Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Högloft. Ständers Constitutions-Utskott den 27 Junii 1815. I anledning af Preste-Ståndets remiss företogos de af bemälte Stånd vid förliden Riksdag gjorda anmärkningar, och gillade Utskottet till alla delar Beredningens deröfver afgifna yttranden, i följe hvaraf de tillstyrkta förslagen skulle till Riksens Ständer öfverlemnas, såsom nu beredda att efter 56 § Regerings-Formen behandlas, och vid nästa Riksdag kunna afgöras. Hvad Beredningen tillstyrkt i afseende på Herr Borgmästaren Kjellanders motioner rörande TryckfrihetsFörordningen, gillades till alla delar af Utskottet, med det i anledning af Herr Borgmästaren Ullbergs anmärkning gjorda tillägg, att Parten bör bindas skyldig att för den han till Ledamot i Jury inkallar bestå resekostnaden. Bilaga G till Mern. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Högloft. Ständers GonstitutionsUtskotts Beredning den 10 Julii 1815. Efter uppläsandet af Herr Professoren Doctor Wijkmans anmärkning vid omröstningssättet uti Juryn, förklarade Herr Borgmästaren Kjellander, att han ansåg enkel pluralitet i Tryckfrihetsmål likasom i andre mål vara tillräcklig, hvaremot Beredningens pluralitet ansåg de befarade olägenheterne kunna afhjelpas derigenom, att uti Tryckfrihets-Lagens 5 § 4 Morn., efter orden 980 Riksdagen 1815. »icke åtskiljas innan», det återstående af Mom. utgår och i stället införes: densamma häröfver med Ja och Nej röstat. Till den åklagades fällande fordras minst två tredjedelar af rösterna; i annat fall vare han frikänd. Bilaga H till Mern. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Högloft. Ständers Constitutions-Utskott den 10 Julii 1815. Föredrogs Beredningens förslag i anledning af doctor Wijkmans motion rörande röstberäkningen inom Jury. Bifölls. Bilaga I till Mern. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Högloft. Ständers Constitutions-Utskott den 12 Julii 1815.
Af de mest kompetenta domare, bland andra af Peel * har det ansetts att frihandeln icke haft litet att göra med det faktum, att Storbritannien ensamt uthärdade den politiska cyklon, som 1848 utbrast öfver Europa, utan någonting fruktansvärdare än ett uppror i Irland. Förklaringen * som var i ögonfallande för de flesta iakttagare, var den att frihandeln både mildrat betrycket af de ekonomiska svårigheter, som framkallat våldsamma slitningar i andra land, och dessutom Ur de engelska arbetarnes sinnen aflägsnat den föreställningen att regeringen var förtryckande, orättvis, eller likgiltig för deras välfärd. Detta hvad angår tillfälliga resultat. I afseende på de direkta, behöfva vi blott taga i betraktande de statistiska årsuppgifterna före ochefter 1849, för att inse hvilken materiel tillväxt nationen vunnit under de förflutna tretio åren. Det tyckes nästan otroligt och man är frestad tänka sig att målningen af denna tillväxt är ett verk af en upphettad inbillning. Men det är icke så. Uppgifterna hvila på den solida grundvalen af bestyrkta sakförhållanden och på det obestridliga vitnesbördet af officiela urkunder. Detta är svaret på det oförtrutet och envist på några utländska orter spridda påhittet, att Englands välstånd visat sig tillbakagående under inflytande af frihandelssystemet. Men det fins äfven sådana som icke förneka Englands lyckliga ställning och likväl förneka dess samband med frihandeln; dock måste dessa medgifva att om förändringen af den engelska handelspolitiken icke förorsakat, så har den icke hindrat en plötslig utveckling till det bättre. De må ifrågasätta, huruvida framåtskridandet varit resultatet af frihandeln, men de måste åtminstone medgifva att det varit densamma följaktigt. Och likväl, så obegripligt det må förefalla, finnas ännu i denna dag i England menniskor som ropa på ett återvändande till protektionism, och det förefaller nästan som om frihandelsstriden skulle utkämpas ännu en gång. Ty ett slags villomeningar uppfladdra liksom ljus i stakarne ännu en gång innan de dö. Utan tvifvel fins det i England liksom annorstädes ett reaktionärt parti, men detta är i England liksom annorstädes litet och maktlöst och röner ingen uppmuntran ofvanifrån. Representanterna af detta parti sakna dock med få undantag inflytande och anseende.
