Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
STOCKHOLM, 1834; lies J. A. Wallo*#. \ Stat s-Ut slottets Utlåtande N:o 222. 1 N:o 222. Ankom till Exp.-Utsk. den 23 Julii. Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 89, angående regleringen af Allmänna Indragnings-St atén. 1:0 Första punkten, angående sättet för betalandet af Bankens återstående fordran för dess lill liqviden med f. d. Kongl. Familjen meddelade förskott, är lemnad utan anmärkning; och föranleder det yttrande, som hos Ridderskapet och Adeln blifvit af Herr Skogmanj C. D.} afgifvet, rörande innehållet af Rikets Ständers vid senaste Riksdag i berörde ämne aflåtne underdåniga skrifvelse, icke lill något ytterligare eller förändradt utlåtande å Utskottets sida. 2:0 Angående Landsbofdingars samt Lands-Stats Tjenstemäns och Bet/entes Pensionsrätt i allmänhet. Uti detta hänseende hade Utskottet tillstyrkt Rikets Ständer: ”att öfver deras den 10 Junii 1818 aflåtne underdåniga skrifvelse, angående indelte civile löntagares pensionsrätt, i underdånighet meddela den förklaring, att beloppet af de pensioner, som å Allmänna Indragnings-Staten tilläggas dessa Embetsoch Tjenstemän, bör fortfarande och intilldess annorlunda förordnas, utan afseende på redan tillkomne elier ytterligare tillkommande löneförbättringar, bestämmas efter 1818 års Aflönings-Stater;” hvarjemte Utskottet, i afseende på den i sammanhang med berörde allmänna grundsats förekommande speciel? fråga om f. d. Landshöfdingen m. m. Friherre B. kV. Focks pensions-rättighet, tillstyrkt: ”att pensionen för honom må förklaras böra utgå endast efter den i 18 r8 års Stat uppförde Stals-Secreterarelönen.”
85 öre är ej så oroande som, ni tyckes tro. Flere af de persedlar ni därför skaffat eder räcka mer än för detta året, och då ni i år skaffat eder så m y c ket sommarkläder, är det väl antagligt, att ni i fjol lade an på vinterdräkter, så att ni nu har ett oeh annat att plocka fram till den stundande vintern t. ex. vinterkappa o c h vinterhatt åtminstone, ty det är j u ej rimligt, att ni kan tänka att få nya sådana i år, då ni j u nu skaffat eder både ny sommarkappa o c h två nya sommarhattar. A f den sortens linneplagg, som ni i år sytt, behöfver ni nu ej skaffa eder nya på flere år, o c h då kan ni j u i stället till nästa år använda lika stor summa s o m till d e m åtgått till andra linnepersedlar; paraply behöfver ni naturligtvis ej heller köpa n y nästa år. Då kan ni kanske få använda motsvarande summa till en bomullsklädning. Och fortsätter ni så år från åt att växelvis underhålla edra förråd, skall ni snart slippa klaga öfver, att » mycket ändå felar i eder garderob ». Medgifver ni att under det vi så här resonerat m e d hvarandra, har hvad som förut syntes eder s o m orimligheter nu fallit b o r t? Tror ni icke nu, att vi kvinnor ur den » högre samhällsklassen » kunna kläda oss på uppgifna summor, o c h finner ni det icke också ganska rimligt, att ni arbetarhustrur i allmänhet hvarken kunna eller göra det m y c k e t billigare? För att än mer höja eder tillit till de trovärdigas inlägg i klädpenningfrågan är jag frestad säga eder, att ni har rätt att tvifla på dem, som tro sig kunna skaffa sig allt för m y c k e t fina saker för 125 kr., ty antingen missräkna de sig eller höra de till dem, s o m få mottaga m y c k e t presenter i klädväg, o c h i intetdera fallet uppgifva de en fix summa, vare sig till uppmuntran eller till själfförebråelse för oss, s o m af omständigheterna tvingas att hålla oss i n o m vissa gränser.
