Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Landtvärnets misshandling afskrämde hvar och en derifrån, och således kunde förmå allt för många, 2tt genom Giftermål derifrån frälsa sig. Men nu sedan ali farhåga för fullgörandet af Beväringsskyldigheten upphört, skulle ganska få, ja knappt någon ingå i Giftermål blott för att befrias från denna skyldigheten j utan följden af detta Stadgande, som jag nu föreslagit, skulle nästan endast b.ifva, att de få redan gifte af Bevärings-Åldern finge blifva hemma hos Hustru och Barn. Men äfven om antagandet af mitt förslag skulle gifva anledning till flere Giftermål, så blefve häraf den nyttiga, äfven med mitt förslag åsyftade följd, att ett desto större antal Beväringsskyldige för framtiden bereddes. En sådan följd var onekeligen afsigten med den i 25 år, oaktadt så många den tiden rådande olika Regeringar och Regeringssätt, i Frankrike fortfarande articel i Conscriptions-Lagen, som från Conscriptionen befriade alla gifta Ynglingar. Om Ynglingarne i Frankrike äro något förr till Giftermål mogna, ärt i vårt Land, så voro de ock der vid tidigare ålder, nemligen vid 18 år, ja ofta vid 17 år, underkastade Conscriptions-skyldigheten, och de yngste, utgörande första Classen, uttogos först, samt de fleste år endast de. Vi hafva i Tidningarne läsit en officiell framställning af nuvarande Konungens i Frankrike Inrikes Minister, angående detta Rikes inre tillstånd är igif, och i den uppgafs Folkmängden till nära en million större på Frankrikes gamla Territorium, än den varit innan Revolutionen. En af orsakerne härtill an - 383 Den 17 Februarii. ser jag vara det stadgande i Conscriptions-Lager>, som befi iadt giffa Personer från Conscriptionen.
Jag kan ej med honom förena mig derutinnan, att hvarje hemman eller hvarje by skulle kunna, för att verkställa odlingar och göra sin jord fruktbar, erhålla ett anslag af statsmedlen. Detta bestrider jag helt och hållet, men deremot anser jag förhållandet vara alldeles olika, om ett låneunderstöd begäres, och jag går deruti så långt, att jag alltför gerna vill lemna hvarje possessionat, som hav stora odlingsföretag, något låneunderstöd. För öfrigt torde ingen provins inom Sverige hafva varit så väl ihågkommet med understöd, som Gottland. Gottland hav fått till sin hamn något öfver yg.ooo v;dr, och det tyckes således vara ganska billigt, alt när man nu lemnar 5o,ooo rtdr såsom låneunderstöd, så hör det dervid förblifva. Jag får förklara, att jag för Hr Landshöfding Hohenhausen bär den största aktning, och det förundrar mig ej, att han talat för sitt län, och det vore till och med, i min tanke, ganska orätt, om han ej gjorde det, men för min del kan jag ej i detta fall gå så långt som han. Hr von Hartmansdorff: Om man skulle vidtaga det sätt att behandla frågan, som Hr Westfelt uppgifvit, så skulle följden blifva, att sådana odlingsföretag, sorn redan äro märkvärdiga nog för alt fästa allmänhetens uppmärksamhet, skulle befinna sig i sämre villkor, äo sådana, hvilka äro af den ringare ari, alt de icke fästat någons synnerliga uppmärksamhet. Till de förra höra myrorna på Gottland. Jag finner ej någonting, som ålägger R. o. Ad. eller andra Stånd att vara hårdare i sina villkor emot större odlingsföretag, än emot de mindre och obetydligare. Jag lillaa H. 63 498 Den 29 Mars f. m. styrker således bifall till den framställning, Hr von Hohenhausen gjort. Hr von Hohenhausen:
