Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har begärt ordet endast för att helt och hållet instämma uti hvad Hr Ekströmer yttrat. Den enda anmärknm vid Utsk:s beslut, må dock tillåtas mig, att deruti säges om Reg:ts-läkaren vid Kronprinsens Husarreg:te, alt 450 r:dr lära kunna anses vara en skälig vedergällning för hans tjenst. Jag hemställer huruvida icke detta skäl likväl bör förfalla. Då man jemför hans befattning med de öfriga Reg:ts-läkarnes inom arméen, så finner man att han med samma tjensteåligganden är mycket svagare aflönad. Jag anhåller derföre att denna punkt må blifva återremitterad och i sin helhet af Utsk. betraktad utur en mera gynnande synpunkt, således äfven med afseende på Reg:ts-läkaren vid Wermlands Fält-jägarereg:le efter det ännu står i vida fältet, huruvida detta reg:te kommer att indragas eller icke. Hr von Hartmansdorff, Aug: Jag förmodar att Ståndet med anledn. af de anmärkmr, som nu äro gjorda, återremitterar punkten i sin helhet. I annat fall får jag, pä de skäl, som Gr. Mörner framställt, anhålla att Hr Frih. o. Landtm, måtte skilja frå-« gan om Wermlands Fält-jägare reg:tes läkare ifrån det öfriga. Jag anser likväl bäst att punkten i det hela återremitteras. Hr Ekströmer: Då Hr von Hartmansdorff i sin framställning begagnade uttrycket att ”punkten i sin helhet måste återremitteras, ” så anhåller jag till undvikande af allt missförstånd få erinra, att det icke är 8:de punkten i sin helhet, utan endast mom. c) af 8:de punkten hvarå jag begärt återremiss. Momme a) och b), som äro bifallne, kunna icke inbegripas i denna återremiss; hvilken jag anhåller att Hr Frih. o. Landtm, vid proposm behagade iakttaga. Då härefter H. Ex. Hr Frih. o.
Den besoldade kyrkorepresentation, som här föreslås, kan jag för min del icke gilla; ty hela denna institution smakar af en medeltids anda, som 'står i uppenbar strid med vår tids förhållanden. Det fria allmänna kyrkomöte, till hvilket Luther vädjade uti sin strid mot Påfve-väldet, var af en helt annan beskaffenhet än det kyrkomöte, som här föreslås. Om ett kyrkomöte skall kunna medföra någon nytta, måste nationen och särdeles Presterskapet der representeras på ett ändamålsenligt sätt. Jag kan icke neka att äfven jag anser detta förslag vara härflutet från en hierarchisk källa, och att jag anser det befordra intressen, som äro i opposition mot den rena, sanna, äkta, kristliga Kyrkan. Yår tid har redan frambragt sådana kyrkomöten som vi önska, men på en helt annan väg. Ar 1853 bevistade jag ett fritt allmänt kyrkomöte i Berlin. Der voro församlade prester. Biskopar och lekmän från alla nationer, hvilka kommit endast af intresse för Kyrkans angelägenheter, och ehuru de der fattade besluten icke afsågo att bilda någon positiv kyrkolagstiftning, tjenade de likväl till att stadga opinionen hos allmänheten om hvad som var sanning, uti frågor af kyrklig art. Sådana möten hållas årligen i Tyskland och ledamöterna äro ingalunda besoldade. Ett sådant kyrkomöte som 404 Deri 4 November e. m. Utsk. föreslår kan aldrig medföra någon nytta; ty det är klart att då nära nog större delen af presterna utgöras af Biskopar, hvilka till följd af sina embeten ovilkorligen måste försvara den bestående kyrko-institutionen, så skola de öfriga, långt från att våga uttala en sjelfständig tanke, tvertom förbluffade af de gyldene korsens glans endast blifva Biskoparnes »ödmjukaste tjenare», Jag yrkar således afslag å Betänk. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: Sjelf varm vän af trosoch bekännelse-frihet kan jag icke annat än djupt beklaga de utfall som anhängarne af en fri religions-öfning tillåta sig mot olika tänkande. Det är i sanning en tolerans bra lik intoleransen. Hvartill tjena alla dessa skrik om hierarchi och prestvälde. De aflägsna endast det mål hvartill vi sträfva. Hällom oss till saken.