Stats-Utskottet får i anledning häraf upplysa: att, sedan Riksens Ständers vid Stats-Reglerin-. gen sista Riksdag funnit, det ControllStåmpel afgiften å Guld, Silfver och Tenn, hvilken forst bestämdes genom Kongl. Controll-stadgan af d. 7 December 1752, då den påräknades att motsvara de med Controlleringen forbundne kostnader, samt vidare, likmätigt Kongl. Brefvet d. 18 Julii 1758. ansågs bora beräknas till 2^ 860 Stats-Utskottets Betänkan den. proCent af metallens värde, icke uppgick till de för Controll-Verket erforderliga utgifter, som Staten finge vidkännas, samt icke eller till mer ån fidei af hvad den efter nämnde beräknings grund borde utgöra; så anhöllo Riksens Ständer i underdånig skrifvelse d. n Junii 1818. det Kongl. Majit i nåder täcktes låta öfverse Controll-författningarne i denna del, samt, efter nådig profning, fastställa en, i jemförelse med då varande mynt och metall-värde, skålig förhöjning uti så vål de ordinarie Controll-afgifterna, som knapphalts afgiften ; hvarefter Kongl. Majit, genom nådigt Bref d. 16 derpåföljande December, fastställt den, genom Kongl. StatsContoirets och Kongl. Commerce-Collegii ofvan åberopade Circulaire-Bref, påbjudne förhöjning i desse afgifter. Och emedan denne tillökning, ehuru icke till beloppet närmare af Riksens Ständer föreslagen, likväl tillkommit på Riksens Högloll. Ständers derom gjorde underdåniga hemställan; samt, såsom erforderlig, att, enligt hvad från början varit påråknadt, betacka de med Controll-Verket förenade utgifter, synes både nödig och skålig, helst afgiften, utan tvifvel, på sått ock författningarne härom förut Stats-Ut skottets Betänkanden.
I planen förutsättes, att direktionen, som hade utlånings-bestyret sig ålagdt, skulle å bestämda tider till Riksg:s-Kont. aflemna säkerhetshandlingar, motsvarande ett visst och till rundt tal jejmnadt penninge-belopp. Att de medel, som genom utlåningen inbringades, alltid skulle i runda tal precist inträffa med de i jemna 1000:tal bestämda summor, för hvilka säkerhets-handlingar skulle å utsatta tider till Riksg:s-Kont. öfverlemnas, kunde icke rimligtvis antagas, utan beräkningen öfver hvad genom utlåningen kunde inbringas, var naturligtvis approximativ, så att de summor, hvilka, i fall endast räntan tages i betraktande, ej upginge till runda tal, skulle genom en additionel siffra jernnäs. Häraf synes, att räntans bibehållande vid ett bestämdt och oföränderligt belopp ej utgör ett oundgängligt vilkor för planen. För öfrigt kunde meningen med den upgjorda planen ej gerna hafva varit den, att alla de summor, som grundfonden inbringade, skulle under 200 år läggas på hög, utan att någon rubbning deruti finge under något vilkor ega rum, ty, i fall så vore, hvarifrån skulle penningar tagas till de större reparationer, som kanalen under tiden komme att tarfva? Förutsättningen att någon betydligare reparation ej skulle under en så lång tiderymd som 200 år behöfvas, lärer väl icke få antagas såsom grundval för en plan, hvars syftemål just var, att Slaten ej vidare skulle behöfva bidraga till kanalens underhåll. Hr Montgommerie säger, att Staten ej är betryggad, såvida icke kanal-fonden upgår till det bestämda beloppet af 2 milhr R:dr b:ko. Det är besynnerligt, att denna anmärkn. först nu göres. Den hade enl. mitt förmenande, bordt framställas år 1830 då fonden afsattes. Nu är Staten dubbelt betryggad mot att vidkännas utgifter för kanalens underhåll som då. Vid sådant förhållande är det väl icke skäl att motsätta sig en förändring, hvarigenom lindring af ett besvärligt förvaltningsbestyr beredes kanal-direkt:n samt Riksg:s-Kont:s säkerhet blifver större än förut.
