Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Från rättighet att yttra sig i dessa mål , der framförallt bekantskap med grundlagsbuden erfordras, har man härigenom uteslutit Grundlags-Utskottets personal, af hvilken man företrädesvis tyckes kunna fordra denna bekantskap; uteslutit Gransknings-Utskoltets, hvars befattning, näst efter Grundlags-Utskottets, och nära lika mycket som den, tvingar till ett ständigt forskande i Grundlagen. Man bar i det stället öfverlemnat nämnde domsrätt i formfrågor inclusive åt Banco-Utskoltets ledamöter, som böra väljas med uteslutande afseende på en enda förvaltningsgren, åt Stats-Utskottets, hvars öfriga befattning är med budgetens sifferech sakfrågor, kring hvilka , enligt hvarje Riksdags-historias vittnesbörd , parti-delningen inom en Riksförsamling alltid mest concentrerät sig. Det Hor till Constitutions-TJt skottets Memorial, N:o 85. synes mig, som om Utskottets förslag här är vida mindre ändamålsenligt, än <len nuvarande Grundlagens stadgande, hvars fortfarande dock icke mer är möjligt, då Grundlagsoch Gransknings-Ulskotten skola vara delegationer af serskildta kamrar. Men mot sjelfva iden, att en delegation skall döma emellan principaler, torde mycket vara att erinra. Detta är åtminstone en nödfalls-utväg. Påminner man sig hvad resultat, som hotar att uppstå utur det nuvarande förhållandet med Förstärkta Utskotten , att nemligen i flere fall , då två Stånd stannat emot två, man börjat finna något eller några af dem så säkra om, att, när de besluta, är det rätt, att de icke medgifvit sina delegerades inställelse i det Förstärkta Utskottets sammankomst;— betänker man, huruledes genom ett sådant förfarande Grundlagens syftemål, att på ett eller annat sätt få slut i saken, synbarligen kan omintetgöras; — då blifver man i sanning tvehogsen om ändamålsenligheten af hela den föreslagna inrättningen. Serdeles gäller detta, när en mängd Utskott skola sammansättas, hvarvid nya form frågor kunna uppkastas, såsom t. ex. om den jäfvighet, som, enligt förslagets lydelse, skulle kunna utesluta det ena Utskottet.
Barnarf och plo8 u»u8 äonsraä^ medel böra utan twekan befrias, och med dem mäste komma i jämnförelse den fattige Ämbetsmannens Änka, som i penningar förwandlat sit ringa lösörebo, af hwars ränta och spinnrocks örtjensten hon med knapphet kan uppehälla lifwet, tzen Officeraren, som antingen för älder eller med stympade lemmar mäst draga sig utur tjensten och har en ringa accordssumma, jänite en obetydlig pen8ion, til 80lltwn för sina äterstäende dagar, wänne det är rättwist at veste, som ej fä böja räntan pä sit Lap,^!, under dstat priserna pä deras behof stegras, stola derutöfwer widkännas bestattning? Jag skulle deremot gerna medgifwa, at den werkelige (-?.pick!l>8-en sick densamma undergä, om det kunde wara säkert at följderna deraf ej blefwo tryckande för gäldenären, och om förlitandet pä ^ayiral!8ten3 dygdiga tänkesätt, at ej genom upsägning twinga fin läntagare til en afgift som den förre tilhörde, icke blesen af förra tiders erfarenhet bestyrkt misträkning. Jag stulle häldre tilstyrka, at Bewillnings Utstottet, för at winna fyllnad i denna och flera wilkorliga afgifter, sick sig til biträde et indragnings - och besparings - Utstött, 850 Den 19 Ittnkk. som granstade alla oförtjent» ertra löner och xL7-8lonLr, Kronans ensidigt bortforlänta rättigheter, hwilka kunnat för betydliga summor at andra föryttras, och som medenwerklig paMotiff wärma samt med tankan jämt fastad pä den fattigas lindring utan afseende til personen, med en ädel frimodighet nagelfara alla de utgifter, hwilka under det nu warande swära be-, trycket möjligen kunde antingen ätertagas, eller minstas eller besparas.
