Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ett utmärkt medel, som borttager kläda efter myggoch flugbett samt sting af andra insekter, erbjudes härmed. Insänd endast 65 öre, så erhålles en ask som prof franko. Vid partiköp erhålles rabatt. John Fröberg, [2134] Finspong. I alla boklådor till salu: K ö k s k a l e n d e r, oumbärlig hjälpreda för hushållet, innehållande 177 matrecept för såväl det borgerliga som stora köket. Flyglar, Tafflar och Pianinos från J. G. M a l m s j ö. [1367] G U S T A F E n flicka, hemma i bokföring, som disponerar 1,000 kronor, kan genast få ingå kompani i en Bokoch Pappershandel. Svar till » Säker framtid », Iduns byrå. hos » M. S. », Nyköping, tillsatt. [2116] 2 flickor i konfirmationsåldern kunna erh. inackordering i godt hem och tillsamman med egen dotter erh. konfirm.-undervisn. samt underv. i vanl. skolämn., språk o. musik. Närmare meddelar V. Frcndin, Malmköping. O O S S o co O? « oo. 2 J-, O SJ 8 — o Återbetalning af halfva kapitalet v i d döden. " ä Oj Ålder sista födelse&gt;o &gt;g io oo 5 » a S3 ^IMm. telefon 55 3 ' A * C Q fl H TFL ^o n o 3J T: 0&gt; IO CD r-Q S » £ 5 —. O — * &lt;D € in " •S •&gt; .3 ••; J3 3 *? O S 13 a a (T CO E » cS fl FCJ M FLECÄ £ sa a Si ^5 c3 3 rg tx; - •Sa rf g fe fi • K S! s " - o! IS-S 8 Jii CN &gt;: ti rf *; F: D !&gt;I T, i O:.
Då jag anser det vara af vigt alt representationsrätten utsträckes, så vidt möjligt är, till alla ännu orepresenterade medlemmar; så yrkar jag bifall till förslaget. Jag känner väl, likasom den siste talaren, att det Stånd, som frågan närmast rörer, afslagit den föreslagna grundlagsförändringen; men detta bör icke hindra R. o. Ad. att uttrycka den opinion, alt R. o. Ad. för sin del bifaller förslaget. Jag finner för öfrigt uti detta förslog inga så be - 5o8 De n 26 Mai^s e, m. skaffade omständigheter, söm lunde föranleda till ogillande af den ide'e samma förslag uttrycker, — att få en inflytelserik, nu från representationsrätten utesluten, del af nationen för framtiden representerad. Hr Dalman, Wilh. Fredr.; Då jag är af den mening, att intet stadgande i grundlagen rörer ensamt ett Stånd, utan äfven de öfriga och har inflytelse på samhället i allmänhet; så kan jag icke af den omständighet, att Borgare St. 'afslagit delta förslag, afhålla mig från den tankeyttring, alt det bör bifallas .af R. o. Ad., såsom ett uttryck af dess åsigt, att alla medborgareclasser böra, så vidt möjligt är, tillerkännas representationsrätt, och om de icke kunna få den erkänd sorn er» allmän rätt, böra de åtminstone få det inom de olika stånds-cathegoriernq, genom alt småningom inrymmas i RiksStånden, Hivon Hartman sd-orff: En talare liar yrkat bifall lill förslaget, emedan man derigenom skulle utvidga representationsrätten för dem, sorn icke äro representerade. Det tjenar, såsom Ståndet väl vet, till ingenting alt bifalla delta förslag, sedan det af ett annat Stånd blifvit förkasladt. Man lian således icke hoppas någon utvidgning uti representationsrätten inom BorgareSt. annorlunda, än på grund af ett nytt förslag, soro, i sammanhang med den allmänna representationsförändringen, redan lärer vara under utarbetning i Coust.Utsk.
