Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men vi ihågkomma säkerligen alla från föreg:de riksdagar, hvilken bestraffning och stundom hvilken storm, som blifvit uppväckt emot Const.Utsk., derföre att det tillämpat 106 § för sådane mål, som man dertill ansett för obetydliga. Utsk. har troligen vid denna riksdag tagit dessa föreg:de anmärkmr ad no - Den 5 December. 147 lam, och då förstår jag icke huru Utsk., med uppfyllande af sin pligt, kunnat göra detta på ett lenare sätt, än genom det blotta omdöme, som det, visserligen utan någon bitterhet, uttalat. Jag skulle derföre också tro, att hvar och en, som icke direct vill försvara de anmärkte åtgärderne i de här omförmälde särskilda fallen, äfven ganska väl kan gilla Utsk:s förfarande, fastän dessa mern. läggas till handlingarue. Hr Gripenstedt, Joh. Aug.: Uti de fleste talares anföranden vid detta tillfälle har det ingått såsom en väsendtlig beståndsdel, att speculera öfver ändamålet med den 107 § i Reg.F, För min del skulle jag tro det vara bäst att mindre sysselsätta sig dermed, än med sjelfva innehållet af sagde §. Man finnér då lätteligen, att denna § afser 2:ne alldeles särskilda frågor. Först bestämmer den Const.Utsk:s rätt och pligt att pröfva Statsrådsprot:n, och om deruti finnes något anmärkningsvärdt vid något eller några af Statsrådets rådslag ang:de allmänna mått och steg, så att Rikets sannskyldiga nytta icke blifvit iakttagen, eller alt Konungens rådgifvare icke med oväld, nit, skicklighet och drift sitt förtroende-embete utöfvat, då kunna sådant för R. St. tillkännagifva. Detta är första momentet. § säger vidare, att R. St. äga att, på grund af detta tillkänoagifvande, hos Konungen anmäla sin önskan om dessa Statsråds entledigande, så framt de anse Rikets väl sådant kräfva. Det är således tydligt, att uti denna § ingå tvenne alldeles olika bestämmelser. Det ena rörer Const.Utsk., det andra R. St.
Till bemötande af den anmärkn., som Hr Printzensköld framställt emot min reservation, får jag ypplysa, alt bancofullmäklige icke äga den ringaste befattning med granskningen af lånehandlingar för erhållande af s. k. fastighetslån eller med bestämmande af de låns belopp, som Rån banken mot inteckning utgå; ty hela bestyret dermed tillhörer bankens s. k. cancelli-commissarier. Det måtte icke vara någon synnerlig svårighet för dessa tjenstemän, att, då outtagna lånetil Igångar finnas, medgifva lån till högre be. opp eller till halfva taxeringsvärdet, om lånehandlingarne ådagalägga, att sådant står att förena med bankens säkerhet. Förhållandet är för närvar., att omkring 3ooä 400»000 '-dr finnas obegagnade utaf den fond, hvaraf fastighetslånen ut» gå, och denna summa har, om mitt minne ej bedrager, innestått sedan ett par år tillbaka. Om nu under denna tid dessa medel kunnat utgå i utlåningsväg, på ett sätt, hvarigenom bankens säkerhet på intet sätt äfventyrats, så hade derigenom både bankens och de lånbehöfvandes fördel varit befrämjad. Att den af mig föreslagna föreskrift skulle vara alltför obestämd och ej innefatta tillräcklig ledning för bancocommissarierne, vid utförandet af deras uppdrag, kan jag icke medgifva. Jag skulle högligen beklaga, om desse tjenstemän icke skulle äga så mycken omdömesförmåga vid uppfattandet af de för dem utfärdade reglementariska stadganden, att de kunde tillämpa en föreskrift med den tydlighet, sorn den nu ifrågavarande. Jag instämmer i Hr von Hartmansdorffs anhållan om den af honom äskade proposition. Hr Printzensköld: Jag vet alltför val, att Commissariatets låneoperationer, eller, rättare sagdt, all befattning med lånerörelsen icke varder föremål för efterräkning hos bancofullmäklige; men jag vet också att ha ncocommissai iernes protocoller ingå till R. St:s revisorers granskning och att bancocommissarierne äro granskning underkastade i och för sina åtgärder.
