Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De under Stadens HandeU-Collegium hörande Societeten och Embeten, nied undantag af Meubelhandels-, Vinskänks-, Sockerbagareoch Segelmakare-Societeterne samt Repslagareoell Krögare-Embetena, hafva för välgörande ändamål bestämda tillgångar uti Fonder, Capitaler eller Cassör till ett sammanräbladt belopp af circa 142,510 R:dr, hvaraf, jemte serskilta bidrag, år i832 till omkring i3o pensionairer och underhållstagare, samt såsom Sjukoch Begrafningshjelp, utgått circa 6,63o R:dr. VIII. Af de under Politie-Embetsoch Byggnings-Collegium lydande Societeten och Embeten hafva de flesta icke någon egentlig Inrättning för del, etter förekommande behof och omständigheter, tillfälliga sammanskott eller afgifter; dock äro 21 Embeten uppgifne att för nämnde ändamål ega Särskilde Fonder, Capitaler eller €a$sa-tiilgångar till ett sammanräknadt be - — 79 ~ lopp af omkring 51,740 R:dr, oberäknad en Skomakare-Embetet tillhörig' Fastighet, värderad till 5o,ooo Ridr; oell skola utgifterne för året jemte serskilt tillskjutne medel tillhopa .utgjort circa 7,070 R:dr; underhållstagarnes antal har ej kunnat närmare bestämmas, än att ungefärligen go personer af Vissa Cassör njutit begrafningshjelp, sjukvård eller annat understöd. En under Handels-Collegii inseende och förvaltning, ställd Pensions-Inrättning. för 12 fattiga Borgare-Döttrar, bar i årliga inkomster per medium i,f75 Ridr 2g sk. 4 rist., bestående i hyror af de år 1790 aflidne Coopvaerdie-Capitainen Ahlström testamenterade fasta Egendomar, till ett värde af 8,000 R:dr.
Rml måtte, med återbelalningsskyldighet, i den ordning ansökningen innehåller, Sandels beredas, med vilkor att säkerhet ställes för lånebeloppets behöriga användande och återgäldande, vid äfventyr alt, om Sandels i ett eiler annat afseende underlåter att, inom viss förelagd tid, fullgöra den föreskrifna byggnads-skyldigheten, lånet då komme att hos honom uttagas. 1 betraktande af hvad sålunda förekommit, och då Sandels, hvilken ej allenast redovisat de af honom från företrädaren erhållna husrötemedel, utan äfven dessutom fullgjort nybyggnad, fullt motsvarande hans besinningstid, och lill följd deraf, äfvensom af de förbättringar, han å bostället verkställt, fått vidkännas, i förhållande till hans inkomster, särdeles betydliga utgifter, förmält sig icke äga tillgång till fullbordande af de ännu vid bostället felande byggnader, i sakuad hvaraf påräknad inkomst af bostället och ersättning för de derå nedlagda kostnader ej torde kunna förväntas, samt då det jemväl för staten är af vigt, att bostället, så snart som möjligt, blifver med fullständig åbyggnad försedt, har E. K. Majit, med åberopande derjemte af de utaf Stats-Kontoret anförda skäl, i nåder föreslagit Rikets Ständer att åt Sandels bevilja ett räntefritt lån af 7,000 R:dr Rmt, alt af boställsinnehafvare!! återbetalas med en tjugondedel om året från och med 1864 till dess hela beloppet är guldet, dock med vilkor att för lånesummans behöriga användande och återbetalning godkänd säkerhet ställdes, och att, om boställsinnehafvaren underlåter att inom förelagd tid byggnadsskyldigheten fullgöra, lånet genast skall hos honom uttagas. Då de anförda omständigheterna innefatta särdeles bevekande skäl för medgifvande af den förmän, E. K. Majit i nåder funnit lämpligt föreslå för Häradshöfdingen Sandels, heldst dermed äfven åsyftats den fördel för det allmänna, att ofvannämnda boställe blifver försedt med behöriga åbyggnader, hafva Rikets Ständer bifallit hvad E. K. Majit behagat i detta hänseende föreslå.