Tumba af papper för Chartae-sigillataä-contorets behof. XIII. ött. —- Nto 107. angående inskränkning i allmän åklagares rätt att anställa åtal å brott emot i4 cap. 3 § Missgerningsbalken. XIII. 611. — Nto 108. angående tiden för tillämpning af den blifvande nya författningen rörande brännvinsbränningen. XIII, 61 1. — Nto tog. angående beviljande af transitooch nederlagsrätt för Slitö hamn. XIII. 612. — Nto 110. i anledning af Kongl. Majtts nådiga proposition, angående Kronohemmanet Karlebys anslående till boställe för Kronofogden i Wadsbo fögderi. XIII. 714. ( 96 ) Expeditioner till Kongl. Maj:t, Rikets Ständers: — PJ-.o in. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition angående beloppet af den behaglig tids förläningsspanmål, som vid ledigblifvande pastorat bör hibehållas, och om återstodens användande. XIII. 714. — N:o 112. angående rättighet för åtskilliga städer alt återbekomma af dem erlagd rotefrihetsbevillning. XIII. 714» XVIII. 312. ■— N:o 113. angående ändring i vissa delar af nuvarande lagstadganden om giftorätt och arfsrätt, m. m. XIV. 55. A. 101. — N:o 114- angående upphäfvande af Kämnersrätter, Lagmansätter och Riddare-synerätter, samt ändring eller upphäfvande af åtskilliga lagens rum, rörande Rättegångsordningen. XIV. 55. A. 101. — N:o 115. angående rättighet för rotehållare inom åtskilliga härader af Skaraborgs Län, att erhålla utsyning på Kronoparkerna Halleoch Hunneberg. XIV. 101. — N:o 116. angående sökt befrielse från Götha Canal-bolag ålagd bevillning för utdelade vinstmedel. XIV. 101.
Regerings-Formen, att utländske lärde måtte, under iakttagande af lika former, som för infödde äro föreskrifne, kunna till Universitetslärare och andra vetenskapliga befattningar kallas och befordras; hvarjemte inom Utskottet fråga uppstått att med hänsigt till tjenstebefordringar återupptaga Constitutions-Utikolteta Memorial, N:o 34-, 3 ofvanomförmälda Sien 1834 och 1840 framställda förslag, i vissa delar jemkadt och förändradt. Dessa tvänne frågor, ehuru till syftemålet likartade, äro dock af hvarandra oberoende, i det den sednare afser, att utrikes födde män, som i yngre år till Riket inkomma och genom Konungens i stadgad ordning meddelade beslut undfå Svensk medborgare-rätt, till följd hvaraf de i alla öfriga hänseenden betraktas lika med Rikets infödde medborgare, må sättas i tillfälle att äfven för befordran till embeten och tjenster, med erforderliga vilkor och undantag, begagna den medgifna naturalisationen, — hvaremot den af Herr Professorn Fries gjorda motion åsyftar, att, i likhet med hvad för Brödra-riket uti dess Grundlag är stadgadt, till vetenskapliga embeten må kunna från främmande land inkallas utmärkte män, innan naturalisations-vilkoret hunnit föregå, — ett vilkor, hvarigenom i dylika fall ändamålet måste förfelas, enär det icke kan förmodas, att någon i utrikes tjenst anställd man, som genom lärdom förvärfvat sig ett hedradt namn, äfventyrar att öfvergifva sin plats och underkastar sig alla för naturalisation i ett främmande land erforderliga formaliteter, för att sedermera der söka ny anställning.
