Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stad utgjorde inqvarteringen skedt efter enahanda grund för alla åren ifrån och med 1806 och till vida högre belopp, än vid Aromens Flottas Götheborgs Escadre uti inqvarterings-penningar först ifrån 1819 års början beslås; att flere af de å ofvanbcrörde Förteckning upptagne personer icke varit, enligt 1720 års InqvarteringsOrdning, till fri inqvarteringsg begagnande berättigade, såsom i och för sine£resor och förrättningar åtnjutande tractamenten eller aflöning, samt alt, sedan krigstidens slut, någon*;större Garnizon, Militaire-samling eller Arbetskommendering icke skall hafva varit i Marstrand förlagd, kan, enär någon tillförlitlig uppgift å den Marstrands Stad tilläfventyrs tillkommande ersättning hvarken blifvit behörigen upprättad eller af den år 1822, i föreskrifven ordning, hållne och Utskottet tillhandakomne undersökning kunnat vinnas, för bestämmande af ersättningsbeloppet, Utskottet, uti det ofullständiga skick, hvari detta mål befinnes, icke eller något hufvudsakligt förslag i af - 38 Stats-Uts kottets seende på samma ersättnings meddelande nu afgifva, Den 3 Januarii 1829. Utlåtande, i anledning al' K. M:ts Nådiga Remiss af Handlingarne, angående af Capellmästaren Heeffner sökt ersättning för inneha fd Lön. ,{U.-a.) C ipellmästaren J. Chr. F. lias finer har i underd:het gjort ansökning, att han, med tilIgodonjutande af dess erhållne HofGapellmästareFullinagt, malte ej allenast hädanefter få uppbära liela beloppet af den honom i sådan egenskap år i8o3 tillagde Lön, ulan äfven undfå ersättning för skillnaden emellan samma Lön och den honom lilldeldte Pension, under den tid Lö'nen honom ej tillgodokommit. Andragande Sökanden, såsom hufvudsakliga skäl för dess underd. anhållan, att han aldrig förverkat sin innehafde CapellmästareIjenst, derifrån Iv.
IF.rå'u Hedervärda Bonde-Standet* S. D. Efter å nyo skedda föredragningar biföllos LagUtskottets, på bordet hvilande, Betänkanden: N;o 17g, öfver väckta motioner, angående Lagstiftning för Vexel-rörelsen; och N:o 180, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande, N:o 64, öfver väckta motioner, om antagande af en mera fri assigneringsrält enskilde emellan, än nu eger rum. S. D. Föredrogos å nyo Banco-Utskottets, på bordet hvilande, följande Utlåtanden : N:o 118, i anledning af de inom Biks-Stånden gjorda anmärkningar vid Utskottets Memorial N:o 106: Ståndet biföll Memorialet N:o 106, ined de i Betänkandet N:o 118 föreslagne förändringar, med undantag af efterföljande pnnkler, i afseende på hvilka Ståndet förordnade: 1:0 ?v d S-de punkten mom, c, att anmanings-bref ej af någon un derskrifvas, utan utfärdas i Directionens namn; 2:0 vid samma punkt morn. d:> att detta morn. erhåller följande Lydelse: alla reversal, ehvad de utgifvas för nya lån eller omsättning af redan erhåflne, skola ovilkorligen, så vidt icke låntagare eller cautionister äro af Directionen kände, vara försedde med officiella intyg om deras vederhäftighet, af antingen Länsstyrelsen, eller Domhäfvanden :i orten, eller Borgmästaren, eller Magistraten i den stad der de äro boende.; 3:o vid 8'de punkten morn. n, att delta mom. bl ifver .-sfi lydande: utrikes, i Diplomatiska eller Consulat-be Bih, till il. St. Vlär. d. 21 slpril 183j. ställningar anställde Svenske Embetsman, må ej i Discont-Verken erhålla nya lån; samt 4:o vid l\:de punkten, af de Banco-Discont-Verket serskildt rörande föreskrifter, att oiden:
I Falun tillägges dock den märkliga betänkligheten, att om reformen genomföres, en fattigvårdsstyrelse kunde komma 39 att bestå af nästan endast qvinnor - en pikant ide, som Stockholms fattigvårdsnämd, tillspord af öfverståthållarembetet, skyndar att upptaga och bruka till försvar för siii hotade ställning. Vidare är faran och obilligheten af att belasta qviiiiiaii med ansvar för myndigheternas ekonomiska angelägenheter ett genomgående motiv för afstyrkande. Oft ' a åberopas äfveii det faktum, att myndigheterna vanligen kunnat påräkna qvinnornas ofta oskattbara frivilliga tjenster utan att erbjuda dem några motsvarande rättigheter, hvarför reformen vore opå- kallad. Utrymmet t8illiiter ej att ingå i alla afstyrkandets detaljer, dock kunna vi ej underlåta att meddela ännu några utdrag, det första för egenhetens skull, de tvänne andra emedan de synas innehålla klaven till frågans närmaste lösning. I ett län utmärka sig k. befallningshafvande bland alla sina öfriga medbröder genom den mästerliga blandning af hög ridderlighet och fin satir, som präglar deras utlåtande, hvilket tillika på ett ypperligt sätt återgifver det taktiska konstgreppet " marsch på stället "! Till en början uttyyckes en vänlig farhåga, att den erbjudna valbarheten i qvinnans nuvarande samhällsställning torde bli henne allt för besvärlig, att det vore mindre grannlaga, om endast röstberättigade qvinnor kunde väljas och icke de, hvilka sakna rösträtt, äfven om de vore lämpligare. Innan steget tages fullt ut, och qvinnan förklaras likstäld med mannen i d a kommunala och politiska rättigheter och skyldigheter, hemställes derför, att k. m: t täcktes låta allt förblifva vid status quo, med aiidra ord, tillåta atlt qvinnor må kunna användas som biträden åt ifrågavarande myndigheter. Blekinge länsstyrelse anser, att qvinnans lif genom den föreslagna reformen skulle förryckas, att qvinnan har som maka och moder vigtigare uppgifter, att hon i de flesta fall har sin tid fullt upptagen, m. m.
Wi härmed den Konungsliga styrelsen öfwer Sweriges Nike och Länder, försäkrande högtidligen och pä Wär Konungsliga tro och ära, samt med alswarligt uppfät till befrämjande af Wäre undcrsätares sällhet, att Wi Riket enligt denna Grundlags uttryckliga innehäll och ordalydelse skole regera. Hwilkct allt, säsvm af fri wilja och »välbetänkt räd beslutet, Wl nu, inför den högste Guden och Wärt trogna Folk, bckräfte att hälla, efterlefwa och fullborda, medelst Wär egenhändiga underskrift och listiga Ed: Sä sannt mig Gud hjelpe till Lif och Själ! b) Riksens Ständers Hyllmngsed. Jag N. N. lofwar och sivär wid Gud den aldra högste, att jag städse will och skall hälla för min rätte och laglige Konung den stormägtigste Furste och Herre EXIL XIII, Sweriges, Göthes och Wendes Konung etc. etc. etc., sä att jag Hans Kongl. Maj:t uti allo mätto tro och huldhet bewisar. Jag ställ ock med lif och blod förswara Konungamagtens och Riksens Ständers rättigheter, 678 Expeditioner till Riks-Ständen. i öfverensstämmelse med den af Riksens Ständer den 6 Innu fastställda samt af Kongl. Majrt och Riksens Ständer till efterlefnad antagna Regeringsform. Jcmwäl skall jag oförskräckt och tidigt upptäcka, om jag förnimmer något stämplas till störande af allmänt lugn eller till lagstridig förändring af denna Grundlag, hwilken jag till alla dest delar will och skall efterkomma och lyda; Sä sannt mig Gud hjelpe till Lif och Själ! Expeditioner till Motionairer 681 Utdrag af Riksens Högloft. Ständers Constitutions-Utskotts Protokoll den 9 Augusti 1809*). S. D. Föredrogs ett af Herr Capitaine, I.
