Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Socio præmatura morte erepto Reg. Acad. Scient. Stockholmiensis. Äfven Svenska akademien slog 1827 en minnespenning öfver Scheele, på åtsidan med ett porträtt, på frånsidan med en bild af Isis, från hvilken Hermes söker lyfta slöjan. Minnespenningen bär om-skriften: "Naturæ sacra orgia movit". Samma år höll Franzén hans åminnelsetal i akademien. På apotekaren Gottfr. Arbmans initiativ väcktes vid ett apotekaremöte i Stockholm år 1872 ett förslag att insamla medel till en minnesstod öfver Scheele. Den hittills tecknade summan uppgår till omkring 21,000 kronor. Scheele beskrifves hafva varit af medelmåttig växt, samt frisk och kraftig kroppsbyggnad. Såsom en märkvärdighet berättar Wilcke, att elektriska experiment aldrig ville lyckas i hans närvaro. Redbar och oförbehållsam förvärfvade han sig aktning och förtroende hos alla, med hvilka han kom i beröring. Hans anspråkslöshet var lika stor som hans anseende berättigadt. Detta visas bäst deraf att, då han kallades till medlem af akademien i Turin, han skref till en vän: "I sanning tror jag ät man håller mig allestädes för en af de största Chemister, och kunde jag snart nog blifva stolt däröfver. Vill man så fortfara lärer jag snart inbilla mig at i sjelfva verket äga lika mycken erfarenhet och snille som en Macquer, och Bergman. Men at säga min rätta mening, hade desse förtjente män mera insigt i sina fingrar än jag uti hela mit hufvud." Scheele var icke akademiskt bildad och saknade en mera omfattande lärdom, men han hade från sin tidigare ungdom vant sig att sjelfständigt och oberoende af förutfattade meningar tänka och genom experiment pröfva riktigheten af sina slutsatser. Häri ligger till en stor del orsaken att han kunnat upptäcka så mycket, som andra gått förbi. Hans bokförråd4 var ganska inskränkt, men han läste dock mycket och gjorde derur anteckningar. De flesta experiment, hvarom han läst, eftergjorde han och förskaffade sig så en vidsträckt erfarenhet.
Nu då hon sjelf är midt inne bland naturens under och den stora verldens lif rör sig rundt ikring henne och hon sjelf ser allt med sina egna ögon och har allt detta så intimt närvarande och i första hand att hon kan ta i det bara hon sträcker ut handen och skulle kunna njuta kvintessensen af det med det mest blundande skära inom sig, – nu skiljes det åt som förr varit ett, nu glider han ut ur det som ur något der han icke hör hemma, men med det samma blir han icke densamme som han varit förut, utan en annan som hon aldrig känt, en äcklig larv som kryper fram öfver hennes hand med sin fadda kyla, en främmande menniska som hon vämjes vid, om natten ett brutalt djur, om dagen en pedantisk skolfux, med hjernan proppad af historiska och topografiska fakta, skönt ordnade i fack och hyllor. Och dagarne i ända pinas hon i sin nervösa väntan på att få höra nästa glosa; och hvarenda qväll, då hon gått till sängs och det blifvit tyst i hotellet, kröker hon sig i ångestfull vämjelse i väntan på det ögonblick, då hon skall känna hans kalla, blöta ansigte som en klibbig igel på sitt, och hans trefvande, skälfvande hand ... Hon är som en menniska hvilken i drömmen tycker sig förföljd, och som springer och springer för att rädda sig men som ändå icke kommer ur fläcken, och som ville ropa men icke kan öppna munnen Och som jag satt derinne i hennes personlighets och lifsödes midtpunkt, såg jag icke blott tillbaka utan äfven in i framtiden, – såg, hur denna smärtsamma ryckning småningom skulle gräfva sig in i detta unga nobla ansigte och bli till de två skarpa sorgens fåror på båda sidor om öfverläppen, hvilka aldrig kunna utslätas; – såg hur uttrycket i denna klara hvilande blick alltmera komme att mätta sig ur den smärtekälla, som börjat flöda i hennes innersta väsen med en aldrig sinande åder, och hur denna blick blefve skum och djup i en stum undrande hjelplöshet och så som om förlåten till hennes själs allra heligaste vore af brutala skändande händer flängd från ofvan till nedan
