Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lika litet, som Staten bör befatta sig med bedrifvandet af andra näringar, emedan lian med sina öfvervägande och af medtäflarne ofta oberäkneliga krafter förstör och förbryllar deras verksamhet utan att kunna densamma ersätta, lika litet bör Staten befatta sig med penningeförräntning, emedan det leder till samma förderfliga slutföljder, som Statens växelhandel, spannetnålshandel m. m. Men ingen föregående erfarenhet synes kunna afhålla oss från nya försök i samma väg, förr än vi å nyo fått pligta derföre med nya förluster för Staten och ny ofärd för enskildta. Jag skall först söka visa, att försöket är orättvist, och sedan att det är skadligt. Att penningen är en loflig egendom likasom ett Hemman, ett Bruk, ett Hus eller ett Fartyg lärer ingen kunna neka. Att ägaren för utlåningen af sina penningar är lika berättigad, att taga den ränta han kan betinga sig, som ägaren af de öfriga egendomar** ne, att för dem taga det arrende, den hyra eller den fragt han kati få, är äfvenså klart. Ville Styrelsen, som redan satt en taxa för penningeräntan, jemväl sätta taxor för arrenden, hyror eller fragter: så skulle den ifrigaste klagan och motsträfvighet förspörjas; och ville hon sedermera köpa hemman, bruk och far - Betänkanden, N:o 382. in tyg, för att genom deras Öfverlåtande till andra på billigare vilkor, än de gångbara, nedsätta fastighetsägares och skeppsredares lofliga inkomster af deras yrken till förmån för köpmän, hyresgäster och passagerare: så skalle missnöjet ofelbart ökas med förvåning. Likväl vore ett sådant företag icke obilligare, än att vilja till förmån för fastighetsägare förringa penningeägares vinst på deras Capital. *— Det enda Staten kan och bör göra i delta hänseende är att tillse, det låntagare och långifvare icke göra hvarannan orätt på halten af hvad de låna och betala , samt att täflan mellan inoch utrikes låntagare och långifvare må äga rum, till förekommande af ömsesidiga prejerier. Allt detta vinnes genom realisationen. Att göra och upprätthålla den, synes således vara Statens enda pligt och rättighet i delta hänseende.
Maj:t i befi Nädiga proposition ej omnämnt Rote-Bätsmans-Compagnierne, sä synes mig dock att de pä Sweaborgs Escaders Staten anflagne arfwoden kill 2:ne Caprtainer wid bäda Norra Roslags - Compagnierne, för Compagniernes eftersyn, äfwen som lönen för Eonpagnie-strif» waren, ej borr uteflutas, sä mycket mer som detze Bätsmans - Eompagnier werkeligeNo existera, äro roterade uti Swerige, och ej som Alands och Södra Finlands Bätsmans-Eompagnier roterade i för Swerige förlorade Provincer. 4:0 Enär Officerareoch Under-Officerare-Lönerne blifwit öfwerflyttade, synes mig afwen, att emot Lönerne swarande Ji-iqwarterings-medel, äfwen bordt upsöras, sä mycket mer, som, hwad Jnqwarteringen för - Den 14 Zebruarii. 595 för ArmLens Flotta beträffar, det altid tillhört Kongs. Maj.-t och Kronan, att derom sjelf besörja.
