Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förslags-anslag, oförändradt . lie främjande i allmänhet af jordbruk och landtmanna-nuringar: dito . tläslaf vetns förbättrande : Penningar: 1852 års anslag 30,530 Oindelt spanmäl: 52 t:r 16 k:pr å 6| r:dr . 350 1852 års an42, 000: 9,000: Undervisnings-anstaller för Slöjderne: 1852 års anslag Tillkommer: För 2 Slöjdskolor i Örebro och Norrköping å 5,000 r:dr förhöjning för Slöjd-föreningens skola dito för Chalmerska skolan Befrämjande 1 allmänhet af Slöjderne: 1852 års anslag Undervisnings-anstaller för (landel och Sjöfart: 1852 års anslag Tillkommer: För Stockholms Navigations kola 3,600: för åtskilliga Navigations-skolor i orteme 1,100: för Wisby och Carlshamns dito å 400 r:dr . 800: 28,200 .10,000 2,000 2,000 9,300: 5,500: Befrämjande i allmänhet af Handel och Sjöfart: 1852 års andag Afgår: Genom öiVerflyttning till föregående anslag för Navigationsskolorne Undervisning s-anstalter för Bergs-bruket, 1852 års anslag . Befrämjande i allmänhet af Bergs-bruket, dito Uiskeri-niiringens understöd, 1852 års anslag Tillkommer: Förhöjning dord-för!asler genom kanaloch väg-anläggningar Penningar: 1852 års anslag Afgår: Genom öfverflyttningar och indragningar enl. Kongl. Förslags-anslag: 3,000: 1,200: 8 Indelta räntor: 1852 års anslag Afgår: Genom öfverflyttningar och indragningar enl. Kongl. Maj:ts Nådiga propositioner Indelt spanmål: 1852 års anslag Afgår: Genom öfverflyttningar oell indragni “ enl. Kongl.
Banko. S) Möllerska donationen, hvilken tillkommit genom Guldoch Silfverarbetare!) Jacob Möllers testamente den 21 Juli 1852 af 1,000 R:dr Banko, att af Magistraten sålunda förvaltas, att, sedan en magistratsperson, ät hvilken medlens närmare vård uppdragits, i arfvode bekommit 'Aidel af årliga räntan, återstoden af denna skulle läggas lill kapitalet, hvarefter, sedan detta hunnit till 2,000 R:dr samma mynt, räntan, efter det arfvodet för förvaltningen utgått, skulle tilldelas testators brorsbarn, om någon af dem funnes deraf vara i behof, men i annat fal! trenne behöfvande enkor eller ogifta äldre döttrar efter atlidne handtverkare. Årsräkningen granskas inför Magistraten, och vid 1855 års utgång uppgick fonden till 2,185 R:dr 8 rst. Banko. K) Dahls k n donationen, eller den genom Fabrikören Johan Michael Dahls testamente den 12 Augusti 1828 tillkomne fond, hvaraf räntan årligen utdelas med minst 10 och högst 20 R;dr till enkor och oförsörjda döttrar efter aflidne ståndspersoner och borgare i Malmö. Kapitalbehållningen vid 1855 års slut uppgick till 6,66 ä R:dr 57 sk. 5 rst. Banko. L) bjömanshuskassan förvaltas af särskild direktion; och under sistlidet år ut - 60 delades till behöfvande sjömän eller deras enkor och barn 734 R:dr 4 sk. Banko. Vid samma ars slut utgjorde räntebärande kapitalet 9,200 R:dr Banko. M) Handels/dassens stiftelse till understöd för behöfvande medlemmar af denna klass, deras enkor, ogifta döttrar och minderårige eller bräcklige söner. Enligt det al Kongl. Majit den 47 Maj 1839 för denna stiftelse fastställda reglemente, skall en hvar delägare till inrättningen tillskjuta minst 8 R:dr 16 sk. såsom inträdesafgift och derjemte vidkännas årligt bidrag af 1 R:dr 16 sk. för hvarje skattskilling, hvarefter hans borgerliga skatter för samma år till staden utgå.
