Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stackars Ulla, det är skada, att du icke blifvit vacker; du hade i sådant fall också fått en älskare och en man, och du skulle då dömt mildare och qvinligare om dina vänner. Du är dock ett förträffligt ämne till maka, och under din yttre sträfva, hårda yta bor ett varmt och fullt hjerta. Hufvud har du ock, så godt som någon i denna akademi Stackars Richard: jag önskade också att du ville gifta dig, nemligen väl och lyckligt: då skulle dina villfarelser straxt skingras, ifall de äro något mer än tillfälliga infall. Såsom sådana har jag alltid ansett dem och anser dem ännu. Mellertid ... curiöst är det ändock. Jag har sjelf aldrig förut tänkt mig alla dessa saker i ett dylikt sammanhang och i denna rigtning. Vi måste vid ett särskildt tillfälle taga vår Ullas ord i ett närmare öfvervägande. Men nu är hög tid att komma ihåg, att Rudolfina väntar oss derinne. Efter vi dock, åtminstone i början af sessionen, anmärkte Frans, kommit att tala om Richards bättre stycken, så skulle jag be få hemställa, om vi icke kunde deribland få ditföra Grimstahamns Nybygge. Ganska rätt, min son! Jag höll på att glömma denna lilla skrift, emedan den är utgifven under ett pseudonymt namn. Men annars glömmer jag den icke så lätt. Jag håller af denna Nybyggar-historia, som jag håller af Robinson Crusoë: jag är rigtigt kär i denna Qvast-Lisa: hennes död, huru enkelt, och dock huru djupt och rörande är den icke tecknad! lilla stycke finns mer poesi än i många andra, som ge sig det förnäma namnet poemer. Här finns icke ett enda misslyckadt drag 5: här finns rigtigt sann natur, och hvad mer är, oskuld, dygd och renhet ... Nej, Ulla, du har orätt; den, som skrifvit Grimstahamns Nybygge och Kapellet, kan icke hysa sådana grundsatser Låtom oss alltså icke mer grubbla! Välan! sammankomsten ajourneras på en halftimme, och Akademien går in i salongen, för att dricka thé! Fortsättning af Sessionen. Efter intaget thé sammanträdde åter Akademien, hvarefter Herr Hugo utlät sig på följande vis:
Man har trott sig kunna bereda Banken denna Säkerhet genom de betyg som fordrats, att nemligen Låntagare vore fri från Förmynderskap samt förvaltning af Publike eller andre förmånsrätt egande medel, men exempel hafva visat, att Banken detta oaktadt icke varit nog tryggad, utan måst ingå i ConCourser och vidkännas verklig förlust, hvilket ock föranledt de af Riksens Ständers Bankoutskott härutinnan gjorde framställ* LagUtshottets Betänketiden. 8 114 I-ttgUtskotttts Betänketiden. ningar. De skäl hvilka blifvit anförde för Kronans, Kyrkors och Fattiginrättningars medel, ehuru 'de visserligen förtjena af. seende, har Herr Doctorn likväl trott vara af mindre vitt och betydenhet än de sorn röra Barnarfs förmånsrätt, emedan de förra alltid ega tillfälle att betrygga sin säkerhet; men i sednare fallet Pupillers hela timliga väl ofca ligger i en enda persons hander, och Lagen bör i detta fall skydda den värnlöse. Herr Doctorn har ansett Barnarf, efter nu gällande Författningar vara de Jure intecknade i Förmyndarens egendom, och att det endast återstår, att de blifva det di Facto och som det af Utskottet tillstyrkta förslag skulle komma att medfara mycken svårighet och ett oändeligt skrifveri; så har Herr Doctorn tillstyrkt den epkla utväg, att, med erkännande af B/ärnaarfs förmånsrätt, i Inteckningshandlingarne införes, om egendomen dessutan är med några andra skulder graverad. Med detta yttrande har Herr Domprosten Wijkman sig förenat och tillagt: Att Banken är i ett annat förhållande än både Kronan och Publika Cassorsdelegare; att Kronan utser sjelf sine upp* bördsmån som dessutom stå under Landshöfdingarnes uppsigt, samt med förbindelse till redogörelse inför dem, och Publike Cassadelegare kunna efterse Förvaltarne deraf samt sjelfve controllera och bevaka sin säkerhet; iner» Banken deremot har icke annat än panten att hålla sig till och IagUtskottett Betänkande».
