Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Regementen; samt alt 3:ne Regementens räkenskaper väl utvisade en vunnen tillökning i de tillgångar, sora den 1 Januarii i83o i dessa Regementens Beklädnads-Cassor förefunnos, men hvilket endast synbara öfverskott varit en följd af uppskjutna anskaffningar, som återstå att ofördröjligen besörjas. Och har, vid sådant förhållande, och om än det skulle kunna antagas, att de förminskade anslag för beklädnadsunderhållet, som de indelta Infanterie-Regementena från i83o års början uppburit, åtminstone tillsvidare och under en fortfarande iakttagen omtänksam och ändamålsenlig hushållning å vederbörande Directioners sida, icke beböfde ökas, samt att sålunda den besparing i Stats-Verkets bidrag, som genom 1S29 års reglering blifvit beredd, än ytterligare kunde Stats-Verket lillgodokomma, E. K. M. dock ansett hvarken någon ytterligare nedsättning i nu åtgående anslag tunna ega rum, eiler någon inskränkning uti den Direclionerne hittills rnedgifna rättighet att, för de dem uppå obestämda lider åliggande anskaffningar, de för närvarande befintlige tillgångar efter behof använda, emedan endast på sådant sätt fortfarandet kunde försäkras af den nyttiga anstalt, till följd hvaraf, med undantag blott för Helsinge Regemente, der Rotehållarne icke voro skyldige att till beklädnadens underhållande bidraga, de roterade indelta Infanterie-Regementena för närvarande äro försedde med en ny eller nära ny mundering i Rotekistan och en brukbar mundering i soldatens vård, att i mindre tjenstgöring begagnas. Rikets Ständer, sora i öfvervägande tagit hvad sålunda framställdt blifvit, hafva med afseende å de i E. K. M:s högstberörde Nådiga Skrifvelse meddelade upplysningar, bifallit, att anslaget till indelta Infanteriets Lifmundering må fortfarande å Stat uppföras till samma belopp, som vid sisth Riksdag bestämdes, eller till 71,000 R:dr, för att till det dermed afsedda ändamål i förut stadgad ordning användas. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M. härmed i underd. anmäla.
Presidenten tillräekeligt tillfälle att å den med 5 Leda - Betänkanden, N.o 128. 67 niöter organiserade Divisionen vara så jemt tillstädes, att icke de olägenheter ofta skulle inträffa, som roan 1 allmänhet velat genom tillökningen förekomma, utan fann K, Mtt att Svea och Götha HofRätter borde hvardera , utom President och Vice President, utgöras af Tjugufyra Ledamöter. "K, Mtt fann således godt i Nåder besluta följande tillökning i HofBätternes personal, nemi. Svea liofRätt: 3 Assessorer och 3 Fiscaler samt 1 HofRättsPost, hvaremot 1 Notarie-tjenst korome alt indragas. I Götha HofRätt; 2 HofRättsRåd, 2 Assessorer och 2 Fiscaler, samt i HofRälten öfver Skåne och Blekinge: 2 Assessorer, hvaremot HofRätternes Adjunctions-medel komme att såsom beständigt anslag upphöra; dock ville K. Mtt, då sådane medel framdeles kunde, vid inträffande Adjunctioner erfordras, derom vid hvarje tillfälle serskildt förordna; och förväntade K, M:t, att R. Sttr genom beviljande af nödige löner, sätta K. Mtt j tillfälle, att vidtaga denna högst nödiga eller så mycket möjligt varit inskränkta tillökning," Utskottet, som äfven för sin del funnit nödvändigheten deraf, att Rikets HofRätter icke sakna det antal Ledamöter och Tjenstemän, som för ett behörigt fullgörande af HofRättens åligganden och RättegångsÄrendernes oafbrutna och skyndsamma behandling må erfordras, har ock, med fästat afseende på de motiver som ligga till grund för de hos K. M:t gjorda serskildta underd, hemställanden om tillökning af personalen inom Svea och Skånska IIofRätterne, trott sig böra tillstyrka: 68 Stats-Utskottets Det R. St:r måga bevilja löner för det antal af 3 Assesorer, 3 Fiscaler och en HofRättsPost i Svea HofRätt samt för i Assessorer i HofRätten öfver Skåne och Blekinge, hvarmed K.
