Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Varder den, som häktad är, frikänd; gifve Rätten honom lös, så framt han ej skall i häkte hållas för annat brott än det, hvarifrån lian frikänd blef. Hafva vid Under-Rätt synnerligen besvärande omständigheter mot honom förekommit; ege Under-Rätten förordna, alt han skall i häkte förblifva, till dess Under-Rättens dom vunnit laga kraft eller Hof-Rätt annorlunda förordnat. 21. Kan häktad person ej säkert vårdas utan särskildt fängsel; då må han dermed beläggas, dock ej annorlunda, eller på längre tid, än säkerheten fordrar. Å häktad person må ock kroppsransakan företagas, till utrönande, om han något på sig halver, hvaraf säkerheten i häktet, eller under lians forslande, äfventyras kan. 22. Häkte skall vara så beskaffad!, att det ej för den häktades helsa menligt är. Ej skola flere personer i et! runi sättas, der det undvikas kan. Finnas ej särskilda ruin för alla, skola dock ej de, som för ringare brott häktade äro, hällas tillsamman med dem, som för gröfre brott i häkte sitta; ej heller personer af olika kön i ett rum förvaras. Ej må häktad person hållas tillsammans med den, som straffarbete eller fängelsestraff undergår. 23. Den, som häktad är, skall af allmänna medel förses med sund och nödtorftig kost, så ock annan förnödenhet. Vill och kan han påkosta sig bättre underhåll eller större beqvämlighet, än i häktet allmänneligen beslås; vare det honom tilllåtel, såvidt ej derigenom ordningen inom häktet störes eller säkerheten i den häktades vård äfventyras kan. 24. Häktas qvinna, som spädt barn häfver, och kan det ej annorstädes uppehälle och skötsel njuta; då må hon det hos sig hafva och till dess föda undfå hälften mot hvad henne sjelf bestås. 25. Blilver häktad person sjuk; njute på allmän bekostnad vård och läkemedel efter sjukdomens beskaffenhet. Kan han ej inom häktet värdas; varde då förvarad å annat ställe, der lian tjenlig vård njuta kan. 26. Ej skall häktad person till arbete tvingas.
Grefve de la Gardie, Jacob: Såsom Ledamot i Directionen öfver Frimurare Bär '.uset „ önskade jag endast det tillägg, ait den Concert Directionen hvarje Långfredag, hittills vanligen uri Riddarhus-Salen latit anställa till Fiimurare-Barnbusets förmon, äfven hädanefter årligen må derstädes få uppföras. Då inkom, sten af dessa Concerter tillfaller en välgörenhetsanstalt, skulle jag allt för mycket miss - Den i April. - *7 känna Ridderskapets och Adelns ädelmod och deltagande för nödlidande , om jag någon stund tvekade derpå, ait Ridderskapet och Adeln behagar lemna bifall till hvad jag nu föreslagit. Grefve von Lantingshausen, Albrect, och Grefve Kalling, Pehr, förenade sig med Grefve de la Gardie. Friherre Hjerta, Fredric.- Jag skulle för min del önska, att Concerter i allmänhet finge hädanefter , som hittills med Riddarhus Directionens tillstånd i Rfddarhus-salen uppföras. Herr Grefven och Landt Marskalken tillkännagaf, att Frimurare Barnhus-Directionen, uti en till Ridderskapet och Adeln ingifven skrift, anhållit att å Långfredagarne, hädanefter som hittills, få begagna Riddarhus-Salen till de Concerter, som då vanligen uppföras för Frimurare-Barnhusets räkning, öfver hvilken ansökning Ridderskapet och Adeln den 7 sistledne Martil, förmiddagen, förklarat sig framdeles vilja dess Utlåtande meddela, samt hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln behagade tillåta Frimurare-Barnhus Directionen, att årligen å Långfredagen i Riddarhus-Salen låta uppföra Concert j hvilket bifölls. Utskottet hade vidare hemställt. 1:0