Han mottog där Vår tro och huldhets ed. Vi hyser den uppriktigaste och varmaste kärlek och tillgivenhet för honom. Och skall med vördnad och tacksamhet värdera, att änkedrottningen i sin tryckande sorg, äger i honom ett säkert stöd. Den huldhet Hans Kongl Maj: t redan innan sitt tillträde till regeringen omfattat för riket, försäkrar Oss att Svea Folk under Hans spira får leva lyckliga dagar. § 4 Statsutskottet kommer att för konungens hovhållning utbetala 320.000 riksdaler årligen och 100.000 till kronprinsen. I änkedrottningens giftemålskontrakt av år 1774 erhåller hon 60.000 riksdaler årligen. Dessutom har Vadstena slott och Starby Kungsladugård tilldelats änkedrottningen. Då Vi vet att slottet är bristfälligt och behöver inredas och förses med möbler och husgeråd samt arrendekontraktet för ladugården något måtte rubbas och förändras, är Vi betänkta att hitta någon utväg att ge henne en skälig ersättning. Till följd av en skrivelse till Ständerna 1809 äger änkedrottningen i sin livstid rätt att bebo Rosersbergs kungsgård och i kraft av salig konungens testamente nyttja de möbler och inventarier som där finns, hoppas Vi att Hon med sitt ädla tänkesätt finner sig i den rätten och därmed ger staten lättnaden att slippa iståndsätta Vadstena slott. Förutom de 60.000 riksdalerna och arrendet för Starby kungsladugård på 200 tunnor spannmål, hälften råg och hälften korn, jämte betalning för mantalsdagsverken, får hon som kompensation ytterligare en summa av 1.000 riksdaler årligen. § 5 För Vår nu regerande drottning har Vi, vilket Gud fördröjer, om hon blir försatt i änkestånd fastställt en årlig underhållssumma på 60.000 riksdaler samt utsett Ulriksdals lustslott till hennes änkesäte att under hennes livstid begagnas och disponeras. § 6 Med odelat bifall har vi beslutat uppföra den av konungen och kronprinsen önskade minnesvård över Den älskade och djupt saknade kronprins Carl August. En tjänlig inskription skall inristas, som värdigt tolkar nationens gjorda förlust och utmärker dess vördnad, tacksamhet och tillgivenhet.
Skrifvelse, N:o 03. b) de tullafgifter för utländsk spanmål, som intill innevarande års slut ytterligare kunna ingå; och c) enahanda tullafgifter, som från och med början af nästkommande år 1855 och så länge de i sådant hänseende då gällande tullbestämmelser blifva oförändrade, komma att inflyta; 2:o att af de till E. K. M:ts Nådiga disposition sålunda ställda undsätlningsmedel en summa af högst 100,000 R:dr må från och med innevarande år samt under tiden för denna riksdags stats-reglering få begagnas till undsättningar utan återbelalningsskyldighet åt sådane behöfvande, som icke äro i tillfälle att sjelfva förskaffa sig arbete eller i stånd att af egna tillgångar återgälda de undsältningsanslag, hvilka dem tilldelas; börande dock dylika understöd företrädesvis tillgodokomma de kommuner, som tillförbinda sig att så använda desamma, alt för dithörande fattiga och arbetslösa personer derigenom beredes sysselsättning och möjlighet att medelst eget arbete förtjena sitt uppehälle; 3:o att här ofvan omförmälda tillgångar för öfrigt må användas endast till räntefria låne-understöd med bestämda återbetalnings-terminer och emot vederbörande större eller mindre menigheters gemensamma ansvarighet, eller annan af E. K. M:t godkänd säkerhet; 4:o att, så vidt omständigheterna medgifva, tillfällen för de behöfvande skola beredas att erhålla sysselsättning och förtjenst vid allmänna arbetsföretag; samt 5:o att de för undsättningar vid missväxter eller felslagna skördar afsedda medel må, till den del de icke äro för anvisade utbetalningar erforderliga, till Riksgäldskontoret öfvcrlemnas, emot skyldighet för detta verk, att det sålunda mottagna beloppet, vid skeende reqvisition, för dermed åsyftade ändamål E. K. Hvilket Rikets Ständer få, till svar i ämnet, härigenoiq i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 24 Maj 1854. Uppläst och bordlagdt hos Ridd. och Adelil den 24 och 26 Maj 1834. godkändt, med de i Prot. Utdrag, (Sami.
