Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Direktionens för den i Stockholm till Svenska slöjdernes förkofran stiftade förening gjorda framställning deruti, med anmälan att en för yngre slöjdidkares och isynnerhet lärlingars och gesällers undervisning af föreningen inrättad slöjdskola vunnit det förtroende att dess utvidgande funnits af behofvet påkalladt, men att föreningen, som icke hade andra tillgångar än frivilliga bidrag af ledamöter, hvilka när som helst kunde från föreningen afgå och troligen komma att till antalet minskas i den mån serskilda slöjdföreningar i rikets öfrige städer uppkomma, vid detta förhållande och då dessa tillgångar i följd häraf hvarken voro för framtiden säkre eller för närvarande ens tillräcklige, icke tilltrodde sig att af egne medel för denna skola i längden förmå åstadkomma mera än anskaffandet af rum och skolinventarier, bemälde direktion af sådan anledning och på det att föreningen måtte blifva i tillfälle att, för undervisningens bestånd och utsträckning, genom ständiga och tillräckliga anslag vid skolan fästa skickliga lärare, å föreningens vägnar, i underdånighet anhållit att, i likhet med hvad för landtbruks-, bergsoch navigations-skolor äfvensom technologiska institutet i Stockholm och Chalmerska slöjdskolan i Götheborg vore medgifvet, ett årligt statsanslag måtte för ifrågavarande slöjdskola, i anseende till den allmänna nytta, samma läroanstalt i utvidgadt skick otvifvelaktigt komme att de slöjdidkaude klasserne tillskynda, i nåder beviljas till det, med beräkning af 200 lärjungars undervisande alla dagar i veckan, för aflöningar och arfvoden åt en föreståndare och B lärare samt en för gudstjensts förrättande anställd prestman och en vaktmästare, enligt bifogad lektionstabell och aflöningsStat erforderliga belopp af 6,600 r:dr b:ko, med nådig föreskrift tillika hvilken öffentlig myndighet borde vaka öfver anslagna medlens användande och till vederbörande aflemna den årliga redogörelsen derför; i anledning af hvilken underdåniga anhållan kommers-kollegium uti infordradt utlåtande af den 18
Vidkommande inqvarterings-ersättningen till de korpser och stater, hvilka väl voro förlagda i Stockholm, men der ej bidroge till den egeutliga vakten och vården, eller lifbevärings-regementet, general-adju t ant s-expedition en, numera landtförsvars-departementets kommando-expedition, topografiska korpsen och artilleri-staben, hade Rikets Ständer, med antagande af den i förslaget antydda allmänna grund för rättighet till inqvartering i Stockholm, funnit staden böra befrias från sådan ersättnings utgörande, såväl tili alla nyssnämnde regementen och korpser, som ock till ingeniör-korpsen, i följd hvaraf Rikets Ständer, som ansågo, att ej mindre sjelfva hyresmodlens, än servisens bekostande'för dessa regementen och korpser borde af staten öfvertagas, uppförde såsom förslags-anslag en summa af 12,000 r:dr årligen, ungefärligen motsvarande hvad, som erfordrades för bestridandet af ifrågavarande kostnader, beräknade efter den taxa, enligt hvilken inqvartering af förenämnde regementen och korpser då åtnjötes. Slutligen och enär Rikets Ständer trodde sig ej böra utsträcka granskningen af förslaget lill ny inqvarterings-ordning för Stockholms stad, utöfver hvad, på sätt är vordet omförmäldt, blifvit tillstyrkt, anmälde samma Rikets Ständer i underdånighet, att de funnit meranämude förslag r öfrigt ej vid dåvarande riksdag — 1840—1841 — föranleda till någon åtgärd. Sedan Kongl. Majit, med föranledande af denna underdåniga skrifvelse, från vederbörande embetsverk infordrat de af Rikets Ständer sålunda begärda uppgifter, samt desse, åtföljde af kostnadsförslag och ritningar, till Kongl. Majit inkommit, hade Kongl. Majit uti nådig skrifvelse den 16 September 1844 till Rikets då församade Ständer öfveilemnat frågan om den föreslagna inqvarterings-orduingen fö* Stockholms stad.