Utdrag af protokollet öfver Civil-ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 29 Januari J866. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer. Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen. Lagerstråle. Malmsten, , Bredberg, , Thulstrup, Reuterskiöld. Carlson. Departeinents-chefen, Statsrådet Lagerstråle anmälde i underdånighet Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 24 innevarande månad, hvaruti Rikets Ständer äskat att, då en mängd ärenden, hvaribland flera af hufvudsaklig vigt, ännu återstodo att. af Rikets Ständer under innevarande riksdag handläggas, riksdagen mätte fortfara ytterligare en månad, räknadt från oell med den 1 nästkommande Februari; Och uppläste Departeinents-chefen tillika ett af honom uppsatt förslag till svar ä denna Rikets Ständers skrifvelse. Enligt Stats-Rädets enhälliga underdåniga tillstyrkande behagade Kongl. Maj:t i nåder gilla berörda förslag, samt befallde att, i öfverensstämmelse dermed, nådigt svar, så lydande som bilagan till detta protokoll utvisar, skulle på vanlig;t sätt till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo W. Th. Strokirk. Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse N:o 76- 3 N:o Ank till Exp.-Utsk. 'den 17 Febr. 1866, kl. 12 midd. Kongl Majits nådiga Skrifvelse lill Rikets Ständer med öfverlemnande af ett från Styrelsen för Allmänna Hypotheksbanken inkommet förslag till ändringar i Kongl. För ordning arne den 26 April 1861. angående dels en Allmän Hypotheksbank för riket och dels de allmänna grunder, som vid Hypolheksföreningars bildande och framtida verksamhet skola till efterrättelse lända; Gifven Stockholms Slott den 2 Februari 1866.
Den 11 Maj. t. m. markerna borde, så vidt möjligt vore, inskränkas, till besparing af både jord och gärdesgärdar, i anseende till hvilka sednare förhällandet äfven borde föreskrifvas, så vidt nu gällande Stängsel-Förordning deri bestämd föreskrift meddelar. I sammanhang härmed synes, vid alla Landtmätare-förrättningar, äfven böra. undersökas, huruvida allmänna Landsvägar äga den belägenhet och bredd, som 25 Cap. 1 och 2 $• $. Bygg. ningsBalken föreskrifva, så att i grund af dess Lag-stadganden icke någon framtida rubbning eller enskildt förlust kan tillskyndas, utan Lagens fordran behörigen iakttagas; älvensom det icke vore olämpligt, till befordran af allmän nytta, att förordna, det hvar och en, som på egen kostnad, verkställt en nyttig pröfvad förkortning eller förmindskning af Landsväg, eller anna?» allmän väg, genom anläggning af ny eller förändring af gammal väg, borde för alla tider i egen väghållnings-skyldighet till godo njuta mindskning eller befrielse i samma mon, som han beredt förmindskning i allmänna vägens förut varande längd. Aila i följd af Landtmätare-förrättningar uppkommande tvister torde lämpligast, till beredande af ett skyndsammare slut, kunna afgöras i den ordning, som för Enskiften är föreskrifven j och förmodar jag, att med iakttagande af hvad förenämndt äldre fastställde delningar, som, ej mindre genom föreskrifterna i 1780 års StorskiftesFörordning, än genom EnskiftesFörfattningar, alla äro Den 11 Maj. é. m. underkastade rubbning, enär någon delägare det yrkar, skulle med ledning af sednare tiders erfarenhet kunna undergå sådan jemk. ning, till beredande af allmän och enskildt nytta, att densamma i framtiden tryggade för ytterligare rubbning. Jag anhåller vörd. samiigen, att detta anförande till vederbörligt Utskott remitteras. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotiet. Friherre Rudbeck, Pehr Alexander, hade inleimrut följande:
Icke är denna fångenskap mig kär ... det vet du ... men se jag tänker: kanske då jag kommer ut i det fria, så dör jag af glädje och ... då har du icke fått höra min sorgliga historia .. Och dör jag ej af glädje, så kan något annat inträffa som för evigt förstummar min tunga Och hvar skulle jag dessutom finna en lämpligare ort för berättandet af min mörka saga, än här ... hvarest sjelfva väggarne äro mina medlidsamma vittnen och hvarest vi nu råka ha bredvid oss en man, hvilken icke i denna helga stund skall våga neka till hvad han känner lika så väl, som jag ... Här afbröts hon af v. Nits sjelfförebrående stämma, som var så stilla, som om han talat blott till sig sjelf: – Och hvilket hans svaga själ nu icke heller skall finna vara någon fördel att neka. Men – fortfor han något raskare – kanske kan jag, min fru grefvinna, i vissa fall tillochmed tillägga några rättelser till hvad ni hittills trott vara sanning, emedan jag hittills icke vågat anföra dem af fruktan för den man, som vi känna allt för väl. – Du afhör ju gerna min berättelse – frågade hon Harald. Denne nickade jakande, grefvinnan berättade som följer. Kap. XVIII. Grefvinnan Hennings berättelse. Det är hårdt, när en menniska ifrån ett obemärkt och ringa stånd hastigt stiger till rikedom och rang, blott för att sedan sjunka i en olycka oändligt större än låg börd och dylika slumpens yttre förhållanden. Så var det med mig. Min fader var ingenting vidare än klockare i denna socken, ehuru han kallades kantor och gick och gällde för herre. Såsom sådan och än mera emedan han dels genom arf dels genom drift och verksamhet kommit sig till en för en klockare rätt artig förmögenhet, förde han en viss stat och åtnjöt ett visst anseende, så att han tillochmed ofta var bjuden till de bättre herrskapshusen i socknen och åtnjöt dessutom den äran af återbesök. Bland dem som flitigast besökte oss var den, som tillika var den förnämaste ... det var den unga grefven Henrik Henning.
Ständers remisi dertill ej gifwer någon direct anledning, derom ej böra i någon undersökning inga. Om Banquen kunde inlösa i fräga warande Lefveranteurers fordringar, det Stats - Utflotket nu mera Den Z Zebruarii. 172 Hervar Bancs-Fullmägkige hafva ansett, att, kill bewavande af Rikets credit, Banquen, om en uägovlr.ndo lillbacke.Lg AmortistementsFond krhälles, ft!!lis''äsweu Lunna contant betala de lefveranteurers fordriii rr till ett belopp af 1,974.040 R:d. 34 si. rl för hwilka enligt hwad här ofwan anfördt är, Octrgattoner annars borde utfärdas. Den fond, som, enligt Herrar Banco-Fullmägtiges tanka oumgängeligen skulle ttocdras, till ulstäckande sä wäl af de ä Bilagor;l Lu». C. och D. till Stats - Utftottets förra Betänkande uptagne och nu i fräga warande, som af de förut, till Statens understöd, gifne förstotter, utgörande, Credi >v Länet deruti beräknadt, en Summa af 11,216,943 R:d. 40 st. n r-st., synes icke till mindre än 720 ooo R:o. om äret lunna bestämmas, ari owi ko ligen,. sä länge, och intill dest hela nämde Föttkotts-Summa b ifwit till fullo ersatt, af Rikets Luil-inkomster med 180,000 R:d. i qwartalet utgä, hwaraf, sedan 2 procent pa hela den förftjutne Summan blifwik Banquen, såsom ränta godtgjorde, återstoden pä sselfwa Capitalet borde afraknas, utan afseende pä hwad före detta, rörande räntan och afbekalningen pä Creditiv-Länet blifvit stadgadt. Högloft.