Julii 1818, om inteckning i fast egendom, dels tillägg till denna Författning^ blef ifrågavarande Utlåtande af Preste-Ståndet afslaget; hvarjemte Ståndet för sin del ansåg, att det uti iörberörde Författning stadgade ellmänna förbud, emot intecknings beviljande i sådan fast egendom som är på ofri grund belägen borde upphöra, och i detta afseende förblifva vid hvad förut lagligen föreskrifvet varit. S. D. Sedan PresteStåndet under denna dag godkänt Stats och BancoUtskottens Betan - Trot. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL UimJU MGiMfåiID0B§ PROTOKOLL Ml) Rikida^en i §tockliolin Åren 1850 oell 1851* TIOIDE §AMiIIGEI. I sta Afdelningen: Rikets Ständers Bevillnings-Stadga, Riks-Stat samt Förslag till Förordning angående Stämplade PappersAf giften, jemte Riks dags-Beslutet. &mm t ‘i lali is. ii K i. i. t ua t si i. lilå« { flllf<lJll;iä9'0*M 1 £SS^fälMMifc 4S8f ftoo 0c8t \ • '■ •- V •■; ,*•"" .• .» ■-*•■■■ *c,:; ■<•'• 3S«I£#*T Ui . ;, ii si i ' nnVy/iv/'! Vhu v-, ivi\>s -?.\ViVi f«\4nV$«&-•■;V’''-*V **‘>W;viV£ »AaÄVA -V-UUV-;' a4I. **\M-*Vy.«\.VÅ \mV; p.'-(t\vMVWv WU . V'* Vi i W A\ - iV\ i -\ Å\ o\ .
Dito till Staden Cimbritshamn, för dito, emot en år 1848 vidtagande inbetalnings-skyldigbet af 5 proc. årligen å den ursprungliga låne-summan, hvarvid 3 proc. ränta för kapital-återstoden beräknas, Dito till Staden Warberg, för fullbordandet af dervarande hamn-anläggning, emot enahanda år 1849 vidtagande årliga inbetalnings-skyldighet och ränteberäkning, Dito till strandägarne omkring sjön Tåkern i Östergöthland, för sänkningen af nämnde sjö, emot samma, år 1847 vidtagande dito Dito till Öfverste-Löjtnanten G. A. Ennes, för aftappning af ett vattendränkt fält å egendomen Negelstena i Tibble Socken af Upsala Län, emot dito dito, Dito till Kapitenen J. A. Sundmarkj för dito af Booch Gallerå-sjöarne i Elfkarleby Socken af samma Län, emot dito dito, Dito till deltagarne i upprensningen af vattendraget genom Mösa-, Rudoch Hesslinge-sjöar till Ekavik i Mälaren , för beredande af aflopp för vattnet i Träsket Blackfjärden uti samma Län, emot dito dito, Dito till dito för sänkningen af Granebergs och Hallarby sjöar uti Lislena socken af samma Län, emot år 1848 dito dito, Dito till Kammarjunkar en J. von Engeström och Posessionaten J. F. Björkman, för utdikning af Södra Wisjö mosse å Norunda Härads Allmänning i samma Län, emot dito dito, Dito till delägarne i Bälinge mossar inom samma Län, för utdikning och aftappande af dessa mossar, emot dito dito, Dito till deltagarne i uttappningen af Sandby-sjön i Wesslands Socken af samma Län, emot dito dito,. Dito lill Friherre Axel Hermelin och Löjtnanten H. Meurling, för sänkning af Säby-sjön i Norra Wedbo Härad af Jönköpings Län, emot dito dito, Dito till vederbörande jordägare invid Himble å i Halland, för samma ås upprensning, emot dito dito,.
