Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:t föreslagna lånesummans belopp, så enär vid förevarande såsom vid andra likartade fäll låne-understödet synes böra lämpas efter den timade eldsvådans omfattning och kostnaderne för de derigenom ödelagda tomternas ändamålsenliga bebyggande, hafva Rikets Ständer, jemväl med särskildt afseende å den mindre kostnad, som är förenad med uppförandet af trädhus än med stenbyggnader, pröfvat delta låns belopp lämpligen kunna och böra något under den äskade summan nedsättas. I öfverensstämmelse härmed halva Rikets Ständer, för återuppbyggande af den vid meranämnda eldsvåda nedbrunna del af staden Eksjö, beviljat denna stad eli lån å Två Hundra Tusen Riksdaler Riksmynt, emot nedanstående vilkor och iakttaganden, nemligen: a) den beviljade lånesumman får i Riksgälds-kontoret lyftas af den myndighet, som har förvallningsbestvret med stadens drätsel sig uppdraget, och hvilken myndighet skall ombesörja lånemedlens fördelning emellan vederbörande tomtegare; börande vid denna fördelning iakttagas: att låne-underslödens belopp icke i något fäll få öfverstiga trefjerdedelar af brandförsäkringssumman lör stenhus och hälften af försäkrings-beloppet för andra hus; samt att för öfrigt låne-summorna lämpas efter de nya byggnadernes i kostnadsförslagen beräknade värden och de sökandes större eller mindre behof af dylikt understöd; b) på grund af dertill i vederbörlig ordning erhållet uppdrag skall drätsel-förvaltningen, å stadens vägnar, för hela låne-summan afgifva sin till Riksgälds-kontoret eller Ordres ställda skuldförbindelse, innefattande de af Rikets Ständer för lånets användande och återbetalning stadgade vilkor.
För Herr Oxehufvud har man berättat, att i de öfriga Stånden skulle finnas tvenne upprop. Mig åter har man sagt, att det blott skulle vara ett. Jag vet icke, hvilkendera berättelsen är den rätta. Herr Rosenblad: I anledning af Herr Printzenskölds yttrande bör jag förklara, att om jag sagt mig hos Utskottet hafva funnit biafsigter, har jag haft fullkomligt orätt; och det har då undfallit mig ett uttryck, som jag hvarken haft rätt, eller vilja, att yttra. Jag ville nu allenast ånyo 3o Den io Augusti f. m. erindra derom, att om §. så redigerades, att dea uttryckte den grundsats, att endast de, som öfvervarit discussionen, fingo deltaga i besluten, vore det nödvändigt att hålla ett upprop vid början af hvarje måls föredragning, för att tillse, hvilka personer öfvervarit discussionen. Äfven möta, såsom det nu är, många andra hinder i formen, bland annat, att icke någon föreskrift finnes om det minsta antal Ledamöter, som bör vara närvarande, för måls företagande och afgörande, och för att följa en värd Ledamots exempel, hvilken varnat den så kallade Ministeren för andra uppropet, såsom måhända vådligt för dess intressen, torde det vara mig tillåtet varna den sig så kallande oppositionen för blott ett upprop, i afseende på dess intressen; nemligen i händelse någon gång en LandtMarskalk skulle vilja begagna den utväg, att vid tillfälle, då Ståndet är, såsom ofta händer, i början af Plenum fåtaligt samladt, genast företaga något vigtigt mål. Jag hemställer, om icke en ännu större våda häraf skulle uppkomma, och tror, att om man vill att våra beslut skola uttrycka det största antalets opinioner inom oss, det är alldeles oumbärligt att bibehålla andra uppropet. Grefve Spens3 Carl Gustaf: Det har så mycket blifvit taladt i ämnet, att jag icke skall yttra mig öfver sjelfva saken, hvilket Den io Augusti f. m. 3i jag hoppas få göra genom min voteringssedel framläggande. Jag anhåller blott att få säga några ord, i afseende på redactionen af contrapropositionen.