Fint och ordentligt såg det ut i alla fall i det lilla hemmet; fru Ströms stoppade och lappade klädning var så väl lagad, så att det var en fröjd att se. » Nu sprättar jag af sista spänningen, » sade Elin glad. » Söta mamma räck mig saxen, så att jag får klippa ur. Se ' n nystar jag strax i väg, jag är så rysligt nyfiken att höra, om friherrinnan varit i Bikupan, hon måtte väl inte ha väntat, det vore förargligt. Lina sitter och väntar på mig i Kungsträdgården, när jag kommer tillbaka. » Om en liten stund var hatten på, remsorna uppmätta och allt i ordning. Förgäfves sökte flickan hejda den korta, skarpa hackhostan, så att modern ej skulle få höra den, nu lät den ej hejda sig mer. » Söta barn, har den där stygga hostan börjat igen, jag trodde den skulle varit borta nu, » sade modern ängsligt. » Hvad är det att tala om, litet bleksot bara, » log Elin. Och så skyndade hon ut. Då hon kom tillbaka, satt redan systern väntande i Kungsträdgården. Hon var ett par år äldre, omkring 25 år, mager och blek äfven hon, men med samma prydliga, behagliga utseende som Elin. » Nå — å — » ropade de nyfiket emot hvarandra, så fort de möttes, men det missmodiga uttrycket i ansiktet, som den ena sökte dölja för den andra, skvallrade tillräckligt om svikna förhoppningar. » Jag fick två och femtio för spetsarna, » sade Elin, » soffdynan ligger kvar. Den var för dyr, de ha lika vackra för halfva priset. Friherrinnan, som ville ha remsor, ha de inte hört ett ord af. Nu ä ' de väl utresta till sitt sommarnöje, så nu blir det ingenting af förstås. A n du då? » » Jo, jag kunde inte få pengar nu, kamrerskan var borta. Nu vet jag inte, när jag får dem. D e andra linnena vill de inte ha sydda förr än framdeles, och då får jag sätta ned priset, de kunna få det mycket billigare. » » Och lika väl gjordt också? » frågade Elin bittert.
Härvid får Utskottet till en början erinra, att sistnämnda förslag, rörande endast kronoskatle-jorden, varit väckt vid flere föregående Riksmöten, men att Rikets Ständer, med bifall till Stats-Utskottets i ämnet afgifna utlåtanden, ansett samma förslag icke böra till någon åtgärd föranleda. Några nya skäl eller omständigheter, som nu borde föranleda till ett annat yttrande, har Utskottet icke funnit vara af motionärerne anförda. Den hufvudsakligaste olägenhet, som de nuvarande förhållandena ansetts medföra, och som städse blifvit åberopad till stöd för den påyrkade förändringen, är grundskatternas ojemna fördelning å de olika jordnaturerna. Utskottet vill ej heller förneka, att under förflutna tider, då den lindrigare beskattade jorden endast kunde egas af en klass i samhället, detta förhållande innebar en verklig orättvisa. Men sedan företrädes-rättigheten att besitta privilegierad jord nu mera upphört, och alla medborgare, utan afseende å börd eller stånd, ega lika rätt att förvärfva jord af hvad beskaffenhet som helst, synes befintligheten af de olika jordnaturerna ej vidare kunna vara någon samhällsklass till förfång, helst en längre tids erfarenhet redan visat, att Sveriges allmoge ej saknat tillfälle att årligen förvärfva en betydlig del af den privilegierade jorden. Utskottet kan för öfrigt ej inse, att egaren af kronoskattejord, i följd af deu större grundskatten, skulle befinna sig i en ofördelaktigare ställning än den som besitter frälsejord, enär skattens belopp alltid måste hafva ingått i bestäm - 8 Slalv-Utfkollels Utlåtande A:o 1GU maude! af egendomens saluvärde. Delta påstående kunde ege någon grund, i det fall alt skatten vore i förhållande till hemmanets afkastning, allt för hög, så au den återstående behållningen ej blefve tillräcklig för bestridandet af bruknings-kostuaden och egareus underhåll.