CoNstitUtions-Utssottet ivstämmer fullkomligen i attMärkärens yttrade tanka att i stället för rätts Lagliga Innehafware och niäls ägande orden: lagliga rätts innehafware och ägarens, bättre och tydligare framställa meningen af-detka moment, äfwen som att med kstaggs ning af de orden: eller täter sitt öfwersättning för en annans anses, anmärkarens föreflagne redaction rörande Len puncten, som angär öfwersättningär innefattar klaras re och mer bestämda uttryck dä orden: Denna Lag ere. till och med en annans anses, skulle urgä , och i desi ställe sättas: Lag saMmarvoreom nägsn rrycksr eller efterkrye, kee den öfversättning aftttlän-skstrift som annan m m utav betat eller lärer sin öfwersättning för en annans anses; meN es mä rvfwerfattares ägande rät! till sitt arbete förhindra nägsn att en annan öfwersättning af samina skrift utgift wa. Hwarjemte Utskottet i anledning af de utaf anmarkaren gjorde erindringar^ wid de i betta moment förekom'ne orden: falstt Tittelblad säftm möjligen underkastadt misityd:iingar, får föreslä: bedrageligk Tittelblad och fär Utskottet tmderställa besia förändringar Riksens Högloft. Ständers ompröfwande. i F. lt mom. bärwid yttrar sig anmärkaren: 'jns "tet hinder ware för fri Bokhandel synes innebära en "tavtologie emedan Bokhandeln naturligtwis är fri däin"tet hinder är för den samma. Eller menas dermed att "hwarje skrift fär fritt säljas af behörigen antagne Bokhandlare eller att hwar och en fär fritt i ka bokhandel? "I sednare fallet och dä för denna, som all annan Borgerlig rörelse afgifter till Staten böra erläggas, mäste "wäl nägon utwag gifwas för wederbörande att känna "dem, ^en ?o April. 10Z7 "dem, som idka den samma, men huru blifwer det möj» "ligt om det ej pä något sätt älägges att ligitimera sig»
Förhällandet nr werkUige, sädant, som den warde Ledamot, hwilsc» nnst talat, trott dttwara. Hemliga Ulstocret har icke förestagit någon ti ökning i Bewillninge-Summ n lör den gamla skulden. Det har skett i förhoppning, ar Rcksgälds - (lomKrer skulle fä fina in. komster i godt mynt. L nroirsr kan icke hädanefter, som hittils, genom uiginvande as Lreclir-Sedlar syl» la dei. brist, som genom (murs och ^§io kan upkomNio. Detta har warit grunden lil Hemliga U skortekS tilstyi kalide, ot L'nrairer antingen matte fä upbära stna inkomster i .godt mynt, eller med den fastställda ckLvalviuumsri. Friherre 8rael von bstollstoin, l^ortik^ 1.uävig. Det kan nial wara, ot Hemliga U.sköller gjort en mistrakning, n;en jag anser för ganska betänkligt at med lst detta smLjuälcar införa et sätt at afbörda slg skatter och Bewillning ined ^Zro pä det gangbara wimkct, sa framt icke Kronan pa dylikt sätt asm en skulle betala sina Ämbetsman och andra, som af Kron n erhälla betalning; får således kil Högloft. Ridderskapcts och Adelns ompröfwande understa!, la, om icke denna pu»A i Hemliga Utskottets Betantande matte affläs. Herr Tikols,. FrZgan lärer här endast warel om B-w>ll>imge„ til Riksgäldens betalande, e) om Seattwerkers inkomster. Herr von kHIan^, ssoksn ^acob, begärde up n«u,ng om Bewttlrstngs-Ulskottet kant detta förstag, ar Bewilbstngen skulle utgå j Lsmc» mynt med äe VLlVLtMN. i;°7 Grefwe I^Lrvenknu^t, Llaes.
