Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ult supra. kx ?rotocollo O. Älver llolps. Utdrag af Högloft. RidderjkapelS och AdelnS Protokoll wid urtima Riks dagen i Orebro den 14 Octob. igro. S. D ^)ä wid granskning af Lag. Utskottets Förslag om en Lag till afstprande af Upplopp, sr Den 14 October. 209 sä wigtiga betänkugherer emot dest antagande sig yppat, som icke synas kunna med mogenhet afhjelpas under den korta tid Riksens Ständer sig för Rcksdags.ärendernes afgörande föreffrif!vit, och en Lag, hwars stadgande bör stä i den alldranärmaste gemenskap med afseendet ä den allmänna medborgerliga säkerheten, kräfwer den samwetsgrannaste behandling; sä ff-r Rivderffapet och Adeln för sin del ansedt all ätgärd wid sörenämde project för denna Rcksdag böra hwila, och Riksens Ständer för det närwarande kunna ätnöjas med den underl äniga anhällan hos Konungen, att Hans Mast täcktes, wid inträffande upplopps tillfällen, etter söregängne warningar, genom wederbörande Embetsmän gifwa werkställighet ät den i Lagarna stadgade grundsatts, att wäld mä med wäld mötas, i det owillkorliga ändamäl, att Rikslagarna mä upprätthällas och allmän och enskild säkerhet bliftva tryggade. Ur supra. Lx Urvrocollo 6. 8i!vsrllo!ps. Utdrag af Högloft. RidderssapetS och Adelns Protocoll wid Urtima Riksdagen i Orebro den 14 Octob. 1810. S. D. ^6iköll Högloft. Ridderskapet och Adeln llag. Utskottets förleden gärdag pä bordet lagda Bihang. lil. Me - 210 Den 14 October. Memorial, rörande den af Herr Mann erstam wäckta Motion, om uppgift af en arbetsmetod för Lag-Comiteen. Or supra. Lx ?rc>tocollc> s». 6. Silverstolpe. Utdrag af Högloft.
"Med Eders Kongl. Mains dertill gifne Allernadigste tillständ, wägar nu Bonde-Srandet, genom Ost Deputerade, i uudcrdanighet nalkas Eders Kongl. MajttS Thron, för att astäinna den unoerdaniga ansökning, hwilken Eders Kongl. Majtt i näder »värdes tillära Ständers Secreterare arr nu uplasa." Derefter »plasts Bonds-StändetS Secreterare cn underdånig skrift sä lydande: "Stormägtigste Allernädigste Konung". "Med den underdänigaste wördnad och tillgifwcnhet för Eders Kongl. Majus dyra Person och »ned fullkomligt erkännande af de nädiga omsorger Eders Kongl. Majtt för Fäderneslandets wäl alt-d haft »sparve, wägar rm Bonde,Ständet, genom Ost Deputerade, bön - Den i December. ir falla om ckt förnyad! wedcrmäle af Eders Kongl. Majus nåd och mildhet emot Dest rrogne Allmoge''. "Med bekymmer och innerlig oro, har BondeSiandet hört Sig förkunnas Eders Kong!. Majus lil! StändctS Taleman den 9 i denna mänad astäkne nådiga ffrifwclsc, hwarigeuom Ständer blistvitöfwcrty» gadk, hurtilcdcs wid öfwer läggningen i StändctS Ple« n«m den 4 förutgående, om Edcxs Kongl. Majus nädiga Proposition rörande särskilda krafiiga anstalter tili Rikets förswar och framtida säkerhet, det sörba stan» de ägt rum, art r stallet för der Högsiberörde Nädiga Proposition bordt, enligt RegcrmgS-Formen, till något Riksens Ständers Utskott remitteras, Ständer, matt iakttagande häraf, kill hufwndfakeligr afgörande detta wigtiga ämne genast företagit. Men Allernadigste Konung!
