Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kjöllerström, som, under åberopande af de skäl, hvilka Herr Kapten G. M. Stiernsvärd uti första afdelningen af en under innevarande riksmöte, angående förändrad organisation af rikets landtförsvar, afgifven motion anfört, i afseende på olämpligheten af nu brukliga årliga vapenöfningar med beväringsmanskapet, ansett desamma otjenliga och iindamålslösa, och såsom ytterligare skäl för denna åsigt uppgifvit, dels att det vore omöjligt att af en vid vapenöfning och militärisk manöver helt och hållet ovan yngling på tolf dagars tid hilda en duglig eller blott något så när användbar soldat; dels alt för den händelsen staten till sitt försvar behöfde använda dessa unga män, det blefve nödvändigt alt låta dem ånyo inöfvas oell då både grundligare och under längre tid, än förhållandet vore vid de nu brukliga vapenöfningarne, hvilka följaktligen icke kunde sägas uppfylla det med dem afsedda ändamål; dels ock slutligen att dessa vapenöfningar vore så väl i moraliskt som ekonomiskt hänseende skadliga, enär de icke allenast inträffade på den tid af året, då landtmannen hade en ganska trägen och maktpåliggande sysselsättning, samt derigenom droge en betydlig arbetskraft frän jordbruket för att samlas uti ett läger, der beväringsmanskapet, som borde inöfvas i vapenföring, hvilket dock, enligt hvad motionären härlörut anfört, icke uppnåddes, insöpo fältlifvets lättsinniga vanor, utan äfven kostade staten omkring en half million Riksdaler årligen; hvadan motionären yrkat, att beväringsmanskapets exercis under fredstid mätte upphöra, men dock ansett nyttigt, att detta manskap årligen enrullerades i behörig ordning, emedan derigenom en nödig kännedom vunnes om de beväringsskyldiges antal, namn och hemvist m. m. Bih. lill R. St.
Författningar för det allmänna mera stadande än nytrige; hwilken anmärkning Riksens Seander ock ansett sä mycket mera gällande, i afseende pä de uti io Art. af 1720 ärs ordning för Skrän och Handtwerkerier medgifne jag, ningar efter Bönhasar, som deste sednares tillwerkningar icke bereda nägon förlust för Riket och Förfnktningarne destutom synes wara tillracklige akt freda den Skattdragande Handtwerkaren ifrän obehörigt inträng i hans handtering af sä kallade Fastare. I anseende härtill, och dä i öfrigt nägon säkrare och tillika med borgeliga friheten förenlig, utrväg till förekommande af förbudne warors införsel ej lärer gifwas, än en sträng och pä riktig fot inrättad bejakning wid Sjö- och Gränse-TuIIarne, samt dä Fabriks-Inrättningarnes och Handrwerkeri ernes - Den 12 Åbrunn!. 485 emes enskilda fördel i alla fall icke bör befordras genom Lagar, som för det allmänna medföra större olägenheter an förmäner; hafwa Riksens Stander ansett sig äga full anledning art hos Eder Kongl. Maj:t i underdånighet anhälla, att de Författningar som tilläta eller päbjuda, sä wäl visitationer lill upptäckande af förbjudet gods i öppna bodar, magazin och boningsrum samt ivid transporter ä allmänna wägar och hwiloställen som ock jagnings anställande i hus es er Böuhasar och Fuskare, mätte hädanefter blifwa till all kraft och werkan i Näder upphäfne. Riksens Ständer framhärda em. Stormägkigste Allernädigste Konung!
