Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då Rikets Stander, i anledning af gjord framställning, ansett införandet af censur å de stycken, som uppföras å enskilda Theatrar, så väl i hufvudstaden, som i landsorterne, vara Både nyttigt och af behofvet påkailadt, helst Theatern kan betraktas som ett moraliskt bildningsmedel, samt det således är angeläget att förekomma sådana missbruk, hvarigenom detta ändamål kan motverkas; så, och då det icke bör möta serdeles hinder, att äfven i Rikets mindre städer erhålla personer, åt hvilka uppdrag i afseende på nödig censur och tillsyn i detta fall kati anförtros, hafva Rikets Ständer skolat hos E. K. M. i underd. anhålla om utfärdande af Nådigt Stadgande derom: att Theaterstycken icke må på enskilda Theatrar uppföras, utan att förut vara granskade och godkände af dertill förordnad person eiler auioritet. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 22 December 1834» N:o 25i. Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adéln den 22 Dec. i834 Preste-Ståndet den 22 Borgare-Ståndet den 22 Bonde-Ståndet den 2g Rikets Ständers underd. Skrifvelse, angående Roterings-jemkningen vid Westerbottens Regemente. (Statsoch Oseon.- Utsk. N;o 36.) S. A. K. Till afhjelpande af olika fördelning utaf roteriugs-besväret vid We - Expedit ions-Ut skottets Förslag till urul. Skrifvelse N.o 2S1. 43/ sterbottens Regemente, och af den olägenhet, att åtskilliga rotar äro vidt spridda frän hvarandra, har fråga omen jemkning, rotarne emel
I sin med England år 1860 afslutade Handelstraktat, förbehåller sig Frankrike såsom maximitull för Brittiska produkter 30 procent af varans värde, och då Frankrike i öfverensstämmelse med verkliga förhållandet erkänt, att den Svenska industrien ännu är den Franska i hög grad underlägsen, äfvensom det sedan sekler för sin högt uppdrifna industri verldskunniga Belgien, i sin nyligen med Sverige afslutade Handelstraktat, fordrat icke obetydliga tullsatser vid införseln af Svenska produkter; så torde den Svenska industrien med hänseende till landets närvarande brydsamma financiella ställning och de många särdeles menliga förhållanden, som ännu mot - 81 verka näringarnes utveckling, hvaribland må nämnas ofta bristande kapitaltillgång, felaktiga kreditbruk och ett mindre utveckladt bankväsende, ej böra blottställas för möjligheten, att i stället för fortgående framåtskridande till landets fromma, småningom aftyna. Jag skulle sålunda för min del önskat, att endast ett fåtal, i stället för hundratals artiklar, behöft upptagas i traktaten med Frankrike. I likhet med Herr Distriktschefen Karström anser jag, “att efter min “öfvertygelse, den föreslagna tidrymden af 5 år är oundgängligen behöflig “för flertalet af Sveriges fabriker och näringar, så vida de, utan för stora “brytningar och deraf framkallade olägenheter och missnöje, skola hinna “lämpa sina anordningar efter de föreslagna förändrade tullförhållanderne; “att Frankrike i traktaten med Tyska Tullföreningen, hvars Taxa anvisats såsom hufvudgrund för en dyliks uppgörande med de Skandinaviska “Rikena, åt nämnde Tullförening inrymt 5 års öfvergångstid; “att detta medgifvande så mycket mindre bör förmodas kunna förme“nas Sverige, som de Franska underhandlarn e inledt traktatsförhandlingarne “med det högsinnade förklarande, att Frankrike, till förmån för de Skandinaviska Rikena, icke ville påyrka reciprocitetsprincipens fulla tillämpning, “i följd af att dessa rikens industri är mindre utvecklad än Central-Europas.“
