Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bibliolheket, så anser jag mig pligtig att, till svar pä hvad sorn utaf en ledamot pä andra sidan blifvit anfördi, öppet förklara min tacksamhet för K. Bibliolhekets tjenstemän, för den beredvillighet, hvarmed de lillhandagått mig och andra personer vid utlåning af böcker. Man har gjort en jemförelse mellan antalet es Den (i November f. m. af K. Bibliothekels här i Stockholm tjenstemän samt Universilets-bibliothckens. Det är bekant, att Upsala )3ibliothek innehåller vida öfver 120 a 130,000 vohlmer, oell sålunda är vida större än K. lii bl iotbekel; att. Upsala Bibliolhek icke bar tjenstemän i jemförelse med del Kongl., då man tager i beräkning böekernes antal; men man bör icke eller förglömma, alt Universijets-bibliolheken äro äldre institutioner, som under tidernas lopp blifvit ordnade, och hvaröfver fullständiga cataloger linnas upprättade. Det är således mycket lättare alt sköta ett sådant Bibliolhek, än det sorn är under en slags daning. Dessutom linnas inom Stockholm säkerligen 20 ä 30,000 innevånare, som kunna komma i fråga att ur det K. Bi hl iolheket läna böcker, hvaremot i Upsala säkerligen icke 1,000 vända sig till Bibliolliekct derstädes för nämnde ändamål, och dä kan bchofvet af den större tjenstemannapersonalen vid det mindre Bibliotheket lätt förklaras och inses. För öfrigt förenar jag mig med dem, som anse att det af Konungen äskade anslag till inköp af böcker icke bör förblandas med det nu ifrågasatta om tjenstemannapersonalens förökande; men jag tager mig likväl friheten att pä det högsta förorda det sednare, under det jag med min röst vill biträda det förra, hvarför jag tillstyrker, att B. o. Ad. ville bifalla StatsUtsk:s hemställan nu genast, men remittera Ilr Prylz’s motion lill nämnde Ulsk.
I detta afseende tillstyrker Utskottet, att först och främst uppmuntringar och premier måtte anslås, till förökande af UUproductionen och Färafveln, i synnerhet af den Isländska racen, såsom med vårt Climat bast passande, samt att dernäst, oell så snart erfaienheten visat, att tillräcklig tillgång gifves på Inhemsk Ull till våra Klädes-Fabrikers drifvande, en hög Tull lägges så väl på utländsk ull, som på utländska kläden, särdeles de af gröfre sorten, hvilka, genom de föreslagna premier, böra kunna bringas derhän, att de hålla pris med de utländska af samma godhet och besk alfen het. Den 14 Juli. j. m. 721 16:0 Frän OeconomieUtskottet, r.f den 6 Juli, i anledning af de anmärkningar som blifvit gjorda vid Utskottets Betänkande, rörande skyldigheten för Götha Canal till ersättning åt Boten, i fall någon Rotesoldat i och för arbetet vid Götha Canal bl ifver till krigstjenst oduglig: och anser Utskottet hvad detsamma i det förra Betänkandet' föreslagit, vara så billigt, att hvarken Bolagets tj heller Rotehållames ömsesidiga rätt derigenom blifvit förnärmad. Upplästes och lades på Bordet följande från RiddarhusUtskottet inkomna Hörsamste Memorial! Då i saknad af annan utväg till kostnadernas bestridande för Tryckningen af Höglofl. Ridderskapets och Adelns PleniProtocoller vid Riksdagarna 1809, 1810 och 1812, samt till Riddarhusets reparation , RiddarhusUtskottet vid Riksdagen i Örebro sistnämnda år vädjade till Högloft.
