Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man har ifrågasatt, att denna motion skulle remitteras till det serskildta Utsk., men jag hemställer, om den icke bör remitteras lill Ekon.Utsk. R. o. Ad. torde finna, att denna fråga icke har någon gemenskap med de lagstiftningsåtgärder, för hvars behandling det serskildta Utsk. egentligen blifvit tillsatt, och man skulle dessutom genom'remiss af denna motion lill detta Utsk. onödigtvis uptaga dess tid. Jag tillstyrker alltså, att motionen måtte remitteras till Ekon.Utsk., till hvilket der, enl. grundlagen hör, emedan den är förklaring af en ekonomisk författning. Gr. Liljencrants, Gust. Fredr.: Afven jag delar den åsigten, att Hr Dalmans motion är af stor vigt. Inom Stockholms län har, emot hvad under föreg:de år egt rum, ett så ojemförligt större antal personer anmält sig till utöfvande af bränvinsbränning, att det icke lider ringaste tvifvel, att ju icke bränvinstillverkningen i förhållande till tiden, sorn för tillverkningen är medgifven, blifver vida större än under något af de föreg:de åren. Jag har äfven hört omtalas att åtskilliga förslag i den syftning Hr Hjärne omnämnt skola hafva varit å bane, ehuru man synts vara osäker om förslagens laglighet. Lika med den värde talaren tror jag, att denna fråga, som egentligen icke afser någon lagstiftning för bränvinsbränningen, ganska väl kan behandlas af Ekon.Utsk. Likgiltigt synes det mig likväl vara till hvilket af dessa Utsk. vare sig Bränvinseller Ekon.Utsk:n, motionen remitteras, men hvilket beslut 11 o. Ad. i detta afseende än fattar, hemställer jag, att Utsk. måtte föreläggas att inom en bestämd tid, hvilken jag önskar måtte blifva sä inskränkt som möjligt, inkomma med utlåt., på det att II. St. må blifva i tillfälle att med det görligaste första aflåta underd. skrifvelse i ämnet till K. M. Hr Hjärne:
Då Rikets församlade Ständer, enligt vanligheten, nu torde antaga en förändring uti bränvinsförfattningen med dithörande åtgärder; men då hitintills uppgifne föreskrifter om pannerymd, dess konstruktion och dimensioner blott theoretiskt blifvit behandlade, så att en påhittelig öfvad praktikus kunnat samma till en del eludera genom ej påtänkte, men förändrade konstruktioner, som den gången lyckats att opåtalt begagna, således, för att vinna något bestämdt praktiskt, borde några väl kända praktiske bränvinsbräunare inbjudas, att vid öfverläggningarne häruti gå comilerade tillhanda. Säkraste medlet att minska en öfverflödig både produktion och konsumtion af den för kropp och själ till öfverflöd intagna skadliga spriten torde dock vara, att ej tillåta större pannerymd än som kan lyftas af elden, till högst 25 kannors rymd, och detta med en hög skatt, samt förbjuda till införsel af arrak, romm, konjack och scherryvin m. m., då det mera passande ölet, som nu af potates äfven kan tillverkas, vore nog att muntra , oall stärka när som behöfves den trötte arbetaren. Femte (5:te) klassens släder som äro grundade på jordbruk och planteringar, och ej hafva större folkmängd än vanliga bondbyar, borde ej tillåtas att bålla krogar eller utminutera bränvin. Detta får jag äfven motionsvis, inför II. R. o. Ad. samt de öfrige här närvar. Vällofl. MedRiksStm likasom blifvande Utsk. meddela. Remitterades till Bevilln.- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utskm samt communicerades de öfriga RiksStm.