Mig synes äfven, att man med allt fog kan begära, att de gode männen derå skola skrifva ordet »qvitteras.» Jag får åtminstone, för min enskilda del, förklara, att om jag hade ett förmynderskap, så skulle jag tusen gånger hellre önska, att det berodde på mig sjelf att taga detta qvitto af goda männen och inlemna det till rätten, än sedermera möjligen blifva tvungen att inkomma med förklaringar, samt föreläggas vitén etc. Ett sådant inlemnande till rätten af ett qvitto eller recepisse kan väl icke vara förenadt med så stora svårigheter. Man bör kunna antaga, att det alltid finnes någon person i trakten, som är i tillfälle att dermed gå tillhanda; och i stad kan det väl icke vara förenadt med så mycket besvär att stiga upp i Rådhusrätten och inlemna detsamma. Om man åter icke häruti har en påminnelse, att vid det eller det tinget skall qvittot aflemnas, så kan hela denna sak lätt råka i glömska. Det händer nemi. alltför ofta, att man uraktlåter hvad man icke anser vara ett åliggande. Jag tror således att detta stadgande, sett ifrån synpunkten af förmyndarens eget intresse, är ganska gagneligt för honom. Han undgår nemligen på sfi sätt så väl förklaringar som vitén etc., och blir i intet fall beroende af en tilläfventyrs mindre säker och noggrann registrering. Jag yrkar således fortfarande på bifall till §:n. Gr. Mörner: Mellan Utsk:ts förslag och den nu gällande lagstiftningen är, på sätt äfven Utsk:t anfört, den väsendtliga skilnad, att det f. n. icke är någon skyldighet för kommunen att utse gode män. Detta är f. n. blott en rättighet, men nu anser Utsk:t denna rättighet böra förvandlas till en pligt. Till följd deraf att det nu stått i socknarnes fria vilja att utse gode män eller icke, hafva också på flere orter sådane gode män icke blifvit utsedde. Att deras verksamhet icke kunnat förmärkas på ställen, der de icke 140 D en 17 Juli. funnits, samt tilläfventyrs icke heller behöfts, är ock temligen klart.
Ständers särskildta föreskrift, har det saldo Handelshuset i Antwerpen J. M. Smets Enka på löpande Räkning hade att fordra, blifvit med Svenskt Banco li.’ qvideradt efter 72 Skillingars Cours per Riksdaler Hamburger Banco, så att, vid 1816 årsslut, RiksgäldsContoirets Skulder i Utländska mynt. slag (och ibland dem de så kallade Eckerdske Obligationer, hvilka så manga år tillbaka varit forfallne) efter afdrag af Fordringar i Utländskt Mynt, det ena och det andra beräknadt efter al pari courser, utgjorde i Svenskt Specie eller Silfver endast R:dr 1682: 16: 10. * Under granskningen af RiksgäldsContoirets Räkenskaper, håfve vi ägt tillfälle erfara hvad vi af Herrar Fullmäktiges Protocoll och Berättelse också inhämtat, att Kongl. Maj:t i Nåder behagat låta till RiksgäldsContoiret aflemna de för Lånen i Hamburg och Genua utfärdade För* bindelser och HypothekHandlingar, hvilka äfven till största delen finnas ibland Verificationerne till 1816 års HufvudBok, så att RiksgäldsCon toi, / Riks. St. Revisorers Berättelser. toirets fordna Skulder i Hamburg och Genua nu.’ mera åro alldeles dödade. Vidkommande Skulden i Holland, bestående uti flera på olika tider upptagna Lån, så håfve vi af Herrar Fullmäktiges Berättelse inhämtat, att Kongl. Maj t låtit infria och uti RiksgäldsContoiret uppvisa 8795 stycken så kallade PartialObligationer, hvardera lydande på looo Fl. Holländsk Courant (men deribland en, till hvars inlösen erforderlige medel, redan för flere år tillhaka , blifvit hos RiksgäldsContoirets Ombud i Amsterdam nedsatte), hvilka PartialObligationer äro afgifne af vederbörande Ban« qvierer i Amsterdam , som negotierat
