Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna erindran synes grundad, och en föreskrift härom har i H:en funnit rum. 8 78. I H:en har, med anledning häraf, ett tillägg influtit. Anmärkningen är iakttagen. 19 290 ' Expeditioner till Riks-Ständen. afresa, bör Ständcts bifall genom ProtocollsUtdrag honom meddelas, hmarefter, om han är Ledamot i Utskott, nytt mål genast ma företagas. 8 79. Ridderskapet och Adeln: att, i den händelse Konungen skulle önska Riksdagens förlängande, det mätte mara Honom obenäget att derom till Riksens Ständer afgifva nädig Proposition. 8 8». Ridderskapet och Adeln: att efter orden pä Rikssalen uppkalla kunde tilläggas: hmarmid förhälles såsom mid Riksdagens öppnande. För öfrigt äro följande anmärkningar och förslag gjorde, hmilka ej kunna hänföras till nägon miss §. Ridderskapet och Adeln: att den som till Riksdagsman blifmer kal - 8 79. Konungens rätt i denna del tyckes mara Honom sörbehällen genom Regerings-Formens 109 F, der orden dä skall Konungen kunna Riksens Ständer Åtskilja synas innebära, att Han, dä omständigheterne sadant fordra, kan detta åtskiljande fördröja. 8 89. Iakttaget. En sädan Ed har mera afseende pä allmänna undersätliga pligter än egent - Bilaga till Mem. N:o 11. 291 lad eller i följd af sin börd ämnar Riksdagen biwista, men icke förut fwurit Konungen och Riket tro och huldhet, borde en fadan edgång fullgöra, innan honom uti Ståndet kunde tillätas inträde. Att Utskottet mätte föreslä ett formulaire till Ed, forn omyndig Konungs förmyndareäga attaflägga. Borgare-Ständet: att i Riksdags-Ordningen niätte bestämmas, huru tvid inträffande Thronödighet bör förhällas med Thronföljares utkörande.
Fredin, Lars Oisson, M.G.Stael v. Holstein. E. Fant, Sv. Broome. J. G. Wettervik. Pär Ulmgren. A»- u4 Baneo-Discont-Direct. Berättelse. Anmärkning: Proportionen, enligt hvilken Banco-Discont-Verkets vid hvart års slut utestående hela Lån-Summa är fördelad emellan serskilde Näringar och Landskaper inom dess District, är ej känd, eller i föregående Berättelse upgifven, emedan dertill hade fordrats att, på sätt vid Province-Lån-Contoiren skett, en egen anteckning i sådant afseende skulle hafva blifvit vid Verkets första inrättning börjad, och i oafbruten ordning fortsatt för hvarje veckas utlåningar och inbetalningar. Men för de noder loppet af ett år, nemligen 1824, utgångne nya Lån, utgörande ett antal af 3,262 stycken, och i Summa uppgående till R:dr 3,736,900, är en sådan speciel anteckning förd, utaf Direotionens dåvarande Ordförande Herr Grefve F. B. Schverin, hvaraf Resultaten finnas intagne uti i8a5 års Banco-Revisions tryckta Berättelse till Rikets Högloft. Ständer, pag. a5. Batt - Memorial af Bankens Commissaricr. 115 Bankens Commissariers Memorial an. gående Ars-Anslag af Bankens Om• kostnads-Räkning , j.mlikt Banco* Reglementets 5 Art. För fullgörande af Herrar Fullmägtiges, med anledning af 5 Art. 1 §. i sednaste BancoReglementet, genom Utdrag af Protocollet för den 14 nästlidne Augusti, Commissariatet gifne befallning, får Commissariatet härhos öfverlemna en på Commissariatets anmodan, af Bokslutsoch Expeditions-Commissarierne upprättad och derefter af Commissariatet samfäldt granskad förteckning på sådana utöfver
Och Pharao vände om, och gick hem, och lade det ännu intet på hjertat. Men alle Egyptier grofvo efter vatten utmed älfvene till att dricka; ty vattnet af älfvene kunde de icke dricka. Och det varade i sju dagar långt, sedan Herren slog älfvena. Herren sade till Mose: Gack in till Pharao, och säg till honom: Detta säger Herren: Släpp mitt folk, att de måga tjena mig. Hvar du icke vill, si, så vill jag plåga alla dina landsändar med paddor; Så att älfven skall uppvälla paddor; de skola uppstiga, och komma in i din hus, in i din kammar, in i ditt lägre, in i din säng, och in i dina tjenares hus, ibland ditt folk, in uti dina bakugnar, och uti din deg. Och paddor skola stiga uppå dig, och uppå ditt folk, och uppå alla dina tjenare. Och Herren sade till Mose: Säg till Aaron: Räck ut dina hand med din staf öfver älfver, och