När nu så är förhållandet, torde det ock 29* - 452 Den 25 September. så vara något vanskligt att säga det BondeSt. har ett privilegium och detta tvärt emot nämnde Stånds egen åsigt af saken. Det förekommer mig något så när orimligt att då det Stånd, som saken närmast angar sjelf förklarat att de icke anse den vara för sig af privilegii natur, ett annat Ständ då skall söka påtvinga det en rättighet, som det icke anser sig hafva. Detta är sä mycket betänkligare, som grundlagen icke stadgat något sätt för en dylik formfrågas afgörande. Hvad Hr Lefrén sednast anfört, anhåller jag att få till besvarande upptaga. Jag ber den värde talaren om ursäkt derföre att jag vägar påstå det han i sin argumentation icke tillräckligt skiljt emellan de båda frägorne, huru en fråga skall hos R. St. afgöras samt huruvida saken, sedan R. St. derom fattat sitt beslut, endast derigenom blir lag, eller om dertill jemväl erfordras K. M:s sanktion. Den 75 §:n Riksd.-Ordn., som den värde ledamoten citerat såsom afgörande i detta fall innehåller bestämmelser för bedömandet deraf huruvida en fråga är af natur att till dess afgörande erfordras Konungs o. Sl:s gemensamma samtycke eller blott endera statsmaktens beslut. Nu påstår Hr Lefrén, att, som nämnde § dessutom stadgar, att i alla öfrige ärender, utom grundlagsfrågor samt de mål, som i 66, 69, 70, 71 och 72 §§:ne Reg.F. upptagas, gäller, jemte Konungens samtycke, tre Stånds mening, samt till gällande beslut öfver den nu förevar:de frågan erfordras Konungens samtycke, så kan frågan icke komma under behandling enligt 69 § Reg.F. Jag ber då att först få fästa uppmärksamheten derpå, att det icke är så gifvit, som han synes antaga, att till denna frågas afgörande erfordras Konungens sanktion. Det är på grund af en tolkning af 59 §:n Reg.F., som man kommit till detta resultat.
S 15 Vid förnyad föredragning af ConstltutionsUtskottets den 6 dennes under V:ö 47 aflåtne, samt den 11 derpå följde eftmiddagen på bordet lagde, Memorial, innefattande förslag till ett tillägg i 37 §, RigsdagsOrdningen* fann Ridderskapet och Adeln för godt, att samma Memorial, i anledning af flans Excellehce Herr Grefve Mörners, Adolph Göran, der - lien i 9 September e. rä. 271 gjorde anmärkning, hvilken Pidderskapet öch Adeln förklarade utgöra dess gemensamma tanka j till ConstitutiönsUisköitét återför* visa. Ut Supra; Högiofiigé Riddérskapöt och Adeln åtskildes kh half till lö bni aftonen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheirri. Måndagen den 22 September. Plenum klockan half till Nio förmiddagen] Herr Grefven och T-iandtMarskalken tillkän' nagaf,- att, sedan Ridderskapet och Adeln den 19 dennes förmiddagen inbjudit de öfrige Riks - Den 2 Q September nii Stånden, att gemensamt med Ridderskapet ocK Adeln från Sterbhuset efter aflidne Justitia Ombudsmannen Herr C.
Ytterligare Utlåtande; VI 1. s 570 — 572, bif. af PresteStåndet, ix s 6o3, af BorgareStåndet, IX s 606, afBondeStåndet, IX s 6x3, af Adeln, IX s 641. Silfverskölds, om Öfverste C., ansökan om ersättning för förloradt accord. StatsUtskottets Betänkande, IV 3. s 61—69, bif. af PresteStåndet, ix s 34o, af BorgareStåndet, IX s 567, återremitt. af Adeln, IX s 572, af BondeStåndet, IX s 709. Ytterligare Utlåtande, ,IV 4* s 7*7» lagdt till Handlingarne af Adeln, ix s 1 o38. Underd. Skrifvelse, X 1. s 559'—^62. SilfverVerket i Sala, om; StatsUtskottets Betänkande, IV 4- s 1 — 16, bif. af Preste - 273 Ståndet, IX s 71,9, af BondeStåndet, ix s 784» afBorgareStåndet, IX s 808, af Adeln, IX s 828. Underd. Skrifvelse, X 1. RiksdagsBeslutet, §. 22. Sillfisket i BohusLänska Skärgården, om understöd för; StatsUtskottets Betänkande, IV 1. s 657 — GGi, bif. af Adeln, IX s 167, af BorgareStåndet, IX s 175, af BondeStåndet, IX s 17G, af PresteStåndet, ix s i85. Sill-uppköpare-afgift, I 1. s 83g. Sjöfartens, om Svenska, skyddande mot Spanska Kaperier. StatsUtskottets Betänkande, IV 5.