De borde vaka öfver att ingen Landtmätare finge för många göromål och att de, som uppdrogos dem, fortsattes utan obehöriga uppskof. Olyckligtvis låter detta nu icke göra sig. Motioner hos Riddcrskapct och Adeln 1862, N:o 22. 43 Det är till den grad förvändt tillstäldt, att förste Landtmätaren är sin egen kontrollant. Han skall sjelf granska och qvittera de konsepter, som af honom upprättas och till Provins-landtmäteri-kontoret ingifvas, och han utöfvar föga eller ingen kontroll öfver de andra inom länet anställde Landtmätares embets-utöfning. Han eger öfver dem icke heller något egentligt förmanskap. Egodelnings-rätterna infördes genom 1827 års Skiftes-stadga. Man kastade på Häradshöfdingarne ett bestyr, som de till större delen ej vore vuxne, äfven om deras tid medgåfve att egna det en noggrann vård, hvilket icke är förhållandet. Man är ej en skicklig ekonom, administratör eller geometer, derföre, att man är en skicklig jurist. Laga skifte är dock icke en ren juridisk fråga. Hon är af ekonomisk administrativ och matematisk beskaffenhet. Det formelt riktiga är der ej hufvudsaken. Skärskådar man förhållandena, sådana de borde vara, nemligen å ena sidan en skicklig Landtmätare med Gode män, och å den andra en skicklig Jurist med Egodelningsrätts ledamöter, så kunde dessa och gode männen anses lika goda; men Landtmätaren med sin större erfarenhet i yrket och med sin, i följd af längre tids behandling af den föreliggande frågan, dermed gjorda innerligare bekantskap, måste deremot anses öfverlägsen Juristen, som kommer, ser och dömer; och detta i synnerhet om Juristen är en af dessa titulära vice Häradshöfdingar från gårdagen, som ej så noga kunna känna till de understundom ganska invecklade förhållandena uti ett laga skiftemål, och då följer måhända Högsta Domstolen i nio fall af tio Egodelningsrätternas åsigter, då de ej äro alltför påtagligt förvridna. Detta gäller, i synnerhet när det tvistas om sådant, som enligt sin natur omöjligen kan rätt pröfvas utan besigtning på stället.
Det är just delta morn., som Konungen föreslagit skulle upphöra, men Const.Utsk. deremot ansett böra qvarstå, och således bar icke Utsk. tillstyrkt antagandet af Konungens propos. i sin helhet. I händelse det låter sig göra att till grundlagsenlig behandling antaga alternativa förslag, nemi. både Konungens propos. och Utskrs hemställan, så har jag visserligen för min del ingenting deremot. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att 0111 förhållandet vore sådant, som han uppfattat Frih. Tersmedens yttrande, så finge Hr Landtm, medgifva, alt Hr Landtm, orätt uppfattat Const.Utsk:s förslag. Frih. Tersmedens förslag vöre, om Hr Landtm, rätt uppfattat det, att Konungens propos. skulle blifva hvilande i sin helhet oförändrad, för alt beslutas öfver vid nästa riksdag, och att derjemte Const.Utsk:s nu afgifna förslag skulle hvila till nästa riksdag, för att, i den händelse K. M:s nyss förut under öfverläggning varande' propos. då blefve afslagen, kunna antagas. Hr von Hartmansdorff, Atig.: Jag finner det alldeles öfverensstämmande med Ståndets beslut i den förra frågan, att, äfven i denna, Konungens propos. lägges på bordet till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Men att samtidigt med denna åtgärd vidtaga motsatsen och pä bordet till nästa riksdag äfven lägga Const.Utskts förslag söm upphäfver den K. propos:n, det kan jag icke medgifva. Det vore detsamma, som alt, på en gång, säya både ja och nej, eller alt förklara det man ej vet hvilketdera man vill. Emot ett sådant behandlingssätt måste jag reservera mig, och hoppas att Hr Frih. o. Landtm, icke dertill lemnar sin medverkan.- Deli iS November e. m. i63 Frih. Cederström: Den siste talaren måtte väl medgifva, att det är en möjlighet att
