Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På kreditivet åter eger Filial-Bank att, i mån af behof, utfärda assignationer, med vilkor, att assigtiationerne, hvartill tryckta blanketter, efter reqvisition, från Banko-Fullmäktige utlemnas, icke få lyda å andra valörer, än som nu äro eller framdeles kunna varda för Låne-kontoren fastställda; skolande med först afgående post efter assignationernes utgifvande förteckning å desamma, med uppgift å deras nummer, datum och summa till Riks-Banken insändas. k) Filial-Bank erlägger till Riks-Banken tre procent ränta så väl å lånet, som äfven å de summor, hvilka på kreditivet lyftas. 1) Uppsägning af Filial-Bank lemnad försträckning må i efternämnde 5:ne fall ega rum, nemligen: l:o. derest Riks-Bankens säkerhet skulle sådant fordra, då det åligger Filial-Bank att försträckningen, efter ett års förutgången uppsägning, återgälda med en femtedel årligen under hvartdera af de följande fem åren; dock vare det Fullmäktige förbjudet ali denna rätt lill uppsägning begagna förr än Fullmäktige vidtagit de i mom. a) och b) af Banko-Reglementets 121 § föreskrifna åtgärder; kommande hvad af försträckningen, på grund häraf, kan varda till RiksBanken inbetaldt, att till Filial-Banken återlemnas när Riks-Bankens ställning det medgifver och Filial-Bankens Direktion sådant äskar; 2:o. om Filial-Bankens
Ständer nu i underdånighet anhålla, att E. K. M:ts Befallningshafvande ide Län, der ständiga Tiondesättningar ej för sig gått, matte i Nåder anbefallas, att, derest, uppå skeende framställning, godvillig öfverenskommelse om tiondens utgörande till visst årligt belopp icke skulle kunna emellan vederbörande beredas, låta, i den ordning, Kongl. Brefven den 27 Augusti 1727 och den xi November 1756, jemte flere författningar, rörande Tionde-sättningarne föreskrifva,dertill upprätta ett förslag, hvilket, tillika med vederbörandes deröfver afgifne yttranden, borde till E. K. M:ts Nådiga pröfning öfverlemnas, hvarefter, och sedan, i man af de mer eller mindre säkra och ostridiga grunder, sorn för samma Tiondes beräkning i hvarje fall kunna sig förete, E. K. M. godtfunnit fastställa förslaget antingen till everdelig efterlefnad eller ock för någon viss längre tid , merberörde Tionde, skulle till det sålunda bestämda belopp årligen erläggas, på sätt, sorn genom allmänna författningar, angående afradsoch Krono-tionde-spannernålens utgörande, forslande eller lösande, hitintills blifvit eller hädanefter kan varda förordnadt. Riksens Ständer framhärda etc. Underdåniga Skrifvelser. Uppl. bi godkänd hos Ridd. o. Ad. d. 5. Preste-Ståndet den 7 Éorgare-Ståndet den 7 —- — iBonde-Ståndet den 12 Riksens Stänclérs 'underdåniga Skrifvelse, angågående arrenden ä Kyrko^-Ilemman i Skäne. S. A. K. Sedan E. K. M. linder den 15 Mars 1820 1 afseende på de uti Hallands
Hans undersökning var långvarig och noggrann, och hans skarpa ansikte fick därunder ett uttryck af spändt intresse, mer förskönande än det kalla leende, som nyss sväfvat däröfver. Heydenberg hade vändt sig bort, han erfor en underlig, kväfvande känsla. Han sökte intala sig, att ingen fara vore för handen, att hans dystra aningar voro framkallade af en uppjagad fantasi, men likväl var han ej i stånd att öfvervinna dem, och han kämpade förgäfves att återvinna sitt vanliga lugn. D å läkaren reste sig upp från bädden, vände han sig om och såg på honom. Professorns hårda anletsdrag hade fått ett uttryck af stelt allvar. » Hur är det? » frågnde Heydenberg oroligt. » Jag skall skrifva ett recept, » ljöd svaret. » Var god och följ mig ut i salen, herr baron. » » Men kom snart igen, » hviskade den sjuka. Heydenberg nickade, och de bägge männen lemnade rummet. Heléne vände sig oroligt på bädden. » Karin, » hviskade hon, » är det ordentligt härinne? Lillans leksaker ligga väl inte framme, jag vet, att han plågas af oordning. » » Allting är, som det skall vara, nådig frun. Nu skall jag bara lägga filten tillrätta öfver fötterna. » » Tack I Sätt sedan fram en stol vid hufvudgärden, alldeles tätt bredvid, förstår du. Tack, nu kan du gå in till lillan. » » Och lemna friherrinnan alldeles ensam? » » Det gör ingenting, han kommer genast, jag hör redan hans steg. Tack, tack, gå nu. » Tjänarinnan aflägsnade sig. Heléne låg stilla och lyssnade; ännu hördes intet ljud från salen, hennes inbillning hade bedragit henne. A c k, att han kunde dröja så länge, då han ändå visste att. Men tyst, nu hörde hon steg därute, dörren öppnades, och hennes man närmade sig bädden. » Älskade, » hviskade hon, » sätt dig där hos mig. D u vet ju, att jag skall dö? » Han visste det, han böjde jåkande på hufvudet.
