Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
IV. §. 5. 153—156. ntånabS utgång mara fufldnbabe, få att be få Fallabe 9lef?anfie.möten eller anbra UppbörbSflämman i 65cfan af följanbe året obebinbrabt ml Funna bållås; 6oranbe #ärabéjTrifm.iren få mål mib forf?a forn antra ttppbörbéildmman mara ndrmaranbe. i »saimar odj en åger rättighet, att mib forfFo Uppbörböjlämman af fine uf(Ft)lber erlägga få mpcfet ban rnäftar, ^nottfet bet jFall åligga Upp# börbSmannen att emottaga och qmittera; fommanbe uppbörbsböcfernc att derefter inråttan 5- »54- St ©tdberne jFoIa UppbörbSterminer, efter f5rutgången anmålanboS JOfmer. Ståthållaren eller Äontmgenö SkfallningSbafmanbe rocberbörligen FungöraS och på mijja bagar efter jQmarter och hummer eller bmab an# nan orbning inom bmarje ©tab Fan mara roibtagen, af Uppbörbémannen, i nårmaro af en SDtagifirat&perfon, förrättas; Fommanbe i StocFbolm, att bermeb förfaraé forn manligt 0$ reban fafijtälbt år. §- *55» ©eban anbra UppbörbSfldmtnan år bålfen, Femmer meb SKcffanfierS inbrtfmanbe ocb bmab bertill hörer, att förfara^ fåfom forfattningarne bjuba, eller mibare Fan marba ftabgabt, få att alle utffplber inom flutet af UppborbSåret eller ben 1 2)Zajt må mara å meberborlia ort rebomifle ocb t
Å nyo föredrogs StatsUtskottets den 21 sistlidne November under N:o 335 aflåtne, och den 4 dennes e. m. på bordet lagde, Memorial, angående StatsRegleringen i allmänhet, samt beloppet af den intill nästa Riksdag erforderlige Statsbristsumma; i sammankang hvarmed äfven föredrogs StatsUtskottets den 7 dennes under N:o 352 aflåtne, och samma dag e. m. ])å bordet lagde, Memorial, innefattande anmälan derom, att, vid uppgörandet af Bilagan N:o 1 1 till Utskottets Memorial N:o 335, angående StatsRegleringen i allmänhet, det misstag förelupit, att de af Rikets Ständer bifallne 2:ne Pensionsrum på Allmänna IndragningsStaten för Generaler blifvit upptagne till 4000 R'dr för hvardera, eller tillsammans 8000 R:dr; hvilket misstag Utskottet ansett sig böra rälta, under förklarande, att Summan af de 2:ne GeneralsPensionerne bordt upptagas till 3ooo R:dr för hvardera pensionsrummet, eller tillhopa 6000 R:dr; hvarom rättelse skulle iagttagas uti den RiksStat, som komme att lill RiksStånden öfverlemnas. / Den 28 December f. m. Friherre Cederström, Jacob: Den af StatsUtskottet här angifne misskrifning förefinnes i den vid Memorialet N:o 335 bifogade tabell, der Utskottet uppfört pensioner för 2lne Generaler a 4000 R:dr, med 8000 R:dr. Rikets Ständer hafva beslutat, att de 2:ne pensioner, som för Generalerne uppföras, skola utgå lika med pensioner för Landshöfdingar, och i enlighet med hvad Författningarne om afskedstagande civileEmbetsmäns pensionerande föreskrifva.