Nu är skilnaden blott den, alt 2 Stånd vidblifvit ja-propos:n och 2 Stånd omfattat contrn-proposM. Slutföljden kan således icke blifva någon annan, än jag nyss uppgifvit. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, då PiesteSt. förenat sig med R. o. Ad., R. o. Ad. torde finna, att propus, icke kunde framställas till bifall å de voter:s-propos:r, som Const.Ulsk. föreslagit; men då Utsk. tillika föreslagit, att, i händelse ett af de återremitterande Stånden frånginge sin mening, voter:s-propos:n skulle komma att blifva sådan, att ja-propos:n blefve den af Utsk. föreslagna förändring och nrj-propos:n den mening, som det af de återremitterande Stånden hyllat, hvilket icke fränträdt sin mening, hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade bifalla detta förslag. Ropades ja. Hr Frih. o. Landtm, hemställde vidare, örn R. o. Ad. ansåg återremiss nödig för uppgörande af denna votertsproposilion. Ropades nej. Föredrogs ånyo Const.Utsk:s den 5 och 9 dennes på bordet lagda mein. N:o 36, ang:de R. o. Ad:s återremiss på mein. Hr von Hartmansdorff, Aug : Förhållandet med detta mål är detsamma som med det förra. R. o. Ad. fattade sitt beslut genom votering: jag anhåller alt R. o. Ad. måtte detsamma vidblifva och »antaga Utsk:s förslag till voterts-proposition. Uppå derefter framställda propos:r fann R. o. Ad. icke Den 19 September f. m. ijgg för godt att antaga den af Utsk. gjorda inbjudning-, men godkände den föreslagna voter:s-propositionen.
Men kan du tänka dig att hon tar aldrig ett uttryck från mig, hon snarare undviker min ordlista, och aldrig har jag sett henne begagna en gest af mina. Eljes brukar folk få äktenskapstycke, man kallar! GUSTAF. Ja! Men vet du hvad? Den kvinnan har aldrig älskat dig! ADOLF. Hvad för slag! FORDRINGSEGARE. 33 GUSTAF. Jaha, ursäkta! Men ser du, kvinnans kärlek består i att ta, ta emot, och den hon inte tar något af, den älskar hon inte! Hon har aldrig älskat dig! ADOLF. Tror du inte hon kan älska mer än en gång? GUSTAF. Nej, man låter bara lura sig en gång; sen har man ögonen uppe! Du har aldrig varit lurad; därför ska du akta dig för dem som ha varit det! De ä' farliga, de! ADOLF. Dina ord gå som knifvar i mig, och jag känner att det är någonting som skärs sönder, men jag kan inte hindra det; och det gör godt när det skär, för det är bölder som brista och som aldrig kunde mogna! Hon har aldrig älskat mig! Hvarför tog hon mig, då? GUSTAF. Tala först om hur hon kom att ta dig, och om det var du som tog henne, eller hon dig! ADOLF. Gud vet om jag kan svara på det! Och hur det gick till! Det gick inte på en dag! GUSTAF. Ska jag försöka gissa hur det gick till? ADOLF. Det kan du inte! FORDRINGSEGARE. 34 GUSTAF. Åh, med den kännedom du gifvit mig om dig och din hustru, kan jag konstruera ut det där förloppet! Hör på, får du höra. (Opassioneradt, nästan skämtsamt.) Mannen var ute i en studieresa och hon var ensam. Först kände hon ett behag att vara fri; så kom tomheten, för jag antar att hon var tämligen tom när hon lefvat ensam fjorton dagar. Så kommer han, och tomrummet fylles så småningom. Vid jämförelsen börjar den frånvarande att blekna, af det enkla skäl, att han var på långt håll; du vet, kvadraten på afståndet. Men när de känna passionen vakna, bli de oroliga för sig själfva, sina samveten och för honom.