Det kan därför vara på tid att vi taga en öfverblick öfver de föremål, som äro oundgängliga, när det gäller att ställa i ordning ett hem. Möbelindustrien är väl företrädd på denna utställning och representeras af flere framstående firmor, mestadels från Göteborg. Svensson &amp; Son, Malmö, som utställer tre fullmöblerade rum, däribland en förtjusande budoar och en i allvarlig stil hållen matsalsmöbel, drager nog den största uppmärksamheten till sig, hvilket väl till stor del beror på den utsökta tapetseraretalang, som den nämnda läckra budoarmö- beln är ett glänsande bevis på. Men det kan blifva fråga om, huruvida icke Thordcns möbelfabriksakliebolag, Göteborg, bör tillerkännas första rummet, om man tänker på det rena möbelsnickeriet. Bergdahl &amp; Pettersson, Elfvin &amp; C:o m. fl. exponera äfven särdeles vackra och välgjorda möbler och ruminredningar. Ett enklare slag af möbelfabrikation, men som förtjänar att noga uppmärksammas, emedan sakerna äro billiga och arbetsmetoden är så enkel, att den väl lämpar sig för hemslöjd, är den som visas i slöjdläraren Gustaf Flintas från Hedemora utställning. Allmogestilen, det s. k. kurvsnittet, har här med stor framgång användts för dekoreringen, och den omständigheten att en stor del af de utställda föremålen funnit köpare, visar att de slagit an på allmänheten. Präktiga sängar och sängkläder utställas af Åkerlunds etablissement, E. Wesslau &amp; C:o och A. Selander &amp; söner, Göteborg. Speglar af yppersta slag kunna vi erhålla från Magnus Lind, Göteborg, som har sin vackra utställning i en särskild paviljong mellan annexet och hufvudbyggnaden. För val af porsliner och dylikt behöfver man ej hafva mycket hufvudbry, då både Rörstrand och Gustafsberg genast vid inträdet blända med sina vackra montrer. Rörstrandsutställningen är rikhaltigare, och särskildt gör den moriska springbrunnen med sitt rika färgspel och plaskande vatten en ovanlig effekt, men Gustafsberg håller sig käckt vid sidan af sin medtäflare och ger alldeles icke efter i fråga om nytt och själfständigt arbete på keramikens fält.
M:s nåd. skrifvelse d. 9 Nov. sisll. år, ronde auslag till nya häkten, ville R. o. Ad., på det ali redan påbörjade fängelser målte blifva fullbordade samt de delar af riket, som ännu icke erhållit länsfängelset eller förvaringshäkten af syftesenlig beskaffenhet, måtte blifva dermed i mån af tillgångarne försedde, innan andra mindre behötliga fängelsebyggnader företagas, anvisa till förstnämnde begge ändamål, utöfver hvad R. St. redan till fängelser anslagit, en summa, som af R. o. Ad. framdeles kommer att bestämmas, att utgå med | under hvarldera af åren 1848, 1849 och 1850”; voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, beslutar R. o. Ad. att, till fullbordande af redan påbegynte efter cellsystemet inrättabe fängelsebyggnader och uppförande af sådana nya häkten, som med anslagne tillgångar kanna fullbordas och som K. M. pröfvar nödiga, bevilja, utöfver förut härtill anslagne medel, en summa, som af R. o. Ad. kommer alt framdeles bestämmas, att utgå med högst -i hvarje år, från och med år 1849 räknadt. Vid voteringens slut, befunnos rösterna ?hafva utfallit, som följer: Ja — 38. Nej — 17. Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, ånyo uppläst det af Hr Lagerhjelm föreslagna tillägg till Hr von Hartmansdorffs numera antagna förslag, hemställde Hr Landtm, om R. o. Ad., som förbehållit sig att i fråga om detta tillägg fatta särskildt beslut, behagade godkänna det föreslagna tillägget. Härvid ropades starka nej jemte åtskilliga ja, hvarpå Hr Landtm, förklarade, alt han funnit denna propos. besvarad med öfvervägande nej.