Jag kan likväl ej neka, att jag blef slagen med häpnad, då jagsåg, att icke blott den allmänna bevillningen för år 1866, utan äfven samma års bankovinst och jernvägsinkomst voro ibland dessa tillgångar upptagne. För att dermed betäcka de påräknade utgifterna under ett enda år, för att få Statens debet och kredit, utom blifvande jernvägsbyggnader, att gå ihop, hade man således måst tillgripa ej blott tre års sammanlagda öfverskotter på statsinkomsterna, utan derutöfver sådana inkomster för år 1866, hvilkas verkliga belopp ej ännu kan vara till siffran kändt. — Under de många riksdagar, jag allt sedan år 1828 haft äran bevista, har, så vidt jag kan minnas, aldrig något sådant inträffat, och synes det vara ganska betänkligt, att man sålunda skall på förhand förtära ett kommande års ännu osäkra inkomster. En enskild man skulle hafva svårt, att bibehålla sin kredit, om han betedde sig så, och hvad som i detta afseende gäller för den enskilde, gäller otvifvelaktigt äfven för Staten. Hvad de medel beträffar, sorn derutöfver beliöfvas i och för fortsättande af Statens jernvägsarbeten, säger man oss nu, att vi lätt kunna anskaffa dem medelst upplåning. Det är möjligt att så är, men jag har svårt att inse, hvarifrån dessa lån skola tagas. Att de nu ej utan allt för stora uppoffringar kunna erhållas på utländsk ort, tyckas alla lyckligtvis vara öfverens om. Skall det då ske genom inhemsk upplåning? Detta kan ej ske på annat sätt än att sådana landets besparingar anlitas, som nu äro insatta i våra sparbanker och i andra enskilda kreditanstalter, ty några andra medel finnas, som jag åtminstone tror, ej att dertill tillgå. Jag hemställer då, om det skulle vara klokt, om det skulle vara ens rätt handladt, att under närvarande penningeställning undandraga handeln och näringarne dessa resurser, som de så väl behöfva? 358 Den 17 Maj f. m. Jag vill visst ej i allo försvara den hushållning, som under de sista tio åren iakttagits med de allmänna medlen.
Ystad för åren 1831—1835 med • 945; Skanör för åren 1832—1834 med 324: Söder - Expeditions-Ulskotlets Förslag till und. Rotefrihets-bevillning till nu uppgifna belopp liar således blifvit nämnde släder påförd och af dem utgjord, faslän dylik afgift, enligt hvad E. K. M. i Nåder förklarat, rätteligen icke borde utgöras för egentlig stadsjord, hvilken redan, genom det städerne ålagda båtsmanshåll, vore roterad. Och som Rikets alla öfriga städer, af hvilka någon rotefrihets-afgift icke är vorden erlagd, blifvit, till följd af högstberörde Nådiga förklarande, frikända från den i anmäikningsväg för dem yrkade skyldighet alt denna afgift för deras stadsjord utgöra, skulle, på samma grund, jemväl förstnämnde städer icke allenast hafva vunnit enahanda befrielse, derest de icke godvilligt inbetalt ifrågavarande bevillnings-afgift, utan ock i allt fall, efter dess erläggande, obestridligen varit berättigade att densamma återbekomma, så vida de kunnat göra sina anspråk i detta afseende gällande inom den i Kongl. Kammar-Collegii Kungörelse af den 14 Mars 1793 för orätt uppburna medels återsökande stadgade prsescriptions-tid af 3 år från betalningsdagarne; men då E. K. M. i Nåder ansett frågan, angående skyldigheten för städerne att utgöra rotefrihets-bevillning, böra afgöras, i sammanhang med den förändrade regleringen af slädernes båtsmanshåll, hvilken reglering icke kunnat fastställas förr än under senare hälften af sistlidet år och följagtligen först efter berörde praescriptionstids förlopp, så synas väl ofvanuppgifne städer numera icke vara i tillfälle att, under sträng tillämpning af åberopade Kungörelse, kunna i föifattningsenlig ordning återfordra de afgifter, som de, i följd af en origtig tolkning af gällande Bevillnings-förordningar, varit nödsakade utgöra. Dock måste härvid tagas i belraglande, dels alt, enligt Kongl.