På sätt sist församlade Revisorers Berättelse, i afseende å 1841 års redogörelse, utvisar, är Kassans andel af Krigsmanshus-medlen ej heller upplagen i ntdraget af 1843 års hufvudbok, på den grund att, ”sorn räkning öfver Wadstena Krigsmanshus-kassas äldre inkomster för år 1842 ännu icke från Kongl. Krigs-Kollegium inkommit, beloppet af den Armeens Pensions-kassa med f:delar tillkommande andel i berörde inkomster icke kunnat i räkenskaperna upptagas”; och då Revisorerne hvarken af Arméens Pensions-kassas eller Wadstena Krigsmanshus-kassas räkenskaper för åren 1842 och 1843 kunnat inhemta, om någon liqvid uppgjorts öfver de under denna tid förstnämnde kassa tillkommande anparter af Krigsmanshus-medlen, men deremot utaf 1843 års redogörelse för Wadstena Krigsmanshus-kassa funnit, att åtskilliga summor af nämnde andelar för åren 1842, 1841 och 1840 icke blifvit förr, än år 1843 inbetalda, hafva Revisorerne, i saknad af en sådan liqvid emellan Kassorna, icke eller kunnat kontrollera beloppet af den uti utdraget af Arméens Pensions-kassas hufvudbok för år 1842, såsom utgörande frdelar af Wadstena Krigsmanshus-kassas äldre inkomster, upptagna summa, 57,263 R:dr 43 sk. 2 rst. §• 3, Vid berättelsen angående Kongl. Stats-Kontoret och allmänna Indragnings-statens utgifter, hafva Revisorerne ytti’at sig i afseende å det förhållande, att f. d. militäre embetsmän åtnjutit pensioner håde från Arméens Pensions-kassa och allmänna Indragnings-staten, samt få berörde yttrande här åberopa. Amiralitets Krigsman s-Kassan.
Utom mjöloch såg-qvarnar för orternas behof, samt tegel-tillverkningen, hvilken derutöfver, likasom förut, har förmonligt afsättnings-tillfälle i Stockholm, äro, bland de mekaniska inrättningar och fabriker af ädlare art, som i Länet finnas, några andre icke af större och anmärkningsvärd vigt, än Gustafsbergs porcellainsoch vaxljus-fabrik, Kummelnäs fabrik för ättika, skedvatten, färger och åtskilliga syror, samt Tumba pappersbruk, belägna, de tvenne förstnämnde å Wermdön och det sednare i Svartlösa härad Botkyrka socken. Vid Gustafsberg, der arbetet besörjes med mycken drift och årligen undergår förbättring och förädling, äro 162 arbetare sysselsatte, hvaribland 42 lärlingar, till större delen tagne bland ortens barn, och flere med utmärkt fallenhet för yrket, så att för den egentliga fabrikationen utländska arbetare icke mera behöfva antagas. Dessas antal är ock minskadt till 6, hvilka, i den mohn de afgå, skola fullkomligen kunna ersättas af fabrikens egna lärlingar. Då, i anseende till vattenbrist under sommartiderna, längre afbrott ägt rum i driften af de för massa-beredningen inrättade qvarnar, dertill vattnet från en ofvan liggande insjö genom underjordisk rörläggning framledes, och i en nästan lodrätt pumpstock uppreses öfver ett hjul af 32 fots diameter, har fabriksbolaget nödgats anskaffa en mindre ångmachin af q hästkrafter, beräknad att, när så behöfves, draga, icke blott nämnde qvarn med sina 3i pär stenar eller så kallade kypar, utan ock, på samma gång, en stor I - i5 — kross-anstalt och nio andra massa-kypar, hvilka förr drifvits med oxar. Och först härefter kan denna fabrik, hvars anläggning och fortgång varit underkastad stora och mångfaldiga svårigheter, samt påfordrat dryga uppoffringar och mycken ihärdighet, anses till byggnader och inrättningar fullt färdig. Porcellaios-tillverkningen, sorn varit i jemt stigande, uppskattas för sista året till 82,570 R:dr, och vaxljus-till verkningen till 14,100 R:dr.
