Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi trygga oss härvid till h. m: t konungens ord på rikssalen vid riksdagens öppnande år 1888: * Min allvarliga sträfvan är att åt de förenade rikena bevara ett fredslugn som varit ostördt allt seda ?i min frejdade stamfader besteg deras tron, samt bibehålla det vänskapliga förhållande som varit och är rådande mellan oss och alla främmande makter »; ty h. m: t konungen är naturligtvis från sin höga ståndpunkt bäst i tillfälle att öfverskåda ställningen eller finna, att en ändring i det system af sträng neutralitet under inträffande krigiska förvecklingar, som h. m: t konungens höge fader den 15 december 1852 proklamerade och med anledning hvaraf rikets ständer den 8 april 1854 uttalade » sin djupt kända tacksamhet för det visa förtroende hvarmed h. m: t konungen vårdat de förenade rikenas fördelar, sjelfstädighet och ära » och som Sverige till sin lycka haft välsignelse af under en lång följd af år, skulle — oaf-sedt den oerhörda faran och de oberäkneliga följderna af deltagandet i ett krig under nuvarande förhållanden mellan Europas stormakter, uti hvilket krig Sverige alltid måste komma att spela en » statist » roll, — kunna, bland mycket annat, föranleda till sammanstörtandet och tillintetgörelsen af den » frejdade stamfaderns » mest storslagna verk — föreningen af de båda beslägtade folken å den skandinaviska halfön.Tack för brefvet! Svar till hr C. D. af Wirsén på hans bref i tidn. Land », N: o 49 *. Det var mig lika kärkommet som oförraodadt att hr Wirsén skulle ha vänligheten akta på mina ord i denna tidskrifts Februarihäfie. Jag hoppas derför innerligt, att alltid något af det jag der sade skall kunna direkt eller indirekt inverka på hr Wirséus sätt att bedöma literära företeelser, då hr Wirséns uppmärksamhet nu blifvit fastad på den kärlekens nitälskan, hvarmed Christi stridsmän, oberoende af personliga förhållanden, sympatier eller aversioner, böra verka sin Herres verk på jorden. Om blott det minsta * Dä förf. till » Fördömelsens boningar » till red.
Nej, sådant är inte möjligt. CAPTEN. Hv em är den Clara? FABRIKÖRN. Det är en Flicka här vid Fabriken ( Agatha g år ). FEMTE SCENEN. FABRIKÖRN. CEDERBERG. C APTEN. FABRIKÖRN ( för sig sjelf ) . Nu har jag henne aldeles i mi t våld. ( Til de an dra. ) Nå det måste jag tilstå, sådant trodde jag inte heller, at h on skulle så skamlöst bestj äla mig. Se det var tack en för all den godhet jag visat henne. CE Åh, al tsammans är bara en digt af den fördömda Agatha. Kanske hon sjelf _ Jag tror h enne om alt. CAPTEN. Ja, den människan har j ag aldrig kunnat fördra, ehuru mycket Ni berömt henne, Herr Fabrikör. SJETTE SCENEN. CLARA. AGAT HA. FABRIKÖRN. CEDERBERG. CAPTEN. FABRIKÖRN ( til den inkomman de Cla ra ) Min kära Clara, har du blifvit varse någon taskbok med penningar u ti? CLARA ( förvånad ) . Nej. CAPTEN. Ack , det var en hjertans vacker Flicka. Kan man begå en så gemen g ärning och ha et så behagligt u tseende? FABRIKÖRN. Stå inte och gör dig til, u tan bekänn straxt dit brott; så k an du slippa al t s traff. AGATHA. Ja, stå inte och krångla nu; ty jag h ar sett dej ha stora sedlar. CLARA ( delad mellan förskräckelse och harm ). Bedra mig mina öron? Är j ag va Dessa beskyllningar äro lika så obegri pliga som neslig a. AGATHA. Nå, ef ter J ungfrun gör sej så oskyldig, så torde hon l åta ransaka sig här på s tället. CLARA ( med häftighet ). Nej , det kan jag inte göra. FABRIKÖRN. Hvarföre skulle du neka därtil, om dit samvete inte slog dig? CLARA ( med harmfull blick på honom ). Jag har mina goda sk äl.