Plenum ki. 10 f. m. Just. 1 prot.utdrag för d. 10 dennes samt prot. för d. .26 sistl. Nov. e. m. Opnades Hrr Elektorers lista vid val af ytterligare 3 Suppleanter i StatsUtsk:t; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 2,282, Hr v. Printzencreutz, Bernhard Wilhelm; N:o 2.092, Hr Wrangel, Erik Fredrik; N:o 2.230, Hr Hagströmer, Johan Jacob. Opnades Hrr Elektorers lista vid val af en Ledamot oell en Suppleant uti Bev.Utsk:t; och befanns hafva blifvit utsedd till Ledamot: N:o 1,741, Hr Wolffelt, Mauritz Constantin; till Suppleant: N:o 380, Frih. v. Schultzenheim, David Theodor. Opnades Hrr Elektorers lista vid val af en Suppleant i Lsg Utsk:t; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1,481, Pir König, Fullm. Gr. Taube, Henning Edvard. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkiinuagaf, att, till följe af skedda afsägelser, en Biinkrnansplats inom hvardera af 3:dje och 11:te BänkmansAfd:ne blifvit ledig, och anmodade de Ledamöter af Ståndet, hvilka höra till nämnde BäukmansAfdcr, att, vid val, som komme att ega rum i början af nästa plenum, nämnde ledigheter återbesätta.
Betänkande 3 i anledning af väckta motioner om uppliäfvande eller ändring af Kongl. Förordningen den g Maj i835, angående hvad iagttagas bör vid handel om lösören 3 som köparen låter i säljarens vård qvarblifva. XXn, i anledning af Rikets Ständers vid sistlidne Riksdag i underdånighet afiåtne Skrifvelse, utfärdade INådiga Förordning af nyssomförmälde dag, innehåller: alt den, sorn tillhandlar sig lösören och tillåter, att desamma få i säljarens vård qvarblifva, bör, så vida de skola fredas fiån utmätning för säljarens skuld, upprätta skriftlig afhandling om köpet, med förteckning å de köpta persedlarne och vittnens underskrift, samt berörde handling, om egendomen finnes i stad, uppvisa inom åtta dagar derefter, i Stockholm hos Öfver-Ståthållare-Embetets Canzli och i Rikets öfrige städer inför RådstufvuRätt, för att i dess protoeoll intagas, samt, om egendomen finnes å landet, ej allenast inom berörde tid för Kronofogden i orten uppvisa och i bestyrkt afskrift honom tillställa, utan ock, senast vid del lagtima ting, som näst efter en månad infaller, inför Härads-Rätten, lill intagande i dess protoeoll, förete. Jemte lillkännagifvande af den vunna erfarenhet, att denna Författning, beräknad att förekomma, det gäldenärer, medelst digtade köpe-afhandlingar, undanhålla sina tillgångar fiån utmätning, tverlom beredt både en allmännare kännedom om sältet för svekfull gäldenär att försnilla borgenärers rätt eller gynna en borgenär på de öfriges bekostnad och tillika lättade utvägar att sådant verkställa, så att antalet af dylika digtade eller eljest lill borgenärers förfång upprättade köp-afhandlingar i mångå landsorter mångdubbelt ökats, sedan Författningen till efterlefnad blef gällande, är i motioner, som lill LagUtskottet blifvit öfverlemnade, föreslaget: Hos Yällollige Borgare-Ståndet af Herr Ekholm3 att, som Kongl.