3. — 204 — § 7- Denna fonds utlånta medel upptagas uti ofvanstående tabell till 11,600 Individ 1854- års ingång, men vid nämnde års utgång och sedermera till 12,750 R:dr; hvilken tillökning, 1,150 Rrdr, uti fondens kapital uppkommit dels deraf, att från allmänna Hospitalsoch barnhus-fonden blifvit öfverfördt ett kapital till fond för ett stipendium åt en studerande, stort 1,111: 5. 4. samt dels derigenom, att utaf ränte-medlen blifvit kapitalet tillagde 38: 42. 8. Då likväl ränte-medlen å denna fonds ursprungliga kapital tillkomma Serafimer-lazarettet och en sådan till kapitalet lagd besparing å nämnde medel således icke bort uppkomma, hafva Revisorerne, helst vid det förhållande, att uti nämnde lazaretts räkenskaper ännu vid 1855 års slut endast 11,600 R:dr upptagas såsom Rönnowska fondens kapital, ansett sig böra härå fästa uppmärksamhet, på det att denna kapital-tillökning måtte blifva upptagen såsom en Serafimer-lazarettets tillhörighet; i sammanhang hvarmed Revisorerne finna sig föranlåtne hemställa, om icke lämpligare vore, att förvaltningen af denna fond biet ve öfverlemnad åt Direktionen öfver den Inrättning, till hvilken räntan blifvit anslagen, isynnerhet då denna Direktion redan nu har under sin vård högst betydliga kapitaler. Kongl, ■jazaretts-clirektioiien. Räkenskaperna hafva för båda revisions-åren undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten, utan anmärkning, och utvisa följande förhållande: Inom linien bokfördt. Debet. Balans från föregående år: Uppbörd: Stats-anslag 5,500: 5,500: Befordringsoch burskaps afgift 842: 27. — 674: 39. 4. — Tolagsdito ... 10,000: 10,000: Societetsdito 2: 2: Bötes-medel ... —. —_ _ _ 84: 21. 4. 2,636: 5. 2.
Detta allt får Utskottet likväl vördsämli* gen underställa Rikets HöglofL Ständers upplysta bepröfvande. Stockholm den 22 Maji I8I8* Tabell utvisande Städerries nu varande , Classifcatiörii Städerne af Törsta Classen .■ Norrköping , Carlscrona , Gefles Städerne af Andra Classeni Upsala, Malmö, Calmar, Westervik, We* Stérås, Uddevalla, Wisby. Städerne af Tredje Classen : Arboga , Carlshamn , Carlstad , Christianstad , Christinehamn , Fahlun , Jönköping , Landscrona, Linköping, Lund , Marstrand, Nyköping, Warberg, Ystad, Örebro, Borå*, Städerne af Fjerde Classen: Askersund, Halmstad, Hedemora, Hel" ringborg , Hernösand f Hudiksvall , Kongelf 15 s Bevillning! Utsi. Betänkanden'. Köping, Luleå, Mariestad , Nora, Philipstad, Piteå, Sala, Skara, Sken-ninge > Sundsvall, Söderhamn, Söderköping, Umeå, Wadstena, Wenersborg, Wexiö, Wimmerby. Städerne af Femte Classen: Alingsås , Cimbritshamn , Eksjö , Engelholm , Enköping, Eskilstuna, Falkenberg , Fahlköping , Grenna, Hjo, Kongsbacka , Laholm , Lidköping, Lindesberg, Mansfred , Norrtelje, Sigtuna,' Skanör, Sköfde, Strengnäs, Strömstad, Säther, Södertelje, Sölvitsborg, Torshälla, Trosa, Ulricshamn , Amål , Öregrund, Östhammar, Ostersund. Anmärkning■ De nya Städerne, som ännu icke uti någon Glass äro upptagne , anses lika med 5:te Classen* Städer. Riksens Högloft. St cinders Bevill ningsUtskotts Betänkande, angående Projectet till en blifvande Bevillningsförordning. T ill Biksens Höglofl Ständers upplysta om» pröfvande , Öfverlemnar BevillningsUtskottet härjemte resultatet af dess bemödande för Bevillningens jemna fördelning, innefattadt i det Förslag till BevillningsStadga, som vördsamligen medföljer.
