Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvilket nu imedlertid till Riksens Höglofl. Ständers välbehag vördsammeligen öfverlemnas. Stockholm den 12 Juli J815. På Högv. Prest-Stån* dets Ledamöters vägnar Bryn. Hesselgren. På Hederv. BondeStåndets Ledamöters vägnar Nils Persson. M. M. Rosbeck. Uppläst hos Höglofl. Ridd. och Ad. den 16 Jall» Högvörd. Prest-Ståndet den 14 — Vällofl. Borgare-Ståndet den 17 —. Hederv. Bonde-Ståndet den 14 __ Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärs-och Oeconomie-Utskotts Betänkande , i anledning af de till Utskottet remitterade Memorial och Diet amina, angående cindrmg uti hvad För fattningar ne rörande Hålloch Gästgifveri skjutsen stadga samt om förhöjning uti skjutsle. gan, m. m. Uti ett den 29 Mars, till Hedervärda Bonde. Ståndet ingifvet, och till Allmänna Besvärsock - På Höglofl. Riddersk. och Ad. Ledamöters vägnar A. Lantingshausen. På Vällofl. BorgareStåndets Ledamöters vägnar And. Fredin.
S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Högvördiga Preste-Ståndets, genom utdrag af dess protokoll den 2 dennes, meddelade inbjudning till Borgare-Ståndet att instämma uti Preste-Ståndets bifall till Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 45, i fråga om bildande af en kommitté, för alt uppgöra förslag till ordnande af rikets Finansoch penninge-verk, blef nämnde inbjudning af Borgare-Ståndet icke antagen. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets Memorial, N:o 217, med förslag till sammanjemkning eller voterings-proposition, i anledning af Riks-standens skiljaktiga beslut, rörande åtskilliga till statsregleringen hörande frågor. Yttrandet, angående tredje Hufvudtiteln, (3:dje punkten af memorialet, N:o 217,) godkändes. Ståndet vidblef sina fattade beslut, rättade nej-propositionen under Nto 7, på det sätt, att näst efter summan, 1400 Rdr, böra tilläggas orden: ”hvarjemte för 12 äldre Kapitener, som ej äro Batterieller Kompani-chefer, i ersättning för kompani-reveny, 400 Rdr hvardera;” Utskottets hemställan i 10:de punkten godkändes, och de voterings-propositioner som i öfrigt voro uppställda, gillades. 380 Prot.-Utdrag den 12 Juli 1851. Från Heden. Bonde-Ståndet.
Vidkommande slutligen frågorne om dels de ökade kostnader, som genom Nådigt bifall till den af Kollegierne ifrågaställde utsträckningen af Nämndemäns rätt till traktamente och skjuts vid syner och andra förrättningar för försvarsverkets räkning skulle uppkomma och dels de för gäldande af samma kostnader påräkneliga "tillgångar, så har, i hvad dessa frågor angå Landtförsvaret, Krigs-Kollegium i underdånighet anfört, att då, i anseende dertill att traktarnentsoch skjutskostnaderna för Nämndemäns biträde vid dylika förrättningar funnos inbegripne uti de från en mängd anslag och fonder årligen bestridda utgifter lör byggnadsarbeten och persedel-anskaffningar m. m., en tillförlitlig utredning om beloppet af de kostnader, Statsverket hittills under någon viss tid af ett eller flere år fått vidkännas, vore svår, om icke omöjlig, att åstadkomma, skulle derifrån icke heller kunna Kongl. Majus Nåd. Proposition, JW 48. 21 hämtas säker ledning för bestämmandet ens af något approximativt belopp, hvartill, efter ifrägakomna utsträckning, berörda utgifter komme alt uppgå; men som likväl den härigenom föranledda tillökning i kostnad sannolikt icke blefve obetydlig och vid det förhållande, att reseoch traktaments-kostnaderna för Nämndemän, enligt nu gällande stadganden, i allmänhet böra godtgöras från de fonder och anslag, af hvilka den besigtigade fastigheten, varan eller arbetet, eller det inventerade förrådet underhålles och bekostas, dessa fonders och anslags anlitande härför i större mån än hittills, tilläfventyrs skulle göra dem för dermed afsedde behof otillräcklige, har Kollegium, af sådan anledning och enär till reseoch traktaments-kostnader för Magistratspersoner och Borgare vid alla besigtningar redan å Riks-Staten särskilda medel finnas anvisade, i underdånighet hemställt, att utsträckning, vare sig större eller mindre, af den Nämndemän genom Kongl. Kungörelsen den 28 Januari 1842 vilkorligt medgifna rättighet till skjuts och traktamente vid extra förrättningar för Landtförsvarets behof måtte af Kongl. Maj:t i Nåder bifallas endast så framt nödiga medel till den häraf föranledda kostnadstillökning äfvensom, för enhets vinnande, till hittills medgifna dylika kostnaders bestridande, blefve af Rikets