—- angående afskrifning i Götheborgs och Bohus Läns LandtRänteris räkenskaper af ätskillige för åren 1799, 1800, 1801, 1802 och 1804 resterande bevillningsmedel. Maji P. 46. ■*— angående de så kallade Trippiske Köpegodsen i Halland. Mars P, 433, 615, 645» Maji P. 46. innefattande 2:ne anledningar till anmärkningar mot Föredraganden af Krigsärender. Julii P. 510, 671. — i anledning af Kongl. Majrts Nådiga remiss, angående fortfarande af det understöd utaf Statsmedlen, Carlskrona Stads Fattigvårdsinrättning hittills åtnjutit. April P. 368. •— i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition, rörande löneförhöjning för BataillonsLäkare, efter åtta års tjenstgöring. •— angående den af ProvincialMedicns Kjellman af KammarCollegium till gäldande ådömde Testaments-bevillning. April P. 368. 521 StatsTJtskottets Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag: angående den af Husby Klosters Krutbruksägare hos Kongl. Maj:t sökte restitution af erlagd Bevillning för krut åren 1814 och i8i5. Maji P. 46. — rörande gjord hemställan om särskilt anslag af Bevillningsmedlen till kostnadernes bestridande i och lör BevillningsTaxeringarne inom Norrbottens Län, samt Arfvoden åt vederbörande Tjenstemän, hvilka dervid biträda. Maji P. 47- — om bidrag af Statsmedlen till kostnaden, för Fångvården i Götheborg. Mars P. 6o5, 616, 646. Maji P. 47- —- i anledning af Riksens Sländers Reviso. rers år 1820 afgifne Berättelse, angående StatsVerkets förvaltning och räkenskaper.
Anders Gustafssons motion, som rörer samma ämne, alser ändring af stadgande!) i nu gällande instruktion för Landtmäteriet i riket, hafva Utskotten icke ansett lämpligt att företaga förslagen härutinnan lill granskning i sammanhang med de mot Skiftes-stadgan framställda anmärkningar, utan komma 1 Iskotten att derom afgifva serskildt utlåtande; hvaremot förslaget om förändring af grunden för meddelande al förordnanden till Laiidtmäteri-förrättningar, som alser inskränkning i den, enligt Skiltes-stadgan, jordegare tillkommande rättighet att till Landlmäleri-förrätlnings verkställande erhålla den Landtmätare de begära, nu blifvit af Utskotten pröfvad, pa sätt här nedan vid 2:dra Kapitlet 1 §. förmäles; men då Riksdagsfullmäktige!! Svartling icke påyrkat antagande af de i ofvanberörda afhandling angående rättegångsordningen i skiftesmål förekommande förslag, hafva Utskotten ansett samina förslag icke böra till pröfning upptagas. Utskotten öfvergå nu till redogörelse lör de mot serskilda föreskrifter i Skiftes-stadgan gjorda anmärkningar, dervid Utskotten anse, till vinnande af ordning och redighet vid .granskningen, lämpligt att serskildt för hvarje §. i stadgan upptaga alla deremot förekommande anmärkningar, beledsagade omedelbart derefter af Utskottens deröfver afgifna yttranden; varande anmärkt och yrkadt, i fråga om 2 Iiap. 1 ^ af A. IV. Svartling, som, med åberopande af Öfver-direktörens vid Landtmäteriet ofvanhorörde underdåniga framställning, yrkat, alt Rikets Ständer matte antaga nedannämnda deruti förekommande förslag. Öfver-dir,ektören hade anmärkt, att betydliga olägenheter uppkonune genom nu gällande sätt att meddela förordnanden till landunäteiiförrättningar, grundadt å Lagsamt Allm.
Tegnér väckta motioner dels om förändringar i grunden och sättet för bestämmandet af taxerings-värdet å fast egendom på landet, dels om revision af den vid Bevillnings-förordningen lögade minimi tarif för hemmansvärdet, blifvit afstyrkta, så har Preste-ståndet numera godkänt Utskottets berörde yttrande, hvaremot Borgare-ståndet beslutat, att sista försäljningspris bör vid hvarje taxering tagas till grund lör uppskattnings-värde å fast egendom på landet; och då Borgareståndets i detta hänseende fattade beslut inverkar på bevillningens belopp, torde, så framt Borgare-ståndet icke skulle frånträda detsamma och instämma med de öfriga Riks-slånden, omröstning i ämnet böra ega rum, hvadan Utskottet hemställer att denna omröstning måtte ske el ter följande proposition : 7:o. Den, som, i likhet med hvad 3 Stånd beslutat, anser nu stadgade grunder för uppskattning af fastighet å landet böra förblifva oförändrade, röstar Ja; den det ej vill röstar Nej; vinner Nej, kommer, med ändring af nuvarande föreskrifter uti ifrågavarande hänseende, i Bevillnings-förordningen stadgas, att, på sätt Borgare-ståndet beslutat, sista försäljningspris vid hvarje taxering skall tagas till grund för uppskattningsvärde å läst egendom på landet. Beträffande den underdåniga skrifvelse, hvilken, uppå Utskottets uti Betänkandet N:o 5 gjorda hemställan, Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet beslutat, men Bonde-ståndet afslagit, så och då förstnämnda tväune
Hos Riksens Ständer har blifvit föreslaget, att, på sätt som vid 181'2 års Urtima Riksdag blifvit af Riksens Ständer Malmö Stad beviljadt , till understöd vid uppförande af Cassernoch Stallbyggnader för en derstädes förlaggd fördelning af Mörnerska Husar - Regementet , ett penningelån af Tjugu 3 Trettio Tusende R.-dr Banco matte beviljas Staden Ystad, till fullbordande af en Cassernbyggnad för tvänne i Staden förlagda Esquadroner af nyssnämnde Regemente. Riksens Ständer, som funnit for godt härtill bifalla , hafva varit betänkte på medel till det begärdta länets bestridande ; och då de 25,000 R:dr Banco, hvilka utaf det år 180g ät Vesteroeh Norrbottens Läns Invånare försträckte Lån , skola återbetalas, icke äro påräknade eller disponerade till några andra behof och utgifter, hafva Riksens Ständer beslutit , att nyssberörde summa till i frågavarande ändamål anslå. Men som dessa medel icke blifva att tillgå förr än åren I8l6 och 1817, hafva Riksens Ständer velat tillåta, att 10,000 R:dr valda af RiksgäldsContoiret förskjutna på det sätt, att hälften eller 5,000 R:dr hålles Staden tillhanda nästkomman - de Den 17 Juli. 15H de ar 1816, och andra hälften 1817, hvaremot de återstå* nde 15,000 B:dr icke från BiksgäldsContoiret måga utbetalas förr eller i annan ordning , än Vesterbottniska medlen inflyta och Gontoirets förskott deraf blifvit godt gjordt. För det beviljade lånets erhållande hafva Biksetis Ständer velat föresk ifva följande vilkor: i:o A alla summor, hvilka i afräkning på lånet utgå, skall renta till fyra för hundradet om året erläggas ifrån lyftningsdagen 2:0 Skall den ännu återstående Cassern byggnaden vara fullbordad sednast om 2tne år, att räkna från den dag, då första summan i Biksgälds-Contoiret Uttages. 3:0
Majus och Rikets försmår, än till förberörde Reaementers recruterande wid förefallande behof ffnlle blifwa att tillgå, och hwarom Kongl. Maj:ks Nådiga stadfästelse under den n Januarii 1792 är utfärdad. Till Löner för Officerarena wid denna Corps, som bestar af 1200 Man fördeldte uti r:ne Banailloner och 4 Compagni-r, har Kongl. Nnu uti Nådige Bref af den n Januarii 1792 och 2» Äl - rz74 Den 22 November. Junii 1791 anstagit ofwanberörds 2,600 N:d., som all-sedermera warit ä be ärlige Skaterne upförde. Uti till Skars « Utstsltet remikteradt Memorial har Friherre Ltaöl von wolstein yrkar denna Wargerings indragande; Men sedan Stais » Urstottet om rälta bestaffenheren och inrättningen af denna Corps urås Kong!. Maj:rs ofwanberörde nådiga stadfästelse inhämtat en närmare kännedom, sä har Stats - Ulffottet icke funnit för sig någon anledning, att härutinnan nn foresta någon förändring, uran i I8io ars projecterade Grat alisa nptagit ofwanriämnde förut till Löner för Befälet bcstadde Summa. Invalid Corpsen i Carlshamn Igcy ars Stat upcager: 87 Tun:r Span:l a R:d. R.v. 425. 16 Enligt Kongl.
