Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— I sin ofvan omförmälda motion har Sven Nilsson fästat uppmärksamheten å det besvär, som härigenom vållas förmyndarne, — å den kostnad. sorn drabbar de omyndiga, om förmyndaren begagnar sm rätt att debitera dem för resorna, — och slutligen å den tidspillan, det måste förorsaka vederbörande domare att ordna alla dessa vid olika tillfällen inkommande summariska utdrag samt jemföra dem med förmynderskapsförteckningen, för att utröna, huruvida alla förmyndare lemnat räkning; och har Sven Nilsson derföre föreslagit, att förmyndare må befrias från skyldigheten att till Rätten eiler domaren inlemna det ifrågavarande summariska utdraget, och att det i stället må åläggas gode männen, att årligen ä bestämd lämplig tid till Rättens ordförande eller den, som å Rättens vägnar handlingar emottaga bör, ingifva förteckning öfver aflemnade och uteblifna förmyndareräkningar, med uppgift å hvarje myndlings behållning i löst och fast enligt de lemnade räkningarne. Enligt hvad inom Utskottet blifvit upplyst, lärer i åtskilliga landsorter vara vanligt, alt gode männen mot någon ersättning åtaga sig bestyret att å förmyndarnes vägnar till Rätten eller domaren ingifva de summariska utdragen med anteckningen om räkningens behöriga aflemnande, och då härigenom beredas ömsesidiga fördelar såväl för förmyndarne, hvilka befrias från resan till domaren eller tinget, som för gode männen, hvilka erhålla en ökad inkomst, så torde det kunna motses, att berörda praxis mom en icke aflägsen tid skall blifva allmän, helst författningens innehåll ej deremot lägger något hinder. Härvid förefaller det likväl mindre lämpligt, att gode männen, hvilka skola vara förmyndarnes kontrollanter, tillika blifva deras ombud i förmynderskapsmål emot en ersättning, som utgår af myndlingarnes egendom.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att som R. o. Ad. bifallit Bevilln.Utskrs Betänk. N:o 13, hvari den utaf Riksdagsfullmägtigen Nils Larsson i ämnet väckta motion blifvit uti dess helhet afstyrkt, och motionen således vore utaf R. o. Ad. afslagen, R. o. Ad. torde finna, att Utsk:s förevar:de Utlåtande icke föranledde till någon annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Ropades ja. Föredrogs, men begärdes af flera ledamöter ånyo på bordet, Bevilln.Utsk:s d. 31 sisth Mars bordlagda Utlåt. N:o 21, i anledn. af väckta motioner angående skatt för hundar. Föredrogs oeh lades till handlingarne Sammansatta Bevilin.- sarnt Allmänna Besv.- o. Ekon.Utsk:ts d. 31 sistl. Mars bordlagda Memorial: N:o 5, i anledn. af återremiss af Betänk. N:o 1 ; och N:o ti, i ani. af återremiss utaf Betänk. Föredrogs ett. frän Välloil. BorgareStåndet ankommet prot.- utdr. Nio 221, med inbjudning till MedStånden att förena sig uti det af BorgareStåndet i afseende å Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s Betänk. N-.o 4, angående vilkoren för brännvins tillverkning, fattade beslut i dess helhet. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: BorgareStåndet har genom förevarande prot.-utdr. inbjudit R. o. Ad. att instämma i deras beslut rörande tvenne smärre punkter; men då R. o. Ad. redan efter noggrannt bepröfvande afgjort dessa frågor, anhåller jag att förevarande inbjudning måtte af Ståndet afslås. Prot.-utdraget begärdes härefter på bordet af Gr. Sparre, Erik. Slutligen föredrogs, men lades ånyo på bordet, Sill följd sé Hers ledamöters begäran, Riddarh.Utskis d. 31 sistl. Mars bordlagda Mern.