Vid ingåendet af unionen emellan Sverige och Norge bestämdes såsom det hufvudsakliga af föreningen, att håda rikena skulle erhålla en gemensam Konung. När man sedermera vid 1815 års Riksdag skulle i lag införa denna union och KiksAklen stiftades, blef någon förändring icke föreslagen i de Svenska grundlagarne, ulan man hade endast en annan lag IliksAklen, bredvid dem. hvilken icke en gång är af grundlags-, utan af civil-lags natur. Man sökte icke eller bringa någon öfverensstämmelse emellan denna RiksAkt och de stadgaoden, hvilka i grundlagen finnas äng;.le Riksstyrelsens föiande. då Konungen är rest utom de förenade Rikena eller af sjukdom hindi ad att Sjelf föra styrelsen. Den Svenska Reg.-F:n föreskrifter för dessa fall alt regeringen skall förås af Stats - Den 18 Februari f. xn. 417 StatsRådet. Genom RiksAkten satte man det Norrska SlatsRådet vid dessa tillfällen bredvid och tillsammans med det Svenska. R. o. Ad. behagade deraf finna, att man visserligen icke ändrade den Svenska grundlagens bestämmelser genom RiksAkten; men också icke gjorde RiksAkten dermed fullt öfvensstämmande: ty ehuruväl det Svenska StatsRådet fick fortfara i sina funktioner såsom regent, erhöll det dock i sjelfva verket bredvid sig ett lika antal andra ledamöter såsom medregenter, och sjelfva riksstyrelsen blef verkligen derigenom förändrad. På detta sätt har Interims-regeringen upkommit. Denna regering är ganska otjenlig i alla afseenden, både genom sin talrikhet och sin sammansättning: derom lärer väl icke något tvifvel kunna upslå; hvilket man äfven fann och jemväl erkände genast efter dess inrättande. Redan förut hade Carl Johan blifvit af R. St. bemyndigad att under Konung Carl XIII:s sjukdom föra Riksstyrelsen i Sverige; och detta bemyndigande utsträcktes sedermera äfven till Norge. Ett dylikt förordnande gjordes sedermera äfven för dåvar:de Arfprinsen Oscar. Dessa förändringar, otvifvelaktig! nyttiga i sak, vore deremot högst förkastliga, i det afseendet att de vore tillkomna emot de lagliga formerna för besluts fattande i dylika ämnen.
Plenum kl. 10 f. m. Justerades 1 prot.utdr. för d. 22 dennes e. m. samt pleniprot. för d. 15 dennes. Föredrogs StatsUtsk:s d. 22 dennes f. m. på bordet lagda mern. N:o G, ang:de ersättandet af de tillökade riksdagskostnaderne för Hr Landtm, och Hrr Talmännen. Detta mern. blef, på begäran af Frih. Palmstjerna, Carl Otto, och Gr. Lagerbjelke, Gustaf, ånyo bordlagdt. Äfvenledes föredrogos och lades, på begäran af Gr. Björnstjerna, Carl Magnus, Frih. Stjernstedt, Aug. Wilh., 378 Den 23 December f. m. och Hr von Troil, Samuel Gust., ånyo på bordet StalsUtsk:s d. 22 dennes f. m. bordlagde mern.: N:o 7, ang:de riksdagskostnadernes bestridande; och N:o 8, ang:de förskott å aflöningen för den hos RiksStm och Utsk:n anställde betjening. Frih. Cederström, Claes Rudolf, anförde skriftligen: I ändamål att afskaffa landsh.-accorderne beslöto R. St. vid 1840—1841 års riksdag att inlösa alla dylika accorder, med villkor att 6 procents ränta å den summa, som i detta afseende blefve utbetald, skulle årligen af lönerne vid de landsh.-befattningar, som såmedelst från accord befriades, dädanefter innehållas och till Statsverket ingå, intilldess den förskjutna summan, med 4 procents ränta derå, blifvit godtgjord. Då detta till sin syftning och säkerligen äfven till sina allmänna verkningar förtjenstfulla och gagneliga beslut fattades, hade varit önskligt om man undgått att vid tillämpningen inledas till partiella missförhållanden.
