Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Disponenter, Grufve-, som af Grufve-egare äro antagna och för deras räkning drifva grufve-arbetet, i fem Classer: Första Classen med 5o arbetare och derutöfver R:dr 20, Andra dito nied 3o dito dito — 12, Tredje dito med 20 dito dito — 8, Fjerde dito med 10 dito dito — 4* Femte dito med under 10 arbetare ... — 2; så föreslår Utskottet följande voterings-proposition: 11:0 Den, som bifaller Utskottets förslag, att Disponenter, Grufve-, som af Grufve-egare ärö antagne och för deras räkning drifva grufve-arhete, taxeras i fyra Classer: Första Classen med 5o arbetare och derutöfver R:dr 20, Andra dito med 3o dito dito —. 12, Tredje dito med 20 dito dito —, 8, Fjerde dito med under 20 arbetare ... — 4> voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej > komma Disponenter, Grofve-, som af Grufve-egare äro antagna och för deras räkning drifva grufve-arbetet, att taxeras i fem Classer: Första Classen med 5o arbetare och derutöfver R:dr 20, Andra dito med 3o dito dito — 12, Tredje dito med 20 dito ditp — 8, Fjerde dito med 10 dito dito — 4> Femte dito med under 10 arbetare ... — 2. pag. 38. Utskottets förslag, i afseende på afgifterna för Skålvestgöthar, är godkändt af 3:ne Riks-Stånd; men som Bonde-Ståndet beslutat, att classificationen och beskattningen skulle bibehållas i öfverensstämmelse med i83o års Bevillnings-Förordning, dock med det undantag, att den deri stadgade serskilda afgift för resor till Norrige, komme att alldeles upphöra; så, i händelse detta beslut ej frånlrädes, lärer votering böra anställas öfyer följande proposition: Bih, till R. St.
Man skymfar manuelt en medborgare, och det aflöper med 5 plåtar, om våldet icke är compliqueradt med störande af sabbats-frid, borg-frid, väga-frid eller andra aggravantia. Än mer! man botar sig fri för vanärande straff och undergår dem i brist af förmåga att böta. När uppfostran, bruken, och lagarna äro dessa, blir det utan tvifvel något ganska betänkligt att borttaga kroppsstraffen för det slags folk, som är grofvast i tänkesätt och obändigast. Mig undfaller icke, att spöstraffets vanryktande på - Den 19 Februari e. m. följder hufvudsakligen öka den samhälls-kräfta, som bildas af de brottslingar, hvilka frigifvas, sedan de med sitt straff försonat lagen. Men, jag upprepar det; så visst denna reform är en outblifvelig framtids sak, så visst bör den betänksamt behandlas. Frih. Åk er hjelm, Gustaf Fredr. Under loppet af mina slräfvanden med brottslingar och sådane personer, som ådragit sig strafflagarnas tillämpning, har jag vunnit en fullkomlig öfvertygelse, att spöstraffet är i alla delar lika så olämpligt och stridande mot upplysning och mensklighet, som mot lagens princip att verka till rättelse och varning. Det mäste vara en gifven sak, att man med strafflagar afser den brottsliges förbättring, att väcka hos honom ånger öfver sina förbrytelser och föresats att icke vidare utsätta sig för straffens tillämpning. Äfven bör ju straffet, om det skall lätt gagna, för andra menniskor innebära en varning, en ledning till bättre tänkesätt, än sådane som föranleda till brottsliga gerningar, med ett ord, verka samhällsnyftigt. Spöstraffet innebär motsatsen.
