Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tager mig friheten att instämma med Gr. Lagerbjelke. Uppå härefter framställde särskilde propos:r bifölls det i ifrågav:de moro. framställda förslag samt att, på sätt Gr. Lagerbjelke föreslagit, vid slutet af 39:de punkten skulle införas ett så lydande tillägg: »Likaledes bemyndigas Fullmäktige att låta vid Diskontverken Den 26 September. 405 emottaga penningar af enskilda personer, att återbetalas antingen å bestämd dag efter insättningen, eller efter viss på förhand bestämd ömsesidig upsägning, under följande vilkor: a) insättning får ske endast å hela 100:tal Rdr; b) öfver insättning meddelas bevis, hvilket skall återställas då peoningarne lyftas; c) räntan bestämmes till högst fem proc.; och ega Fullmäktige att till efterrättelse meddela de i och för verkställigheten erforderliga föreskrifter.» 6:0 Ulslc.s yttrande om R. o. Ad:s skiljaktiga beslut äng-,de den ränta, som af Filial Hank skall lill Riks Hanken å lamt erläggas samt den minsta ränte-afkomst. Riks Hanken för kreditiv påför. Detta yttrande bifölls. 7:o Vlslc.s yttrande ang:de räntan för de summor, sorn d kredilivel lyftas. Efter först framställd propos. till antagundo af den härvid till K. o. Ad. ställda inbjudning, som besvarades med Nej, beslöt R. o. Ad. alt med vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut godkänna den härom af Etsk. föreslagna voter:spropos. 8:o Ulsk.s yttrande ang:dc punkten i8 af Betänk A;o 37. Detta yttrande lades till handlingarna. 9:0 Vtsk:s yttrande ang:de punkterne Si och S3 af Betänk. Gr. Lagerbjelke: BankoUtsk. har, ang:de dessa punkter, gjort en ganska väsendtlig och, så vidt jag förslår, olycklig förändring i det förra förslaget. Enligt detta skulle vid beräkning af FilialBankernes kreditiv iakttagas alt under vanliga förhållanden högst hälften af totalsumman af de åt samtlige FilialBanker beviljade kreditiv kan blifva på en gång lyftad.
Vidkommande åter den af E. K. M. i nåder gjorda framställning, angående bestämmande för framtiden af lämplig ersättning för det besvär, hvilket de till krono-ombud v id kortstämplingen förordnade personer, i följd af sådana uppdrag, måste vidkännas; så hafva Rikets Ständer, då ifrågavarande uppdrag i allmänhet torde kunna anses främmande för desse personers egentliga tjenste-befattning, funnit ersättning derför skäligen böra bestämmas; ocb som, i afseende å beloppet af denna ersättning, den af magasins-förvaltaren Röding i hans underdåniga ansökning föreslagna beräkningsgrund af el t runstycke för hvarje stämplad kortlek ingalunda synes vara för högt tilltagen, enär det derigenom uppkommande belopp obetydligt öfverstiger en procent af hvad genom den till 8 sk. för hvarje kortlek bestämda stämplings-afgiften inflyter, hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med dessa åsigter, och med afseende jemväl derå, att fuilmägtige i Rikets Ständers Riksgälds-kontor uti deras, med anledning af Rödings merberörda ansökning, afgifna underdåniga utlåtande, funnit nyssnämnde beräkning vara på billighet grundad, beslutat, att Expcditions-Utsholtcls Förslag till tind Skrifvelsej N;o tog. 179 de personer, hvilka, jemlikt 7 mom. af E. Iv. M:s nådiga förordning den 23 Februari 1842, böra af E. K. M:s befallningshafvande serskildt förordnas att i landsorterna öfvervara bevillningsstämplingen af spelkort, må från den tid, då den af Piikets Ständer fastställande nya bevillning kommer att vidtaga, ega att, i och för nämnde befattning, utaf de till Riksgälds-kontoret ingående medel för verkställd kortstämpling tillgodonjuta ett runstycke banko för hvarje kortlek, hvarå dylik stämpling blifvit under deras uppsigt verkställd; och få Rikets Ständer, med öfverlemnande till E. K. M. att i nåder bestämma de närmare föreskrifterna härvid, derjemte i underdånighet anhålla, det E. K.
Men tillåt mig göra ers herrlighet uppmärksam därpå, att en stor del af rikets fastigheter och riksfurstarnes enskilda förmögenhet äro pantförskrifna för vår räkning. Man annullerar förbindelserna. Möjligt. Men då annullerar man också krediten. Hvad är ert sista pris? Trettio procents kapitalrabatt, sex procents ränta, inoch återbetalning på bestämda terminer i fullhaltigt mynt. Vi godkänna icke kejsar Ferdinand II:s underviktiga mynt. Jag skall lämna bestämdt svar nästa onsdag, sedan jag granskat säkerheterna. Och jag skall vänta er här om onsdag. Von Miltitz, ledsaga hofbankiren. Härmed var underhandlingen afslutad. Öfverhofmarskalken grefve Trauttmannsdorff lämnade fritt lopp åt sin munterhet, när juden gått. Så slug och ändock lurad! utbrast han med ett diplomatiskt löje. På dessa säkerheter får han icke femtio procent tillbaka. Men han har dikterat lag för en kejsare, och har han icke fått allt, har han likväl fått löften. Det är så detta folk tränger sig igenom. I dag ett steg tillbaka, i morgon två steg framåt. Hvad är kejsarens makt mot penningens? Denne bugande, alltid förtrampade, alltid ödmjuke, alltid förslagne mammonstjenare är för ögonblicket mäktigare än Ferdinand III och hans romerska rike. Ruben Zevi sade vid sig själf, när han gick: Vore detta lån min enda affär, blefve jag ruinerad på panterna. Men detta lån är min pant för hundrade föregående. Det lönar sig att vara oumbärlig för makten. Jag och kejsaren behöfva hvarandra. Må han kalla oss råttor och skadedjur; vi dia hans rikes mjölk, intill dess att vår tid är kommen. Klockan nio på aftonen infann sig i borgen en liten svartmuskig karl, som med sina ständigt rörliga armar och ben påminde om ett krypande skaldjur. Det var svarte Kunz. Hvar har du funnit denna nål? frågade honom Ruben Zevi, visande silfverliljan. Jag har hittat honom vid floden, svarade Kunz. Du ljuger, karl. Du har funnit honom på ett slagfält, där du funnit ditt öfriga byte. Möjligt. Jag minns ej så noga. Jag hittar så mycket.
Utom hvad Grundlagen föreskrifver, synes det, att då Boiås stads invånare under 18 års förlopp tillgodonjutit befrielse, tiden vore inne att afskaffa dessa undantagslagar.” Härmed förenade sig Anders Nordmark från Westerbottens Län och L.ars Pettersson från Blekinge Län. STOCKHOLM. Tryckt hos A. G. Ank. till Exp. Vtsk. den 1 Maj , kl. Q f m. Bevillning. Art. I. Personlig skyddsafgift. ’ §. 1. Erlägges af alla inom Sveriges Rike i mantalslängd skattskrifne personer, utan afseende på stånd eller förmögenhet. Af hvarje mansperson, från och med fyllda 18 till och med fyllda 60 år. Af hvarje qvinna, från och med fyllda 18 till och med fyllda 60 år. Denna afgift fortfar att årligen utgå äfven efter fyllda 60 år af alla dem, hvilka utaf tjenst eller rörelse, eller genom undantags-beting vid afhandlingar om öfverlåtelse af egendom, ega en årlig inkomst af 100 R:dr, äfvensom af dem, hvilka efter 2:dra Art. utgöra bevillning för fast egendom af öfver 100 Rrdrs värde. Art. II. Afgift af lön, egendom och rörelse, m. m. Af Embetsoch Tjenstemän samt Betjente, m. Jl. §. 2. Alla Embets-och Tjenstemän samt Betjente, af Hof-, Civil-, Minister-, Militäroch Ecclesiastik-Staterne, äfvensom vid öfrige allmänna Verk, privilegierade Bolag och Inrättningar, af hvad beskaffenhet de vara må, i städerna och på landet, skola för den sammanräknade lön, de af en eller flere tjenster åtnjuta, antingen i penningar, utan afseende derpå, att den fond, hvaraf anslaget skett, kunde vara med bevillnings-afgift belagd, kronotionde, spanmål från Kronans magasiner, indeldte hemmansräntor, anslagen åker och äng, eller andra sådana lägenheter, erlägga: af alla löner, som öfverstiga 200 till och med 300
Maj:ts Flotta från och med året näst efter fyllda 20 år till och med det år, då 35 års ålder uppnås, ansåge E. K. Maj:t att, till fyllande af hvad som med beräkning af förut angifna inkomster ännu bruste i den erforderliga summan, 74,000 R:dr, ett belopp af 25,000 R:dr borde af statsmedel anvisas. Då emellertid, af anförda skål, pensioneringen syntes ej böra taga sin början förrän efter 5 år, eller från och med år 1869, skulle också icke något anslag hvarken af statsmedel eller från Handelsoch Sjöfarts-fonden behöfva dessförinnan utgå, men deremot borde föringsersåttningen få af pensionsanstalten uppbäras från och med nåsta års början, så mycket heldre som derigenom kunde grundlåggas en tillgång till bestridande af de utgifter, som, förutom pensioneringen, vore med inrättningen förenade. 38 'Expeditions-Utskottets Förslug till underd. Skrifvelse, i\;o 200. Rikets Stånder, sorn tagit denna fråga i öfvervägande, hafva funnit de af Sjömanshus-direktionerna i Göteborg, Calmar, Westervik och Hernösand emot en för hela riket gemensam pensionsinråttning anförda betänkligheter vara genom den i ofvanberörda Statsråds-protokoll förebragta utredning fullt vederlagda; äfvensom Rikets Ständer ej haft något att erinra mot de grunder för pensioneringen, som i det framlagda förslaget till reglemente innefattas. Visserligen synes det för rättighet till pension föreslagna åldersmåttet nog högt för de i fjerde klassen upptagne personer, men Rikets Ständer föreställa sig att E. K. Maj:t framdeles, då större tillgångar kunna för inrättningen påräknas, skall uti berörda hänseende meddela de förändrade bestämmelser, som kunna finnas ändamålsenliga.
Maj:t har föreslagit, att den rättighet, som, enligt gällande författningar, tillkommer civile ernbetsoch tjenstemän i allmänhet, att, när de uppnått 70 års ålder och varit i 30 års oafbruten tjenst, eller, när de uppnått 65 års ålder och varit i tjenst omkring 40 år och förete läkare-betyg om försvagad helsa, undfå afsked med hela lönens bibehållande på allmänna indragnings-staten, måtte, hvad pensions-beloppet angår, för dem, som komma att uppbära förhöjda löner utöfver 3,000 R:dr Riksmynt, så inskränkas, att för löner å 3,500 eller 4,000 R:dr pensionen skall utgöra 3,000 R:dr » 4,500 eller 5,000 R:dr 4,000 » » 6,000 4,500 » » 7,000 6,000 » » 8,000 eller 9,000 7,000 » » 12,000 och derutöfver 8,000 » 4 Stats-Utskottets Utlåtande M 167. Första frågan, som, med anledning af högstberörde nådiga framställning, torde böra tagas i öfvervägande, är den, huruvida en definitif pensions-stat nu bör uppgöras, eller om pensioneringen endast provisionelt bör ordnas för nästa statsregleringsperiod; men då Rikets Ständer i allmänhet redan förklarat, att de löne-förhöjningar, hvilka vid denna riksdag blifva beviljade, afse blott den tid, som nästa statsreglering kommer att omfatta, anser Utskottet, för sin del, det icke heller vara lämpligt att pensions-beloppen nu för längre tid bestämmas, utan hemställer, att här nedan föreslagna pensions-reglering må ega tillämpning endast på de embetsoch tjenstemän jemte vaktbetjente, hvilka under nästa statsreglerings-period erhålla afsked.
Utgifter: (Jppfostringshjelp för fattiga barn 17,660: — Understöd för sjukvårdsaustaiterna 3,800: — Underhåll 165,549: 67. Förvaltningskostnader « 16: 48. Vedoch lyshållning 35,988: 9. Skrifmaterialer och expenser 1.109: 58. Nybyggnader och reparationer 33,472: 45. Reseoch traktamentskostnader 1,314: 51. Balans till år 1864: Tillgångar: Fastigheters och inventariers värde 1,584,888: 63. Sedan, till följd af Kongl. Serafimerordens-gillets särskilda den 10 Maj och 8 November 1862 fattade beslut, den Rönnowska testamentsfonden, sävidt räntan deraf tillkomme Serafimer-lazarettet, blifvit under samma år med ett sammanlagdt belopp af 17.698 R.dr 86 öre till Direktionens öfver nämnda Lazarett förvaltning öfverlemnad, samt fondens derefter återstående behållning, 2,000 R:dr jemte derå upplupen ränta 72 R:dr S4 öre, med ingången af år 1863 öfverflyttats till allmänna hospitalsoch barnhusfonden att i dess räkenskaper redovisas, har någon särskild redogörelse för Rönnowska testamentsfonden icke vidare blifvit upprättad. Observationsprocent å de medel, 536
Hvad åter angår de i Riksacten af Utskottet nödiga ansedda ändringar, anhåller Utskottet att få fästa uppmärksamheten derpå, att denna Act icke får, emot dess 12 §, i anseende till Norrige, ändras i annan ordning, än den Norrska Grundlagens 112 §. stadgar; d. v. s., att beslutet, huruvida en föreslagen ändring skall ega rum eller icke, först tillkommer det lagtima Stor-Thing, som närmast följer alet, hvarå förslaget blifvit framstäldtj Constitutions-Utskottets Memorial, N.o roj. 5 hvaremot ändring af sama Riksact, i anseende till Sverige, kan bifallas eller afslås å sama Riksdag, då den blifvit föreslagen. Så vida Riksens Ständer nu fattade och till Konungen öfverlemnade ett beslut om sådan ändring, skulle det således icke vid innevarande Riksdag kunna af Konungen sanctioneras, med den verkan, att ändringen genast i Riksacten kunde införas. Sanctionen måste antingen blifva vilkorlig eller ock uppskjutas till annan Riksdag. Hvad angår Utskottets ifrågasatta behörighet alt föreslå , det Riksens Ständer hos Konungen måtte anhålla om Nådig Proposition rörande omförmälda, i Grundlagarne och Riksacten nödiga, förändringar, tror Utskottet sig blott behöfva yttra, att den rättighet, sorn i Riksdags-Ordningen, 3y §. 2 morn., finnes stadgad att väcka frågor till afgörande i Ståndens plena , måste anses angå sådant väckande i allt, som med Grundlagarnes förbättring står i ovilkorligt samanhang och , i följd deraf, ligger inom området för Conslilutions-Utskottets verksamhet. Hit hör, vid ofvan anmärkta förhållande, äfven frågan om anmälan af den underdåniga önskan , som Utskottet i Memorialet N:o 63, på der utvecklade grunder, förklarat sig anse lämplig. Riksens Ständers rätt Lill sådan anmälan är försäkrad i RiksdagsOrdningens 6o §.
Att sådana lämna tjänstemännen stora fördelar genom att bereda dem en tryggad ekonomisk ställning under ålderdomen är ett välbekant faktum, men att dessa vunnits genom årliga insatser i pensionsanstalter, erinrar man sig sällan. Ä n mindre tänker man på, att numera hvarje omtänksam medborgare för sig och de sina kan vinna samma förmån genom insättning af penningar i de s. k. lifränteanstalterna. ; Då dessa hafva sia stora betydelse icke endast för mannen, utan äfven för kvinnan i hvad samhällsställning hon än befinner sig, torde några upplysningar om desamma här icke vara ur vägen. Lifränteanstalterna hafva till uppgift att bereda sina delägare antingen: l:a den högsta möjliga lifränta — årlig utdelning — att på ålderdomen uppbäras eller 2:a det största möjliga kapital att vid bestämd ålder lyftas. De äro sålunda ett slags försäkringsinrättningar. Våra lifforsäkriugsanstalter meddela också jämte lifförsäkringar äfven kapitaloch lifränteförsäkringar. Man bör emellertid icke förblanda dessa olika slag af försäkringar. Det är endast de senare, som skola blifva föremål för denna uppsats. Förutom de stora lifförsäkringsbolagen hafva vi numera i hvarje län särskilda ränteoch kapitalförsäkringsanstalter. Dessas enda uppgift är att på grund af gjorda insatser under loppet af en längre eller kortare tid, hvarunder de insatta medlen dels genom räntevinst dels genom arfsvinst efter aflidna delägare förkofrats, bereda de kvarvarande kapitalbehållning eller lifräntor under den form, insättaren själf önskar. Mången är tveksam vid valet af dessa anstalter. Ä t samtliga af de inhemska torde man emellertid tryggt kunna anförtro sina besparingar. Om deras olikhet för öfrigt vilja vi bär icke mycket orda. Utan tillråda vi enhvar att själf skaffa sig prospekt såväl från bolagen som länsanstalterna och själf afgöra sitt val. Prospekt och nödiga upplysningar erhållas gratis hos anstalternas agenter eller direkt från hufvudkontoren. Bolagen bestämma sina lifräntor något lägre än länsanstalterna. De förra fixera på eget ansvar lifräntebeloppets storlek, de senare ställa det i beroende af gällande räntefot, hvarför beloppet icke med full säkerhet på förhand kan uppgifvas.
Arioch hade Daniel med hast upp för Konungen, och sade till honom alltså: En är funnen ibland Juda fångar, som Konungenom uttydningen säga kan. Konungen svarade, och sade till Daniel, den de Beltesazar kallade: Äst du den samme, som mig kan säga den dröm, som jag hafver, och hans uttydning? Daniel svarade inför Konungenom, och sade: Den hemlighet, som Konungen äskar af de visa, lärda, stjernokikare och spåmän, står icke i deras magt att säga Konungenom; Utan Gud af himmelen, han kan uppenbara hemlig ting; han hafver tett Konungenom NebucadNezar, hvad i tillkommande tider ske skall; din dröm och din syn, då du sof, var denna; Du Konung tänker i dine säng, huru det måtte tillgå i framtiden; och den som hemlig ting uppenbarar, han tedde dig, huru det gå skulle. Så är mig denna hemlighet uppenbarad, icke igenom mina vishet, lika som hon större vore än allas de som lefva; utan derföre, att uttydningen måtte Konungenom undervist varda, och du dins hjertas tankar veta få. Du Konung sågst, och si, ett ganska stort och högt beläte stod för dig; det var grufveligit att uppå se. Dess belätes hufvud var af klart guld, dess bröst och armar voro af silfver, buken och länderna voro af koppar; Dess ben voro af jern, dess fötter voro somt af jern, och somt af ler. Sådant sågst du, tilldess en sten nederrifven vardt utan händer; han slog belätet uppå dess fötter, som af jern och ler voro, och förkrossade dem. Då vordo all tillhopa förkrossad, jernet, leret, kopparen, silfret och guldet, och vordo såsom agnar på enom sommarloga, och vädret bortförde det, så att man kunde intet mer finna det; men stenen, som slog belätet, vardt till ett stort berg, så att det uppfyllde hela verldena. Detta är drömmen. Nu vilje vi säga uttydningen för Konungenom.
§ 1 Till denna stämma, hvarom lagenlig kallelse skett så väl från modersom annexkyrkornas predikstolar, inställde sig f. riksdagsmannen Jonas Ersson i Dille, befullmäktigad af Ås församling, kyrkovärden Eric Nilsson i Bjerte för Näskotts socken och hemmansegaren Jonas Johansson i Nygården för Aspås, samt ett större antal Rödö-boer. § 2 Då nu icke blott en ny ladugårdoch stallbyggnad var af behofvet påkalladt, utan äfven pastor hade af nöden att uppbygga wagns-hus samt samt fåroch svin-hus, beslöts att en större gjuthusbyggnad skulle uppföras, 40 alnar i längden, 20 i bredden, innehållande 1) ladugård med rum för behöflige kor samt får och getter, 2) stall med 7 spiltor, 3) wagns hus, 154 4) svin-hus 8 alnar i fyrkant, anbragt vid ena ändan af hufvud-byggnaden; samt 5) foder-skulle, som kommer att motsvara den halm-bod, som församlingarne hade sig ålagdt att uppbygga. Pastor tillfrågade nu gällstämmo-ledamöterna, hvilken andel han borde, efter deras förmenande, taga uti ofvan föreslagna byggnad, hvartill hemmansegaren Nils Nilsson i Hufvulsviken svarade, det han ansåge pastor böra vidkännas en tredje del af kostnaden för detta hus, och ehuru väl pastor ansåg denna kostnad för sig högst betungande, helst han vore ställd i den belägenheten, att nybygga nästan alla skyldighets-hus, hvilket pastorats-boerna hade sig nogsamt bekant, men då ingen af de närvarande föreslog någon jemnkning, ville ej pastor motsätta sig en fordran, den han ansåg af alla gillad, hvarföre han, efter en stunds öfverläggning med sig sjelf, gick in på det hårda villkoret. §3 Denna byggnad skulle verkställas sommaren 1860. En särskild byggnads committée bestånde af 3 ledamöter, hemmansegaren Nils Nilsson i Hufvulsviken, Olof Larsson i Tullus och Måns Pehrsson i Trusta, ordnades, genom hvars försorg förenämnde byggnad skulle uppföras och inredas. §4 I pastoratets gamla bryggstuga skulle en ny bakugn innevarande sommar uppmuras.
Alla mer eller mindre arbetade, ej specificerade trädvaror, derunder inbegripne Snickareoch Stolmakare-arbeten: af Furu och Gran, med eller utan betsning, målning eller lackering 1 skålp. — 2 sk. införselstull. af Alm, Ask, Björk, Bok, Ek och andra inhemska trädslag, med eller utan betsning, målning eller lackering, eller med fanering af nämnde trädslag 1 skålp. — 4 sk. » af Mahogny, Jakaranda och andra utländska trädslag, massiva eller dermed fanerade, eller arbeten, försedda med äkta eller oäkta förgyllning . 1 skålp. — 7 sk. » Anm. Är arbetet sammansatt af flera trädslag, sker förtullningen efter det slag deribland, som drager högsta tullaIgift. Möbler, försedda med stoppning, men utan öfvertyg, förtullas efter ofvanstående bestämmelser, utan förhöjning. Försedda med stoppning och öfvertyg, förtullas efter nämnde bestämmelser med 50 procents förhöjning. Bevillnings-VtskoUels Memorial, JM 14, Borgare-Ståndet har i allo godkänt detta förslag, hvaremot Ridderskapet och Adeln, Presteoch Bonde-Stånden, med ogillande deraf, vidblifvit gällande bestämmelser, endast med det undantag, att Preste-Ståndet bifallit Utskottets tillstyrkan rörande tullfrihet vid införsel af Yed, alla slag. Beträffande först Furuoch Gran-timmer, tillhugget, så inbjuder Utskottet Borgare-Ständet att, med frånträdande af sitt beslut härom, instämma i de öfrige Ståndens; och föreslår, för annan händelse, följande omröstning: 122:o. Den, som anser, alt, på sätt tre Stånd beslutat, nu stadgade införselstull å Furuoch Grantimmer, tillhugget, ej specificeradt, 10 R:dr för 100 R;drs värde, bör förblifva oförändrad, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bestämmes denna tull till 3 sk. per kubikfot.
Direktörer från all be fattning vid Låne-kontoret intilldess målet blifvit, genom laga kraftvunnet utslag, afgjordt. Börande i thy fall Suppleanter i de afgångne Direktörernes ställe uti Direktionen inträda. Bankens Ombud i Direktionen ega Fullmäktige, när så lämpligt pröfvas, att från dess befattning återkalla. 5:o. Mom. 1. (Se punkt 18:o Mom. 1 i Memorialet 66.) (Se punkt 18:o Mom. 2 i Mern. *Xs. 66.) Varder till Ledamot af Låne-Kontors-Direktion någon vald, som sjelf häftar för skuld eller annan förbindelse till Låne-kontoret, godtgöre han, efter sitt inträde i Kontorets förvaltning, denna skuld till fulla beloppet genast då den är förfallen - (Se i öfrigt punkt 18:o Mom. 3 i Mern. JYs. 66.) Banko-Diskont-Verket. 6:o. Mom. 1. Direktionen öfver hvartdera DiskontVerket behand - 12 Banko-Utskottets Utlåtande, Nto 87. lar in pleno alla de frågor och ärenden, som tillhöra Direktionens handläggning. På Direktionen ankommer att bestämma dagarne för Direktionens sammanträde i hvarje vecka, hvarvid iakttages, beträffande pröfningen af lånehandlingar, som afse diskontering eller lån från fonden för handel och näringar, att sådan pröfning icke förd röj es: vid Banko-Diskont-Verket i Stockholm utöfver Två dagar; vid Låne-kontoret i Götheborg utöfver Tre dagar; vid Låne-kontoret i Malmö utöfver Tre dagar; vid Låne-kontoret i Wisby utöfver Sju dagar, och, beträffande gräfningen af ansökningar om lån från fonderna till utlåning dels mot hypolhek af aktier och publika papper, dels med omsättningsrätt, att sådan pröfning vid samtliga Diskont-Yerken icke fördröjes utöfver Sju dagar, Sönoch Helgedagar oräknade; egande Direktionen, derest för räkenskapernas afslutande så nödigtpröfvas, att, vid hvarje års utgång, för högst två veckor inställa rörelsen för utlåning med omsättningsrätt. (Se Mom.