Ingenting är för en eldig natur mer odrägligt än ledsnaden; om sorgen, vreden och andra häftiga lidelser likna stormen som på engång störtar sitt offer, så är ledsnaden ett gift, som långsamt bortfräter alla safter, alla lifskrafter, under det den merglösa förtorkade stammen, blott långsamt förtvinande, öfverlefver sin bättre varelse. Dock jag vill ej plåga dig med en längre skillring af mina lidanden. Också är ej mycket att säga om ett lif, der den ena dagen liknar den andra såsom tvenne vattendroppar. Nog, min bror dog hastigt genom en olyckshändelse; min far, som redan någon tid förut hade insjuknat, öfverlefde endast få dagar denna förlust. Gerna skulle utan tvifvel min förföljarinna velat beveka min far, att med förbigående af mig, af hvilken hon med skäl hade så mycket att befara för framtiden, utnämna någon af mina yngre bröder till thronarfvinge; men jag vet icke om det var bestörtningen öfver den älskade sonens död eller min fars sanslöshet, som hindrade henne att utföra denna föresats. Med få ord: bommarna för mitt fängelse öppnas, rikets högste embetsmän inträda, knäböja och hylla mig såsom Afghanistans Envåldsherrskare. Min brors död hade dittills förblifvit mig alldeles obekant, och knapt en hviskning om min fars sjukdom hade trängt till vår aflägsna vrå. Man ledsagar mig genom de till jorden nedfallande vakterna, man inför mig i konungaborgen, sätter mig på thronen och en oräknelig folkskara hyllar mig med otaliga glädje-rop, – mig, mig, den tjuge-årige fången, mig, som nyss var ett mål för det djupaste förakt, de hårdaste misshandlingar. Jag kunde icke återkomma till sansning: jag fruktade i många dagar att vakna ur en skön dröm. Men äfven sedan öfverraskningens första glädjerus var förbi, kände jag mig liksom fallen från skyarna. Jag skulle blifva folkslags beherrskare, hvilkas namn jag ej engång hört: herrskare öfver länder, hvilkas provinser jag ej engång kände till namnet, jag, som ej visste hvilka grannar omgåfvo mitt rike!
— Enskildta medel 36. 5. 4 hvartill komma till nämde Star hörande 86. 32. — Föreslås: En högre Lärdoms-Skola i Carlstad Lika med Gefle T:r 285 Med afdrag af den härvarande Contanta tillgången, 236 R:dr 14 skill. 3 r:st, välde circa — 33 Återstå 253 Utföre* således - Eli lägre Närings-Skola i Philipstad Lika med Lidköpings, och utföres, utan afseende på den härvarande contanta tillgängen En högre Närmgs-Skola i Christinehamn Lika med den i Alingsas T:r 140 Med afdrag af den härvarande Contanta tillgångens 102. 8- värde circa — 14 Återslå 126 Utföres således - En lägre Lärdoms-Skola i Åmål Lika med Upsala T:r i 30 Med afdrag af den härvarande contanta tillgången 47. 10. 8, värde circa — 6 Utföres således Återstå 124 För Carlstads Stift befinnes således brista ti erno sands Stift. För Skolorna är anslaget Föreslås: En högre Lärdoms-Skola i Hernösand Idka med den i Gefle, och utföres*utan afseende på den härvarande ringa contanta tillgången En högre Lardoms-Skola pä Frösö Inka med Enköpings T:r 275 Med afdrag af den härvarande contanta tillgången 63. 2 5. 2 , värde circa —. q Återstå 266 Utföres således - En högre Lärdoms-Skola i Piteå Lika med Enköpings, och utföres utan af seende på den ringa contanta tillgången En högre Lärdoms-Skola i Umeå Lika med Upsala, och utföres utan afseen de på den ringa contanta tillgången En lägre Närings-Skola i Luleå Lika med Lidköpings T:r 65 Med afdrag af den härvarande contanta tillgången 30 R:dr, värde circa - — 4 Återstå 61 Utföres således - En högre Närings-Skola i Sundsvall Lika med den i Alingsås - T:r 140 Med afdrag af den härvarande con - T:r 6242 199 k:p t T 76 Contant. Spanne mål.