Ännu vid sednaste riksdag förnyade Högvördiga Preste-Ståndet detta sitt godkännande af norra stambanans rigtning och ändamål medelst ett nästan enhälligt bi llih. till R. St. N:o 258. fall till då ifrågakommet låneunderstöd för banans åstadkommande genom ett aktiebolag. Härvid bör ej heller förbises, att de af Grefven och Kommendören A. von Rosen samt den utmärkte Engelske Jernvägs-ingeniören Sir Rennie aldraförst upp gjorda planer till ett jernvägssystem här i landet förläde just ifrågavarande jernvägssträckning närmast hufvudstaden ännu östligare om Sigtuna-ljärden, så att sträckningen emellan Stockholm och Upsala bief något öfver 7 mil i stället för den nu ifrågavarande 6 mil, och det oaktadt desse sakkunnige män, vid denna jernvägs vidare utsträckning från Upsala till Sala och derifrån vesterut, afsågo alt med hvarandra förbinda hufvudstaden med Göteborg eller med andra ord Östersjön med Westerhaget. Det är sålunda endast den sednaste Jernvägs-kommittéen elier, rättare sagdt, blott fyra af dess ledamöter, som hittills förordat andra åsigter, planer och rigtningar i afseende på denna banas första utsprång från hufvudstaden, hvarvid denna Kommitlées samtlige ledamöter dock erkänt Upsala vara en af de orter, som denna bana borde i alla händelser omedelbart beröra, äfven om, på sätt Kommittéen föreslagit för vägsträckan mellan Örsundsbro och Upsala, detta endast kunde ske med frångående af Rikets Ständers flera gånger uttalade åsigter, att Staten aldrig borde taga befattning med några bibanors byggande. Detta Kommittéens förordande förlorar likväl till största delen sin vigt och tillförlitlighet vid betraktande af de skäl, som reservanterna inom densamma, Herrar Bennich, Hazelius och Grefve Taube med slående bevisning och utredning framdragit både emot hufvudsyftemålet med och detaijåsigterna om norra stambanan.
B:co, jemte qvittningar, oberäknade oersatte 2498 R:dr s5 sk. till odling och förbättringar, tillika med Herr CommerceRådet Schaus Sterbhusskuld 1074 R:dr 5t> sk. 8 r:st., eller tillsammans 10,595 R dr 17 sk. 8 r:st. Banco, samt dessutom särskildta skulder, som här förbigås, så måste det vara dubbelt påkostande, att, sedan man anvåndt alla egna tillgångar, och derjemte fördjupat sig i skuld, allt i förlitande på en långvarig rolig besittningstid, blifva på en gång nödsakad en lagligen åtkommen egendom afträda ungefärligen så, sorni då biet drifves ur sin boning, att lämna frukten af sina mödor endast för Ofvermagtpn, men blottad! på allt, utom instincten, att genom nytt släp söka rådda ett uselt lif. Denna tillämpning får med råtta göras, ej endast på Herr Directeuren Tauson, hvar» 34o Deri 5 Murtii, Sterbhus är under Concurs, än äfven på Brödren, Herr Handelsman Tauson, som tillsatt, snart sagt» hela sin timmeliga välfärd i och för ifrågavarande arrende. På sätt förut vordet nåmndt och bevist, år den sednare rätter innehafvare af Herr CommerceRådet
Innan ~i siittn pu13lilt fijr den allvarljga afdelningen af konfei: ensen, mdste vi dock nainns nAgot om ett par n~~nlmer utom program.et, hvillra ej inottogos ined iniudro jntresse iin de iifriga .. Ett af dossa lTar en hiilsning EI.~J-I fru Rosalie Olivecroaa, frnlnfard nl fr8ken Evn P~yxell, hvari clcnna v&amp;r hiigt viirderade representant for ett altlre, bnabrgtaude slrilcte, ut alnde sina varmn sympztieifor konf eim~sen ocll d ess striif vanden sr~111t si tt Beklagande att af sjulrdom vars fijrhiadrad att cleltczgn i cletta det forsta storre lcvinnoi~oto i vbr hufvudstad. -: Ett annnt ej mindre v8rdefullt bevis for ntt konferenson foljdes med varnla vdouskningar iifven: ~f livinnosalrens brista f~rkiinipnr pB andra sidan Osterujon, erh.011~ genom clen nf friil~en Hagmnu. frainforda hii.lsninge11 frin en den fiilskn 1~vinno1: orelsenx forniii1lsta veteraner, frolien 13lomqu ist i Helsinglors. E ' lem hiilsi~ingst.eleg~ .. rtn nukommo, c1W1: iblund ett f $11 frijlren Alesnn-,.
