Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lyckligtvis behöfver jag denna gång icke uppträda för att strida mot de män, som förut gjort mig det 116 Den 3 Mars e. m. nöjet att med mig bryta lansar i denna fråga, utan jag har nu endast att bemöta de särdeles välvilliga anföranden, tvenne talare afgifvit, och hvilka talares välvilja gått så långt, att de nästan anhållit om ursägt för det de deltagit i denna diskussion. Jag hembär dessa Hrr min tacksamhet lör det intresse, de visat för denna fråga. Visserligen kan deras fackkunskap i afseende å sjömansskapet icke vara betydlig, men jag vet att de öfriga faktorer, som ingå vid bedömandet af denna fråga, eller fosterlandskärlek och militärisk bildning, icke svika dessa Hrr, och jag vdl derföre söka förklara mig öfver några af dem framstälda anmärkningar. Frih. Klinckowström har ansett frågan om sjöförsvarets ordnande vara för tidigt väckt och ännu ej fullt utredd, och såsom bevis för detta sitt påstående anfört ett uttryck, som förekommer i början af det Statsrådsprot., som bifogats den K. Proposm. Per står nemligen: »efter det beskaffenheten af flottans nva krigsmateriel kunnat något närmare bestämmas.» Dessa ord »något närmare» få ej tolkas absolut, såsom skulle de betyda, att frågan om krigsrnaterielen ännu ej är tillräckligt utredd för personalens ordnande, utan relativt till föreg:de riksdag, och häntvda på de nya förhållanden, som inträdt genom den stora plats monitorerne sedan dess intagit i sjöförsvaret. Hr Frilen har vidare klandrat, att icke denna fråga blifvit underställd vederbörande auktoriteters pröfning. I allt hvad angår materielen torde någon sådan förebråelse icke med fog kunna göras, ty den auktoritet, hvilken har sig uppdraget att granska sådana frågor, har i detta afseende fullgjort sin pligt. Beträffande åter personalen, har jag icke ansett, att nämnde auktoritet borde rådfrågas deröfver, då det icke var fråga om några nya anslag, och jag får således erkänna, att något officielt’ utlåt, rörande oflicerscorpsens delning icke infordrats. Att jag emellertid icke velat undandraga denna fråga Svenska folkets granskning, torde bäst visas deraf, att K.
Föreskriften att vid ineller utförsel af oarbetadt guld äfvensom af oarbetadt silfver vigten skall antecknas i journalen, torde, då sådant är gällande för alla öfriga varor, äfven då för dem tullfrihet är medgifven, och finnes vederbörande i tulltjenstereglementet till iakttagande meddeladt, böra uteslutas. Gummi arabicwn, dragant, senegal och kirsbärs-. Gäss. II agel, alla slag. Hampa. Handskar af alla slag. 35 Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 40. För vinnande af mera säker och ändamålsenlig tullbchandling föreslås, att bokguld och boksiifver, som för närvarande förtullas efter bok och bundt, må ställas på vigt, och i sådant afseende åsättas, äkta bokguld, hvars värde utgör omkring 40 sk. lodet, 7 sk. införselstull, —• oäkta bokguld, som kan antagas vara värdt 40 å 44 sk. lodet, 2 sk. tull, — samt boksiifver, utan skillnad å äkta och oäkta, sammanföras till en gemensam tullbestämmelse, hvilken, då medelvärdet per lod utgör vid pass 40 sk., föreslås till 2 sk., eller ungefärligen enahanda procent, som de nuvarande afgiftsbeloppen. För mussivguld och mussivsilfver torde införselstullen, som nu är bestämd å det förra till 20 och å det sednare till 14 sk. lodet, skäligen böra, med afseende å det föga skiljaktiga värdet, och då dessa artiklar äro egnade att lätt kunna smugglas, jemkas till 12 sk. å bägge slagen. Sedan, enligt hvad förut är omförmäldt, till rubriken gummi arabicum, dragant, senegal och kirsbärsansetts böra hänvisas de slag af gummi, hvilka varit särskilt specificerade, såsom kopal, lacka, mastix och sandarak, lärer lydelsen för denna allmänna rubrik böra blifva: »gummi, alla slag, ej specificerade».
