Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid räkningens årliga granskning vare det obetaget för dertill valde sock”neombud eller enskilde hemmans-innehafvare att komma tillstädes. 32 ”10:o Räkningen öfver utbetalde skottpenningar afslutas den 1 Maj, så att året ”räknas från och med den 1 Maj till och med den 30 April; dock utbetalas skottpenningar äfven efter den 1 Maj, i den mån influtne afgifter för förra året dertill ”förslå, med skyldighet för de premieberättigade att, när brist i länets dertill afsedda ”kassa uppstår, vänta med liqvids erhållande till nästa uppbörd.” Genom nådigt Bref den 2 Mars 1847 har Eders Kongl. Maj:t behagat fastställa denna öfverenskommelse, med nådigt förklarande tillika dels att uppvisandet af dödadt rofdjurs skinn må under vissa vilkor få äga rum inför socknestämma eller häradsrätt i orten och dels att befrielse från byggnad och underhållande af varggårdar och varggropar må tillgodokomma äfven de socknar, hvilka, ehuru de icke velat ansluta sig till öfverenskommeisen om gemensam jagtkassa, likväl åtagit sig att socknevis betala skottpenningar till enahanda belopp, som ofvan omförmäles, hvaremot de socknar, som icke ville, på någotdera'af nu nämnde sätt, till förhöjda skottpenningar bidraga, skulle af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande tillförbindas att noggrant fullgöra hvad i allmänna lagen är om varggård och varggrop stadgadt.' Sedermera hafva alla församlingar på länets fasta land ingått i den gemensamma jagtkasseföreningen, med undantag endast af sju socknar, som beslutat att hvar för sig, efter den i nåder fastställda beräkningen, af egna medel, betala skottpenningar för de rofdjur, som inom socknens gränser dödas. Shogarne i detta län bestå hufvudsakligen af furu och gran.
Hvad beträffar förslaget att, genom en särskild beskattning å redare af ettaigrantfartyg, sämt å desammas agenter och kommissionärer, lägga -svårigheter i "Vägen för etnigfationén, så tror Utskottet detta sätt att fästa invåtaarne vid fosterlandet hvarken väta detsamma värdigt eller till ändätnålet ledande, helst en sådan åtgärd skulle strida Så väl mot nyare tiders åsigter, sorn mot den fri - Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och .Ekon. het, vid hvars åtnjutande Svensken blifvit vand, samt den föreslagna lagens tillämpning dessutom lätteligen skulle kunna undgås af dem, mot hvilka den vöre riktad. Utskottet hemställer således, att berörda förslag ej må af Rikets Ständer bifallas. Då motionären ej sjelf uppgifvit hvad bruk, som borde göras af den mot emigrationen riktade afhandling, lian till utarbetande föreslagit; samt, äfven under förutsättning det berörda afhandling blefve bland allmogen utdelad, någon säkerhet ej gifves att det afsedda ändamålet skulle dermed vinnas; anser sig Utskottet böra jemväl till de i sådant afseende Rikets Ständer föreslagna åtgärder afstyrka bifall. Enär någon särskild anledning ej förefinnes dertill, att just författandet af en sådan afhandling i jordbruket m. m. och upprättandet af sådana ritningar, som motionären föreslagit, samt afhandlingens och ritningarnes spridande bland allmogen, skulle i någon mera framstående mån medverka till lösandet af den uppgift, emigrationens upphörande, som ifrågavarande motion afsett; finner sig Utskottet böra tillstyrka, att jemväl denna del af motionen ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 29 Januari 1863. Bih. till R. St.