Jag anser, alt detta bör öfverlemnas till K. M., och yrkar derföre fortfarande bifall till denna punkt. Gr. Sparre, Erik: Jag är en varm anhängare af den föreslagna jernvägen. Det må således ingen tro, att det är en benägenhet, såsom en talare yttrat, att föranleda förvecklingar, som förmår mig, att dela Gr. Lagerbjelkes åsigt, men ehuru varm för denna sak, så anser jag det likväl vara en pligt för Representanten, att se Statens rätt tillgodo. Man mäste taga i betraktande att här är fråga om att utgifva privilegier åt ett bolag, hvars medlemmar vi icke känna, hvars Direkhn kan beslå af personer, fremmande för vårt land, och med intressen, tilläfventyrs skiljda ifrån våra. Dessa ord äro tillräckliga, för att vederlägga hvad af en annan talare har blifvit sagdt, till jemförelse emellan det ifrågavar:de bolaget oell Riksg:s-kont. Det har redan blifvit yltradt här, att skillnaden är icke just serdeles stor emellan Statens åtagande, att garantera en viss ränta och att omedelbart lemna ett tillskott. Om Slaten i det sednare fallet skulle hafva rättighet att deltaga i d i re k t: n, så ser jag intet skäl, hvarföre den icke äfven skulle ega en sådan rättighet i det förra fallet. Det är en väsendtlig skillnad, att Staten eger ord med i direktm eller att den blott eger att deltaga i revisionen. Om också, på sätt Gr. Gyldenstolpe har sagt, ett af Regeringen tillsatt ombud icke kan verka pä direklm eller åtminstone icke har mera än en röst, så deltager han åtminstone i öfverläggningarne, han kan meddela vigtiga npiysningar och råd, och Regeringen har uti honom ett öga på direktms förvaltning af bolagets angelägenheter. Jag anser för min del, med afseende derpå, att vi icke känna, i hvilka händer det ifrågavar:de förelaget kommer och af hvilken direkt:n det kommer att utföras, det vara af största vigt, att det af Gr. Lagerbjelke framställda förslaget gillas, och jag får för min del biträda detsamma. Hr Printzensköld: Jag finner icke, att de anmärkn:r, jag framställt emot Gr.
Öfverläggningen förklarades härmed vara fulländad; hvarefter H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla ifrågavar. förslag till ändring af 53 och 56 §§ R.F., samt 33, 34, 49 och 51 §§ Riksd.Ordn., samt sedan denna propos. blifvit besvarad med starka ja, blandade med nej, förklarade det han trott sig finna att ja härvid varit öfvervägande. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ 3 e. m. In fidem protocolli Albert Munck. Lördagen den 25 Januari 1851. Plenum kl. 6 e. m. Justerades pleniprot. för d. 4 dennes. Fortsattes pröfningen af de uti Const.Utsk:s d. 18 och 22 dennes bordlagda mern. N:o 4, anmäldte från sednaste riksdag hvilande förslag till partiela ändringar i gi undlagarne. 12* 180 Den 25 Januari e. m. Förslag till ändring och tillägg i 36 och 43 §§ Riksd.Ordn., rör-.dc sammansatta Utskott. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag anhåller att, i händelse från de öfriga Stånden ankommit underrättelse om deras beslut i grundlagsfrågorna, Ridd.Sekret. mätte, före pröfningen af hvarje punkt, tillkännagifva huru besluten annorstädes utfallit. I anledn. häraf tillkännagaf underl. Ridd.Sekret., att prot.- utdr. ankommit, som utvisade alt BorgareSt: antagit, men BondeSt. ogillat det uti förevar, punkt uptagna förslag, samt att underrättelse om af PresteSt. i ämnet fattadl beslut ännu icke erhållits. Uppå härefter framställd propos. biföll R. o. Ad. ifrågavar. förslag. Förslag till närmare bestämning af tiden för motioners afgifvande. Undert.