De lånegrenar, hvilka redan ega de största förlagskapitalen, eller lånen på fast egendom och utlåningen på namn och reverser genom diskonterna, skulle sannolikt komma att af den öfriga lånerörelsen medtaga en icke obetydlig del, hvilken sedermera, i händelse af behof, ej kunde utan svårighet till de ursprungliga ändamålen återföras, enär, hvad faslighets-lånefonden beträffar, de derå ingående kapital-afbetalningar utgöra allenast omkring 30,000 r:dr i månaden. Vid detta förhållande och då genom den reglering af lånerörelsen, Utskottet nu föreslår, några större öfverskott icke torde uti någon af låne-grenarne uppkomma, tillstyrker Utskottet, att ifrågavarande föreskrift måtte bibehållas, med den till mera tydlighet ledande förändring, alt de i slutet förekommande orden 'då genast” utbytas emot: "efter hand och så fort ske kan,” i hvilket fall föreskriften skulle lyda sålunda: 7:o Finnes någon del af de fonder, hvilka blifvit anvisade för belåning af aktier och publika papper eller af guld och silfver samt jern, koppar m. fl. vågförde effekter obegagnade, ega Fullmäktige att, under en tid af högst tre månader, öfverlemna de icke använde medlen till den af dessa låne-rörelsegrenar, som deraf kan vara i behof, med förbindelse för Fullmäktige att, i handels® berörde medel före nämn - 6 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42. da tid varda för det ursprungliga ändamålet erforderliga desamma efterhand ock så fort ske kan återtaga* I afseende åter på de allmänna bestämmelser, hvilka ensamt angå de uti ofvanberorda 2 afdelning af 6:te art. beskrifne lånegrenar, har det ej kunnat undgå Utskottets uppmärksamhet, att Banken fortfarande å en del förfallna lån beräknar ränta på ränta, ehuru Banken numera icke efter enahanda grund godtgör ränta på upplånta medel, hvilket förhållande emedlertid hufvudsakligen föranledt denna ränteberäkning, enligt s. k. Banko-method.
Hvad sålunda blifvit frarnställdt hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; och beträffande frågan om reparationsfonden, så, enär härvid i betraktande kommit, att Canalen och Slussarne äro så nyligen byggde, attnågre sådane större reparationer, för hvilkas verkställande fonder skulle behöfva anlitas, icke böra komma i fråga förr än i en aflägsen framtid, anse Rikets Ständer det både för Staten och actie-egarne blifva mera fördelaktigt, om, på sätt Directionen föreslagit, den föreskrifne reparationsfonden af 15,000 R:dr B:co, i stället för contant, aflemnas i Directionens, å Bolagets vägnar, utgifne intecknade förskrifning å i5,ooo R:dr B:co med löpande 5 procents årlig ränta, enär, genom den tillagda räntan, som Bolaget sjelf erlägger, och desse räntemedels utlåning, reparationsfonden kan vinna den tillväxt, att kostnaderne för ombyggnader eller större reparationer, hvilka Expeditions-Viskottets Förslag till und. Skrifvelse N-o u6S. hvilka i en framtid blifva nödvändige, kunna utan Statens eller actieegarnes betungande härmed bestridas; och hafva Rikets Ständer, på grund häraf, bifallit; 1:0 att den af Rikets Ständer vid sistl.
