Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till följd af detta förklarande, anser sig Stats-utskottet nu böra Bih. lill R. St. Brot. 1847 & 1848. 4 Sami. 1 Afd. 2 band. 69 håft. 2 Statt-Utskottets Memorial, N:o 340. anmäla, att, enligt hvad Utskottet inhemtat, har den, angående besagde förbindelsers och handlingars återbekommande, anställda rättegång blifvit af bemälde domstol afgjord genom en, under den 9:de nästlidne Maj, meddelad dom, derigenom Ketwich & Voomber g, som efter Bankierhuset Hogguer & Comp. öfvertogo befattningen med ifrågavarande lån, förpligtats att, inom förloppet af 3:ne veckor efter domens afkunnande, emot behörigt qvitto, återställa alla de till åtskilliga i Holland afslutade svenska lån hörande bemvn _ O •/ diganden (jitres), handlingar och obligationer, hvilka af bemälde personer innehades; hvaremot det i enahanda afseende väckta käromål emot Joli. Commelin och Hend. Joh. Weyland, såsom Notarierne W. och F. van Homvighs efterträdare samt innehafvare af de hos desse tjenstemän deponerade handlingar, förklarats obefogadt. — Sedan denna dom numera vunnit laga kraft, har vederbörlig fullmakt blifvit utfärdad och till svenska beskickningen i Nederländerna öfversänd för mottagningen och qvitterandet af de dokumenter, som till följd af domens innehåll skola till svenska Kronan återställas. Ehuru Utskottet hvarken af merberörde dom eller andra för Utskottet tillgängliga handlingar kunnat inhemta, hvilka obligationer , som Ketwich & Voomberg hittills innehaft och nu skola återlemna, anser sig Utskottet dock böra anmäla, att, jemlikt hvad den af svenska beskickningen anlitade advokat tiilkännagifvit, skall det med rättegångens anställande åsyftade ändamål genom den erhållna och laga kraftvunna domen vara vunnet. Ank. till Exp. Utsk. den 18 Oktober, kl. 12 midd. Utlåtande, i anledning af Friherre J.
Byggningabalken och hvad för öfrigt i ämnet finnes förordnadt, må upphäfvas. » Sedermera företogs voteringen, och befunnos rösterna vid dess slut hafva utfallit sålunda: Ja — 25. Nej — 20. Utsk:ts andra hemställan. Bifölls. Utsk:ts tredje hemställan. Frih. Hermelin, Garl Samuel: Jag hemställer vörd samt, om icke för större tydlighets skull orden »staten tillhöriga» måtte insättas framför jagtkassor. Det finnes nemi. flera enskilda sådana inom länen, och det kan väl icke vara statens mening att vilja disponera öfver dessa, utan tillkommer det delegarne att derom besluta. Med denna ändring anhåller jag om bifall till punkten. Gr. Sparre: Så vidt jag af den siste värde talarens yttrande kunde erfara, gick hans förslag ut på att man framför ordet »jagtkassor» skulle tilläga orden »staten tillhörige.» Men, så vidt jag vet, finnas inga staten tillhöriga jagtkassor. Således skulle detta tillägg vara alldeles orätt. Jag får derföre hemställa att punkten oförändrad antages. Frih. Hermelin: Jag tror icke att förhållandet är allde les så sorn Gr. Sparre yttrat. Jag tror nemi. att såväl länen som enskilda korporationer ega dylika jagtkassor. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till ötsk:ts hemställan oförändrad och dels bifall till densamma med införande af orden: »och staten tillhöriga» framför ordet jagtkassor; framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till Utsk:ts hemställan utan förändring och, då dervid svarades flere ja jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utsk:ts den 29 sisth Juli och 1 dennes på bordet lagde Betänk. N:o 43, i ani. af vackt motion ang:de sättet för stämnings delgifvande åt byalag. 20 Den 5 Augusti. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet.