Allmänna frågor, som uti Riksens gor, som uti Riksens Bil. t. Constitutions Ut sk. Betänk. JV;o 3. 47 Ständers Plena — antaga eller ock alldeles förkasta. Frågor om förändringar af stadganden i Grundlagarne varda på följande sätt behandlade ; Tillstyrker Constitutions-Utskottet hvad en Riksdagsman hos detsamma i sådant afseexrde föreslagit, eller utlåter sig Utskottet med tilleller afstyrkande å en af Konungen i lika ändamål gjord proposition; varde Utskottets yttrande vid samma Riksdag öfverlemnadt till Riksens Ständer, hvilka vid densamma må kulina derom öfverlägga; men icke vid densamma besluta. Göras i Riksens Ständers Plena icke några anmärkningar emot Constitu tions-U tsko tlets yttrande; hvile detsam - Stä nders Plena — .— —- antaga eller ock alldeles förkasta. (Hela motstående moment uteslutes, men de i ämnet nödiga föreskrifter tilläggas vid 81 §„) 48 Bil. t. Constitutions Utsk, Betänk, Nto 3» ma såsom elt Riksens Ständers Utlåtande, hvaröfver först vid nästa Riksdag, och då endast med Ja eiler Nej skall kunna beslutas, och galle då föreskriften i 75 §. Riksdags-Ordningen. Göras åter i Riks-Slandens Plena emot Utskottets yttrande anmärkningar; blifve de, hvilka hvarje Riksstånd särskildt förklarar utgöra dess gemensamma tankar, till Constitutions-Utskottet hänvisade. Utskottet åligge då, att samtelige Riks-Slåndens tankar till ett i helt utlåtande i möjligaste måtto sammanjemka, och, om oförenliga skiljaktigheter finnas, dem derjemte lill samtelige Riks-Ståndens behandlande anmäla. Förena sig derefter samtelige Riks-Stån - Bil. I. Conslitutions Utsk. Betänk. iV;« 3* 4$ den om elt enahanda Utlåtande, hvile det till slutligt antagande eller förkastande , på tid och sätt , som ofvan föreskrifne äro. Blifva åter något Stånds tankar i någon eller någre delar skiljaktige från de öfrigas, oell samma
Med samma apparat verkställes då en kort eftersköljning i rent vatten. Vi ha personligen närvarit vid anställda tvättprof med den nya apparaten, o c h syntes oss de resultat, som därvid uppnåddes, verkligen öfverraskande. På en förundransvärdt kort tid rengjordes betydligt smutsig tvätt af blandade artiklar, kökshanddukar, stärksaker m. m. Omkring tio minuters bearbetning förslog, där annars en timmes gnuggning o c h borstning varit af nöden. För ylletvätt, gardiner, spetsar och virkningar bli resultaten ännu snabbare. För familjer, där små barn finnas och upptvättningar ofta förekomma, måste likaså den nya, bekväma inrättningen bli icke minst välkommen, då den på det skonsammaste behandlar materialet, samtidigt som den lämnar ett oklanderligt resultat på ofantligt kort tid. Till dessa fördelar kommer den ej minst vä- sentliga, att apparaten säljes till så lågt pris, att hvarje husmoder med liten uppoffring