Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sjöns blanka spegel blixtrade redan fram mellan de hvita björkstammarne; man var vid målet. På en stor, mossig sten alldeles nere vid vattenbrynet stod en liten hvitklädd, älflik skepnad och viftade med en skär parasoll; det var » pyret », Maggie Silfverfelt. Nedanför stenen hade Domsbasunen, klädd i himmelsblått med små hvita rosetter på alla möjliga och omöjliga ställen, intagit en drömmande poetisk attityd och viftade ett larghetto amoroso med en röd sjal. De bägge bantande länsmansdöttrarna anlände nu också från sitt håll, flå- sande af ifver och embonpoint och eskorterade af en piga, som bar matkorgen och själarna. Nu voro således alla församlade. Det var onekligen en vacker plats. Den lilla sjön med sina gräsbevuxna stränder låg där som en oval spegel infattad i en smal ram af grön plysch. På den sida, där sällskapet slagit sig ner, hade man en tät, frodig björkskog tätt bakom sig, full af förtjusande små grupper af mossiga stenar och ormbunkspartier. På andra sidan sjön reste sig en lodrät bergvägg, krönt af allvarliga tallar, som stodo nä- stan svarta mot den blåhvita himlen. I en vassrik liten bukt låg en ökstock fastgjord vid en murken brygga. Ett par hvita näckrosor hade glömt sig kvar, där skuggan var djupast nära andra stranden, och lyste nästan onaturligt stora ur sitt halfmörker. Längre ut öfver sjöns släta, blå yta dallrade förmiddagens varma ljus, och där surrade en och annan slända och lät sina gröna, glasartade vingar glittra i solskenet. Ännu var det jämförelsevis skuggfattigt på den sida om sjön, där björkarnas rike låg, och där sällskapet slagit sig ner, men på eftermiddagen skulle där bli så mycket svalare och behagligare. För öfrigt kunde man alltid finna skugga ett litet stycke inåt skogen, och där bredde man också ut sina själar och filtar. Men nu blef det en svårighet. Agathon var inte alls nöjd. Om han vetat, att det var i en björkskog man ämnade slå läger, hade han inte alls följt med; han var van att andas barrdoft, det var ju därför han var på landet.
Constirutions-Utskottet rråste i alla fall, på ett för Ständerna upplysande sätt, yttra om de icke finna skäl att enligt 106 §. förordna RiksRät; deremot, om saken kan med anledning af föreskriften uri 107 §. tarfva åtgärd , derom äger Riksens Ständer ensamme och icke Consntutions Utskottet att besluta. Oigtadt mitt förklarande, att icke vilja söka rubba beslutet, får jag dock, till förekommande af dylikt prejudicat framdeles, protestera emot behandlingen af detta mål, såsom stridande emot Riksdags - Ordningen. Herr Schönström, Pehr: Jemte det jag förenar mig med Friherre Stael von Holstein, får Den 11 April. 335 jag anhålla att Friherre Anckarsvärds anmärkning mätte blifva uppläst samt hela Acten till trycket befordrad. Friherre Åkerhjelm, Gustaf, anmälte det han i Constitutions-Utskottet reserverat sig emot det beslut, att frågan skulle år ses förfalla. Herr af Uhr, Carl David, yttrade det han i Utskottet äfven varit af lika tanka rr.ed Friherre Åkerhjelm. Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf.- Äfven jag protesterar mot det sätt, hvarpa ConstitutionsUtskottets Memorial, törande Konungens Rådgifvare i Commandomål för Flottorne, i dag blifvit behandladt, och anhåller ödmjukast, att min Reservation måtte blifva i Protocollet antecknad; hellst jag anser detta Memorial hafva bordt, likasom hvarje annat Utlåtande från Utskott, ligga på bordet och alldeles icke endast leiggus till Handlingarnei Jag underlät att anmäla min protest, då målet, för en stund sedan, föredrogs, emedan jag redan tillförene vidlyftigt yttrat mig, rörande gränsen emellan Riksens Ständers och ConStitutions-Uukotters magt, i afseende på anmärkningsmåls behandling; och hade arnat att under denna Riksdag ej vidare yttra mig i detta ämne, utan låta opinionen mogna till en annan Riksdag, för att då erfara, om man ansåg afgörande
Men det låg något sökt i hennes enkelhet, likasom något tillbakadragande i hela hennes sätt; medan den äldre systrens ögon synbarligen spejade omkring efter beundran. Ottilia, som hade sett dem en gång förut, blef indragen i konversation om julklappar, o. d. Leonna hade med en obehaglig känsla af förlägenhet tagit plats nära kakelugnen. Onkel Ludvig tog, sedan han flygtigt helsat det öfriga sällskapet, en stol, och satte sig bredvid Leonna samt språkade med henne om Stockholm och hennes vistande der. Snart stördes de af Hedda Smitt. «Ack så roligt, att här få göra fröken Nordenskans' bekantskap,» sade hon, «vi måste blifva goda vänner, isynnerhet som vi innankort blifva slägtingar.» «Slägtingar!» upprepade Leonna förvånad. «Nå kors bevars! Fröken måste väl veta, att hennes bror är förlofvad med min syster!» utbrast mamselln litet stött. «Derom har jag aldrig hört ett ord» försäkrade Leonna ganska sanningsenligt. «Åh kors! Låt då ej heller märka sig för siktern, som också är här i dag, ty han har sina egenheter, — men nog är det sanning. Man skall kanhända finna det något besynnerligt,» fortfor hon sedan, «att den yngre systern är förlofvad förrän den äldre, men sådant är på sätt och vis mitt eget fel.» «Sådant inträffar ju ofta, och mamsell Hedda vill väl, som en öm och god dotter, ej lemna sin åldrige far,» inföll Ludvig, till hvilken det senare af hennes tal synbarligen var riktadt. «Nog tror jag, att pappa skulle sakna mig bra mycket,» svarade hon, «men icke kan hvarken han, eller någon annan, vara så obillig och begära, att jag för hans skull afsade mig ett parti, som anstode mig; men apropos af parti! Känner någon af herrskapet en mamsell Finnberg i Borgå? Amalia menar jag hon heter. — Herre Gud hvad hon är lycklig, som gjort ett så fördelaktigt giftermål!» Ingen af de närvarande kände, eller hade hört omtalas detta parti, utom Ludvig, som svarade något betänkligt: «jag delar icke mamsell Smitts tanke i detta fall.
Tio Ledamöter, Representanter för Landets högsta penningc-interesse, skola uttrycka egennyttans högsta fordringar; och Regentens önskningar, framburna as femton af honom nämnda Ombud, skola tjena till en kraftig wägledning wid besluten, men ester min öswertygelse aldrig sörmä att dictera dem. Detta förslag behöfwer ej medföra någon annan ändring i Regerings-Formen än i nagra obetydliga formaliteter. Att här uppgiswa dem är öswerslödigt. Wid wcrkställigheten salla de af sig sjelfwe i ögonen. Men deha formaliteter skulle genom denna Representation mycket förkortas. Riksdagsmöten skulle oändligt mycket hastigare asgöras. Afwen Ständerne skulle slutligen göra sin äsystade nytta, om en beständig beredning nedsattes, som utarbetade alla nial, innan de Ständerne förelädes. Bilaga till Mern. 615 sä att de af Ständernc endast behöfde pröfwas och afgrras. Frcstelscrne för Ständer att gä utom fin gränd wore derigenom i det mesta undanröjda, och redighet i de allmänna ärenderne möjlig, samt energie i styrelsen att hoppas. ElectoRepreRöster. rer. sentanter. ElectoRe-reRöster. rer. senianftr. Af desta sammanträda 30 i hwart district, sä att öfwer hela Landet 80 sädana Electors-sammanträden uppkomma. Innan desta ätskiljas, wäija de hwar och en 6 Ledamöter, I till den lilla och 5 till den stora Kammaren, och af de sista fem alltid en Bonde. Bilaga till Meni. 9c:o 66. 61 < Deil stora Kammaren kommer säledcs att bestå af 5 gänger 80 Ledamöter, eller 400 Till den lilla Kammaren äro sälunda walde Ledamöter . 80 Sielfskrifne Ledamöter i denna Kammare:
N:o 3 skulle utbytas mot dessa rader: »Återsändes till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, med tillkännagifvande att i an»seende dertill att Tullverkets eganderätt till ifrågavarande tomt icke blifvit styrkt, »Magistraten tills vidare anser sig förhindrad att den äskade försäljningsåtgärden »vidtaga.» Skrifvelsen N:o 4 skulle utbytas mot följande rader: »Öfverlemnas till Kongl. General-tullstyrelsen, af anledning, Magistratens i Arboga »förestående remiss antyder.» Skrifvelsen N:o 5 skulle utbytas mot följande räder: »Ålerställes jemte härvid fogade åtkomsthandlingar till Konungens Befallningshaf - 212 Motioner hos liidderslcapet och Adeln 1865. N:o 105. »vande i Westmanlands län till den åtgärd, som af Styrelsens ofvanstående skrifvelse »föranledes.» Skrifvelsen N:o 6 skulle ändtligen utbytas mot dessa rader: »Öfversändes jemte ofvan åberopade åtkomsthandlingar för den åtgärd, som i an»ledning af Konungens Befallningshafvandes ofvanstående remiss och Kongl. Tullstyrelsens »förnyade begäran om ifrågavarande tomts försäljning på Magistraten beror o. s. v.» Huru enkelt och vigt och hvilken besparing i tid, skrifmaterialier o. s. v.! Norrmännen, som icke hålla på etiketten, då genom dennas uppoffrande praktiska fördelar kunna vinnas, hafva ock längesedan skyndat att adoptera det ifrågavarande expeditionssättet. Hos dem expedieras ärendena på detta sätt emellan höga och låga myndigheter fram och tillbaka. Jag har för icke lång tid tillbaka sett svart på hvitt härpå. Det gällde då en Norrman, som för betlande blifvit häktad i Westerås och om hvilken Konungens Befallningshafvande för upplysningars erhållande hade expedierat skrifvelse till Stifts-amtmannen i Christiania.
Såsom en brist i lagstiftning har Motionairen jemväl anmärkt, att ansvars-hestämmelse saknas för underlåtenhet af den i 2 §. af 1806 års Quarantaines-Förordning Handels-Agenler och Consuler ålagda tjenstepligt, att, så snart smittosam sjukdom utbrustit inom deras district, derom till Kongl. Commerce-Collegium insända rapport; likasom det skall vara fara värdt, att Consuler, i senare tider utnämnde och serdeles ntländningar, sakna kännedom om denna del af deras åligganden, åtminstone torde en af desse omständigheter böra få antagas såsom orsak dertill, att t. ex. Coniin er ce-Collegi i Kungörelse sistlidet år, om eholerans utbrott i Spanska, Portugisiska och till England hörande städer utfärdades två eller tre veckor senare än berättelse derom funnits att läsa i Svenska Tidningar, och hvaraf följt, att fartyg från smittad ort kunnat i Svensk hamn inkomma, utan att behöfva anlöpa quarantaines-plats, eller dit få afvisas; och skall det till och med påstås, att Skepparen Bias från Hull, om bord på hvars fartyg choleran i Stockholm först utbröt, haft rent sundhets-pass, samt att han ej skall uudergått quararitalne, fastän orten derifrån han korn var för smittad misstänkt. Yid sådane förhållanden har Motionairen ansett tiden vara inne alt föreslå, det Rikets Högloft. Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla: att med stadgandet i 2 §. af 1806 års Quarantaines-Förordning, rörande Handels-Agenters skyldighet att inskicka rapporter om helsö—tillståndet det de vistas, må förenas ansvars-bestämmelse för försummandet deraf, hvilket ansvar borde bestå i suspension eller entledigande: — att, med ändring af 11 och ta §§. i Kongl.
Discont-fonderne öfverflyttas, icke blifvit afsedile att omedelbart pä lika vägar utgå, iakttages följande: 24:0 Expeditions-TJtskollets Förslag till und. Skrifvelse Den årligen ingående befalningen för lyftade Piastrar, jemte eapital-betalningen å de så kallade silfver-fastighetslånen| och eapitalbetalningen å de 4.400>000 R:dr, för hvilka Riksgälds-Contorets Obligationer sisilidne Riksdag blifvit utfärdade, utgörande tillsammans ett belopp af 199,666 R:dr 3a sk., hvilket dock sannolikt ett eller högst 2: ne år före nästa lagtima Riksdag, då Bankens Piasterfordran blifvit godtgjord, nedsättes till i33,ooo R:dr, böra företrädesvis användas till förstärkande af Bankens silfverförråd, så snart vexelcursen, enligt ofvanför uppgifna grunder, sådant medgifver; Bunco-Siyrelsen må äfven vara tillåtet att, till begagnande af en för silfverköp synnerligen fördelaktig conjunctur, anticipera på det följande årets inkomster; Hvad som ej ett år kunnat användas, må reserveras till de följande; men utan att under tiden inberäknas uti, eller, på annat sätt, gravera Bankens utelöpande sedelstock; hvaraf följer, att sådana reserverade medel äfven kunna, efter sig företeende förhållanden, och under vilkor, endast alt proportionen emellan metalliska Cassan oell Sedelstocken icke dymedelst öfverskrides, göras fruktbärande i sådan lånerörelse, som medgifver deras snara återindragniog vid påkommande behof. 25:o Bankens vinst för år i835 och de följande åren må oafkortadt förblifva under dess Styrelses disposition intill nästa Riksdag, då af Rikets Ständer beror, att om användandet af derå i behåll varande öfverskott förordna. 26:0
123 böra förfalla, som, derestdemna ersättning bomme att utgå till ett belopp, jemförligt medi hvad Posthemmanen nu åtnjuta, sådant skulle medföra en ganska betydlig utgift för Staten; hvaremot flyttning af Brefbäringen lärer böra ega rum, ej allenast då Tjenstemäns flyttning, eller nya Ämbetsmäns elier Ämbetsverks stationerande i en ort, dertill gifva anledning, utan ock då ett hemman någon längre tid besörjt Brefbäring, samt antingen ny skjutsreglering af andra anledningar inträffar, eller ock Brefbäringsbesväret finnes hafva varit särdeles betungande, samt tillfälle gifvas, att, utan omgång eller uppehåll i Brefhäringen, detsamma på annat hemman öfverflytta; Anseende ändtligen Utskottet, dels att Brefbäringstouren bör upprättas för Brefvens förskaffande emellan den Ordinarie Kronobetieningen, nemligen Kronofogdar, Länsmän och Fjerdingsman, samt andre Tjenstemän icke begagna Brefbäringen annorlunda, än att de antingen till nämnde Kronobetjening eller å Brelbäringshemmanen till förskaffande med den Ordinarie BrefPosten aflemna sina Bref, dels att. tungan af Brefbäringen ytterligare skulle lindras, om KronoLänsmännen, af hvilka många äro boende utmed allmänna Postvägarne, erhöllo Fribrefs rättigheter för sina Bref till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och vederbörande Kro - iE4 Eesv. och Ekon. Vtik. Betänk anden. noFogde. Hvilket dock till Riksens Högloft. Ständers egen pröfning vördsamt öfverlemnas. Stockholm den 2 April 1825. Ankom deri g April rS23' Utlåtande i anledning af väckt fråga om åtgärders vidtagande att förekomma stegring i tjenstehjonsloner. G enom ProtocollsUtdrag af den g dennes, har Högv.
Ut låtande, N.o 4l - N:o 47. Ank. till Exp. Utsk. den 7 April, kl. 5 e. m. Utlåtande j i anledning af sökt afskrifning utaf det Carl Johans församling i Götheborgs och Bohus Län af Chölera-creditivmedlen beviljade lån. (Rgs. Afd.) Med anledning af Kongl. Majlis Befallningsliafvandes i Götheborgs och Bohus Län derom 1 underdånighet gjorda hemställan, och med afseende å härvid förekomna ömande omständigheter, har Kongl. Majit, på det Rikets Ständer måtte komma i tillfälle att pröfva, huruvida afskrifning af det Carl Johans församling i nämnde Län beviljade lån till cholera-kostnaders bestridande må bifallas, täckts, genom Remiss af den 14 December sistlidet år, till Stats-Utskoltet i Nåder öfverlemna liandlingarne, rörande berörde låns i underdånighet sökta afskrifning. Af dessa handlingar har Utskottet inhemtat: att Carl Johans församling, till bestridande af de, genom cholera-farsotens härjning år 183zJ, föranledda kostnader, erhållit ett lån å 2,200 R:dr utaf det för dylika kostnader vid sistföiflutna Riksdag beviljade crediliv; att, enligt den för detta lån af församlingen afgifna och i dess skolhus intecknade förbindelse, detsamma bordt återbetalas åren i836, 1837 och i838, med en tredjedel vid slutet af hvartdera året; men att Kongl. Majit, under den 11 Augusti 1837, uppå församlingens derom gjorda ansökning, beviljat anstånd till i838 års slut med lånets återbetalning; att församlingen dock sedermera, i anseende till dess uppgifna oförmåga att lånemedlen återgälda, i underdånighet anhållit om belalnings-terminens ytterligare förlängande, intill dess församlingen, i öfverensstämmelse med 43 §• i Kongl.
Electorers fulltalighet, hafva Ridd. och Adeln saint Borgare-Ståndet framställt och till Utskottet hänvisat de, såsom deras serskilda och gemensamma tankar, förklarade anmärkningar: Ridd. och Ad. — att dä Förstärkta Utskott afgöra mål med Rikets Ständers rätt , böra Ledamöterne af hvarje Stånd vara fulltaliga; och Borgare-Ståndet — att det föreslagna tillägget ansåges onyttigt och onödigt. För återremissernas besvarande får Constitutions-Ulskotlet, med anmälan, att förrberörde förslag blifvit af Presteoch Bonde-Stånden till grundlagsenlig behandling godkändt, vördsamligen anföra, att, då bägge anmärkliingarne innefatta afslag å hvad Utskottet tillstyrkt, Ridd. och Adelns medelbart, genom ett motsatt nytt förslag, väckt i Ståndets Plenum, och Borgare-Ståndets omedelbart, under en för tidig utöfning af definitiva beslutande rätten, Utskottet alltså ej kan, mot 56 och 81 §§. Regerings-Formen, dessa anmärknings-föremål till pröfning elier sammanjemkniags-åtgärd upptaga. Stockholm den 20 Nov. Ankom till Exp.-Utsk. d. 24 Not. Memorial till Ridd. och Odelii samt Bor gare-Ståndet, i anledning af äterremisserna pä Mern. N:o 47- Från Ridd. och Adeln samt Borgare-Ståndet har Conslitutions-Utskottets i Mern. N:o 47» frarngifna, af Presteoch Bonde-Stånden, för grundlagsenlig behandling, nu mera godkända förslag, rörande ett tillägg i ^3 §. Riksdags-Ordningen, af hänvisning till 56 §. Regerings-Formen, blifvit återförvisadt, med de inom hvarje Stånd serskildt, såsom gemensamma tankar, förklarade anmärkningar: af Ridd. och Adeln — att Ståndet anser förändringen onödig j samt af Borgare-Ståndet — alt det föreslagna tillägget är onyttigt och öfverflödigt.
Jag vill börja med att förklara, att, efter den erfarenhet jag numera vunnit, jag för enskilt del skulle önska, att, genom ett i ordalydelsen uttryckt närmare bestämmande, 56 § af RegeringsFormen blefve förtydligad , äfvensom, derest afvikelse från grundlagens föreskrift för tillfället kunde medgifvas, jag vore benägen att instämma i den af Herr Cederschjöld yttrade sats, att en af Stånden gemensamt eller af deras pluralitet, eller ock af ett förstärkt ConstitulionsUtskott, utöfvande Ständers rätt, uttryckt ogillande opinion borde vid första Riksdag äga kraft att undertrycka ett ConstitutionsUtskotts förslag, som icke innefattade tillstyrkande af en Kongl, proposition. Jag är ledsen, att då 56 och 81 §§ af Utskottet föreslogos till jemkning och sam - a34 Den ii Mars f. m. mangjutning, egentligen med afseende å behandlingen af Kongl, propositioner i grundlagsämnen, berörde §§:s förbättring i det liela icke äfven togs i öfvervägande, på det, i grundlagsenlig ordning, en sådan förbättring, om den ansetts nödig, kunnat til 1- vägabringas; och skulle det förra förslaget ej redan vara afgifvit, och oanmärkt lemnadt, samt Riksdagen ej så nära sin upplösning, droge jag ej i betänkande att deröm väcka fråga. Deraf visar sig, att det mål, hvaråt Herr Cederschjöld syftat, för sig sjelf betraktadt, icke omedelbart framkallat mitt motstånd.
Oaktadt den korta tiden af sin tillvaro, har Haparanda stad, efter hvad kändt är, redan vunnit en icke obetydlig förkofran, i hvilket afseende torde få åberopas: att, enligt officiella uppgifter, vid sistlidet års slut 17 handlande funnos derstädes bosatte; att antalet af de stadens invånare tillhöriga fartyg uppgick till 5 stycken om 387 lästers sammanräknad drägtighet och att beloppet af den vid dervarande Tullkammare samma år iuflutue uppbörd bestigit sig till 24,473 R:dr B:co. I olikhet med flere bland Rikets städer, hvilka vid deras grundläggning fått sig tillagde ansenliga donationer af Kronan tillhörig jord, har Haparanda stad Siats-Utskottets Utlåtande j N:o 82, 15 från statens sida icke åtnjutit annat bidrag, än det till inköp af plats för stadens anläggande lemnade förskott af 4,000 R:dr, men hvilket emedlertid långt för detta blifvit Slats-verket flerfaldigt godtgjordt, dels genom den redan lill två tredjedelar verkställde inlösen al de tomter, hvaruti stadsjorden fördelats, dels genom stadens lill omkring 930 R:dr om året uppgående direcla krono-utskylder samt inkomsterne af dervarande Tullkammare.
Med anledning af hvad sålunda blifvit anfördt, får Utskottet meddela, att under den föregående behandling denna fråga, såsom ofvan är omförmäldt, erhållit innan Kongl. Majits nådiga Proposition biel'till Rikets Ständer aflåten, och hvarvid såväl de akademiska myndigheterna som Läroverks-styrelserna och samtlige Läroverkskollegierna i Riket blifvit öfver Kommitterades underdåniga förslag hörde, hade ett öfvervägande antal af dessa auktoriteter i underdånighet tillstyrkt och förordat samma förslag, men från vissa af dem blifvit deremot framställde anmärkningar till en väsendtlig del af samma syftning och innehåll, som de hvilka nu inom Borgare-Ståndet förekommit. Öfver dessa anmärkningar hade Kongl. Majit anbefallt Kommitterade att sig yttra; i anledning hvaraf Kommitterade den 18 November nästlidet år afgifvit det förnyade underdåniga Utlåtande i ämnet, som, jemte det förut uppgjorda förslaget, legat till grund för den af Kongl. Majit aflåtna nådiga Proposition. Då sistberörda Utlåtande numera blifvit till trycket befordradt och jemväl bland Riks-Ståndens ledamöter utdeladt, har Utskottet, — som deraf tagit kännedom och lika med Kongl. Majit anser ofvannämnda anmärkningar vara af Kommitterade så fullständigt besvarade och vederlagda, att någon hufvudsaklig ändring i Kommitterades förslag ej bör deraf påkallas, — äfven trott sig kunna antaga. ‘StatsUtskottets Utlåtande N:o 123. 39 att Rikets Ständer, efter erhållen del af sagda Utlåtande, ej skola finna skäl att afvika från hvad Kongl. Maj:t härutinnan föreslagit; — men med afseende å denna frågas stora vigt och betydelse för hela undervisningsväsendet och dess inverkan på den allmänna bildningen, har emellertid Utskottet ansett sig böra i korthet sammanfatta de vigtigaste skäl, som, enligt dess åsigt, gifva ett bestämdt företräde åt Kommitterades förslag till lärare-seminariers inrättande framför det, som i sammanhang med berörda anmärkningar blifvit framställdt.
Med anledning häraf hemställer jag, att ifrågavarande lånesumma 7,000 R:dr R:mt ma i propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof såsom extra anslag för en gång å Andra Hufvudtiteln äskas. I afseende å öfriga utgifter för nästa statsregleringsperiod, såvidt de tillhöra Andra Hufvudtiteln, anser jag det böra förblifva vid de nuvarande anslagen. Hvad Hans Excellens Herr Justitie-Stats-Ministern sålunda yttrat och hemställt, täcktes Kongl. Maj:t, uppå StatsRådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkande, i Nåder bifalla, Och skulle Utdrag af Protocollet härom expedieras till Finans-Departementet, för att läggas till grund för Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof. Ex protocollo TV. Becke/'. 14 Bil. N:o i lill Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1839. Protokoll öfver Utrikes-Departementets Ärende, hållet inför Hans Maj:t Honungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott den Oktober i859. Närvarande: Hans Excellens Herr Justitie-Stats-Ministern Friherre De Geer; Hans Excell. Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena Frih. Manderström; Statsråden Wallensteen; Gripenstedt; älmqvist; Ehnemark; Hr Grefve Hamilton; Lagerstråle ; Björnstjerna ; Malmsten. Hans Excellens Herr Stats-Ministern för Utrikes Årendena föredrog frågan otn regleringen af utgifterna under Riks-Statens Tredje Hufvudtitel för nästa statsregleringsperiod och anmälde i underdånighet med afseende derå: Genom Rikets Ständers vid sistförflutna riksdag till Kongl. Maj:t.,under den 14 Januari 1858, aflåtna underdåniga skrifvelse bestämdes utgifterna under Riksstatens Tredje Hufvudtitel, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Kongl.