Såsom kommilterade förmält, hafva många af berörde fel visserligen tillkommit genom underlåtenhet att behörigen iakttaga gifna föreskrifter, men till väsendtlig del kunde de anses föranledde just af de hittills anbefallda renovationer af jordeböckerna, enär då så vidlyftiga handlingar skola i Hera exemplar utskrifvas, det lätt inträffat, att misstag egt rum och befintliga anteckningar utelemnats, hvilket genom försummad eller vårdslöst verkställd kollationering blifvit förbisett af de tjenstemän, som dem upprättat, samt sedermera, då granskning af jordeböckerna antingen icke skett, som oftast syntes varit förhållandet, eller utan behörig noggranhet försiggått, ej upptäckts med afseende på de olägenheter och äfventyr, som på dylikt sätt kunde uppkomma, ansågo derför kommitterade mindre lämpligt, att handlingar af så stor vigt för allmän och enskild rätt, som en jordebok, ofta förnyades, och sådant vore ej heller af verkligt behof påkalladt. Ändamålsenligast och till säkerhet mest ledande vore således, i kommitterades tanke, om den nya jordeboken, sora komme att uppgöras, blefve en liggare till framtida efterrättelse, så beskaffad, att nödvändigt utrymme funnes för införande af de förändringar, som titl efter annan möjligen inträffade, och hvilka numera icke kunde blifva serdeles betydliga. Derjemte borde till nödig kontroll å räkenskapernas riktighet, på sätt hittills skett, årliga förändrings-extrakter uppgöras och räkenskaperna bifogas. Således vunnes icke blott den hufvudsakliga fördelen, att jordeboks-liggaren innefattade en både säker och fullständig upplysning, angående förhållandet med hvarje hemman, utan äfven att det arbete, sorn annars skulle erfordras för jordeböckernas periodiska förnyande och den granskning deraf, hvilken vore oundgängligen af nöden, om felaktigheter skulle förekom mas, helt och hållet undvekes, samt betydlig lättnad i tjenstemäns och vederbörande auktoriteters göromål bereddes.
Sedan Malek ock hos Konungen blif» wit bemedladt, ingingo Herrar Fullmagtige äfwen i detta wilkor; dock med der förbehållet, som af berat» telsen inhämtas, att nägon tid förut Contoiret skut» le underrättas om en sadan penningelyftning—Men utan nägon föregången tillsägelse hafwa dock tid efter annan betydliga summor till utlåning hos Private blifwit reqvirerade. — Höglofl. Ridderskapet och Adeln lärer icke kunna billiga en sä förstörande författning, att RiksgaldsContoiret stall sytzelsätta fln Betjening med emottagning, correspondance och reDowiSning sör penningar, som skola hällas lill OrdreS 86o Den 18 November. och för dem betala ränta, utan att kunna dem begagna. Contoiret mäste manligen hafwa en Fond omkring 20O,vOs Rd. i Banquen stående, för hwitken betalas 2 procent, till förefallande behof, som högeligen ökes as BrandförsäkringsWerkets förefallande reqÄsitioner. En härdare förbindelse mäste icke kunna äläggas RiksgaldsContoiret än hwar annan Läntagare, att fä upsäga och ater betala eli sig betungande Län, om RiksgaldsContoiret likmätigt den primitiva inrättningen finge emottaga alla inflytande Brandförsäkrings-medel, och blott widtimandL eldswädor göra utbetalningar, sä gjordes emot ran« tebetalningen ej någon motsägelse; jag anhäller således om proposition till bifall ä StatsUtjkottets Betänkande. Zerr lllsijioenikölä, Larl kreäric, utbad sig akt wid Herr von LcbuItLenIieirns anförande allenast fä anmärka, akt Författningen vm Fullmägkiges averterande, innan näzvn summa utasiignerades först 180.8 blismit widtagen sedan Rikets penningesiallning hade emot förut, betydligen förändrat fig. För öfrigt will han upläsa följande:
Herr Heljestrand har, i afseende å 40 § 1 mom. i sistnämnde författning, föreslagit, att samma moment, som stadgar åliggande för fabrikseller handverksidkare att hos Fabrikseller Handtverks-före^ning anmäla, när arbetare hos dem i tjenst anställas eller derifrån afflytta, måtte erhålla ett så lydande tillägg: »Dock må den Fabriksoch Handtverks-förening, som styrker sig hafva träffat annan Öfverenskommelse för utgifters erläggande till dess nödiga behof, varda befriad från det ansvar denna § innehåller, då de derom anmäla sig hos vederbörande Polis-myndighet eller Magistrat.» Utaf det inom Ståndet vid frågans diskuterande förda protokoll, hvilket, jemte motionen, kommit Utskottet tillhanda, inhemtas dock, att sedan Herr Boman hemställt det omförmälda moment, såsom icke behöfligt, måtte ur Fabriksoch Handtverks-Ordningen utgå, har Herr Heljestrand afstått från yrkandet om nämnde tillägg samt i stället upptagit berörda förslag såsom sitt eget. Utskottet har i afseende härå inhemtat, att, sedan Stockholms Handtverksförenings fullmäktige, på den grund att omförmälda föreskrift, såsom varande omöjlig att kontrollera, icke efterlefdes och derföre ej heller uppfyllde ändamålet, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit om befrielse från skyldigheten att emottaga och anteckna ifrågavarande anmälningar, Kongl. Majit genom Nådigt Bref den 22 Mars 1850 undantagsvis för Stockholms stad förordnat, att anmälningar om handtverkseller fabriks-arbetares anställning å verkstad eller fabrik och afflyttning från tjenst derefter skulle, vid stadgadt vite, verkställas hos Öfverståthållare-Embetet för polis-ärenden, med iakttagande, för de fall, då arbetare erhölle sin bostad hos handtverkseller fabriks-idkaren, att öfvérståthållareEmbetets Kungörelser den 1
Utskottets tillstyrkan, alt stämpélpapper å hela ark icke vidare må hållas allmänheten tillhanda, afdogs, hvaremot Utskottets förslag, att stämpel å bouppteckningar bestämmas till en fjerdedel procent af behållningen, samt att befrielse från bouppteckningsslämpel må kunna utsträckas lill de sterbhus, der behållningen icke uppgår till 1,000 Riksdaler, återremitterades; och skulle det häröfver hållna diskussionsprotokoll återremissen lill Utskottet åtfölja. Al det Betänkandet vidfogade förslaget till författning angående slämpclpappersafgifien samt hvad vid kontrollen och uppbörden deraf bör iakttagas, godluindes hvad som motsvarade den nu föredragna och bilällna delen af Betänkandet, med det undantag, att den af Utskottet föreslagna förändrade lydelse af mom. 17 af § 8, till följd af Ståndets ofvan omnämnda beslut i fråga om helarksstämplar, ansågs vara förfallen. S. D. Anmälde Talmannen att före början af dagens plenum till honom ankommit en skrift, hvilken jemväl upplästes och var af följande lydelse: Prot.-Uld.rag 317 »Till Hedervärda Talmannen för Bonde-Ståndet! Med afseende 5 blifvande behandling inom Riks-Slånden af Bevillnings—Utskottets Betänkande JV2 7, angående stnmpelpappersafgiften, får Utskottet härhos till Hedervärda Talmannen öfverlemna afskrift af en Utskottet denna dag tillhandakommen nådig remiss å en af Direktionen för Göteborgs Sjöassuransförening i underdånighet gjord framställning om ändring i den nu gällande stämpelpappersförordningen, i fråga om slämpelbeloppet å försökringsbref mot sjöskador, utfärdade af inhemska assuransbolag. Slockholm den 7 April 1863. k Bevillnings-Utskotlets vägnar: ARVID FR:SON POSSE. Erik Ljungstedt.» och beslöts, det skulle denna skrift jemte den deri åberopade bilagan öfverlemna* till Bevillnings-Utskottet till den åtgärd, omständigheterna kunde föranleda. Den 8 och 11 April.