Re - Ben 14 Augusti f. m. garingsFormen annu bevarade rätt, att sig sjelf beskatta. Utskottet liar icke kunnat förgäta, att det är denna sjelfbejkuttningsma^t, som upprätthåller och befäster National-Representationen. Det har sökt att ömt vårda och bevara denrja constitutionella klenod, lika vigtig för Nationens välstånd, som för dess frihet och sjelfständighet; och BevillningsUtskottet har ändteligen uppå alla dessa grunder ansett sig icke tillständigt, att, emot Grimdlagarnes bokstaf och anda, i ett beskattningsmål rådföra sig med ett Utskott , som endast har fromma önskningar till föremål samt således lör kommande tider bortskänka för Rikets Ständer en af de • dyrbaraste rättigheter, vår fria StatsFörfattning Svenska Folket tillägger. Och förgäfves skulle man sedan häfd mellankommit söka att återvinna en rätt, som man lättsinnigt och för considerationer en gång eftergifvit. Det torde dessutom härvid böra tilläggas, att vid j8i8 års Riksdag uppgjordes grunderne för de blifvande Tullafgifterne ensamt af BevillningsUtskottet och att i det af samma Utskott då afgifne Betänkande, innefattades ej alJenast ett bestämdt stadgande om alla inhemska varors fria utförsel, utan ock sådane reglementariska föreskrifter, sorn med mera anledning, om någon sådan kunnat äga rum , än nu kunde hänföras till Oeconouiiska detailler, utan att era enda röst hördes, som satte BevilhiingsUtskottets behörighet att handlägga ärendet i fråga, eller Rikets Ständers rätt, att derom besluta. Detta Betänkande, kraftfullt underslödt på detta Den \\ Augusti /. m. 187 lius af samme ädle Friherre, sorn nu synes hafva valt en motsatt väg i ett mål af likartad beskaffenhet, var nog lyckligt att vinna Rikets Ständers bifall och det beslut, som i likstämmighet dermed fattades, utgör grunderne för den af Kongl. Majit sedermera utfärdade och ännu gällande Taxa för Tullen å utgående varor.
Då hos Rikets Ständer förekommit fråga om inrättande af så kalladt transitupplag för handelsvaror, som från en till annan utlänsk ort skeppas, med ombyte af sjö-lägenhet under vägen, utan att dervid å mellanliggande omlastningsort underkastas tullbehandling, hafva Rikets Ständer ansett en dylik inrättning å de platser inom landet, hvilkas belägenhet är i sådant afseende gynnande och hvarest nödiga kontroller mot missbruk af denna upplagsrättighet med säkerhet kunna åstadkommas, böra icke allenast medföra väsendtliga fördelar för de handlande, genom den vinst som utaf kommissionsbestyret härvid kan hemtas, utan äfven komma hela landet till godo genom ökad liflighet i sjöfarten på Sverige och deraf beroende afsättning af landets produkter. För ett fullständigt vinnande af dessa fördelar synes det dock vara nödigt, att begagnandet i vidsträcktaste mån af denna upplagsrättighet, så vidt med iakttagande af nödvändiga kontroller ske kan, underlättas, hvartill i främsta rummet erfordras att upplagsrätten icke betraktas såsom Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 08. 181 inkomstkälla för statsverket, utan befrias från hvarje afgift, utöfver hvad som kan anses oundgängligen nödigt för betäckande af de kostnader, som i ock för sjelfva inrättningen och uppsigten derå äro erforderliga5 hemtande Rikets Ständers led ning för denna åsigt jemväl från förhållandet härutinnan i andra länder, såsom England och Holland, der en vidsträckt och vinstgifvande transit-fart bedrifves, och hvarest ansetts fördelaktigt alt i allmänhet frigöra densamma från det hämmande inflytande, som hvarje derpå lagd beskattning nödvändigt måste utöfva. Med anledning häraf få Rikets Ständer hos E. K.
ch sjömän samt deras enkor, en barnhus-inrättning, en enkehus. assa och en af musik-amatörer samlad fond för Pauvres Jionteux, åtaledes finnes en år 1824 inrättad sparbank, hvars stiftelse i för1a rummet bör tillskrifvas en nu mera bortgången patriotisk medorga re, som till grund-fond för densamma gifvit 2,000 R:dr Banko. eHna inrättning, som medfört väsendtlig nytta, har under sin forttillvunnit sig mer och mer förtroende hos allmänhetenoch ess sammanlagda fond utgjorde vid i832 års slut 32,069 R;dr 12 3 r:st Banko. Söderhamn. tTti denna stad uppgår folkmängden, enligt de år a uppgjorde mantals-längder till i5oi personer, hvaraf 931 äro antalsskrifne och 5yo mantalsfrie. Hela folkmängden har på de sta fem åren ökat sig med allenast en person. (} klen idoghet och flit som i synnerhet bland qvinnorna inom ^åna stad varit allmänt rådande, bibehåller sig väl ännu, men till . lndre båtnad för dem, emedan de betydligen minskat sina väfnahvaraf mindre förtjenst varit en gifven följd. Ibland handels°eh h^uutverks-klasserna klagas öfver minskadt tillfälle till förtjenst, al nskerskapet öfver misslyckade fisken; i anledning hvaraf det Landsh. Femårs-Berättelse för Gefleborgs Län. 5 - 34 - med visshet kan antagas, att inom staden i allmänhet råder mindre välmåga än förut. Handel och handtverk och strömmings-fiske äro stadens hufvudsakliga näringsfång. Antalet af de personer som äga rättighet, att i staden handla» * uppgår till 3o, af hvilka likväl endast hälften idka rörelse. De öt' pige femton äro dels enkor efter handlande, och dels af sig komne handlande, som bibehållit sin burskap. Till biträde vid handeln äro anställde 22 betjenter och lärlingar.
Den ene, som i 25 år vid danska hofvet representerat det land, der statshvälfningarna nästan kunde sägas * höra till ordningen för dagen, förklarade » en envoyé icke vara ansvarig för sin regerings vexlande politiska åsigter », då den andre med brittens stolthet, men utan dess rikedom, beklagade, att förhållandena nekade honom att följa grefve Hamiltons exempel. » Fransmannen glömde dock dervidlag att förhållandena äro något annorlunda, då det varit » envoyén », som helt och hållet fört politiken i den riktning, som sedan af regeringen desavoueras, och britten glömde, att grefve Hamil-ton afgick, fastän icke heller han hade någon förmögenhet. ox&gt;Gladstone som teolog. Öfvers. af J — y K. Gladstones artikel i Nineteenth Century om » Skapelsens och det religiösa begreppets gryning » är just hvad man kunde vänta af honom — vältalig, retorisk, förvirrad, kor-teligen, allt annat än logisk och grundligt genomtänkt Hans andliga hållning gent emot dessa frågor kan skildras i två ord, såsom en mans, hvilken är kyrkligt sinnad och home-riskt sinnad. I sjelfva verket upptages omkring en tredjedel af hans uppsats af en afvikelse, som är nästan helt och hållet främmande för ämnet, nämligen den vidlyftiga af handlingen om huruvida de olympiska gudarne, som skildras af Homerus, bära eller icke bära spår af att vara personifikationer af * Vi ha hemtat denna intressanta artikel ur januarihäftet for i år af Fortnightly Review. Att en utredning sådar som ofvanstående är af vigt äfven för svenska läsare, hade man nyligen tillfälle att på ett eklatant satt komma under fund med, i det nämligen en så ansedd tidning som Stockholms Dagblad för den 14 sistl. mars ansåg lämpligt att utan minsta reservation återgifva följande notis, stödjande sig på ett yttrande i en föreläsning af en amerikansk professor Dana, som, såsom «troende » geolog tem * ligen ensamstående, ofta af de ortodoxa åberopas såsom auktoritet: » Den enda kunskapskälla i fråga om skapelsen, som vi ega, är första kapitlet i första Mosebok, och detta måste vara inspireradt. Det skulle icke funnits någon anledning att införa berättelsen om skapelsen i bibeln, om den vore osann.
Då tror jag att om detta Stånd , som nu måste yttra en gemensam tanka, har den öfvertygelse, att Riksens Ständer böra befatta sig med denna sak, är det rättast, att Ridderskapet och Adeln nu yttrar , att så länge Riksens Ständer äro samlade, böra de befatta sig med JustitiseOmbudsmannens tillsättande och Suppleantens inväljande, och attingen annan communication mellan Justitieombudsmannen och Ständerne äger rum, än genom deras Expeditionsutskott, emedan detta Utskott expedierar Fullmakterne, och dessutom under Riksdagen bäst är i tillfälle att communicera med Ständerne, om Justitieombudsmannen dödt ellet afsagt sig. Skulle åter Ståndets opinion vara* att det gamla stadgandet är tillräckeligt, och att man bör så tillsägandes gilla den tydning, som ägt rum genom Statsoch BancoUtskotteng nyssnämnde Memorials blott läggande till Handlingarne, så tror jag att Ståndet bestämdt bör yttra denna opinion. För min del anser jag , att Fullmäktige hvarken genom Grundlagens anda eller bokstaf Varit berättigade att sig dermed befatta, och derföre tillstyrker jag, att Ståndet må stanna i motsatt opinion mot Fullmäktige, Friherre Cederftr6m, Jacobi Det förslag ConstitutionsUtskottet inlemnat till förändring i 98 §.‘n RegeringsFormen anser jag icke vara förenbart med den ordning, som jag finner nödig, Ridd. o. Ad. Fröt. And. Afd, 13. 19^ Den 25 Octoler f. m. då en Justitieombudsman afgår. Jag tror att stadgandet borde vara, att i händelse Justitise-J Ombudsmannen vid samma Riksdag, då han vald blifvit, afgår, förordne Riksens Ständer, i ilen ordning 97 §. innehåller, hans efterträdare, och icke som här är föreslagit, att de skola insätta den, som till Suppleant blifvit utsedd, ty ordningen för utseendet måste vara fri, så väl första sorn sista gången, emedan olika motiver kunna ligga till grund för val af Suppleant, och val af Justitieombudsman.
Delägare emellan de ordinarie Tingen begär EgodelningsRättens sammanträde för handläggning af ett anmäldt Skiftes-ärende, Domaren derom skyndsamligen bör föranstalta; då med kostnaden dertill förhålles på samma sätt, lagen rörande särskildt Ting stadgar, derest ej för sakens afgörande syn på stället vore behöflig, och hvilket på Domarens pröfning beror, i hvilken händelse kostnaden, såsom i föregående punct sagdt är, utgöres. 6:0 Att för målens behandling vid Ego - Ridd. och Ad. Pröt VIII Band. 30 ^66 . Den 30 September e. m. delningsRätten den i lag vid HäradsRätteri stadgade Rättegångs-ordning må iakttagas; dock så att ärenderne icke finge uppehå[Ias genom Invändningar i Rättegången, hvilka deremot borde pi en gång med hufvudsaken hos Kongl. Majit i Dess Högste Domstol fullföljas. 7:0 Att EgodelningsRättens Ordförande och Ledamöter böra för tjenste-försummelse dömas i HofRätt, dit EgodelningsRättens dombok inom den tid och vid det ansvar lagen rörande HäradsRätts Dombok stadgar, bör in* sändas. — Herr Tham, Wolrath• För min del skul* le jag tro, det man icke bör alltför ofta förandra stadganden, som medfört verkelig nytta. De hittills gällande förordnanden angående enskiften hafva mig veterligen icke blifvit öfverklagade. Val har en motionaire under denna Riksdag väckt fråga om deras omstöpande, men inga händelser, inga anförda facta hafva dertill föranledt. Då enskiften i stort redan blifvit verkställde både inom Skaraborgs Dan och i Skåne: der haft den bästa framgång, samt medfört mycken nytta, och detta allt med den nuvarande författningens tillämpande, kan jag ingalunda finna, hvarföre, enär icke någon skada deraf är uppgifven, man nu åter skulle förändra samma författning. Att på sådant sätt beständigt skapa om Dagen, är ett direct medel, att sätta Lagens tillämpare i ovisshet om hvad rätt är; och ett sådant förhållande torde icke vara att önska eller gilla.
När ämnet här första gången discuterades, understödde jag Inkomst -Afdelningens utlåtande , och jag yttrade helt öppet den önskan , att detsamma måtte återkomma icke i form af Mino itetens reservation, utan såsom Utskottens Betänkande. Denna önskan har till den grad slagit felt, att Herr Hjerta icke ens förnyat sin reservation , och det nu förevarande Betänkandet erinrar icke vidare om Herr Hjertås särskilta mening , än med det uttrycker, att en Cassa är mindre säker fondän jorden, hvilken icke så lätt kan tillgripas och förskingras: ett i sanning märkvärdigt skäl, som alltför lätt kunde leda till den slutsats , att alla Cassör just för sin tillgripiighet genast borde upplösas. Den 6 December f m, Hvad som förmått Herr Hjerta , att icke vidhålla sin mening , vet jag icKe , och jagskall icke borttaga tiden med att forska derefter. Riksdagen nalkas sitt slut, och det är för sent, att nu mera kunna genomdrifva ett nytt förslag af vidsträckt omfattning. Det må alltså för denna gång förfalla. Kommande Ständer skola kanske å nyo upptaga , hvad som nu blifvit förkastadt , och det är med hoppet fästadt på framtiden , som jag nu inskränker mig att hos Herr Grefven och Landt-Marskalken helt enkelt begära proposition till afslag å Utskottens Betänkande. Anm altes och emottogs Hans; Excellence Hof-Cancelleren Herr Gref ve af Wetterstedt, hvilken, å Kongl. Maj:ts Höga vägnar, aflemnade Dess den /pde dennes till Riksens Ständer aflåtne Nådiga Svar, uppå deras underdåniga Skrifvelser af den ig September, 10 och 17 November, om granskningen af Allmänna Cassör, Instructionen för Riksens Ständers Revisorer af Statsverket , Tull-medlens öfverlåtande till Riksgälds-Contoiret, och de, enligt 63 Regerings-Formen, afsatte Summor.
Räkenskaperna för detta, vid 1844 och 1845 års riksdag beviljade, anslag hafva ej vid föregående statsrevisioner blifvit granskade, hvadan Revisorerne genomgått desamma för hela tiden från och med år 1845 till och med det sednare revisionsåret 1849. Vid dessa räkenskaper, som äro i Kongl. Kammarrätten granskade utan anmärkning, har icke heller från Revisorernes sida någon erinran förekommit. Förhållandet med dispositionerna å ifrågavarande anslag inhemtas af nedanstående 2:ne tabeller, innehållande den ena en summarisk framställning deraf för berörde 5 år, och den andra en specifik förteckning öfver utgifterna särskilt för hvart och ett af dessa år. l:o. , Debet. Uppbörd: Åren 1845, 1846 och 1847, statsanslag 60.000: extra inkomster, för hyror och försålda bodar å Kyrkholmen m. m., 499: 16. — 60,499: 16. År 1848, extra inkomster, dito, 416: 32. — Summa 60,916: Credit. Utgifter: Bulans till år 1850: Undersökning och pålning på Carl den XlII:s torg och i Humlegården 1,160: år 1846: I är 1848: Förvaltningskostnader ... J 081: 16. Byggnadsoch reparationskostnader 4,051: — 3. Enligt hvad af Riksgäldskontorets räkenskaper inhemtats, hafva,' under; åren 1850 och 1851, för museibyggnaden från Riksgäldskontoret ytterligare utgått tillsammans 106,000 R:dr. _ 227 — Anslag-et till det, år 1848 i Norrköping hållna, Tredje allmänna Landtbruksmöte!. Redogörelsen, som blifvit i Kongl. Kammarrätten granskad utan anmärkning, har icke heller föranledt till någon erinran från Rikets Ständers Revisorers sida. Af densamma inhemtas: Anslår/: Till premier för kreatur 1,000: „ utgifter i allmänhet. 1,000: Summa 2,000: Utgift: Inköp af 184 st.