Ut Supra Ex Profocollo. Clas Levijn, Förslag till blifvande'Yullbevillningen af inkommande och utgående varor, samt TransitoAfgift. tnk Jm Utgå- i ranA. m < (i - ende mo ruiiTullT 11- Proc. P oe Kr c. Agath, oarbetad W 1 0 L , mer och ;mindre arbeladt W. Alabaster, oarbetad W1 5 1 0 L. , mer o. mindre arbetad t W - Al kermes se Fiirgor Aloe se Gummi Alun, Romersk 20 *5 , alla andra slag 100 4 „ , Creditupplag 4 15,000 & Apothek rese W. 50 055 Inkom Utjä- T ranmande ence sito Tuli Tu 11- T ullProc. Proc Proc. Apot hetare-Material! er eller enkla Medicinalämnen, som ej aro inhemska och i denna Taxa ej specificerade YV. 10 , Credit uplng för 500 E:dr 1 Apothekare* Materialistinhemska men icke här spicifierade 30 1 Argentum musivum se Silfv. Askar af träd alla slag W. Inkom [Utgå- Tranmande ende sito TuUTuliTullProc. Proc._ Proc. Aurum musivum se Guld LAvanturin!. W. 15 i; 3 B. Balsam, Ulga 30 „ Copa i ve 10 „ Mecca 10 „ Peruvlansk 10 „ Tolu 10 Band „ Arm och halsband af vaxperlor se perlar „ Ylle och Linne alla slag W. 50 L1( Alla andra slag W. 25 , Greditupplag 500 R:dr 1 Bars „ Eke, malen 15 5 „ , omalen 1 5 „ alla andra slag 25 5 Bark-Extract 25 1 L.
Hr Cederschiöld, Robert Theofron, med 15 röster. N:o 1038, Hr Bogeman, Johan Ludvig, med 14 röster. N:o 778, Hr Leijonancker, Fredrik Wilhelm, med 13 röster. N:o 1661, Hr Carlheim-Gyllenskjöld, Henric Adolf Oscar, med 12 röster. Nio 1386 B. Hr Adlercreutz, Axel, med 11 röster; Sedan genom lottning mellan de 4 ledamöter, som erhållit 16 röster, blifvit bestämdt, hvilka af dem skulle blifva ordinarie ledamöter eller hvilken borde såsom lista suppleant ingå. Föredrogs sammans. Statsoch BankoUtskits den 29 sisth Augusti och 1 dennes på bordet lagde Utlida N:o 24 i ani. af K. Mits Nådiga Skrifvelse, med förslag ang. förändrad organisation af hypotheksinrättningarne i riket. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, förmälte, att han, för bedömande af frågan ane. sättet för föredragningen af det nu anmälta Utlidet, torde få fästa R. o. Adis upmärksamhet derå, att detsamma inneliölle följande förslag och hemställanden, nemi. l:o förslag till förordning ang. en allmän hypoteksbank för riket, uti 25 gg, å sid. 12—19; 2:0 ett förslag till öfvergående stadgande, å sid. 19 —20; 3:o förslag till förordning ang. de allmänna grunder, som vid hypotheksföreningars bildande och framtida verksamhet skola till efterrättelse gälla, uti 23 gg, å sid. 21—29; 4:o en å sid. 30 förekommande hemställan derom, att ändring uti ofvanberörde förordningar ej finge ske utan Kongl. Majits och R. Stirs gemensamma samtycke; och slutligen 5:o förslag ang. öfverflyttning från R. Stirs Bank till den blifvande allmänna hypoteksbanken af fonden till utlåning mot pant i fastighet på landet, å sid. 33 och 34. Härvid anmälte sig och yttrade H. X. 5 6fi Den 8 September f. m., Gr. Mörner, Carl Göran Detlof:
I fråga om lega för åkdon, sadlar och selar; 2:0 angående det, att förhöjningen i skjutslega skall ensamt tillgodokomma entrepreneuren; 3:o om den skjutsandes rättighet att köra för den resandes åkdon, då dervid begagnas blott en eller två hästar, samt i afseende på bestämmelsen af tjenlig plats för den skjutsande, som åkdonet medföljer; 4:o i afseende på olika lega för reservoch krono-skjuts.” Af Herr Friherre 'von Kraemer: "1:0 Ehuru val jag gillar den af Utskottet uttalade åsigt, alt skjutslega!! icke bör undergå en allmän förhöjning, hvarigenom det högst förder fliga skjutsnings-beslyret endast fastare k om me sillm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande j N:o 26. 37 all vid jordbruket
