Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att 3 procents årlig ränta å hvarje Låne-sumnra må genast från utgifvandet beräknas och erläggas, men ingen afbetalning å Capitaiet under 5 år, från och med år 1824 ega rum, *> Betänkanden. 515 8:o Att efter nämnde 5 års förlopp, af alla dem som ej uppföra Stenhus , 6 procent af hvarje primitivt Låne-Capital må ovägerligen hvarje år erläggas, hvarifrån först afräknas 3 procents ränta å den för hvarje gång. återstående Låne-summan, och resten anses 'såsom å Capitalet afbetaldt, intill dess detta till fullo blifvit inbetalt. Utaf dem åter som uppfört Stenhus, må det erhållna Lånc-biträdet i ia års tid få begagnas, innan den här nu stadgade Capital-afbetalnings skyldighet vidtager, Dock varder detta allt Rikets Höglofl. Ständers upplysta ompröfvande vördsammeligen understäldt. Stockholm den 8 Aug, 1823. Ankom d, 14 Aug. »823, No 586, Rikets Höglofl. Ständers Statsoch Banco-Utskotts Betänkande, i anledning af väckt fråga, om understöd af allmänna medel, eller Låne-bidrag, till uppförande af ett nytt Scholae-hus i Örebro. Genom Memorial, sorn från det Högv. Preste-Ståndet blifvit lill Utskotten remitteradt, 5i6 Stats-Utskottets liar Herr Professoren Doctor Thyselius framstält det Förslag, att, till uppförande utaf ett nytt Läro-hus för den sä kallade Carolinska Scholan i Örebro, A den Tomt, som till Scholan blifvit af Kongl. Maj:t och Kronan öfverlAten, och hvartill enligt kostnads-förslag skulle erfordras en summa af omkring 17,000 R:d. B:co , Rikets Ständer mätte, derest tillgångar icke funnes inom det för publike byggnader i Landsorterne faststälde Stats-anslag, hvaraf Scholan kunde blifva med något understöd af Rikets Ständers bevågenhet ihågkommen, bevilja ett Lån från Rikets Ständers Bank af högst 10,000 R:d.
Enär Utffottet ej fun - hetens ffuii ordet: einst matte ändras til utaf. 4. lVlom. Aogwordige Präste Ständet: at såsom enlnit ffäl rilstyrka Bewillföljd af Ståndets ofwan-sinngens förhöjning för berörde anmärkning, rö-!Scands-Personers Hu« rande Bewillning för Hu-^strur, förfaller denna ansirur, derest den bifalies,sinärkning. orden: lika med andras kil: halsten emot, och uti 5. b/Iom. Order hälften andras til fjeededelen, utom för Allmogen, för hwilken borde förblifwa såsom Författningen innehåller; hwarurr 6. ?ckom. Den zs Mars. ^459 hwaruti Bonde-Ständet ock instämt. i. ^rt. g. §. 6. ^lom. wällöf!. BorgareStändet: at orden : ester -eras bättre och sämre wilkor, aldeles mätte mgä, och ar ester orden: här förut, tilsattes minst; at Hustrur som hwarken hafwa egendom eller Näring, böra utan undanlag hänföras til minsta graden af hwad för Hustrur och Döttrar är utsatt. Högwördige prästeStändet: at wid stutet 6. lrlom. Den först anmärkte rättelsen anser Ulssotter böra göras wid reäsctionen, äfwensom den sednare, dock sa, at i stal» let för: minst til ännu mera tydlighets winnande utsattes beloppen af hwad Hustrur och Döttrar minst erlägga, nemligen Hustrur 8 tz. och Döttrar 16 st. Som Pennings-Osp!- talsr kunna göras frukt - as deta Klomem följande bäre genom andre förmo tillägg matte göras : Alla Lspjrsl, som icke estet Embetsmäns förordnande äro fatte i taka händer, anses för räntegifwande, och för hwilka således Bewillning bör utgä.