börjat arbeta sig fram äfveii inom andra konstcentra. Berörda tvenne riktniiigar, den franska ocli den engelska, aro livarandra mycket olika, icke ininst i fråga om valet af ämne. Den franska skolans adepter bry sig föga om, livilken inre betydelse ämnet erbjuder, titan gliidja sig vid den rena skönheten hos föreinålet, öfver vackra linier, egendomliga reflexer och slående fiirgeffekter. Engelsmännen daremot fordra, a t t äninet berättar något och, ej nog därmed, a t t det äfven gifver oss något a t t gissa eller ana. Deras konst åsyftar det själiskt intima, ' den fäster mindre vikt vid den yttre liandlin-, gen än vid en djup själsanalys, och detta sträfvande efter intimitet påverkar naturligtvis äfven form och utförande. Det är af denna engelska smakriktnig Mina Bredberg, som, d i hon först framträdde inför allniänheten nied sitt duktigt mhlade sjalfporträtt, ännu stod under den franska skolans inflytande, på senare tider blifvit påverkad] utan att dock denna påverkan fått på något sätt undertrycka hennes egen, af konstnarlig esprit genomandade personlighet. Goda prof på den sthdpunkt inom måleriet, till hvilken hon numera hunnit, voro de tvenne, älskligt veka bilderna af hennes systrar samt det karakteristiska porträttet af doktor Asp, som utställdes å hennes specialexposition 94, och torde det allmänlietens intresse, hon reda11 till följe af sjalfporträttet vunnit genom den nämnda utställningen blifvit ännu lifligare. Mina Bredberq liar jämväl försökt sig på historiemålning, nhgot som bland våra kvinliga artister ar mycket ovanligt och det försök i den riktningen, som samtidigt med de nyssnämnda taflorna exponerades, nämligen ~Gustaf II Adolf begråten af maka och dotter » utmärkte sig för en briljant och varm fiirgskala och en god kompositionstalang, äfven om det på samma gång visade, a t t konstnärinnan ännu icke behärskar detta, s % många vidtomfattande studier fordrande område.
Då den af Fullmäktige beslutade och efter föregången justering underskrift^ anordningen innefattar den egentliga verkställighets—föreskriften för utbetalningen af det anordnade beloppet ocb således, jemte vederbörandes qvitto, utgör hufvud dokumentet för samma utbetalnings verificerande; — då det synes vida formenligare, att denna anordning betraktas och bland räkenskaperna förvaras såsom den aulhorisation, hvarpå Kommissariernes assignation eller invisning å Riksgälds-kontorets rökning i Rikets Ständers Rank sig grundar, än alt, till det af Kommissarierne assignerade utbetalnings-beloppets bestyrkande, i räkenskaperna intages en af samma tjenstemän underskrifven och utfärdad anordning; — då den närmare anvisning eller s. k. utstakning, som, med hänsigt till bokföringen, möjligen i vissa fall af Kommissariatet erfordras, synes kunna ske genom lämplig anteckning å den handling, som utgör Fullmäktiges anordning; och då sålunda en minskning i göromålen samt en lättnad vid revisionerna och en större fullständighet i verifikations—sättet för Riksgälds-kontorets verkställda utbetalningar åstadkommas genom vidtagandet af den utaf Revisorerne föreslagna förändring, har Utskottet ansett sig böra tillstyrka meddelandet af den föreskrift, att Fullmäktiges utfärdade och till Kommissariatet expedierade anordningar hädanefter skola ingå till och förvaras bland de nämnde verks hufvudböcker tillhörande verifikationer. 3:o. Angående vissa kreditiv-fordringars sammanförande i de Utdrag af Riksgäldskontorets räkenskaper, som genom trgcket offentliggöras. (Rev. ber. sid. SO. Fullm. utlåt. sid. 78.)