J\s 22, i anledn. af RiksStms olika beslut, augide vilkoren för bränvins tillverkning. lista punkten, ang:de åtskilliga, genom 3 Stånds bifall till Uts/c:s förslag, antagna stadganden; och 2:dra punkten, ang-.de åtskilliga, med ändring af Utsk:s förslag, genom 3 Stånds sammanstämmande beslut, afgjorde stadganden. Lades till handlingarne. 3:dje punkten, ang-.de dels G:te artikelns rubrik, dels frågan om införande af ett nytt stadgande näst efter 46;te §:n, dels 73-.te §.-n 2:dra mom.-t, dels ock fl():de §.-n2.-dra mom.-t; och 4:de punkten, ang-.de formuläret för mätningsoch stämplingsbevis. Biföllos. 5:te punkten, ang.-de 40:de §:n 7:de mom.-t; och Gite punkten, ang.-de 61:sta §:n testa och 2:dra momme. De i dessa punkter föreslagna voteris-proposir godkändes. 7:de punkten, ang.-de 63:te §.-n l:sta mom. och 83:te §:n. Frih. Raab, Adam Christian: R. o. Ad. afslog förra gången lista mom. af 65:te §:n, som hade följande lydelse: ”K:s Befhide förordne behöfligt antal personer, att hafva tillsyn med destillering, som, enl. 20:de §:n, utöfvas, och bestämme hvilka destilleringsverk under hvarderas tillsyn ställas må.”
Efter några år blef Nina mindre fallen för nöjen och umgängelseslif; hon såg ofta trött ut, och då jag var i deras hem, föreföll det mig mången gång som förefunnes där någon brist, någon oförklarlig tomhet. Till att börja med kände jag mig ängslig, att förhållandet mellan de båda makarne möjligen på något sätt blifvit stördt, men jag lugnades snart i detta afseende. Han drogs mera in i sociala och offentliga värf, än hvad han skulle önskat, det kunde jag förstå. Men han var ju en verksamhetslysten, intelligent man i sina bästa år. Möjligen var det någon känsla af besvikenhet, som han ville söka ersättning för, och som på senare tider gifvit eggelse åt hans arbetsifver och ärelystnad. Nina å sin sida förrådde ofta ganska tydligt, att hon fann tiden en smula lång. — Så blef det mig klart, att det var barnet de längtade efter. — Men det kom inte. På det femte året efter deras giftermål började Nina blifva klen och sjuklig. Hon blef tyst och missmodig, och det förekom mig som om allt det strålande och ungdomliga i hennes uttryck och person alldeles var borta och försvunnet. Men efter några månader fingo Ninas ögon ett egendomligt ljust och förväntansfullt uttryck, och snart kände man i luften den stämning af spänning och glad förbidan, som fyllde huset. Hur väl minns jag icke Nina, då hon, med ett 1897 ansiktsuttryck som trodde hon knappast sina ögon, satt framför vaggan och betraktade det ljusletta lilla anlete, som stack fram mellan de hvita spetskantade kuddarna. Det var som om hon inte riktigt kunnat fatta, att detta lilla barn var hennes, hennes! Men då den lilla började röra på sig och slog upp ett par stora, dunkla, blåa ögon, då bröts förtrollningen, då blef Nina idel verksamhet och ömma omsorger. Den lilla blåsippan — det binamn som en husets unga väninna, på grund af de stora egendomligt blå ögonen, en gång gifvit henne — växte och frodades, och det var som om en frisk fläkt med henne inkommit i hemmet. Men lilla Lisa var icke något lifligt barn: hon log sällan.
Då, enligt hvad Stats-Utskottets memorial N:o 3o4 ådagalägger, Riksgälds-Contorets nu egande och för Rikets-Sländer disponibla tillgångar redan blifvit tagna i beräkning och måste användas för bestridandet af de under denna Riksdag beviljade och till utgående från Riksgälds-Contoret anvisade tillfälliga stats-utgifter; så och enär Rikets Ständer genom nyligen verkställd omröstning i Förstärkt Banco-Utskott, beslutat, att Bankens under detta och följande år upplöpande ränte vinst skall för Banken reserveras, anser sig, vid sådana förhållanden, Stats-Utskottet föranlåtit hemställa, att Herr Kocks ofvan anförda motion må förfalla. Stockholm den S Maj 1845. STOCKHOLM, I. Ank. lill Exp.-Ulsk. dtn 9 Maj kl. 6 f. ra. Utlåtande, i anledning af återremisser å Utskottets Betänkande N:o sii, angående beredandet aj en ny local för RiksgäldsContoret. (Rgds. Af dl.) Presteoch Bonde-Stånden hafva lill Slats-Ulskottet återremitterat Utskottets, rörande ofvannämnde ämne, algi ina samt af Ridderskapet och Adeln bifallna betänkande. Likaledes har Borgare-Ståndet, som bifallit Utskottets hemställan, angående afträdandet af Riksgäids-Contorets nuvarande hus tor de ändamål, hvartill detsamma af Rikets sednast församlade Ständer anvisades, återremitterat framställningarne om försäljandet af Kongl. Sundhets-Collegii förra hus och hyrandet af ny local för Riksgälds-Contoret.