Kredilivrätten kan och skall otvifvelaktig! begagnas så alt, när en dylik inrättning behöfver penningar för att gälda räntor och afbelalningar å utrikes upptagne län, så, i st. f. alt skaffa sig penningar oberoende af banken, drager hypoleks-föreningen på sitt der ägande kreditiv och får derigenom sitt behof fyldt. För de sedlar, föreningen sålunda tager ur banken, lyfter hon silfver och skickar ut. Banken skaffar följaktligen sjelf åt dessa föreningar de medel, hvarmed de utlaga bankens silfver. Men samma äfventyr, säger man, kan ju också uppstå för banken genom den åt enskilde personer förunnade kreditiv-rätt; hypoleksföreningarnes delägare kunna ju begagna denna rätt under sina namn. Dertill får jag svara, att enskilde icke hafva kreditivrält på flere 100,000 r:dr; utan högst på 10,000 r:dr. Då kunna icke dylika händelser, som dem jag omnämnt, så lätt inträffa. Att de icke äro diktade, utan enliga med verkliga förhållandet, derom kunna BankoUlsk:s ledamöter utan svårighet öfvertyga sig. Gr. Liljencrantz: I anledn. af den siste talarens anmärkn. att om förhållandet vore, såsom det blifvit uppgifvet, att 3:ne Stånd redan bifallit förevar, punkt af betänk., det ej skulle löna mödan att R. o. Ad. nu återremitterade densamma, får jag upprepa - Den 19 April e. m. 225 repa hvad jag förut haft äran erinra, alt om, till följd af RiksSl:ns beslut, någon eller några af de summor, Ulsk. föreslagit skulle till särskilde ändamål anvisas, blefve till andra ändamål disponible, jag icke ser hvad som hindrar Ulsk. att föreslå R. St. att använda den sålunda vunna tillgången till nu ifrågavar. ändamål. Jag tillstyrker således fortfarande återremiss. Hr Rosenblad: Det kunde visserligen anses onödigt att längre fortsätta den s. k. parentalionen, men jag anser mig likväl för fullständighetens skull böra beledsaga Hr von Hartmansdorffs kraflskäl med några motskäl.
39 gjorde inbjudning, till instämmande i de af Ståndet i förenämnde ämne vidtagne sladganden, stannade Ridderskapet och Adeln i följande beslut: a:dra momentet i 4 §• skulle erhålla följande lydelse: ”vid bränneriet’ af annan än vanlig beskaffenhet, eller så kallade konst-brännerier, får sammanräknade kanntalet af alla till mäskning och klarning hörande pannor, mäskvärmaren oberäknad, icke öfverstiga den högsta panneryrnd, hvarmed brällvinsbränning med enkla pannor är lillåtenr’ början af g §. förändrades sålunda: ”alla å en tomt, eller å samma egendom, hemmansdel elier lägenhet varande pannor &c. &c. io §. skulle erhålla följande lydelse: ”Mantalsoch Skattskrifvare åligge det, att inom Januarii månads utgång, enligt Mantalsoch Skattskrifnings-handlingarne, socknevis upprätta förteckningar på alla dem, hvilka anmält sig till bränvinsbränning, upplagande så väl pannerymden, sorn ilen dass, hvartill redskapen hörer, äfvensom den tid, hvartill hvar och en anmält sig att bränna; dessa förteckningar insändas till Konungens Befallningshafvande, sora ega att deraf lemna vederbörande del, för control och eftersyn, äfvensom ett exemplar af samma förteckningar skall anslås i församlingens sockenstuga^ eller u annat lämpligt ställe.”