II. B. 97. A. 105. ( 102 ) Patent-förordningen af den 13 December 1834, angående ändring deri. I. R. 454. Paijkull, Friherre Johan Gustaf von, yttrande. VI. 197. Paijkull, Carl Samuel, yttranden. I. 190, 205. Peijron, Edvard August, yttrande. Penninge-deposilioner, angående införande af i stället för nu brukliga cautioner för tjenster och arrenden. I. R. 455. II. B. 705, 715. A. 731. Penningeräntan, om frigifvande af. I. R. 110. IX. B. 511. A. 530. Pension, angående rättighet till, för åtskillige vid fångvården antagne tjenstemän. I. R. 43. V. B. 39. A. 77. E. 195. — åt framlidne Vaktmästaren Sundbergs Enka. II. B. 220. A. 222. — å allmänna indragningsslaten för Öfverste-Lieutenanten J. Edström, angående. I. R. 230. Se vidare Stats-Utskottets Betänkande N:o 208. — åt framlidne Professoren Geijers efterlemnade Enka, angående. I. 274. R. 277. IV. B. 280, 325. A. 332. Se vidare StatsUtskottets Betänkande N:o 208. — för framlidne Öfversten Gregorius Adolfsson Aminoffs efterlemnade Enka och omyndiga barn. I. 464. R. 465. A. 331. — angående förhöjning i den Revisorn Kuhlaus enka beviljade. III. B. 73.
I)en 23 Maj e. m. 687 Anmäldes lill bordläggning Exp.Utsk:s meni. N:o 15, ang:de acceptering efter riksdagens slut af räkningar å tryckning och häftning af hillänget lill [iiksSt:ns prolocoll. Upplästes och Indes till handlingarne ankomne prot.utdr. från de öfriga RiksStai, nemi. från PresleSt. af d. 19 sistI. Sedan härefter R. o. Ad., då för närvarande icke något ärende var på Ståndets handläggning beroende, någon stund alvaktat förslag till lind. skrifvelser och §§ i riksdagsbeslutet, som från Exp.Utsk., enligt gjord anmälan, vore alt införvänta, anmälde sig och yttrade Hr von Hartmansdorff, A u g.: Som här inkommit ett mern. från Exp.Utsk., hvarigenom begares, att Bibliolhekarien Arfvidsson, hvilken under denna riksdag haft inseende öfver tryckningen af bihanget till RiksSlais prut., måtte bemyndigas alt acceptera inkommande räkningar å tryckningen och häftiiingen af berörde bihang samt uppgöra liqviden derå; och delta mål mäste afgöras; så hemställer jag, om ej R. o. Ad. ville tillåta, alt delta mern. finge uppföras främst på listan till morgondagens plenum. R. o. Ad. biföll, att Exp.Utsk:s af Hr von Hartmansdorff omnämnda mern. finge uppföras främst å föredragningslistan för morgondagen. Hr von Hartmansdorff, Aug., uppläste följande: I anseende till den skada och olägenhet, som vållas af conccrters uppförande i Riddarhussalen, får jag vördsamt föreslå, alt den tillåtelse dertill, hvilken Ridd.direct., enl. 20 § 3 mom. af den för henne utfärdade in st r nelion, hittills äger meddela, mätte upphäfvas, samt alt berörde moment följaktligen uteslutes. Hr von Hartmansdorff tilläde sedermera:
Preste-Sl. Prot. B. IX. 128, 179. Borgare-St. Tvänne i Constitutions-Utskottet väckta j af hvarandra oberoende, förslag om tillägg i 28 ,§‘. Regerings-Formen j rörande befordringsrätt för utländske män till vissa embeten och fenster. Regerings-Formen. §. 28. Konungen äger att i Stats-Rå- Konungen äger att i Stats-Rådet det utnämna och befordra infödde utnämna och befordra infödde Sven - KonstitutionsVlskollets Memorial, N:o 2. Män lill alla de Embeten och Tjenster inom Riket,högre och lägre, hvilka äro af den egenskap, alt Konungen Fullmakter derå utfärdar, dock höra vederbörande förut med förslag hafva inkommit, der sådana hittills ägt rum; Vare likväl Konungen obetaget, att uti Militära Embeten nyttja Utländske Män af sällsynt skicklighet, men icke till Commendanter i Fästningarne. Konungen läste, vid