Emellertid rubbades icke den gamla och sedermera uti nu gällande allmänna lag uttalade grundsatsen, att hvar och en i tvistemål, som hans person rörer, skall instämmas till den Rätt, hvarunder han har sitl bo och hemvist; — så vida man icke af den i här ofvan åberopade Kap. af Skeppmåla-Ba ken förekommande något oklara föreskriften, att om några mål, som af Sjölagen härrörde, skulle uppkomma å landet, dessa då skulle »gå till Häradsting som vant är», vill antaga att undantag från regeln vara gjordt. Men då Högste Domstolen vid behandlingen af det remitterade förslagets innehåll i denna del, hvarom närmare här nedan skall förmälas, funnit betänkligt att hufvudsakligen frånträda denna regel, uppstår den frågan om sjörätts-målen i allmänhet, med hänseende till vissa omständigheter och förhållanden, böra, likasom åtskilliga andra mål utaf särskild egenskap, tillhöra stadsdomstols handläggning. Utskottet tvekar icke att besvara denna fråga jakande; men innan Utskottet närmare utvecklar skälen derför, torde en kort jemförelse i denna del emellan det remitterade och det Kongl förslaget böra anställas. 22 Särskilda Utskottets Betänkande M 2.
Rättskänslan drifver mig att lemna några bidrag härtill, hvarmed jag förmodar Idr Gr. blifva väl belåten. Hvem Den i Juli c. m. 85 liafva vi att tacka för den lyckan att hafva ägt 20 års fred? Hvem har betryggat vår constitutionella frihet under en tid, då den rådande politiken sökt undergräfva de medborgerliga rättigheterna? I hvilken mån är icke krigsmagten förbättrad? Har icke rättvisan blifvit skipad under de strängaste controller? Finnes icke en stor olikhet uti administrationens alla grenar emot förr, då ingen tjenst kunde förvärfvas utan accord och då det ansågs lofligt alt föröka sina inkomster på den enskildas bekostnad? Hafva icke vetenskaperna blifvit mera hägnade och uppmuntrade af Regeringen, än af R. St.? Vittna icke jordbrukets framsteg och de konstalster, som äro att bese på expositionen, att näringarna blifvit vårdade? Månne icke dessa fördelar skulle kunna motväga, hvad som icke möjligen kan nöjaktigt förklaras af allt hvad Hr Gr. anmärkt, men ändock icke förtjent Constit. Utsk:s anmärkn:såtgärd? — Hr Gr. har äfven vidlyftigt ordat om misshushållning med statens medel. Äfven jag tror, att en och annan statskostnad kunnat förminskas, om ieke besparas, men hemställer deremot, om icke denna misshushållning må anses mer än godtgjord derigenom, att landet, genom Konungens omsorg, blifvit befriadt ifrån 14 millioner r:drs utländsk skuld och att landet icke fått känna tungan af de 3o millioner r:dr, som krigsrustningarna sedan år 1809 kostat? Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Jag kan icke neka till, att då jag anmälde mig, hade jag endast för afsigt att lemna ett kort svar på den uppmaning, Hr Gr. Posse behagat ställa till mig; men då sedermera flera talare utvecklat åsigter, som stå i fullkomlig strid med mina, anhåller jag om ursägt för det jag något längre vågar taga R. o. Ad:s tid i anspråk. Hvad således först angår Hr Gr. Posses klagan deröfver, alt R.
