Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit föreslagna fyra Adjunktsbeställningar, två nya Lektorstjenster måtte vid Jönköpings skola inrättas; hvarjemte, under omförmälande af de svårigheter, som under sednare åren mött för erhållande af lämpliga personer till bestridande af undervisningen i främmande lefvande språk vid Hernösands högre elementarläroverk, der Lektor i berörda ämne icke funnes anställd, genom särskilda framställningar förslag blifvit väckt att, med orubbadt bibehållande af omförmälda läroverks ordinarie lärarepersonal i öfrigt, Rikets Ständer måtte anvisa lön för ytterligare en Lektor derstädes med undervisningsskyldighet i främmande lefvande språk. Hvad sålunda förekommit hafva Rikets Ständer tagit i öfvervägande och dervid funnit ifrågavarande af E. K. Maj:t framställda förslag i afseende på nya lärareplatsers inrättande och anställande af extra lärare öfverensstämma med den förut af Rikets Ständer för undervisningens ändamålsenliga ordnande vid de högre elemen tarläroverken antagna grundsats, äfvensom de i fråga om behofvet af Lektorer vid Jönköpings och Hernösands läroverk anförda förhållanden synts förtjenta af uppmärksamhet; men då Rikets Ständer icke ansett lämpligt att för närvarande medgifva inrättande vid nämnda läroverk af flere lärareplatser, än E. K. Maj:t funnit nödigt föreslå, samt de anmärkta olägenheterna utan tvifvel i ej iinga mån böra vara afhjelpta, derest, i stället för den af E. K. Maj:t för Hernösands läroverk föreslagna Adjunktslön och en af de fyra för läroverket i Jönköping föreslagna dylika löner, en Lektorslön för hvartdera af dessa läroverk anvisas; hafva Rikets Ständer till två nya Lektorslöner och tjugofem nya Adjmtktslöner, äfvensom till arfvoden åt extra lärare anvisat tillhopa 52,000 Riksdaler. 19:o.
Deremot och för att, om möjligt, gifva en bättre rigtning, än nu är händelsen åt utlånings-rörelseu i fråga, har Utskottet här nedan i punkten 40:o tillstyrkt, att för lån med omsättningsrätt må antagas hvarje erbjudet hypothek, som anses innefatta säkerhet för det sökta lånet, under förhoppning att, om Rikets Ständer härtill lemna bifall, nu uteslutande begagnade borgens-säkerhet skall, sedan förändringen blifvit mera allmänt känd, lemna rum för annan säkerhet. D:o i Malmö D:o i Wisby 1,235,000 150,000 Banko-Utskottets Betänkande N:o 35. 35 På grund häraf föreslår Utskottet, att den föreskrift, som skall motsvara Reglementets 153 §, må erhålla denna lydelse: Jemf. § 153, så lydande: 28:o. Till det i punkten 25:o under litt. E. uppgifna föremål, eller utlåning med omsättningsrätt, är anvisad en fond af Nio millioner Sexhundra Tusen Riksdaler, under benämning af Allmänna Diskont-fonden; och tjenar såsom grund för denna fonds fördelning på de särskilda Kontoren till efterrättelse, att Diskont-kontoret i Stockholm tillhandahålles 5,750,000, Låne-kontoret i Göteborg . 2.450,000, d:o i Malmö 1,250,000, d:o i Wisby 150,000. Yarande dock Eullmägtige förbehållet att, efter sig företeende omständigheter, kunna förordna om annan fördelning, Diskontoch Lånekontoren emellan, af fondens tillgångar, än den sålunda i allmänhet antagna. Af Allmänna Diskont-fonden skola Eullmägtige, under livartdera året 1864, 1865 och 1866, innehålla Tvåhundra Tusen Riksdaler, hvilken innehållning verkställes på sätt och i den ordning, Eullmägtige lämpligast anse; dock under förbehåll, att någon minskning icke sker i den andel af fonden, som med 150,000 R:dr är för Wisby Lånekontor afsatt. Mom. 1.
Vid 180g års Riksdag blefvo 1270,000 R:dr änslagne för då värande Konungens Hofhållning, En Ridderskapets och Adelns Ledamot fann elg föranlåten att vid i8i5 års Riksdag föreslå en tillökning af 5o,öoo R:dr, hvilka ock af Rikets Högloflig© Ständer blefvo beviljade, jemte 5oöo R:dr till underhall af meublerne på Kongl, Slottet; så att Konungen derefter fick årligen 525,ooo R:dr. Utom dessa anslag underhåller Staten Konungens Stall och fournerar Ved och kohl för Kongl. Slottet. Äfven vid Sistnämnde Riksdag beviljade Ständerne Konungen och Dess Dynasti 200,000 Riksdaler om åVet, att everldeligen uppbära, såsom ersättning för den del af Guadelouppska lösnings-summan, Sonl blifvit använd till Rikets utländska skulds betalning. Vidare har Kobgl. Majrt årligen booo Riksdalers ränta på Konung CARL XIIl.s hemgifts-capital, och StaMets underhåll upptager StatsUtskottet till 28,000 R:dr. Hans Majestät Den 5 Julii f, Tni Konungen njuter således af StatsVerket årligen 6b8,ooo R:dr, oberåknadt hvad ved och kohl kosta. Härvid bör tagas i consideration, att, sedan K ron Prinsen fÖrmålt sig, Dess årliga anslag af 100,000 R;dr nu föreslås att ökas till 170,000. Om man sammanräknar hvad Konungen hittills årligen uppburit af Staten, hvad KronPrinsen hädanefter skall erhålla, och det som Kongl. Prinsessan njuter och dertill lägger Pv*nsionsStaterne elter Konung Gustaf lil, Konung Carl XIII, dels såsom Konung och dels såsom Furste, f. d.
Herr Bruks-Patron Bjuhr åberopade, förutan de reservationer, som åt - iiÖ Stats-Utskottets Batihilan Jcu. följt Utskottens förra Betänkande, äfvenledes de skiljaktige meningar BruksPatrojien yttrat inom den Afdelning, sorn afgifvit förslaget till det ifrågavarande Utlåtande, och hvilka, jemte detta förslag, blifvit tili Utskotten öfverlemuade; så lydande. “Då jag med afdelningen af Högloft. Statsoch Banco-Utskotten uti deras nu afgifne yttrande, vid de anmärkningar, som mot Utskottens förra Betänkande blifvit gjorde, ej kunnat mig dermed förena, anhåller jag att deremot få afgifva min Keservalion, och att denna må till Högloflige Utskottens Plenum få blifva Betänkandet följaktig. j:o I anseende till en inskränktare Arbetsplan och deraf följande mindre ansia g. Jag har förra gången då ärendet behandlades, vågat påstå, (på de uppgifna skäl, och har ännu ej funnit någon den minsta grundade anledning att frångå min fattade tanke) uti den af Canal Bolaget uppgifne förlust af i ao,ooo R:dr Banco årligen i fall Canalarbetet ej uti den utsträckta Plan fortsättes, som af Bolaget är föreslaget, är och förhlifver endast ett på gissningar och andre beräkningar, sorn tåla det aldrastör - Stats-TJtskottets Betänkande 11. 117 sta afdrag, grundade bedömande af Herr G. Lagerheim, för att uppskrämma sinnena oell förmå lill de stora uppoffringar man önskar, det Staten skall för detta ändamål på en gång göra. För min del tror jag det Arbetsplanen skulle minst till hälften kunna förminskas, utan att någon synnerlig förlust dermed ian vara förenad; du man afräknar, utom annat, den ränta som Staten för Lån te Capitaler får vidkännas, och att Canalen, efter dess fullbordande, kommer att blifva, äfven då för dess upprätthållande, en hörda för Slaten; ty annat är att fullborda ett arbete, som vid dess slut ger afkastning och börjar med att gifva utdelning, och annat förhållande visar sig med motsatsen.
49 vi göra oss något besvär, åtminstone till någon del kunna hindra sedeslösheten bland dem, en omsorg, som, utan husbondevälde, icke kan ens försökas med Gesällerne. Jag bar sjelf sett det skadliga uti denna brist, och huru Handtverksgesäller stryka landet omkring, utan sysselsättning, utan hem och utkomst, och sluta i elände på Correctionseller Arbetshus, sedan dåliga seder och nöd fört dem till brottsliga handlingar. Med det förslag, som nu är i fråga, och der man till och med uteslutit husaga, synes Gesäll-ambitionen, som jag föröfrigt för min del icke finner skäl uti alt sätta högre, än hvarje ärligt och rättskaffens tjenstehjons, icke komma att lida, men deremot skall Gesällen genom nämnde förslag vinna i afseende på arbetsförtjenst, skicklighet och goda seder, och dymedelst en dag kunna bli, hvad afsigten är med hela hans lärovandel, en duglig Mästare i sitt handtverk, och husbonde för sitt folk. Ehuru Utskotten ej fästat nog afseende vid mina anmärkningar, hindrar detta mig dock icke att instämma i det nyttiga Utskotten föreslagit, och jag förnyar derföre min anhållan om proposition till bifall på Utskottens Utlåtande i denna del. Herr von Hartmansdorff: Het ar ett helt annat förhållande med Gesäller, än med tjenstehjon. Tjenstchjonens göromål 58 H. 4 5o Den 20 Januari! e. m. kunna fullgöras af nästan hvem sorn helst, men så är det icke med Gesällers arbete, hvartill konstfärdighet fordras. Om Gesällen är oduglig, måste Mästaren, enligt närvarande förslag, ändock bibehålla honom och förlora derpå. Skulle då Gesällen i alla fall aflönas, och få gå till Mästarens dukade bord, kan han vara så vårdslös, som heldst, och blifva en plåga för sin husbonde. Jag hör redan på ropen, att min mening icke blir gällande, men jag hoppas, att Kongl. Majit i sin vishet ej skalL bifalla detta förslag, och under sådan förhoppning är det, jag icke vill besvära Ridderskapet och Adeln med någon votering. Herr Rosenqvist:
Huru annorlunda skulle icke vårt jordbruk efter några tiotal af år komma att se ut, om vi kunde komma derhän att vi med fördel kunde uppfodra våra hafreskördar inom landet och i stället exportera ladugårdsprodukter. Men att detta, sorn för vårt land ännu är så nytt, skall kunna utvidga sig som det bör, anser jag att Staten icke bör underlåta att i början, innan folket har kunnat skaffa sig kännedom om förhållandet, räcka en hjelpsam hand. Staten bör bi draga till att ersätta såväl dem, som på den utländska marknaden åtaga sig att gå svenska exportörer tillhanda samt dem, som här hemma leda och ordna denna nya och ännu för oss ovana handelsgren. På grund af hvad jag här anfört, får jag föreslå: att Rikets Ständer behagade anslå 8,000 R:dr, som för nämnda ändamål ställas till Kongl, landtbruksakademiens disposition, som i samråd med länens hushållningssällskaper beslutar om dess ändamålsenliga användande. Om remiss till Stats-Utskottet får jag vördsamt anhålla. Stockholm den 15 November 1865. Andere Andersson, från Skaraborgs län. li»:o 901. Af Pehr Tjernlund från Wester-Norrlands län, om anslag för anläggning af jernväg frän Hemg räfven till Sundsvall. Sedan Kongl. Maj:t år 1858 i nåder fastställt plan för den s. k. Jemtlandskommunikationsleden, har med de anslag 244,500 R:dr utan återbetalningsskyldighet och det särskilda lån 70,000 R:dr, Rikets Ständer beviljat och det vida större bidrag, sammanlagdt utgörande 575,560 R:dr, Norges Storting anslagit, kunnat ordnas en kommunikationsled mellan Lewanger i Norge till Bräcke i Jemtland vid Medelpads gräns, 29 mil lång, deraf 17* mil öfver fern sjöar, emellan hvilka trafiken bestrides å vanliga landsvägar. Den delen af denna led, som sträcker sig inom Jemtlands område, 22 mil i längd, bl ef enligt planen färdig år 1863 och har ett särskidt bolag derefter underhållit trafiken efter taxa å denna del; men först i sistlidne Oktober månad fullbordades den sex mil långa väganlägningen inom Norge.
Dä clessa skäl, oek clä kärtill kommer, clels att, enligt Lclert förslag, tlompromiss-kätten skulle, när frän fastigket en clel afsönclras, komma att kestämma, om, oek i kvacl mon grunclskatten korcle viclläöa clen akstäclcle eller c^varvarancle clelen, men cletta ämne, kviiket ej alltiä toräe kunna »5 20 Mcr/.'/s >8ccr/' cr ^Krlisscr/scr, ^V.'o 3. Lompromiss-klätten meri tillräcklig insigt beclömas, clesto belclre syntes böra i serskilclt clerköre staclggcl orclning behsncllas, som Lompromiss-battens organisation ej ovillkorligen skulle försäkra Kronan om rättighet att i valet ak Keclamoter cleltaga, clels ock att, enärkorslaget innehåller, att secian jorctens eller lägenhetens väccle blikvit bestämdt, egaren skulle vara berättigacl att sist inom en mänacl utbekomma clen staclgacle ersättningen, samt clä vara sk^lclig att jorden eller lägenheten akträcla, men någon köreskrilt ej blikvit meclcielacl rörancle pakoljclen, i bänclelse betalningen inom berörcle tiä ej fullgjordes, tvikvelsmäl kuncle uppsla, buruvicla clerigenom all verkan ak körutgägva ätgärcler och beslut körkölle, och om, i särlan hänclelse, lösningskrägan kuncle väckas än^o eller icke; anser 3ag Nig körbinclracl stt till korslaget lemna bikall.
Med afseende pä den nit och redlighet, hwarföre I45rsre6r i utöfnjngen as sin Commistarie tjenst i Rikets Ständers Banque gjort sig sa sördelagtigr känd, och hwilket af siere Stats Utskottets nuwarande Ledamöter wirsvrdats, har StarsUUskoltet swärligen kunnat göra sig den lankan, alt de afwikelser frän Författningarne, son, han i afseende pä wista län tillåtit sig göra, och den efterlåtenhet, att iakttaga Contoirets rätt, som han i nägra sall wisat, skall hafwa härledt sig ifrän en läg egennytta eller annan lastbar afsigt, och der sä mycket mindre som han icke bemödat sig att undandölja, utan twärtom, oförbehållsamt erkänt Vesta felsteg, hwilka destutoin, wid de» ärliga revideringen af Contoirets räkenskaper isrän 1792 aldrig genom nägon anmärkning blifwit äterhällne. Flere är hafwa redan gäkt förbi, utan att rältcgängarne hunnit längre, än till frägan om DirectionenS behörighet att afgöra malen: Wid deras företagande a nyo till närmare utredning, kunna andra prcliminaira frägor upkomma, hwilka föranleda lill än widare utdrägt pä tiden, innan mä - Den 7 December. 44Z wälen hinna bliiwa fullkomligt urredde och hnfwndfakeligen asgjorde, och anledningar lyckas förete sig kill twiswelsmäl, huruwida anmärkningsposternes hela belopp äfwen dä kan blifwa godkäadt eller komma Banco Commiharien enlam lill last, och i alt fall, lämnar hans höga alder och hans medellöshet föga hopp om ersättning derföre. I ett sädtMk ftkenS förhållande, anser Stats Utskitket sig böra wördsammeligen hemställa till Rikets Högloft.
Motioner i ämnet äro väckte: l:o) af Friherre Creutz., Stefan, hvilken yrkal ”alt Krigs-akademien på Carleberg mätte komma att upphöra och en Militär-fakultet vid Universiteterne inrättas, der "ynglingar från alla samhällsklasser, som vilja egna sig åt militär-yrket, och deribland ► ”den unge soldaten, om han har råd och fallenhet, må kunna inhemta de kunskaper, "sorn till yrket höra och följaktligen lill befordran medverka”; 2:o) al Herr Montgomery, Guslaf, som anmärkt såsom en för den enskilde personen och för det allmänna lika betänkligt skadlig missbildning och ensidighet vid ifrågavarande Läroverk på Carlberg, att ynglingar från 13 å 15 års ålder derstädes uppfostras uteslutande för krigsståndet. Sjelfva uppfostran der kunde vara god, till och med herömvärd, men dess föremål vore ensidigt och oriktigt; hvadan motionären tillstyrkt: a) ”ali denna lärdoms-anstalt såsom elcmentar-skola måtte alldeles upphöra” och h) ”att den högre afdelningen deraf måtte få samma syftemål, som den å Marieberg och hegge förenas på Carlbergs Slott.” Sålunda förenade blelvo dessa läro-anstalter, enligt motionärens tanke, behöfliga och nyttiga högre lillämpnings-skolor, hvilka med skiil och rätt derefter kunde och borde kallas "Krigs-akademi.” Det ensidiga och naturvidriga i nuvarande, oegentligen så kallade Krigs-akademi på Carlberg, komme att upphöra med detsamma någon elementar-bildning derstädes ej mera meddelades. Ett motsatt, helt och hållet oensidigt förhållande blefve rådande, så snart Marieberg och Carlberg förenades för att utgöra en gemensam hög och ändamålsenlig tillämpningsskola för officerare af alla vapen, hvarest de kunde erhålla sin vetenskapliga och praktiska fulländning efter att förut hafva vid Gymnasier, Universitet eller genom enskild undervisning erhållit en förberedande allmän humanistisk bildning. Denna gemensamhet i uppfostran skulle förena och förbrödra alla samhällsklasser, sammansmälta Bih. till Ii. St.
Af samme motionär, angående anställande af prest vid Kongl. All männa Garnisons-sjukhuset; 25:o Af Prosten Melander, om ytterligare stats-anslag till läroverks-bygg naden i Wexiö; 26:o Af Prosten Schram, angående tillökning och skäligare reglering af lönerna för Lands-sekreterarne i vissa län samt för åtskilliga andra landt-statens tjenstemän; 2 7:o Af Prosten Wåhlander, angående interims-lönelörhöjning för skogs-sta tens tjenstemän; 28:o Af Pastor Primarius Pettersson, om understöd åt Hedvig Eleonore församling i Stockholm till tornbyggnad och kyrko-reparation; 29:o Af vice Talman, Biskop Annerstedt, angående förhöjd pension åt af lidne Stats-rådet G. Poppii döttrar; 30:o Af samme motionär, om bibehållande af tre lärare vid Eskilstuna skola; 31:o Af samme motionär, om anslag till utvidgning af skoloch gymna stik-huset i Nyköping; 32:o Af Biskop Bergman, angående anslag till en särskild Distrikt-läkare i Åsele; 33:o Af Kyrkoherden Schönbeck, om årlig pension af minst 400 R:dr Banko åt aflidne Lifmedikus Rossiss oförsörjda dotter; 34:o Af Doktor Sandberg, om anvisning på Riksgälds-kontoret af i å 200,000 R:dr Riksmynt Lill låne-understöd för kyrkobyggnader inom de församlingar, som anmäla sig vara deraf i behof; och 100 Prot.-Utdrag den 4 December i856. 35:o
Då man likväl efter bästa förstånd och samvete upskattar näringsidkaren, så vet jag icke, hvarföre man ej skulle kunna gripa sig an och upskatta en persons inkomst af kapitalförmögenhet. Utsk:t har längre fram angifvit åtskilliga grunder för en sådan beskattning. Om nu dessa tagas till hjelp, så bör väl ingen tveka att uppskatta en kapitalist, hvars stora förmögenhet är allmänt känd, hvars lefnadskostnader gifva å denna förmögenhet tydligt prof. Lika liten tvekan synes mig uti berörde hänseende böra ifrågakomma, då det gäller att upskatta honom till hvad han i allmänhet anses ungefärligen med skäl ega, som då man skall bestämma beskattningen för hans granne, fabrikanten, med hänsigt till dennes skäligen beräknade inkomst. Det är en sanning, att man icke kan vara fullkomligt säker, att på öret träffa kapitalisten med denna beskattning uti bestämdt förhållande till hans egendom; men om denna invändning skulle gälla tillräckligt mycket för att göra hela beskattningen om intet, så skulle samma skäl äfven kunna anföras mot all annan beskattning, der man icke bestämdt kan säga på Öret, hvartill en persons inkomst upgår. Man kan, i afseende å beskattning, icke komma till säkrare visshet än den, som af den ärliga öfvertygelsen beredes. Men, säger man, om en kapitalbeskattning skall införas, så bör den ställas särskildt för sig och icke i sammanhang Den 12 Maj e. m. 93 med beskattning för rörelse och arbete. Just detta sätt att sammanföra dem, föreställer jag mig dock, i motsats till den siste värde talaren, vara det enda möjliga sätt att kunna komma till en sådan beskattning, med någorlunda säkerhet; ty, oaktadt det visserligen finnes personer, som lefva endast af sina kapitaler, och andra, som allenast hafva industri och rörelse till sitt uppehälle, så och vid det förhållande, att likväl en stor mängd lefver dels å räntan af utlånta kapital, dels på industriell rörelse, skulle det sannerligen blifva ganska svårt för en Komité att yttra sig, huru mycket de särskildt hafva af den ena eller andra inkomsten. Deremot är det obestridligen vida lättare för denna Komité att göra sig begrepp om, huru mycket en person i allmänhet kan anses ega som behållen inkomst.
Uppstå, antingen hos Riksens Ständers Plena gemensamt, eller uti något af Riks-Stånden, betänkligheter att antaga hwad Stats-Utskottet tillstyrkt uti det, som rörer antingen Statens reglerande, eller Bewillningens derefter lämpade hela belopp, eller hwad till Riksgälds-Contorets utgifter och inkomster hörer, eller grunderne för Riksgälds-Contorets Styrelse och Förwaltning, då böra de skäl anföras, på hwilka sådane betänkligheter sig stödja, samt meddelas Stats-Utskottet, som derefter tage Ärendet under ytterligare öfwerwägande. Anser Stats-Utskottet sig icke kunna afwika ifrån dess redan afgifna yttrande, eller instämma uti Riksens Ständers eller ett serskildt Stånds tankar, utnämne då Utskottet Deputerade, som uti det eller de Stånd, der betänkligheter uppkommit, företräda och närmare upplysa förhållandet. Förblifwer något Stånd ändock wid den mening, det förut fattat, afgöres saken efter tre Stånds beslut. Stadna twå Stånd emot twå, då skall Stats-Utskottet förökas med så många Ledamöter af Riks-Stånden, i wanlig ordning walde, att de blifwa tretio af hwarje Stånd. Detta serskilda Utskotts Ledamöter röste sedermera samfäldt, med slutna Sedlar, till owilkorligt antagande eller förkastande af hwad Stats-Utskottet tillstyrkt blott i de frågor, hwarom Riks-Stånden warit af skiljaktiga tankar; kommande de fleste sålunda röstandes mening att gälla såsom Riksens Ständers beslut. Till undwikande af paria vota skall, wid omröstningen, förr än sedlarne uppräknas, en ibland dem uttagas och förseglad afläggas. Befinnas, wid de öfrigas uppsummerande, rösterne lika delade, må denna sedel öppnas och gifwa utslaget. Konungen låte årligen för riksdagen uppvisa statsverkets tillstånd i alla dess delar, till inkomster och utgifter, fordringar och skulder.
Majit således vore berättigad att deröfver råda, på det sätt Kongl. Majit för Rikets bästa funne tjenligast, Utskottet ansåg någon pröfningsrätt Riksens Ständer icke tillkomma, i härmed gemenskap egande ämnen, hvarföre, och med| åberopande af, de flere skäl, som härvid särskildt förekom-; me, ej mindre i afseende på Götha Canals arbets bedrifvande, genom kronans manskap. Besv. och Ekon. Utsk. Betänk anden. 439 jin frågan om olän.pligheten af undantag ifrån arbetscommendei ingar för ofvannämnne 2 Regementen, Utskottet afstyrkte bifall å de gjorde motioner; hvilket ock af Riksens Stander sedermera gillades. Den synpunct, hvarunder Utskottet bor betrakta den nu åter väckte frågan, är således redan af Riksens Höglofliga Ständer bestämd; och Utskottet skulle fördenskull icke anföra någon annan gnind för afslag derå, om Utskottet härvid icke tillika kunde åberopa svårigheten, om ej omöjligheten, att annorlunda, än genom arbetscommenderingar af indelade armeen, utföra större förelag, hvilka för det allmänna medföra väsendtlig nytta. Den tid är kommen, då Nationen, ej meraräknandeforsin tillhörighet det land, som fordom bistod densammai fyllandet af åtskillige dess behof, börjat känna nödvändigheten, att inom Rikets eget sköte skapa medel till sitt ekonomiska sjelfbestånd, och med denna känsla har oclc omtankan vaknat, att uppsöka och begagna de källor, som kunna bereda detsamma. Det torde icke kunna nekas, att betydligare odlingar, sorn öka productionen, och öppnandet af nya eller förbättrandet af gamla Communicationer, genom strömrensningar, canalgräfningar och väganläggningar, hvilka åstadkomma möjlighet för förut otillgänglige orter, att sprida öfverflödet af sina producter till ställen, der dessa saknas el - 440 Besv. och Ekon. Vtsk.
Som tillhört Sjötullsrätt, läggas under Badstufvurättens jurisdiction; och skulle antagandet af detta förslag föranleda ganska fä och lätt fattliga förändringar i redactionen af nu gällande itag. n) Kerr Cron: ätt i fall, emot Herr Crons mening , deri tillstyrkta indragningen' af Lagmansoch Kämnersrhtterne ansäges höra ega rum, följande anmärkningar mot de af Utskottet föreslagne Lagförändringarne kunde framställas, nemligen: att lydelsen af 2 i 6:te Cap. Rättegångs-Balken skulle kunna så tolkas, att flere än en Borgmästare påtrugades de städer, der det i denna § omförmälda förhållande eger rum ; — att det i spira §. af 22:dra Cap. nämnde Balk förekommande ordet Underrätt kunde tydas derhän, sorn skulle berättelser i tvistemål jemväl af Häradsrätt uppsättas och till parlerne utgifvas,' hvilket Lagen icke bjuder och Utskottet ej eller föreslagit; — att, till förekommande af motsägelse emellan Lagen och den sist utfärdade Expeditions-taxan, som stadgar, att alltid ett exemplar af dom skall lösas, de 1 5:te §. af 24 Cap. samma Balk bibehållne orden ; ''och staude parterne i thy fall fritt att taga den ut eller ej" borde uteslutas; »— samt alt billigheten fordrar, det Spira §. i sg:de Cap. alldeles försvinner. 14 Lag-Utskottets Utlåtande N:o 1^4. o) Herr Stahle, med hvilken Herr Leuf• venius sig förenat: att, enär städernes rättighet att bibehålla sina Domstolar vore betryggad ej mindre i städernas privilegier än ock i 1789 ars Konunga-försäkran och senast genom 114 § i Regeringsformen, Utskottet, som funnit sig ej böra föreslå upphäfvande af Ridderskapets och Adelns rätt, att i vissa mål dömas af Hofrätt, såsom förste Domstol, än under vilkor af nämnde Stånds eget begifvande, bordt fästa lika mycket afseende på städernas rätt att först yttra sig öfver den ifrågasatta indragningen af Kämnersrätterna. p^) Herr Westman, som tillika instämt t Herr Noréi yttrande: att, då Lagroans-Rätterne äro inrättade, ej blott för de orter, som närmast omgifva de städer, der Hofrätter äro, utan äfven för aflägsnare, dessa senares rätt skulle genom