N:o 276 till underdånig Skrifvelse, angående förändring af 4 §• i 17 Cap. Ärfda-Balken, samt upphäfvande af samma Capitels 5 §., har, på grund af gjord anmärkning om olämpligheten af det uttryck, som uppgifvits hafva blifvit i förslaget begagnadt, nemligen; "Alt de Författningar ”i ämnet, som hittills i vårt Land varit ”gällande , icke äro förenliga med förnuftets fordringar,” Högh Ridderskapet och Adelil funnit godt nämnde förslag återremittera, för att i denna del rättas till lämpligare ordalag. I anledning häraf får Expeditions-Utskottet, som, lika med den värde Anmärkaren , uppå hvars framställning återremissen egt rum, visserligen inser olämpligheten af de sålunda utaf honom åberopade ordalag, nu vördsamt fästa R. II. Sirs uppmärksamhet derpå, att dessa ordalag i förslaget ingalunda blifvit af Utskottet begagnade. Den anmärkta meningen har uti ifrå gavarande förslag följande lydelse: ”emedan den olikhet i Testaments-rätt, hvil - 16 Expeditions-Utskottets Memorial N;o 297, ”ken för serskilde Glassér af Medborgare ”blifvit i nu gällande Lag antagen, ej är ”förenlig med förnuftets fordran af jern", likhet inför Lagen” etc. Vid jemförelse emellan dessa verkligen befintliga och de af den värde Anmärkaren orätt åberopade ordalag, lära R. H. St. upplyst finna, att återremissens ändamål, nemligen den anmärkta meningens uppställande i lämpligare uttryck, än dem den värde Anmärkaren, af misstag om förslagets ordalydelse, lagt Utskottet till last, alltså redan är vunnet genom den af Utskottet föreslagna framställning. Vid sådant förhållande, och då denna sistnämnde jemväl befinnes i ordagrann öfverensstämmelse med hvad uti de af R. H.
För att vinna full kännedom af ämnet , hafva Riksens Ständer, af de handlingar sont blifvit dem meddelade, gjort sig underrättade om så väl sättet, sorn vilkoren, på hvilka Eders Kongl. Maj:t, enligt Riksens Ständers underdåniga begäran under 1809 och 18 to årens Riksdag, öfverlåtit utförandet af Götha-Canal, och, i sammanhang dermed, så väl om beskaffenheten och vilkoren af det biträde, Riksens Stan - Den 8 Augusti Strinder vid samma Riksdag gåfvo detta Verk, som hvad hittills af Canal-Bolaget vid CanalByggnaden blifvit uträtladt. Riksens Ständer liafva då erfarit, att utförandet af denna Canal-Bvggnad, efter vid Riksdagen år 1809 uti Riks-Stånden derom väckta motioner, blifvit, såsom medförande Åkerbrukets och Näringarnes upphjelpande, handelns och Rörelsens liflighet, samt idoghetens förökande, af Riksens Ständer beslutad, hvilka uti underdånig skrifvelse af elen to October 1809 anhållit, det täcktes Eders Kongl. Maj-.t i Nåder öfverlemna verkställigheten deraf åt ett Bolag, som skulle uppmuntras igenom de uti nämnde skrifvelse uppräknade Privilegier o«h rättigheter, samt alla möjliga och skäliga förmåner Bolaget förunnas; att Eders Kongl. Maja uti Nådigt svar derpå af den ro November samma år föreställde Riksens Ständer, att, sådant oaktadt, den betydliga summa, som till utförande af detta stora företag fordrades, uppgående efter upprattadt kostnadsförslag till 1,600,000 R:d BxO, icke igenom teckning af enskilda personer skulle kunna sammanbringas, så framt de icke hade att påräkna någon afkastning af deras härtill använda penningar under byggnadsåren, och en skälig vinst derå efter arbetets fullbordan, hvartill Canal-inkomsterne icke i början kunde blifva tillräcklige; att uti en annan Rikets belägenhet, än den då varande, skulle Kongl. Ni a j: t hafva funnit tjenlig!, att al