BorgarePå Hedervärda Bonde - Den hufvudsakeliga förändringen uti deri nya Redogörelse-Methoden emot den förra be.' står deruti, att Calcul och Redogörelse icke sammanblandas, utan genom omslut och sam - vagnar Carl de Geer. vägnar C. von Rosenstein. Ståndets Ledam, vägnar Carl Fr. Landberg Ståndets Ledam. vägnar Jon Jonsson. C. Tunelius Ödmjuk Pro-Memoria. man* Den 2 3 Juli. jnandrager hålles särskildt, samt sluteligen förenäs till ett helt, då förhållandet på ett enkedt sätt och skyndsammare uti Tableau kan uppgifvas. Genom användande af de Calculer, sorn Kongl. Stats-Contoiret i tryckt Circulaire den 13 Maj 1814 tili Regements-Chefs och Konungens Befallningshafvande infordrat, till upplysning om förhållandet med hvad uti Biks-Staten lii} löner årligen blifvit anslaget, sair.t hvad derutaf Siats-Verket årligen bespjras, äro följande omständigheter utredde till upplysning om den nya methodens beskaffenhet och de olika Resultater, som derutaf kunna hämtas. Förenämnde ifrån Incjehita Regementerna inkomne Calculer innehöllo äfven uppgift om förhållandet med Stats-Verkets inkomst af Hästvacance Spannmål vid de från Cavallerie till Infanterie reducerade Ee* gementer, hvarföre upplysning om förhållandet med denna Stats-Verkets inkomst de förflutna åren från oell med år 18x0 uti de nu författade Calculer kunnat meddelas. General-Calculationén är i det ändamål författad, att visa skillnaden imellan Stats-Verkets inkomster, som uti Riks-Staten till bestämdt belopp berälfnas, och hvartill de verkeligen uppgått hvarje år. Således upptages uti 18x0 ars Riks-Sfat tinder Titul: Xndragne och besparde MilititeKöningsoch Boställs-rentor 33,000 R;dr, och en lika Summa årligen uti 1811, 1812 och 2813 års Stater.
T c förra hafva omfattat 4,232 mantal ttteb 22,052 betegare, beraf 14,173 qvarboenbe ocb 7,839 utftbttanbe, font tidfammand fått 43,119 egototter, etter öfverbttfvub 2 tnvarbcra. £e afftutabe utätningarne ^afn?a utgjort 2,049,724 od) betningarne 2,464,974 htnntanb, hvarförutan något öfver 107 midiotter atnar rågångar, bäg Sff»ittringd»erfet tjär fortgått: i Semttanbd Sätt inom Sitpd, ^ölin Sätt inom häfwerö, SSorgfjö, Sijurunba, Sttbald, Sibend, SSiffjö od) Sjättfjo foditar; i Söefterbottend Sätt inom SBjur^otmd, tBegerforf, S3ttr Säggad t)ärtitt refuttaterne af ftorffiftedmerfet, få äro ttnber ifråga»a Huber åren 1850—1852 fjafwa för upprättanbet af fartor meb @c*nr«t#r. beffrifniitgar öfwer 62 focfnar gratijifationer utgått meb tillfantntand 6,655 9i:br. gör att uitberftöbja utgifwanbet af ben geiteralfarta i ftörre ffala Äartor. öfwer Swerige, meb t)warö utarbetanbe ftapitcneit 31. fjalar ar ft) fe tfa 11 ocf) fnoaraf rebatt förfta f>äftet, iutteljållanbe twänne ontforgdfullt utar Semwal aro förberebanbe åtgärber träffabe för utgifwanbe af en farta, i ftörre ffala, öfwer prooinfen ©eftriflanb. ©om Sanbdljöfbinge
St:r i underd. svar derå och med erkännande att Lotsoch Båklnrättningarne icke böra stå under enskild förvaltning, utan böra tillhöra Staten, väl bifallit, att förenämnde tvänne Fyrbåkar må, för StatsVerkets räkning, inlösas, men endast så vida Köpeskillingen varder lämpad efter de fördelar Staten af dessa Fyrbåkar kan med säkerhet påräkna, i hvilket afseende R. St:r funnit anledning förekomma, att uti den för Landsorts Fyrbåk begärde köpesumma torde kunna vinnas en nedsättning af minst 5ooo R:dr, äfvensom en betydligare minskning i den för Korsö Fyrbåk fordrade Löseskilling* hvilken, i jemförelse till inkomsten af Fyrbåken, vore öfverdrifven, syntes böra blifva ett nödvändigt vilkor för afslutandet af köpet derom i anseende hvartill och då StatsVerkets tillgångar icke lemnade utväg till dessa köps afslutande, R. St:r uppskjutit frågan till nästa Riksdag, under hvilken tid Stats-U tskottets ägarne kunde blifva ytterligare hörde, för att uppgifva de lindrigaste vilkor, hvarpå de vilja desse BåkInrättningar afstå. I anledning häraf, har K. M:t anbefallt Förvaltningen af SjöÄrenderne, alt ytterligare höra Landsorts och Korsö Fyrbåkars ägare, hvilkas yttranden jemväl sedermera inkommit, och hvaraf inhemtas, att den förre nedsatt köpeskillingen från 35,ooo R:dr tili 3i,5oo R:dr, med vilkor likväl af serskild betalning för Inventarierne, som i det förra beloppet voro inhegripne , samt att den sednare eller Korsö Fyrbåksägare förblifvit vid sitt förra anbud af Köpeskilling, med förklarande, alt betalningsterminerne kunde på längre eller kortare tid utställas\ och vill K. M:t nu meddela 11. St:rs Statsutskott dessa handlingar jemte Förvaltningen af SjöÄrenderne afgifne Utlåtanden, för att tjena till grund, när frågan om merberörde Fyrbåkars inlösning för Statens räkning och om anvisande af medel dertill hos R.
Utskm i tysthet velat erkänna olämpligheten, att åter upptaga ett lagsladgande, som flere generationer efter hvarandra ansett förkastligt och med jordbrukets sanna utveckling Oförenligt; hvarför denna reservation kan hända varit öfverflödig för att väcka uppmärksamhet pä Utskms tillstyrkande i denna vigliga fråga, som djupt ingriper i jordbruksnäringen”. Min mening delas af alla BondeStis ledamöter, sorn i frågan sig yttrat. Den är understödd af den erfarenhet jag äger, alt detta förslag endast skulle leda lill, hvad som också är pä sätt och vis erkändt, de mindre hemmansägarnes större betungande, i proportion emot de större hemmanen. Om nu de större hemmanen hafva en större stängselskyldighet, i afseende på de mindre, så är det billigt, enär de hafva större ägor, och den sora har större ägor måste väl hafva mera nytta af stängseln än den, sora har mindre. Då här slutligen är yttradt, att den nya författningen vore ett sätt alt slutligen få här införd methoden att valla kreaturen, sä utgör detta för mig ett ytterligare skäl alt yrka afslag; ty för ilen fattige, som har ett eller två kreatur, blefve Den 19 April f. m. 019 delta eli större onus än lian liar råd lill, och delta slut vore i min lauka ännu skadligare än sjelfva den nya författningen. O Åtskilliga ledamöter ropade på propos. Gr. Lagerbjelke: Frih. Cederström har anfört åtskilliga ganska goda skäl, hvarföre han borde vara underkunnig om vära stängsel för fattningar. Dessa skäl kunna icke betviflas, men deremot kan jag icke gilla del argument han anfört till förmån folden gamla författningen, nemi. att en skogsägare, som odlat sio mark, derigenom icke borde vinna lindring i sin hägnad. Detta har ingen menniska påstått. Följden af den ifrågasatta förändringen skulle blott blifva, all en skogsägare med den aldra förträffligaste jord, som uppodlar sin skogsmark, icke vidare skulle få rättighet att på sin grannes bekostnad befria sig från alt slänga omkring denna nyodlade åker.
Ett sådant undantag kan göras för en sådan man som Hr Plageman, men i allmänhet bör det icke komma i fråga för personer i så underordnad ställning som den, hvari ordningsmannen Ljunggren är, utan framställning bör då göras af K. M. Då härefter propos. till bifall å förevtde punkt framställdes, ropades starka Ja, jemte några Nej, hvarpå Hr Frih. o. Ordfrden förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande. 78:de punkten, ang:de pension för f. d. Tullinspektören H J. Tham. HrCarlheim Gyllenskjöld, Henr. Adolf Oscar: Lika med Gr:ne Lagerbjelke och Sparre anser jag, att R. Sl:r endast i utomordentliga fall böra, utan att förslag derom blifvit af K. M. afgifvet, bevilja embelsoch tjensteman, pensioner, men ett sådant fall anser jag här vara för handen. Jag anhåller att i största korthet få omnämna hvad jag från tillförlitligt håll fått mig meddeladt. Hr Tham, som förut med skicklighet skött någon tull tjenst, befordrades år 1833 till Tulllnspektors-befattningen vid Klinte hamn på Gottland en bland de mest ansträngande och för helsan vådligaste, särdeles i anseende till de många inom distriktet vanliga strandningar. Han skall just ur dylika olyckstillfällen hafva ådagalagt synnerlig nit och oförskräckthet, men derigenom äfven, inom tre år, ådragit sig svår sjuklighet, hvilket under hans tjenstetid såväl som efter hans afskedstagande så ökats, att enl. intyg af Professor Huss, han nu såsom »fullständigt förlamad uti de båda nedre cxlremilclerne, äfvensom och, ehuru ej i så fullständig grad, uti de båda öfre, är derigenom hell och hållet urslåndsall alt sjelf kunna bidraga lill sitt underhåll. samt mäste äfven, vid de obetydligaste kroppsliga förrättningar, ständigt hafva hjelp och tillsyn. Alt denna sjuklighet är under hans förenämnda vidsträckta och besvärliga tjenstgöring ådragen finnes intygadt af 2:ne PresteSt:s medlemmar vid innev:de Riksdag.
Is privstion äe si torres 8ommes, cs gui n's pu msnguer ä'occssionner pour elles äes äispositions sussi äessvsntSASUses go'onereuses. Osi^nes äonc 8ire, zrscieusement äsns ees circonstsncesoi vouloir psrmettrs gue jsäresss s Votre Ivls jestö cetts priers. Veuiller su plutat ksire smsner Vos suzustes Oräres 8ire, pour 1'scguirtement äe ees 8ommes iwporrsntsr, pour ne prs ksire suzmsnter Is äsksveur, csvsses psr Is privation, gui » äejs pese sss-L äeksvorsblsment pour oaus sutres. 8i psr Is restriction äes rsvenus äes Oomsioss ko^sux, eomme en 6ensrs! psr l'occupsrioa psrsse äe I'Lnnemi, I'stst sctuel äes 6- vsncss äe
»Namnet Samojt härledes, såsom ryssarne säga, af »sjelfätare», emedan de fordom lefde som kannibaler, ätande upp hvarandra. Denna härledning synes dem (ryssarne) så mycket mer sannolik, som de äta allt slags rått kött, hurudant det än må vara. Men som samojts sjelfva säga, så heta de samoje, hvilket betecknar »af dem sjelfva», d. v. s. ett inhemskt folk, som aldrig ombytt boningsplats. De äro, både män och qvinnor, klädda i sälskinnsrockar, som räcka till knäna och hafva hårsidan utåt, samt byxor af samma ämne. De äro alla svarthåriga och af naturen utan skägg. Män och qvinnor äro derför svåra att på utseendet åtskilja, med undantag att qvinnorna bära en hårfläta nedhängande längs båda öronen.» Ungefär på samma sätt beskrifvas samojederna af G. de Veer i redogörelsen för Barents’ andra resa 1595. Barents fick af samojederna goda upplysningar om farvattnet längre öster ut och stod alltid i godt förhållande till dem, undantagandes vid ett tillfälle, då samojederna gingo ned i en af holländarnes båtar och återtogo en afgud, som röfvats från en stor offerhög. Samojeder från Schleissing, Neu-entdecktes Sieweria, worinnen die Zobeln gefangen werden. Sedermera hafva samojederna varit föremål för en mycket stor litteratur, för hvilken det dock ej kan komma i fråga att här redogöra. Bland annat har man mycket tvistat om deras ställning i förhållande till andra nationer. Härom meddelar min lärde vän, den berömde språkforskaren professor Ahlquist i Helsingfors följande: Samojederna räknas, jemte de tungusiska, mongoliska, turkiska och finskt-ugriska folken, till den s. k. altaiska eller ural-altaiska folkstammen. Det egendomliga för denna folkstam består hufvudsakligast deruti, att alla inom densamma förekommande språk höra till den s. k. agglutinerande klassen.
Verk, inför hvilket förskottets redovisning bör verkställas, få sig ålagdt, vid påföljd af egen ersättningsskyldighet, alt öfver fullgörandet deraf hålla hand, så vida icke Kongl. Maj:t, uppå skedd underdånig anmälan, i något fall serskildt pröfvade godt i Nåder medgifva utsträckning af redogörelse-tiden utöfver nämde termin. Och har Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref den 7 April i83o, funnit godt att härtill lemna bifall, endast med den förändring, att förskotterne böra redovisas inom slutet af påföljande året efter det, då förskottet blifvit anordnadt, samt att denna redovisningsskyldighet, jemte den för uraktlåtenhet derutinnan stadgade påföljd, alltid bör i förskotts-anordningen utsättas. Allmänna Ma q a zins F o n tlen. Det under r Kg/. Statshvars Räkenskaper funnits af Kongl. Kammar-Rätten vara granskade Contoret för år 1829, men icke för år i83o, har under berörde 2:ne år förhål lydande sj„ jpj Inkomster och Utgifter sålunda: Magazms0 0 J Conior. Debet. Credit. Förlust å Spanmål och Proviant samt genom Inventariers försäljning 48,523: 36. 2. 55,968: 3.— Utgående B ahmee:
Femte punkten, hvaruti Utskottet, på anförda skäl, tillstyrkt Rikets Ständer, att, med godkännande af den utaf Kongl. Maj:t föreslagna lönereglering för HofRätternas tjenstemän och vaktbetjente samt under vissa uppgifne vilkor och bestämmelser, anslå de medel, som Kongl. Maj:t för regleringens tillvägabringande äskat. Hvad Utskottet sålunda hemställt har blifvit bifallet af Bonde-Ståndet, men återremitteradt af de öfriga trenne Riks-Stånden. Utskottet får här anföra de hufvudsakligaste skälen, på grund hvaraf återremisserne blifvit yrkade. Atskillige ledamöter af nämnde 3:ne Riks-Stånd hafva ansett, att utfärdandet af ny arbetsordning för Hof-Rätterna samt sportlernas fördelning borde föregå ordnandet af personalens aflöning, enär först efter vunnen kännedom om hvarje persons göromål och andel i sportler den för löneregleringen behöfliga tillökning i anslag kunde bestämmas. I afseende å tjenstemannapersonalen är, — dock endast af en ledamot inom 2:ne af Stånden, — yrkadt, att Kanslistoch Registrators-tjensterne, hvilkas innehafvares göromål uppgifvits hufvudsakligen bestå i renskrifning och derföre, i enlighet med Svea Hof-Rätts förslag, ansetts böra indragas, måtte bibehållas, på sätt både Götha Hof-Rätt och Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge hemställt, helst, hvad Kanslisterne anginge, genom det dessa tjenstemän åliggande renskrifningsarbete kännedom inhemtades icke blott om den stilus curiae, som inom Hof-Rätterne begagnades, utan äfven Bih. till R. St.
Räkenskaperne, hvilka för i83o undergått granskning i Kongl. Kammar-Rätten, med anmärkningar, men ej ännu för år 1831 blifvit derstädes reviderade, hafva på följande sätt redovisat denna cassas uppbörd och ut - gifter: Bulance från föregående år. Afgift för Grefve-, Friherreo. Sköldebref Hemmans-räntor efter Kronovärde Skilnaden efter markegångs-pris Fyrationde spantnåi .. Balance, Skulder Utgift Till Kongl. Majtls Cassans. säkerhetshandlingar hafva befunnits i behörig ordning; varande, i följd af Kongl. Brefvet don i5 Februarii innevarande år, till Armeens Pensionscassa nu mera öfverlemnade låne-document å ett belopp af 69,836 R:dr 21 sk., hvarmed, samma cassas hos Kr i gs m a n sh u s-cassa u innestående capital blifvit förminskadl. Stockholm den 4 Noveni b. 1834- STOCKHOLM, hos B. M. Bredberg, 1834- Stats-U‘skottet s Berättelse A'\o 3a'. i N:o 3 2C. Ankom till Exp.-Utsk. den 15 Nov. Berättelse, angående verkställd granskning af Kongl. Krigs-Acad em i ens Räkenskaper. Cl. A.) Räkenskapen, som i Kongl. Kammar-Rätten blifvit granskad med anmärkningar, upptager följande förhållande: Debet. Balance från år i83o. Kongl. Academiens fordringar 15,558: 4o> */• Ordinarie Uppbörd. Ståts-medel . 3^,525: ■ Betalande Cadetters pensions-afgift . 4t>°5t: 5. 4- D:o lill Böcker och Rit-lilibehör . 1,100: 79 676* 5 Extra-ordinarie Uppbörd. Utom Stat influtna medel för försålde, casserade persedlar m. m 5li: 29. 5. Balance till år i83a. Kongl. Credit. Balance från år i83o.
Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL VID Lagtima Riksdagen i Stockholm Åren 1840 och 1841. SJUNDE SAMLINGEN. 1 Lag-Utskottets Memorial, Utlåtanden och Betänhanden. Lag-Utskottets Utlåtande N:o 1. N:o i. Ankom till Eip. Utsk, den 27 Febr., kl. n f. m. Utlåtande, i anledning af Riksdags-Fullmägtigen Magnus Pehrssons från Wermlands Län Memorial, om ändring i f'öreskrif.terne, angående Nämndemäns befrielse från skjutsskyldighet. Uti ett från Hedervärda Bonde-Ståndet lill Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten den i5 dennes remitteradt, och den 23 till LagUtskottet ankommet Memorial, har Riksdagsfullmägtigen Magnus Pehrsson från Wermlands Län hemställt, att ändring måtte meddelas i nu gällande stadganden, rörande Nämndemäns befrielse från skjulsskyldighet; men, enär frågan härom, hvilken grundar sig å Kongl. Brefvet till Landshöfdingarne den 27 Juni 1791 , med flere derefter af Kongl. Majit meddelade föreskrifter, sammanförde i Kongl. Majis och Rikets Kammar-Collegii Kungörelse af den 3 December 1821, alltid varit såsom ett lnishålls-ärende behandlad; anser Lag-Utskottet sig icke vara behörigt att dermed laga befattning, och varder, i följd häraf, det remitterade Memorialet lill Hedervärda Bonde-Ståndet återlemnadt; hvilket Utskottet, jemlikt 44 §• Riksdags-Ordningen, får hos samtlige Riks-Slånden vördsamt anmäla. Stockholm den 2 5 Februari 1840. k Högloft Ridderskapets och Adelns vägnar k Högvördiga Preste-Ståndets vägnar G. /I. Sparre. Sam. Elmgren. k Vallöf]. Borgare-Slåndets vägnar Å Hedervärda Bonde-Ståndets vägnar P. J. Lagergren. F. von Zweigbergk.
Statitamt Allm. Betv.- och Ekon.-Uuk. Memorial, N:o 77. 1 N:o 77. Ank. till Exp. Utsk. den 16 Äng., kl. 11 f. m Memorial, med förslag till samman jemkning eller voteringspropositioner, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande den, utsockne f rälsehemmanen i Halland påförda, rotering', m. m. Sedan Stafssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskotten, uti sitt den 6 sistlidne Juni afgifna betänkande Nio 22, i anledning af väckt fråga om den, utsockne frälsehemmanen i Halland åliggande, roteringsskyldighet, på anförde skäl, tillstyrkt: l:o Att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anmäla, att de för sin del icke kunde bifalla, att ifrågavarande hemman påfördes ordinarie rotering; 2:o att Rikets Ständer måtte för sin del besluta, att utsockne frälsehemmanen i Halland, ifrån början af nästkommande år, erlade utskrifningspenningar med 2 daler silfvermynt för hvarje utskrifningsgild person ifrån 18 års ålder och så länge han erlade mantalspenningar, med de undantag likväl, som vore i författningarne föreskrifne; dock att dessa utskrifningspenningar icke skulle utgå, då hemmanen i krigstid utgjorde extra rotering; 3:o att den, hemmanen ålagde extra roteringsskyldighet, med de jemkningarj som deruti borde, enligt förut fattade beslut, verkställas, måtte fortfarande af samma hemman utgöras; samt 4:o att de rote-vakans-medel, som blifvit ifrån och med år 1835 de Halländska utsockne frälsehemmanen debiterade, ej måtte, äfven om debiteringen deraf funnes grundad på laga kraft vunna beslut, af hemmanen uttagas, och att om sådane medel blifvit utbetalde, desamma måtte vederbörande återställas; så hade berörde betänkande blifvit bifallet af Hederv. Bonde-ståndet, men deremot återremitteradt af Högloft. Ridderskapet och Adeln, Högv.
Bifölls. S. D. Af förekommen anledning beslöt Ståndet, att utom de till Suppleanter i Förstärkta Stats-Utskottet redan utsedde Stånds-Ledamöter följande skulle näst efter dem, i nedannämnde ordning under den återstående delen af Riksdagen vara Suppleanter i samma Utskott, samt i mon af behof, i Utskottets göromål deltaga: Anders Larsson från Upsala Län, Eric Persson från d:o, Eric Jansson från Stockholms d:o, Olof Persson från d:o, Bih. till. R, St. Prot. 1841. g Sami 2 Band. 64 5o6 Prot. Uldr. den 2 Juni i 8 f i.
Då man utgår från denna, i sig sjelf rigtiga princip, måste jemväl medgifvas, att sedan, medelst tackjernshandelns ovilkorliga frigif;vande, det första steget blifvit taget till jernhandteringens friare utveckling, följer derefter i ordningen, att på ett ändamålsenligt sätt reglera hela det närvarande systemet för stångjerns-tillverkningens friare utöfning samt dermed sammanhang egande beskattning. Härvid 'Expeditions-UIskottets Förslag till tind. Skrifvelse IV.-o og^f. 545 Härvid bör tillika tagas i betraktande, att, så vida tackjerns-tillverkningen i Bergslagen skall kunna uppehållas, jemte smidet, vid dess nuvarande böjd, derstädes icke gerna kan, utan andras förfång, privilegieras mer, än vid pass 200 härdar, i stället för de nu befintliga, hvilka, enligt hvad R. St. inhemtat, utgöra 321, med ett skattlagdt smide af 109,000 Skeppund, hvilket smide dessutom är så ojemt fördeladt på härdarne, att, då vid 92 Bergsmanshärdar årliga smidesrätten utgör endast omkring 17,000 Skepp:d, eller 188 Skepprd per härd, i medeltal, så bestiger sig smidet för öfrige 229 verksläderne till nära 92,000 Skepp:d, eller ungefärligen 401 Skepprd per härd.