A. 209. — angående Stämplade Pappers-afgiften. XVIII. B. 189, 357. XIX. Å. 51. XXVIII. U. 427. XXXI. A. 45. XXXVI!. B. 275. XXXVIII. k. 239. XLIII. B. 104. XLVI. A. 3o3. LI. B. 246. LII. A. 89. E. 89. — i anledning af väckt fråga, om icke Barmhertighetslnrättnirigarne borde från erläggande af bevillning för deras egendomar af både hus och jord njuta befrielse. XIX. B. 388. XXL A. 26. XXVI. U. 4°5. XXVII. A. 64. — angående väckt motion, att Rikets Ständer måtte bos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om afskrifning af åtskilige anmärkningsmedel. XIX. B. 388. XXI. k. 27. XXIX. U. 235. XXX. A. 194. XXXIX. E. 226. öfver väckt motion, att ProsteTunnor måtte från Bevillning befrias. XXIII. B. lil. XXIV. Å. 24. XXIX. U. 235. XXX. A. 204. XXXVII. B. 274. XXXVIII. 236. XXXIX. A. 70. XLIII. B. 104. XLVI. A. 3o2. 94 BevillningsUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden angående väckt motion, om böter för dem, som i Städerne försumma, att vid andra Uppbördsstämman betala Kronoutskylder. XXIII. B. 112. XXIV. A. 3i. — angående befrielse för Staden Borås från Bevillnings erläggande under io års tid. XXVI. B. 404. XXVII. A. 10.
Götheborg, med fond för dylika Lån af 2 millioner Riksdaler. 3:o Låne-Contoiret i Malmö, med en fond af 1 million Riksdaler. 4:0 Kongl. Commerce-Gollegii Discont, lill understöd för Manufacturister, Fabrikanter och Näringsidkare, med en fond af högst 1,000,000 R:dr, genom Assignerings-rättighet på Banken mot högst 3 proc. Ränta, och 5:o Jern-Contoirets Discont, till understöd för Idkare af Jern-handteringen, med en fond bestående uti högst 600,000 R:drs Assignerings-rättighet på Banken mot 3 procents Ränta. Fördelningen af den serskildt till belåning af vissa Actier .och Publika papper anslagna Fond af 5oo,ooo R:dr B:co, hvaraf vid pass ^ varit afsedde för Disconten i Stockholm, ^ för Låne-Contoiret i Götheborg och Jför Låne-Conloiret i Malmö, har, på sätt Banco-Reglementet medgifver, tid efter annan blifvit af Banco-Fullmägtige jemnkad och förändrad, allt efter som omständigheterna och behofvet på hvartdera stället dertill funnits föranleda. Banco-Fullmägtige hafva, under den 2 Junii i83i, i enlighet med Rikets Ständers beslut, bestämt att Götha Canal Adier må belånas med 20 procent, samt den g i samma månad beslutat alt sådane Riksgälds - Contoirets Förbindelser, som, till följd af Rikets sednast församlade Ständers Beslut, redan äro eller blifva utfärdade, må tills vidare med 90 procent belånas. Den Spar-Bankerne i Riket medgifna rättighet att emot 3 procent till bestämt belopp insätta medel, att användas till utlåning genom BancoDisconten och Låne-Contoiren, har vid några tillfällen varit af Stockholms Spar-Bank begagnad, så att, utom de i förra Revisions-Berättelsen omförmälde R:dr 20,000, Spar-Banken insatt: År i83o