Denna anm. är så mycket vigtigare, som den konstitutionella ansvarigheten för Konungens rådgifvare skulle i en vigtig del komma att bero på uppfattningen af detta sväfvande stadgande, enär det vore vederbörandes pligt att påyrka samtlige Stats-Rådens hörande, om aftalet kan till förbund hänföras, och ett förbiseende häraf vore en öfverträdelse af grundlagen. Ett annat skäl mot förslaget har vid förra riksdagen dessutom af en af Konstit.-Utsk:ts ledamöter i en reservation framställts, nemi. att Norska StatsMinistern och de tvenne Norska Stats-Råd, som följa Konungen, samt i regeln äfven Norska Regeringen skulle i frågor om förbund höras, om detta förslag antages, samt att en ganska vigtig förändring således skulle uppkomma i de båda rikenas nuv:de ställning till hvarandra. Utan att vilja inlåta mig i pröfning af en sådan förändrings lämplighet, synes det mig dock, att då R. St:r framställt en önskan om en revision af föreningsfördraget i sin helhet, det icke vöre skäl att förändra rikenas ställning till hvarandra, genom en förändring i Sveriges grundlag. Jag röstar för afslag. Frih. von Paijkull, Joli. Gust.: Jag anser den bär ifråga var-.de grundlagsförändringen temligen oskyldig, och får i sådant hänseende hänvisa till den reservation, som jag vid förra riksdagen afgaf emot Utsk:ts beslut. Den reservation innehöll hufvudsakligen en påpekning på de svårigheter, som ofta skulle uppslå att bestämma skillnaden emellan ett förbund och en afhandling. Ett förbund är nemligen alltid en afhandling, och en alhandling kan stundom blifva ett förbund. Det skulle t. ex. måhända äfven vara svårt att afgöra, huruvida den bekanta November-traktaten är ett förbund elier en afhandling. Den kallas visserligen ett fördrag, men om detta skall hänföras till den ena eller andra kategorien, torde vara svårt att afgöra.
Maj 1855 i ämnet afgifvit slutligt betänkande, deruti Kollegierna, enär numera fullständigt utredt blifvit; att Kronan och Skånska Ilussar-regementet icke utur någon synpunkt kunna på ifrågavarande byte något förlora, utan få fullt genfullo eller att vederlagshemman nen innefatta fullkomlig ersättning för byteshemmanen, samt hvarken den af fordne åboen å V» mantal M 1 Vestra Klappe Anders Larssons arfvingar emot bytet framställda protest eller rote-intressenternas i rotarne N:is 83 och 84 vid Luggude kompani af Norra Skånska Infanteri-regementet bestridande af de nuvarande boställenas insättande i samma rotar något afseende förtjenade, underdånigst tillstyrkt det Styrelsen för Höganäs Stenkolsverk måtte i nåder tillåtas att få tillbyta sig JVS 1 Steglinge och JVS 8 Plöninge mot dess egande andelar uti JVS 1 Vestra Klappe och JVS 1 Ostra Klappe, med iakttagande af följande omständigheter och förbehåll, nemligen: att de delar af Vestra Klappe JVS 1 eller % mantal och af Östra Klappe JVS 1 eller Vir, mantal, som af annan egare än Höganäs stenkolsverk innehafvas, blifva alldeles oförändrade och, i afseende å den del af sistnämnde hemman eller Vie mantal JVS 1 Östra Klappe, som nu eges af Höganäs stenkolsverk och är till vederlag uppgifven, den förändring vidtages* att dess natur af skatte förvandlas )! Kongl. Maj:ls Nåd.
V i kunna ju börja m e d arkitekten Ferdinand B o b e r g s toalettrumsgarnityr i m a h o g n y, tillhörande prinsessan I n g e b o r g o c h bestående a£ klädskåp, byrå, toalettbord o c h lavoar, en alltigenom delikat möbel, s o m det är en sann vederkvickelse för ögat att betrakta, när m a n sett sig trött på våra stora möbelmagasins lysande o c h utstofferade praktmöbler. En originell o c h vacker detalj bilda de kraftigt svängda, krönta elektriska lamphållarne på toalettbordet. M ö b l e m a n g e t kan betraktas s o m ett rätt lyckligt förslag till en stilenlig o c h på samma gång prisbillig inredning af ett arbetarhem, äfven o m utsmyckningen torde förefalla väl m y c k e t linierad. Samme konstnärs ekbuffet är en intressant o c h originell k o m p o s i t i o n m e d sina skulpterade dörrar, på hvilka finnas lustiga metallbeslag i form af fiskar. Särskildt tilltalande är målaren Alf. Wallanders skrifrumsmöbel i grönbetsadt o c h lackeradt trä, äfvensom Erik B:son Lilliehööks sängkammarmöbel i lackerad furu. Bland enstaka möbelstycken märkas tre af prins Eugen ritade, särdeles eleganta o c h vackra stolar, vidare alster af Nils Kreuger, Christian Erikson m. fl. betydande artister. t y c k e r, att ett buller begrafning o c h anstalter; det höll för d y r t, » sade h o n, i det h o n t o g ett det emot mellan dagern. var för då? » hennes tvärsäkra ton. nedgång och bjudningen. m e d hvita strimmor, en di fattigvård utan utskrifning. vara deras uppfördt fyra tur. Vi D e t l å g litet familj sällskap af badgäster och små b o d d e i ett att taga tur, en bit sin afskilda lägenhet.