St. skolat hos E. K. M. i underd. anhålla: att högstberörde Förordning, angående handskrifne, på sedelhafvaren eller på viss man och ordres ställde invisningars eller så kallade assignationers belopp må varda upphäfven; och att, såsom förklaring öfver 6 §. i 4 Cap. Utsöknings-Balken, stadgas måtte, i afseende på formen för handskrifven invisning, alt densamma, för att såsom gällande anses, bör, i enlighet med hvad om skuldebref förordnadt är, antingen egenhändigt skrifvas och undertecknas af utgifvaren, eller af endera, då flere skrifva den under, eller ock bestyrkas af tvänne vittnen, hvilka på en gång varit tillstädes, och af hvilka det ena vittnet skall hafva invisningen skrifvits äfvensom alt hvad Lag och Författningar innehålla, rörande gäldenärs betalningsansvar för löpande och för icke löpande skuldebref, skall vara gällande jemväl om invisning, allt efter densaremas löpande eller icke löpande egenskap, såsom ulgifven antingen till innehafvare!! eller till viss man och ordres, eller ock endast till viss man, utan medgifvande att den må komma i annans hand. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 27 April i835. Expeditions-Utskottets Förslag till tind. Skrifvelse IV.-o 3i6. » Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adelrv den 3o April i835. Preste-Ståndet den 3o • Borgare-Ståndet den 3o Bonde-Ståndet den 3o Rikets Ständers underd. Skrifvelse, angående flere, till löneregleringen vid Rikets Elementar'Läroverk hörande frågor. (Stat-Utsk. N:o 435.) S. A. K.
Jag svarar nu ytterligare: att jag skall tycka ganska väl om all sanning i sak, som kan leda till förbättring af det felaktiga; jag bar redan sjelf uppträdt och talat om för hög lösen, som uppkommer genom dragen stil, och jag skall vidare till rättelse uppsöka hvad felaktigt jag tror kunna hjelpas så härutinnan som hvad dermed gemenskap äger. Jag kommer nu till sådant som Grefve Posse förklarat sig icke förstå, nemligen: först den del af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, som rörer det militaira —• saklöst må då den vara förbigången — och för det andra det mitt yttrande: att under det mycket göres för Uppfoslringen och Lagstiftningen, göres allt för litet för alt till verksamt lif sammanbinda dessa de håda yttersta delar af en god omsorg för det helas bestånd och förädling; ty värr, det öppna erkännandet alt icke ens hafva förstått mili mening vittnar allt för mycket om sorglöshet alt behjerta hvad jag öfverklagat. De som skola blifva församlingarnes Lärare, undervisas och examineras icke de om samvetspligterne, bekräfta de icke med Embetsed deras iagttagande, och deribland uttryc - Den 17 December e. m. 247 keligen ali icke genom olaga medel söka befordran; och släpper man elem efter denna uppfostan och denna edgång icke allt för handlöst ut, alt kanske, vid den första befordran, som sökes, frestas till olaga öfverenskommelser, som utestänga medsöka lider, utan atl sträcka någon vårdnad derom, att förekomma sådane frestelser; de emotstås kanske till en tid, men slutligen, den som underskrifver förbindelsen att afstå Embctcls lagliga rätt, han får Pastoratet, under del de mera samvetsgranne 1'å gråna utan befordran. Ständerne insågo sjelfve sista Riksdag nödvändigheten af och begärde hos Styrelsen åtgärder lill afhjelpande af detta förderf i Församlingen, hvilka dock ända hittills uteblifvit. Likaså i Domareväg. Man klandrar att jag omtalat arrende af Domsagor. —• Huru då?