kan skaffa sig densamma. Densamma erhålles nämligen till ett pris af 6 kr. pr styck hos den välkända firman Joseph Leja i Stockholm. Blomsterfunderingar på höstsidan. J X H a äro vi väl mer eller mindre förtjusta i de 4j % friska, mångskiftande blommorna, och en C ' vacker, smakfullt ordnad bukett tillhör verkligen rummets angenämaste prydnader. Men buketten vissnar, o c h så är den glädjen slut — man kan j u skaffa sig en till, men den undergår snart samma öde — mer än vid mycket annat, tycker man, låder vid blombuketten denna förgänglighet, som inger ett visst vemod — » i dag röd, i morgon död! » Skulle man icke kunna konservera en hel del växter och tillika åstadkomma något originelt, artistiskt, pikant? tänkte förmodligen den store österrikiske målaren Hans Makart, och så kommo de välbekanta buketterna med hans namn till, hvilka som en modeartikel i den grad eröfrat den civiliserade världen, att vi godt skulle kunna säga oss sedan åratal ha lefvat i Makartbuketternas tidehvarf. Men hvad i all världen, torde nog mer än en inför dessa egendomliga bukettkompositioner ha utropat, de ha j u inga färger, det är j u bara hö alltihop! Alldeles så, där ha vi det originella, artistiska och pikanta.
Angående hufvudfrågan, är jii i§12 års Riksdag ett bevis, huru man kan förekomma följderne af att BevilSningssumman ej till påräknadt belopp utgår. En mindre brist förtjena!’ icke, att man derom här talar, för en större kail en Riksdag af Konungen ju sammankallas Det är sant, att äfven, oagtadt minuni-tabellen antagés , e« person kan få sin Bevillning nedsatt i jemförelse med sin grannes, om han framför denne har Jidit någon olycka, men, om ett helt Län lidit en sadan skada, så kan lättnad ej lemnäs det förr än nästa Riksdag. Å en annan sida kunde förslaget möjligen efter flera Riksdagar, sedan hvarje gång de särskildta Lands-J orterne prutat med hvarannan, leda tili det goda resultat, att en sådan minimi-tabell kan uppgöras billig, men i alla fall göra vi nu församlade, sorn veta oss ej äga nog statistiska uppgifter att författa en billig tabell, bäst att låta allt förblifva vid det gamla, isynner~ Den 22 Junii f. m. 367 bet intill dess något correctiv blifver föreslaget mot provinciela olyckor. Skulle Bevillningssumman ej utgå, må Konungen sammankalla en ny Riksdag; olägenheten bör på det viset endast afhjelpas, emedan det möjligen kan hända, att den har sin grund i en felaktig Bevillnings-princip. Friherre Boije: Jag anhåller ödmjukast att i den contraproposition till votering, sorn jag väntar, det förslag ej må intagas, som Herr Rosensköld gjordt, att låta Banken betala Jordägarens Bevillning; ty jag förutser, att tyngden af ett sådant tillägg skulle draga contrapropositionens hufvudsakliga föremål med sig i fallet.