Betänkande, i anledning af ett til Hederwärda Bonde-Standet ingifwit och derifrån remitteraät ri»l af.Riksdagsmannen Lric pekrssoli frän Orebro Län, hwaruti a de uti samma Län belägne sä kallade FriSochnars, Kihls, Hafstads och Axbergs magnar yrkas befrielse frän de Utstylder och Önna til Dylta Swafwelbruk, jemte det twäng och den inskränkning uti en fri ägande och 6isp>o8i'tion8 - rätt öfwer sina hemmans skogar, som de nu stola wara underkastade emot erläggande af en witz afgift til Kongl. Maj.t och Kronan af 25 R:d. Lanco pä Roten a 2L Mantal. Wid den öfwerlaggning, som i detta ämne hos 758 Den iz Mars. hos Utskotten upstätt, hafwa Utstotten sökt, at noggrant begagna de tilfällen til uplysningar Ucstocten ägt, sa wäl genom Riksdags-Mannen ^NL lellsson, som genom Dylta Swafwelbruks Äga> res, Herr Ofwersten, General-Adjutanten och Riddaren as Kongl. Majus Swärds-Orden, Friherre t,. rbj.ims ril Utskotten inlemnade Skrifter, jeinte duhörande Bilagor. Urskorten anse nödwändigt, at innan Resultatet af denna öfwerläggning lii Riksens Högloft. Scanders egen granskning öfwerlemnas, framställa ett Historiskt Sammandrag as de wigtigaste Documenter, biivjleZiur och Författningar, som uplysa förhållandet med desse FriSocknars skyldigheter til Swafwelbruket, och de förmaner Bruker deraf åtnjuter.
Nog har en Svensk författare bemödat sig att bevisa, det Paradiset varit beläget iiär i Norden, men delta oaktadt lara Judarne icke öfvertalas, atf anse vår fosterbygd för det Canaans land, sorn de efter-. Sträfva, heldst sedan dei Tyskland vinna större borgerliga rättigheter än åt dem här-, städes förunnas. Det bör icke heller glömmas, att förvärfvandet af jord är för deni försvåradt, genom den ålagda skyldigheten att dertill söka Konungens Nådiga tillstånd. Likasom Högloft. Särskildta Utskottet , i likhet med Grundlagen, förebyggt ali anledning till farhåga, att de skulle i framtiden kunna underlägga sig vissa lucrativa Embeten. Friherre Staél von Hollstein: Blifva Judarne först innehafvare af jord i Bdket, så torde det sedermera vara svårare att hindra deras vidare afsigter; RegeringsFormen kan ändras, och från egendomsherrar blifva de snart innehafvare af de förr nämnda lucrativa Embeten, Undertecknad Silverstolpe, Axel Gabriel: Vid Herr Baron Staéls reflexion att Den 7 Juli. e. m. 607 Christna bönder mäste bruka jorden åt Judar-som hro jordägare, utbeder ]ag mig allenast fä göra den anmärkning, att om i vårt Land Catholiker besitta jord blir det Lutheranernas öde att plöja den, och den ena casus synes mig vara lika med den andra. TIerr Grefven och handt Marskalken: Bifaller Högloft. Ridderskapet och Adeln Utskottets Betänkande? Ropades Ja, och några få Nej. Då ingen hördes begära votering, ansågs Betänkandet såsom bifallet, och Friherre Staél von Hollstein önskade endast få anteckna i Protocollet att han ej i bifallet deltagit, Till afgörande företogs StatsUtskottets Sedan den 5 dennes på Bordet h vilande Utlåtande i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angående yrkad ersättning för Bohus, Carlstads «ch Elfsborgs Läns invånares besvär och lidande under sista fälttåget.