Med hwad billighet will man lägga en särskild statt och tunga pä Ämbetsmän, frän hwit» Jen alla öfrige Statens medlemmar äro befriade, dä NmbstSmännerne drflutvm deltaga i alla andra Stas ten Den »4 November68? tens bördor? Kunna rval Civile eller Militaire tjenflemänS löningswillkor wäcka asmund? och om meningen är att minsta Presterstapets pä lagar och Privilegier grundade förmäner, sä bör man wal först besinna; Att blott nägra sä ibland dem aro öfwerflödigt lönta; Att sällan någon förmögenhet finnes tvid deras sränsälle, de flesta fä wänta till nära ålderdomen innan de hinna fä en syfila af hwilken de äga sin bärgning, Att alla deras nu ofta omtalade förmäner, äro i jemförelse med deras pligter och swärigheter sä litet läckande, att antalet af Prester Lrligen minstas. Upprigtigt önstar jag att Riksens Sländer mätte wisa sädane,tänkesätt, ätminstone sadan rättwisa mot Statens Ämbetsmän, att den tillrvaxande ungdomen icke mätte aldeles afstrackas frän de yrken, som äro sä nödwändiga för Staten; och att närwarande bekymmer icke mä förleda ost till en knapphet och obillighet mot alla löntagande, af hwilka stall uppkomma, brist pä rättwisa Domare, pL redlige och werksamme Ämbetsmän, pä kunnige lärare och tappre willige förswarare af Fosterjorden. Jag fär hoS Högwälborne Herr Grefwen och LandtMarstalken samt Höglofl. Ridderstapet och Adeln anhälla, att proposition gjöres till afflag pä StatsU stoltets Betänkande säsom byggt pä vrigtiga grunder och wäoelige för det allmänna bästa. Aerr von 8ck,otm§, Iuku8 Llrristoxber, yttrade jlg strifteligen till Protocvllet.
Samma förhållande äger rum i denna punkt, sorn i den nyss afgjorda, angtde landtförsvaret, nemi. att en skrifvelse till K. M. är af Ständerna beslutad, men att man i afseende på skrifvelsens innehåll icke varit ense, titan stannat 2 Stånd emot 2. 1 stället för att, såsom grundlagen bjuder, inkomma till RiksSt:n med ett förslag till jemkning af dessa olika meningar, kommer nu Utsk. belt simpelt, lör all bespara sig mödan af denna sammanjemkning, in med ett förslag till voterls-propos., och borttager sålunda möjligheten af en jemkning, som kunde vara nyttig på ömse sidor. Jag kan alldeles icke gilla ett sådant förfarande oell yrkar här, likasom i afseende på förra punkten, att frågan måtte återremitteras, på det att Utsk. må inkomma med jemkningsförslag. Hr Rosenblad: I visst hänseende har Frih. Cederström rätt i fråga om formen, men vid detta tillfälle är StatsUtsk. verkligen så mycket mera ursägtadt, för att icke hafva afgifvit något jemkningsbetänk., sorn, när man erinrar sig innehållet af den skrifvelse, som Utsk. föreslagit och 2 Stånd antagit, samt dermed jemför innehållet al de 2 andra Ståndens beslut, man finner, att det icke är möjligt att göra en sådan sammanjemkning, utan alt tillintetgöra den mening, sora gjort sig gällande i den ena skrifvelsen; ty ville man deri inflicka hvad som finnes i den andra, hvilken uttrycker en mängd omdömen i afseende på planens beskaffenhet, så skulle man undertrycka den ide', som låg lill grund för den ena skrifvelsen, att sådane omdömen ej borde uttalas. Jag ser således verkligen icke, huru under sådana förhållanden StatsUtsk. kunnat förfara annorlunda; ty man kan icke sammanjemka eld och vatten; men lika med Hr Nordensköld, så, då jag icke tror att Ständerne böra uttala nå - 443 Den 16 September e. m. gra sådana omdömen, enär de noa ledamöter, hvaraf R.
