Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den årliga afverkningen å allmänningarne har i medeltal uppgått till 2,093 normal-famnar, hvilken afverkningsmassa troligen, då husbållnings-planerna för de nu oindelade allmänningarne sättas i verkställighet, kommer att betydligen ökas. Med undantag af Kungsörs allmänning äro de öfriga obetydligt utsatte för åverkningar. Af de inom Länet befintliga kungsgårdsoch boställs-skogarne äro 3,400 tunnland för trakthuggning indelade. Brukssocietetens Skogsinstitut har ifrån Yest-Sura i Ramnäs socken af detta Län blifvit förflyttadt till Nora i Örebro Län. Institutets verksamhet inom detta Län har vant af mycket gagn för bildande af Skogsförvaltare och utspridande af kunskap i skogshushållningen, samt för införande af en förbättrad skogshushållning, isynnerhet å bruksskogar. Också har vid Institutet efterfrågan efter der bildade kunnige Skogsförvaltare och Skogsvaktare varit så stor, att den icke alltid kunnat tillfredsställas. Anledningen dertill att prisen på ved och alla slags skogseffekter under de sista fem åren betydligt stigit torde böra sökas dels uti en större åtgång och min skade tillgångar, men dels deruti att skogsägarne lärt sig att bättre känna skogens rätta värde, hvaremot de förut gällande lägre prisen icke kunna anses hafva svarat, dels ock uti de sista årens förmånligare skördar jemte de höga spanmålsprisen och stegrade arbetslöner. Något har den stegrade åtgången minskats derigenom, att de ångfartyg, som gå till hamnar i Länet, börjat att i stället för ved nyttja stenkol till bränsle. Deremot har åtgången förökats dels genom export ifrån Köpings hamn till Stockholm af trädeffekter ifrån tvänne ofvanliggande sågverk, dels genom försäljning af timmer i trakterna af Dalelfven och timrets flottning på elfven till utom Länet anlagdt sågverk, dels också genom anläggningen af en såg för ångkraft i Enåkers socken, Sahlbergs fögderi. Vid denna ångsåg, anlagd år 4854, är tillverkningen af plank och bräder beräknad för utskeppning. Denna anläggning har i betydlig mån höjt skogens värde i omgifvande trakter.
Omkring ett par månader senare, när gubben åter kom på besök hos sin allt mera älskade svärdotter – det var en eftermiddag, då ungafrun stod färdigklädd att gå på stort kaffekalas hos pastor Ekmans – hördes hastigt ett stormigt tal från förstugan utanför köket, hvilket låg intill sängkammaren. ”Hvad är detta, far, hvad kan det vara – icke är det min mans röst, och ändå ...” ”Tyst, dotter, låt mig höra” ... det var icke utan att gubben sjelf hade en liten brytning i rösten ... ”Jaså, han har fått veta det!” ”Men så säg då, far!” ”Seså – du är ju icke pjunkig, du! Det är för resten ingenting annat, efter hvad jag kan förstå, än att han fått reda på att jag i en sak angående byggnadsverket under hans frånvaro gett en annan, klokare befallning än hans egen; och nu, om han också finner nyttan, är han upptänd af vrede mot förste timmerman, som gått emot hans order. Var dock lugn, min du, jag skall ställa mig midt i dusten. Eliasson får icke mista arbetet för min skull.” ”Men, käre far, blott ingenting i hettan ... O, detta är förskräckligt – det är som om en orkan brusade in i huset.” ”Prat, dotter – sådant får du vänja dig vid, och tag dig nu före något att göra, så att du icke ser handfallen ut, när son kommer in! Bry dig ej om mig: jag känner honom. När stormen rasat ut, säger han: ’Tack far!” Och så gaf sig den gamle ut i dusten. Ensam blifven, undrade hustrun, som icke darrat sedan den första tvisten, huru hon som bäst borde ställa sig. Skulle hon kasta på sig saloppen och skynda bort till kalaset, liksom hon icke känt till någonting ... eller skulle hon invänta hvad komma kunde? Hon hade ännu icke hunnit afgöra valet, då – så förtretligt – hennes syster, fru Majken Falk, kom för att göra sällskap till bjudningen. ”Hvad i guds namn står här på?” utropade den inträdande. ”Min välsignade Margreta, bullrar han så allaredan! Om Falken lefde på det sättet, då finge han göra flera droppar åt mig ensam än åt hela staden.”
