Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Tacka vet jag Smeds-Karin. Det var ackurat det samma som att hugga i det här bordet, så bastant var det. Men nu ska' svärdet slipas om, sen I, och se'n tar det bättre. Det skratt, som nu följde, bildade en sällsam motsats till den djupa förtviflan, som Anders erfor. Han hade hört tillräckligt mycket, för att förstå att samtalet rörde Elsa, och han ryste vid tanken på hennes öde. Han tyckte sig se henne framför sig, känna hennes hufvud i aningsfull längtan luta sig mot hans bröst. Hennes ögon voro förtroendefullt fästa mot hans. Han mindes nu så väl en vacker sommardag, då de vandrat till samman utåt Liljeholmen. Vinden susade öfver dem i trädkronorna, fåglarne qvittrade och biet surrade vid dikeskanten. — Jag skall vara dig så huld och god, — hviskade han i hennes öra, under det han ömt slöt henne till sig. — Alltid skall jag älska dig, våga det bästa för dig. Det är icke stundens hugskott, Elsa, det är en kärlek, mäktig till hvarje uppoffring! Hon hade smugit sin kind in till hans. — Jag tror det nog, — hade hon sagt, — jag tror att du menar hvad du säger, och jag ville så gerna tro dig — men det är som vore jag rädd för dig... Om ett år få vi se! Då hade han tryckt en kyss på hennes panna. Hela sin själ hade han önskat kunna lägga i den kyssen. — Sedan den dagen hade ett år gått till ände. Han reste sig häftigt, liksom för att med ens befria sig från de tankar, som plågade honom. Guds död! Han vore frestad att med ett slag af sin hirschfängare döda den dräglande krämaren der borta, som talade om henne i en så gäckande ton. Han vinkade skänkflickan till sig, betalade sitt ölstop och närmade sig dörren. — Ers nåd glömmer sin penningpung! — ropade flickan efter honom med ett skälmskt småleende. Han mottog mekaniskt sin röda skinnpung, kastade några småmynt på bordet samt gick utan att säga ett ord. Hon såg helt förvånad efter honom. — Nej, den var en härlig en ska'
Uti Protocolls-Utdrag af den 16 sistlidne Juni har Kongl. Kammar - Collegium meddelt det Utlåtande, att alldenstund Kongl. Maj:t ej allenast genom Dess Nådiga Bref af den 5 och 30 Den 7 Juli. 30 September 1743, efter Riksens Ständers underdåniga yttrande, samt i anledning af 1655 års Stadga och Riksdags'Beslut, ansett detta hemman, såsom beläget pä en till handel ifrån Kronan förbuden ort, i nejden imellan Kungsgårdarna Eskilstuna, Sundboholm, Kongsberg och Räfsnäs, vara för Kronan ornisteligt , utan ock genom ytterligare Nådigt Bref af den 27 Octob. 1747, enligt Riksens Ständers underdåniga tillstyrkande, förklarat, att det såsom af Säteri egenskap hvarken kunde till Skatte säljas,' eller i vederlag för utbyte från Kronan lemnäs, äfvensom det derå af Rådmannen Kierrman år 1752 sökte Skatteköp, i anseénde till Lägenhetens nära belägenhet intill Gripsholm blifvit afslaget, och han allenast försäkrad, att derpå få njuta åbo-rätt, så länge han nyttjade hemmanet till Eår-afvelenS underhållande; fördenskull och som uti hvad således af högsta inagten , angående Lindö hemman, blifvit förklaradt, sedermera icke skedt någon ändring, så borde, efter Kongl. Kammar - Collegii tanka, detta till ett halft mantal skattlagde och fastställde Lindö hemman annei anses för ett Krono-Säteri och räknas bland de uti 77 §. af 180g års Regerings-Form omnämnda Domainer, samt således förvaltas efter de om dem af Riksens Ständer föreskrifna grunder, hvaremot nu icke eller vore något hinder, då, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 8 Octob, 1812, Herr Bergs-Rådet von Wahrendorff endast till nästa Riksdag derefter blifvit vid hemmanet bibehållen, hvarå han likväl synes böra få njuta Laga Fardag.