Och har Banco-Utskottet uti desi förenämde wördsamma yttrande, med afseende ä Jernhand, teringens bekymmersamma belägenhet, trodt sig böra tillstyrka lika förmon äfwen för alla de län, som pä effecter uti Upp-Städernes Wägar, under en framfluten län-termin, blifwit utgifne, med hemställan derjemte, om samma termins förlängning ifrän Maji till Junii mänadS flut hwarje är: samt, att till BancoFullmägtige mätte öfwerlemnas, att sä länge orsakerna till prolongation, för Lterbetalningen fortfara, under oafbruten uppmärksamhet ä Werkets säkerhet och realisationens widmagthällan de» - Den iz October. 171 de, widtaga sädana mätt och steg för de förfallne Länens äterbetalning, som i möjligaste mätto kunna lindra och underhjelpa Läntagar, nes skyldiga bemödande i denna delen. Ett bestämdt stadgande om owillkorlig rät, tighet, att jemwäl under förändrade omstänbig. heter, alla tider pä äret, fä i Banken beläna R.kels exportable effecter, förenad med lika 0. Mllkorlig befrielse pä flere är för läntagarne isrän förbindelse att länen äterbetala, anser Banco.Utskottet deremot kunna, bäde för Werkris säkerhet, och realisationens beständ, blifwa högst äfwentyrligt. Annan, än en sädan, efter noggrant Lf. werwägande, fattad, och framgent hysande öf, wertygelse, är det ej Banco Utskottet tillätit, alt till,desi Respective Principaler wördsamt yttra. Orebro den iz October 1810. Kurlc. O. ^Vestwra. kullmilitix. O. 6^I1sollcjöI6. ?. l.uaäzrea ^ob'soa. äoscbimrso». ttekiogivr. Utdrag 172 Den iz Ockober. Utdrag af Högloft.
af Annie Berg ... 13 Små funderingar; af Hoi Barn och penningar; af K., 13 Äktenskap o c h skilsmessa; af Max von WeisDen högre flickskolans mål; af Elna Tenow ... 13 När de unga sätta b o; af Adolf Hellandér ... 40 Langlet Vänskap; af A. B. Tillämpad räknekonst; af Ph. Brunner Biodling såsom en inkomstkälla för fruntimmer Konsten i hemmet; prisbelönad uppsats a? Ida Elisabeth Björklund Om qvinnans värde; tre artiklar af Irma von Troll-Borostiåny 37 — 39 Under toffeln; af P. 37 Betjeningen vid bordet 37 Hvad italienarne säga o m qvinnan 37 Frukt, den bästa medicin! 38 » Det kommer från tänderna »; af D:r C 38 Skrock; ur verkligheten af Jedward 39 Musiken i hemmet, dess bruk o c h missbruk; några funderingar o c h råd af Ebon Hoi. 39 Barnens leksaker; af Lalage . 39 Tvätt, tre artiklar 39, 41, 43 Om sättet att läsa _. 40 Fisken Mathilda Langlet Om att väga barn; af Elisabeth Hvartill vi behöfva termometern En bild ur ett sträfsamt lif; af Augusta Makar o c h omaka makar; tecknade efter lefvande modeller af Hugin 30, Unga flickors lektyr; af Maud Hvad är » lutsten »? af Rakel Damerna o c h glasmåleriet Barnen på sommarnöje Ett sträfsamt if, sedt från dess ljusare sidor; N:r Noveller, kåserier o c h skisser: Fröken Fine; ett referat ur verkligheten af Georg Nordensvan 1 — 3 I kras; skymningsstämning af Julia Klingström 2 Vid skiljovägen; en bit verklighet upptecknad af Ave 3, 4 Det var en gång; af Alvar Arfvidsson 3 En bal för kungen; kåseri af — er 3 En radikalkur; novell af Elin Ameen. 4, 6 — 12 Hvem är den gamla damen; en berättelse från Rom (prisbel.