e.ni&gt;a.vnma, — Ellen (Illustratör: F. Andrén). — våa Lundberg, f. Nyblom, IDUN l ä r m e n år eim och är öiuclenL |Af N. P. Ö D M A N. Ar * n liten krets lärare vid ett af våra högre ^™ allmänna läroverk var en afton samlad hos vännen Nils Vågman, välbeställd skoladjunkt vid samma läroverk och känd för sitt glada l y n n e: det var något af den » gamle studenten » kvar hos honom. De sutto inne i hans rum och rökte och pratade o m hvarjehanda, o m skolarbetet, om lärjungarne m. m., och slutligen kom man som vanligt in på gamla studentminnen — ett älsklingskapitel för dem alla. Värden själf hade suttit tyst en stund och lyssnat på de andras historier. Slutligen vänder sig hans gamle vän, lektor Petter Karlman, till honom helt tvärt och utropar: i » H v ä d sitter du och filosoferar öfver, Nisse? Du brukar inte annars vara den som tiger, när det är fråga o m studenthistorier. Tag nu fram någon, du också, ur ditt rika förråd. » Vägman betänkte sig ett ögonblick och sade därpå dröjande: » Ja, nog kunde jag ha en, men den är alldeles för lång, och så är hustru min med på ett hö|n också, nämligen litet grand på slutet, ja, det handlar i själfva verket om hur jag, som ung student, kom att bli bekant m e a henne • — och jag fruktar hon inte skulle tycka om att bli inblandad. » » Ah prat, så farligt är det väl inte, » invände Petter.
Men då således, under förutsättning af bifall till Särskildta Utskottets betänkande, i de administativa och eeconomiskt - judiciaira ämnen, som härpå närmast inflyta, Constitutionsötskottet, med tillstyrkande, underkastar Riksens Ständers pröfning det i li;te puncten uppgifna förslag, får likväl, i sam - ConstitutionsUtskottets letänkanden. 297 i sammanhang dermed, Utskottet vördsamligen harnställa att, såsom ett vilkor för Allmänna Beredningens upphörande, och såsom,en ny bättre garantie för Regerings Atenderms laggranna behandling, den redin inrättade StatsRåds Beredningen må göras till con titutionel, och, i slikt hänseende, genom 10 §. RegeringsFormen smctioneras , med bestämmande derjemte af det minsta antalet närvarande Ledamöter, och med uppdragande åt Konungen, att stadga arbets ordningen för denna Beredning, hvilken äfven borde kunna, till upplysningars afgifvande, förekalla Ämbetsmän och andre personer. D å särskildt Höglof. Ridderskapet och deln behagat infordra ConstitutionsUt■ kottets yttrande, om nyttan och grundagsenlighfeten af Bergsoch CommerceCollegi ernns indragning, får Utskottet vörd»amligen förklara : att, hvad först angår yttan af de föreslagna indragningarna, hvilken utan tvifvel legat till grund för desamma, Utskottet ej anser sig tillständigt att, med bedömande häraf, utsträcka sin granskning till föremål, som blifvit af annat behörigt Utskott handlagda, och dymedelst inskränka eller uppehåll;'. Riksens Ständers omedelbara pröfning rätt, samt Bihang till R. S. Vrot. $:dje Sami. sg3 Constitutions-UtsAottets betänAanderMc°nst*tut*0Tls'^ts^0ttets ^etänAanden. tgg i att, beträffande åter Grundlagsenligheten
