Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då Riksens Ständer vid sistförflutne Riksdag hade heslutit , att hos Eders Kongl. Maj:t gora underdånig anhållan om inrättande af en Bergs-Schola, sedan undersökning skulle hafva, blifvit anställd till utredande af detta för BergsVetenskapen vigiiga ämne, hände att denna underdåniga önskan hos Eders Kongl. Majit aldrig blifvit anmäld. Det är med särskildt afseende på den nytta för Bergs-Handteringen och 1036 Den 11 Juli. och det Vetenskapliga deri , som en sadan undervisnings anstalt bör kunna medföra, som Riksens Stunder detta mål ä nyo upptagit , och beslutit, att derom med en underdånig önskan nalkas Eders Kongl. Maj:t, anhållandes, att E« ders Kongl. Maj:t täcktes till pröfning upptaga det af Bergs-Hauptmannen och Riddaren Pihl, i ett af honom på Eders Kongl, Maj-rs Nådiga befallning afgifvet underdånigt Betänkande angående åtskilliga förändringar i Hushållningen vid Stora Kopparberget, redan gjorda förslag, till inrättande af en praktisk Bergs-Schola i Fahlun , samt, efter pröfning af föreslagna medlens tillräcklighet, vidtaga den författning Eders Kongl. Majit kunde finna saken och ändamålet förtjena. Riksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad , trohet och nit Stormägtigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majits underdånigste , tropligtigste tjenare och undersåter På Ridd. och Adelns På Prest-Ståndets vägnar vägnar Carl Mörner, J. A. Lindblom, h t. Eandtmarskalk, n. v. Talman. På Borgare-Ståndets På Bonde*Ståndets vägnar vägnar H. Schwan, Lars Olsson, h. t. Talman. n. v. Talman. Stormäg - Den II Juli. 1037 Uppläst hos Samtliga Riks-Stånden den 11 Juli. Stormägtigste Allernådigste Konung!
Jag förmodar, att jag äfven i denna stund är klädd i lurendrejadt kläde, ehuru detta icke är mig med visshet bekant. Här är sagdt i dag, att Skånska kusten är den, som lättast kan bevakas. I sådant fall beklagar jag tull bet jeningen i de andra provinserna, ty deras kuster kunna då icke bevakas. Jag känner bestämdt, att sådant i Skåne ej är möjligt. Lurendrejarne hafva signaler emellan Helsingör och Helsingborg, hvarigenom de kunna gifva tecken, då tullstaten är på ett annat ställe, och ögonblicket således inne att insmugla godset. Dessutom ligger äfven Bornholms ö så nära Skånska kusten, att lurendrejarne äfven der kunna hafva signaler, och jag tror mig bestämdt veta att derstädes finnas stora depöter af lurendrejeri-gods. Systemet att lurendreja har derstädes nått den fullkomlighet, att jag trotsar någon tullstat att kunna hindra det. Ja — äfven om jag uppsätter en chinesisk mur, besatt med douanierer, så vet jag icke huru de skulle kunna förekomma lurendrejeriet i Skåne. Huruvida praktiken i de öfra delarna af Sverige är lika liflig, det lemnar jag derhän; men det vissa är, att uti Skåne hvaije vecka göres mer eller mindre betydliga beslag. Nu frågar jag hvartill det skulle tjena att stadga ett beslut, som icke kan med noggrannhet handhafvas. Det skydd, som fabrikanterne derigenom skulle erhålla, tror jag vore ganska illusoriskt; ty vi Den 29 Juli e. m. vi kunna icke vänta oss att främmande fabrikanter skicka in mera kläde, än vi köpa och slita. Således synes mig att mera vore vunnet, om införseln af kläde vore fri, mot en tull, som någorlunda kunde skydda fabrikanten. Jag är öfvertygad, att den verkställande makten har lättare att hindra tullförsnillning än lurendrejeri, ty uti tullförsnillningen mäste tullbevaknings-personalen ovillkorligen vara inblandad, och denna kan man lättare hafva reda på än den enskilda, och straffbestämmelserna böra äfven, efter de juridiska former, som äro mig bekanta, vara skarpare för tullförsnillaren, än för lurendrejaren.