Grefve Mörner, Carl Slellan: Då OeconomiceUtskottet framställt de skäl, som ligga till grund för dess Betänkande, vill jag ej borttaga tiden med ett upprepande deraf. Jag utbeder mig endast få upplysa, att Utskottet icke afstyrkt ProductPlacatets upphäfvande och icke heller den yrkade rättigheten för utländska Skepp, att utan förhöjde Tullafgifter i våra hamnar afhemta Skogseffecter; men Utskottet har endast ansett tiden ännu icke vara inne till en sådan förändring, och icke fehr lämpligen inträffa, än en fullkomlig reciprocné emellan oss och andra handlande Nadoner äger rum; det vill säga, när vi jemväl njuta samma fördelar till goda i Utländningens hamnar, som han i våra. Genom ett motsatt förhållande skall, under det möjligen en inhemsk Näring vinner förkofran, den Svenska handeln afstadna eller gå alldeles förlorad. Och då jag Ridd, o. Ad. Prof. VI. B, II. Afd. li, l2. 82 Den 21 Maji. tror, att Näringar och handel höra stå i band med hvarandra, hemställer jag, om en brytning af detta samband är förenlig med Rikets sanna fördel. Detta har varit det skäl, hvar-; före Utskottet ansett frågan böra öfverlemnas till Kongl. Maj.t, som ej lärer underlåta att vidtaga de åtgärder, hvilka med Landets bästa öfverensstämma. För öfrigt har jag ej något att tillägga, helst Betänkandet till Utskottet lärer komma att återgå. Grefve Spens, Carl Gustaf: Då meningarne i detta ämne varit så obetydligt delade, borde jag måhända icke upptaga Ridderskapets och Adelns lid med några anmärkningar , hvilka icke särdeles skilja sig från hvad man re. dan anfort, men sorn jag i denna vigtiga fråga anser det vara nödigt, att , i tall en fri handel med Svenska SkogsProducter icke skulle gå igenom; man likväl bör visa, det ganska många af Ridderskapet och Adeln hyst tänkesätt , hvilka för Näringarne och frihet i Prodactionen varit fördelaglige, anhåller jag att få uppläsa följande:
När nu fogden icke kan uppföra ifrågavande rester å indelningstitlarne, eftersom i detta fall ränteriets qvittencer å restfri leverering af dessa titlar, vittna honom emot, och han icke heller kan föra dem på kronans behållna räntor, dä de skattskyldiges qvittenser derföre lägga hinder i vägen; pä hvilka titlar skola dä resterne balanceras, för alt göra fogdens räkenskaper sanningsenliga och instämmande med sina verificationer? Derom förmäles ingenting i Frih:ns förslag. Dessutom angår denna punkt endast och allenast de löuingsräntor, som tillfalla embetsoch tjenstemän vid regementerne; men Frilen har sig säkerligen bekant att det finnes vid militien andra föremål lill hvilka indelta räntor äro anslagne, såsom, krigsmanshuset, generalförrådskas-an och militiae-bosthllskassan, hvilka räntor också tillhöra reg:ts-skrifvarens uppbörd. Om dessa räntor har Frilen icke nämnt ett enda ord. Skola de af reg:ts-skrifvarne fortfarande uppbäras, eller skola de jemväl ingå i den allmänna uppbörden och af kronans uppbördsman sedermera i vederbönde kassor redovisas? Den sista punkten i Litt. A. lyder sålunda: ”Sorn förskott på årets löner, ställes af vederbönde K. hellede hvarje är den lasta November, till vederbönde löningsdirectionens disposition uti landtränteriet, ett belopp motsvarande hälften af den summa, hvilken af föreg:de års uppbörd blifvit uti ränteriet för regementets eller corpsens räkning deponerad. Jag söker förgäfves att göra mig reda för hvar dessa medel skola tagas, efter som ingen uppbördsstämma vid den tiden egt rum, och det icke är mig bekant alt K.. hefh:de äger rättighet att i landtränterierne qvarhålla sä stora penningebelopp som kunna erfordras för att förskottsvis verkställa en sådan utbetalning, som den ifrågavande. Att reqvirera från statskont. skulle då blifva den enda utvägen, men det är icke sagt att statskont:s kassa vore i den ställning, alf, den kunde medgifva så betydliga förskotten Frih.
På grund af dessa beräkningar och med stöd af Föreståndarens för Afvitlrings-verket i Dalarne meddelade yttrande och intyg, enligt hvilket de 22% socknar, från hvilka skogs-effekter kunde framskaffas till Fahlun eiler andra punkter af jernvägen, egde en sammanräknad skogs-areal af 3,705,569 tunnland, hade följande förslags-beräkning öfver den årliga inkomsten af ofvannämnde bana blifvit uppgjord: Stals-Ulskottels Utlåtande, JW 274. 27 Genom gods—trafik, som redan för närvarande ginge till och från Gefle i jernvägens föreslagna riktning, upptagen till 183,050 Skep:d R.dr 100,721. genom gods-trafik, som nu äfven funnes och skulle komma alt från andra riktningar öfverflyttas till denna jernväg, dito till 55,650 » » 41,815, och genom gods-trafik efter jernvägens öppnande från Korsnäs, nemligen 40,000 tolfter plank och 30,000 tolfter bräder, 220,000 » » 127,500. samt genom person-trafiken, upptagen lill blott 3/4;delar af beräkningen » 72,964. Då från den sålunda beräknade årliga inkomstsumman R:dr 343,000, afdroges ofvanberörde driftoch underhålls-kostnad » 175,000. skulle således återstå en behållning af R:dr 168,000. motsvarande 7 procent af anliiggnings—kapitalet.
