Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vill ieke derom tvista med Utsk.; men jag påstår, att örn ordet ”rätta” skulle komma alt inflyta i ifrågavar. §, och denna komme att tillämpas så, att hemmanen uppskattades till deras ”rätta värde,” så skulle hemmanen i allmänhet blifva uppskattade vida högre, än hvad de skulle blifva efter den ordställning, som R. 0. Ad. antagit, nemi. ”med hvarandra jemförliga värden;” dervid minimilarilfen för hvarje län komme att läggas tili grund för värdets bedömmande, och blott behöfdc tillses, att denna tariff icke understegs. Om således den ena ordbestämmelsen skulle kunna föranleda till högre taxering än den andra, så anser jag det vara otvifvelaktig!, att ju det har inflytande pä allmänna be vi lin. och således utgör en bevillmsgrund. Af dessa skäl bar jag i Utsk. varit af den mening, att RiksSt:ns olika beslut ang:de denna 50 § hort blifva föremål för votering i förstärkt Utsk., och att således i särskild voter.-propos. skulle upptagas så väl det beslut, som 2:uc Ständ i öfverensstämmelse med Utsk:s förslag fallat, som ock de olika beslut, Iivari R. o. Ad. samt BorgareSl. stannat; hvarigenom det blir nödvändigt att först genom särskild votering utröna, hvilkendera af dessa sednare Stånds beslut skall utgöra contrapropos. För att vinna rättelse häri, är det som jag anhåller om återremiss. Frih. Cederström, Jacob: Lika med den siste talaren, anhåller jag om återremiss af denna punkt. Det är tydligt, att ifrågavar. ord här icke blott innefattar en redactionslörm, ulan en bestämd bevillniugsgrund, hvarföre jag anser, alt voter.- propos. bort af Utsk. uppgöras. Hr Printzenskjöld, Carl: Jag kan icke dela den åsigt, Den 28 Januari. 533 som af de 2:ne sisle talarne i denna fråga blifvit yttrad.
Femte och sjette Propositionerna, (jaag. 31 och 3a) rörde bestämmandet af de så kallade respit - månaderna för Läns omsättning eller förfallodagen vid Banco-Dis - 4 Banco^Utskoltets Memorial N.-o 12g. conten och Låne-Contoiren; men sedan Högvördiga Preste-Ståndet den 17 dennes förklarat sig instämma i Vällofliga BorgareStändets och Hedervärda Bonde-Ståndets fattade beslut, angående respit-månaderna; så erfordras ej någon omröstning härutinnan, utan trenne Riks-Stånd hafva beslutat, att tvänne (alne) så kallade respitmånader, till omsättning efter förfa 11 od a gen, bibehållas endast för de Lån, som varit ställda och skola omsättas på fulla sex månader ; men der Lån sökes eller orasättes på någon kortare tid, får, vid framtida omsättning deraf, ej mera än en (1) respit-månad begagnas, Och komma följaktligen föreskrifter, i enlighet härmed, att inflyta i Banco-Reglementet, hvilket Utskottet ansett sig böra hos Rikets Ständer vördsamt anmäla. Ankom till Exped.-Utsk, d. 28 Febr. i83o. Utlåtande öfver anmärkningar från Vällofliga Borgare - Ståndet, vid Utskottets Memorial^ N:o itio, innehållande Förslag till jemkning ochOmröstnings-propositionerj i anledning af Riks-Ståndens beslut, i frågan om en på upplåning grundad discontering för handeln och den större rörelsen. Innan Utskottet går alt utlåta sig öfver ifrågavarande återremiss, anser det sig böra först upptaga de öfriga respective Ståndens beslut. Högloflige Ridderskapet och Adeln, under den och Hedervärda BondeStåndet, under den 19 dennes, hafva godkännt Memorialet N:o r20, med de rättelser, sorn blifvit anmälda i Utskottets Memorial N:o t2o|, samt sålunda antagit de föreslagna Voterings-propositionerna.
Uti de till fyllande af Statens, utöfver deordinarie inkomsterne, sträckte behof, anviste Bevillningsmedel, . genom Sjö- och Rand tt u 11 <1 ine samt Accisen, Postverket , Stämplade PappersInrättningen' och beskattningen för Hu-sbehofsBi-. -iuneri-rättigheten-, har Utskottet visserligen, flinnil flere sikta, och jem&t fördelade -inkomst - Bevillnings-Utskottets Betänkanden. g källor , men ehuru Utskottet har för afsigt att närmare utreda, om icke; afkomsten utaf någon bland dessa, särdeles af Stora Sjö-Tullen, kan, utan att hårdare trycka de skaftskyldige, förhöjas till en större behållning för det allmänna, inser Utskottet likväl, att den egentliga Bevillniogent måste till ett betydligt belopp ännu fortfara till inbringande af de för Statens underhåll oeftergifliga medel. Denna visshet har ihög grad ökat Utskottets omsorger. Det har från de Respective Riks Stander» fått emottaga Memorialer, af hvilka åtskillige, såsom uttryck af den allmän, na rösten, med mörka färgar skildrat Fäderneslandets ställning och såsom ett af de verkande medlen dertill omförmält en utöfver de enskildta tillgångarne flerstädes tryckande beskattning, under det andre yrkat minskning i Bevilfningen. Det lärer icke undfalla Riksens Höglofl. Ständers uppmärksamhet, att begge desse ämnen ligga utom grän* sen för Utskottets verksamhet, då det endast tillkommer detsamma, att uppgöra billiga och säkra grun) der för den blifvande Bevillningen, och sedermera, med fästadt afseende derå, jemnt och rättvist fördela den Bevilfnings-Summa Riksens Höglo!} Ständer sjelfve pröfva skäligt åtaga sig. Efter föregångne lång.ariga och brydsamma öfverläggningar, föranledde ej mindre af ämnets; vigt än de sins emellan skiljaktiga meningar, sora yttrats, rörande sättet att med möjligaste rättvisa och säkerhet vinna det åsyftade ändamålet, går Bevillnings-Utskottet nu, att till Riksens Höglofl.
M:t ansett böra lill aflönings-anslaget öfverföras, skulle under denna titel på staten uppkomma en tillökning af 8,894 R:dr 32 sk., hvilken tillökning likväl komme att godtgöras: dels derigenom att, då den å Stats-kontorets nya stat uppförda personal vore beräknad jemväl för handläggning af de ärenden, som tillhöra verkets nuvarande magasins-deparlement, hvars aflöning, ehuru af fortfarande egenskap, qvarstått å allmänna indragningsstaten, af berörde anslag borde till förstnämnde stat öfverflyttas 5,621 R:dr 32 sk., dels ock genom besparing å anslaget till chartae-sigillatse-omkostnader af 473 R:dr och af det lill Kongl, räntmästarne utgångna remisslage, 2,800 R:dr, eller tillsammans 8,894 R:dr 32 sk., hvarjemte i följd af regleringen skulle komma att derutöfver besparas 3,482 R:dr 32 sk. årligen, som, under serskildta titlar, för besörjande af verkets göromål ut - 424 Expe di lia n slits k o K c Is Förslag till und. Skrifvelse, A.-o 172. gatt, hvaribland den efter ofvannämnde öfverflyttning af en del utaf allmänna magasins-departementets aflönings-anslag uppkommande återstod af samma anslag eller 820 Ridr, som för närvarande borde ä allmänna indragningsstalen qvarstå, men, sedan nuvarande personalen afgått eller blifvit å nya staten öfverflyttad, ifrån samma stat uteslutas. Hvad E. K. M:t sålunda uti Dess nådiga proposition föreslagit, jemte hvad i öfrigt härvid förekommit och med frågan om Stats-kontorets nya reglering eger sammanhang, hafva Rikets Ständer tagit i öfvervägande, tillika med de förhållanden, hvilka på detta embetsverks organisation och göromål omedelbarligen skola inverka.
mera aldrig besvär m e d att taga i något slags betraktande, huruvida det fanns f o g i fruns anmärkningar, utan allt d ö m d e s öfver e n b a n k: » omöjligheten att göra frun till lags ». M e n g e n o m sin ömtålighet i d e n husmoderliga myndigheten o c h g e n o m de otaliga o c h minutiösa föreskrifter samt de icke alltid så välbetänkta som detaljerade anvisningarna för arbetssättet, hvilket en mera förståndig o c h erfaren h u s m o r skulle öfverlämnat åt den individuella arbetsmetoden eller handlaget, tröttade h o n sina tjänare o c h förlamade mången gång deras arbetsförmåga. » Det var då bra, att frun k o m m e d vadden, f ö r vi äro färdiga att sätta in fönstren när s o m helst, o c h här måste, förstås, nödvändigt bli i ordning, tills herrn k o m m e r. » » Ja, j a g skall själf lägga vadden i fönstret, » svarade frun. » ' Frun pekade på en knäckt ruta. » Ja-a, vet frun, fönstret stod spräckt på vinden, när v i skulle bära n e r det, » svarade Kerstin. » Ja, naturligtvis, » svarade frun, » allting går, förstås, sönder af sig själft. » » Jaha, det skall j a g säga frun, att j a g g ö r m i g inte till ljugare för e n fattig glasrutas skull ». » Jag sade j u alls inte, att Kerstin gjort det. märkvärdigt, att saker EFTER EN TECKNING AF ALGOT RINGSTRÖM. gå sönder så där alldeles af sig själft. » » Ja, efter fönstret minner m i g o m det, » sade Betty, s o m inkommit i rummet, » så v e t väl frun, att det är en stor spricka på d e n ena stora kristallskålen? » » Å bevars, hvad säger Bettyl » utbrast frun, m e d skäl ledsen öfver sin dyrbara kristallakål. » Men bur kan detta ha gått till? » » Ja, inte v e t jag, » svarade Betty lakoniskt. » Ja, m e n detta är då alldeles oförklarligt, » sade h o n.
Mundus illucens et illudens (Verlden, såsom föremål för Anblick och Åsigt); – errari per vagarn similitudinem, sophicam, poäticam, politicam; et, contra divinam rationem Tanti et Totius, humanum illud Abstracti et Absoluti, quia ecstaticè et sine modo, ipsam esse transcendentiam somnii et furoris. (Archimetriens Ontologia realis). Cap. N. Sensus (Sinne, eller Sinne och Känsla); – solo sensu ideam omnem intelligi, nec Sensum transcendi nisi per id, quod non intelligitur; ideale et reale nil esse, nisi minimum et maximum ejusdem Cogniti; attamen a dato dati videri ”a priori”, et, ad nihil usque, parum videri ”purum”. (Archimetriens Psychologia realis). Cap. V: Methodus (Lärosätt); der framställes Archimetron Minimi ad Maximum; unde omne patet sublime, et Mundi et Naturae et Numinis. (Archimetriens Cosmologia realis). Cap. VI: Scientia (Vetenskap); – ipsa ratio divina Tanti ac Totius observata; unde cyclopae)diae illa clara magnitudo. (Archimetriens Didactica realis. Cap. VII: Theologia: – Theomelos Harmoniae Totalis. Cap. VIII: Jurisprudentia: Cap. IX: Medicina: Cap. X: Philosophia: (Dessa fyra capitel omfatta samfällt de positiva vetenskaperna, såsom en Panharmonia realis af allt hvad Vetenskap är). Cap. XI: Stupor (Häpnad, Förvåning, Auktoritets-tro); – Autocratia imposturae doctoriae, et fanaticae transcendentiae omnis error ae terror. (Archimetriens Historia Literaria realis). Cap. XII:
Specie-Ducater, samt Guldoch Silfvermedaljerj är af några Ledamöter inom Riks» Stånden yrkad t: ak) att, under den tid Silfver-vexlingen är hämmad, Lån i Banken måtte kunna erhållas jemväl på Svenskt Silfvermynt , helst Beposit-räkning, om den bifölles, i alla fall icke blefve begagnad för mindre summa, än 5o R:dr i Silfvervärde; b) att Banken borde förklaras skyldig belåna äfven alla slags utländska myntsorter ; och Panco-U(sAollets Utlåtande N:o 82. *9 c) att Lån-rättigheten måtte sträckås också till utländskt omyntad t Silfver i allmänhet. Belåning af utländska myntsorter finner Banco-Utskottet alltför äfventyrlig. En undersökning om äktheten, fullvigtigheten och halten af hvarje serskild piece klefve dervid nödvändig, ledande till uppehåll och tidsutdrägt, samt i det närmaste onåöjlig, i fall Låne-anstalten i stort anlitades. Detsamma gäller 0111 allt arbetad t eller oarbetadt Silfver, som ej är med Controll-stämpel försedt. Dess värde heror helt och hållet af halten, som varierar i oändlighet, och ej utan smält-prof kan med någon säkerhet utrönas. Hvad åter beträffar Svenskt Silfvermynt, så blefve väl sådant blott i smärre poster belånadt mot ränta, då genom dess aflemnande på Deposit-räkning fulla värdet i Sedlar stöde att erhålla räntefritt; dock anser Utskottet en tillåtelses meddelande för belåning af Svenskt Silfvermynt ej möta något synnerligt hinder, då nemligen de så kallade Fyraoch Två-skillingsstycken undantagas, såsom varande oftast mycket nötta och undervigtiga; och Utskottet föreslår alltså, att vid ofvannämnde punkt, i öfrigt oförändrad, må tilläggas:
Utskottets förslag i öfriga punkterna, rörande regleringen af denna Titel, nemligen: i:sta punkten, med afstyrkande af den äskade tillökningen i Lots-Befälets aflöningssumma; 2:dra punkten, angående Lotsoch Båkmedlens jemte Danska Fyringsmedlens användande uteslutande till Båkoch Fyringsanstalternas förbättrande; 3:dje punkten, om bibehållande å denna Titel af anslaget för spanmålstransport och förbakning, samt 6:te punkten, om uppförande å Stat af ersättning i penningar för den förut såsom indelt upptagne skattetjäran från Gottland; äro af samtlige Riks-Stånden bifallne. Enligt ankomne Protocolls-Utdrag äro Utskottets förslag och tillstyrkanden, i afseende på regleringen af utgifterna under Riks-Statens 6:te och 8:de IIufvud-Titlar, dels af samtlige, dels af 3:ne Riks-Stånd bifallne. Vid Betänkandena JYyis 88 och 221, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Tionde liafvud-Titel. 21:0
Hvad Styrelsen och enskilde sedan år 18(8 gjort för begges hämmande, derom vet jag något; men om R. St:s åtgärder i dessa hänseenden, har under tiden nog litet försports. De, sorn sammansatt Utsktn vid denna riksdag, kunna säga eder, mine herrar, huru mycket dessa landsplågors afvärjande ingått i beräkningen vidHedamöters utväljande till ConsUsBevillntsoch Ekon.Utsktn. Dessas arbeten och R. St:s beslut skola utvisa i hvad mån de nit - Den 26 Februari f. ni. 4o5 älska för den sannskyldiga rötans borttagande ur Svenska samhällskroppen. I afseende på den förevar, adressens behandling, så tillstyrker jag, lika med så många andra talare, att J helt enkelt läggen honom till handlingarna. Den motgång, hvilken II. o. Ad. såsom Stånd, och Frih. Gust. Lagerbjelke, såsom skriftsställare, med tålamod fördrogo vid 1823 års riksdag; den bör, särdeles med afseende på fördragsamhetens till vext, sedan den tiden, hvarken gå Hederv. BondeSt. eller Hans Jausson lill sinnes. Hr von Hartmansdorff fortfor derefter muntligen: Bland de särskilda anmärkningar, sorn äro, gjorda, anhåller jag få upptaga följande. — Det är sagdt afen ledamot, att adresserna, i afsende på eholeran, antogos med äccla,- malion. Detta är likväl icke förhållandet. Beslutet alt den första skulle afgifvas, hvilken hade till föremål att tacka Konungen för omsorgerna mot cholerans inträngande i Riket, föreslogs af PresteSt. och antogs af de öfriga, men uppsattes af Exped.Utsk, på sätt dess förslag N:o 10 till und. skrifvelse!' utvisar. Den sednare adressen om npnhäfvande af spärrningarna mot eholeran uppsattes i Exped.- Utsk., sedan Ek on.Utsk. behandlat hufvudfråga. Exped.- Ulsk:s förslag blef lill och med återremitteradt, på sätt dess mern. N:o 16 utvisar.
Uxxlsit ock xo6k5n6 lior kiöcl. ock ^6«ln äen li OÄod, kreHe-8k§n<tsc öro il LorAsre-HlInclek 6en n - > Lon«Ie-8k!iiäsk <!en IL °» Stormägtigste Allernädigfte Konung. 3?är Riksens Ständer wid sistleden Riksdag, i följe af Eders Masits Nädiga Proposition, bcflöto för detta Konung Gustaf Adolphs och desi Familles afläAnunde ifrän Sweriges gränsor, blef den underhälls-summa, som honom anflogs, bewiljad under samma förbehäll som den först begärdes, nemligen iagtlakandet af det närwarandcs lugn och framtidens säker, het. För att ytterligare widtaga alla försigtig, hets mätt som till minnande af detta ändamäl kunna erfordras, och esler hos Riksens Stän. der förekomne anledningar, hafwa Riksens Stän. der nu bestutit: r.o Att till förtydlingande och för att gif. wa mera fullständighet ät deras redan förledit är fattade beflut, rörande för detta Konungens och desi Familles flyttning och wistande utom Riket, ytterligare förklara: det desia beflut in. nefattade det wilkorliga förbehäll, att hwarken f. d. Konungen eller nägon af desi Famille fful. le beträda Sweriges gränsor: om hwilket bestuts widmagthällande, och till minnande af det dermed äsyftade allmänna lugn och säkerhet, Riksens Ständer ät Eders Masit uppdraga och nu i underdånighet anhälla det mätte utan hin. Den ii October.
Malmuppfordring 50,801 Sk®, 46,806 Sk® T.v., Tackjernsblåsning 21,347 », 25,000 » », Gjutgodstill verkning 14,368 », 4,595 » B. v., Stångjernssmide 12,014 », 18,180 » », Jernman ufaktursmide 3,870 », 8,265 » ». Under ifrågavarande tidrymd hafva följande anläggningar af större betydenhet ägt rum, nemligen: Tunafors valsverk i Klosters socken åren 1858 och 1859 anlagdt i stället för derstädes förut varande stångjernsbruk, samt det af Herr Direktör Munktell år 1860 med betydlig utsträckning anlagda jerngjuteriet Klosters ström. Vid Tunabergs koppargrufva tillgodogöres fortfarande något garkoppar, som 1860 utgjorde endast 13 Sk® 7 L® 15 ®; hvarjemte samma år derstädes åstadkommits 18 Sk® kopparsmide. Bruken, med undantag af de mindre, mot gränsen af Östergötland belägna, hvilka erhålla en del af sitt bränmaterial derifrån, drifvas i öfrigt hufvudsakligen med egna skogstillgångar, och endast för tillverkning af spik förekommer användning af stenkol. Den egentliga fabriksrörelsen är icke utaf någon synnerlig betydenhet. Utom tre stycken pappersbruk och ett krutbruk förekommer endast en inrättning, som sysselsätter ett större antal arbetare, nemligen det nära härintill staden belägna Hargs bomullsspinneri med dertill hörande kemiska blekeri, hvars tillverkningsvärde år 1860 uppgick till 543,520 R:dr, eller 85,163 R:dr 50 öre högre än år 1855. Under förra femårsperioden minskades antalet handtverkerier, men deremot hade gerningsmännen och deras arbetare vunnit en icke ringa tillökning. Förhållandet under förevarande femårsperiod är alldeles motsatt.
St. täcktes bevilja bibehållandet till nästkommande Riksdag af de redan anslagne ett hundra tusen R:dr b:ko i och för samma ändamål som förut och hvilka nu annars egenteligen äro, till följd af bristande fullgöranden af förelagde vilkor, förverkade. Då Nyköpings län är ibland dem, hvilka minst kommit i åtnjutande af allmänna bidrag och dock, som kändt är, ej stått tillbaka i utveckling och äfven vid denna Riksdag föga eller intet för detsamma är begärdt, så vågar jag hoppas att R. St. skola bifalla denna min motion, hvilken jag vördsamt här framställt. Slutligen vågar jag ytterligare i ödmjukhet bifoga, att den frihet vid begagnandet af de äskade medlen, i fall de bifallas, medgifves, att summan må, utan direkte fästadt afseende på den plan som här blifvit framlagd, om så skulle behöfvas och finnas vara vid noggrannare undersökningar med omständigheterne öfverensstämmande få användas äfven i annan rigtning, blott samma bestämda ändamål, som här blifvit anfördt, vinnes; och blir således vilkoret för anslagets användande i alla fall, att det må begagnas till lättad kommunikation inom upgifne ort och inom båda här omnämnda linier, af hvilka möjligen den ena eller den andra efter blifvande förändrade förhållanden kunna få mer eller mindre faveur för sig. Begärdes på bordet. Hr Cederschiöld, Rob. Theophron, upläste 2:ne motioner af följande innehåll: l:o Ingen klagan torde vara mera allmän än den öfver tillväxten uti fångarnes antal och uti kostnaderne för deras underhåll, ty denna klagan höres snart sagdi från hvar mans mun, Men hvartill tjena väl dessa klagovisor? Månne vi ej vida bättre gagnade både det allmänna och oss sjelfva om vi anställde en allvarlig undersökning om orsakerne till detta på statskroppen frätande kräftsår för att såmedelst finna rätta botemedlet deremot.
Grundlagd under Drottning Christinas regering, på’ Hufvudnäs då varande säteris ägor vid södra ändan af Wenern, som härigenom den lilla sjöir Wassbotten och CarIsgråf förenar sig med Götha Eif, samt förmedelst slussarne vid Brinkebergskulle, Trollhättan, Äkerström och Ström med Elfvens utlopp och hafvet. Staden, till en början befolkad från den urgamla staden Brätte, sorn varit belägen en half mil längre söderut vid slutet af sistnämnde lillasjö, har ett för handel och sjöfart ganska gynnande läge, samt omgifves af en bördig och välbebodd landsort. Jemte de' genom Konung Gustaf Adolph den Stores stadfästelsebref, af den 4 Januari 1620, gamla staden Brätte tillförsäkrade jordägor och lägenheter, blefvo genom Drottning Christinas privilegier, af den 12 November 1646, för Wenersborgs anläggning donerade Hufvudnäs säteri med derunder lydande' hemman ocff 43 herrligheter, hvarförutan Staden sedermera inköpt till mulbete tvenne mindre hemmansdelar, så att Stadens hela område, svarande emot 7| hela mantal, utgöres af vid pass 3000 tunnland jord, deraf .omkring ?:delar äro till åker och äng uppodlade., samt innehafvas och brukas till ungefärligen halfva arealen af Stadens invånare och andre, som derå förvärfvat besittningsrätt, hvaremot andra hälften, bestående för det mesta af Gammelstadsjorden, ännu är bibehållen åt Staden till gemensam disposition, och utarrenderas förstadens räkning, tillika med Hufvudnäs-ön och sågverket derstädes.
Utskottets i samman - hang dermed gjorda hemställan angående Riksdags-fullmägligen Måns Månssons motion, och hafva nämnde § ocb hemställan jemväl af Ridderskapet och Adelil blifvit bifallna, likväl med iakttagande, att de föreslagna procent-beräkningarna skulle utbytas mot dem, som finnas intagna uti § 80 af Kommitlerades förslag lill Bevillnings stadga, enligt hvilken blifvit anslagna för Stockholms Stads Pröfnings-Komrnitté, första året fem procent och hvart ocb ett af de påföljande åren 2% procent, samt för öfriga Pröfnings-Kommitléer, första året 6 procent ocb för hvart och ett af de följande åren tre procent. Inom Bonde-Ståndet, som återremitterat lista ocb 3:dje momenten, men bifallit de öfriga, har jemväl yttrats den åsigt, att de föreslagna procent-beräkningarna skulle vara för högt tilltagna, och att ungefär samma beräkning, som af Koinmilterade blifvit föreslagen, borde fastställas. Då enligt momentet 4:o uti ifrågavarande § blifvit stadgadt, att den uti §§ 42 och 70 bestämda reseocb iraklamentskostnads-ersättning bör, ulan sammanblandning - Bevillnings-Utskottets Utlåtande M 34.
Enär Kongl. Maj:ts förnyade nådiga Jagt-stadga den 21 Oktober 1864 ganska tillbörligt bestämmer belöning för dödande af sådana skadliga rofdjur och roffoglar, som i Stadgans 20 § uppräknas, och bland dessa sistnämnda finnes upptagen äfven hök, men endast ett species, nemligen dufeller hönshök, fastän, som bekant är, alla öfriga sorters hökar torde vara lika “skadliga" som denna — den lilla sparfhöken, såsom borttagande nyttiga villebråds spädare afvel icke undantagen, — hvadan belöning jemväl bör utbekommas för dödande af hök, hvilket slag det än vara må, får jag vördsamt föreslå, det Rikets Höglofliga Ständer måtte besluta den förändring af bemälda Kongl. Stadgas 20 §, att orden “dufeller hönshök" uteslutas och ersättas med orden: hök, alla species. Om remiss till vederbörande Utskott anhålles. Stockholm den 14 November 1865. Gustafson, från Calmar län. 220 Motioner i Bonde-Slåndet 1865. Af Andreas Eskilsson från Blekinge län, om anslag till ersättning åt Kyrkhults församling i nämnda lån, för kyrkobyggnad, m. m. Sedan, till följd af Kongl. Maj:ts nådiga beslut, Jemshögs församling i Listers härad af Blekinge län blifvit fördelad i tvänne särskilda församlingar, Jemshög och Kyrkhult, har den sednare församlingen, utgörande 35| mantal, varit nödsakad att uppbygga egen kyrka, inköpa och bebygga pastorsboställe, anlägga vägar till kyrkan samt anskaffa behöfliga inventarier till kyrkan, m. m. Till bestridande af utgifterna härför har åtgått 62,000 R:dr Runt. Häraf har dock, dels genom bidrag från moderförsamlingen med 9,825 R:dr och dels genom gåfvor från enskilda personer med 2,000 R:dr, utgjorts tillsammans 11,825 R:dr, så att för församlingen återstår att utgifva 50,175 R:dr R:mt.