Några fornminnen finnas icke här, men däremot äger Taschkent ett bibliotek om 30,000 band, grundlagdt af general Kauffmann. Hade jag under hela resan på det hjärtligaste och gästfriaste sätt bemötts af de ryska guvernörerna och myndigheterna i allmänhet, så var detta om möjligt än mer fallet i Taschkent, där generalguvernören och generallöjtnanten, baron von Wrewsky tog emot mig mer som en landsman än som en främling och under de 12 dagar, jag vistades i Taschkent, betraktade mig som sin gäst. Och kunde jag väl få en angenämare påminnelse om fosterlandet än att vid mitt inträde i hans salong finna den prydd af ett porträtt af H. M: t Konung Oscar II? Baron Wrewsky var nämligen medlem af den beskickning, som vid konungens kröning representerade kejsaren af Ryssland.x 68 EN RESA FRÅN TEHERAN TILL KASCHGAR. Vid Khodschent passeras å nyo Sir Darja, och i Kokan reser si g ännu den siste khanens, Khodier Khans, palats, där nu ryska officerare bo. Efter att hafva passerat Ferganas hufvudstad, Margelan, samt Andidschan, framkom jag ändtligen den 28 november till Osch, där postvägen slutar och hvarifrån terrängen på allvar börjar stiga mot Tien-Schan. Med vänligt bistånd af guvernören i Osch, öfverste Deubner, örd * nåde jag där en karavan om 5 hästar och 3 karlar, usbeker till nationen. Vi medförde proviant för en månad, samt voro klädda i fårskinnspelsar, skinnmössor, baschliker och valenkis eller ryska filtstöflar. Vägen till Kaschgar, som genom det 13,000 fot höga passet Terek Davan passerar Tien-Schans väldiga kam, är 45 sv. mil lång och tillryggalades på 14 dagar, från den 1 till den 14 december. Trakten är mycket^glest befolkad af karakirgiser, som här ligga i sina kischlaks eller vinterläger. De sönderfalla i flera stammar, af hvilka de viktigaste äro Backal, Monak, Djurre och Sartlar.
Hemmans och öfrige Jordägare betala efter denna Artikel ingen annan Bewillning än den som ester Hemmanens och Jordens warde äger rum, sa wida de icke innehafwa särskild förmögenhet, eller idka särskild handtering och rörelse Innehafware af särskilde Krono, Fifferier samt flera dylika Lägenheter, hwilka endast erlägga ränta ester Jordeboken, betala Trettio procent deraf ester Markegång. De af förestående Lägenheter som höra under Hemmanens skattläggning och således uti de dcrwid förut bestämde afgift» äro inberäknade, äro fran denna afgift befriade. Jnspectorer, Fralse och Gärds samt Caficurer, Bokhallare, Factorer och Skrifware i Privat tjenst pä Landet betala efter betydenheten af den egendom de för estö. Bihang. N:s rsz. Den zo Julii. ^ 40; — zo: — 20: — I 8 Clasier / ! rs: — n: — 6: — z: — i: 24 Den som tvid annan Egendom och Landtbruk har öfwerinseendct eller huswudbefatkningen, taxeras: da Egendomen består af 4 Mantal eller derunder salom Nättare fran 4 till och med 9 Mantal, som Fogde: och ar Egendom af annu större Hemmantal , såsom Inspector. Likwäl ar man icke nödsakad striswa en Dräng för ett helt Hemman eller derunder, såsom Rattare. Kamererare Frälse och Secreterare f Zo: — I Tre Clasier 201: — l. — Krögare och Krögerskor pa Landet för Ol och Matförjaljning, Bränwins-Minutering om den tillätes. Oberäknat I 4 Claier Lotsar xä Landet 2: — Deras Drängar 1: — Pigor, Lagstadde hoS alla Stand pa Landet, samt ÄllmogenS hemmawarande Döttrar och SonHustrur betala ingen särskild afgift efter denna Artikel, da de ej haswa annan Förmögenhet. Rät - Den zo Iulin 2147 Rättare och Ladu, Fogdar wid Landt-Egendomar — , — i: 24. Se Anmärkningen för Frälse - Jnspectorer.