Cederström, Jakob: Det betänk., som utgör föremål för R. o. Ad:s nuvar. öfverläggning, är af Const.Utsk. så uppsatt, att, oansedt alla de der förekommande punkter, innefattande anmärkn:r, R. o. Ad. lagligen, i min tanka, icke kan upptaga någon enda af dem till en sådan anmälan, som 107 § Reg.- F. förutsätter. Man är således nödsakad här, att helt enkelt finna Ulsk. icke hafva salt R. St. i tillfälle att utlåta sig öfver Konungens rådgifvares förfarande, och jag får på grund deraf, med hänseende till betänk:s innehåll, begära alt detsamma må blifva lagdt till handlingarna. Hr Rosenblad, Bernhard: Jag hoppas visserligen, och det synes äfven så, alt den vackra tanke, sorn uttrycktes af Hr Gripenstedt, delas af Ståndets samtlige ledamöter, nemi. att, under närvar, tidpunkt, detta betänk, icke kan leda lill någon åtgärd. Om jag således upplager 2:ne punkter, så är det icke derföre alt jag befarar, att dessa punkter skola föranleda något beslut af Ståndet, ulan det är för att upplysa misstag, som jag anser i dessa punkter hafva insmugit sig. Den första af dessa 2:ne punkter, är Usta anmärkms-punklen. Utsk:s resonnemang der är både i logiken och i framställning af fakta, så ofullständigt, alt jag anhåller alt fä upplaga några delar deraf. Utsk. har börjat denna framställning med alt erkänna det svåra i att kunna bestämma skillnaden emellan den civila och ekonomiska lagstiftningen. Under sådana förhållanden kan det icke vara något annat, 26 Den 5 April. än den förut gällande ordningen i landet, som bestämmer denna skillnad. Derpå yttrar Ulsk. följande: ”Afven den tilltänkta nya lagen, del enskilta, borgerliga lifvets rätt, är det den civila lagstiftningen, som handlägger frågan, äfven om den innefattade allmänna, ovillkorliga föreskrifter af ekonomisk eller administrativ natur. Afser den rent administrativa ärenden, faller den under den ekonomiska lagstiftningens befogenhet.”
Men just de resultat, som redan vunnits, mana till fortsättning, i synnerhet som de tvenne sista expeditionerna öppnat ett nytt, i vetenskapligt och jag vågar äfven säga praktiskt hänseende utomordentligt lofvande forskningsfält, nämligen den öster om Jenisejs mynning belägna delen af Ishafvet. Ännu i våra dagar, i telegrafens och ångans tidehvarf, möter man här ett i vetenskapligt hänseende nytt, förut oberördt forskningsområde. Ja, hela den ofantliga ocean, som utbreder sig öfver 90 längdgrader från Jenisejs mynning, förbi Kap Tscheljuskin, de gamle geografernas Promontorium Tabin, till Wrangelsland, har, om man undantager färder med större eller mindre båtar längs stränderna, aldrig ännu plöjts af någon fartygsköl och aldrig skådat en ångares rökpelare. Det är dessa förhållanden, som föranledt mig att söka åstadkomma medel till en i vetenskapligt och nautiskt hänseende så fullständigt som möjligt utrustad expedition, hvilken skulle hafva till uppgift att i geografiskt, hydrografiskt och naturhistoriskt hänseende undersöka norra Ishafvet bortom Jenisejs mynning, om möjligt till Beringssund. Man kan, utan fara att säga för mycket, påstå, att ett mer lofvande forskningsområde sedan Cooks berömda resor i Stilla oceanen ej förelegat någon forskningsexpedition, om blott isförhållandena medgifva att med en dertill lämplig ångare framtränga, i detta haf. För att kunna döma härom torde det vara af nöden att kasta en kort återblick öfver de försök, som gjorts att framtränga å den väg, som den ifrågasatta expeditionen skulle få till uppgift att beträda. Den svenska hamn, från hvilken expeditionen skall utgå, kommer förmodligen att blifva Göteborg. Afgångstiden är bestämd till början af juli 1878. Vägen tages till en början längs med Norges vestkust förbi Nordkap och mynningen af Hvita hafvet till Matotschkin-sundet vid Novaja Semlja. Öppnandet af en sjöförbindelse mellan det öfriga Europa och dessa trakter genom sir Hugh Willoughby och Richard Chancelor 1553 var frukten af den första från England för upptäckter utsända sjöexpedition. Deras färd utgör derjemte det första försök till finnande af en nordostlig förbindelse med Kina.