Utl prosectet tillstyrkte Lag-förä>!drmg r godkänna: hwarvin de öfrige Respective Sränden ffune genom ProtocollsMdrag wänligen underrättas, kA supra. SD. Bestöt Hvglost. Ridderskap och d deln anmoda Statsoch BancoU.ffotten att skyndesamt tili Riksens Ständers plena inkomma med det Förslag till Instrument för de tillförordiwnde Revisorer öfwer Stats,- Bankooch RiksgäldsWerken, hwilkets sammamattands dlifwik demälre Ulffelt för detta upvdra it : hmarsimte StatsUtffotttt särskilt ffulle anmodas att inlemna ett Forsing till Instruktion för Riksens Ständers Fullmäktige i Riksgä.dsContoiret: uti hwilka bestur de NesRcrive MedStänden skrche wänligen lnbjudas art med Ridderskap och Adela sig sorena, kär supra. Herr Grefwe» och» Landtmarskalkett erinrade, alt sedan Ridderskap och Adeln bestulit att till Hans Kongl. Höghet KronPeinfens emottagande samt Wal-octens öfwerlemnande en D putation ak 48 personer af Ridderffuvct och Adela ffulle nises, more nu nödigt clk Lek asgjordes pä Ridd. och Ad. Prot. 5 B. hwatz 44 » z86 Den 9 Januari!. hwad sätt Ledomöterne i denna Deputation borde rrä-jas. Herr Landtmarffalken hemställde om det ej kunde ffe pä manligt sätt, sä att de som deri önskade deltaga anmälde sig hos RiddarehusFiscaten, hmilkcn dem antecknade, dä de 48 som sig fö^st anmält borde anses för fjelfffrifna Deraf skulle handa att förmodligen inga andra utseddes än de för hwilka det i afseende pä eqvipage och siera omständigheter more lägligt.
Enligt 32:a punkten skänktes af J. W. Burman år 1838 till Frösö skola 2,000 R:dr B:ko, med föreskrift att Rektor, i samråd med Inspektor och andra för lärosätet intresserade personer, egde att besluta, om och hvilka behof påkalla att af donationen afhjelpas; varande af gifvaren förslagsvis hemsläldt, ali dermed måtte grundläggas en femte klass, så alt ynglingar kunde derifrån direkt dimitleras till universitetet. Denna fond, som den 31 December 1858 utgjorde 4.284 R.dr 25 öre, har icke varit bland statens tillgångar för Elementarläroverken upptagen; men då det synes skäligen kunna ifrågasättas, om icke numera, sedan Östersunds skola blifvit till högre Elementarläroverk ulvidgadt, räntan af berörde fond bör ingå i beräkning vid bestämmandet af skolans statsanslag, torde upplysning böra meddelas, huruvida donalionsbrefvet innehåller någon bestämd föreskrift i motsatt syftning, hvarigenom en sådan åtgärd skulle förhindras. Rikets Ständer, som i öfrigt icke funnit något att erinra i afseende å det sätt, hvarpå ifrågavarande donationer till Rikets Elementarläroverk, enligt ofvanberörde uppgifter, för närvarande äro använda, få i anledning häraf underdånigst anhålla, det E. K. Maj:t täcktes uti här ofvan omförmälda särskilda frågor låla verkställa den ytterligare utredning af vissa donationers tillkomst och beskaffenhet m. m., som Rikets Ständer funnit vara erforderlig, samt att E. K. Maj:t derefter behagade vidtaga de åtgärder, som linnas af omständigheterna påkallade. Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse N:o 197. 171 45:o. Sedan E. K. Maj:t låtit, genom den inom
Jag tror således, att huru man än betraktar saken, lärer man svårligen finna tjenligare förslag lill lydelse af denna §, än det Frih. Cederström uppgifvit. Hr Lagergren; Jag ber att blott få yttra ett par ord. Man har sagt, att det af mig föreslagna tillägget ej vore lämpligt att i §:n införas, såsom ej hänförande sig till Konungens Bef:h:de, biskop och domcapitel; men jag får erinra, att dessa auetoriteter äfven äro underkastade ansvar, ifall de utsätta några olagliga ändamål för sockenstämmors tillgöranden: hvad ansvarighet har deremot