnade till hennes beskrifning om den tid, då hennes bröllop med Rosenberg borde firas, huru de sedan skulle flytta till Götheborg och ha ett litet vackert hus i Masthugget, väl möbleradt och försedt på allt sätt, och der hon, såsom fru, dagligen komme att gå bättre klädd, än hon nu till och med brukade på söndagarne. ”Men du kommer väl hit ut ibland ändå?” frågade Anton och gnuggade sig i ögonen. ”Du vet, Ella, att jag ej skulle kunna lefva länge utan att se dig; och ditin till den stora stan vill jag inte resa. Folkets spring och slamret på gatorna skulle göra mig alldeles galen i hufvudet.” ”Åh, frukta ej, min stackars Anton, att jag icke kommer hem emellanåt, isynnerhet om somrarne, när Rosenberg är borta och jag n. b. icke är med honom. Ty det har jag satt mig i sinnet, att jag skall följa med minst på två resor till Frankrike. Men om hösten komma vi säkert; och då får du väl se, om jag icke tagit upp mig. Pappa har lofvat mig en egen kassa, att köpa granlåtssaker för; ty, ser du, när en blir fru, måste en följa bruket, och jag tänker icke spara på kassan.” ”Men om Rosenbergs förtjenster bli klena, får du väl i stället använda dina pengar till hushållet, tänker jag.” ”Ja, det förstås; jag ernar ställa mig efter omständigheterna. Få vi god råd, vill jag slå på och lefva präktigt; men kniper det igen, nå hvad se’n då? Jag skulle inte ha det minsta emot att sälja hela hemgiften, som pappa lofvat mig, om jag dermed kunde hjelpa och tjena min Rosenberg. Men det kommer nu alldeles icke i fråga; ty han är så driftig och arbetsam, klok och förståndig, att vi nog bärga oss .. Nu kunde du likväl sofva litet, Anton, medan jag går ner och sätter fram kaffet! Jag är säker på att Rosenberg redan en lång stund sett på klockan.”
Hamilton framställt, har jag i främsta rummet antecknat mig till minnes den emot Elektorsvalen rigtade, att bestämmelsen om en Elektor för hvarje 25:te hel röst skulle vara godtycklig och jemväl i så måtto olämplig och obillig, att den t. ex. för 49 röster gäfve rätt till blott en Elektor, men genom tillägget af en enda röst berättigade till tvänne; och visserligen kan det icke nekas, att tili en sådan bestämmelse, likasom uti hvarje annan numerisk gränsbestämning, ligger ett oundvikligt godtycke. Men huruvida den tillika kan anses olämplig, beror på utredning af frågan om sjelfva grunden för den rösträtt Elektorerna sins emellan böra utöfva. — Som vi alla veta, rösta BondeSt:s Elektorer för närvar, icke per kapita, utan efter hemmantalet eller hela det antal röster, som finnas inom de socknar de hvar för sig representera, och då derjemte riksdagsmannavalen ske serskildt för de serskildte häraderna eller domsagorna, hvilka, efter hvad vi likaledes känna, äro sins emellan högst olika indelade, har erfarenheten visat, alt en så beskaffad olikhet i Elektorernas rösträtt på åtskilliga orter ledt till det obilliga resultat, att valets utgång berott på två eller tre af de större socknarnes ombud, utan allt afseende på de öfriga Elektorernas mening oansedt de till antalet kunnat vara vida öfvervägande. För att göra valen oberoende af dylika intriger eller sammansättningar emellan några få personer, har man således ansett nödigt att frångå den gamla röstberäkningsgrunden för Elektorerna, och i stället gifvit dem alla lika röst. Men detta har också nödvändigt framkallat behofvet, att här lika - Den 18 December. 27 som i andra länder, der Eleklorsinrältningen finnes införd; bestämma elt maximum af det antal röster, för hvilka hvarje Elektor äger att föra talan, utan att jag inser någon möjlighet att undvika den godtycklighet, som härvid ligger i sjelfva sakens natur.