Man måste då visserligen ånyo genomgå tulltaxan, men man hade åtminstone undangjort en betydlig sak; ty man hade hunnit att höja åtskilliga tullsatser, sorn äro af den beskaffenhet, att både tolagen samt konvoj-afgiften blifvit af Utsk. derifrån uteslutna, så att dessa tullsatser t. o, m. stå lägre än den nu gällande. Jag förblifver vid min anhållan, att pröfningen af tulltaxan må försiggå. Hr Fåhraeus, Olof Immanuel: Ehuru jag ogerna vill gifva nuledn. till någon tidsutdrägt under denna ändock nog långvariga Riksdag, så kan jag icke annat än förena mig med de talare, sorn föreslagit tulltariffens återremitterande Man har sagt, att ett hinder emot en sådan åtgärd skulle ligga deruti, att sjelfva tariffen ej blifvit företagen till pröfning, och följaktligen några anmärkn. r ej blifvit gjorda emot innehållet deraf; men jag frågar om det icke är anmärkn. nog, som den siste värde talaren vidlyftigt omordat, att BevillmsUtsk. bordt hafva preliminärt inkommit med ett särskilt förslag ang:de konvojoch tolags-afgifternes uptagande i tullsatserna innan förslag till taxan utarbetades. Denna anmärkn. måste naturligtvis hafvaett högst väsendtligt inflytande på behandlingen af sjelfva tulltaxan. Det är visserligen icke osannolikt, att nyssmde förslag kommer att vinna framgång, men det låter äfven tänka sig, att förslaget faller, och om så inträffar, är det klart, att BevillmsUtsk. måste omarbeta hela sitt förslag till tulltaxa. Den siste värde talaren har anspelat derpå, att det Förstärkta BevillningsUtsk. icke skulle komma att med frågan taga befattning, emedan, derest 2 Stånd stannade emot 2, frågan komme att anses såsom förfallen. Jag vill icke inlåta mig i något bedömande af denna åsigts riktighet eller oriktighet, men hvad jag anser vara klart, det är, att innan frågan om tullsatsernas bestämmande kan af R. o.
Hvad de stora tillgångarna beträffar, så hafva vi visserligen inom en kortare tid än halftunna! sekel någon gång haft deni vida större, utan att de framställt sig under formen af ifrån folket utsugna, och genom falska beräkningsgrunder tillskapade öfverskott å de beslutade skattebeloppen. — Af Wismarska pantskillingen tror jag visserligen att något tillkom statsverket, ehuru äfven enskilda fördelar derifrån upphemtades. Rubelfonden, Guadeloupes försäljningsmedlen, den Pommerska köpeskillingen, göra sammanräknade mångdubbelt större penningebelopp, än de nu så mycket omtalade öfverskottsmedlen, hvilkas effectiva summa vi icke ännu sett så tillförlitligt sifferställd, att vi just kunna beräkna några så stora tillgångar dervid, att, efter den värde talarens förmenande, de skalldragåndes lidande derifrån kunna hoppas lindring, eller någon i möjligaste måtto utgående tillfredsställelse. Den värde talaren återupprepar, för bättre minne skull, sina satser, att de skattdragandes lidanden hvarken lindras eller häfvas genom skattenedsättning, när denna verkställes på bekostnad af statshushållningens tv än ne af honom främst ofvan uttalade oeftergifliga villkor, bestånd och förkofran. Jag har svårt att förslå, huru en skattenedsättning, d. v. s. huru någon minskning uti den skatldragandes utgift kan verka till dess obestånd eller motverka dess förkofran; och således torde jag lätt finna min ursägt uti satsens öfverlemnande till hvad den kan komma att gälla inför dem, som bättre förstå den än jag. Den värde talaren yttrar derefter, att någon lisa för den skattdragande aldra minst äger rum, medelst indragningar och afslag, hvilka tillintetgöra planer att genom allmännyttiga arbeten r i k t a h e 1 a landskaper, derigenom att undsättning förvandlas ifrån den förderfliga skuldsätt - Den 13 Augusti. ningen oell slutlig» allmosan, lill arbetsförtjenst, som moraliskt o c Ii materiell gagna r. Då jag anser mig med någorlunda uppmärksamhet Dofva följt riksdagsärendenns gång, (inner jag mig i slör villrådighet hvad den välde talaren afser med dessa sina yttranden, då mig veterligen något intrång genom R.