M e n snart återvann h o n ett passande allvar o c h sade, i det h o n såg på sin hand, s o m han i ren distraktion glömt att släppa: » Om inte notarien behöfver stödet af min kraftiga hand, så kanske jag nu kunde få den tillb a k a; jag behöfver den händelsevis, efter s o m det är den högra. » » K a n s k e jag i så fall kan få byta ut den m o t den vänstra — får jag bara frökens hand, så gör det — » » Notarien. » o c h han släppte henne förskräckt Säg, hvarmed han sitt gräs på ängen slår? Hvad har det gamla slottet i sin saga Och s o m grasserar, säges det, hvar natt? Nämn mig en bana för din fot helt glatt? Hvad hörs I skogen i oktoberkvällen? ' Hvad sprider värme i de trefna fjällen? Säg mig, så framt du bi! eln minnes grantit,- Två namn på där omtalade profeler? Hur namnes fjället uppå klippans brant? Och säg mig, hvad det näpna djuret heter, Som trippar kring, liksom en hund så snällt, Och vid hvars hals en bjällra pinglar gällt? Lydia Johnson; af Ellen Bergström. (Med porträtt). — Prins och prinsessa; poem af Ernst Hoqman — Julläflingen. — Om julförberedelser och julfirande; prisbelönad uppsats af Ln. — Omplanterad; af .-ophie Linge — Förflugna ord; af V-na. — Ett kändt behof; af Dell. — » Skönhetsmedel »; af Sic — Om hösten; af K. E Forsalund. — Ur notisboken. — Valkyrian. — Teater och musik. — Vid kaffet; amatörfotografier för Iduu af Hugo Falk. På kräftmete. — Tidsfördrlf. S. Ordförvandlingsgåtan: Ni talar bra latin. Näppeligen, Iravadi, tranbärsväxt, adressera, lemmel, Ardennerna, reptilier, BabelMandeb, revolver, Angelsea, Liverpool, Aleuterna, Tilsit, Illimani, näbbgädda. den icke kan. fadern kan. Dagny OBS!
Och förstod han hvilket endast få på hans tid förstodo att i antikens hemland låta dennas lugnande och gedigna inflytelse uppfostra hans ästetiska sinne, eller mottog måhända ej snarare hans otyglade själ några intryck af det Italien, hvars utsväfningar redan förstört Guido Renis snille och inspirerade Caravaggios taflor? Öfverkommen till London, träffades han af hela inflytandet af en Karl IIs och Buckinghams sedeslösa hof, hvars vanarter trängt ned till alla samhällslager; en Sedley, Davenant, Etheredge voro då på modet, och hela verlden sprang att åhöra slippriga komedier och applådera lättfärdiga teatertrupper. Hvilken skilnad mellan dessa den stora stadens dramatiska föreställningar och de tarfliga sederna der hemma! Det är ej underligt, att en sådan natur som Johanssons drogs ditåt. Vi få ej glömma att en dylik omgifning hjelpt stora skalder såsom Molière och Shakspeare till en mångsidigare och fördomsfriare lifsuppfattning; men i betraktande af det förakt, som den tidens hederliga personer buro till de dramatiska konstnärerna, och som snart gjorde att dessa förtjenade det, innebar umgänget med dem en ej ringa fara. Palmsköld upplyser också, att Johansson »var af ett liderligt och flyktigt sinne och inlät sig med komedianter och annat pack». Det var dåvarande svenskars tanke. Vi kunna nu bättre uppfatta hans poetiska förkärlek och le äfven åt denna allsmäktiga opinions ensidighet; men med skaldens häftighet och hänsynslösa sjelfständighet, huru mycket måste ej hans karakter förlora på denna brytning med hela samhället! Emellertid har han ej försummat att under resan rikta sina kunskaper efter sin håg; han förvärfvade stor ledighet i att uttrycka sig på främmande tungomål, latin, tyska, engelska, franska, italienska, holländska; och Lars Johansson intager sin jembördiga plats bland de lärda svenske män, hvilkas kunskaper och språkskicklighet sträckte sig lika vidt som fäderneslandets politiska inflytande och vapenära.
