Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:l i sådant afseende förordnad, hvilken sedermera uti äfgifvel underdånigt betänkande, på andragne grunder, föreslagit, dels i afseende å omfånget och föremålen för verksamheten af ett statistiskt embetsverk, att de centrala förvaltande verk och myndigheter, sorn för närvarande hafva sig uppdraget att afgifva underdåniga berättelser af statistiskt innehåll, måtte fortfarande bibehållas vid åliggandet att insamla och bearbeta de statistiska uppgifter, som, i följd af embetsverkels föremål och instruktion, deni hvart för sig tillkomma, men att deremot Tabell-kommissionen skulle såsom sådan upphöra och ombildas till ett nytt statistiskt embetsverk, hvilket, jemte hela befolknings-statistikeu, linge till föremål de grenar af statistiken, som profves böra blifva, men hittills icke utgjort ämne för officiel bearbetning af något centralt förvaltande verk; dels beträdande den allmänna organisationen af det statistiska embetsverket, alt detsamma, stöld! under Chefen för Civil departementet, skulle, under benämning af Statistiska Tabell-kommissionen, utgöras af l:o en hufvudsaklig! rådplägande afdelning, benämnd Statistiska Beredningen och 2:o en förnämligast verkställande afdelning, benämnd Statistiska Tabell-kommissionens central byrå: all den statistiska Beredningen, i hvilkens arbeten Chefen för Civil-deparlemenlet egde, såvidt hans öfriga embels-göromål det medgåfve, att såsom ordförande deltaga, skulle utgöras af Chefen för statistiska cenlral-byrån, såsom föredragande, af en emhets-elier tjensteman
Försäljningen deraf, ester allenast 26 och tiva tredjedels R:dr Banco för Parme» gist wer 42,000 Rchr, och om hälften deras, såsom 0. nekeligen, pä det öfwerflödkgaste, .tilltagit, afdragcs tili bestridande as bergnings, och transport« kostnader med flere utgifter; sa aterstar bchallen inkomst utaf angen 16,000 R:dr, Banco. Utsädet wid alla ro hemmanen, will jag endast upptaga till ro tunnor om aret, för hwarje hemman, eller tillhopa ioo tunnor. Fran afkastningen dera, beräknad efter 7:de kornet, drager jag tre sjundedelar, dä behållningen blifwer 420 rmmor, som, a 5 R:dr tunnan, gifwec en inkomst af 2,000 R:dr; och enär slukestgen härtill läggeS wärdet af oswanförmälte 8,000 Oke och och Drängs dagswerken, upptagne blott lill 12 §. hwardera samt salunda utgörande en ytterligare winst af 2,000, hwijken desto häldre bör i beräkningen inflyta, sam jag härofwan, sa öfwerflödigt, offört fond, för alla omkostnader, sä uppkommer, endast genom nu anförde z:ne summor, eller utan minsta beräkning, af Kungsgårdens alla öfrige lägenheter, en sammanräknad möjelig ärlig inkomst summa stor 20,000 R:dr allt Banco: hwilken icke annorledes, med 16 hästars ärlig leswerering, fran Stuteriet, kan erhallas, än genom beräknandet, af hwarje Hästs warde till 1,250 R;dr Banco. Hu - Den z Ja,warti. zz Hurudan, är wal deremot förhällandek, wid Flyinge ock Dahlby Kungsgärdar?
Landtm, hemställde om R. o. Ad. önskade att han till Riddarh.Sekret, aflemnade de ifrågavarrde talen för att i R. o. Adis prot. intagas. Ropades ja. Ifrågavande sedermera tili prot. aflemnade tal voro sålydande: l:o Det å Rikssalen hållna underd. tal: Stormäktigste Allernådigste Konung! Vid gränsen af det riksmöte, som nu slutar, framträder R. o. Ad. inför E. K. M:s Thron, att med de förnyade uttrycken af undersåtlig vördnad och tillgifvenhet förena sin underd. tacksamhet för E. K. M:s aldrig hvilande omsorger om rikets bästa. Under de maktpåliggande öfverläggningar, som hos R. St. förekommit, har 11. o. Ad., — i den öfvertygelse, att Statens säkerhet tryggast beredes genom inbördes förtroende emellan Regering och folk, icke skiljt känslorna af kärlek för fosterlandet från dem af tillgifvenhet för dess Konunga-Hus. R. o. Ad., — som med stolllhet känner sig tillhöra ett folk, hvars anor af frihet och sjelfständighet, i förening med trohet emot sina Konungar, vitsordas af häfderna, skall ej heller någonsin finnas tvekande mellan uppoffringen af enskild fördel och äfventyrandet af Statens anseende. Om meningar varit delade, — om beslut blifvit fördröjda — har dock Fäderneslandet den i våra dagar bland Stater icke allmänna tillfredsställelse, att under ett af sekler befästadt samhällsskick, — med inre och yttre lugn, — stegvis men säkert, — fortgå i uplysning, odling och förkofran, utan brådstört framilande, — men också utan skakande återfall. Under dagens skiftande läror, för hvilka så många välden upstått och försvunnit, gifvas dock osvikliga grundvalar för hvarje Stats bestånd. De innefattas uti de betydelsefulla ord, som E. K. M. ristat på vårt urgamla rikes vapensköld. ■—• Sanning, — icke blott den af stunden hyllade, men af åldrarne pröfvade, — och Rättvisa, för alla och mot alla, — utgöra den enda trygga ankargrund bland de uprörda tidsböljornas svall.
