Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag ser således intet skäl att såsom en isolerad anstalt borttaga denna fråga från det beslående förhållandet, och jag tillstyrker derföre afslag på betänkandet. Hr Ribbing: Den marquanta skilnaden, som den siste i3 H. 7 5o Den 2 September f. m. värde talaren uppdragit emellan frälsemäns och andra personers concurser, kan jag för min del icke biträda, hvarken på grund af de nu omtalda concnrserna eller af andra ornständigheter. Jag tror att de aldra vidlyftigaste concurser, såsom den Haalska, den Ekermanska, den Larssonska, visa att andre än frälsemän kunna göra stora concurser, och att man följaktligen icke kan säga att hofratterna äro de domstolar, som i första instansen handlägga de betydligaste concursroålen. Likväl är det en omständighet, hvaruti jag anhåller att få förena mig med den sisla välda talaren, den nemi. att Hr Hjertås motion ägde vidsträcktare omfattning än Utskts betänkande. Hr Hjerta har nemi. yrkat uppliäfvande i allo af frälsemans rättighet alt dömmas af hofrätten såsom första domstol. Detta förslag upplager jag såsom min egen motion, och förenar mig på grund deraf med Frih. Leijonhufvud, under anhållan om ålerremiss, troende mig icke vidare behöfva upptaga de skäl, som han anfört mot detta lagförslag, och bland hvilka del hufvudsakligasle bestod deruti, alt det blott vore en partiel förändring, som genom bifall lill betänk, skulle åstadkommas. Frih. Cederström, Thure: Jag är hufvudsakligen förekommen af Frih. Leijonhufvud, men anser mig dock böra förklara, alt om fråga vore att antaga nya lagförslaget, skulle jag tillstyrka den ifrågavar. förändringen; men då fråga endast är om ett partiel t lagstadgande, hvilket i min tanke icke bör behandlas isoleradt utan i sammanhang med de lagbud, hvilka dermed äga gemenskap; så måste jag motsätta mig förslaget, emedan jag afstyrker all sådan partiel lagförändring, som icke är af behofvet påkallad.
M. behagade låta anbefalla SundhetsColl. att i sammandrag utarbeta en lättfattlig allmän Sundhetslära, med särskildt fästadt afs:de på de båda könen och deras olika yrken och sysselsättningar i lifvet, hvilket arbete, tryckt på Statens bekostnad, derefter borde kostnadsfritt, och så fort ske kan, utdelas till och inom alla skolor inom Eiket, både för gossar och flickor, med föreskrift för hvarje lärjunge om nämnde Sundhetsläras studium, och således dess ingående bland antalet af de offentliga läroböckerne. Om remiss till vederb. Utsk. får jag anhålla. Remitterades till Allm. Besv.- o. Bkon.Utsk:t. H. Exc. Hr. Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Härefter afgaf Hr af Georgii följande motion: Uti nu gällande Tulltaxas Tariff för Införselstull finner man, pag. 33, under rubriken Sall följande bestämmelser: »Oraffineradt, Införseltull, Ernt. »Kok-, Bergoch Glauber-, vattenfritt, 1 Kubikfot ... 10 öre. »Raffineradt 1 <#. 3 öre».
JV2 41, angående anvisande af medel till ett vägarbete i Jemtlands län för beredande af arbetsförtjenst åt den, i följd af missvext, nödställda befolkningen; JV* 42, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående anslag till beredande af arbetsförtjenst åt den genom missvext lidande befolkningen inom Pajala socken af Norrbottens län; J\l 43, angående anvisande af medel till bestridande af kostnaderna för åt gärder till hämmande af boskapspesten, ifall deri skulle inom landet utbryta, m. m ; JV2 44, angående utarbetande af förslag till ny fördelning af städernas båtsmanshåll; JVs 45, angående särskild föreskrift i afseende på rättigheten till tångtägt å hafsstränderna i Halland ; JVs 46, angående tilldelandet åt vederbörande kommunalstyrelse af ett exemplar utaf Svensk författningssamling; JV2 47, angående några ändringar i stadgandena för elementarläroverken; och M 48, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående förändrad grund för utgörande af fjerdingsmans aflöning. Den 14 och 18 April. Från Håglofl. Ridderskapet och Adeln. SS. DD. Vid föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande M 60, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Sjette Hufvudtitel, fattade Ridderskapet och Adeln de beslut, som här nedan omförmälas: 230 Prot.-TJld.rag 1, 2 och 3 punkterna. Utskottets hemställanden biföllos. 4 punkten. Med alsing å Utskottets hemställan biföll Ridderskapet och Adeln Kongl. Maj:ts i ämnet gjorda nådiga framställning. 5—19 punkterna. Utskottets hemställanden lifö/los. 20 punkten.
R:dr 42 sk. 6 r:st.; Och hade Kollegierna vidare på anförda skäl i underdånighet tillstyrkt nådigt bifall till det ifrågakomma bytet, så att WestTerna skattehemman 2 mantal, sådana de blifvit till ägoomfång skattevärderade, dädanefter måtte blifva boställe åt Förste Majoren vid Westmanlands Regemente, med öfvertagande af den ränta och kronotionde, Bennebäck dragit; men sistnämnda boställe, förmedladt till mantal, deremot öfvergå till skattenatur samt på detsamma ofverflyttas den grundränta och kronotionde, som var WestTerna hemman åsatt, med skyldighet tillika att utgöra de WestTerna förut åliggande rustoch roteringsbesvär, jemte öfriga skyldigheter och besvär, som i följd af skattenaturen lagligen borde Bennebäcks hemman efter bytet drabba; Dock skulle, innan bytet till verkställighet befordrades, ägaren af WestTerna styrka, att de inteckningar, hvarmed denna egendom kunde vara besvärad, blifvit infriade och dödade, så att samma egendom, fri från alla gravationer, måtte öfvergå till Kongl. Majrts och Kronans ägo samt Förste Majorens bruk och nyttjande såsom boställe, utan efterräkning för den öfverbyggnad, som vid WestTerna då förefanns eller någon mellangift för hvad WestTerna eljest i värde kunde öfverstiga Bennebäck, hvilket allt borde Kongl. Maj:t och Kronan, såsom blifvande jordägare, tillfalla, med skyldighet för dåvarande ägaren af WestTerna, såsom tillika boställshafvare, att underhålla de hus, han emottoge, och för den vid WestTerna tilläfventyrs varande husröta ansvara, såsom hade han enligt laga syn bostället i fullt stånd tillträdt; men hvaremot Bennebäcks blifvande ägare äfven skulle vidkännas den husröta, som, vid boställets afträdande till honom, möjligen kunde förefinnas, utan vidare laga syn i följd af bytesförhandlingen å någotdera stället.
För min del hade jag visserligen önskat att StatsUtsk., utan att hemta någon anledn. af den K. propos:n, helt enkelt hade tillstyrkt hvad i den K. proposm begärdes, nemi. att anslaget måtte utgå ifrån början af det år, då den nya statsregleringen vidtager; men då jag inser att en äterremiss under nuvar. förhållanden troligen icke skulle något uträtta, så vill jag nöja mig med att yrka bifall till Utsk:s betänk., sådant som det nu är, och jag förmodar att R. o. Ad:s fleste ledamöter skola instämma deruti, ty genom ett annat handlingssätt skulle sannerligen Rikets första Ständ icke äga några särdeles lagrar att skörda inom Sveriges landamären, och icke heller någon ära att vinna i utlandet. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag ogillar visserligen, att StatsUtsk. har fästat vilkor vid detta anslag; men då H. Ex. Hr Gr. o. riksmarskalken, som tillika är en ibland Konungens rådgifvare, tillstyrkt R. o. Ad., på de af StatsUtsk. angifna skäl, att antaga det förslag, StatsUtsk. framställt, så skulle jag för min del icke hafva yttrat ett ord, utan blott bifallit betänk., om icke yttranden i motsatt riktning här hade afgifvits, och sådana af beskaffenhet, att jag icke tror, det R. o. Ad:s medlemmar i allmänhet hafva bordt stillatigande låta dem här uttalas. Jag har icke rikligt hört hvad Hr Löwenström sade, men tror mig kunna sluta att han äskade nedsättning. Deremot har jag någorlunda kunnat fatta, hvad Hr Munck af Rosenschöld sagt. Han började med en förklaring huru tydligt det vore, att de konservativa skulle önska konservera Styrelsen, för att konservera sig sjelfva. Deruti har han ganska rätt, ty ett samhälle utan styrelse lärer icke hafva funnits, eller kunna finnas; och att handla så, att icke vårt jädernesland skulle kunna såsom samhälle bestå, det lärer väl R. o. Ad. blifva de sista att göra.
Yidkommande tiden för samtliga kär ofvan föreslagna arfvodens ock dagtraktamentens uppkörande, så ock under förutsättning, att den utaf Riks-Stånden ock Utskotten antagna tjenstemanna-personal ock vaktketjening, i den mån de återstående riksdags-ärendenas vederbörliga bekandling medgifver, varder förminskad, får Stats-Utskottet tillstyrka bifall till det af Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän i afseende härå föreslagna stadgande, eller att Riks-Ståndens Sekreterare ock de Notarier, hvilka deltaga i uppsättningen af Ståndens protokoller, äfvensom två Vaktbetjenter kos hvarje Riks-Stånd, må beräkna ock uppbära do för deni bestämda arfvoden ock traktamenten för en tid af fjorton dagar efter riksdagens afslutande, samt att arfvodena och traktamentena för Riks-Ståndens öfriga betjening ock Utskottens samtliga tjenstemän ock vaktbetjenter må beräknas ock utgå till ock med den dag, då kvar och ens tjenstgöringsskyldigket kos vederbörande Riks-Stånd eller Utskott uppkör. Vidkommande åter tiden för alla nu ifrågavarande arfvodens ock traktamentens utbetalning, får Utskottet föreslå: att dessa arfvoden ock traktamenten, under iakttagande af förut meddelade föreskrifter ock efter afdrag af hvad i afräkning å samma arfvoden och traktamenten redan fått förskottsvis utbekommas, må af Riksgälds-kontoret utbetalas för den redan förflutna tiden till och med nästlidne April månads utgång, så snart Rikets Ständers beslut i anledning af förevarande framställningar blifvit meddelade ock genom Utskottet Fullmägtige i Riksgälds-kontoret tillkäunagifna, samt, för den derpå följande tiden intill riksdagens slut, efter hvarje månads förlopp; börande, innan sista andelen af meranämnde arfvoden och traktamenten utbetalas, vara behörigen styrkt, att vederbörande tjenstemän i föreskrifven ordning afleinnat do Utskottens särskilda arkiver tillhörande böcker och handlingar, som af dessa tjenstemän under riksdagens lopp emottagits.
5: —; Nisse L., Korsnäs 10: —; Augusta Påhlman, Venersvik 3: —; Sommar och frihet 3: —; Några små syskon, Storfors 1: 50; Lilla Tegnér 2: —; S — g, Borås 1: 50; Fyra små syskon 1: 80; J. och E. 1: 50; Vänner af vår och landtluft, Sundsvall 30: —; S. E. G. 3: —; E. W. J. 2: —; N. T. 2: —; S. Gpp, Lund 2: —; Kristinehamnare 6: —; M. L., Upsala 5: —; Viven, Mörsil 5: —; I. H, Stockholm 1: —; Billingsfors 6: — -; Ch. El. Elfving, Skogsby 5: —; A. Wilson, Skara 5: —; Akke och Signe 2: —; G. T — 11 H — g 1: —; M. C — n 1: —; M. och E. 1: —; Olga L., Kallinge 1: —; En droppe i hafvet 1: —; T — n 2: 10; C. A. 5: —; Sofie W — n, Vexiö 4: —; X. 2: —; Bredestad 1: —; Peck, Karlstad 2: —; Davida 1: —; Maud och lilla John 2: —; Bror Pontus, Karlskrona 1: —; Gorng, Karskrona 3: 50; Mia S., Winninga 1: 50; Maggie 3: —; H. A. B. (Forts.) Några praktiska vinkar för utstyrseln. ^•feftstyiseln är en så viktig faktor för det nybildade (gjr^ hushållet, att det borde vara hvarje moders oafvisliga plikt att inrätta den så väl och ändamålsenligt som möjligt inom ramen af de för handen varande omständigheterna. Ingenting är obebagligare för den unga husfrun än en opraktisk utstyrsel; detta gör sig särskildt gällande på linneförrådets gebit, där nyanskaffningar äro dyrbara och under de första åren äfven ogärna ses af herrn i huset.
Hvad blefve följden deraf vid domstolar och embetsverk? jo! att målen icke blott i lista och 2:dra instansen behandlades af vice häradsliöfdingar och tillförordnade lagmän, utan allt vidare af adjungerade ledamöter i Hofrätten, af någon copist eller eancellist, som fått förordnande att förestå ett Revisions-secreterare-emhete i Justitiae-revisionen, samt slut), uti Högsta Domstolen, väl icke af t. f. domare, men af embetsman, sorn hafva att af opinions-nämnden frukta ofördelaktiga omröstningar, i händelse domstolen råkat att vid sakernas afgörande vara af olika mening med dem, som för dagen gifva ton och riktning i politiska frågor. Jag frågar: hvad trefnad och lycka, hvad säkerhet och trygghet skall väl i deltaland uppkomma både för rättsökande och embetsman genom cn sådan reglering, som StatsUtskrs förfarande skulle medföra? Då de särskilda punkterna förekomma, får jag vidare tillfälle att i tillämpningen visa hvart det leder. Hr Gyllenhaal, Lars Herm.: Innan jag går att yttra mig öfver de allmänna motiven uti Utsk:s utlåt., anhåller jag att reservationerna utaf Biskop Hedren, Prosten Stenhammar samt Doctor Björkman måtte blifva upplösta. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, alt plenum på eftermiddagen kl. 6 lomme att fortsättas. Reservationerne af Biskop Hedren, Prosten Stenhammar saint Doctor Björkman emot allmänna grunderna för behandling af frågan om löne-tillökningar för åtskilliga embetsverk upplästes. Hr Gyllenhaal uppläste derefter följande: StatsUtskls utlåt. N:o /;o, ang:de regleringen af utgifterna under riksstatens andra hufvudtitel, utgör ett document af så egen märkvärdighet, att förutgångna riksdagars historia säkerligen icke företer någonting dermed I i kastad t. De ledamöter af Representationen, som med sina röster bidragit till detta utlåt., hafva visserligen, efter min öfvertygelse, derigenom beredt sig en viss ryktbarhet.
N;0 14■ 9 att det nu mera skulle vara utan ändamål alt underhålla Säteri-byggnad, och att en sådan skyldighet skulle medföra hinder för klyfning af så beskaffade Hemman, och sålunda vara oförenlig med en fri dispositions-rätt deraf, anse sig Utskotten höra tillstyrka Rikets Högl. Ständer att bifalla hvad Kongl. Maj:t uti Dess Nådiga Proposition föreslagit, deraf följer, att Hr von Qvantens framställning förfaller, desto hellre, som Utskotten, uti deras serskildt afgifna Betänkande, funnit anledningar saknas att tillstyrka bifall till Herr von Qvantens anmärkningar mot Kongl. Förordningen, den ig December 1827, om grunderna för Hemmans-klyfning och Jord-afsöndring. Stockholm den 18 Mars 1829. io £«g-> s. Allm. Bes v.- o. Oec^Utsk. Bet. N.o iS.. N:o i5. Betänkande ofver Herr Grefve Johan Henning Gyiienborgs förslag, att Konungens Befallningshafvande vui för pligt as, att till Justitiee - Cancellercn och Justitia Ombudsmannen insända ett exemplar af Kungurelser, som Konungens Befallningshafvande utförda; att Konungens Befallningshafvandes obestämda rättighet, att kalla Vaneus innevånare till sammankomster och muntliga förhör må inskränkas; och att med utmätning af debiterad afgift må innehållas, då jäf emot krafvets behörighet v acke s. U,i skriftligt anförande , ingifvet till II o g! o fl, Ridderskapet och Adelli, och dereller till Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconornie-Utskotten remitteradt, har Herr Grefve J. IL Gyllenborg förnyat ofvanherörda, vid i8i8års Riksdag, till Rikets då församlade Ständers pröfning öfverlemna - JLa-gs. Allm. B t'sv.- o. Oec.-Utsk. Bet. IV.o tS. 11 de Förslag, upptagna i elt till Höglofl.
Handelsfrihet, om införande af fullständig näringsfrihet och Handelsordning, angående ändring af några §§ i Handelsoch näringsrätt, om ändring i författningarne angående re "O Ui g CD ZZ. N:o "5S 5 ST S “ » p »0 3 O ' B 3 Ö 5 B D-i 2 trrl n • N;o Uandtverksarbetarc, om förhöjdt understöd åt, se Fabriksarbetare Handtverksordning, angående ändring af några §§ i Hasselström, angående lörhöjd pension för kronofogden C. M (lattefura hamn vid Wenern och sjön Slöra Lee i Elfsborgs län, om lån för öppnande af segelled mellan Hebbeska egendomen å Riddarholmen, angående dess inlösen för Statens räkning • A. 76, Bg. 314 — I P. 142 — | A. 52 A. 35, Bd. 10 (A7GBd.208 I l 215, 224 1 A. 35, Bg. | 55, Bd. 10,! 107, 208, 215, 224, 340, 505 i A. 76. Bd. 208 — ; Bd. 524 1 i Bd. 525 7 1 g gg a p, s°! w° O re“ c PresteBorgare Ståndet. 2 Dec.1863 Se Handels - Bonde Ståndet. 2 Dec. 1863 och Näringssätt. Se 13 Juni Handels - och Närings 13 o. 17Juni 65 141 33 197 se Se Se Stats b. 24 Okt. 1863 17 Juni rätt. 13 Juni Handels Nionde bidrag till och Närings Ilufvud strömrens - b.23 Okt. 1863 b. 240kt.l863 rätt.
Departements-chefer, hvilka ej äro dermed försedde, funnit godt i nåder tillåta, att, (ilis vidare och intill dess denna fråga kunde blifva slutligen afgjord, berörde ledigblifvande våning i Kollegii hus finge såsom boställe åt Chefen för Civil-departementet upplåtas, under förbindelse för honom att vidkännas de boställsinnehafvare åliggande skyldigheter. Då, vid början af år 1847, den uti Reglementet för Manufaktur-diskonten föreskrifna årliga repartition af fondens tillgångar ägde rum, beräknades dess säkra fordringar, tillika roed den kontanta behållningen i Rikets Ständers Bank och inflytande räntemedel under året, till ett sammanlagdt belopp af 2,349,613 R:dr 32 sk. 2 rst. Efter afdrag af räntan å kreditivet bos Banken, förvaltnings-kostnader, ersättning till Riksgälds-kontoret för Teknologiska Institutets årsanslag samt de lån, med hvilkas återbetalning särskildt anstånd blifvit i nåder beviljadt, äfvensom af det till förlagslån anvisade årliga anslag, stort 500,000 R:dr, ansågs den återstående tillgången lör alla till lån i vanlig diskontväg berättigade idkare kunna uppskattas till 1,677,141 R:dr 36 sk. 10 rst., eller, sedan härifrån ytterligare afgått 216,688 R:dr 19 sk. 3 rst., utgörande beloppet af den manufakturister i Eskiltuna fristad och deras förläggare tilkommande särskilda lånrätt, till 1,460,453 R:dr 17 sk. 7 rst. Vid sistnämnde summas fördelning enligt stadgade grunder, bestämdes låneprocenten för fabriksidkare i första klassen till 16 J procent, för andra klassens till 12| och för tredje klassens till 8 jprocent af 1846 års tillverkningsvärde, eller för första klassen och för de begge öfriga klasserna -Jprocent mera, än låneprocenten utgjort nästföregångna år.
Då vid sistförflutne Riksdag fråga inom Ridderskapet och Adeln uppkom om anslående af en Faddergåfva åt Kongl. Maj:ts Ilögtälsklige Herr Sonson, H. K. II. Hertigen af Östergöthland, lillkännagaf Kongl. Majit Rikets Ständer Sin önskan, att den väckta motionen ej måtte få någon vidare påföljd, under förklarande af Sin föresatts, att söka afböja alla sådana anledningar lill ökade utgifter för Nationen, hvilka möjligen kunde hemtas af de serskilda och närmare förhållanden, hvari Kongl. Majlts Tredje Sonson belunne Sig till Rikets Ständer såsom Dess Faddrar. I fullkomlig öfverensstämmelse med hvad Kongl. Majit då yltrade, anser Kongl. Maj:t Sig ega ännu större skäl att förklara Rikets Ständer Sin önskan, det en vid detta Riksmöte äfvenledes hos Ridd. och Adeln väckt motion om inlösen af Egendomen Ekolsund, för att af Rikets Ständer föräras åt Kongl. Maj:ts andre Sonson, H. K. H Hertigen af Upland, måtte likaledes få förfalla. Kongl. Majit värderar de tänkesätt, som legat till grund för framställandet af ifrågavarande förslag, men då det samma nu icke befinnes föranledt af så beskafFade serskilda omständigheter, som vid senast förflutne Riksmöte hade inträffat, finner Kongl. Majit Sig så mycket mera böra vid sin redan en gång fattade föresatts förblifva. Kongl. Majit tror, att de band, som förena Ättlingarne af Dess Stam med Svenska Folkets Ombud, aldrig kunna fastare tillknytas, fin genom de nära och dyrbara förhållanden, hvaruti De sig redan till hvarannan befinna. Kongl. Majit förblifvcr Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. Dalum ut supra. CARL JOHAN. D. v. Schulzenheim. Kongl. Maj:ls Nådiga Skrifvelse N:o 41. 21 Protocoll hållet inför Kongl. Majit i Stats-Rådet d Stockholms Slott den 5 Mars 1834• Närvarande:
B. insända uppgift eller tarif å inqvarteringsoch servismedel närmast öfverensstämmer med redan varande och af hufvudstadens inqvarteringsgifvare godkända förhållanden, äfvensom att, för den händelse hufvudstaden skulle i större eller mindre mon från den egentliga inqvarteringen befrias, angeläget är, att af det anslag, sorn i sådant afseende kan varda beviljadt, får tills vidare till årliga underhållet af gardes-regementenes kasernoch stallbyggnader utgå ett belopp, motsvarande hvad derför nu af den manskapet vid dessa regementen af staden bestådda inqvarteringsersättning med i allmänhet 2 ridr biko för hvarje man årligen afsättes, så framt icke för detta behof nödiga medel tillika varda auvisade. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. Gust. Peyron. Kongl. Majlis Nåd. Skrifvelse, N:o 57. 5 Utdrag af Protokollet öfver Landtför snar s-är enden, hållet inför lians Majit Konungen uti Stats-rädet d Stockholms Slott den 20 December Närvarande: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Possej Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre, Statsråden: Friherre Stael von Holstein } Munthe, Friherre Pejron > Silfverstolpe , IVcera , Friherre Gyllen gr anat, Faxe, Fåhreeus. Chefen för Laiultförsvars-departementet Statsrådet Friherre Pejron föredrog i underdånighet handlingarne, rörande inqvarterings-skyldigheteu i Stockholm, hvaraf inhemtades: —• — Enligt Statsrådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkan, täcktes Kongl. Maj:t till hvad Departementschefen sålunda härvid i underdånighet föreslagit och hemställt, i nåder lemna bifall. Härefter uppläste
»Gud har visserligen skapat menniskan, men han skapade henne god och lycklig, och det är hon sjelf som föll i synden ...» »Jaså. Ja, det der går inte rigtigt ihop med min logik – men vi ska’ inte komma in på några teologiska dispyter. Menniskorna äro onda, sak samma om d’ä’ vår Herre eller de sjelfva som gjort dem dertill – och som nu en författare måste hålla sig till sanningen ...» »Ja, men d’ä’ just det författarne inte göra!» föll Cecilia honom i talet. »De rigtigt plocka ihop all uselhet de kunna hitta på och hoppa öfver allt det sköna och ädla som finnes. Om jag vore författare», fortfor hon och hennes ögon glänste, »skulle jag skildra någonting vackert – inte sådana der tarfliga kärleksförhållanden, utan en verklig, stark kärlek, en ädel qvinna, som höjer och förädlar den man hon älskar ...» »Det tror jag nog – det har alltid varit en älsklingsidé hos fruntimmer att skrifva om kärlek och omvändelse. Lyckligtvis börjar publiken nu att förlora smaken på sådana der historier. Om ni tänker bli författarinna, fröken, så ska’ ni göra er qvitt de der mormorsidéerna! Det luktar rigtigt mögel af dem!» »Ja, se herr Vigert är bestämdt inte erotiskt anlagd?» svarade Cecilia med en höjning på ögonbrynen och ett litet halft kokett, halft skälmaktigt plirande med ögonen. »Jag! – Jag!» utropade herr Vigert, i det han gjorde ett litet hopp på bänken och hans svartbruna ögon gnistrade till. »Ack, bästa fröken, erotiken har alltid varit min plåga; se’n jag var en liten pys, har den suttit i kroppen på mig. Men sådant der gör en bara slapp och overksam, det ska’ man jaga bort, så snart det vill komma öfver en – bara jaga bort och inte släppa på sig ...» »Men det händer att man inte kan jaga bort det», invände Agnes och såg småleende upp. »Åhjo, det kan man visst», svarade Vigert muntert, »bara man inte läst för mycket gamla fruntimmersromaner!» »Ni talar som en oerfaren pojke», sade Agnes med en liten axelryckning.