Stadgarne innehöllo åtskilliga förbud i toalettoch hushållsväg, hvartill husfruarna i Athen på inga villkor ville bekväma sig, och snart stod Praxagora ensam med sina reformplaner. Slutet på all denna förvirring blef, att styrelsen måste återlämnas i männens händer. Utrymmet förbjuder 03S att lämna talet i sin helhet. — Efter ännu ytterligare några tal på vers och prosa skildes man åt, och jag tror att alla i festen deltagande skola medgifva, att Nya Idun på ett fullt värdigt sätt firat sin tioåriga minnesoch högtidsdag. Grunder, debuterade år 1882, efter fleråriga studier vid musikkonservatoriet å Stora teatern i Göteborg, som Rose Friquet i » Villars dragoner »; hon har sedermera å olika teatrar utfört flere sångroller och äfven debuterat å k. Operan, hvilket skedde 1884 såsom Neméa i » Konung för en dag ». Hädangången läroverksföres tån daritma. 1 tisdags jordades i Jönköping stoftet af enkefru Sojie Stridbeck, född Carpelan, som i förra veckan afled härstädes. Hon var född 1816 och dotter af öfverpostdirektören frih. Wilhelm Carpelan och bans maka, född Smedberg. Efter att ha ingått äktenskap med assessorn i Göta hofrätt B. V. Stridbeck förlorade hon under koleraåret 1853 sin make. Fjorton år senare blef hon vid grundandet af Jönköpings elementarskola för flickor detta läroverks första föreståndarinna och kvarstod på denna post till 1870. De senare tiotalen af år har hon varit bosatt i hufvudstaden. f U Ml islapt Att pjäsen slutade med ett så stort fiasco angående innehållet eller utstyrseln af Iduns för kvinnoregeringen, få vi naturligtvis skylla jidnummer för i år, hvilket insändes till repå den gamle Aristofanes; hade handlingen passerat i våra dagar, hade resultatet säkerdaktionen före denna månads rågång, erhåller ligen blifvit helt annat. Den, liksom alla de öfriga scenerna, utfördes i lysande grekiska dräkter och med säkerhet, lif och verve.