N:o 220, ang:de väckt fråga om vissa Kyrkoherdar och Skolmästare i Lappmarken å lön anslagen spaumåls utgående in natura m. m., godkände R. o. Ad. den i detta mera. föreslagna votenspropos. Föredrogos och biföilos StatsUtsk:s nedannämnde i gårdagens plenum på bordet lagda ut!åt:n : N:o 305, i anledn. af en utaf Rikets år 1849 församlade Revisorer vid granskningen af Handelsoch Sjöfartsfondens förvaltning gjord anmärkning; N:o 306, i anledn. af väckt motion örn den. åt en del rotar vid Westmanlands reg:te anslagna, s. k. Kneckte-tunnans utgående med spanmål in natura, eller med lösen efter markegångspris; och N:o 307, i anledn. af ytterligare gjorde ansökningar em in - Den 13 Augusti. 201 lösen af Riksgälds-sedlar, oansedt den derför fastställda preskriptionstidens förlopp. Föredrogs StatsUtsk:s i gårdagens plenum på bordel lagda ullål. N:o 309, i anledn. af erhåll ne återremisser ä betänk. N:o 247, i fråga om löneförhöjning åt nuvarande Bibliotliekarien vid Linköpings Gymnasiioch StiflsBibliothck. Gr. Mörner, Carl Göran Dellof: Då denna fråga förra gången hos B. o. Ad. förevar, bifölls StatsUtsk:s betänk. N:o 247, som förut hade utfallit lill nackdel för motionen. Enahanda beslut fattades inom BorgareSt., men då saken återkom till SlatsUtsk., så hade genom ombyte af en del ledamöter någon vexling i pluraliteten inträffat, så all vid den anställde voteringen kom Utsk. lill ett motsatt resultat. Jag förmodar alt R. o. Ad. likväl icke frångår sin en gång uttalade åsigt, ulan med vidblifvande af sitt förut i frågan fattade beslut, afslår SlatsUlsk:s sednare ullål. hvarom jag för min del anhåller om propos. Hr Tham, Casper Wolrath:
Att bygga fasta broar öfver alla tre sunden i nuvarande riktningarne, derför kostnaden beräknats till 281,702 r:dr 20 sk. banko; 2:o) samma förslag, endast med förändrad riktning för Nockeby bro 264,252 r:dr 24 sk.; 3:o) fast bro vid Nockeby i samma linie, som gamla bron, men flottbroar vid Traneberg och Drottningholm 188,982 r:dr 14 sk.; eller 4:o) fast bro vid Nockeby i annan riktning och flottbroar vid Traneberg och Drottningholm 171,532 r:dr 18 sk.; dels, för den händelse desse alternativer skulle anses för kostsamma, och beslut på grund deraf fattas, att Tranebergs, Nockeby och Drottningholms broar komme att begagnas i nuvarande skick, blott så länge sådant med säkerhet kunde ske, men att derefter vägen till Drottningholm borde i framtiden tagas förbi Bällsta bro och öfver Blackeberg, underdånigst föreslagit ett 5:te alternativ, enligt hvilket bro öfver detta sund, med dertill hörande smärre väganläggningar intill brons båda ändar, kunde verkställas för en kostnad af 134,058 r:dr 44 sk.; dels ock 6:to) underdånigst hemställt, att, i läll sistnämnde vägsträckning, nemligen förbi Bällsta bro och Frösunda, skulle anses förmånlig, Nockeby bro kunde förläggas till annat ställe och Drottningholmsbron byggas flytande, hvarigenom byggnad och underhåll af bro vid Traneberg skulle för alltid inbesparas, och hvilket alternativ, såsom beräknadt till endast 131,030 r:dr 28 sk., skulle blifva det minst kostsamma. Härjemte anmälde Departements-chefen i underdånighet, hurusom, uti skrifvelse af den 24 sistlidne September, som nu äfven föredrogs, Kongl. Maj:ts BefallningsBil. As 6 till Kongl. Maj.ls Prop. 18S0. 1 Sami., 1 Afä., 1 Haft. 5 Kongl. Majus Prop. om Statsverk.