Därpå böjer och formar man " • gå i hus och sy linnesöm, enkhjälp vid husliga göromål önskas. Svar dem efter behag i handen, drager äflare klädsöm samt lagning mot 67 öre med löneanspråk och betyg sändas till HICMARGATAN 2. ven några af bladflikarne öfver en om dagen. Svar till » arbetsam », Iduns » K », Nyåker. [2726] knifsegg och fäster dem vid blomstjälbyrå. [2704] karne vid dessas omvirande med grönt TCJpör en snäll, anspråkslös och barnsilkespapper. (Forts.) kär flicka ej under 20 år, med i^ * n vermländska, med godt lynne, god uppfostran, kunnig i husliga görohar flyttat till ' önskar plats i vänlig familj i mål, linnesömnad, om möjligt äfven Till en praktisk och billig väska till förStockholm som sällskap och hjälp. Svar barnkläder, som kan undervisa den varing af proviant, handarbete, mossa, afvaktas till » 20 », Iduns byrå. [2654] blommor eller svamp o. s. v., man köper äldsta gossen om 0 år i förberedande [2687] - E [2706] E E E E E 2 öjöLldl Annonser. I [" 2710J Husmödrar! E E Ét, Handarbeten. S Plats i en god familj F amilj i Vesterbergslagen Doktor A. Carl piensburg Lilla Vattugatan 1 4. Behandlar företrädesvis Doktor Per Johansson 12540] IMrlagar il. Tandläk. Roland Martin Drottninggatan 15, Stockholm. Skafferiet. Sockerärter (ärtskidor) snoppas och T Soppor. Jordärtskocksoppa. Man rensar jordärtskockor — ej fullt så mycket som man brukar taga potatis till potatissoppa — skär dem i bitar och fräser dessa 15 minuter i smör, hvarpå man påhäller vatten och kokar dem fullkomligt möra. Soppan silas och röres genom hårsikt och får ett uppkok med salt. I soppskålen vispas äggulor med söt grädde, öfver hvilket den anrättas och serveras med stekta brödtärningar.
Slutligen få Utskotten härjemte vördsamt till Rikets Ständers pröfning Öfverlemna bilagde Förslag lill föreskrifter, angående villkoren för tillverkning och försäljning af bränvin; och anse sig dervid böra upplysa, alt 6:tc arliceln i berörde förslag är ord för ord lika lydande med samma arlicel i nu gällande Förordning, samt alt, hvad de fern första articlarne angår, med undantag af ett och annat förtydligande i redactionen, någon annan förändring i Kongl. Förordningen den öde Augusti 1841 icke blifvit föreslagen, än den, som varit en följd af de förslag till förändrade stadgande!), som af Utskotten blifvit i detta Betänkande framställde. Stockholm den 24 October 1844. Reservationer. Af Herr Grefve Cronhielm: ”Jag reserverar mig mot: l:o Den nu införda skiljaktigheten i benämning mellan sådan bräm vinsbränning, som idkas med enkla pannor af 20 kannors rymd och der - 12 Be t’.-., Lag-, samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 1. under samt den, som vcrkslälles med större pannor, eller med så kallade konstapparater. Lika litet bränningen bör uteslutande benämnas salubränning, då en del af producterne onekligen komma att användas för eget hushålls eller egen ladugårds consumtion, lika litet förtjenar den bränning namn af husbehofsbränning, hvarmed omkring 2,000 kannor bränvin kunna under 8 månaders tid åstadkommas.