Den 13 April. 183 för Bolaget af 9'e Titeln, mot låg renta; om Kronans ersättande af förlusten, då sådan inträffar: äro propositioner, dem jag för min drl, i synnerhet hvad de 2 ne sistnämnda beträffar, hyser mycken betänklighet vid att bifalla. Jag fruktar, att genom så många förmåner skall endast vinningslystnaden framlockas, som alltid slutligen urartar till oduglighet och mången gång till uselhet. Följaktligen skulle slutligen hela ändamålet gå förloradt, kanske hela inrättningen ramla, och Staten ådragit sig onödiga kostnader och besvär. Både äldre och yngre kända händelser i hvarjehanda fall synas bevittna rättvisan af min fruktan. I synnerhet skulle möjligtvis lätt förlusten kunna uppdiktas, då man genom ett stadgande vore säker att få dem ersatta. Emellertid är och blir det alltid, både i allmänt och enskildt hänseende, af största vigt, att en lätt och säker communication emellan Sverige och Norrige upprättas, och får jag såsom bästa medlet dertill i det hufvudsaklig! förena mig med hvad Herr Landshöfdingen af Wingård föreslagit, men äfven önska och föreslå, att Forvagnar, enligt samma plan, måtte, så snart som möjligt, inrättas på vägarna emellan Stockholm och Götheborg, samt Stockholm och Helsingborg. Såsom i ett slags sammanhang härmed och för att underhjelpa Forvagns-inrättningen, får jag äfven inför Eders Excellence och Höglofl. Ridderskapet och Adeln anmäla min önskan , att GästgifvareOrdningarne jemte alla till vä - J84 Den 13 April. gars underhållande och Resandes fortskafTande utkomna Författningar må vid närvarande Riksdag af Lagutskottet genomses, till det fel. aktiga rättas och till ett helt törenas, tor att sedan, i form af förslag, Ständerna meddelas, och slutligen i underdånighet öfverlemnas till Kongl. Maj ts nådiga bifall och sanction. Härigenom skulle säkert de villervallor förekommas, som nu ofta inträffat, och hvarpå 2:ne färska bevis kunna meddelas, det ena från Linköpings
Angående de anmärkningar , sorn blifvit gjorde vid i3 Cap. 1 och 2 Grefve Spens: Uti Betänkandet N:o 8 hafva Utskotten såsom förslag till i3 Cap. 2 §. tillstyrkt Bibehållandet af hvad 1812 års Författning i 11 §. innehåller, hvilket lyder: ”nu har icke hela Byalaget, utan en ”eller flere af grannarne enskifte begärt, och ”kan det ej utan utflyttning verkställas; då ”skola den eller de, som enskifte sökt, va”ra till utflyttning förbundne, så framt icke ”annorlunda frivilligt åsämjes.” Uti hufvudsaken delar jag Utskottens tanka, men till Ridderskapet och Adeln, samt Utskottens Ledamöter, hemställer jag, om icke detta stadgande borde införas i 1 i stället för 2 §. 1 §. innehåller: ”är hy så sammanbyggd, ”och finnas egorne så kringspridde eller af”lägsne, att utan utflyttning laga skifte, ef”ter hvad i 12 Cap. 10 §. sägs, icke verkställas kan; då skola en eller flera afbya”männen, efter hvad omständigheterna, till ”vinnande af sådant skifte, fordra, från byn ”utflytta.” 2 §. åter lyder sålunda: ”Då frå”ga delägarne emellan om utflyttningsskyl”digheten uppstår, vare de delägare mest, ”berättigade, att i byn qvarbo, hvilkas hem”man äro bäst bebyggde, och som å sine ”tomtplatser hafva betydligare trädgårdar ”eller andra nyttiga anläggningar. Äga åter ”flera delägare, än som i byn kunna bibehållas, lika goda hus och lägenheter, varde Den 27 Augusti e. m. ”utflyttningsskyldigheten dem emellan ge”110m lottning bestämd; och thy skall Skiftesmannen noga och redigt upptaga beskaffenheten af hvarje delägares byggnader, ”både till mannoch uthus, samt af trädgårdar eller andre nyttige anläggningar, så ”att de, för utflyttning eller lottning om ”utflyttningsskyldigheten antagne grunder, ”deraf må tydeligen sig visa.”
Utskottet har, utan afseende å de gjorde anmårkningarne, vidblifvit dess förra förslag, angående stpmningstiden pd landet, men då det, enligt min tanka, år billigt, att en egare till lösören, hvilka vid utmätning finnas i annan persons bo, tillgodonjuter enahanda förmon af tillräcklig ståmningstid, så vål pa landet, som i staden, och icke genom sjelfva föreskriften i Lagen tilläfventyrs beröfvas möjligheten att göra sin rått gällande, kan jag för min del ej biträda Utskottets förslag, hvarigenom för landet det Ting blifvit bestämdt, då parterne skola vid Rätten sig infinna, men för staden deremot endast utsåttes tiden, inom hvilken stämningen skall vara uttagen och fortstålld, oberoende derutaf, om, till följd af föreskrifterne om laga ståmningstid för den svarande, inställelse-dagen kommer att inträffa något tidigare eller senare; och får jag derföre, i stället för det af Utskottet föreslagna stadgande, vördsamt - Lag-Utskottets Utlåtande, N.-o 171. 9 samt hemställa, att slutet af ifrågavarande moment må erhålla följande lydelse: ståmme dock sökanden, i thy fall, vederparlen så i Staden som på Landet inom tre månader, sedan godset i qvarstad sattes, eller haj ve sin talan emot honom förlorat. %:dra Momentet. Om å den ena sidan Lagstiftaren bör i möjligaste måtto söka förhindra svekfulla afhandlingar personer emellan till tredje mans lörlång, sa år det a den andra lika angeläget att ej gifva tredje mans rått til! spillo åt andras godtycke eller göra den helt och hållet beroende af en eller annans mer eller mindre goda vilja eller förmåga att tjena honom. Sådan år likväl följden af Utskottets förslag ' i detta moment.