Uti de upplysningar, som 1817 lemnades, heter det: Angående Öfver Assignering finnes uti Bolagets Reglementariska föreskrifter intet särskildt stadgande; (der - Den 26 Mars f. m. före att det ej finnes något särskilt stadgande om en fri assignering, skulle det då följa, att Götha CanalBolag skulle ä"a en obegränsad assigneringsrätt på Banken, der den likväl ej ägde annat än ett Creditiv på 1,600,000 R:dr) som ock, enär BancoFörfattningar i denna del förut gifvas, ej varit behöfligt; (Bolaget och Upplysaren medgifva således likväl, att det förut varit Öfverflödigt, ) men att det allmänna förbud, sorn uti Banco Författningarne finnes emot Öfver Assignering på Banken, icke rimligen kan anses lämpligt till Götha CanalDiscont, och således äfven all påföljd, eller bedömande af felaktighet i denna del hos Förvaltningen mäste förfalla, det torde genast inses, då man blott ett ögonblick betraktar detta Verks af Konung och Ständer i dess första grundläggning erhållna organisations olikhet i så hufvudsaklig del mot alla andra Privata och Publika Verk, eller begagnare af Banco räkning, i tliy att Götha CanalDiscont ålagts hafva 2:ne Contoir, ett i Stockholm och ett i Götheborg, hvilka båda, men i synnerhet det förra, skulle emottaga insättningar af penningar mot låg ränta, samt båda till hvar sina insättningars återliqviderande utgifva Assignationer på Banken, äfvensom båda, men synnerligast det i Götheborg, utgifva lån uti dylika Assignationer, samt slutligen det åligga båda, på af C an ali) irectionen erhållande anordningar, oväger - 76 Den 26 Mars f. m. ligen fournera CanalbyggnadsCassan nied Contanter och Ås si gnati oner, det förra frän Stockholms och det sednare från Götheborgs Contoiret. Jag anhåller om ursäkt, att jag varit vidlyftig vid uppläsningen, ty allt hade icke behöfts, men jag håller icke af, att få emot mig den anmärkning, att icke läsa till punkt.
Nu liar man emellertid förändrat tullsatserna samt användt handelstraktaten för att dermed köpa sjöfartstraktaten. 4:o. Kan Konungen fastställa monopol för enskilda personer eller korporationer, i strid mot hvad 60:de §:n R F. derom innehåller? Jag tror mig nemi. hafva visat, att ett sådant verkligen blifvit faststäldt med afseende å drufhränvin, ehuru Hr Bennich kallat den afgift, hvarmed denna vara blifvit belagd, för differentialtull. 5:o. Hvarför hafva icke R. St:r erhållit upplysning om beskaffenheten af de bestämmelser med afseende å import till Frankrike, som innehållas uti de traktater, hvilka af Frankrike blifvit afslutade med Storbritannien, Belgien, Italien och Schweitz? Dessa bestämmelser hafva blifvit detaljerade i de traktater, Frankrike afslutat med andra länder; men R. St:r hafva om desamma icke erhållit annan upplysning, än den jag helt kort och rapsodiskt kunnat meddela. 6:0. Hvarför har man icke dröjt med ratifikationen af traktaten med Frankrike, till dess R. St:r blifvit hörda och gifvit sitt Utlåt.? Hvarför har man icke behandlat tariffen B. såsom en specialtariff? Det skulle i sanning vara af högsta vigt, att af en så kompetent auktoritet, som Frih. Gripenstedt i delta ämne bör vara, erhålla svar på dessa frågor, på det de tvifvel, angående en riktig tillämpning af grundlagen, hvilka jag och llere med mig hysa, kunna blifva skingrade. Jag slutar härmed mitt anförande och tillägger endast den önskan, att detta Riddarhus, som under så många århundraden med ära kämpat för fäderneslandets väl, såväl på slagfältet som på delta rum, måtte nu i sista timman af dess tillvaro visa tillräcklig kärlek till fäderneslandet, för att med klokhet, utan att låta sig ledas af menniskofruktan eller menniskogunst, nedlägga sitt Votum i denna fråga, hvilken näst representationsfrågan är den vigtigaste, som under fyra decennier förekommit, oell hvilken kommer att bestämma Sveriges öde kanske under århundraden. Detta anförande framkallade äfven många bifallsrop. Den 8 Februari e. m.
Jag tror dock, att det gick fortare för Napoleon alt införa detta lagverk, än det någonsin kan gå i Sverige, der man verkligen saknar, att man icke har ben 2 Februari f. m. 277 en Napoleon och der en sådan icke torde vara att förvänta, icke ens från StalsUlsk. Ropen på propos. förnyades. Gr. Lagerbjelke: Vid bedömandet af en anslagsfråga, måste naturligtvis afseende fästas dels på nyttan af det åsyftade ändamålet, dels på den summa, som för närvar, dertill behöfves, och dels hvad saken, dä ändamålet sluteligen blifvit vunnet, i sin helhet kommer att kosta. Jag anser mig icke böra nu ingå uti bedömandet af den nytta eller skada, som af lagberedningen kan väntas; men om den vore än aldrig så nyttig, så är det klart, att man måste söka hinna det afsedda målet med minsta möjliga kostnad och på möjligast lämpliga vägar. Det är så mycket nödvändigare, att ett synnerligt afseende pä kostnaden och en särskild betänksamhet vid beviljandet af anslag på denna riksdag gör sig gällande, som tillgångarna för det närvar, äro så knappa, att K. M. för medels anskaffande föreslagit rikets skuldsättning. StatsUtsk. har äfven framlagt ganska värderika upplysningar i frågan. Jag beklagar dock, att dessa upplysningar icke äro sä fullständiga, som man skulle kunnat önska; men man inhemtar dock deraf, att årliga kostnaden för den fordna lag-comitéen vida understeg ärliga kostnaden för den nuvar. lagberedningen. Anledmn till ett sådant förhållande hade StatsUtsk. så mycket mera bordt utreda, som en af lagberedningens ledamöter, hvilken äfven deltagit i den gamla lagcomitéen, derföre fortfarande uppbär särskild pension, och det af sådan orsak kunde tyckas att arfvodet för ledamotskapet i den nuvar. lagberedningen icke på samma gång behöft så betydligt ökas, utan kostnaden för lagberedningen åtminstone kunnat inskränkas till likhet med lagcomitéen. Jag anser StatsUtsk. äfven hafva lioi dt utreda, när R. St. kunde äga något hopp att få lagförslaget färdigt.
Folkets ombud dervid både sjelfve behöfva och äro Nationen skyldige kännedomen af alla de upplysningar, som afse detta vigtiga ämne, så får jag vördsamt föreslå: ”att H. Stats”Utsk. måtte låta upprätta fullständiga tabeller öfver Rikets Utgifter under särskilda hufvudföremål för åren 1778— Deli 7 Fcbruarii f. m. 63 ”1787, samt i8o4 och 1807, såväl för hvad som utgått ”i ordinarie som extra-ordinarie väg, hvarvid, till ledning ”för jemförelsen, noga bör utmärkas, hvad som beräknas ”efter Kronovärdi eller Statspris.” Lades på bordet. It. o. Ad. åtskiljdes kl. half till 2 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Justerades tvenne Prot.-Utdrag, innefattande It. o. Ad:s den 4 dennes fattade beslut. Upplästes till justering följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos II. R. o. Ad. vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 4 Febr. 1834- S. D. Vid förnyad föredragning af Högv. PresteSt:s den i dennes på bordet lagde Prot.-Utdr. af den 21 sisth Januarii, hvaruti Ståndet inbjudit sina MedStänder att med detsamma instämma uti åtskilliga af Ståndet yttrade önskningar i afseende på medel att tillvägabringa minskning uti en del Riksdagskostnader, stadnade R. o. Ad. uti följande beslut: 1:0 att till StatsUtsk. remittera såväl den väckta frågan om en fullt anständig ersättning ät Talmännen för egna Riksdags-kostnader, samt befrielse för dem från all representation genom måltider, som frågorna oin minskning i de dryga kluhbkostnaderna och i ailöningen för Ståndens och Utskottens Cancellier; 2:0 att afsäga sig, för sin del, alla representationsmåltider hos Landtmarskalken. 3:o att, då 24 §.
N:o 51, i anledning af framställda förslag, dels ont förhöjning af Härads höfdingars och Borgmästares äfvensom extra domares i brottmål ersättning för skjutsoch dag-traktamente, dels ock i fråga om rätt för Häradshöfding att vid extra förrättningar beräkna skjutsoch dag-traktamente för ett skrifvare-biträde; och N:o 32, i anledning af väckt;fmotion om utarbetande af förslag till ny patent-lag. S. D. Föredrogs ånyo Utdrag N:o 330 af Vällofliga Borgare-Ståndets Protokoll den 10 innevarande månad, innehållande bland annat en till de öfriga RiksStånden ställd inbjudning att instämma i Borgare-Ståndets vid pröfning af Sammansätta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 16, i anledning af väckt motion om nedsättande af en kommitté för utarbetande af förslag till ordnande af allmänna helsovården, fattade beslut. Preste-Ståndet, som icke fann skäl att denna inbjudning antaga, vidblef sitt i ämnet fattade beslut och lade ofvanberörde Protokolls-utdrag till handlingarne. S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Bevillnings-UIskottets Memorial: N:o 19, i anledning af verkställda omröstningar, angående ifrågaställda förändringar i föreskrifterna om allmänna bevillningens utgörande; och N:o 20, i anledning af verkställda omröstningar, angående ifrågaställda förändringar i vilkoren för bränvins tillverkning. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 17, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om upphörandet, såsom särskild beskattnings-titel, af den vissa stapelstäder tillkommande tolag, emot ersättning af tull-medlen, samt denna afgifts inberäknande uti den tullsats, som för varors ineller utförsel genom taxan bestämmes. Härvid förekommo: l:o. Inbjudningen till Ridderskapet och Adeln, sid. 2. Lades till handlingarne; och 2:o. Voterings-propositionerna.
Att någre menlige följder af den ifrågavarande lagförändringen icke iro att befara, det vitsordas tillräckligen af förhållandet inora den ort (nemligen de fem Häraderne i Småland, som utgöra det så kallade Värendslandet), hvarest lika giftorätt oeh lika arfsrätt i snart 600 år varit gällande. Det vore lyckligt, om man för andra lagförändringar hade en dylik erfarenhet att åberopa och stödja sig vid. Utskottet tvekar således icke att understödja inotionerne, i hvad de åsyfta lika giftorätt och lika arfsrätt båda könen emellan. Tufve Månssons förslag åter, att giftorätt må ega rum, icke blott i »ådan egendom, som hittills varit gemensam, utan i all den ena eller andra makans tillhörighet, utan afseende å dess egenskap af lös eller fast, ärfd eller förvärfd, finner Utskottet icke skäl att biträda. I detta hänseende äro båda makarnes vilkor lika, och man synes ej kunna uppgifva någon rättsgrund för den ifrågavarande utsträckningen af bådas giftorätt, eller något verkligt behof af en sådan lagförändring, helst det af Molionairen åsyftade ändamål ändock till en stor del kan vinnas genom äktenskapsförord. Alt från det allmänna stadgandet om likhet i arfsrätten göra det • undantag, som Riksdagsfullmägtigen Gezelius föreslagit, tror Utskottet icke heller vara lämpligt, utan tvärtom stridande emot de grunder Utskottet här ofvan anlydt. Hvad dernäst morgongåfva vidkommer, så finner Utskottet den icke hafva något oskiljaktigt sammanhang med giftorätten efter landsrätt. Äfven efter stadsrätt eger nu morgongåfva rum, der hustrun ej har barn efter mannen; och en sådan inskränktare morgongåfvorält tror Utskottet, då giftorätten hädanefter, enligt Utskottets tanka, alltid skulle blif - 20 Lag-Utskottets F,etankande JY:0 litt. va till hälften, eller efter stadsrätt, böra framgent bibehållas.
Som Figaro är han ju lifsgnistan i dramat. Både den, som uppfinner och utför, och sålunda dominerar hela operan. Men långt ifrån att nedslåFRANCESCO D ' ANDRADE. genom sin öfverlägsenhet, visar d ' Ändrade just här den smittande värme, som en inspirerad konstnär kan utöfva på sin omgifning. Bättre har aldrig » Figaro » gått, än då denne Figaro anförde upptågen. Publiken, sådan som den direkte låter sig beröras, innan folk har läst .alla motsägande artiklar i tidningarne, låter sig oemotståndligt hänföras af den - sanna och stora konsten. — » Don Juan » grep den i sin imponerande storhet, och » Barberaren » gladde och roade den, så som vi icke här hos oss äro vana vid att roas. Hemligheten ligger just i det att d ' Ändrade är lika stor som sångare •och som skådespelare. Hans naturel, hans studium, hans person och konst uppgå i ett så högst ovanligt harmoniskt helt, att det verkar som naturen och sanningen själf. Helena Nyblom. ■Svensk Tidskrift 1891. 12, 13.Några försök med somnambuler De försök, jag här går att relatera, framträda icke med anspråk på " att vara några vetenskapliga experiment, utan jag framlägger dem i ali sin enkelhet sådana de af mig företagits i den förhc^pning, att de må utgöra en sporre för andra att systematiskt och vetenskapligt företaga liknande experiment, hvilket jag på grund af min praktiska verksamhet icke kunnat medhinna. Publicerandet af på andra håll företagna experiment af samma slag och uppmaningar från framstående personer i inoch utlandet hafva bestämt mig för offentliggörandet af mina rön angående clairvoyancens verklighet och väsen. Innan jag går att berätta. dessa tilldragelser, vill jag dock föriitskicka några anmärkningar och iakttagelser, som jag tror mig hafva gjort.