Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Afven i det afseendet kan det vara vådligt, alt om någon belrädes med alt göra sedlar, så kan han säga, alt han vill förtjena Bankens premium, och således icke eller förmenas att göra sediarne fullkomligt färdige, och förrän en sådan sedel är lika med Bankens, så kan personen icke åtalas. Om man åter anser nödvändigt alt åtgärder vidtagas för att göra Bankens sedlar svårare alt efterapa, torde sådant säkrare kunna ske genom directa åtgärder af Bankens egna tjenstemän eller graveurer. Frih. Raab, Adam Christian: begärde upplysning om Presteoch BondeSl-.ns i ämnet fattade beslut, i-anledn. hvaraf underl. R idd.secret. lillkännagaf, alt från PresleShs prot.utdr. om pröfningen af förevar, utlåt, ännu icke ankommit, man att Bon - 628 Den 19 April e. m. deSt. bifallit sagde utlät, med den förändring, att Graveuren Akerberg, sedan han fullgjort hvad Utsi;, föreslagit, ovillkorligen bör utbekomma ifrågavar. ersättning med 8000 r:dr. Frih. Raab: Det är salunda icke officiell bekant huruledes PresteSt. i denna fråga beslutat, men på enskild väg bar jag erhållit den underrättelse, att nämnde Stånd antagit BorgareSt:s förslag, och således den första delen, nemi. 1000, r:dr och månadtligt appointement af 120 r:dr, så länge Hr Akerberg befattar sig med ifrågavar. arbete, är lill årets slut beviijadt af 3:ne Stånd, och således utgör ett R. Sl:s beslut. Den sednare delen, eller premium af 8000 r:dr, som blifvit föreslaget för Ilr Akerberg, skulle deremot vara bifallen af 2:ne Stånd, nemi. af BondeSt., med förklarande att det skulle honom tillfalla, och BorgareSt. att summan skulle utgå som ett premium, utan att nämna personen, för den, som intill 1840 års slut kunde förete ett exemplar af sedelsort, som ansågs fullt enligt med hvad man önskade.
Då det blifvit sagdt, att giftomannatvånget i Frankrike vore ännu strängare ån här, får jag, till hvad jag förut derom yttrat, tillägga, att hvad jag egentligen påstått, är, icke att trånget i detta afseende är mera eller mindre strängt i Frankrike än i vårt land. utan ntt, derstädes icke finnes den inkonseqvens, som hos oss, nemi. att lemna mannen vid 21 år helt. och hållet fri att följa sin böjelse, men deremot pålägga qvinnan, äfven sedan hon blifvit myndig, band, från hvilka hon icke kan blifva fri annat än genom att anlita domstols åtgärd. Franska lagen stadgar uttryckligen, att man, som icke upnått 25 år, och qvinna, som icke upnåt.t 21 år, icke få ingå äktenskap utan föräldrars eller ascendenters tillstånd; att man intill fyllda 30 och qvinna intill fyllda 25 år, äro skyldiga, att, innan de ingå äktenskap, begära genom en i bestämd form affattad handling (par un aete respectuetix et formel) föräldrars eller ascendenters råd, samt derest tillstånd dertill af dem då icke lemnäs, förnya denna begäran i enahanda form ytterligare 2 gånger, en månad mellan hvarje gång, hvarefter först en månad sedan den 3:dje så beskaffade begäran blifvit framstäld, äktenskapet får lagligen afslutas; samt att, efter 30 års ålder, det erfordras blott en sådan begäran, och att en månad efter dess framställande äktenskapet må afslutas.