S. D. Efter föredragning af dels Expeditions-Ulskottets memorial, N:o 18, i anledning af Borgare-Ståndets återremiss af Utskottets förslag N:o 142, angående Lagmansoch Häradshöfdinge-räntans samt sterbhus-afgiftens upphörande, dels Expedilions-Utskottets skrifvelse-förslag N:o 157 i samma ämne, blef sistnämnde förslag af Ståndet godkändi, och lades memorialet N:o 18 till handlingarne. S. D. Efter ånyo skedd föredragning af Conslitutions-Utskottets memo - 848 Prot. TJtdr. d. 4 Dcc. 1840. rial IN:o 63, om val af förmyndare att styra Riket under Konungs minderårighet, blef samma memorial, på grund af dervid gjorda anmärkningar, till Conslitulions-Utskollet återremitteradt. S. D. Föredrogos ånyo följande Stals-Utskoltets bordlagda Utlåtanden: N:o 364, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 309, angående afskrifning af fordringar för undsättnings-spanmål. Med frånträdande af lemnadt bifall tili Stats Utskottets Utlåtande N:o 309, godkände Ståndet Utlåtandet JN:o 364. N:o 365, angående ersättningen af koslnaderne för Riks-Slåndens klubbar under innevarande Riksdag. Bifölls. ocb N:o 366, med svar på erhållne återremisser å Utlåtandet N:a 197, i anledning af motion om anslag lill Herr Hof-Maiskalken Leijonmark , i oell för bans befattning, såsom Secreterare vid Kongl. Tabell-Commissionen. Utlåtandena N:ris 197 och 366, godkändes. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos följande Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens bordlagda Betänkanden och Utlåtanden: O N:o 52, i anledning af väckta frågor om förändring i grunderna för utgörandet af planpenningar.
Och dock hör man så ofta: » J a g förstår det ju i n t e; det är för fint för mig » — eller: » J a g är nöjd med hvad som helst, b a r a det är musik. » Som om det vore nödvändigt, att enhvar, hvilken ville bli delaktig af en ädel musikalisk njutning, först måste studera Beethovens och Mozarts v e r k! Den sanna konsten talar omedelbart till människor utan sådana omständliga förberedelser. H a r jag icke fullt upp af skönhet och stämning, när jag med barnslig a n d a k t kan försjunka i en majnatts under, utan att därför ha u n d e r k a s t a t nejden, de olika växterna och stjärnorna en närmare undersökning? » J a g förstår det dock icke! » Som om det då gåfves så många i världen, som i sitt spel äro i stånd att återgifva dessa klassiska mä- 1894 stares anda. Därtill behöfves förvisso ett genomträngande, årslångt studium. Men att viga sitt lif till ett sådant omfattande arbete kräfver forskarens hjältemod, ty tid är pengar! Om » Friskyttens » kompositör C. M. von W e b e r säger: » J a g komponerar som Gud vill, » och Rossini komponerar » som publiken vill », har man väl därför rätt att tro, att Rossinis musik skulle ha ett mindre gudomligt u r s p r u n g? Näppeligen, ty det i sanning sköna verkar i hvarje fall gripande, öfverallt skall en öfverlägsen, mäktig ande uppenbara sig, och där själ talar till själ och hjärta till hjärta, där har konsten, och äfven musiken, löst sin uppgift. Men lät osa kasta en blick på vår ungdoms musikaliska uppfostran. Valet af instrument och lärare är naturligtvis de två hufvudfaktorer, om hvilka det rör sig vid musikuppfostran. Och hur olyckligt utfaller icke ofta detta val! R e d a n instrumentet (låt oss hålla oss till pinnot) bevisar ofta på ett drastiskt sätt, hur felaktigt föräldrarne uppfattat sina barns musikutbildning. F ö r en nybörjare, som ännu ingenting kan, är det eländigaste hackbräde godt nog, menar man.
På sätt af de för åren 1863 och 1864 till Sundhets-kollegium afgifna berättelser inhemtas, hafva under det förra året 159 och under det sednare 295 personer åtnjutit kostnadsfri vård vid denna anstalt samt der begagnat, år 1863, 4,647 och år 1864, 9,438 bad; Och hafva Rikets Ständer funnit skäligt att till understöd för omförmälda medico-pneumatiska anstalt anvisa lör år 1867 ett belopp af 2,000 R:dr, att under enahanda vilkor, som hittills, från Riksgälds-kontoret utgå. 89:o. Utaf Statsråds-protokollet inhemtas, att Serafimerordens-gillet, såsom Öfverstyrelse för hospitalen i riket, uti underdånig skrifvelse den 24 Juli nästlidet år anfört, hurusom allmänna hospitalsf ondens inkomster visserligen genom förhöjda arrenden vid förnyadt upplåtande af hospitalshemman och lägenheter samt genom de i sednaste tid fastställda högre patientafgifter stigit, men ingalunda i ett mot stegringen uti dess utgifter svarande förhållande; i följd hvaraf, och då Ordensgillet ansett sig böra hufvudsakligen biträda ett af General-direktören öfver hospitalen uppgjordt förslag till reglering och förbättring af hospitalsläkarnes löner, hvilka för närvarande i flera fall icke motsvarade dessa läkares trägna och ansvarsfulla befattningar, Ordens-gillct hemställt, att, för genomförande af berörda förslag, hvartill erfordrades en årlig utgift af omkring 10,000 R:dr, hospitalsfonBih. lill 11. Skrifvelse, N:o 81. dens kreditiv, nu utgörande 80,000 Ridr årligen, måtte under nästa statsreglering få utgå med ett till 90,000 R:dr förböjdt belopp; hvarefter, och derest detta af Rikets Ständer biiölles, Ordensgillet afvaktade nådigt förständigande att med slutligt yttrande ock förslag till reglering af omförmälda löner till E. K. Maj:t i underdånighet inkomma.