Riksdagsordningen, enligt Hans Evcellences tanka, borde, i båda fallen, efter ordalydelsen anses tillämplig. Grefve Cronhjelm, Otto August: Jag vågar hemställa, om icke Herr Grefven och LandtMarskalken skulle täckas fråga den Ledamot, som begärt votering, om han ej ville derifrån afstå, då Ridderskapet och Adeln så enhälligt besvarat den framställde propositionen, och tyckes så allmänt önska, att slippa denna votering. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att då Herr Rosenqvist sjelf torde hafva erfarit, att Ridderskapet och Adeln allmänt önskat återremiss, hvilken icke blifvit bestridd af någon annan än Herr Rosenqvist, samt votering derom således kunde anses öfverflö - Den 9 Julii f. m. dig, finge Hans Excellence fråga, om icke Herr Rosenqvist ville från sin begäran om votering afstå. Herr Rose?!qvist: Om ingen enda af Högloft. Ridderskapet och Adeln vill förena sig med mig i anhållan om votering; afstår jag derifrån. Ropades allmänt Nej. Hans Excellence He?'r Grefven och LandtMarskalken yttrade, att, enär Herr Rosenqvist förklarat, att om ingen af Ridderskapet och Adeln förenade sig med honom uti dess anhållan om votering, han skulle derifrån afstå, och ingen af Ridderskapet och Adeln nu uti Herr Rosenqvists berörde begäran instämt, ansåg Hans Excellence Hr Rosenqvist, i följd deraf, hafva afstått fråp nämnde begäran ; och finge Hans Excellence således tillkännagifva, att Ridderskapet och Adeln bifallit återremiss äf Statsoch BancoUtskottens ifrågavarande Utlåtande. Justerades tvenne ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plena den 6 dennes f. och e. m. fattade beslut. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan en qvart till 3 eftermiddagen, t In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. 32 H. Den 9 Ju lii e. m.
St. St. (Dito (Döttrar od) SJtpnbtingar St. St. St. St. Vuöprefien St. St-, . ©ouoernantcn St. St. St. gabriféutäfiaren St. St ► SBerfgefätlcn St, St. ... ©e fällen St. St JpitSöSderffan St. St. Åammarjurtflfrttn Si. St Äantutartjenaren St. St SSetjenten St. St. ©rängen St. St. $Jigan St. St — St. St ^ärförutan uppgifwet: Ä:rS (Bvämoinöpanna, enfel . Dito mcö SJtäffnjärmare ©ito itteb enfet Slectiftcator . (Dito nteb bubbel bito (Dito mcb SOtäffwärmare ocf) eitfcl Siectiftcator . ©ito tneb bito od) bubbel bito Ä:rö bubbel fPifioriff Apparat DbferoeraS: Om någon af be ftattffptbigeS 95arti, SJfimbliugar eller fmSfolf eger fåbaite (Egenbo* mar o<& fiägenbeter, 2öerf o<& inrättningar, pmarför afgift enligt * 2(rt. erläggas ber, utmärtcS fåbmit orebrotb namnet; odf>, om någon af bent är gift, upptages fjujlrim naft efter mämteit. (5) iöif;. till St. ©t. ^rot. 1834 & 1835. 10;be ©ami. 1 2lfb. 2 23anbef. 33eioifrningö St. St. ^ormufatte. Uppgift till 23ereDningS#£ommitte'en i 3?. g?, ©ocfen för år 18 # , ©arbe. Snfomjl, UnDertecfnaD eger uti ofroannämnDe ©ocfen: §rälfef)emmanct gjän i 5,000 ©ito torpa
N:o 15, i anledning af väckt motion om domsrätt i mål, rörande sjöofficerare. N:o 16, dels i anledning af gjorde anmärkningar vid Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 18 om Svenske undersatares skyldigheter, när de vilja bosätta sig eller resa utrikes, samt utlänningars rätt att inkomma och bosätta sig i Riket, -— dels ock lill följd af ytterligare motion i enahanda ämne. N:o 17, i anledning af fråga om förändring af 4 §. 20 Cap. ByggningaBalken. N:o 18, i anledning af väckta motioner om tillägg till Kongl. Kungörelsen den 14 Juli 1835, angående förändring af Kongl. Förordningen den 20 Januari 1824 om ändring eller utrifning af vattenverk. N:o 19, i anledning af väckt motion, rörande Hafveri-eontract. S. D. Afslog Ridderskapet och Adeln Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 5 sisth December på bordet lagde Betänkanden: Prot. Utdr. d 16 Jan. i8rfr. 21 N:o 11, i anledning af väckta motioner om förändring i flyttnlngstiden för tjenstehjon. No 13, i anledning af väckt motion om förändring af Kongl. Förordningen den 27 October 1812 om utskrifningssältet och inrättningen af Allmänna Be vä rings-manskapet. S. D. Lades till handlingarne Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 5 sisth December på bordet lagde Memorial: N:o 20, i anledning af återremiss å Betänkandet N:o 1, angående väckta förslag till ändringar, tillägg och förklaringar af de om Skiftes-verket i Riket gällande Författningar. N:o 21, i anledning af återremiss å Betänkandet N:o 2, angående väckta frågor om ändring och förklaring i vissa delar af Kongl. Förordningen, den 1 Augusti 1805, samt andra Författningar, rörande skogarne i Riket. Från Ilögvörd. Preste-Ståndet.