Med anledning af den i revisorernes berättelse förekommande anmälan om förhållandet med nu ifrågavarande gravation samt den i nästföljande punkt gjorda erinran i afseende på det inköpta husets beskaffenhet, hafva fullmäktige yttrat, att Riksgäldskontorets reglemente, till följd af hvars föreskrift huset måst ovilkorligen inom viss förelagd tid inköpas, icke inrymde åt fullmäktige någon rättighet eller ens beredde dem tillfälle att ingå i pröfning af sådana omständigheter, hvilka före köpets formliga afslutande kunde yppas och verka till rubbning i sjelfva köpet eller Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 78. 39 derför bestämda vilkor; och ansågo fullmäktige således någon uraktlåtenhet icke rättvisligen kunna läggas dem till last. Af hvad här ofvan blifvit anfördt visar sig, alt fullmäktige, som, innan köpet afslöts, egde kännedom om beskaflfenheten af den i gravationsbeviset omförmälde inteckning, då underläto affordra säljarne eller deras ombud en bestämd förbindelse rörande den i huset befintliga, men vid dess utbjudande till försäljning icke uppgifna, gravation, samt att, till följd af denna underlåtenhet, säljarne, fastän deras alternatift gjorda anhållan om den inlecknade skuldens öfvertagande mot annan lemnad och godkänd inteckning, var af inteckningshafvaren beviljad, icke velat vidkännas skyldigheten att foga anstalt om det kort derefter försålda husets befriande från ifrågavarande gravation. Vid sådant förhållande och då inteckningshafvaren sedermera vägrat medgifva den intecknade skuldförbindelsens uppsägning, så och under förutsättning, att fullmäktige, så vidt på dem beror och tillfälle härtill sig möjligen erbjuder, söka bereda upphörandet af oftaberörde gravation, finnér utskottet sig för närvarande icke kunna tillstyrka Rikets Ständer att någon serskild åtgärd för detta ändamål vidtaga; anseende utskottet, att bedömandet af den nu för fullständighetens skull jemväl vidrörda frågan om den från Riksgäldskontoret utbetalda räntas beräkning, samt föreslåendet af den åtgärd, hvilken häraf torde föranledas, rätteligen tillkommer revisionen af detta verks räkenskaper för den tid, då samma utbetalning verkställdes.
- Utskottets hemställan cm förhöjning ä tratanuntcn för dess Canccttisier, 889. ^ angäende Allm. B.swärsoch Oecononue-Utftcttcts utlätande, rörande förändring i den ecnom Kongl. Brcfwet d. ig Zanuarii 1781. utsatte pr.flcriptionslid för fä wäl Kongl. Majrts och Kronans, som ock private personers UppvördSMäns och Redogörares an stvar samt för de anmärkningar, som wid Lerås räkenskaper kunna göras, 88g.— i anledning af Allm. Beswärsoch Deconomie-Utchottcts ytterligare Utlätande, angäende rättighet för Allmogen, att hwar som belst pä egna ägor, dä lägenhet dertill finnes, fä inrätta Wäderoch WattcrrqwarNar samt jägar att till eget behof begagna, 88g. - rörande Riddarhus,Utskottets förnyade utlätande i anledning af flere afgifne förslag till stora NibdarhusSalens uppwärmande, 890. — angäende erinran till Utskottens Secreterare om Utskottens Protokollers och handlingars inlcmnandc till Riddarhus-Archivet, 890. — rörande AllmBeswärsoch LecoNomie - Utskottets tillstyrkande i afseende pä Hasardspel och Spelklubbar, giZ. — angäende Allm.
Man fordrar af Banken icke blott, all han skall hålla rikets innebyggare tillhanda ett bytesmedel, som eger penningevärde, ulan ock förse näringarne med förlags-kapital, ilan nödgas fördenskull meddela lån och förstråckningar i alla rigtningar, samt slutligen förskott åt Statsverket, för att bereda det utväg att, i väntan på skatternas ingående, kunna fullgöra sina förbindelser. Genom utlåningens förökande med den besparade räntevinsten, stärker icke, ulan försvagar, Banken snarare sin förmåga alt uprälthålla myntvärdet. De medel, han en gång utlånat, kan han nästan aldrig draga in igen, utan de blifva utestående fordringar hos allmänheten. I stället för hvarje gäldenär, som betalar sin skuld, anmäler sig en annan låntagare. Alltid klagas öfver penningebrist och otillräckliga lånetillgångar, hvarföre det nästan är utan exempel, alt Bankens utlåningar minskats, ehuru stor svårigheten att underhålla silfverutvexlingen varit. Hafva de i ett hänseende blifvit inskränkta: så hafva de, i ett annat, utvidgats. De dertill använda sedlarne trycka på Bankens silfverfond och öka faran för hans otillräcklighet hvarje gång, utlåningarne ökas eller faslläsas. Särdeles är detta händelsen med faslighetslånen, hvilka bära mindre ränta, än de öfriga, och först under loppet af 28 år infrias. Imellertid åro dessa lån begärligast, emedan de förhjelpa den obemedlade till att blifva ägare af fastighet, eller den egendom, som i Sverige egenteligen har något betryggadt värde, så länge penningens är osäkert. För Banken äro de aklrasämst, ej mindre af redan anförda skäl, än för det ringa belopp af 200 r:dr, hvartill de minst få utlagas, och den kostnad, som besväret med deras bevakning och inkassering medförer. Bankens förmåga att underhålla silfverutvexlingen försvagas slutligen genom de skattdragandes förutnämnde anspråk att hans räntevinst och kredit skola befria dem från ökad bevillning.