Sedan, i anseende till viglen och vidlyftigheten af de ärenden, hvilka utgjort föremål för Utskottens gemensamma behandling, Utskotten funnit behofvet vid innevarande, likasom vid föregående Riksdagar fordra antagandet af en serskild person, för att hos dem bestrida Secreterare-befattning; så hafva Utskotten, sedan numera beskaffenheten och vidden af de härtill hörande göromål kunna bedömas, ansett en deremot svarande vedergällning böra för nämnde person bestämmas; och då Utskotten inhemrtat, att dylika tjenstemän vid i8a3, äfvensom vid 1828, 1829 och i83o 20 Statssamt Allm, Desv,- och Ekon,-Utskottens Utlåtande, N',o 183. årens Riksdag åtnjutit ett arfvode af 166 R:dr 3a sk. B:co i månaden, räknadt från antagningsdagen, och att, vid 1834 och 1835 årens Riksdag, i följd af en vid Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Canzli då uppgjord aflöningsreglering, samme tjensteman erhållit omkring 5 R:dr B:co om dagen, och de vid innevarande Riksdag uti sammansatta Utskotten behandlade ärenden, i antal och vidlyftighet, vida öfverstiga desamma vid föregående Riksmöten, få Utskotten lill Rikets Ständer hemställa, att till den person, som bestridt Secreterare-tjenst hos Utskotten, och för hvars aflöning blott varit disponibelt ett af de för Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskoi tets Canzli anslagne Canzlist-arfvoden, må af Rikets Ständer beviljas en så stor tillökning uti den hittills erhållna aflöningen, att hela arfvodet kommer att uppgå till 5 R:dr 16 sk. B:co för hvarje dag, att beräknas ifrån och med den i5 Mars sistlidne år, då han i denna sin befattning inträdde. Stockholm den 16 Mars N:o 183. Anis. till Exp. Utsfc. den 19 Mars 1841, Isl 11 f. ra.
Med anledning af hvad sålunda uti ofvan berörda 2:ne befordringsmål förelupit, bafva Herrar Revisorer ansett sig böra, lill förekommande för framtiden af godtyckligt förfarande vid tjensters tillsättande inom Banco-Verket, fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att 1 moni. i f8 af Banco-Reglementet bringas till mera öfverensstämmelse med 3 morn. i samma §• Herrar Banco-Fullmägtige funno sig ej böra lemna obemäldt, huru som 3:dje Artikeln uti Banco-Reglementet af d. 26 Maji 1835 stadgar uti §. 48. "Mom. 1. Till tjensterne vid Fullmägtiges Expedition j Commissariebestäilningarne och Fiscalstjensterne utnämna Fullmägtige, med fästadt afseende på Verkets fördel samt vigten och ansvarigheten af hvardera befattningen , den bland competente Sökande som Fullmägtige finna till den ledige platsen mest skicklig och passande; under iakttagande derjemte att Commissarier hvilka äga lagkunskap, till tjenstgöring i Cancelliet varda anställde. Mom. 3. Vid så väl förslags upprättande som utnämningar till öfrige i §. 48 uppräknade tjenster, skall väl fullt erforderlig skicklighet till — 6o — Sysslans bestridande i förening med ett redligt och anständigt uppförande utgöra första grunden för befordran; men den Sökande som dessa egenskaper förenar, vare ock förvissad att oförkränkt njuta lii! godo dess tour och anciennitet inom Verket; börande vid ledigheter tili Casseursbeställningarne och äldste Bokhållare-sysslan vid Luckan i Vexel-Banken, dessutom i betraktande tagas den pålitlighet och serskilda fallenhet för Verkets och Allmänhetens betjenande som dessa befattningar fordra. Tour och Anciennitet räknas från första Fullmagts datum inom hvarje tjenstegrad.” I den åberopade 4^ §• stadgas ultryckeligen, att För compelente Sökande anses: Till tjenstebefattningarne vid Fullmägtiges Expedition:
Beträffande Utskottets, öfverst å sid. 24, i Betänkandet förekommande yttrande i afseende ä Hans Exellens Herr Grefve Löwenhjelms och vice Talmannen Ola Svenssons förslag lii! jordegendomens beskattning gillade Ridderskapet och Adeln det slut, hvari Utskottet stannat. § 5 bifölls. 596 Prot.-Utdrag den 9, 12, 15, iS och 18 Maj 1860. i:sta mom. af § 6 återremitterades oell bifölls det slut, hvartill Utskottet kommit i yttrandet, sid. 24, angående väckta förslug om det s. k. Bevilliiings—afdragets upphörande. 2, 3 och 5 mom. af sistnämnde § samt Utskottets, nederst å sid. 24, förekommande förslag om Krono-arrendalorcrs inkouist—bevillning återremitterades.