Tabellen utvisar uppskattade värdet å stadens fastigheter, jemte bevillning och öfriga statsbidrag. Förhöjningen af värdena å hus, tomter och stadsjord är en följd, dels af ökade brandförsäkringsvärden å hus, och dels af de högre köpeskillingar, som erlagts under de år, denna berättelse omfattar, och hvartill anledningen anses förnämligast vara en ökad penningetillgång. Staden har 3 briggar, 2 galeaser och 4 slupar, om tillsammans 460,47 lästers drägtighet. De sednare åren hafva så väl briggarne, sorn en af galeaserne seglat på frakt för andra handelsstäder, så insom utrikes; hvaremot öfriga fartygen bestrid t sjöfarten för staden, dervid expoi lai tiklarne varit bokestäfver på Norrige, samt stundom limmer, plankor och bräder på Seeland och Jutland. En last med trädvaror har algått till Algier. 31 Frun Norrige tagas i utbyte sill och torra fisk varor, och från Danmark spanmål och andra handelsvaror. Handeln är fördelad på 31 handlande, och lemnar åt hvar af dem en ringa vinst, i följd hvaraf ock antalet af förmögna handlande är inskränkt. Förr dref staden en ej så obetydlig exporlhandel med träd varor på Medelhafvet, men denna upphörde redan under förra seklet, till någon del i följd deraf, att skogarne blifvit betydligen medtagne i de staden närmast angränsande socknar, och till en del 1 följd af hamnens uppgrundande. Nu har en ny hamnbyggnad blifvit fulländad, med en kostnad för staden af några och fyratiotusende Riksdaler Banko, och inan hoppas derföre bättre rörelse för framtiden. Handt verket ierua äro föga lönande, hvarpå säkraste beviset förefinnes deri, att bland mängden af fattige i staden äro de fleste handtverkare, eller utgångne från handtverkerierna. Staden har 42 handtverkare, med 89 gesäller, lärodrängar och andre arbetare. En lägre lärdomsskola, der undervisningen bestrides af en Rektor och en Kollega, finnes i staden, äfvensom en folkskola, med särskildt antagen lärare.