strömmar, och sjöar, och låt paddor komma öfver Egypti land. Och Aaron räckte sina hand öfver vattnen i Egypten; och paddor kommo derut, så att Egypti land vardt öfvertäckt. Då gjorde ock trollkarlarne sammalunda med deras besvärjningar; och läto komma paddor öfver Egypti land. Då kallade Pharao Mose och Aaron, och sade: Beder Herren för mig, att han tager paddorna ifrå mig, och ifrå mitt folk; så vill jag släppa folket, att de måga offra Herranom. Mose sade: Haf du den ärona, och lägg mig före, när jag skall bedja för dig, för dina tjenare, och för ditt folk; att paddorna skola fördrefna varda ifrå dig, och ifrå ditt hus, och allenast blifva i älfvene. Han sade: I morgon. Han sade: Såsom du sagt hafver, på det du skall förnimma, att ingen är såsom Herren vår Gud; Så skola paddorna varda tagna ifrå dig, ifrå ditt hus, ifrå dina tjenare, ifrå ditt folk, och allena blifva i älfvene.
Regeringsformen, som i 57 §. förbehåller Rikets Ständer allena vid allmän Riksdag utöfningen af Svenska folkets urgamla rätt att sig beskatta, och i följd deraf uti 62 §. tillerkänner Rikets Ständer rättigheten att pröfva Statsverkets behof och åtaga sig en deremot, utöfver Statens ordinarie inkomster, svarande bevillning, så ock att fastställa, huru serskilda summor deraf skola till serskilda ändamål användas, och dessa summor under bestämda hufvudtitlar uti Riksstaten anslå, samt vidare i 64 §. stadgar, att så väl Rikets ordinarie Statsmedel och inkomster, som hvad, under namn af extra ordinarie utlagor och bevillningar, till Statsverket af Rikets Ständer anslås, skola, under Konungens disposition ställda, till de af Rikets Ständer pröfvade behof och efter den upprättade Staten anordnas, bjuder slutligen i 65 §., att dessa medel icke må användas annorlunda, än faststäldt blifvit, och att StatsRådets Ledamöter äro ansvarige, om de lala afvikelse derifrån äga rum, utan att till Protokollet föreställning deremot göra samt anföra hvad Rikets Ständer i denna del förordnat. Dessa Grundlagens bud, hvilka nogsamt utmärka Rikets Ständers rättighet, att ordna Statsverkets tillgångar och utgifter, måtte sålunda lika tyd - Rikets Ständers Revisorers öfver Statsverkets förvaltning afgifna Berättelser år 1835, p. 17, år 1837, P'4 och år 183g, p. 19.
Om än Utskottet i viss mån erkänner sanningen af sistnämnde förhållande, kan likväl Utskottet hvarken medgifva, att i det väntade nya lagverket funnits ett verkligt hinder för utbildning eller förbättring af gällande lagstiftning, eller instämma i det af motionären uttalade omdöme angående vår allmänna lag. Behofvet af en mera omfattande förbättring deraf är dock icke dermed föruekadt. Det erkändes re bih. lill Ii, St. Prat. 1850 $ 1351. 7 Sami. 1 Afd. 3 Bält. 1 2 Lag-litshollels Betänkande, IS:o 5. dan af 1810 års Ständer, hvilka gåfvo initiativet till det lagstiftningsarbete, som slutats med de till antagande nu framlagde lagförslag. Införandet af ett förändradt statsskick, derigenom Regeringens och Folkets ömsesidiga förhållanden och rättigheter i afseende på lagstiftningen noggrant bestämdes, det friskare lif, som härmed ingöts i statskroppen, och de bemödanden, som deraf alstrades för införande af ordning och förbättring i allmänna angelägenheter, hade till följd, att Ständernas uppmärksamhet snart riktades på lagstiftningen. Två tredjedels sekel hade förflutit från antagandet af en ny allmän lag; en mängd förändringar i och tillägg till densamma hade under tidens lopp samt under olika styrelseformer och efter förändrade åsigter skett; och den sammanblandning af ämnen, hörande till allmän lag och den ekonomiska lagstiftningen, som förekommer i 1734 års lag, hade än mera bidragit till inveckling af och mindre reda i lagstiftningen. Hos