Uti personalen vid denna korps har E. K. Majit funnit en tillökning af 8 Under-officerare vara af behofvet påkallad, för hvilka, med beräkning af 500 Ridrs lön för hvardera, erfordrades ett belopp af 4,000 R:dr. Härifrån skulle dock, i händelse E. K. Maj:ts nådiga framställning om nuvarande Renritaren å korpsens stal, Carl Akrells uppförande på Indragnings-stat, af Rikets Ständer bifölles, afräknas ett mot hans aflöning svarande belopp, 800 R:dr, då anslagstillökningen komme att utgöra 3,200 R:dr, och borde omiörmälde Under-officerare jemväl berättigas till successiv löneförhöjning af 250 R:dr efter Fern års väl vitsordad tjenstgöring och samma belopp efter ytterligare fem års lika beskaffad tjenstgöring, lör hvilken utgift tillgång dock kunde beredas af anslaget till korpsens arbeten, hvilkas befrämjande derigenom åsyftades. 1 afseende på denna fråga hafva Rikets Ständer af ofvan åberopade Statsrådsprotokoll inhemtat, bland annat, att E. K. Majit, i betraktande af angelägenheten af det militära karteverkets skyndsammare fullbordan och i anledning af anmäld brist på härför erforderlig arbetspersonal ej mindre på Topografiska korpsens egen stat, än äfven från Arméen, under den 2 Februari 1858, uppå Korps-chefens hemställan, i nåder tillåtit att vid korpsen finge Ulls vidare och pä förordnande antagas högst 8 Under-officerare all vid dessa arbeten biträda, med arfvoden af 500 R:dr årligen, hvarefter och sedan lämpligheten och nyttan af Under-officerares anställning vid denna korps sålunda under mer än ett års tid hunnit tillräckligt pröfvas, E. K. Majit ansett skäi vara för handen att af Rikets Ständer äska ofvanberörda anslags tillökning; och då, med afseende på angelägenheten af det militära karteverkets påskyndande, Rikets Ständer funnit tillökning af Topografiska korpsens personal vara behöflig, halva Rikets
Vidkommande åter frågan om den till Garnisonen i Götheborg utgående inqvarterings-ersättning, hvilken beräknats komma att, med tillämpning utaf den af E. K. M:t i Nåder gillade tariff, medföra en årlig tillökning •f 6,711 R:dr 24 sk. uti det å Fjerde Hufvud-Titeln för inqvarteringskostnader i laudsorterne förslagsvis upptagna anslag, 24,000 R:dr, deraf, eniigl 1841 års tariff, redan till staden Götheborg utgingo 10,961 Ridr 40 sk.; så, enär ifrågavarande förslagsanslag under de tre sistförflutna åren icke till sitt fulla belopp utgått, utan lemnat besparingar, som blifvit Riksgälds-Contoret i liqvid med Statsverket godtgjorde, för år 1842 med 22,624 R:dr 43 sk. 1 r:st, och för år 1843 med 1,011 R:dr 42 sk. 8 rist, samt för år 1844, oberäknadt hvad i orterne kan vara å detta anslag disponeradt, men ännn icke för Stats-Contoret kändt, utvisa ett belopp af 7,828 R:dr 29 sk. 4 rist, anse Rikets Ständer någon förhöjning uti beräkningen af delta, vid reglerandet af utgifterne under Riks-Slatens Fjerde HufvudTitel till 24,000 Ridr årligen upptagna förslagsanslag icke blifva erforderlig. Hvilket, lill svar å Högstberörde Nådiga Skrifvelse, Rikets Ständer få i underdånighet anmäla; framhärdande &c. Stockholm den 5 April 1845. 374 Expedit ions-Utskcttets Förslag till und. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3i Mars 1845. Preste-Ståndet den i April — Borgare-Ståndet den 5 Bonde-Ståndet den 5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse> angående utarrenderingen af ett Kronan tillhörigt Laxfiske i Umeå elfj invid Norrforss by.
Att komiterade icke vackt någon motion i ämnet, må man icke tillräkna dem; ty enligt grundlagen har, mig veterligen, ingen af dem motionsrätt. Hufvudsaken är, att, på sätt nu skett, frågan blifvit väckt inom representationen. Man har vidare framställt det spörjsmåi, hvartill en återremiss i detta fall skulle tjena, då icke ens någon bland Utskits ledamöter i frågan reserverat sig. Med anledning häraf tillåter jag mig berätta en anekdot ang:de högsta domstolens sätt att betrakta dylika enhälliga beslut. I)å nemi. mål kommo från hofrätten till K. M., hörde man ofta högsta domstolens ledamöter spörja: »har hofrätten varit enig i denna fråga?» Svarades det. härtill »Ja!», så började samma ledamöter betänka saken, ty man befarade att möjligen hofrätten icke så noga öfvervägt denna fråga. Fanns åter någon utaf hofrättens ledamöter antecknad såsom reservant, så var man förvissad, att skälen för och emot hos hofrätten väl voro öfvervägda. Med all skyldig aktning för Stats-Utsk:t, är jag nästan böjd att tro att högsta domstolens nu af mig omförmälde åsigt skäligen kan låta tillämpa sig på Stats-Utsk:ts förev:de Utlåt. Det förhållande att samma Utsk. icke sett någon handling i frågan, samt att Utsk:t antagligen knappt diskuterat frågan, föranleder åtminstone mig att misstänka, att denna motion rönt ett likartadt öde med många andra motioner, nemi. att helt kort och godt »slopas.» Möjligen skulle en återremiss kunna föranleda dertill, att man något närmare pröfvade, huruvida det icke vore skäl att egna någon liten uppmärksamhet åt Stockholms lilla kommun. Gr. af Ugglas, Ludvig: Frih. Stjernstedt har klandrat Utsk:t, derföre att icke Utsk:t införskaffat tillräckliga upplysningar i ämnet, och sålunda satt Ståndets ledamöter i tillfälle att bedöma, huruvida dessa undersökningar ega något verkligt värde, — elt bedömande, hvartill, efter Frihms förmenande, nu saknades all möjlighet. För min del får jag bekänna, att frågan i dess skick synes mig vara fullkomligt klar.