Men då tillika i öfvervägande tages, att sedan år 1809 har den s. k. landt7 H. 2J Den 30 1VI a j e. ra. tullen och accisen, som inbragte 3oo,ooo r:dr, och saltpetergärden, som uppgick till 124,000 r:dr , jemte några smarte skatter alldeles försvunnit, så ådagalägges häraf, att långt ifrån att bevillningsskatterna, oansedt den tillkomna större folkmängden, blifvit ökade, utgöras de nu till nära lika belopp uti ett sämre mynt som år 18og uti silfver, och det måste anses lika med en betydlig skattelindring. Härvid bör icke heller förbises, att då Riket år 180g var beläst a dt med en högst betydlig utoch inrikes skuld, den förra uppgående till 10,660,871 r:dr, med en årlig utgående ränta af 514,871 rtdr Hamb. b:co, så, oaktadt politiska tilldragelser fordrade militäriskt kustförsvar till lands och sjös åren 18r 1 och 1812 samt oaktadt hela armeen var i activ tjenstgöring uti Tyskland och emot Norrige åren 1813 och 1814, hvilket allt sammanlagdt kostade do millioner r:dr, befunno vi oss likväl år 18 io befriade från all utrikes skuld. — Detta förhållande ensamt borde väcka förvåning och erkänsla hos dem, som förstå att bedöma de vanliga och för staterna menliga följderna af dylika ansträngningar. En jemnförelse emellan näringarnas olika tillstånd under dessa särskilda perioder, om den bär vore lämplig alt framställa, skulle blifva lika fördelaktig för sednare tidens administration, till bestyrkande hvaraf jag endast vill anföra den omständigheten, att då vi nu exportera spannmål i goda år och deraf hafva vårt eget behof uti medelmåttiga, nödgades vi förr införskrifva spannmål äfven de år, då sädesproduetionen ansågs god.
Lagerbjelke. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.: Fastän jag önskar, alt Räby räddnings-institut icke skall erhålla något anslag, vill jag icke att det skall ske på det sätt Lisk. föreslagit, emedan enl. min åsigt det är bestämdt afgjordt, att institutet skall hafva något. Jag instämmer således med Hr von Troil. Del lärer väl icke kunna bestridas, att 3 Stånd sammanstämmande beslutat, att detta institut skall bekomma något, hvaremot det 4:de Ståndet afslagit alla medels beviljande för detta ändamål. 2 Stånd hafva nemi. sagt, att institutet en gång för alla skall erhålla 3,000 R:dr, och 1 Stånd har beviljat 1,000 R:dr årligen under en obestämd tid, men delta belopp är likväl det minsta. Under sådana förhållanden anser jag frågan icke vara om annat, än huru mycket institutet skall undfå, och att således voteringen i Förstärkt Utsk. icke kan blifva om afslag på hela anslaget. Jag anhåller, att frågan om contra-propos. måtte ogillas och endast voterss-propos. i hufvudsaken godkännas. Den 1 September. 217 Frih. Tersmeden: Den siste talaren har sagt, att 3 Stånd beslutat, att Råby institut skall hafva något anslag. Detta är visserligen en sanning, men vid anslagets beviljande har likväl ett Stånd fästat vissa vilkor. Man kan således tänka sig, att utan upfyllandet af dessa vilkor detta Stånd icke vill lenina institutet något anslag. Under sådana förhållanden tror jag, att Utsk. rätteligen förfarit, då det i volens-propos. intagit R. o. Ad:s beslut, som innehåller afslag. För att eli förslag i en statsregleringsfråga skall blifva R. St:rs beslut, fordras 3 Stånds sammanstämmande beslut. Hade således PresleSt. beviljat institutet 1,000 Rrdr utan något vilkor, så skulle jag gå in på Gr. Gyldenstolpes sats, ty då vore det R. Surs beslut. Dä nu PresleSt. annorlunda förfarit, kan jag icke se, huru 4:de Ståndets mening skall kunna undertryckas vid votering i Förstärkt Utsk.