Da grunderne för Bevillningen äga ett nära sammanhang med Allmänna Finance-Regleringen, så forenar jag mig med Grefve von Schwerin uti den anhållan, att med pröfningen af de nu föreslagne grunderne för Bevillningen, mätte anstå intill dess Finance-Regleringen varder af Riksens Ständer faststäld , hellst det annars lätteligen kunde hända, att, sedan Finance-Regle. ringen blifvit uppgjord, de redan antagne Bevillnings-grundernekomme att derefter undergå förändring och rättelse. Jag får således, i likhet med hvad Grefve von Sehwerin hemställt , begära Herr Grefvens och LandtMarskalkens Proposition derpå, att Beviilnings-Utskottets ifrågavarande Memorial, m-å tills vida* J)en 9 Februarii. re fa hvila på horöet samt att Ridderskapets och Adelns beslut härom må, så fort sig göra låter, pied de andra Riks-Stånden få kommunicera?. Herr af Brinkman: Om pröfningen af de pU föreslagne Bevillnings-grunderne skulle, på sätt några värda Ledamöter yrkat, uppskjutas, får jag hemställa, om det klefve möjligt för Bevillnings-TJtskottet att mot slutet af Riksdagen kunna författa sjelfva Bevillnings-Förordpingen eller om icke detta Utskotts angelägna Arbete , i sådant fall lätteligen kunde blifva ptt förhastande. Herr Munck af Rosenschöld , Eberhard:
Banco; hvaremot och sedan nästnänmda, till 18**5 ®rs slut beräkn,ade Summa af 5,550 R:d. blifvit betald, några! ^nnehåll. ningar på Uppbörden af allmänna medel i ven 11 Juli. e• M - Stockholms Stad, i grund af äldre Författningar, icke få äga rum. 3:0 Från OeconomieUtskoltet, af den 6 Juli, angående väckt fråga om befrielse för Skeppare och Forbönder , att vid Tullkamyarna uttaga Förpassningar å Landets egna varor, sora ifrån Uppstäderna till Stapelstäderna försändas. Utskottet anser sig icke kunna tillstyrka upphäfvande af de i dessa afseenden gällande stadganden af den 50 November 1810 och den 30 Mars 1814» utan hemställer, i stället, om icke Riksens Ständer kunde finna för godt, att denna sak till Kongl, Majits Eget Höga skärskådande i underdånighet hänskjuta, då Kongl. Majit, efter vederbörande Embetsmäns hörande, i Nåder lärer inse, huruvida de nämnda stadgarnas upphäfvande eller förändrande kan utan befarande af missbruk verkställas , och derefter lämpa de Nådiga åtgärder, som Kongl. Majit, i sin vishet, med Rikets väl kan finna vara öfverensstämman-. de. 4:0 Från ConstitutionsUtskottet af de» 10 Juli, hvaruti Utskottet öfverlemnar följande förslag till ny redaction af 58 $. Riksdagsordningen: ”Alla omröstningar i Utskotten skola ske per Capita imellan Utskottens samtliga Ledamöter, utan afseende å Stånd. Då votering med slutna Sedlar Den ii Juli. e. m. anställes, må alltid en sedel uttagas och förseglas, hvilken öppnas endast i det fall, att rösterna vid uppsummer.möi t skulle be. finnas lika delade. Är pluraliteten redan vunnen, bör den allagda seddin genast förstöras. Inom BancoU-tskottet skola i de mål, der Utskottet med Riksens Ständers ratt besluta. Tvä Tredjedelar af Ståndets Ledamöter vara närvarande”.
Jag anhåller så myckel hellre om återremiss, som del torde bli svårt för R. o. Ad. alt så bär på slående fot göra en lagförändring, då man besinnar, att en lag alltid hör vara bestämd och väl skrifven, och dermed torde Hr Gunther böra vara belåten, enär lian i thy fall kail göra sin åsigt gällande och tillse ali redactionen blir oförtyd 1 ig Cr. Posse förklarade sig jemväl instämma i anhållan om återremiss. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag vill äfven instämma i anhållan om återremiss; men ber då att fä göra en anmärkn. som hittills icke blifvit framställd, och hvilken rörer ordalagen. Såväl i Uisk:s, som i det af Gr. Mörner i hans reservation gjorda förslag, förekomma orden, all stadgandet ”bölsö förslås;” men eli rätteligen allätladl lagbud bör ej kunna förstås på flera än eli siitt, såvida del ej förvrides. Man ti11- kännagifver således sjelf en stor brist i ett lagrum, om del slutas med orden: ali det bör förstås sä och icke annorlunda. Sådan lagstiftning påminner om en motsvarande lagskipning, då domaren, som uppsatt beslutet, ändade med orden: ”Della utslag bör sä förstus, alt enkan Brita Slina har tappat processen.” Ofvcrläggningen förklarades nu vara slutad, hvarefter II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om 11. o. Ad. ansåge de emot LagUtsk:s betänk. N:o 30 gjorde anmiirkmr föranleda till återremiss. Ropades ja.