alla befordringar, afseende endast å de sökandes förtjenst och skicklighet, men icke på deras hörd. Till Civile Embetsmän inom Riket och till Domare må sådane Män endast nämnas, som äro af den rena Evangeliska läran. Hvarje Departements-Chef skall föredraga och expediera alla ärenden, rörande befordringar, förordnanden, tjenstledighet och afsked, till och ifrån Embeten och Tjenster, vid de \erk och Stater, som under Departementet höra. ske Män till alla de Embeten och Tjenster inom Riket, högre och lägre, hvilka äro af den egenskap, att Konungen Fullmakter derå utfärdar, dock böra vederbörande förut med förslag hafva inkommit, der sådana hittills ägt rum. Tillfödseln Utländsk Man, som minst i tio år varit inom Riket bosatt och skattskrif ven, och som före de sednaste fem åren icke allenast i behörig ordning till Svensk medborgare upptagits, utan ock, efter det hans förbindelse till fremmande
Utskotten föreställa sig att, det inedgifves vara en naturlig rätt alt icke al annan lida intrång eller men inom sitt ego-område, samt att denna rätt är lika helig som deri, att ej beröfvas sin egendom. Om emedlertid vid klyfning af hemman delegare skulle lida ett sådant intrång, lärer det ej kunna nekas, det hans naturliga rätt derigenom förnärmas. Men är detta obestridligt, så lärer hans rätt lill klagan öfver ett dylikt förnärmande icke heller kunna bestridas; och om delegare har, utom nämnde naturliga rätt, en annan i borgerlig lag gifven, hvilken äfvenledes genom Nämndens utlåtande förnärmas , måste han i än högre grad tillerkännas befogenhet att deröfver anställa klagan. Detta inträffar på delegare, sorn med bestridande af klyfning, yrkar sin i lag gifna rätt till lösen. Han kan nemligen vid klyfning knappt undgå att tillskyndas intrång och men, vare sig genom väg öfver egorna och annan servitut, eller genom det ohägn i öfrigt, som kan nästan förutsättas af granne, hvilken besitter så liten jord, att bergning icke kan deraf påräknas för ett talrikare hushåll, än sorn, vid bedömandet af besutenheten, tages enligt författningen i beräkning. Dessutom kan Nämndens omdöme öfver besutenheten möjligen vara oriktigt, och då detta väsendtligen inverkar på delegares lösningsrätt, är det klart, att om delegare vill göra denna rätt gällande, han måste vara befogad att vid domstol öfverklaga Nämndens utlåtande, hvarigenom klyfning blifvit tillstyrkt. Väcker han deremot icke lösningsanspråk, så har han ingen befogenhet till klagan. Han har, i och med detsamma han ej begagnat den i lag medgifna utvägen att befria sig från intrånget af åbo å den ulklufna delen, underkastat sig det*. Bill. till R. St.
Jorda-balken ej må anses tillämplig till städjeeller arrende-aftal om jord å landet på viss bestämd tid; Densammes denna dag väckta motion, angående ändring i lagens stadgande om böter för ogild väg; Hen’ Prot.-utdrag den 25 December 1847. 81 Herr Mannerstams, Fredrik, denna dag väckta motion, angående meddelande af ett stadgande derom, att den vid sista riksdag beslutade lagförändring, rörande giftorätt, ej må medföra retroaktiv verkan; Herr Hjertås^ Lars, den 22 dennes e. m. på bordet lagda motion om upphäfvande af stadgandet i 14 kap. 5 § handels-balken, samt föreskrifterna i nu gällande tjenstehjons-stadga, angående rättigheten att tilldela tjenare hus-aga. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskotten: Herr Ridderstads, Carl Fredrik, den 22 dennes e. m. på bordet lagda motion om ändring i hittills varande lagstiftning angående Judarne. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet.
Drank, i min tanka, är ett gift för alla kreatur, f ör att ytterligare bevisa nyttan af den närvarande BrännvinsFörfattningeu, vill jag föra uppmärksamheten till de af naturen mindre bördiga fält, som Potatoes_oa!ingen gjort frugtbara , men hvars följder skulle upphöra att gagna och öka Sädesförråden i samma mon, sorn BrännvinsFörfattningen hindrade deras an-; vändande, då man af ett tunneland Jord, plan-: terad med Potatoes, kan frambringa lika mycket Brännvins„ämne, som frenne tunneland bes sådda med Rågj så frågar jag, om en Författ. ning, hvilken ensamt frambringar dessa Resultater, bör undergå en förändring, hvarigenom Sädes consumtionen ökas 1 samm^ mohn, som Potatoes-productionen minskas. Dessutom lemnar en tillmäskning af Potatoes i jemnförelse med den af säd, en större afkastning, då lika stort kar blifvit användt, hvartill fordras lika arbete, tid och bränsle. Det enda m&del , hvarigenom den sämre 424 Den 24 Mar lii, e. m. Jorden kan uthärda dess dryga beskattning , är Potatoes-odlingen, och Ägaren häraf ber väl ej underkastas en Författning , sorn sätter honom i den hårda belägenhet, att antingtn kasta Skörden törruttnad på gödselhögen eller begagnas såsom foder åt kreaturen, hvartill denna växt är alltför ädel och otjenlig , då man med Turneps och andra för kreaturen bättre födande Rotfrukter lärt sig, att begagna hvart och ett slag till sitt rätta ändamål. Af hvad jag nu anfört , torde finnas en grund för Utskottets Betänkande , att tillåta större Pannerymder för PotatoesOdlaren j men, ehuru jag sjelf har min Brännvins-tillverkning grundad ensam på denna Jordfrugt, kan jag ej annat, än, i likhet med Utskottet, ogilla en sådan Tvångslag , som hindrade det fria användande, som hvar och en bör äga af sin Jord och dess produeter.
Ekon.Utsk:ts Mern. N:o 177, i ani. af erhållen remiss å en motion om utseende af deputerade, för bevistande af invigningen af en minnesvård åt Gustaf Wasa vid Utmeland i Dalarne. B. o. Ad. åtskiljdes kl. 9 e. m. In fidem, 0. Brakel. Onsdagen den 19 September 1860. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 9 prot.-utdrag för den 18 dennes samt pleniprot. för den 2 Juni f. m. Anmäldes och bordlädes nedannämnde, från Utsk:n inkomne Utlåt:n och Mern., nemi. från StatsUtskottet: N:o 180, i fråga om beviljande af ytterligare anslag till fortsättning af National-museibyggnaden; N:o 183, med förslag till de stadganden aug:de Riksg.kontorets skulder och fordringar, som böra införas i det nya reglementet för detta verk; Sammans. Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:t: N:o 32, i ani. af väckta motioner om förändrade föreskrifter rör:de pastoralexamen; N:o 33, i ani. af återremiss af Utskits Betänk. N:o 14, ang:de väckta förslag om ändringar i nu gällande skiftesstadga; Den 19 September f. m. 219 Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet: N:o 173, i ani. af väckt motion derom, att länens brandstodsbolags obligationer måtte få uti allmänna kassor emottagas och belånas; N:o 174, i ani. af väckta motioner ronde universitetets i Upsala förläggande till Stockholm eller ock de juridiska och medi cinska fakulteternas vid nämnde universitet flyttning till hufvudstaden; N:o 175, i ani. af återremiss af Betänk:t N:o 90; N:o 176, i ani. af återremiss af Betäuk:t N:o 135.
Den förra räntegifvaren har, enligt nu gällande författning, den rättighet sig tillagd, att, i händelse han så önskar, npsäga sin spanmål till lefverering in natura och är ej skyldig att betala någon diffe - Den 5 Juli f. m. 32t> rens; hvarken mellan årets markegång eller medel-markegången: nu vill man införa det stadgandei, att om den räntegifvare, som är indelad, önskar upsäga sin ränta till lefverering in natura, så skall han jemväl betala skillnaden mellan medel-markegången och det ärliga markegängspriset. Upkommer icke derigenom en bestämd olikhet i rättigheter och skyldigheter mellan de indeldle och Kronans behallne räntegifvare? ligger icke deruti ett frö till politiska tvister? Skall ej ett sådant förhållande framkalla nya motioner och skola ej nya klagoljud höjas deröfver, alt den indelte räntegifvaren icke är ställd i parité med den Kronan behållne, emedan den förre får betala mera i lösen för sin säd än den sistnämnde? Icke finnes häruti någon rättvis grund! Man söker att ställa dem båda i jemnlikhet med hvarandra och likväl införer man en bestämd olikhet dem emellan. Ett jemkningsförslag af denna beskaffenhet kan icke vara tillfredsställande, ulan innefattar, på sätt jag nyss Dämnde, uti sig anledning lill nytt tvistefrö och lill fortsatt påstående, att de indelte räntegifvarne skola sättas i fullkomlig likhet med de oindelle. Må man då häldre, utan afseende på de högst betydliga upoffringar, som derigenom, om icke straxt, åtminstone efter några år skola förorsakas, genast skrida till verket och införa fullkomlig likhet mellan de båda slagen af räntegifvare. Att Staten för vinnande af della mål betungas med en årlig utgift af 60,000 r:dr, det tycker StatsUlsk. vara af ingen betydenhet; men beräknar man hvad frågan innebär, så finner man, förändringen leda derhän, att hvarje skattskyldig får 3J procds tillökning i sin bevillning.
Jag har i en reservation, bifogad Utsk:s betänk. N:o 14, framlagt skälen för denna min åsigt, hufvudsakligen bestående deruti, att denna K. propos., likasom nuvarande lag, icke gifver någon garanti för verkställigheten af de deruti föreskrifna controller. Den K. propos. gör nemi. till den nuvarande lagen endast det tillägg, att hvar och en socken skulle äga rättighet att utse sådane gode män, som i förslaget omnämnas, men utan att föreskrifva någon skyldighet dertill; och att införa ett stadgande i lagen om en sådan rättighet, utan någon motsvarande skyldighet, finner jag för min del ändamålslöst. För öfrigt innehåller den K. propos. precist detsamma som nuvarande lag, alt förmyndare, då fränder icke finnas, eller vägra att granska räkenskaperne, väl skall hvart tredje år inlemna dem till rätten, och att rätten skall utse gode män för att verkställa granskningen. Men något medel att kunna tillhålla en tredskande förmyndare att inlemna sin räkning, finnes hvarken i lagen eller den K. propos. Utan anmälan af förmyndaren, att fränder ej finnas, eller att de vägrat åtaga sig räkenskapernas granskning, kan domaren naturligtvis icke veta, när de fall inträffa, att gode män borde förordnas, och en tredskande förmyndare aktar sig för af t göra en sådan anmälan. Deraf har följden hittills varit, att inga treåriga räkenskaper hafva blifvit till rätten inlemnade, och så skall det äfven gå hädanefter, om den K. propos. antages. Dä frågan första gången var före i Utsk., ansåg jag denna olägenhet endast kunna afhjelpas genom att lägga controllen pä domaren. I det förslag jag uti min reservation framställde, sökte jag derföre få stadgadt, att domstolen skulle hålla diarium öfver alla förmyndareförordnanden, och tillse att förmyndarne ovillkorligen hvart tredje år inkomma med sina räkningar till domstolen, hvilken derefter skulle communicera dem med den omyndiges fränder. Derigenom skulle en säkerhet vinnas, att föreskriften fick någon verkställighet.
Bi föds; N:o 118, i anledning af väckt motion örn ersättning till CapilaineLieutnanten August Gosseimans slerbhus-delegare, för kostnader, deni han i lifstiden af egne medel fått vidkännas under en för allmänt ändamål företagen resa till Södra America: Bifölls N:o 119, i ani ed ning af väckt motion 0111 utbjudande på entreprenad af tryckning för allmänna Verks räkning: Bifölls; N:o 120, i anledning al väekt motion om befrielse för vissa delegare i Martebo myr från ansvarighet för återbetalningen till Staten utaf det lån, som kan erhållas för samma myrs aftappning m. m.: Bifölls; N;o 121, i anledning af väckt motion om utgående lill fulla belop pet al det Härads-skrilvarén i Calix Fögderi tillagde löne-anslag m. m: Bifölls; ISi-‘o 122, i anledning af väckt motion om anslag för en slöjd-skola i Christianstad: Återremitterades; N:o 123, i anledning af väckt motion om anslag till befrämjande af slöjd-expositionen Återremitterades; N:o 124, i anledning af väckt motion om anslag lill ersättande af de utaf Landtstals-tjenstemän utgifne accord^ Bifölls; N:o 125, i anledning af väckt motion om ersättning åt Consistorii-Notarier lör ökade göromål, i följd af de i sednare tider vidtagna anstalter i afseende på folkundervisningen: Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 $t|Ött g till famtlige 9ltF$'@tän&cn$’ ty ro t o c o n roit) Sagtima 9tifét>agen t (Stocholm, åren 1828/ 1829 otp i83o. Ciontre Samlingen, inrte^åöonDe <£;i‘pel>ttiontf:Ut|?oftet£ Sflemoml 0$ UttåtanDen famf SötMlag tili 9\ifet£ 6tanPer£ unPeet).