Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
E t t lararinnehem, afsedt för endast svenskor skulle, menar man; vara mer af beliofvet påkalladt ocli framför allt skulle ett hem efter en sådan plan kunna utländskorna., phrakna större intresse ocli sympati inom landet. %l&amp; af hvilka scliweiziskorna utgöra. den största kontingenten, bilda hem för sig. Denna anmärkning. skulle, vill det tyckas, nog äga sin fulla befogenhet, om ej har som s&amp; ofta den ekonomiska sidan af saken spelar. en så betydande roll. Idén om bildande af ett hem-hotell för bildade kvinnor ar tyvärr ännu ej blifveii till en verklighet; penningefrågan, af hvilken ett företags vara eller icke vara förnämligast beror, ar ännu ej på ett tillfredsställande sätt löst, ocli skall framging vinnas fordras det, att man utgir från den enklaste, mest prakti ' skrt sidan af saken. Beliofvet af hem, sådana vi har beskrifvit, torde alla erkänna, om de skola bringas till stånd, det beror på allmä.nhetens intresse och offervillighet. Må därför svenskor .och utländskor systerligt racka hvarandra handen för att öf vervinna de första svhiglieterna, må de gemensamt lägga grunden till lieminet, sedan ma hvar och en, iiar företaget ar betryggadt, inrätta sig efter sin smak och i enlighet med sina intressen. Må man börja i liten skala med ett gemensamt hem, om ntaf detta frö skall vaxa ut ett trad med starka öfverskuggande grenar, får framtiden utvisa. Att i detalj redogöra för planen till det föreslagna hemmets inredning och ekonomi a r ej har vår afsikt. Vi hoppas framdeles få tillfälle återkomma diirtill. Det &amp; r det behjärtansvärda i sjalfva saken och den idé som ligger till grund därför, vi velat påpeka. En 257 dast det vilja vi tillägga, att redan en mindre grundplåt blifvit iiisainlad inom för saken intresserade kretsar i hufvudstaden och att den ansedda, föreningen, » LJUnion iiiternationale des ainies de la jeune fille&gt;,.
115. —, om förändring af föreskrifterna i Skiftes-Stadgan, rörande förordnande för dem att förrätta laga skifte; motion af Herr Oskar von Knorring: se Motioner. Landtmäteri-förrättningar, angående nedsättning i arfvodet för —: B. X. 248, 284, A. 284 Laniltmäteri-iaxan, angående ändring af i9:de <§:n deri: B. VII. 351; VIII. 9, A. 9. Landmäteri-tjenstemäus pensions-rätt, angående förändrade bestämmelser rörande densamma; motion af Herr Oskar von Knorring: se Motioner. Landt-Ränterier, angående rättighet för skolans och kyrkans tjenstemän att å vederbörande Landt-Ränterier uppbära lösen fördem å lön anslagen krono-tionde: B. V. 240, A. 278. Landt togs-gärden, angående upphörande deraf: B. III. 206, 265, A. 275 — en inbjudning från Bonde-Ståndet i frågan: se Inbjudningar. Latinsk stil, angående meddelande af föreskrift att i alla från offentlig myndighet utfärdade skrifna handlingar sådan skall begagnas: B. lil. 14 53. A. 53. Laxfiske, Norrforss’, i Vesterbottens Län, angående arrende deraf t B. V. 240, A. 278. Lazaretternas styrelse, angående reorganisation deraf, m. m,; motion af Herr Frans August von Schéele: se Motioner. Lazarettsoch Kurhus-läkares pensionering, angående; motion af Herr Frans Augnst von Schéele: se Motioner. Leatz, Gustaf Johan, Förste Landtmätare, angående pension åt dess enka och oförsörjda barn; motion af Grefve Henning Adolf Taube: se Motioner.
Kalkugnar i värde upptagne tillsammans till 0,935 R:dr Banco, hvilkas afkastning .är obestämd och icke kan vara betydlig samt vinner afsättning innom Länet. 2:0 Saltpeter-tillverkningen, till hvars bedrifvande, för det närvarande, i Länet finnas 2Öo st. större och mindre Plant-Lador jemte 73 jordsamlingar i Log-golf. Denna tillverkning har gifvit, år 1828—1800 Lpd. 6 Skålpd., år 1829—i488Lpd. 16 Skålpd., år 183o — 1,584 Lpd. 13 Skålpd., år 1831 — 1,495 Lpd. 1 o Skålpd. och sistlidet år 1629 Lpd. eller tillhopa 7,998 Lpd. 5 Skålpd. och sålades ungefärligen 1,600 Lpd. godkänd Salpeter årligen i medeltal, hvarföre, efter 7 R:dr 24 sk. för Lispundet, vunnits en contant inkomst af 12,000 R:dr Banko årligen. Denna vigtiga bi-näring, som svårligen förr än Allmänheten hunnit öfvertygas om möjligheten att dertill begagna ortens tillgångar på bränntorf, kan med vinst drifvas på den skoglösa slättbyggden, borde deremot kunna, med stor förmån, idkas öfverallt der materialier för sjudningen äro att tillgå utan särdeles kostnad. Den är, på de flesta ställen, i bestämdt aftynande sedan Jordbrukqrne vid sist hällne Riksdag blefvo från Salpeter-skattens utgörande in natura, befriade.
Statsoch BaneoUtskottens Utlåtande, jemte så väl Riksgäldssom BancoFullmägtiges Betänkande öfver ämnet, IV 1. s 94—i36, återremitt. af Adeln, IX s 53, bif. af PresteStåndet, IX s 55, af BorgareSlåndet, IX s 56, af BondeStåndet, IX s 109. Ytterligare Utlåtande, IV 1. s 3io—• 72 3ai, bif. uf PresteStåndet IX s 117, af BorgareStåndet, m s 174. Discontlnrätlningarne, Filial-, om de, föreskrifter, som i anseende på indelningen af deras fordringar skola RiksdagsFullmägtige meddelas. Statsoell BancoUtskottens Betänkande, IV i.s63p — 643, Lil. af Adeln, IX s 166, af BorgareStåndet, IX s 174, af BondeStåndet, IX s 177, af PresteStåndet, IX s 185. gande af deras utredning; Statsoch BancoUtskottens Betänkande, IV 2. s 1204, bif. af Adeln, ix s 34o, af BorgareStåndet, ix s 354, af PresteStåndet, IX s 36p, af BondeStåndet, ix s 38o. af Banken inlösas; Memorial derom, lern itt. till Statsoch BaucoUtskotten af PresteStåndet, IX s 34. om inlöste Dupletter och Tripletter afpfi Banken dragne assignationer; Statsoch BancoUtskottens Betänkande, IV 2. s 1235, 1236, lagdt till Handlingarne af Adeln, IX s 337, af BorgareStåndet, ix s 354, af PresteStåndet, ix s 368, af BondeStåndet, IX s 379. • om ny praescriptionstid för betalandet af skulder till.
stme* Wib benna fongrcf mddta frågan bets ont be officiela ftatiftiffa rebogö* n!a' retfentaö utbeianbe titt untmerfitetSbibtiott)efen fåmftt inom 6uropa forn titt ett mifjt antat i storrå Stmerifa, bets ont portofrit)et för be inter* nationeta utbytena af offtciela ftatiftiffa rebogöretfer, tjär Ötongt. DJiajtt lemnat föreffrifter titt unbertättanbe från ©mertgeö fiba af berörba utbyten. författnings* Sett för utatbetanöe af futtftdnbig fämling utaf abminiftrattDa, lien. ^ fant erata od) efottoutiffa författningar förorbttabe dtontuttöftonen t) ar ttnber be feitaft förflutna tre åren Ijufmubf af tigen marit fyfjetfatta tneb rebaf* tioiteit af be ftycfen utaf författningöfammanbraget röranbe finanSmerfet, font angå rifetö egeitbout, för rifet bet)öfliga attmänna beftoär ocf; rifetö infontftcr. 5lf befja ftycfen dr bet förfta i bet udrmafte utarbetabt, od> tryditingen beraf pågår.
Läroverks-kollegiet böra öfverlemnas att bedöma, i hvad mån ifrågavarande kassa kan, med hänsyn till skolans behof och de tillgångar till deras fyllande, som äro att påräkna, tåla att till bestridande af de med den egna kassan eljest afsedda omkostnader, hvartill den sednare -ej lemnar full tillgång, bidraga, och derefter bestämma, om och till hvad belopp en extra afgift bör lärjungarne affordras. Men med en bemälda Kollegium sålunda förbehållen pröfningsrätt lärer skäl ej vara förhanden till den farhåga, att ändamålet med författningens ifrågavarande bestämmelser icke skall vederbörligen tillgodoses. På grund häraf hemställer Utskottet vördsamt, ll:o. att Rikets Ständer måtte hos Kongl, Majit i underdånighet anhålla, dels om den ändring i 31:sta § af Kongl. Stadgan för rikets allmänna elementarläroverk, att sednare punkten deri erhåller följande lydelse: »Bevisligen medellöse, äfvensom de, hvilka från ett till annat läroverk öfvergå, äro från dessa af gifter frikallade;» 12:o. dels ock att den i 134 § af samma nådiga Stadga förekommande bestämmelse, enligt hvilken de medel, som genom den i mom. d) 16 Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 56. af denna § bestämda skolafgift tillflyta ett elementarläroverks s. k. egna kassa, skola särskildt bokföras och redovisas samt användas uteslutande till anskaflande af böcker, undervisning smedel och eljest för läroverket behöflig materiel, ändras derhän, att på Läroverkskollegiets pröfning må bero, huruvida, med hänsyn till läroverkets förhandenvarande eller emotsedda behof af förstärkning eller förbättring i nämnda materiel, bidrag till de i mom. c) af sedda kostnaders bestridande må utgå af de i mom. d) omförmälda tillgångar. Stockholm den 16 Februari 1866. Reservationer: Emot l:sta punkten af utlåtandet: af Jonas Andersson från Ostergötlands län, med hvilken J. M.
Deri 14 Januari. 139 Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat att derunder yrkats såväl bifall till, som afslag å Utsk:t.s förev:de Betänk., framställde H. Exc. propos. först å bifall till Betänk, och, sedan dervid svarats många nej jemte några ja, på nfslag å detsamma, hvilken propos. besvarades med talrika ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Härefter föredrogs och bifölls Allm. Besvärsoch Ekon.Utskits den 11 dennes bordlagde Betänk. N:o 16, i anledning af väckta motioner om tillägg till 5 § i Kongl. Förorda, den 29 Augusti 1843, angående sockenstämmor i riket. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Memorial, Utlåt, och Betänk., nemi. från Stuls-Ulskollet: N:ris 35 och 36, i anledning af PresteStåndets beslut att till Utsk:t öfverlemna 2 motioner, hvilka af de öfriga RiksStm förklarats tillhöra Allm. Besv.- och Ekon.-tJtsk:ts behandling; ]S:o 37. i anledning af R. St:rs åren 1857, 1858 och 1859 församlade Revisorers berättelse om granskningen af de under Kongl. KommersColhii förvaltning ställda fonder och medel. IlankoUlskoltel : K:o 7, med hemställan att Bankens, Diskontverkens och Tumba Bruks embelsoch tjenstemän samt betjente mätte för år 1860 bibehållas vid dem beviljad tillfällig löneförhöjning; N:o 8. i anledning af väckt fråga om belåning af guld och silfver i 11. Stms Bank och dess Lånekontor; N:o 9, ora utseende af Revisorer och Suppleanter för granskning af Diskontverkens räkenskaper och förvaltning. Lagutskottet: N:o 14, i anledning af remiss utaf K. Mits nåd.
I följd af denna åsigt hafva Utskotten föreslagit, att det gångbara så kallade myntet borde till silfvervärde bestämmas, och bestämmas till det pris, som det, under en längre lid, i allmänhet haft. Mot detta förslag hafva inom Utskotten flere anmärkningar blifvit gjorde. Jag anhåller alt få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet vid tvenne ibland dem. Man har sagt, att RegeringsFormens 73 §., genom sin ordalydelse, att nemligen ”Rikets Ständer äga att låta Banken förvaltas efter de ordningar, stadgar och reg”lemenlen, hvilka redan gjorde äro, eller ”framdeles af Rikets Ständer göras kunna,” — ger kommande Rikets Ständer full laglig frihet och rättighet, att upphäfva eller förändra allt eller delar af hvad nu församlade Ständer afgöra och besluta i afseende på myntregfering och Bankens förvaltning; att derföre de af nu församlade Ständer, i 102 Den 6 Julii f. m. förenämnde afseende, vidtagande mesurer, icke kunna erhålla lagligen bindande kraft, längre än till nästa Ständers sammankomst; att vid tidpunkten af deras sammanträde, framtiden stöde lika oviss, som om ingen myntbestämning vid innevarande Riksdag ägt rum. Häraf skulle följa, att det icke vore värdt att ens tänka på någon myntbestämning, förr än 72 §. blef ändrad; det vill med andra ord säga: förr än Rikets Ständer frånsagt sig den rättighet, sorn de förmodas genom 72 §. äga, att efter godtfinnande kunna besluta, icke allenast i frågor som röra Bankens förvaltning, utan äfven i myntregleringsfrågor. Istället för att inlåta mig i bevisning deraf, att 72 §. icke kan tolkas, på sätt anmärkaren gjort, ber jag alt få framställa, huru vårt samhälsskick skulle komma att se ut, om någon så beskaffad Grundlagsparagraf funnes, sorn Reservanten trott den 72 kunna tolkas. RegeringsFormens 79 §. stadgar om Rikets mynt; den talar om mynt till skrot och korn; Lagen känner ej annat mynt; §. säger: alt myntets skrot och korn ej må förändras, vare sig till förhöjning eller afslag, utan att folkets Representanter dertill samtyckt.
Då emellertid anskaffandet och underhållet af nödig undervisningsmateriel hufvudsakligen borde förblifva ett församlingarnes åliggande, funne Kongl. Majit anslaget för detta ändamål utan olägenhet kunna nedsättas till 10,000 R.dr årligen. Då, vid genomförandet af en ny organisation af den vidsträckta omfattning som folkskoleväsendet, allt svårligen kunde blifva på en gång fullt ändamålsenligt ordnadt; då sannolikt bristfälligheter deri flerestädes insmugit sig, till och med på sådane orter, der nit för den vigtiga sakens framgång visserligen icke saknades; och då det för öfrigt vore af stor vigt, att erhålla noggrann kännedom rö rande den ståndpunkt, hvarpå folkundervisningen inom riket sig befunne, till ledning för bedömandet af de åtgärder, som för dess förbättrande borde vidtagas, vore nödigt att sakkunnige personer förordnades, för att i egenskap af skol-inspektörer, hvar och en inom ett bestämdt distrikt, besöka derstädes befintliga folkskolor samt öfver deras tillstånd och behof afgifva berättelse, så väl vid hvarje års slut till vederbörande Domkapitel beträffande de skolor, hvilka under årets lopp blifvit besökte, som ock i ett sammanhang efter tvänne års förlopp till Kongl. Ecklesiastikdepartementet. Då i allmänhet hvarje skol-inspektör med sin verksamhet ej kundo omfatta iner än ett stift, men möjligt vore, att skolornas antal inom något sådant kunde nödga till dess fördelning i tvänne distrikt, ansåge Kongl. Majit inspektörernas antal icke böra på förband bestämmas, hvaremot det årliga arfv»det för inspektionen inom hvarje stift lämpligen kunde fastställas till 1,000 R:dr, — med undantag för Calmar och Wisby stift, der 500 Ridr vore tillräcklige, — oberäknadt resekostnader, för hvilkas bestridande ett belopp af 6,000 Ridr blefve behöfligt, så att hela det för skolinspektiouen nödiga anslag komme att uppgå till 17,000 Ridr Runt årligen.
Jag tillstyrker således återremiss af denna punkt och anser den föreslagna åtgärden vara ganska klok och välgörande för landet; äfvensom jag icke kan linna något talande motskäl uti hvad Utsk. för sin åsigt anfört rör:de myntvärdets bestämmande vid denna riksdag. Vidare förekommer uti delta StatsUtsk:s utlåt, lilIsty 1 — kande af den grundsats, att några statsutgifter icke böra au - Den 26 Maj f. m. "0 visas pä öfverst otten af statsverkets inkomster. Denna princip gillar jag fullkomligen oell anhåller derföre, att Utsk. i denna del icke ville frånträda sitt till R. St. framlagda förslag. Jag skalle icke hafva vidrört denna omständighet, 0111 jag icke dertill varit föranledd af.tvenne talare. Frih. Åkerhjelm oell Gr. Sparre, hvilka trott, att öfverskottens skrinläggning skulle föranleda till ett strypsystem. Jag (inner icke, på hvad vis dessa öfverskott skalle blifva skrinlagda, enär Utsk. tydligen föreslagit, att de skulle användas till betäckande af Riksg.cont:s skuld. Jag ber att få på mi n nå om hvad i detta ämne vid förra riksdagen passerade. Man yttrade då, 0111 icke i ordställningen, åtminstone i grunden detsamma sorn nu, nemi. att om allt noga öfvervagades , utgifterna beräknades efter inkomsterna, skulle någon fara icke uppkomma genom antagande af K. M:s project att på öfverskotten anvisa vissa statsutgifter. Det har dock så slagit ut, att Riksg.cont. blifvit skuldsatt. Att någon skrinläggning af öfverskotten i allmänhet icke kommer i fråga, derom är jag öfvertygad, att Styrelsen nog drager försorg. Man har vidare tadlat, att dessa frågor icke blifvit utarbetade samtidigt med Bevilln.Utsk:s förslag till brännvinsbeskattning och tullbevillning. Jag ber blott att få påminna, hvad en annan talare, Frih. Palmstjerna, redan omnämnt, att då K M. först för några dagar sedan till R.
Enligt Riksens Ständers tanka skulle jemväl det i förrberörde måtto lagde hinder för den fattiga ungdomens förkofran i studier möjligen leda derhän, att Staten komme att sakna många dugliga ämnen; och dessutom förekommer härvid, att de intyg, som borde styrka lärjungens tillgångar till uppehälle, svårligen skulle kunna anskaffas, till deras rigtighet controlleras , eller för längre tid gifva säkerhet, samt att pröfningen deraf tilläfventyrs torde föranleda till rådvilla eller rent af väld, Pi dessa grunder, och Underdåniga Skrifvelseri 77 då, genom väckt fråga , Riksens Ständers uppmärksamhet tillika är vorden fästad å olämpligheten deraf, att, enligt de, uti Skol-Ordningens s:dra Seciion: om Cassör, meddelade föreskrifter, den obemedlade äfven skall lemna bidrag till Fattig-Cassan, få Riksens Ständer nu i underdånighet anhålla, att E. K. M. täcktes, genom Nådig Förklaring eller Skrifvelse till Consistorierne, förordna, så väl att ofvannämnde §. skall till sin kraft och verkan upphöra, sorn äfven a-tt medellös ungdom, som blifvit i Läro-Verket intagen, må från de uti Skol-Ordningens 2ulra Section ålagde afgifter befrias. Riksens Ständer framhärda SCc. Uppl. o. godk. hos Samtl. Riks-St, d. 17 Nov. 1823.
Enär liera kommuner åtagit sig skyldigheten att bygga och underhålla läroverkshus och det all tid bör kunna antagas att den stad, som eger ett läroverk, skall hafva intresse deraf att läroverkets byggnader äro i ändamålsenligt skick, synas kommunerna jemväl böra berättigas att i förvaltningen af de sålunda bildade kassorna deltaga. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt tillstyrker Utskottet, alt Rikets Ständer mätte, med hufvudsaklifgt bifall till hvad Kongl. Maj:t föreslagit, besluta en förhöjning af 3 R:dr i den terminliga afgiften för lärjungar, som begagna elementarläroverken och icke äro medellöse eller af vederbörande skolstyrelse på ofvananförda skäl derifrån varda befriade, för att dermed vid hvarje läroverk bilda en byggnadsfond, hvilken ej utan Kongl. Maj:ts nådiga tillstånd får till andra ändamål än till nybyggnadsför. etag och reparationer, efter Konsistorii hörande, användas, och hvilken skall kostnadsfritt förvaltas utaf Rektor jemte en från läroverket och tvänne från kommunal-styrelsen i den stad, der läroverket är beläget, utsedde delegerade och granskas af revisorer, utaf hvilka Konsistorium utser den ene samt kommunal-styrelsen den andre. 104:o. Uti här ofvan omförmälda nådiga Proposition har Kongl. Maj:t, till verkställande af nödiga förändringar å Strengnäs läroverkshus, äskat ett belopp af 30,000 R:dr. I afseende å denna läroverksbyggnad hade Domkapitlet i Strengnäs gjort följande underdåniga anmälan. Uppförd i slutet af 1400-talet och ämnad till biskopshus ansåges denna byggnad icke ega någon af de egenskaper, som numera fordrades af ett skolhus. Indelningen af rummen, olämplig till sitt ursprungliga ändamål, vore det ännu mera för det närvarande. Bottenvåningen innehölle två små mörka, mycket låga och till annat ändamål oanvändbara vedbodar samt två läsrum, det ena alnar långt, 4£ alnar bredt och 3g alnar högt och det andra något längre och bredare, men blott 3| aln högt, båda mörka och fuktiga.
Denna gamla dam beskref Ömhetsfigurer på sin bana. Det var eget att se dem tillsammans, dessa landet, hon gjorde upp en geografisk karta vänner, hon och fru Kovalevski, den sista en däröfver. Genom landet gick en flod — - Inäkta ryssinna med en droppe zigenarblod i klinationsfloden — från norr till söder: den sig. Hvem af dem var vetenskapsmannen, mottog två bifloder, Tacksamhetsfloden och forskaren, matematikern, och hvem var romanAktningsfloden. Äfven bland 80-talets nyförfattarinnan? Jo, vetenskapsmannen var, ifrare teoretiserade man mycket öfver kärleförsäkra oss vetenskapens annaler, fru Kovaken och ofta nog ganska tillgjordt som då, levski och romanförfattarinnan var fru Edmen skillnaden var, att kärleken eller det gren, men hvem skulle ha kunnat ana det? bästa i lifvet ej ansågs ha mycket att göra Fru Sonja tänkte alltid på minst tre saker med reflexion och underordnandet under sopå samma gång, och fru Edgren följde alltid ciala regler. Tacksamhet, aktning höllos icke en bestämd tankegång nära nog trådrätt. Hos för att vara några mäktiga tillflöden till kärden förra trängdes orden om plats och tanleken. Den naturdyrkan man bekände sig karne om utrymme, och hennes samtal var till innebar, att allt skulle vara naturfriskt, ett evigt flöde. Fru Edgren var lugnet i ursprungligt, omedelbart, trotsigt, skulle växa stormen af detta böljande fantasihafs vågor, vildt, så att säga, ur naturgrunden. och hon styrde kursen med besinningen hos Men hur fru Edgren, sedermera efter sin en erfaren lots, som alltid vet, hur kompasskilsmässa och sitt nya giftermål hertiginnan sen står. di Cajanello, studerade situationer och typer ur samtiden, gjorde hon sig småningom allt Hylin &amp; C:is Fabriks-Aktiebolag, K 3 31 mera fri från maneret, skolans bittra ironiska maner, och från slagordens tryckande ok, åtminstone till en del.
Al sädan anledning, har Banco-Utstottet ansett sig ej böra underlära, att til! de Respecttve Ständens gunstbenägna omprv ning ock aodtfinnande wördsamt hemställa, det mätte Dagtractamentet för de, till Revisions förrättande ernAlan Riksdagarne, utsedde Revisorer, hädanefterfä godtgöras med 2 Riksdaler Specie för dagen; Och att sädant, jemwäl under resan, fär lämpas till de ifrän Landsorterne walde Revisorer, för sä mänga dagar, som efter 8 mil pä dagen, wid fram och äterresan dertill mäste anwändas. Orebro den 19 September 1310. Osrl bjorner. 1.378 lVl. kirmsväsi'. I-unäzrea )ok-'soo. ^oscbi-mssoo. blelsir.Aiu». 586 Den 19 September. UxplLA kos M66. ock A^eln 6en r; 8cpt. r8i«. kreAs-8rAn6st ära r? - 8orgsre-8t!«6«k 6cn r6 8onäs-8län<Iet äen r; Wördsamt Memorial. ^/os Wällofl. Borgare-Ständet har Riksdags. Fullmägtigen för Stockholms Stad Herr Han. delsmannen Abraham Engel anmält, hwatz ock Wällofl. Borgare Ständer till Lag.UtskottetS yttrande remitterat, huruledes en owäntad och bedröfvelig erfarenhet hos honom wäckt den önskan, att genom ökade kraftiga anstalter för framtiden Lagarnes myndighet mätte befästas och Samhällssriden försäkras emot större och allmännare folkresningar samt de derifrän oskil. jagtige wäldsamheter; hwilket, jemte hwad Herr Rädmannen Hochschild, Herr Grosshandla», den Arfvidson samt Herr Fabriqueuren Acbarius, hwar för sig, uti wälbemälte Ständ i detta ämne tillika skrifteligen andragtt, Lag.
Sådan granskning, hvars föremål är att undersöka, huruvida fullmakterna blifvit utfärdade i den form, sorn nästföljande §. föreskrifver, skall sist inom fyra dagar derefter vara fulländad;, hvarje Stånd dess pröfningsrält förbehållen, så väl i afseende på sådana medlemmar, hvilkas fullmakter ej blifvit godkända, sorn dem, emot hvilka, lill följe af 14 och 18 §§., någon anmärkning eger rum, i hvilket sednare fall frågan, om den är klar och tydlig, hos Ståndet afgöres, men, då nödiga upplysningar saknas, lill laglig åtgärd förvises; och bibehålle emellertid den under ytterligare pröfning ställde ledamoten sin riksdagsmanna-rätt. Vid anteckningen och då inträdes-pollet erhåiles, tilldeles äfven hvarje ledamot ett exemplar af Rikets grundlagar, på det ingen må, till sin undskyllan, okunnighet derom förebära. §. 22. Fullmakterna böra, för att vara gällande, lyda sålunda: »Till den lagtima (urtima) riksdag, som i skall hållas och lager sin början den befullmäktigas härmed, efter föregånget or 3 - Bih. lill /!. St. Prot. 1853 & 1854. 3 Sami. 1 Häfl. 18 Förslag till ändring, i Grundlag. — Riksdags-Ordn. ordentligt val, N. N. (för Preste-Ståndet ifrån N. N. Stift, Universitet eller Akademi): (för Borgare-Ståndet ifrån N. N, Stad, eller ifrån Bergsbruken inom N. N. valdistrikt): (för Bönde-Ståndet, boende och besuten å Hemmanet N. N. uti jS. N. Härad af N. N. Län) att deltaga i rådslagen och besluten om derstädes förekommande ärenden, hvarvid han ovilkorligen lorpligtas att ställa sig till efterrättelse Sveriges Rikes besvurna Regerings-Form af den 6 Juni 1809, jemte Riksdags-Ordningen och öfriga gällande Grundlagar.»