Jag jagade dem bort, som man förjagar de ungdomliga dårskaper, hvilka äfven vid mognare år stundom kunna förvirra den lugnaste tankegång. Jag satte mig till motvärn mot mig själf och mot denne andres hemliga välde öfver mitt jag, och när jag satt på mitt ämbetsrum eller var ute i världen, dogo dessa fantasier bort, som när i en operasalong harmonien i en finals pianissimo öfverröstas af det pratsamma bullret vid ridåns fall. Jag hade valt min väg, och jag visste endast, att jag ej kunde söka en annan, som var ännu ovissare. Under denna tid träffade jag en enda gång Tore Gam. Han kom emot mig i ett gathörn, och det var för sent, för att jag skulle kunna undvika honom. Hans ansikte lyste upp, men i samma stund, hans blick mötte min, var det som om hans egen slocknat, och med ett besynnerligt förvirradt uttryck besvarade han de likgiltiga ord, hvarmed jag inledde ett samtal. Hvad som legat i mitt sätt eller väsen, kan jag naturligtvis icke säga. Men hvad icke alla mina undanflykter, mina bref, min tillbakadragenhet hade kunnat uträtta, det gjorde detta korta möte, hvarifrån jag icke kan erinra mig ett enda af de ord, som fälldes. Han gick ifrån mig med en min, som i trots af den tillfredsställelse jag kände, öfver att allt emellan oss ännu en gång var slut, dock icke kunde undgå att hos mig kvarlämna det pinsammaste intryck. Det var en sorg, som var äkta, och en desillusion som han ej gjorde sig mödan att dölja. Han var i den grad upptagen af sina egna tankar, att han höll på att glömma att säga farväl när vi skildes. Det var tydligt, att hans instinkt denna gång varit vaken, och att han ej gjorde något försök att motsäga den. Men jag kan ej neka, att hos mig, som kände hans oförmåga att erkänna realiteter, väckte detta en ej ringa förvåning. Jag har sedan dess aldrig sett honom mera än ett par gånger, och när detta skedde, var det alltid med långa mellanrum. Mellan det sammanträffande, jag förut skildrat, och det jag nu erinrar mig, låg en tidrymd af flera år. Under denna tid visste jag, att Tore Gam slutat i den tidning, han en gång tillhört, och man berättade olika variationer om anledningen därtill.
Om bränncriredskapen. § 1 Å redskap i Större bränneri får ej anbringas särskildt rör för länkens aftappning eller annat afloppsrör för bränvinsånga, än det, hvarmedelst ångan genom imkylaren och vidare från profningsrummet eller den s. k. lyktan ledes till sprithållaren. På delta afloppsrör få ej finnas kranar eller ventiler, men väl ett luftrör, hvilket skall vara upprätt stående och räcka till minst imkylarens halfva höjd. Luftröret får ej hafva annan öppning än fina hål, inrättade för luftens genomgång och anbragta i rörets öfversta ända samt högst 2 tum från dess ändpunkt, så att bränvin icke må kunna på något sätt från luftröret uttagas. 4 Särskilda Dlskollels Memorial, M 14. Så väl imkylaren, som afloppsröret med lyktan, skall vara obetäckt och enkel samt i öfrigt så inrättad, att hemliga öppningar eller afledningar icke må kunna derå anbringas. § 2. Lyktan, hvars enda ändamål är att omsluta en profvare så, att bränvinets styrka må kunna iakttagas, utan att detsamma varder åtkomligt, skall vara förfärdigad af metall. Å lyktan få vara anbragta 2 glasrutor, hvardera af högst 2 tums bredd och 4 tums höjd eller, der rutorna äro af rund form, högst 3 tums diameter. Glaset i rutorna skall vara minst 3/s turn tjockt' och rutorna så fästade, att de ej utan uppenbar våldsverkan kunna från sina fogningar lossas. 1 öfrigt skall lyktan vara så inrättad, att bränvin icke må kunna derifrån uttagas eller annorledes afledas än till sprithållaren. Det lock eller den öppning å lyktan, som för profvarens åtkomlighet må anses nödvändig, skall kunna med lås tillslutas. § 3- Sprithållare skall vara stående i särskildt rum, fullkomligt tät, enkel och fristående samt rymma minst ett dygns tillverkning. Å sprithållaren får icke finnas något aflopp eller annan öppning än den öfverst å densamma anbragta, genom hvilken bränvin uppbemtas.
