Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Såsom motbjudande, orättvis och skadlig framstår för mig den lika arfsrätten emellan son och dotter uti sin tillämpning inom den medborgare-class den närmast rör, nemligen Bonde-Ståndet. Bondesonen inviges uti sjelfva födelsen åt^ en tungare möda än dottern. Såsom barn, gungad på faderligt eller moderligt knä, erinras lian redan derom. Ibland mödorna och arbetet uppväxer han, och blir man. Fäderneslandets tjenst fordrar det — och han måste genast tillgripa vapnet, lemna den faderlig» hyddan, och såsom soldat inträda i lederne; han måste fördraga alla fälttågets olägenheter, skiljd ifrån hemhfvets lugna förhållanden, mäste han möta alla krigets faror, medan systern ostörd njuter alla lifvets beqvämligheter. Kanhända återser han hembygden, men det är ej denne raske yngling, som derifrån utgick, — det är den sjuklige, sårade krymplingen, den trötte krigaren, sorn hemkommer. Och nu skall häri dela ?rf med den med mödorne ech faran föga 38 Bil, lill LtigUukottrfs Utlåtande N:o 122. bekanta systern ! Är detta rattvist ? Nej, mitt bjerta ogillar en lagstiftning, sorn glömmer och förbiser elen tunga mödan, f)e vådor och försakelser, som i sarnhällslifvet möta mannen och göra honom lika lottad med den i hemlifvets qvalm utvecklade qvinnan. Inför nationen, hvars Ombud jag är, inför samtid och efterverld, som skola bedöma mitt handlingssätt, förklarar jag, att för min hembygd, den nordligaste delen af riket, som måste vara beredd att först träda den pårusande fienden under ögonen, är den föreslagne Lagstiftningen, icke allenast olämplig, utan äfven i högsta grad skadlig. Då den uppväxande Bondesonen der är nog lycklig att få lemna sin arbetskraft till stöd åt en vacklande, trött och åldrig fader. Han måste då oftast tjena utan lön, då systern merendels bittida, och med stor kostnad för föräldrarna bortgift , är främmande för de uppoffringar af utsigter för sin framtid b rodren i hemmet måste underkasta sig.
om det också var litet bäskt att ibland höra sanOch på allt detta Almlöf-Demoheaa i » De båda ningen. döfvfe » — det vill, som alla veta, säga högtider af Så en dag, fram på vårsidan, när hon slagit skratt. Man troppade också af från den matinén sig i ro för att läsa sina kära tidning, föllo henmed mer än vanligt briljant aptit till sin söndagsnes ögon på en annons, som riktigt kom henne middag. att spritta till. Där stod: • » Lediga folkskolclårarinnebefattningen i Akelösa — KONSERTERNAS FLÖDE under den gångna veckan har varit riktigt vårflodsymnigt, som det plägar i församling, Kronobergs lån, sökes inom sextio dagar från den 75 april hos hufvudstaden vid denna årstiden. Hr Sven SchoGeorg Thorell. lander hade naturligtvis ett proppfullt hus, när han Skolrådets ordförande. » för andra gången bjöd oss sina täcka franska och • vissa mellanrum i salen, kunde hvar och en öfvertyga sig om afsändaiens snabbhet. I första täflan, emellan damer, är det oss ett nöje att kunna meddela, att vår landsmaninna miss S. E. Sandberg tog första priset för afsändning. Hon expedierade nemligen 555 ord på 11 minuter och 14 sekunder, så- ledes i medeltal 44 och ett hälft ord i minuten. Vid mottagningen erhöll miss C. White första priset och miss Sandberg andra. * Kvinnofrågan i Frankrike. År 1870 var det, om man undantager lärarinnorna, endast 5 — 6,000 kvinnor i Frankrike, som innehade platser i statens och det allmännas tjänst; nu öfverstiger deCarl Johansons Möblerings-Affär, lärarinnas roman. En svensk, kulturbild, Stor ibland 1. utställning och försäljning af alla slags moderna Smyrna-Mattor r.. samt Gardiner m. i ... i m. Möbler, Sängar och Fullständig eller delvis möblering,. - I, — 1 I 1_ „ .J 1 J Sängkläder, Möbeltyger, Mattor, däroch dekorering af våningar verkställas stilriktigt „ DLLLLNN ^IR / .R IDUN 128 att få råka Axel.