Aca» demiens fonder till ett detta lån öfyerstigande belopp finnas insatte i Banken mpt pu fänta ej högre den erbudna, och då Academien, i kraft af ide beslut, som i financiel! afseende, tid efter annan, till myntet* försämring bjifyit yidfagne, förlo, rat mer än dubbla lånesumman , utaf de fpndep pnskildfe personer öfverlemna!: till Acadernieps yard föf välgörande ändamål , mea sorn gifyafnq under förlitande till Riksens §tändefs redlighet nedsatt i deras Bank, utan rättighet för Academien att dem intaga, så anser jag detta lån yara en ringa ersättning för bvad Banken oell Staten yunnit på de Academiska föremålens bekostnad; Herr Riben! Ehuru med fafp, att af £ep sU gfg Värde Talaren beskyllas för Vandalism vagai: jag påkalla Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet, för att besvara några här gjorda anmärkningar. Effer den utveckling, af beskaffenheten af detfa lån, man för Academien föreslagit , sorn af Grefve von {Schwerin blifvit gjord , hade jag ipke yanfat aft här ytterligare få höra talas om den fullkomliga säkerhet , sorn Akademien kan lpmna. Det ligger i naturen af de gamla Bancqlåpen, att af alla lån vara de fördel igaste. Har Staten råd att gifya sådana , nå yäl, men må de gifvas dit, der de bereda mästa nyttan. -Påen tid ida hundradefals hemman gå på executiya Auer tioner, finnas i sanning andra föremål för Ständer-, J)en 19 September f. m. ädelmod ; än Upsala Academie. Det har blifvit sagdt, att man borde räcka Academien en hielpsam hand. Jag erindrar rriig härvid en nu mera afliden medborgare, fordom Ledamot af detfa Riddarhus, sorn uppoffrat sin ofantliga förmögenhet på de norra orternes odling, nemligen Friherre Hermelin.
Til följe af Regeringsformens 96 stola Riksens Ständer wid hwarje Riksdag förordna en för Laakundstap och utmärkt redlighet känd man, at säsom deras Ombud, hafwa tUsyn öfwer Lagarnes efterlefnad af Domare och Ämbetsmän, Andra Band. l77:s 96, 96. 764 Den 8 Augusti. män, samt at inför den Riks Ratt, somibemälte Grundlags 102 §. til desi inrättning och göromäl besirifwes, eller wid andra wederbörliga Domstolar, i laga ordning, tiltala dem, som i sina Ämbetens utöfning, af mäld. mannamon eller annan orsak anses' haswa någon olaglighet begätt, eller underlåtit, at sina Ämbetspligter behörigen fullgöra. Denne Riksens Ständers Justitia Ombudsman, hwars rättigheter och äligganden ytterligare sä wäl uti Regeringsformens 99, 100, Ml och 102 F. §., som genom särsiiloJnsiruction utstakas, wäljes af Riksens Ständer, genom Electorer, Tolf af hwarje Ständ nämnde. Sedan ibland desia Electorer en genom lottning utgätt, siola de öfrige, samfällt och icke efter Ständ först medelst siutna sedlar, bwar för sig upgifwa den man, som de finna bora komma under omröstning. Falla derwid rösterne til mer . än hälften af de röstande Electorerneö antal pä en man, ware han behörigen wald. Äro äter rösterna sä delade emellan'flera, atén sädan full pluralitet för någon icke äger rum, anställes ny votering med siutna sedlar til antagande af den, som de flesta rösterna erhällit, eller om han icke antages, af den, som näst honom utaf de fleste Electorer blifwit kallad och sä widare Enär nägon af de i denna ordning under omröstning ställde blifwit af Electorernes pluralitet antagen, uphöre Walforrättningen, och warde han af Riksens Ständer til Ämbetet förordnad Den, ät hwilken detta Ämbete blifwit anförtrodt, kan wid päföljande