sorn eges af nuvarande Landshöfdingen, dels en skrift af berna Ide Landshöfding, Herr C. A. von Hedenberg, deruti anbud blifvit gjordt Staten att, mot 6,000 R:dr Banco, samma egendom af Herr Landshöfdingen sig tillhandla. Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommit, bar Utskottet, utan att frånträda sin åsigt, i afseende på den mindre lämpligheten att för Landshöfdinge-boställens anskaffande använda betydligare kostnader af Statens medel, funnit sig böra till serskild pröfning upptaga de för Wexiö, Calmar, Wenersborgs och Norrbottens Län uppgifne behof af dels nybyggnad och inköp, dels tillbyggnad af Landshöfdinge-residenshus; oqh får, efter granskning af de upprättade koslnadsförslagen med tillhörande ritningar, hvaraf Utskottet förskaffat sig del, följande yttrande afgifva: a) Enligt upprältadt kostnadsförslag af Capilainen och Riddaren Ci Hjelm, bar, för uppförandet af Landshöfdinge-residens i Wexiö, blifvit beräknadt: fpr corps de logis i 2!ne våningar, med 18 rum, utom kök, garderober ro. m.„ afsedt lill boställe för Landshöfdingen ... ic),5oo: — för en flygel, innehållande 8 rum, för Lands-Canzli och Lands-Contor 8,800: och forén flygel med rum för Landtmäteri-Contor och Archiv* samt Landt-Räntmästare-Contor, jemte folkstuga och åtskillige lägenheter, afsedde för Landshöfdingens ekonomi 8,366: 32, — 4 Stats-TJtskottsts Utlåtandej N:o /j.35. till en uthuslänga med stall och fähus, vagnsoch ved - 2,5oo: — bodar Resekostnader för handtverkare, förhöjde materialier och oförutsedda omkostnader tillsammans
Tili svar härå har Kongl. Maj:t,uti Skrifvelse af den 3o Julii i83i, behagat Banco-Fullmäglige i Nåder meddela, att, då det vore af yttersta vigt det lämpeligheten af den tidpunct, vid hvilken beslutet 0111 Bankens åter öppnande till utvexling af Silfver skulle bringas till verkställighet, bestämdes efter ett noggrant skärskådande af Rikets inre och yttre ställning, samt af medlen att betrygga ulvexlingens varaktighet, Kongl. Majit vilie till Fullmägtige hafva förklarat, att när Kongl. Majitansåge omständigheterne vara gynnande för verkställigheten af Lagen om Myntbestämningen, såsom Kongl. Maj:t stadfästat densamma på Riks-Salen den 1 Mars i83o, sådant skulle tillkännagifvas Fullmägtige äfven före den tidpunct af 6 månader, hvarom Fullmägtige uti deras underdåniga skrifvelse anhållit. Hvarefter Banco-FuIImägtige,1 uti Skrifvelse åf elen 29 derpåföljde December, i underdånighet tillkännagifvit, att, sedan FuIImägtige låtit ytterligare uti Svenska och Hamburgska Tidningar kungöra, att Banken ernohtoge anbud till lefvercring af Silfver, svarande' emot ' 700,000 R:dr Svenskt Specie, hade, inom utsatt tid, blott ett anbud ingått, hvilket åter befunnits af den egenskap, att detsamma ej kunnat antagas, och lika förhållande inträffat med ett sedermera'gjordt anbud å 5i o,ooo R:dr Silfver, så att FuIImägtige, oaktadt alla bemödanden, dittills icke förmått fullborda de för Siifver-utvexlingen nödige ansedde, af Rikets Ständer anbefallde, förberedande anstalter.