Pleijel, i reglemente o c h instruktion komI I] några af våra inläggsark dennes, torde mälan till rättelse skall ^ kTj I I prenumeranter med fr I numret för de därom Iduns erhållit oriktigt onsdagen den 16 omgående expedition, göra Stockholm, andå ske. T ^ ^.T^ » ^ I I I I I MATTOR: Aktiebolaget J Axminster-, Brfissel-, Tapestryoeh Xlddermlnsler Afpassade jVtattor: Sparkasseräkning O Fru A telier för Damtoiletter Gustaf Adolfs Torg nr 14, R N S Mstockholm, 19 Tunnelgatan 19 rekommenderas i benägen åtanke. Välkänd godtgör å sparkasseräkning 8 %. elegant snitt till moderata priser. Särskild A hvarje bok kan lyftas intill kr. 1,000 i afdelning for beställningar från landsorten^ månaden utan särskild uppsägning. som utföras omsorgsfullt utan profning da ett välsittande lif insändes jämte längdmått på kjolens bak-, sidoch framvåd, och då för ändamålet särskildt konstruerade mekaniska byster inköpts, kan hvarje figur på- räkna ett välsittande arbete. Finaste reRäntegodtgörelse 5 p r o c. kommendationer öfver hela landet. Förfrågningar besvaras omgående. Telegrafadress I landsorten boende torde hänvända sig direkt till banken. ÖRNS, Stockholm. (S. T. A. 58410) • T » Äkta Orientaliska, Briissel-, handväfda Schagg-, Smyrna, Tapestry-, Arganian; och Axminster-, Kidderminster-. u n er-. g Stockholms Linoleum^Pattor, Diskontobank I Regeringsgatan I. (K^ork-rvlattor.) • t » T i l l k ä n n a g i f v e s att INSTRUKTIONS-APOTEKET NORDSTJERNANS Mineralvattenfabrik är flyttad från Drottninggatan 71 A till Birger Jarlsgatan 1ZO, ^ 1 i för ändamålet nybygda lokaler, och rekommenderas dess välkända tillverka r ningar af Mineralvatten och läskedrycker.
För uppförande af länsfängelser efter cellsystemet i de län, der sådane ännu icke blifvit fullbordade eller påbegynta, har Kongl. Majit äskat, att Rikets Ständer måtte anvisa ett särskildt anslag af 300,000 Ridr, att under åren 1861 Stats-Utskottets Utlåtande IS:o 41). 11 och 1862 utgå med 150,000 R:dr hvartdera året; — i afseende hvarå oftanämnda Justitie-departemcnts-protokoll (pag. 10) innehåller, bland annat, att de vid sednaste riksdag för detta ändamål anvisade 450,000 R:dr, tillsammans med det nu begärda anslaget, innefatta en tillökning af 50,000 R:dr utöfver det belopp (700,000 R:dr), Fångvårds-styrelsen år 1856 enligt approximativa beräkningar uppgifvit vara för ändamålet erforderligt, och att denna tillökning varit föranledd såväl af stegrade priser, som deraf att dels cellernas antal uti Hernösands och Östersunds fängelser blifvit ökadt utöfver hvad förut varit bcräknadt, och dels en summa af 11,000 R:dr ansetts böra upptagas till resekostnader och aflöning för tjenstemännen i Styrelsens byggnadskontor. Utskottet, som anser fullbordandet af ännu återstående länsfängelsebyggnader enligt cellsystemet vara ett bland de mest angelägna och allmännyttiga företag, samt följaktligen ej funnit skäl fästa afseende å don af Riksdagsfullmägtigen Carl Anders Larsson gjorda hemställan, att uppskof med dessa arbeten tillsvidare måtte ega rum, får deremot tillstyrka, att det äskade anslaget, 300,000 R:dr, måtte af Rikets Ständer beviljas att utgå på sätt Kongl. Maj:t föreslagit. 10:o.