Herr Grefwen och Ordföranden tillkännagaf, att annu åtskilliga Ledamöter äterstode af dem, som an, malt sig att tala. Grefwe löwenksselm, Esri afstod ifrän sin rättighet att tala i fall Herr Grefwe» och Ordföranden behagade göra proposition. Likaledes afstodo Herr Illttinzboff, Otto, Grefwe körner ^llolpk Oöisn och Herr kLblmsn. Grefwe O^Uenborg, Joban Ikennlnz, begärde att betänkandet, jemte alla derwid gjorde anmärkningar, mätts till Utskottet äterförwisas. Herr Grefwen och Ordföranden gjorde propoposition till bifall pä Allmänna Bcswärs - och Oecsnomie, Utstottets betänkande i hela dess widd. Ro, 465 Den zZ April. Ropades ett starkt Ia, blandat med Nej och yrkan, he af Dotering. Herr ldeutsrrliLI-ft (leil vusteft underställde, om icke H6 §. af Regeringsformen , förestrefwe, att efter gjorda anmärkningar, ätcrrcmisi nvdwäntigt borde äga rum Herr Grefwe» och Ordföranden erindrade, att Votering wore begärd och att densanrma icke kunde förwägras. Z likhet härmed yttrade sig Grefwe b.äl>vcr>!stelm, LAll Lxel. Herr flarlkelin, Ozcklenzllölkl Lsri. Da enligt Nege^ ringsform och Riksdags - Ordning, hwar och en äger fri opinions-rätt, hwarken kan eller witt jag bestrida den dermed ätföljande rättighet att begära Votering, men dä närwarande amne pä det närmaste rörer Statens wäl och tvärt Ständs heder, anmanar jag de fä , som kunna wara emot soken att anteckna.sig derföre. Under nägot harwid uppkommit sorl yttrade sig Herr Vrinleenskölcl, Lsrl krellrlc: utan behof af hot , anmäler jag mig blifwa antecknad.
De äro grundläggarne af den s. k. realismen, yrka på hvad vi kallat den borgerliga bildningens införande i skolorna, och blifva härigenom upphofsmän till den strid mellan “ humanism “ och “ realism “, söm ännu icke är utkämpad. I följd af vanans makt förmådde de dock — om Ur dagens krönika. de äfven sjelfve velat det — föga rubba de gamla språkens dominerande ställning. Det är ej af något intresse för oss att vidare följa det allmänt europeiska undervisningsväsendets historia. Vi vända oss nu till det svenska skolväsendet, för att taga dess utveckling i betraktande med särskildt afseende på den fråga som föreligger. Klosterskolorna äro i Sverige, liksom annorstädes, de första undervisningsanstalterna, och bildningen stod i kyrkans tjenst. Något klart fattadt mål hade denna bildning naturligtvis lika litet här som i det öfriga Europa under medeltiden, och den nyare tidens början är icke bättre. Att det lästes latin och åter latin i skolorna, är klart, äfvensom att denna latin var af uslaste beskaffenhet; någon grekiska torde ej hafva förekommit och dess studium påbjudes ej förr än i 1649 års skolordning, om det ock något tidigare^ varit infördt här och der. Hela undervisningsväsendet låg för öf-rigt i förfall, hvilket fortfor ännu långt efter reformationens införande. Vår första skolordning, en efterbildning af Luthers sachsiska skolordning, är af 1571, och föreskrifver läsning af klassiska auktorer, hvarjemte något retorik och moral skulle inhämtas efter nyare arbeten på latin såsom Melan-chtons, Erasmi och Gamerarii verk. Att kristendomsunder-visningen bedrefs på latin, är sjelfklart, och latinska skrif-öfningar pågingo flitigt. Latintalande var för äldre lärjungar strängt påbjudet. Någon stadga i det svenska undervisningsväsendet inträder egentligen icke förr än med 1649 års skolordning, hvilken väsentligen är bygd på grunder, som redan af Gustaf Adolf uttalades.