Maj:ts nådiga disposition, användas för meddelande af en fullständigare undervisning i de särskilda skolorna; hvarjemte Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K. Maj:t täcktes låta tillse, huruvida de nu å Akademiens stat upptagna arfvoden för konstnärer böra, efter nuvarande innehafvares afgång, fortfarande bibehållas och utgå eller skulle kunna till Statsverket indragas, samt att, för möjliggörande af en sådan indragning, om den skulle befinnas ändamålsenlig, under tiden uppkommande ledigheter vid berörda befattningar icke måtte återbesättas. Musikaliska Akademien. 65:o. Utaf Statsråds-protokollet inhemtas, hurusom bemälda Akademi, som ansett tidpunkten för en förändrad reglering af det under Akademiens vård ställda läroverk numera vara inne och förslag härtill fördenskull utarbetat, uti underdånig skrifvelse den 19 Maj nästlidet år till E. K. Maj:ts nådiga pröfning öfverlemnat ej mindre detta förslag under benämning “Reglemente för Kongl. Musikaliska Akademiens konserv ator ium“, än äfven ett i sammanhang dermed uppgjordt förslag till stat för Akademien, dess läroverk och embetsman, enligt hvilket förslag erfordrades en ordinarie anslagstillökning af 8,000 R:dr; och hade Akademien dervid vidare anfört, att det musikaliska läroverket, hvilket, till undvikande af en nog allmän förvexling mellan Akademien och dess läroanstalt, blifvit af Akademien föreslaget att, i likhet med dylika musikaliska läroanstalter utomlands, benämnas konservatorium, ansåges böra hafva en tvåfaldig uppgift, den ena, att, med afseende å kyrkans och Statens behof af i musik kunnige tjenstemän, bilda kantorer och orgelnister för församlingarne, musiklärare för elementarläroverken samt musikdirektörer för arméen och flottan, den andra att, med afseende å konstens behof af fria idkare, theoretiskt och praktiskt utbilda konstnärer; af hvilka uppgifter den förra, enligt reglementsförslaget, vore förlagd till läroverkets första 28 Expeditionslittha Hets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 81. afdelning och den sednare till dess andra.
Då man emellertid har all moralisk visshet om verkligheten och innehållet af hennes önskan, samt det afsedda ändamålet är godt och förtjent af understöd, och då dessutom beloppet, i jemförelse med statens förmögenhet, är ganska obetydligt, men kan vara af mycket gagn för ifrågav:de, i den lilla staden Södertelje anlagda och af alla, sorn jag hört, med loford omnämnda flickskola, vågar jag anhålla, att R. o. Ad. täcktes bifalla Utsk:ts hemställan om danaarfvets afstående till förmån för detta goda ändamål. Frill. Klinckowström: Med anledning af de ömmande omständigheter, som af Frih. Cederström blifvit anförda, anser jag mig böra instämma i yrkandet om bifall till Utsk:ts hemställan. 228 Den 31 Januari f. m. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till LJtsk:ts förev:de hemställan och dels alslag derå, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till samma hemställan, hvarvid svarades många ja jemte några nej, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo med många nej jemte några ja, hvarefter och sedan propos. på bifall till Utsk:ts hemställan blifvit förnyad samt besvarad med många ja jemte några nej. Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Frih. Klinckowström: På enahanda skäl, som vid den föregående punkten anfördes, får jag anhålla om afslag å denna punkt. Hr Huss: Utsk:t har för sin hemställan icke anfört andra skäl, än att de med frågan förbundna särskilda omständigheterna talade för att R. St:r borde afstå sin rätt till det ifrågav:de arfvet. Detta skäl anser jag dock här icke böra utöfva något inflytande; hvarför jag på förut omförmälda grunder yrkar afslag. Hr T reffenberg, Curry:
Jag följde således väggen åt och granskade den så noga mörkret tillät, och på motsatta sidan, endast ett steg ifrån grushögen, fann jag verkligen en dörr, som tycktes föra till källaren, och var endast stängd genom det grus och skräp som samlat sig framför densamma. Jag besinnade mig ett ögonblick om det väl skulle löna mödan att försöka öppna denna dörr, som syntes så litet inbjudande, men – hvad var att göra Jag önskade ingenting heldre än att obemärkt komma derifrån, ty att invänta dagen, och då genom rop och skrik kalla folk till min hjelp, föreföll mig så motbjudande att jag åtminstone först ville försöka allt annat för att befria mig ifrån detta fatala fängelse, hvaruti min obetänksamhet och nyfikenhet fört mig. Jag började alltså undanrödja jorden framför dörren, ehuru min rygg, som fått en duktig, knuff i fallet, häftigt protesterade deremot; snart voro alla hinder utanför borta, men dörren ville ändå icke gifva med sig, och helt modlös och förargad började jag tro den vara stängd innanför. Slutligen fann jag bland skräpet omkring mig en bit af ett gammalt tunnband af jern, med hvars tillhjelp jag lyckades bända upp dörren tillräckligt, för att inse, att de förrostade gångjernen utgjorde det enda motståndet, men hvilket, nu då jag kunde få rigtigt tag, ändtligen besegrades. Dörren var nu öppen, men jag tvekade likväl ett ögonblick innan jag inträdde i denna gång, der mörkret var alldeles ogenomträngligt, och der jag kanske endast skulle gå vilse utan att sedan ens hitta hit tillbaka; min tvekan var emellertid endast ögonblicklig och jag fördjupade mig snart på vinst och förlust i gången, som, i stället att sluta i någon källare, fortfor alltjemt lika smal som i början, och började efter några minuter att tydligt höja sig.
