Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fortsättning. '^ingående Riksgälds-Contorets inkomster och de till detta Verk särskildt anslagna tillgångar. § «• .(Likalydande m<;d 112 S. i 1841 ars Reglemente.) De lill Riksgäldsverket hörande och dit anslagna medel må icke, under någon förevändning eller med hvad vilkor sora helst, derifrån ryckas eller användas till andra behof, än dem Rikets Ständer bestämt. Allt förordnande, sorn deremot strider, vare kraftlöst (68 §. Regerings-Formen). Och må, vid liqviderandet af Riksgälds-Contorets fordringar, accord icke, utan Rikets Ständers serskilda samtycke, medgifvas. § 2. {Motsvarar 113 §. i l?4l ars Reglemente.) Återstoden af den bevillning, som, enligt Rikets Ständers BevillningsFörordning af den 8 Juni iS/ji, skall utgöras, bör, likasom dea allmänna bevillning, hvilken Rikets Ständer vid innevarande Riksdag sig åtagit, till Riksgälds-Contoret lefvereras, i 'den ordning och på det sätt,! författningarne föreskrifva ; hvarjemte ännu utestående restantier å de förflutna årens bevillningsmedel böra, i den mån de varda indrifna, komma delta verk till godo. Bih. till Pi. St. (Likalydaude roed 114 §. i l34l års Reglemente.) De för stämpling af spelkort oell tidningar stadgade afgifler ingå likaledes till Riksgälds-Contoret, hvarest stämplingen af de i hufvudstaden tillverkade kort samt derstädes utkornmande tidningar verkställes, och hvarfrån vederbörande fromma stiftelser sedermera erhålla dem tillerkända andelar af kortstämplings-afgiften. §• 4- (Likalydande med 115 §. i 1841 års Reglemente.)
Länsstyrelsen öfverlade i detta afseende med deputerade från socknarne, deras presterskap ocb kronobetjeningen; och följden af delta möte var en underdånig anhållan om åtgärder å allmän bekostnad till meddelande af undervisning i drällsoch damast-tillverkningen efter Ekenmarkska metoden, hvilken underdåniga framställning bifölls i nåder under den 30 December 1841; och under ledning af en i denna metod inlärd utmärkt skicklig person öppnades följande året en skola, deri fri undervisning i denna konst meddelades, med begagnande af väfstolar, hvilka tillhandahöllos på Statens bekostnad. Men ehuru underrättelse om denna inrättning genom allmän kungörelse meddelades och oansedt enskilda uppmaningar från Länsstyrelsen, infunno sig dock endast några få af allmogens döttrar, 64 för att inhemta den undervisning, som var dem beredd; och då med nådigt tillstånd undervisningen äfven följande året fortsattes var förhållandet enahanda. Fråga uppstod derefter om Magerska dubbelspinningens införande, och en person. inofvad af uppfinnaren, anställdes i Juni månad 1844, samt började inom orten meddela undervisning i konsten, till hvars inlärande allmogen på allt sätt uppmuntrades, men äfven här strandade alla bemödanden mot den envishet, hvarmed den gamla metoden bibehölls och försvarades, oaktadt det vid anställd täflings-spinning emellan den gamla spinn-metodens förfäktare och de af lärarinnan i den nya metoden inlärda elever uppenbart visade sig att den nya metoden hade ett obestridligt företräde.
Ja, hennes första rädda antydan om att hon skulle vilja resa till ett utländskt universitet och studera upptogs lika illa som några år förut upptäckten om Anjutas författareskap, med andra ord såsom en brottslig tendens till att skena öfver skacklorna. De unga flickor af goda familjer, hvilka genomdrifvit liknande planer, ansågos i själfva verket såsom ingenting bättre än äfventyrerskor, hvilka gjorde sina föräldrar skam och sorg. Så lefde de då sida vid sida i det aristokratiska hemmet dessa två så motsatta andliga strömningar, det hemliga, dolda, förkväfda men rebelliska och intensiva sträfvandet utåt och framåt, som ej stod till att hejda, som sökte sig sina egna vägar liksom en naturkraft, och det öppna, ärliga, om sin högre rätt öfvertygade föräldratyranniet, som sökte hämma och hålla tillbaka, tukta och reglera denna okända och oförstådda naturkraft. Anjuta och en hennes väninna, som likaledes var eldad af lusten att komma ut och studera och likaledes hindrad af föräldraviljan, fattade då ett beslut. En af dem, det gjorde detsamma hvilken, skulle ingå ett af dessa ideela, platoniska äktenskap, som skulle tjäna till att skänka dem bägge deras frihet, ty om en af väninnorna blefve gift, trodde de att den andra nog skulle få sina föräldrars lof att följa med på en resa utomlands, som då ej längre skulle ha den anstötliga karakteren af en studieresa utan skulle kunna betraktas som blott och bart en lusttur. Och den lilla Sonja skulle då äfven få följa med, ty hon var sin systers oskiljaktiga skugga, och det kunde alls ej tänkas att den ena systern skulle resa utan den andra. Denna plan en gång uppgjord, gällde det blott att finna den rätte mannen för att hjälpa till med dess utförande. Anjuta och Inez sågo sig om bland sin umgängeskrets och valet föll på en ung professor vid universitetet, som de blott obetydligt kände, men om hvars redbarhet och hängifvenhet för det gemensamma målet de voro öfvertygade. Och en dag begåfvo sig alla tre flickorna – Sonja som alltid bildande eftertruppen – på besök till denne professor i hans bostad.
Begäres votering, vid någon af LandtMarskalken framställd proposition, skall densamma alltid utgöra japropositionen, och åge den, som voteripg begärt, att föreslå contrapropositionen, hvilken likväl för att antagas, måste af Ståndet gillas. Uppstå rörande Contrapropositionens innehåll stridiga meningar, hvilka icke kunna sammanjemnkas, bör först, genom serskild omröstning, utrönas hvilket af de olika förslagen skall till contraproposition antagas, bvarefter och sedan densamma sålunda blifvit bestämd, votering öfver hufvudsaken anställes. > LandtMarskalken bor, så snart Ridderskapet och Adeln yttrat sig, till Protocollet förklara, huru han fattat Ståndets tanka, och stadfäste sedan beslutet, genom klubbslag, så vida ej någon Ledamot begär votering. §. 40. Då votering eller val förrättas skall, anmode LandtMarskalken eller den hans ställe företräder, sex personer af Ridderskapet och Adeln, att jemte sig vid bordet sitta; al hvilka 5a Deri 4 December e. m, arne fora anteckning ofver dem, som rösta, och tvenne öfver dem, som vid lörsta uppropet sig icke infinna. Upprop förrättas af RiddarhusFiscalen efter anteckningslistan. De som till en och samma bänk höra, träde inom skranket, när deras bänks nummer uppropas, och hvar och en framlägga, vid upprop af dess » namD, en sluten, sammanrullad sedel på det pappersark, sorn hålles af en Ledamot vid bordet. §. 41. Vid alla val och voteringar, Electors val undantagne, skola arne upprop ske. Den som sig ej infinner, när andra uppropet för hang bänk verkställes, håfve sin rösträttighet den gången förlorat. §. 42. Val eller votering sker med iakttagande »f hvad 53 och 7t §. §. Riksdagsordningen föreskrifva. Om valsedlarnes rätta beskaffenhet, bör en fullständig och skrifteligen författad underrättelse alltid före valet i RiddarhusSalen anslås, samt dervid tillika anmärkas, hvilka Ledamöter af Ståndet, som för tillfället, enligt
För att blifva under-löjtnant på gardet erfordras, att som underlöjtnant på linien hafva tjenstgjort 2:ne år, och härunder ädagalagdl, jemte stadgadt uppförande, praktisk och theorelisk duglighet, samt användbarhet, i förening med nit i tjensteulöfning. Lediga under-löjtnantsplatser pä gardet, tillsättas sålunda: vid hvarje ledighet, infordras från hvar och en brigadchef, vid infanteriet eller kavalleriet, om ledigheten är vid något af, dessa vapen, eller från generalfälttygmästaren, om ledigheten är på artilleriet, uppgift, i förra fallet på en under-löjtnant, och i sednare fallet pä fyra under-löjtnanter, (1 af artilleriets stab, och 1 af hvarje brigad) hvilka med utmärkelse tjenstgjort 2:ne år, samt dessutom vid artilleriet, med approbation undergått, den för löjtnants befordran fastställde examen. Med ledning af sålunda inkomne uppgifter, föreslår gardets brigad-chef, hos K. M. den, som på gardet anses böra inkomma. Utaf all befordran från underlöjtnant, t. o. m. kapten, sker | i tur och \ utom lur; detsamma utgör det vid artilleriet, och ingeniör-brigaden, ett vilkor för befordran till löjtnant, att hafva med approbation undergått den för dylik befordran fastställde examen. Alla befordringar t. o. m. kapten ske: Vid gardes-brigaden inom hvartdera vapnet för sig; Vid linie-infanteriet, linie-kavalleriet och ingeniör-brigaden, inom hvarje brigad; Vid artilleriet inom hela vapnet. I och för befordran utom lur iakttages:
G e n o m godhetsfullt tillmötesgående äro vi o c k i dag i tillfälle att återgifva bilden af f r u Carolina N o b e l efter ett akvarellporträtt af vår ryktbare målare Z o r n. Familjen Ahlsell är en gammal Stockholmsf a m i l j, hvaraf flere medlemmar gjort sig kända såsom dugande ämbetso c h tjänstemän, däribland äfven kamreraren Andreas Ahlsell. I sitt giftermål m e d Carolina Wilhemina Roospigg. hade kamrer Ahlsell flere barn, bland dem dottern Carolina Andrietta. H o n var född den 30 sept. 1803 o c h uppfostrades i sitt goda o c h bildade föräldrahem, hvarför o c k, då hon af den 26-årige konduktören Immanuel Nobel år 1827 hemfördes som brud, denne därmed erhöll e j allenast en trogen följeslagerska genom lifvet, utan o c k en maka, begåfvad med åtskilliga goda egenskaper till komplettering af hans egen stora verksamhetsförmåga. K o n d u k t ö r Nobel — ingeniör skulle han i våra dagar hafva kallats — var nämligen en mycket arbetsam o c h idog man o c h anställd hos den framstående byggmästaren o c h konstruktören, öfverste F r. B l o m, hos hvilken han bland annat uppgjorde ritningarna till den s. k. Weylandts villa å Djurgården. Dessutom hade han själf börjat att m e d framgång ägna sig åt konstruktionsoch uppfinnareverksamhet f ö r att därigenom öka sina begränsade inkomster o c h verka allt mer gagnande inom sitt område. Makens omfattande kunskaper oeh storartade förslag kunde e j till fullo göra sig gällande här i landet, hvarför Immanuel N o b e l på ryske statsrådet Haartmans uppmaningar år 1837 flyttade till Petersburg. F r u Nobel o c h de tre sönerna kvarstannade dock under de närmaste f e m åren i Sverige. D e t var f e m långa år.
Dessa ord, tror likväl jag hafva en bestämd anda och bemärkelse. Den värde Redamoten har ytterligare anfört, att Bancooch Riksgälds-Fullmägtige äro Nationens, icke Ständernes, Ombud, och att de äro Dagens Soldater, som verkställa lagbudet, utan att tänka på andan deraf. Om den varde Redamoten hade behagat genomläsa Futlmägtiges Instruction, skulle han funnit, att desse Nationens' Ombud icke blott äro underordnade Riksens Ständer, då. de äro närvarande, utan äfven deras Revisorer. Herr Cederschjöld har förklarat, att om han yttrat, det Riksens Ständer borde välja ny Suppleant, har likväl hans mening icke varit sådan, utan att Ständerne derom borde anmoda Fuiltnägtige. Denna förändrig i Herr Cederschjölds mening gör den icke mera laglig, ty om Ständerne skulle på sådant sätt an.' moda Fullmagtige, hafva de likväl öfverträdt lagen, som säger, att valet till Suppleant skall ske genast, eiler, som Grefve von Schwerin 378 Den *7 September f. mi åberopat, vid samma tillfälle. Då detta likväl ännu icke skett, hoppas jag att RiketsStänder icke skola begå någondera af desse olagligheter, utan sjelfve utse både Ombudsman och Suppleant. Hans Excellence Herr Grefve Mörner, Adolf Göran: Med dea öfvertygelse, att här icke sökes något anpat, än att på bästa möjliga vis inse hvad sorn är lagens mening och afsigst, utber jag mig, att få yttra mitt enskildta begrepp derom, till en stor del stadgadt under den öfverläggning, som här förevarit, och hvilken jag sökt med uppmärksamhet följa. Jag har tyckt mig under hela öfverläggningen finna, att, oaktadt allt hvad »naii talat om Lagens bokstaf, har man ändå å båda sidor funnit sig nödsakad, att återgå derifrån, för att söka Lagens mening. Den ene har sökt den i Stadgandet om Suppleantens utnämnande, jen annan deremot har stadnat i ovisshet, huruvida Suppleant nu genast borde utses.
N:r 12 (118) B yrå: Drottninggatan 48, en tr. Annonspris: 26 öre pr petitrad ( Utländska annonser 50 öre raden. Fredagen den 21 mars 1890. Tidningen kostar endast I kr. för kvartalet, med IdunsModeoch Mönstertidning I kr. 65 öre; postarvodet inberäknadt. Redaktör o c h utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Utgifning-stid: hvarje helgfri fredag. Träffas S byrän kl. 10 — 11. A l l m. Telef. Lösnummerpns: 15 öre Hilda |n afton i början af detta år samlades en af hufvudstadens restauranter en talrik krets af på många skilda områden framstående personligheter, så kvinnor som män, mest till åren mognade, mest grånade hår. Det gällde att i festligt lag fira en för alla deltagarne gemensam vän, som denna dag fyllde sitt sjuttionde år, och hvilkens lefnadsgärning mer än de flestas syntes förtjäna erkännande och hyllning. Denna gemensamma vän var fröken Hilda Dalman. Att den lifsgärning, som då firades inom den trängre kretsen af närmare vänner, ock varit af art att långt vidare, långt offentligare böra hedras, framgår tydligast däraf, att konungen i dessa dagar tilldelat Hilda Dalman medaljen i guld af åttonde storleken med inskrift: » Sui memores fecere merendo. » * Och hvari ligger då denna kvinnas förtjänst? Vi kunna svara i få ord: i ett lif för andra! Den framstående vetenskapsman, som vid den of van omnämnda festen åde närvarandes vägnar brin* I fri öfvers. : » Dina förtjänster skapade ditt minne. » (vid kompletteringar). 3:dje år g. Prenumeration sker X landsorten: å postanstalteraa. I Stockholm: hos redaktionen, i boklådorna samt å tidningskontoren. Dalman. gade hedersgästen sin hyllning, gaf i sitt tal en teckning af hennes betydelse och verksamhet såväl inom det hem, hvars mångåriga värdinna och medelpunkt hon var, nämligen hennes broders, den kände riksdagsmannen, publicisten och skriftställaren " VV. F. A.
I det sålunda bestämda stämpelbeloppet äro per millesamt de fordna tilloch afträdes-afgifterna inbegripna. Varder köpe-, byteseller gåfvobref, förr än uppbud skett, å annan man transporteradt eller öfverlåtet, belägges handlingen ånyo med stämpel efter nyssberörde grund för hvarje transport eller öfverlåtelse, såvida icke densamma eger rum inom den för lagfart föreskrifna tid, räknad ifrån första köpet, samt öfverlåtelsehandlingen för uppbuds erhållande inom samma tid hos domstolen företes, i hvilket fall förnyad beläggning ej ifrågakommer. Köpe-, bytesoch gåfvobref om skepp, fartyg och båtar af öfver 10 lästers drägt samt köpeafhandlingar om andra lösören, hvilka i säljarens vård qvarstanna, äfvensom afhandlingar, hvarigenom skog från hemman på viss tid föryttras, böra jemväl beläggas med stämpel i förhållande till värdet efter ofvanstående beräkning. Skulle i byteseller gåfvobref å skepp, fartyg eller båtar, värdesumman ej finnas utsatt, förses detsamma med stämpel efter 50 öre per läst, äfvensom afhandling, hvarigenom skog från hemman på viss tid föryttras, i dylikt fall bör innehålla uppgift om skogskiftets areal samt förses med stämpel till belopp af 5 öre för hvarje full qvadratref. Till köpeoch bytesbref bestå kontrahenterna hälften hvardera till stämpeln, om ej annorlunda derom slutadt är. Pass, rese-, till inrikes orter eller Norrige: R:dr. öre. då passet gäller för två eller flera personer .. — 40. då passet afser blott en person — 15. Pass, rese-, till utrikes ort: då passet gäller för två eller flera personer 1: 50. då passet afser blott en person 1: — dock Bevillnings-Utskottels Betänkande N:o 7. 33 dock äro från stämpelafgift fritagna de, som resa i Kronans ärende samt de, hvilka för fattigdom undfå pass gratis. Prestebref 40 öre. Prima vexlar i utländsk myntsort skola antingen förses med särskild stämpel å 1
Omkring åttatusensjuhundrafyratioåtta återstå henne sålunda till annan verksamhet, en verksamhet, som skall tydligt bevisa världen, att hon har fullgiltigt skäl att kalla sig » vingtiéme Teater och musik. Poeten på vindskammaren. ^I [^cke var det någon öfvermåttan poetisk sysselsättning att som Henrik Lager sitta dag ut och dag in på hrr Hippmans Assurans-, Speditionsoch Kommissions-kontor och bara skrifva, ideligen skrifva aviser och fraktsedlar på varor, som han aldrig sett, från folk, som han aldrig kännt, till människor, hvilkas tillvaro han aldrig ens anat. Icke var det just ägnadt att gifva tankarne någon svärmisk vändning att sitta där uppskrufvad på den höga kontorsstolen och ringa med benen under pulpeten i takt med penndragen, att höra, hur storstadens bullrande, rörliga lif sjöd och brusade på andra sidan de mattslipade rutorna ute på Skeppsbron och själf vara fastläst bland ett dussin andra liknande maskiner i dammet o c h skumrasket där inne, där tystnaden endast afbröts af den stora klockans tickande och rasslet af de tolf skrif-automaternas pennor. Och ändå var Henrik Lager både poet o c h svärmare. Det trodde åtminstone både mor och han själf, och det var vackert så, ty för öfrigt fanns där öfver hufvud ej en lefvande människa, s o m besvärade sig med att tro någonting alls om enkefru Lager o c h hennes son kontoristen. Dock var han nog förståndig att låta poeten sitta i en rock och skrifvaren i en annan. På slaget åtta o m morgnarne, när han trädde in på kontoret o c h tog af sig sin borstade bonjour, lät han alla poetiska drömmar fara, på samma gång han kröp i den gamla blanknötta kontorsrocken, s o m alltid hängde tillreds bredvid pulpeten. Så arbetade han i ett kör till klockan två, då han hade middagsrast till fyra. Då var han att börja med alltid för hungrig och sedan aldeles för mätt att låta sina tankar lemna prosans hvardagstömmar. Och sedan började arbetet ånyo till åtta, half nio o m kvällarne.
Maj:ts Nådiga pröfning, och enär orsaken dertill, att Kongl. Maj:ts nådiga bifall eller svar icke följt å Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 12 December 1023, torde hunna härledas derifrån, att samma skrifvelse icke blifvit så tidigt expedierad, alt, efter föregången pröfning hos Kongl. Maj:t, sedan Högsta Domstolen blifvit hörd, svar derå kunnat meddelas i den ordning 87 §. Regerings-Formen föreskrifver, samt Utskotten, efter öfvervägande af de skäl och grunder, hvarpå de fpreslagna Författningarna si g stödja, i Lagsamt Allm. Besv.~ och Oecon.-Utsk. Betänkande N.-o 33. 7 allmänhet icke funnit anledning att dem frånträda; alltså hafva Utskot ten ansett sig bora tillstyrka Rikets Höglofl. Ständer att i underdånig skrifvelse hos Konst. Mait nnhAJtn „y, de vid ,8*3 är, Riksdag iund'rdänifhet$v'r£!ffftft. slag till Förordning om handtverkerien , till Författning cm gerningsmäns antagande på landet och till Handel-Onl nino> måtte, efter föregången Nådis nr öl ninet i i rättelser och förändringar, som uti berörde förslag'kunna anses no diga, blifvit verkställda, varda, före nästa Bikt. tt 5 allmän
Men Herrar von Fcstgmr, LroneborA, ^lilrtsät och 8jöäin anmärkte härefter, akt da Lag.Urffoktet ansett det wara en följd af lag, ott Fräkseräntor borde upbjudas och wara börd underkastade och Betänkandet ej wore project lill en ny lag, ansäg» dehe Herrar Ledamöter det wara motstridigt, att fräntaga en sadan förklaring af lagen werka» pä redan skedde afhandlingar i dylika ämnen, emedan i annat fall, dct efter deras tanka, wore stridande emot rältwisa, att betaga Medborgare en rättighet den Le ägt, men icke förstått begagna. b)c 8uxra. Lx ?rokocoIIo. Joli. blolmberxson. Begärdes pä Bordet. > Riksens Högloft. StänderLag-UtstkottS Betänkande i anledning af Herr Borgmästaren Jonas Allbergs hos Mällofl. Borgare«Stän» tet IZ80 Den 21 December. Ler ingisne till Lag-Utjkottet remitterade weu«orial, angående förklaring öfwer i §. i 7 Cap. Rättegångs» Balken om intekningar. Af förckomne twister om företrädesrätt till betalning utur afstadd fast egendom samt DomstolarS olika yttranden öfwer den sräga huruwida en fäkt, men för Gäldenärs mellankomne cetzion ej faststäld intekning, medsörcr förmånsrätt till betalning är anledning hämtad kill den begärre förklaringen. i 7 Cap. 1 §. RättegängS-Balken bjuder, att Gäldenär, skall föreläggas witz dag till förklarings afgifrvande öfwer en sökt intekning, samt att, om han Lä kännes wiv skulden, eller icke kommer med swar och Borgenär wisar,atr detz begäran Gäld»närén kun» gjord är, warde intekning fast och gälle fran den dag , then först i Rätten söktes.
Då dertill kommer, att på många ställen ännu finnas för trafiken högst menliga backar, och att på flera ställen ännu saknas lämpliga kommunikationer öfver elfvarne, torde af allt finnas, att Westernorrlands län är i stort behof af betydligt ökade anslag för vägars tillvägabringande och förbättrande m. m. Anslag för vägförbättringar äro väl under qvinqvenniet beviljade, men tillgångarne hafva icke medgifvit att erhålla hvad som äskats, och man har sökt göra troligt, att trafiken i dessa mindre befolkade trakter vore så ringa, att kostnaden för vägförbättringar der icke kunde ändamålsenligt användas; men man har icke velat lyssna till den af erfarenheten bekräftade sats, att utvidgade kommunikationer bidraga till ökad folkmängd, ökad industri och ökad välmåga. A) Landskommunikationer. Under qvinqvenniet hafva följande statsanslag till vägförbättringar blifvit anvisade, nemligen: 1. För vägomläggning emellan Graninge och Forse bruk, enligt Kongl. Brefven den 18 April och den 2 Oktober 1856 R:mt R:dr 6,000. 2. För vägomläggning förbi Skönviksbackarne i Sköns socken (3,466 fot), enligt Kongl. Brefven den 27 Mars och den 20 Augusti 1858 » 6,750. Denna väg är fullfärdig, men ännu ej afsynad; 3. För vägomläggning emellan Weda och Frånö gästgifvaregårdar (25,934 fot), enligt Kongl. Brefven af samma dagar » 23,250. 4. För väganläggning från Borgsjö sockengräns till Holmsjöns strand inom Hafverö socken, enligt Kongl. Brefven af den 23 December 1859 samt den 20 April och den 3 Augusti 1860 » 5,000. Denna vägbyggnad är ännu icke fullbordad; 5. För vägomläggning emellan Bredbyns och Mo gästgifvaregårdar, enligt Kongl. Brefvet den 3 Februari 1860 » 6,000. Under qvinqvenniet har ingen del af detta anslag lyftats.
Rå Utskottet icke kan vara i tillfälle att bedöma, huruvida det af motionären föreslagna sätt för gevärens konserverande må ega företräde framför det nu brukliga, och då Krigs-förvaltningen icke lärer underlåta att vidtaga de åtgärder i detta hänseende, sorn finnas för ändamålet mest tjenliga, hemställer Utskottet, att förevarande motion ej må till någon Rikets Ständers åt gärd föranleda. Reservationer: af Herr Friherre Tersmeden, vid 33 punkten, med instämmande uti den af Herr J. M. Björnstjerna i ämnet afgifna reservation; vid 39 punkten; af Herr C. B. Lilliehöök, vid 2:dra punkten (extra anslagen) mom. b förra delen: »Stats-CJtskottet har ej allenast afstyrkt beviljande af de medel Kongl. Maj: t begärt för fullbordandet af norra strandverket vid Carlstens fästning, utan äfven tillstyrkt att en summa af 35,000 R:dr, som vid den Kongl, propositionens afgifvande ausågs kunna af redan anvisade medel finnas att tillgå för nämnda arbete, skulle för statsverket besparas. Emot sistnämnde Stats-Utskottets tillstyrkan får jag mig reservera. Jag kan ej biträda den åsigt, som under diskussionen inom Utskottet yttrades och som synes hafva dikterat Utskottets ofvannämnde tillstyrkan, att Carlstens fästning numera skulle vara utan något väsentligt ändamål och alt derföre ytterligare kostnad ej borde derå nedläggas. Den hamn, som af Carlstens fästning med tillhörande strandbatterier försvaras, är den enda på rikets vestra kust, hvarest der stationerade skärgårdsfartyg kunna finna skydd mot öfverlägsna fiendtliga stridskrafter, eller jagade handelsfartyg finna skydd mot kapare.