Maj: t enligt riksdagens begiiran tillsatt för bedömande af undervisningen i näiiinda skolor, i Iivilken koniit6 för första gången tvanne qvinnor, båda medlemmar af Fredrika-Rremer-Förbundet. kallats att deltaga. Bland de inom 1: örbuiidets program liggande syften, för Iivilka Styrelsen aiiniar under den närmaste tiden verka, må sarskildt niimnas utarbetandet af en plan för studieoch yrkesstipendier för flickor samt griindlaggandc af en fond för detta iindamål. Bil. Stadgar för Fredrika-Bremer-Förbundet. S I. Fredrika-liremer-1: örbunilets ändamil är att, under kraftig saniverkan af erfarna qvinnor och niXnLn, inom SS vida kretsar af vart land som möjligt verka för en sund och lugn utveckling af arbetet för qvinnans höjande i sedligt och intellektuelt s3väl soni i socialt och i ekonomiskt hänseende. R z. För rinnande af sina syiten vill förbundet: u) upprätta en furbunn ' slyi i hufviidstadeii, med uppgift att inom omrSdet för förbundets verksamhet inhemta och meddela upplysningar, tillhnndahflla anvisningsböskcr och litteratur, skol&lt;ich arbetsprogram m. in., nppliigga register för vissa slag af arl&gt;etssökande, samla uttalanden i vigtigare frigor för dagen m. ni. b) genom tryckpressen verka för förbundets itndaniil. I.e&lt;laniot af förbiindet Sr hvarje välaktad qrinna ocli nian, son1 dertill af styrelsen kallats och erlägger stadgade afgifter. som under tvi p i hvarandra följande år icke erlagt stadgad arsafgift, anses haha ur förl&gt;undet utträdt. Hvarje ledamot erl5gger en inträdesafgift af trc kronor samt en arlig afgift af samma belopp. I) en ledamot, som p i en giug till förlmndets kassa s~soni lerl3- motsafgift erlagt tretio kronor. IMver stXndig ledrinot.
M OOO: <yör året luågförbt recognitionSsfntfbe „ 000: Summa Sf:8C 000: a 00 sJt:br 91. 91. iöntf, (jioareft, ttteb öcgagttaube af obegranfab fntibcSratt, ttnber näftlibet år tittm erfatS . Sf:& 000: 000 a 00 9t:br 000 ^ f går: 3; t (t ru e x: ft 1111 g ö f o )111 a b (efter förra årets pris) 5(f(öttt»tg, Stat ocfj öfrige förmåner till 33rufö-6c SmibeStöit, berutt jemtuät (nöeräfitab Snte S3rufct3 utfftffber orf) onera: «g»antinarffatt 00: Ståndört ©etoftfmng oo: — $|3rcftsrätttgljeter OO: — S£mg8gäfhitng 00: — Stpntng tilt S3erggtiugö Äafeitat efter 5 procent, metfnearar ett neärbc af 0000 9t:br, t)tiearaf 5öeneiCU ning ä o 9t:br feer mitte utgör SDltnimtsStfgift: iVbet af «£auimarf?attäjern Uppgift titt ^öj:ering6 @tab för år 18 Snfomft.