M:t inkomma med uppgift, jemte berättelse, i hvad män det afscdda ändamålet härmed vöre vunnet; samt 3:o genom Nådigt Bref af den 17 October 1827, att K. Gomm. Goll. ifrån samma års början, äger att af ManufacturDiscontFondens tillgångar årligen, efter egen pröfning, använda 200 R:dr, dels till någon förbättring i ManufacturDiscontContoirets Ordinarie Vaktbetjenings knappa lönevilkor , och dels till arfvode för en Extra Vaktbetjent lill biträde vid inträffande Sjukdomsförfall hos Ordinarie Vaklbetjcningen, eller då andra omständigheter sådant påkalla. I speciella frågor, rörande lån af ManufacturDiscontFonden, hafva under år 1827 följande K. Bref till K. Comm. Coll. ankommit; ;;o af den 5 April 1827, hvarigenom Innehafvaren af Ölands Alun Verk förklaras, väl vara pligtig Beta n k anden, N:o 201. 2i5 alt inom den i allmänhet föreskrifne liden, till K. M:ts Bef:hde eller ock till K. Gomm. Coll. inlemna sin, af vederbörande Bergsoch KronoFogde bestyrkta tillverkningsuppgift, och att lian, enär densamma inom behörig tid till K. Coll. inkommit, må, på grund deraf, i repartitionen af fonden upptagas; men att han deremot, med ingifvande! af edgångsbeviset, må äga anstånd till Februarii månads slut, vid den påföljd likväl, om samma bevis då icke inkommit, att lian ovilkorligen skall anses hafva sin lånrätt för året förlorat. 2:0 af den 26 September 1827, angående tillstånd för Bruksidkaren S. Oven, att njuta anstånd med inbetalningen af den summa stor i3,ooo R:dr, hvilken han år 1827 innehade utöfver den för året honom tillkommande lånerätt, på det sätt, att honom ålåg under samma år endast afbetala 6000 R:dr; samt 3:o af den 3i October, af innehåll, att Fabriksidkaren A. R.
Revisorerne hafva inhemtat, att Sekreteraren hos Fullmäktige åtnjuter hyresfri bostad i Riksgälds-kontorets hus, samt att denna förmån icke blifvit beviljad på grund af någon Rikets Ständers uttryckliga föreskrift, utan stöder sig på Fullmäktiges den 6 Mars 1844 fattade beslut, jemte den för nuvarande Sekreteraren utfärdade fullmakt; med anledning hvaraf, Revisorerne anse sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet å saknaden af föreskrift härom uti det för Riksgälds-kontoret gällande Reglemente. Sedan, på sätt sist församlade Revisorer anmält, förmånsrätt, genom laga kraftvunnen dom, blifvit Riksgälds-kontoret tillerkänd för ett till utgifter för Rikets Ständers hus förskottsvis utanordnadt och i aflidne Kommissarien J. Almgrens konkurs bevakadt belopp af 431 R:dr 6 sk. 8 rst.; så är samma belopp af konkursmassan godtgjordt och derefter i Riksgälds-kontorets räkenskaper vederbörligen redovisadt. Efter derom af 1847 års Revisorer gjord framställning, förordnade Rikets sednast församlade Ständer, att erforderlig åtgärd skulle vidtagas för erhållande af lämplig förhöjning i brandförsäkring s-summan för Rikets Ständers hus, så snart den förestående ombyggnaden af den ena flygeln vid samma hus hunnit verkställas. Med anledning af denna föreskrift, och fastän Rikets Ständer sedermera förklarat sig, för det dåvarande, icke vilja vidtaga något beslut eller någon åtgärd med hänsigt till den ifrågaställa ombyggnaden af nämnde flygel, hafva Fullmäktige gått i författning om förhöjning af brandförsäkrings-summan, hvilken derigenom blifvit ökad från 39,750 R:dr till 60,000 R:dr; varande de stadgade årliga afgifterna för det erhållna ökade brandförsäkrings-värdet, påen gång, af Riksgälds-kontoret inbetalda med 1,382 R:dr 11 sk. 2 rst. Jemte granskningen af Riksgälds-kontorets hufvudbok för år 1848, hafva Revisorerne genomgått och dermed jemfört den upprättade och samma hufvud 7 - Sekreterarens boningsrum.