Vid — 9 — Yid samma ticlepunkt bestodo tillgångarne af: l:o räntebärande fordringar och tillgångar, a) låneunderstöd för bibliotheksbyggnaden i Upsala samt utvidgandet af Carlstads Läroverk R:dr 42,000: b) byggnadslån till städerna Norrköping, Borås, Wenersborg, Söderhamn och Wexiö å ett samman räknadt återstående kapitalbelopp af „ 369,787: 18. 8. c) lån till Carlskrona stads pastorat „ 11,369: 34. — d) dito för fyroch båk-inrättningarnes förbättrande 86,699: 45. 7. e) dito till städerna Ystad, Malmö och Linköping för hamnarbeten „ 58,906: 34. 3. f) dito för Landshöfdinge-ackordernas inlösande „ 135,500: g) tills vidare förräntade medel genom uppköpta eller belånade obligationer „ 1,108,150: tillsammans R:dr 1,812,413: 36. 6. å hvilket kapitalbelopp räntan beräknades efter 5 procent för R:dr 63,900: efter 4| dito för 1,130,949: 45. 2:o fordringar, linar för ränta efter vissa års förlopp kommer att erläggas: a) det staden Wexiö efter 1843 års eldsvåda beviljade byggnadslån .
D S froken, ~ kladerna har han fitt i en skyddsforming och kangorna af sin sondagsskolefroken.~ Sven, en liten h u b b i g parfvel med ett trefligt utseende, pigga, lifliga ogon och leende mun, stallde sig f r d o r mig, bredbent och jovialisk och lat mig besk %da honom i all hans glans, soln till och med strackte sig anda till en hvit nasduk med rod bird, som stack upp a r en liten ficka pii karajen. Sofis ogon tind~ade och lyste, men hon behiirskade sig for att inte se alltfiir stolt och glad ut. Sven tog upp sin niisduk och dijk ner med nasen i den, i det, han frustade som en hast. Men d l mr hans uppfostrande lnamlna genast tillreds och ryclcte nisdnken frtin honom. ~Skiims du inte, pojke, att smutsa ner niisduken! - brad tror du vilr Herre har gett dej fingrar till om inte ftir att begagna dom - gA bort i ' spisvrln. D - Sven utforde manovern enligt kommando med s a m n kgcka och lifvade u p p s p och blef sedan torkad am nasan med mors d a w g a forkliide. Sofi hade pii morgonen berattat, att mamen varit whygglig)) mlder en he1 vecka och att de tillsalnman~ spnrat litet pangur, sii att de kunde bereda barnen en glad jnlafton. Anderson skulle gH och skaffa dem en gran, och hos oss skulle de fb ljns och glitter utt satta i den. Det skulle bli en julafton stidan s o n de inte haft p6 m h g a gr, med risgrynsgrot och Bpplen och smt girifvor. DNA, hade pappa giitt efter granen, niir ni gick heuifrin ?&gt;, friigade jag. Den Udsta flickan kastade en skygg blick p i modern men ingen svarade. WB, svara froken - hade pappa g i t t h? ~)) Pappa?
N:o 2. 3 att lankrum hvarken i mäskväimaren ej heller i andra delar af redskapen får finnas; / att bränvinsångan, sedan den utgått från hattröret, icke får ledas i uppåt gående riktning: samt att med redskapen icke får vara förenad något slags rektifikalions-apparat, ej heller någon af redskapens delar vara så inrättad, att bränvin kan åstadkommas utan omkokning eller så kallad klarning. § 7. I mindre bränneri får pannans rymd ej understiga tolf, och ej öfverstiga tjugu kannor; och varp, der mäskvärmarc begagnas, största pannervmd femton kannor, allt med inberäkning af två kannors kokrum. § 8. På samma egendom å landel, eller gård eller lägenhet å stads område, får bränvin icke samtidigt tillverkas i dera än ett bränneri, ej heller i samma bränneri flera än en redskap finnas. Med egendom å landet förslås här hemman, hemmansdel eller lägenhet, försedd med egen ladugård, der utfodring sker. § 9. Bränvins-tillverkning, hvartill jord berättigar, må ej annorstädes än å samma jord utöfvas. § io. Den, som vill tillverka bränvin, utan alt genom jords innehafvande vara dertill behörig, gore derom ansökning, om han å landet bor, hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet och, om han i stad ar boende, hos Magistraten. Vid a isökningen foges bevis, som hans behörighet styrker. Derest sökanden finnes vara till handteringens utöfning behörig, varde tillståndsbref för honom utfärdadt. Besvär öfver Magistrats eller Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes beslut i sådan fråga anföras på sätt i § 45 af Fabriksoch Handtverks-Ordningen föreskrifves. § 11. Bränvins-tillverkning i större bränneri skall, minst sex veckor, före den af de tvä tillåtna månaderne, under hvilken tillverkaren vill handteringen företaga, hos Kongl. Maj-.ls Befallningshafvande skriftligen anmälas, hvarvid uppgifves tid och ställe för tillverkningen, jemte beloppet deraf.
