Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan alltså ej frångå mitt yrkande, att 6 r:st. b:co såsom beskattning på hvarje kanna antages, emedan denna skatt, efter mitt förmenande, slår närmast i öfverensstämmelse med förslaget i sin helhet, hvars syftning jag förut antydt skulle vara att småningom, ej brådstörtande, tvinga innehafvarne af de små brännvinspannorna att nedlägga denna rörelse, sedan man efter hand hunnit öfvertyga sig om den mindre brännvinsbrännings-redskapens otjenlighet, eller den förlust, som genom dess begagnande uppstår. Det är naturligt, att sedan denna opinion blifvit allmän, sedan alla de små pannorna försvunnit, så blir det äfven det Stånds intresse, som nu motsätter sig skattens förhöjning och yrkar den aldralägsta möjliga brännvinsskatt,— då blir det, säger jag, detta Stånds intresse, att yrka den högsta möjliga skatt; och då med detta Stånd förena sig alla nykterhetsifrare, så tror jag, att man vid en kommande riksdag kan lyckas att föra brännvinsbränningen närmare till fabriksbränning. Då skall det ej heller mola något motstånd Den 9 November c. m. alt få skatten ökad så mycket, sorn fordras till det nu föreslagna beloppet af 2 sk. och till och med något högre. Det låter sig då äfven lätt göra att controliera de brännvinsfabriker, sorn då finnas, och man behöfver, oaktadt en hög skutt, ej befara, att mångå lönnbrännare skola uppstå. Hr Ribbing: Då jag såsom reservant biträdde Gr. Hamiltons förslag, så undföll mig visserligen icke det missförhållande, som denna författning, i jemförelse med den gamla, skulle utvisa. Det har alltid varit milt yrkande, att skatten borde nedsättas för de större brännvinsfabrikerna, och är det äfven nu.
Kyrkobetjening, i anledning af väckta motioner om förändradt röstberäknings-sätt vid tillsättande af —: B, IV. 210, 360 V. 33, A. 33, B. 541, 545, A. 545, E. 665, ’ Kyrkogång, i anledning af väckt motion om ändring i KyrkoLagens föreskrift rörande tiden för barna-qvinnas —: B. II. 658; lil. 128, 473, A. 474; B. IV. 400; V. 42, 51, A. 52, E. 459. Kyrko-Lag, i anledning af väckt motion om antagande af ny sådan: B. III. 201, 476, 496, A. 496; B. V. 443, 458, A. 458. Kyrko-Lagen, i anledning af väckt motion om ändring i dess föreskrift rörande tiden för barna-qvinnas kyrkogång: B. II. 658; III. 128, 473, A. 474; B. IV. 400; V. 42, 51, A. 52, E. 459. —, i anledning af vackt motion om upphäfvande af de i dess 24:de kapitels 32:dra § förekommande stadganden angående klockares brefbärings-skyldighet: B. V. 705, 707. Kyrko-stämma, i anledning af väckta motioner om ändringar i Kongl. Förordningen derom samt om kyrko-råd och skol-råd den 21 Mars 1862, äfvensom i Kongl. Stadgan angående folkundervisningen i riket den 18 Juni 1842: B. V. 563, 591, 620, A. 621, 622, E. 702.
Utgifterne till detta ändamål hafva årligen uppgått till omkring 840 R:dr Banko, hvartill, utöfver tillgänglig ränte-afgäld å donerade fonder m. m., medel anskaffats genom uttaxering hos stadens invånare. Den i staden anlaggda badinrättning har i någon mån underlättat stadens näringsutvägar, och, i följd af stegrade hushyror, föranledt några nybyggnader. Strömstad. Å den staden tillydande donationsjord, hemmanen Boijar och Österöd, har någon tillökning i odlad mark icke ägt rum. Handel, sjöfart och handtverk hafva under ifrågavarande tidrymd förkofrat sig, såväl med afseende å rörelsen, som idkarnes antal. Flere nya fartyg hafva, i stället för försålda och förolyckade, blifvit dels inköpta, dels i orten byggda för dervarande rederiers räkning. 60 Antalet af dera, .sora i Strömstad idkat handel och rörelse, utgjorde: åren 1831—40 i medeltal Handlande 25. Handelsbetjening. fl. » år 1841—50 1855 » Under samma tid har bevillningen utgjort: För handel. För handtverk. åren 1831-40 i medeltal R:dr 198 . 24. 66. 3i. » 1841—50 » » 176. 27. 63. ii. år 1855 179 . 36. 81. 12, Sedan den 1 Mars 1844 har staden en folkskola i förening med förut varande vexelundervisnings-skola, hvars lärare tillika är församlingens klockare, och höstterminen 1843 började undervisningen i den med 2:ne lärare försedda apologistskolan, hvartill statsanslag vid 184-0—41 arens riksdag beviljats. Någon särskild offentlig sjukvårdsanstalt linnes icke i Strömstad, Läkarevården besörjes af den i orten stationerade Provincial-läkaren, jemte en Stadsläkare, tillika anställd såsom läkare vid härvarande brunnsoch badinrättningar, hvilka fortfarande åtnjutit allmänhetens förtroende och beredt en icke oväsendtlig tillökning i stadens näringsutvägar.