S. D. Uplästes till justering och godkändes ExpeditionsUtskottets förslag till lyckönskniugs-Adresser till Hans Majit Konungen , Hennes Majit Drottningen, Haus Kongl. Höghet Prut, Utär. d. 26 vfan. iSsq, Kron - Prinsen och Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Sophia x\lbertina, i anledning af Hans Kongl. Höghet Arf-Prinsens födelse, S, D, Instämde Preste - Ståndet i Y;il!ofl, Borgare - Ståndets och Hedervärda Bonde-Ståndets genom Protocolls-Utdrag med Ståndet denna dag communicerade Beslut, att uppå anförde anledningar hos Kongl. Maj:t underdånigst anhålla om Riksdagens förlängande på en månad , sedan den i 109 §. Regerings-Formen och 80 §■ Riksdags - Ordningen föreskrifne tid af trenne månader, ifrån det Kongl. Majus Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof den 15 sisth November till Rikets Ständer öfveriemnades, förflutit; Och skulle Expedititions - Utskottet anmodas att den underdåniga skrifvelsen härom uppsätta. S. D. Biföllos, vid å nyo skedd föredragning, Expeditions-Utskottets Utlåtanden, så val i anledning äf väckt Motion , att Riks-Ståndens Protocolls - Utdrag icke matte till deras fullständiga innehåll i Protocollen tryckas som och i anledning af väckt Motion, om uprättande och tryckning af Förteckning öfver Kongl. Propositioner, Motioner och Remisser, S. D. Vid förnyad föredragning återremitterades, pä grund af gjorde anmärkningar 3 Stats* •jo Fröt. 'Ut dr. d. 36 Jan. 1829. Utskottets Utlåtande N:o 16, i anledning af af** lidne Kamereraren vid General Sjö- Tulls'
Kongl, Majit har äfven deruti tillkännagifvit samma Nådiga afsigt,att Rinance-Gomitéens förslag blifvit till Rikets Ständer öfverlemnadt. detta förslag hör alltså nät urligen tjena till stor rättelse vid Rikets Ständers öfver läggningar 3 och Statsoch Banco-Utskottens Einance-Beredning har äfven följt den deruti anyisteordning. Stataoch Banco-TJtikotttnt Utlätandtn, axxrx Finance-Comitéen har ansett den Öfverklagade nöden, hvad jordbruk och handel beträffar, sträcka sig till hela Europa , samt vara tillkommen, så väl af en allmänneligen ovanlig öfver-production och minskade afsättningstillfällen, som, hufvudsakligast, af Bancosedlarnes vanvärde och saknaden af redbart mynt i rörelsen, Till följe häraf blir också bestämmandet af ett oföränderligt förhållande em ellan Bancosedeln och silfver, jemte nedsättning i bevillningen och vissa jemkningar i lagstiftningen, de hufvudsaklige resuhatevne af Dess förslag, hvaraf likväl minskningen i de allmänna skatterne och deras jemnare fördelning, såsom begränsadt af sjelfva gjörligheten, mera utgör ett föremål för Comitéens önskningar, än ett bestämdt resultat. Realisations verkställande anser Comitéen ligga inom Banquens förmåga, ehuru dess Silfverfond, genom enskildes tillskott, emot Actiers erhållande i nya Banquen, måste ökas med 3 millioner. Nya Banquen, som skulle åtnjuta alla Banquen nu tillhörige inkomster af dess Jåne-rörelse, borde utdela 9 procent åt dessa Actie-ägare, så vida Banquens inkomster sådant medgåfve. I annan händelse skulle minst 5 procent försäkras utgörande 150,000 öp. eller B:co 400,000 efter iso sk:s Cours; hvartill lomme £ i Banquens förmodade öfverskott eller - 50,000 så att realisation skulle kosta 450,000 R:d B:co årligen och evärdeligen.