Åtminstone skall jag ingalunda - Il/l. till S la tiUtskottets Utlåtande N:o 62. 77 himla förskräckas för den förhöjning i arbetslöner, hvilken Iros uppkomma i följd af jernvägs-byggnaderna. 6:o) Alskillige af dem, hvilka under sednare decennierna ifrat företrädesvis för de obemedlade medborgare-klassernas bästa, hafva dels med dels ulan skäl ofta klandrat Regeringen för det alt den /'iirdriijl de företag, som skulle lyfta landets industri, samt endast styckevis och planlöst föreslagit sädana; äfvensom Regeringen förmenls hysa sympalhier för vår östra granne, samt afse emhelsntäns och bättre lottade medborgares väl mer än den fattige arbetarens. — Nu har deremot Regeringen skynda/ med att framlägga eli helgjutet, planmessig/. och storartad t förslag, som, om det af Ständerna anlages, ostridigt skall, mer än alla hittills pä allvar ifrågasatta, lifva jordbruk och andra landtmanna-näringar, bergsbruk och all annan dylik industri, lalla vårt försvar mot nämnda lärliga granne och sålunda trygga var yttre sjelfständighet, sami, framför allt annat, höja den obemedlade arbetarens välstånd, trygga dess ekonomiska oberoende och derigenom medverka lill en här i landet icke hittills torspord jem/ikhel mellan fordom vidt skilj da medborgareklasser. I denna demokratiska riktning arbeta de, som understödja del Kungliga förslaget; och de vela alt, om det anlages, de skola vinna målet ej blott derigenom, alt omkring/cw/tö millioner Hulr snart skola af hittills obemedlade arbetare förljenas, utan ock derigenom, alt desse få ökade tillfällen alt nalkas de mer bildade och förmögnare, samt att lill de orter, der arbetslönerna äro högst, färdas med samma hastighet och ungefärligen samma beqvämlighet, sorn de rikare, hvilka hittills gungat i beqväma vagnar, då den fattige vanligen med möda till fots framsläpat sin trötta kropp.
Trop. N:o i, om Statsverket 4859. ring anställa en predikant i Trehörningsjö kapell, med skyldighet för honom att tillika, derest sådant under närvarande förhållanden lämpligen ske kunde, såsom folkskolelärare i kapellet Ijcnstgöra, mot uppbärande af ej mindre den till sistnämnda befattning anslagna aflöning än ock den särskilda lön kapellboerne till pastor i Gideå utgöra i och för dennes åliggande all i kapellförsamlingen hålla tolf gudstjenster om året, hvilket åliggande komme alt för den tid, under hvilken kapellpredikant är anställd, upphöra, hvarjemte Eders Maj:t fann skäligt alt, såsom ytterligare bidrag till nämnde prestmans aflöning, bevilja kapellförsamlingen ett belopp af (500 lldr Riksmynt årligen under förberörda tid, all utgå af det på åttonde liufvudtiteln uppförda anslag till extra utgifter. Slutligen har Trehörningsjö kapellboer i underdånig skrifvelse den 22 sistliden Augusti, fortfarande iklädande sig förbindelsen alt vidkännas de förpligtelse!', som af kapellinrättningen blifva en följd, och under åberopande af förut gjorda underdåniga ansökningar, förnyat sin underdåniga anhållan, alt Eders Maj:l ville till Itikets snart sammanträdande Ständer göra nådig proposition om anslag af allmänna medel, dels 4,500 lldr Riksmynt för en gång till inköp af boställe, dels 61)0 Rdr årligen lili lönebidrag åt en predikant i kapellet. På grund af hvad sålunda blifvit i ämnet anfördt, hemställer jag underdånigst, alt Eders Majit må till Rikets Ständer aflåta nådig proposition angående beviljande, dels af 4,500 Rdr Riksmynt till inköp af boställe åt en predikant i Trehörningsjö kapell, dels af 600 Rdr Riksmynt årligen såsom bidrag
Förordmn angide fabriker och handtverk. Föredrogs ånyo Särskildta ölskis den 23 och 25 dennes på bordet lagda Mern. JVs 19 med förslag lill voter:s-propos:r, i ant. af RiksStms olika beslut om beskattning å bränvins tillverkning oell destillering; och blefvo de i delta Mern. föreslagne voter:s-proposir af R. o. Ad. godkände. Hr Adelborg, Anders Otto: Jag får hos R. o. Ad. och Hr Gr. o. Landtm, ödmjukeligen anhålla, det ,min motion röride förändring uti 23idje §:n Riddar!).Ordn. måtte sältas främst på fö redragu:s-listan till nästa plenum, enär milt vistande i hufvudstaden som öftasl är afbrutet af resor till landet, och jag gerna sjelf ville öfvervara diskussionen om denna motion. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Någon egentlig olägenhet förefinnes visserligen icke alt ändra föredragnis-listan på sätt Hr Adelborg föreslagit, men jag skulle likväl heldre hafva ingått derpå, om han icke, på sätt som skett, motiverat sin anhållan, ty mig synes det icke vara något giltigt skäl att ändra föredragnis-listan, derföre att någon eller några riksdagsmän vilja lemna pleni-rummet. Hvad sjelfva saken beträffar, så är, så vidt listan för dagen utvisar, icke ett enda mål qvar på densamma, hvilket är bordlagdt mera än en gång, utom Hr Adelborgs motion. Om således också flere Betänkm blifva i afton bordlagda, är det likväl all sannolikhet för att listan nästa plenum hinner att helt och hållet genomgås. Frih. Cederström, Rud.:
Och därför stod han vid fönstret och satt hon i gungstolen, skenbart likgiltiga för hvarandra, men båda ängsligt väntande på, att den andra skulle taga ett steg till försoning, och båda lika fast beslutna att icke taga detta steg. Kan man undra på, att luften här inne var lika disig som där lite på den slippriga gatan, där åkarkärrorna skramlade och takrännorna göto sina melankoliska tåreflöden. » Nej! » utbrast han plötsligt i halfhög ton, liksom gripen af en vild energi, och som han vaknat till ett afgörande beslut. Hon såg upp hastigt, men sänkte genast blicken, då han vände sig om mot henne. » Jag går ut, » yttrade han i torr, nästan affärsmässig ton. » Jaså, » svarade hon med ett så liknöjdt tonfall, som om detta vore en sak, som ej det ringaste intresserade henne. Han bet sig förargad i läppen. Hon stirrade fortfarande i sin bok, och, utan att se upp, sporde hon halfhögt med samma entoniga stämma, dock ej utan en liten skälfning i rösten: » Blir du länge ute? » Han kastade en snabb forskande blick på henne. Nej, hon satt där lika iskall och lugn. » Jag vet inte, » svarade han torrt. » I alla händelser tror j a g inte, det är skäl, att du väntar mig till middagen. » Och därmed gick han, med en stark känsla af att allt detta var dumt och barnsligt. Men han var allt för djupt kränkt i sin själs innersta för att icke på samma gång erfara en viss grym tillfredsställelse öfver sitt manliga uppträdande. Ja, han gick verkligen! Hon hörde hur han tog på sig rocken, hur han öppnade och stängde tamburdörren och så hans bortdöende steg i trappan. Han gick — gick, utan att ge henne en kyss, utan att säga så mycket som ett adjö! Nej, nu kunde hon icke härda ut längre, nu var det slut med det konstlade modet! Hon sprang upp, kastade boken ifrån sig, snodde näsduken förtvifladt emellan de fina fingrarne, och så sjönk hon ned på chäslongen, begrafde det lilla rosiga ansiktet i händerna och snyftade, snyftade. Å h, hvad hon var olycklig! Förfärligt olycklig!
Maj.ts Proposition till Riksens Ständers Stats-Utskott, angående ändring uti witz» omständigheter af hwad hittills blifwit förordnadt om Accord-ersättningar till Officerare af f, d. Finsta Ae - Den 22 April-! 27 Armeen; Gifwen (örebro Slott den sr April i8>2. ^b.d i8c>9 och i8ro arens Riksmöte hafwa Riksens Stander, lifwade af erkansta och agtning för den Finsta Armeen, som under de mäst oblida omständigheter uthärdat ined Fäderneslandets fötswar, ej allenast i Niks-Staten anslagit en ärlig Summa att fördelas emellan de Officerare, som, under wäntan att införlifwas med den pa Stat warande Swensta Krigsmagten, borde emedlertid tryggas för saknaden af nödwandig bergning, utan äfwen, i anseende till denria Armees upplösning, afStatswerket bewiljat Accords, ersättningar till dem, hwilka enligt Accords, Reglementet äro för sine tjenster dertill berättigade, med förbehåll likwäl, att de åtminstone tre ar i Rikets tjenst qwarblefwe. I enlighet med detta Riksens Ständers Bestut och öfrige derwid fästade willor, har Kongl. Majit i Nader förordnat, att för de Finste Officerare, som genom transport eller befordran till sadane Militairebeställningar, hwarföre accord erlägges fran Expectance-lönen afga, skulle Accordssumman förssjutas, med det willkor, att om den befordrade eller Transporterade afginge fran tjenste» innan Stats-werket, genom den indragne Expectance-lönens besparing wunnit full ersättning för förstottet, Statswerket borde medelst Inteckning försäkras, att genom det efter honom utfallande accord erhålla fyllnaden i sadan bristande ersättning.
