Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Anckarsvärd, C. H., yrkades rörande anslaget för iståndsättning, &c. utaf Flottans krigs-fartygs materiel, instämmande jag uti hufvudsaken till alla delar uti det, som af nämnde ledamot blifvit i detta afseende yttradt. Hr Stjernsvärd, Gust. Mauritz: Äfven jag ber att till protokollet få anmäla min reservation emot de beslut, som blifvit fattade i afseende & 34:de punkten i StatsUtsk:s Utlåt. ang:de 4:de HufvudTiteln. Skälen, hvarför jag hade önskat en annan utgång, har jag förut anfört och anser det derföre obehöfligt att åter uprepa desamma. Gr. Frölich, David: Jag anhåller, att få till protokollet antecknadt, att jag icke öfvervarit besluten rörande 4:de och 5:te HufvudTitlarne. Skälen dertill hafva varit af den imperiösa natur, att de lagt oundvikliga hinder derför. Uplästes ett af Hr Björnstjerna, Boger Magnus, inlemnadt så lydande memorial: I anseende till förestående afresa från hufvudstaden, får jag vördsamt afsäga mig den plats jag innehaft såsom ledamot af Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk.; anhållande att likväl blifva vid min Riksdagsmannarätt bibehållen. R. o. Ad, lemnade härtill sitt bifall. Uplästes jemväl följande af Gr. Lewenhaupt, Adam, inlemnade memorial: Då jag af enskildta angelägeheter nödgas företaga en resa från hufvudstaden får jag afsäga mig förtroendet att vara ledamot af RiddarhusUtsk. och Suppleant i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk.; med anhållan att fortfarande varda bibehållen vid min Riksdagsmannarätt. Efter äfven härtill af R. o. Ad. lemnadt bifall, anmodade Hr Gr. o. Landtm.
2. od) bmilfet ftflndmnbe belopp afgått på £3anfené 3örjfotté»3orbran, font härigenom blifvoit förminjfab, ocb, ben 31 december 1829, befleg ftg till 3l.br — 17 — €tt Utbrag af innevaranbe årg SKdfenfFapcr 6fn>ct* SDlalmö f. b. 3)ig» cont^erf Oac jemrodl fvån hervar gullmdgtige infommit; odj ^nsaraf be» finnes, att, ben 30 ndftlibne Sunil, utefiåenbe Sånefumtnan befteg fig tili « * » * » » » » 9l:br 394,006. 47. 3. famt be få fallabe £afja»©fulberne tia * * » 392,573. 2. 4. D$ tjroaraf, enligt Ombubeté berdfningar, jiörte belopp, an 3l;br 2,571. il. 8. »cfc ffulle femma att inflpta. €fter upprdttabe odj behörigen »c-rificerabe Snjirumcnt, Ijafroa Sievi» fouernc unperföft od) inventerat, få tvål ©enerat»£afjan af €rebit»@eblar, forn be för ut» od) tntvepling af bplife ©eblar inrdttabe, få faHabe 0må» 0ebel-£afjor; broanvib allt befunnits i behörig orbning.
Då nu ånyo föredrogs Stats-Utskottets den 4 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 188, i anledning af erhållen ålerremiss å Utskottets Betänkande N:o 82, rörande A. Odelbergs ansökning om förlängdt arrende af Edeby hemman på Lofön, fann Ridderskapet och Adeln för godt besluta, det Rikets Ständer hos Kongl. Majit måtte anmäla, det Rikets Ständer medgifva, att, så vida, efter i behörig ordning anställd undersökning, befinnes, att det af sökanden erbjudna serskildta villkor, i afseende på egendomens åhyggnader, är för Kronan af verklig fördel, undantag från de af Rikets Ständer i afseende på förvaltningen af Kronans egendomar bestämda grunder må uti ifrågavarande fall göras, och Odelberg, utan föregången auction, erhålla 30 års förlängning i arrendet af Edeby krono-hemman, räknadt från midfastan år 1846, emot erläggande till det minsta af den arrendesumma, som för nämnde egendom nu utgöres, och emot öfriga uti nu gällande arrendecontract föreskrifne vilkor. S. D. Återremitterades Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 4 dennes på bordet lagde Betänkande Nio 54, i anledning af motion, att Bibel trycks-tunnan måtte användas till dess ursprungliga ändamål. S. D. Biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 4 dennes på bordet lagde Belänkanden: Nio 53, i anledning af väckt motion om Köpings-privilegier för Fiskelägena Fjällbacka med Rådholmen och Grebbestad i Bobus Län. Nio 55, i anledning af väckt motion om förbud för enskilde Lotteriföretag och försäljning af lotter för utländska lotteriers räkning. Nio 56, i anledning af väckt motion, rörande brefvexling emellan Embets-Verken inom Riket. N:o 57, i anledning af väckt motion om nederlags!ätt för Marstrand.