Likväl veten J alle, mine herrar! att bevilin.förordn. är en af I Den 7 O c l o b e r f. ra. lie författningar, eller så att säga den enda, som Ständerne äga att allena utfärda. Skulle nu Ständerne tillåta sig alt på detta sätt intränga på LagUtsk:s och möjligen äfven Ekon.Utsk:s område, så skulle de med detsamma jemväl intränga på konungamaktens. Jag vet icke något lämpligare sätt att hjelpa hvad vi sjeifve och våra föregångare felat i afseende på bevilln.förordningen, än det som Hr Ribbing uppgifvit, att sedan Ståndet genomgått grunderna för bevilln.förordningen, det må blifva en särskild omsorg, innan vi komma på tillämpningen, att urskilja hvilka stadganilen i den gamla bevilln.förordningen, eller i den nu föreslagna, icke uro af beskatlnings-natur, utan af egenskap att tillhöra antingen Lageller Ekon.Utsk., samt att sedermera dem dit remittera. Vi kunde dä få ett särskildt betänk, om dem, samt derefter öfverlemna dem i ett sammanhang lill K. M., hvarigenom bevilln.förordn. vederbörligen inskränktes till sjelfva afgiflefnas bestämmande. För ögonblicket synes mig således 11. o. Ad. kunna fortfara med pröfningen af alla stadganden, som förekomma, Ståndet likväl förbehållet att sedan få ur bevilln.förordn. utgallra dem, som icke höra till beskattningen, utan till elen allmänna lagstiftning, som af Konung och Ständer gemensamt, eller af Honom allena utöfvas. Hr Rosenblad: Emot hela stadgandet i 33 §:n kunde vara mycket att invända, men det skall jag dock icke upptaga nu, då inträffade förhållanden gjort det verkligen oriktiga i detta stadgande mindre skadligt, än det förut varit. Således må det stå qvar; men så länge detta stadgande om bevilln.afdrag finnes, kan man icke umbära de föreskrifter, som i slutet af §:n förekomma.
Närlagde Afskrift af Compagnie - Chefs förbindelse, utwisar till hwab del jag åtnjutit ifragawarande douceur, och har jag med afseende a den samma betalt lika till och med högre Accord än de fleste Compagnie - Chefer wid Regementet, hälst jag genom samma BeklädnadsproCent och öfriga förmaner kunnat wid Tjensten påräkna minst en lika inkomst med dem, men får nu deremot efter Stat blott uppbära omkring 48o R:dr; Af ordsak att wid Regementets nya organisation och Extra Statens upprättande, da afseende gjordes pa den douceur som widare för Regements-Qwsrtcrmästare skulle komma akt fortfara endast sadan ersättning blef med Tjensten förenad, stm ansags swara emot den förlust, hwilken genom Regementets förminskning inträffar, hwaremot Compagnie - Chefs kommo i åtnjutande af en lämpad ersättning ester deras förlust, och uppbära nu öfwer 850 N:dr k penningar utom §0 Tunnor i Spannmål för äret. Som mitt lidande härigenom blifwit det kännbara, sta, får jag sa wäl med stöd af anförde skäl, som med åberopande af Kongl. Brefwet den 12 Oclvb. 1808 angående Swensta Gardets upplösning, hwaruti den försäkran blifwit lemnad Officers,Corpsen t allmänhet art bibehallas wid fine innehafwande Löningsfförmaner, intill motswarande wilkor pa Stat erhalles, till Herr General-Adjutanten, Öfwersten och Commkndkmen hemställa, om jas ej ma kunna > Den z Julik. förhoppas den Nåd af Kongl. Majit att, da öfrige dels placerade dels oplacerade Officerare efter Regementets upplösning fa åtnjuta alia Lönings.förmaner, äfwen ersättning för ifragawarande douceur, som ej annorlunda an som Lönings-förman kan och ör betraktad, da Accord för densamma är tillåtit och beralt, matte mig fa beräknas och fran Stats-Merket komma mig till godo.