Den 14 Mars f. m. 123 Såsom skäl för ett dylikt förfarande, eller, med andra ord, för att berättiga till inskränkning af Carolinska Institutets verksamhet, har man hufvudsakligen anfört: l:o att den teoretiska och den praktiska undervisningen bör fördelas på de särskilda läroverken och att en nyttig och nödvändig »samverkan» dem emellan derigenom skulle åvägabringas; 2:o att »ett längre vistande vid universiteten skulle upprätthålla förbindelse och vexelverkan emellan den allmänna humanistiska bildningen och de vetenskapliga specialstudierna, som för den menskliga odlingens verkliga framsteg utgör ett grundvilkor;» samt 3:o, och detta torde vara hufvudargumentet, fruktan att Carolinska Institutet skulle till sig draga hela den medicinska undervisningen, hvarigenom de medicinska fakulteterna skulle småningom försvinna, ja, i en framtid hela universiteten Hyttas till hufvudstaden. Då jag går att underkasta dessa skäl en kort granskning, vill jag tillika kasta en flygtig blick på en bland Riks-Stånden utdelad, i mer än ett hänseende märklig skrift af Professor O. Glas, benämnd: »Några ord i den medicinska frågan» etc. Jag bör dock fästa uppmärksamheten derpå, att denna skrift icke flutit ensamt ur Professor Glas’ penna, utan att den »är uppsatt i samråd med hans medlärare och i enlighet med af dem lemnade upplysningar.» Den är således ett uttryck icke blott af Hr Glas’ åsigter, utan af hela fakultetens innersta tankar, på samma gång den torde tjena såsom exempel på den höga humanistiska bildning, hvaraf man är så angelägen att den studerande ungdomen må komma i åtnjutande. Deruti tillkännagifves visserligen, »att den rörer sak och icke person,» och att den »är afsedd att upplysa, icke öfvertala.» Men, Mine Hrr! jag hemställer till hvar och en, som läst denna skrift, om språket uti densamma, stundom högdraget, stundom hånande och slutligen nedsjunkande till gränsen af pamflett, är öfverensstämmande med den ofvan antydda ädla och upphöjda afsigten? Röjer sig icke deruti ifrån början till slut en sträfvan att, mer än skäligt är, nedsätta värdet af Carolinska Institutet, och en icke nog tyglad bitterhet emot olika tänkande.
Den första af dessa satser, eller att hvarje menniska eger rätt att tänka, tro, bekänna och dyrka Gud efter sin vilja och sitt samvetes öfvertygelse, oqvald af det verldsliga regementet — må, i sin allmännelighet, utan tillämpning på något visst samhälle, lemnäs derhän. Den kunde möjligtvis synas hafva sin riktighet, så vidt något samhälles lagar erkänna och medgifva en så oinskränkt religionsfrihet. Men att vilja utsträcka denna rätt ända derhän, att hvarje samhälle, utan afseende å sina öfriga förhållanden, skulle vara oeftergifligen förpligtadt att medgifva sådan religionsfrihet, att tillåta och skydda en fullkomligt fri religions - Den 19 December. 321 religionsutöfning för alla, efter deras föregifna vilja och samvete, är en orimlighet, och innebär ett förbiseende af första vilkoret för hvarje samhälles bestånd. Första vilkoret för samhällens bestånd och utveckling enl. deras bestämmelse, är möjligheten att kunna uprätthålla och försvara den yttre säkerheten, medborgarnes lif och egendom. Der denna äfventyras, der inträder samhällets pligt att inskränka hvarje slag af-frihet, religionsfriheten ej undantagen, så mycket som samhällets välfärd kräfver. Derföre ha ock, äfven de mest fria Stater, icke dragit i betänkande, att, då någon stor, inre eller yttre fara hotat, utse en diktator, som mer eller mindre enväldigt förordnat öfver och inskränkt medborgarnes friheter. Driften till sjelfbestånd och sjelfuppehållelse är hvarje menniska, hvarje djur, medfödd; motionären vill, genom sin första grundsats, vägra det borgerliga samhället rätt att lyda denna drift lill sjelfbevarande. Satsen är ett bland dessa revolutionära, samhällsomstörtande talesätt, en af dessa välklingande och förföriska fraser, som kostat verlden strömmar af blod, hvilken oftast förfäktas af de mest ofördragsamma, och, när de någon gång kommit till välde, mest förtryckande menniskor. Motionären säger, att denna sats är antagen af alla Protestantiska länder utom Sverige och de flesta icke Protestantiska, t. o. ni. Turkiet. Denna utsago innebär ett ganska stort misstag.