sockennämnden? Derföre tror jag, alt det villkor jag föreslagit icke vore orätt alt antaga och i §:n införa. Hr Dallman, Wilh. Fredr.: Mig synes att frågan egentligen angår, huruvida man vill hafva communal-styreise eller icke. Vill man hafva en sådan med intresse för sina skyldigheter, så lärer det icke gå an att göra presten till dess förman eller förmyndare, och att han skulle hafva rätt alt besluta i de vigtiga mål, som skulle underställas sockenstämmas pröfning, och hafva mera rätt än sockennämnden i48 Den 6 Mars. att afgöra, huruvida dessa mål vore af den beskafifenhetet att hö'ra föranleda till en sockenstämmas sammankallande eller icke. Det är således ganska consecjvent å deras sida, sorn önska att eommunal-styrelser ej må införas, alt yrka fortfarandet af det prestvälde, som nu ulöfvas; men för oss andra, som önska en förbättrad lagstiftning i delta fall, måtte det vara lika conseqvent att påyrka upphörandet af samma prestvälde. För öfrigt tror jag, att det omöjligen kan genom lag åläggas en embetsman att för de i lag icke bestämda ändamål anbefalla sammanträden. Det är således gifvet, att presten alltid har pröfningsrätt i så måtto, att han må bedomina om ämnet är af den art alt kunna utgöra föremål för sockenstämma. Ar det nu icke föremål för en sockenstämmas öfverläggning, utan af olaglig beskaffenhet, så kan han vägra att sammankalla sockenstämma.
Qärsn tZri^en^rlät». 6. k-lLmmrrbsrg» -^Isx. 8scvn. O k. leli rom. ^lnäsr?- t^ncierslgn. MlkSdagS Fullmägtig för ifrän Stora Kopparbergs Philippstad^ och Nyeds Län-, Bergslager.. ' Dransumt as ?rytoaollet, hållet utr Riksens ^Zglsf! Ständers 0economiell!s?ott ppid Riksda§en i Nlorrköping ac istvo».
Någon oafbruten upmärksamhet åt der skeende föredragningar får således i allmänhet icke påräknas hos andra än de konsultative StatsRåden. När nu, vid inträffande förfall för någon Depart.Chef, hans åligganden måste på annan man öfverflyttas har väl en och annan gång, enär icke hos oss, såsom i Norrige, dylika updrag få lemnäs åt personer utom konseljen, — innehafvare at annat Depart. erhållit förordnande att tillika förestå vikariatet. En sådan förening har likväl icke funnits möjlig utom tor de 2:ne Depart:ter, hvilkas föredragningsskyldighet är jemförelsevis af mindre betydenhet. För de öfriga finnes ingen annan utväg, när vikariat erfordras, än att dertill förordna någon af de konsultative StatsRåden. Lyckligtvis har hittills knappt någonsin mer än eli sådant förordnande under samma tid erfordrats Men redan detta kan, helst vid aktgifvande på Reg:sF;ns stadgande att äfven vid ringare måls afgörande i konseljen minst. 3:ne ledamöter af StatsRådet utom föredraganden böra vara tillstädes, åstadkomma förlägenhet med hänsigt till StatsRåds-beredningens verksamhet. Huru denna skulle undgå att alldeles förlamas, om, såsom Utsk. föreställt sig alla 3 de konsultative StatsRåden komma samtidigt att sköta Depart.Chefs-vikariatet, kan jag för mig icke göra fattligt. Propos. till 1844 års Riksdag föreslog K. M. tillökning i antalet af Högsta Domstolens ledamöter, på det Domstolen måtte kunna arbeta på afdelningar. Ett al syltemålen yttrades vara att frånskilja konseljen vissa mål, som dittills skolat afgöras på Den 25 November e. m. 783 administrativ väg. Propos:n biet, såsom vi veta, vid påföljande Itiksmöle förkastad. För 3:ne år sedan tillstyrkte Const.Utsk. ett af enskild Riksdagsman på ett förtjenstfull! sätt utarbetadt förslag till inrättande af en s. k. Regeringsrätt, som skulle i Konungens namn afgöra ekonomiska besvärsmål.
