Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med åberopande af hvad jag på förmiddagen anfört, i afseende å den Bankens lånerörelse, hvarom nu förevarande Betänkande serskildt handlar, och hvilken jag icke anser förenlig med Bankens sanna functioner, får jag nu blott tillägga, att Utskottets tillstyrkande under Litt. A: ”att återstoden af det för "Calmare DomCapitel vid 1818 års Riksdag ”beviljade låneunderstöd må, med 21,000 ”R:dr, hållas DomCapitlet, enligt dess, för ”totalbeloppet R:dr 25,000 , till Banken "afgifna skuldförbindelse, tillhanda;” icke lärer kunna bestridas, utan bör lånet utgå under de en gång bestämde vilkor. Men hvad Utskottet sedermera under Litt. B föreslagit: ”att capital-afbetalningarne, som "efterhand från och med 1829 ingått och "ingå på Bankens alla lånebiträden till Stä"der och Corporationer, anses reserverade "för de vid denna Riksdag sökta biträden "af dylik egenskap, i den mån de pröfvas "förtjena bifall;” afstyrker jag helt och hållit, emedan jag anser medlen böra använ - io8 Den 27 Julii e. m. tius i annan för Banken lämpligare låneväg; det vill säga i discontväg, genom lån på effecter och vexlar. Jag anhåller på dessa skäl om återrémiss. Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, blef BancoUtskottets ifrågavarande Betänkande, på grund af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteradt. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken anmodade Ridderskapets och Adelns Herrar Electorer, att, innan nästa Plenum, utse en Ledamot uti BancoUtskottet efter Herr Kunckel, Gustaf Henrik, hvilken, efter hvad redan förut blifvit af Hans Excellence tillkännagifvit, afsagt sig sin plats i nämnde Utskott.
Ut bottens Utlåtande, JVro. 78. 25 ger vid landsvägen mellan Jönköping oell Wexiö, den föreslagna anstalten icke komme att medföra någon förändring i posthemmanens skjutsningsskyldig lie t eller annan kostnad för Stats-Verket, än Postmästarens aflöning; af Sven Jonsson från Jemtlands Län: att, som behofvet af ett nytt Post-Contor i Härjeådalen blifvit af auctoriteterne och enskilde personer i orten vitsordadt, ett sådant Conior måtte inrättas vid Funäsdalen, nära Norrska gränsen, helst derstädes redan blifvit stationerad en Tull-inspeetor, hvilken kunde roed sin tjenst förena Postmästare-befattningen, emot ett mindre arfvode, än hvad innehafvare af dylika befattningar i allmänhet åtnjuta; samt af Göran Jonasson från Kronobergs Län, med hvilken Per Pålsson från Christianstads Län sig förenat: att, då inom Sunnerbo härad, hvarest köpingen Ljungby vore belägen, handel och industri de sednare åren betydligen tilltagit, en postgång måtte öppnas mellan Wernamo, Ljungby och stora vägen förbi Åby till Helsingborg, hvilken postgång äfven skulle vara af allmännare nytta för communicationen mellan nämnde stad och Stockholm. Utskotten hafva tagit berörde motioner i öfvervägande; men alldenstund Rikets Ständer, i afseende å Postmedlen, vidtagit den reglering, att hvad af dessa medel kan inflyta utöfver dels Stats-Verkets behållna inkomst, dels den för Post-Verkets stat och öfriga utgifter beräknade summa, må af Kongl, Majrt disponeras till kostnaders bestridande i och för post-anstalternes utvidgande eller förbättring; fördenskull och då de genom motionerne åsyftade nya post-communieationer således kunna, efter ansökuing bos Öfver-Post-Direelörs-Embetet och i händelse, att de finnas af behof påkallade eller förmonliga, varda till verkställighet befordrade, i mon af tillgångarne, anse Utskotten förevarande ämne icke böra utgöra föremål för Rikets Ständers pröfning och hemställa derföre, att motionerne icke måtte till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda.