Hennes sällsporda begåfning lofvade henne en lysande framtid på detta fält och härtill skulle ogensägligen i ej ringa grad jämväl bidraga en fast energi och en tadelfri vandel samt det anseende det Kurckska namnet förskaffat sig både här och långt utom Finlands gränser. Vi återfinna också år 1567 Birgitta Kurck såsom föreståndarinna för det kloster, inom hvars murar hon under enträgen andakt och hängifven sin föresats sett sin ungdoms fägring vissna bort. Hon afled år 1577 såsom dess sista abbedissa. Lyckan har varit vår gäst alt sedan vi satte bo här, yttrade Elin med glädje strålande uppsyn under ett samtal till brodern. Det är en stor gåfva ofvanifrån, den man ej gärna ville förlora, men som dock så ofta beröfvas oss antingen genom egen obetänksamhet eller andras illvilja, genmälte han med vemod. Käre Arvid, jag har så mången, mången gång tänkt på dig och de svåra plikter din ansvarsfulla post af dig fordrar, och i mina böner har jag städse anropat den högste, att han måtte bistå dig och förläna dig kraft att med framgång kunna uppfylla de förhoppningar man hyser till dig. Jag tackar dig för din orubbliga kärlek och försäkrar som en ringa återtjänst, att ditt väl icke mindre varmt legat mig om hjärtat. Men fullt lycklig har jag ej ens i medgångens rikaste ögonblick kunnat skatta mig. Och vet du hvarför? Jo, det framfarna gömmer så mycket, mycket bittert, som vi borde återgälda. Ja vår faders blodsdåd kunna ej nog dyrt betalas. Medan jag gick med vårt första barn blefvo tankarna på de kräckscener vår barndom bevittnat mig mången gång öfvermäktiga och jag förföll i ett svårmod, som ej kunde undgå min mans uppmärksamhet. Jag viste att detta bedröfvade honom, desto mera som han anade anledningen därtill. En dag, då vi sutto slutna till hvarandra och han försökte måla framtiden ljus och löftesrik, beslöt jag för honom yppa det, jag länge nog gått och rufvat på. "Dyre vän", sade jag, "om vi skulle bestämma vår förstfödda till en medlare mellan oss och den allmakt, hvars vrede hvilar tungt öfver dessa bygder."
Till pröfning företogs Statssamt All männa Besvärsoch Ekonomiutskottens den Den 8 Maji. i3 a3 sistlidne April under N:o i5 afgifne, och den 4 dennes e. ra. pä bordet lagde, Utlåtande, rörande åtskillige mot försäljningen af den så kallade LifStallByggnaden vid Kungsöhr väckte anmärkningar. Herr Anckar swärd, August: Vid detta mål tar jag mig friheten göra den anmärkning, att som jag kommit till kännedom deraf, att Arrendegifvarne vid Strömsholm och Kungsöhr uppsagt sina Contracter, för att hädanefter leverera höet in natura, och icke någon annan byggnad finnes att emottaga detta hö, än den ifrågavarande, skulle jag anse den böra få qvarstå. Om den försäljes, blef det naturligtvis en ny Statsutgift, att åter uppbygga en sådan, för arrende-liöets emottagande. För öfrigt kan jag icke instämma med Utskottet deri, att 90 §. RegeringsFormen här blifvit för nära trädd; ty, fastän den ifrågavarande byggnaden Kallas lifstallbyggnad, är den ändock hvarken någon person, eller Corporation. Jag anhåller således, att den måtte få qvarstå, enär behof dertill företedt sig, och vågar i sådant ändamål begära proposition till återremiss. Grefve Posse, Arvid: Jag vill väl icke bestrida återremiss; men får, i afseende på leverancen af hö till Kongl. Stallet, upplysa, att det icke är beroende på räntegifvarne, att uppsäga sina Contracter derom, »4 