M:s frånvaro kommer att förorsaka, kännes djupt af R. St., men den mildras i någon mån af tanken derpå, att E. M:s afresa härifrån vid denna tidpunkt ojäfaktigt viltnar inför hela Europa om lugn och samdrägt inom vårt fädernesland och om det förtroende E. M hyser lill folkets ombud. R. St., lyckliga i medvetandet att aga detta nådiga förtroende, hoppas att alltid kunna bibehålla detsamma, ty de väga tro, att deras förhandlingar och beslut skola bära stämpeln af bemödandet alt befordra Rikets väl och bästa, och 4 Den 1 Februari f. m. att derigenom efterkomma E. M:s landsfaderliga afsigter och önskningar. Hela Svenska folkets välsignelser och välönskningar åtfölja D. D. M. M. och det Kongl. Huset under Deras resa, och från hvarje Svenskt hjerta uppgår till den Alltstyrande en innerlig bön, att Han öfver dessa för Folkets kärlek så dyrbara föremålen må sträcka Sin skyddande hand. Med längtan emotse alla, och i främsta rummet R. St., den tid då de åter få i underdånighet helsa D. D. M. M. och Deras höga älskvärda Familj med ett uppriktigt och hjertligt välkommen. R. St. anhålla underdånigst, att i D. D. M. M:s nådiga välvilja och bevågenhet alltid få vara inneslutne. Anmäldes till justering Exp.Utsk:s under N:o 91 afgifna förslag till R. St:s lind. skrifvelse till K. M., ang:de förändring i vissa delar af nu gällande lagsladganden om giftorätt, arfsrätt och istadarält. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Som för närvar, på R. o. Ad:s bord hvilar LagUtskis betänk. N:o 68, hvilket med detta ämne sammanhänger, så får jag till Hr Gr. o. Landtm, samt R. o. Ad. vördsamt hemställa, att det förslag lil) und. skrifvelse, som nu omnämndes, måtte på listan sättas näst efter ifrågavar. betänk. och att detsamma uppföres främst på föredragningslistan till nästa.Onsdag.
Ad. öfverlemnat ett af Majoren Carl Otto Munck d. 17 derförut-gångne Nov. ingifvet anbud, att till Direkt:ns förvaltning för Riddarhusets bästa ställa ett kapital af 8,000 R:dr b:ko, emot vilkor att Majoren derför erhölle en ränta af oafkortade 6 proc. årligen så länge han lefde, att utbetalas d. 1 April och d. 1 Oktober hvarje år, med 240 R:dr b:ko hvardera termin; hvarförutan, derest Majoren skulle inom förloppet af 10 år, räknade frän d. 17 sistl. Nov., med döden afgå, men öfverlefvas af sin yngre broder Reinhold, denne sednare skulle ega att under sin återstående lifstid upbära en ränta af 200 R:dr b:ko årligen, hvaremot, , för den händelse att Majoren icke aflede förr än efter förflutna 10 år, men före sin bemälde broder, dennes lifränta komme att minskas till 150 R:dr b:ko om året; och har Direktm, på anförde skäl, hemställt, att Direkt :n må tillåtas att omförmäldte erbjudande antaga. Utsk. har tagit detta ärende i öfvervägande och linner, att om än under Majoren Muncks lifstid en årlig utgift af 1 å 1A Den 7 Januari. 95 proc:s ränta å det öfverleranade kapitalet, eller 80 å 120
Om nemi. en person, som har omyndiges medel om händer, utlånar dessa medel till en annan emot inteckning i dennes egendom, men denna person sedermera skulle fä ett förmynderskap sig uppdraget och slutligen komma pä obestånd, sä uppliäfves just genom nu gällande stadgande om de tysta förmånsrätterne den förstnämnde personens anspråk på förmånsrätt för sina pupiller i den sistnämndes egendom, hvaremot den pä obestånd komne personens myndlingar ensamne (inge tillgodonjuta förmånsrätt i befintliga tillgångar. Man har sagt, alt svårighet skulle uppkomma för capitalisten att få utlåna sina penningar. Detta må lill en viss grad vara sant, roen jag anser dock af vida mera vigt, att den som beböfver låna och som kan prestera fullgoda documenler, icke