Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Under behandlingen af denna fråga har emellertid Utskottets uppmärksamhet blifvit fästad derpå att den nuvarande organisationen af dessa fyra skolor icke torde vara fullt lämplig för undervisningens ändamålsenliga ordnande; i hvilket afseende Utskottet jemväl inhemtat, att Direktionen för Stockholms stads undervisningsverk till Kongl. Majk aflåtit en underdånig framställning innefattande det förslag, att Clara och Maria elemcntar-läroverk skulle befrias från skyldigheten att undervisa sådana lärjungar, som icke läsa klassiska språk, samt Jakobs och Katrina läroverk frikallas från åliggandet att i nämnde språk meddela undervisning; — varande af Direktionen härvid, hland annat, anfördt, att den föreslagna förändringen skulle medföra de hufvudsakliga fördelar, att undervisningen kunde lättare anordnas och blifva grundligare både för den ena och den andra linien; att ett mindre antal lärare skulle behöfvas och deras arbete blifva visserligen icke minskadt, men vida mindre tröttande och långt mera fruktbärande; samt att nybyggnader, förenade med stor kostnad för Staten skulle blifva obehöfliga åtminstone för Jakobs, Maria och Katrina läroverk. I anledning häraf har Utskottet ansett sig böra föreslå, b) det Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, att Kongl. Majk täcktes taga i nådigt öfvervägande, huruvida icke vid ofvannämnde fyra skolor må, genom cn enklare fördelning af läroämnena uti den i Direktionens ofvanberörda skrifvelse antydda riktning, kunna beredas en sålunda förändrad organisation, att undervisningen blifver ändamålsenligare ordnad och besparing vinnes i lärarekrafter. 45:o.
Hofjaktvarfvet samt inställande af båtsmans-uppfordringen ; N:o 68, i anledn. af f. d. Grosshandlaren II. Weners ansökning om förlängdt arrende af Svartsjö kungsladugård ; från Banco Utskottet: N:o 11, i anledn. af Hr Adlerstams, G. U., motion, örn ytterligare ersättning för det lidande, som, genom en rättegång med R. St:s Bank, skall blifvit honom förorsakadt; J\:o 12, i anledn. af Hr Rosenblads, B., motion, om bestämmande af praescriptionstid för emottagande i Kronans uppbörd och inlösen uti R. St:s Bank af bankens utelöpande transportsedelsamt sedlar å 3 och 2 r:dr å ofärgadt papper; N:o 13, i anledn. väckta motioner, dels i allmänhet om lån ifrån banken lill understöd för kyrkors byggande, dels särskildt, om dylikt lån för uppförande af domkyrka i Hernösand ; N:o 14, i anledn. af Hr Bagges motion, dels om villkoren för återbetalning af de lån, som Uddevalla stads borgerskap och församling af banken erhållit, och dels ang:de ett nytt lån af bankens medel till Uddevalla stads församling ; N:o i5, i anledn. af väckt fråga om ansvarsbestämmelsen för den räkningshafvare i banken, som, utan föregången collationering, assignera!- å sin räkning derstädes; N:o 16, ang:de afskrifning af 2;ne från banken utgifna odlingslån; 4oo Den ?ij April e. m. N:o 17, öfver en af R. Sl:s år 1807 församlade revisorer gjord hemställan, att förre Bancocommissarien Toran må erhålla eftergift af ett honom ådötndt ersättningsbelopp; N:o 18, i anledn. af väckt fråga, ang:de löneförhöjning så val för åtskillige tjenstemän vid R.
Kammar-Goliegium uti en den i5 December i83a ingifven skrift yrkat, att de femtoiv år, under hvilka förbehållne dispositionen af kronotionde-spanmålen oell kronodagsverken jemte räntefrihet för Löfås hemman skulle få tillgodoujutas, borde beräknas och taga sin början ifrån den tid förslaget af Kongl. Maj:t i Nåder antages, har sislbemälde Kongl. Collegium andragit, att då, i anledning af Rikets Ständers underdåniga hemställan, Kongl. Maj;t, uti högstberörde KongL Bref den 7 April i83o, anbefallde Kongl. Bergs-Collegium, att med innehafvarne af Löfås silfververk uppgöra förslag till öfverenskommelse i förevarande ämne, åsyftades väl dermed, att fortfarande förlust och skada af förläningarne till Verket måtte för Kronan afvärjas; men dock så, att öfverenskommelse!! skulle så väl å Kronans sida som af Verkets innehafvare finnas antaglig. Huruvida det af Kongl. Bergs-Collegiuna anmälde förslag må kunna anses antagligt för Kronan, syntes Kongl. Kammar-Collegium böra bedömas först och främst efter beskaffenheten af den rätt, som blifvit innehafvarne försäkrad, och således icke blott efter värdet af de förmoner, Kronan för Verkets drift består, men äfven efter de motsvarande vilkor och skyldigheter, Verkets innehafvare sig iklädt. Dervid furekomme, att förläningarne äro gifne mot förbindelse att behörigen underhålla och bedrifva Silfververket efter de föreskrifter, Kongl. Bergs-Collegium bestämde och meddelade. Ännu likasom tillförene ankorarae förläningarnes bestånd på sättet huru Verket underhölies och bedrefs, och detta åter, för att vara nöjaktigt, måste noggrannt instämma med de föreskrifter, Kongl. Bergs-Collegium hade att gifva, lämpade efter sådana sig företeende omständigheter och anledningar, som antydde, huru grufvudriften, efter bergsvis, ändamålsenligast borde ske.
Under åberopande af erhållet uppdrag, hafva Riksdagsfullmäktige N. Sandberg och Johan Westermark från Westerbottens län, uti en vid innevarande riksdag väckt samt af Bonde-Ståndet till Stats-Utskottet remitterad motion, hemställt, att de ännu återstående skulderna i anledning af nämnde Läns invånare, efter 1830 och nästföljande i års missväxter, tilldelade undsättningslån måtte få afskrifvas, samt att en dylik förmån äfven måtte tillerkännas undsättningstagarne inom Bygdeå Socken, oaktadt sockenmagasin, enligt åtagande, blifvit derstädes uppbygdt; och hafva motionärerne härvid erinrat om den af Kongl. Maj:t, i Dess nådiga proposition angående undsättningar i missväxtår, uttalade åsigt, att afskrifning måste komma att ega rum för en mängd utaf nu ifrågavarande undsättningslån; hvarförutan motionärerne, såsom en ytterligare anledning till den af dem gjorda framställning, Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 103. i) ställning, uppgifvit årsväxtens ojemna och missgynnande beskaffenhet inom deras hembygd, under flera af de föregångna åren. Redan under riksdagen åren 1834 och 1835 medgåfvo Rikets Ständer, att Westerbottens Läns undsättningsskulder efter J830 och påföljande års missväxter skulle, till en tredjedel af desammas ursprungliga belopp, få afskrifvas, samt att den härefter återstående skulden finge användas till bildande af sockeneller distrikt-magasin och fördenskull förvandlas till spanmål efter derå förut fastställda pris, med rättighet för undsättningstagarne att det sålunda bestämda skuldbeloppet återgälda med Jidel årligen under 4 års tid, från och med dels 1835 och dels 1836 års uppbördsstämmor; hvarjemte Rikets Ständer, enligt deras härom till Kongl. Majit under den 26 November 1834 aflätna underdåniga skrifvelse, förklarade, att der missväxt inträffade, finge anstånd med den till betalning förfallna fjerdedelen beviljas till det påföljande året.
SucceAonS-Ordning hwarefter den Högborne Furstes, Swea Rikes urkorade Kron - Prins Hans Kongl» Höghet, Prins Ckristian Augusts af Schleswig - Den 28 Novemberr7§Z wigHolsteinSonderburgAugustenburg manliga Bröstarfwingar stkola äga rätt lill den Kongl. Sweustka Thronen, samt att Swea Rikes styrelse tillträda, af Konung och Riksens Ständer gjord och saststäld pä Riksda» gen i Stockholm den December 1829. WJ efrerskrifne Swea Rikes Stander, Grefwar, Friherrar, Bistkoppar, Ridderskap och Adel, Klerckeri, Borgerffap 06) Menige Allmoge, som nu här i Stockholm kill allmän Riksdag församlade äro, gore wetterligt: atk sedan Wi pä de skäl den af Ost under den 12 Maij detta ar »pruttade, och med Wäre namns och sigills nndersattande bekräftade Riks-Acr förmak och innehåller, enhälligt förklarat Wär för detta warande Konung Lustaf den 4 Aäolpst och Hans Bröstarfwingar, sä födda som ofödde, för nn och ewärdeliga rider förlustige Swe? riges Krona och Regering; Wi afwen under den Z Junii detta ar utkorat Wär nu Regerande A-!ernadigste Konung, och Herre XIII samt Wi ytterligare i anseende dertill Högstbemälde Hans Kongl. Majus ägtenfkap med Dest Högtälskelig» Gemål Hennes Kongl. Majit Drottning kllsärviA Liifadetii LkarlottL, ej är med någon nu lefwande Bröstarfwinge wälsignadt, genom, under den 28 Ang. 1809 uprättad förening och Wal-act utkorat den Högborne Furste Prins Lkristiau ^uZust af SchleswigHolsteinSonderburgAugustenburg till Swea Rikes Kron-Prins, att pä de wilker, sa wäl nystnämnde Wal-act, som ock Högbemälde Furstes till afgifwande as Ost förestkrisne Försäkran förmå och in - 7764 Den 23 November innehålla, Hans Kongl. Maj:k Wär nu Regerande All-niadigste Konung och Herre k-XIII efter Dest dödcliga frånfälle, fhwarmed den Högste Guden Nådeligen länge fördröjc) i Regeringen öfwer Swea Rike, samt Der samma underlydande Länder efterträda, till SwcrigeS Konung krönaS och hyllas, sann Riket styra; Alisa haswa Wi för Hans Kongl. Höghet, Prins Llrristian ^ii^usts af Schleswig.
Eaabs förslag blott utgör en slags utveckling häraf 172 Den 6 April. samt i viss mån skulle komma att öka osäkerheten af den stallning, hvaruti embetsmännen skulle komma, kan jag för min del aldrahelst då äfven detta förslag, enl. min tanka, är obehöfligt, icke annat än afstyrka att dervid måtte fästas något afseende. Det är icke min mening, att tillstyrka R o. Ad. att nu genast afslå ifrågav:de förslag eller vägra remiss derå, utan jag har blott med dessa ord velat beledsaga förslaget till StatsUtsk., på det att Utsk. må komma i tillfälle att öfverväga, huruvida det kan vara skäl att på något sätt ytterligare utvidga en grundsats, som, efter min öfvertygelse, är felaktig. Frih. Raab: Jag kan ej upfatla den siste värde talarens anförande annorlunda, än såsom en reservation emot det beslut, som af R. o. Ad. fattades i anledn. af StatsUtsk:s Utlåt. N:o 41, åtminstone bar Hr Gripenstedt sjelf gifvit vid handen, att det så må anses. Jag får bekänna, att mitt förslag icke kan synas innebära någon egentlig vigt, utan endast är, såsom Hr Gripenstedt yttrade, en utveckling af hvad Ståndet redan beslutat i afseende på de föreslagna lönetillökningarnes beskaffenhet att vara provisoriska. Min mening har således endast varit, att söka motverka just de åsigter, som Hr Gripenstedt uttalat, (nemi., att lönetillökningarne borde (vara fasta), så att de icke må göra sig så gällande hos dem, som skola tillämpa Ständernas beslut, att den provisoriska arten förbises. Det vore orätt att söka följa hvarje af Hr Gripenstedt gjord anmärkn. emot lönetillökningens provisoriska beskaffenhet. Jag ber likväl att få yttra några ord derom.
Utskottets yttranden i afseende på 2:dra och fade föislagspunkterna samt rörande Preste-Ståndets framställning, angående förändring och tillägg i 3g §. Riksdags-Ordningen för bestämmandet af rättigheten att i Utskott föra ordet, ansågos ej erfordra någon åtgärd af Ridderskapet och Adeln; 3:o Utskottets yttrande i afseende på 5:te förslagspunkten, samt voterings-propositionen Litt. B. återremitterades; 4:o voterings-propositionerne Litteris C. D. och E. godkändes; 5:o Utskottets jemkningsförslag i afseende på r3:de förslagspuukten bifölls. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch O ec o nomi e-Utskottet Friherre Boijés, Ludvig, den 8 dennes på bordet lagde motion, om förklaring af Kongl. Kungörelsen den 24 Augusti innevarande år, i afseende å tillåtelsen för landtman, att i städerna afyttra bröd, dricka och kött äfven i mindre qvantitet. Från Högvördige Preste-Stanbet. S. D. Föredrogs Högloft. Ridderskapets och* Adelns Protocolls-Utdrag af den 4 dennes, med tillkännagifvande, alt Ridderskapet och Adeln, vid föredragningen af Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 46, i anledning af från Högloft. Ridderskapet och Adeln erhållen återremiss å Utskottets Betänkande, N;o 36, angående verkställigheten af Rikets Ständers beslut, att sportlarne inom Kongl. Maj:ts Cancellie hädanefter skola utgå till Kronan såsom Trot. Ut dr. d. u De c, i834« 33 såsom Chartae-Sigillatae-afgift, bifallit Betänkandet N:o 36, med den af Herr af Sillén föreslagne, i Utlåtandet N:o 46 omförmälde förändring: i hvilket beslut de öfrige Riks-Stånden äfven blifvit inbjudna att sig med Ridderskapet och Adeln förena.
– Naturligtvis, min gosse. – Och hvad helst jag säger blir tillgifvet? – På min heder. Men säg bara ut det! – Tsaren är på väg ut till lägret. – Nåja, han är min nådige herre. Adjutanten pekade på Lina Andersdotter. – Tsaren har tycke för långa och brunhåriga. – sade Ogilvy. – Excellens, han har på sista dagarna ömsat smak! – Godt. Kalla trupperna i vapen ... och så fram med en trespänd vagn! Nu slogs allarm. Trummorna hvirflade, hornen smattrade, vapnen skramlade, och tramp och rop fyllde natten. Dryckeslaget bröts, och Lina Andersdotter sattes i en rustvagn. Bredvid bonden, som körde, sprang en soldat upp med en tänd lykta och hon hörde bonden sakta utfråga denne om ändamålet med flykten. – Tsaren! – svarade knekten entonigt och pekade med tummen öfver sin axel mot flickan. Då kröp bonden samman som under en frostkall kåre och piskade de små lurfviga hästarna allt vildare och vildare. Han hojtade och slog och jagade dem i dundrande galopp. Lyktskenet strök fram öfver granbuskarna och de brända gårdarna, och vagnen stötte och vacklade mellan stenarna och knakade i sina fogar. Lina Andersdotter låg på ryggen i höet och såg på stjärnorna. Hvart fördes hon hän? Hvilka öden väntade? Hon undrade och undrade. Om handlofven hängde armkedjan som en talisman, en borgen för fullbordelsen af Ogilvys underliga förutsägelse. Marodörernas drottning! Det klang så högtidligt, fast hon först så småningom hade utletat hvad orden egentligen betydde. Hon strök och plockade på de små silfverringarna och satte sig upp och granskade i lyktljuset den steniga vägen. Varsamt makade hon sig allt längre och längre bakut. Hon klättrade långsamt och obemärkt öfver vagnsgafveln och sänkte fötterna i marken. Skulle hon krossas och bli liggande? Några steg släpade hon med. Sedan förlorade hon fäste och stapplade och föll sönderrifven bland buskarna. Allt fjärmare dundrade rustvagnen med sitt galopperande trespann, och lyktskenet försvann.
Den af Riksgälds-kontoret begagnade egendom 60,000: 60,000: (Efter den år 1842 skedda nedsättning i denna egendoms brandförsäkringsvärde, utgör detsamma icke mer än 58,755: 26 8.) Transport: 60,000: 60,000: 13 — Transport: Fordringar för meddelade lån under längre tid eller för vissa liestämda föremål: n) Byggnadslån. till Upsala Akademi å ett ursprungligt belopp af 50,000 R:dr för nyabibliotheksbyggnaden vid nämnde Akademi, emot 2 procents årlig kapital-afbetalning och 3 procents ränta. (Beviljadt vid 1823 Ars Riksdag och uibetaldt under åren 1824 och 1825) , Carlstads stifts Domkapitel, för utvidgandet af läroverken inom nämnde stad, emot 3 proc. årlig kapital-afbetalning och 3 proc. ränta, sedan lånet, som ntbetaldcs i December 1841, under 5 år innehafts räntefritt. (Beviljadt vid 1840 och 1841 års Riksdag). Strengnäs stifts Domkapitel, för utvidgning och reparerande af skolhuset i Nyköping, emot årlig inbetalning af 3 procents ränta för kapital-återstoden och 4: del af lånets ursprungliga belopp, efter 5 år från lånesummans lyftning i Juli månad 1845. (Beviljadt vid 1844 och 1845 års Riksdag) „ Hernösands stadsoch Hernö landsförsamling, för fullbordandet af den nya Stiftskyrkan i nyssnämnde stad, emot år 1850 vidtagande årlig betalningsskyldighet af 5 procent utaf det ursprungliga lånebeloppet, dervid för kapitalåterstoden beräknas 3 procents ränta. (Beviljadt vid samma Riksdag och ut betakit år 1845) „ Carlskrona stads pastorat å ett ursprungligt belopp af 12,000 R:dr, emot årlig inbetalning af 5 procent deraf, eller 600 R:dr, af hvilken summa beräknas 3 procents ränta för kapital-återstoden. (Beviljadt vid 1840 och 1841 års Riksdag samt utbetaldt år 1842).
Att hemman i Jemtland icke äro för lågt taxerade upplyses af uppbuds-förteckningarna, som utvisa, alt under loppet af de sislförflutna to åren de hemman, som frivilligt blifvit försålda, blott öfverstiga taxeringsvärdet med 27 proc., och att uti de öfriga länen skilnaden i de flesta icke ar mindre. K. Krigsoch Kammnr-colknas förslag till Jemtlands nya rotering innehåller i det närmaste samma resultat, som mitt till K. M. ingifna und. förslag, ehuru beräkningsgrunderna aro något skiljaktiga, hvilket närmare utredes af hosföljande bilaga. Som denna rotering icke kan jemföras med någon annan i Riket, uppstår intet prosjudicat för andra, om K. M:s nåd. propos. bi fri I les. Jag anser mig böra förnya min vid flera riksdagar på erfarenhet och local-kännedom grundade öfvertygelse, det Jemtländska folkets uppkomst eller undergång beror på, huru denna roteringsfråga afgöres; hvarföre det är af högsta vigt, alt behandlingen nu måtte blifva sådan, att någon verkställighet kan följa och rust-och rotehållare åtnjuta en billig lindring, hvarpå de väntat i 34 år. Flera handlingar, som upplysa vissa detaljfrågor lager jag mig den friheten alt härjemte bifoga, och anhåller vördsamt att detta utlåt, måtte få åtfölja den K. proposln till Statsoch Ekon.Utskm, der frågan vid förra riksdagar blifvit handlagd. Bilaga. Stormäktigste Allernådigste Konung! Sorn’ afvittringen i Jemtlands län nu så vida fortgått, att Kronans jord, med ganska få undantag, blifvit skiljd från enskildes, och hemmanen erhållit sin fullsulenbel, endera i jord eller genom förmedling, är jag i tillfälle att kunna fullgöra E. K. M:s befallning i nåd. skrifvelse af den 5 Nov. i83i, och i und. föreslå de grunder för en ny rotering, som sy - 7g Den 4 April. nas vara påkallade af nödvändigheten, om detta läns rotehållare skola kunna äga en nödtorftig bergning.
En klar följd af det ofvanstående är, att Kielland icke år passionernas diktare; tvärtom, hans menniskor hafva i allmänhet ganska städade och kultiverade lidelser. De tänka icke på att löpa till storm mot det omöjliga, och när det går dem emot, knyta de merendels näfvarne i byxfickorna — med ett ord det är civiliseradt hvardagsfolk, hvil-kas känslor falla inom det konvenablas juste milieu, och det är väl derför Kielland excellerar i teckningen af sådana salongsfenomen som Delphin, Mordtman och professor Lövdahl. Alla dessa spridda karaktersdrag, dem jag ofvan skisserat, stämma, som jag boppas, in på det verk, om hvil-ket jag här vill yttra mig något vidlyftigare, författarens sista arbete “ Gift. “ Ni har naturligtvis läst och hört talas om “ Gift “, och ni vet antagligen också, hvad det är som Kielland utan appell stämplar som gift, hvad det är, mot hvilket han i detta arbete aflossar ett väifyldt kogers uddhvassa, träffande, stundom förgiftade pilar. Nåväl, då vet ni också, att det är mot hela den modema undervisningen, mot innehåll och form i de lärdomar, som de äldre anse sig pligtiga att gifva de yngre till vapen för den stundande lifskampen, han denna gång vänder sin boks skjutfärdiga, mördande bredsidor. I och med det samma är det stora och märkliga i Kiellands senaste arbete vidrördt — dess allsidighet. Hela uppfostran, påstår författaren, är sådan, att den förträffligt egnar sig att göra en generation till osjelfständiga sjuklingar.
Maj 1643, 1647, 1650, 16G0, 1G64 , 1668, 2672, 3678 , 1680 ilen 8 December och 16S3 den 3 Januari, aro dessa Nådiga Privilegier confirmerade , och genom Nådigt Bref af den to November 1686 har Högstalig Konung Carl XI, GlorVÖrdigst i åminnelse, förnyat den Staden Borås genom undfångna Privilegier och Resolutioner gifrta rättighet» 3tt dädanefter, som tillförene, få idka handel med sådana varors uppköpande, som der nedre i Landsorten tillverkas, samt dem å andra orter försälja. De uti Högloft. Utskottets Betänkande föreslagne inskränkningar, i afseende på dessa Städers rättigheter att, på sätt här ofvan är anfördt, få E Land och Stad fritt och obehindradt idka handel med ile dem till köp och salu tillåtna varor, anser jag således vara stridande mot Städernes Privilegier, hvilka ytterligare blifvit corifirrnerade genom Kongl. Resolutionen på Städernes Besvär den 19 Januari 1757, der Staden Borås uti 41 §. är uttryckligt nämnd; och är det i följd häraf', sorn jag, under åberopande af 90 och 114 uti 1809 års Regeringsform, på det kraftigaste protesterar emot ali inskränkning, rubbning eller jemkning uti deri Städerna Borås och Ulricehamn i Nader förunnade och på undfä»gna Privilegier grundade Gårdfa t i-handels-frihet, Jag an. håller 316 Den 8 Juni. hiller vördsamligen, att detta tnitt anförande matte få åtfölja Höglofl. Utskottets Betänkande till de Bespectiva Biks-Stånden. And. Peter Malmberg. Biksdagsmannen Olof Håkansson uppläste likaledes följande: Vördsamt Memorial! Vid det af HöglofU Utskottets afdelning föreslagna Betänkande, angående vissa förändringar i allmogens Gårdfari - handelsrättighet i Elfsborgs Län, finner jag mig föranlåten göra några anmärkningar.
Ständer, atr. å detta förhållande i underdånighet fästa KonglMajlis nådiga uppmärksamhet, på dgt att Vederbörande Krono-MagazinSrFörvaltare må blifva förständigade, att med ali möjlig sorg. fyllighet fullgöra sine åligganden vid Spannmålens emottagning och vård uti Kronans' Magazin< Stats-Utskpttet kan för närvarande icke utreda och uppgifva den förlust, sorn ,VHmänna MagazinsInrättningen utaf den Maskskadade Säden fått vidkännas, emedan förra arets Räkenskaper ännu ic-, ke blifvit 4;o Empt förre Jöapdshöf ingen Öfver Norrbottens Län, Friherre Koskull har, i anseende •ill bristande tillgång hos Låtitagaren, lagsökning, genom Kongl. AJhnänpa Magazins-Dirpctionens Advocat-FigkalsÄmbete, blifvit anstäld till utbekommande af 806 R:dr 49 sk. Banco med derå upplupen och löpande ränta för ett partie Spannmål, som åren 1818 och 1819 under nämnde Herr Laudshofdinges tjenstetid och på dess enskildte befallningar till Kronans Uppbördsman blifvit från Magazinet uti Luleå och Kronoboden uti Neder Calix Socken utlemnadt, till Herr Öfversten Klingstedt. Sedan Herr Landshöfdingen, uti sin öfver ersättnings-krafvet afgifne förklaring, på anhörde skäl sökt från sig leda betalningsskyldigheten och yrkat det målet vore af tvistig egenskap, har Konungens Befallningshaf - St äts • tit s k ot tets Betan kandern 197 Valldé ofver Kronobergs Län, som haft sig uppdragit att ersättnii gs-medlen utsöka, emedan Herr Landshöfdingen Friherre Koskull i hysshämhde Län ar boendé, förklarat sig icke kunna med målet i éxecUtiv väg taga någon vi café befattning, i följd hvaraf Kotigj. Allmänna Mngazinsi) irebtioneh, som ansett det efter gillande föreskrifter tillhöra Konungens Befallningshafvande i samina
Utskotten hafva1-öppet yttrat sinatankar sådane, som ämnets natur för deras öfvertygelse dem framkallat och skola med mycken tillfredsställelse motse upplystare framställningar samt fullständigare förslag, och för deras del visserligen icke tveka, att genast deråt medgifva det completternnde ordet Finance.plan, Utskotten öfverlämna hvad den värde Fedamoten föreslagit, i stället för det klandrade,' till Rikets Höglofl. Ständers egen upplystare pröfning, och vilja allenast i korthet deröfver anföra några orda Första punkten innehåller det förslag, att alla penninge-transactioner skola hädanefter ske, enligt Mynt-representativernes Silfvervärde.- börande likväl liqviderne fä ske med Sedlar, men efter de förflutna Sex månaders Silfver-agio. Mynt-Representativernes Silfver-värde skulle sålunda bestämmas af Ccurs-anteckningen på Boursen, och dess tillfälliga omvexlingar sträcka Bihang till Rib-St. Prot. 1S17—iSfcSGite Saml.N;r Gi, 62. 474 •Stafsoch'Banko-T/4.stottens Betänkanden. sin omedelbara verkan till alla inävrtes penninge-liqvidationer de Enskilde emellan* Utskotten vilja medge, att denna anstalt,' från början vidtagen, bade innefattat étt correctiv mot de skakande verkningarne af myntförsämringen; men tro deremot för deras del, att en ytterligare förlägenhet i penningé-transactioner skulle uppstå* om den nu infördes. Ont exempelvis Coursen, i följd af en misslyckad skörd, eller hämmad Utförsel, för en tid hastigt Uppjagades, så skulle ingen penningeägare under den tiden Utlåna Sedlar; ty han förväntade att* sedan den tillfälliga orsaken till Coursstegringen Vore förbi, skulle Mynt^Representativernes Silfvervärde förbättras tills återbetalnings Terminen och han sålunda erhålla en mindre numeraire i Sedlar tillbaka, än den, han utlånt. Alltså just ■vid de tillfällen, penningeunderslöd mest behofdes, koinmo de troligen att i synnerhet saknas.