Den 8 Maji. utan är förhållandet sådant, alt en del Riksdagsfullmäktige från Westmanland och Södermanland väckt motion, att den vid sista Riksdag tillåtne betalning med penningar för Hofslallets Ränte-hö och halm måtte upphöra, och förvandlas till leverance in natura. Detta är tillstyrkt, likväl med vilkor att leverancen bör ske på det ställe, som anvisas, och hvilket troligen blir vid Hofstallet här i Stockholm, och hvarigenom den ifrågavarande Ladan äfven hädanefter blifver öfverflödig. Herr Anckar sevärd:
Det är förut anmärkt, att något hinder icke möter för takets höjning uti de rum, som nu begagnas af Stats-Utskottet; och då den local, som af Bonde-Ståndet disponeras, är belägen i samma våning, så gäller härvid, i afseende på takets höjning i Bonde-Ståndets rum, hvad nyss anmärkt är; och får Utskottet alltså tillstyrka bifall å den af Johan Andersson föreslagna förändring med taket i Bonde-Ståndets rum. Och har Utskottet till upplysning skolat anmärka, att kostnaden härföre är inbegripen uti den här ofvan uppgifna summan af 8,310 R:dr Banco. Beträffande åter inredningen uti Borgareoch Bonde-Ståndens rum, har Utskottet funnit lämpligt till - Stnts-VtskottetsVtldtande Nio 42*» 5 tillstyrka^ att Fullmägtige i Riksgälds-Conloret, i samråd med Borgareoch Bonde-Ståndens Cancellie-Direclioner, nödige verkslällighets-åtgärder, i afseende härå, vidtaga. Enligt hvad ofvannämndt är, hafva från Ordfölanderne uti neaannämnde 3:ne Utskott de begärde uppgiflerne blifvit aflemnade, nemligen: r.o Lag-Utskottet. I afseende på rummen, sorn af detta Utskott begagnas, så är anmärkt, att Utskottets Pleni-rum är mindre rymligt, så alt samtlige Ledamöterne icke annorlunda kunna få plats vid bordel, än att någre måste sitta dels i drag emellan dörren och ett fönster, dels midt för hörnen af bordet. Utskottet får, i anledning häraf, föreslå och tillstyrka den förändring, alt yttre dörren åt förstugan igensättes; hvaremot ingången blifver från Juslitias-Ombudsmännens yttersta rum, derifrån en dörr öppnas tili salen, som då blir mer än tillräckligt Sessions-rum. 2.0 B ev il In ings-Utskottet.
Under 15 års ålder. p: 03 etsa <-t O CD p: t? p . 5' OQ co B ►3" CO p: p., p CD i-S p: ,etP *-* Q CD CO p: p: S> ST" CO CD O: ctE. ^ te § tus CD crg in. qm. q3 g er CD W5 m. qm. qCD te p <-t p HJ P CD p: P CD 7 cd"1 7* cn p 8 3 n crq <2. CD Malmo. Messingsfabriker Metallgjuteri o. Malmöhus län. Tab. N:o 8. Särskilde slag af vägar. Längd i mil Kostnad för Gästgifveriernes antal år 1860. Antal hästar, utgångne till af hvarje slag af motstående vägar af indelade med skjutsstationer försedde?vägar af fulländade och afsynade nya vägar af omlagde eller betydligt förbättrade 1 vägar. fulländade nya vägar omlagde eller betydligt förbättrade vägar af statsmedel. af kommunernes medel. af statsmedel. af kommunernes medel. År. Kungsoch kronoskjuts. Gästgifveri-, hålloch reserv-skjuts. vid periodens slut. under perioden. R:dr R.:mt. R:dr R:mt. Bland gästgifverierne i landet med införd skjutsentreprenad äro inberäknade tre vid jernbanstationer åvägabragte skjutsanstalter. Han d e 1. Fartyg och båtar begagnade GrossMinutH a n d 1 a n d e till inrikes sjöfart. till utrikes sjöfart. handlare. handlare. idkande bådegrossoch minuthandel. enl. § 3 mom. 1 af HandelsOrdn. qvinnor enl. § 4 HandelsOrdn. med inoch utländska varor. med landtmannavaror. med egna Besättning. tH Besätt, ning.