Jag vill likväl icke, då jag tror det vara mindre grannlaga att vägra remissen, helt och hållet bestrida den; men jag får förnya min i sista plenum gjorda hemställan, att R. o. Ad. måtte remittera detta lagförslag till Constit.-, Bancooch LagUtsk:n, hvarigenom dessa Utsk. erhålla tillfälle att, hvart för sig, urskilja de stadganden och ärender i banklagen, sorn kunna med det ena eller andra Utsk:t hafva mer eller mindre gemenskap. Jag anhåller således, att, om remiss bifalles, den må afgå till Constit.-, Bancooch LagUtsktn. Gr. Cronhjelm: Jag har sökt uppgöra ett förslag till proposition å remiss, som, om icke de olika opinionerna älskade att strängt hålla sig till en förut fattad princip, skulle kunna sammanjemnka dem och genom en remiss leda till slut i denna fråga. Hvad Frih. Cederström sagt, att nemligen 44§• Riksd.Ordn. förbjuder att, utan remiss, till omedelbar pröfning upptaga någon Konungens Propos. är ganska riktigt; men jag hemställer till den värde Frih. sjelf samt R. o. Ad., om den proposition till remiss, jag föreslagit, innefattar ett omedelbart afgörande af Konungens Propos. Jag tror, att deri icke finnes ett enda ord, som kan kallas afgörande, och jag åsyftar blott, att det betänkande, BancoUtsk. kommer att afgifva, måtte komma att stå i öfverensstämmelse med grundlagen, d. v. s. att BancoUtsk. icke genom den höga titeln af en Konungens Propos. måtte förle - i6o Den ii Mars e. m. das att inkomma med något betänkande, som strider emot grundlagen. Den siste värde talaren får jag hänvisa till grundlagen, som säger, att remiss å en Konungens Propos. till Constit.- Utsk. icke kan äga rum, så framt icke den innehåller ett grundlagsförslag, som uti Gonstit.Utsk. skall beredas och sedermera hvila till nästa Riksdag.
Uti samma ofördelaktiga penninge-ställning var äfven Inrättningen den 3o Junii 1819 (Bilagan Litt. D), då Cassa-behållningen utgjorde 27,696 R:dr 27 sk. 7 r:st. Emellan dessa tider har Inrättningen uppburit 1,502,008 R:dr 12 sk. 8 r:st;, hvaraf, och enär afdrages: Byggnader (49,954 R:dr 6 sk. 9 r:st.), Stenkohl för Krono - Brännerierne (26,641 R:dr 20 sk. 4 löst.), generelle utgifter vid Krono-Magazinerne och Brännerierne (80,822 R:dr \o sk. 3 r:st.), Aflöningen inom Kongl. Directionen (4o,835 R:dr 3 sk. 2 r:st.), 1818 och 1819 års obetaldte Räntemedel i Banken (88,479 R:dr 3q sk. 11 r:st), Afbetalningar å Silfver-Fonds-Lånet i Banken (220,920 R:dr 2 sk. 9 r:st.), diverse Utgifter Revisorers Berättelse. ocli Cassa-behållningar, återstå R:dr 7 sk. 6 rist.), som till Spannmål och frakter under nämnde tid blifvit använde. Yid detta sednare förhållande, och enär Kongl. Directionen, uti dess underdåniga Berättelse, om årsväxten 1819, i allmänhet ansett nämnde års gröda nära uppgå till hvad under medelgoda år varit att påräkna, hafva väl Rcvisorerne infordrat Kongl. Directionens Utlåtande, på hvilka skäl och genom hvilka omständigheter