Lida foglarne af ohyra ses lätt, om man, när mörker inbrutit, lyser på dem med ett ljus, då otaliga små, rödaktiga, spindellika kryp bruka synas på vingar och pinnar; i så fall bäst att bestrvka foglar och bur med insektpulver. A r o klorna långa, skola de klippas af. Tvålkokning. I omkring 90 — 100 kannor vatten smälte jag upp 16 " 8 kaustik soda. T o g så ut från grytan 2:ne sfiar af luten samt lade i stället 7 " 8 halfkokt tvål, d. v. s. sådan, som genom såväl lutbrist som tvålkokerskans okunnighet blifvit alldeles oduglig, samt lät alltsammans, under på- spädning af 11 så af luten, koka 3 | timme, hvarefter jag tillsatte 1 | stop salt (tvålen var redan förut litet saltad) och lät det koka ännu en half timme, hvarefter det östes i såar att kallna. V U Cuivre Stort urval af S v e n s k a Billigaste priser å alla slag af 0 0 bestående af Skrifgarnityrer, Cigarraskfat, Ljusstakar, Klockställ m. m. till fabrikspriser. H u s d j u r e n. att Seheike, D r o t t n i n g g a t a n 1 stop mjölk kokas med litet grädde och smör, deri röres så mycket mjöl, att det blir en hård deg. När den svalnat, iblandas 10 ägg, socker efter smak, något mandel och citron. Kokas i flott, tills de bli ljusbruna, rullas i kanel och socker, serveras med sylt. • » Enkefruni&gt;. För Julpresenter hos Moritz Ö « 4 knappar, breda silkessömmar kr. eller R rekommenderas. För 16 eller 20 öre hvetebröd brynes i smör samt lägges sedan i 1 stop mjölk; 5 eller 6 ägg vispas tillsammans med | 8 socker. Då puddingen är nästan färdig, slår man 3 glas punsch öfver den. Ates med saftsås. Eugenie.
En högre beräkning tverkar hwarken till ökning eller minskning i StatsWerktts inkomster eller utgifter, det blott ökar numerairen i Zcffran och wisar för ögat en större bade ^ in - 865 Den 22 Zebruarii inkomst och utgift. Men hivad äter angar den spanrnäl, som öfwerstjuier desie behof och kallas öswerstorts-spannemäl; sä anser Utstottet det wars i sin ordning, ari dä den werkeligcn ökar Statens inkomster till högre belopp än efter Stats priset, den äfwen bör i Stat uptagas efter en sadan beräkning, som kan anses ungefärligen smara emot det förmodade markegängs priset;, och berta har Slals-Ukstottet uti desi asgisne Staks-Project jämwal iagktagit» Huruwida Riksens Högloft. Stander tackas sinna någon förändring i den nu brukliga method i Näntekammarc-Hufwudbokens förande nödig, beror pä Ri fens Högloft. Ständers egit bepröfwande. Skats-Utftottel har funnit den aga all nödig Controll, och derföre icke trott sig böra för närwarande tillstyrka någon förändring deri, förr än det kan blifwa utrönt om och huruwida en annan methode mä kunna fö. reftäs som kan anses blifwa mera uplysande och lättare falla i ögonen wid en ffeende rewision af Personer, som äro wid raknestapcrs förande owane, och af den nu antagne me hoden ega mindre erfarenhet»
Namn och med Sin höga underskrift eller under Sitt Secret, samt således alltid vara ansedd såsom den Högste Domaren för Sitt Folk, utan att vid röstberäkningar behöfva sättas i jemförelse med Domstolens Ledamöter, eller i förbindelse att, om de Mål, hvaröfver röstas bör, taga en lika noga kännedom, som det åligger Ledamöterna att taga. Stadgandet derom i Grundlagen har alltid förekommit mig oförenligt med Konungamagtens höghet. Om således 21 §. i Regeringsformen underginge följande ändring : "Konungen förer ordet i Högsta Domstolen, så of a han för godt finner att dess göromål öfvervara. Alla frågor om förklaringar öfver Lagert skola hos Konungen cinmälas och Dess bifall dertill inhemtas, änskönt Han Hl 1 Hogsta Domstolens ofverlaggnmgar derom deltagit,” med bibehållande af allt öfrigt rörande Högsta Domstolens organisation, så vågar jag i underdånighet tro att Konungens Nådiga afsigt bäst skulle kunna förenas med Folkets allmänna önskan, att dömas af sin Konung. Och jag kan icke heller annat finna, än att Rikets Stan* der, genom deras ConstitutionsUtskott, ega både rätt och förbindelse att i underdånighet