Slutligen har, u.i ett den 1 Mars 1851, i anledning af samtliga till millet hörande ansökningar och betänkanden, afgifvet underdånigt yttrande, Stora Kopparbergs Grufve-Rätt, med erkännande af billigheten i skogsegarnes yrkande på frihet att, der förmånligast finnes, afyttra sina skogseffekter, förmält sig anse inlösen af de privilegier, hvarigenom, denna frihet inskränktes, cj kunna åligga någon annan än Staten, som gifvit dem. Att Bergslaget icke velat afstå alla sina privilegier och förmåner utan undantag, samt hufvudsakligen förbehållit sig sina rättigheter i afseende å bergsfräl^e-jordens skogar, har jemväl Grufve-Rälten funnit »väl befogad!»; och förmodades bifall dertill ej möta hinder, enär bergsfrälse-jordens egare säkerligen ej skulle, om' de blefvo hörda, medgifva förändrad beskattning å sin jord. Då Bergslagets köpekols-distrikt voro bestämdt efter ett kolbehof för 5,000 skepp:d årlig koppartillverkning, hvartill densamma de sednare åren nära uppgått, samt skillnaden mellan hvart 10:de och hvart 30:de skepp:d af nyssnämnde qvantitet utgjorde 553V3 skepprd, sorn, efter 120 R:dr per skepp:d, motsvarade 40,000 R:dr, vore delta tvifvelsutan en mycket hög lösepenning för Dalallmogens befriande från tungan af Bergslagets privilegier och äfven en hög ersättning för hvad Bergslaget komme att förlora, så vidt upphörandet af skattekolens natura-prestation, jemte kolhandelns frigifvande, icke föranledde större och hastigare’ stegring af kolpriserna, än eljest skulle inträffa; och sorn denna stegring kunde antagas till 32 sk. per stig, och alltså för Bergslagets kolbehof, af omkring 70,000 stigar, uppginge till 46,666 R:dr 32 sk., så skulle Bergslaget blott derigenom förlora årligen 6,666
Genom ett sådant ”sinningens” uppåt-stigande (theoretiskt såsom ”be-sinning”, praktiskt såsom ”sinne-stämning” eller ”sinne-lag”), under fortsättningen städse nogare märkande sina föreölål och derigenom städse nogare bestämdt till sitt innehåll, vill Archimetrien utveckla detta innehålls helhet, från den ytliga och chaotiska ”åsigt” som är dess första skick, till en klarsynt ”insigt” af alla dess visshets grader och arter. Dessa åter äro, såsom hon nu vidare söker ådagalägga, evigt bestämbara och bestämda genom en det äkta Förnuftets Mathematik, hvilken, i och med detsamma, är den äkta Erfarenhetens: hvadan följer, att denna mathematiks förhållanden och proportioner, såsom varande Verklighetens egna, äro, i den mån de rätt förstås och alltså äfven betecknas med rigtigt motsvariga språk-uttryck, de enda villkoren för sanna begrepp om vår inre och yttre veild, om oss sjelfva och den Natur, hvarmedelst det urverkliga Väsendet, Gud, i all Verklighet uppenbarar sig. – Just i denna mathematik, och dess fulländade utbildning, består all sann Philosophi; eller, just derigenom är all sådan, väsendtligen, ”Archimetri”: hvilket betyder en vetenskap om det eviga Verldsmåttet, en allmåttseller allrigtighets-lära. Allt förnuft är nämligen innerst ratio; det vill säga: allt förnuft antyder en rigtighet, och all rigtighet ett bestämdt förhållande. Men den sanna Philosophien är deri alldeles lik Mathematiken, att hon ser detta förhållande bero, icke på oss, utan på Objecterna. Det är (ursprungligen) deras tillhörighet, icke vår. Det är alltså, i sig sjelft, icke ett menskligt: det är ett gudomligt; ett före, för och i vår förnimmelse divinitus datum, hvilket Gud sjelf afvägt efter mått, tal och vigt 212.