Uti ett utbildadt konstitutionelt samhälle bör man väl antaga Den 10 December f. m att, åtminstone i de vigtigare politiska frågorna, Konungens samtlige Rådgifvare hysa enahanda åsigter. Genom stadgandet att, jemte StatsMinistern för Utr. Ärendena, en annan Statsllåds-ledamot skall deltaga i behandlingen af ifrågav:de ärenden, tvckes då StatsRådet ega full säkerhet att kunna göra sina åsigter gällande; men jag hemställer, om icke detta stadgande äfven innebär, genom dessa begge Rådgifvares ansvarighet, en tillräcklig garanti för att dels alla nödiga uplysningar skola åt Konungen lemnäs, och dels att allt alside skall fästas å Rikets fördel och sannskyldiga nytta. För den, sorn något känner till utrikes-ärendenas nuv:de behandling, är det också ingalunda obekant, att de mål, som förekomma vid den mera enskilda eller s. k. ministeriella föredragningen, endast äro sådana, som otvetydigt kunna hänföras till jus majestatis. De andra målen passera redan nu StatsRådet; sålunda afgöres t. ex. hvad som står i sammanhang med handel och sjöfart, efter inhemtadt yttrande af Chefen för CivilDepitet; öfver andra frågor åter yttrar sig Justitie-StatsMinistern o. s. v. Då man salunda redan eger all den säkerhet för ärendenas riktiga och noggranna behandling, som R. St. kunna önska och fordra, förefaller mig detta Konst. Utskits förslag — må det tillåtas mig att begagna denna liknelse — ungefär som om en person, hvilken befinner sig vid fullkomligt god helsa, önskade att må ännu bättre. — Jag instämmer fördenskull helt och hållet med Frih. von Paykull deruti, att förslaget är hvarken nödigt eller nyttigt. Det är icke nödigt, emedan den konstitutionella garantien redan är genom det nuv:de stadgandet i 12:te §:n R.F. gifven, och icke heller nyttigt, utan tvärtom skadligt, emedan det, skulle komma att i flera läll, der iakttagande af skyndsamhet är af aldrastörsta vigt, förorsaka upskof och binda händerna både på K. M:t och Hans Rådgifvare.
Men Kongl. Majit, bar tillika, för att i en så beskaffad sak, sorn denna , hvarpå enskildes rätt så hufvudsakligen beror, få all tvetydighet och deraf uppkommande anledning till missförstånd undanröjd, velat lill Rikets Ständer i Kader öfverlemna, att Öfver ofvannämiide deras underdåniga skrifvelse meddela förklaring i det afseende, hvarom fråga 1111 uppstått; ankommande det på Rikets Ständers i anledning deraf afgifvande yttrande, huruvida beloppet af den vid sista Riksdagen beviljade tillökningen 1 SlatsSecreterare-löneli kan komma att från afskedstagande Fiiherre Fock under pensionen till godo beräknas. Kongl. Majit förbli f ver Rikets Ständers Stats-Utskott med ali Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ul supra. CARL JOHAN. C. D. Skogman. Utdrag af Protocollet öfver Handelsoch Finayice-Ar enden hål let inför Hans Majst Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 8 Februari i i834- Närvarande: Hans Excellence Justitia; Stats-Ministern Herr Grefve Rosenblad Hans Excellence Stats-Ministern för Utrikes Ärendena Herr Gretve af Wetterstedt j. Stats-Råden:' Hans Excellence Herr Grefve Mörner Hans Excellence Herr Grefve Lagerbjelke, Kongl. Mojas Nådiga Proposition N:o 3o. 3 Hans Excellence Herr Grefve Löwenhielm , Herr Grefve Adelsvärd^ Friherre Åkerhjelm, Poppius, Hot-C anceileren Friherre von Schulzenheim, Stals-Secreteraren Skogman.