föreslå en modification eller medelväg mellan Konungens Egen yttrade vilja 220 Conskitutions-Vtskottets Betänknnden. och StalsRådets gemensamma mening, när denna tillika är hela Folkets. Äfvenså är jag icke af lika tankar med Utskottets pluralitet, i afseende på de ändringar i Grundlagen, som af Konungen blifvit föreslagne, rörande förklaringar öfver rätta meningen af oeconomiska Lagar och Författningar'. Dessa förklaringar synas mig böra tillhöra samma Auctoritet, sorn stiftat Lagarne, nemligen Konungen i StatsRådet, och jag får således, för min del, yttra bifall till Konungens Nådiga Proposition i detta ämne, Ut Supra. Ex 1’rotocollo ■ J. D. Valerius. « N:o 46. Ankom d. zo September 1825. Memorial till Riksens Ständer, med förslag till ändring och omflyttning af 2 mom. 56 §. Re gerings Formen.
Nej, är berörda anslag å extra stat uppfördt.11 2:o. Sedan Rikets sednast församlade Ständer, med gillande af Kongl. Majrts till dem framlagda förslag om bildande af en pensionsanstalt för fartygsbefälbafvare, styrmän och annat sjöfolk, medgifvit att till en sådan pensionsanstalt finge af tullmedlen utgå ett mot den så kallade föringen ungefärligen svarande belopp, hvilket skulle bestämmas i förhållande till lästetalet af de fartyg, till hvilkas besättningar loring utgått och med detta efter vissa grunder ökas, så att för närvarande, då lästetalet af de till utrikes sjöfart begagnade Svenska fartygen under sednaste åren uppgått till emellan 110,000 och 120,000 läster, anslaget fastställdes till 24,000 R:dr eller närmast det belopp, som föringen nu utgjorde, men framdeles blefve ökadt med 1,000 E.-dr för hvarje fullt femtusental utöfver 120,000, hvarmed lästetalet å sådana fartyg kunde komma att tillvexa, samt Kongl. Maj:t på grund häraf under den 29 Januari 1864 förordnat om inrättande af en dylik pensionsanstalt och för densammas förvaltning fastställt reglemente, hade Utskottet, uppå derom gjord nådig framställning, i 2:dra ■punkten hemställt att omförmälda belopp, 24,000 R:dr, måtte å Nionde Hufvudtiteln uppföras under rubrik: “Bidrag till handelsflottans pensionsstat att af tullmedlen direkte utgå, förslagsanslag". — Denna Utskottets hemställan är likväl endast af Presteoch Borgare-Stånden oförändrad godkänd, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet bifallit densamma med den förändring att anslaget uppförts såsom reservationsanslag. Omröstning lärer alltså få anställas enligt denna proposition: “Don, som godkänner Ståts-Utskottets hemställan, att ett anslag af 24,000 Riksdaler, under titel:
Maj:t, uti nådigt bref till förvaltningen af Sjö-ärendena och Kommers-kollegium af den 4 Februari i832, på det att, i händelse enskilde skulle underlåta alt afskala barken å utsynta ekar, vederbörande måtte blifva i tillfälle att derom gå i författning, i nåder förordnat, att, då utsyning af ekar till större mängd beviljas och så länge dylik utsyning kommer att ega rum, sådant må till garfveri-idkarnes efterrättelse i afseende på barkens tillvaratagande genom, förvaltningens, af Sjö-ärendena. försorg i post - jlllm. Besv. och Ekon.-Utsk:s Betänkande,. Nio 56. och inrikes tidningar kungöras; ankommande derefter på garfveri-idkarne sjelfve att för a (skalningen af ekbarken gällande författningar tillfälle är dem beredt. Och bär genom Kongl, förordningen af den 28 Oktober i83o åt egare af kronoskatte-hemman, berustade säterier och stadsjord af kronoskatte-natur blifvit öppet lemnadt att, genom lösen i föreskrifven ordning, förvärfva egande-och oinskränkt dispositionsrätt, ej mindre till den då å bans jord befintliga ekskog, med undantag likväl af sådane då växande ekar, som vid skeende undersökningar blefve, såsom goda och för flottan användbara, utslämplade och antecknade, och hvilka kronan förbehölie sig att få fälla och afföra emot betalning efter upprättad taxa, än ock till den ekskog, som framdeles af sig sjelf eller i följd af verkställde planteringar kunde å hans jord uppväxa.