Betänkande, i anledning af åtskilliga Motioner om ändringar deisi ConcursLagen d.l$ Jnlii 1818 och dels i Kongl. Förordningen den 22 October samma år om edsformulair i Concav smål, T ill LagUtskottels handläggning hafva nedan otnförmälde Motioner, och i anledning deraf afgifne yttranden, rörande ändring af ConcursLagen den l3 Julii 1818, samt Kongl. Förordningen den 522 October samma år, om edsformulair i Concursmål, blifvit öfverlemnade, nemi.: 13 LugUtsiottets Betänkande N^o 62. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln : i:o af Herr Pehr Gustaf Cederschjöld, 2:0 af Herr C. V. Riben, och 3:0 af Herr Areid Ribbing-, Från Högvördige PresteStåndet: af Herr ContractsProsten Jacob Öst[}erg, i anledning af hvars anförande Herr Corn raclsProsten Doctor J.M. Svedelius sig utlåtit. Från Välloflige BorgareStåndet: 1:0 af Herr B. II. Santesson, 2:0 af Herr Erik Vilhelm Montan', 5:o af Herr Lars Gustaf Ålund, oell 4:0 af Herr P. Winbladh; samt Från Hedervärda BondeStåndet: af Anders Janssson från Örebro tänj 5 hvars anförande Erik OlofssonAnders Eriksson och Bengt Nilsson från samma Län, instämt. Med tillkännagifvande, ätt Herr Ceder-, \chjolds LagUtskottets Betänkande N:o 62. de, rtt Rikets Ständers vid 1823 års Riksdag till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnade Skrifvelse, angående föreslagne ändringar i ConcursLagen och ofvanberörde Kongl, Förordning, måtte, enär samme Lagförslag ej blifvit af Kongl. Maj:t i Nåder antagne eller pröfvade, till Kongl.
Öfver denna fraga, hvilken blifvit väckt, i sin helhet, af Riksdagsfullmäkligen Ola Mänsson frän Skåne, men endast så vidt den afser minskning i antalet af iedamöter i fullsuten Nämnd, utaf Riksdagsfullinäktigen Jan Jansson från Westerås län, har Hedervärda Bondeståndet infordrat yttrande af Lag-utskottet, som, vid granskning af motionärernes ingifna memorial, inhemtat, hurusom Ola Månsson ansett en förändring i ordningen för Nämndens utväljande nödvändig, på det att denna institution måtte återlyltas till det anseende, den fordom egt, men så småningom skall förlorat. Erfarenheten skulle nemligen visa, åtminstone på många orter, att, då val till Nämndemän å sockenstämma förrättas, de inom samhället mest aktade, de till befattningen bäst qvalificerade, vanligen söka undandraga sig förtroendet, hvaraf följde, att personer oftast komma i fråga, hvilka sakna nödiga insigler, samt dessutom mången gång, i ekonomiskt hänseende, befinna sig i den ställning, att de ej utan svårighet kunde uppehålla sig vid tingen. Härtill synes emellertid en likgiltighet hos domare och menigheterne hafva bidragit. Det vore likväl af vigt, att i Häradsrätt alltid finnes sådan Nämnd, att man af densamma kan erhålla tillförlitliga upplysningar angående orten och der boende personers förhållanden och angelägenheter, samt att man deri verkligen eger den kontroll å domaren, som den är satt att utöfva. Men för vinnande af omförmäite mål erlordrades, enligt motionärens åsigt, icke allenast en förändring i sjelfva valsättet, utan äfven en utvidgning af de valbares krets. Hvar och en, som vore bosatt ä landet och icke innehade embete eller tjenst, borde kunna väljas; och om valet skedde af hela tingslaget genom sockenfullmäktige, innefattade det bevis om ett allmännare förtroende, hvilket skulle höja deras anseende, som dermed hugnades och derföre otvifvelaktig! komine att eftersträfvas af aktade män. Hvarje tingslag borde < sadant fall indelas i distrikter, högst 12 och minst 5, alltefter tingslagets vidsträckthet, och en Nämndeman utväljas från hvartdera distriktet.
N:o 99, Angående yrkad ändring uti 21 Cap. 5 och 4 /• <$• Rättegångs Balken, samt Lag och EkonomiUtskottens N:o 146, rörande väckt fråga, att alla så väl af Allmänna Lagen föranledda Edgångar, som andre uti särskilde författningar föreskrifne Eds förmulairer må varda granskade och rättade uti de delar, der skiljaktighe* ter skulle kunna förfxnnas. 744 PrnUtdr.d. 25: Aug. 1823. Den 25 Augusti 182.3. Från Högloft. Ridder skaf et och Adeln. S. D. Wid förnyad föredragning af BevillningsUtskottets den 31 sitslidne Julii, under; N;o 29, Afgifne, samt den 5 dennes e. m. pä bordet lagde utlåtande i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 5 sistlidne Junii meddeldte betänkannde, rörande de genom Stora SjöTullen inflytande Bevillningsmedel, stadnade Ridderskapet och Adeln i följande beslut: 10 Att i:sta, 4:de och 5:te Puncterne af Ridderskapet och Adeln biföllos : 2.0 Att 2 dra Punctea skulle erhålla följande lydelse: Som Riksens Ständer uti den TullbeningsTarilF, hvilken kommer att utlärdas, icke Trot. Utdr. d. 25 Aug. 1823.
Anställdes, i öfverensstämmelse med föreskriften uti 10S § Regerings-formen, val af Ståndets Elektorer till utseende af kornmitterade för Tryckfrihetens vård; och befunnos, efter valsedlarnes öppnande och rösternas summering, dertill vara utsedde: Biskop Annerstedt, Biskop Bergman, Doktor Björkman, Prosten Schram, Doktor Gumcelius^ och Doktor Sandberg; samt till Suppleanter: Doktor Nordlander, och Prosten Melén. Prot.-Utdrag den 25 Februari 1854. 139 S. D. Föredrogs ånyo Särskilda Utskottets Utlåtande, N:o 6, i anledning af Herr }V. F. Dalmans motion, angående bränvinsbränningen under nästkommande April månad, hvilket Utlåtande Preste-Ståndet, efter inhemtad upplysning, att detsamma redan blifvit af 2:ne Riks-stånd bifallet, varande frågan sålunda förfallen, med ogillande af Utskottets yttrande, lade till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets Betänkande, N:o 11, i anledning af väckte motioner, angående bestämmelse af viss tid emellan lysning och vigsel. Efter vunnen upplysning, att 2:ne Riks-Stånd redan godkänt Utskottets afstyrkande af ifrågavarande motioner, till följd hvaraf frågan förfallit, beslöt Preste-Ståndet att med ogillande af Utskottets lemnade yttrande lägga detta Betänkande till handlingarne. Från Vallofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Särskilda Utskottets Utlåtande, N:o 6, i anledning af Herr IV. F. Dalmans motion, om bränvinsbränningen under nästkommande April månad; hvilket Utlåtande bifölls. S. D. Föredrogs ånyo, och godkändes Lag-Ut skot tets Betänkande, N:o 11, i anledning af väckta motioner, angående bestämmelse af viss tid emellan lysning och vigsel. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets:
Hela verketsinrättning hvilar oftast på ideen om dess förmåga , att uppfylla sina förbindelser . I alla fall är det icke möjligt, att genom desse Controllér förekomma alla faror för Bankens bestånd . 2 Den 19 November e.jn. Herr Rosenbi a d: Jag anhåller att det beslut ijidderskapet och Adeln i ämnet redan fattat, må varda ånyo uppläst. Man, finnér deraf att årliga uppgiften omfattar Bankens, hela ställning hvarföre den Ledamot, som yrkat återremiss af Betänkandet torde då inse sådant ické behöfvas. Herr Lefren, Johan Pehr: Jag heder om ursägl, för det jag förlänger diseussionen; men jag arnar ej blifva vidiyftig, Jag inser ingen nytta af att frånträda det beslut vi redan fattat ; men väl stora olägenheter deraf uppkomma. Man skulle härigenom så mycket mera skrämma upp allmänheten, sorn vid slutet af detta Betänkandet affiandlas en hedt ny sak, nämligen P u h i 1 c i t fa ! e o s u pp h c r a u do, i h u ndelse a f r ea 1 i s a t i o n framdeles, Yidare skulle, om Ri Iderskapet och Adeln ny gåp från sitt förr a beslut, men t. e. Bonde-Ståndet förhlifver vid sitt, den olägenhet inträffa, att nian kommit ett steg längre från målet. Jag hemställer derföre, om icke Ridderskupet pch Adeln äfven skulle täckas förblifva vid sitt en gång vidtagna och sorn mig synes ganska, val beräknade beslut. Herr H ohenha u ser. Anredningen till delta jemknings förslag är den, att J?res.te-Ståndet icke gillat Bankens publicitet. Det är derföre stor orsak att förmoda att detta §tånd helst bifaller en periodisk publicitet, då två års räkenskaper i ett sam - De» 19 November «• m. 303 manhang offentliggöras. Delta har föranleclt jemknfhgs förslaget, hvilket instämmer med Ridderskapets och Ad ellis salut Borgare och Bonde-Ståndens hesla t alt publicitet skall äga rum.
Men finnes några fakta, som gifva tillkänna hvilkajaf dessa enskildla delar af riket i detta afseende böra hafva företräde framför de öfriga? Jag tror, att om man ser denna fråga ur dess allmänna synpunkt, så skola tankarne härom icke heller vara delade. Underlättandet af den allmänna rörelsen är ju meningen med dessa nya kommunikations-anstalter. Nå väl, i hvilken riktning går då landets allmänna rörelse? De bästa bevisen härpå finnas i Götheborgs tullkammare, hvilken utvisar alt Götheborgs export och import hvarje år har stigit och nu betinnér sig i jemnbredd med, om icke öfver Stockholms. Detta måste vara tillräckligt för att visa hvilken väg landels rörelse har tagit. Denna väg är också den naturliga, emedan afståndet till alla afsättningsort är ifrån vestra kusten det kortaste. När således all vår rörelse drager vesterut, så bör man väl äfven ställa våra kommunikations-anstalter så, att vi kunna föra varorne vester ut för det bästa möjliga pris. Om man således, med afseende på denna veslliga transport för våra varor, kastar en blick pä kartan, så finnér man, att en jernväg ifrån Götheborg till Malmö skulle bilda en linie, hvilken skulle sätta hela Småland på en 10, 12 ä 15 mil i förbindelse med Wester-hafvet, äfvensom alt en jernväg ifrån Götheborg mellan Wenern och Wettern skulle sätta hela Westergöthlands fruktbara slätter i gemenskap med Götheborg, som är hufvudpunkten för rörelsen vester ut. Götheborg tyckes sålunda, med blicken fästad på vår karta, och på de förhållanden, som i afseende på vår handelsrörelse under en lång tid yppat sig, böra i första rummet ifrågakomma såsom ändpunkt för en stambana. Då R. St. vid sisla Riksdagen beslötc, att en jernväg skulle anläggas Den 23 September f. m. 197 mellan Köping och Hult, så var meningen dermed, alt sätta Mälarbassinen i förening med VVenerns bassin, och derigenom bereda Mälarprovinserna tillfälle, alt på ett läll och hastigt sätt transportera sina produkter vester ut.