Linströms, om bestämmandet af an. slaget hädanefter för LagCommitéen oell indragandet af anslaget lör Comitéen till reglering af Rikets Embeten och Tjenster, samt för CoursControlleurerne i Stockholm och Götheborg; af Herr C. F. Lundinans, om befrielse för Magistraterne från ali befattning med LandlRånterierne* af Kongl. Msj:ts Nådiga Proposition, otn anslag till Veterinairlnrättningen i Hufvudstaden; af Herr J. Noraei Memorial, om anslag af medel till Kostnaderne i och för Hans Kongl. Höghet Kronprinsens förestående förmälning; af Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition om KrortoSkogarne i Riket; af Herr C. Beckmans Memorial om ändring i föreskrifterne för utgörande af HammarSkatten; af Herr A. Palms Memorial, om understöd till en Brobyggnad öfver Färjesundet vid Sigtuna; af Herr P. Lindqvists Memorial om nedsättning af Controll-afgifterne å Guld, Silfver och Tenn, jemte Heres yttranden i samina ämne; af Herr C. Beckmans, om aflöning för Wermlands Fältjägare-Regemente, jemte Herr Nilssons yttrande i ämnet; af Herr P. U. Huldbergs Memorial om befrielse för Wadstena Stad ifrån inqvarterings-kostnaden till den derstädes förlagde Garnizon; af Herr J. Haganders, oin upphörande af de nuvarande Ståndsklubbarne och inrättande af en enda klubb, gemensam för alla Stånden; af Herr C. Beckmans om dispositionen öfver den af Wermlands innevånare år 1788 sainmanskjutne Landtvårns - 6*6 Wien 2" Maji f. m. Cassa; af Herr A. J. Hiesleiters Memorial, om villkoren för återbetalning af det år 180g Fabriqueuren Lars Fresk beviljade Lån från ManufacturDisconten; af Herr P. LT. Huldbergs
H e m m e t är smutsigt och slarfvigt, och där finns aldrig en bit lagad mat att få. D e köpa ej tyg och sy kläder af åt sig och barnen, utan de köpa antingen färdigt eller ock låta de sy, hvilket ställer sig så ofantligt mycket dyrare. Penningarne räcka ej till, klädespersedlarna m. m. vandra till pantlånaren, och svårigheten att få dem utlösta blir större och större. Så småningom mista de allt, hvad de äga; missnöje och fattigdom hålla sitt intåg. Till hustruns okunnighet sällar sig nu ock liknöjdhet. Märta såg, huru helt unga hustrur ej ens brydde sig om att vårda sin egen person, utan voro smutsiga, trasiga, okammade, och hon fann deras hufvudsakliga sysselsättning vara att hålla ett barn på armen eller i knäet och samtala med grannhustrurna. Ej under att mannen då icke trifves hemma, utan dukar under för begäret att söka sällskap på krogen. Och dock förtjäna många af dessa lika mycket som K a r l Olsson. N ä r barnen bli större, tänka Karl och Märta därför flytta till en annan stadsdel, så att deras barn ej må komma in i ett dylikt lif. H v a d maten beträffar, så känner Märta ej till de nymodiga beräkningarna, att en man, 0 b Flossa-apparaten? T.iedherffR nfl.t.ATit. Prisd TTTsom arbetar, behöfver ungefår 1 1 8 gr. ägghviteämnen, 5 6 gr. fett och 5 0 0 gr. kolhydrater för att vidmakthålla sin hälsa och sin arbetsduglighet, men hon förstår, att mannens och hennes hälsa är deras hela rörelsekapital. Hon har dessutom ett säkert märke på sig själf; hon vet, att när hon nöjt sig med klen föda några dagsr, såsom när Karl var borta i Roslagen och begrafde sin far, så orkade hon ej sy eller sticka så mycket: hon blef så fort trött. Sådan mat, som fru Berg trakterade sin man doktorn med, vet hon, att det ej är värdt att tänka på. D e t skulle bli deras ruin, och hon måste se till att skaffa sig kraftig mat till långt billigare pris.