Det måtte icke mycket kunna klandras om man härvid helt oförtäckt yttrar , huru förtroende till en Styrelse aldrig kan äga rum, der intet bemödande visar sig, att, genom hushållning nied den skattdragandes förmåga, öfvertyga, att man beräknadt den, vid uppställningen af Statsbehofvens föremål , och det måtte åtminstone finnas consequent om Representanten uncfer 6ådane omständigheter , af alla sina krafter motarbetar bifall till nya anslag, dem han icke finner sig någon annan utväg att fylla, än att på ett eller annat sätt betunga Folket , hvars belägenhet han känner sådan, att den med hopp om Samhällets välgång och trefnad icke medgifver några hvarken direct eller indirect Ökade bördor. Tredje HufvudTiteln eller försvarsomkostj naderna är den kräfta , som snart sagdt ifrån urminnestider utsugit Svenska Statskroppens Den j8 September f. m, i55 krafter, utan att lämna något annat resultat, än förlorade länder, och ett jämnt aftagande af enskildt välstånd. Jag bekänner upprigtig! att, jag ej sällan förundrat mig, att ifrån det enskildta lifvet såsom ett dageligt taleämne hafva inhämtat dessa obestrideliga sanningar, och att de likväl så litet göra sig gällande vid vårs allmänna sammankomster i egenskap af Lagstiftare. Utom kretsen af Styrelsens organer tviflar jag att någon medborgare finnes, sorn vill bestrida att serdeles Svenska Jordbrukaren är tryckt af skatter, sorn ingalunda stå uti förhållande till dess förmåga att utgöra dem, att Rote och Rustningskostnaderne eller de väsenteligaste utgifterne för Arméens underhåll, nästan uteslutande drabba Jordbruket, och att de nu för tiden äro mångdubbelt mera tryckande än förr, med ett ord: att den sjelfägande Svenske Jordbrukaren tsnart sagdt icke är annat än Torpare åt Staten, och detta allt hufvudsakligast för att tillfredsställa Tredje HufvudTitelns fordringar, eller omtankan för. försvaret, hvarigenom all möjlighet till förkofran och stigande välstånd så länge varit uppehållit.
Den s 4 Februarii. 633 Sluteligen anhåller jag, ehvad beslut Ridderskapet och Adeln härom må fatta, att vid framställningen af Riksens Ständers underdåniga önskningar, äfven måtte fogas det tillägg, att vid Octroyens slut, Dykerilnrättningen, såsom Bolag, och sådan dea nu är, måtte upphöra till kraft och verkan. Som ämnet nu första gången är under öfverläggning, anhåller jag, enligt Grundlagens föreskrift, om Herr Grefvens och LandtMarskalkens Proposition till Återremiss, Åtskillige yttrade härtill deras bifall. Herr Ankarsparre} Ingemar August: anförde skriftligen: Med Herr Blomstedt instämmer jag i ämnet rörande Dykeriet, öfvertygad om de otaliga olägenheter för allmän och enskild säkerhet, som orsakas af nuvarande Dykerilnfättning. Någon hufvudsaklig ändring kan väl ej äga rum så länge Octroyen räcker, men de af många olyckliga följder, upplyste misstag vid meddelandet af Dykeriels Octroy anser jag böra kunna föranleda till några högst nödiga ändringar i det fastställde Reglementet för detta Verk. Då Riksens Högloflige Ständers beslut kunna undergå förändringar, orsakade af förekomne omständigheter, tror jag att några mindre ändringar i ett BolagsContract böra kunna ske 634 £>en 24 Februarii. när så många anledningar dertill gifvas som i detta fall. Lika med Herr Blomstedt anhåller jag om Återremiss af Utskottets Betänkande. Uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd Proposition, blef OeconomiasUtskottets Betänkande, i anledning af de dervid nu gjorda Anmärkningar, till UtskoU tet Aterremitteradtf Företogs tili pröfning Allmänna Besvärs» och Oeconomi*Utskottets den 26 sistlidne Ja» nuarii afgifne, samt den 17 dennes eftermiddagen pä bordet lagde Betänkande, i anledning af väckt fråga om förändring i Försam» lingarnes skyldighet, att vårda de Fattige. Grefve Mörnerj, Jdoiph Göran:
Men jag önskar en sann constitutionel monarki, och denna finnes ej utan ett republikanskt element, d. v. s. utan allm. valrätt. Jag anhåller således om den propos., att R. o. Ad., med erkännande af folkets allm. valrätt inom de stånd och yrken, hvilka nu eller framdeles kunna bestämmas, må uppdraga åt Constit.Utsk. att, uppå dessa grunder, föreslå ett fö ländradt representationssätt; och hemställer jag, om icke Frih. Rantzou skulle vilja ingå på denna modification samt utesluta den sista delen af sin propos., ang:de en und. skrifvelse i ämnet till K. M., hvilken synes mig böra behandlas såsom en särskild motion. Frih. Klingspor: Jag begärde ordet för att tillägga några ytterligare skäl till forsvar för vår närvar. Representation; men sedan Hrr Cederschjöld och Rosenblad nu så vältaligt framställt sina åsigter i ämnet, vill jag endast hafva till prot. anlördt, att jag till alla delar förenar mig med nämnde talare. Hr Hjerta, Lars Joli.: Det torde visserligen icke löna mödan, med afseende på den blifvande voteringens utgång, att vidare försöka något försvar för den allm. valprincipen, sedan flera ledamöter, som jag förmodat skulle vara ense med mig derom, icke biträdt denna tanka derföre, alt de sannolikt tro någon mera modifierad reform bättre lyckas; men sakens vigt bjuder att icke lemna åtskilliga anmärkn:r emot de allm. valens grundsats utan en kort vederläggning. En värd talare, Ilr Cederschjöld, bar uti det långa yttrande, åt hvilket cn del af Ståndet behagat yttra sitt bifall, hufvudsakligen synts mig åsyfta att bevisa, det allt är bäst, sådant som det är med den nuvar. Ståndsrepresentationen.
H. Gr. o. Landtm, yttrade, att han, i händelse här, såsom den sista talaren tycktes hafva antagit, vore fråga om användandet af en redan utgående skatt, äfven skulle ansett mest formenligt att remittera motionen till SlatsUtsk., men nu, då motionen afsåge icke blott att medel måtte anslås, utan äfven att de må utgå medelst en ny bevillningsafgift, delade Frih. Cederströms åsigt och fördenskull finge hemställa om R. o. Ad. behagade remittera förevar:de motion till Bevilln:sUtsk.; hvilket bifölls. Föredrogs Hr Ceder scb i ölds, Rob. Theophron, d. 29 sisth Dec. på bordet lagda motion, ang:de 2:ne vid f. d. Magazins-Deparl:tet anställde tjenstemäns upförande på indragningsstat. Hr Cederschiöld: För den händelse att någon af StatsUtsk:s ledamöter möjligen skulle vilja föregifva, att ifrågav:de tjenstemäns löner kunnat och bordt dem fråntagas derföre, att de endast varit på grund af konstitutorial vid f. d. Magazinskont. anställde, får jag fästa StatsUlsk:s upmärksamhet deruppå, att alla tjeuster vid nämnde verk varit endast på sådant sätt tillsatta, men att R. St:r, detta oaktadt, ansett, att de af tjenstemännen, som upnått 65 års ålder, borde pä pensionsstat öfverflyttas. Skulle man vidare föregifva, att de medel, hvilka R.
Efter öfverläggning härom fannj Bonde-Ståndet, att då Ståndet ifrån Statsoch Banko-Utskotten, hvilka handlagt denna fråga, införväntar det jemknings-project, som efter granskning af alla Riks-Ståndens beslut i ämnet kan finnas af omständigheterne föranledt, vill Ståndet, intilldess ett sådant jemknings project inkommit, haf-! va uppskjutit allt yttrande öfver Höglofl. Ridderskapet och Adelns ifrågavarande ProtokollsUtdrag, under förbehåll att på engång sig utlåta hvad jemkning Ståndet för sin del kan finna sig föranlåtet vidtaga uti dess redan fattade beslut. S. D. Uät Bonde-Ståndet sig åter föredragas Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets förleden gårdag upplästa och på bordet lagda Memorial N:o 138; och som deraf inhämtades att de 3:ne öfrige Respective Stånden redan bifal. lit nämnde Utskotts af Bonde.Ståndet återremitterade Betänkande angående föreslagne ändriij. Prof. Utdr. il. ii Juni i i8i8i 627 gar uti Författningarna förande Skogarne i Riket; så fann Ståndet för godt härvid Jåta bero. Den 15 Junii ig 18» Fran Hogvördige PrestStdndet. S. 1). Efter öfverläggning otti -Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskottens förnyade Utlåtande N:o ji6, rörande det om en mera allmän och utvidgad näringsfrihet väcktn förslag m. rn. och med afseende derå, att vid a$i2 års Riksdag underdånig anhållan redan blifvit gjord, att hvad som genom tidernas förändrade skick kan finnas mindre nyttigt och lämpligt i sammansättningen af Borgare-Ståndets Privilegier och Rättigheter, skulle öfverses och förbättras saint enär på Kongl. Maj:ts