vacker inneh. 13 rum, deribl. 2 större salar, kök, källare och nödv. uthus. Trädg. närm. 1 tid, ädla fruktträd, bärb. och land. Närm. underrättar H. F. Pira, Norrköping. Willborg i Stockholm tillverkningar af r! * s r. i téMiak I II ii !Ag|ardJM S å s e r, S o j a, flere gånger prisbelönade och fullt jemförliga med de bästa utländska fabrikat. Tillhandahållas hos Hrr specerihandlare. Annonser mottagas genom 8. Qumaellus annonsbyrå ocn nos redaktionen till 26 öre pr 4-spaltlg petltrad ( Tldn. kottar endast en kr. Dagny TIDSKRIFT FOR SOCIALA OCH LITERBRA INTRESSEN, UTBIFVEN A F Hugo Tigerskiöld VZigledd. Poom. Gertrzcd Adelborg. Svenska tjänstflickors utvandring till Danmark. Cecilia Holmberg, f. Bååth. F r b ett skhnskt fiskläge, M. S. Brev til Dagny fra Kristiania. Eirstine Frederiksen. Marie Zakrzemska. Rvinligca ~kolr&amp;dsledamö ter. - en - en. Litei * atiiranmaInin~ar. Fru Anne Charlotte L e m. Ur lifvet. Tredje samlingen. Son~u KovaZevsky. Ur Ryska, Lifvet Pris pr årggng: Forbundets medlemmar kr. {For För icke medlemmar 4,OO. Fredrika-Bremer-Forbundets medlemmar anmodas att med snaraste till Fredrika-Bremer-Förbundets byrå, 5 IKalmtorgsgatan, insända sina årsafgifter. Till Fredrika-Bremer-Förbundets komité f6r granskning ag barnoch ungdoms-literatur hafva herrur förläggare insändt: ' W. Bille: C. Berg, Kalle Hjelms barndomsminnen. A. Bonnier: P. I&lt;. Roseggor, Fran alpernas skogstrakter. L. Hökerberg: D. S. IIoctor, Experiment boken.
Bankinrättningars förmåga att bidraga till idoghet och välstånd beror icke ensamt på den verksamhet de utöfva, genom uppoch utlåning af kapital, som användas i den mera rörliga omsättningen samt såsom bemedlare af liqvider, utan äfven derpå, att de uti sina grundfonder upptaga och göra fruktbärande de kapital, hvilka söka en fast placering. Ansträngning och håg till samlande af besparingar befordras framför allt genom möjligheter att af dem vinna en tillfredsställande afkomst; och ju mera bankerna äro i tillfälle att åt samhällsmedlemmar af olika ställning och vilkor erbjuda en sådan, desto vidsträcktare kunna de sprida nytta och desto mera förbindas deras egna och allmänhetens intressen med hvarandra. Om den solidariska ansvarigheten i viss mån lägger hinder häremot, genom att inskränka antalet af dem, som vilja och kunna ikläda sig en så vidsträckt förbindelse, så vinnes dock, äfven när sådan ansvarighet är föreskrifven, det omförmälda syftet genom tillåtelse att i bankbolag jemväl upptaga lottegare med en till beloppet af deras insatser i banken inskränkt ansvarighet, eller s. k. kommandit-delegarc; och härigenom erhålla tillika bankerna större lätthet att, när det bohöfves, föröka sina grundfonder och rörelsemcdel, än om oinskränkt ansvarighet måste fordras af en hvar, som i bankbolag inträder. Då inrymmandet i bolag, grundade på solidarisk ansvarighet, äfven af delegare med en till lotternas belopp begränsad ansvarsskyldighet ej synes gifva anledning till någon olägenhet, torde betänklighet deremot icke möta; och ehuru 28 Expeditions-Utkottels Förslag lill underd. Skrifvelse, l\:o 183. allmänna lagen om en så beskaffad bolagsform, som denna, icke innehåller några bestämmelser, har densamma dock här i landet redan vunnit erkännande i så måtto, som dels de för Wermlands provincialbank den 17 November 1832 af Kongl. Maj:t stadfästade bolagsreglor medgåfvo intagande i nämnda bolag af kommanditdelegare, dels Rikets Ständers förslag vid 1856—1858 årens riksdag, äfvensom Finans-komitéen densamma upptagit.