Deremot anser utskottet sig böra, i hufvudsaklig mån, understödja de motioner, som åsyfta ett allmännare tillvägabringande af konventioner för reglering och till någon del förbättrande af komministrarnes löner; men finnér dock betänkligt att obetingad! förorda vidtagande af de utvägar, som motionärerna inom högvördiga Preste-ståndet föreslagit, i händelse den behöfliga löne-fyllnaden för en otillräckligt lönad komminister icke skulle, genom frivillig öfverenskommelse, kunna vinnas. — Förening af komministers-befattning med folkskolclärare-tjenst lärer i allmänhet böra undvikas, såsom oftast föranledande till oundvikliga kollisioner emellan båda tjensternas åligganden och således för dessas behöriga fullgörande hinderlig; i följd hvaraf tillåtelse till en sådan förening efter utskottets tanka icke torde böra medgifvas, under andra vilkor, än dem, som genom Kongl, stadgan om folkundervisningen i riket redan äro bestämda. Att åter, såsom ovilkorligt stadgande, föreslå komministraturens indragning, i de församlingar der lönen ej kan uppbringas till det erforderliga beloppet, anser utskottet, så vida ej sammanbyggnad af kyrka, i förening dermed kan, på sätt gällande förordningar härom stadga, tillvägabringas, jemväl medföra betänklighet, enär, äfven om komministerns tjenste-åligganden öfverflyttades på pastor, dessa i de flesta fall ej skulle kunna af denne sednare fullgöras utan biträde af adjunkt, hvaraf åter följden blefve en för presterskapet i allmänhet menlig tillökning i de extraordinarie prestmännens antal, oberäknadt den olägenhet, som härigenom skulle vederbörande församlingar tillskyndas.
Fullmäktige äfven böra yttra den förmodan, att, såvida icke några dylika eller andra särskilda omständigheter komme att vid nu förestående upplåning för Riksgälds-kontorets räkning inverka på räntefoten, borde denna åtminstone icke öfverstiga det belopp, hvarmed räntan utginge för de Hypotheks-förenings-obligationer, som af Riksgälds-kontoret innehades; och hvilken ränta alltså kunde antagas komma att till fullo ersätta kontorets ränteutgifter för dess egne obligationer å motsvarande summa. 1 betraktande af dessa jemte öfriga härvid förekommande förhållanden och under erinran om vigten för Riksgälds-kontoret, såsom
Hade en dotter gjort sig förtjent af sina föräldrars aktning, så förmodades de icke heller underlåta, att, efter tid och omständigheter lemna henne hvad henne skäligen borde tillkomma. — Ja, erfarenheten hade ofta visat, att hon bekommit mycket mera. Detta finge dock ske efter hvars och ens godtycke och behag; men att upphäfva en Lag, som öfver 1,000 år varit af Svenska allmogen och fräiseståndet, till deras synnerliga nöje och vältrefnad, efterlefvad, det ansåge Lars Hansson ingalunda billigt. För öfrigt hafva åtskillige Ledamöter af Bonde-Ståndet instämt uti hvad ömsom för och ömsom emot Motionairernes förslag blifvit i ofvanbexörde måtto anfördt. Den af Johannes Svensson yttrade mening, att frågorne angående ändring i Lngarne om arfsrätt och giftorätt, med hvad dermed står i sammanhang, borde uppskjutas ”till dess (såsom orden lyda) den länge förberedda allmänna Lagrevisionen komme att af Rikets Ständer företagas, kan Utskottet, då något hinder icke finnes möta för ett serskildt företagande af omförmälde frågor, hvilka utgöra ett helt för sig sjelfve, destomindre biträda, som, enligt hvad i Utskottets Utlåtande Nro 81 redan blifvit yttradt, Utskottet anser den blifvande granskningen af Lag-Comiteens afgifne förslag komma att väsendtligen underlättas, derest lagstiftningen på förhand, i grundlagsenlig ordning, antager eller närmar sig intill de hufvudprinciper, hvarå samma förslag i omförmälde hänseende är bygdt. - Man har ofta yttrat farhågor för införande på en gång af alla de i större och mindre nion genomgripande förändringar Lagförslaget innefattar, och detta är, i Utskottets tanka, ett ökadt skäl att, så vidt" Comitéens åsigter godkännas, icke åsidosätta tillfället att göra dem gällande genom partiela reformer.