Defensions - summan och dels af den ifrån nionde Hufvud titeln för extra ordinaire Milita!re behof hit öfverförda tillgång; men huruvida de nu böra hos Rikets Ständer anmälas till upptagande i Riks-Staten , det ankommer på Eders Kongl. Maj ts Eget Nådiga ompröfvande. Vid Sjette HufvudJfiteJn; På Allmänna Fattigvårdens Stat , å detina! Hufvud titel, har till Medikamenter for fattiga sjuka i Stockholm varit förut bestått 500 R:dr; men som denna summa fanns för behofvet alldeles otillräcklig , sä täcktes Eders Kongl. Majit, uti Nådigt Bref af den 23 Mars 1814* förordna, atfdensamma borde ökas med 1,000 Rdr, hvilka borde utgå af de, till Medicinal Verkets förbättring och understöd anslagna medel i saint i följd deraf ifrån andra öfverföras uppå denna Hufvud titel, och hvilka lära böra I103 Rikets Ständer till upptagande i Stat anmälas; äfvensom i enahanda afseende de 300 R.dr, hvilka uppå Allmänna Fattigvårdens Stat å denna Hufvudlltel varit uppförde till Vaccinationens understödjande och utvidgande i Stockholm , men, likmätigt Eders Kongl. Mäjits Nådiga Bref af den 23 Mars i8r4, böra flyttas härifrån uppå Medicinal-Staten å andra Hufvud-titeln. Vid Åttonde Hufvud -Titeln .• Utgifterna å denna Hufvud titel äro: dels förslags-utgifter, grundade på bestämda Varu qvan - Den i 4 Juli. qvantiteter, som måste betalas efter föränderliga gängse priser, eller ock anskaffas efter åtgång och behof, dels sådana, som efter deras fulla utsatta belopp komma att anordnas; och ändteligen sådana, hvaraf behållningen från det ena till andra året, ett a två år reserveras, men derefter öfverföras på behörig Stats-Titel, i fall , för de under tiden påkomna behofven, så stor behållning ej finnes nödig.
Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet äro derjemte till Utskottet remitterade ej mindre åtskillige inom desse 3:ne Riks-Stånd afgifne yttranden, i anledning af Kongl. Maj:ts omförmälde Nådiga Skrifvelse, än äfven flera inom samma Riks-Stånd väckte motioner, stående i sammanhang med berörde Nådiga Skrifvelse; hvilka yttranden och motioner å serskilde dagar under loppet af sisllidne Mars månad Utskottet tillhandakommit. Vid genomgående af desse handlingar, har Utskottet funnit, alt, emot silfverutvexlingens vidtagande, blifvit af någre ledamöter bland Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Wällofl.
De som ho i norra Roslagen mäste, för att söka sin Landsh., lara Ivers igenom en annan Landslus område, hvilken dock ganska väl skulle kunna satesliera deras behof; — de mäste resa genom Flottsund och vidare till Stockholm, samt således, för att råka Landsh:n, färdas 7 ä 8 mil längre än som egentligen skulle behöfvas. Detta är ju en sinnrik indelning! — Jag vill nu icke tala om Kalmar län, som så ofta varit föremål för Riddarhusets ompröfning och hvars nuvar:de länsindelning är den äldsta och mest oförändrade, utan jag skall öfvergå till Elfsborgs län. Det finnes en gärdesgård | mil från Jönköping, hvilken bildar gränsen mellan Jönköpings och Elfsborgs län. Härigenom upkommer det förhållande alt den bonde, som bor öster om gärdesgården, kan hvarje morgon, färdandes till fot, helsa på sin Landsh. och säga honom god morgon, då deremot den som bor vester om gärdesgården har 3 och 20 Svenska mil till Landshtn, hvilket under sommartiden innebär 2:ne styfva dagsresor, och un - Dr ii 28 Januari f. m. lil der vintertiden 3:ne samt i händelse af urväder o. s. v., ännu mera. Unnie se således huru illa loltad den senare är i jemförelse med den förre. Till min förvåning liar jag hört att de båda personer, de representanter, som det närmast åläg att arbeta för dessa läns interesse, de hafva ieke ens vårdat sig att höja sin stämma mot detta missförhållande, utan förenat sig med pluralilelen inom Utsli. i det ljusa beslutet att härutinnan afvakta hvad verkan jernvägarne skola medföra. Det är icke lätt att fatta hvad sammanhang jernvägarne hafva med denna fråga, och det tyckes som om man icke hade någon aning om alt jernvägsfrågan kommer att räcka, lindrigt räknadt, ännu i lOOule är. Vi motse vä! med spänd förväntan att de jernvägar, som 1111 äro föreslagne, om en 12 il 15 år skola vara färdige; men då kommer det alt hagla jernvägar öfver R. St. ehuru jag icke blifver utsatt derför, så mycket är då säkert.