Bäck i Finland; Fullm. Gr. Spens, Carl Gustaf; — 862. j? Gyllenkrok, Göran; — 2109. A. ?? Anckarsvärd, August; — 1117. Cederschjöld, Pehr Gustaf; — 1149. » Hiärne; Fullm. Hr König, Carl Fredrik; Ehrenpreus; Fullm. Frih. Leijonhufvud, Abraham; — 1313. — i43o. ?? Gyllengahm; Fullm. Hr von Troil, Emil; — *479- 5? Ulfhjelm; Fullm. Ilr af Geijerstam, Carl;] Blomcreutz; Fullm. Frih. Leijonhufvud, Gustaf Alexander; — 1703. ?? — 1736. B. 5? Hallenborg, Carl Johan; — 1912. B. j? Kordensköld, Otto Gustaf; — >947- 5? Odencrantz, Gustaf; — 2 I 5 2. af Uhr, Carl David; — 2209. 5? af Harmens, Henrik Otto; samt — 318. Frih. Lilljehorn, Gustaf, genom lottning med K:o 3. Frih. Gyllenstjerna, Kils; K:o 170. Frih. Sack; Fullm., Frih. Stael von Holstein, Otto Wilhelm; N:o 249. Frih. Adelsvärd, Johan Carl; ^0921. Hr Cedercrantz; Fullm. Hr Tersmeden, Carl Reinhold; N:o 687. Hr von Post, Stafs; N:o i543. Ilr Hederstjerna, Er - 8o Den 28 Januari. land; N:o i56o. C. Hr Celsing, Lars Gustaf, och N:o 1842. Hr Edenhjelm, Gillis, hvilka alla erhållit lika antal röster. Föredrogs och lades på hordet K. M:s den 9.5 dennes på Rikssalen uppläste nåd. Berättelse om hvad sig i Rikets styrelse tilldragit sedan sista riksdag.
Öppet alla dagar från kl. 10 — 10. Hvarje söndag nytt program. [1357] (Forts, å nästa sida.) ö p i n s å 20 öre pr paket hos alla specerihandlare. IDUN 1890 Skriftens ter innehåll kommer att efhand tillgodogöras i våra spalter. Början mer. Bertas förtjänar göres i nästa svar å frågan mention en numP Prisfrågor (Af till vår vanliga och första tre, hvilka följd med vi i v i t i l l det hvarje numrera romerska i månad särskild siffror. För utbetalas för ett pris af förbehållande hvarje tio vi oss Pr flaska. Dinner Sherry, ett godt bordsvin Kr. » » » » pr| » Golden Sherry, ett fylligt, smakligt vin » Fine London Sherry, halftorrt » » T&gt; ii torrt .. _ » Manzanilla, ett torrt vin med behaglig arom och smak » Olorozo, ljust golden, fylligt med utmärkt arom och » gång kronor, att på öfligt s ä t t f å efter g o d t f i n n a n d e b e g a g n a oss ser. \ Amoroso, halftorrt, ett gammalt och utmärkt vin Kr. 2.40 \ [Amontillado, torrt, very fine old superior » 2.50, | F / no secco Sherry, ett mycket torrt, gammalt och utsökt vin med charmant arom ... » 2.90, J East India Sherry, ljust golden, fylligt, mycket gammalt och oöfverträffligt till sitt pris _ » 3.20 i j Old Brown Sherry, mörk golden, mycket gammalt och fylligt » 3.50 (Slierry. det bästa oeh mest uttömmande svaret å n å g o n a f d e s s a tre f r å - gor, hvilket insändes inom 3 veckor efter det resp. numrets datum, F Prisen äro beräknade emot kontant betalning med fria buteljer. Vid beställningar från landsorten torde likvid medsändas emedan efterkraf å vin icke är tillåtet. Vin leverera vi fraktfritt och emballagefritt vid alla järnvägsstationer och hamnar i Sverige, då beställningen uppgår till minst 50 kronors värde.
Morgonen derefter skulle nämde dam taga emot ett par förnäma resande och alltså vara klädd i högtidsdrägt, men, himmel, hvilket elände – den svarta sidenklädningen, garnerad med minst tio rader utpikerade rimsor, hvars öde nu först kom i minnet, var ohjelpligt förstörd, och frun, som ville vara grufligt förnäm, fick låta kamlotten sitta qvar. Denna olycka öfverträffades dock af en annan, hvartill samma skräck gaf anledning. Då en fru skulle gräfva ned ett skrin, innehållande silfver och nipper, kom hennes piga rusande efter henne med infattningen till en medaljong, hvilken en timma förut inneslutit hårflätan och silhouetten af en person, som i lifvet varit samma frus ömmaste vän. ”Menniska”, ropade hon förtviflad mot tjenstenflickan ”hvar har du gjort af det, som fanns i medaljongen?” ... ”Var lugn, kära matmor”, svarade flickan triumferande, ”jag kasta det på elden! Om norrmännerna ta guldet, tänkte jag, så ska de åtminstone slippa att få fatt i det, som frun satte mesta värdet på.” När tiden slutligen skridit långt in i september, kunde stadsboerna knappt hvarken äta eller sofva, ty i hvarje stund väntade de att få springa upp vid ropet: ”Fienden är här!” Frågor och suckar strömmade från alla läppar. Ibland hette det att kungen rest från Finland, ibland att han var fången och lemnade Strömstad till sköfling. Kom då åtminstone icke general Hjerta, som skulle värna Bohuslän? Det vore nu tid att få förnimma hvad han uträttat! I stället kom, den 23 september, öfversten Verner Tranefeldt med en liten trupp af 346 man af Skaraborgs regemente till Blomsholm9. När borgerskapet erfor detta och ytterligare erfor att hälften af denna underbara styrka skulle gå till Svinesund, ansågo de verkligen sina kanoner vara bättre skyddade under än öfver jorden: de nedgräfde dem derföre, tills tiden påkallade dem. Men dessa kanoners öde var ej bestämdt för någon roll erinrande om den, som Laholmen spelat vid amiral Tordenskölds anfall. Frikårens försigtighet tjenade emellertid till ingenting.
Om R. o. Ad. afslår detta förslag, så bör detta afslag ej anses innebära en vägran att för det allmännas skull göra en upoffring. Frågan har äfven en politisk sida och ur denna synpunkt betrak^ tad kan förslaget anses hvarken nödigt eller nyttigt. Om jag vore öfvertygad om att de öfriga Stånden påyrkade denna förändring, skulle jag icke neka densamma min röst, men jag är icke derom öfvertygad, utan tror mig fast mer veta,' att ett af MedStänden redan afslagit denna punkt och vid sådant förhållande kan jag icke annat än anhålla, att densamma måtte af R. o. Ad. jemväl ogillas. Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm., på förfrågan af Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr., uplyst alt R. o. Ad. ännu icke inbekommit något prot.-ntdr. rör:de de öfrige RiksStms beslut uti förevar:de ämne, yttrade Frih. Tersmeden: För hvar och en af R. o. Adis ledamöter, som vid en Riksdags början varit Elektor, torde det vara väl bekant, hvilka svårigheter förorsakas af det nuvaride stadgandet, att den af R. o. Adis Utskis-ledamöter, som innehar främsta sätet å Riddarhuset, skall vara Utskis-ordföride. Många af R. o. Adis ledamöter, som sitta på de första bänkarne, blifva följaktligen icke invalde i Utskm, enär de derstädes icke gerna kunde såsom ordfönde placeras, och just derigenom äro de beröfvade möjligheten att erhålla den öfning och vana vid allmänna ärendens behandling, som bör förvärfvas af dem, hvilka till följd af deras födsel äro ämnade till ordfönde. Detta anser jag vara en ganska stor olägenhet och det visar sig mer än tillräckligt, alt detta Stånd, ehuru det är ganska talrikt, dock har svårighet att besätta Utskin med tjenliga personer.