Mörners yttrande, att, genom mitt förslag, tjenstemännen inom HofR-.ne skulle få högre löner, än tjenstemännen af samma grad inom redan organiserade embetsverk, får jag erinra, alt, t. ex. inom Krigs-Colhm, som, nyligen blifvit regleradt, Notarien har 1,000 R:dr b:ko i lön, inom Kammar-Colhm I,200 R:dr; och jag hemställer till hvar och en, som har kännedom om Notariernas göromål i HofRme och i nämnde Collegier, om emellan anspråken på skickligheten hos Notarier, skäligen kunna vara lägre i HofRm, än i de nämnde förvaltande verken, eller om icke det snarare förhåller sig tvertom. Gr. Sparre, Erik: Den varsamhet och omtanka, hvarmed II. Ex. Hr Just.Stats-Minislern och Regeringens öfrige Ledamöter sökt alt förena en nödig sparsamhet i fråga om statsverkets tillgångar Den 11 April e. m. 67 med omsorgen om de under Just.-Departdet hörande tjenstemän» utkomst kan icke annat än med tacksamhet af representationen erkännas; och jag anser det såsom eli bevis på denna erkänsla, alt representationen vid förra Riksdagen äfven som vid den innevande i detta afseende icke allenast bifallit, hvad Regeringen begärt, utan äfven derutöfver beviljat ökade löneanslag. Om jag således, under erkännande af riktigheten utaf hvad som på f. m. ytlrades, nemi. att förslag om embetsverkens tillökning och förhöjning af tjenstemannapersonalens löner böra utgå från K. M., likväl vågar meddela R. o. Ad. en uplysning i ändamål alt dermed vinna en ålerremiss uti ifrågavar.-de ämne, så är det endast af det sköl, att dels en ganska betydlig minoritet inom StalsUtsk. med kännedom om statsverkets tillgångar ansett sig kunna tillstyrka någon förhöjning i lönerna för HofR:nas tjenstemän utöfver hvad majoriteten bestämt, dels derföre att jag sjelf, såsom ledamot i Hofrätt, deltagit i beredningen af det utlåt., som ligger till grund för K.
Med afseende å det stora antal elever, som numera årligen besöka denna skola och det deraf serdeles för Underläraren föranledda ökade besvär med undervisningen, har Direktionen, såsom oundgängligen nödigt, föreslagit, att ytterligare en Underlärare utom den nuvarande måtte vid skolan få anställas, samt att lönen för hvardera Underläraren måtte bestämmas till 500 r:dr, dock under vilkor, att offentliga föreläsningar vid skolan i de delar af allmän Fysik, som hafva sammanhang med Navigations-velenskapen, skola från medlet af Oktober till medlet af December och från medlet af Januari lill slutet af Mars, hållas af den ena Underläraren en timma dagligen eller två limmar hvarannan dag; hvarjemte Direktionen hemställt, dels att arfvodet för Läraren i Skeppsbyggeri, till hvilkens åliggande jemväl hörer undervisning om lastläggning och stufning, måtte varda förhöjdt; dels ock att den summa af 300 r:dr årligen, som å skolans stat är uppförd för instrumenters, kartors och böckers underhåll och förökande, äfvensom till reparationer, ved, ljus m. m., mätte, såsom för ändamålet otillräcklig, ökas lill 600 r:dr. Med tillkännagifvande, att vid åtskilliga föregående tillfällen hemställan blifvit af Direktionen gjord om högre aflöning för Underläraren vid ifrågavarande skola, af hvilken anledning Kongl. Majit oek ali Skolans stat för innevarande år beviljat en tillökning i denne lärares till 200 r:dr bestämda arfvode med ytterligare 200 r:dr, att utgå af besparingarne å Riksstatens Sjette Hudvudtitels anslag för jordbruket, handeln och näringarne, har Kollegium, enär, enligt den afgifna berättelsen, icke mindre än 74 elever varit under sednaste läs-året vid skolan inskrifne, och det icke vore möjligt för en enda lärare alt åt ett så betydligt antal lemna behörig undervisning, i underdånighet tillstyrkt, att, under det af
Att uptaga frågan om uphörande af den förnedring och det förtryck, som, såsom en lemning af medeltidens mörka fanatism i större eller mindre mån hvilar öfver de Mosaiska trosbekännarne endast i och för deras religiösa tro och öfvertygelse, har visat sig vara en oundgänglig nödvändighet för hvarje folk, som hunnit till en viss grad af civilisation. Det har på den sednaste liden ständigt visat sig, att så snart eli folk på allvar beträdt framåtskridandets bana, så snart genomgripande politiska händelser väckt ett folk till större sjelfverksamhet och ett friskare lif, denna fråga nästan utan undantag alltid varit en af dera, roed hvilkas lösning det först befattat sig och det sätt, hvarpå densamma blifvit löst, har alltid varit en temmeligen säker måttstock på folkets intellektuella och politiska utveckling. Vid denna riksdag, liksom vid flera föreg:de, har frågan blifvit uplagen och motioner hafva inom tvenne särskilda Stånd blifvit väckta om förbättring i de Svenska Judarnes samhällsställning. 14 Den 19 Mars f. m. Hr Liljenstolpe liar hos R. o. Ad. väckt en motion, i hvilken han föreslår, alt d. K. kungörelsen af d. 21 Sept. 1838, som gjorde inskränkningar i den förut d. 30 Juni samma år utgifna, måtte helt och hållet uphäfvas samt åtskilliga uteslutningar och förändringar i sistnämnde förordning göras, hufvudsakligen syftande derhän, att Mosaiska trosbekännare skola hvar som helst i riket få bosätta sig och besitta fast egendom samt ega tillträde till åtskilliga befattningar, hvartill de genom insigter och skicklighet kunna vara egnade och sora med deras religion icke stå i något samband. Hr Liljenstolpe har utförligt och talentfullt motiverat detta sitt andragande.
Departements-ebefen dervid tillika erinrat att denna „ deras användbarhet i fält likväl är beroende på en föregången öfning under fredstid, vill dock häraf synas, som skulle just denna svenska soldatens lämplighet och fallenhet för sappör-tjenstgöring göra behofvet af särskilda Ingeniörtrupper, till något större antal, mindre angeläget, helst Utskottet tillika föreställer sig det icke böra blifva omöjligt att, genom vidtagande af ändamålsenliga anordningar, undanrödja de hufvudsakligaste hinder, Departements-chefen ansett möta för att bibringa dem erforderlig öfning härutinnan, hvarförutan det icke torde böra förbises att dessa egenskaper hos svenska soldaten måste i betydlig mån bidraga dertill att 12 Stats-Utskotlets Utlåtande M 66. vid inträffande krig denne hastigt och ulan särdeles lång öfning kan göras skicklig och användbar för sådan tjenstgöring. I betraktande häraf och då äfven vid denna riksdag nödigt är att besparing iakttages vid alla de tillfällen, der sådant ntan olägenhet ske kan, föranlåtes Utskottet hemställa, att Kongl. Maj:ts förevarande nådiga framställning ej må af Rikets Ständer bifallas. b) Vidare har Kongl.