Förslaget bleP förerniil för en liflig och intressant debatt, däri obestridligt de sakrikaste och basta anförandena förfäktade bibeballandet af det gamla vigself ormulä.ret. Ninga af kyrkomötets mest framstående män sbsom prof. Ribbing, kyrkoherden BPiaaE, pastor primarius doktor Fehr, universitetslcansle~en v. Ehenheim, biskop Bundgren. och prof. Rudin upptriidde lika kraftigt som viiltaligt för den svensks kvinnans ratt att i framtiden likaviil som hittills införas i äktenskapet sisom en med mannen jämbördig varelse, icke sasom hans viljelösa slafshna. Många beaktansvärda ord yttrades, - ord, som visade att kyrkomötets ledamöter. afven de presterlige, icke st81 oberörda af a tidstriif vandena och tidsntvecklingen a, att de erkänna, att civilisationen sedan den store hedningaapostelens dagar gjort avilrtiga, framsteg och eröfringar och att en af de vackraste vore erkännandet af, kvinnans varde, - för att citera hr Ehrenheim hvilkeii tillade, att af det nya för slaget kunde man lätt ' f å den föreställningen, att kvinnan i äktenskapet borde afsäga sig sin mänskliga individualitet och personlighet gent emot mannen. Den civila inålsmansratten, yttrade samme talare, omfattade blott iigendomsförhhllandet mellan man och hustru, och darrned gaf han ett icke oviktigt bidrag till tolkningen af den svårtydda och omtvistade lagstiftningen. rörande den gifta kvinnan. Icke mindre vard att uppmärksammas var doktor Staaffs frimodiga uttalande af den erfarenhet han samlat under sin 22-årign verksamhet såsom kyrlroherde i en af rikets största försmlingar. Deniia erfarenhet gick ut p i att det i de flesta fall vore mannen, som bure skulden vid de olyckliga aktenskapen. I mannens karalrter funnes något despotiskt, som ofta toge öfverhand och vore fördikfbringande för den drtenskapliga, lyckan, så mycket iner som mannen icke sällan sjalf hadc en tyrann öfver sig, nämligen flaskan.
Sedan, hvad sålunda blifvit föreslaget, tagits i behörigt öfvervägande af Utskotten, bland hvilka Lag-Utskottet funnit frågan om bränvins-bränningens inställande nu genast vara af den beskaffenhet, att Lag-Utskottets yttrande deröfver icke erfordrades, anse Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten sig böra vördsam ligen anföra: att, som den ännu gällande Förordningen af den 25 Junii i83o, angående bränvins-bränningen, uttryckligen medgifver tillverkning af bränvin hela året igenom, så framt icke högst vigtiga omständigheter skulle föranleda densammas inställande, för hvilken händelse Utskotten äro fullkomligt öfvertygade, att, om ett sådant förhållande under sommaren skulle visa sig, Kongl. Majit Nådigst derå fäster afseende; men Utskotten icke hafva sig bekant, att några så beskaffade omständigheter för närvarande förefinnas; hvarunder Utskotten anse de vid denna Riksdag väckte mångfaldige förslag om förändrade stadganden för bränvins-bränningens utöfning, eller en tilläfventyrs på andre än hittills antagne grunder blifvande författning i ämnet, icke kunna hänföras; vid hvilket förhållande bränvins-bränningens inställande, utan att vara af någon allmän spanmålsbrist påkalladt, endast skulle betaga landtmannen tillfälle, alt sine producler för ett redan påräknadt ändamål använda och sätta honom i Bihang, till R. St. Brot. 1834, $ Sami. 2 Afd. i:sta Häftet, 2 Bevilln.- Lagsamt Allm. Besv. och Occon.-Viskottens Betänkande N;o 1. förlägenhet att desamma afyttra; alltså, och då det dessutom är alt förmoda, att endast en framställning om bränvins-brännings-förbud, hvarom underrättelsen snart kringspriddes, ofelbart skulle föranleda en större ansträngning i bränvinstillverkningen, så att, om också ett förbud af Kongl. Majit bifölles, sedan Rikets Höglofl.
Ryssarne hade här och på alla ställen den sed, så snart de sågo att de ej längre kunde försvara sig; att de kastade sina gevär i sjöar eller strömmar, eller förstörde dem på annat sätt, innan de gåfvo sig fångne, så framt sådant för dem var möjligt. Ryska styrkan vid Revolaks utgjorde, efter hvad jag af trovärdiga personer på stället samt af de fångne Ryska officerarne kunde utröna, omkring 3,000 man, med fem kanoner. Savolaks brigaden, som qvarlemnat tvenne bataljoner i Temmes, samt i Paavola, trossvakt3, kockar, uppassare jemte sjuka, bestod, vid detta tillfälle, af tvenne bataljoner Savolaks jägare, (hvilka, efter de förut nämde afdragen i Paavola, icke kunna anses utgöra mera än omkring 500 man tillsamman), en bataljon af Savolaks infanteri-regemente, Karelska jägarne, brigadens artilleri, samt något af Karelska dragonerne, hvilket allt tillsamman taget uppgick till ungefär 1,800 man. Trossvakten var ganska betydlig, emedan vi voro nödsakade att hålla vakt öfver alla skjutsbönder och hästar; ty bönderne, som redan skjutsat öfver 60 mil och utöfver två månader varit borta från sina hemvist, sökte alla möjliga tillfällen att med sina hästar rymma ifrån oss.] Att vårt anfall, utan kännedom af belägenheten och fiendens ställning, med en så ringa styrka kunde lyckas, dertill bidrog visserligen förnämligast det brinnande begär både befäl och manskap hyste, att få slåss med Ryssarne, ehuru öfverste Garnaoults flykt med hela sitt regemente äfven gjorde något. Hade stormningen skett en timma sednare, skulle den sannolikt hafva misslyckats; ty skaren hade längre in på morgonen icke mera burit de anfallande. Den var redan så upptinad, att karlen, efter några stegs språng, föll ner i snön, hvarifrån han måste gång efter annan arbeta sig upp. Detta gaf anledning till general Bulatoffs yttrande, sedan han var fången: "det var ett fan till folk ni har; jag såg flere gångor tydligen huru de föllo för mina kartescher, och likväl stodo de åter upp och sprungo lika rasande emot mig."
Vid förnyad föredragning af Constitulions-Utskottets på bordet hvilande Memorial N:o 88, med förslag till ändring af Riksdags-Ordningens i5 5- 1 morn., blef samma förslag af Ståndet godkändt till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. S D. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets följande på bordet hvilande Betänkanden blefvo nu åter föredragne; N:o i38, i anledning af väckte motioner om Presterskapets aflöning. B fölls ; samt skulle de respective Med-Stånden vänligen inbjudas att i detta beslut sig med Bonde-Ståndet förena. IN:o 189, i anledning af väckte motioner om förändring af löne-vil - 334 Prot. Utdr. den - April 184U loren för Prest-Adjuneter i allmänhet, samt om inrättande af Sacellanier i Lunds stift. Af slogs. Från Höglofliga Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Hedervärda Bonde-Ståndets, genom Protocolls-utdrag af den 1 dennes, gjorda inbjudning till instämmande i nämnde Stånds fattade beslut, i anledning af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande N:o 162, angående anstalter för en förbättrad fångvård genom ombyggnad eller förändrad inredning af fängelserna samt i detta afseende ifrågaställde Slats-anslag, fann Ridderskapet och Adela för godt att lägga nämnde inbjudning till handlingarne. S. D. Då nu föredrogs Hedervärda Bonde-Ståndets, genom Prolocolls-utdrag af den 2g sistlidne Mars, gjorda inbjudning till instämmande i Ståndets fattade beslut, i anledning af usta punkten under hufvudrubriken b) utdikningar och aftappningar af sanka tragter och sjöar, för beredande av odlings-företag, uti Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 435 litt. C., fann Ridderskapet och Adeln icke för godt att nämnde inbjudning antaga, utan lade den till handlingarne. S. D.
Jag skulle visserligen äfven kunna bevisa, alt de möjliga anfallspunkterna af dessa Landskaper icke äro många; men jag torde ej böra ingå i denna bevisning, att icke blifva för vidlöftig. Efter att nu, i största korthet, hafva sökt ådagalägga hvad en fiende hufvudsakligen har att besinna, som öster ifrån ärnar anfalla Sverige, går jag att vidröra det liufvudsakligaste af Försvarskraftens användande deremot. Att vi böra äga så väl Örlogssom Skärgårds-flotta, lärer vid nogare eftersinnande icke kunna nekas. Många skäl derföre äro här, inför Ridderskapet och Adeln, vid flere tillfällen uprepade. Jag skulle likväl i så målto vilja skilja mig ifrån dessa åsigter, att jag icke tror en alldeles så talrik, stor Flotta, är för oss behöflig, som de Talare, hvilka sig i 6o Den s Mars f. m. delta ämne här yttrat; jag tror delta ännu mindre, ifall jag kan öfvertygas om hvad Grefve Rosen anfört om ångkraftens användande på Krigsfartyg; och hvilket jag skulle önska Herr Grefven ville för oss mera utveckla och bestyrka. Det lärer dessutom, i ekonomiskt hänseende blifva oss omöjligt att underhålla en Flotta af 20 Linieskepp och 10 Fregatter; jag skulle derföre anse ungefär hälften, tillika med några Brännare med Ångkraft, alldeles tillräckliga, och för oss möjliga att underhålla, förutsättande likväl, att dessa fartyg med bestyckning och utredning höllos i bästa stånd samt voro goda seglare. Att de lättligen kunna bemannas, och det till stor del af sjöyandt folk, är af andra Talare redan bevisadt. För en sådan flotta, väl förd, ser jag icke något hinder, att, ehuru lill antal vår fiende underlägsen, det oaktadt, med honom kunna antaga striden.
Till dessa näringar skulle de med ifrågaställa grundlagsförändringen åsyftade förmåner icke komma att sträcka sig, annorledes, än att dylika förbud först skulle stadgas, för att genast åter upphäfvas i utbyte mot bestämmande af tullafgifter. Utan en i sådan ordning beredd förändring skulle i Rikets Ständers tull-lagstiftning kunna komma att visa sig en sällsam olikhet i beskattningsgrunder, utan annan orsak, än den tillfälliga, att en del näringar vid en viss tidpunkt åtnjutit skydd af införselseller utförselsförbud. Det har icke eller undfallit Utskottets uppmärksamhet, att om, på, det föreslagna sättet, skulle för längre tid stadgas belopp, hvarunder vissa tullafgifter icke fingo nedsättas, men Rikets Ständers makt att höja dessa afgifter under samma tid blefve begagnad, kunde, i följd af det inflytande beskattningen å den ena näringsgrenens produkter ofta måste utöfva på den andras vigtigare intressen, den för näringarnes upprätthållande åsyftade stadga i tull-lagstiftningen icke egentligen anses vunnen. Utskottet tror sig således icke kunna antaga, att det i den Nådiga Propositionen åsyftade ändamål står att vinna på den väg, som nu är föreslagen. Mot de befarade vådorna af oftare inträffande förändringar i tullafgifterna finnes redan ett grundlagsenligt korrektiv uti den Konungen tillkommapde makt, att, der Rikets Ständer kunde anses hafva genom nedsättning eller afskaffande af en eller annan tullafgift lemnat åsido den erforderliga vården om vissa näringars bestånd, återställa de fordna skyddsförbuden i dessa särskilda fall, intilldess annan lämpligare afgift kunde blifva antagen; ett korrektiv, hvars begagnande vore lämpligare och med Grundlagarnes anda vida mera öfverensstämmande, än den nu föreslagna utväg till förekommande af sådana vådor; och hvilket begagnande vål i allt fall i framtiden skulle komma att utgöra det fortfarande värnet för näringarnes intressen, sedan den öfvergång från skyddsförbud till tullafgifter, som nu genom grundlagsförändring skulle göras utan äfventyr för näringarne möjligt, blifvit Konstäulions-Utslcollrts Memorial, M 3. 5 blifvit verkställd och grundlagsförändringen sålunda uppfyllt sin endast tillfälliga bestämmelse.
Men som Stats - Utstotter af Upsala Academies Kus.vud-bok för är 1823 inhämtat, att Inkomster»? ^r det äret upgingo till 7,522 Tunnor 23 kappar Den i? Zebruarii-' §15 Spanmäl, hwilkas warde, tillika med öfrige In, komsier utglvrde d7,Z8Z: Zir 6. och utgiflerne deremot till 6,7ga Tunnor 22 kappar Spanmäl, hwilkas warde, tillika med öfrige conranta utgifter, upglngo till 58,551'« t 2: b samt att Acadennen altfä agde en Behållning af, 8,832: 18: is. deruti warder af Ofwerffotts Spannemälen 732 gunnor ar uptagit; Sa har Stars-Utskottet trott, att Academiey af deA egne medel skulle kunna, utan Statens serskilde gravation, besörja denne StallStats aflöning och underhäll, och pä sadan grund äfwen uteflurtt densamma ur Staten. Pa Riksens Höglofl, Ständers egit bepröfwande aykommer, huruwida Riksens Höglofl. Ständer tackas denna Utskottens äkgard gilla, eller om delta understöd för Academien an widare mä pa Stat fortfara. En Ledamots serstildta tanka följer härjemte. Stockholm den 7 Februarii 1812. Pä Högloft. INdd. och Adelns Pä Högw. Preste-Tländ., Ledamöters wägnar Ledamöters magnar Oaes klemminA. 1'^. ^Veiäman. Pä Wälofl. Borgare-Ständ. Pä Hederw. lyonde-Ständ. Ledamöters wägnar L-damöters wägnar Larl kr. I,»näberA. ^näers Idlilskon. kröäejius. Zi6 Den 12 Zebruarii. Qustak etc. etc. etc. Wäk ynnest etc. etcetc. Uppä
N:o 86 fjerde punkten föreslagit i afseende på det belopp, som beviljas för fortsättning af Södra stambanan från Finjasjön till Jönköping, röstar Ja; Den det ej vill röstar Nej. Vinner Nej, då har Ståndet för sin del beslutat, att från den summa af 6,000,000 R:dr, Utskottet i olvanberörda punkt bestämt, afdrag bör göras af så stort belopp, som, utom hvad redan är föreslaget, erfordras för Fahlköping-Jönköpings-banans fullbordande under innevarande statsreglerings-period.” ” Voteringen, i vanlig ordning verkställd, utföll med 51 ja mot 43 nej; och hade alltså Ståndet för sin del, i öfverensstämmelse med Utskottets förslag, för Södra Stambanans fortsättning anvisat en summa af 6,000,000 R:dr Runt.” S. D. Föredrogs Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 23 angående Tullbevillningen: Hvad Utskottet tillstyrkt å pag. 22 af Betänkandet, rörande gjorda framställningar afseende dels åsättande af införselstull å nu tullfria varor och dels förhöjda tullsatser å åtskilliga af de för närvarande med tull belagda, återremitterades, med hänvisning till de beslut, Ståndet vid iöredragningen af de serskilda momenten uti Tarifferna för Införselsoch Utförselstullen i Betänkandet samt de serskilda artiklarna uti förslaget till Tulltaxa, komme att fatta. Härefter föredrogos: 4:o Utskottets hemställan den i Betänkandet under Tariffen för Införsels tullen, hvarje moment för sig, och biföll Ståndet allt hvad Utskottet derutinnan föreslagit med nedan antecknade undantag. Utskottets förslag rörande artiklarna Fisk, sallad Sill samt Ättika, alla slag, återremitterades, med dervid gjorda anmärkningar.
ström i Falun, blifvit frfin dem och nageltring. helt och hhlljt befrind; hverfore Obs. alltid denna Injitg omniimnda mcdel hos enhvnr registrerade etikett som till det biista rekommenderar. garanti Por varans aktMotala &amp; Nykyrlre d. het. August Axdn, Handlande. Siiljes hos Parfymoch Bokhandlare i flaskor h 60 öre och I icrona. Franko mot I ica *. ?O öre. F h kapitalister, särskildt fruntimmer, liar det länge varit ett önskningsm. att .. kiinna öfverlainna vårdeil ?f sina värdepapper och sköts ' eln .af sina .affarer å t nagon, person eller i-nstitution, som med absolut säkerhet förenade punktlighet och noggrann1i.et ' i utförandet af det anförtrodda uppdraget afvensoin prisbillighet. E n sk.dan ' institution ä r Stockholms Enskilda Banks Notariatafdelning. (LiCZn N y g a t a n 2 expeditionstid 10-4), soin under gafanti af Stockliolins Eiiskilda Bank åtager sig vård och förvaltning af enskilda personers och kassors värdepapper. O m en person hos ~otariatafdeliiiilgen deponerar obligationer, inkasserar Notariatafdelningen vid förfallotiderna kuponger och tillhaiidah %llei deponenten influtna medel. Vidare efterser Notariatafdelningen utlottningar af obligationer och imderrattar deponenten i god tid, ifall en denne tillhörig obligation blifvi t utlottad, samt läinnnr förslag till ny placering af det ledigblifna kapitalet. Oin inteckningar deponeras Iios Notariatafdelningen underr&amp;ttar Notariatafdelningen ' giildenareii daroin a t t rantorila å ' inteckningarna skola till afdelningen iribetalas, livarefter de inedel, som inflyta, till deponenten: edovisas. Vidare tillser Notariatafdelningen att inteckningarne blifva i vederbörlig tid förnyade.
”Hvarför icke – om du vill qväfva mig, så står det dig fritt!” svarade Henriette med rösten hos en primadonna, som vid tredje aktens slut gör sig färdig att falla i svimning. ”Kors, hvad knäfveln är nu i olag? Den här gången kan det ej vara skorna som klämma, efter du har ytterkängor. Men visst är att du alls icke varit lik dig, sedan du satte dig i vagnen.” ”Än se’n?” ”Jag skall säga er, mitt herrskap, att ni är rätt odrägliga, begge två, och att jag, för att få vara i sällskap med min cigarr och friska luften, helt simpelt går och sätter mig på kuskbocken.” Sagdt och gjordt. Några ögonblick sednare hade Patrik klifvit upp bredvid kusken; och blossande af hjertans grund, började han språka med denne, ej vidare störd af en enda tanke angående orsaken till Henriettes förändring. Inuti vagnen fortfor emellertid tystnaden. Och det var denna tystnad som, snarare än Patriks cigarr, slutligen skulle hafva qväft Henriette, om hon ej helt oförmodadt utbrustit i en snyftning. ”Hvad i himlens namn står på?” frågade Johan, i det han, uppvaknande ur sina egna tankar, vände sig mot sin upprörda granne. ”Är du sjuk har du glömt något eller ”Var så god och inspara dina reflexioner öfver en så obetydlig person som jag! Jag har icke begärt din uppmärksamhet.” ”Huru?” ”Hvad för huru?” ”Äro vi nu ovänner igen?” ”Ovänner – jag måtte säga jag vet just icke om vi någonsin varit vänner!” ”Sannerligen jag heller vet det så noga men jag skulle önska att vi vore det, ty det är temligen tråkigt att så här oförskyldt råka ut för ditt dåliga lynne!” ”Jaså, det är oförskyldt?” ”Icke annat jag vet.” ”Nå ja, det fins vissa varelser som man kan bemöta hur som helst!” ”Hvad vill det säga? ” som man ej ens anser sig vara skyldig vanlig aktning och icke en gång så mycken höflighet, som det obetydligaste fruntimmer har rätt att fordra.” ”Min bästa Henriette, du förvånar mig!
Adier såsom hypothek för lån i BancoDiscontVerket. 2) I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 30 sistlidne Junii meddelte Betänkande i fråga om föreslagen nedsättning af Öfverräntan i BancoDiscontVerket. 3) Angående sammanjämkning af RiksStåhdens beslut, rörande ett till Götheborgs Stad beviljadt Iånebiträde Fran Särskilta Utskottet: Af den 7 dennes, i anledning af gjordt förslag tili de Norrländska Länens sammanslående. Upplästes och lades pa bordet följande från RiddarhusUtskottet inkomne Dm 11 Julli. Hörsamste Memorial! I öfverensstämmelse med hvad Riddarhus-' Utskottet uti 2 §. af dess Utlåtande, angående RiddarhusArenderne dea 18 Mars innevarande år, Högloflige Ridderskapet och Adeln tillkännagifva. får Utskottet nu, sedan räkenskaperne öfver de capitations-afgifter Högloflige Ridderskapet och Adeln tili godtgörande af kostnaderne till PleniProtoccilernes tryckning för Riksdagarne åren 1809, 181 o och 1S12, samt Riddarhusets reparation sig åtagit, med den t sistlidna Maj blifvit afslutade och sedermera granskade, hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vördsamligen an målar de resultat, som samma Bokslut utvisar. Enligt bilagd afskrift af Capitalräkningen för Protocollstryckningsfonden, hafva de till samma Fond debiterade afgifter för de 5 år densamma ägt rum, utgjort en sammanräknad summa af 7,306 R:dr Banco, hvaraf 4 R:dr blifvit afkortade, och 52 R:dr 29 sk. 11 r:st algått uti Uppbördsprovision och remisslage, samt 95 R Protocollstryckningens verkställande måst upptagas 1.236 R:dr 25 sk. 4 r:st, tillsammans 7769 R;dr 14 sk. 9 r:st , så att Protocoll-tryck ni ngs-fonden ännu häftar för en skuld af 615 R:dr 40 sk. 2 r:st.
xi. Hvarförutan följande nya utgifter under denne HufvudTitul nu blifvit beviljade, nemligen: Tillökning å Beklädnads-anslaget för Fif Drabante - !>7o:' Ny Fön för Commendant å Vaxholm 55°: — Förhöjningå Krigs - Academiens Stat i afgiften för de Gratis - Cadetter, som a Sta* tens bekostnad underhållas, titon» förvandlingen af de under Civile X.ärarnes Fenninge - Fonér beräknade 260 Transport 423,944:14.11. 1782 Stats-Utskottets Betänk anden. Transport T:r Spannernål, till ordentligt Spanmäls - anslag, lika med för Civile Stalerne ... Fyllnad i Aflöning* - Summan för Bataillons I,;ikarne vid irideldte Regementerne - Lön - tillökning för Gemenskap och Spelet vid Vermlands Fält -JägareRegemente - InqvarteringsPenningar för Flottome • - * Arfvode ät Båtsmans-Compagnie-Cheferne Ersättning till Amiralitets Krigsmans - 23,924; 14. ii. 1,000! 71l: 5- 4- 1,244: — 17,166:32. — 3,300; Transport 447>346: 4. 3* Stats-XJtskottets Eetänkanden.