Af erfarenheten har det ock visat sig, att inom ett eller annat Riks-Stånd understundom öfverläggningar blifvit hällne och beslut fattade, ehuru endast ett ganska ringa antal ledamöter tiilstädesvarit. Då det sålunda beror af yttre tillfälliga omständigheter och de särskilda Stånds-ledamöternas större Konstilulions-Ulskotlcls Memorial N:o 19. 19 eller mindre nit för allmänna ärenden, huruvida Riks-Ståndens plena bevistas af ett större eller mindre antal ledamöter, kan det inträffa, att frågor af ingripande vigt för samhället komma att afgöras utaf ett fåtal af representationen, — ett förhållande, sorn otvifvelaktig! måste vara stridande mot lagstiftarens afsigt och kan menligt inverka på ärendenas behandling. Konstitutions-Utskottet, som ansett berörda förhållande utgöra en verklig brist i Grundlagen, har, i öfverensstämmelse med hvad en Utskottets ledamot i detta hänseende föreslagit, ansett denna brist kunna till väsendtlig del afhjelpas, om uti Riksdags-ordningen införes ett stadgande af innehåll, att beslut icke må uti något Riks-Stånd fattas, derest icke ett visst antal ledamöter tillstädes äro; och har Utskottet, i fråga om bestämmande af detta antal, trott sig lämpligen kunna antaga det af tretio, som ungefärligen svarar mot hälften af antalet ledamöter uti de Stånd, som för närvarande fåtaligast äro. Utskottet får således till Rikets Ständers grundlagsenliga behandling öfverlemna följande förslag till tillägg vid HilisdagsOrdniiigen §• (nuvarande lydelse.) Enär ett ämne slutligen skall afgöras, böra alla dertill hörande Handlingar uppläsas, så framt någon Ståndets Ledamot sådant åstundar. Ej må något mål till slutligt afgörande företagas förr, än Landtmarskalk eller Talman först inhemtat, huruvida Ståndet anser öfverläggningen fulländad, hvarefter Propositionen justerad framställes. Besvaras Propositionen med Ja, må väl erinringar dervid i tjenliga ordalag göras, men ingen försöka att beslutet genom ny öfverläggning upprifva. Besvaras Propositionen med Ja, blandadt med några
För 14 år tillbaka yttrade jag mig i denna fråga och vidblifver ännu den åsigt jag då hyllade. Jag anhåller, att en Riddarhus-Kanslist måtte fä upläsa detta yttrande och att jag sedermera måtte återfå ordet. Härefter uplästes följande af Hr von Hartmansdorff i R. o. Ad:s Plenum d. 5 Aug. 1840 e. m. afgifne anförande. ”Då jag sitter så lågt nere bland R. o. Ad., att den hedern att blifva ordfide någorstädes uti R. Sl:rs Utsk. eller afdelnirigar icke gerna kan falla på min lott; så torde det få anses såsom oegennyttigt, om jag talar för den gamla ordningens bibehållande, åtminstone så länge väi nuvar:de representation är gällande. Blir hon förändrad så är det klart, att ett annat sätt för Utsk:s ordfides tillsättning äfven bör bestämmas. Emellertid synés mig åtskilliga betänkligheter emot ifrågavartde förändring förekomma. Om nu ett val till Utsk:s ordf:de skulle vid början af en Riksdag göras; är det väl troligt, att de öfriga Stånden, Bönder, Borgare och Prester skulle känna ledamöterna af R. o. Ad., eller tvertom, att våra medlemmar skulle känna de öfriga Ståndens tillräckligt, för att med någon säkerhet utvälja den skickligaste? Jag betviflar att eri sådan personlig kännedom finnes, och befarar följaktligen att valet ginge på måfå. Deremot synes mig Den 8 Hars e. m. 151 mycket troligare, att om valet göres, hädanefter såsom hittills, bland R. o. Ad:s egna medlemmar, som mera och bättre känna hvarandra, då bör det äfven kunna ske med mera tillförlitlighet. Skulle åter sådane val vid Riksdagens början göras inom samtliga RfksSt;n, så skulle, af skäl som jag redan omnämnt, stora misstag lätteligen kunna inträffa. Huru skulle de sedan rättas? Det blefve väl nödvändigt att antaga en sådan föreskrift, som t. ex. gäller för Presidenten i Norriges Storthing, att nytt val förrättas hvar 8:de dag.