Det är väl sant, att då slöjdskolan står under Kongl. Comraerce-Colhii tillsyn, den icke kan sägas helt och hållet sakna kontroll från Statens sida, men denna tillsyn kan icke jemföras med de kontroller, som våra undervisningsverk i allmänhet äro underkastade. Man har yttrat, att man icke funnit någon öfverensstämmelse i StatsUtsk:s förfarande, att tillstyrka anslags beviljande för inrättande af tekniska läroanstalter i åtskilliga småstäder och på samma gång föreslå en så ringa förhöjning af anslaget till slöjdskolan i hufvudstaden. Det synes mig vara tydligt och klart, alt det är Statens skyldighet att befrämja undervisningsanstalters inrättande å sådana ställen, der behof af undervisning yppat sig, men kommunens tillgångar ej medgifvit densamma, att undervisningsverket på egen bekostnad grundlägga och underhålla. Och dessutom bör man ihågkomma, alt om Staten gifver ett anslag af 5,000 R:dr ät staden örebro, för inrättande af en tecknisk elementarskola, så är det icke allenast nämnde stad, utan äfven hela trakten deromkring, som kommer att draga nytta af denna undervisningsanstalt. Då deremot, hvad Stockholm beträffar, det är otvifvelaktig!, att denna kommun i främsta rummet har nytta af slöjdskolan härstädes. Det kan väl äga sin riktighet, att mångå af de personer, som begagna sig af undervisningen i denna skola, äro födda utom Stockholm, men de tillhöra likväl denna kommun, och några resande lära väl sällan bevista föreläsningarne i skolan utan utgöres elevernas antal hufvudsakligast af gesäller och andra personer af Stockholms handtverkareklass. En annan talare har förebrått Utsk. derföre att det icke inlåtit sig i frågan om arbetets organisation. Arbetets organisation är en af dessa moderna fraser, hvilka man tidt och ofta använder, men alla försök att i verkligheten införa det öfverlyckliga tillstånd, sorn génom arbetets organisation skulle menskligheten beredas, hafva strandat, och torde således denna organisation allt framgent vara 238 Den 20 April. förvisad till de abstrakta teoriernas töckenhöljda område.
M. frambära deras underdåniga önskan om den förändring i 5 <§. afE. K. M:s Nådiga Instruction för Skogsoch Jägeri-Staten i Riket den 16 Mars 1838, att af hvarje Härads-allmänning, i nion af dess storlek och i förhållande till ortens behof af timmer-skog, afsättes en lämplig andel af den för skogs-vexten mest tjenliga marken, som indelas till årliga byggen, i förhållande till den för skogens vext och mognad till limmer erforderliga tiden, men för den öfriga marken iagttages en indelning, lämpad efter den kortare lid för återvexten, som för skogens användande till ved och gärdsel erfordras, allt med beräkning af den, till följd af olika jord-mon och clirnat olika vextligheten. §. 27, med förordnande derom: ”att Konungens Befallningshafvande eger, i afseende på mulbetets begagnande å Landsoch Härads-allmänning af de dertill lagligen heriilligade, efler intressenternes hörande, stadga de föreskrifter, som nödige finnas, och att, när sådant för skogs-vexlens befordrande är nödigt, instänga och från allt betande på vissa år fridlysa afverkade eller skoglösa trakter å dessa Allmänningar.”