Lagerbjelke ådagalagt, och när så förhåller sig, kan inbjudningen icke anses annorlunda än såsom ett misstag. Har BondeSt. förhastat sig att antaga denna inbjudning, så blir hon derigenom icke riktigare. Jag tror, att frågan bör förfalla, och när BondeSt. blir upplyst om rätta förhållandet, lärer det nogsamt inse sitt misstag. Ett annat fel är i detta Utsk:s betänk, begånget, och det rörer sjelfva beskattningsfrågan. Gr. Lagerbjelke har visat, att det beslut Ståndet fattar väsendtligen inverkar på beskattningen. Så vida terminer antagas, är det skäl, att äfven antaga den högre beskattningen, hvilket två Stånd äfven gjort. Bestämmer man endast tre terminer, så torde beskattningen blifva för hög, och just derföre, ehuru eljest antaglig, varda i förstärkt Utsk. förkastad. Jag tror således, att frågan är af den beskaffenhet, att öfver den samma bör röstas i förstärkt Utsk. I sakens nuvar. skick ser jag ingen annan utväg att få det felaktiga rättadt, än alt återremittera betänk. Genom samtal med ledamöter af BondeSt. har jag mig bekant, att då de erfarit, hvaruti misstaget egentligen bestått, de ansett antagningen af Utsk:s inbjudning för ett förhastande. 138 Den 18 Juli. Gr. Lagerbjelke: Jag tror icke, alt Utsk. begått något misstag, då det iubjudit R. o. Ad. samt BondeSt., att antaga Utsk:s förslag, att terminernas antal bestämmas till 3. I anledn. af detta Ulsk:s förslag beslutade R. o. Ad. och BondeSt. att terminerna skulle blifva 6, hvaremot Presteoch BorgareStm antogo 3 terminer. För alt få denna fråga afgjord, inbjöd Utsk. R. o. Åd. samt BondeSt., att förena sig om Utsk:s förslag och uti denna åtgärd ligger väl icke någon olaglighet. BondeSt. har nu antagit denna inbjudning, men då jag för min del anser beslutet om 6 terminer vara bättre än Utsk:s förslag, anhåller jag vördsamt att R. o. Ad. ville vidblifva sitt beslut.
Ombudsm. Emb. Ber. den 14 Jan. 1S40. 36o angående f. d. Löjtnanten C. J. Rotkircks uppförande till pension å allmänna Indragnings-Staten. i834 den i3 September i underdånighet anmäld. Innehållet vederbörande till efterrättelse meddeldt. 37 :o angående upphörande af den Släderne Borås och Ulricehamn medgifna gårdfai ihandels-rättighet. i834 den i3 September i underdånighet anmäld. Iiommers-Kollegium förständigadt att, efter Landshöfdingens i Elfsborgs Län och öfrige vederbörandes bolande, afgifva utlåtande. Sedan omförmälde utlåtande inkommit, blef frågan ånyo anmäld den *4 November i835, då Kongl. Maj:t ej fann skäl bifalla Rikets Ständers berörde framställning. 38:o angående upphörande af städernes skyldighet att hålla upplag af spanmål. i834 den i3 September i underdånighet anmäld. Kommers-Kollegium anbefaldt alt afgifva underdånigt utlåtande. i836 den 3o April i underdånighet anmäldt, och kungörelse i ämnet utfärdad. 39: o angående bestämmande af preskriptionstid för uppvisande i Banken af utelöpande invisningar och insättningsbevis, som i räkenskaperne balanceras. i834 den i3 September i underdånighet anmäld. Rikets Ständers i omförmälde afseende vidtagne beslut till vederbörandes efterrättelse allmänneligen kungjordt. 40: o i fråga om de f. d. Direktörerne vid Eskilstuna fristad Öfverste Palm och Öfverste-Löjtnanten Nordevall tillagde pensioners öfverflyttande på allmänna Indragningsstaten. i834 den a3 September i underdånighet anmäld. Stats-Kontoret underrättadt om Rikets Ständers beslut rörande Öfverste-Löjtnanten Nordevalls pensionsanslag.