Fastan tha komber en som heter spak, han skal swepas om thin bak, thu gitir ey tha untflyt, thu gälder tha badhä gamalt och nyt. Jwlen sannelik warder iach thäs war, han swepis ey om min bak bar. Synnerligen innehållsrikt är väl icke detta stycke. Fastan uppmanar julen att icke frossa, dricka och med kräsligheter fylla sin buk, utan fasthellre vårda sig om sin sjuka själ, höra Guds ord och gå till skrift; julen, som ej finner den bleka och magra fastans utseende synnerligen lockande, ber henne behålla predikan och skriftermål för sig sjelf; för sin del vill julen sitta i ro vid sin mat och ej skiljas vid sitt fyllda horn. Fastan hotar slutligen med att ”spak skall svepas om julens bak,” men julen förklarar, att dermed har det ingen fara. — Då man vet, att de älsta tyska fastlagsspel knappast kunna sägas hafva formen af skådespel, och att, som Gervinus säger, Rosenplüt begagnar benämningen fastlagsspel om några få otuktiga rim af blott en sidas längd eller om klagoutgjutelser af personer ur olika stånd; så synes man med allt skäl kunna kalla denna lilla dialog ett fastlagsspel. Den synes ock skrifven för att uppföras, enär både fastan och julen vid deras inträde hälsa konung och biskop (”sitin hele och sälä”) såsom åskådare och hos dem anbefalla sig. Slutet af dialogen är dessutom hållet i äkta fastlagsstil192. Svenska dramat under reformationstiden. De former, uti hvilka medeltidens lif rörde sig, hade knappast hunnit fullt utveckla sig, innan redan arbetet på deras upplösning vidtog. Hierarkien, som förvandlat läran om Kristi rike till läran om ett verldsherravälde, och hvilken i och med korstågen hunnit höjden af sitt inflytande och i den sett sin myndighet utan gensägelse hyllad och erkänd, framkallade efter dessas slut genom sitt moraliska förfall och sitt andliga tyranni det motstånd, som yttrade sig i de schismatiska rörelserna, i ropen på en kyrkoförbättring, i de djerfva koncilierna på 1400-talet.
Reservationer: af herr professor Agardh, som ansåg att, då Utskottet erkänt billigheten af det gjorda ersättnings-anspråket, Utskottet äfven bordt medgifva denna ersättning åt alla nuvarande, till sedelskrifniug berättigade, tjenstemän inom banken, så länge de innehafva tjenster, med hvilka sedelskrifnings-iätt ar förenad, och utan afseende på befordran ifrån en lägre tjenstegrad till en högre. Häruti instämde herr prosten Grönvall samt herr J. P. Lagergren. Med herr professor Agardh förenade sig jemväl herrar friherrarue Funck, F. A., och Alströmerj Jonas samt herr von Heland, J. F.} dock med deu skiljaktighet, att ersättningsbeloppet borde bestämmas till ? delar i stället för hälften. Samt af herrar L. Bergman och C. TV. Palander, som ansett att ifrågavarande ersättning bordt motsvara ? delar af hittills utgifua godtgörelse, alt utgå med de vilkor och förbehåll, Utskottet föreslagit. Ank. till Exp. Utsk. den 14 Juli, kl. i e in. Memorial, i anledning af erhållen återremiss af utlåtandet N:o 6f. Enligt protokolls-utdrag af den 1 dennes har Vällofl. Borgare-ståndet återremitterat Utskottets utlåtande N:o 64, i anledning af väckt motion om förändrad prägel å silfvermyntet; men enär nämnde utlåtande blifvit af de öfriga trenne Riks-stånden bifallne; anser Ulskottet, med stöd af föreskriften i 49 § 3 mom. riksdags-ordningen, något utlåtande icke erfordras i anledniug af omtörmälde återremiss. Ank. till Exp. Utsk. den 14 Juli, kl. 2 e. ra. Memorial, med förslag till vissa förändrade föreskrifter i y:de artikeln af gällande banko-reglemente.