Deu 1 i April e. m. 175 »Föro öppnandet af sedlarne skall uti frågor, som genom enkel röstöfvervigt algöras, en sedel förseglad afläggas, för att, derest rösterna utfalla lika, bestämma beslutet,» mätte föredragas först sedan 26:te §:n blifvit afgjord, ty denna punkt beror h. o. h. på det sätt, hvarpå It. o. Ad:n beslutar angående den 26 §:n. ’ UCfjSk; . J Sedan R. o. Ad., på gjord propos., härtill lemnat bifall, föredrogs: § 25. lista mom. utom sista punkten deri. Frih. Klinckowström; Mot den nu föredragna delen af 25 §:n 1 mom:t har jag att framställa några anmärkningar, hvilka grunda sig på vår gamla R. O. och Riddarh.-Ordn. Jag tror att de der befintliga reglementariska föreskrifterna hafva utbildat sig så småningom under en längre tid och med insigt af deras nödvändighet, huru formella de än kunna tyckas vara, och jag kan ej inse, hvarföre vi icke fortfarande böra bibehålla stadganden, hvilka visat sig bidraga till god ordning och reda vid öfverläggningarne. Min första anmärkning gäller uttrycket »sedan ölverläggningen förklarats slutad.» Jag hemställer huruvida det häraf framgår hvilken som eger rätt att förklara öfverläggningen slutad; antingen ordföranden eller Ståndet. Detta är likväl, särdeles under stormiga tider, en ganska vigtig fråga, och jag anser det derföre vara skäl att bibehålla hvad hittills varit stadgadt och att således de ofvan anförda orden böra utbytas mot »sedan lian förut inhemtat, huruvida Ståndet anser ölverläggningen fulländad.» Min andra anmärkning afser den andra punkten, der jag anser att, i enlighet med hvad nu i 53 §:n It. O. är föreskrifvet, orden »straxt derefter» böra inskjutas mellan »kontraproposition» och »skall verkställas.» Min tredje och sista anmärkning går derpå ut, att efter andra punkten måtte tilläggas en tredje af denna lydelse: »ej må propos. göras, om det voteras skall, ej heljer votering derom tillåtas»
Den, forn cgartan förfäljer, åligga att en fåDan upp* IpSning meDDela, utan att Derför ega att någon ferjfilb roeDetgäUning forDra eller emottaga. §. 18. 56rfåljmng0<pro»tfton. l:o <3fiib rebogörelfes afgiftvanDe för på creDit emottaget @tämp(abt pap* per, mare ftg till förfäljning eller till anroänDanbe i och för utöfningen af inne* hafroanDe embete eller tjenfl, ege Den rebotvifanDe att, fåfom er fänning för möDa, jfrtfmaterialier, poflporto m. m, betäfna fig till goDo, i @tocH)o(m fpra och i lanDSorterne fem procent af Det förfålDa eller amvänDa cf>artae*bcloppet. 2:o »jöäbanefter, fåfom hittills, erlägges för ffäntplaDe vvepebblanfetter tele någon betalning utöftver flämpebbeloppet; men för oflämplaDe roepebblanfetter, htvilfa af allmänheten begäras od) erhållas, jfall erläggas lifa belopp, forn i 19 §. för maculerabt ftämplaDt papper beflämtneS, eller en jfilling banco. §. 19. Utbyte af maculerabt ©tåmplabt papper. l:o Utbpte af maculeraDt flämplaDt papper tillåteS, när