Att emedlertid icke jordens beskattning och bördor äro så utomordentligen tryckande, der jordens fortfarande fördelning medgifvits, skulle •jag tro Dalkai larnes ordentlighet uti skattebidragens aflemnande, bevisar. Alen för alt draga exemplet mig närmare. På ett mellan en mängd åboer i ‘Wermland klufvit hemman, äro verkligen icke jordskatterne eller som de kallas här ibland hopskalterne, för hvar och en åbo svåra att utgöra, ehuru de sammanlagde kunna vara ändå betydliga nog, ty niånga deltaga uti deras utgörande, och om de 960 styfver, hvaraf de fordomdags bestodo, äfven nu vore förvandlade uti lika så många silfvei skillingar, det de på långt när icke äro, så blef denna skatt, utgjord af 20 eller 3o hemmansägare, icke betydlig, såvida så dyrbara skillingar funnos. Hvad som dock egentligen är besvärligt och tryckande för delägarne uti ett Hufvet hemman är personliga tjenstbarheterne. Hvarje åbo som har del i hemmanet skall hålla häst för att dermed utgöra Gästgifveri-och Kronoskjutsningar, köra grus till väglotterne och sten till broar. Härigenom får hans hushållning en annan beskaffenhet, och för att med delta kreatur bereda sig någon inkomst forslar han dessemellan varor långt från sin vanvårdade åker, ty på den kan hästen blott några gånger om året användas. Den fåtaliga Svenska Nationens stora antal hästar och betesjkreatur, upptaget uti Utländska Statistiska Tabeller, förmodligen från våra, och jemfördt med förhållandet på andra ställen mellan folkmängd och krealurs-antal, har föranledt till betraktelser öfver vårt lyckliga ekonomiska tillstånd, men hvilket ty värr jäfvas på stället, just till följe af beräkningsgrunden. Vanligtvis är här åtminstone anmärkt och jag befarar det annorstädes kan anmärkas, att då ett stort antal kreatur hämtar sin föda från ett vidsträckt bete och inom hus svältes under vinlermånaderne, äfvensom när husbonden skjutsar oupphörligen, vanvårdas jorden och aftager dess kraft att frambringa grödor tillika med ägarens välstånd eller förmåga att värja sig från fattigdom och nöd.
"När farfar vaknar och får se hvad som tilldragit sig ska' han nog skynda till slottet och anropa svenskarne om hjelp." Det dröjde mer än en timme innan Arnold Mayer vaknade. Icke utan möda reste han sig upp och såg sig omkring. I de första ögonblicken kom han ej ihåg hvad som tilldragit sig så kort förut. Men då han fick sigte på blodpölen bredvid sig och desslikes märkte att sängen var tom, stod hela den förfärliga scenen klar för honom. "Store Gud, hvilket förskräckligt olycksöde väntar min stackars flicka", utbrast han och kröp på händer och fötter in i det andra rummet, der han efter mycket sökande fick tag i en linnetrasa. Med denna förband han såret sä godt han kunde. Efter en stund afstannade också blodflödet, men den gamle var ännu så matt, att han knappt kunde gå öfver golfvet. Fram på förmiddagen gick en af grannarne förbi hans gård och märkte den utslagna rutan. "Så-å, har gamle Arnold haft påhelsning af tjufvar i natt", mumlade grannen för sig sjelf. "Jag måste se efter." Då han kom fram till fönstret och fick syn på blodpölen tog han i förskräckelsen ett steg baklänges och utropade: "Hvad i Herrans namn har händt?" Arnold Mayer, som låg på soffan i det andra rummet, hörde detta utrop och kände igen rösten. "Granne Sebastian", sade han derför med matt stämma, "kom in så ska' jag berätta dig allt. Men jag är för svag att sjelf öppna dörren åt dig, så att du måste gå genom fönstret, samma väg som den eländige qvinnoröfvaren tog." Sebastian, Arnold Mayers närmaste granne, stod snart framför den lilla soffan. Då han fick syn på Arnolds dödsbleka ansigte utropade han under det han förskräckt slog båda händeme tillsammans: "Hvem är den niding, som haft hjerta i sig att göra dig, gamle hederlige Arnold, så mycket ondt?" "Slottsfogden på Miltnitz", svarade Arnold Mayer under det smärtorne i den sårade armen aftvungo honom ett lätt anskri. "Räfskinnet?" "Ja." "Det är inte möjligt!"