Det finnes nemi. nu redan tre olika slags qvarnar, säteri-qvarnar, som icke hafva någon grundskatt, frälse-qvarnar, som hafva rustningsskyldighet i stället för grundskatt, samt krono-skatte-qvarnar, som betala grundskatt, hvartill kommer qvarnar i städerna, hvilka, så vidt de äro anlagde efter år 1835, endast erlägga bevillning. Dertill skulle nu komma en ny klass: de som ville ingå på kapitaliseringen, ty kapitaliseringen skall väl vara frivillig. Detta blefve ju att ytterligare inveckla saken. Det återstår således ingen annan utväg, så vida man eljest önskar att denna handtering bör lemnäs fri, än att efterskänka grundskatten. Det har vid flere föreg:de riksdagar varit yrkadt, och tillstyrktes till och med vid 1853—1854 årens riksdag af Presidenten von Hartmansdorff, hvilken visserligen icke var en man, som var släpphändt i afseende å statens inkomster. Hr von Hartmansdorff yttrade den 22 Juni 1854 (se pag. 450 af R. o. Ad:s prot. vid riksdagen 1853—54): »Jag erkänner vigten af de skäl, Hr Printzensköld anfört mot grundräntornas förändring. Jag vill icke, att man skall förminska dem, der de kunna bibehållas, och vill icke heller att någon jordegare skall utan förtjenst få sin skatt efterskänkt eller att denna skatt skall drabba andra medborgare utan deras förskyllan. Men jag måste deremot erkänna, att grundskatt på qvarnar icke är lämplig, emedan hon, efter rnin öfvertygelse, icke bör åläggas andra näringsfång än sådaue, hvilkas afkastning är oberoende af grannarne.» På grund af de skäl, jag nu haft äran framställa, får jag anhålla om bifall till Stats-Utsk:ts förev:de förslag. Den 28 Febrnari f. m. 489 Gr. Hamilton, Gustaf:
Sedan 1856 års Tull-kommitté, uti sitt afgifna betänkande, bland annat, föreslagit särskilda grunder för ordnandet af kreditupplagsoch nederlags rörelsen, samt Kongl. Maj:t uti sin vid sistlidne riksdag aflålna nådiga Proposition angående tullbevillningen upplyst, att denna fråga vore under behandling i sammanhang med utarbetandet af förslag till en allmän tullstadga, som komme att Kongl. Maj:ts pröfning underställas; har Utskottet nu inhemtat, att ett sådant förslag sedermera afgifvits, hvilket snart torde till afgörande hos Kongl. Maj:t förekomma, och hvaruti i öfverensstämmelse med kommitterades af Rikets Ständer å nästlidne riksdag biträdda hemställan, blifvit tillstyrkt, att de i hänseende till vilkoren föga skiljaktiga nederlags■ och kredit upplags-rättigheterne måtte sammanföras till en gemensam upplagsrätt, under namn af »nederlag». I sin underdäuiga skrifvelse den 2 December 1857 hafva Rikets Ständer redan, beträffande kredit-upplaget för den tid detsamma kunde komma att fortfara, uttalat den mening, »att bränvin icke borde upplagas bland de artiklar, hvilkas införsel underlättas genom anstånd med tullafgiftens erläggande»; men att härvid afsetts endast vanligt sädesbränvin visar sig deraf, ati den vid nämnde skrifvelse bilagda tarif för kredi -upplaget och transitoafgiften uttryckligen upptager de specifika arterna Genier er, Conjac, Rumm och Arrac■ Alt fråu upplagsrätt utesluta de tre sistnämnda slagen vore ock, i Utskottets tanka, desto olämpligare, som de utgöra hufvudsakliga föremål för verldshandeln, till hvars förmånliga bedrifvande efter olika konjunkturs-förhållanden erfordras, att varan från allmän nederlags inrättning, der sådan finnes, må kunna förtullas eller äter utföras. En sådan rättighet för dessa tre artiklar har äfven i Sverige, sä länge nederlag i detta land funnits och följaktligen långt innan förbudet mot sädesbränvins införande upphäfdes, egt rum och varit begagnad.
En annan omständighet, som måste tagas i betraktande, är att, då diskontrörelsen är indelad i olika mycket stora distrikter, med kontor i vissa städer, hvaraf det i Stockholm kanske omfattar | af hela Sverige, vore det underligt om räntan inom hela distriktet skulle rätta sig efter förhållandena i den stad der kontoret finnes, eller om räntan skulle höjas eller sänkas på en plats, derföre att penningetilleången der vore knapp, utan afseende på räntan i hela det öfriga landet. Vill man göra räntan olika vid olika diskontkontor, måste man derföre borttaga stadgandet, att hvar och en skall höra till något visst distrikt. Jag anhåller örn bifall till Utsk:ts förslag. Hr Skogman, Carl Johan Alfred; Då jag vid denna frågas behandling hos fullmäktige deltog i det tillstyrkande, som finnes uttryckt i förev:de punkt, utfick jag från den synpunkt, att man derigenom beredde åtskilliga låntagare en fördel. På 564 Dea 17 Februari. sista åren har nemi. i hela Europa räntefoten varit vida mera föränderlig än tillförne; så har t. ex. i England räntan under sisth år vexlat emellan 4 och 10 proc. Verkan häraf blir understudom märkbar äfven bär, sedan räntan numera är fri. När nu räntan står lågt, drager man naturligtvis i betänkande att till denna låga räntefot bevilja lån på längre tid, enär man sällan kan med någon grad af visshet förutse om man ej måste vidtaga en förhöjning. Men deremot mötte ingen betänklighet att emottaga längre papper, förutsatt att de äro goda, såvida för dem erlägges en ränta någorlunda motsvarande den vanligen gällande. För låntagaren beredes sålunda den fördel, att hans låuearisökan kan bifallas, då den i annan händelse måst afslås. Visserligen blir genom ett bifall tdl denna punkt de i diskontstyrelsen tjenstgörande fullmäktiges göromål ej obetydligt lörsvårade, men de hafva ansett sig ej böra undandraga sig det ökade besväret.
För mitt omdöme, att det Kongl. Förslaget valt en klok medelväg, hemtar jag stöd just af de motsatta anmärkmr, som deremot blifvit riktade, i det att en del påstått det vara för omfattande, och andra åter att det icke är nog genomgripande. Vidare har samme talare föreslagit, bland annat, att lagen om affall skulle tills vidare inhiberas; — en åtgärd, som jag icke förr hört omtalas, och som jag icke anser öfverensstämma med Statens värdighet. Det har icke kunnat undgå väcka min förundran, att höra denne talare motsätta sig en utvidgning af nuv:de religionstvång, helst jag tror, det han sjelf känt sig besvärad af nuv:de förhållanden. Han har, såsom stöd för sin sats, omnämnt huruledes åtskilliga dissenters återvändt till Kyrkans sköte, då man Iemnat dero i ro, samt de fått en nitisk och skicklig lärare. Sådant tror jag bevisar Den 4 November f. m. 3sa raka motsatsen af hvad talaren åsyftade styrka. — Just den omständigheten, att något är förbudet, retar till öfverträdelse. Kommer nn dertill, att detta förbud angår en sak, hvaruti ingen mensklig myndighet eger att befalla, då reser sig känslan af den nienskliga friheten oemotståndligt upp deremot, för att trotsa förbudet; och min öfvertygelse är, att mången, som nu affaller, icke skulle göra det om man borttoge det befintliga straffhotet,—ett hot, som i öfrigt är ett blott skrämskott, utan all faktisk påföljd. Det har väckt förundran, att uti denna fråga begge de motsatta sidorna åberopat Gustaf Wasa och Gustaf Adolf. Sådant är likväl lätt förklarligt och härleder sig endast från olika upfaltning af den idé, för hvilken dessa stora Konungar verkade. Slutligen, och då det af K. M. framlagda Förslag fallit, tror jag möjligen, att det af Hr v. Koch framställda förslag kan i flere hänseenden vara ganska lämpligt; hvadan jag ock med honom instämmer i begäran om återremiss. Frih. Sprengtporten, Jak. Wilh.: Jag hade icke ämnat begära ordet för att yttra mig i denna fråga, och dymedelst förlänga öfverläggningen.
Underdånig ansökning af en paraplyfabrikant att, emot tull af ä procent utaf värdet, få årligen införa behöflig qvantitet lackerade jernspröten och gafflar till paraplyer; hvaröfver general-tullstyrelsen och kommers-kollegium afgifvit underdåniga utlåtanden. 8:0 Serskilda underdåniga ansökningar om tullfrihet vid införsel af nödiga machinerier för utvidgning af en redan befintlig och anläggande af en ny bomullsspånadsfabrik; tillika med general-tullstyrelsens och kommers-kollegii öfver ansökningarne afgifna underdåniga utlåtanden. 9:o General-tullstyrelsens underdåniga skrifvelser af den 12 Mars 1846 och den 24 Februari 1847, i fråga om ytterligare kontroller, till förekommande af oloflig införsel af smör landvågen öfver ryska gränsen. 10:o Underdånig ansökning att för en i Götheborg anlagd fabriks behof få tullfritt eller mot nedsatt tull årligen införa en viss qvantitet engelsk ståltråd; med kommers-kollegii deröfver afgifna utlåtande. ll:o Underdånig framställning af ett handelshus i Götheborg om förbud mot utförsel af vissa trädvaror utaf omogen skog; jemte t. f. chefens för skogsinstitutet och general-tullstyrelsens afgifna utlåtanden deröfver. 12:o Underdåniga besvär deröfver, att ett parti cider skulle blifvit tullbehandla! såsom vin; med vederbörandes öfver besvären afgifna underdåniga utlåtanden. 13:o
Genom mera återhållsamhet med skyttet under förbuden tid af året samt genom räfvens betydliga förminskning, tillvägabragt genom de premier, som härför utgå så väl ifrån den allmänna Jagt-kassan, bildad af bidrag från socknarne, som ifrån Gottlands Skarpskytteoch Jägare-gilles enskilda kassa, har under de sednare åren nyttigt villebråd blifvit betydligt förökadt på ön. Tjäru-tillverkningen är, oaktadt den minskade skogstillgången, ännu i det närmaste tillräcklig för ortens behof. Salpeter-till verkningen, som här borde med lätthet kunna drifvas och utgöra en lönande binäring, har de sednare åren mer och mer aftynat och icke ens" kunnat upphjelpas genom de åren 1845 och 1846 inträffade missväxter, som bort vända hågen åt binäringar. Någon salpeter har icke de sednare åren blifvit kronan hembjuden. Forlön tillflyter allmogen förnämligast genom kalkbruken så väl för sten till ugnarne, som kalk ifrån en del af dem till lastage-platserne, äfvensom för foror med varor ifrån de ofta inträffade strandningarne, synnerligast uti länets sydligaste distrikt och på Fårön, å hvilka ställen härflytande inkomster från dessa inträffande olyckshändelser utgöra en betydlig binäring. Allmogens vinterslöjder bestå, för karlarne, förnämligast i skogshygge och trädarbeten; bland de sednare uteör förfärdigandet af tunnor till den osläckta kalken en betydlig del i vissa socknar; äfven förfärdigas af några få temligen väl arbetade möbler och andra snickare-arbeten, forslingen af skogseffekter upptager dock mesta tiden. Qvinfolken sysselsätta sig med ullspinning och vadmalsväfning som stickning af tröjor och strumpor, äfven till afsalu. I Oija socken af Södrahäradet finnas goda Sandstensbrott; men sockneboarne hafva funnit sin räkning vid att hellre sjelfva sysselsätta sig med jordbruket och öfverlåta, emot en billig ersättning, bearbetningen af dessa stenbrott åt sina grannar i den norr om dem belägna Fide socken. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970