Då några särskilda anledningar, enligt mitt. förmenande, icke förefinnas att söka bereda intressenterne i Långebro mosse på Öland större fördelar vid utdikningen deraf än som lemnäs vid andra dylika företag, anser jag mig icke böra tillstyrka aflåtandet af Nådig Proposition i ämnet; hvaremot jag, med afseende å hvad här ofvan finnes anmärkt, i afseende å rensningar för flodvattnets afledande i en del af Umeå eif, får i underdånighet hemställa, att hos Rikets Ständer må äskås anvisande till detta företag af ett anslag utan återbetalningsskyldighet af 11,000 Rdr, deraf under år 1867 bör utgå 5,000 Riksdaler. Under åberopande deraf att Rikets Ständer vid föregångna riksmöten till Eders Kongl. Maj:ts Nådiga disposition anvisat en särskild fond till understöd för smärre hamnanläggningar, brobyggnader samt mindre årensning sarbeten till bildande af flotteller farleder, hvilken fond hittills utgått såsom anslag utan återbetalningsskyldighet mod ‘20,000 Riksdaler om året, har Styrelsen hemställt att enahanda belopp hos Rikets Ständer nu skulle äskas. Yidare har Styrelsen i generalförslaget uppfört följande understödssummor till inom särskilda delar af Riket föreslagna arbetsföretag, till förbättring af vägar samt vattenaftappningar, för hvilka företag arbetsplaner redan blifvit upprättade och funnos i Styrelsens arkiv förvarade, nämligen: Till vägarbeten. Första klassen 1,006,660 Rdr. Andra d:o 603,180: „ Tredje d:o 153,500: „ Summa Rdr 1,763,340: — Till vattenaftappningar och uldikningar. a) i afseende på frostafledande utdikningar i de Norra länen 368,024 Rdr b) vidkommande utdikningar i Rikets öfriga län: Första klassen 115,625 Rdr. Andra d:o 145,375: „ Tredje d:o 24,885: „ Summa Rdr 285,885:
Yare det ock, när enskild Bank sålunda brustit i betalning, hvar och en af Bankens borgenärer obetaget, att väcka fråga om dess försättande i konkurs-tillstånd, derom anmälan göres hos Konungens Befallningshafvande, sorn genast undersöker Bankens ställning. Gitter direktionen då ej visa, alt den inträffade oförmågan härrört af en skyndsamt öfvergående tillfällighet, och att Banken alla . sina borgenärer förnöjå kan, åligge det Konungens Befallningshafvande att låta inställa hank-rörelsen och öfverlemna målet till domstol, som beslutar att Banken i konkurs-tillstånd försättes. När konkurs inträdt, har Ock bolaget förverkat rättigheten att vidare begagna sig af det erhållna tillståndet till bank-rörelsens bedrifvande. 8. 9. Uti enskild Banks konkurs ege innehafvare af dess tryckta eller graverade kredit-sedlar förmånsrätt framför dess andra borgenärer; börande sådana sedlar med först i massan tillgängliga medel infrias. §. 10. Oberoende af den i 8 § enskild Banks borgenärer tillagda rätt, ege innehafvare af kredit-sedel, som ej inlöses, att genast erhålla qvarstad å en eller flera ledamöters i direktionen egendom, samt att, sedan en månad förflutit från den dag, kredit-sedels inlösen vägrad blifvit, lagsöka en eller flera direktionens ledamöter, med samma rätt att använda utmätnings-tvång, som lag och författningar i allmänhet medgifva. §■ 11. Hafva direktionens samtlige ledamöter undergått utmätning, men full tillgång saknas i deras lösa egendom, kan bristen, under enahanda tvång, penom ny lagsökning utkräfvas hos den eller dem af delegarne i bolaget, fordrings-egaren för godt finner. 4 Bankooch Lag-Utskottens Betänkande, N:o 1. §• 12. Af Bankens delegare, eljer deras arfvingar eller sterbbus-delegare vare ej någon berättigad att träda från bolaget eller sin lott å annan person öfverlåta, med mindre bolaget dertill samtycker, och det i § 2 stadgade minsta antal af delegare derigenom icke understiges.