För iakttagande af hvad i nästföregående § är föreskrifvet, skall fattigvårdsstyrelsen hafva noga uppsigt öfver skeende inflyttningar, och det åligga hvarje samhällets medlem att om personer, som af honom från annat samhälle emottagas i sitt hus eller å sina egor, göra anmälan, i stad inom 3:ne dagar hos ordförande för fattigvårds-styrelsen, och å landet inom 14 dagar hos ortens fattigvårdsföreståndare, som det till fattigvårdsstyrelsens ordförande inberättar. Den, som åsidosätter sådan anmälan, plikte 1 r:dr 32 sk. banko, som lika fördelas mellan åklagaren och fattigkassan. En hvar, som från ett till annat fattigvärds-samhälle flyttar, vare pligtig att från pastorsembetet i den församling, från hvilken personen flyttar, medföra bevis, innehållande, utom hvad i öfrigt är eller kan varda föreskrifvet, uppgift ä den flyttandes föroch tillnamn samt stånd eller yrke, å dess födelsedag, or och ort, å dess föräldrar, i fall de äro kända, och den församling, de vid dess födsel tillhörde, å tiden, då personen till församlingen inflyttat och dä han derifrån utflyttat, huruvida han är arbetsför samt om han å aflyttnings-orten blifvit för året mantalsskrifven. Detta bevis skall skyndsamligen och vid vite af 1 r:dr 32 sk. banko, till ofvannämnde fördelning, sednast inom 14 dagar efter inflyttningen aflemnas till pastorsembetet i den församling, dit inflyttningen sker. Vid enahanda päföld åligge den, som en månad vistas inom annat samhälle, än der han är mantalsskrifven, att inom denna tid till pastor i vistelseorten aflemna behörigt frejdebetyg. § 20. 3 morn. Befalla eller tillåta föräldrar, stjufföräldrar eller fosterföräldrar sina, eller andra personer de under deras vård ställda barn, som icke uppnätt 15 är, att bettla, blifva sådana föräldrar eller målsmän behandlade på sätt nästföregående mom. om bettlare föreskrifver. Stockholm den 1 Augusti 1848. Lagoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 53. 21 Reservationer:
M'n mening är tydligen yttrad den, att då Svenska Folket med allt skäl kan räknas bland de mest civilisera - 246 Den 2 5 Maji. de Nationer, och vi hafva cn förträfflig Hufvudstad, hvarest vårt Hof vistas, och som besökes af främmande Ministrar, jemte en mängd Utländingar, fordrar Nationens egen heder och i visst afseende Majestätets glans, bibehållande af en NationalTheater, på det vi icke måga sänka oss under hvad man af ett civili6eradt Folk skäligen pretenderar, hellst jag derom är förvissad, att Nationen sj~lf skulle misstycka, om Theatern ödelädes. Deremot har samma värde Tahre rig* tigt anmärkt, att det vore orimligt pålägga Nationen bördor för Stoekholmsboernes nöje, och får jag försäkra Herr Greiven, att jag, som hyser med Herr Grefven lika deltagande känsla för den Nation, hvaraf jag har äran vara en Medlem, och för den fattige, således skolat högligen ifra deremot, om någon förhöjd Bevillning för NationalTheaterns underhåll åsyftats, hvadan jag ock redan protesterat emot den af Herr Grefve Löwenhjelm i sådant ändamål föreslagne 5 procents förhöjning å Öfverflödsafgiften. Men hvarken har Herr Grefve Löwenhjelm framställt, eller jag tillstyrkt, det någon allmän Bevillning till Theaterns underhåll skulle Nationen påläggas, utan vi hafva blott föreslagit en frivillig afgift eller gåfva af hvar och en, sorn vill äga frihet att Spectacler frequentera. Och då onekligt bland Nationen Stockholmsboerne utgöra det största antal, som hafva tillfälle bevista Spectaclerna, varder uppenbart följden, den Herr Grefve Anckarsvärd önskat, att förnämligast Stockholms» Den 2 5 Maji. 24? boerna sjelfva komma att till NationalTheaterns underhållande biträda.