Uti de mångfaldiga debetsedlar jag haft i mina händer, har den ordinarie räntan aldrig varit debiterad annorlunda än först penningarna och sedan totalsumman af niarkegångsvärdet å natura-persedlarne. Jag vet derjemte att t. o. m. detta debileringssält icke på alla ställen iakltages, utan att Iläradsskrifvarne till lättnad i sitt besvär, understundom begagnar den, visserligen icke bestämdt tillåtna, men ock icke förbjudna, utvägen, att gifva hela byar eller hemman, som kunna innefatta flere åboer, en gemensam uträkning på den ordinarie räntan, hvarefter dessa hemmans-åboer uträkna hvar för sig den andel af skatten, som på dem belöper. Delta är, enl. mitt förmenande, icke orätt, ty Iläradsskrifvarne kunna icke alltid veta hvilka hemmansegare, som skola betala större eller mindre del af räntan, enär de kunna, utan föregånget laga skifte, hafva sinsemellan fördelat hemmanen i vissa smärre lotter, hvilken åtgärd icke alltid kan ligga till grund för debiteringen, ehuru den emellan de skattskyldiga måste utgöra normen vid räntans betalande. Således lärer R. o. Ad. finna, alt delta skäl, såsom saknande grund i sjelfva sakförhållandet, icke heller kan gälla. Sedermera och till genmäle ä min anmärkn. att man icke utsatt hvilka persedlar, som skola hänföras till antalet af småpersedlar, och hvilka som skola hänföras lill hufvudpersedlar, har man åberopat innehållet af K. propos:n och dermed velat bevisa, att de hufvudper - Den 5 Juli f. m 311, sedlar, som skulle komma i fråga att såsom sådana qvarstå i hemmansräntor, redan vore å priori af K. M. bestämda.
V i anföra därför oafkortadt kalenderns ord: » Hvilka oerhörda anst-rängningar v %rt folk dessa %r gjorde för att geiiom export af kvinliga hemslöjdsalster öka sina genom nödåren minskade inkomster från jordbruket, skola följande exempel utvisa - Af vadmal exporterades: 1867 ... 1,547 kg. 1868 51,749 » De följande .&amp;ren sjönk siffran till några hundratal kg. Af 7z.alfylle exporterades ': 1867 1,012 kg. 1868 13,005 De följande hren sjönk siffran till några liundratal kg. Af lhgarn, exporterades:. 1868 . 132,926 » De följande åren utfördes obetydligt lingarn. Af ullstrumpor exporterades:. 1869 34,729 De följande åren nedsjönk siffran till en obetydlighet. Genom dessa exempg får ' man., fortsatteii arbetet, aen föreställning om den ofantliga inkomst, som den kvinliga hemslöjden kali berada landet. Men vart folk liar med Iiansyn till fabrikerna och liemslöjden haft att genomgå samina skola, soin de flesta andra folk. Här liksom annorstädes, liaf va fabrikerna sin ' aningom vunnit allt större terräng B. Af de kartor, som äro bilagd; kalendern, framgår, a t t ' sp8nad stHr högt uti större delen af i inland, under .det vafnaden uti jiimfö- relsevis få kouii-nuner får samma goda.vitsord. Såväl spinad soni vafiiad synes dock ännu utgöra en viktig sysselsättning för kvinnorna p&amp; landsbygden, under det bruket att hemma förfärdiga kläder till familjens behof synes. hafva aftagit. Okunnigheten i tillklippning och sömnad af de enklaste plagg är., skrifves. det, bland allmogekvinnorna i allmänhet ' större än man skulle tro, och yrkessömmerskan användes icke Mott till hälgdagsdräkternas, men äfven till hvardagsdräkternas förfardigande ». Detta har så mycket större betydelse då i en del af Finlands kommuner kvinnornas rikedom besthr i deras kläder.
J a g slilpper dem icke med mindre de besvara hvarje skämt med ett spontant skratt, hvarje lmgg med ett glimt i ögat, hvarje allvarligt ord med ett allvarsdrag kring munnen, hvarje kvickhet ined applkder. Detta later sig endast göra gecom direkt tal, öga mot öga. Så snart ett manuskript ligger framför föreläsaren, har han tappat halfva spelet; publikens uppmarksainhet t %l ingen mellankomst af papper i ~ m e k k a, ty papperet absorberar den magnetiska kraft, 8om talaren äger och som m h t e odeladt spridas öfver församlingen. En timmes tid och nkgot därutofver för jag mina åhörare omkring bland svenska hem i staden och pk landet, i djupa snön och i ilen svenska furuskogen, d&amp; linnean doftar p i tufvorna. Vi dansa kring majsthgen ' tillsammans; vi doppa i grytan och fiska efter bönan i gröten. Vi tälja sagor och spökhistorier kring brasan, g % i julottan och se pk bruden med myrtenkronan i sitt ljusa hm. J a g M a r godt om Sverige, men rent idealiskt framställer jag det icke, ty ljus och skuggor måste följas &amp; t. Svenska bruk och seder, som jag sett och " lärt mig att vörda och älska under en mhgåiig vistelse i Sverige, framli3ler jag. Lat vara .att de gå all viirldens vag liksom nationaldräkterna, sagorna och de gamla visorna. Men så. länge intet för ' Sverige karakteristiskt träder i deras st-älle, utan allt lutar %t att göra lefnadssattet där det ' samma som hvarje annat lands i v h nivellerande tid, .så .länge skall jag genom mina enkla föredrag radda de gamla sederna, f r h att falla i glömska på denna sidan om hafvet. Föredraget är slut. Folket klappar i händerna, men Cijer kvar för att f&amp; en profbit af svenskt knäckebröd, föredragets ~pi6ce de r6sistance~. Aldrig hafva kakor och konfekt fikats efter med sådan begärlighet, af amerikansk ungdom i synnerhet, som dessa srnibitar a.f svenskt bröd, ej större än en tnm i fyrkant. Strykande ktghng!
Räntmästaren Gustaf Denis af Wåhlbergs pension med samt godtgörelse till fjerdingsmännen i 12 socknar inom Södermanland för minskad inkomst af Salpeter-hjelpen f) På föredragning genom Ecclesiastik-Departementet har Kongl. Maj:t den 14 dennes, enligt samma dags protokoll, beslutat härmed äska, att det åt Fetenskaps-Akademien förut beviljade anslag af 1,200 R:dr, till understöd ej mindre för anskaffande af teckningar utaf inhemska vexter till arbetet »Sveriges Flora” än ock för utgifvandet af teckningar utaf zoologiska föremål, måtte under nästa statsregleringstid få af Indragnings-staten fortfarande utgå; att likaså måtte förfaras med det anslag af 2,250 R:dr, som Sekreteraren Anders Magnus Strinnholm nu åtnjuter för utgifvande af sitt arbete: »Svenska Folkets Historia från äldsta till närvarande tider» ; att de på Indragnings-staten nu uppförda emeriti-löner för 2 50,807: 40. 750: — 800: —- 600: — 60: — 225: — 1,920: — 9: 41. Transport 55,180: 81. pro - Kongl. Maj-.ls Nåd.
Majit i nåder vägra sanktion å ifrågavarande förslag 49:o af den 22 April 1857, från Finans-departementet till Justitie-departementet öfverleninad den 10 pålöljde Juli, angående utvidgad arbetsfrihet inom fängelserna samt sättet för redovisande af de till Länsoch Kronohäktenas underhåll anvisade medel (61.) 1858 den 23 Februari i Statsrådet anmäld och nådigt beslut fattadt i anledning af framställningen om utvidgad arbetsfrihet vid fängelserna, men frågan om redovisningen af omförmälda anslag, till följd af de upplysningar Fångvårds-styrelsen afgifvit, förklarats icke erfordra vidare åtgärd; hvarom skrifvelse till Fångvårds-styrelsen under samma dag expedierats, Stockholm den 1 Oktober 1859. ex oflicio C. F. W. Lamberg. Uppgift å sådana mål och ärenden, hvilka till Kongl. Maj:t genom Rikets Ständers vid lagtima Riksdagen under åren 1856, 1857 och 1858 aflåtna underdåniga skrifvelser inkommit och tillhört Utrikes Departementets underdåniga föredragning: 50:o Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 30:de Mars 1857, deruti Rikets Ständer anmält det de godkänt och bekräftat de förbindelser i afseende å godtgörelse till Danmark för upphörande af Oresundska tullen, hvilka Kongl. Majit, genom med Danmark den 14 i samma månad afslutet Fördrag, Sig och Riket iklädt (52.) Kongl. Maj:ts har uppå Utrikes Departementets föredragning den 3 derpå följande April i nåder gillat och ratificerat samma Fördrag, äfvensom den 23
“Tänk, om karlarne i allmänhet, innan de trädde i brudstol, skulle gå till doktorn med fästmön för att få sådant intyg ... Ni kan vara säker på att ni icke skulle ha fått veta något här.“ Den af sin misstanke marterade mannen såg genomolycklig ut. “Jag kan ge er ett bättre och klokare råd!“ återtog den värdiga frun. “Då ni återkommer till ert eget hem med fästmön, så för henne in i det rummet, der er mor dog – tala då vackert och öppet med henne, och bed henne vid fästegåfvan (hon vet nog att ni menar evangelium) försäkra att hon tryggt kan behålla den!“ “Tusen tack – det var taladt med visdom ... Så skall ock ske.“ Hans ansigte fick en strålande belysning. “Godt ... Gå nu, käre vän, och hemta hit Kerstin Maria, så får jag se henne, medan ni dricka en kopp kaffe hos mig!“ Några minuter senare återkom han med en ung qvinna, som han sköt före sig. Denna unga qvinna, Kerstin Maria, rak och högväxt, var verkligen en ovanlig skönhet. Men hon hade i sitt väsende en sällsynt och oåtkomlig tillbakadragenhet. Den härflöt icke af blyghet eller oro, utan syntes tillhöra en skygg och inbunden karakter. Men den gamla doktorinnans tillvinnande vänlighet uppmjukade slutligen stelheten. Kerstin Maria blef då så älskvärd och visade, efter sin lefnadsställning, en sådan god takt, att hon intog icke blott fästmannen, utan äfven sin vänliga värdinna. Vid afskedet sade denna helt sakta till Berthold: “Tro mig, ni har aldrig behöft frukta för denna qvinnas lättsinne ... Men akta er för att visa henne misstro! All er lycka i framtiden kommer att bero på att ni inger henne förtroende. Hon har ett icke vanligt sinne.“ Det tillkommande äkta paret reste den dagen icke längre än till några slägtingar, som Berthold hade i vägen och hos hvilka han tänkte taga nattqvarter. Men här, i det rika, på gammaldags allvarsamt sätt ståtliga nämdemanshuset blef Kerstin Maria icke så behandlad, som Berthold ansåg sig kunna förvänta.
Vid den, till följd häraf, genom Konungens Befallningshafvande» försorg den 29 Augusti verlt3tällde Inventering, har rnerbernälde Handlande anfört , att han, i saknad af porto, frihet förde penninge-poster, han från Riksgälds - Contoiret erhållit, samt i briet på annan säker lägenhet för Små-Sedlars nedsändande, varit nödsakad låta i Stockholm förvexla 1000 st. på a R:dr, och 1000 st. på En Riksdaler uti några större Discont - Sedlar och dem till Götheborg afsända; men de öfrige, eller 1000 st. på En R.dr och 3000 st. på 16 sk. hade han lålit hos sin CommiSsionair i Stockholm qvarstanna, intilldess de med en otnförmäld lägenhet till Götheborg kunde blifva nedsände; hvarjemte han, jefter hvad Inventerings - Instrumentet innehåller, framgifvit uti Götha Canal DiscontSedlar af åtskillige valeurer från 5 till 50 R:dr en Summa af 2,466 R:dr 32 sk. B:co, svarande mot Riksgälds-Sedlar R:dr 3,700. samt uti diverse Små Riksgälds • Sedlar — 1,000. Tillsammans Om och huruvida de från Riksgälds • Contoiret för de öfriga fyra Länen uttagne Vexlings-medel blifvit mera ordentligen till deras rätta ändamål begagnade, sådant kan icke af Contoirets Handlingar utrönas, emedlertid har det yppade förhållandet med den Summa af 5,000 R:dr, som från Stora Kopparbergs
» Ä t nu, söta lilla Bella, eljes får lille Erik något nytt alster af eder orimligt flitiga penna. » » Därom är icke heller numera frågan. Jag din mat! » Lille Erik var en gosse, men mot bonom har i stället slagit mig på att komponera muhyste Bella ingen hemlig afundsjuka, hvadan sik; det är mera ovanligt för en kvinna och denna drifkraft icke där kunde med åsyftad har följaktligen bättre utsikt till framgång. Jag verkan användas; ett nytt försök därmed må- kommer for att be eder kasta en blick på denna min komposition. » ste göras. Med en tafatt åtbörd, påminnade om en » Ä t nu, söta Bella, eljes får Miss din mat! » Brodérnålen blef då det verktyg, som under Miss var katten^ lekkamraten, vännen, jäninhalfvuxen pojkes försök att vara ledig och flere år flitigt användes af Peggy Hård samt äringen och, i VISS mening, jämnliken, där obesvärad, räckte hon honom sin pappersrulle. två äldre systrar till henne, och som de voro ledde försöket till önskadt resultat; den slum» Men hvarför gör fröken sig egentligen så alltför rättänkande och upplysta för att, så- rande afundsjukan emellan de två väcktes. mycken möda? » sporde den gamle, i det han som många andra, vilja arbeta i hemlighet, » Ni har ju en anställBella åt glupskt, under det hon sneglade vecklade upp noterna. utan gjorde det öppet samt både fort och utbort till Miss, som kisande och spinnande bening, som bör kunna tillfredsställa såväl edra märkt väl, så saknades heller aldrig arbete traktade läckermunnen. materiella behof som — hvad skall jag säga? för dem, utan de erhöllo så mycket däraf, Efter den stunden var katten alltid tillstä- — er begåfning; och jag, som kännt er allt att de kunde dela med åt flere andra, som des, då Bella bjöds på mat, och försummade sedan er skoltid, har aldrig haft en aning om, behöfde och ville förtjäna.
På Landet stånde bränningsrätlighetens innehafvare öppet att densamma, ostyckad, upplåta åt annan å Hemmanets, Hemmansdelens eller Lägenhetens egor boende person, så vida denne icke är sjelf berättigad att brännvinsbränning idka; äfvensom det vare tvänne eller flera inom samma byalag obetaget att, emot samfälldt erläggande af den på gemensamma Brännviiisredskapen belöpande brännvinsbränningsaf - ia6 Bil. t. Exped.-Utshottets Mémorial, N:o 374. gift och behörig anmälan vid Mantals-och Skattskrifning, deras brännvinsbränningsrättighet utöfva med gemensam, på en viss uppgifven lägenhet, inrättad panna, livilken dock aldrig må öfverstiga Femtio kannors rymd eller vara af annan, än vanlig enkel construetion. 7 §• Af de fleste röstegande invånare i hvarje Stad må det bero, alt i den ordning, som uti hvarje Stad för beslut om Stadens inkomst eller utgift iakttages, bestämma huruvida den Brännvinsbränning, hvartill Staden, efter värdet af de serskilda jordiotterne är berättigad, skall åt dessas innehafvare upplåtas, eller för Stadens gemensamma räkning ulöfvas, och om Brännvinsbränningen skall ske med serskilda pannor, efter hvarje jordlotts värde, eller ock i ett eller flera sammansatta verk, efter alla eller flera jordlotters sammanslagna värde; dock får af sådana föreningar icke begagnas större, än en r)o-kannors, på visst uppgifvet ställe inrättad, panna af enkel beskaffenhet, derest Kongl. Maj:t icke, i betraktande af serskilda omständigheter, annorlunda redan förordnat eller framdeles förordnar. 8 §.
I den* na fråga protesterar jag emot ett uppskof med afgöranrlet utöfver den tid, hvartill, som jag redan nämnt, någre Ledamöters förenade begäran lagligen föranleder, emedan jag skulle anse det vara högst oformligt besluta ett län» gre uppskof med afgörande af ett Mål , som rätteligen för verkställigheten icke är i behof af något beslut, och hvars snara expedierande helgden af Enskildtas lagliga rättigheter pä-; kallar. Frågan om Canal Discontens reglering står ej i något slags sammanhang med det, ta ämne. Herr Cederskjöld: Må hända jag ej rigtigt minnes 18(5 års Ständers beslut i denna del, och då tilläfventyrs flera torde vara i samma belägenhet, är detta ett ytterligare skäl för mig att anhålla, det Målet måtte få hvila, på det vi emedlertid kunna få tillfälle taga så mycket närmare kännedom om saken. Men så mycket vill jag likväl minnas, att Bolaget ålades bygga Canalen, mot erhållande af ett årligt Lånebiträde af 300,000 R:r till år 1820 , eller, om Riksdag då ej inträffar, till nästa Riksdag derefter, då det står Ständerna fritt att vidare derom besluta j och gör Bolaget minsta svårighet vid att uppfylla sin förbin* delse under denna tidrymd, så förfaller, i och med detsamma, Riksens Ständers förbin? delse af sig sjelf, Den 9 Maji. Herr af Brinckman, Gustaf: Den värde Talaren Herr Cederskjöld har, under det han velat visa att närvarande fråga har oskiljagtigt sammanhang méd frågan om Götha Canalbyggnads fortfarande, ingått i sådana detaiiier, som ej höra till det ämne-, hvilket nu är under öfverläggning.
Stats-Verkets påräknade Netto-inkomst , 2,388,000 Till Tull-Verkets Stat och Utgifter 562,000 Salu-Accis af Staderne Post-Medel ■■ Stats-Verkets påräknade Netto-inkomst 100,000 Till Post-Verkets Stat och Utgifter 350,000 Chartce-Sigillatce-mede/j på förslag Bränvins-afgift, dito , Penningar. 1,503,700 3.000 8.000 14,000 1,528,700 2,950 000 7,500 450.000 357.000 750.000 Indelte Räntor. Eller de för föregående åren inflytande Statsmedel 4,514,500 119,250 Summa 16,162,450^ — /—/352,77814^/—/1,39Q,295|— 9 Spaninul. Indelt. Oindelt. Summa. S tunina Banco. Mått. Markegång på Förslag å ä li:dr Tunnan. Mått. Värde å 5 R:dr Tunnan. Mått. St. Huf - T:r k; r 317 317 Kongl. Hofoch Slotts-Staterne: Kongl. Majds Hofhållning Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens dito 150,000: samt tillökning i anseende till ökade utgifter för Deras Kongl. Högheter Arf-Furstarne 20,000: — Hennes Kongl. Höghet Kron-Prinsessans Handpenningar Meublers underhållande å Kongl. Slotten • • • • Kongl. Hof-Stallets utfordring Kongl. Stoltets Police-, Lysoch Renhållning Ved och Kol flir Kongl. Hofven Drottningholms och Svartsjö Slott Gripsholms dito Ulricsdals dito Haga Lust-Slott och Park Strömsholms och Kungsörs Slott , Rosersbergs dito Summa vucl-Tileln Litt. B. Penningar • Indelte Ränloi • Spanmål. Summa Banco. Oindelt.