Skulle likväl förhållandet vara motsatt, får jag fästa uppmärksamheten derpå, ali medlens utbetalande icke annorlunda blifvit tillstyrkt, än alt bolaget skall förbinda sig till verkställighet. Deruti ligger således en garanti för Ständerna att bolaget icke ingår i företaget utan alt hafva förvissat sig oin planens riktighet, och om företaget skulle mötas af naturhinder, som gjorde dess utförande overkställbar, så iuträifade ingenting värre, än att medlen blefve reserverade oell förräntade till nästa Ständers disposition. Dessa upplysningar bar jag ansett mig böra meddela, och får för öfrigt endast anhålla om Hr Frih. o. Landtnäs propos. i öfverensstämmelse med den reservation jag afgifvit. Frih. Boye, Ludv.: Med all den uppmärksamhet, hvaraf jag är mäktig, har jag sökt följa denna discussion, och beklagligen tyckt mig finna, att den allmänna frågan lätteligen kan förryckas af 2:ne enskildta intressen, hvilka söka motverka hvarandra; det ena nemi. Uddeholms bolag, och det andra Dicksons railväg, af hvilka det ena åsyftar alt tillintetgöra det andra. Gr. Frölichs framställning har synts mig förtjena mycken uppmärksamhet, och så mycket, som en man utan localkännedom kan tillåta sig att dömma derom, skulle jag säga att hans framställning har rätt till mycken verkan på vår öfvertygelse; men i saknad af denna kännedom, och på det att icke den allmänna frågan må falla för någotdera af de förutnämnda intressena, får jag förena mig i Hr Edenhjelms anförande, nemi. att R. o. Ad. väl ville bifalla Ulsk:s betänk., men tillika framställa en underd. anhållan, det Konungen ville anbefalla vederbör, embelsmyndigheter — hvilka man ju ej bör misstänka för någon benägenhet hvarken för den ena eller andra sidan — att anställa undersökning om verkställigheten af det företag som föreslås, äfvensom den nytta, som derigenom kan tillskyndas det allmänna, afskiljd så ifrån bolagets som railvägsinnehafvarens intresse. Jag anhåller vördsamt om propos. till bifall fi detta tillägg. Gr. Frölich:
Reparationer af velocipeder utföras Ammeberg^ &amp; Askersund 2. T VACKERT BELÄGEN trakt nära Stockt IBS.! 20 V öre i d i köp frim af ärk hel en. bal sändas alla Prislista på begäran. (G. 79671) JL holm kan en flicka fä tillfälle erhål a konäfven framdeles å m i n verkstad. •ter fraktfritt till närmaste j ä r n - firmationsundervisning gsstation. ö r a n d e g e n. f der ör a n d ä r rm up sn e i r n kan äsby läm (n. nas st. un b.). - fesorter. | V I. L U N D B E R G, HN JOHNSSONS KAFFEHANDEL, SOMMARINACKORDERING Stora BadBtugatan 4 0, Stockholm. STUREPLAN. Läget vackert, inRikstelefon 34 20. Al m. Tel. 46 28. vid sjö och barrskog, högt och friskt. Lungmot agas ej. Dietkurer. Vil abostäder. Bil iga lefnadskostnader. på. begäran. (S. T. A. 58622) i hus F lig O a R göro Musik 20 juni — 20 augusti. Intendent och badläkare: D:r Arvid AfzeliUS, Stockholm l hu ö s - k flicka ar en ung, bild an s rd p e rå k d slös i N o m ch or å rk s in l n ig blif f v a a m i, n a a d s c o, m - För sjukgymnastik och massage: D:r Nils Wennström, Stockholm. N ä r m a r (S. T. A. 5 7 7 8 3) rttnlnggatan 2, hörnet af Strömgatan genom Svenska HandeUbyrån, Linköpin e g. emottager penningar pä (G. 79577) i t t e r a n ~ r Hafsbad, Härlig natur, goda kommunikationer, m Q o-: NE HUSI ÅLLSELEVER få inack. och Säsong: derata priser, nybyggdt, första klassens ba / C dgrundlig undervisn.