Progressiv Bewillnings - afgift för större Förmögenhet, utan minskning af hwad - Art. bestämmer, utgöres pa sätt Tariffen i denna Artikel innehåller, af hwar och en svin enligt nyssnämde 2 Artikel under hwad titel som hälst, det förflutna aret blifwit ansedd till 20,002 Riksdalers behållen Förmögenhet, hwilken a Fem procent gifwit en inkomst af 1002 Riksdaler och hwarä en ättondedUs procent elier En N:dlr 12 stilling kommer att utgöra Progressiva afgiften. Denna Progression fortfar sedan med en ättondedels procents tillägg för hwane Fem Tusende Riksdalers Capital till 65,000 R:dlr, der Progressionen uppgå» till En procent, hwarefter för hwarje Fem Tusende Riksdaler ytterligare ökes en tolftedels procent och sä widare till s8s,ooo R:d. be - Den 30 Julil. -r;d behållen Förmögenhet, hwarä Progressiva afgiften utgör 6 procent, som derefter lika beräknas för alla högre uppkommande Summor. §. Lidra. En lika Progression iagttages för den inkomst soin af Borgerlig Rörelse och Näring uppkommer, sa att, dä någon af en sadan Rörelse och Näring ager iooo Riksdalers inkomst, hwarefter afgiften gör Femtio Riksdaler, betales en åttondels procent i Progressiv afgift efter denna Ar, tikel, och widare i anledning af hwad Tariffen ukwisar. Detta galler äfwen för Embctsoch Tsenstemm, sa snart för inkomst crf tienst erlägges i Be, willning Femtio Riksdaler och derutöfwer dä Progressions-afgiften blifwer alldeles Ilka mcd bwad Tariffen utsätter; kommande bäde Inkomst af enskilt Förmögenhet och den Inkomst sorn af Tienst eller Syssla harfloter, att sammanläggas och Pro, greösiva afgiften derefter beräknas. Om Bewkllnings-afgifc för wista Ofwerflöds, Artiklars bruk och nprcjande. §. rPa.
Häraf visar sig, att oaktadt sistlidet års sädesskörd här i orten varit mindre gifvande, har dock från staden samma år afsänd spanmål utgjort det största parti, som under något år inom ofvananmärkta tidsperiod derifrån utskeppats, hvaremot det under året afgångna bränvin vida understigit hvad sorn af denna sednare vara under hvarje af öfriga åren inom berörde tidsperiod blifvit (rån staden affordt. Detta lyckliga förhållande torde böra i icke ringa mån tillskrifvas inflytandet af nu gällande författning angående bränvins tillverkning och försäljning. Bland öfriga varor, hvilka blifvit till inoch utrikes orter sjöledes från staden afsönde, må, för så vidt af tillgängliga handlingar kunnat inhemtas, företrädesvis anmärkas följande såsom tillhörande ortens produkter eller utgörande tillverkningar vid stadens fabriker. 1850. 1851. 1852. 1853 1854. 1855. » 6,490 3,693 5,017 5,406 6.544 5,193 Tvål » 29.684 58,695 35,809 72,502 165,288 147,000 Ull » 95,068 129,142 114,035 74,155 122,276 83,000 Beträffande sjöväga varutillförseln, har, oaktadt bränvinstillverkningens aftagande, dock, i följd af ortens skoglöshet, folkmängdens tillväxt, tillökning i stadens ångbåtstrafik - il båtstrafik och fabriksanläggningar jemte minskad tillgång på bränntorf, som tillförene mera allmänt begagnats af mindre bemedlade samhällsklasser, behofvet af stenkol och ved årligen ökats, så att under sistförflutne 25 åren till staden införts från Utrikes 1 j Inrikes ort. Stenkol. Ved. Engelska. Berättelse öfoer Malmöhus Beträffande tillförseln från inrikes orter, anlända årligen icke obetydliga partier byggnadsmaterialier i och för stadens och omgifvande landsbygdens behof. Af dylika förnödenheter äro till staden införde: 45 Bräder och Plankor.
Förändring inom Tjenstemannapersonalen vid Fultmägtiges Expedition samt åtskillige Bankens Embetsoch Tjenstemän rörande frågor. Ibland de förluster Banken gjort inom dess Tjenstemanna - Corps, under de sist förflutna 2:ne åren, befinner sig den af Banco-Secreteraren och Riddaren G. M. Helsingius, som den 20 Januari nästlidet år aflidit. Hans upplysta nit, outtröttliga arbetsamhet och noga kännedom af Banco-Verket, i alla dess delar, har berättigat honom till det af BancoFullmägtige lemnade vitsord, att troligen detta Verk sällan egt någon Tjensteman, som med honom kunnat jemnföras, och han har i Förslaget till Bauk ens nya Organisation, hvilket, till det hufvudsakligaste, är af honom utarbetadt, efterlemnat ett minne af sin verksamhet och förmåga, som otvifvelagtigt skall öka hans rätt till Rikets Ständers erkänsla och saknad. Efter denne utmärkte Embetsmans bortgång, hafva Banco-Fullmägtige, den 25 Januari 1838, i sammanhang med då fattadt beslut om anslags utfärdande till den sålunda ledigblifne Secreterare-Tjensten vid Banco-Fullmägtiges Expedition, förklarat, att uti anslag till denna Tjenst skulle intagas ”erinran, att den, som till tjensten befordrades, måste, der”est han förut innehade syssla vid annat Verk, från samma syssla afgå”, i öfverensstämmelse hvarmed anslag sedermera blifvit utfärdadt, deruti, till efterrättelse för den, som till ofvannämnde tjenst kunde befordras, blifvit meddeladt, ”att* sedan han, efter begrafningshjelpens afljenande, ”kommit i åtnjutande af fulla lönen, annorstädes förut innehafvande tjenst ”ovilkorligen borde af honom frånlrädas.”
M:s bifall, för att kunna vidtaga någon förändring i denna fråga, då deremot, om förra riksdagens beslut i detta fall antogs, det icke hehöfdes mer än en riksdag, för alt vidtaga de mätt och steg, som lillfyllestgör behofvel af sedlarnes inlösen. I förra fallet skulle Riket, under tiden intill dess Ständerne hunnit samlas till ny riksdag, befinna sig i det rättslöshetstillstånd, som uppkommer deraf att landet saknade mynt, så vida Rankens sedlar icke varda emot silfver inlöste. Alt i en grundlag införa ett stadgande, som man inser möjligen icke kunna uppfyllas, det anser jag vara orimligt. Af dessa skäl har jag ansett, alt det skulle vara mindre viii betänkt af R. o. Ad., att nu antaga ett sådant stadgande, som det ifrågavarande. Den afsigt man önskar befrämja, att nemi. kunna tillförsäkra hvar och en sedelinnehafvare derom, alt han ovillkorligen skall fä vexla dessa sedlar emot silfver, den varder också uppfylld, om man antager det förslag, som föregående Ständer beslutat. Hvad del sednare mom. beträffar, finner jag icke eller något skäl att dertill lemna bifall, utan kommer jag att äfven derpå yrka afslag. Frih. Hermelin, A u g. Söderling: En värd talare har här yttrat, att det af förra riksdagens Const.Utsk. framställda förslag skulle vara förkasladt. Häruti kan jag icke förena mig, enär alla 4 Stånden då antogo detsamma och öfverlemnade det lill K. M., sorn då likväl icke fann för godt att antaga detsamma. Detta hindrar dock icke, att nu framställa detsamma till pröfning och beslut, enär ett annat förslag i samma syftning blifvit af nuvar. Const.Utsk. framsläldt. Discussionen tyckes nu hvälfva sig omkring den frågan, hvilkeldera af dessa begge förslag bör anses äga företräde, det ena framför det andra. För min del anser jag förra riksdags Coust.Utsk:s förslag äga ett afgjordt företräde. Jag gör det med sä mycket större skäl, som jag anser det vara högst, olämpligt, att i en grundlag förutsätta, att R.
Det är nemligen endast i Sverige, fastän beläget i Nordpolens granskap, som man allmänt 73 Bevillninyt Vlskolleli llctänkantle Ni > S. borttagit utförselstull å alla lifsmedel, och således inbjudit utlänningen att afgiftsfritt uppträda som vår medtäflare, under det att införselstull finnas åsatt malen span* mål i alla af mig kända länder, omalen dito i alla grannstater utom Danmark, ost i alla utom England ("sedan 1859) och smör i alla utom England (sedan 1859) och Nederländerna. De ifrågavarande ländernes införselstullar utgöra nemligen för alla slag omalen spanmål i Norrige 3 å 25 öre per kbft. i Tyska Tullförenings-Staterne 22 » » O i Nederländerna 1 » n » i England 8 B o » i Finland 16 å 32 « f> a i Belgien 19 B » ctr. för malen spanmål af alla slag i Norrige 39 öre å 1 R:dr 70 öre per ctr. i Danmark 85 « å 2 b 12 fl B » i Tyska Tullföreningen ... 4 b 53 » b » i Belgien 37 » » » i Nederländerna 26 B B fl i England 36 » » b i Finland 50 proc. öfver tullen för omalen spanmål i Frankrike är endast hvete, malen och omalen, belagd med införselstull, för malen 32 öre per centner. » om alen 16 *> » » i Norige 4 R:dr25 öre per centner.
En sådan öfvertygelse tyckes äfven hafva ledt Rikets Lagstiftare, under uppgörandet af Constitutionen, i hvilken väl de fyra StatsSecreterarnes och i och med detsamma, de under dem lydande Expeditionernes göromål bestämdes, men ingen anledning förekommer, att Lagstiftarne tänkt på någon CanzliStyrelse, ännu mindre, att de ansett den nödig eller nyttig. Af hvad orsak den blifvit stiftad är mig obekant, men påtagligt är det, att man dermed laskat en gammal lapp på en ny klädning i i thy att man härmed velat åter framskaffa en slags skugga af det gamla J/j6 Den 15 Martti, CanzliCollegium, som med ds, utan hänseende eller tanke på något sådant, sednare Constitma nelle förshållanden Icke rätt ville passa. Det är också i ögonen fallande, huru denna Canzli-* Styrelse Omöjligen kunnat få några bestämda göromål för sig säkert begränsade. En granskning af Föreskrifterna i Kongl. Majus Nådiga Ordning för Dess och Rikets Canzii, af den 2 5 October 1809, så vidt de röra CanziiStyrelsee, skall ljusligen ådagalägga sannfärdigheten af detta påstående. Kongl. Canzliordningen 2 §. handlar om Canzii-Styrelsens göromål och dessa angifvas vara: i:o. 55Att uti åtskilliga utrikes ärender* enär Kongl. Majit det äskar, underdånige Betankanden afgifva; sådane ärender äro: Frå gor rörande Kongl. Maj-.t och Rikets fördel, Höghet, Interesse, Titulaturer och rättigheter» Stridigheter,. afhandlingar och förbund med främmande Makter, Manifester och Publika skrifter rörande orsaker till Krig, Stilleståndssamt Fredstractater med Rikets Fiender, jemväl frågor rörande Tractamenten, Resepenningar och extra utgifter m. m. för alla vid utrikes beskickningar nyttjade personer, Anmärkning. Visserligen är denna Rikedom 1 uppräknandet af föremålen för CanzliStyrelsens handläggning imponerande och blir det ännu meta genom den klingande Pleonasmen i bruket af tvenne liklydige ord:
Häri instämde Herr von Rosen, G Af Herr Anckarsvärd, August'. ”Mot Utskottens beslut i r punkten reserverar jag mig uti hvad, som föreskrifves, alt Bruksegare eller andra egendomsinnehafvare, sorn redan inrättat och underhålla egna fasta Skolor, det oagtadt, skola bidraga till uppbyggandet och underhållet af Socken-Skola; jag anser ett sådant stadgande obilligt till sin grund, då derigenom en ökad tunga pålägges den medborgare, som sjelfmanl insett nyttan och nödvändigheten af folkundervisningens befrämjande, och förderfligt till sina veikningar, då lätteligen kunde hända, att de retlan inrättade enskilda Skoiorne derigenom blefve till antalet förminskade, då deremot Skolornas ökande till antalet inom de fleste sockwarne i Riket säkerligen vore det önskvärd: te mål att uppnå, med billigt afseende (åstadt på socknarnes vidsträckthet af ofta många mil; men för att förekomma allt missbruk i detäa fall, hade jag önskat den föreskriftenatt, der redan fast Skola finnes inrättad för 3o barn och deröfver, borde egaren eller cantonen, som dertill bidragit, vara fri från kostnader till andra Skolors byggande och underhåll inom socknen.” Häruti instämde Herr T ersmeden,. C. R. y samt Herr Conlracts-Prosten Öhrnberg. Af Contracts-Prosten Herr August Björkman: ”Under åberopande af min vid Betänkandet, N:o 5, bifogade reservation, och lill följd af de vid nämnde Betänkande inom Riks-Slånden gjorda anmärkningar, får jag vid nu förnyade förslag till allmänna stadgande!) för folkundervisningen vördsamt underställa Rikets Ständer mina från llögluflige