Skillnaden är således minst i3o,c>8o; men denna tillökade försvarsstyrka kan endast, i den mon den äger medlen i händerne till försvar, anses nyttig och uppfylla sin bestämmelse, eller med andra ord; Då först när denna styrka behörigen blifvit exercerad, bevärad och försedd med nödig utredning, (Beklädnaden vill jag ej nämna), är den hvad den bör vara: Försvarare. Anskaffandet af de erforderlige förnödenheterne, torde likväl möta större hinder än vid forsta påseendet synes, i anseende till den högst betydliga kostnad Staten såsom följd deraf måste vidkännas. Jag skall bjuda till att i möjligaste korthet genom uppgifvandet af desse kostnader visa huru långt aflägsen den tid troligen är, då detta förslag kan vinna fullbordan. För 217,560 man skulle kostnaden för anskaffning af Gevär med Bajonetter och Kratsar, Bajonettbaljor och Gevärsremmar göra enligt nu gällande priser hulr 3,988,600. — Samt kostnaden för anskaffning af Remtygs och personela utredningspersedlar — i,()o3,65o. — Anskaffning af Capolter — 3,480,960. — eller tillsammans — 9,373,210. — Den 8 December é. m. För en styrka åter af 401,947 man Be värings skyldige, som Friherre Anckarswärd antagit såsom möjlig att på en gång kunna sammandragas, kosta Bevärings-persedlarne ... — 7,369,028: 16. Remtygs-persedlarne — 1,808,761: 24. Och personela Utred nings-persedlarne — 1,708:274:36. Samt Capotterne — 6,431,152: — eller tillsammans R:dr 17,317,216": 28.
Hon hade ju, utan att veta det, så mäktigt ingripit i frö- ken Häckners och hennes systrars lif, genom den inverkan hennes skrifter haft på modern, och det blef nu en icke ringa glädje för den trötta arbetarinnan för kvinnofrågan att vid slutet af sitt lif erfara detta. Vi sluta med att tillönska fröken Häckner en lång fortsättning af hennes gagnande och välsignelserika lifsgärning. ftQctria af Oefartien. Hon satt vid Mästarens fötter Och hörde heliga ord; — Nyss kom han, af vägen trötter, Som gäst till syskonens bord. W. Lindblad. Ty fåglarna hafva nästen Och räfvarna kulor fått Och örnarna starka fästen Bland bergens klippiga slott. Och rik man sitt mjuka läger, Den arme sin vrå i frid; — Men mänskones son ej äger Ett värn alt sig trygga vid. — Maria satt tyst och lyddes, Så länge hans röst vardt spord; I hennes hjärta väl tyddes De sanningens ädla ord. Hon samlat en skatt För lefnadens dagar Hon korat den goda Den henne ej röfvas åt själen all, delen, skall. Men Marta beständigt vankar I trägna bestyrens id; I tyngande hvar dagstankar Hon spiller den dyra tid. — Och nattens skuggor de falla På österns vårliga kväll; Snart hvila i trygghet alla I Lasari frida tjäll. Maria i drömmen röjer Än Mästarens blida drag, Och Marta med omsorg dröjer Vid kommande morgondag. Men ljuft nasarenen blundar Inunder de älskades tak; Han hvilar från dag, som stundar, Han hvilar från sorg och vak. Bland lärjungars råa skara, Där skall han väl åter snart I ljufva bilder förklara Sin faders rike och art; Och undrande ögon fastar På honom hans skara då: » Oss tyd den liknelsen, Mastar! Vi kunna den ej förstå! » II. (3nl ?ans son i Hain. Det är i Nain, den sköna staden, Det är i vårens glada tid; I solljus skimra blomsterbladen Och himlen hvälfves blå och blid. Det är i Nain — ett litet Eden, Där friden syns för alltid fäst ... Dock, se de mörka, sorgsna leden!
Jordbruk. härad; 4) hemmanet Bröttjaryd, 1 mantal, lydande i borgerligt afseende till Söraby socken i Norrvidinge härad, men i kyrkligt till Drefs socken af Uppvidinge härad; 5) hemmanet Hyltinge, | mantal, lydande i borgerligt afseende till Wirestads socken af Allbo härad, men i kyrkligt till Stenbrohults socken af samma härad; 6) hemmanet Kateboda, 1 mantal, lydande i borgerligt afseende till Stenbrohults socken och i kyrkligt till Wirestads socken af samma härad; 7) hemmanet Sännö, f mantal, lydande i borgerligt afseende till Lidhults socken af Sunnerbo härad i Kronobergs län, men i kyrkligt till Femsjö socken af Westbo härad i Jönköpings län; 8) Wexjö socken, i kyrkligt afseende förenad med Wexjö stad, men i borgerligt afseende delad med lOxj mantal till Konga härad och 22§ mantal till Kinnevalds härad; 9) Skatelöfs socken, utgörande ett helt i kyrkligt afseende, men i borgerligt delad med 28f mantal till Kinnevalds härad och 37A mantal till Allbo härad; 10) Aneboda socken, utgörande ett helt i kyrkligt afseende, men i borgerligt delad med 31 mantal till Allbo härad och 7f mantal till Norrvidinge härad; samt 11) Wissefjerda socken, utgörande ett helt i kyrkligt afseende, men i borgerligt delad med 181 mantal, gemensamt kallade Kåraböket, till Konga härad i Kronobergs län och med återstoden till Södra Möre härad i Calmar län. I afseende å länets förut varande gränser har icke någon ändring under perioden skett; äfvensom länets naturliga beskaffenhet derunder icke undergått annan förvandling, än den som varit en följd af fortgående uppodlingar, sjösänkningar och andra jordförbättringar. i 3. Innevånare. Tab. N:o 1. För befolkningens antal och tillväxt redogör bilagde tabellen N:o 1.
Dej hvarest endast hufvudman är Adelsmaiij och ingen tf dess barn* föirän etter dess död äldste Sonen inträder i dess ratti Det rum jag genom Edert förtroende mine tderrar nu i 5 år innéhatt uti RiddarhusDirefctionen, ålägger mig skyldigheten att härå fästa Eder uppmärksamhet. Det har mer än något ännat öfvertygat mig om svårigheten* jag vågar säga omöjligheten, att i en framtid härutinnan bibehålla den ordning som bör vara och sorn är oumgängeligeh nödvändig; så nära den tid; då de fleste och de hufvudsakligaste af desse förändringar ägt rum, synes kari hända för mångå svårigheten mindre, men om so å 30 år skäll villart ej kunna undvikas. I hvad mohn skali deri éj ökas, och jag beklagar upprigtigt dem; sorn i det chaos hvilket då skall uppstå, blifva ålagde j att utleta ättegreriarrte och slita de otålige tvister emellan näfmares och fjärmares rätt till säte Och stämma inom detta rum* sorn otvifvelagtigt då skola uppstå. Dessutom då det ofvérerisstämmer med dea härvarande upplysta tidens kraf, med tidens anda , och med de yrkanden man tind r nuvarande Riksdag i sndre afseenderi så enstämmigt gjordt, att det nemligen bör finnas jemn* Bil. till Riddi o. Ad, Pr, V. Bind* 9 Den 11 Junii e. m'. likhet i rättigheter och skyldigheter, sa få dantag i Lagar som möjligt, så litet olikheter sorn görligt är, åtminstone inom ett och samina Stånds privilegier, men deremot enhet och sammanhang i Grundlagens tillämpning och för-; klaring;så har jag, af så mångakraftigäoch talande skäl, pligt och böjelse enligt, skolat, (hvilket jag härmed trott mig böra vördsamt tillkännagifva} hos Högloft.
Sedan den af Kongl. Majit, under den 28 November 1844, förordnade Kommitté, för verkställighet af den utaf Rikets Ständer begärda undersökning om Teknologiska Institutets förvaltning, afgifvit dess underdåniga berättelse om denna förrättning, anbefallde Kongl. Majit den 29 Oktober 1845 Kommilterade alt uppgöra förslag lill nya stadgar för Institutet. Vid underdånig föredragning af detta förslag lill nya stadgar, den 8 Maj 1846, behagade Kongl. Majit detsamma i nåder gilla, med förklarande likväl, att med verkställigheten af Institutets förändrade organisation och med tillämpningen af de nya stadgarne för detsamma skulle anstå, intill dess den vackla frågan om InstiBih. till 11. St. Prot. 1847. 2 Sami. '^ 18 Bil. till R. St. Justitie-ombudsmans Embetsberättelse den 15 Nov. 1847. lutets oell Bergsskolans i Falun förening blifvit afgjord. Då denna sistnämnda fråga numera fölfallit, har Kongl. Maj:t under den 17 September 1847 i i nåder förordnat, alt de förnyade stadgarne för Institutet skola från oell nied nästa år lända till efterrättelse, i hvilket afseende Kongl. Majit jemväl genom nådigt bref af samma dag anbefallt den för ledningen af Institutets angelägenheter tillförordnade Styrelsen att vidtaga behöriga åtgärder, för alt vid nästa års början bringa de nva stadgarne till fullständig verkställighet. 94:o af den 30 November 1844, angående brandstodsmedels uppbörd och redovisning i sammanhang med kronouppbörden (36). Med bifall till denna Rikets Ständers framställning, har Kongl. Majit, den 14 Juli 1845, derom utfärdat Cirkulär till samtlige Dess Befallningshafvande. O O 9&:o af den 4 December 1844, angående kungörande af nödiga handlingar till bestyrkande af utländska fartygs nationalitet (42). Aid underdånig föredragning häraf den 10
Vid förnyad föredragning af Stats-Utskotlets den 4 och 13 dennes på bordet lagda memorial: N:o 152, i anledning af erhållne återremisser å utlåtandet N:o 87, angående reglering af utgifterne under riksstatens sjette Hufvudtitel, stannade Ridderskapet och Adeln i afseende på nedannämnde delar af nämnde utlåtande uti följande beslut: 10:de punkten: Utskottets, uti memorialet N:o 152, gjorda hemställan bifölls med det tillägg, att det ifrågavarande anslaget, för den händelse någon tjenlig lägenhet i Jemtland ej blir tillgänglig, må kunna af Kongl. Maj:t användas till en Landtbruksskola i något annat af de nordliga länen. 18:de punkten, mom. 2 litt. A och Moni. 3. Utskottets tillstyrkande i memorialet N:o 152, bifölls. Maj:ts härom aflutne nådiga proposition bi/ölls. 21:sta punkten litt. B: Ridderskapet och Adeln vidblef sitt i ämnet förut fattade beslut. 1 öfrigt ansågs förevarande memorial icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne. S. D. Aid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 4 och 13 dennes på bordet lagda memorial: N:o 153, i anledning af erhållne återremisser å utlåtandet N:o 88, angående reglering af utgifterne under riks-statens sjunde Hufvudtitel, bifölls Utskottets, uti 2:dra punkten af nämnde utlåtande afgifna och nu vidhållna, tillstyrkande samt ansågs förevarande memorial i öfrigt icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne. S. D.
Schram; blefvo de lili dessa Memorial föreslagna volerings-propositioner af Ridderskåpet och Adeln godkände. S. D. Föredrogs och bifölls Banko-Utskottets den 8 och 12 dennes bordlagda Memorial N;o 58, med förnyad! förslag lill föreskrifter angående Bankens reservfond. S. D. Vid föredragning af Lag-Utskottets den 8 och 12 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 49, i anledning af gjorda anmärkningar samt skiljaktiga beslut inom Biks-Standen vid förehafvande af Utskottets Betänkande N:o 28 olver väckta motioner om dels upphäfvande, dels ock inskränkning af rättigheten alt börda jord å landet, beslöt Bidderskapct och Adeln all, med afslag å berörde Utlåtande, antaga det författnings—förslag, som Grefve Erik Sparre uti Utlåtandet vidfogad reservation afgifvit. S. D. Efter föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 8 och 12 dennes borelagda Utlåtande N:o 161, i anledning af Kongl. Måj:ts nådiga Skrifvelse med del af Konimitterade afgilna underdåniga Betänkande och förslag angående Kommunal-styrelser, beslöt Bidderskapet och Adeln för sin del, att Bikels Ständer, till svar å berörde nådiga skrifvelse, skulle hos Kongl. Majit i underdånighet anmäla det Bikels Ständer lunn it ifrågavarande förslag innehålla, jemte den af Bikels Ständer önskade institutionen af Lands-Ting, så väsentliga förändringar i nu gällande Sladganden om stadsoch lands-kommunernas förvaltning, ali Bikels Ständer anse sig icke böra ulan efter erhållen del af de u| plysningar som genom alla vederbörandes hörande kunna vinnas, ingå i pröfning af förslagen; men anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes till Rikets näst sammanträdande Ständer nådig Proposition i ämnet meddela. Prot.-Uldrag den 15 September i860. 701 Frän Högt. Preste-Stdndet. S. I).