Att således Potäternas odling bör på det kraftigaste befordras af två skäl: först för sin nytta, såsom föda för Landets Invånare, hvilka derigenom för alla tider blifva skyddade för faran af hungersnöd och afsädesbrist; för det andra, för sin nytta såsom föda för boskapen, hvarigenom mera kreatur och victualievaror, mera gödning och slutligen äfven mera säd produceras. 4:0 Att emedan Brännvin ej kan umbäras 1 Landet, är det nyttigare att sjelf producera detsamma, än att, antingen det be. höfves eller icke, förskrifva det från utländningen. 5:0 Att emedan Brännvin således bör produceras inom Landet, är det nyttigare att nyttja den method, som dertill använder en femtedel, i stället för fem femtedelar af en viss areal jord. Dn 29 Mars, 475 G:o Att som detta vinnes genom bränning af Potäter eller rötter, samt tillika Ladugården af dranken underhålles och förökes, bör bränning af fotäter eller rötter utgöra en med Landtbruket olöränderligen förenad näringsrättighet, hvilken i ingen händelse bör genom Författningar inskränkas. 7:0 Att hvarje Landtbrukare» rätt till denna tillverkning borde bestämmas, i afseende på pannans storlek, af den arealjord , han hvarje år i Augusti månad, vid skeende besigtning, kan visa sig hafva planterad och i fuli växt med rötter. 8:0 Att sorn landets eget brätlnvins-behof, I fall Rotbränningen blir alltid fri , ostridigt skall , dels derigenom , dels genom Sädesbränning, fyllas, bör utländskt brännvin för alla tider blifva en i Sverige förbuden vara , eller åtmindstotie med ico procent i tull beläggas. #:o Och som Sädesproductionen är underkastad flera missöden i vårt climat, och dess angelägnaste användande tvifvelsutan är till brödfödan, bör det bero af en vis Regerings omsorg att, endast då säkra tecken till sädesbrist förekomma, eller då Sädespriset uppstiger till ett visst belopp , på längre eller kortare tid inskränka Brana* vinsbränningen af Säd.
Krigs-akademiens styrelse blott afvaktar den nya skolstadgans genomförande för att föreslå en länge tillämnad förändring af bemäldc läroverk, i syftning att tillvägabringa ett sådant samband emellan Statens krigsskola och dess öfriga elemcntar-läroverk, som emellan dessa allmänna bildningsanstalter kan och bör ega rum. Genom förändring af de för inträde i krigsskolan föreskrifne kunskapsfordringar på det sätt, att de fullkomligt komma att motsvara fordringarne vid afgången från den klass i det allmänna elementar-läroverket, der ynglingame innehafva en för inträdet vid krigsskolan lämplig medelålder (17 år), skola, bland flere fördelar, äfven vinnas den, att en yngling vid hvarje af do högre elementarläroverken kan beredas till inträde vid krigsskolan och alltså ej behöfver bestämma sitt vitai genus förr än vid afgången från det ena läroverket till det andra, emedan ingen tidigare anordning af särskild undervisning i och för bercdolsen till inträde vid krigsskolan dåmera blifver behöflig. Som likväl den tid måste afvaktas, då klass-kurserna i de olika läroämnena vid elementar-läroverken hunnit blifva, på grund af tillräcklig erfarenhet, så ordnade och bestämda, att väsendtliga ändringar dori ej vidare kunna komma i fråga, och en tillräcklig öfvergångstid derefter ytterligare, äfven af ekonomiska skäl, erfordras, ifrån det ofvannämnda organisations-förändring blifvit anbefalld, intill dess den hunnit blifva genomförd; lärer donna förändring ej kunna vara till fullo verkställd vid utgången af StaisUtskottets Utlåtande N:o 84. instundande statsreglerings-period. Yid sådant förhållande anser Utskottet förändring af Krigs-akademiens anslag för nämnde statsreglerings-period icke böra ifrågakomma, utan tillstyrker att anslaget för Krigs-akademien, som för närvarande utgör 79,725 Il:dr 75 öre må, med tillägg af ofvan uti momentet litt. a) omförmälda dagsverksräntors värde, 1(52 R:dr 50 öre, uppföras till ett belopp af 79,888 R:dr 25 öre. 8:o. Allmänna Garnisonssjukhuset.