Hans Majit Konungen af Sverige och Norrige, som ingenting lifligare önskar än att vidmakthålla och gifva ökad styrka åt dessa förbindelser, ahser derföre såsom en pligt att ej lemna de sålunda vänskapligt sinnade och allierade magterna i okunnighet om den politik, som Hans Maj:t har för afsigt att i ofvan antydda händelse följa, till vinnande af detta mål. Uppmanad ej mindre af den uppriktiga vänskap, som förbinder de förenade Rikenas och Danmarks Konungar och folk, än ock af de gemensamma intressen och politiska grundsatser, som ömsesidigt stödja och styrka hvarandra, är det som Hans Maj:t Konungen af Sverige och Norrige har funnit sig befogad att i främsta rummet träffa aftal med Sin höge Vän, allierade och granne, Hans Maj.t Konungen af Danmark, i afseende å de åtgärder, hvilka borde vidtagas till åstadkommande af en samverkan, egnad att, genom dess fullkomliga öfverensstämmelse, underlätta tillämpningen af det öfverenskomna systemet. Sedan dessa framställningar funnit det gynnsamma gensvar, som man egde rätt förmoda, har undertecknad, Hans Majits Konungens af Sverige och Norrige Envoyé Extra-ordinaire och Minister Plenipotentiaire (Chargé d’affaires) hos N. N., i kraft af de mellan de båda monarkerna träfrade öfverenskommelse^ erhållit sin Konungs befallning att bringa till N. N. Ministéres kännedom de allmänna grunder, hvilka Hans Majit Konungen af Sverige och Norrige ansett sig böra fastställa till bestämmande af de förenade Rikenas ställning för den beklagansvärda händelse, att fiendtligheter skulle utbryta mellan med Kongl. Majit allierade och i vänskapligt förhållande befintliga magter. Det system, som hans Majit Konungen af Sverige och Norrige har för afsigt att oförändradt följa och tillämpa, är det af en sträng neutralitet, grundad på öppenhet, opartiskhet och en fullkomligt lika aktning för alla magters rätt. Denna neutralitet skulle, enligt de båda hofvens gemensamma uppfattning, ålägga Hans Majit Konungens af Sverige och Norrige Regering följande förbindelser, samt tillförsäkra denna Regering följande fördelar: 1:0
S. D. f. m. Wjd förnyad föredragning af StarsUtskottets den 6 dennes under N:o 513 aflåtne, samt den <7 derpå följde på bordet lagde Memorial, angående RiksStåndsns olika besiuc i fråga om åtskillige anslag för försvarsverket; tann Ridderskapet och Adeln för. godt, att, under godkännande af de utaf StatsUtskottet föreslagne voteringspropositioner, öfverlemna denna fråga till förstärkta StatsUtskottets afgörande. S. D. f, m. Sedan RiksensStänders Herrar Electorer den 7 dennes utsett HofrättsRådet > Häradshöfdingen Carl Petter Törneblad 3tt vara RikensStänders Justitieombudsman samt Lagmannen, Borgmästaren och Häradshöfdingen Nils Callerholm, att JustitiaOm udsman* nen efterträda, ifall han innan näss följande Riksdag skulle med döden afgå; fann Ridderskapet och Adeln för godt, anmoda ExpeditionsUtskotret, att för dem uppsätta behörige förordnanden; samt att, jemväl härom föreslå en underdånig skrifvelse till Kongl. Majit. «»88 fröt. Ut dr. d. 9 Ostob«r. iQt§. S. D. f. m. Föredrgos å nyo och gillades följande Allmänna Besvärs* och EkonomiUtskottets, den 20 sistlidne September och den 6 dennes afgifne, samt den 7 dennes på bordet lagde, Utlåtanden: N:o 189 i anledning af väckt motion, om ökadt antal besjgtningsmän å Ekeskogarne i Riket. N:o 190 angående anslående af ett ordinarie Cancellistarfvode till fördelning emellan tvänne af Utskottet antagne Extra Cancellister.