Uti femårsberättelsen för åren 1842—1846 har jag förmält det skäligen kunna antagas, att afsättningen af Svenskt jern i Förenta Staterna icke i vidare mån skall komma att inskränkas, enär det framgent måste blifva erforderligt för vissa behof, såsom till stål, deraf en större mängd användes till verktyg och redskap, och synnerligast till vagnsfjedrar, hvaraf behofvet för rörelsen å jernbanorna är i ständig tillväxt; och har erfarenheten under den sedermera förflutna tid gifvit ytterligare styrka åt denna mening. Utförseln från Göteborg till Norra Amerikas Förenta stater af jern, stål och manufaktursmiden, som åren 1842—46 i medeltal för året utgjorde 102,032 centner, uppgick nemligen under åren 1847—1855 i medeltal till 179,619 och 1856—1860 i medeltal till 192,889 centner. Förhållandet med utförseln af jern och bräder utvisas i öfrigt af nedanstående tab. Litt. P. Tub. » 1858 » 8,20 å 8,91, eller i medeltal omkr. R:dr 8,30 öre. Tab. Litt. 0. Utförsel från Göteborg. Arén. Stångjern. Centner. Bräder. Tolfter. Spik. Centner. Stål. Centner. Bjelkar och Sparrar. Stycken. Spiror och Mastträd. Stycken. Hvete. Kubikfot. W §: ? o ' Korn. Kubikfot. Hafre. Kubikfot. Arter, Åkerbo* nor o. Vicker. Kubikfot. Alun. Centner. Ben, oarbet. Centner. Linfrö. Kubikfot. Oij ekakor. Centner. Muroch taksten. Stycken.
Dom år stadgadt, sa skulle HofRätterne, genom LagmansRätternes afskafFande, icke komma att betydligen mara besväras än som nu sker; samt, i senare fallet, att Syner i Jordatvister icke behöfva ersättas, då HäradsRätt dervid förut lagt hand, och att HuseSyner å La.ndshöfdinge Residenser kunna lika val af Härads - som af LagmancRätt verkställas; hvaremot då HofRåtten funne, att annan undersökning uti Jordatvister borde ske på stället, än den HäradsRättea hållit, med en sådan undersökning, i händelse icke HärodsRätten, i följd af återförvisning, sjelf kan fullgöra hvad som brister, kunde på det sätt tillgå, att HofRätten förordnar en tf sine Leda» LagUtskottets Betänkanden, 38I mäter, att, med UthäradsNåmnd, på sätt om LagmaosRätter nu är föreskrifvet, anställa den nödiga undersökningen på stället, samt derefter till HofRåtten inlemna det öfver Förrättningen förde Protocoll;hvar* efter HofRätten borde, på grund af denna undersökning, döma. Då i anledning häraf, Lagutskottet till afgörande företagit frågan om LagmansRåtternes indragning, har dervid först de skäl bort öfvervågas, sorn Motionairen anfört, hufvudsakligen innefattande, att obehörigt dröjsmål och uppehåll för Parter i deras rått, skall vara enda frukten af LagmansRätternas tillvarelse, då ej sällan händer, att Mål en eller flere gånger uppskjutas, och LagmansRätternes Domslut, högst sällan skola vara så re^pe uerade, au saken dervid stannar. Utskottet har sig deremot bekant, att Upp*kofsDomar vid LagmansRätterne äro mindre allmänna, och at: största delen af dit vädjade Mål äfven der stanna ; och anser Utskottet orsaken till det uppehåll, sem icke utan skäl öfverklagas, igenfinnas i det stadgande, att LagmansTing blott en gång om året hållas, om ändring hvari, fråga likväl nu icke blifvit vackt.