Som Långkälens byamän, hvilka deltagit i grundvalens läggande och socknestugans uppförande, dock genom den uppkomna och allmänt kände processen, ifråga om hvilken socken de skulle tillhöra, ej till kyrkan framfört några materialier eller utgjort särdeles många dagsverken, och således nu ådragit sig en betydlig skuld eller rest å kyrkobyggnaden, samt de ej blott önskade utan ock förmenade sig, af åtskilliga skäl, böra af sine sockneboer tillgodo njuta någon lindring i de dem efter deras skattetal m.m. påräknade materialier och dagsverken, så ock i afsikt att bereda bereda lindring för dem och vänlig öfverenskommelse emellan öfrige socknen och desse Långkäls byamän, sökte undertecknad uppmana och beveka socknemännen. Då desse till sådan vänlig öfverenskommelse ej vore obenägne, men tiden ej tillät sakens afgörande i socknestugan, beslöts att bönderne Olof Olsson i Jonsgård, Matts Moberg och Pål Andersson i Österåsen, Olof Hindriksson i Grötom, Olof Enarsson i Storhögen och Erik Andersson i Storbränna, skulle med Långkälens byamän, nästa söndags eftermiddag sammanträda i Österåsens gästgifvare gård, för att söka uppgöra en sådan öfverenskommelse, och förklarade sig sockne männen vilja antaga och gilla den öfverenskommelse som desse utsedde med Långkäls b[y]emän ingingo. I händelse de ej alla kunde om samma vilkor öfverenskomma, skulle pluralitetens tankeblifva gällande. Kunde deremot vänlig öfverenskommelse icke sålunda träffas skulle socknemän genom lagsökning söka utkräfja sin rätt. § 3. Upplästes listan å resterande sand och sten, och, ehuruväl som ej mera sand kunde behöfvas, skulle det likväl stå de resterande öppet, att in natura framföra både sand och sten, men också att om de sådant föredrogo, genom dagsverken denna vår, eller med contant betalning till kyrko-cassan godtgöra sina skulder efter det värde som af socknemännen varit å hvarje af dessa saker åsatt. § 4.
23g slädnät i olika Beslut emot de andra Tvänne rörande Låne-anslag till Districteller Sockne-Magaziners bildande i Provinserna* Utskotten hafva 1 anledning häraf vid sammanträdet denna dag, efter den ordning Grundlagarne stadga , röstat öfver följande af Riks-Stånden godkände propositionen t:sta Votcringetl •• Den som bifaller, att 60,000 Tunnor Säd af Råg, Korn eller Hafra, ml, tilt Låne-understöd för anläggning af District-Magaziner uti de Norra Länen, jemte Stora Kopparbergs och Vermlands Län, anslås utaf Allmänna Mägazins-Inrättningens qvarblifvande behållningar med de vilkor och föreskrifter StatsBancosamt Allmänna Besvärs och Ekonnomi-Utskottens den to sistlidne October afgifne Utlåtande innehåller, voterar Ja: Den det ej villi Nej: Vinner Nej så komma förenämnde 60,000 Tunnor Säd att öfverlemnas till Kongl, Maj:ts Nådiga disposition, för att, efter 34o Stats-Uts/cottets Betänk midén. Länens folkmängd och olika Sädes-production, pä tjenligaste sätt fördelas samt åt Länen erbjudas, antingen till innrättande af Sockne eller District-Magaziner, i fall visse Orter sådane önska, och de pröfvas nyttige samt ledande till ändamålet, eller ock till användande på annat sätt såsom en grundläggning för undsättnings anstalter. "Voteringen har utfallit med 66 Ja och 53 Nej, och som alltså Ja vunnit, kommer meranämnde Låne-anslag, af 60,000 Tunnor för de Norra och en del af Vestra Länen, att disponeras i den ordning och med de vilkor, som StatsBancosamt Allmänna'Besvärs och Ekonomi-Utskottens, under den 10 sistlidne October, meddelte Utlåtande bestämmer. » i Ar a Voterings-fragan: Den, som bifaller, att, i likhet med hvad sammansatte StatsBancosamt Allmänna besvärs och Ekonomi-Utskotten i Utlåtande af den i o sislidne October tillstyrkt, ett anslag af 25,ooo Tunnor