Pä Hkgw. Preste-Ständ. Ledamöters magnar. cblitt. WLblin. Pä Hederw. Bonde Ständ. Ledamöters wägnar Lric Olossson, ^ob. ^olmbergson. blplästcs följande: Riksens Högloft. Ständers Lag-N«fkottS nr» läkande öfwer de hos Högloft. Rtdderffqper och Adeln samt Högrvördige Preste» Spändel fjärde anmärkningar wid Utftkottels den 8'.de Medur September afgifne betänkande, angående Rättegångs Ombud. I anledning as Högwördige Preste-StändetS anmärkning wid de orden "Allmogen ej niä be» tagas den frihet art, till deras ralans förande bru. ka sin ffyldeman m. m. ' sär Urffoller foresta den änd - ;672 Den 27 November. ändring. ^'Mmogcn ej Mera än andre rättsökande mä beragas 0. s. w." pä dec den tydning cj nia af stadgandet härledas, som skulle den frihet hwar och en enligt lag och författningar ägr, alt efter egen öfwerkygeise och pä eget äfwenkyr befullntägtiga den ärlige, redlige, oberykrade och förståndige person, till hwilken man hälst häfver förtroende, nu mera wara blott Allmogen tilläten. Också har Utskottet wäl insett, att 180, ärs Kongl. Bref redan nog tydligen bestämmer en sadan hwar och en tillkommande frihet, men trott sig pä Hcderwärda BoudeSländeks allmänna önffan böra göra dec afseendealt tillstyrka en ytterligare påminnelse, enar berörde Kongl. Bref anmälts hafma någon gäng biiswit orätt tillämpadt. Och enär endast frän ÄLälbemäldte Ständ sadan förklaring ar sökt, har af denna anledning det ordet Allmoge blifvit i betänkandet införd:.
Ingenstädes må i Stad eller å Landet, vara tillåtet, att nyttja mer än 2:ne 90 Kannors Pannor, i ett Verk eller på samma bolstad, till hvad värde Egendomen än uppgår. Den hittills directe medgifne utvidgning af Brännvins-brännings-rättigheten, enligt 4 Morn. 1 §. Kongl. Kungörelsen d. 6 Sept. i8i5, skall i Städerne och i allmänhet å Landet upphöra, likväl till undvikande af förnyad kostnad, medelst omarbetning till den här faststälde rymd, af de till Betänkanden. % äfventyrs större Pannor, Hemmansegare å Landet förut innehafva, må de hvilka år 1822 vid Mantalsskrifningen emot högre afgifter ingått i Brännvins - bränning med större Pannor, enligt berördd Moment, så vida de begagna samma Pannor, som då antecknades, tillgodo njuta den rättighet, att de, hvilka Brännvins-brännings-rättighet, efter Tariffen, i första Classen bestämmes tili 20 ICannörs rymd och deröfver, bibehållcs i Maximum för samma Glass och bruka till högst 5o Kannors Pannerymd; De som efter Ilemmansvärdet få begagna 5o Kannors Pannerymd, och de öfrige i Andra Classen, tillgodo beräkna Maximum af berörde Class, eller högst ^5 Kannors rymd; samt likaledes de, hvilka efter Hemmansvärdet få nyttja y5 Kannors rymd, äfvensom de Öfrige i Tredje Classen, uppgående till Maximum deraf, eller högst 90 Kannors Pannerymd: Att mot förbindel se af den förhöjning i afgiften, som nedanföre stadgas; men denna utvidgning af Brännvins-!) ränningen må för ofvannämnde Jordbrukare endast tillgodonjutas, intill nästa Biksdag.