Enligt hvad uti förrberöi de motion är vordet anfördt och genom dervid fogade handlingar styrkt, har Hudiksvalls stad, som från längre tid tillbaka hållit io ordinarie Båtsmän, dessutom, vid 1811 års extra rolerings-förrättning, blifvit för den staden donerade jord ålagd prestera 3:ne extra Båtsmän. Sedan denna extra roleringsskyldighel under åren 1812 och 1813 blifvit in natura utgjord, åtog sig staden, genom ett med Kongl. Maj:t och Kronan härom afslutadt conlract, att, emot befrielse från denna skyldighet, årligen i närmaste Ixronomagazin leverera i5 tunnor spanmål, eller ock erlägga lösen derför, enligt gällande markegångspris. Till följd häraf, erlades också af staden, under åren 1814—1817, ett sammanräknadt belopp af 5oy R:dr 24 sk. Från denna afgifts utgörande blef staden likväl, uppå dess dåvarande Riksdagsfullmägtigs derom i underdånighet gjorda anhållan, befriad genom Kongl. Maj:ts Nådiga Resolution af den 17 Juni 1818. Härefter har deremot rotefrihets-bevillning blifvit staden för dess jord påförd med 12 R:dr för hvarje mantal, eller med tillsammans g7 R:dr 7 sk. 6 r:st. årligen; och har berörde under 17 år, eller från och med 1818 lill och med i834, erlagda bevillning uppgått till en summa af i,651 R:dr 3i sk. 6 r:st. Enär nu den tryckande roteringsbörda, Hudiksvall, utom dess ordinarie båtsmanshåll, sålunda måst vidkännas, varit olaglig, enligt begge statsmagternes under liden meddelade förklaringar, har motionären hemställt, att staden, genom Rikets Ständers medverkan och bifall, måtte till fullo återbekomma de, på ofvanberörde sätt, till Statsverket origtigt influtna medel eller åtminstone erhålla restitution af det såsom bevillning inbetaldta belopp. 24 Stats-Ulskotlels Ullålande, N.-o 356.
155 fyllde möjligtvis den tidens kraf, men befanns redan år 1776 icke mera lämpligt, i anseende till de förändringar, penningeoch varu-värden emedlertid undergått. Kongl. Kungörelsen den 27 November berörde år, till befordrande af stadga och säkerhet uti Rikets myntoch penninge-väsende, förordnade således i io:de punkten: att ”de i Allmänna Lagen och liera Stadgar utsatta vitén och böter, hvilka alla voro grundade på ett sådant myntvärde, att Tre daler eller Tolf mark Silfvermynt svarade emot En R:dr Specie, skulle, till förekommande af all rubbning uti Lagens rätta mening oell tillämpning , vid berörde Myntvärde och beräkningssätt framgent bibehållas, så väl då dessa böter och vitén förvandlades i kroppsplikt, som då de i penningar erlades;” I öfverensstämmelse hvarmed Kongl. Brefvet den (9 December 1777, i anledning af en hemställd fråga om ansvarighet för stöld och beräknande af kroppsstraff^ derför, till efterlefnad meddelade, att, ”då stulet gods skattades efter Aderton daler kopparmynt Riksdalern, kroppsplikten icke borde räknas högre än tili En R:dr Specie, på hvilken grund det stulnas värde uti snatteribrott borde, i stället för Tretio Daler kopparmynt, beräknas till Sextio Daler kopparmj-nt, eller Tre Riksdaler 16 sk. Specie, hvilken proportion uti alla böter och vitén iakttagas borde.”