Ville man vara conseqvent i tillämpningen af eLt sådant beslut, så skulle man komma dertill, att man åtoge sig bevilln. äfven till godtgörande af deri ränta, som utgöres af personer, hvilka köpt jordegendom och dervid stannat i stor skuld och i följd deraf hafva svårt alt försörja sig. En sådan tydning af 57 §:n Reg.Ftn anser jag såsom ett ganska vådligt prsejudicat för äganderätten, och jag tror den står alldeles i strid med Reg.F:ns 16 §; ty derigenom betoges Konungen möjligheten att tillse, att,- såsom der är stadgadt, ingen må afhändas dess egendom. Jag anhåller på dessa och öfriga af flera talare framställda grunder om återremiss af förevar, utlåt., och begär att StalsUtsk., under förutsättning af R. Stts bifall till Nummer-lotteriets indragning, må fästa deras uppmärksamhet på nödvändigheten att anhålla örn Konungens sanction till beslutet derom. Hr af Ekenstam, Israel: För den som icke, genom sin ställning i Staten, utgör någon auetoritet för andra, inträder sällan behofvet att yttra sig, innan han finner sin mening icke vara tillräckligen uttryckt af någon annan. NI i n mening är den, att hufvudsaken hvälfver sig deromkring, huruvida inkomsterna af Nummer-lotteriet äro att anse såsom en del af Statens ordin, inkomster eller icke. Hittills hafva de varit så ansedda; och derföre vill jag icke ens tillerkänna dem egenskapen att genom R. St:s beslut och Konungens sanction kunna afskaffas vid samma riksdag, som fråga derom väckes. Man bar talat om de menlösa liderna: menlösheten kan tänkas af flera slag. Uti ett const i tu lionel t samhälle, der meningarna fritt framträda, är lätt länkbart, alt sådana menings-strider kunna uppstå, som 134 Den S April f. ra. uppskjuta bevillnlns Stagande, och som göra nödvändigt, att en dass af inkomster finnas, hvilka försäkra emot statsmachinens afstannande under sådana tillfälligheter.
St. underdån. Skrifv. Skuldebref till viss man eller ordres, angående inskränkning i befogenheten att göra derpå grundad fordran gällande. Se Fordran. Sommelius, G. SS., Motion N:o 26, angående vissa ändringar och tillägg i gällande Skolstadga. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 118 och Mern. Nm 127. R. St. underdån. Skrifv. Nrn 174. _ _ Motion No 56, om pedagogiens i Laholm förändring till lägre elementarläroverk. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk Betänk. _ — Motion N o 57, om anslag af medel såsom bidrag till anläggning af en hamn vid Lagaåns utlopp. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 141. — Motion Nm 112. om pension för Majoren vid Södra Skånska Infanteriregementet O. G. Carlqvists enka och tre oförsörjda döttrar. Stats Utsk. Utlåt. N:o 153. R. St. underdån Skrifv. Sparbankerangående föreskrifter i afseende å stiftandet af, och befrämjande af uppkomsten af ett öfver hela landet utbredt sparbankssystem. Motion Nm 206. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Spilllllms-afgiften, om upphörande af. Se Raspoch Spinnhusafgift. Skvadronshästläkare, Se Hästläkare. Staaff, P., Motion Nm 21, om ändring af 5:te § i 25 kap Rättegångs-balken. LagUtsk. Betänk. Nm 36 och Utlåt. N:o 56. Motion N o 22, om ändring af de båda första momenten äf 2:dra § i 12 kap. Rättegångs-balken. Lag-Utsk. Utlåt. N:o 38 och Mern N:o 64. Motion Nm 75, med förslag till förordning angående rätt för ogift qvinna att vid viss ålder sjelf utöfva giftomannarätt. Lag-Utsk. Betänk.