Under de förutsätta wilkor, att wid pröfningen asen Skrift, eller answaret för densamma, de, pä hwilka en sadan pröfning ankomma kan, i fall som twetydiga synas, häldre fria an sälla, alltid mera mä fästa sin uppmärksamhet pä ämnets och tankans an pä uttryckets lagstridighet, pa Skriftens äsyftning än pä framställningssättet, och alltid utan rättighet, att i hwilket fall som hälst, draga obestämda stutföljder af uttrycken stola såsom mifibruk af Tryckfriheten anses: i:o Hädelse emot Gud. Brottet stall umgällas såsom i r Cap. 1 §. Mifigernings-Balken Allmänna Lagen stadgadt är, och Skriften confisceras. 2:0 Förnekelse af en Gud och ett lif efter detta, eller af den rena Evangeliska Läran. Förbrytaren stall anses efter 1 Cap. 4 §. MifigerningSBalken, och Skriften confisceras. z:o Gäckeri af den allmänna Gudstjensten, Guds Ord och Sacramenten; förbrytelsen stall umgällaS med ivo R:dr böter, och Skriften confisceras. 4:0 All stags lastelig! yttrande vm den Regerande Konungens höga Person eller gerningar, eller Dest Gemål, Drottningen, eller Rikets bestämda Tronföljare; Brottet stall straffas enligt MifiLermngs-Balkens z Cap. » §., och Skriften confifteras. 5:0 782 Den 22 Junit. 5:0 Smädeliga uttryck emot någon af de öfriga Personer af det regerande Konungahufet, hwilka Kongl, eller Furstelig wärdighet inom Riket åtnjuta; brottet stall straffas med ros R:drs böter, och Skriften confisceras. 6:0 Smädliga uttryck om Riksens Stander, eller någon af deras fördelningar; brottet stall straffas med ivo R:dr böter, och Skriften consisceras. 7:0 Uppmaning till Myteri eller Uppror.
Ersättning till Pensions-inräUuingen för Skånska stä dernes embetsoch tjenstemäns enkor och barn, för en Krono-fordran 156. — åt adjungerade ledamöter i Götha Hof-Rätt 41 > i9^> 4^3. — åt inqvarleringsgifvare, för mat lill tågande trupper 202. — ål Rust hällarne vid Lif-Regemenlets Dragon corps, för recrutoch remont-möten t r4* Eskilstuna, om en ai hets-inrättning derstädes . 354» litt. F. 4^5, litt F. Exercice, flottans, anslag dertill 53, 2o3. Exercice-escjiiadronernes underhåll .. 44, 202. Expedition , Ju st i t ias Ombudsmannens och Tryckfrihets Comiteens, dess aflöning . ^47- — Stats-Depai tementens, deras lönereglering, angående 3o4. 325. F. Fahlun, Chaussée derifrån till Westerås 354, l'tt. C. 4^5, l'ttC. Falkenberg, understöd för de brandskadade derstädes . 4^‘> 474’ — öfverlåtelse af Kronans Tullbro öfver Elhia slrömmen till staden Fattige i Lappmarken, understöd för Fattigvården i Garnizons-städerne, anslag för Finn allmogen i Wermland Fisken, om försäljning till Skalle af Kronans — i Umeå Elf, afskrifning af Krono-arrendet för 206. 7 Fiskerinäringens befremjande, votering om ...» . 553. Fjerdingsman, ersättning för syner .. 259. Fjäls färgesund, bro öfver .. 354, litt. C. 4^5, litt. C. Flottans bemanning, exercis, underhåll 53, ao3. Fläskjum, om anslag till en ny väg mellan Borås och 26. Folk-undervisningen, extra anslag dertill 35|, litt. E. 4^5, litt. E. — befremjande, votering angående . 535.