Dessa kosta vida mer, än de inbringa, och fråga har derföre af Poststyrelsen blifvit väckt om högre postportos erläggande af dem, som begagna snäll - materialier, ved och ljus e) extraordinarie utgifter 12,000. g,666: 32. — Summa 280,166: 32. po - Den 26 Maj e. ra, 185 posterna; men som regleringen af inrikes porto heror på R. St., liar K. M. funnit sig hindrad att denna framställning upptaga och afgöra, hvilken derför af R. St. nu torde höra tagas i öfvervägande, då 5o procts förhöjning i porto-afgifien för de bref, sorn fortskaffas med snällpost, lämpligen synes kunna bestämmas, särdeles som billigheten fordrar, att de orter, som äro i saknad af denna inrättning, icke betungas med utgifter för andra, mera gynnade orters beqvämlighet. Beträffande dernäst sjöpostfarten, så bestrides den 1:0 emellan Grisslehamn och Eckerön, der den går för Postverkets egen räkning med seglande båt; och har nyligen en ny båt måst inköpas, hvilket jag endast nämner för att visa, huru omöjligt det är att på förhand med noggrannhet beräkna alla Postverkets utgifter; 2:0 emellan Öland och Gottland (Öfver oordentlighet i denna postgång, sorn bestrides af enskild entreprenör, hafva klagomål tid efter annan blifvit anförda, som föranledt Poststyrelsen till åtskilliga undersökningar på stället och skriftvexling med K. M:s Befthde, hvarvid blifvit utrönt, att till förekommande af onödigt uppehåll och till vinnande af större ordning och noggrannhet erfordras en närmare controll och tillsyn vid inloppsorterna såväl på Öland som Gottland, än som hittills ägt rum; hvilket dock föranleder till en ökad utgift af omkring 5oo-rtdr utöfver hvad i stat blifvit påräknadt, i fall K. M. finner för godt att bifalla den af Poststyrelsen i detta afseende gjorda framställning.); 3:o emellan Ystad och Greifswald.
Uti det »extrakt öfver journalerna för inventeringen af virkesförrådet å Kongl. Flottans skeppsvarf i Karlskrona åren 1861 och 1862», sorn finnes bland »debetsdoku - 12 — 90 — menter tili virkesforråds-redogörelsen», förekommer å fol. 24,016 en missräkning å 600 kubikfot i summeringen af kolumnen för »kölsvin», hvilket, fel fortgår i omslutet, fol. 24,043, och slutligen inverkar på det belopp, som blifvit till uppbörd påfördt. Vidare anmärkes, att inventerings-journalerna ej äro läkenskaperna vidfogade, hvarföre öfverensstäininelsen emellan journaler och extrakt ej kunnat kontrolleras. § 3. Kongl. Sjökarte-kontorets räkenskap*]; upptaga inkomster och utgifter i enlighet med nedanstående tabell: De,b et. Uppbörd: Värdet af försålda sjökartor och beskrifningar 8,355: 44. Skillnaden emellan utgifter och inkomster har godtgjorts af handels och sjöfartsfonden med 42,263: 7. Kredit. Utgifter: Aflöning Sjömätnings-expeditions-kostnader Skrifoch ritmaterialier samt expenser m. Deb et. Balans från år 1861: Antal kartor. Antal beskrifningar. Uppbörd: Under året tillkomne . 5,420. 2,000. Kr ed i t. Utgifter : Under året försålde Balans till år 1863: Lager hos försäljare Dito i Sjökarte-kontoret 2,777. 5,067. Bil. Litt. N. till 1864 års revisionsberättelse, angående statsverket, sid. 91 j Debet. Balans från år 1861: Tillgångar Uppbörd: Anslaget till aflöning Dito till underhåll Diverse inkomster Stockholm. | Göteborg. Gefle. | Malmö. j Westervik. Wisby. Karlshamn i i i Kalmar. \ Hernösand. Balans från år 1861: Skuld Utgifter: Aflöning Uti Stockholms skärgård hade k sjömätningar påbörjats vid och omkring Landsort och omfattat trakten från Torö S.