Artilleriet är ej blott på en gång infanteri och kavalleri, samt förbundet till dessa bådas tjenstgöringar, utan tillika en vetenskapligt bildad corps, hvars tid upptages af åtskilliga sysselsättningar, helt och hållet främmande för alla andra. Dessa mångartade befattningar upptaga icke blott dess tid, mer än sådant sker för de öfriga, utan vålla äfven en slitning af kläder, större än vid något annat vapen. Artilleristen gör vakt som infanterist, läi’ rida, kommenderas i stallet och exerserar som kavallerist, samt har dessutom att bestrida handräckningar och göromål af många slag vid laboratorium, på artillerigården, vid målskjutningar, m. m. I dess exersis finnes dessutom ett tempo, som icke förekommer för någon annan trupp, men som på en dag ofta kan repeteras, ett tallöst antal gånger, jag menar afoch nppbröstning, d. v. s. under manöver med anspände pjeser till häst, när kanonen skall uppeller nedskrufvas till skjutning, eller, efter verkställd sådan, till march. Underofficern, som detta åligger, måste då skyndsamt kasta sig af hästen, för att hinna fram och verkställa orderna, samt åter när skjutningen är slutad, eller ingen sådan ens ägt rum, och han å nyo nedskrufvar kanonen, skyndsamt springa upp på sin häst, för att ej bli efter den bortilande truppen. Denna del af exersisen är den mest klädesslitande man kan föreställa sig, och i detta hänseende ensamt motsvarande infanteriets hela exersis slitning. Betraktar man artilleriets uniform, så finner man att denna är lika dyr som gardenas till häst och fot. Jag har visat att dess tjenstgöring är mera invecklad, trägen och mångartad, än deras. Det skulle då tyckas billigt, att dess underofficerares beklädnadspenningar åtminstone vore lika stora med gardenas. Förhållandet är likväl alldeles tvertom.
Der vi började! _______ TILL DAMASKUS Akt V. 1:o. Hos Läkaren. 2:o. I Gathörnet. Till Damaskus. AKT V. _____ HOS LÄKAREN. Dekorationen ungefär som förut. Men vedtrafven hälften mindre. Vid verandan stå på en bänk kirurgiska instrument knifvar, sågar, tänger etc. LÄKAREN (är sysselsatt med att putsa sina instrument). SYSTERN (ut från verandan). Det är en patient som söker dig! LÄKAREN. Känner du honom? SYSTERN. Jag har icke sett honom, men här är hans kort. - LÄKAREN (läser på kortet). Vet du... detta öfvergår allt hvad jag hittills varit med om... SYSTERN. Är det han? LÄKAREN. denna rättframhet cynisk, och känner den som en utmaning. Emellertid, låt honom komma hit! Det är han! Ehuru jag icke ringaktar courage, finner jag dock AUGUST STRINDBERG SYSTERN. Är det ditt allvar? LÄKAREN på ditt enkla rättframma sätt. Fullkomligt! Men om du vill, kan du ju konversera honom litet SYSTERN. Det hade jag redan ämnat... LÄKAREN. nérhyfveln. Godt! Gör du grofarbetet så skall jag komma efter med fa SYSTERN. förbjuder dig att säga. Ja lita på mig; jag skall säga honom allt hvad ditt goda hjerta - LÄKAREN. tappar humöret. Tyst du med det der hjertat, och skynda dig så att jag ej Men stäng dörrarne! TILL DAMASKUS SYSTERN (går). LÄKAREN. Hvad gör du borta vid soptunnan der igen, Cæsar! DÅREN (fram). LÄKAREN. i ditt knä; hvad gör du då? Hör du Caesar, om din fiende kommer och lägger sitt hufvud DÅREN. Jag skär af honom hufvet! LÄKAREN. Så har jag inte lärt dig! DÅREN. det tycker jag är synd. Nej, du har sagt att man skall lägga glödande kol på't; men LÄKAREN. listigare.
Prat. jgiy.jstg4-de Sami, 3.3y8 Stats-Utskottets Betänketiden', rare och Kamererareuti Rikets Collegier i Lön åtnjuta, som uppå 1778 års Stat innehade 333 Bulrs Lön. Landt ■> Räntemästare och Krono* Fogdar, lika med de Karnmarförvandters Lön i Rikets Collegier, sorn uppå 1778 års Stat innehade 150 R:dr Lön; samt Häradsskrifvare lika ned Kammarskrifvare, som efter I778 års Stat innehade 100 R:drs Lön. Efter denna beräkning skulle en Landshöfdinge, som innevarande år erhölle afsked Undfå 3,392 R:dr 4 sk. i Pension, En Lands. Secreterare eller Lands * Kamererare 963 R:dr ö8 sk.; En Landt - Räntemästare eller KrönoEogde 488 R:dr 37 sk. samt en Häradsskrifvare 327 Ridr 9 sk. Stats - Utskottet anser likväl det förbehåll härvid böra äga rum, att om den på Stat varande så indeldta som contanta Lönen för någon af ofvannämnde Embetsoch Tjenstemän, Uträknad den förre efter förvandling och Markegång, skulle befinnas utgöra mindre än den Pension, lian, efter ofvan föreslagne Classification, skulle äga att Undfå, så bör en sådan åtnöja sig med bibehållande af den indeldte Lönen i Pension. I öfrigt får Stats-Utskottet hemställa, att för den afskedstagande Civile Penninge - Löntagaren äfven måtte stadgas enahanda vilkor, som här ofvan, för den indeldte blifvit föreslagit, nemligen, att han, jemte fyllda 70 år, bör hafva tillbragt minst 30 års oafbruten tjenstetid för att kunna erhålla Pension. Med full öfvertygelse om det rättvisa och hilliga uti den af Stats - Utskottet nu gjorde Stais Utskottets Betänk anderia i 3 79 framställning, får Stats - Utskottet till Riksens Höglofl.
Med denna sistnämnde] method öfverensstämma närmast de straffbestämmelser, som det af f. d. Lag-Comitéen afgifue förslaget till en ny Brottmåls-lagstiftning innehåller; men Pensylvania-methoden har också dervid icke kommit under belragtande, emedan den, ehuru i andra länder införd och försökt, hunnit en fullständigare utveckling, först sedan Comiteen fulländat sina arbeten, hvaremot Kongl. Majrts Högste Domstol, uti dess utlåtande öfveå- Lagförslaget, tillstyrkt antagande af denna method. På sätt Lag-Utskottet serskildt redan yttrat, genom Utlåtandet N:o 142, möter väl betänklighet alt nu antaga någon viss method, såsom allmänt gällande för framtida verkställighet af fängelsestraff; men delar emedlertid ovedersägligt, att straff-fängelserne i sitt närvarande skick och den method, sorn der hittills varit följd, måste förändras, då det är allmänt erkändt och, genom en beklagansvärd erfarenhet bekräftadt, att. ändamålet dermed ingalunda vunnits, utan tvertom på det mest eftertänkliga sätt motverkats, åtminstone så vidt den brottsliges förbättring varit åsyftad; och förändringen bör så mycket mindre helt och hållet uppskjutas under afbidan af den förväntade nya brottmåls-lagstiftningen, som, just för den slutliga pröfningen af Lagförslaget, det är angeläget, alt lämpligheten af den ena eller andra straffmet hoden må genom någon erfarenhet äfven inom fäderneslandet vara känd. — Vid valet af sättet att tillvägabringa förändringen, så vidt den nu kan ega ruin, tveka Utskotten icke att gifva företräde åt Pensy!vania-methoden, såsom mest verksam att hämma brottet och förbättra den felande, samt, åtminstone för många arter af brott, serdeles tillämplig äfvön efter nu gällande lagstiftning.
På grund af detta R. St:s beslut, bildades ock följande uret ett nytt bolag, som i8i5 öfvertog verket och började genast verkställigheten af R. St:s gifna föreskrifter. Det dröjde likväl icke länge, förrän den bestämda summan befanns alldeles otillräcklig, och fråga uppstod, antingen hela företaget borde afstanna, eller ytterligare medel anskaffas för dess fullföljande. Man föresåg, att i förra fallet skulle både de nu och tillförene nedlagda kostnader blifva alldeles fruktlösa, i det sednare åter, och om verket sattes i fullt stånd, hoppades man att efterhand, om icke genast, kunna erhålla någon ersättning för sina uppoffringar; och under denna förhoppning hafva verkets nuvar. ägare besegrat alla svårigheter, så att både grufve-brytningen och flerehanda fabrikationer för tillgodogörande af den eldfasta leran under flera år varit i full gång, så att dessa produeter af erkänd godhet blifvit spridda och begagnade öfver bela landet. Härvid bör dock anmärkas, att ehuru kolbrytningen i nya grufvan nu verkställes på dubbelt större djup, än i den gamla, och således är förenad med större kostnader, har dock försäljuings-priset på den bästa kolsorten eller Pi:o 1 , i följd af den starka importen af Engelska stenkol, måst nedsättas 25 proc. under hvad de förut gällde, hvaraf synes följa, att i den mån importen af Engelska stenkol underlättas, skall afsättningen å de inhemska ännu mera försvåras. Under flera förnyade besök, vid Höganäs under de sednare åren, och derigenom vunnen kännedom om ställningen och hushållningen derstädes, har jag inhemtat, att de, från och med 1825 till och med i838 års slut, för verkets istånd - Den 5 Mar> f. m. sättande nedlagda kostnader, inberäknadt dyrbara ångmaehiner, schakt-sänkningar saint fabriks-anläggningar na. ra. uppgingo till det betydliga belopp af 612,407 r:dr b:co, öfverstigande den af R. St. för ändamålets vinnande bestämda sunaman med icke mindre än 4I2>4°7 r:dr.
Att Utsk. skulle generelt framställa Styrelsens karakter, det vore åter att fälla en opinion på förhand för R. St.; och J håfven redan hört, mine herrar! att det vore, efter inin tanke, att alldeles bortfuska all effect af 107 §:n. Då, på sätt jag förut skrift!, yttrat, jag icke kan anse meningen dermed vara annan än den, att, der behofvet anvisar, göra en protest mot styrelse-systemet, i följd af de upplysningar man fått, men att denna, för att icke sakna moralisk kraft, bör härflyta från Standernes subjectiva känsla med afseende till det objectiva de funnit i anmärknlna; så vill jag för min del icke hafva någon annan grund för denna yttring än — blotta upplysningar. Slutligen får jag öppet förklara mitt ogillande af det skratt, hvarmed man har mött Hr Dalmans yttrande om den möjliga effecten af tidningarnas afstannade utgifvande 183S; ty, efter min åsigt, hade det icke föranledt till ämnen för fägnad om redactionerna vidtagit inställelse af sina dagblad under nämnda tid. Frih. Cederström, Jacob: Jag ämnar icke fortgå på den bana, som hittills varit följd af de flesta, nemi. att upptaga de särskilda anmäl kn:spunkter, som Utsk. framställt; men jag ämnar i främsta rummet upplaga Utsk:s sätt att fullgöra sitt af grundlagen ålagda värf att granska Statsrådets prot. och hvad deraf följt. Utsk:s besynnerliga betänk, i detta afseende har varit följdt af ett annat under N:o 17 afgifvet meinor. med åtskilliga rättelser af så väl namn som former.
Ett fritt, sannt, medborgerligt ädelmod är den säkraste insatsen på dygdernas lotteri; då tappar man aldrig. – A propos af ädelmod: hvad säger ni om Stockholms-Posten? Ett besynnerligt nöje, att göra sig till en alla rimmares harskramla! att efterfika högheten af en Kritikens Cerberus! Och minns ni gläfset mot Leopolds Ode? Men – så recensera småherrar; eller Vestgötar, som blifvit det. P. S. Fru Nehrman är död och begrafven. Och jag är åtminstone död – moraliskt död, i denna Lärdomens Öcken! Lund d. 12 Oct. Jag gläder mig åt er lycka, Candidat – nu Secreter! och förlåter ert brott högtidligen. – Det der grafstycket gjorde mig likväl några ögonblicks vånda. Doctorn kommer till mig, betagen –”läs! läs högt! ”– Jag tar, känner lite tvång öfver bröstet, affecterar frihet och ointeresse, läser med all möjlig pathos – slutar, admirerar det – Doctorn visar mig ert ärkemoraliska P. S.; och der sitter jag! förbluffad, upptäckt, rodnande! – Jag måste tillstå, att jag fann i dessa lappris-raderna ett offer, ädelt ända till charme. ”Det är, få mig skam @ en reel påk”19! var Doctorns plaudere; och vår välälskade Ståhl, denne Nathanael och rätte Israelit, som just då var hos mig, instämde i samma äresång. – Tillstå mig, Candidat, att en dygd är någonting verkligt, och att det ges en skillnad mellan falsk och sann ära! (Annars måste medges, att stycket är möjligast illa tryckt – med tryckfel på titelbladet! Bokstäfver som i sal. Farmors psalmbok!) Tack för bok-omdömena! De äro värda er själ. Gråta öfver Juliet – förtjusas af Home: – jag begär icke mer af en karakter, som jag skall bli kär uti Men ”komma upp!” – taga ”turen åt Göta Hofrätt!” – ”engagera” mig! – Hvartill tjena dessa plågande uppmuntringarna? Engagera mig! Förkastad af alla landets Gudar:
Ersättning för utöfver markegångspriset förhöjd betalning till inqvarteringsgifvare för dagportioner vid indelta regementernes marcher till och från möten. Då under åren 1844 med 1848 utgifterna på detta reservationsanslag i medeltal utgjort blott 5,663 rdr 37 sk. 3 rst årligen, och vid sistnämde års slut de reserverade besparingarne å anslaget uppgingo till 38,280 rdr 40 sk. 11 rst., vill Kongl. Maj:t föreslå Rikets Ständer, att berörda reservationsanslag nedsättes till 6,000 rdr årligen, med förbehåll likväl Transport r:dr 62,362: 40. Kongl. Majits Nåd. Prop. om Statsverk. 1850. Transport Rdr likväl att, på det bristande tillgång för de med detta anslag afsedda utgifter icke må äfventyras, de derå vid nu gällande Stats-reglerings tilländagående befintliga reservationer förblifva till Kongl. Majlis disposition för ändamålet qvarstående. Värfvacle Arméen. Med anledning af det vid Garnisons-regementerne i Stockholm anställda Presterskaps, på anförda skäl, som af det härvid bilagde Protokoll inhemtas, gjorda och af vederbörande embetsmyndigheter förordade underdåniga framställningar att, till någon ersättning för den, genom Kongl. Cirkulär-brefvet den 6 Oktober 1842 dem frånkända högre tjenstårsberäkning, hugnas med dels löneförbättring och dels nya löner, finner Kongl. Maj:t i Nåder skäligt, att, på det Regements-pastorerne vid så väl förenämnde regementen, som de utom Stockholm förlagda Götha och Vendes Artilleri-regementer, må komma i åtnjutande af enahanda löneförmåner, som deras vederlikar vid Flottans stationer redan uppbära, af Rikets Ständer äska en lönetillökning för hvardera af 200 rdr, hvilken för sex Regements-pastorer utgör tillhopa 1,200 rdr, deraf här utföres hvad för de tre vid Lifgardes-regementerna anställde belöper med tillhopa
Herr Generalen m. m. Friherre Sparre, Herr Friherre Reuterskjöld, Herr Kammarhenen Rosenblad. Herr Brukspatron Hisingen, Herr Cancellie-Rådet Lagerheim och Herr ConlractsP i q s t e n Petersson, 8 flanee-Vishls Memorial, N:o 133. Ankom till Exp. Utsk, d. 3 Mars 1830, .«> * Memorial, i anledning af Riks-Ståndens serskilda Beslut i afseende på användandet till ny Fastighetsbelåning af Capital-afbetalningar A Bankens på återbetalning i sedlar ställda fordringar, för utgifva Lån emot pant af Fastigheter m. m. Banco-Ulskottet afgaf, med anledning af de vid dess Betänkande, N:o 5o, gjorda anmärkningar, ett förnyadt förslag rörande ifrågavarande ämne, i dess Utlåtande N:o 82, innehållande: ”att inflytande Capital-afbe”talningarne på det vid 1828 års slut varan”de belopp af Fastighets-Lån ä 4 °ch 5 ”procent, ställde på återbetalning i sedlar, ”(derunder jemväl inbegripne så väl Lånet ”till Gagnefs Socken, som den vid 1828 års '”slut qvarvarandeförskottsford rån efter förra ”Statsliqvidenoch hvilka alla Capital-afbe”talningar tillhopa kunna antagas blifva emel”lan i5o a 2.00,000 Rdr om året, må, från ”och med år i83o, på nytt utgfvas emot säkerhet af inteckning i fast egendom,” (se Betänkandet N:o 5o, pag. 53, och N:o 82, BancovVtsA;s Memorial, N:o 133. q pag. 42 0f3> 43), under följande! hufvud! es lii mm elser: 1:0 "att de medel> sorn till Hildning
Hrr Elektorer alt sammanträda till val af en leda - 11 e n 2 M aj. 421 mot i BankoUtsk. efter Heykenskjöld och en ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. efter Hr af Dalström. Hr Bergenstråhle, Alexander: Då jag tillföljeaf min tjenstebefattning är tvungen att lemna staden, så anhåller jag vördsamt att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig min plats som supleant i BankoUtsk. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall: hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Elektorer att jemväl utse en Supleant i BankoUtsk. efter Hr Bergenstråhle. Uplästes ett hos R. Stirs Elektorer vid val af komiterade för tryckfrihetens vård hållet protokoll af följande innehåll: År 1857 d. 30 April sammanträdde R. Höglofl. Stirs Elektorer för val af komiterade till tryckfrihetens vård; och befunnos efter valsedlarnes öpnande rösterna hafva utfallit som följer: RiksArchivarien och Riddaren af Kongl. N. 0. Doktor Johan Jakob Nordström, 24 röster; Lektoren och Riddaren af Kongl. N. 0. Jonas Lundstedt, 24 röster; HofRättsAssessoren, Grefve Erik Sparre, 23 röster; Vice Bibliothekarian och Riddaren af K. N. 0. Johan Erik Rydqvist, 23 röster: RiksAntiqvarien och Riddaren af K. N. 0. Bror Emil Hildebrand, 22 röster; Professoren och Riddaren af K. N. 0. Lars Magnus Enberg, 19 röster; Kongl. Hofpredikanten och Ledamoten af K. N. 0. Thure Wensjoe, 5 röster; Kyrkoherden Nils Johan Ekdahl, 2 röster; HofRättsAssessoren Edvard Henrik Carleson, 1 röst; samt Kongl. Hofpredikanten Joseph Nordlund, 1 röst.
Vår Nation fick härigenom en tanka mindra passande dess eget värde, trodde, att vi Sven. skar ej duge till dylika förrättningar, och tycket för allt utländskt och vanan att döma till dess fördel deriverar sig helt och hållet från denna tid. Ännu ett skäl af dem, som påstå olämpligheten af Fabrikers bedrifvande i vårt land, återstår. De påstå nemligen, att arbets eller daglöner äro dyrare hos oss, än i andra länder, och att England af denna orsak kan fabricera varor för bättre pris. Med nogare kännedom af saken , med uppmärksammare jemförelse af myntvärde, och med mindre oveldighet att rätt bedöma omständigheter, lära mångå kunna bevisa motsatsen, och fordras mera, än att hafva varit i England (hvilket ej är någon förtjenst, om icke något godt Den 19 April. 443 derigenom vunnits), för att påstå sig hafva kännedom af arbetsclassens behof, eller hvad den nödvändigt måste hafva för att kläda och föda sig? För någon tid sedan hade jag den kännedom, att en spinnare i Manchester betaltes med 2 gånger större arbetslön, än i Dannemark, och denne vida mer än i Sverige. Dessutom behöfves ej större skäl än det, att då någon utländning införskrifves, måsteMen mångdubbelt betalas, och om så är, att arbetslöner hos oss äro dyrare än i andra länder, lönar det ju ej mödan producera hvarken Spannmål eller Klädnadspersedlar med eget folk, ty vinsten bör ju hitlocka utländningar? Jag tror mig nu hafva ådagalagt, hvad jag mig åtog i bevisningsskyldighet mot alla tviflare af Fabrikshandteringen, och skall med Tit. tillåtelse söka visa, huru det är möjligt åstadkomma vårt behof af nödig beklädnad. Snart 20 års erfarenhet och arbetande, så inom sorn utom Riket, uti Fabriks väg, hoppas jag till någon del rättvisar min dristighet att höja min röst i denna för Staten så nödvändiga näringsgren.
J’dock härunder icke begripne bak-, biooch färjafgifter samt andra dylika, som af enskilda uppbäras och hvilkas fastställande är oundgängligt för anläggning eller vidmakthållande af anstalter till rörelsens befordrande inom landet.” R. o. Ad. torde finna att egentliga meningen med denna förändring är, att icke ordalydelsen skall kunna missbrukas tiil en vidsträcktare tolkning lin just den, som nu här tyckes vara gemensamt ansedd sorn den rätta oell tillbörliga. Denna tanke är äfven mili, men jag fruktar missbruk af tolkningen, Jag tror att man i flera Den 7 April. Const.Utsk:s proh, vid granskning af Stätsrådsprot:n för förflutna perioder, skall igenfinna spår af sådana. Jag vill önska alt det måtte blifva en sen framtid förbehållet att vittna om möjligheten af att en riksrätt kan misstaga sig vid tolkningen af denna §:s närvar, lydelse. Dess ena olikhet med den af mig föreslagna ligger deruti, att'det nu heter: "avgifter, hvilkas föremål iiro inrättningar lill enskildes gemensamma nytta och beqvämlighet.” Jag hemställer ännu en gång, om ej det är ett vida större antal nfgifter, än dem som tillhöra rörelsen i landet, som kunna sägas vara ålagda till enskildes gemensamma nytta och beqvämlighet. Då man icke utsatt huru många enskilda som här räknas, torde detta stadgande t. o. m. kunna tolkas så, alt de flesta skatterna i Staten kunde anses derunder inbegripna, ehuru det visserligen förefaller mig som vore denna tolkning en carricatur på begreppet om stat. Den andra olikheten är, att i den gamla redactionen, hvilken Utsk. föreslagit att bibehållas, står utan förklaring oiden: "af dylik beskaffenhet.” Den tolkningen är här trolig, ehuru jag visserligen anser den högst advocatorisk, men då fråga är att försvara sådana intressen som dem, hvarom här är fråga, är här den tolkningen möjlig, att med ordet dylik menas dylik beskaffenhet i formel t hänseende, Metias detta dermed, så måste ordet dylika bestridas af hvar och en, som icke vill godkänna rättigheten till verkliga skatters påläggande, dem Ständerne icke beviljat.