I)e 10 åren hafva äfven gjort representations-förändringen till både en nödvändighet och en möjlighet derför, att den nya kommunal-förfaltningen under denna tid blifvit utarbetad, antagen och har trädt i verksamhet. Hvarför föllo de första representations-förslagen, och hvarföre måste de falla, om ej derför att man ej hade någon fast grund att bygga på, utan grund och väggar sökte man uppföra samtidigt, och detta var omöj ligt. Nu är deremot en fast grund redan lagd genom kommunalförfattningen, och, man må tycka om den eller ej, den kan ej raseras, om än en och annan sten deruti kan rättas ; och på denna grund kan och måste den nya representations-förändringen byggas, ty genom kommunal-författningen har det för Svenska folket blifvit till fullo klart, att endast medborgares förtroende, grundadt på individernes förmåga, deras nit och sträfvan till det allmännas bästa, kan skänka verklig rätt att öfver dem lagstifta; och derigenom har äfven till fullo blifvit klart, att all sjelfskrifvenhet till lagstiftarekallet måste upphöra. Och med uppgifvandet af denna sjelfskrifvenhet nedstiger ingalunda R. o. Ad. i sin graf, såsom några talare hafva påstått. Nej, från skyddet af de gamla riddargrafvarnes troféer, som längesedan börjat multna och falla sönder, träder B. o. Ad. ut bland Svenska folket till fri täflan om hedersplatserna att föra det fram till lycka och välsignelse! Jag röstar för förslaget. Talrika och ihållande rop på propos. följde på detta anförande, så att Hr Gr. o. Landtm, nödgades medelst klubbslag äska tystnad. Gr. Hamilton, Henning: Väl förstår jag att R. o. Ad. snart önskar afsluta en öfverläggning, som redan fortgår på fjerde Den 7 December. 383 dagen, och det är med så mycken större ledsnad jag uppskjuter afgörandets stund, som jag redan förut i denna fråga tagit Ståndets tid oell uppmärksamhet i anspråk.
Beskaffenheten af de föreskrifter, som finnas i vårt land, för andaktsöfning i enskiltes hus har länge varit, och är i närvarande stund, föremål för lifligt klander. Gilltigheten af detta klander bör undersökas. Det kan visserligen ifrågasättas, har äfven blifvit ifrågasatt, huruvida något alls bör stadgas ronde andaktsöfningar i enskilta lius. En del anse sådana sakna grund i Guds ord, och således icke ens böra anbefallas. Andra, som inse alt de ega sådan grund, gilla anbefallandet deraf, men vilja icke, alt några vilkor eller närmare föreskrifter skola dermed förbindas. De fleste, som i detta ämne gjort motioner vid Riksdagarue, hafva ansett rättast vara, att endast uphäfva Conventikel-plakatet och sålunda bereda fullkomlig frihet i detta hänseende. Sådana motioner hafva äfven under innevande Riksmöte blifvit väckta. Men jag delar icke denna åsigt. Obegränsad frihet i sådant, hvarom flera skola sig förena, bär sig icke. All erfarenhet bevittnar det. Beträffande just den sak, hvarom här är fråga, finnas äfven, redan af Apostlarne ej blott råd och varningar, utan ock sorn det synes bestämda föreskrifter gifna, af hvilka en del äfven i vår tid icke förlorat sin tillämplighet. Dessa råd, varningar och föreskrifter åsyfta merendels antingen bibehållande af ordning och skick vid de kristnas andakts-sammankomster, eller en viss försigtighet och sorgfällig pröfning enl. Guds ord, såväl å hvad som sades, som af den, hvilken upträdde såsom lärare. I förra afseeudet säges t. ex. att en borde tala i sender, och de andra tiga; alt qvinnorne borde beslöja sig, då de bådo till Gud, och att dem icke tillstaddes tala i församlingarne o. s. v. Dessa föreskrifter, såvidt de röra husliga andaktsöfningar, synas icke böra blifva föremål för allmänna stadganden. Själars väl eller ve synas nemi. icke kunna bero på deras iakttagande.
Den 23 September f. m. 121 och bättre författningar rörande Näringarne; och den, som tviflar härpå, hänvisar jag tili de officiela handlingar, hvilka för närvarande ligga på Ridderskapets och Adelns hord. De, sorn ej vilja taga kännedom häraf, lära ej kunna bibringas någon annan öfvertygelse, och jag skall för min del ej befatta mig med att söka öfvertyga dem, som icke vilja lära sig att räkna qvatuor species. Men jag vill icke vidare uppehålla Piidderskapet och Adeln med denna sak; jag har blott velat i korthet vederlägga de origtiga satser, jag här hört framställas. Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt, Gustaf: Alt vinna upplysning, så länge man lefver, hör vara menniskans högsta syftemål, och alltid välkommet ifrån hvad håll som häldst. I anledning af Herr Hjertås yttrande, önskade jag derföre, för min enskilda tillfridsställelse, att han ville något närmare bestämma de lättnader för mitt hord, sorn jag år r825 skulle hafva åtnjutit. Sjelf känner jag dem icke, och det vore således för mig en dyrbar upplysning, att genom Herr Hjerta komma i erfarenhet derutaf. Friherre jinckarswärd: Jag hemställer om icke, då Herr von Hartmansdorff trott sig kunna lagligen bevisa Embetsmännens rätt, att fordra löneförhöjning, på grund af cursförhållandet år 1809, det anfall, som af 122 Den 2 3 September f. rn. 1809 års Ständer verk stal des emot Banken, var åtminstone samtidigt med den lönereglering, . som då fa sts tä Ides; om den ena af dessa åtgärder endast var calculerad för ögonblicket, eller för någon längre tid; och om icke åtgärderna med Banken, utgåugne från samma Lagstiftningsmagt, som bestämde Lönerna, verkade derhän, att tillintetgöra lagligbeten af alla anspråk på lönförhöjning, enär det för mig visar sig bestämdt, att cursen redan 1810 och 1811 var uppdrifven till i36 sk..
Vid flere Stats-revisioner hade, enligt hvad Revisorerne inhemtat, anmärkningar blifvit framställda i anledning deraf, att utbetalningar frän allmänna Indragnings-staten till belopp af 1,000 Riksdaler Banko årligen under en mängd af år egt rum till hyra för de af Ofverståthållare-embetets kansli begagnade embetsrum uti den sä kallade Westinska egendomen, och med föranledande af enahanda erinran vid Stats-revisionerne åren 1841 och 1843, anhöllo Rikets Ständer vid 1844 och 1845 årens riksdag att, till besparing af nämnde hyresmedel, tjenlig Jokal till embetsrum för nämnde kansli måtte uti någon af Kronans i hufvudstaden varande byggnader upplåtas. Men sedan Överintendents-embetet och Öfverståthållare-embetet i ämnet sig yttrat, dervid det sednare upplyst, att lägenhet för kansliets inrymmande vore under byggnad, fann Kongl. Maj:t någon åtgärd till beredande af hyresfri embetslokal ät Ofverståthållare-embetets kansli för det dä varande icke böra vidtagas. Då emellertid ännu vid 1847 års slut ändring i omförmälda hänseende icke egt rum och 184!) års Revisorer härom hos Rikets Ständer inkommo med anmälan, tillstyrkte Stats-Utskottet vid 1850—1851 årens riksdag, att som med den af Öfverståhållare-embetet omförmälda, under byggnad varande, lägenhet för kansliets inrymmande afsåges ett staden tillhörigt, vid Myntgatan beläget, hus. hvarest embetslokal för såväl poliskammaren som Ofverståthållare-embetets kansli skulle vara under inredning, men Utskottet icke hade sig bekant, huruvida den af Rikets Ständer afsedda besparing af hyresutgift derigenom komme att ega rum. Rikets Ständer mätte hos Kongl. Maj:t i underdånighet förnya sin i detta ämne förut gjorda begäran; men denna framställning, som gillades af Borgareoch Bonde-Stånden, afslogs deremot af Ridderskapet och Adelil saint Preste-Ståndet, hvadan frågan förföll.
General-Fälttygmästaren och Chefen för Artilleriet har för egen del, jemte vitsordande af det nit och den skicklighet, hvarmed Majoren Westerling fullgjort de flera Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition M 12. 15 tid efter annan honom lemnade uppdrag i afseende på utredandet af åtskilliga pyrotekniska frågor, fästat Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet derpå, att Westerling dervid, genom ordningssinne och hushållsaktighet, varit i stånd att ordna de honom anförtrodda tillverkningar för jemförelsevis ganska låga omkostnads-belo_pp och derigenom åstadkommit besparingar, mer än tillräckliga att betacka den nu ifrågasatta pensions-förhöjningen; hvarjemte General-Fälttygmästaren anfört, att, då Majoren Westerling under sådana förhållanden, och oaktadt de verkliga förtjenster han ådagalagt och den nytta han åstadkommit, icke desto mindre blifvit till Major på stat förbigången af yngre kamrater, så hade detta icke kunnat härröra från annat, än den praktiska tjenstgöringens vid Regementet oafvisliga fordringar; i anledning hvaraf, och enär sökandens pensionsförlust egentligen tillskyndats honom jnst genom de öfvervägande egenskaper, som föranledt hans användande till de många andra honom gifna vigtiga uppdrag, det syntes innefatta en verklig rättvisa att’ lemna honom den ersättning för denna förlust, hvarom han nu anhållit, och hvartill General-Fälttygmästaren derföre ansåge sig böra tillstyrka nådigt bifall. Kongl. Maj:t har detta i nåder låtit Sig föredragas, och vill, med afseende å de härvid förekommande förhållanden föreslå Rikets Ständer, att Majoren Westerling må med månaden näst efter den, i hvilken han erhåller nådigt afsked från sin nu innehafvande kaptens-beställning på stat vid Göta Artilleri-regemente, få, utöfver den pensionsförmån han eger att, enligt författningarne, åtnjuta, årligen uppbära Femhundra Riksdaler å Allmänna Indragnings-staten. De till detta mål hörande handlingar skola blifva vederbörande Utskott tillhandahållna^ och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Ofvan calculerade intrad af 850,000 R:dr öfverskrider visserligen ej med mer än 50,000 R:dr det belopp, hvartill denna intrad för år 1858 uppgick; men, ehuru berörde brefvexling bör, när brefbefordringen å jernvägarne och de större vägarne (postvägarne) blifver daglig hela året om samt å de mindre vägarne utvidgas att ega rum flere gånger i veckan, ej obetydligt komma att ökas samt flera bref, som nu befordras såsom lösbref, hvaraf Postverket ej har någon inkomst, böra komma att inbringa ny och tillökt intrad åt verket, torde dock tillökningen ej böra beräknas högre än här ofvan skett, enär dels under lista hälften af år 1858 portot upptogs med 4 sk. b: k o eller 5 2^ öre per enkelt bref, dels under 1859 års lista qvartal ifrågavarande intrad ej visat sig vara i stigande utan tvärtom i fallande, och dels då tillfälle till paketförsändning med posterne till flere postanstalter allmänheten beredes samt bref och paketer komma att afgå med samma befordringsmedel, antagas måste att afsändning af tyngre bref till större delen kommer att upphöra och dertill afsedde försändelser komma att expedieras såsom paketer, hvarigenom brefportot kommer att minskas. Porto för Sveriges egen samt öfver Sverige transiterande utrikes brefvexlingen . 400,000: — Denna intrad utgjorde år 1857 ett belopp af 448,331 R:dr 91 öre, det högsta den något år uppnått, men nedgick år 1858 till circa 390,000 R:dr till följd af dels minskad liflighet i handelsrörelsen med utlandet, dels nedsättning i portot genom de utländska porto-afgifternes reduction till Sv. R:mt i stället för Sv.
Majrt under samma 6-rro gifwit Riksens Stander pä nägra wil or och fördelar til Lanouens bästa, likasä är för alla Ständen gemensamt t « Rikets sankeliga Ständer under ben 22. i samma mänad, om Lancsuen i Stockholm utfärdat desi Fcroroning och Le>r;nl', som Bonde-Srändet med H r-us-8!Zneten b ckr f tat; samt ak, enligt 4. §. i samma ars R> dag-tBestut, Bonde - Skanoet sä »rycker mera a ser ,:g med de öfriga Ständer: wara för banco-Werket answarig-, som detta Ständ, janne de öfriga, högtideligen försäkrat, at osmanomtalta Förorening, säsom en ren och enhälleligen wedertagcu Lag, af ingen, eho han ock more, emotlefwas, mycket mindre turberas, eller något hinder, men, eller intrång tilfogas täta, efter som ock wi, kom orden lyda, ost pä det kraftigaste hafwa förbundit densamma at försvara, beskydda och handhafwa, sä at then, som antingen sjelf nägra penningar i banco insätter, eller, ock af hvarjehanda trifällen bekommer af medel theri någon avancs, skal ofelbart och utan någon exception och inwanjvning, uti thetia allmänna sörwariitgsrummet och Luckoläia publica kunna thcröfwer räda och commenäerL efter sit eget goda nöje och behag, m. m. lDet hade icke undfallit det Hcherwärda Bonde-Ständets knndstap, at dä samreliga Rrt.enS Ständer, genom Utstött i ätstilliga ämnen, den L Juli: 1668, sam.nanträdt, stall BondeStändet hänskutit frägan om Lancken til Kongl. Majtt och den Kongl. Regeringen samt de andra förnämare
Nådiga pröfning för hvarje serskildt fall, där något undantag kan äga rum. 5:0 Att Auctionerne böra ske på en och samma dag uti Kongl. Kammar - Collegiurn och Iäands-Cantzliet i orten, samt å det närmaste till Skogen belägne Tingsställe, sedan Kungörelser derom blifvit utfärdade, ej mindre inom Länet än angränsande Län, samt uti Allmänna Tidningarne. 6:0 Att Landshöfdingen bör äga att föreslå samt Kongl. Kammar - Collegiurn att pröfva och fastställa i huru mångå Tunneland hvarje utrop vid Auctionen bör ske. 7:0 Att Kronans öfrige Allmänningar och Parker böra helt och hållet fredlysas, samt, så fort sig göra låter, afmätas, der sådant redan icke skedt. g:o Att de Skogar och Allmänningar, sona ej ännu, en'igt 1805 års Skogs-Ordning, blifvit afvittrade, böra skyndesamt frånskiljas enskildtes ägor, samt med lagliga röroch rågångar förses. 9:0 Att Mulbetes-rättighet och så kallade päbods - ställen, sam å dessa Skogar och All - 5*44® $tat$-Utskoitet$ Betankandenl Klänningar af ålder varit Jordägare eller Ro? jställshafvare, med eller utgn yxbörd, tillerkän? de, bora dem ersättas med så många Tunneland liåkog och Mark i vederlag, som, efter Mates? jmanna-ordom, pröfväs deremot svarande; Och Jböra de för desse förmåner till årlig afgifts erläggande skattläggas, så framt ej sådant redan .vid Hemmanets skattläggning finnes vara tagit ä beräkning, då någon serskild afgift derföre nu acke kommer att aga rum, 10:0 Ätt Innehafvare af Hemman , Torp (ipch Lägenheter på desse Allmänningar med »stubbeoch röjselrätt, böra, enligt Riksens Ständers Beslut vid igot} och i&iq årens Riksdag dervid ovägerligen bibehållas, dock emot vederbörlig skattläggning derå» derest densarrv* $oa, redan icke är skedd, 11:0