Revisorerne mindre lämpligt, att berörde fond redovisas i räkenskaperna för Utrednings-Afdelningen, med hvars förvaltning den synes sakna ali gemenskap. §. 7.. Uti 1843 års hufvudbok anmärkas följande, till en del i förra Revisions-berättelsen omnämnda, balanser: l:o Kongl. Spanska Regeringens skuld, 9,909 R:dr 26 sk. 10 rst. för persedlar tili ett år 1814 i Götheborg förlagdt Spanskt Detache - — 128 merit, hvilket belopp flera gånger, ehuru utan påföljd, blifvit till ersättning anmäldt. 2:o Fordran hos Fabrikören Fougts enka, för en ofullgjord leverans af kläde, 3,963 R:dr 6 sL, beroende vid 1843 års slut på Advokat-Fiskals-Fuibetels åtgärd. 3:o Förskjuten skjutsoch traktaments-ersättning år 1831 till ledamöterne i en uti Hernösand hållen Krigsrätt, för handläggning af ett emellan Kapitenen Gyllenram och Fält-Kamreraren Nygren anhäugigt mål, 434 fl: dr 3 sk. 10 rst. 4:o åren 1831 och 1832 uppburna, ännu oredovisade, förskottsmedel af General-Adjutanten m. m. Grefve M. von Rosen, 174 R:dr 4 sk. 6 rst. 5:o Kronans, i förra Revisions-berättelsen omnämnda, fordran af Handlanden O. Hellströms konkursmassa, 4,233 R:dr 16 sk., för ett år 1839 utgifvet förskott å en leverans af linnepersedlar, hade vid 1843 års slut nedgått till 1,653 R:dr 27 sk. 6 rst.; varande under loppet af år 1844 derå ytterligare afbetalda 368 R:dr 29 sk. 4 rst. 6:o En fordran af 336 R:dr 32 sk. 4 rst. hos Expeditions-Sekreteraren S.
M. Medel, influtna för exporteradt Krut; anmärkning mot dispositionen af dem. s. 213, 115, 135, 147. O. Ollicersgrad, lägsta, förslag att från den utesluta dem, som ej hafva en viss årlig inkomst af egen förmögenhet, s. 108, 14U OpinionsNämndens, afskaffande, Kongl. Proposition derom; Utlåtande deröfver, s. 273, 280. P. Postföringen öfver Danska Staterne. s. 137 r48. — Förvaltares tillsättande. Se Kronofogdars. Proposition, af BondeStåndet äskad men af Talemannen vägrad ; Utlåtande deröfver. s. 68, 69. BankoFullmägtigen Anders Danielsson med Heres särskilda mening, s. 70—73. — Rörande en af LandtMarskalken vägrad. s. 270—»275. R. Recruter vid indelade Cavalleriet, förhöjning i det stadgade Målet för deni. s. 127 , 140- Regeringsformens 60 §. Förslag till ändring af den. s. 99, 100. af 2 fviom. 56 §. s. 220 —225. —- 63 §. Förslag till ändring i den. s. 239, 24°* 98 §. Förslag tili Tillägg, s. 258, 259. __ — •— 102 ,(f. Förslag af Tillägg. s. 268, 269. —> — 56 §. Förslag till Tillägg. s. 307. —■ 37 Jf. Förslag till jemnkad ny Redaction. s. 173, 176. RiksdagsOrdningens 13 Jf., föreslagen till ändring, s. 243, 244. Ytterligare Utlåtande, s. :66, 267. Riksdags-Ordningens 14 $. Föreslagen till ändring. s. 80, 81. 28 §. Förslag till Tillägg i. s. 265, 26G. Ytterligare Utlåtande, s. 319, 321. ■ 29 /•