Att på gällande lagstiftning inympa dessa föreskrifter skulle ock, efter Utskottets omdöme, vara en vinst för densamma. Beredningen har utgått från den åsigt att den, som öfvergifver hvad han eger och förblifver borta under åratal, utan att om sig lemna någon underrättelse och ej låter höra af sig, då han slutligen dertill offentligen uppmanas, måste, der det ej heller vid undersökning kan utrönas, att han under viss längre tid varit, vid lif, anses som vore han död, samt att hans qvarlemnade egendom följaktligen må af dem, hvilka vid sådant förhållande äro hans arfvingar, tillträdas och skiftas; och då, jemlikt hvad Beredningen föreskrifvit, arfvingars anspråk i berörda hänseende ej må leda till någon följd, förr än så lång tid förflutit, att man ej har underrättelse, att den försvunne eller borlkomne, såsom han af Beredningen mera egentligt benämnes, inom de sista tjugu åren varit vid lif, är någon vada af den föreslagna lagstiftningen ej att befara En tidsförkortning har emedlertid Beredningen i två fall gjort, nemligen då den bortkomne vetei ligen vaiit i lifsfara, ulan alt det är kändt om han blifvit räddad, eller hans ålder, om han vore vid lif, skulle öfverstiga nittio år; och till en sådan förkortning är ock grundad anledning, enär det måste praesumeras, att han omkommit i lifsfuran, då några år derefter förflutit ulan någon underrättelse angående honom, samt den vanliga menniskoålder!! högst sällan stiger öfver nittio år. I enlighet med dessa åsigter är Lag-berednirigens iörslag utaibetadt. Att närmare redogöra för dess detaljer synes desto obehöfligare, sorn de blott äro konseqventa följder af antagna principer. Det bör emedlertid anmärkas att arfvingar aldrig kunna på föreslagna vägen frånvinna den borlkomne sin egendom, derest han skulle finnas vid lif, sedan domstol i föreskrifven ordning förklarat, att han må anses för död och att egendomen således får tagas i besittning af arfvingarne.
R:dr 2,200: — )) 11,348: 34. )) 8,000: — )) 50,000: — 71,5 4 8: 34. g till ... Runt R:dr 858,020: 40. öre förut utgått Hvad derefter angår de landtförsvarets behof, för hvilka tillfälliga eller extra anslag erfordras, finner Kongl. Maja, på grund af hvad uti förut åberopade Statsråds-protokoll öfver landsförsvarsärenden blifvit utredt och upplyst om hvart och ett af nedannämnda föremål, hvartill medel behöfva dels för vissa år och dels för en gång anvisas, Sig föranlåten att af Rikets Ständer äska beviljandet af följande extra anslag: 1 :o. För Artilleribehof: Till anskaffning af 20 refflade gröfre kanoner samt lavetter med släpor af jern, äfvensom projektiler 1 10,000: — » anskaffning af 16,000 refflade infanterigevär, ä 37: 50 600,000: — » anskaffning af 2,000 kavallerisablar, ä 18 R:dr ■ 36,000: — Och då, för de i riket bildade frivilliga Skarpskytteföreningar, ett af de främsta behofven för deras vapenöfningar är exersisoch målskjutning sg ev är, vill Kongl. Maj:t, som med välbehag anser den fosterländska syftningen af föreningarnes verksamhet, föreslå Rikets Ständer att bevilja ett extra anslag af 75,000: — till anskaffande af 2,000 refflade infanterigevär, för ersättande af ett lika antal sådana gevär, som skulle från kronans förråd utlemnas enligt grunder, som i det härvid bifogade Statsråds-protokollet öfver Landt - Transport R:mt R:dr 821,0 00: 28 Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. Transport R:mt