Stats-Rådet hemställde i underdånighet att Kongl. Maj:t, med afseende å de härvid förekommande bevekande omständigheter, täcktes, i öfverensstämmelse med hvad Stats-kontoret tillstyrkt, medelst nådig proposition föreslå Rikets Ständer, att Teurnqvist, som uppnått en ålder af öfver 65 år, måtte, efter erhållet afsked, uppföras å allmänna Indragningsstaten till åtnjutande under sin återstående lifstid af en länsmanslönen motsvarande årlig pension af sjuhundra Riksdaler. 12 Bil. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd. Fröy. Länsmannen i Allbo härads mellersta distrikt af Kronobergs län, Fridoli Lekanders underdåniga ansökning att, som han i följd af en obotlig sjukdom vore oförmögen till vidare tjenstgöring samt derjemte med familj befunne sig i torftiga omständigheter, Kongl Maj:t täcktes i Nåder förunna sökanden ^id afskedstagandet pension från allmänna Indragningsstaten, ehuru han ej ännu uppnått de för en slik pensionsrätt i författningarne föreskrifna lefnadsoch tjensteår; varande denna ansökning till Kongl. Majit öfverlemnad af Dess Befallningshafvande i länet, med underdånig hemställan att nådig proposition måtte aflåtas till Rikets Ständer om dylik pension till belopp, som för Länsmän vore eller framdeles kunde varda bestämdt.
» Här har du en så snäll fröken, s o m nog leker litet med dig, tills mamma kommer tillbaka. » En ljuslockig femåring med stora tänkande barnaögon hoppade lekfullt in i rummet. rekommenderar till julen sitt stora o c h förstklassiga lager af alla sorlers FICK-UR i guld-, silfeeroch metall-boettei för damer o c h herrar. Guldkedjor, Pläterade kedjor o. Berlocker. Väggur o. Bordsur, Nattvaktkontrollur o. Väekarur m. m., passande såsom gåfvor vid alla tillfällen. IDUN 376 Hälft nyfiket, hälft skyggt iakttog hon Elnas bemödanden att draga henne till sig. » Ja, var nu en lydig flicka, Mary, » sade majorskan redan i dörren, » jag skall nog snart vara tillbaka, adjö petite, adjö fröken. » Den lifliga, koketta unga frun försvann hastigt. Elna satte Mary på en stol vid fönstret, så att hon skulle kunna se ned på gården, där fanns väl alltid något, s o m kunde sysselsätta barnfantasien, o m inte annat två trasiga pojkar, som lekte kurra gömma bakom några packlårar. Det låga arbetsrummet fylldes af en fin, berusande violdoft, som utströmmade från den lilla flickans dyrbara dräkt. Elna inandades den med ett sjukligt nervsystems hela mottaglighet, o c h det arbete hon på måfå tagit låg orördt i hennes knä, under det tankarna formade sig i en trång cirkel omkring kvinnans vackraste, skäraste drömmar: modersinstinktens vaknande längtan. Hon tyckte, att hon måste gripa lyckan och åtminstone gifva sina stackars kufvade känslor luft i en smekning. Det hade funnits en tid, då den fattiga sömmerskan hoppats något af lifvet, då hon svärmat och älskat med ett ungt hjärtas hela obrutna kraft. — Hon bief en af de många, som snart nog få erfara tyngden af svikna löften o c h gäckade illusioner. Ungdomsglöden slocknade, men det bästa och renaste inom henne kunde icke falna: behofvet att hafva någon att vårda o c h älska. Detta främmande barn behöfde henne åtminstone för ögonblicket. » Mary har tråkigt, » ljöd det klagande från den lilla.