Detta yttrande, som Utskottet, efter erhållen återremiss, uti sitt Utlåtande JU 124 vidblifvit, är bifallet af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet, hvaremot detsamma blifvit af Borgareoch Bonde-stånden afslaget, Då således två Stånd stannat emot två, får Utskottet, för frågans afgörande, föreslå följande voteringsproposition: »Den sorn vill att Rikets Stiinder, med godkännande af de utaf Kongl. Majit föreslagne pensions-stater för Arméens befäl och tjenstemän, utom i hvad de afse läkarnes pensionering, anvisa för nästkommande tre år ett kreditiv af 150,000 RidrRimt årligen, att, i mån af behof, utbetalas och användas till betäckande af den skillnad, som för Arméens Pensionskassa under berörde år kan uppstå genom den nya pensioneringens tillämpning, äfvensom att Rikets Ständer antaga de af Stats-Utskottet föreslagne, af Ridderskapet och Adeln samt 20 Statsutskottets Memorial M 149. Preste-ståndet giilade, bestämmelserne och vilkoren i afseende å sättet tor medlens utbetalning och verkställigheten af den nya pensioneringen, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, är berörde framställning af Rikets Ständer afslagen.» 38:o. Utskottets uti moni. b. af dess yttrande, angående de till utgående för en gång äskade extra anslagen, gjorda hemställan, alt det af Kongl. Majit, till uppförande af nödige förrådshus för bevarande af beväringsmanskapets materiel, äskade belopp, förslagsvis, 75,000 R:dr, icke mätte af Rikets Ständer beviljas, har blifvit godkänd af Borgareoch Bondestånden, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet anvisat den äskade summan. I denna fråga torde derföre omröstning få anställas, enligt följande proposition: »Den som anser att. den al Kongl.
Då detta biträde hufvudsakligen endast bestod i renskrifning, skulle, i öfverensstämmelse med den åsigt, ofvan uttalats, nämnde tjenster ej vidare böra på ordinarie stat uppföras; men, enär Fiskalerne och Sekreterarenej kunde undvara del biträde, de nu af de bemälde kanslister åtnjuta, och ett sådant biträde ej lämpligen kunde af någon annan af Hof-Rättens ordinarie tjenstemän påräknas, hemställde Hof-Rälten, att, i stället, ett arfvode måtte bestämmas till fördelning emellan de extra ordinarie tjenstemän, hvilka erhålla uppdrag att verkställa det arbete, som af ifrågavarande kanslister nu ombesörjdes; att, med åberopande af de skäl, Hof-Rälten i dess förra, oflanämnda skrifvelse anil ra g i t, Hof-Rälten nu förnyade sin deruti framställda begäran om lön åt en Arkivarie, hvilkens åliggande det skulle blifva alt samla och förvara alla Hof-Rättens Protokoll, expeditioner och handlingar, med undanlag af en del af dem, som nu förvaras under Sekreterarens vård, till hvilka han för föredragningen och eljest förekommande fall måste hafva snar och obehindrad tillgång, och hvilka således borde förblifva under Sekreterarens inseende; äfvensom åt Arkivarie!) kunde öfverlemnas alt föra de anteckningar å förmynderskaps-ärenden, som hittills af Registratorn verkställts; att vice Advokal-Fiskalens nuvarande befattning, som bestod i dels att biträda Advokat-Fiskalen vid utförande af åtal och bevakande af kronans talan, och dels alt samla och förvara Hof-Rättens Protokoll, Utslag och en del handlingar, kunde, då detta sednare åliggande, i händelse en Arkivarie tillsattes, skulle på denne öfverflyttas, och Advokat-Fiskalen endast mera sällan vore i behof af sådant biträde, som nyss är nämndt och hvilket lämpligen syntes kunna af äldste Fiskalen lemnäs, indragas, hvaremot och då antalet Kunyl. MajUs Ndd. Prop. om Statsverket 1853.