Jag vill likväl icke ingå i en bevisning, som skulle kasta mig in på ett för discussionen främmande område, utan blott nämna, det jag befaj-ar, att den nullite' man omnämnt kunnat inträffa, om vi följt den ledamotens åsigter, som trott sig finna en här begången nullite'. Frih. v. Döbeln, Napoleon: För min del kan jag icke inse, att ifrågavar. § i Riksd.Ordn. står i opposition emot i8 §:n Ridd.Ordn.; emedan Riksd.Ordn. talar om val till electorer, hvilket är en intermediär åtgärd uti det sätt, hvarpå utsk:s-ledamöter utses inom R. o. Ad.; och skola väl de, som stå i den intermediära ställningen göra sig till medel för dem, af hvilka de blifvit valde och uttrycka deras opinion, eller huru skola väl bänkmännen kunna veta hvad opinion eleetorerna hysa? De särskildta valen, som föregå valet af utsk:s-ledamöterna, ske för att beqvämligare organisera dessa Utsk., ej för att uttrycka en opinion. Jag nämner detta, för att dermed söka visa, alt de ifrågavar. §§:na i Riksd.Ordn. och Ridd Ordn. icke äro i strid med hvarandra. 1 öfrigt får jag förklara, att jag icke kan anse en majoritets beslut för en nullite'. Hr Gr. Anckarsvärd och Hr Frih. Sprengtporten hafva så fullständigt utvecklat frågan härom, att jag icke bar något att tillagga hvad de yttrat; äfvensom och då bänkm:s-valet icke bör fördröjas, jag, i det - Den a3 Januari, 63 ta hänseende, förenar mig uti dessa herrars mening, men i synnerhet uti H. Ex. Hr Gr. Brahes, sorn uppgifvit en ändamålsenlig utväg att afgöra frågan. Hr Ribbing, Arvid:
Alla måste erkänna hans stora lärdom, hans djupa kunskaper, hans exemplariskt dygdiga vandel och frånvaron af all ärelystnad, alla planer på egen vinning eller utmärkelse. Också bibehålla hans anhängare ännu i dag hans minne i den djupaste vördnad. Dessa anhängare äro, under namn af “det nya Jerusalems församling“, spridda isynnerhet i England, Nordamerika och Holland, och hafva der sina egna kyrkor. En del af Svedenborgs syner finnas på sitt ställe omtalade. Det är ett kändt faktum, att de flesta bland de mystiker, som på Gustaf III:s tid uppträdde i Sverige, stodo i nära förhållande till honom och gynnades af honom. Denna konungs vidskepelse och tro på aningar gränsade till det otroliga. Bland annat hade han för Mars månad en inrotad fördom. I många af mystikerna tillställda uppträden deltog han, och fick dervid, genom föregifna uppenbarelser, höra rätt allvarsamma saker om sig och sin styrelse. Det är ock sannolikt, att många af denna despotiska tids mystiker begagnade charlataneriet helt enkelt såsom ett medel, för att nödga de maktegande att lyssna till folkets och rättvisans fordringar. Gustafs håg för det mystiska fortfor oförsvagad ända till slutet af hans lif, och som han i Johan Christoffer Toll trodde sig ha funnit en man, hvars skarpsynthet ej skulle kunna föras bakom ljuset, i fall ej allt skulle hafva sin riktighet med den visdom, hvaraf mystikerna sade sig vara i besittning, utsände han honom 1782 på en utrikes resa, för att skaffa sig ljus i Cagliostros och andra svärmares läror. Toll kom emellertid vid sina undersökningar till “decouverter“, som visade sig icke vara egnade att gifva näring åt konungens förkärlek för de hemliga vetenskaperna. Ur riksrådet grefve Fredrik Axel von Fersens historiska skrifter införa vi följande rader, som visa, med hvilken värme frimureriet omfattades på den tiden i de högre kretsarne. “Konungen (Gustaf III), säges det, och hertigen (Carl) bevistade i detta (frimurarnes) samfund alla veckor dess sammankomster långt in på natten.
Denna Tariff är från början uppgjord efter de värden, som Taxeringsman åsatt fastigheter på Landet, utan någon dylik inskränkning, och, i Utskottets tanka, synes det övedersägligen att detina Tariff icke är för hög deraf, att* fastän vederbörande Comiiéer ej allenast begagnat deli vid sista Riksdag medgifna rättighet till jemkning och nedsättning af egendoms-värden , utan äfven för vissa Län vidtagit generela nedsätthingar, har likväl summan af hela Rikets fastighetsvärden med omkring 20 millioner öfverstigit summan af Tariffens minimi-värden för hvarje Län. Utskottet tror för öfrigt: att bestämda beskattnings-grtinder icke kunna uppgifvas af den beskaffenhet, att dé påräknade bidragen icke sköla med svårighet utgöras under sådana missgynnande ceconomiska och financiela förhållanden 1 Bevillnings-Utskottets Utlåtande N.-o 28- 3i isom blifvit, på sätt här ofvan anfördes, af en Talare omrörde; alt den af jorden med i per mille utgående Bevillning, i jemförelse med andra skatter, icke egentligen är tryckande; att principerna för dylika afgifters utgörande mäste bestämmas med afseende på allmänna förhållanden och icke efter möjliga undantag> samt att, i Utskottets tanka, minimi-tariffens tillämpning icke står i strid, utan tvärtom i öfverensstämmelse med Taxeriilgs-eden, enär denna ed förbinder till ett noga iakttagande af föreskrifterna i Bevillnings - Stadgan ; Och på dessa samt de i återremitterade Betänkandet anförde skäl, förnyar Utskottet hvad deruti hemställes i afseende på minimi-tariff för fastighets-värden å Landet. Fjerde Grunden. Utom det hos Högl.