Boberg, Anna, fru,, Bodach, Hilda, fröken,, Bodach, Thecla, fröken,, Boheman, Ezalinc, fru, Stockholm. Bohman, Kerstin, fru, Doije af Genniis. Emelie, fra, Stockholm. Boivie, Hedvig, fröken, Stockholm. Bokluncl, C, fröken, Bolin, Helena, fru, ~ungsg&amp;&amp;en, Jularbo. Bolin, Belma, fröken, Stockholm. nolin, Xaria, fru, Bolin, Xarianne, frölccn,, Bolinder, A. M., landssekreterare, Mariestad. Bonde, Trolle-, Carl, grefve, Stockholm. Bonnedal, H., fru, Stocltliolm. Bonnier, Albert, bokförlaggare, Stockholm. Borg, F. T., redaktör, Helsingborg. Borg, E., fröken, Stockholm. Borgström, Anna, fröken, Orebro. Borgström, Maria, fröken, Kristianstad. Borgström, Emelie, fru, Stockholm. Borneman, af, Charlotte, fru, Lyckeby. Bosaeus, Agnes, fröken, Arboga. Bostrom, L., fru, Stockholm. Boy, Th., fru, Stockholm. Brandberg, Anna, fru, Landskrona. Brandt, Amélie, fröken, Stockholm. Branting, Agnes, fröken, Braun, von, Amslie, fröken, Ystad. Brehmer, H., bruksförvaltare, Fjellskiifte, Walln. Bring, Anna, fröken, Oreberg, Winslöf. Brithelli, Sigrid, fru, Stockholm. Broberg, M., fru, Filipstad. Brodin, Ingeborg, fröken, Gefle. Brolin, Karl, grosshandlare, Söderhamn. Brown, Hulda, fru, Malmö. Brundell, Karin, fröken, Sundsvall. Bruzelius, Lotty, fru, Stockholm. Bucht, Linnea, fru, Hernösand. Bundsen, Aurore, fröken, Stockholm. Burchard, Susanne, fröken, Xalmo. Burg, von der, Alfhild, fru, Stockholm. Busch, Anna, fru, Stockholm. Busch, Henriette, froken, Stockholm. Bystedt, Aug., likroverksadjunkt, Sundsvdl.
Hjälper inte detta, skall anmälan till Ephorus göras. Särskild tillsyn över elevernas flit, seder och leverne både i skolan och i deras kvarter. Att hålla eleverna vid sann gudsfruktan och uppmärksam kyrkogång. Han skall förhöra eleverna, vad predikan handlat om. Han bestämmer hur många gudstjänster eleverna skall delta i, beroende på deras ålder. Han skall i samråd med biskopen vårda stipendierna och utdela dem efter donators vilja. Han skall examinera eleverna och inte flytta dem högre än deras kunskaper tillåter. Han skall sköta skollokalerna och föra räkenskaper. I stad där både gymnasium och trivialskola finns samråder de båda rektorerna, så att likformighet gäller angående allmänt skick, seder och ordning. Rektor skall dessutom sköta sina lektioner och erhåller extra lön för varje yngling som finns i skolan. I gymnasiet ombytes rektoratet varje år. Då håller den avgående rektorn tal på latin. Om ämnet är naturhistoria, ekonomi, matematik eller historia talar han på svenska och avslutar med tacksägelse, bön och åkallan till Gud för överheten, hela riket och läroverkets förkovran och trevnad. Den tillträdande rektorn avlägger sin ämbetsed. Om skoldisciplin och dess jurisdiktion. Läraren åligger att genom vaksam tillsyn hos eleverna förekomma lättja, självsvåld och odygd och leda dem till flit, stadga, dygd och anständighet. Lektorerna, helst de yngre som har styrka och åldern skall dela ansvaret. Smärre felaktigheter och utbrott av ungdomsyra och oförstånd rättar läraren med varning, tilltal eller aga, beroende på den felaktiges ålder, lynne och tidigare levnad. Allt skall leda till förbättring och inte till förvärring. Straffen är namns nämnande på lärarrummet och varning. Att skiljas från sina kamrater. Förlust av premier och stipendier. Degradering från ett högre till ett lägre rum. Att göra avbön sedan föräldrar underrättats. Hårdare eller lindrigare aga med ris av skolpiltar och fängelse på längre eller kortare tid för gymnasister. Skolpilt som inte bättrar sig efter varning näpses med skolaga. En gymnasist, som inte bättrar sig avskiljs från sina kamrater och sätt på ett särskilt ställe i klassrummet. Han går också miste om premium och stipendium.
Direct. har i denna §, jemte anmälan att utdelning af pensioner och gratificationer, så väl inom Wadstena adeliga Jungfrustift, som i öfrige under Direct:s förvaltning stående fonder, blif - 40 Den 5 October. vit i stadgad ordning verkställd, dels särskildt underrättat derom, att, i följd af framlidne Ridd.secreteraren A. G. Silfverstolpes efterlemnade Enka Anna Ghristina Alms den 1 Jan. 1844 inträffade död, en pension å 300 r:dr b:co blifvit till Ridd.cassan indragen, dels redogjort för pensioneringen inom Wadstena adeliga Jungfrustift, deri för närvar, finnes inskrifna 638 Stiftsjungfrur, af hvilka 222 åtnjuta pension. § 9. Denna § utvisar, huruledes de af adeliga Cadettskole-fonden samt Bergenstjernska fonden anslagne acaderaiska stipendier, fricadetlplatser vid K. Krigsacademien å Carlberg samt näringsslipendier blifvit af Direct. sedaii sista riksdag tillsatta och hvilka adeliga ynglingar desamma innehaft och innehafva § 10. Uti denna § bar Direct. anmält följande omständigheter med afseende ä lånerörelsen weml.: a) Att Direct., för att icke äfventyra att de emot inteckning i fast egendom utlänte capitaler skulle inbetalas, nödgats vid skedde uppsägningar, nedsätta räntan derå till 5 proc., äfvensom att några nya lån mot säkerhet af fast pant icke kunnat uppgöras mot 6 proc. ränta. b) Att, hvad beträffade lånen mot namn och borgen, samtlige låntagare uppfyllt sina förbindelser, med undantag endast af en, Brukspatron J. Norström, som afträdt sin egendom till borgenärer, och i hvars ännu icke afslulade eoncurs, Riddarhusets fordran blifvit bevakad.
Det är ej här meningen att uppräkna Bertha Tammelins alla roller, men några böra nämnas för att beteckna konstnärinnans mångsidighet, och då böra vi ej glömma: tant Beate i » Så kallad ungdom », Brita Lejonhufvud i » Kung Martha », fru Pernelle i » Tartuffe », Adolfine i » Familjen Benoiton », Mistress Reed i » Jane Eyre », grefvinnan i » Fröken Elisabeth », Lady Deborah i » Richard Sheridan », Fru Laroque i » En fattig ung mans äfventyr », Ulrika i » Släktingar », drottningen i » Hamlet », drottning Kristina i » Vasaarfvet », abedissan i » Dagen gryr », Philaminte i » Lärdt folk i stubb », Ingrid i » Engelbrekt och hans dalkarlar » och mistress Malapropp i » Rivalerna ». A f sångroller böra äfven nämnas: Puck i » Oberon », V e veranda i » Slottet Montenero », markisinnan i » Regementets dotter », drottning Milda i » Riddar Blåskägg », Barbarina i » Figaros bröllop » och prinsessan i » Den förtrollade katten ». Det är en rätt vacker samling af skarpt utpräglade karaktärer, hvilka fortlefva i gamla teatervänners minne; men Bertha Tammelin ville lämna ett varaktigare arf efter sig i det goda utsäde hon sådde och fortfarande sår som lärarinna i deklamation och svenska språkets talande. Redan sedan flere år hade de yngre förmågorna vid teatrarne vändt sig till Bertha Tammelin för att få en behöflig tukt på sina ofta bedröfliga utförsgåfvor, och resultatet af dessa lektioner blef så uppseendeväckande, att musikkonservatoriet i september 1879 skyndade att anställa henne som lärarinna i deklamation för sångeleverna. Här väntade henne en rik verksamhet, åt hvilken hon ägnade sig med kraft och energi, och för hvilken konsten och konstnärerna stå i stor tacksamhetsskuld hos henne.