Och besia recoverys, "fastän först likasom i lönbom införda, hafwa nu "genom längwarigt oklandrat bruk blifwit en saker "utwäg för Innehafware af Estates-tail alt kunna "fä fritt disponera besia gods, samt flukeligen ge"nom Parlaments-Acter indirecte (d^ a fiäevenä) "erkände och gillade." "Sedan duration af desi» Estates-tail salunda "blifwit i det mästa förkortad blef ester hand stadgadt : att de kunde förwerkas genom Högmålsbrott; "att wisia Arrende-Contracker derom borde för efter"kommanderne wara förbindande: att instränkningar"ne i dispositions - ratten äfwen kunde genom ett "flags förlikningar (fines) uphäfwas: och att Esta"tes-kail stulle häfta för Kronans fordringar: samt "slutligen äfwen för enstiltas, nar innehafwaren "blef Banqueroute. Det lärer häraf wara tydligt, att, om Englands flor kan tillstrifwas desi Lagar angäende Fastigheter, det snarare bör anses härröra deraf, att Fidei-Commisi - Författningar redan till deras werkan uphört, än deraf, att de fordom der funnits gällande. Enligt hwad i Lonfiants beskrifning om London och Engelsta Nationen är anmärkt, (std. zz och 60 Del. z Swensta öfwersättningen) stola nu mera inga dispositioner kunna gästa, enär nägon 0- 1590 Deri 28 'Zebmaril - född derigenom bindes, och en Fider således' wäl kunna ålägga sin Son att behålla Egendomen ät SoneSonen, men ej försäkra sin SoneSons Son om desi besittning sä lange SoneSonen ar ofödd 0. s. w. Ättven siere af forntidens Nationer, moro bäde genom sin cultur och sin frihet ukmarkre utan att någon enstild agde en sä stor dispositions. ratt öfwer sitt gods att han kunde betaga sina efterträdare en sadan magt.
S. D. Ånyo föredrogs ett från Högvördige PresteSlåndet ankommet och den 3 i denna månad på bordet lagdt ProtocollsUtdrag, innefattande inbjudning att deltaga i Högvördige PresteStåndets Beslut, att Pxikels Ständer skulle, genom Deputation, inför Kongl. Maj:t betyga sin underdåniga tacksägelse för den visa och hulda omsorg, som Kongl. Majit haft ospard lill förhindrande af Cholera-sjukdomens inträngande i Riket och fann Ståndet för godt, att i detta beslut instämma. S. D. Föredrogs å nyo och lades till handlingarne Exped tionsUtsJcottets Utlåtande N:o i anledning af återremiss från Höglotl. Ridderskapet och Adeln, af Utskottets memorial N:o 3, rörande dels verkställigheten af den Utskottet åliggande försorg om tryckning af Bihanget till RiksSlåndens vProtocoll, dels ett, å samma tryckning afgifvet Entreprenadanbud. Mars 1834* Från Hö glo fl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till ConstitutionsUtskottet, en. i den ordning 29 §. Riksdagsordningen föreskrifter, af Herr Dalman: Vilhelm Fredric, anmäld anledning till anmärkning emot StatsSecreleraren för Handels och Finance ärenden. S. D. Vid förnyad föredragning af Banco Utskottets den 17 dennes e. m. på bordet lagrie memorial N:o 5, i anledning af från 2:ne Riksstånd erhållne remisser utaf Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse till Rikets 5® Trot. Utclr. d. 47 Mart i§34. Ständer ined förslag lill