Från den tiden har den olika arfsoch giftorätten efter stadsoch landsrätt fonlefvat uti våra lagar, men det må mig vara tillåtet att hoppas, att 19 seklets upplyste lagstiftare måga borttaga en lag, som är orättvis till sin ide', samt endast grundar sig på ett misskännande af den värnlösas rättigheter, hvilkas skyddande deremot bör vara en pligt för den som känner, att den sanna rid - 24S Den 9 December. (farligheten äger sitt burskap uti hjertats ädelhet samt upphöjda tänkesätt, men icke uti slumpen att vara en ättling af lysande anor. Emot den föreslagna förändringen har man yltrat, att densamma skulle leda till jordens alltför stora styckande. Så är likväl icke förhållandet, emedan det med fördelningen af jorden förhåller sig på samma sätt, som derest man vill dela ett klot, eller hvarje annan yta, att nemligen man alltid får de bästa delarne, om delningen sker i lika delar, hvilket mathematiskt kan bevisas. För öfrigt hafva vi inom det gamla Sveriges odalbyggder ett ganska praktiskt exempel derpå, att icke någon olägenhet uppkommer af den lika arfsrätten, nemligen inom VVärends härad, der qvinnan ända sedan 1154 ärft lika med mannen. Af sådan anledn. och då detta betänk, åsyftar att införa billighet i lagstiftningen och att förekomma många onödiga rättegångar och tvister om arfsfrågor, får jag tillstyrka bifall till samma betänk., dock med den förändring, att 2 mom. af 3 § i 9 cap. Giftermälsbm måtte utgå, emedan, om arfsoch giftorätten blir lika, det icke är skäligt att morgongåfvan qvarstår, ty qvinnan skulle i sådant fall komma att erhålla större lott i boet än mannen. Detta mitt förslag instämmer jemväl med det beslut BondeSt. i detta ämne fattat, hvarföre jag anhåller, att R. o. Ad. måtte instämma deruti. Visserligen vore i afseende på sjelfva betänk, några mindre betydliga anmärkmr att göra; men jag vill icke framställa dem, emedan de möjligen skulle kunna leda till ett motsatt resultat emot hvad jag önskar.
December 1760 med midfasta» 1750 och altsä uphörde med midfastan i8oz. 1770 transporterades detta contract pä Grotz, handlaren klerman ketrerson och enär frägan upstod i anledning af 1772 ärs mynrförfattning om arrende, summans cvalverande g z D:r S:n>t lill Riksdaler», förordnades genom Kongl. Vreswel den 8 November 1780 att sädank borde ske, men icke af de 620 D:r som hitintills blifmit i arrende erlagde, utan esler dctz belopp i stöd as 1748 arö Författning, i sölje hwaraf arliqa arrendet nu utgår med 178 R:d 27 tz. 6 rst» i/»äller för 202 R:d. Kungse - Den 16 December. IQIZ Kungsgården hade nu rinder all denna lid, till och med, 179Z mgjorr zI manrk, men förlorade genom upstädd Nälkegäag medelst Kongl. Swea HofRätts-Doni den 8 Aon! sistnämnde är ängsmark till 80 latz, hö. och upbrukad aker till någor mer än 7 Tunneland, samt blcf derföre, efter uträkning as Kongl. K un mar Collegium nedsatt till z ? mantal.