Bild från expeditionens uppehåll vid Kap Tscheljuskin, rit. af dens. 325 Sid. Fjellnagelört (Draba alpina L.) från Kap Tscheljuskin, rit. af hr M. Den längst norr ut lefvande skalbaggen (Micralymma Dicksoni Mäkl.), lit. af dens. 329 Ophiurid från hafvet norr om Kap Tscheljuskin (Ophiacantha bidentata Retz.), rit. af dens. 331 Hafsspindel (Pyknogonid) från hafvet öster om Kap Tscheljuskin, rit. af dens. 335 Preobraschenie-ön, rit. af hr R. Ångaren Fraser, rit. af dens. 343 Ångaren Lena, rit. af dens. 350 Hans Christian Johannesen, xylogr. af J. D. Cooper i London 351 Jakutsk i våra dagar, rit. af hr R. Strandbild från Jenisej, rit. af dens. 362 Subfossila hafssnäckor från tundran, rit. af hr M. Sibirisk flodbåt, rit. af hr R. Ostjak-tält, rit. af dens. 372 Bogsering med hundar på Jenisej, rit. af professor P. D. Holm 374 Fiskarebåtar på Ob, rit. af hr R. Grafvar i Sibiriens urskog, rit. af dens. 377 Kyrkby vid en sibirisk flod, rif. af dens. 381 Mammutskelett uti kejserl. Vetenskaps-akademiens museum i S:t Petersburg, rit. af hr M. Restaurerad bild af mammut 388 Sibiriskt noshörningshorn, rit. af hr M. Westergren och hr V. Stolbowoj-ön, rif. af hr R. Idothea entomon Lin., rit. af hr M. Idothea Sabinei Kröyer, rit. af dens. Ljachoffs ö, rit. af hr R. Bägarspongier från hafvet utanför Kolymas mynning, rit. af hr M. Fyrpelarön, rit. af hr R. Haglund .
Då der icke står, att en bestämd person skall göra det, utan att äfven andra personer kunna utöfva en sådan föredragning, så har HofCancelleren, i egenskap af StatsSecreterare i afseende å des - Den 28 November f. ren 523 sa mål, varit den, som fått deras föredragning åt sig lemnad. En förändring i detta förhållande, måtte således vara en förändring i en constitutionell bestämmelse, hvilken hittills blifvit iagttagen, och jag anser således frågan, icke här, utan endast i ConstilutionsUtskottet, kunna komma under öfverläggning* Friherre Anckar sw är d , Carl Henrikr Jag kan icke erkänna rigtigheten af den logik, som af den sista Talaren blifvit hegagnad; åtminstone har jag vid flere tillfällen sett, att HofCaneelleren blott varit ett communicationsmedel emellan Konungen och Ständerne. Det hav vid mångå och de flesta tillfällen inträffat, att ett fullständigt StatsRåds Protoeoll åtföljt Konungens Propositioner. Jag tror således icke, attén praxis, att HofCaneelleren någon gång föredragit mål, kan göra detta förfarande enligt med Grundlagens ordaförstånd ; och hvad sjelfva Motionen vidkommer, ser jag icke någon nödvändighet uti, att den går till ConslitutionsUtskottet. Jag finner den icke vara af en sådan natur. Jag tror, att sjelfva principen är af mera vigt, än om Motionen i öfrigt, såsom Grundlagsfråga, bifalles eller icke; hälst den princip, alt Piikets Ständer må kunna communicera sina önskningar directe med Kongl. Maj:t, icke är af Grundlagen förebyggd eller kullkastad; och jag tror det vore orätt, om 5a4 13en 28 November f. m. Svenska Folkets Ombud skulle hindras ifrån en sådan beröring med Konungen. Jag begär derföre Motionen på bordet; men livad sjelfva formen beträffar, finnér jag icke något hinder emot gillande af dart åsigt, Grefve Frölich framställt. Friherre Cederströrrij Jacob: Herr Grefven och LandtMarskalken har ganska rigtigt upplyst förhållandet, i afseende å Motionen.