Pettersons motion om ändring af 5 §. 24 Cap. Eättegångs-Balken, i hvad den angår anslag till Doms lifgifvande i UnderRätt , bifölls j N:o 108, öfver Riksdags-Fullmagtigen Herr A. P■ Stähles motion, att, med ändring af 8 J. i 27 Cap. Eättegångs-Balken och serskilda dit börande Författningar, Öfversätter må åläggas, att i alla mål, som till deras handläggning höra, låta svarande pär - Prut. Utdrag den 31 October 1829. *65 ters förklaringar, genom Konungens Befallningshafvande» försorg, infordra, bifölls; och N:o 109, öfveå Herr Arvid Rib~ bings motion om upphäfvande af Kongl. Bref-» vet den 17 October 1778, angående förekomj mande af barnamord, bifölls. S. D. Fö'redrogos å nyo följande Beviltnings-Utskottets Memorial och Betänkandea: N:o 46, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet, N:o 41, om befrielse eller lindring i Bevillningen för KronoLotsar eller Lots-drängar: Ståndet, som ogillade den af Bevillningsutskottet för yttrandet i detta Memorial antagna grund, att denna Bevillnings-fråga bör anses afgjord genom sine Riks-Stånds till Betänkandet N.o 41 lemnade bifall, fann, e«i när Memorialet endast är ställdt till Högloflige Ridderskapet och Adeln, sig, i anledning deraf, i öfrigt icke kunna vidtaga annan åtgärd, än att lägga samma Memorial till Handlingarne; N:o 47, angående porto-afgiften för Inrikes Brefvexlingen, »66 Prot.
Vidare inhemtas af förut åberopade Protocoll för den l4 November 1827, att Föredraganden, Herr Stats-Secreteraren Fri - Cnnstiiutions-Vtskotttts Mmor ial N;a i9. herre af Nordin då i underdånighet tillstyrkt, att, under de vid interims-b dringens medgifvande redan fästade vilkoi, det af Commissionen upprättade Roterings-Verket, så vidt det afsåge de Roterings-skyldiga hemmanens indelning i Stamoch StröRotar, måtte i Nåder fastställas att gälla från och med år 1828, intilldess, efter afvittringarnas fullbordan, en fullständigare och på mer bestämda grunder byggd Rotering i Jémtlaiid kunde för sig gå, ■— samt att, Herr Stats-Secreteraren deremot hemställt, ätt det pro jecte rade, men af ett större antal Rotehållare bestridda Kneckte-Con•tractet icke måtte gillas, utan, i fråga örn Rotehållarnes och Jägarnes ömsesidiga rättigheter och skyldigheter, allt förblifva vid hvad förut vöre stadgadt, eller frivilligt aftaladt, med uppdrag likväl till Landshöfding och Regements-Chef att företaga en noga granskning af de gällande Contracten, och, der de tilläfventyrs funnes icke motsvara Jägarnes billiga fordringar, söka tillvägabringa sådana öfverenskommelser, hvarigenom vunnes likhet i förmoner och belåtenhet å ömse sidor. Emedan sålunda Herr Stats-Secreteraren Friherre af Nordins tillstyrkanden egentligen icke innefatta annat än ett åberopande, en fullföljd tillämpning af de för g Constitutions-V t skottets MemoriaI. N:o 19, Roterings-jemkningen i Jemtland redan Sr 1820 bestämda grunder och Sr 1825 beredda verkställighetsmått, hvilka, af andra Föredragande handlagda, ämnen icke ingå i den remitterade, mot Herr Stats-Secreteraren uttryckligen ställda anmärkningsanledningens föremål, och, hvad de år 1820 vidtagna åtgärder beträffar, ej eller kunna, emot 76 §.