Mantal och i andra åter förenasmed 2-§- till och med 3:ne hela hemman, allt efter som orterne vid indelningsverkets första inrättande blifvit hårdare eller lindrigare roterade, samt derföre trott, att, om en jemn och billig fördelning af detta onus skulle kunna vinnas, antingen att vissa hem* mantal öfver hela Riket böra bestämmas för en Extra Rote, med rättighet likväl för de Committéer, som få jemnkningen af Extra Roteringen sig uppdragen, att göra afseende på utmärkt goda eller synnerligen svaga hemman, och derefter höja eller minska det bestämda hemmantalet med ^ eller ■§• mantal, eller ock såsom Roteringsgrund antaga hemmanens värde, utrönt genom en ny uppskattning till utgörande af bevillning, och jemväl rättadt efter gångbara egendomspriser; i hvilket sednare fall äfven, till likhet ofver hela Riket, måste utsättas, huru stort Hemmans värde bör svara emot en Extra Rote. I förevarande ämne hafva dessutom förut ifrån Höglofl. Ridderskapet och Adeln, Högvördiga PresteStåndet samt Hederv. BondeStåndet till Utskottet blifvit remitterade åtskilige inom motionstiden ingifne Memorial, hvilka likväl, när deruti icke innefattas förslag till Extra Roterings jemn» Besv. oeh Ekon. Utsk. Betänkanåen. 845 ningens verkställande, de der skulle kunna fordra särskildt besvarande, utan blott anmärkningar emot sättet, hvarpå denna rotering blifvit företagen och fördelad, samt vissa i sjelfva roteringsskyldigheten sedermera tillvägabragte förändringar, Utskottet desto heldre änser sig kunna undvika, att här till innehållet upptaga, som Utskottet redan, genom remissen af den Nådiga skrifvelsen, är förpligtadt, att taga frågan i hela dess vidd och alla dermed förbundna omständigheter under noggrann pröfning.
Jag tror denna förändring vara nödig, emedan författningar finnas, som del åligger RiksStm verkställa. Dithörande vals eller andra åtgärders vidtagande kunna de följaktligen icke underlåta, om än 2 Stånd i fråga ora lid eller sätt stadna emot 2. Ofverläggningen om 66 § ansågs härmed fulländad. §§ 67, 68 och 69. Dessa §§ iemnades utan anmärkning. § 70. Hr Brakel: I fall Gr. Björnstjernas förslag till gemensam tanke i 12 § förklaras såsom R. o. Ad:s gemensamma tanke, torde R. o. Ad. finna, alt den första delen utaf den 70 § i Ulsk:s förslag, hvilken motsvarar 79 § i nuvande Riksd.Ordn., förändras så, att den blir lika lydande med den nuvande 79:de § Riksd.- Ordn. Och jag får derföre föreslå att R. o. Ad. måtte såsom sin gemensamma tanke antaga att ”Ingen lagligen kallad” etc. Hr Bråkenhjelm: Den 70 § kommer att slå i mycket nära sammanhang med det sista, som R. o. Ad. kommer alt besluta, ifall förslaget vid nästkommande riksdag antages. Det skulle nemi. kunna hända, alt detta beslut innefattade att inom landet befintliga ledamöter af R. o. Ad. skulle i Stockholm sammanträda, för att utvälja sina riksdagsmän och det på delta rum. Del kan hända att ståndsordningen kommer att innehålla, attalia Adelsmän, som sådant önska, äro berättigade att en eller annan gång, äfven under riksdagen icke såsom riksdagsmän, utan alt såsom Adelsmän korame att fungera på ett eller annat sätt, samt i hvad mån R. o. Ad. öfverlemnar sin riksdagsmannarätt till sina valda deputerade. Så länge detta icke är afgjordt, anser jag det vara för Ståndet i högsta grad vådligt alt antaga denna §. Jag fäster derpå Ståndets upmärksamhet och vill för min del förbehålla mig att reservationsvis hafva fästat upmärksamheten härpå. Ofverläggningen om 70 § ansågs härmed fulländad. Härefter förekommo de af Utsi;, föreslagna ändringar i R.F. Ingressen och §§ 8, 9, 10, 13, 39 och 52.
Detta synes åtminstone icke utvisa någon tillvext i handteringen, och skulle man deraf nödgas antaga, att ifråga vide näring icke står på bättre fotter, än att en afgäld för hela tackjerns-tillverkningen af tillsammans några och trettiotusen rdr skulle vara för densamma af så kännbar betydelse, att handteringens bestånd kan deraf hotas, då får jag tillstå, att det måste stå ganska illa till. Jag ber att särskildt få beröra det af den siste talaren framställda förslag till tillägg i beslutet. Han säger sig yrka på rättvisa, men i samma stund vill han införa en ojemnhet i beskattning, som skulle falla tryckande på delegarne i de gamla hyttorna. Den gamla hyttan skulle nemligen bibehålla sin skatt, men den nya varda ifrån all sådan befriad. Om vi nu antaga, att dessa hyttor ligga alldeles bredvid hvarandra, att den nya hyttan har försvårat utvägarne för den gamla att fortsätta sin rörelse, derigenom att den delat den vatten-tillgång, hvaröfver deri gamla förut fått ensam disponera, och för densamma uppdrifva både kolpris och dagsverkspris, samt att den inträffade konkurrensen blifvit svår att uthärda, isynnerhet för den äldre, af flere små, icke kapitalstarka delegare; är det då billigt att man ytterligare gynnar den nya hyttan på bekostnad af den äldre, genom den nu föreslagna skattebefrielsen. Jag vet icke i hvad mån motionären kan hafva någon särskild förmån af en dylik distinktion, men jag hoppas, att R. o. Ad. icke på det föreslagna sättet gynnar vissa inrättningar framför de öfriga. Jag yrkar bifall till Utskits framställning. H. II. Hr Skogman, Carl Johan Alfred: De omständigheter, Frih. von Schulzenheim anfört, hafva varit Stats-Utsk:t väl bekanta och finnas omförmälda uti motionen; men jag får bekänna, att jag icke kan dela Hr Frih:ns åsigt, att det beslut, hvari Utsk:t stannat, skulle innebära ett försök att undanskjuta frågan.
Hör till Constitutions-Utskottets Memorial, AT:o 85. 1 Förslagtill Val-Lag. 1 §- Valrätt tillkommer Svensk man, som bekänner sig till Christna lävart, fyllt ljuguett år, är, och fem ur varit, i Riket bosatt, samt 1) å landet eger, med stadgad Krono-Jborätt, eller för embete eller tjenst, innnehafver, jord, bergsbruk eller annan lägenhet, eller ock i Stad eller Köping eger, eller för embete eller tjenst innehafver, hus, tomt, jord eller annan lägenhet; eller 2) medelst contract, som emot hans vilja icke kern, efter egarens godty eko, före den utsatta tidens förlopp häfvas, för lifstid eller minst för fern år legt jord eller bergsbruk af minst Ett Tusen Riksdaler Banco uppskattadt värde ä landet, så vida han samma egendom fulla två år innehaft och ännu innehafver; eller 3) annat lofligt yr'<e, än jordbruk eller bergsbruk, för egen räkning, med en uppskattad behållen årlig inkomst af minst Tvåhundrade Riksdaler, de tre sista, åren idkat och ännu idkar; eller 4) i ordinarie embete elter tjenst, såsom Prest, Civil, Officer, eller vid läroverk, är anstäld, af Kronan, Riksförsamling, Stad, Socken, annan menighet eller stiftelse njuter ständig lön, 'samt frän embete, tjenst eller lön icke, utan egen ansökning eller ransakning och dom, kan skiljas ■ eller 5) från embete eller tjenst af den i f. morn, nämnda egenskap, efter egen ansökning, erhållit afsked, antingen med Pensionsrätt, som icke utan eget förvållande kan förloras, eller med rätt att bibehålla lönens hela belopp eller viss del deraf. 2§.