Oselio oupphörligt slutat uppträda, än sista gången i dag, än sista gången i morgon, låtande de stackars Petersburgame kanske längta lifvet ur sina rysskroppar, innan hon stiger ombord och med Exprss fart ångar dit. De kontinuerliga afskedena ha lockat folk och blomster och varit ganska bra för alla parterna, så det är ingenting att derom tillägga, om ej adjö eller goddag igen — hur det nu kan bli. sft sf: * Det blet det senare. Och hur eklatant! Söndagsafton ooh hela det k. huset på teatern, första raden fullsatt, andra och — femte! Hvadan? Jo, frk. Aas ville visa att hon, som hardt når skandaliserat Stockholm med en grisett-Carmen d ’ une hardiesse extrême, kunde väcka andakt och fromhet genom Wagners helgon skinande pietistiska Elisabeth i op. Tannhäuser. Hon lyckades, ehuru hennes individualitet som utöf-vande konstnärinna uppenbarligen ej stämmer öfverens med roler af detta fromma slag. Detta fromma slag passar deremot mycket bra för frk. Ek, såsom konstnärinna, och vi kunna så mycket mer opåtaldt för allt kurmakeri och inställsam kurtis som vår åsigt nämna, att vi anse frk. Aas ’ Elisabeth underlägsen hennes, som hon sjelf en gång sagt oss, att hon » icke bryr sig om att läsa hvad vi tidskriftens musikrevy) kunna skrifva om henne ». Ingendera af dessa unga damer sjunger likväl rolen med detta musikaliska förstånd, denna klassiskt rena och puritanskt stränga smak som vår första Elisabeth, Fredrika Stenhammar. Allraminst frk. Aas, som dock i röstmedel har så mycket mer att visa upp.
Ständer är godkändt, Sedelstocken i jemförelse med dess belopp vid sista Riksdag blifvit betydligen ökad , och för närvarande är större, än den någonsin varit, blifver ock, efter Förenade Utskottens öfvertygelse , en varsam behandling i nämnde alseende oundgänglig, så vida någon ordning uti Rönninge väsendet skali kunna förväntas; hvadan Utskotten anse högst, äfventyrligt tillstyrka, att, un. der dylika omständigheter, en så betydlig dei af Bankens réela fond, som föreslagen blifvit, 671 Statsoch Banko-Utsloitens Betbnkanderu skulle fran dess egentliga föremål kunna afvändas, helst ett sådant medgifvande, oman aldrig i verkställigheten begagnadt, otvifvelaktigt skulle hafva dét menligaste inflytande på Opinionen om Banko-Sedlarnes värde. Hvad slutligen angår 3:dje punkten, att det skulle ankomma på Kongl. Majus Nådiga godtfinnande , att tillåta, det Magazins-Inrättningen. må , emot Diskont - vilkor och 3 procents ränta , erhålla af Banken ett Lån af högst Två Millioner Biksdtr i Banko Sedlar , att utgå, i afräkning på dft Creditiv å En Million Riksdaler årligen i fyra, år, som Rikets Högloft. Ständer till Kongl. Maj:ts
Enligt hvad Chefen för Ingeniör korpsen, uti sitt den 11 Augusti förlidet år till Kongl. Moj:t afgifna, i Statsråds protokollet omförmälda betänkande och förslag, rörande fästningsbyggnaderna meddelat, uppgingo kostnaderna för dessa arbeten till betydligt högre belopp, än som påräknats, och såsom orsaker härtill uppgifvas dels kronoarbets-korpsens minskning, hvarigenom private arbetare måst anlitas, dels stigande pris å materialier och dagsverken. Arbetet här hade emellertid fortfarande varit koncentreradt å slutvärnet, »hvilket i öfrigt så långt framskridit, att detsamma, med ett anslag af 130,000 R:dr årligen i 3:ne år, eller under instundande statsregleriugsperiod, ansetts blifva fullständigt färdigt och då äfven bombfritt hvälfdt, hvarförutom med denna summa ett stycke af framförliggande retranchement vore beräknadt alt kunna medhinnas.» Fästningen skulle då ega ett bombhitt logement för den garnisonsstyrka, som för fästningens försvar vore behöflig, eller för 4,300 man samt i nödfall för 6,000 man, med förvaringsrum för dess förnödenheter under en tid af 6 månader, jemte gallerier för öfver 100 kanoner, utom de pjeser, som kunna uppställas å tomens platformer. För ernående af detta ändamål hade Chefen derföre hemställt, att ett anslag, förhöjdt till nyssnämnda belopp, måtte af Rikets Ständer äskas; men Kongl. Majit har, ehuru ett skyndsammare utförande af Carlsborgs sedan lång tid tillbaka påbörjade fästningsbyggnad vore öuskligt, funnit sig böra inskränka denna begäran dertill, att nu endast måtte anvisas enahanda summa, som för innevarande stats - 38 Stats-Utskottets Utlåtande M 66. regleringsperiod blifvit beviljad, eller 500,000 R:dr, att med en tredjedel utgå under hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866.