Antalet af lärjungar vid detta läroverk är för närvarande visst, icke så stort, men de aldra fleste ynglingar, som der inträda med bestämd föresats att genomgå läroverket till slut, utgöras af sådane, som vilja erhålla en möjligast fullständig elementarbildning, för att sedan vid universitetet fortsätta sina studier och bereda sig för inträde i Statens olika embeten och tjenster, bland hvilka de flesta ännu fordra någon kännedom af klassiska språk. De ynglingar åter, sorn icke vilja förskaffa sig en så kallad lärd hildning, nöja sig antingen med att genomgå folkskolan, eller, om de verkligen söka inträde vid läroverket, qvarstanna de vanligen icke längre än till den tid, då de skola beredas till sin första nattvardsgång, til] följe hvaraf antalet lärjungar på real-linien, som företrädesvis begagnas af dessa lärjungar, både i allmänhet är obetydligt och särskildt i 6:te och 7:de klasserna högst ringa. För att med siffror visa rigtigheten af detta påstående, beder jag få här uppställa en jemförelse för de sista sex åren mellan antalet af latin-liniens och real-liniens lärjungar såväl från 3:djc klassen, der de båda linierna delat sig, som de båda liniernas olika lärjungeantal i 6:te och 7:de klasserna, hvilka klasser just konstituera läroverket såsom ett högre. Latin-liniens lärjungar Real-liniens lärjungar från 3:dje klassen. från 3:die klassen. Vårterminen 1861 34 9. Latin-liniens lärjungar Real-liniens lärjungar i 6:te och 7;de klasserna. i 6:te och 7:de klasserna. Motion i Preste-Ståndet 1865. N:o SO. 39 Latin-liniens lärjungar Real-liniens lärjungar i 6:te och 7:de klasserna. i 6:te och 7:de klasserna Transport 6. Häraf synes, hvilket öfvervägande antal latin-liniens lärjungar utgöra i jemförelse med reala liniens. Och om det redan är tvifvelaktigt, huruvida de endast på real-linien fullständiga läroverken motsvara någon orts behof, så synes alldeles obestridligt, att ett sådant, läroverk åtminstone icke tillfredsställer den bär ifrågavarande ortens.
Emot detta förslag har Riksdagsmannen Johnn Magnus Wessing, med hvilken samtelige Fullmägtige från Malmöhus och Carlstads samt Pehr Nilsson från Christianstads Län sig förenat, gjort den anmärkning, att för skogsortefna, der kreaturen tidigt om våren på obanade stigar afföras till fäbodarna, ofta flere mil från bostaden, skulle folkömsning midsommartiden blifva högst olämplig och förderflig, samt dessutom de längsta dagarne på hela året gå bort uti så kallada slinkdagar; hvaremot, om den nu varande flyttningstiden framflyttades en månad, eller om det ej vore mer än trenne ( g ) veakor, Jordbrukaren sluppe att, såsom nu sker, vara i saknad af nödiga arbetare till inbergning af vårsäden och jordfrugterna, hvilka nu öfta blifva förderfvade, då de af brist på folk# måste stå ute och bortfrysa. 8esv. och Ekon. UtsJi. Betankanäen. 355 Riksdagsmannen Gustaf Gustafsson från Södermanland har önskat, att flyttningstiden måtte bestämdt utsättas till den 1 November; äfvensom Riksdagsmannen Hans Michaelsson från Gefleborgs Län förklarat sig icka hafva något att påminna dervid, att flyttningstiden blefve utsatt till in uti September eller till den 1 November; roen Hans Michaelsson hade af samma skäl, som Riksdagsmannen Wessing, alldeles bestridt flyttningstidens utsättande till medlet af Juni Månad.
De äro afnämare af Landets producter, hafva egna privilegier, egen lagskipning, egna beskattningsgrunder, och aflemna hufvudämnet för Rikets utgående handel. Denna betydliga näringsgren sysslosätter och försörjer omkring 70,000 menniskor, och afkastningen af hela rörelsen, så mycket som fans i enskilta händer, utom Fahlu, har de sednare åren och efter 18^7 års priser, uppstigit till öfver Atta Millioner R:dr i värde. Deruti äro likväl alla Mineralrikets producter inberäknade, äfven Stenkol och Alun. Allt detta är ej representeradt; men efJiihang tillRi/uSt. Vt sk. Betänkanden. ter allmänt antagna grunder, med samma ratt som jordbruket, och ännu mer med samma rätt som Fahlu Berglag, böra alla Rikets Bergslager, hela dess Bruksrörelse hafva sina röster på våra Riksdagar; och det åtminstone i Samma proportion som jordbruket. Enligt Magasins-Directionens underdåniga berättelse till Kongl. Maj:t af den 2 Mars 1815, producerar hela Svenska Landtbruket i jemngoda år ö§ million tunnor Spanmål, af hvilka 4*375,000 tillhöra Kronooch Frälse Skattejorden efter Mantalens förhållande till purt Frälse. Detta Spanmåls-qvantum gjorde, etter ig'7 års Riksmarkegång, 8 R:dr 16 sk. tunnan, ett värde af 36,500,000 R:dr, x>ch när dertill lägges 25 pro G. för Ladugårds-af kastning, Lin, Potates, Planteringar etc., s» uppkom en summa af 45£ million, representerad af 133 Bönder, och således en Fullmägtig för ett productionsvärde af ungefär 370,000 R:dr. Uppskattningen af Bergsbrukets producter grundar sig på Kongl. Bergs-Gollegii uppgift under innevarande Riksdag. Atta millioner, re Eresenterade på samma grund som jordbruet, borde således äga i det minsta 21 Representanter.
Hvad första anmärkmngspunkten beträffar, bar det visserligen någon gång inträffat, att större oförräntade behållningar innehafts, än i6:de punkten af Kongl. Kyrko-Instruktionen den 12 April r8t5 inedgifver. Detta har då härledt sig, antingen derifrån att förra årets inkomster ieke hunnit inom räkenskapsåret indrifvas, i hvilket fall medlen blifvit gjorda fruktbara, så snart pålitlig låntagare anmält sig, hvilket förhållande då följande års Räkning utvisar; eller oek hafva medlen innehållits för någon förestående reparation, hvilket förhållande i Räkenskaperna varit antydt. Dessutom torde vi underdånigst få fästa Eders Kongl. Majrts Nådiga uppmärksamhet derpå, att den summa , sorn åberopade Kyi ko-fnstruktion tillåter Kyrkornas Syssloman innehafva, icke är tillräcklig till bestridandet af Kyrkornas ordinarie utgifter för året, hvilket af Kyrkornas Räkenskaper kan finnas. Hvad, i afseende på Invenlarieförteekningarne, blifvit anmärkt, så hafva sådana alltid åtföljt Räkenskaperna. Några bocker, som böra' finnas vid Kyrkorna, saknas icke här. Hvad slutligen vidkommer anmärkningen om af Kyrkornas medel utgående aflöningar, så utgår, af ofvannämde Kyrkor, endast lön till Sockenbarnmorska.», hvilken grundar sig på Kongl. Brefvet till JDbiroKapitlet af den »3 Augusti 180S. Angående Räkenskaperna för Stora och Lilla Slågarps Kjrkor. På grund af Kongl. Majrts Nådiga Remiss den 12 sistlidne Februari å transumt af Rikets Ständers år 1841 församlade Revisorers, öfver den förrättade Stats-Re visionen, afgifna Berättelse, vågar jag, vid förelagdt vite af i6 Rdr 32 sk. Banco, i djupaste underdånighet Utlåtande afgifva öfver de anmärkningar, sorn af Rikets Ständers Revisorer blifvit gjorda i afseende på Räkenskaperna för Landtkyrkorna r Skåne etc., i den mån de angå detta Pastorats Kyrkor.