FÖRSTA SCENEN. SVEN och LISA ^komma ur stugan^. Sven. Nu ha vi allt i ordning, så att Patron kan få komme med sin främmat, när han vill. Se, det är ju rektigt präktigt testäldt här på gåln. Lisa. Bare inte Erik förstör alltihop för oss, så är det väl. Den pojken har ett hett och påstridigt hufve, när det sätter åt honom. Vi ha haft hårda nappatag med honom i dag för det der giftermålets skull. Sven. Åh, han måtte foll skäms att sätte sej på tvära i allt herrskapets närvaro. Hvad skulle Patron annars tänke? Säkert trodde han, att vi ä' elake mot Erik och tvinger honom te giftermåle, och det vill jag inte att nå'n ska tro om oss, ser du. Lisa. Nånå, allt tör fälle gå bra. Det var i alla fall klokt, att vi hållit honom så strängt inne se'n i går, så han inte fått träffe den der Anna; för di kunde nock ha kokat ihop någe otyg och rymt sin väg eller kastat sej i sjön, så det blitt ett okristligt elände. Sven. Jojo, tåcke har jag varit rädd för, jag, och för att Erik inte ska få råke Anna förr än han är gift karl, har jag sagt honom, att han i måron dag ska fare bort te gamla mormor i Segersta, som du vet har skrifvit så mycke och bedt, att han skull' helse på henne. Lisa. Kors, det var präktigt påhettadt. När gamla mormora si' får han bli qvar ända te bröloppe. Du är mej en knif te kunne ställe med sakera. Sven. Så skull' jag också tro, mi' gumme. Går trolofninga lyckligt och väl för sej i qväll, så kommer inga rese i fråge, förstås; men det är imellertid godt, att han är beredd på te fare. Lisa. Men hör en ting, Sven. I fall vi nu begär lysning, utan att Erik vill eller vet åf saka; tror du, att Prosten går in på tåcket?
Slutligen bör jag göra en erinran, som jag vid frågan om ensamhelsstraffets inverkan på fångarnes sinne förbigick, nemi. att inflytelsen deraf visat sig störst under de första 2:ne åren af fängelsetiden. Skulle nu, enligt PresteSt:s beslut, R. St. stanna vid försöks anställande med det ifrågavarande straffsystemet, t. ex. intill nästa riksdag, och dervid inträffade, alt en eller annan Ahlberg, en eller annan Tellman eller Rapp visade mer eller mindre spår lili sinnesrubbning, skulle icke systemets motståndare deraf hemta valten på sin qvarn och såsom erfarenhetsskäl för dess förkastande åberopa dessa facta? Jo, man skulle prisa denna försigtighet, som i sjelfva verket ledde lill falska resultaler för systemets bedömmande. För min del är jag så innerligt öfvertygad om olämpligheten af vår närvarande brottmålslagstiftning, sä förvissad om det nya systemets oskadlighet för fångarnes så väl physiska, som psychiska helsa och verskamhet alt moraliskt förbättra den straffade, att jag ingalunda tvekar vid afgifvandet af min röst i denna vigtiga fråga. Jag röstar ja till LagUtsk:s betänk. Ganska många ledamöter yttrade härtill bifall. Hr Printzenskjöld, Carl: I en fråga af denna vigt och della stora inflytande på samhället och hvarje individ i detsamma, är det en oeflergillig pligt för hvar och en, som nitälskar för det allmänna hästa, att uttala sin öfvertygelse och yttra de meningar han anser för fäderneslandet vara nyttigast. Jag tillåter mig således, mine H:r, att under några fä ögonblick upptaga er tid med en och annan anmärka, emot förslaget, äfven om jag skulle blottställas för att, såsom den siste värde talaren yttrat, misstänkas för svekfulla afsigter. Men innan jag ingår i sjelfva frågan, finnér jag mig uppmanad af den plats jag inom detta Hus innehar, att icke lemna oanmärkt det sätt, hvarpå Gr. Anckarsvärd i sisllidne plenum sökt göra sin mening härstädes gällande. Efter att i förbigående hafva yttrat några skäl för förslaget, täcktes ueml.