Vid förnyad föredragning af Konstitutions-Utskottets den 17 och 18 dennes på bordet lagda Memorial N:o 57, med förslag till tillägg i 109 § Regerings-formen och 80 § Riksdagsordningen, angående uppskof i Riksdag, anmärktes och hänvisades till Konstitutionsutskottet såsom Ridderskapet och Adelns gemensamma tankar, att i 2 momentet af ifrågavarande §§ orden: ”när omständigheter anses dertill föranleda,” borde uteslutas, samt orden: ”under uppskofstiden bereda och utarbeta vissa Riksdags-ärenden, som i sådant fall af Rikets Ständer bestämmas,” borde införas i stället för orden: ”under uppskofs-tiden Riksdags-ärenden bereda och utarbeta.” S. D. Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens den 17 och 18 dennes på bordet lagda Memorial N:o 27, i anledning af Riks-ståndens beslut i fråga dels om upphäfvande af ali stängsel-skyldighet, dels ock om ändring i nu gällande stadganden, rörande samma skyldighet, deröfver Utskotten i dess under N:o 24 afgifna Betänkande sig utlåtit, godkände Ridderskapet och Adeln den föreslagna voterings-propositionen och lades förevarande Memorial i öfrigt till handlingarne. S. D. Föredrogos och biföllos Stats-Utslcottets nedannämnde den 18 dennes f. m. på bordet lagda Utlåtanden och Memorial: N:o 318, i anledning af väckt motion om ersättning af allmänna medel till innehafvaren af Hagshults stom för honom åliggande roterings-skyldighet; N:o 319, angående gratifikation åt herr Stats-kommissarien Kock; N:o 320, angående slutligt bestämmande af arfvodet för den hos Utskottet anställde Kamererare, samt gratifikation åt en extra Kanslist; N:o 322, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående pension å allmänna Indragnings-staten för tillförordnade Chefen vid Skogs-institutet, Hof-jägmästaren m. m. Isr.
Revisions-skillings nedsättande, om längre tid till; Se Auctions, om förrättande genom uppslag, afskaffande; Motion, rem. till Lag-Utskottet, s. 1220. Revisions-skillingen, om utsträckning af tiden för erläggande af; Motion, rem. till LagUtskottet, s. 1238. Revisorer, om ordning vid val till Riksens Ständers ; Motion , rem. till Statsoch Banco-Utskotten, s. 1228. Riddarhus-Ordningen, om, Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelse; rem. till Riddarhus-Utskottet, s. 1372. Riksgälden, gamla, s. 3^5-3^8. Riksgälds-Sedlar, om ansvar för utprångling af falska; Motion, rem. till Lag-Utskottet, s. 1277. — Verket, granskning af, år 1822, s. 3no445- Rem. till Statsoch Banco - Utskotten, s. ii 27, 1141 - 1437 Riksgälds-Verket, granskning af, år 1820, s. 761-780. Rem. till Stats-Utskottet, s. 1128, 1127, 1129, 1137. •—i Contoirets öfverflyttning till Banken, om; Motion, rem. till Statsoch Banco-Utskotten, s. 1160. -— om belöning för de Fullmägtige i, som besörjt Filial-Disconternes utredning; Motion, rem. till Stats-Utskottet, s. I2ÖI. Riks-IIufvudbok för 1810 och 1811, efter StatsCommissarien Widegrens method och D:o för 1815, efter Stats-Contoirets plan. Granskning öfver dem, s. 7- 13. Åtgärder föreslagne till dess fullkomnande, s. 14-18. Kammar-Collegii, Stats-Contoirets och Kammar-Rättens utlåtande, s. 42-i39.