Följden har ock, med biträde af ett nitiskt presterskap, blifvit att under de sednare åren, mig veterligen, icke mera än ett enda fall inträffat, då något försök gjorts att emancipera sig från iakttagande af gällande kyrkolag och ordning. Det var nemligen en hemmansägare inom Själevads socken, som vägrade alt låta döpa sitt nyfödda barn, under föregifvande alt döpelsen, efter hans förmenande, borde verkställas först när barnet hunnit de år, att det sjelf kunde förstå döpelsens nytta, men sedan della barn på mitt föranstaltande blifvit behörigen döpt af församlingens presterskap, och den nämnde hemmansägaren med hustru och barn samt andra hans anhängare, tillsammans emellan 60 och 70 personer, afflyttat från 21 fäderneslandet, liar ingen försökt att sätta sig mot kyrko-ordningens föreskrifter, samt inga den religiösa och sedliga känslan störande konventiklar hållits, till hvilkas upphörande äfven i icke ringa mån bidragit underrättelsen om Erik Janssons ohyggliga slut. De enskilda konvenliklarne börja ofia i godt ändamål, nemligen till gemensam uppbyggelses hemlande af Guds ord, men då merendels okunnigt folk dervid företager sig att utlägga Skriften, spiidas villomeningar och ensidiga åsigter. Sådant iörekommes, efter min öfvertygelse, lättast och säkrast derigenom, alt församlingarnes lärare så ofta ske kan, till exempel hvarje helgedag, sjelfve hålla bibelförklaringar. Till sådana förklaringars hållande har sa väl högvördige presteståndet vid 1840 års riksdag, som Hernösands Konsistorium uppmanat församlingarnes presterskap, och de hållas äfven på flera ställen af skicklige och nitiske lärare, till allmän uppbyggelse. 1 Hernösand förrättas de söndagligen, samt besökas flitigt. Den Heliga Skrift är allmänt spridd genom härvarande bibel-sällskaps berömliga bemödande.
För den händelse att denna inbjudning ej skulle antagas, får Utskottet, till omröstning täll Förstärkt Constitutions-Utskott, föreslå följande proposition : ”Den, som, till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, godkänner nedanstående tillägg näst efter i:a Perioden uti 5:dje punkten af 9 mom. 1 §. Tryckfrihets-Förordningen: ””Uppsatser, hemtacle ur Dagblad, anses icke såsom eftertryckta, då de i andra Dagblad införas, så vida det tillika uppgifves, ifrån hvilket Dagblad uppsatsen är hemtad” röste Ja; den, det ej vill, röste Nej, Constitutions-Utslotleta Memorial, N\o 92. 27 Vinner Nej, anställes ny votering öfver denna proposition: Den, som, till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, godkänner följande tillägg, näst efter 1 :a perioden uti 5:e punkten af 9 morn. 1 §. Tryckfrihets-Förordningen: ””Uppsatser, hemtade ur Dagblad eller Periodisk Skrift, som uppgifves, anses icke såsom eftertryckte, då de i andra Dagblad elier Periodiska Skrifter inf öras f” löste Ja; den, det ej vill, röste Nej. Vinner Nej, kommer icke någotdera af ifrågavarande tvänne redaclionsförslag att hvila till behandling vid nästa Riksdag.” Skulle Ett af de båda Stånden, till hvilka inbjudning nu blifvit gjord, antaga densamma, men det andra Ståndet deremot sin mening vidblifva, så kommer propositionen att, i öfverensstämmelse dermed, förändras sålunda, att det sednare Ståndets mening ingår i contra-propositionen vid den första voteringen, i följd hvaraf ny votering göres obehöflig. N:o 92, Ank. till Exp. Ctsk. den 6 Mars 1841, kl. 12 midd. Memorial till Riksens Ständer, i anledning af Tre Stånds återremisser på Memorialet N:o 75. Vid föredragning uti de serskilda Riks-Ståndens Plena af ConstitutionsUtskottets memorial N:o 75, med förslag till sådan ändring af 1 och 5 mom. i 5 §.
TREDJE AKTEN FRU GERMAN. Hvilket? KRISTOFER, stiger upp. komma hem? Att hon har så litet heder och ära kvar, att hon inte kan sitta härinne med oss? FRU GERMAN. Att Maries olycka varit vilkoret för att jag skulle få Jo, jo, Kristofer, det kan hon... KRISTOFER. ning nu! Tänk på hvad du säger, mamma, säg ingen osanFRU GERMAN. Nej, nej, det gör jag inte! SIGRID, samtidigt. Kristofer! KRISTOFER. Så skall hon komma hit in. Han går mot dörren. Sigrid springer upp och ställer sig i vägen för honom. SIGRID. Stanna Kristofer! KRISTOFER, vill ut. ljugit... att det var hon, som ljög, för att förbittra min glädje i dag. Hon skall in, säger jag! Hon skall erkänna, att hon VÄRFLOD SIGRID. Rör mig inte! KRISTOFER, ropar. Sant således? PASTORN, kommer nedåt. där fruntimret kommer hit in i familjekretsen. KRISTOFER. Lugn herr German! Det är inte lämpligt, att det publikaner och syndare... Så skall jag också gå... Jag är ju tjuf, och hon... Åh... FRU GERMAN, som stigit upp, griper hans händer. Sant således Pastorn vill inte sitta till bords med Kristofer! KRISTOFER. Sant ändå! sant ändå! FRU GERMAN. Förlåt mig, Kristofer! SIGRID, rycker modern tillbaka och skriker till. Mamma! KRISTOFER, med stigande smärta och bitterhet. och jag stal, och när jag rymde, var jag visst nog pueril Åh, hvad jag har varit feg... feg! Jag slog pappa, TREDJE AKTEN att tro, att jag skulle kunna försona allt. Nu kommer jag tillbaka och tigger förlåtelse af er, och ni förlåta mig. därför att ni äro rädda, att jag skall anklaga er. präktig, Sigrid, när du låtsade vilja följa mig... Det Nu är det ni, som äro fega!
SlnDra $teDje SjerDe §emte ©jette ©junDe ittonDe D:o D:o D:o D:o D:o D:o D:o // n n ii n n n 30: 20: 15: 11: 6; 3; 2: ©en, forn roiD annan* egenDom ellet lanDtbruf bat närmafte tiUfpn efler ftprelfen fig anförtroDD, taxera* efter perfonené fänDa merfliga tjenft* göring, utan binDet af annorleDe* (feDD uppgift, fåfom bättare, Då egen» Domen bcjtår af troå till fpra mantal, od) Derutöfver få forn ^ogDe ellet 3nfpectot. 2111 annan betjening af man ellet gmtnfön l)oö enjfilDe anfeé eftet bejfaflfenfjeten od) Deraé göromål, utan l)tnDer af Den benämning, forn De t uppgiften erhållit. ©fulle Idval någon af ftatené embete od) tjenftemän tillda bafva udomft fot befattning meD enjfilD manö egenDom, bör Denna udomft, viD ^evillningené beräfnanDe, ide fammanflåö meD Den orDtnatie ellet eptra otDinarie lön, b«u af flaten etf)ållet, utan jfall l)an Då för fin pr vata tjenft eftet ofvannämnDe gtunD farffilDt taperaé. ©e egare ellet innehafvare af jorD, forn fjelfve Denfamma brida, od) fåleDeö ide hafva l>o6 ftg anftällDe tvättare, ffola ifrån Den för bättare ftaDgaDc bevillning mara beftiaDe. Sammar jungfrur cd) Samtnartjenare, lifa meD Dem i ©täöerne, §. 14-.
“De från samtlige vederbörande Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och Landshöfdinge-embeten i ofvannämnda hänseenden inkomna upplysningar och uppgifter hafva inom Civil-departementet numera undergått sorgfällig granskning. Det visar sig deraf, att boställsräntan, ehuru i allmänhet icke inräknad vid bestämmandet af de särskilda boställenas taxeringsvärde, likväl på flera ställen, och jemväl inom olika distrikter af samma län, deruti ingått, äfvensom att för en del boställen icke kunnat med tillförlitlighet utredas, huruvida det ena eller andra förfaringssättet egt rum; vid hvilket förhållande säker grund icke heller vunnits för ett rätt beräknande af den behållna iukornst, som emot fördelen af boställes innehafvande svarar och som följaktligen å öfriga aflöningsförmåner bör afräknas. Enligt den för innevarande statsregleringsperiod gällande stat utgör, efter en inom Departementet gjord uträkning, den boställsafkastning, som för Kronofogdar, Häradsskrifvare och Länsmän afgår på de åt dem fastställda aflöningsbelopp, 124,044 R:dr 45 öre, samt boställsräntorna, hvilka endast med få undantag äro indelningshafvarne på lön anslagna, 28,819 R:dr 27 öre, eller tillhopa 152,863 R:dr 72 öre. Boställenas afkastning åter, beräknad till tre procent af de utaf Pröfningskommittéerna för år 1863 fastställda taxeringsvärden, uppgår till 186,986 R:dr 19 öre, men, såsom ofvan är nämndt, saknas säker upplysning, i hvad mån en del af boställsräntorna vid detta värdes bestämmande tagits i beräkning. Kongl. May.ts Nåd.
Mellan dessa utbrott vankade hon fram och åter vid bäckens strand med krampaktigt sammanknutna händer och de upplösta lockarne fallande som ett sorgedok över det bleka, avmagrade ansiktet, tills hon stannade och tryckte händerna mot sin barm. Hon kände under sitt hjärta en rörelse, vars betydelse hon anade. Hon hade under de sistförflutna dagarne mer än en gång rönt samma känsla. Hennes krafter sveko. Hon skyndade att sätta sig på den våta marken och luta sig emot en av de gamla pilarna, innan medvetandet övergav henne. SJUNDE KAPITLET. Klemens och Eusebia. Vi lämnade Klemens i en äventyrlig belägenhet hos den sköna Eusebia. Han hade kommit, dels för att utverka hennes förlåtelse åt den arma slavinnan, som sönderslagit den dyrbara toalettasken, dels för att hålla en straffpredikan över den grymhet, hon, Eusebia, understundom utövade mot sina tjänarinnor, en grymhet i högsta mån ovärdig en from och kristlig husmoder. Men åsynen av den sköna kvinnan och hennes fråga, vad han ville här vid denna sena timme, bragte, med den undran, som däri låg uttryckt, Klemens helt och hållet ur fattningen. Han började förstå, att han av sitt nit och sin godhjärtenhet låtit förleda sig till ett mycket opassande steg. Han stannade vid dörren, blyg och förlägen, och framstammade slutligen en osammanhängande ursäkt. Eusebia var ädelmodig nog att själv bryta denna förlägenhet. Hon intog åter sin bekväma plats i den purpurklädda soffan och bad sin fromme vördnadsvärde broder lämna dörren och säga sitt ärende, som utan tvivel vore viktigt, eftersom det icke låtit sig uppskjuta till morgondagen. Därefter och utan att avvakta någon förklaring av Klemens började hon fråga efter biskopens hälsa, rosade högligen hans senaste predikan och utgöt sig i bitter klagan över den trogna församlingens nuvarande betryck.
At med WaWeringen matte förhallas aldeles såsom i Herr Ofwerste kerrmans förut til Utskottet remittelacls Memorial förestäs, och hwars innehåll Herr Friherre bunck helt och hällit äberopar." I denna omständighet anser Utskottet sig icke behöfwa nägot widare utlätande afgiswa, dä Utffottet redan, i anledning af Herr Ofwerste Lerg. nigus Åberopade Memorial underställt Riksens Högloft. Ständers egen granskning sit tilstyrkande i afseende pä wargeringen. "io:o Z74 Den 8 Mars. "iv:o.
Majit ansett skälig anledning icke vara för hand att med den definitiva pröfningen af detta roteringsärende längre låta anstå, destomindre som en sådan pröfning, i hvad den tillkomna nya båtsmans-roteringen anginge, redan vid sista riksdagen egde rum. Då Utskotten nu gå att meddela sitt utlåtande, j anledning af Kongl. Majlts högstberörde nådiga skrifvelse, som blifvit af samtlige Riks-stånden till Stats-Utskottet remitterad, men hvilken detta Utskott ansett sig böra gemensamt med Allmänna Besvärsoch F.konomi-Utskottet behandla, fä Utskotten för Rikets Ständer framlägga en redogörelse för den ifrågavarande nya roteringens uppkomst, och de hufvudsakliga grunder, efter hvilka densamma blifvit verkställd. Sedan nemligen genom underdåniga skrifvelser af den 10 Augusti 1812 och den 8 Augusti 1815 Rikets Ständer fästat Kongl. Majlts nådiga uppmärksamhet på den olikhet, 4 Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 48. som vid verkställighet af Rikets franders vid 1809 och 1810 arens; riksdagar fattade beslut, angående all dittills oroterad jords indelande till utgörande af extra rotering under krig, inträffat i fördelningen af detta onus emellan de dertill skyldige hemman, samt på sådan grund i underdånighet anhållit, att, genom Kongl. Maj:ts föranstaltande, samma rotering måtte undergå en billig jemkning, och Kongl. Maj:t uti nådigt Bref den 20 Mars 1823 gifvit Rikets Ständer tillkänna, att som Krigsoch Kammar-kollegierna, hvilkas underdåniga utlåtanden i ämnet blifvit infordrade, varit af olika tankar om lämpligaste sättet för verkställigheten af omförmälde roteringsjemkning samt Kongl. Maj:t äfven funnit de för densamma af Rikets Ständer utstakade grunder icke vara med fullkomlig tydlighet bestämda, Kongl.
Summa, 49 36 N:o 7. (E) Sammandrag öfver TaxeringsLängderna N:o 5 uti N. N. Fögderi för Sr 18 - * N. N. Socken N, N. dito N. N. dito Gästgifveriet, Värdshus och Krogar. > CTQ 50 s a °* Q 53 _ -n ?rV >*> ^ ra 3 w —• VI ►t O ' ? 3 - 45 «« fli Jt» -.3 * S 1 *"* q i 5 5 o g > (O r-> 30 5 2 ?r öm r; a n> tö 31 O o W. 3 rt> O 3° ET CO w ^ *■% 3 ^ C O* cr 3T < Ä ™ fD 03 _ ►t -t o ff 3- 5 g S0cr • o. a. _ t .«* 60 >10 3- Q r-» >5 « 40 HusPrester, > a 50 Öfverflödig Betjenter. > a (S.it# Ev 1*11 Är 17 i Bit* till Rik*St, Prat* 1817^,z$£$f j;t« $*»L) N:o 7. (F) Sammandrag ofver Bevillnlngen efter a Art. af 1818 ars Bevillning^ - Stadga uti N. N. Fögderi för år 18*- Bevillning Enligt TaxeringsLängder och Sammandrag: etter 2 Att. N:o i * •* 3178 N:o a •• 5 40 N:o 3 ' - . * * • 327 N:o ^ ^ ♦ 2 tO N:a 5 , r 760 Enligt särskildta Längder och Förteckningar: Grundskatts Afgift för Frälse Egendomar 18 I f) Afgift för Postoch Lots-Hemman, • 3 Dito för Rotefrihet * • . 6 Dito för Kolningsfriheter .
Hvad vidare i §:n föijer: ”således skall ock hållas om någon utskrifning hos allmogen till Riksens värn och försvar samtyckt och beviljad blifver,” hänförer sig till den nästföregående meningen: ”Och skola alltid i sådana hjelper blifva räknade två hela besuttne frälsehemman emot ett helt besutet kronoskatte, frälseskatte och kronohemman,” och förbehåller, att vid de tillfälliga utskrifningar, som kunde blifva beviljade till Rikets värn och försvar, samma proportion skulle iakttagas, nemligen blott halfva antalet af utskrifvet manskap utgå af utsockne frälse emot krono och skatte. Slutet af samma §, som inskränker Adelns Stats-Utskottets Utlåtande, N:o Säl. 15 rätt ^att i ofredliga lider försvara sina tjenare, synes ådagalägga, att härvid icke är fråga om Adelns bifall till utskrifningen, ulan blott om det antal manskap, som från Adelns gods skall vid utskrifningen utgöras. Temligen obestridligt torde således vara, att de Adliga privilegierna icke frikänna utsocknehemmanen från de utskrifningar, enrouileringar och roteringar, från hvilka insocknehemmanen förblefvo frikallade. Utskrifningspligten ålåg dem, och dess förändring till roteringspligt kunde visserligen icke påtvingas Adeln, utan dess bifall, hvilket äfven finnes vara erkändt i Krigsoch Kammar-Kollegiernas underdåniga utlåtande af den 4 Januari 1721. Men då Adeln i Halland enständigt vägrade detta bifall, äfven då dem 1725 erbjöds, att 6 utsockne frälsehemman skulle sammanslås till en båtsmansrote, hvilket af Rådsprotokollet för den 13 Maj 1725 inhemtas, och ej destomindre vid den nya Roterings-Kommissionens sammanträden fortforo i sin protest, syntes Kongl. Maj:t af dessa omständigheter hafva hemtat anledning att i proposition till Rikets Ständer vid Riksdagen 1727 föreslå, att i stället för utskrifningspenningar ”manskap in natura" måtte tagas af utsockne frälsef.
Har hon varit i en klosterskola, kommer hon nu hem och bereder sig att i fulla drag njuta af den frihet och det dolce far niente, som merendels råda inom familjer med någon ställning i samhället, och som så väl tyckas öfverensstämma med makligheten och indolensen i många spanskors karaktär. Små flickor skickas i Spanien temligen tidigt i skola — antingen så att de helt och hålles vistas i ett kloster och endast under ferierna besöka hemmet, eller så att de hvarje morgon afhämtas i en omnibus, dragen af trenne feta åsnor och föras till det merendels på en höjd utanför staden belägna klostret. Där tillbringa de så godt som hela dagen, undervisas, leka, äta middag och läsa sina läxor samt återföras till hemmet mot aftonen för att, iklädda full promenaddräkt, gå ut med sina föräldrar och syskon, äta kvällsmat tillsammans med dem och slutligen gå till sängs. Under skoltiden är den lilla flickan praktiskt och enkelt klädd uti en s. k. uniform, hvilken klostret påbjuder lika för alla, bestående af en rät och slät, mörk ylleklädning om vintren och en dito af perkal om sommaren. Den undervisning, som meddelas i dessa klosterskolor, är i allmänhet mycket tarflig. Religionsundervisning och andaktsöfningar i kapellet upptaga en stor del af tiden, och undervisning i geografi, matematik och rättskrifning förekommer stundom alls icke, under det att Spaniens historia vanligen med förkärlek studeras. Mången spansk flicka » med uppfostran » växer upp i den beklagligaste okunnighet, och det enda hon egentligen lärt är ofta ett slags broderi med fin guldtråd på hvit sidensars, uti hvilket de flesta äro ganska skickliga. Äfven uti fina näsduksoch linsömsbroderier uppnå många räntas för sitt ändamål. Då gossarne hunnit 15 år, kunna de genom information sommartid bidraga till denna utgiftspost, i fall de ämna fortsätta studierna. En flicka vid denna ålder, ja t. o. m. förr, kan genom diverse handarbeten förtjäna mången krona och sålunda, äfven hon, » draga ett strå till stacken ». Beklädnaden för hela familjen, 450 kr., fördelas sålunda: husfadern 225 kr., husmodem 125 kr. och barnen gemensamt 100 kr.
Som vid Eders Kongl. Maj:ts Flottas Stationer de medel, hvilka icke till löpande utgifter erfordras, finnas förvarade inom trenne serskilda Lås och Nycklar, på sätt u3 § i i8a5 års Förvaltningsoch Redogörelse-Reglemeute, stadgar, syues ock all nödig försigtighet vara iagttagen. 2:0 Uppgiften, att Förvaltningens Cassabehållning, sådan den i Ilufvudboken ingår, icke afslutas förr än ett år efter Bokföringsåret, är ej med verkliga förhållandet öfverensstämmande, enär Räkenskapens afslutning verkställes, så snart liqviderne med Stationerne, på sätt här ofvan finnes ulredt, blifvit uppgjorde, och hvarmed, på långt när, icke den af Revisorerne uppgifna lid behöfver fördröjas: anseende Förvaltningen dessutom tiden för Räkenska pens afslutande icke i något väsendtligt afseende inverka på Kronans rätt och bästa, allenast detta afslutande så verkställes, att Räkenskaperne kunna i föreskrifven ordning till Kammar-Rätten ingifvas. 3:o
Ad. denna hemställan och beslutar för sin del, att R. Stir skola hos Iv. M. i underdånighet anhålla, det K. M. täcktes, när omständigheterna lämpligast dertill inbjöde, låta anställa, i slället för till varfsarbete uppbådade båtsmän, ordinarie varfsarbetare på flottans varf, samt till denna arbetarepersonals aflöning och underhåll i lörsta rummet använda de besparingar å hufvudtiteln, som uppkomma till följd deraf, att båtsmän i allmänhet icke vidare varda till varfsarbeten uppfordrade. » Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Utsk:ts första hemställan. Bifölls. H. lil. 36 562 Den 18 April e. m. Utsk:ts andra hemställan. Hr Lilliehöök: I afseende på denna punkt får jag anföra, att då i allmänna sammankomsten Hr Gr. Platen yttrat, att han visserligen uttalat nödvändigheten af exercis-anslagets delning, för att ega stöd för delning af vapnet, men tillika sagt, »att rätta sättet och tidpunkten derför icke kunna vara annat än ganska svåra att bestämma», och då Utsk:t i sin motivering icke yttrar sig om delningen af vapnet, hvadan ett R. St:rs gillande af samma delning icke heller synes mig kunna härledas af bifall till Utsk:ts förslag, så kommer jag deruti icke att yrka någon ändring. Hr Fahnehjelm, Gustaf: Kanske skall en och annan af de närvarande, då jag i denna fråga vågar taga ordet, tänka: »Quid Saulus inter prophetas?» och det är visserligen sannt att man i frågor, som röra vårt försvar, vare sig till lands eller sjös, icke är van att se andra personer deltaga, än sådana, som antingen på grund af sitt yrke äro kallade att deruti verksamt bidraga, eller som inom vederbörligt Utsk. deltagit i frågornas förberedande handläggning.