Wi haswa antingen npiöec dem sjellwa eller hamrat dem frän Skane. Nyttan af detta Stuteri är mig således okänd, men wäl de Riks» förluster som deraf upkomma, nemligen att för Skattkammaren npkommer en ärlig förlust af något öfwer zo ovo R'.d hwilket är för wäl kändt, art behöstva widly rigt ömorbas eller bcwtsas. I fragan ärer om folkökningen, om producrionen, sa är etr Rike »cke stort för art det äger en »vidsträckt areal utan i den mohn samma arreal är mer eller mindre befolkad och producerar warsr och födoämnen Strömsholm och Kungsöhr utgära nägol öfwer Z4 hela hemman. Om deste Kungsgårdar enMftades ffattlades och försåldes och hwarje hemman endast delades lill 2; ne Äboer, upkomme deras 7» hushall, hwarwid om G a 7 perso» ner isi2 Den 2r December. ner beräknades pä hwarje huehäll sä wunne Riket en tillökning ^ nära en halft tusende jordbrukare i sin folkstock, hwilka jämte sig altid föda ett lika antal af Statens lärande medlemmar och dctzulom roterat 17 krit gare till Rikets förswar, mera Riksnyttigl än i; häftar för Hof-Fcöknarneö wagnar. Kastom wi ater en blick pä Handelswagen eller spamnäls produciion b!ir den ej mindre förmanandeOm si re Tusende tunneland äng och betesmark odlades til! aker, sä, utom at wida bättre skölt jordbruk af Kungsgäcdarnes odaläker, som är att förwänta af e» sa rik fö re stugu: Folkstock jrulle deras upkomma en kiilöknimg af 12 lill is,ooo Tuiinor Spanmäl ärligen som pä handeivwägen gjorde en betydande tillökning.
Handlingarna i målet skola tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, som med frågan kommer alt taga befallning. Kongl. Majit förbi ifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. C A R L. Ludv. aUrnqvist\ 16 Kongl. Maj:ta Kitt. Proposition \:o 43. Utdrag af protokollet öfver Civil-ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 27 Oktober 1859. \ävvara nde: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer. Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Friherre Manderström. Stats-räden Wallensteen. Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton. Lagerstråle, Björnstjerna och Malmsten. Slutligen uppläste Deparlements-chefen till justering följande, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts förut fattade beslut uppsätta, förslag till nådiga propositioner tili Rikets Ständer, nemligen: e) i fråga om öfverlåtelse till innehafvarne under full äganderätt, mot erbjuden lösen, af del så kallade Odelska Appreteringsverket i Stockholm med hvad dertill hörer; Enligt Stats-Rådels underdåniga tillstyrkande behagade Kongl. Majit dessa förslag i nåder gilla, samt befallde att. i öfverensstämmelse dermed, nådiga propositioner, sådane de finnas detta protokoll bilagda, skulle till Rikets Ständer allåtas. Ex protocollo Rudolf Adelgren. \ Korpi. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 44 17 N:o 44, Ank. till Exp.-Utsk. den 21 Nov. 1859, kl. 1! f. ro. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, om anvisande af ett lån af 230,000 R:dr R:mt till förbättring och utvidgning af Helsingborgs hamn; Gifven Stockholms Slott den 23 Oktober 1859.