SNotgongäf»o*bref beläggaé niet» framplaDt papper till en fjertetelé procent af gå fröa nö roärte. privilegier eller SiUftåntö^bref till t>anDelé od; bantajlöjteré itfante, cf>arteraé meD 5: till anlägganDe af S3erg»erf, SSianufacturier, @å* gar, papperé 10: — P r i v i l c g t a epclufioa (patenter) niet 15: — $ efta m en t en, fåfom te ter funna uppljäfvoaö eller föräntraö, bel)öf»a »it forfta uppraifantet inför ©omjtol tcFe fbrfeé niet f>ogre charta än . — 6. Sften tå ^eflamentet »unnit laga fraft eller genom jlutlig ©om bltfmtt fktfäffatt, bör, f<$? forn ett »ilfor för begagnantet, becäfnaé od) tit Äongl. ^ungörelfen Den 11 ^December 1811, bot» gen för fläinplaDe Derom voiD £ejlamenteté bewafanDe företeé; åligganDe Det roeDerböranDe ©omftolar att f>vx»arje år inom Sanuarii månaDö utgång famia od) till Äongl. ^aj:tö Söefallningé&afroanDe infanDa alla unDer näftföregåenDe året infomna bercié öfroer af> lemnaDe löfteéffrifter af ofroannämnDa bejfrtffenfyet, tillika meD förtecfning, forn i förtret uptager De* raö innehållSfrån €l)artae ©igillata^afgift be* friaö
– Om jag besvarade den frågan med ja, skulle du helt säkert utbrista i långa och många utrop öfver din käre farbrors feghet, hjertlöshet, immoralitet och så vidare. För att bespara mig detta, vill jag derför alls icke besvara den, utan endast uttrycka min förhoppning, att du med åren skall sansa dig samt bli en så klok och förståndig menniska som någon annan. Du saknar ännu lefnadsklokhet, min vän ... – Och jag hoppas, att jag aldrig skall förvärfva den, om det ej kan ske utan på bekostnad af det ädlaste och bästa i menniskonaturen. Nej, min farbror, edra förhoppningar skola aldrig uppfyllas: jag skall aldrig bli en kall, beräknande, feg och krypande usling utan heder och grundsatser ... – Så, så ... redan i eld och låga! mumlade riksrådet Bengt; – der ha vi de fruktade utropen Men säg mig då, min gosse, hvad vill du bli? – Hvad jag är: en hederlig man. – Godt, godt. Men vet du, hvad som väntar en hederlig man, om han uppträder mot tidens ondska, flärd och fördomar? – Menar ni martyrkronan? – Ack nej, narrkåpan, min vän! – Jag har hört nog, sade Adolf och tog sin hatt; – och som jag ännu ej förvärfvat tillräcklig verldsklokhet, för att tillbakahålla ett ogynnsamt omdöme mot hvem det vara må, som förtjent det, så måste jag säga er, att edra lefnadsåsigter förekomma mig ganska föraktliga. – Aj, der sökte du rikta en puff åt mitt samvete och ett dråpslag åt mitt goda lynne, sade riksrådet Bengt. – Men det lyckades dig icke, min gosse. Och herr Bengt började deklamera ur Horatius: Lenit albescens animos capillus 22 &c. – Farväl, galenpanna! ropade han derefter till den bortgående ynglingen. – Jag väntar icke, att du skall komma och bedja mig om förlåtelse, förrän jag gjort dig till en man i staten. Men Adolf lemnade sin farbrors hus med den föresats att aldrig mer sätta sin fot inom detsamma.
Ständerna dervid tilläto sig att sträcka deras åtgärd längre i afseende å tiden, än hvartill de, efter hvad jag sökt visa, enligt grundlagen egde befogenhet. Om nu äfven medgifves, att till följd af den förutsättning om åvägabringande af en handelstraktat med Frankrike, som utaf de sednast församlade Ständerna sålunda uttalades, Regeringen kunnat ega skälig anledning att, innan Rikets Ständer fått tillfälle att öfver bestämmelserna i traktaten sig yttra, låta densamma, på sätt som skett, träda i verksamhet, torde likväl ett behörigt iakttagande af den Ständerna, enligt min uppfattning af grundlagens bud, i nämnda hänseende tillkommande rätt hafva fordrat, att vid affattandet af bestämmelserna om tiden för traktatens tillämpning samt om nationalrepresentationens godkännande af densamma, en antydan meddelats om det förhållande, på grund hvaraf, oaktadt nödvändigheten af ett sådant godkännande, traktaten likväl, innan detsamma lemnats, kunde få vinna tillämpning eller att åtminstone en redogörelse för detta förhållande och Regeringens deraf beroende rätt i afseende å frågans behandling blifvit den kontraherande magten meddelad. Något sådant har likväl, såvidt ordalagen i traktaten samt den till Ständerna och Utskottet afgifna redogörelse för förhandlingarne i ämnet utmärka, icke skett eller ens varit i fråga; och Ständerna blefvo tillföljd häraf äfven bragta i den svåra belägenheten att, för att icke kompromettera Konung och Regering samt utsätta riket för obehagliga påföljder, nödgas för deras del godkänna traktaten, ehvad de ansågo bestämmelserna i densamma vara med rikets sannskyldiga nytta förenliga eller icke.
Dainerne gjore reat pga Sygestneme, rede Senge, hjApe den Syge med Toilettet, hjselpe ham med Dlaaltiderne, rrekke 11a.m en L ~ d s k e d r i k. Og vi fole os overbeviste om, at Kvinderne nu won1 dengang og dengang som nu, have talt miidt og deltagede ti1 de Syge, have sSgt at opmuntre dem og indgycle clem Nod, ti1 at hekaempe og om muligt overvinde Sygdommen. Men fbl-udejl det Arbejde, som de g a d e Plejersker udforte, ' have Damelwe nuonzstu~zde ?. ell meget storDel qf det drbejde, som deng&amp; fnldt i Legenres Lod. Dette maa De nu ikke forstaa, som om jeg vilde insinuere, at Lzegerae nntildags tage sig deres Arbejcle overfor de Syge for let; - der arbejdes blot saa: uhyre meget mere paa et Hospital i vore Dage, mod hvad des arbejdedes tidligere. T.; uk blot paa Kengjoringen! I Aaret 1785 udfartes for Ex. paa (let kgl. Frederiks Hospital i Kobenhavn I a n 30 Operationer paa (i40 Irirurgiske Patienter.
Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit med 21 Ja emot 18 Nej. > Uppå sederina framställd propos., lade II. o. Ad. lill handlingarne den sednare delen af Utsk:s Mern., innehållande yttrande öfver en af Frih. Alströmer gjord anmärkning. Föredrogs ånyo Riddarh.Utskis d. 11 och 14 dennes på bordet lagda Mern. N:o 14, med förslag till ändring af 20:de §:n Riddarh.Ordn. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Emot det slut, till hvilket Utsk. kommit, har jag ingen anmärkn. att göra. Jag har emellertid begärt ordet för att nämna, det jag anser Utsk. hafva i sjelfva redaklionen begått en underlåtenhet. I nuvande Riddarh.-Ordn. är, på sätt af Utsk:s Mern. synes, förbjudet att förena platserna af Elektor och Utsk:s-ledamot; men för alt förtydliga detta, står det på ett annat ställe, att Bänkmansoch Utsk:s-ledamots-plats kunna vara förenade. Nu har Utsk. låtit detta stadgande qvarstå, men borttagit stadgandet att Elektor icke kan vara Utskrsledamot. På det att Riddarh.-Ordn. likväl måtte blifva tydlig, hade man, enl. mitt förmenande, bort antingen borttaga stadgandet att Bänkman tillika kan vara Utsk:s-ledamot, eller också tillägga att Elektor äfven kan vara det. Om man, på sätt Utsk. föreslagit, säger att Bänkman skall kunna vara Utsk:s-ledamot, men icke säger att Eleklor kan vara det, skulle möjligen en tvetydighet kunna upstå och någon tilläfventyrs tveka, huruvida en Eleklor kan vara Utsk:s-ledamot. Till följd häraf vågar jag anhålla, att R. o. Ad. behagade antaga Utslcs förslag, med följande redaktionsförändring: ”Ej må någon på en gång vara Bänkman och Elektor. Blifver Bänkman till Elektor vald, uphör hans förra befattning och utväljes en ny Bänkman, på sätt här ofvanföre stadgadt är.
Dito Skatte ... Hospitals-Hemman, Krono ... Krigsmanshus-Hemman, Skatte . .. Lots-Hemman, Skatte .. Skattlagde, bebyggde Torp, Utjordar, Urfjellar med flere Lägenheter utan Mantal, som ej under något Hemmans Ränta äro inbegripne, Frälse Dito Skatte ... Dito Krono Dito obebyggda Oskattlagde, bebyggde Dito, deraf Ryttare-, Soldatsoch Båtsmans-Torp, a838 stycken . Krono-Torp med Frihets-år Backstugor . Bebyggde Lägenheter, afsöndrade från Hemman, under ständig Äganderätt Dito på viss tid eller lifstid .. Skattlagde Fisken och Fiske-Lägenheter af särskildte slag, som ej under något Hemmans Ränta äro inbegripne, Skatte . Dito Krono • Dito Frälse . Tull-mjölqvarnar med 1 å 2 par Stenar .. Tull-Sågqvarnar, Grofbladiga . Sockerbruk och Porter-Bryggeri, sammanslagne i värde och beskattning Pappers-Bruk Tegel-Bruk .. Segelduks-Fabriquer • . .. Såpe-Bruk .. .. Skepps-Varf .. Repslagare-Banor . Olje-Slagerier ... .. .. Garfveriet" t .. Linneoch Bomulls-Väfnads-Fabriquer .. Tobaks-Fabriquer .. Ättickeoch Kimröks-Bruk, sammanslagne i värde och' beskattning . Skärgårds-Verk, Salterier Pottaske-Bruk .. Landsoch Härads-Allmänning, omätt, utan Skog eller synnerligt värde Diverse Personer, som ej höra till viss näring • • Jordeboks och Hemmantals. Ränta. Kostnad f5r Rustning och Rotering. Bränvins Brännings Afgift. Arrende Medel. Efter irsta Artikeln. Lagmansoch Härad shöfdinge-Ränta. Mantals penningar. Gernings Ören. Saltpeter Afgift.
SBal af 3uftitie-'0mbubSman ocf) beg ©upplcant famt Äomntite* rabe till $rt)cffril)etenS roårb . 60. §. 61. SSBal af fullmäftige i Söanfen od) SufSgälbS* kontoret famt 3tt< ftruftioner för bern .61. §. 62. Stongl. SDtaj:tS nåbiga förflag till nt) Slifébag^Orbning, f)tt>ilanbe till näfta Siifsbag 61. §. 63. 2(nbra ()mi(anbe ©runblagSförftag 61. §. 64. $iben för näfta fHcvifton af ©taté» S5anfo* od) 9itfögälbS*rocrfcnS räfenflapcr .63. §. 65. $iben för näfta lagtima StifSbag 63. SSoftrgtfare. BIHANG TII|L nd Lagtima Riksdagen i Stockholm Åren 184T och 1848. TIONDE SAMLINGEN. *»dra Afdelningen: Expedit tons-Ut skol tets Memorial, Utlåtanden och Betänkanden. Expeditions-Utskottfti Mamoriml. N.-o r. I N:o 1. Memorial till Rikets Ständer, angående ökadt CanslUbiträde m. m
Han uttryckte för lärarne sitt välbehag öfver det utmärkta resultatet af deras mödor och omsorger, hvilket resultat tydligt framgick af de vackra examensprofven och de goda betyg, som kunnat utdelas. Derefter vände han sig till oss lärjungar och tackade äfven oss för den flit och det goda uppförande, vi ådagalagt under det gångna läsåret, men på samma gång uppmanade han oss att icke förty väl använda våra sommarferier till fortsatta studier för vårt vigtiga mål. Och slutligen framställde han i hjerterörande och gripande ord förmaningar och råd till de med denna termin afgående kamraterna, hvilka nu befunnits skickliga och värdiga att gå ut såsom folkets lärare, hvarpå han öfver alla, afgående som qvarstannande, lärare och lärjungar, ja, öfver hela läroverket, nedkallade den Högstes beskydd och välsignelse. Mina betyg voro nu som förra terminen de bästa i klassen. Till och med i gymnastik hade jag fullt betyg. Men hvad som mer än något annat gladde mig var, att jag i kristendom, i stället för att, såsom jag nästan fruktat, erhålla ett lägre betyg än förut, nu utmärkts med ett ännu högre, nemligen det högsta, som utdelades. Kamraternas undran och afund häröfver var naturligtvis, efter hvad som under terminen förefallit, ej liten. Isynnerhet blef min sidokamrat Andréen ytterst upprörd, och hans ansigte förlängdes betydligt, då han hörde detta betyg uppläsas, hvarföre jag nästan misstänkte, att han varit den sannskyldige Judas Iskarioth. Sjelf hade han emellertid ingenting för sitt besvär, om det nu verkligen var han, som hos kristendomsläraren angifvit mig för fritänkeri, ty i dennes ämne liksom i flera grinade på betyget emot honom en ödesdiger nolla, hvarföre jag väl i andra klassen ej borde hafva något att befara af hans på intet vis angenäma närhet. Min vän Tegnéhr hade visserligen låga, men dock tillräckligt höga betyg för att få flyttning till högre klass. I matematik erhöll han till och med högre betyg än jag; men så hade han ock serskildt anlag för detta läroämne. Något stipendium tillföll honom dock nu lika litet som föregående termin, men af mitt (det högsta i klassen, 35 rdr) fick han öfver sommaren låna 10 riksdaler till reskassa.
Förhållandet är, såsom man ganska väl känner, att i England åtgår hälften af statsbidragen endast lill betalande af räntan på statsskulden; hälften af hvarje Engelsmans beskattning är således anslagen endast att betala för en lycka, som jag åtminstone ej kan se hvari den egentligen beslår, dä capitalet, för hvars ränta denna skatt nu erlägges, redan längesedan är förtärdt, och jag frågar då, om lyckan kan vara så särdeles stor, att den uppväger den ofantliga olägenheten af denna ökade beskattning. Hvad man vet är, att nästan alla utmärktare författare i financerna och statshushållningen utan undantag ingalunda så högt prisat denna Englands lycka att hafva en sådan statsskuld, och att de tvertora yrka, att all skuldsättning måtte i möjligaste män undvikas för framtiden. Hvad Frankrike beträffar, har det, som jag vill minnas, i delta ögonblick en statsskuld af 1,200 millioner francs och lärer nu vara på vägen att upptaga ett nytt lån på 300 millioner; efter 4 proc. blir årliga räntan på denna skuldmassa 60 millioner, så alt hvarje Fransman, qvinnor och barn icke undantagne, måste betala nära 2 francs om äret endast till betäckande af räntan på denna statsskuld. Delta är ungefärligen dubbelt så mycket som här betalas i skyddsafgift och mantalspenningar, och jag hemställer, äfven i händelse somliga derpå kunde samla förmögenhet, om det ligger någon lycksalighet uti, att nationen så härdt beskattas. Den värde talaren, som under f. m. plenum lagt sä mycken vigt på bildandet af ett fondsystem hos oss, har sjelf för några plenidagar sedan gjort en mål - 310 Den 18 December e. m. niug af Franska folkets belägenhet, så ryslig, alt nian knappast inom dessa murar hört något dermed jemförlig!, och jag undrar, med anledn. deraf, och under förutsättning att målningen ej skulle vara, såsom jag vill påstå, mycket öfverdrifven, om ej skuldsättningssystemet har någon del i det förhållande, som han skildrat.
C. W. SCHTJMACHEEi, - | ry [445] Norrlandsgatan till " Jixaminator ", lärorikt och nöjsamt tidsfördrif för ung och gammal? ingenstädes! Något sådant har den ärade allmänheten icke sett. Examinator ger sjelf roande och lärorika frå- gor och svar, är en prydnad i hemmet och kommer att köpas af alla. Emedan både uppfinning och tillverkning äro svenska, kan den säljas så oerhördt billigt som 2 Kr. pr st. Beqvirera genast, ty de massor order, som ingå, göra det annars omöjligt expediera dem till jul. Kan endast fås hos mig eller mina Agenter. Ingående order expedieras i den ordning de inkomma. E x - pedieras endast, om förskottsliqvid insändes till r Eleganta Presentkort M l FÄiI, Finspoiig. större parti » Mim Vid (Om 20 öre i 1 frimärken insän\ das till Skaridi/ navisk Modetidil ning, Stockholm, {erhålles pr omsamt rabatt! Iduns Modeoch Mönstertidning It gående ett ele-) gant 20- ä 24- \ sid. profnummer /, i fint koloreradt) omslag afdenlö- (pande årgången. för endast å r [t b Hä a ftet r inn a ehål20 E ÖRE. j ndast n:r 1 — M det präktiga brud-f utstyrselnumret j — betingar ett (1 pris af40 Öre.) Tio n:r lemnas (föri,5; 20för2,50.1 0 Silfver-, GranatFan LD " tasi-arbeten. Stort lager. D9~Billiaast hos-fM J. 48. i s: Idun ensam: helt år kr. Idun •JPP Stockholm. Iduns Kungl. Prenumerationspris pr år: Idun ensam _ _ _ kr. Iduns Modet., fjortondagsuppl. j Iduns Modet., månadsuppl &gt; Barngarderoben &gt; 5 6 3 3 Byrå: Klara södra kyrkog. Allm. telef. Rikstelef. 164 Två H o v i n g. FRITHIOF HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3.
Utskottets den i3 dennes afgifne, samt den 17 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden: 1) I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition till Riksens Ständer, om fortfarande ät den utaf Kongl Majit inrättade Provisoriska LåneStyrelsen på Öland; 2) Angående tryckningskostnaden för Ridderskapets och Adelns samt PråstcStåndets Protocoll vid innevarande, äfvensom utdelning af sistnämnde Stånds Protocoll vid sistföiflutne Riksdag. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den i5 dennes meddeldte och den 37 derpå följde eftermiddagen på bordet lagd» Betänkande, i anledning al Kongl, Majds Nådiga Proposition angående inrättande af ett nytt Fögderi i Wermlands Läna blef samma Betan - Dan 24 Februarii. tande i anledning af de utaf Herr af Wingård, Johan, och Grefve von Rosen, Axel, dervid gjorde anmärkningar till StatsUtskottet åter-remitteradt. Ut supra, S, D. Föredrogs å nyo Hedervärda BondeStåndets den 21 sistledne Januari oflåtne och den 12 dennes förmiddagen på bordet lagde ProtocollsUtdrag, af innehåll, att BondeStåndet, under åberopande af ConstitutionsUtskottets vid sista Riksdag den 15 Maj 1818 roeddeldte Betänkande, beslutat, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att till den uti 24 §. Riksdagsordningen Ståndet förevarande rätt, att, nied undantag af Secreteraren, hvilken af Konungen utnämnes, efter eget val tillsätta sin Canzlibetjening vid Riksdagarne och således äfven Ståndets Notarier; äfvensom till denna rätts obehindrade utöfvande i framtiden varda förhulpit; uti hvilken underdåniga anhållan de öfrige RiksStånden blifvit anmodade att jemväl deltaga; och fann Ridderskapet och Adeln nu för godt, att uti den af BondeStåndet sålunda gjorda framställning, äfven för dess del instämma.