S. D. Beslöt Preste-Ståndet för sin del till Stats-Utskottel ingå med den anmodan, alt Kongl. Majits nådiga Proposition om anskaffande af medel för fortsättning af Statens jernvägsbyggnad^’ må oförtöfvadt behandlas; och skulle de öfriga 158 Prol.-Vtdrag den 38 December 1859. Riks-Stånden vördsamt oell vänligen inbjudas alt i detta beslut meri Prcste-Ståndct sig förena. S. D. Efter förnyad föredragning af Siats-Utskottets Betänkande N:o 14, i anledning al väckta frågor om anvisande af statsanslag för åtskilliga af kyrkokassorna i Skåne och Halland hitintills bestridda utgifter, blef detsamma af Preste-Ståndet bifallet. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Banko-Utskottets Utlåtanden: N:o 5, i fråga om afskrifning af åtskilliga från Lånekontoret i Göteborg utgift) a diskontlån, äfvensom af derstädes balancerade öfverräntor å dylika lån; N:o 4, i fråga om afskrifning af fem särskilda från Lånekontoret i Malmö utgilna diskontlån; och N:o 5, öfver Verkmästaren vid Tumba bruk F. Bladins ansökan om ersättning för en resa i ändamål alt inhemta upplysningar om pappersfabrikationens framsteg i främmande länder. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnde memorial och betänkande: N:o 2, i anledning af väckt motion om rättighet för de olika hypotheksföreningarne att utgifva depositionsbevis. Motionen ansågs tillhöra Banko-Utskottets behandling. N:o 3, i anledning af föreslagna bestämmelser till minskande af transportsökandet bland presterskapet. Utskottets å sidan 4 gjorda tillstyrkande bifölls, hvaremot det å sidan 5 framställda förslag lill underdånig skrifvelse afslogs. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Konslilulions-Utskoltets Memorial N:o 3, med uppgift å de af samtlige Riks-Stånden godkända grundlagsändrings-förslag.
Hvad åter sjelfva saken angår, så vågar jag tro, ehvad Hr Rosenblad än åsyftade med detta uppskof, alt han gjort dem, som önska att bibehålla mötespassevolancen på längre eller kortare tid, i sitt nuvar. skick, en ganska stor otjenst härmed. Det Stånd, som denna skatt närmast rör, och som vid delta riksmöte i allmänhet visat sig mera gramse, och vid frågor om gamla skatters bibehållande och nya anslag visat sig mer ovilligt än någonsin tillförene, skall genom denna Hr Rosenblads manöver troligen blifva det ännu mer. Det, nemi. uppskofvet, skall utan tvifvel uppreta och förbittra sinnena; ty de förmena, som ordspråket lyder: att härunder ”ligger en hund begrafven.” Detta förutsåg troligen icke Hr Rosenblad, som förmodligen tänkte: ”den sorn vinner lid, han vinner allt.’’ Men hvad kan nu vinnas, sedan PresleSt. förenat sig med BorgareSt. i samma beslut? Den 19 Augusti f. in. På grund af livad jag nu haft äran anföra, får jag på »lat kraftigaste protestera och reservera mig mot den, vid sista plenum upptagna, af Hr Rosenblad väckta uppskofsmotion och det derefter fattade beslut, såsom i min tanke grundlagsvidrigt, samt vördsammast föreslå, att då dét elia skett, bor afven ett annat kunna ske, nemi. beslutets uppgifvande, och att StatsUlskis betänk. N:o 2 1 2 om möiés-passevolancen nu lill omedelbar öfverläggning må förekomma. Jag löranledes så mycket mer härtill, sorn, enligt hvad ryktet förmäler, BorgareSt. i dag lärer anina ingå med en inbjudning till BondeSt., att sig med Borgareoch PresteSltri förena i denna fråga, för alt dymedelst, så till Éägdude; göra R o. Ad. ’’s c Ii a c k 111 a I t.” Jag anhåller vördsamt 0111 proposition. Gr. Mörner, Axel Otto:
Ehuru jag, lika med Herr Hjerta, anser orätt, att genom vidlyftiga discussioner upptaga Ridderskapets och Adelns tid, innan målen äro af Utskotten beredde och i sådant skick till Stånden återkommit, hafva likväl nu emot den ifrågavarande Kongl. Propositionen såclane anmärkningar blifvit gjorda, hvilka jag anser mig icke kunna med tystnad förbigå, i anseende till den del jag tagit i rådslagen om den Kongl. Propositionen och dess expedierande, Hvad först angår den anmärkning, att Rikets Ständer icke borde upptaga frågan till afgörande; så förekommer, att icke blott 1812 utan ock i8a3 års Ständer ansett den vara af den beskaffenhet, att kunna och böra af Rikets Ständer afgöras, såsom dessa Riksdagars förhandlingar nogsamt utvisa, 1812 års Ständer emottogo Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i ämnet, med anmaning att deruti fatta beslut, och aflemnade tillbaka det fattade beslutet. Vid 1823 års Riksdag gjordes i BondeStåndet särskilta motioner, dels om upphäfvande af, dels om minskning i, Passevolanceafgiften. Till svar derpå yttrade de sammansatta Statsoch EkonomiUtskotten uti 2:ne särskilta Betänkanden, som af Stånden gillades, alt de så mycket mindre kunde tillstyrka det ena eller det andra, som de ingångne Contracten med 1828 och 182g gingo till ända, och något nytt eller förlängdt Contract icke kunde äga rum utan Den i3 Mars f. m. I7I Rikets Ständers förutgångne hörande, på hvilka det skulle bero, om och på hvilka vilkor de ville uti nja Contract ingå. Jag anser det således vara utom allt tvifvel, att frågan om MotesPassevolancen, den Kongl. Majit till Rikets Ständer öfverlemnat, äfven skall af Ständerna till hufvudsaklig pröfning behandlas.
Samme värde talare har ganska riktigt anmärkt, att äfven den summa, sorn Utskrn föreslagit, blir otillräcklig för alt inom vårt land genomföra ett fullständigt förbättradt och ordnadt fängelse-systeme, Dertill fordras enligt beräkning, uppgjord efter det nuvar, antalet af brottslingar, säkerligen minst 3 millioner; men om då endast 800,000 rrdr på 5 år kunde användas, så skulle en tid af minst 20 år åtgå, innan ett sådant förbättradt fängelse-systeme kunde införas, och i sammanhang dermed skulle jemväl hinder inträffa för införande af den förväntade förbättrade brottmålslagen. Vid betraktande af dessa sammanlagda åtgärder, hvilka Frih. Boye ganska rikligt benämnt de administrativa och de legislativa, och att de böra gå i bredd med hvarandra, samt vid öfvervägande af det verkligen bekymmersamma förhållande, som företer sig för våra brottslingar, då de blifva insatte i våra fängelser, äfvensom då vi laga i belraktande den stigande osäker - Den i5 Januari. heten i landet; så torde den värde talaren finna, att här fordras icke varsamhet och långsamhet i åtgärdernas vidtagande, utan bitr fordras något annat, nemi. kraft och beslutsamhet. Det är på denna grund Utskm velat bygga sitt förslag, och derföre hafva Ulsk:n också kommit till detta resultat; ty annars kunde det ju hända, mine herrar! att när man vidtagit långsamma åtgärder och den nya Ingen skulle införas, så befunnes antalet af brottslingar så stoj i, att den ej kunde antagas. Fängelser funnes icke för att rymma dem, sorn derstädes skulle förvaras. Man finge förkasta lagen och öfvergå på andra principer, deportations-systeme o. s. v., just derföre att man icke i tid vidtagit de åtgärder, hvarigenom man kunnat göra sig beredd alt verkställa de principer man vill följa. En annan värd talare, Frih. Cederström, har förebrått Utsktn, att de icke inkommit med några detaljförslag om de ställen, der häktena skulle anläggas, tillika med ritningar och kostnadsförslag för deras uppförande. Då jag hörde den välda ledamoten framställa denna anmärkt)., så trodde jag i sanning, att han icke hade läst betänk.
Men jag vågar det oagtadt, och fastän jag icke nu kan göra min mening gällande utom Ridderskapet och Adeln , föreslå: att Salu-Accisen, såsom vållad af ett missförstånd om Rikets Ständers Beslut år 1809, angående Landtullarnes borttagande, måtte upphöra såsom serskild Extraordinaire bevillning; samt Utskottets Betänkande i Bilagan Litt. G. afsläs. Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMär skalken gjorde proposition till bifall å StatsUtskottets i dess första Betänkande, rörande denna Titel, framstäldte förslag. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Hans Eoccellence hemstälde, om Ridderskapet och Adeln behagade afslå StatsUtskottets berörde förslag. Ropades äfven Ja och Nej. Friherre af Nordin, Carl Johan: Jag anhåller, att Herr RiddarhusSecreteraren Behagade upplysa, huru denna fråga af BorgareStåndet afgjorts, och hvilket möjligen torde kunna föranleda, att Ridderskapet och Adeln fattar enahanda beslut, enär denna fråga egenteligen rörer nämnde Stånd. I anledning hvaraf undertecknad Rid - Den 3o April e. m. darhusSecreterare tillkännagaf, att BorgareStåndet bifallit denna punkt. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förnyade de tvenne af honom sist gjorde propositioner, hvilka dock håda åter med Ja och Nej hesvarades. Grefve von Schwerin _, Fredrik Bogislaus: StatsUtskottet liar i Betänkandet Litt. G. yttrat sig sålunda: "Utskottet, som anser "Kongl.
Och Samuel sade till allt folket: Här sen I, hvem Herren utvalt hafver; ty hans like är icke ibland allt folket. Då gladdes allt folket, och sade: Lycka ske Konungenom. Och Samuel sade folkena all riksens rätt, och skref det uti ena bok, och ladet inför Herran. Och Samuel lät allt folket gå, hvar och en i sitt hus. Och Saul gick ock hem till Gibea, och en del af hären gick med honom, hvilkes hjerta Gud rörde. Men somlige Belials barn sade: Hvad skulle denne hjelpa oss? Och föraktade honom, och båro honom inga gåfvor; men han låts som han intet hörde det. Så for Nahas, den Ammoniten, upp, och belade Jabes i Gilead. Och alle män i Jabes sade till Nahas: Gör ett förbund med oss, så vilje vi tjena dig. Men Nahas, den Ammoniten, svarade dem: I så måtto vill jag göra ett förbund med eder, att jag stinger ut högra ögat på eder alla, och sätter eder till en försmädelse i hela Israel. Då sade till honom alle äldste i Jabes: Gif oss sju dagar, att vi måge sända bådskap i alla Israels gränsor; är då ingen hjelp, så vilje vi gå ut till dig. Så kommo bådskapen till Gibea Sauls, och sade detta för folkens öron. Då hof allt folket sina röst upp, och gret. Och si, då kom Saul utaf markene, gångandes bakefter sitt fä, och sade: Hvad skadar folkena, att det gråter? Då förtäljde de honom de mäns ord af Jabes. Då kom Guds Ande öfver honom, när han dessa orden hörde, och hans vrede förgrymmade sig svårliga. Och han tog ett par oxar, och styckade dem, och sände i alla Israels gränsor med bådskap, och lät säga: Den som icke utdrager efter Saul och Samuel, hans oxar skall man så göra. Så föll Herrans fruktan öfver folket, att de utdrogo såsom en man. Och man räknade dem i Besek; och Israels barn voro tre resor hundradetusend män; och Juda barn tretiotusend.
Den 30 Augusti e, m. 3Q? alllmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottets: Om deltagande i Soldatrotering efter Hemmans nppskattningsvårde; angående indelta Infanteriets beklädnad; om lefverering af torkad såd till Kronans Magaziner 5 rörande en jemnare fördelning hemmanen emellan af den så kallade Capellans-Skåppan ; rörande en ny delning efter Hemmantalet af a utmark belägne Myror; angående upprättande af en ny Landtmåteri-Taxa * om inrättande af Gåstgifverier på Wermdön; i fråga om åter upprättande af en Trivialskola i Kongelf; om yrkad inskränkning i Pastorers rösträttighet vid val till Kyrkobetjente; om befrielse för Gottlands Hemmansägare att underhålla Lastage-bryggor ; angående böter för förfallolöst uteblifvande från KronoUppbördsStämmor, och de af Regements. Skrifvare utsatte Uppbördsmöten; i fråga om planpenningars utgörande; angående tiden till vägars grusning; om lämpligaste tiden för tjenstehjons flyttning ; i anledning af föreslagne medel till befordrande af Gymnastiska öfningar; rörande väckta Motioner angående de i Riket vistande Judar; i afseende på Arhetscommenderingar af indelta Arméen; rörande väckt fråga pm tillstånd för vissa Finnar, att få upprätta särskildta Kyrkor och Församlingar; angående gjord Motion om en allmän klådförordnings utfärdande; om nyttan af Marcher för Arméen och sättet att derigenom befordra penningecirculationenj i anledning af väckt fråga röiand,© fioldaters skyldighet att underhålla Soldate-Tor. pen ni. m.j 0111 förändring i Prcäträtlighettrnc.s S>tn 30 huguti i «. nx. utgörande; i fråga derom f att Norrske
Då således alla domstolarne •— och vi måste väl dock tillerkänna dem någon erfarenhet — afstyrkt förslaget, så synes mig, som vore denna fråga en af dessa efemeriska idéer, hvilka upstå och fara fram liksom en häftig vind, men också, på samma sätt som orkanen, hastigt gå öfver och lugna sig. Jag åtminstone vill icke för en sådan dagsvindens häftiga påtryckning eftergifva en öfvertygelse, grundad i sakens natur och gifna nödvändiga förhållanden. Man har talat om rättvisa, och det är onekligen ett vackert ord, men jag tror den är oskiljaktigt, förenad med det naturliga och sanna. Om åter rättvisan skall anses ligga i mannens och qvinnans fullkomliga jemlikbet, så är detta ord utan all betydelse. På grund af hvad jag nu haft äran anföra, anhåller jag om afslag på K. Hr Nordenfelt, Enar Wilh: Sedan jag sist i f. m:s hade ordet, har en talare bär midt emot förebrått mig ett misstag, derföre att jag uttryckt den förmodan, att qvinnans blygsamhet skulle hindra henne att, der hon så önskade, söka att blifva myndig. Den värde talaren höll sig då till det förslag som reservanten upgjort. Om det varit mot detta jag riktat mitt yttrande, så hade han haft fullkomligt rätt; men så var icke förhållandet: jag talade tvertom för bifall till Utskis Betänk, och afsåg då det förhållande, som nu eger rum, och jag tror att man vanligen går till väga på det sättet, då man talar för bifall till ett Betänk. Om jag åter skulle yttra mig öfver reservantens förslag, så erkänner jag gerna, att det innebär ett steg framåt, och att det skulle medföra mycken lättnad för qvinnorna, isynnerhet af de 3 ofrälse Stånden, som hafva sina hemvist i närheten af de domstolar, hvarunder de lyda; men för R. o. Adis döttrar, som bo i sådana städer, der HofRätter icke finnas, är svårigheten nästan lika stor. Jag säger »nästan», emedan jag eljest befarar den förebråelsen från min motståndare, att jag icke kan göra skilnad emellan en ansökan och en simpel anmälan att man vill utöfva sin rättighet. En talare i mitt granskap har fram - 456
TTid 4:de Punkten:. ar Herr Holm inom Borgare-Ståndetsamt flere Ledamöter inom Bonde-Ståndet: att stadgandet uti slutmeningen af denna punkt, ej blott är oegentligt, emedan Contract om Arrende elier Undantag af en del utaf en egendom måste intecknas uti hela egendomen, utan äfven något hårdfc, helst mången Egendomsegare fördelaktigare kunde använda större eller mindre del af sin egendom genom ularrendering:, än i händelse lian sjelf brukade alltsammans, att, på dessa skäl, i stället stadgas bör, det egendomens verkliga; värde ej får genoul något Arrendeeller Undantags-Conlraet minskas. 8 Stats-Utslcotlels Utlåtande IV.-o 447' Utskottet, som för sin del instämmer uti hvad sålunda blifvit yrkadt, anser sig böra i öfverensstämmelse dermed föreslå, att efter orden " Undantags-C ontr act", tillägges "hvilket förminskar egendomens värde". Sedan inom Utskottet fråga uppstått derom, att då vid samma Ting, som Hypotheks-Förening låter dess fordran uti en egendom inteckna, flere inteckningar i denna egendom kunna beviljas, ock hvilka ega lika rätt med Hypotheksföreningens, uti denna punkt stadgas borde, att icke allenast såda ne inteckningar, som ega förmånsrätt framför, utan äfven de, hvilka ega li ka rätt med Hypotlieks-Fören ingens inteckningar, ej få öfverskjuta 5-8:delar af egendomens värde, så har Utskottet, sorn i allo godkänt denna anmärkning, skolat uti 4;de punkten jemväl föreslå den förändring, att de orden, "som ega /örmonsrätt framför densamma"_, sålunda förändras, ”sorn ega' f örmonsrätt framför3 eller med densamma ega lika rätt” icke öfverskjutande etc. Vid 5:te och 6:te punkterne: Inom Ridderskapet och Ndeln: af Friherre Nordin: att då man frångår deri eljest allmänt antagna solidariska ansvarigheten, det är nödigt tillse, att säda ne besvärliga vilkor i stället ej utfästas, att ingen skulle uti Hypotheks-Förening vilja ingå.-
Skulle I-^inancs-ställningen och Penning Merkel i allininhet sedermera börja an widare innm§la sig,- igenvln (äours och ^§io, blifwer icke enS möjeligt at afhjelpa sädant med hwad häldst medel. Al äter tilstuta en Bank, som igenom regelbunden förwaltuing, äger tilräckelig styrka, at inlösa alla sina utewarande Sedlar, ware kan hända et illa afmätt steg til förberedelse af en Lreckit-Scdelrealilation, hivars framgång sa hufrudsakeligeu beror af Allmänhetens tanka om detta Werks osivikeliga förmåga at lil pricka upfylla alla sina förbindelser. När en, öfwer det wanliga betydelig del af Landets Rörelse - Lapital, drages pä korrt lid lik Hafwudstaden, kommer penningen ej förr, an efter längre tids förlopp tilbaka til de aflägsnare orter. Hwad Jawänarne, de uti större Smstader och deras granstap undantagne, stola contriducra, särdeles pä landsbyggden, mäste de förwärfwa medels försäljning til conlumtion i nejden. Men, igenom den i allmänhet jämte werksilfret utgående större summa i Sedlar, wid en ansenligare bestattning, är staga ivardt, om icke det skulle kunna hända, at myckenheten sedermera i mera eller mindre män saknade tilgäng pä köpare och tilfälle til arbete, samt at Landt - proäuÄers pris nedtwingades, pä et i siikt fall kännbart fatt, under det Stadsmanna waror stcgo i dyrhet. IZQ2 Slutsattsen, svin af allt detta dragés, ar den: at en den bäst ester förmögenheten afpastade bixtraoräinaire Bewillnings - afgift, som, fördelad pä längre lid, latt utgår, kan blifva omöjlig L werkställigheten, med korrt tids utrymme.
Ngj:t mltommL mecl uiicleiclämAt utlätlilicle» iluruvicis lläAoil till lrostglle tor en blifvsilcle egpell-^ieclilcgiit inom Ilii<lsiig8 föi'83m1iil^ pg88gncle IriAeilliet vore Att lillög, gsveiisom liuiu 8tort 3nsli>§ till gnclc>mälet8 viiiiuuule lconclo /vo/,g/. d/o/.rv TVLdga >5.?. 21 eiloidia8, Oon8i8toriuin, 8om i detta Kän866nde inkemtat nödige uj)jd^8NM' gar, >mderdänig8t Kem8tällt, att, enligt k vad cajvel-laget lore8lagit, /-:del8 mantal i krono8kattekemmanet Stora Häggebo, beläget l:del8 mil norr oiu den tor capellet tillämnade K^ggnad8ji1at8en, ock kvilken Kemman8del vöre till Iierlijntlen lör en, i lörkällande tilt egor^mden oell ölriga tormoner, icke lör kögt tilltagen 8umma sk 2,666 K:dr 32 8k. löanco, mätte tu till boställe ät capelljvredikanten inlö838 med dertill ak Kongl. M>j:t anvisade medel; kvarjemte Oonsistorium till Kongl. l^1aj:t8 bejrrölvgnde ölverlemnat <lcn al cajiel-laget tillika väckta lrägA, att genom inköj) al ytterligare zz:del i nämnde keminan, lör livilken ägaren äskade 1,777 Il:dr 37 sk. 4 rst. banco, bereda cajiell-j/redikanten skälig lörbättring uti inkomster; i sammankang lrvarured Oonsistorium älven väl lä8tat Kongl.
Statskontoret, för dermed åsyftade ändamål, af Riksgälds-kontoret tillhandahållas, Stats-Utskottets Memorial Äs 125. § 29. 21 För det kapital af Sjuttontusen fyrahundra R:dr, som, vid inköpet för Statens räkning af f. d. Ridderstolpeska huset, befanns vara deruti intecknadt till Stockholms Borgel skaps Enkhus-diretctions säkerhet, skall Riksgälds-kontoret, så länge Staten deraf är egare, betala den ränta, hvilken enligt den intecknade skuldförbindelsen måste erläggas; och bör denna intecknings kapital-belopp af Riksgälds-kontoret godtgöras, så snart tillfälle till detsammas liqviderande kan af Fullmägtige beredas. § 30. A det kapital, Etthundratretiotretusen trehundratretiotre Riksdaler 33 öre, som innehafvaren af det utaf Kommerserådet Simon Bernhard Hebbe och dess Fru stiftade fideikommiss hos Riksgälds-kontoret insatt, skall Kontoret, i enlighet med Fullmägtiges den 5 Oktober 1865 utfärdade förbindelse, så' länge kapitalet hos Riksgälds-kontoret innestår, erlägga Fem procent årlig ränta, som, vid förbindelsens uppvisande, lialfårsvis liqvideras, hvarjemte kapitalet skall, efter skedd uppsägning i den ordning samma förbindelse innehåller, till vederbörande fideikommiss-innehafvare återbetalas. § 31. Den i Riksgälds-kontorets räkenskaper, under rubrik: Rikets Ständers Lånebanks fordran, upptagna skuld, härrörande från de af Riksgälds-kontoret, emot diskontvilkor och Två procent ränta, begagnade förskott, och hvilken skuld, enligt upprättad liqvid, vid 1823 års slut utgjorde Fyra millioner fjortontusen åttahundrafemtiotvå R:dr 16 sk. 3 r:st. Banko eller Sex millioner tjugutvåtusen tvåhundrasjutioåtta R:dr 51 öre Riksmynt, kommer att, utan någon afbetalning eller räntas beräknande, fortfarande inom linien i räkenskaperna upptagas. § 32.