Mörbylånga Köping; om uppförandet af elt Magasinshus derstädes Svar på återremiss >,>>>.*» Mötes-PassevoIance-afgiftens upphörande; sc Anslag 42. Mötes-Passevolance-Cassan: angående ifragakommen granskning af dess förvaltning åren 1827, 1S28 se Granskning a. N. National-representationen ; se Riksdags-Ordningen §§, i3, 14, *5, 19 sista perioden, 22 förra och senare perioden. Naturalisation^ utlännings; se Rcgcrings-Formen §. 28, n om utländsk mans rätt att förvärf va sådan i Sverige Svar på återremiss , , , , , Natur a-per sedlar ; se Mynt. Nidingstjufiad ; se Rättcgangs-Balkcn 3. Nissa å; se Läne-anslag. Norberg, C. C.; se Liqvid. Nordencreutz; se Pension. Nordevalb f. d. Eskilstuna Fristads-Directcur: bans pension j se Indragnings-Staten. Norlin, El., Öfverste-Licutcnant; se Anmälan. Normal-anstalt till bildande af lärare i de moderna språken; se Anslag jG. Normalskolan i Stockholm; se Anslag •j5. Norra Provinsernc; sc Anslag 87; Jemtland; Afvittring. 3 3 — ?< I34- . a. 34 PresteBorgareBonde Ståndet. Ståndet. Ståndet. lagdt b. s 35 b. 1 34 b. V 34 a. a. V 34 b. 1 34 1. a. y 34 cr.e _ Ut cn a ct> E. • aq N:o ad b. 1 35 a| 34 b. y 34 a. a. ¥ 34 ■ V 34 a, a. 34 acta. b. V 35 b. v 34 • V 34 V 34 290 ; b. v 34 N. Norra provinscrne! om vissa handelsförmoner för dem och om exportproemier för vissa varor m. m.
Särskilda stadganden om hemmansklyfning hafva ock på olika tider blifvit utfärdade för åtskilliga orter, såsom för Elfsborgs län, jemte andra orter af lika beskaffenhet, Kongl. Resolutionen på Allmogens Besvär den 16 Mars 1759, § 54; för Wermlands län och Nysunda socken i Nerike, Kongl. Resolutionen den 29 November 1756, § 52; för Bohus län, Kongl. Brefvet den 22 Februari 1770 och Kongl. Resolutionen på Allmogens Besvär den 22 Mars samma år, § 16; för Gefleborgs län, Kongl. Brefvet den 5 Juli 1789 ; om klyfning af hytte-andelar i Wermland, Kongl. Förordningen den 19 April 1740. Uti Stora Kopparbergs län, der egentlig jordafsöndring icke eger rum, hafva, jemväl sedan konung Fredriks ofvananmärkta Bref den 15 juli 1725, i afseende å hemmansklyfningar fortfarande utbildat sig förhållanden, som icke kunna jemföras med 12 Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet. N:o 27. det öfriga rikets, och då sådant jemväl härom framkallat en särskild ännu gällande lagstiftning, till ändring hvaruti motioner vid innevarande riksmöte äfven blifvit väckte, har Utskottet trott lämpligast att i särskildt Betänkande behandla dessa motioner. Hvad under det föregående är sagdt, rörande de i äldre tider gällande lagar om skatte-hemmans klyfning, kan till en del äfven lämpas till krono-hemman, af hvilka fordom ej fick göras afsöndringar, och hvarom skulle, om sådant skett, å räfste tingen ransakas och dömas; men med det förändrade skatlläggningssättet sträckte sig rättigheten till klyfning äfven till dessa hemman; och har klyfning af kronohemman i sednare tider jemväl blifvit uti författningarne tillåten.
Det är hos Domaren, hos Embetsmannen han skall söka sin tillflyktj och denne, hvilken helgat sitt lif och hela sin tid åt det ädla hvärf, att åter sammanfoga sönderbrutna länkar af samhällskedjan, att gifva Lagarna kraft, till uppfyllande af deras eljest vanmägtiga löfte om ordning och säkerhet, han skulle ej af Samhället njuta den vårdnad tillbaka, hvarigenom han, i afseende å sin bärgning, fann sig höjd öfver behof, hvilka, utan större försakelse, än man har rätt att fordra, ej låta qväfva deras röst? Han skulle finna sig i sämre belägenhet, än hvilken annan Samhällsmedlem sorn helst, än sjelfva dagkarlen, hvars krafter till nyttig verksamhet lifvas och spännas af öfvertygelsen, att han genom lönen för mödorna bereder, om ej alltid sitt välstånd, dock sin nödtorftiga utkomst. Men det är ej blott rättvisan, ej blott Samhällets eget anseende och heder, som fordra behjertande af den ställning, hvaruti de persorer försättas, hvilka offra sig till Samhällets tjenst. Samhällets eget väl, upprätthållandet af den ordning det antagit och vill hafva hos sig bevarad, äro på det närmaste fästade vid Embetsmannaödet. En stor man i Statsläran har sagt: ”Olyckligt det ”land, hvarest Domarens och Embetsmannens ”redlighet sättes på prof, att vid utöfningen 5’af deras embeten uthärda fattigdom och nöd. ”Uti striden emellan behotven och fåfänga be - Den 29 Mars, 197 ”mödanden att kunna ärligen dem tillfredsställa, skola de omsider vänja sig att anse Era”betet blott såsom ett lofligt medel, att ge”nom alla de utvägar Embetets missbruk be”reder, fylla hvad som brister, och Samhället skall, efter att hafva förstört en god Em”betsmanna esprit, få, genom Lagarnes försum5, made vård, mångfallt umgälla dess illa beräknade sparsamhet.” Man öfverväge detta, och man skall ej kunna tveka om hvad som är sannt och rätt. Näringsidkaren bereder sitt välstånd genom klokhet, arbete och flit.
Men som det ej passade sig att gå ensam, så skulle Sabina alltid följa med, ty henne var ingen af fröknarna rädd för att ta med sig. "Hennes pighänder", sade systrarna, "dem bryr sig minsann ej prinsen om". Nu hade äldsta fröken sutit fyra timmar för spegeln, och hvita similé-klädningen hade hon på sig och blå silfverblommorna på hufvudet och de granna glasjuvels-örhängena och ringarna och kammarna, och bronskederna och armbanden och allt annat grannt var ren i ordning. Nu steg hon upp kastade florschaletten på sig och tog solfjädern i handen jemte näsduken med qvartersbreda spetsar och så gick hon med Sabina, som bar en slät hvit nättelduksklädning, en liten schalett knuten kring halsen och sin lilla halmhatt på hufvudet. "Gå litet bakom, kära Sabina, så kan du gälla för min kammarjungfru, icke täcks jag gå bredvid dig, som är så simpelt klädd", sade fröken. En helt liten stund hade fröken spatserat i trädgården med Sabina bakom sig; då kom också prinsen och helsade på fruntimmerna, och talte så artigt med fröken, och fröken tyckte att det var så varmt och drog handskarna af sig, för att prinsen skulle få se hennes fina händer. Men bäst fröken gick och bar i handen sina handskar, så fastnade ena handskens spetsgarnering vid en buske och refs sönder, och fröken blef så ledsen och sade: "aj mina nya, dyra handskar", och ernade just börja gråta. Men Sabina hviskade: "var ej ledsen Amirantha, lemna du den bara åt mig och promenera vidare en stund". Och när fröken Amirantha kom samma väg tillbaka, kom Sabina emot henne med handsken hel och nätt igen. Hon hade nål och tråd i sin ficka, och hennes snälla fingrar hade lagat spetsen hel, och så var det tid att fröken måste gå hem igen. Dagen derpå tog andra fröken den hvita similé-klädningen och blå silfverblommorna och armbanden och alla grannlåterna, och Sabina följde åter med henne till slottsträdgården.