Föredrogs å njo och remitterades till StatsUtskottet Kongl. Majrts, den 29 sistledne October aflåtne, samt den 20 dennes på bordet lagde, Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående jrkad befrielse från Rotering för Tynderö Socken i Wester-Norrlands Län. Herr Wirgins Arvid: Femte § 2 Mom. RiddarhusOrdningen, jemförd med 21 §, lemnar det Resultat, att under loppet af Riksdagen en Ledamot i Utskott kunde blifva dess Ordförande, utan att den förre, som borde vara enda skälet, afgått. Olägenheterna af ett slikt förhållande behöfva visst ej utvecklas; och jag får endast vördsamt underställa denna Anmärkning Ridderskapets och Adelns ompröfvande. Tillika får jag äran fästa uppmärksamheten på en olikhet i hvad, som blifvit föreskrifvit och practiserats rörande Bänkmansvalen. 19 § lyder, som följer: Den 11 November e. m. ”Sedan Riksdagen af Konungen blifvit å RiksSalen Öppnad, böra nästa Söcknedag derefter, så vida Plenum Plenorum icke å samma dag är anbefaldt, Bänkmansoch Electorsvalen verkställas. Med dessa val förliålles sålunda, att enligt AnteckningsListan, samtlige Ridderskapets och Adelns närvarande hela antal delas uti femtio serskildta, men till beloppet lika delar, hvarvid, om något mindre antal skulle öfverblifva, detsamma på sista Afdelningen med en Person på hvardera fördelas bör. Sedan detta blifvit verkstäldt, uppropas hvarje Afdelning för sig, som begifver sig inom skranket, att förrätta bänkmansval, hvarvid hvar och en inlemnar en sluten Sedel, tecknad med en af de Personers namn, som i Afdelningen finnas, då den, som de fleste rösterne erhållit, är behörigen vald Bänkman &c.” Af denna § synes tydeligen, att Ridderskapet och Adeln skulle till BänkmansAfdelningar formeras samma dag och omedelbart före Bänkmansvalet. Så har likväl ej skedt, och lärer äfven vara svårt att verkställa. Detta anmärkes derföre såsom en olikhet i föreskrift och practisering.
Kostnaden för nybyggnader, hvilka erfordras dels för förrådshusens utvidfande, dels för att ersätta sådana hus och byggnader, som genom ålder eller andra orsaker icke vidare kunna begagnas 3o,8oo. Underhållet af alla till artilleriförråden och reg:terna hörande byggnader, såsom förrådsoch boningshus, stall, ridhus m. m 11,400. Hush yre-k os t nåd er, dels för tygcontor å åtskilliga detachementer, dels för stall, manege m. m. 2,900. Anskaffningskostnaden för smärre virke, jern, stål, kol, läder, buldan m. fl. materialier, som erfordras vid artilleriets hufvudstationer och detachementer för att kunna underhålla de uti förråden upplagda fordon och persedlar, äfvensom fästningarnas bestyckning 11,700 A m m un i t i on skost nader, innefattande anskaffning af laboratorii-instrumenter och verktyg, tillverkning af fyrverkspersedlar, såsom antändningsoch geschwinda-rör, brännare och andra ernstkroppar, blykule-stöpning, bombers, granaters och kulors rengöring, glacering och omstapling m. m ^,100. Upphandling af eke virke, kastpiecer, projectiler, instrumenter för mörsares, kanoners och kulors besigtning, äfvensom sådana persedlar, som genom artilleriets ökade hästantal måste anskaffas 26,000. Underhållet af artillerireg:ternes stall och ridpersedlar, samt stallinredning och inventarier 2,700. Deu 27 Maj. Transport Iståndsättningen af den materiel, som årligen begagnas af artilleri-reg:terna och deras detache - 89,600. menter till exercis, målskjutning öfver tillverkningskostnaden för den infanteri-, artillerioch cavalleri-ammunition, som under vapenöfnin garna förbrukas Diverse extra utgifter, såsom aflöning vid inventeringar, arbetsskillingar åt commenderadt manskap, åkare-penningar, skrifmaterialier för för rådsstaterna, resekostnader, frakter och forlöner m. m.