M. behagat gifva Rikets Ständer tillkänna, alt K. M., efter den eldsvåda, som i November månad 1843 öfvergick staden Wexiö, beviljat och till utgående af mindre creditivet anvisat en summa af 240,000 R:dr, för att, såsom byggnadslån, emot vissa föreskrifna vilkor, stadens invånare, i nion af behof, tillhandahållas; dervid K. M. i Nåder förordnat, att, i likhet med hvad som iagttogs vid det samma stad år 1838 beviljade enahanda understöd, förbindelserna för nämnde lånesumma skulle till E. K. M:s och Rikets Stats-Conlor utfärdas ooh, sedan utlåningen försiggått, emoltagas af detta Embets-verk, som derefter borde handhafva åtgärderna för de förestående ränteliqviderna och åter - Expcdiiions-Ulskotlcts Forslag till tind. Skrifvelse, N.o 7o. tu betalningarne. Men sorn befattningen med det förut meddelade byggnadslånets indrifvande m. m., enligt Rikets Ständers begifvande, öfvertagits af Riksgälds-Coutoret, dit äfven nu ifrågavarande Iåne-medel böra återgå; så har E. K. M., uti högslberörda Nådiga Proposition, till Rikets Ständer öfverlemna!, huruvida icke likaledes befattningen med det nya lånet må till Rikcgälds-Contoret öfverflyttas, i hvilket fall de dessförinnan afgifna luneförbindelserna skulle blifva af Stats-Contoret på Riksgälds-Contoret transporterade, samt öfriga della lån rörande handlingar lill sistnämnda Veik »flem na de. Med anledning af denna Nådiga framställning, bäfva Rikets
Nu gån, Herrens vittnen, gå, Rachel, mitt kära barn; gå, min trogne Assar! I skolen sedan få veta Jakobs Guds rådslag. Jag vill vara allena med denne pilten. De två aflägsnade sig, ovissa huru de skulle förstå denna oväntade tilldragelse. Den gamle fattade Urban Niemands händer och yttrade med af rörelse darrande stämma: Vill du nu frivilligt säga mig hvilka dina föräldrar voro? Jag vet icke, svarade gossen sanningsenligt. Men om jag nu säger dig, att hon där på taflan, hon, den oskyldiga, den rena, som Gud utkorat till offer för hela min släkts synder, att hon var din moder ... vill du då säga mig hvad du vet om din börd? Jag har aldrig sett min moder. De sade mig, att hon dött okänd och fattig i kalla vinternatten samma stund, då vi kommo till världen. O, min Ruth! Mitt välsignade barn, Herrens offer för mina synder! snyftade den olycklige fadern och betäckte ansiktet med sina händer. Så ung och så bruten, så högt älskad och så tröstlöst öfvergifven! Si, Herren har gifvit din fader denna världens ägodelar till rof, hans hand utsträckes öfver den vida jordens krets, han befaller dess skatter, och de lyda honom, men han har ej förmått räcka sin enda kära dotter ett bröd, när hon hungrade, eller en dryck vatten, när hon törstade, eller en trasa af sin purpur, när hon skälfde af köld! Okänd och fattig Du hör det, Israels Gud, som gifvit mig allt, hon har dött fattig, fattig, fattig ... Den ringaste af mina tjenare skall icke dö så fattig som hon! Och den gamle slet sitt grå hår i sorgens öfvermått, intill dess att en ny tanke undanträngde den första. Han fattade åter gossens hand och tryckte den hårdt. Du säger: samma stund vi kommo till världen. Vi? Ja, vi äro två. Min syster Hagar och jag. Och hon lefver? Ja. Vi skildes för två år sedan. Hvar? Jag skall uppsöka henne, om hon än gömde sig i den djupaste snö. Men du, min Ruths son, blod af mitt blod och själ af min själ, du skall från denna dagen vara min son! Före slaget.