Af sädane anledningar will Kongl. Maj:t nu förestå Riksens Ständer, att Ollestad med underliggande Hemman, såsom icke warande af Kungsgårds - Den 8 Maji. 2-1 gärds natur, utan en till Kronan inlöst Frälse-Lägenhet mä utgå fran antalet af de Kungsoch KungsLadugardar, hwilka uti Riksens Ständers underdåniga strifwelfe af den 26 April r8lv finnas uppförde, pa det att sedermera med denna Lägenhet, lika med andra af samma beffaffenhet, ma enligt nu gällande Författningar förfaras. Kongl. Maj:t fvrblifwer Riksens Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest wälbcwägen. z. Lornell Utdrag af protocollet öfwer LammarÄrender, hällit inför HansMajtt Lönnligen, uti Stats-N<!der pa Orebro Slott den 8 Maji >812. Närwarande: Hans Excellence, Herr Justitie.Stats-Ministern, Grefwe Gyllenborg. Hans Excellence, Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne, Herr Friherre von Engeström. Stals-Räden: Hans Excellence, En af Rikets Herrar, Herr Friherre Rosenblad. Herr Friherre Fleming. — Friherre Adlerbeth. Hof-Cantzler», Friherre af Wetterstedt. Stats. Secreterare» Börtzell. Stats - Secreteraren Börtzell uppläste i underdånighet der af honom till följe af Kongl. Maitts Nådiga Beslut, författade Project till KonglMajtts Nådiga Proposition till Riksens Stander, angående Olle - sss Ben r2 Majt. Ollestads sa kallade Krono Säteri med underlhöande Hemman i Elfsborgs Län; Och täcktes Kongl. Maj:t, i anledning af samtelige de nu närwarande Stats-Rådets Ledamöters underdåniga tillstyrkande, samma Project, i Nader gilla och till expedition anbefalla. klx krotocollo; Icl. O. Dangrät Utdrag af jörotocollet, häller hos <6ög!ofl. Ridverskapct sch Adeln, wid Urtima Riksdagen i (örebro den 12 Maji 1812.
Banco samt godtgöra Kongl. Maj:t och Kronan kostnaden för Olot Janssons underhåll i häktet under den tid lian, i följd af nämnde beslut, blifvit der längre än vederbordt qvarhållen; men då Olof Jansson förklarat, att han för det honom tillskyndade lidande ej äskade ersättning, komme dervid att bero; Om hvilket beslut, i Högsta Domstolen Herrar Justitie Rådén Themptander, von Lindecreutz> Nyblaeus och Grefve Sparre sig förenat; hvaremot Hans Excellens Herr JustitieStatsMinistern Grefve Rosenblad och Herr JustitieRådet Stråle ej funnit skäl alt. i HofRättens Utslag göra ändring. I det andra anmärkningsrnålet åter, (pap. 35) deri, uppå AdvokatFiskalsEmbetets åtal i anledning af Hardemo HäradsRätts den 5 Mars i835 afsagda och redan verkställda beslut, hvarmedelst Torparen Jan Hansson Björk, för första resan hustjufnad till värde af 4 R-dr och annan stöld till belopp af 11 R:dr blifvit dömd att, i saknad af böter, undergå tjugoåtta dagars fängelse vid valten och bröd, i stället för sexton dagars dylikt fängelse, som rätteligen bordt stadgas, Kongl. HofRätten, genom Utslag deni 3 Mars 1837, med bifall till hvad AdvokatFiskalsEmbetet anmärkt och påstått, samt under åberopande af 1 Kap. 12 §. Rättegångsbalken och Kongl. Brefvet den 11 December 1766, fällt Häradshöfdingen, som med HäradsRätten fattat omförmälda orätta dom, att derför böta Femtio daler Silfvermynt med Sexton R:dr 32 sk. Banco och ersätta Kongl. Maj:t och Kronan kostnaden för Björks fångförtäring under den tid af tolf dagar, han, utöfver hvad vederbordt, varit i häkte hållen, för hvilket lidande han, enligt företedt bevis, äfven blifvit fullt förnöjd; hade Häradshöfdingen i underdånighet öfverklagat detta Utslag, med anhållan, det Kongl.
Enär behofvet inom orten af vård för ett vida större antal sinnessjuka, än som å Upsala Central-hospital nu kunde intagas, vore oafvisligt, samt denna inrättning dessutom, så vidt ändamålet med densamma skulle kunna i väsendtligen; mån uppnås, behöfde organiseras efter numera insedda bättre grunder, har Seraphimerordens-Gillet, uti skrifvelse den 13 Augusti nästlidet år, Hospitalsdirektionens ofvanomförmälda förslag till utvidgning af hospitalets jordområde underdånigst förordat, endast med den förändring deri, som uppstått genom den erbjudna utsigten för hospitalet, att jemväl kunna tillvinna sig den förut omnämnda jordremsan utmed Fyris å; hvarigenom fördelen af en naturligare gräns och fri tillgång till detta vattendrag erhölles; och har Seraphimerordens-Gillet i följd häraf anhållit: l:o att af kronoparken Åsen och Uplands regementes mötesplats finge afsöndras och till Upsala Central-hospital, utan någon ersättning från hospitalsstyrelsen, förläggas de jordområden, som finnas närmare angifna å ofvanåberopade karta, och af hvilka det kronoparken tillhöriga endast utgjorde omkring 14 tunnland; samt 2:o att af Ultuna kungsladugård jemväl finge till hospitalet afsöndras den å samma karta anvisade mark, med tillägg af det öster derom intill Fyris å be - 22 Kony!. Majit* Såd. Proposition Nio 100. flntliga egostycke, emot ett jemngodt vederlag af det å andra sidan af denna å i Nontuna by belägna hospitalshemmanet Nontuna, sedan det i byn verkställda laga skifte blifvit vederbörligen faststäldt eller förrättningen eljest slutligen pröfvad, samt emot skyldighet för hospitalet att ombesörja och bekosta flyttningen af den vid norra ändan af nyssnämnda egostycke varande bro något längre söder ut till en mera lämplig plats i närheten af Ultuna gård.
Vår Statsförfattning äger utom all tvifvel förtjensten af ett för det Europeiska Samhällstillståndet nied möjligaste billighet afvägt maktförhållande emellan Folk och Styrelse; Folket är tillfreds med den andel uti SarnhällsStyrelsen det sig förbehållit: vi äro lycklige, att ingen af Statsmagterne önskar eller behöfver önska att inkräkta på den andras område; allt hvad vi behöfva är krafternas fördelning på ettsätt, att de kunna hjelpsamt räcka hvarandra handen till befräm» jande utaf det helas bästa, Månne ej våra förhållanden till Norrige äfven påkallade en större uppmärksamhet för en framtida utbildning af en närmare förening; qch månne ej våra orimliga Ståndsordningar, under en eljest god Statsförfattning alltid blifva ett hufvudsakligt hinder häremot: är det att förmoda elier att önska, det BrödraRiket skall kunna fatta förtroende till våra af oss sjelfve, såsom otjenlige erkände former; och hvad styrka lämnar väl den politiska föreningen, om den saknar stödet af den moraliska öfvertygelsen om likartade nationalintressen, och om lika förmåga att ömsesidigt bevaka och besörja dem. Hvarest är såsom hos oss en ny Dynasti, som är politiskt inbjuden, att genom den nya ordningens utbildande till bättre, mera välgörande och pålitligare Statsinrättningar, binda tacksamheten och trefnaden vid den nya tiden, till ersättning för de sorgeliga minnena fråq den gamla. Den g Maji p. nu Att Herr Grefve AG. Mörner skulle uppträda såsom försvarare af våra nuvarande representativa förmer, förefaller säkert oväntadt för den, som sedan 1810 icke föijdt de allmänna händelsernes gång: emot detta försvar behöfver jag, likväl icke anföra mera, än blott en hemställan till hvarje nitälskande och redlig Riksdagsmans erfarenhet, om de nästan Qöfvervinnerliga svårigheterne, att under närvarande förhållanden vid våra Riksdagar för landet uträtta något verkligt nyttigt. Jag tror ej att samhället delar den öfvertygelsen, att en Representationsförbättring icke är möjlig utan att Samhället efter den värde talsrens uttryck skulle skakas uti sina Grundvalar.
Hvad nu angar ifrågavarande Tryckningskostnad; så lärer för ändamålets ernående ej kunna undvikas, att densamma vid denne Riksdag äfven fötskjutes af deri till Riksdagsutgif terne anslående Sumnäa, men hvarvid synes böra iakttagas, att likaledes under Tryckningens fortgång tili ersättning å kostnaden göres afdrag utaf hvad som för Rrotocollerne och Bihanget må kunna genom försäljning eller prasnumeration inflyta och att till afsättningens befordran, de tryckningen och utgifvandet af desse handlingar med möjligaste skyndsamhet verkställas under Riksdagens lopp: Hemställande Utskottet altså, att hos Kongl. Maj:t göres underdånig an - 14 StatsUtsh Betdnianderi. malan om Nådig befallning till Kongl. Stats. Contoiret, att, efter Räkningar, bestyrkte af dem, åt hvilka RiksStåriden updragit ombesörjandet, af Protocollstryckningen, äfvensom för Bihangets utgifvande å trycket, som likmätigt 5g §r Riksdagsordningen tillhörer Expeditions Utskottets åtgärd, låta förskjuta erforderlige medel af nämnde tillgång, mot redovisning för hvad som afyttras, och jämväl för de öfverblifvande exemplaren. Då en mindre Uplaga af Erotocollerne, än 500 Exemplar icke skulle blifva lämplig eller medföra särdeles större besparing i kostnaden än af Papperets värd,e, tilistyrker Utskottet, att af aila Ståndens Protocoller tryckes berörde antal exemplar; Och beträffande åter Uplagan af Bihanget, som hittils vanligen utgjort 2,000 Exemplar, torde åter densamma, enär en ringa afsättning derå varit, böra inskränkas till 1,000 Exemplar; hvilket alt vördsamt hemställos till Riksens Höglofl. Ständers afgörande. Stockholm den 19 December 1817. När 8- Riksens Höglofl. Ständers StatsUtskotts Utlåtande, angående tryckning af Riksens Höglofl. Ständers Revisorers Berättelser. lifter upläsandet af Riksens Höglofl.
Jag tror derföre, att full säkerhet icke bör fordras för mer än den enkla lånesumman , i stället för att man nu föreslagit 3-dubbel säkerhet, nemi. först låntagaren, som bör vara känd för soliditet, och derjemte i:ne reverser, af hvilka den ena måste vara förfallen innan discontlånets förfallodag, af | säkra personer utgifna och hvardera å så stort belopp som hela lånet, eller ock blott en sådan revers, men då deremot en säker persons borgen å hufvudreversen. Jag skulle således tro, att all nödig säkerhet vore vunnen, om, jemte låntagarens revers, hypothek af en säker persons, inom det sökta lånets förfallotid till betalning förfallna, förbindelse å lika belopp som det, hvarför den skulle hypothiceras, fordrades, samt man i öfrigt lemnade åt Bancodiscontstyrelsen att vid hvarje tillfälle bedöma förhållandena och, endast om så behöfdes, fordra ytterligare säkerhet. Jag känner bestämdt, att fingerade skuldsedlar, äfven af i öfrigt ordentliga personer, blifvit uppgjorda, blott för att fullgöra föreskrifterna; och sådant skall alltid ske, så länge man sträcker fordringarna för långt. Det är dessutom helt och hållet emot espriten hos den egentliga handelscorpsen att låna hvarandras namn; mången större handlande afstår hellre från en affär, än han går till sina grannar för att begära deras namn. Dessutom bör väl icke Representationen genom sjelfva lagarna framkalla vinglerier och underslef, eller fortsätta fordringarna på en säkerhet, som vanligen ej begäres eller presteras af solidare lånebehöfvande. Gr. von Rosen: Vidhållande de principer, jag yttrat i afseende å belåningsrätt af varor för Götheborg, får jag förena mig med den sista talaren uti begäran, att den fordrade säkerheten för lån pä reverser icke må utsträckas såvida, som Utsk. föreslagit. Jag tror mig veta, att blott ett enda handelshus begagnat sig af sättet att utur handelsdiscontfonden på en gång erhålla 4°?00° r:dr. Vanligtvis grunda sig de lemnade hypotheken på fingerade transactioner, och de flesta skulle säkerligen icke kunna realiseras utan förlust. Hr von Troil: