Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Onibudsm. Emb.-Berättelse den il Juli 1844. gare pröfning af frågan, samma afsigt gör sig gällande, måtte, med stöd af 87 och 88 §§ Regeringsformen, besluta, icke blott att ofvannämnde genom Kongl. Brefvet den 29 Oktober 1842 gifna lagförklaring, såsom oförenlig med. lagstiftarens afsigt och således olämplig, varder ogillad, utan äfven att Kongl. Förordningen den 10 Juni 1841 i anmärkta delar förklaras på det sätt, att, utan afseende å hvad uti inledningen dertill nämnes om upphäfvande af 10 § i 5 Kap. Utsökningsbalken, lagbudet i Förordningens 1 §, om borgenärs rätt till bysättning å gäldenär, skall äga tillämpning vid alla tillfällen, då tillgång till domfäst gälds betalning hos honom saknas, under iakttagande i öfrigt af de vilkor, som för hvarje fall äro stadgade. I följd af hvad Instruktionens 14 § stadgar, varda härhos bilagda de ifrån Kongl. Stats Departementen insända förteckningar å alla af Rikets Höglofl. Ständer vid sistförflutna Riksdag fattade beslut och gjorda framställningar, hvilka förteckningar, jemte ett nödigt tillägg dertill, utvisa, huruledes de flesta ibland omförmälda beslut och framställningar blifvit af Kongl. Maj:t antingen gillade, utfärdade och i verket ställda, eller ock utan afseende lemnade; hvaremot de öfriga, på sätt eller af orsaker samma bilagor äfven antyda, icke blifvit i underdånighet föredragna eller i nåder afgjorda; och äro dessa sednare innefattade i Rikets Höglofl.
1 den förevarande frågpn anhåller jag få yttra något i anledning af hvad Herr Hjerta sagt.. Jag förenar mig icke med honom deruti, att borttaga f oclr /j Riksdalersstycket, men väl att utmyntningen må kunna ökas till * Riksdalersstycket, . hvarigenom vi vinna hvad så många yrkat, nemligen ett mynt, som svarar emot Riksgäldsmyntet. Jag tillstyrker bifall till detta moment af lätte punkten i 46 H. 9 i3o Den 21 October f. m. Utlåtandet, men önskar det tillägg, att jemväl |:dels-Riksdalerstycket måtte utmyntas. Herr von HartmansdorffAugust: Jag skulle önska få veta, hvilkendera frågan först skall afgöras, antingen om slagskatten, om lödigheten, eller om myntets särskildta afdelningar? Jag inser svårigheterna af att framställa en proposition, som på en gång skulle omfatta alltsammas; och anhåller derföre, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes till undvikande af sammanblandning låta oss företaga ett af dessa ämnen i sender. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalke?i yttrade, att det ankom på Ridderskapet och Adeln, att vid öfverläggningen antingen omfatta alla de tre ämnen, hvarom fråga uppstått, eller behandla hvart och ett af elem serskildt; Hans Excellence ämnade i alla fall sedermera åtskilja dem, samt å hvarje fråga göra särskild proposition, först angående slagskatten, dernäst om myntets underafdelningar, och sluteligen om dess lödighet. Herr von Hartmansdorff: I den ordning Herr Grefven och LandtMarskalken upptagit ämnena, skall jag äfven hafva äran yttra mig. Lika rätt, sorn jag anser det hade varit att besluta, det 1 R:dr Banco borde innehålla 53ox%8^ ass i fint silfver, lika orätt anser jag, att sedan propositio - Den 21 October /. ra. j3£ lien blifvit afslagen, ändock komma dertill,» på sätt Herr Lefrén j'rkat, genom en myntförsämring och en dubbel utvexlingsgi und.
Deremot anse Riksens Ständer, lika med Öfversten af Borneman, att • ifrågavarande fria dispositions-rätt öfver Ekeskogarne icke kan innehafvare af Krono-hemman och Bostallen tillerkännas, enär desse icke ega sjelfva jorden llnderdänigu Skrif v elser. 225 jorden och således icke eller böra kunna förvärfva egande-rätt till den deiå växande Skog; Och lärer alltså vict hvad i denna del om sådane hemman och Boställen hittills varit stadgadt böra förblifva, dock med den förändring, att innehafvarne böra, så väl hvad angår betalningen af det verke, hvilket för Kronans räkning hugges, som i afseende på nedan omförmalde premier och gratificationer, komma i åtnjutande af enahanda förmåner, sorn egare af Skatte-jord beviljas, samt att, då Krono—jord hädanefter inlöses till Skatte, fri dispositions-rätt öfver den •lera växande Ekeskog bör köparen tillerkännas emot det han derföre, enligt samma grunder, som för Skatte-Jord-egare komma att fastställas, erlägger särskild lösen utöfver den vanliga Skatte-köpeskillingen för sjelfva jorden. Beträffande vidare den köpeskilling, som Krono-Skatte-Jordegare böra betala för fri disposition öfver Ekeskogen å deras egor; så, enär rättigheten till Ekar å all Krono-Skatte-jord är Kronan förbehållen och sådane träd i en framtid kunna uppväxa å jord, der de för det närvarande icke fin. nas, hafva Riksens Ständer trott det vara nödigt, att, till förekommande af tvetydighet, köpeskillingen bestämmes särskildt för den rättighet,' Staten afstår till Jord-egaren och särskildt för värdet af den redan befintlige Skogen. Riksens Ständer hafva derföre funnit med billighet öf-i verenssiämmande, att inom de Län, hvilkas Ekeskogar Öfversten af Borneman redan besigtiga!, och hvilka lära omfatta den del af Sveriges område, hvarest Eketrädet i allmänhet trifves, HernBihaag till Rikt-St.
En Kamererare och Revisor En Bokhållare En dito Ett Skrifvarebiträde En Vaktmästare med fri hostad i Byråns lokal Maskin-a/delningen. En Maskin-konstruktör Denne tjensteman åtnjuter dessutom, under vistandet utrikes i Statens ärenden, reseersättningen oberäknad, 1 £ sterling om dagen i dagtraktamente. Första Distriktet eller sträckan inom Stockkolms län omkring 5| mil. Tjenstemän, gemensamma för liela Distriktet. Arfvode per manad. Inqvarteringspenningar per månad. Summa. En dito som biträde 166 67 25 191 67 Sistnämnde 2:ne tjenstemän förrätta expropriations-mätningarne å stambanans båda distrikter till Katrineholm och vidare. Arfvode per månad. Inqvarteringspenningar per månad. Summa. 3:dje Arbetsstationen. En Stations-ingeniör En Nivellör En Stations-bokhållare En extra Kassör Anm. Dessutom äro på detta Distrikt placerade 4 Nivellörer, hvilka för vintermånaderna blifvit pcrmitterade med bibehållande af half aflöning. Tjenstemän, gemensamma för hela Distriktet. En Nivellör En dito En Bokhållare 8:de och 9:de Arbetsstationerna. En Stations-ingeniör 2:ne Nivellörer & 125 En Bokhållare 10:de Arbetsstationen. En Stations-ingeniör 2:ne Nivellörer å 125: — 2:ne dito '. å 100: •— Tvänne af de å 10:de stationen upptagne Nivellörer äro under vintermånaderna permitterade med bibehållande at half aflöning. Vestra Stambanan från Göteborg. Tjenstemän, gemensamma för hela Stambanan. En Byrå-ingeniör och Kassör, jemte fri hostad i 2 rum Anm. Denne tjensteman sköter äfven Sekreterareoch Kassörs-befattningarne vid den för trafik öppnade delen af stambanan och åtnjuter derföre i månatligt arfvode 117 R:dr R:mt. En Expropriations-landtmätare En Arkitekt Anm. Tjenstgör äfven vid Yestra Stambanan från Stockholm.
Leontine hade fö- resatt sig att göra Pierre till en hjälte, men en hjälte, som aldrig lämnade hemmet; hur hon tänkt sig en Alcibiades som en huslig ung man, meddelade hon icke Anne, hvilken drömde om att Pierre skulle bli skald. För första gången i sitt lif funno systrarna sig vara eniga i en punkt, nämligen att Pierre var det märkvärdigaste barn aom någonsin funnits. Sedan Jacques vuxit ifrån dem, hade de ej haft någon att ägna sig åt; deras lif hade varit tomt, glädjefattigt och utan mål, liksom alla gamla flickors är. Och de hade blifvit bittra och sträfva till lynnet, allt efter som åren beröfvade dem de sista resterna af deras ungdoms illusioner. D å Pierres mor dog, hade A n n e erbjudit sig att ta hand om gossen, men Jacques betackade sig — hans son skulle icke uppfostras af en gammal, sentimental mamsell. Anne erinrade sig ofta de orden då hon putsade Pierres näsa och lagade hans små jackor. Leontine berättade för barnet om den store Condé, om Turenne, Bayard och Coeur de Lion, och var öfvertygad om att Jacques skulle gillat hent nes uppfostringsmetod. Under de första åren hände det ofta, att systrarna kommo i häftig dispyt angående sina olika åsikter om, hur Pierre skulle skö- tas. Men så småningom upphörde striderna. Kärleken hade trängt in i deras hälft förtor(Qualité Inghilterra) härstädes lagrad sedan 1891. Vid undersökning af handelskemisten befunnen, enl. intyg,fullgod. K. A. 1894 IDUN 380 kade hjärtan, sträfva och lynnen, tillmötesgående den gjorde mot uppmjukade deras han önskade välja vetenskaperna, Dessutom hvilken hon ansåg gäckande, långt hvarandra. hade gossen ett eget sätt — hälft att föreslog dem öfverseende och bort hälft ogillande — att se pä dem, dâ de nå- visste, gon gäng tvistade i hans närvaro.
St. skulle kunna directe, utan att förut höra LagUtsk., företaga lagförslaget till pröfning, och att deryid i öfrigt skulle tillgå på sätt son) vid antagandet af f/34 års lag, då discussionen fördes in pleno pleporum och Lagconjmissionens ledamöter voro tillstädes för att tillhandagå med upplysningar, hvarvid, då några väsendtligare anmärkningar gjordes, desamma remitterades till pommitterades vidare behandling och utlåtande. Jag tror, att Utsk. bör taga denna tanke i öfvervägande, ehuru jag för min del icke anser ett sådant tillägg vara nödvändigt, emedan jag tror det vara riktigt, att ett Utsk. kommer att behandla lagen, innan den lill antagande hos Stånden förekommer. Men i det fallet ser jag icke något hinder, att ji; icke R. St., med stöd af 36 §. D « n 11 Julie. m. Riksd.Ordn., skulle kunna vid nästa riksdag förordna ett särskildt Ulsk., som icke toge befattning med något annat ärende än lagen. Slutligen anser jag det vara af väsendtlig vigt, att Ulsk. tillstyrker R. St. att hos K. M. anhålla, det K. M. täcktes vid nästa riksdag förelägga R. St. en fullständig propos. såväl i afseende på civilsorn criminal-lagcn, en propos., deruti Regeringen bestämdt uttalar sina åsigter i de vigtigare rättsfrågorna. Hvad criininal-lagförslaget särskildt beträffar, lärer det icke ens sättas i fråga, att det skulle inkomma till R. St., utan att Regeringen tillkännagifvit sina åsigter deröfver; men jag tror, att detta är nödigt, äfven hvad civillagen beträffar, så att Representationen för sina beslut icke må sakna all ledning från Regeringen; åtminstone måste R.
Majit redan vid förra Riksdagen meddelade Rikets Ständer, hafva de på nämnde väg befintliga större broar under de sednare åren visat sig så bristfällige, att fråga uppstått om deras ombyggande, hvartill kostnadsförslag jemnväl blifvit upprättade. Då emedlertid kostnaden för dylik ombyggnad af alla dessa broar uppgår till ett högst betydligt belopp, och anledning förekommit, att 2:ne af dem, efter reparationer, som dels redan försiggått, dels blifvit ifrågastäilde, och till hvilka sednare Kongl. Majit vill bereda tillgång af dertill disponible medel, skulle ännn någon tid kunna begagnas, hvaremot ombyggnad af Tranebergs bro icke längre kan undvikas, har Kongl. Majit velat för detta ändamål, med antagande af det minst kostsamma byggnadssättet, eller anläggning af flottbro, äska ett anslag af rdr 48.000: 2:o Till utgifter för Kolonien S:t Barthelemy. För detta ändamål hafva Rikets Ständer vid sednaste Riksdagen beviljat ett förslags-anslag af (5,000 Rdr årligen; och har Kongl. Majit på sätt bilagde protokoll öfver Finans-ärenden för den 13 innevarande utvisar, oaktadt behof förekommit ej mindre af förbättring uti de å ön anställde Embetsoeh Tjenstemäns ytterst knappa löne-förmåner, än af åtgärder för iståndsättande af statens byggnader på ön, hvilka för flera år tillbaka blifvit genom orkan dels förstörde, dels skadade, likväl endast velat framställa, det Rikets Ständer måtte medgifva fortfarandet af det hittills beviljade förslags-anslaget, att utgå på lika sätt, som vid förra Riksdagen stadgades, hvadan för 3 år beräknas Anslagen för tillfälliga behof å denna Hufvudtitel skulle således utgöra 18,000 66,000 72 Kongl. Maj:Is Nåd. Prop. om Statsverk. 1850. Åttonde Mnfviid-Tftcln. Innefattande anslagen för E ccles i as tik-D ep ar t em en tet.
Jag tror det vara allt skäl, alt denna länegren är bestämd, på det att icke Banken, derigenom alt den blir tvungen till utlåningar, mätte förorsaka vexelbrist, då dess operationer i det stället borde gå ut pä att söka vexelbrislens afhjelpande, d. v. s. söka tvinga jernet alt exporteras i st. f. att qvarhällas; och då dertill kommer att Disk. tagit denna bestämmelse så högt, som det gjort, kan jag icke annat än linna, att billigheten mot jernhandteringen är afsedd, hvadan jag äfven yrkar bifall till §. Gr. Horn: Den siste värde talaren har yttrat, det man borde tvinga jernet att exporteras; men jag hemställer huruvida ickesädane polilitka conjuncturer kunna uppstå, då det blifver omöjligt alt befrämja denna önskan, och i sådant fall lager jag mig äfven friheten hemställa, huruvida det skulle vara välbetänkt af B. St. alt beglänsa lånebeloppet för metaller. Dä Sverige icke har någonting annat att betacka sin import med, än hufvudsakligen jern och något koppar, skulle jag tro, att under sä egna för Sverige ensamt gällande förhållanden, det kan vara ganska väl betänkt att under svära jernconjuncturer åt B. St:s Bank öfverlåta realiserandet af denna vara. Då jernet blott kan till | af dess värde belånas, och då detta värde sättes i förhållande till gällande priser, så finner jag icke den ringaste risk eller fara för Banken kunna uppstå i fall denna belåningsrätt utsträckes. Mig synes, som borde B. St:s Bank, i händelse af en sådan der uppkommen omöjlighet att exportera jernet, begagna sig af sin rättighet alt å utländsk ort upptaga län; ty om icke Banken mellankommer vid sådane conjuncturer, då ovillkorligen silfverfonden mäste sjunka, när skall det då ske? Jag hemställer, om icke med den säkerhet, som Banken äger i jernvågarne, ett sådant tillfälle just bör vara det för Banken lämpligaste, att pä denna fond grunda en upplåning af silfver.
Uti underdånigt memorial af den 29 Juli nästlidet år har Stamholländeri-styrelsen, på sätt af Statsråds-protokollet inhemtas, anfört, att, sedan Rikets sednast församlade Ständer, till införskaffande af afvelsdjur af utmärktare nötboskapsracer, för innevarande statsregleringsperiod anvisat ett anslag af 30,000 R:dr, samt dessa medel, likasom andra för enahanda ändamål tillförene beviljade, nästan uteslutande blifvit använda till inrättande af stamholländerier uti Rikets medlersta och sydliga län, syntes det Styrelsen, som skulle det vid bildandet af stamholländerierna i främsta rummet afsedda mål — beredandet af inhemsk tillgång på afvelsdjur af förädlade racer — numera vara för hvad anginge antalet af liolländerier inom nämnda delar af landet uppnådt, hvadan ock, enligt Styrelsens åsigt, annan uppoffring af statsmedel derför för närvarande icke borde ifrågakomma, än den jemförelsevis obetydliga, som vore förenad med upprätthållandet af en alltjemt fortgående förädling af redan befintliga, eller genom från desamma utgående arrendedjur nybildade stamhjordar. I motsats härtill hade de Norrländska provinserna hittills förblifvit i nästan fullkomlig afsaknad af de fördelar, som genom stamholländerier blifvit landets öfriga delar beredda.
M:t behagat i nåder meddela Rikets Ständer, att då, i afseende på hästarnes vid indelta Kavalleriet underhåll vid möten och mönstringar, vare sig att detta underhåll besörjdes in natura af rustbållarne sjelfva eller att bestyret dermed öfvertoges af Kronan emot viss afgift af rusthållarne, onekligt vore att i begge fällen både kostnad och besvär derigenom tillskyndades ruslhållarne, E. K. M:t, som, i betraktande af' Statens i allmänhet ökade tillgångar, funnit skäligt, att någon lindring bereddes i rustningsbesväret, hvars tyngd vid mänga tillfällen blifvit öfverklagad, velat föreslå Rikets Ständer, alt en sådan lindring mätte rusthållarne beviljas medelst Statens öfvertagande af kostnaderne för nummerhästarnes underhåll vid möten; i hvilket hänseende E. K. M:t vidare gifvit Rikets Ständer tillkänna, att fourage-passevolaneo-afgiften, som de rustande vid indelta kavalleriet erlägga till Statsverket, emot befrielse att vid möten och mönstringar samt under marscherna dit ryttare-hästen underhålla, utgår, jemlikt Kongl. Kungörelsen den 27 Mars 1830, med 25 Lispund hö, 1 tunna hafra och 5 Lispund råghalm, antingen in natura eller i penningar efter länens markegång, hvarom öfverenskommelsen sednast blifvit förnyad genom Kongl. Brefvet den 3 September 1844, ehuru ett mindre antal Ex})editions-Utsi'atleis Förslag lill anderd. Skrifvelse, N:o 247.
243 Adis pröfning, på samma gång sorn Utskit. på ett annat ställe i Betänkit yttrar, att bankens ändamål alldeles icke nr att i främsta rummet skörda vinst, delta måste jag, lor min del, högeligen ogilla. Oell Utskits lörlarande' kan således icke annat än väcka mili förundran. De ledamöter af detta Höglofl. Stånd, som kafva Betänk:!, till Ilands, kunna nemi. derstädes, pag. 48, återfinna följande yttrande af Ut sk;t : »KiksBanken liar ej till sitt hufvudsyfte »att bereda sig den största möjliga vinst på sin rörelse.» Jag hemställer till de värde ledamöterna af Utsk:t, livad annat liar den nm tillstyrkta åtgärden till syftemål, om icke det alt bereda banken den största möjliga vinst på diskont-rörelsen. Det bade varit önskligt, otti Utskit, före nedskrifvandet af ifrngavide tillstyrkan, afgifvit lill 11. Stir en relation angide tillkomsten af 5 procis-räntan. Det ixnde åtminstone icke vana Utskit obekant, att diskonträntan primitivt varit 0 proc. oell att densamma vid en riksdag för ett icke så ringa antal år tillbaka blifvit nedsatt. Måhända liar dock Ut sk: t derom saknat kännedom. Man föranledes till detta antagande deraf, alt Utskit icke meddelat några uplysningar i ämnet, hvilka dock lör denna frågas bedömmande varit ganska behöflig®. Från fordna tider skulle dock Utskit kunnat hemta en ganska helsosam lärdom, huru Utskit nu bordt gå till väga. Om Utskit. gjort sig den mödan att forska något uti de äldre riksdagarnas förhandlingar, så skulle Utskit inhemtat, att före 1818 och till år 1823 var diskont-räntan C för i 00. Pensiingeställningen här i landet var då ungefär lika beskaffad med den liuvide; ty just, vid den tiden hade privat-diskonterna ramlat och en svår stockning i affnrslifvet blef deraf föranledd, så att pettr ninge-förlägenheten var i allmänhet ganska stor.
I den sista punkten af lit. b står: ”att de hypotheksföreningar, som till erhållande af cassacreditiv sig anmäla, äro uteslutande berättigade till creditiv af de 300.000 r:dr, hvilka i sådan händelse kunna från Bancodiscontens fonder öfverflyttas, äfvensom af de från fastighetsbelåningen inflytande capitalafbetalningar, samt alt af öfriga tillgängliga medel cassacreditiv böra dem beviljas näst efter ofvannämnde associationer och de privatbanker, som i större scala med spannmålsbelåning sig befatta.” Hela denna period talar endast om den ordning, i hvilken fonderna skola användas, eller innehåller blott, alt hypotheksföreningarna äga uteslutande rätt att för sina creditiv tillgodonjuta 200.000 r:dr från Bancodisconten och hvad som inflyter från fastighetsbelåningen, äfvensom att de sedermera kunna erhålla creditiv af de öfriga medlen näst efter associationer för spannmålsbelåning. Jag kan icke finna, huru denna period, som endast talar om ordningen, hvari medlen beviljas, kan stå i strid med hvad jag nyss föreslagit, hvilket deremot blott talar om maximum af creditivens belopp. Det är tydligt, att örn R. o. Ad. har någon mening med sitt beslut på f. m., följer deraf, att den maximisumma, som de öfriga 3:ne Stånden beslutat, måste blifva sådan, äfven utan afseende på dessa inkomster från fastighetsbelåningen; ty annars blefve, såsom Hr Gunther nämnt, fastighetsbelåningen densamma som förut, och öfverflyttades endast, då creditivens belopp i följd deraf icke finge förhöjas. Jag finner således icke den ringaste contradiction emellan dessa redactioner och vidblifver det förslag, jag nyss framställt, hvilket, enligt min tanke, särskildt har den fördelen, att då alla önska, att hypotheksföreningarna må erhålla något mer än 300.000 r:dr, kan detta tillägg möjligen bifallas af de öfriga Stånden, och R. o. Ad:s beslut således icke blifva utan all verkan.
Ehuru det, vid sålunda upplyste och vitsordade förhållanden, onekligen synes ändamålsenligt och af vigt att åtgärder vidtagas för bildande af säker och beqväm hamn vid den ort, hvarom är fråga, anser likväl Utskottet att Statens medverkan för detta ändamål icke bör utsträckas så långt som vägoch vattenbyggnads-styrelsen föreslagit. Då Utskottet således icke kan tillstyrka beviljande af det stats-anslag, som blifvit af Haparanda stad begärdt, och då, hvad angår ett stats-undcrstöd på andra vilkor, Utskottet saknar visshet huruvida staden, ensam eller i förening med den ort, sorn af den föreslagna hamnanläggningen kommer att hemta omedelbar fördel, kan vara villig att, emot åtnjutande af dylikt bidrag, åtaga sig företagets utförande samt dermed förenade vilkor och åligganden, föranlåtes, med fästadt afseende derjemte å öfriga magtpåliggande föremål, deraf Statens tillgångar anlitas, Utskottet hemställa: 20:o. att den genom förevarande motion gjorda framställningen om understöd för inrättande af hamn vid Haparanda icke må föranleda till någon åtgärd. D. Kanaloch slussverks-anläggningar samt strömrensningar och andra vattenkommunikationer.
JM 76, i anledning af väckt motion om upplåtande på entreprenad till den minstbjudande utaf tryckningen af allmänna författningar och kungörelser. Bifölls. S. 1), Föredrogs och bifölls Konstitulions-Utskottets Utlåtande, JM 24, i anledning af ett utaf Häradshöfdingen Th. Berger och Grosshandelsbolaget Sv. Benström & Comp. gjordt ackordsanbud. Frän Flögv. Pteste-Ståndet. S. D. Vid förnyad föredragning bifölls Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, JM 4, i anledning af väckt motion om förändrad lagstiftning i fråga om forntida minnesmärkens fredande. S. D. Etter förnyad föredragning bifölls Banko-Utskottets Utlåtande, JM 23, öfver väckta motioner om förhöjd försträckning från Riksbanken till Örebro läns filialbank samt filialbankerna i Carlshamn, Wisby och Borås. S. I). F öredrogos ånyo Lag-Utskottets nedan omförmälda Betänkanden: JM 20, i anledning af väckt motion om ett tillägg, rörande inbördes testamente, till 16 Kapitlet 3 § Ärfda-Ralken. Af slogs. JM 27, i anledning af väckta motioner om förändring i föreskrifterna, angående nattvardens begående. Återremitterades. S. 1). Vid ånyo skedd föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi utskottets Betänkande, JM 71, i anledning af väckta motioner i fråga om förändrade bestämmelser, rörande mått och vigter samt justering deraf m. m., återremitterade Ståndet Utskottets i lista och 3:dje punkterna gjorda hemställ-anden, angående dels Herr Wallenbergs, dels Herr Hedmans förslag, hvaremot 2:drn punkten, som angår Riksdagsfullmägtigen Guslaf Hallmans förslag, godkändes. Prol.-Uld.rag 229 Från Vdllofl Borgare-Ståndel. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Sammansatta Statssamt Allmänna Be svärsoch Ekonomi-Utskottets:
N O 2t68. '— 6r-Z6a, tZsorx, Ofwerste, R, S. O. а) Led. uti Niddarhus-Utff. efter Herr kle^ckenlckölä,' б) Led. uti Oeconomi?-Utjk. c) Led. Uti O-conomistltsk. </) Led. uti Bewillnmgs-Utff. efter Herr ksllcenlieät, e) Led. uti Hemliga Utff. I! » Register öfwer Höglsfliga Ridde ffaptts och Adelns ?rotoco11er. A. -ll <l e I b e i m , Herr hfoll?>n Urcclric. 52^. 7ir. Adeli ga (Uillctr Skolan: Niddar>mö-Utftotlets Be,lirkande om vixpoin/n af dest under Riddarhust. ir Uionen. inard stä llde l^nnll. 42c). 1088 Venritsrion. Om dest deltagande uti Riddarhusets ärliga Utgifter. 109; följ. ^ (! el s!e 6 t (i , Herr klic UbrilUsn. 109 rgl 669. ^ ei r I s V ii r.l, Friherre Uria Läran. 6z4. I1Z9. l '6c>.' 1274 -285- ^äe-ltvai kt, Friherre hollan Ösel. 691/706. 7ll. A cl I e r !> er il, Herr Luckrnumi. 124Z. te l> l e Ik rg n ii r, Herr 6si»iel. 42. cl I e rII i e I m, Herr foiisil Lsblibl. 18 ^älerlpsirs, Herr ^,xel. 41. 12!. '64. 209. Z5A, Z59.