(Stats-Uisk:s Uti., N:o 118.) S. A. K. Sedan Capitaine-Lieutenanten August Gosselman, i Juni månad 1836", på Kongl. Maj:ts Nådiga befallning, anliädt en resa till Södra America, för alt taga kännedom om dervarande Fri-Staters tillstånd i politiskt oell commercielt hänseende samt derom afgifva berättelser, som kunde tjena till ledning för utvidgandet af Sveriges handel och sjöfart i dessa aflägsna Verldsdelar, hvilken resa blifvit bestämd till två år, derom likväl Gosselman icke erhållit underrättelse förr än medelst ett den 20 Juli 1838 dateradt bref från då varande t. f. Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, hvilket i September månad samma år kommit Gosselman tillhanda i Venezuela, derifrån han, uppehållen af orkan-årstiden, först i näst derpåföljde October kunde anträda återresan, samt den af Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, efter Gosselmans hemkomst till fäderneslandet, gjorda underdåniga framställning om ersättning för hans kostnader under de på resan använde nio månader af tredje året icke blifvit af Kongl. Maj;t i Nåder bifallen, på den grund, att resan varit bestämd till endast två år, i följd hvaraf Gosselman varit nödsakad att af egne medel bestrida ifrågavarande utgifter, hvilka medtagit allt hvad han genom sina omtyckta litterära arbeten förvärfvat; så bar, med anledning häraf, hos Rikets Ständer blifvit yrkadt, att, dä denne talangfulle officer, som, utmärkt i sitt yrke, jemväl hedrade Svenska namnet genom sina snillrika, på flere språk öfversätta, resebeskrifningar, den 4 April 1843 hastigt blifvit bortryckt af döden, efterlemnande enka och en minderårig son uti de torftigaste vilkor, kostnaderne för ofvanberönle nio månader af resan, som uppgingo till omkring 6,666 R:dr 32 sk. 13:oo, måtte, enär densamma skett för allmänt ändamål, af Staten a is Expeddions-ULskoltets Förslag till und.
D,»n värde talaren har vidare yttrat, att det skulle leda derhän att allt Silfver utfördes. Jag tror att den driftig® och vane köpmannens öga icke är blindt ensamt för Silfvermynt. Om detta stegras här, lär han nog införa det företrädes-: vis framför andra varor. Friherre Wrangel'. Jag vill ej disputera den ena theoriens töreträden framför den andra, men hemställer, om ej andra länders erfaranhat för oss bör vara en ledning, och det finnes intet land, som tillåter utförsel af myst. Herr Cederschjöld'. Hvad den siste talaren yttrat torde vara sanct, men jag vet ock säkert, att näppeligen ingen Författare finnes, som ej ogillat detta, och att icke något förbud kunnat förekomma myntets utförande. Det är då olämpligt och orimligt, att stifta en lag, som ej kan handhafvas. Om derföre detta stadgande än finnes uti andra länder, så skulle vi likväl kunna börja med en lämpeligare lagstiftning. Jag återkommer till hvad man i öfrigt kunde anföra, att det nemligen skulle vara en Den 20 Augusti /. m. 803 inconseqvcnee, att nedsätta tullen på Silfver: jag kan ej inse det. Mig synes) det bäst kunna jemlöras med Guld; och när Utekottet föreslagit 5 procent för oarbetadt guld, så ser jag ej, hvarföre icke Silfver skall beläggas med Samma tull. Då Ducater af utländsk Guld få tullfritt utföras, hvarföre skulle då icke Silfver äfven få vars tullfritt. Men om någon slags tull skall läggas på myntadt Silfver, så hördén ej vara högre än på oarbetadt, emedan prägeln icke förändrar dess värde. Herr Hjerta: Jag kan icke neka , att ju den princip® Herr Cederschjöld yttrat är rigtigt; men jag tror ej att den får tillämpas i Sverige. Jag tror, att vi måste afse den ställJ ning, hvaruti vi äro. Det är gifvit att Silfver är dyrare här, än annorstädes, emedan det kostar mera i transport och således behöfva vi ej frukta dess utförande.