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att, vid Förstärkta StatsUtskottets för någon tid sedan hällne sammanträde, Utskottets närvarande Ledamöter af Ridderskapet och Adeln, hvaribland alla Suppleanterne varit tillkallade, det oaktadt endast utgjort 21 personer, eller jemnt det föreskrifna antalet. Som bemälte Utskott na snart å nyo lomme att sammanträda till omröstning öfver åtskilliga Be - Den i4 Augusti f. rn. 33 Bevillningsfrågor, i afseende å hvilka RiksStånden stannat i olika beslut, hemställde Hans Excellence, om icke, till förekommande af möjlig brist bland Ridderskapets och Adelns Ledamöter i nämnde Utskott, Ridderskapet och Adeln behagade nästkommande Måndag, den 17 dennes, vid början af Plenum, välja ytterligare 8 Suppleanter i Förstärkta StatsUtskottet, hvilka kunde äga, att sedan de af Ridderskapet och Adeln redan utsedde 6 Suppleanter uti Förstärkta StatsUtskottet ingått, derefter, i mån af behofvet, hvar för sig, efter antalet af de flesta rösterne, uti nämnde Utskott inträda. Bifölls. Företogs till pröfning Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens den 1 t sistlidne Julii under JN:o 5a afgifne, och den 19 i samma månad f. m. på bordet lagde Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens under N:o 10 förut meddeldte Betänkande, ifråga om tillökadt anslag för undervisningsverken i Riket. Grefve Frölich> David, anförde skriftcligen: Det är för mig högst obehagligt och smältande, att nödgas uppträda emot det begärdta och af förenade Utskotten å nyo 38 II. 3' 34 Den i4 Augusti f. m. tillstyrkta anslag för ett ändamål, som, åtminstone efter den rubrik det fått, tyckes vara af den egenskap, att framför alla böra påkalla ett otvunget bifall.
Om ProtöcollsUtdrag i delta ämne från BorgnreSlåndet ankommit, anhåller jag, att det måtte blifva uppläst. Herr Cederschjöld: Jag är förekommen af deu siste talaren, och instämmer fullkomligen med honom. När ingen kunnat bestrida eller vederlägga Herr von Troils calcul, att lån mot 4 procents ränta och io procents rabatt nödvändigt skall medföra förlust; och lån-patronerne byggt sitt hopp att kunna undgå förluster blott på möjligen inträffande chancer; så hemställer jag, om det är tillständigt att ingå på sådana vilkor. Jag tillstyrker, att raan icke måtte gå längre än till högst 5 procents rabatt. Jag hemställer dessutom lill de lagkloka af detta stånd, örn Sveriges Lag medgifver att ställa en Revers på högre summa än man verkligen derföre fått; och om man åtminstone icke borde underrätta utlänningarne om beskaffenheten af den Borgenärs Ed de här möjligen kunna blifva nödsakade att aflägga. Herr von Troil: Om jag nyss ej nämnde Heir Rosenblad, så kom det deraf, att hän, då lånefrågan första gången förevar, ej vederläde min calcul eller yttrade nå - Den 3 Mars e. m. got mot densamma, utan endast drog i tvifvelsmål, att ett ian kunde eihållas på de af mig såsom förmånligast ansedde vilkor. Hvad angår Herr Rosenblads upplysning om kostnaden för silfvertransporten mellan Hamburg och Elseneur, så kan det icke annat än förefalla mig besynnerligt, att se saker framställas på så olika salt allt efter som roan har behof af att argumentera sin mening; ty då frågan här var om slagskatt, föi klarade Herr Rosenblad bestämdt, att silfrets transporterande från Hamburg till Stockholm och derifrån till Hamburg tillbaka, endast kostade i procent. Grefve Björnstierna har trott, att, om den af mig uppgifne calcul varit rigtig, StatsUtskottet säkerligen skulle hafva framstält densamma. I afseende på frågan om caleulens rigtighet kan jag hänvisa lill våra Protocoller, då Herr Grefven säkerligen skall finna, att mina calculer varit fullkomligt rigtiga.