Vid sakens närvarande ståndpunkt finner hvar och en, att det svårligen lärer framkalla någon speciel åtgärd, men att det säl. i detta läll icke heller föranleder någon tidsutdrägt, hvilket, af Gr. Anckarsvärd troddes, utan att det endast skulle utgöra en opinionsyttring, som har sitt värde i vigten af Ståndets öfvertvgelser, ang. en fråga af så mycken betydenhet för fosterlandets väl. Pen 14 Mars e. m. 155 Hr Nordenfelt, Buar: De tal., som först yttrat sig i denna fråga, hafva fastat sig vid otillräcklig heten oell kuapphiindigheten af Ulsk:ts skal. En tal. har npbist en del af Utsk:ts Betiink., nemligen slutet, men lian hoppade öfver alla de föregående resonnementerna. hvilka hufvudsakligen gå nt på att visa, det K. St:r vid sednaste riksdagen, i en likartad fråga, viii icke om jern vägume, men i afs. å ångbåtarna, stannat i det slut, att motionen icke föranledde någon åtgärd. DA nu Utsk:t aldort hrad det vid förra riksdagen ttpgaf såsom skäl lörsitt tillstyrkande, ansåg man sig icke behöfva vara särdeles vidlyftig. Utsk:t föreställde sig nemligen, att sådana skäl, som i moliverna till ett Utsk:s-Betiink. anföras, icke bestämma öfvertygelserna inom RiksStåndeii, utan man hyste den tron att Ståndsledamöterna nog bestämma sin öfvertygelse ändå. Jag nämner detta icke derför, att jag tycker att skälen äro för knappa, utan för deras skull, som så tveka Jag vill äfven fästa deras upmärksainhet, som icke deltagit i Utskms arbeten, pä huru det lillgår inom Utskni. Sedan beslut blifvit fattadt, antingen enhälligt eller efter votering, öfverleinnas ärendet åt Sekreteraren, att med ledning af de motiver, sorn under öfverläggning»™* yttrats, upsätta Betänk.
— Vid April månads ingång börjades med grundgräfningen , sorn fortsattes till Junii, då vid pass jj:del af gropen var färdig, så att en del af pålrufan kunde nedläggas och början derefter göras med pålars nedslående: detta arbete påstod till medlet af Junii, då gråstens - murning på den pålade delen företogs och verkställdes.” ’’Det vidare grundgräfning» arbetet, före^ taget till vid pass ^-.delar af platsen, försvårades mycket af dervid mötte hinder, nemligen ett tredubbelt hvarf af i horss lagde hophuggne bjelkar, Samt emellan 90 och 100 nedslagne pålar; dessas och en mängd stora stenars upptagning var både kostsam och besvärlig, emedan, till vättnet» någorlunda afhåll ande ur gropen, pumpning nästan oafbru* tet måste förrättas, under det gräfningsoch pålnings-arbetet påstod.” Rikets Ständers Revisorer meddelade i detta ämne ett så lydande yttrande till Herrar Banco - Fulimägtige och Rikets Ständers Banco Utskott: ”Efter inhemtad upplysning af Herrar Banco - Fullmägtiges Protöcoll och RevisionsContoirets Berättelse, så val angående skett inköp för Banquens räkning af den närbeläg - 636 Banco-Utskottets Betänkanden. ne mindre Kiiselska egendomen , som husets på entreprenade verkställde rifning, jemte den å tomten påbegynde grundläggning oell beslutne tillbyggnad, linna vi ej något anmärka vid de i sammanhang härmed vidtagne beslut och åtgärder; meri som vi för vår del ansett det böra landa till mera skyndsamhet vid nybyggnadens verkställande samt besparing i omkostnaden, otn detta arbete blifver genom entreprenade-auetion besörjdt, på sätt vid publiqua byggnader inotn hufvudstaden nu vanligen iakttages; hvarvid, under behörig tillsyn, pålitlighet i utföringssättet äfven bor kunna vinnas; så hafva vi härigenom velat tillstyrka vidtagandet af denna anstalt i afseende på Ranquens återstående byggnads . arbeten ; dock med tillägg, att sjelfva grunden till nya huset, sorn före detta blifvit påbegynd, och hvarpå den blifvande byggnadens bestånd så hufvudsakligen beror, må, såsom börjadt är, efter räkning fortsättas.’’