Walborne, Ädle och Waldör dige, Ärewördige, Wördigc och Wäilärde, Areborne, Fö ständige och Wälaktade, Hedcrwärde och Redclige, Gode Herrar och Swensta Mäns Det Ar med den mast nprikliga tillfredsställelse som jag nn emotlager ett förnyadt p of af Riksens Ständers rillgiswenher för min person, och af den lyckliga likstämmighet, som räder emellan Deras och Mina länkefärt. Dä jag, den 17 Mars förledit ar, blef genom en sivär sjukdom, nödsakad, att afstä frän uröfningen af milt Konungsliga kall, wändcs min blick och mitt hjertås listigaste förhopp - Den 27 April - 75 gar ftelfmant pä den ädle Furste, som redan krönr af segrarnes ära, endast wänrade en tillfälle alt wiiu-a frcdliaare laarar och ali stadga sitt nya Fädsrnes sällhet. Med oinsikränkr förtroende öfwerkemnade Ja q Rikets styrelse i Hans Kongl. Haabet K> on-Prinsens händer, och den ökade rätk:ghr han sia !drwaif.-val pä min ewiga erkänsia är etldast elt uttryck ak Smeiiffa folkets högt yrtrade röjt. I min dubbla egenskap af Konung och Far, med afseende bade pä Ri ets framlida trygghet ach pa mitt hierras ensikilra böjelser bifaller och bekräftar jag i hela desi widd, den af Rikeks Ständer, genom Eder Gode Herrar och Swensse Män, gjorde underdäniaa anhållan, atr min kärälskelige Herr Son, Hans Kongl. Höghet Kcon-Prinfen, af hwars mogna och nplysta råd Jig alllid stall med glädje Mig begagna, sa ofta Jag af sjuklighet hindras att med Regcrings-ärendenie Mig befatta, genast ma inträda i full utöfning af Konungamaglen, med all ben rätt nuwarande grundlagar densamma til,- läaga, och i Mitt namn Rikets styrelse föra.
Jag ingår icke nu i någon öfverläggning, utan begär blott bifall till punkten, på det sättet att den slutas med ordet inlösas. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att Frih. Cederström dock framställt ett förslag, som icke förekommit under öfverliiggningen, och behagade derjemte hemställa till Friherren på hvad grund en propos., som icke under öfverläggtiingen blifvit yrkad, skulle kunna framställas, då det vore i enlighet med hvad under öfverläggningen förekommit, som propos:rue borde inrättas. Frih. Cederström: Jag tillstyrker bifall å 2 mom. med den förändring deraf, att det sättes punkt efter ordet ”inlösas.” Förnyad propos. å bifall till 1, 2, 3 och 4 moni:rne af Utsk:s förslag blef härefter framställd och besvad med ja jemte ett eller annat nej, hvarpå IL Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att R. o. Ad. bifallit denna propos. Hr Bråkenhjelm: Jag får till prot. taga mig friheten förklara, att om icke ifrån Ständerne till Fullmäktiges i Riksg. cont. efterlefnad öfverlemnas särskilda formulärer för dessa förbindelser, som blifva en möjlig följd af 2:dra morn., och i dessa formulärer de sista orden af samma mom. uteslutas, så fruktar jag att det blifver omöjligt att uppnegociera några medel för statsverkets behof; hvarföre jag som Fullmäktig i Riksg.- cont. finnér mig pligtig yrka, att i skuldförbindelserne mä blifva införda alla de villkor, som Ständerne i denna punkt föreskrifvit. Jag nämner detta blott på det att Ordföranden i SlatsUtsk. måtte fästa sin uppmärksamhet dervid, och inom Utsk. så belefva, att bestämda formulärer varda upprättade. Dessa blifve sedermera föremål för R. St:s pröfning, hvarigenom tillfälle beredes att utesluta de ord, hvilka kunna blifva hinder för lånets uppnegocierande. Da IL Ex.
Dylika inkräktningar eller odlingar, vare sig att de skett med eller utan vederbörligt tillstånd, hafva emedlertid sannolikt ingått i beräkning vid uppgörandet af legovilkoren mellan rotehållare och soldaten, åtminstone å de sednares sida, och synas således icke kunna, så framt lego-contraelet skall hafva bestånd, utläggas, förrän då numret blifver ledigt. Vid dylikt tillfälle kunna de af den afgångue soldaten utöfver contractet innehafde förmoner återkallas, men sådant skall vid numrets recruterande otvifvelagtigt verka till förhöjning i legan, lönen eller hemkallet. Då det likväl är både stamoch utrotarne, som, i mon af hvarderas andel i roten, utgöra legan och aQöningen för soldaten, syses det böra på dem Stats~ samt Allm. Besv.- och Ehon.-Utskottem Utlåtande, N:o. 73. 13 gemensamt ankomma, huruvida antingen den nya soldalen må tillträda torpet med de förmoner, utöfver K neck te-contractet, af hvilka den afgångne soldaten varit i åtnjutande, eller om dessa skola indragas, och stamoch utrotarne hellre underkasta sig ett högre legomål. I förra fallet anse Utskotten dock billighet och rättvisa fordra, att, då de i kneckle-contracten bestämda samt i sednare tider uti spanmål valverade planpenningar antagas motsvara den förminskning i ego-område, stamrote genom soldattorpets anläggning på dess mark tillskyndats, de af soldaten tid efter annan gjorde inkräktningar och odlingar, som ytterligare förminskat berörde ego-område, varda efter uppskattning stamroten af utrotarne godtgjord.