N:ris 25 och 63.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har, så väl af deras Justitias-Ombudsman, som af flere serskilda motionärer, fråga blifvit väckt om spö- och ris-straffens upphörande, antingen helt och hållet eller för vissa brott; och ehuru Rikets Ständer ej kunnat biträda deras mening, som åsyftat totalt afskaffande af nämnde straff, enär sådant icke skulle kunna ske utan omarbetning af hela straffsystemet, då spö- och ris-straffen utgöra en hufvudsaklig beståndsdel af de stadgade straff-arterne, hvilkens försvinnande ofelbart skulle störa sammanhanget i lagen, ej sällan upphäfva det en gång bestämda förhållandet mellan brott och straff samt åstadkomma en lucka i sjelfva strafflagen; likväl och jemte det Rikets Ständer anse önskvärdt, om någon minskning i den vanära, som spö- och risstraffens undergående i allmänhetens åsyn medför, kunde, genom lämpliga föreskrifter om en mera enskild verkställighet, tillvägabringas; hafva Rikets Ständer trott något hinder icke möta för upphäfvandet af dessa kroppsstraff för sådane brott, hvilka kunna försonas med penningar och endast i brist deraf ådraga kroppsplikt, en förändring, destomera af mensklighet påkallad, som böternas förvandling alltid medför en olikhet i bestraffningen för den förmögne och den fattige, hvilken senare oftare måste träffas af bestraffningen med kroppsplikt; äfvensom Rikets Ständer funnit inskränkning i spö- och risstraffens användande böra kunna ske äfven för vissa andra brott, hvilka, ehuru första gången föröfvade, dock, såsom förenade med försvårande omständigheter, nu ärc med urbota bestraffning belaggde. I sistnämnde afseende förekommer, att lagen i 40 Gap. 6 §. Missgernings-Balken utsätter spö- och risstraff för inbrott, i afsigt att stjäla, men att detta brott kan ske under förhållanden, som lemna rum för den brottsliges mildare behandling, hvadan Rikets Ständer anse det böra vara domaren tillåtet att för första resan inbrottsstöld äfven tillämpa straff af fängelse Expeditions-VIskottets Förslag till und.
Nio 37 om utfärdande af ett allmänt stadgande, angide val till organist; Nio 46. i anledn. af återremiss å betänk. Nio 38, angide upplifvande af 2 cap. 8 § i K. Fiskeristadgan d. i4 Nov. 1766; N:o 47- i anledn. af väckta motioner om ändring i eller förklaring öfver 26 cap. 2 § Byggn.bin; ExpeditionsUtskotteti Nio 20. med öfverlemnande af förslag till underd. skrifvelse, angide sportlernas upphörande inom K. Mis Cancelli och desammas utgående i stället såsom chartae-sigillatse-medel. Justerades pleniprotin för d. i5 Nov., d. 17 Nov. f. och e. m., samt d. 19, 22 och 24 Nov. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 9 pä aftonen. In fidem protocolll, F. O. Silfverstolpe, Tisdagen den 3 Februari 1835* Plenum kl. 10 f. m. Justerades i prot.utdr. för d. 2 dennes f. m. Och 11 prot.utdr. för samma dag e. m. Hr von Ilermanssonj Carl: R. o, Adis Hrr Elee19 H. 8 58 Dea 3 Feliruari f. m. torer hafva behagat utse mig till ledamot i Ridd.Utsk.; och får jag nu vördsamt afsäga mig detta förtroende. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att välja en ny ledamot uti Pddd.Utsk. efter Giv v. Hermansson. Företogs till pröfning StatsUtskts d. 26 sisth Jan. pd bordet lagda utlåt. N:o 4°5 öfver anmärkn:r vid betänlr.na N:ris 366 och 36y öfver K. M:s propos. om Iåns upptagande till bypotheksinrättningars befrämjande, samt riksdagsm. Anders Danielssons i anledn. deraf gjorda särskilda förslag.