Borgare» PäHederwärdaBondeSkändets Ledamöters Ståndets LedamölerS wägnar magnar ^br. LnZcl. polian Ericsson. dl. Lröäelius. Opnades inlemnade Wal-Listor fran Herrar Llk-Qorerne, af hwilka följande Herrar befunnos Mara utsedde til Ledamöter: Inom Första classen efter Grefwe Lark, Fullmagtig Friherre ^clelsvarä, lieinlaolä, och esser Friherre Löwen» ^xel, N:o 282 Friherre Luclbeck, ^lexanäcr, Host Marstalk. N:o Z!9 Friherre al dlorclin, polian, Landshöfding. Inom Tredje classen, efter Herr Lurenstam, dt 0 2152 Herr sk clar, Larl Oaviil, Öfwer Masmästare. Och til Suppleant för en af sjukdom hindrad Ledamot; R:o 1676 Herr ^rnieltr. Fullmagtig, Herr -^srjacim. Olof Msn, LlulvLvplaie. Magister och Haradshofdrng. ^ Den rs Mars. 86? ^ Lanea-Utskottet Inom andra classen ester Herr 6/llenKrooK N:o 818 Herr keenLhernL, Fullmägtig Friherre Hierta, kreäric, Major. Ridderssapet och Adeln affiljdes kl. L ro. In lräem krotocollr 6. Silverstolpe. Tisdagen den 20 Mars. plenum klockan 5 eftermiddagen. Förrättades ival til Riddarhus-vireÄsurer,- och befanns wid rösternas beräknande följande Sju Herrar och Män, hwilka erhållit de flesta, och hwaraf en skulle för Konoraire anses, hafwa blifwir wid detta förtroende utsedde: Grefwe Brake, lel^nus k^eörlc. En af Rikets Herrar m. m. som erhäliit röster 196. Friherre Losenkanc, 8ckerin§, Stats Secreterare m. M. 125.
Vår assessorska, som var sjelfva gästvänligheten, och ovand vid den nuvarande tidens inbillade och sjelfskapade goda ton, hade funnit sig litet förolämpad af fröknarnes nonchalanta helsning om det kunde få namn af en sådan men fruns mottagssätt ansåg hon vara en följd af någon opasslighet, och på det henne egna hjertliga sätt bad hon öfverstlöjtnanskan icke genera sig, och beklagade att denne icke befann sig väl o.s.v. En naturlig öppenhet är tillgjordhetens stötesten. Fru Wermells tanke hade varit att imponera, att iakttaga sin värdighet, samt inge den andra en hög tanke om olikheten af deras ståndpunkt i sällskapslifvet; i stället såg hon sig nu endast beklagad. Några framkastade ord om gårdagens supé hos baron Z. samt ett spelparti med generalskan zoff och titul. A. och B., som varat långt efter midnatten, skulle, som hon trodde, bättre svara mot ändamålet; men frambragte endast den anmärkningen att: "sådant der kommer efter", och nu gick assessorskan till ändamålet för detta besök. Hon sade sig länge hafva ärnat företaga en resa till E , der en af hennes barndomsvänner lefde, men aldrig kommit sig till det. Händelsevis hade hon nu blifvit bekant med mamsell Hedrén, och högeligen intagen af hennes älskvärda och okonstlade väsende, ägnade hon göra henne sällskap på hemresan, samt utbedja sig fru Hedréns samtycke, att få upptaga Ida som sin dotter. Sjelf barnlös, ville hon aldrig låta den unga flickan sakna den ömmaste moderskärlek. Som ännu ett par dagar åtgingo till anordningarne för den lilla resan, voro hennes önskan den, att Ida genast skulle få flytta upp till henne, för att vara henne behjelplig. Fru Wermell yttrade temmeligen kallt sitt bifall och sin glädje öfver en sådan lycka for Ida. Flickans mor måtte väl aldrig vara absurd nog att förkasta ett sådant tillbud, tillade hennes nåd, sådant sker minsann icke alla dagar, ty den som sjelf har döttrar, hvilkas uppfostran kostar ofantligt, och som måste lefva enligt sitt stånd och med den högre socictén, kan ej helasta sig med andras.
(R:gs Afd.) Stats-Utskottets under denna nummer afgifna afstyrkande Utlåtande, i fråga om ett föreslaget låneunderstöd utaf allmänna medel för bestridande af vederbörande boställshafvares byggnadsoch ulflyttnings-kostnader vid häradshöfdingebostället Mälby i Westerås län, har, i anseende till deremot framställda anmärkningar, blifvit till Utskottet återremitteradt af Preste-ståndet: men som, enligt Utskottet tillhandakomne protokolls-utdrag, samma Utlåtande är af de 3:ne Öfriga Riks-stånden bifallet och den deruti behandlade fråga således, jemlikt Riksdagsordningens 75 §, af Rikets nu församlade Ständer afgjord, kan den af förstbemälte Stånd beslutade återremiss icke föranleda någon Rikets Ständers vidare åtgärd. ekholm den 2 Oktober 1857. STOCKHOLM, typografiska förekiagens boktryckeri, 1857. Slals-Ulskollets Utlåtande Jtä 136. 1 JW 136. Ank. till Eip.-Utsk. d. 3 Okt. 1837, kl. 7 e. m. Utlåtande, angående reglering af utgifterna under Riksstatens Sjunde Hufvud-titel. (U. A.) Na gällande Riks-stat upptager för denna, anslagen för Finans-departementet innefattande, Hufvud-titel: Penningar B:ko R:dr 1,767,073: 44. — Indelta räntor, med kronovärdi 2,631 R:dr 39 sk. 10 r:st. och förslagsvis beräknadt markegångs värde af » » 13,560: 16. —- Indelt spanmål, på förslag 153 t:r 18 kp:r, upptagne, efter 6 R:dr 32 sk. b:ko tunnan, till . » » 1,023: 36.
Majit då må ega att, med beräknande af omförmälda sunanäs billiga fördelning mellan rikets alla stift, utaf densamma tilldela hvarje sålunda tillkommen pen sionsanstalt, såsom grundfond, ett proportionerlig! bidrag för en gång; hvadan detta bidrags belopp alltså bör af Riksgäldskontoret utbetalas, i den ordning och på det sätt, Kongl. Majit lärer i Nåder föreskrifva. § 153. Återstående kostnader och utgifter flir innevarande riksdag skola af Riksgälds-kontoret bestridas, med iakttagande af de, genom Rikets Ständers Stats-Utskott, Fullmäktige, till efterrättelse härvid, meddelade beslut och föreskrifter. Likaså bör Riksgälds-kontoret, på föreskrifvet sätt, liqvidera sådana, ännu icke godtgjorda. kostnader för sednast förflutna Riksdag, sorn. enligt Rikets då församlade Ständers beslut, skola af detta verks medel betalas. § 154. (Här torde i Reglementet böra införas den af Rikets Ständer, genom bifallandet af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 304. redan godkända §, angående anslaget till riksdags-arkivets komplettering och förökande.) § 155.
Att de ej tillfälligtvis nyttjat ordet yttrande, synes derutaf att det flere gånger åter kommer. Herr Cederschjöld har sagt, att om alla Stånden begagnade denna rättighet, skulle flere hvarandra motsägande förslag uppkomma; men i 56 §. år just förutsett att skiljaktigheter skola uppstå genom anmärkningar, ty där står: [Jtjkottet åligge dd, att samtelige RiksStdnde/is tankar till ett helt Utlåtande i möjligaste måtto sammanjemka, , och, om oförenliga Jkiljaktigheter finnas, dem derjemte till samtelige RiksStdndens behandlande anmäla. Sålunda föru&åttes uttryckligen, att sådane skiljaktigheter kunna uppstå, som åro a_f den art, att ConstitntionsUtskottet måste dem till Ståndens afgörande återlemna. Riksens Ständer åro följakteligen ej af Lagstiftarne absolut bundne, att såga Ja eller Nej till ConstitutionsUtskottets yttrande. Grefve Spens, Carl Gufiaf: Grefve von Schwerin, Herr Munck af Rosenskjöld och den siste värde Talaren hafva så fullständigt utvecklat de åsigter jag hyser i afseende på saken, att jag endast behöfver förena mig med dem, men det år en annan omständighet, som jag, i händelse af återremiss, anhåller att få till Protocollet anföra, för att underkastas ConstitutionsUtskottets Herrar Ledamöters enskilta ompröfvande; oaktadt jag med detsamma anhåller att Den 21 Maji f.m. få förklara, ätt jag icke yrkar återremiss, utan tvärtom förbehåller min rått att, i händelse flere med mig förena sig om bifall till Utskottets föreslagna Grundlags-föråndring, söka utverka det genom votering. Förslaget till uteslutande af detta moment har jag alltid ansett sorn ett af de vackraste stegen, som vid denna Riksdag åro tagne till utbildande af en national-anda; jag har ända till helt nyss ansett det som det vackraste, jag säger ända till helt nyss; ty jag gör det icke mera nu, utan blott som ett af de vackrare.
Maj:t inrymma rättighet att genom en af honom utsedd ordförande deltaga i Öfverstyrelsen för Sveriges Bank, i hvilket beslut Riksdagsfullmägtige Olaus Eriksson från Bohus län, Liss Fars Olsson från Stora Kopparbergs län och Lars Gustaf Andersson från Elfsborgs län anmält sig icke hafva deltagit. Kontraktsprosten Tegnér har anmält, att han icke deltagit i den slutliga behandlingen af Utskottets förslag. STOCKHOLM, tryckt hos a. l. norman, 1863. 1 Litt. A. Rikets Ständ* < Behållning af silfver » » guld 21,600,245 199,608 75 21,799,854 66 Af Sveriges Bank utgifna förbindelser 16.000,000 — Kopparskiljemynt 176,225 11 Lån till städer och korporationer 271 94 Lån emot pant af Lånebanks-obligationer 22,369 96 Skiftesoch Odlingslån 46,073 14 Lån emot inteckning i stadsfastigheter 1.078,807 25 Dito till Myntverket 40,000 — Bokförda värden, förskott och depositioner 32,762 12 Obetalda räntor 859.634 28 Obligationer 8,773,730 73 48,829,729 19 Litt. B. s verl Obligationer af diverse slag Dito af allmänna Hypoteksbanken i ersättning för landtfastig hets-lånefonden Låneförsträckningar till Filialbanker A kreditiver: till Kommers-kollegium och Jernkontoret: fond 3,150,000: — inuestående 249,657: 37. till Filialbanker, af beviljade 3,171,500 utestående Utelöpande sedlar Afgå:
När lagarne af de flera händelser man skulle kunna citera, mera synas gynna missbruken på förtroendets bekostnad, än ålägga en ovilkorlig ordning och precision i ingångne förbindelser noggranna uppfyllande, så fruktar pennirigeägaren naturligtvis att blott; tälla sig för möjliga förluster eller tidsutdrägt, och afbidar häldre tåligt ett tjenligt tillfälle atf göra sitt gods fruktbart i sådane företag, som irih Den ‘2 g fe hr u aril. gen ri&que äro underkastade och der han med säkerhet kan påräkna ersättning. Det finnes efter mitt begrepp ingen möjlighet att i rörelsen dessa på längre eller kortare tid döda capitaler, än a*t i vissa afseenden skärpa lagen så, att debitorer utan en öfver höfvan utsträckt tiderymd för en blifvande liqvid, åläggas vara ordentliga betalare, dag är fullt öfvertygad att capitalisten, om han med säkerhet kan påräkna att de förbindelser han bekommer, måste på dagen honoreras, och ej kunna eluderas af någre förevändningar, med nöje skall till lägre ränta än den närvarande, hos enskildta nedsätta sitt mynt häldre, än att låta det ligga ofruktbart. Idéen med privatBanker åsyftar detta ändamål och är en enskildt association, isolerad från Banken, helt olika de i färskt minne varande nu upphäfde Filial-Disconterne. I privat-Banken ansvarar det större eller mindre antal associerade personer, en för alla och aUa för en, med sin enskildta förmögenhet och genom en i yäxelBanken insatt betydlig summa, hvars utassignering ej kan öfverskridas, då jag förutsätter såsom nödvändighetför dessa privatBankers solidité, att intet creditiv på Banken får äga rum, hvarken på hypotheker eller reverser, utan blott den nämnde afskrifningsräkningen till så stort belopp, som i växelBankea för associationens räkning blifvit eller blifver insatt. Skillnaden emellan dessa privatBanker och förra FilialDisconterne är i sitt förhållande till Banken, genast påtaglig; de sednare ägde ett utöfver sina fonder i BankéD vida uU 982 Den 28 Februarii. sträckt credidf och dessutom till sin inre administration berodde på några tillsatte
Att den emot Herr Stats-Rådet Friherre Rudulf Cederström gjorde anmärkning må förfalla. 2. Att då Rikets väl ej krafver den i 107 §:n Regerings-Formen omnämnde åtgärd, de emot Stats-Secreteraren B. C. Qviding och Förste Expeditions-Secreteraren A Bergström väckte anmärkningar jemväl må förfalla. 3. Som Constitutions-Utskottet, med undantag af förutnämde trenne anmärkningar samt det mål, för hvilket Stats-Rådet och GeneralAdjutanten Herr Friherre Rudolf Cederström blifvit under tilltal inför Riks-Rätt ställd, i allt öfrigt icke funnit skäl, att emot Stats-Rådets Ledamöter och föredragande samt Konungens RådSihavg till Rikt-St, Prat, igJ?—iSlg. Sami, N',r Äi, \ 482 Fröt. Utdr. d. 27 Maji 1818. gifvare i CommandoMål något anmärka j utan ansett frikallelse från all ansvarighet för deras rådslag och för utöfningen af deras Embeten, intill början af innevarande Riksdag böra aga rum, ansåg Ridderskapet och. Adeln, det denna del af Memorialet icke fordrade annan åtgärd, än att läggas lill Handlingarne. 4. Att Utskottets hemställan om en un*1 derdåning önskan till Kongl. Maj:t, angående det System och de grundsattser, hvilka borde följas vid möjligen i framtiden skeende Organisationer af sådane enskilta Penninge-Verk, som kunde äga inflytelse på allmänna Crediten och penningerörelsen, af Ridderskapet och Adeln gillades.' 5. Att den af Utskottet föreslagne underdåniga önskan till Kongl. Majit, att från de prohibitivä Tull-Lagarne hädanefter inga andre, ärt högst nödiga och oumbärlige dispenser må be?] viljas, ansågs böra, såsom innefattande ett Constitutions-Utskottet icke tillhörande ämne, förfalla. 6.