Thed skola wäll alle willia wara the första Att bära honom then glädien största. Ty medhan han from moot huar man är Huar honom gärna godh tidende bäär. Act. HILLATUS. NEGESS. PÅLWEL. Hillatus. Hey frisk auff, iagh är nu gladh! Min fru migh thz beställa badh Judas Redivivus. 34 Som iagh elliest giärna hadhe giordt, Thz will iagh och nu beställa fort. Med rompeskutan iagh lägger stad medh hast Så behöffwer iagh ey ligga borgfast. Höör tu kneckter, miölpunger höör, Strax tu fiärdingz mannen vpspör. Han skall een skysshest skaffa hijt Eller han skall skijta en fannerss skijt. Negess. Fiälingzmannen war nu häna, Icke weet iagh han ståår nu däna. Hillatus. Häna och däna din biörkeflana, Jagh skall lära tigh stå och gana. Bedh honom gå hijt, thz tu får skam, Jagh skall lära tigh segla fram. Negess. Ja huadh bruken i thilet Pålwel här, Jag edher nyie tiender bäär. Hoffmästaren strax een skiutz hest will haffwa Ty måste i genast till honom traffwa. Hillatus. Ästu fiälingzkar, tu äst ther till lijk, Aldrigh sågh iagh een knotter slijk. Pålwel. Jagh skulle så wara kiära Junkare, Ther fyri kiänna migh hoff sluntare. Hillatus. Westu huadh iagh will? raska digh stadh, Haff hijt hästen på samma dagh. Pålwel. Weet Gudh huar man hästar skall tagha Som the bliffwa redna alla daghar. 35 Fogetekarar them så vth sugha Man kan snart bära them i een buga. Tocka herragästningh the och haffwa Som them stackare alla vthskaffwa. Feete Anders och Lasse tamp Å trå dem så dhe slå pamp.
N:0 § Rusthållare, om rätt för. alt få soldatmundering med kronoskjuts fraktad till och från möten 8 — 78 — b. 23 Maj b. 22 Maj b. 30 Maj g. 16 Maj » om befrielse för, från underhåll af trossvagnar och aflöning al trosskuskar 4 2 15 — b. 27 Juni b. 22 Juni b. 30 Juni b. 22 Juni Rustning shäst, om ändring i Kongl. Brefvet den 25 Augusti 1800, angående fördelningen melian särskilda rotehållare af ansvaret för vård af 8 — 56 — b. 30 Mars b. 4 April b. 4 April 1. b. 4 April » om förändrad behandling af frå- gor om ansvar för vanskötsel af 8 — 57 — b. 30 Mars b. 4 April b. 4 April å. 4 April l anledning af återremiss . 8 — 79 — a. a. 23 Maj a. a. 22 Maj a. a. 26 Maj a. a. 16 Maj Rustnings-skyldigheten, om lindring, genom kavalleriets afsittande, i 4 2 11 — b. 6 Juni b. 9 Juni b. 9 Juni g. 6 Juni » om dito, genom Statens ölvertagande af munderings m. m. anskaffning, i 4 2 12 — b. 9 Juni b. 9 Juni b. 9 Juni å. 9 Juni I anledning af återremiss . 4 2 38 — a. a. 8 Okt. a. a. 8 Okt. a. a. 5 Okt. a. a. 8 Okt Räkenskaper, om ändradt sätt för revision af vissa kyrkors, se Kyrkoräkenskaper. Räknemachin, om honorarium åt Mag. Viberg för en uppfunnen, se Viberg. Ränta vid försträckning på viss 103 kort tid, författning om 105 6 2 1 — b. 7 Juli b. 4 Jidi 11 Juli b. 7 Juli Räntebräder i Jönköpings