Memorial af den 2 dennes lemnade Preste * Ståndet sitt bifall till den af Utskottet gjorda anhållan, att, utöfver 12 3 Trot. Ut dr. d. g Dac. åSst. hvad Rlksdags-Ordningen föreskrifver, få antti ga fyra Cancellistér med lika många arfvoden, S. D, Remitterades till Bevill/iings - Utskottet: i:o Biskoppen m. in. Doctor Faxes Motiöit om frihet från Bevillningsafdrag vid' utlåningar utur vissa donerade Låne-Capit*l, i hvilken, jemte dervid gjorda tillägg, Preste-Ståndet instämt, och till sila ad pios usus anslagne cassör,) af hvad namri de vara må, utsträckt, itio Kongl. Lif-Medici m. m. Ekströms Motion, uti hvilken flera af Ståndets Ledamöter sig förenat, om afgift å till Huf< vudstaden ankommande bränvin, till un Förordningen om Enskildes-Veiket, den 4 Maji 1S27. 3:o Contracts * Prosten Nordins Motion örn befrielse för Rotar i Småland från Passe volanct-afgift eller från Bevillning elter II, Artikeln, ocb ersättning för Comministrarne derstädes för Öfver-rotering, tillika med Kongl. Hof Predikanten Gumelii dervid gjorda anförande. 3:0 Densammes Memorial, rörande Manskaps beklädande af inländskt vadmal. 4:0 Densammes Memorial om befrämjande och uppmuntran af Orgelbyggeriet i Riket. 5:0 Contracts-Prosten Afzelii Memorial om npphäfvande af böter för vanvård af ekar m. m. S. D. Då nu å nyo föredrogs ExpeditionsVtskottets Memorial, rörande väckt Motion, att Samtlige Utskotten måtte anmodas, att alltid i Bill. tilt B. Se. Prat. ISIS 1X29. 9-‘* Samt. 17 Prut.
Betänkande, i anledning af väckt motion, om förtydligande af 26 och 28 §§ i Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning om Prestval den 1 April 1843. Till Utskottets behandling har blifvit öfverlemnad en inom Hederv. Bonde-Ståndet väckt motion, deruti Riksdagsmannen Olof Lagergren från Gottlands län anfört, att när Kongl. Maj:ts Nådiga förordning om prestval den 1 April 1843, uti 26, 27 och 28 §§ föreskrefve, under hvilka omständigheter och vilkor församling eller dess röstegande ledamöter kunde å frågodag lagligen yrka ändring uti ett upprättadt förslag, äfven om besvär emot detsamma icke inom bestämd tid blifvit anförda; så kunde, vid betraktande af den Kongl. Författningens anda och syftning, med uttrycket församling eller dess röstegande ledamöter icke förstås annat än pluraliteten af församlingen eller dess röstegare, helst en fullkomlig enstämmighet vid ett prestval sällan vore att påräkna och det svårligen läte förena sig med den åt församlingen medgifna rättigheten af val till själasörjare, att åt en minoritet inrymma möjligheten att tillintetgöra majoritetens val. Det funnes likväl, uti ett af Kongl. Maj:t den 3 Februari 1852 i Nåder med - Allm. Besv. och Bkon.-Vtsk. Betänk., N:o SO. il deladt utslag, ett prejudikat, deri afseende ej syntes vara fästadt på denna församlingarnes fria valrätt, enär, enligt detsamma, en liten minoritet, tvärtemot majoritetens protest, lyckats bereda sig väg till upphäfvande af ett lagligen förrättadt prestval.