St. förkastas, som, i händelse sportelsystemet i allmänhet derigenom i en framtid kan komma att upphöra, statsverket derigenom vinner tillgångar att utan särskilda statsbidrag reglera embetsoch tjenstemännens löner så, att de kunna uteslutande egna sig åt sina tjelister. Utsk. har yttrat sig icke kunnat tillstyrka den lönereglering, K. M. föreslagit, nemi.: för Revisionssecreterare å r:dr 2000. Expeditionssecreterare „ 1800. Protocollssecreterare „ 1200. — Dea 26 Maj f. m. l65 för Cancellister å ridr 800. — , Copister . „ 4oo. — , Vaktmästare „ 2661 32. utan föreslagit för Revisionssecreterare , 1600. — , Expedilionssecrererare „ 1600. — , Protocollssecrelerare „ 1000. — , Registratorer , IOOO. „ Cancellister „ 65o. — , Copisterna, lika med K. propos. „ 400. — „ Vaktmästarne . „ 200. — Men efter uppgift, att fördelningen af sportlerna beror pä K. M:s förordnande, tillstyrker Utsk. beviljandet af den uppgifna bristen ii3i r:dr 4> sk. 6 rist., dock utan all tillökning i spannmål, samt, för att befordra regleringens verkställighet, att på allmänna indragningsstaten öfverflytta 2497 r:dr 14 sk. 3 r:st., med derunder begripna 235 t:r spannmål, motsvarande de löner, hvilka anses böra indragas. Då genom dessa tillstyrkanden, i fall sportlerna komma att jemnt fördelas inom samtliga Cancelli-expeditionerna, den af K. M. föreslagna reglering af lönerna vinnes med ensamt afdrag af den under bristen, 1131 r:dr 4f sk. 6 r:st., föreslagna spannmål, innefattar Utskls afstyrkande icke annat, än ett tillstyrkande att fortfarande vidblifva sportelsystemet, hvars skadlighet det likväl erkänt.
Bååth-Holmberg. (Forts.) essa befunno sig nu i stor nöd och att ingripa till förmån för dem blef Elpis \ Melenas första uppgift. H o n drog försorg om att de, försedda med allt nödvändigt, återfördes till sitt hemland. Därefter ingrep hon verksamt öfverallt, där nöden var djupast. H o n mättade de hungrande, vårdade de sjuka och lät, så långt hennes medel räckte till, uppföra bostäder åt de husvilla. — I förbigående sagdt: dessa hennes kärleksverk voro ej endast tillfälliga; under nära 3 0 år har hon aldrig tröttnat att utöfva dem. E n af hennes vänner, den tyske författaren Albert von Seefeldt, har berättat mig, att hon, då han 1 8 9 0 besökte henne på Kreta, vid hans ankomst hade i sin vård ett barn, som fallit i en koleld och blifvit svårt brändt, en murare, som nedstörtat från en byggnadsställning, samt en lam kvinna. Dessutom besökte hon dagligen många andra sjuka i deras hem, betalade läkarevård åt dem och var, som än i dag, outtröttlig i sin välgörenhet. D e t är dock ej endast lidande människor, hon gifvit vård och hägn. Hennes för all human sträfvan varma sinne har ock förmått henne att ägna mycken tid, arbete och kostnad åt de skyddslösa djuren. H o n tillhör de kvinnor i Europa, som främst verkat för åstadkommandet af » djurskyddsföreningar », och hon har för detta ändamål på de fem språk, hon behärskar, författat en mångfald af större och smärre skrifter. H o n understöder många djurskyddsföreningar; och i R o m, hvarest som bekant grymheten mot djuren är mycket stor, aflönar hon själf en djurläkare och drager med egna medel försorg om, att de djur, som öfverlämnas åt » nattmannen », få foder och vård tills de dödas, d. v. s. hon skyddar dem från hungersdöden. Detta har hon låtit göra allt sedan 1861. I all synnerhet har hon uppträdt mot vivisektionen. Talrika skrifter har hon offentliggjort, i hvilka hon vänder sig till myndigheter och enskilda inflytelserika personer i olika länder för att förmå dem att verka för lagliga förbud emot vivisektionen, denna » blodiga skamfläck för mänskligheten ».