Svenske sager först gjennemgaaes og beredes af det Svenske Statsraad, der ligesom den Norske Regjering i henseende til de Norske sager, skal havé ret til at decidere de mindre vigtige Svénske sager, og skal gjöre indstilling til det sammensatte Statsraad (Interims-Regeringen) om de vigtigere. I det sammensatte Statsraad (Interims-Regjeringen) skulle de Norske sager af den Norske Stats-Secretair foredrages , protocolleres og expederes jiaa Norsk, og de Svenske sager af den Svenske Stats-Secretair foredrages, Protocolleres og expederes paa Svensk. Sager, som angaae begge Riger, foredrages af Hof-Cantzleren og expederes til hvert Eige i dets sprog og ved dets Stats-Secretair. Diplomatiske sager foredrages ogsaa af HofCantzleren , og indföres i en sterskildt Protocol. Sagerne decideres ved de fleste stemmer og naar steinmerne ere lige gives Udslaget af den sorn liar forsajdet. Alle Resolutioner underskrivts af samtlige rnedlemmer. Det semmensatte Statsraad (Interims-Regjeringen) skal havé sitt ssede i Stockholm. Den Den 50 Juli. 1805 Den Norske Statsminister og den Svenske Justitias-Sfatsrninister skulle ved begge Statsraads förste sammenkomst kaste Död om hvo der skal havé forstedet (före Ordet). Efter den ved denne Lodkastning först bestemdte Orden skulle de derefter hver ottende dag omvexle i at havé forsaedet, saaledes at benasvnte Statsministre, den ene efter den anden og Jmn een uge hver gang havé forsandet.
Jag tror, att der vattensänkningar eller ultappninger äro allmänt verkligen nyttiga, skola de, hvars rätt derunder äro beroende, väl i godo derom komma öfverens och afgöra; men anser mig befogad, att såsom motion härmed framställa, alt åberopade K. förordn. måtte vinna det tillägg eller förklaring: att allmän kallelse, på sätt K. förordmn stadgar, utfärdas å alla som kunde anse deras rätt komma i fråga vid yrkad vatlensänkning eller ultappning; att ägare af vattenverk, i laga ordning tillkomne, åtminstone före utfärdandet af K. förordmn d. 20 Januari 1824, böra bestämdt och frivilligt medgifva yrkad vattensänkning eller ultappning och yrkandet i motsatt fall, till följd af äganderättens helgd, förfalla; och att den jordägare, som sjö eller vattendrag sänka eller uttappa vill, vare pligtig, att med den förhöjning af 50 proc., som i K. förordmn utsatt är, ersätta annan jordägare all den skada, förlust eller men, af hvad namn den vara må, som han, denne sistnämnde, genom vattensänkningen eller uttappningen vållas eller kan komma att lida. Jag anhåller om remiss af denna min motion till vederbör. Utsk. Frih. Raab, Adam Christian: Jag erkänner att jag icke hört början af den nu upplästa motionen, men utaf slutet tycker jag mig hafva funnit, att motionären yrkat att vid hvarje uppkommande fråga om rifning eller förändring af ett vattenverk för att åstadkomma aftappning och odling af en vattendränkt mark, skulle det bero på vattenverksägarens godtycke att medgifva eller bestrida en sådan förändring, äfven om det kunde visas att den vinst, som kunde skördas af sådan marks försättande i odlingsbart skick, vore mångfaldigt större än det värde, hvartill vattenverket kunde uppskattas. Med den erfarenhet jag har om de välgörande verkningarne af 1824 års ifrågakomne författning, måste jag på det högsta bestrida en sådan åsigt, och anhåller att II. LagUtsk., dit motionen sannolikt varder remitterad, ej derå måtte fästa något afseende. Remitterades till LagUtsk. Ilr Paijkull, Carl Samuel, hade inlemnat en sålydande motion: