Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom nemligen att använda dessa vexlar för ministerstatens räkning och att, vid inköpet af öfriga för denna stat behöfliga vexlar, i utbyte mot förstnämnde vexlar anskaffa deras motsvarande belopp uti vexlar å mindre valörer, afpassade efter Konsuls-fondens utgifter, blifver denna fond satt i tillfälle att — utan de med courtage, mäklarearfvode m. m. förenade drygare kostnader, som varit en följd af de större vexiarnes förvandling — 279 — pä hvarje annat sätt till brukbara, valörer, — använda till dess qvartalsutgifter de belopp, som blifvit fonden tillställda i meranämnde större vexlar, hvilka hittills alltid stätt fonden betydligt billigare än de vexlar, som först efter qvartalsförslagens upprättande och fastställande kunnat upphandlas till fyllnad i beloppet af de qvartalsutgifter, fonden egt att, utöfver det från Norrige i Mark Hamburger Banko influtna qvartalsbidraget, i nämnde myntslag bestrida. Sedan jag nu, såsom jag hoppas, lyckats inför Eders Excellens vederbörligen förklara de af Herrar Revisorer anmärkta förhållanden, hvilka de förmält sig. i anseende till det sätt, hvarpå räkenskaperna varit uppställda, icke kunnat ur dem utreda, - återstår mig endast att uttrycka min beredvillighet, att med frångående af det sätt. hvarpå Konsuls-fondens redogörelser blifvit, alltsedan denna fond sattes under Kongl. Utrikes-departementets förvaltning, uppställda, och hvilket sätt hittills lemnats oanmärkt af alla såväl Svenska sorn Norska revisionsmyndigheter. — för framtiden, i allt hvad på mig ankommer, begagna mig af de utaf Herrar Revisorer i anmärkningarnes l:a meddelade upplysningar om de förändringar, de anse härutinnan nödiga; hvilket skall biifva mig sä mycket lättare, som jag, enligt hvad Eders Excellens har sig bekant, alltid begagnat det bokföringssätt, Herrar Revisorer nu antydt, fastän jag, som vid uppställningen af mina redogörelser hufvudsakligen afsett att åstadkomma en lättare öfverblick af de olika utgiftsposterna, hittills ansett mig böra gifva grupperir.gssystemet företrädet.
Vid Utskottets förslag i 1 :sta punkten om uppförande å Stat af 20 Stats-Utskottets Memorial N:o z5o>. de vid sista Riksdag serskildt beviljade 18,000 Rdr för Universiteten oeh Tillämpningsskolorna samt 42,000 Rdr för Elementar-Läro-Verken, är icke någon anmärkning framställd; men det, rörande sistnämnde anslag gjorda tillägg, ”alt det samma bör i proportion af hvad för hvarje Stift, enligtgällande Stat, belöper, utgå till disposition af vederbörande Consistoriel-, som derefter må ega att anslaget, enligt samma Stat, fördela samt inför Kongl. Kammar-Rätten redovisa”, liar blifvit godkändt endast af Presteoeh Bonde-Stånden, hvaremot det hos Ridd. och Adelil samt Borgare-Ståndet föranledt fattandet af följande beslut: ”att irsta punkten bifalles, med vilkor, att de i samma punkt anslagne medel blifva använde lill (le bestämda behof ven och att dessa medel skola, efter upprättande Stater, insändas till Landt-Ränterien samt derifrån utdelas”. Då dessa skiljaktiga meningar afse olika grunder för dispositionen och redovisningen af ett Statsanslag, lärer frågan, 0111 icke Ridd. och Adeln eller Borgare-Ståndet skulle vilja förena sig om antagandet af Utskottets tillstyrkande, hvilket Utskottet härigenom får föreslå, böra afgöras genom omröstning i Förstärkta Stats-Ulskollet, i hvilket hänseende följande Voteringsproposition torde antagas: Den som, utan att fästa sådant såsom ett förbehåll vid de i detina punkt omnämnde anslags beviljande, anser, att anslaget för Elementar-LäroVerken lämpligen bör, i proportion af hvad för hvarje Stift, enligt gällande Stat, belöper, utgå lill disposition af vederbörande Consistorier, som derefter må ega att anslaget, enligt samma Stat, fördela samt inför Kongl.
Detta betyg berättigar tillverkaren att hos Konungens Befallningshafvande återlyfta 1-|- gång den afgift, som mot samma tid svarar. §. 95. Beslag skall göras i två vittnens närvaro. Innehafvare ef hvad i beslag tage* eller, i hans frånvaro, hans ombud på stället eller någon al hans husfolk, skall om beslaget förut tillsägas. §. 96. Då beslag sker hos den, som är berättigad att tillverka bränvin och sig dertill behörigen anmält, må hvarken panna utbrytas, ej heller någon del af tillverknings-redskap honom fråntagas, eller han från tillverkningens fortsättande hindras, innan förste domstol i målet dömt redskapen förbrulen. Härifrån undantagas de/ali: l:o) då tillverkare i mindre bränneri begagnar redskap af större pannerymd, än vid sådan tillverkning tillåten är, och det förhållande icke är för handen, hvilket i sista mom. af 63 §. omförmäles; 2:o) då vid tillverkning i större bränneri något af det bränvin, som tillverkas, från mätning till beskattning undansnillas; 3:o) då för sådant ändamål begagnas tillverknings-redskap eller sprilhållare roed dold öppning eller afledning, hvarigenom bränvin kan lönligen uttagas; samt 4:o) då tillverkare bryter försegling eller -öppnar eller borttager lås, som kontrollör åsatt, till förekommande af det tillverkade bränvinets lönliga uttagande. §. 97. Redskap, som i beslag tages, skall, till förekommande af dess utbyte mot annan, af beslagaren med särskild stämpel utmärkas, der ej redskapen vid beslaget egaren fråntages, i hvilket fall den skall i allmänt förvar sättas. §. 98. Vid beslag skall, till säkerhet för de böter, som ådömas kunna, det i bränneriet och dertill hörande förvaringsrum befintliga, lofligen tillverkade bränvin i förvar tagas. §. 99. I bränneri skall under tid, då bränvins tillverkning eller distillering der verkställes, städse vara i bevittnad afskrift anslaget vederbörandes bevis, att tillverkningsafgiften för samma tid blifvit erlagd.
Betänker man äfven den utomordentliga förskräckelse, som efter krisens utbrott bemägtigade sig alla sinnen; — huru hvarje post medförde underrättelser om stora och mägtiga hus i London och Hamburg, som inställt sina betalningar; -— huru här i Stockholm under en månads tid stundom 2 å 3 affärsfirmor om dagen förklarade sig nödgas göra konkurs; — huru till och med en af de äldsta Privatbankerne (hvilka eljest aldrig anse sig behöfva hjelp) per telegraf hitsände ett nödrop, att om icke ett understöd af en half million Riksdaler inom 24 timmar kunde erhållas, måste den slå igen luckan — (och många bröder skulle då hafva gjort sällskap); — huru andra länders vida rikare'- och starkare banker derunder gjort stora förluster: — betänker man allt detta, så kan man sannerligen förundra sig öfver den lycka och framgång, som krönte Svenska Bankens styrelse-åtgärder vid genomgåendet af en sådan penninge-kris, hvars like ingen af oss öfverlefvat, att hela den verkliga förlust, som vår Riksbank kommer att vidkännas, icke öfverstiger 1,600 R:dr. Slutligen önskar jag att den dyrköpta erfarenhet^-lärdom, sorn den förflutna och närvarande tidens olyckor och trångmål meddelat, icke måtte gå förlorad vid ordnandet af enskilda och allmänna angelägenheter för den kommande tiden. Uti förestående reservation hafva Herr af Wirsén, Th. och Herr Doctor I. Norström sig förenat. af Herr Kock: »Emottagaren af ett stort medborgerligt förtroende måste, som rättskaffens man, anse sig förbunden att vid dess utöfning ständigt anlita allt det Banko-Utskottets Berättelse M 6. 5» nit och hela den omtanka, hvaraf han är mäktig. Han kan begå misstag, eller brista i uppfattning al det rätta eller ock rent af sakna förmåga att fullgöra alla med uppdraget förenade anspråk och likväl vinna sina hufvudmäns både erkännande och öfverseende; men visar det sig uppenbart, alt någonsin hans nit blifvit åsidosatt eller hans omtanka uraktlåten, då har han ock icke blott ådragit sig rättvist klander, utan jemväl gjort sig saker till ansvar.
— Jo, sade han till sist. — Hur var det då? Vandraren blef tydligen förlägen och såg ned. Vr Dagms Krönika. 36 — Det var så, att jag visste om en plats, som var ledig. Men jag väntade ett par da ’ r, innan jag gick. Och när jag då kom, var det för sent. — En annan hade fått den? — Ja. — Hvarför dröjde du då? — Jag vet inte. Det föll sig så. Jag har alltid brukat komma för sent. Kyrkoherden beslöt att göra processen kort. Han be-höfde icke göra flere frågor, ty han kånde helt denna historia. Han förstod, att denne man försökt allt, men han förstod också, att samtalet skulle bli resultatlöst. Kyrkoherden sade derför också ifrån, hur sakerna stodo, att han ej kände honom, att han ej kunde rekommendera honom, att han ej hade plats själf. Till sist tog han upp en krona ooh gaf den fattige. Boman insåg, att det var slut på samtalet. Mekaniskt behöll han silfverslanten i sin venstra hand, och bugande drog han sig ut genom dörren. — Det kanske går bättre, när du kommer litet längre uppåt landet, sade kyrkoherden. Där är så tätt bebygdt. Landsstrykaren tog sin påse på ryggen och gick vidare. Det hade börjat skymma, ooh från kökstrappan ropade en röst på gossarne, att de skulle komma in. Med slängande rörelser sprungo de öfver sanden och försvunno genom den lilla dörren. Vandraren stod ensam därute i den kyliga luften. Han tog upp en sliten påse ur fickan och stoppade ned kronan bland några silfverslantar, som han hade qvar. Sedan gick han med samma likgiltiga gång som förut ut på vägen. Vid slutet af byn fann han en öppen lada, der han sof öfver natten. Erik Boman gick ur gård i gård. Hur länge han hade gått, visste han icke. Han hade för länge sedan upphört att räkna dagarne. Uppför hela östra kusten gick han, tvärs igenom den ofantliga kronoskogen. Han sof middag i flygsanden och såg fyren afteckna sig mot en molndiger himmel, när det blef afton.
Genom mer an 4O ars Domare-befattning, samt mängarigt Ledamotffap, uti Kongl. LagCommisiion, har jag haft tilfälle erfara gagneligheten deraf, at uti wigtiga Mål och frägor, siere kunnige Personer yttrade serskilde meningar, ehuru ä ena sidan medförande hinder för ffyndsamheten, likwäl ä den andra gifwit nödige och grundelige anledningar, för de ändteliga Besluten: Riksens Höglosi. Ständer hafwa rättwisligen förbehällit Sig Lag-Stiftande Magten och rättigheten; men lätom ost owäldigt och efter förhällandet betragta omfattningen och behandlingen hos Riks-Ständen, af siike magtpäliggande frågor! De ifrän Utffotten inkommande Betankanden, ofta nog widlpftige, blifwa wäl upläste; men huru swart och omöjligt är det icke, at derwid fatta samt öfwerwäga med - ochemot-warande ffäl ? Och huru sällan händer, at nägon af Standens Ledamöter beswärar sig med, at genom Handlingarnes enffilde genomläsning, taga den nogare kännedom af alla de omständigheter och ffäl, som för et wäl öfwerlagt Beslut äro oundgängelige ? Pä sakernas eller frä gornes Dm 29 Augusti. 1Z27 ffalkens samt Högloft. Ridderffapet och Adelns gunfiiga tillätelse, framställa de anmärkningar ivid Z8 §. uti den projecterade nya RiksdagsOrdningen, hwartil jag funnit mig äga anledning, kan janicke underläta at aldraförst för klara, det jag för min del skulle hafwa önskatat Högloft. Ridderffapet och Adeln icke hade, fränsagt sig den uräldriga rättigheten, at uti Riksens Högloft. Ständers Utskott, eller Deputationer, hafwa dubbelt antal af Ledamöter, emot hwarje af de öfrige Z:ne Respective RirsStanden, aldrahälst, som mig wetterligen intet dera af sistbemäldte Ständ bertil gifwit minsta anledning.
[2818] [2791] i Den utmärkta f muntinkturen P e t Svalan i Jörlanda sändes franco mot 1 krona i frimärken. Se stora anonsen i Idun n:r 42. f r S n Stort lager af Barnkläder för alla åldrar, Apotekare. I jfotei i (u n g Carl - lista STOCKHOLM klass - Hotel. Rum frän i: 50 till högre pris. Omnibus möter. Brunelis Efterrätter. Snargröt. 1 skedblad smör fräses i en panna, och mjölk ihälles att uppkoka. Man delar på mjölken, så att hälften, t. ex. en half liter, slås i pannan, och i den andra hälften, 1 half liter, vispas 2 skedblad potatesmjöl och 2 d:o hvetemjöl, som sedan får koka med det öfriga. Salt och socker. Olga. Gelatin-gelé. (' / z stop) renskt vin — eller franskt —, 637 gram 6 decigram (1 ' / s &lt;S&gt;) kross-socker samt något kanel och citron. Först ljummas vatten vatten i en kastrull och slås upp i en skål, hvarefter allt det öfriga lägges i för att koka upp. Aflyftes 3 gånger för att få ett nytt uppkok och silas sedan. Slås därpå i en geléskål. Då jag tillagar gelé, brukar jag, för att få det klart och vackert, vispa ett par ägghvitor oah sönderkramade äggskal och sedan röra ned det i gelé- blandningen före uppkoket. En stol kan därefter sättas upp och nedvänd på ett bord eller en annan stol och en serviet eller handduk knytas vid de fyra stolsbenen, en skål sättes under och nu silas gelét 2 1 3 gånger genom servietten, eller tills det svnes fullt klart. Olga. Vanilj-glace.
I anledning af denna motion anser sig Utskottet böra efter handlingar, af hvilka Utskottet tagit kännedom, meddela, att, sedan rusthållarne vid andra lifgrenadier-regementet, med förmälan hurusom vid tillfällen, då regementet eller någon del derutaf varit beordradt till fångbevakning, kostnaderne för anskaffning af så kallade småpersedlar samt reparation af munderingsoch remtygs-persedlar uppgått till högst betydliga belopp, hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit dels att Kongl. Majit måtte antingen i nåder befria grenadiererna från all slags bevakning vid fängelser och arbets - 6 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskoltets Betänkande N:o t i 4. inrättningar eller ock tillförsäkra de rustande om en så stor ersättning af fångvårds - medlen, att icke någon förlust måtte drabba de rustande i och för dylika kommenderingar, dels ock att i nåder förordnas måtte, det hvarje befälhafvare skulle vara skyldig att med verificerade räkningar bestyrka sädane kostnader, som för defekters iståndsättande under regementets kommenderingar kunde ifrågakomma, har Kongl. Majtt öfver denna ansökning hört ej mindre Kongl. Krigs-kollegium, än äfven General-befälhafvaren i andra Militärdistriktet och Chefs-embetet för andra lifgrenadier-regementel, af hvilka myndigheter Krigs-kollegium, i underdånigt utlåtande den 11 December 1857, bland annat, upplyst att från år 1849 defekterings-kostnaderna vid andra Lifgrenadier-regementet i medeltal uppgått till 273 R:dr 38 sk. 10 £ rst, men den erhållna slitnings-ersättningen till 387 R:dr 20 sk. 5§ rst, allt banko, hvadan de rustande, på det hela taget, mera vunnit än förlorat på dessa kommenderingar.
Jag erkänner således med glädje detta förhållande, då jag finnér, att vi uti de omnämde upplagde besparingarnc hafva en fond, för att betäcka det kommande årets utgifter. En talare har yttrat, alt jag skulle sagt, det Rikets Ständers väntan allt sedan 1810 i afseende på ett minskadt antal Embetsman och Löner icke blifvit uppfyld, utan att vi i stället fått en ökad Embetsmanna-personal och större löner, hvarpå äfven exempel nu blifvit åberopade. Mycket af denna fråga hörer till ett annat ämne. Jag har aldeles icke ingått i frågan om löneförbättringen för HofRätterne. En talare har ytt - Den 12 December f. m. G3 ra t, alt en besparing af 3o,ooo R:dr Banco vinnes genom indragning af några tjenster i Bergsoch CornmerceCollegierne. Då hela BergsCoIlegii aflöning troligen icke uppgår till (6 å 17,000 R:dr och måhända endast 3 å 4 dess Embetsman kunna indragas, kan jag svårligen fästa tro till den uppgifna summan; i synnerhet så länge indragningen icke är verkställd, och dessutom mångå andra tillökningar istället torde blifva nödvändiga. Jag tror alt härvid äfven hör iliägbommas, att de Tjenstemän, som genom den skeende regleringen blifva tjenstfrie, icke tillika må blifva lönefri, ty man må väl icke vilja beröfva dem den inkomst, sorn försäkrades vid deras antagande till embetct. Jag tror således, att föga minskning häraf är att hoppas förr än de personer dö, som nu komma på Indragnings-Staten. Det återstår nu, att gå till det hufvudsakliga ämnet. Jag får först äran förklara, alt jag aldrig bestridt behofvet af förbättrade löner för en del af Militairen. Jag, sorn icke tilltror mig, att bedöma Arme'ens organisation, håller mig således helt enkelt vid hvad jag tror mig begripa.
Ett ämne, hvilket vid 1812 års Urtima Riksdag blifvit behandladt i sammanhang med afskrifningen af RiksgäldsContoirets Utländska Skulder, samt efter 1815 års Riksdag kommit i fråga, håfve vi trott Oss äfven böra anmäla. Af Herrar Fullmäktiges Protocoll för den 5 Januarii 1 81 6 befinnes, att Kongl. Maj:t, uti Skrifvelse af den 23 December nästförutgångne år, jemte Nådigt tillkännagifvande , att ett tillfälle vore för hand, da Kongl. Maj:t möjligen kunde, till Statens förmån, göra gällande de Svenske Undersåtäres hos Franska Regeringen ägande for. dringar, hvilka, enligt Riksens Ständers Beslut, vid 1812 års Riksdag, genom RiksgäldsContoiret blifvit liqviderade, och på Svenska Staten öfver, låtne, äskar behörigen styrkt Uppgift och För. teckning på de Document eller Qvittencer, hvil.’ ka Riks. St. Revisorers Berättelser. 73 lea vid den genom RiksgäldsContoiret verkställde liqviden af berörde fordringar blifvit af Vederbörande till Conto.iret aflemnade. _ Och hafva Herrar Fullmäktige låtit den sålunda äskade Förteckning och Uppgiften meddela. Innan vi anföra förhållandet med den Inrikes Gälden och de förändringar densamma sedan sisthållne Riksdag undergått, anse vi oss allraförst böra omnämna sådane vid berörde Riksdag tillkomne Dispositioner, hvilka i det hela nödvändigt skolat verka en betydlig tillökning uti nämnde Gäld. På ena sidan hafva väl RiksgäldsContoirets tillgångar och fordringar blifvit tillökade 1:0 Med den hälft af det såkallade Vesterbottniska Lånet, eller Tjugufem tusen R:dr, sorn till RiksgäldsContoiret blifvit öfverlåten , för att derifrån, för RiksgäldsContoirets räkning, utlånas till Staden Ystad; 2:0 Med den del af f. d. Konungens enskildta förmögenhet, som varit ställd under framlidne Herr Presidenten m. rn.
Riksgälds-kontoret ytterligare öfverlemnade undsättnings-medel, har den i Revisionsberättelsen uppgifna behållning af dessa medel R:dr R:ko 989,487: 37. — ökats med » » 100,000: och utgjorde alltså R:dr R:ko 1,089,487: 37. — före verkställigheten af de utbetalningar å tillsammans » » 120,000: sorn, i anseende till beviljade understöd för invånarne inom några län, der missväxt under sagde år inträffat, blefvo under nästlidne Oktober månad i vanlig ordning bestridda; uppgående följaktligen det nu hos Riksgälds-kontoret innestående beloppet utaf ifrågavarande medel till Angående upplåningen af de för jernvägs-anläggningar erforderliga medel. (Rev. ber. sidd. 68—73. Fullm. Uti. sidd. 78—82.) Sorn de många, lid efter annan, i och för verkställigheten af denna upplåning, ulaf Fullmäktige vidtagna förberedande åtgärder samt Fullmäktiges öfriga tillgöranden med afseende derå finnas fullständigt uppgifna dels i Revisorernes berättelse samt det af Fullmäktige i anledning deraf meddelade utlåtande och dels i Fullmäktiges Stats-Ulskottels Utlåtande Jtä 59. ofvan åberopade riksdags-berältelse, sidd. 44—49; och då för Riks-ståndens ledamöter således tillfälle redan blifvit beredl att inhemta kännedom om hvad Fullmäktige i sådant hänseende lillgjort, anser sig Utskottet icke böra öka vidlyftigheten af detta betänkande genom att här upprepa det uti sagde handlingar anförda hufvudsakliga innehållet af Fullmäktiges, rörande ofvannämndo upplåning och der med gemenskap egande frågor, fattade beslut och meddelade stadganden.
X KINESISKT TE C E L med fin arom försäljes S I Ö S flere utmärkta o. prisbilliga S I O E kvaliteter gen. H r r SpeceriT handl. N o CEL [2356| Malda kryddor (garanteras oblandade) p å bleckdosor med genomborrade lock. leraiv. Till salu hos alla specerihandlande i riket. [1487] EriksDerns Mineralvattenfabr. E m a l j f j a. m., m. m. Dessa ostsorter rek. särskildt. 25260) grutid of den oerhörda, omsättning min EXAMINATOIt rönt, säljes den till 1,50 pr st. Svenska tidningar Hafva gifvit den &lt;le vackraste vitsord. Erbjuder äfven härmed en god godtköpsupplaga, benämnd LIZZA EXAMIJSATORN. Densamma är öfverdå- digt pin, men säljes det oaktad t till 1 kr. pr st. Likvid torde insändas pr postanvisning. Vidpartiköp lemnas rabatt. Partioch minutförsäljare i Stockholm hrr A. E. Jacobsson &amp; J£:ni, Drottninggatan £9 a. t i s k o k a r e. rabatt. Vinbolaget Brages efterträdare. Utmärkt goda svenska tyger. Telef. slags papper och kuverter s a m t kontors-, skrifoch ritutensilier. O B S. Infattade fotografier, skrifbordsprydnader, toalettsaker, taflor och blomsterkort realiseras till betydligt n e d s a t t a p r i s. Profver sändas franko. Största. l a g e r i Norden af kulörta. mönster. Ebon Hoi. Sannfärdig. Ida. Prenumerant i Malmö. Ebon Hoi. e x. n o! A: R ö d v i n. Fine Sherry Muscatel » Fine Old Sherry Muscatel ... v! Very Old Superior Sherry Muscatel — » R &amp; 2.40 r A K. 1.00 j 0.55 (Good special Port ...
I sammanhang med hvad jag förut hemställt till Utsk., får jag i afseende pä 30:de § hemställa om icke, ehuru denna § är indelad i tvenne morna1, Ulsk:s ledamöter vid nogare genomseende af densamma torde finna att den borde vara indelad i minst G. Hvad Hr Rosenblad yttrat ang:de bevillning af kapitaler instämmer jag fullkomligen uti, men för sättet att verkställa detsamma torde fordras en noggrann undersökning. Vid förlidne riksdag förekom ärendet i Bevilln.Utsk., och de flesta ledamöter voro då af den tanka att för kapitaler, som utlånas mot 5 proc:s ränta borde äfven någon slags bevillning erläggas, men hur det sktdle ske, derom voro Utsk:s ledamöter oense, och resultatet biet att man stannade vid hvad förut stadgadt varit. Många förslag hafva blifvit i detta, afseende väckta, af hvilka jag dock tror att det af H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm upgjorda, är det bästa det nemi. att den handling hvarpå skuldsedeln skrifves, skulle af långifvaren beläggas med karla hvilket möjligen vore tillräckligt. Jag anhåller att 33:dje §:s andra mom. mätte upläsas och jag derefter åter få ordet. Sedan denna upläsning försiggått tilläde Hr Aminoff: I detta mom. finnes en föreskrift, som svårligen kan göras gällande nemi. att låntagaren skall lemna qvitto uppå att han fått bevillnings-procenten, emedan det skulle föranleda en korrespondens fram och tillbaka, som vore alltför vidlyftig. Uti en process, som äfven kommit till Högsta Domstolen, deri låntagaren påstod att han icke erhållit bevilln:s-afdrag och långifvaren icke hade qvitto, men på originalhandliugep stod antecknadt att (jag minnes ej summans belopp men antager att den var 1000 r:dr) räntan blifvit betald med 57 r:dr, Högsta Domstolen dömde att bevillmsprocm var ertagd.
Tåg inser icke möjligheten för Rikets Ständer, att vid en Riksdag antaga förslag till ny Civiloch Criminal-lag; för mig är det icke tänkbart huru en discussion öfver Lagförslaget i dess helhet skall kunna å bane bringas, innan hufvudgrunderne först blifvit stadgade genom ett beslut; jag tror förslaget till en ny lag ej kunna anses äga någon utgångspunkt, förr än grunderne äro bestämdt gifne, och då Rikets Ständer ifrån Kongl. Maj:t ej fått emottaga något I 2i4 Den |2 December e. m. förslag i denna del, återstår för Rikets Ständer ej annan utväg, än att söka stadga ett begrepp öfver dessa grunder, som af dem kunna i underdånighet underställas Kongl. Maj:ts pröfning, till vinnande af den stadfästelse, som höfves, för att gifva dem egenskaper af utaf lagstiftningen godkände och antagne grunder. Jag anser arbetet i och fdr förslaget till en ny lag vara hufvudsakligen derigenom förfeladt, att man ifrån första början ej afsett svårigheterne att på en gång förelägga både folk och domare ett nytt Lagverk, att i ögonblicket efterlefvas och tillämpas: Jag tror det naturliga förhållande äga rum, att lagarne fordra en revision kanske minst hvart 3o:de år, för alt till enhet återbringa förklaringar öfver förklaringar, dem nya tilldragelser, en jämnt framgående civilisation och tiden oundvikligen påkalla, men hvilka uti tidens längd åstadkomma dessa ofantliga massor af särskildta lagstadganden, som förvandla lagen till ett konstigt minnesverk, ifrån dess bestämmelse att vara en enkel och lättfattlig folkbok. Det är i detta förhållande vi befinna oss, med en snart hundraårig lagbok, commenterad genom tusendetais författningar, utgångne ifrån olika statsskick, och säkerligen uti ganska många fall icke Öfverensstämmande med våra nu gällande grundlagar och samhällsbehof. Den 12 December e. m. Att en ny lagredaction således är af högsta behof lärer troligen icke af någon bestr idas.