Det enda, som 222 Den 22 Juni e. m. Utsk:n i detta hänseende kunna i miu tanke göra, är att föreslå R. St. att besluta för deras del — så vida roteringen blifver antagen — att de rotar, som hellre önska att prestera båtsmän in natura, än att betala vakans-afgift, måtte få erhålla tillåtelse dertill. Men alt i uppenbar strid mot K. M:s nåd. propos., föreslå R. St. alt roteringen skall utgå in natura, det anser jag för min del Ulskms pluralitet ej kunna göra. Sedan öfverläggningen härmed ansets vara fulländad, hemställde Hr Gr. o. Land tm. om R. o. Ad. ansåge de emot Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Ulskms betänk. N:o 23, gjorda anmärkningar föranleda till detsammas återremitterande. Ropades ja. Frih. Rehbinder, Fredr. Willi.: Som angelägenheter af största vigt påkallar min närvaro i hemorten, och jag ej kan på förhand bestämma, huru snart jag härstädes kan åter infinna mig: nödgas jag afsäga mig min plats såsom ledamot af Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. under vördsam anhållan, att likväl få varda vid min riksdagsm.-rätt bibehållen. R. o. Ad. biföll denna anhållan, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Eleclorer, att utse en ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. efter Frih. Rehbinder. Föredrogs ånyo Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ns d. 17 och 21 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 31, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse till R. St. med öfverlemnande af roteringsverkeu för den tillökade ordinarie båtsmans-roteringen; Hr von Tr o il, Sam. Gus t.
BorgareStåndet yttradt. Frän Hedervärda BondeStåndet. S. D. Bernitterades till SiatsUtskottet; j:o Riksdagsmännen Olof Nilssons och Anders Mårtenssons från Jemtland ingifne Memorial, rörande jemkning i Boteringsskyldigheten för nämnde Län; 2:0 Johannes Anderssons från Skaraborgs Län Memorial ang. förhållande emellan Kronans uppköpsoch utlanings-pris å den i Mariestads och Lidköpings KronoMagaziner inkompe Spannemål; 3:0 Jon Jönssons från Malmöhus Län Memorial, angIefverering af KronotiondeSpannemal; 4:0 Andars Joachimssons från Östergöthland Memorial äng. indragning af NummerLotteriet Och AssistanceContoiret; samt 5:0 BancoFullmägtigen Anders Danielssons Memorial ang. åt sk i 11 i ge yrkade anstalters vidtagande till stadgande af Penningeväsendet och Spannerrtå Is värdet m. m. till B villnings Utskottet: Riks agsmannen Pehr Pehrssons ifrån Gammelhyt an af Ötebro Län Memorial, äng. Ee-> yUltung å Grufvor, ProtokollsLJtdrag d. 13 Dec. 1817* 439 till EancoUtskottet : Riksdagsmannen Anders Anderssons från Örebro Län Memorial, röraude beläning i Banken I BergsEiFecter. till Lagutskottet: 1:0 Riksdagsmännen Pehr Nilssons från Skåne och Måns Pelirssons ifrån Blekinge 2:ne serskildte Memorialer , angående skärpning i straffet för tjufvar m. m., och i sammanhang dermed 2:0 Petter Pehrssons från Cal mare Län Memorial, ang. inskränkning i värfvade Truppers permittering, 3:0 Jan Pehrssons från Westmanland Memorial, rörande Stängselskyldighet i utmark. 4:0 Jon Pehrssons från Kronobergs Län Memorial , angående skattläggning å Husbehofsqvarnar , 5:0 Petter Anderssons från Halland Memorial ang.