måtte genom något lagens stadgande vara från denna möjlighet utesluten. — Jag skulle visserligen kunna tillägga ett och annat skäl för bifall till Ulsk:s betänk.; men jag anser detta ämne redan vara så fullständigt utredt, att jag inskränker mig lill att blott begära H. Ex. Hr Gr. o. Landtnäs propos. derå. Hr Printzenskjöld, Carl: Lika med Hr von Hartmansdorff tillstyrker jag vördsamt afslag å Ulsk:s betänk. De skäl, som blifvit anförde af Etsk., synas mig vid öfvervägande af deras beskaffenhet ingalunda förtjena det afseende, som Utsk. dem tillagt. En värd ledamot har här, lill stöd för det af honom tillstyrkta bifall ä förslaget, uppläst åtskilliga stropher af K. M:s nåd. propos., hvilka innefatta de skäl, som föranledt K. M. att hos R. St. göra det förslag, hvarom nu är fråga och hvilket Utsk. har tillstyrkt måtte antagas. Bland dessa skäl förekommer, huruledes K. M. ansett del vara en omständighet, som bör lagas i betraktande, att en del domare icke skulle hafva tillagt omyndiga förmånsrätt för annat, än hvad honom i arf tillfallit, emedan lagens ordalydelse i det fallet gäfve anledn. till en sådan tolkning.
Då under den stormiga natten Krysanteus’ dotter, ensam i det hemlighetsfulla templet, nedsjunken på Pythians trefot, slöt sina ögon, hvilande armarne i sitt sköte och hufvudet mot siaregudens piedestal, afvaktade hon den profetiska graden af extasen, det lägre, för vanliga menniskor upphinneliga hänförelsens tillstånd, i hvilket själen, sväfvande öfver det medvetslösas haf, men ännu ej försänkt i dess djup, skådar med verldsharmoniens förutseende öga det hon vill erfara. Man skall en gång kunna redogöra för de kroppsliga företeelser, som beledsaga det extatiska tillståndet: för vissa nervpartiers öfverretning, andras förslappning. Men extasen sjelf – hvem förklarar honom och hans häpnadsväckande andliga fenomener? Huru märkvärdigt! Femton århundraden hafva vandrat öfver den siste helleniske filosofens graf och slägtets forskande ande härunder kämpat mången väldig strid; men den dag, som i dag är, står tänkaren åter framför samma företeelse, och nittonde århundradets theistiske filosof, mannen på höjden af sitt tidehvarfs vetande, nödgas i extasens väsen se ungefär detsamma, som de gamle hedningarne Plotinos, Jamblikos och Krysanteus före honom! Skall Julianus eller Konstantius segra? Hvar är Filippos, min försvunne broder? Inom dessa frågor – den sednare af flickans hjerta, utan föregången öfverläggning, sällad till den förra – sökte Hermione samla sitt medvetande. Om någon i denna stund inträdt i orakeltemplet, skulle han vid foten af Apollons bild skådat en annan, blek, orörlig och skön som han. Vinden suckade mellan försalens pelare. Stormens brus förnams som en dämpad klagan genom de tjocka murarne. Hermione ville icke höra detta. Hon bjöd sitt öras nerver dö. Hon såg i tanken ännu den skumma tempelsalen, de skymtande pelarne, den hvirflande rökelsen, och lampskenet förnams som ett matt, mörkrödt skimmer genom hennes ögonlock. Hermione ville icke se detta. Hon bjöd synens känseltrådar och den härmande synen domna.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, rörande vården och tillsynen å samt hushållningen vid de i riket varande harads-allmanningar m. m. Sedan Rikets Ständer vid 1840—1841 årens riksdagar, i sammanhang med åtskilliga frågor om vården å samt hushållningen med de i riket varande häradsallmänningar, hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att, enär uti 3 § af Kongl. Majits den 16 Mars 1838 för skogsoch jägeristaten utfärdade nådiga instruktion, som innehölle, att vederbörande distrikt-förvaltare skulle, efter verkställd uppmätning, författa behöriga skogskartor samt den växande skogen dervid uppskatta och till trakthuggning förslagsvis indela, icke tillika funnes bestämdt, af hvilka kostnaden för dessa kartors upprättande skulle bestridas, men, efter hvad Rikets Ständer inhemtat, jägeribetjeningen i Upsala län, i anledning af derom gjord underdånig framställning, genom Kongl. Majits nådiga bref till
Ritningar, oinfattade; se Målningar. infattade; se Tafvelramar. Rosmarin; hänföres under Apotheksvaror. Rotling; se Rör. Rumm; hänföres under Bränvin. Russin Russinstjelkar Räfkakor eller Räfkryddor; hänföras under Apotheksvaror. Rödfärg; hänföres under Färger, ej specificerade. Rökelse; hänföres till Luktvatten. Rör: bambuoch spanska rottingar, vass och andra slag arbeten deraf, ej specificerade, som ej utgöra korgma kare-arbeten inkommande såsom underbäddning för skeppsladdningar af jern eller annan metall, äfvensom tegelrör; tullbehandlas såsom Redskap och Machinerier. Rothe; se Färger ej spicificerade. Rötter, ätbara, alla slag för Apolhekares behof, ej specificerade; hänföras till Apotheksvaror. Sablar; hänföras till Stålarbeten. Saccarum Salurni; se Blysocker. Sadelmakare-arbeten, ej specificerade; alla slag Saffian; se Hudar och Skinn, beredda. Saffran Sagogryn; se Gryn. Qvantitet för Tullberäkningen. \ skålp. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp I skålp. I skålp Införselstull. Riksmynt. R:dr. Fri. Fria. 50 36 Förslag till Tull-taxa. Qvantitet för Iuförselstull. Tullberäkningeu. Riksmynt. R:dr. |örc Salmiak 1 skålp 3 Salpeter, oraffinerad eller raffinerad, äfvensom chilisk eller salpetersyradt natron Fri. Salpetersyra och Skedvatten 1 skålp. — 5 Salt: • oraffineradt: kok-, bergoch glauber-, vattenfritt 1 kub.-fot _ 10 raffineradt bordsalt, hvarmed förstås hvilt, mjölaktigt salt, ehvad det inkommer i särskilda emballager eller i sammanpressade lösa stycken eller kakor . 1 skålp. — 3 medicinskt 1 skålp. — 3 Saltsyra 1 skålp. — 1 Sand Fri■ Sandarak; hänföres till Gummi.
Ni är i denna ära icke En af Aderton: Ni är den Ende. Tag min heliga vördnad! Och – till belöningneka ej mitt hjerta den rätt: att tillbe endast det, som är Sannt och Stort 21. Sin ”Kritik öfver Kritiker” rigtade han så enkom till och mot Kellgren, att Leopold ej der vidrördes förr, än i sista häftet; och då, i anledning af Kellgrens recension öfver Holthusens obetydliga komedi ”Slädpartiet”, blott med dessa få rader: ”Måste ni nödvändigt straffa en endas fel, välj då – icke en Cavaliers, utan en Mästares! I hvilket fall, ni hade kunnat välja just den pjes, som är denna samma theaters högtidliga mästarstycke: der ni finner ännu mera osvenska än skönheter; och der väl icke Fröknar tala som Pigor 22, men i stället en Halfgud talar som en Fröken”. Ej utan en viss förkänsla likväl, hvarthän detta vidrörande kunde föra, skref han, med detsamma som häftet utkom, till Leopold en breflapp; som, aftryckt i ”Upplysning om Handelns sanna Frihet”, och ännu bland hans papper befintlig i hans ursprungliga handskrift, lydde så: Högädle Herr Kongl. Secreterare! Det lilla anfall jag vågat, är blott litterärt; och bör ej tagas för mer, än det är. Deremot är en parodi, en nidvisa, en blind smädelse öfverhufvud, sådan som K**s fordom (och ännu när han behagar), en act af fiendskap och arghet: som är långt inunder det Sanna och Sköna och dess Kritik; som är vild och dum, i all sin qvickhet; och som ej annat kan, än reta harm och hämd. Låt oss ej falla ned i denna dråpliga packaktighet! Utan så, som de störste män i Litteraturen tvistat, så, som de störste Generaler slagits, – efter Ärans och Snillets lagar: så låt oss – ge ett rätt exempel i vår Vitterhet!
R:dr under påföljande fem år} att 572,700 Rjdr ärö reserverade till användande ai den å Odlingslånen ingående lika summa under desse fem åren, äfvensom der upptagne öfverskott af 26,921 R:dr, utgörande en sammanlagd summa af 1,693,109, R;dr till dispositioner} hvilken summa visserligen synes otillräcklig till pretentienerne till anslag, som lära uppgå till något öfver 3 Millioner R:dr, men då desse påståenden skäligen böra ra. kåtterås, och å andra sidan af Bankens behåll* Vim S Julil c. ?n> ningar, än ytterligare biträden synas mig böra kunna ineddelas, förekommer det mig icke vara omöjligt att förena billiga fordringar med tillgångarne. De af Utskotten föreslagne nya Fastighets-lån, uppgående under de fem påföljande åren till 756,g56 Rsdr, synas mig, med förändring i Utskottens Betänkande, med all billighet kunna tilläggas förenämnde Utgifnings och Utlånings-fond, hvilken med tillägg af desse 756,956, till förenämnde 1,696,109 R:dr, utgör en summa af 2,453,066 R:dr, som i det närmaste borde blifva tillräcklig till de hos Utskotten begärte Stats-anslagen; och då Bankens behållne inkomster böra användas till Statens nytta, synes det icke vara förenligt med Statens san. na fördel att gagna några få med erhållande af Baneolån å fastigheter som Utskotten föreslagit, och deremot tillstyrka Statslån till fyllnad i Stats» behofven, som deremot kunde förekommas genom denna summas användande till allmänna större fö-j retag och anstalter; varande anspråk till Fastighets. Jåns erhållande så mycket mindre billigt, som genom större bidrag till afbrända Städer, Norrköping och Borås m. fl., dea föreslagne summan till Fastighets-lån verkligen i egenskap af Fastighets-lån till Städerne, till större del åtgår.
Bolagsstämman äger rätt att avskilja en tjänsteman, som gjort oegentligheter. Dock skall 2 / 3 av stämman vara överens. Revisorerna är skyldiga att efter varje revision ingiva fullständig rapport till befallningshavaren i Göteborg, om något järn inkommit under året, hur stort beloppet därav varit och till vad pris det blivit sålt. Artikel III Om årlig allmän bolagsstämma. § 1 Första torsdagen i maj sammanträder i Göteborg samtliga aktieägare, antingen själva eller genom ombud, för att höra revisorernas berättelse om förvaltningen och besluta om direktionen skall få ansvarsfrihet. § 2 Sedan följer val av ny direktör. § 3 Avgår någon direktör, fylls hans plats av en suppleant intill nästa bolagsstämma. Detsamma gäller revisorerna. § 4 Alla val och frågor, där aktieägarna är av olika mening, avgörs genom votering. Varje aktie á 1.000 riksdaler ger en röst. Artikel IV Om utdelning av ränta och vinst. § 1 Genast efter sammankomsten har aktieägarna rätt att uppbära förra årets utdelning. De lämnar in sina original kuponger för året. Fonden skall dock ha uppnått en vinst av 6 %, därefter utdelas fullt vinstbelopp. § 2 Då efter 20 år eller vid 1835 års slut kompaniet upplöses skall hela behållningen utdelas till aktieägarna. GILLAS Stockholms slott den 25 januari 1815. CARL Kungörelse om fri utförsel av inom riket tillverkat papper. Stockholm den 26 januari 1815. Kongl Maj: t har i skrivelse av den 11: te denna månad tillkännagivit att det förbud, som utfärdades den 30 juni 1812 mot utförsel av alla slags papper tillverkade i riket upphävs och får efter sjötullstaxans bestämda avgift utföras. Stockholm den 26 januari 1815. A N EDELCRANTZ m fl Kungörelse angående upphörandet av namns införande i allmänna tidningar på de personer som för förbrytelser mot kungörelse om brännvinsbränningen i riket den 4 november 1812 blivit dömda. Stockholm den 31 januari 1815. Justitiekanslersämbetet har frågat om namnen på personer som dömds för förbrytelse mot kungörelsen angående brännvinsbränningen bör införas i allmänna tidningar. Svaret är att varken i kungörelsen av den 29 september 1813 eller 9 oktober och 4 november 1812 innehåller något stadgande om att så skall ske.
En sådan esprit, sorn visserligen ej förtjenar att berömmas eller ens försvaras, torde kunna härledas dels från det godtycko, som, före 1809 års Regementsförändring rådde i nästan all slags styrelse, och hvars regellöshet lättare utgrenar sig och tiilvänjes äfven vid styrelsens lägre afdelningar, än principen af en constitutionel och lagbunden frihet, 0111 och på papperet stadgad, göres lefvande i den allmänna andan och verkande på embetsmäanens åsigter och åtgärder*vid embetsutöfningen: vidare i den brist på allmänna medborgerliga kunskaper hos menigheten, som man så litet / Deli g Alart ii. sökt afhjelpa och hvarigenom den lika ofta varit i okunnighet örn skyldigheter de der skolat fullgöras, som om rättigheter de der bordt iagttagas, och i bägge fallen beroende af Embetsoch Tjenstemäns större eller mindre redlighet, skicklighet och välvilja: vidare i det ti 11fälle som vissa economiska och policeförfattningar lemnat till småagtighet och chicane; och äntligen i den lägre Rronobetjeningens otillräckliga lönevilkor och ringa anseende. Är man härom öfverens, så torde och correctiverne vara lätt fundne. I samma mån som hvarje Embetsoch Tjensteman genom både kunskap och erfarenhet biifver öfvertygad, att dess myndighet är 'ingen annan än lagens, och såmedelst vand att vörda de gränsor, lagen för samma myndighets utöfning och andras derunder beroende rätt bestämmer; i samma mån som menigheten genom lämpelige undervisningsanstalter vinner den grad af upp. lysning, som fordras för att dels inse sine rättigheter och åligganden, dels häfva det misstroende, hvilket man alltid hyser för åtgärder, dem man ej är i tillfälle att granska: i samma mån som de särskilta, economiska och policeförfattningarne, närmare hänföras till principerne af de allmänna, med undanrödjande af all anledning till chicane, all strid emellan de positiva lagbuden och den naturliga billigheten^ i samma mån, ändteligen, som den lägre
Hampodlingen, som tillförene i allmänhet bedrifvits till husbehof, har under de ifrågavarande fem åren betydligt aftagit, egentligen af brist på till utsäde dugligt frö. Deremot hafva lyckliga försök med odling af lin blifvit, i synnerhet i de södra socknarne, gjorda. Af ingendera sorlen produceras dock så mycket, som på långt när motsvarar landets behof, hvadan ock hampa och lin måste från andra orter till betydliga qvantiteter införas. I afseende å såningsoch skördetiderna är ingen ny iakttagelse att anmärka; och har spannmålsproduktionen under missväxtåren betydligt understigit landets behof, men vid medelmåttiga skördar svarar den nära emot 7 behofvet samt lemnar i goda år äfven något deröfver till afsalu, åtminstone i Piteå och Luleå socknar. Boskapsskötsel. I allmänhet underhålles inom länet en ladugård, svarande emot behofvet för den i bruk varande åkervidden. Och uti Finska församlingarne, samt äfven i de norra svenska socknarne, utgör boskapsskötseln dessutom en ganska vigtig näringsgren, i anseende till den större qvantitet ladugårdsalster, som från dessa socknar årligen afsättes. Ladugårdsskötsel kan dock icke sägas hafva under ifrågavarande fem år vunnit någon egentlig utvidgning, helst missväxten under dessa år äfven sträckt sig till foderafkastningen. Likväl förmärkes öfverallt en synnerlig omtanke att utvidga höbordet, men i de trakter, der tillfälle att rödja naturliga ängar saknas, går ganska sakta dermed, emedan fortkomsten derutinnan då endast beror på lindeodling och gödseltillgången, som skall fördelas emellan åkerns och gamla linders underhåll, förty lemnar ringa öfverskott för nya linders begödslande. Sådant oaktadt, är dock lindeodlingen inom Piteå Socken uti ett märkbart tilltagande; och hafva på flera ställen i länet försök blifvit med goda förhoppningar om framgång gjorda, alt genom vattens uppdämmande på lågländta stränder samt medelst sjöars utdikning bereda ökad fodertillgång; varande hvad i öfrigt till detta ämne hörer fullständigt utveckladt uti tillförene härifrån afgifne berättelser, på hvilka jag förty får mig i underdånighet åberopa.