M. finnér för godt] lemna Nådigt bifall till den af Rikets Ständer under denna Riksdag beslutade förändring af sistnämnde lagrum, hvilken förändring icke allenast bringar de serskilda fängelsetiderne i närmaue öfverenstämmelse m^d bötesbeloppen, ulan jemväl är lämpad efter det serskilda förhållandet njed fängelse-straff vid valten och bröd, att detsamma med hvarje dag blifver i allt större mon plågsammare att uthärda i de högre, än i de lägre, gradatbnerne; alltså hafva Rikets Ständer, för deras del, beslutit, det, genom utfärdande Författning, må stadgas, att, då böter för sådan stöld, som enligt lag ligger i tväböte emot annan tjufnad, skola till fängelse vid vatten och bröd Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, IV.-o 78. förvandlas, stöldens enkla värde först bör fördubblas och det sålunda uppkommande dubbla beloppet tjena till grund för fängelsetidens bestämmande, på sätt i 5 Cap. 4 §:n Straff-Balken stadgadt är. Hvilket Rikets Ständer få bos E. K. M.' härmed i underdånighet tillkännagifva. Rikets Ständer framhärda &:c. Stockholm den 9 September 1840. Uppläst oell godkändt hos Ridd. och Adeln den 12 Sept. 1840. Preste-Ståndet den 16 Borgare-Ståndet den 20 — Bonde-Ståndet den 25 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse } angående ändring i Cavalleri-Regementenas uniformer. (Allm. Besv. och Ekon. Utsk, Bet. N:o 80,) S. A. K. Vid öfvervägande af väckt motion derom, att den för en del CavalleriRegementen fastställda beklädnad måtte i så måtto förändras, att den Staten äfvensom Ruslhållarne i detta afseende åliggande kostnad blefve minskad, hafva Rikets
Åtalet, sådant jag i förevarande fall hade att utföra det, var genom remissen bestämdt till Sitt föremål, men icke till de lagstäilen, som skulle vara öfverträdda, eller det ansvar, som borde yrkas. Föremålet, den angifna handlingen, bestod deruti, att icke hafva tillstyrkt omedelbar verkställighet af ett visst beslut, och det fel, sorn derigenom ansågs begånget, rubricerades såsom en grundlagsöfverträdelse. Stridigheten mot grundlag, hvaraf dröjsmålets tillstyrkande härrört, utvicklades såsom liggande deruti, att beslutet, som bordt verkställas, blifvit för Konungen orätt föredraget och ansedt beroende af vilkor, antagna endast af två Riksstånd, men i beslutet icke omförmälta. Det ställe i grundlag, hvilket härigenom skulle vara öfverträdt, var deremot icke uppgifvet. Ställen i Regeringsformen och Riksdagsordningep voro nämnda, från hvilka hämtades stöd för den meningen, att verkställande af meranämnde beslut ej bordt dröja; men öfverträdelser af dessa lagställen sades icke rent ut vara begångna, och än mindre angafs någon handling, hvari sådan öfverträdelse skulle kunnat bestå. Huru skulle jag framställa en sådan anklagelseakt, för att’ förmå en domstol, som endast ville pröfva tillämpligheten af åberopade lagställen att yttra sig, huruvida den angifna förbrytelsen var verklig eller ej, och borde ådraga eller icke ådraga ansvar? Skulle jag sjelf dikta den paragraf, som blifvit öfverträdd’ genom det icke för grundlagsenlig! erkända åberopandet af två Riksstånds förbehåll, då någon sådan paragraf hvarken i remissen omförmältes eller någonstädes stod att finna? Elier skulle jag, på eget-bevåg, i de sväfvande ordalag, hvarmed omnämndes de till beskattningsrättens skyddande ämnade grundlagsparagrafer, inlägga den mening, att dessa paragrafer voro öfverträdda och skatt obehörigen folket ålagd genom en handling, som fördröjde en eftergift i utskylder, hvilken Konungen kunnat underlåta att föreslå eller bifalla, eller att i denna handling legat ett användande af statens medel annorlunda, . än till de af Rikets Ständer pröfvade behof och efter den upprättade staten ?
Hvad här är sagdt om Discont-rätten i Banken, åsyftar en 'ast flen händelse, att Götha Ca* nal-Bolag afsäger sig dess innehafvande Octroy på en Diseont-rörelse. I annat fall är Beredningen långt ifrån att tillstyrka, det Disconträtten i Banken skulle utsträckas öfver de i Oetioyen beviljade 800 000 R:dr, heldst Beredningen skulle anse detta såsom ett medel att befordra en allaredan öfver all rimlig gräns utsträckt Diseont-rörelse. 6:0 På det Götha Canal-Bolag icke må sakna utvägar , att vid inträffande hastiga behof äga tillgång till penningar, må Canal - Bolaget, efter Discont-rörelsens fullkomliga upphörande, under de fastställda Byggnads-åren bibehålla Discont-rätt i Banken emot 3 proCents renta till ett belopp af 300,000 R:dr, med stadgadt vilkor, att vid denna rättighets förlust Assignationer aldrig må vara utgifna öfver beloppet af nämde Summa. 7:0 I den blifvande nya Biks-Discont-In« rättningen kunna Actier i Gotha Canal - Bolag belänas till 50 proCent af den derå inbetalta Summan. §. 6. Beredningen anser sig kunna föreslå sådana allmänna biträden för fortsättningen af Götha Canal på hela linien, hvarigenom arbetet med full drift, enligt uppgjorda planer, må kunna fort* Deri 17 Ju/f. fortsättas, ifrån och med innevarande år I815 till och med år 1820, eller det år derefter, då nästa Lagtima Riksdag infaller. Att ingå i åtaganden för en längre framtid skulle Beedningen anse så mycket mera betänkligt , sorn det vore stridande emot antagen, princip, hvilken är gällande till och med för. de anslag, som göras till hela Samhällets upprätthållande.
— N:o 3gi. med förslag till voteringspropositioner i anledning af skiljaktiga beslut öfver utlåtandena Nlis 257 och 36/. XVIII. B. 113. A. :57. XIX. E. 5o. — N:o 3g8. i anledning af återremiss å memorialet N:o 3go. XVIII. B. 178 A. ig5. E. 323. XXII. E. 38i. — i\:o 4n0- • anledning af'Kongl. Maj-.ls nådiga remiss uppå Ledamölernes i Rikets Allmänna Ärenders f. d. Beredning underdåniga ansökning, alt få såsom pension bibehålla de af dem, i sådan egenskap, innehafda arfvoden. XIX. B. 70. — N:o 4°i. * anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående en uppkommen blist i 18 >9 års anslag till Be värings - ( 281 ) värings-manskapets vapenöfningar. XIX. B. 70. A. 3g5. XX. E. 161. SlalsUtskotlets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 402. i anledning af Herr Petre's motion, angående befordrande till verkställighet af den ordinarie slatsregleringens definitivt afgjorda delar. XIX. B. 70. A. 3g5. —• N:o 4°å. i anledning af Friherre von Kraemers, R., motion om ett årligt anslag af 1000 R:dr banko till Upsala domkyrkas underhåll. XVIII. B. 33o. XIX. A. 355. XXI. U. 35g. XXIII. N:o 4°4- • anledning af väckta motioner, alt StatsUtskottet måtte företaga revision af Statsoch Riksgäldsverkens räkenskaper för år 1838. XVIII.