Jernföras nu dessa alla uppgifna förhållanden med nästföregående qvinqvenniets, så visar sig, att då de af städerna och köpingen till inrikes sjöfart begagnade fartyg under föregående qvinqvennium utgjorde 146 med 3,406 läster, de under sistförflutna qvinqvennium bestego sig till 165 med 3,697 läster; att då till utrikes sjöfart under föregående qvinqvennium begagnades 306 fartyg om 37,293 läster, under det sistförflutna användts 434 fartyg af tillsammans 63,921 läster; att då under qvinqvenniet 1851—1855 från inrikes orter ankommit 941 fartyg om 33,843 läster, qvinqvenniet 1856—1860 upptager 838 fartyg med 36,989 läster; att de utrikes afgångnes antal varit under förstnämnda qvinqvennium 810 om 19,365 läster och under det sistnämnda 911 fartyg med 19,482 läster; samt att landtmanna-seglationen idkats under nästföregående qvin - Tab. Litt. II. Ankomne oell afgångne förpassningsfria fartyg och hatar. a) frun inrikes orter ankomne. Till Hernösand. Till Sundsvall. S u m m a. Lastade. Olastade. Summa fartyg. Lästetal. Lastade. Olastade. Summa fartyg. Lästetal. Lastade. Olastade. Summa fartyg. Lästetal. F rån Hernösand. Från 3 u n d s v a 11. V. Landtman tillhöriga fartyg och hatar af fem läster och deröfver. Till utrikes sjöfart begagnade Till inrikes sjöfart begagnade Summa. Fartyg. Besättning. Fartyg. Besättning. Fartyg. Besättning. Antal. Läster. Skeppare. Sjöfolk. Antal. Läster. Skeppare. Sjöfolk. Antal. Läster. Skeppare. Sjöfolk. Tullinkomster.
Hr Gr. o. Landtm, anhöll att innan han upropade de öfriga ledamöter som nu begärt ordet, få nämna att han, om Gr. Björnstjernas upfattning af B. o Ad. åberopade beslut varit den rätta, skulle ansett såsom sin pligt att nu föredraga det ifrågav:de ärendet men att enl. å bords-listan gjord anteckning R. o; Ad:s beslut innehållit, att Konst.Utsk:s Mern. skulle uplöras främst å föredragnings-listan för första plenum efter den 10 dennes, hvilket icke innefattade hinder för ärendets upskjutande till en annan dag, med föranledande deraf att andra nrender, än de å föredragnings-listan uptagne, förekommit till behandling. För öfrigt var det icke på grund af någon sin enskilda önskan han gjort ifrågav:de hemställan, utan blott at’ den anledn. att han, i förmodan att ärendet ej skulle förekomma, uppå derom gjorda förfrågningar lemnat det svar, som nyss blifvit omnämndt. Gr. Sparre, Erik: Det lärer vara utan exempel att en så dan som den af Hr Gr. o. Landtm, nu gjorda framställning blifvit med Nej besvarad, i synnerhet då Hr Gr. o. Landtm, på förhand tillkännagifvit för flere af St:ts ledamöter, att ifrågavrde ärende icke skulle förekomma i afton. Jag hemställer, huruvida då St:ts ledamöter äro vana att anse en sådan af Hr Gr. o. Landtm, lemnad underrättelse såsom fullt tillförlitlig, det kan vara lämpligt att just i afton göra en afvikelse derifrån, då klockan redan är 8 på af - 1) en 15 J anuari. 31 tonen. Betänk, synes mig kunna till pröfning företagas å morgondagen, då nu närv:de ledamöter lära vara oförhindrade att sig infinna, och jag hoppas alltså att St:t nu ville åtskiljas. Frih. Cederström, Bud.: Under en numera flerårig Riks dags-mannabana kan jag lyckligtvis icke påminna mig mer än ett enda exempel, analogt med hvad denna afton till vår stora ledsnad och oangenäma förundran inträffat.