När jag nit för andra gången be svärar R, o. Ad. tord ett yttrande i denna fråga, ber jag att få tillkännagifva, del jag ingalunda är intagen af någon illusion i afseende på framgången för de åsigter, sorn jag hyllar, eller det ovanliga nit man här visat alt få detta Coust.Utskts betänk, lefvande begrafvet; ty åtminstone om man skulle domina elter de korstecken, som af några ledamöter blifvit ritade, och de besvärjelseformler, sorn blifvit lästa deröfver, så vore det visst att anse redan så djupt nedmylladt i afgrunden, alt det omöjligen vidare kunde komma lill lifs. Jag kan dock ej föreställa mig annat, än att äfven ibland R. o. Ad;s medlemmar ännu finnas många, sorn hysa den öfvertygelse!!, att en representationsförändring, hufvudsakligen eller åtminstone till någon del enl. de grunder, som af Gonst.Utsk. blifvit lagda, måste en gång komma till stånd. Jag slutar härtill, icke blott af R, o. Ad.-s förut fattade beslut och af den allmänna ifver för reform i denna syftning, som Stiinderne vid riksdagens början visade, utan äfven af hvad man hört ifrån andia håll öfver denna angelägenhet yttras. Under sådana förhållanden kunna vissa af de invändningar, man anfört, eller de epilheter, man tillagt Gonst.Utsk., t. ex. ”representationsreformens dödgräfvare,” ”det gamla »Svenska vettets motarbetare,” ”huruledes bindeln 1111 fallit ifrån ögonen” etc. etc, allt delta kram, säger jag, kon då icke räknas lör annat än yttringar af subjectiva åsigter, eller såsom Hamlet ^säger; ord, ord, ord, som ingenting betyda, såvida icke några gilltiga skäl kunna lemnäs lill deras understöd. Några försök hafva dock äfven skett i sådant afseende, och det är emot några af dessa skäl jag anhåller att (å framställa åtskilliga anmärkn.T, till följd deraf alt en talare förebrått mig att jag ej mäktat visa skäl för min yttrade öfvertygelse att någre talare varit inconseqvente.
Om morgnarne eller aftnarne, när alla voro hemma, brukade därför dessa gamle lärare sätta sig i en af de största hyddorna, under det att ungdomen samlade sig omkring dem och lyssnade uppmärksamt till hvad de sade. Hos de indianer, bland hvilka engelsmannen Hunter ibland vistades, brukade berömda krigare samtala med stammens barn om ett eller annat, och gamla kvinnor berättade historiska sägner. Några indianstammar hade den seden, att ungdomen fick historisk undervisning vid de offentliga festerna. Delawarerna läto de blifvande statsmännen närvara vid rådsförsamlingarna som tysta åhörare, och cheferna togo hand om deras undervisning. Man använde dem som sändebud till främmande stammar för att öfva dem i att framställa sina tankar. På Tongaöarne användas festliga tillställningar för att gifva de unga männen förmaningar att uppföra sig väl mot kvinnorna och icke använda sina krafter mot dem. 1 Kort sagdt, det felas icke vittnesbörd om att naturfolken ha öppet öga för uppfostrans betydelse; deras samhällen understödja också de enskildas sträfvanden i denna riktning så godt som det under deras förhållanden låter sig göra. Kvinnoarbeten på industriutställningen i Göteborg. Af Sccevo / a. ag antydde i mitt förra bref, att här på utställningen också finnas sådana alster af kvinlig slöjd, som icke äro egnade att stämma den förståndige åskådaren till bifall eller glada betraktelser. Då jag nu särskildt nämner några ord om dem, sker det icke af begär att klanda, utan därför att jag hoppas kunna öppna ögonen på en och annan, som ännu ger sin tribut af flit och ar bete åt de tiders mod och sed, när smak ocb stilsirme voro mindre utvecklade än nu, och som därför slösat bort ett idogt och ihärdigt arbete på saker, som inför en sund smak alltid måste förefalla underhaltiga. Jag syftar härmed i främsta rummet på dessa broderier, som äro afsedda att hängas upp som väggprydnader och föreställa porträtt, landskapsvyer, interiörer o. s. v. Dylika saker kräfva i allmänhet mycket arbete och vittna ej sällan om stor mekanisk skicklighet hos brodösen, men de göra i alla händelser ingen effekt, af det enkla skäl att genren är totalt förfelad.