Men i ett af Iduns senare nummer förekom en artikel om » upphållsväder », hvarom det kanske kunde tillåtas mig att säga några ord. ' .Kära. Eyre, vill ni ej säga mig, huru jag bör förhålla mig med min kjol i » upphållsväder »? Då jag springer omkring bland II — rgs skogar och dalar, behöfver jag ingen lärdom häruti, ty då skörtar jag helt enkelt upp min kjol. Där behöfver jag ej vara utsatt för några mönstrande blickar, såvida ej någon lunkande elg eller skuttande hare skulle taga sig för att kritisera (och hvem vet hvad som kan hända i vårt upplysta tide DUN 1 * 17 hvarf). Men det allra värsta är, att jag nästan hvarje dag måste promenera på mera allmänna vägar, där jag kan riskera att möta, om ej Eyre, så någon med Eyre likasinnad Adams son eller dotter. När det är. så ruskigt väder, som det nu har varit en längre tid, så är jag i en mycket kritisk belägenhet. Håller jag upp kjolen till höger, så släpar den ju till vänster; fattar jag i den i båda sidor, så ter det sig någorlunda i face, men bedröfiigt, sedt i profil. Jag kunde ju följa Eyres råd, att fästa upp kjolen med säkerhetsnålar o. d., men då riskerar jag ju ändå att visa mina fötter; och som dessa ej hör till de allra nättaste i sitt slag samt på grund af hälsoskäl eller ekonomiska omständigheter ofta äro beklädda med grofva snörkängor, så bli rdet i alla fall icke vackert. Jag har då intet annat råd än att låta kjolen släpa, men som jag ej har någon Hilda eller Emma, som vid min hemkomst mottager mig med borste (eller sura miner), utan måste verkställa detta föga trefliga arbete själf, så kan jag ej utan obehagliga känslor betrakta hvarje smutsfläck på mina kläder. Eyre påstår äfven, att damerna i allmänhet ha en ful gång. Detta är ett faktum, som jag långt ifrån vill bestrida, men jag har äfven sett herrar, som ha gått illa, och hvad i all världen kan orsaken vara därtill? Af uppriktigaste hjärta vill jag tacka Eyre för artikeln, ty af den fick jag lära hvad jag icke bör göra i » upphållsväder ».
KammarCollegium, inser angelägenheten, att gällande författningar, Betänkande n. 83 ilian undantag till någon enskild persons förmon, i deras helgd bevaras, har, för sin del, funnit afslag böra lemnäs å Sökandernes underd, anhållan, att, efter arrendetidens utgång, få ytterligare, under flere år, på nu stadgade vilkor, arrendet bibehålla; hvaremot Utskottet, med afseende å ej mindre vitsordade betydligheten utaf den å Fiskebyggnaderne timnde skada än ock det af K. Mits Bef:h:de upplysta förhållande, om svårigheten att verkställa den mycket kostsam ansedde reparationen u den så kallade Djuptinan, hvars afkastning skall utgjort åtminstone hälften af hela Laxfångsten, får tillstyrka B, St;r det till K. JVI:t i underd, öfverlemnas: att, efter eget ompiöfvande, i Nåder bestämma, till hvad belopp den sökta nedsättningen uti nu gällande Arrende-afgift eller Taxa, för återstående trenne arrendeår må äga rum, äfvensom på K. Mits Nådiga godtfinnande må bero, huruvida Sökanderne, i händelse de, genom inträffande svaga vintrar, vid arrendetidens slut, ej ännu blifvit satte i tillfälle verkställa den å Djuptinan nödige reparation, och ej sjelfva för arrendet åter stadna, måge, för Djuptinan, till någon mindre del njuta eftergift uti den, enligt Contract, dem åliggande skyldigheten, att vid afträdandet aflemna Fiskebyggnaderne fullkomligen åter iståndsatte, och denna skyldighet, i hvad som derutöfver kan erfordras, å de blifvande Arrendatorerne öfverflytta. Utlåtande, i anledning af K. M:ts Nådiga Remiss uppå Mjölnaren Eric (Vtiss eils underd. Ansökning om nedsättning i arrendet för Carl Gustaf Stads KronoTullqvarn. (J.-A.) Genom Contract, utfardadt af K. KammarCollegium cl. i Oelober 1823, är arrendet af Carl Gustafs Stads Tullqvarn i Forss Socken, VesterRekarne