Batyllos som en försynens skickelse, att Atanasios hade visat sig bland de trogne i Aten, just då förföljelsen brast lös. De tarvade att tröstas, styrkas, uppeldas för att uthärda henne. Hans många vänners fängslande, pelarhelgonets död, upploppet, som rasade i staden, sällade sina intryck till de förra i gubbens själ. Han var i ett drömlikt tillstånd, vari hänförelse, lugn och värme blandade sig med obestämd längtan. Kommen ett stycke innanför den Akarnaniska porten, mötte honom en hop män och kvinnor. - Där är Batyllos. Han kommer, som om han vore kallad, hördes en röst i hopen. - Där är han! Där är han! Hopen uppgav ett vilt glädjeskri vid åsynen av den gamle. - Olivhandlaren och giftblandaren! - Det var han, som räckte Simon den förgiftade maten. - Nej, ropade en kvinna, det var icke han ... han bara tillredde den ... men det var Tabita, hans hustru, som lämnade den till Simon. Jag såg det själv. - Hören I? Anastasia har själv sett det! - Jag såg det själv, säger jag, skrek samma kvinnliga röst. - Död åt kättaren! Vi skola slita giftblandaren i stycken! - Håll, gott folk, hördes en karlröst, låt det vara kvinnornas ensak! Låt kvinnorna också göra något till Guds och homoiusions ära! Det är just en lämplig motståndare för dem, den här. - Bra, bra! Fram med kvinnorna! Det blir ett lustigt skådespel. - En mot en! skrek en trasig furie, som tidigare på morgonen hade verksamt deltagit i striden på Kolyttos. En kan göra't. Men ned med tummarne, när han fått nog! Hör ni det! - Ja, bara vi se hans pekfinger i luften.1 Men akta dig själv! Gapa icke, ty han kan slunga en förgiftad oliv i halsen på dig. 1 Vid de romerska amfiteaterspelen var det brukligt, att en gladiator, som dukat under, med uppsträckt pekfinger bad om folkets nåd. Ville åskådarne, att han skulle skonas, nedhöllo de tummen; i motsatt fall uppräckte de den. Det plumpa skämtet hälsades med skrattsalvor.
Den 26 Februari f. m. 35g kunna påkalla af andra, men än iner oförenligt med den kännedom vi kunna sägas dela med liela landet om H. M. Konungens utomordentligt humana och nådiga benägenhet för dem, som vända sig directe lill Hans person, 0111 man tviflade, att ett erbjudet underd. svar, som verkligen kunde anses för ett sympathetiskt framkalladt och hos förbemälde notabiliteter, utan all föregående formel disqvisition, färdigliggande gensvar, icke skulle vara både behörigt och såsom sådant af H. M. med nåd. välvilja emoltagas, deröfver Högstdensamme naturligtvis alltid hade oförkränkt rall alt sjelf domina efter välbehag annorlunda. Nu, mine herrar! ber jag er likväl besinna, 0111 alla desse convenancens villkorty vi hafva inga andra grundlagar för atl bedomina frågan, — inträffa. Genom vägrad propos. inom det Bederv. Ståndet och derpå följd remiss lill Const.Utsk., har adressförslaget fått nog mycken anstrykning af att vara en inom Representationen omtvistad fråga, och dess natur har aldrig hittills varit uppställd på säker grund, hvilket jag dock hoppas den för framtiden måsle blifva. Är det nu rimligt alt tro, det H. M. Konungen skulle lika gerna taga emot.ett sådant perlstickerfårbete, som förslaget ofelbart blef, då det skulle i hvarje Stånd påpetas och åter hoptråcklas, som om det varit genast med acclamation antaget, — ett sätt, som i många föregående adressfrågor ägt rum, och torde vara det enda rätta? Är det vidare öfverensstämmande med allmänna bruket, att göra sina contravisiter först ett par månader efteråt? En hvar må tycka som han vill; men jag tycker, alt det icke går an; — och jag måste derföre med ledsnad förklara, att jag ej vet annat återstå med förslaget, än att lägga det till handlingarna. Hr Lagerhjelm, Pehr: Det torde vara upplysande för flere af R. o. Ad:s ledamöter, om jag vid delta tillfälle påminner om hvad som passerade vid 1823 års riksdag.
Då Utskottet uti dess ifrågavarande Memorial ganska tydligt uppfattat Rikets Ständers beslut i denua fråga, sådant, att CanalBolagets förbindelse att ansvara för medlens återbetalning är ett oeftergifligt vilkor för utbetalningen af summan, kan jag ej förstå, huru man nu vill komma till upphäfvande af ett sådant redan fattadt beslut. För mig synes, som de anförde facta, huru förut tillgått med utgifvande af anslag till Götha Canal, sakna all tillämplighet på 22 Den 4 Maji f. m. förevarande fall. Jag tycker, att Rikets Ständers vid sednaste Riksdag fattade beslut, att det till Canalen då beviljade anslag vore det allrasista, åtminstone nu bordt leda på den tanka, att man skulle börja novo conto, när, detta oaktadt, nya pretentioner å Bolagets sida framställdes. Icke eller kan jag finna, huru CanalDirectionen kunnat tilltro sig att afgifva en sådan förbindelse, utan att förut hafva försett sig med Bolagets autorisation dertill. Yåra åsigter om sjelfva saken må vara så stridiga som helst; så böra väl åsigterne i afseende på formerne icke vara några andra, än den enhälliga, att formerne framför allt böra noga iakttagas. Jag tror, alt vi icke böra så lättsinnigt behandla skattebidragen, att vi utan alla försigtigbetsmåtts iakttagande utlåna Statens medel. Vi hafva haft exempel på följderne deraf i fråga < om afskrifning af de medel, som blifvit lemnade till Helsingborgs HamnbyggnadsDirection , hvilken icke nekat till skulden och att hafva emottagit penningarne, men bestridt all förbindelse att dem återbetala, då revers ej blifvit gifven. Jag tror det öfverensstämmer med våra pligter, såsom Representanter, att, i fråga om allmänna medel, sorgfälligt taga i akt alla de former, hvilka i Lag äro stadgade såsom vilkor för Jåneförsträckningar och deras återbetalning, helst då det grundar sig på ett af oss redan fattadt beslut.
M. ej kunnat uppskjuta med nödiga anstalter för att sätta gränser för denna skadliga yppighet, hvilken ej allenast undergräfde enskild och allmän välmåga, utan äfven oundvikligen ledde till veklighet och sedernas förderf.» — »Jemte dessa bedröfliga följder af ett utsväfvande yppigt lefnadssätt, hade K. M. ej kunnat lemna utan uppmärksamhet, hurusom en större förbrukning af utländska varor, än rikets tillgårtgar medgåfvo, åstadkom en förderflig undervigt i handeln, samt verkade en hög vexelkurs och ett ostadigt penningevärde, hvaraf, tid efter annan, alla varors värden uppstegrades och en allmän dyrhet förorsakades på äfven de till lifvets uppehälle oumbärligaste förnödenheter, den större och oförmögnare delen af landets inbyggare till förtryck, och deras med hela samhället gemensamma undergång, då efter handen alla rikets redbarheler utjagades och försvunno, blott att förnöja den mindre talrika delens af nationen genom skadliga efterdömen fattade smak lör fåfängt prål och onyttiga läckerheter.» Af de 15 §§, förordningen sedermera innehåller, förbjuder den lista, för manspersoner »af hvad stånd och vilkor, värde och anseende de helst kunde vara», »allt bruk och nyttjande af ineller utländske silkessammet, heloch halfsiden till kläder, dock H. IV. 42 858 Den 30 Maj. med vissa undantag, såsom för hofdrägter och dylikt. —»Såväl i anseende till de stadgade inskränkningarna och förbuden af nyttjande, såsom ock att å ena sidan lätta handelsvågen, samt å andra sidan att uppmuntra inhemska slöjdidkare uti de till bruk tillåtne varors förfärdigande», förbjöd K. M. jemväl »ali införsel af utländska heloch halfsidentyger, florer etc.» — 1 en följande § förklaras vidare att »ibland de utländske öfverflödsämnen, som hufvudsakligen bidragit till den allmänna välfärdens undergräfvande, K.