Huru den skall straffas, som förgriper sig med våld eller misshandel å Konungen eller annan medlem af Konungahuset; eller vid upplopp eller uppror gör våld å person; eller uppsåtligen sätter eld i annans hus eller gård och derigenom vållar någons död; eller öfverläder annan för att rån föröfva; eller genom öfverträdelse af föreskrift, som blifvit gifven till skyddande af kanal-, slusseller jernvägs-anläggningar, vållar död eller svår kroppsskada; eller öfverträder föreskrift, gifven till afvärjande af smittosam sjukdom, och dervid brukar våld eller smittosam sjukdom förorsakar; — derom är särskildt stadgadt. Särskildt gifne föreskrifter och stadganden i afseende å bestraffning af fånge, som gör våld eller misshandel å annan, lände ock till efterrättelse. Genom denna förordning sker ej helier någon ändring af de i Krigslag före kommande ansvars-bestämmelser å dem, som till krigsmagten höra. § 78. Misshandel, som i 11 eller 12 § sägs, ändå att den skett mot make, stjufeller svärföräldrar, fosterföräldrar, förmyndare, husbonde eller annan förman, så ock brott, som i 13 och 36 §§ sägs, må ej åtalas af allmän åklagare, der ej målsegande brottet till sådant åtal angifver eller det blifvit föröfvadt under sabbat eller å sådan ort, som i 47 § omförmäles. Vållande, som i 15 § sägs, må ej åtalas af annan än målsegande. § 79. Hafva två år förflutit sedan brott, hvarom i denna förordning förmäles, blef för - kongl. Maj:ls Nåd. Proposition M 39. 6S föröfvadt, mä ej talan om ansvar derför anställas, der ej straffarbete å brottet följa kan. § 80. Böter, som i denna förordning finnas stadgade, beräknas i Riksmynt. Saknar den bötfällde tillgäng till böterne, skola de förvandlas till fängelse vid valten och bröd» motsvarande en tredjedel af del fidömda bötesbeloppet. § 81.
Jag älskar icke dessa låne-biträden som från alla håll strömma till ladtmän; ty lån innefattar skuldsättning och denna undergräfver de gäldskyldiges välstånd.' Det är ej af en sådan inrättning jag tror landtmannen vara i behof. Jag anser honom huf. vudsakligen hulpen,omlian i goda år för dräg^ ligt pris finner afsättning för sina vahror. Våc allmoge, som har mindre qvantum Spannemål, skulle häldre sälja den till hvad pris som helst, än att aflemna den såsom pant mot en depositions-attest, för att sluteligen nödgas återtaga sin Spannemål och dertill gälda Magazins-Inrättningens omkostnader. Den fruktan Herr Tham hyser att Magazins-Inrättningen skulle blifva alltför mycket öfverhopad af Spannemål, som der ville afyttras, och att mitt förslag ur denna syn-’ punct icke vöre yerkställbart, synes mig något 7o4 Dea 24 jFebruarii, öfverdrifven. Större delen af den Spannemåi* som orsakat det öfverflöd, hvaröfver man kleu gar, är utländsk. Productens vanvärde beror af tvenne omständigheter: öfverflöd på vallrat! och brist på penningar. Den sednare at dessa tror jag hafva föranledt den belägenhet, hvaruti jordbrukaren för närvarande befinner sig. Jag befarar icke att Magazins-Inrättningen skulle blifva öfverlupen med Spännemål, då uppliandligen skedde efter låga minimi-pris, helst inan sällan kan räkna på flera bördiga år efter hvarannan. Dessutom pläga krig, hungersnöd och dylikt ej länge i andra länder uteblifva och då indraga vi till oss utlänningens guld och hans växlar mot vår Spannemål.