•— angående yrkande, att förmedlade hemmantalet må ligga till grund för alla hemman åtföljande skatter och onera. Nov. 2 A. P. 704. Dec. P. 329, 356. — i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut, i frågan om behörigheten att deltaga i Nämndemans val, och alt kunna till Nämndeman väljas. Nov. 2 A. P. 704. •— i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut, i frågan om föreslagen ändring i §. af Kongl. Förordningen den i3 Julii 1818, angående inteckning i fast egendom. Nov. 2 A. P. 705. Dec. P. 33o, 356, 362. *— angående nödig åtgärd till betryggande af Bankens och enskiltes säkerhet, i afseende på de assignationer, sorn komma att utfärdas från Vestra och Södra LåneContoiren. HandelsBalken. Dec. P. 473* 498, 827. — öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angående behörig Domstol för upptagande af åtal emot HofRätter och Collegier, med flere EmbetsVerk. LagUtskottets Ledamöter; se Lista. Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Belänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag, i anledning af Kongl. Maj:ts Proposition, angående en föreslagen ny Författning örn Mått, Mål och Vigt, Maji P. 453, 669, 712. Dec. P. 101. — om åliggande för Häradshöfd ingar, att visa redo för Häradets andel af saköres-medel. Julii P. 54o. —• i anledning af väckt fråga att LagCom» mittéen måtte höras öfver alla Lagförslag, samt deraf föreslå redactionen. Maji P. 54o, 557, 710. — angående jemkning i Stängselskyldigheten byemän emellan, då storskifte eller enskifte för sig gått.
Å nyo föredrogs Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 1 sistlidne October under N:o 157 afgifne, och den 7 i samma månad e. m. på bordet lagde, ytterligare Utlåtande, i anledning af återremiss af Utskottets under N:o 46 förut meddeldte Betänkande, angående HelsingeBuldans stämplande. Grefve Gyldenstolpe, Anton Gabriel: Ridderskapet och Adeln bar afslagit Utskottets första Betänkande i ämnet, deruti Utskottet tillstyrkt en författning, att Helsinge-Buldan skulle läggas i lag, i stället för rullar; och detta sednare Utlåtande innehåller, i anledning af gjorde anmärkningar inom de öfrige RiksStånden, den förändring, D e i) 6 "V o v e in h c r }'. m. att Utskottet tillstyrkt en underdånig skrifvelse, hvaruti Rikets Ständer skulle begära, att Konungen täcktes utfärda en kungörelse med uppmaning till Allmogen, att lägga sin Buldan i lag. Jag förmodar likväl, att detta är en så enskild sak, alt administrativa magten här icke hör komma emellan; och då Ridderskapet och Adeln redan afslagit första Betänkandet, innefattande sjelfva hufvudfrågan, anser jag Utskottets sednare tillägg om en uppmaning till allmänheten äfven höra afslås, enär saken är af den Beskaffenhet, att den lämpligast uppgöres köpare och säljare emellan. Utskottet har äfven ixlet sednare Utlåtandet tillstyrkt stämpling af HelsingeBuldan i båda ändarne af hvarje stycke; och som jag icke kan inse, hvartill denna för allmogen ofta besvärliga åtgärd skulle tjena, tillstyrker jag för min del afslag å hela Utlåtandet. Friherre Cederström_, Jacob: Sedan, efter hvad jag har mig bekant, två Stånd redan afslagit förevarande Utlåtande, är det visserligen likgiltigt, huru detsamma af Ridderskapet och Adeln afgöres; men i anledning af den siste värde Talarens yttrande, anhåller jag att få fästa uppmärksamheten derpå, att frågan icke är så obetydlig, sorn man i allmänhet skulle tro.