Enär desse uti föregående 3 momenter, litt. j och gj upptagne dispositioner synas böra hänföras under de, enligt 72 §. uti 1835 års Riksdags-beslut, för Fonden calculerade öfverskolter, få Revisorerne anmäla, att de handlingar, som blifvit dem företedda, icke utvisa, att den i nämnde §. lemnade föreskrift om Kongl. Commerce-Collegii samt Ilandels-Societeternes i Rikets större Sjö- och Ilandels-Städer hörande blifvit iakttagen. h) under åren 1836 & 1837 hafva, enligt särskildte Kongl. Bref, ifrån Handelsoch Sjofarts-Fonden blifvit, emot 5 proc. ränta, utlemnade följande lån; nemligen: — 84 — Till Colonien S:t Barthelemy, under ansvarighet af Kongl. Maets Hand-Cassa ...»•••••••• „ Directionen för Segelfarten emellan Wenern & Hafvet 30,000 — „ Seffle Canal-Bolag i Wermland 20,000 — „ Carlstads Hamn& Canal-Bolag 10,000 —• i) Slutligen få Revisorerne äfven anmäla, att den af Rikets sednast församlade Ständer väckta och af föregående Revisorer omnämnda fråga om Convoy-Commissariatets upphörande och hela denna förvaltningsgrens förflyttning under Kongl. Commerce-Collegium ännu är oafgjord, emedan Kongl. Maj:t, sedan infordradt utlåtande af bemälte Collegium afgifvits, genom Nådigt Bref den 27 April 1837, förklarat Sig vilja med frågans afgörande lills vidare uppskjuta. F. d. Kongl. Quarantaines-Commissionen. Denna Styrelse har, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 3 Februarii 1837, blifvit upplöst, samt inseendet öfver Quarantaines-bevakningen å Rikets Östra kust från och med den 1 Mars samma år öfverlåta åt Kongl. Commerce-Collegium.
Föredrogs ånyo Konst.-Utsk:ts den 11 och 16 dennes på bordet lagde Merri. N:o 7, i ani. af K. M:s Nåd. Propos. om antagande af ny R. O. och dermed sammanhängande ändringar i R. F. Den 18 Mars f. m. 211 H. Exc. Hr Frih. De Geer, Louis, anförde skriftligen: Med begagnande af den R. St:r i grundlagen medgifna rätt att öfverlägga om ett af K. M. framställdt grundlagsförslag, som blifvit af Konst.-Utsk:t tillstyrkt, anhåller jag, att, jemte hembärande till Konst.-Utsk:t af min tacksamhet för den omsorgsfulla och ”på djupet gående granskning, Utsk:t egnat K. M:ts förevarande förslag, få till bemötande upptaga de emot Utsk:ts Betänk. afgifna reservationer. Den första frågan att besvara är den, huruvida en representations-förändring är behöflig. Reservanterna af Preste-St.framhålla, huruledes både Konung och folkombud vitsordat, att den nuv:de representationen icke hindrat Sverige att blifva ett lyckligt land, och tyckas nästan förvåna sig öfver, att K. M. vid sådant förhållande funnit tiden fordra att framlägga frågan. Dertill förefinnas dock goda grunder. Afven om man utgår från den förutsättningen, hvilket K. M. icke gjort, att den nuv:de representations-formen skulle kunna i framtiden verka lika väl till folkets utveckling, som den gjort under förflutna tider, så kan likväl rättvisan, oberoende af den omedelbara praktiska nyttan, hafva sina fordringar i ett samhälle, hvilka icke ostraffadt kunna åsidosättas. Och rättvisan kräfver verkligen en förändring af vår national-representation, dels derföre, att nu från deltagande i densamma uteslutas många, som äro fullt behöriga att utöfva representationsrätt, och dels emedan missförhållanden ega rum emellan de nu berättigades inbördes andelar i denna rättighet. Men icke blott rättvisan, utan äfven klokheten påkallar representationens ombildning.
Af tabellen N:o 8 C) upplyses tydligt, att med året 1858 plötsligt inträdt den minskning i antalet från gästgifverierna utgångna hästar, som sedan fortgått, och af femårsberättelserna inhemtas, att trafiken under åren 1856 och 1857 före den finansiela krisen var utmärkt af en särdeles liflighet. Denna kris kan alltså otvifvelaktigt hafva haft någon inflytelse på den hastiga minskningen, men alla femårsberättelserna instämma dock deruti, att den egentliga orsaken ligger uti den förhöjning (i städer till 1—1,20 R:dr, på landet till 0,80 —1 R:dr för milen), som bestämdes genom Kongl. Kungörelsen af den 11 December 1857 angående legan för gästgifveri-, hålloch reservskjuts m. m. Att denna förhöjning i många fall befunnits oförenlig med de fördelar, som genom resorna kunnat vinnas och alltså verkligen inskränkt de resandes antal, lider väl intet tvifvel. Men deraf kan ingalunda med lika säkerhet slutas till den skadliga verkan, som numera måste betrak tas såsom en gifven följd af ökad dyrhet å transportkostnader, ökad utsträckning af jernvägsnätet och våra rikliga sjökommunikationer hafva nemligen under tiden åt flera landsorter beredt en ersättning, som flitigt begagnats, och dessutom upplyses af flera femårsberättelser, dels att man genom ökadt begagnande af egna hästar sökt bespara den kontanta utgiften, dels ock hufvudsakligen att fortskaffning till betydlig del skett ge nom beting med förbigående af gästgifverierna. Under det en stor del af de skjutsningsskyldige räknat minskningen af de resande såsom en stor fördel, som tillåtit dem att mera ostördt för egen räkning begagna sina dragare, hafva åter andra saknat den kontanta inkomst, som skjutsningen beredt, och dessa hafva alltså med begärlighet sökt och funnit sig tillfredsställda af lägre ersättning än den af författningen bestämda. * Mångenstädes synes ock minskningen af resande hafva lagt hinder för afslutandet af entreprenadkontrakter om skjutsningen, då t. o. in. den högre skjutslegan ej ansetts uppväga skyldigheten att tillhandahålla det hästantal, som föreskrifvits.
Sedan Utskottet sålunda tagit kännedom om beskaffenheten och förvaltningen af de medel, som redan äro ans!agne och användas till Fabrikernes och Marmfacturernes understöd och 1 afseende derpå sig utlåtit, har ICongi. Maj:tä Högstberördé Nådiga Proposition, så vidt den rörde fråga om fastställande af en viss Procent af tillverkningsvärdet såsom Båne-medel, i förhållande till hvarje Fabriks-grens olika behof af Förlags biträde samt huruvida icke Bån-rättigheten , hvilken hittills varit inskränkt, egen» teigen till stämpelbara varor, äfvenledes matte till andra lika gagneliga Fabriks - handteringar och deribland G’astillverkningen kunna utsträckas, blifvit föremålet för Utskottets öfverläggningar; äfvensom Utskottet i sammanhang dermed förehaft Herr Ekelunds cmförmälte Memorial, hvaruti med framställning af den allmänna förlägenhet, déri Fabriks Inrättningarna och Vä fverierne sig befinna, och sorn hufvudsakligen skulle härröra från don föränderlighet och minskning i deras Båne - andel, som de senare åren ägt rum, Herr Bielund föreslår, att till hjelp emot denna olägenhet, det för Fabriketnes understöd redan anslaghe Bånebidrag inåt*- te ökas med åtminstone 400,boo B;dr, samt ntt till förekommande deraf, at: för framtiden icko måtte inträffa hvad som nu sker, det Bane andelen minskas i den mån tillverkningen stiger,1 *a viss Procent för hvarje gren af Fabriks-uU» 139* Stats-ZJtsiottets Betiinianden. •verkningarne stadgades, hvarigenom Låntagare* agde en säker beräkning af der understöd, lian för året genp,m beläning för sjn Fabrik bade, 3tt påräkna.
Ständer bifalla livad Stats-Utskottet här ofvan tillstyrkt rörande den project.erade Löningsoch Utgifts-Statens StatsUtskottets Betilnianden. 527 antagande, så skulle, utom de uppgifna inkom, steine till Slotts-Ivassan af arrenden för Slottets lif gen beter ^33. 16. samt Orangeriet ooh Trådgården 333. 16. 66G> 32, Jemte förutvarande Statsanslaget för Ulricsdahl 2227: — erfordras en tillökning af 326-: 40. Och hvarutaf de 2:ne sistnämnde po«terne kommu att med sammanräknade belopp af 549] Rulr 40 sk. uppföras å Riks Staten under första Hufvud Tituln. För den blifvande tillökningen af 3507 R:dr 40 sk. lemna de för Kongsgårds bemma, nen ingående Arrenden en Fenninge tillgång af omkring 1424 Il:dr 20 sk. 3 r. jemte 203 Tunnor Spannmål, hvilka inkomster nära torde svara mot det ökade behofvet, och genom för. nyad ut-arrendering af de Hemman och Lägen, heter, derå nuvarande Arrende-Contracten med år 1821 till ända löpa, blifver både Stats-Verkets större utgift betäckt och en överskjutande inkomst för Staten att påräkna; Hvilket alic vördsamligen öfverlemnas till Riksens Höglofl. Ständers bepröfvande; Hvarvid någre Ledamöters serskildte tanka i fråga om Hospitals Tnrättgen bifogas. Stockholm den 5 Martil 1818. Besittnings-Bref för Stats-Sekreteraren Beri, dess Fru och Arfvingar, pä Bergshammars gärd i Sohlna Socken. 5^8 Ståts-Utskottets Belänkandeu. VI Ulrica Eleonora etc.
Ständer, att en jemkning af Roteringsbesväret påkallades både af rätt oell billighet, samt anhöllo således uti underdånig skrifvelse, att Kongl. Maj:t täcktes utfärda ny instruction för Roterings verkställande i Skånska Länen, samt derefter anbefalla ny Roterings undersökning, hvarvid de Rote ringsskyldige, sani förut icke varit tillstädes, ägde rätt afgifva det Utlåtande hvartill de funno sig befogade. En sådan undersökning är likväl ännu icke verkstäld; och som den skedde Roteringen, o^. ajisedt alla dess anmärkte felaktigheter, emellertid förblifver i dess närvarande skick till de Roteskyldjges lidande; så får jag hos Högloli. Ridderskapet och Adelil vördsamt anhålla, om en förnyad underdånig hemställning till Kongl. Maj:t rörande bebofvet af den Roteringsundersökning, som af Riksens Höglofl. Ständer vid 1818 års Riksdag i underdånighet blifvit begärd. Ender discussionerna i denna fråga sistledne Riksdag, blef det uppgifvet, att Kongl. Majit i nåder anslagit: 6 tunnor spannmål, för hvarje af de i Skåne öfverroterade z 11 stycken Rotar till de ordinarie Rotarnes understöd, räknadt från och med år 1816; men då, mig vetterligen ingen deraf rönt lindring i det Roteringsbesvär som från början vidlåder dess Egendom; så hemställer jag i ödmjukhet om icke Höglofl. Ridderskapet och Adeln skulle täckas örn förhållandet härmed infordra nödiga upplysningar, samt der - Den 3 Martii, est nämnd? uppgift befunnes rigtrg, i underdånighet anhålla om understödsanslagets uppfyllande, äfven för den sedan år 181B förflutne tiden, hvarigenom medel till bestridande af kost-: naderne till den nödig, ansedde Roteringsundersokningen, torde kunna erhållas utan StatsVerhets betungande.
Hvad ska det här bli af? K ATTONG ( fattar honom i armen ) . Hvar har ni K ONJANDER . K ATTONG . K ATTONG . K ONJANDER . På golfvet. Hos mig. hittat det här kortet? Hvar? sig på domarekallet, tror jag ( Amanda ger honom ett tecken ) . K ONJANDER ( afsides ) . Herr Grosshandlarn slår Ah När säg sanningen, herre... K ATTONG ( vänder sig till henne ). kommer åt dig i dag, min vän! A MANDA ( helt lugnt ) . Jag vet inte hvad det K ATTONG . Jaså... ( visar henne kortet ) . Säg Hvad var det? mig ... känner du den här stilen det är din, skulle jag tro? K ONJANDER . Fruns stil ... Åh fanken! finnas flera lika stilar? K ATTONG . A MANDA ( lugnt ). Min stil Det kan väl Jaså ... du tror det. A MANDA ( utbrister i skratt ) . K ATTONG ( visar bestörtning ) . skrattar hon åt? Ha, ha, ha. K ONJANDER . Ha, ha, ha, ( afsides ). Hvad A MANDA ( pekar på kortet ) . Se här ... se på hvar bokstaf för sig ... finns väl den ringaste likhet med min stil? ( skrattande ) . Är det derföre du såg så bister ut? K ATTONG ( förvirrad ) . Nej ... men saken är den att herrn här... ( vred ) . Hvad är det egentligen ni vill mig, herre? visitkort K ONJANDER ( utbrister ) . Är det inte herrns K ATTONG ( till Amanda ) . Jo ... det är verkA MANDA . Den herrn är tokig ... och du ligen mitt... med... ( hon rifver sönder kortet och kastar bitarna på golfvet ) . kort ( plockar upp bitarne ) K ONJANDER ( lifligt ) . Hvad gör hon? mitt K ATTONG . Ja, jag skulle tro, att den der gam la pratmakaren inte har alla sina sinnen i behåll. Sjunde Scenen. DE FÖRRE . CHARLOTTE.
Nu han detta infall fick, Att svärja borde friarne, och handslag ge Hvaran inbördes, samt, med bränneoffringar, Ingå förbund, och heligt sig förpligta så, Att den, hvars maka blefve ungmön Tyndaris, Gemensamt bistå, om man henne röfvade Ifrån sitt hem, och drefve mannen ur dess bädd, Bekriga röfvarn, och hans stad med vapenmakt Förstöra, om den var barbarisk, om hellensk. Men när de svurit alle, rådligt Tyndareus, Den gamle, friarna med fyndighet besvek, Tillåtande sin dotter vilja en bland dem, Till hvilken förde Aphrodites ljufva flägt. Hon valde då; o, att han aldrig tagit mot! Menelaos. Kom så ifrän Phrygien han, som dömmt Gudinnorna, så ryktet ibland folket går Till Lakedaimon, blomstrande i kläders ståt, Och blank af gull, och af barbarisk pyntighet; Och älskande den älskande, han reste bort Med röfvad Helena till Idas stall; ty hemma var Ej Menelaos. Se'n kring Hellas, rasande, Anförde han den fordna ed till Tyndareus, Att åt den oförrättade man lofvat hämd. Nu drogo således till strid Hellenerne, Med väpnad arm, och hit till Aulis' trånga pass Anlände de, med skepp och sköldar, och derhos Med hästar många, och med vagnar rustade. Och mig, som broder, blott för Menelaos' skull, De gjorde till härförare. O, hade dock, För mig, en annan vunnit slik utmärkelse! När hären nu församlad var, och sammanförd, Vi sutto, uti seglingsnöd, på Aulis' kust. Men Kalkhas, siaren, oss rådde, i vår nöd, Iphigeneia, hvilkens fader sjelf jag är, Åt Artemis att offra, som i landet bor: Fri segling skulle fås, och Phrygers nederlag, Ifall vi henne offrade, men eljes ej. Och jag, som detta hörde, utan omsvep, bjöd Talthybios, att hela hären skicka hän, Då jag ej ville egen dotter slå ihjäl.
Jag lemnade honom detta biträde och på så sätt lyckades han att komma hem midt i vintern hit till Sverige. Hr Gr. o. Landtm, yttrade att han, i anledn. af Gr. von Plåtens anförande, ansåg sig, innan discussionen afslutades, böra till hvad han förut yttrat, tillägga att derest Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk., dit motionen borde remitteras, funne sig af sakens natur föranledt att sammanträda med StatsUtsk., så funnes derföre intet hinder i grundlagen; men att det sedermera berodde på RiksSt:ri att pröfva om Utsk. sträckt saken för långt, och att följaktligen remissen till Allm. Besv.- ö. Ekon.Utsk. icke blefve hinder för den behandling af i fråga v:de motion, som de sednare tälarne tycktes hafva önskat. Uppå härefter framställd propos. blef förev:de motion jemte de hu i ämnet afgifne yttranden remitterad till Allilt. Ekon. Utsk. Föredrogs Hr Hjertås, Lars, d. 3 derinös e. m. på bordet lagda motion om förändring i sednast utfärdade K. Stadga för Rikets allmänna ElementarLäroverk. Hr Hjerta: Med anledn. af den framställning jag gjort i mih mölion att Utsk. måtte inkomma till R. St:r med förslag i afseende på vissa förändringar af den sednast utfärdade förordn:n om ElementarLäroverken, serdeles med afseende på skolornas Styrelse, anhåller jag nu få tillägga, det jag för en närmare utveckling af frågan önskade, det Utsk. ville serskildt uttala sig öfver den punkt i deri nya förfättnm, som handlar om Rektorers tillsättande. 1 den riva förordmn är det stadgadt, att Elementarskolans Rektor skall utnämnas af Regeringen efter förslag af SkoR Colhm.