Sedan togo de gubbens lilla grå häst, lastade den med guld och silfver, och drogo till ett annat rike. Der växte prinsen och blef stor och stark; men allt som han växte, hade han sin största lust att rida på den grå hästen öfver både berg och branter. Nu hände sig att konungen som rådde öfver landet egde en enda dotter, som fick otaligt många friare. Hennes far lät derföre utgå ett påbud, att den skulle få prinsessan som kunde rida uppför glas-berget, och taga ned en gull-krona som var fästad öfverst på toppen. När prinsen fick veta detta, gick han fram till kungs-gården och begärde tjenst såsom kocks-pojke. Som nu friarena skulle begynna sin täflan, lopp han hem, fick af sin foster-fader en rustning tillika med den lilla grå hästen, och red i fullt språng ända upp till berg-spetsen. Likväl tog han inte gull-kronan, utan red ned igen på andra sidan, och for bort. Andra dagen gjorde han på samma sätt. Tredje dagen tog han kronan; men red åter bort så ingen visste hvem han var. Något derefter satt konunga-dottern ensam i sin jungfru-bur; då öppnades dörren, och kocks-pojken trädde in. Han hade gull-kronan i handen, och sade att han tagit den, men ville ge den tillbaka, på det prinsessan måtte få välja efter eget tycke. Detta behagade konunga-dottern väl, och hon bad sin fader stämma allt man-kön i hela riket fram till kungs-gården. Konungen gjorde så. När nu alla voro samlade, gick prinsessan bort till kocks-pojken, gaf honom gull-kronan, och valde honom till sin man. Häröfver blef en stor undran; men prinsen kastade af sin grå vadmals-kappa, och nu stod der icke mer någon köks-pojke, utan en båld konunga-son. Han fick så prinsessan och med henne halfva riket. En uppteckning ifrån ~Gotland~ saknar hela inledningen om den »vilde mannen». I stället förtäljes om en fattig torpare, hvars yngste son plägade sitta i spisel-grufvan och alltid fick lida smälek af sina bröder. Konungen som rådde öfver landet egde en enda dotter, och hon hade förlofvat, att aldrig gifta sig utan med den som kunde rida uppför ett glas-berg.
Jag skulle icke tveka , om här endast vore fråga, att, medelst en likgiltig Uppoff!ing af min enskilta öfvertygelse, tillfredsställa en så högljudt uttryckt önskan ifrån många förenade röster utaf denna aktningsvärda samling: men då jag kastar min blick uti framtiden, finner jag dervid föreskrifter för det uppförande jag bör följa, tepknadt uti de möjeliga följderne af ett medgifvande, som för yttrande rätten kunde blifva så yådligt, att jag vid besinnande häraf nödgas följa min pligt, vöre det äfven med uppoffringen af min känsla, för en ifrån en ännu större pluralitet inom Ståndet yttrad önskan. Jag skulle blygas för mig sjelf, om jag så litet eftertänkt hvad jag gjorde då jag lade Ben i Marin. 1$ filina tankar på papperet, att jag nu skulle sjelf böra medgifva dem vara ett förhastande, och jag samtycker ingalunda dertill. Jag ber att i Ridderskapets och Adelns minne få återföra de Sömnlösa nätter, hvarmed Grefve von Platen synes så kraftigt hafva verkat på Ridderskapets och Adelns känsla; och jag frågar, om man af mig åger hjerta, att fordra uppoffring af sömnen för alla mina återstående nätter, hvars följeslagare, otvifvelaktigt skulle blifva en oupphörlig förebråelse, öfver en tillfällig svaghet i handlingssätt, Ridderskapet och Ädeln kan efter Grundlagarne möjligen sätta sig i tillfälle att votera pm mitt personliga deltagande i dess öfverlägg. ningar, men öfver mine till Protocollet yttrade tankars uteslutande derifrån, gifves ingen annan beslutande rätt, än mitt eget begifvande; jag underkastar mig med fullkomlig resignation den förra möjligheten, och jag gör ett verkligt offer af min känsla åt min öfvertygelse, då jag för den sednare händelsen nödgas afslå den först med Ridderskapets och Adelns yttrade bifall till mig framställde begäran, hvilken redan genom det fordrade ogillandet, antagit en ännu strängare natur.